Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje. Začenjamo z nadaljevanem 16. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanki in poslanci: in sicer dr. Ljubica Jelušič, gospa Iva Dimic, gospod Branko Smodiš, gospod Jožef Jerovšek, gospod Jožef Horvat od 12. ure dalje. Vse prisotne lepo pozdravljam. Preden preidemo na 5. točko dnevnega reda, mi dovolite, da spomnim, da je Evropski parlament pred štirimi leti današnji dan, 11. julij, razglasil za dan spomina na žrtve genocida v Srebrenici. Državni zbor se že vse od leta 2009 pridružuje temu spominskemu dnevu, zato mi dovolite, da tudi tokrat spregovorim nekaj besed. Spoštovane poslanke in poslanci, gospe in gospodje! Današnji spominski dan je, kot rečeno, namenjen spominu in poklonu žrtvam tragične in nesmiselne morije, ki se je konec 20. stoletja zgodila na evropskih tleh in kar je še huje, zgodila se je pred kamerami, pred sicer zgroženimi očmi svetovne javnosti in v prisotnosti modrih čelad. Obupno pričakovanega mednarodnega posredovanja, ki bi preprečilo pokol, ni bilo. Ukrepal ni nihče, nihče ni zaščitil nedolžnih civilistov, mednarodna skupnost je bila za klice na pomoč gluha in slepa. Evropa, ki je v taistem stoletju enkrat že doživela genocid nepojmljivih razsežnosti, holokavst, je bila 50 let kasneje sramotno ponovno priča nepredstavljivi nehumanosti do sočloveka. Genocidi, ki izpričujejo nedojemljivo krutost in grozovitost človeškega ravnanja, so se dogajali skozi celotno zgodovino človeštva. Žal pa tudi izkušnje iz Srebrenice izpred 18 let kažejo, da so najhujša in največja hudodelstva možna tudi v sodobnem času, in to celo na pragu razvite Evrope. Srebrenica, majhno, nekoč vzorno multietnično vzhodnobosansko mesto, v katerega se danes življenje le počasi vrača, bo za vedno ostala sinonim za tragedijo in simbol za najhujši pokol v Evropi po drugi svetovni vojni. Tega žalostnega dejstva ne moremo spremeniti. Prav tako ne moremo s spominskimi dnevi omiliti bolečine in posušiti solza tistih, ki so ostali brez svojih dragih, brez svojih bližnjih. Lahko le, pravzaprav je naša dolžnost, da se v znak solidarnosti do družin, žrtev tega nesmiselnega pokola, tudi za naše dobro, za naše prihodnje generacije, vsako leto spominjamo tragičnih žrtev pokola, katerih edini greh je bila njihova etnična pripadnost. Naj bo današnji dan torej v znamenju spomina na vse te žrtve Srebrenice in naj nam hkrati služi tudi kot opomin, da sovraštvo in predsodki tudi danes, v 21. stoletju, še vedno niso stvar preteklosti. Še vedno med ljudmi sejejo zlo, povzročajo trpljenje in predstavljajo grožnjo miru, složnosti in spravi. Verjamem pa, da lahko predvsem z ohranjanjem spomina na žrtve in njihove družine, z zavedanjem, da je mogoče spoštovanje enakosti doseči le s sprejemanjem različnosti, in z optimističnim ohranjanjem upanja v boljši jutri zagotovimo, da se Srebrenica nikoli in nikjer več ne ponovi. Prenehajmo se bojevati za mir, temveč si zanj prizadevajmo, ga negujmo in spoštujmo. Hvala za pozornost. Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O IZVRŠEVANJU PRORAČUNOV REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETI 2013 IN 2014 PO NUJNEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade mag. Mateji Vraničar.
Spoštovani gospod predsednik, gospe in gospodje poslanci! Tokratna novela Zakona o izvrševanju proračunov za leti 2013 in 2014 je kratka in tehnična. Povezana je z rešitvami, ki ste jih obravnavali včeraj ob rebalansu proračuna za leto 2013. Spremembe zakona so v pretežni meri pripravljene zato, da bo omogočeno nemoteno izvrševanje proračuna do konca letošnjega leta, nekaj pa je redakcijskih popravkov. Ključne spremembe, ki jih uvaja predlog zakona, lahko strnemo v naslednje štiri točke. Prvič. Zakon določa fleksibilnejšo ureditev finančnega inženiringa oziroma področja, na katerih se lahko ta instrument uporabi. Zato bo ta instrument, za katerega rebalans proračuna zagotavlja 120 milijonov evrov, dostopnejši predvsem za mala in srednje velika podjetja, ki se srečujejo s problemi pri zagotavljanju virov za sofinanciranje razvojnih in investicijskih projektov ter za sofinanciranje nakupa obratnih sredstev. Drugič. V rebalansu proračuna so zagotovljene dodatne pravice porabe evropskih sredstev za tiste nove projekte, za katere obstaja velika verjetnost, da bodo dokončani do konca te finančne perspektive. Zanje je zagotovljenih dodatnih 26 milijonov evrov sredstev. Za pospešitev črpanja teh sredstev se s predlaganim zakonom določa pravna podlaga za uvrščanje tovrstnih projektov v nacionalni razvojni program. Tretjič. V skladu z rešitvami, ki jih uvaja rebalans proračuna, je treba na novo določiti najvišjo možno mejo zadolževanja v letošnjem letu. Četrtič. Poenostavlja se obveznost posrednih proračunskih uporabnikov glede priprave polletnega poročila o izvrševanju njihovih finančnih načrtov. V skladu s spremenjeno določbo posrednim proračunskim uporabnikom ne bo treba pripravljati celotnih polletnih poročil, kot to velja ob zaključku leta, ampak bodo pristojnemu ministrstvu predložili zgolj tiste podatke, ki so pomembni in potrebni za medletni nadzor nad porabo javnega denarja in za ugotavljanje morebitnega medletnega primanjkljaja sredstev. Spoštovani! Vlada predlaga Državnemu zboru, da predlagano novelo Zakona o izvrševanju proračunov za leti 2013 in 2014 podpre. Hvala.
Hvala tudi vam. Odbor za finance in monetarno politiko je kot matično delovno telo ravno tako obravnaval predlog zakona. Za predstavitev poročila dajem besedo predsedniku gospodu Bojanu Starmanu.
Hvala za besedo, gospod predsednik in lep pozdrav vsem skupaj! Odbor za finance in monetarno politiko je na svoji 62. nujni seji 8. julija 2013 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2013 in 2014, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada Republike Slovenije. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki v okviru splošnih pripomb ponovno opozarja, da z vsebinami urejanja tudi letošnji predlog ZIPRO presega določila Zakona o javnih financah, ki sicer opredeljuje splošni načelni obseg proračunskega zakona in v okviru konkretnih pripomb namenja opozorilo 1. členu zakonskega predloga. K zakonskemu predlogu so kvalificirani predlagatelji vložili naslednje amandmaje: poslanske skupine koalicije amandmaje k 1. in 4. členu, Poslanska skupina SDS pa je dala amandma za črtanje 4. člena. Na seji odbora so sodelovale predstavnice Ministrstva za finance in predstavnica Zakonodajno-pravne službe. Slišali smo razloge za predlagano spremembo zakonov. V okviru kratke dodatne predstavitve splošnih pripomb in pisnega mnenja Zakonodajno-pravne službe je predstavnica Zakonodajno-pravne službe v zaključku poudarila, da posredovano pripombo v zvezi z opredelitvijo investicij predlagani amandma koalicijskih skupin k 1. členu zakonskega predloga upošteva. Odbor o predloženih rešitvah oziroma vloženih amandmajih ni razpravljal. V nadaljevanju obravnave je odbor od amandmajev kvalificiranih predlagateljev sprejel oba amandmaja koalicijskih poslanskih skupin, to je amandma k 1. in 4. členu zakonskega predloga, odbor pa ni sprejel amandmaja poslanske skupine SDS za črtanje 4. člena zakonskega predloga. Po izvedenem glasovanju o amandmajih je odbor v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih zakonskega predloga skupaj in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje k 1. in 4. členu je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, ki oba navedena amandmaja vključuje. Odbor predlaga Državnemu zboru, da dopolnjeni predlog zakona tudi sprejme. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Marko Pavlišič bo predstavil stališče Poslanske skupine Državljanske liste.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovana gospa državna sekretarka s sodelavko, spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Ob rebalansu proračuna je nujna tudi sprememba zakona, ki ureja izvrševanje proračuna, saj ta zakon ureja zadolževanje države, obseg poroštev in podobno. Spremembe tega zakona so tehnična podpora rebalansu proračuna. Določa se nov najvišji možni obseg zadolževanja v državi v letu 2013 ter določa večja fleksibilnost Vlade pri določanju projektov za črpanje kohezijskih sredstev Evropske unije. V 5. členu pa se spreminja priprava polletnega poročila posrednih proračunskih uporabnikov – občin, Zavoda za zdravstveno zavarovanje Republike Slovenije in ZPIZ, kar močno poenostavlja delo ter jih omeji le na potrebni del, iz katerega se lahko ugotovijo morebitna odstopanja od začrtane poti. Bolj smiselno je tudi določeno, kdaj je treba pripraviti sanacijski program. V rebalansu se je tudi zagotovilo 120 milijonov za namen izvajanja finančnega inženiringa preko SID banke. S tem se bo malim in srednje velikim podjetjem zagotovilo več sto milijonov sredstev tudi za investicije in obratna sredstva, kar določamo s tem zakonom. Gre za pomemben korak, s katerim želimo pripomoči k čim prejšnjemu okrevanju gospodarstva. Poslanska skupina Državljanske liste bo navedene spremembe podprla. Hvala.
Hvala. Sledi predstavitev stališča Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke, ki jo bo podal gospod Franc Bogovič.
Lep dober dan, spoštovani predsednik, kolegice, kolegi, spoštovana državna sekretarka s sodelavko! Pred nami je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o izvrševanju proračuna Republike Slovenije za leti 1013 in 2014. Kot je bilo že rečeno, je to vzporedni dokument, ki se sprejema z rebalansom proračuna. Žal smo mi v teh mesecih to dejanje izvršili v dveh dejanjih. Najprej je bil že en popravek Zakona o izvrševanju proračuna, s katerim se je predvsem razrahljalo področje plač v državni upravi in tudi možnost prerazporeditev. Danes je pred nami tudi že sprejet oziroma vzporedno s sprejemanjem rebalansa tudi drugi del ZIPR-a, kot mu rečemo v tej skrajšani verziji. Gre za dokument, katerega prvi namen je, da se poenostavi in spodbudi črpanje Evropskih sredstev iz te finančne perspektive, kar je prava usmeritev. Gre za to, da se bo dejansko na osnovi zelo živega procesa, ko se projekti, ki so sposobni za izvedbo, uvrstijo v načrt razvojnih programov na osnovi zaključnih razpisov. V tem delu mislim, da je tudi prav, da ima Vlada v tej drugi polovici leta 2013, ko bo treba operativno izpeljati čim več evropskih projektov, to možnost, da te projekte tudi uvrsti v načrt razvojnih programov. V drugih elementih gre za finančni del, kjer, kot vemo, povečujemo zadolževanje Republike Slovenije na osnovi sprejete odločitve o precejšnji dokapitalizaciji slovenskih bančnih institucij, v tretjem delu pa gre tudi za določene finančne instrumente, ko se preko SID banke izvajajo ukrepi na področju gospodarstva. Kar se tiče zadolžitve, je to žal tista kruta realnost, ki v slovenskem prostoru vemo, da obstoji, da bo v Sloveniji potrebna še dosti večja zadolžitev, kot je bila predvidena za izvrševanje sanacije bančnega sistema. Zato v tem delu tudi mislim, da ni kakšnih posebnih razlogov, da bi tej zadevi lahko nasprotovali. Kar se tiče pa teh finančnih instrumentov, pa nas navdaja ob tem tudi določena bojazen, da se ne bodo ta poroštva, posojila relativno hitro spremenila tudi v kakšen javni dolg. Upam, da bodo izvrševalci, ki bodo to delali, imeli srečno roko in pa tudi ostra merila, da se to v prihodnje ne bo zgodilo. V Slovenski ljudski stranki v osnovi nasprotujemo zakonu o rebalansu proračuna. Kar se tiče pa tega vzporednega zakona, pa ne vidimo kakšnih posebnih razlogov, da bi temu nasprotovali, ne mislimo pa ga tudi ne podpreti. Slovenska ljudska stranka tako ne bo nasprotovala sprejetju tega zakona o izvrševanju proračuna.
Hvala. Gospod Jožef Horvat bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, spoštovana gospa državna sekretarka! Uvodoma naj povem, da poslanci Poslanske skupine Nove Slovenije predlaganih sprememb in dopolnitev Zakona o izvrševanju proračuna ne bomo podprli. Zaskrbljeni smo nad zviševanjem dopustnega zadolževanja naše države v letošnjem proračunskem letu. S predlagano novelo tega zakona se namreč dopustno zadolževanje zvišuje kar za eno milijardo, torej s 3 na kar 4 milijarde evrov. Ta sredstva, namenjena za spet novo dokapitalizacijo bank, že tretjo po vrsti v času krize, in breme zgrešenih poslovnih odločitev uprav in nadzornih odborov v državnih bankah prevaljuje na davkoplačevalce. V Novi Sloveniji temu nasprotujemo. Dodatno zadolževanje na tujih trgih je drago, za Slovenijo kot državo v hudi gospodarski in finančni krizi predrago. V zadnjem mesecu se spet približujemo kritični meji 7 %. Vedno večji delež proračunskih odhodkov je namenjenih za plačilo obresti in posledično vedno manj sredstev lahko namenjamo za investicije. Povečan proračunski primanjkljaj poskuša vlada zniževati z vedno večjim davčnim obremenjevanjem prebivalstva tudi gospodarstva. Namesto ukrepov za zagon gospodarstva, ki jih je sedanja vlada napovedovala kot eno njenih prednostnih nalog, sprejema ukrepe, ki že itak šibko in prezadolženo gospodarstvo še dodatno duši. Če pogledamo letošnje napovedi Banke Slovenije, ki so še slabše od napovedi Umarja in Evropske komisije, nas lahko skrbi usoda naše države. Pa poglejmo nekaj teh napovedi. Prvič. Javnofinančni primanjkljaj se bo v letu 2013 zvišal z lanskih 4 % načrtovanih na 7,9 %, pri čemer imajo ukrepi za sanacijo bank največji vpliv na zviševanje tega primanjkljaja. Drugič. Padec bruto domačega proizvoda se bo v letu 2013 približal 5 %. Tretjič. Zmanjšuje se domače povpraševanje v prvem četrtletju kar za 5,4 %. In četrtič. Stopnja brezposelnosti v državi je bila v prvem četrtletju kar 11,7 %. Kaj je izhod iz tega položaja? Evropska komisija je konec maja Sloveniji podaljšala rok za odpravo presežnega javnofinančnega primanjkljaja do leta 2015 in ni začela postopka za odpravo makroekonomskih neravnotežij. Dobili smo dodatno priložnost, da javnofinančna neravnotežja razrešimo sami, vendar pa dosedanji javnofinančni ukrepi vlade kažejo na to, da te priložnosti ni znala izkoristiti. Opozorila, ki smo jih pred nekaj dnevni prejeli s strani Evropske komisije, so resna. Vlada pa jih očitno noče slišati. Z ukrepi, zlasti na področju sanacije bank, zamuja, na odhodkovni strani ni bilo nobenega pravega strukturnega ukrepa. V Novi Sloveniji smo prepričani, da je sedanja vlada, preprosto rečeno, zgrešila smer za reševanje javnofinančnega primanjkljaja. Poslanci Poslanske skupine Nove Slovenije Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o izvrševanju proračuna za leto 2013 in 2014 ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Gospa Renata Brunskole bo predstavila stališče Poslanske skupine Pozitivna Slovenija.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Spoštovana gospa državna sekretarka, predstavnica Ministrstva za finance, spoštovane drage kolegice in kolegi! Zakon o izvrševanju proračuna Republike Slovenije je tehnični zakon, kot že samo ime nakazuje in kot tak omogoča izvrševanje proračuna. Pogoj za predložitev proračuna v Državni zbor je, da ga spremljajo spremembe predpisov, ki podpirajo posamezne znižane proračunske postavke oziroma pravice. Zakon o javnih financah v 40. členu določa, da če se med proračunskim letom zaradi nastanka novih obveznosti za proračun ali spremenjenih gospodarskih gibanj povečajo izdatki ali zmanjšajo prejemki proračuna, mora Vlada na predlog Ministrstva za finance začasno zadržati izvrševanje proračuna in tudi da če se med izvajanjem ukrepov začasnega zadržanja izvrševanja proračuna proračun ne more uravnotežiti, mora najkasneje 15 dni pred iztekom roka za začasno zadržanje izvrševanja proračuna Vlada predlagati rebalans proračuna. O tem sta včeraj govorila tako predsednica Vlade kot tudi minister za finance in državna sekretarka na ministrstvu. Glede na pravno naravo državnega proračuna je tudi pri rebalansu proračuna države nujna sprememba zakona, ki ureja izvrševanje proračuna, saj se v navedenem zakonu urejajo obseg zadolževanja države, obseg poroštev države in obseg zadolževanja javnega sektorja na ravni državi. Poglavitne rešitve predlaganega zakona o izvrševanju proračuna so tako: spodbujanje črpanja evropskih sredstev sedanje finančne perspektive, fleksibilnejša ureditev za spodbujanje malega in srednjega gospodarstva v okviru finančnega inženiringa, odprava birokratskih ovir pri pripravi polletnih poročil posrednih uporabnikov proračunov in nemoteno izvrševanje proračuna države, uvedba in definicija novih pojmov, investicija in obratna sredstva. Za razliko od nekaterih danes že predstavljenih stališč, tako danes kot tudi včeraj, ki rebalansa in zakona o izvrševanju proračuna ne bodo podprli, ju mi, predstavniki koalicije, moramo podpreti in bomo podprli, ker si želimo najti pot Slovenije iz krize. Kot smo že včeraj napovedali, bomo v Poslanski skupini Pozitivna Slovenija podprli predlog rebalansa proračuna. To pa tudi pomeni, da bomo podprli njegov ključni del, to je Predlog zakona o izvrševanju proračuna za leto 2013. Hvala.
Hvala tudi vam. Mag. Andrej Vizjak bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Spoštovani predsednik, spoštovana državna sekretarka, spoštovani poslanke in poslanci! V Slovenski demokratski stranki ne bomo podprli zakona o izvrševanju proračuna za leti 2013 in 2014 predvsem zaradi enega samega razloga. Zaradi tega, ker se za približno 900 milijonov evrov povečuje kvota zadolževanja za letošnje leto. Iz obrazložitve k zakonu je jasno, da gre ta dodatna kvota za namene dokapitalizacije bank. V Slovenski demokratski stranki menimo, da je nadaljnja dokapitalizacija bank brez predhodnega očiščenja bilanc oziroma prenosa terjatev na slabo banko oziroma družbo za upravljanje terjatev bank slaba rešitev in pomeni ponovno metanje davkoplačevalskega denarja v vrečo brez dna. Dosedanje dokapitalizacije, ne glede na to, ali so bile sprožene s strani Banke Slovenije ali države, so povzročile samo še večji problem teh bank in samo še večji javni dolg. Jaz mislim, da po tej poti nadaljevati ni smotrno in je pravzaprav samomorilsko, glede na vse večje obremenitve, ki jih imajo davkoplačevalci. Vsakršno nadaljnje zadolževanje te države – namreč z dolgom smo že prišli na približno 20 milijard evrov – je ogromna obremenitev bodočih rodov, tistih davkoplačevalcev, ki šele prihajajo za nami, torej teh naših otrok. Če se tu navežem na izjave premierke, da so mladi naša perspektiva, naša priložnost, potem moramo resno razmisliti tudi o vsakem dodatnem zadolževanju te države. Kaj pravzaprav predlagamo kot substitut? Predlagamo pospešen prenos terjatev na družbo za upravljanje terjatev bank in dokapitalizacijo s strani kupnin od umika države iz gospodarstva. Menim, da je to bolj prava pot kot pa nadaljnje zadolževanje. Jaz se pravzaprav bojim, da je seznam 15 podjetij, ki ga je rodila ta koalicija in ki naj bi predstavljal prvi korak in temelj umika države iz gospodarstva, bolj ali manj mrtva črka na papirju, saj Ministrstvo za finance oziroma Vlada ne računa na nikakršne prihodke iz tega naslova v letošnjem letu. Če bi se resno lotili teh postopkov odprodaje določenih deležev, bi lahko imeli tudi finančni izplen že v letošnjem letu in reševanje teh težav financiranja proračuna za letošnje leto oziroma tudi teh dokapitalizacij s kupninami. Ne pa, da se po relativno visokih obrestnih merah nadalje zadolžujemo in s tem obremenjujemo prihodnje rodove, kot sem že povedal. Problem je tudi v tem, če malo seštejemo, lahko ugotovimo sledeče. Na letni ravni imamo že za dobrih 800 oziroma 820 milijonov evrov obveznosti do obresti iz naslova najetih posojil te države. 820 milijonov, to je več kot 10 % prihodkov proračuna. Potem imamo tega dolga približno 20 milijard evrov in če bi to odplačevali v 20 letih, pomeni, da moramo vsako leto plačati še dodatno milijardo evrov za odplačilo že najetih posojil, ne da bi se še karkoli zadolževali. Se pravi, če pod črto potegnem, je približno milijardo 800 milijonov treba vsako leto na nek način zagotoviti za servisiranje in odplačilo že najetih posojil. Da sploh ne govorim o tem, da se Vlada namerava z relativno visokimi primanjkljajem ukvarjati tudi v prihodnje in bodo potrebne nove zadolžitve. Milijardo 800 milijonov evrov je več kot 20 oziroma to je približno 25 % prihodkov proračuna. Iz tega vidite, kako smo v tej državi še kreditno sposobni, glede na primerjavo kreditne sposobnosti fizičnih oseb. Jaz mislim, da je to za nas en velik problem, zato bi morali vsako nadaljnje zadolževanje v tem parlamentu posebej obravnavati, ne kar tako v paketu zakona o izvrševanju proračuna. Poiskati bi morali vse druge možnosti, da ne pride do dodatnega zadolževanja. Jaz sem povedal eno, to je možnost, da dokapitalizacije izvedemo s kupninami. Zato seveda v Slovenski demokratski stranki takega povečanega obsega zadolžitve države ne bomo podprli.
Hvala. Gospod Matevž Frangež bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Spoštovane in spoštovani! Zakon o izvrševanju proračuna prinaša nekaj bistvenih novosti. Najprej naj omenim spremembe pri določanju pravic porabe, in sicer pooblastilo Vladi, da sama s sklepom dopolnjuje načrt razvojnih programov za tiste projekte, za katere bi se izkazala smiselnost financiranja iz sedanje finančne perspektive. S tem ukrepom bistveno povečujemo sposobnost države, da do konca leta 2013 v nabor načrta razvojnih programov uvrstimo projekte, ki jih je mogoče končati do podaljšanega časa, konca te finančne perspektive, torej da se projekti začnejo pred 31. 12. 2013 in da zadnji stroški v povezavi s temi projekti nastopijo pred 31. 12. 2015. Na ta način Vlada pomembno na predlog organov upravljanja povečuje sposobnost, da čim večji delež neizkoriščenih sredstev iz sedanje finančne perspektive tudi uporabimo. Nadalje se v rebalansu za namen izvajanja finančnega inženiringa zagotavljajo sredstva v višini 120 milijonov evrov. To pa je ukrep, s katerim država spodbuja tehnološko razvojne projekte v teh podjetjih, tako zagotavlja del sredstev za izvedbo teh projektov. Ta finančni inženiring je sicer urejen v Zakonu o javnih financah, s predlagano določbo Zakona o izvrševanju proračunov pa se širi namen, tako da ne bo omogočeno s tem instrumentom samo financiranje tehnoloških razvojnih projektov, ampak tudi financiranje razvojnih in investicijskih projektov ter obratnih sredstev. S tem se uvaja začasno rešitev, ki bo podjetjem ponudila način za izhod iz finančnega krča, ki je posledica stanja na bančnem trgu. Socialni demokrati menimo, da so predlagane rešitve tako še eden od pomembnih korakov za financiranje podjetij. Menimo pa, da bi morala Vlada v nabor teh ukrepov uvrstiti tudi jamstveno shemo tako za mala, srednja kot tudi velika podjetja. Zakon o izvrševanju proračunov povečuje tudi obseg dovoljenega zadolževanja za slabo milijardo evrov. To je posledica včerajšnje bogate razprave na to temo. V tem kratkem stališču ne bi želel povzemati vseh argumentov za to, dejstvo pa je, da v bančnem sistemu imamo problem in da je skrajni čas, da ga rešimo. Rešuje se na način, kot ga je predlagala prejšnja vlada. Socialni demokrati smo kombinaciji teh ukrepov takrat nasprotovali. Po Zakonu o krepitvi stabilnosti bank se omogoča kombinirana uporaba različnih ukrepov, tako odkup slabih terjatev, torej njihov odplačni prenos na slabo banko, kot možnost dokapitalizacije bank. Mislim, da je problem tako velik, pravzaprav ga vsi skupaj toleriramo že predolgo časa in ga je treba odločno presekati. V tem pogledu Socialni demokrati absolutno stojimo za predlagano dokapitalizacijo. Ob tem bodo viri zadolževanja pokrivali tudi druge pomembne naloge, ki pri pripravi proračuna za letošnje leto niso bile predvidene in ustrezno upoštevane. Na podlagi vsega navedenega bomo Socialni demokrati Zakon o izvrševanju proračunov podprli.
Hvala. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členu in vloženem amandmaju. V razpravo dajem 4. člen in amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k temu členu. Ali želi kdo razpravljati? Vabim vas k prijavi za razpravo. Mag. Andrej Vizjak, izvolite.
Spoštovani! V Slovenski demokratski stranki smo predlagali črtanje tega 900-milijonskega povečanja kvote zadolževanja za letošnje leto, namreč, govorimo zgolj o letu 2013. Menim, da če bi že v letošnjem letu prišlo do dokapitalizacije bank in potrebe po teh 900 dodatnih milijonov evrov, seveda po prenosu slabih terjatev na slabo banko, imamo še vedno čas, da o tem odločamo v parlamentu in se resno posvetimo samo temu vprašanju. vlada v obrazložitvi navaja, da teh 900 milijonov evrov potrebuje za dokapitalizacijo bank. In me prav zanima, kdaj namerava Vlada dokapitalizirati banke, ali pred prenosom slabih terjatev na Družbo za upravljanje slabih terjatev bank ali po tem. Če nameravate to narediti pred tem, temu odločno nasprotujemo, ker menimo, da je to ponavljanje slabe prakse, ki vodi v izredno netransparentno porabo davkoplačevalskega denarja. Menimo torej, da je dovolj časa, če pride v letošnjem letu do potrebe po dokapitalizaciji s temi 900 milijoni evrov, da o tem razpravljamo v jesenskih ali zimskih mesecih letos. Nikakor pa ne bi želeli na zalogo odpreti te dodatne kvote in s tem dati vladi prosto pot do obremenjevanja tako sedanjih, predvsem pa bodočih rodov davkoplačevalcev. Zato smo vložili amandma, s katerim postavljamo to kvoto zadolžitve na raven, kot je bila do sedaj, brez teh dodatnih 900 milijonov evrov, ker menimo, da je vsaka nadaljnja zadolžitev te države res samomorilsko početje in pravzaprav vabilo trojki v Slovenijo.
Hvala. K besedi se je priglasila tudi predstavnica Vlade, državna sekretarka mag. Mateja Vraničar.
Hvala lepa za besedo. V zvezi s predlaganim amandmajem bi rada povedala, da ga Vlada ne sprejema. Kot sem pojasnila že na seji odbora za finance, je besedilo zakona prav v tem členu vezano na rebalans proračuna. Če želimo zagotoviti financiranje letošnjega proračuna, tako kot je predvideno, je treba v skladu s spremembami, ki jih prenaša rebalans, spremeniti tudi Zakon o izvrševanju proračuna. V primeru, da bi sprejeli predlagani amandma, pridemo v zelo čudno situacijo, ko ob predpostavi, da je rebalans potrjen v predlaganem besedilu, ta ni skladen z zakonom, ki določa, kolikšen je največji možni obseg zadolževanja v letošnjem letu. Kar se tiče alternativnih možnih rešitev. Predlagana je bila dokapitalizacija s kupninami. Že včeraj smo govorili o tem, zakaj v proračunu niso predvideni še prihodki iz naslova kupnin od prodaje državnega premoženja. Postopki prodaje so se začeli. Ni mogoče pričakovati, da bodo v letošnjem letu tudi zaključeni, saj ne gre za enostavne postopke. Zaradi tega bi bilo nerealno pričakovati, da bomo v tem obsegu že v letošnjem letu lahko zagotovili ustrezne postopke. Kar se tiče pospešitve prenosa slabih terjatev na Družbo za upravljanje terjatev bank, moram reči, da je tukaj ministrstvo maksimalno angažirano in opravlja tiste postopke, ki so potrebni, z maksimalno možno hitrostjo. Je pa pri tem procesu treba tudi upoštevati ukrepe, ki jih mora v tem kontekstu pripraviti oziroma sprejeti Evropska komisija z vidika spremljanja oziroma nadzora nad morebitnimi državnimi pomočmi. Tako da na del trajanja tega postopka žal nimamo neposrednega vpliva. Kar se tiče časa, kdaj bo do dokapitalizacije prišlo. Pri dveh bankah je skupščina bank že sprejela sklepe o odobritvi povečanja kapitala in vprašanje je glede na potrebe, ki se bodo izkazale do konca letošnjega leta, kdaj bodo te dokapitalizacije tudi izvedene, predvsem v odvisnosti od tega, kako bodo postopki prenosa terjatev na DUTB naprej potekali. Gre pa tukaj za povezani aktivnosti. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Želi še kdo razpravljati o 4. členu? Gospod Frangež, izvolite, imate besedo.
Hvala. Spoštovani in spoštovane! Dovolite, da nekoliko širše razložim svoje poglede na vprašanje. Kolegi iz opozicije so predstavili zanimiv alternativni model. Očitno se strinjamo, da je treba sanirati banke. Prej je bilo rečeno, da naj se to izvede na način, da s tem, kar ustvarimo s prodajo državnega premoženja, se pravi s v tem državnem zboru potrjenim seznamom petnajstih podjetij, naj namenimo za dokapitalizacijo. Soglašam z ugotovitvami, da bodo privatizacijski postopki, še posebej če želimo, da so izvedeni na preglede način, pošten način, na način, ki ne bo izkazoval prevelike ihte in potrebe prodajalca, da to premoženje privatizira, postopki, ki bodo maksimizirali izplen iz kupnin. Če bomo to prodajali čez noč in če bomo ustvarjali še dodatno sistemsko potrebo po hitenju, smo seveda lahke tarče za poceni podcenjen način privatizacije teh podjetij. To je prvi problem. Drugič. Nemogoče je oceniti, kdaj bo pravzaprav zagotovljen finančni izplen iz naslova privatizacije. Kot lahko pogledamo v splošnem delu proračuna, se sicer prihodki od prodaje premoženja v letošnjem letu glede na sprejeti proračun povečujejo. Ne glede na to pa je obseg teh kupnin še vedno relativno majhen, in iz tega zornega kota ni nobenega obeta, da lahko mi problem v bankah rešimo dovolj hitro. Že predolgo odlašamo s tem problemom. Spomnimo se, da smo že leta 2009 nekateri zagovarjali korenitejšo dokapitalizacijo sistemskih bank. Takrat je prišlo do dokapitalizacije sicer v nekoliko manjšem obsegu, v vsakem primeru prenizkem glede na obseg problema. Če bi morebiti takrat zbrali dovolj politične volje za to, da problem rešimo, morebiti danes problema ne bi bilo ali pa bi bil sorazmerno manjši, ker bi takrat dali bančnemu sistemu dovolj kisika za to, da problem nasedlih naložb reši. Še enkrat želim ponoviti tezo, ki jo v tem državnem zboru ponavljam večkrat. Ni vsaka naložba za vedno slaba naložba. Če se jo primerno upravlja, lahko naložba, ki je danes slaba, jutri postane tudi odplačljiva, torej dobra naložba. Če pa naložbe ne upravljamo, pa lahko tudi dobra naložba zelo hitro postane slaba naložba. In obseg slabih naložb leta 2009 v slovenskem bančnem sistemu ni enak obsegu slabih naložb letos. Danes je neprimerno večji. Tudi zato, ker nismo pravočasno vsi skupaj reševali tega problema. Zakaj je reševanje bank pomembno? Zato, ker so banke krvni sistem našega gospodarstva. Vidimo, da imajo slovenska podjetja izjemno velike težave s tem, da pridejo do virov financiranja, tako zaradi lastne prezadolženosti kot zaradi problema, ki ga imamo v bankah. Razumem, da je teza o tem, da je treba reševati banke, zelo nepriljubljena. Da ljudje pogosto ne vidijo smisla, da želimo polniti vrečo, ki se zdi, da nima dna. In nima dna, če bomo še naprej tolerirali politično kadrovanje v najpomembnejših gospodarskih družbah v državi. Včeraj se je zgodil odstop dr. Otmarja Zorna kot predsednika nadzornega sveta Slovenske odškodninske družbe. Jaz gospoda ne poznam in tudi ne poznam vseh ozadij. Vem pa, da sem v tem državnem zboru v času, od kar moja stranka sooblikuje vladno večino v tem parlamentu in v tem mandatu, večkrat opozoril na to, da se s ponovno restavracijo političnega vpliva pri kadrovanju v gospodarskih družbah ne strinjam. Zdi se mi, da je to odstop od zavez, ki smo jih dali, da bo torej kadrovanje v najpomembnejših gospodarskih družbah, v naložbah, kjer ima država svoj delež, nepolitično in strokovno in bo potekalo po ustreznih akreditacijskih postopkih. In v tem pogledu je ta odstop zame razočaranje. Ga pa in njegove razloge razumem. Želel pa bi ga pozvati, ker je s svojim odstopom izkazal potrebno pokončnost, da ta odstop umakne in se poskuša z vsemi tistimi, ki iskreno mislimo pri konceptu upravljanja državnega premoženja, skupaj boriti za ta cilj. Želim sporočiti vsem tistim, ki kadrujejo, da je moj vpliv v tej vladi glede na parlamentarno težo približno 2 %, in v tem parlamentu dober odstotek. Jaz sporočam, da s tema 2 % mojega vpliva in odstotkom vpliva v parlamentu v mojem imenu nihče ne more politično kadrovati. In pozivam vse poslanke in poslance, da odrečejo legitimnost tistim, ki to počnejo – če imajo člansko izkaznico moje stranke ali katerekoli druge. Jaz mislim, da moramo razumeti, da je proces prevelikega političnega vpliva na upravljanje gospodarskih družb v Sloveniji prizadejal izjemno gospodarsko škodo ne posamičnim podjetjem, ampak v narodnogospodarskem pogledu, in je treba ta proces odločno zaustaviti. Obseg zadolževanja je zato smiseln, ker je treba problem rešiti. Še eno leto čakati in odlašati z reševanjem problema, je nesmotrno. Večina v tem državnem zboru je oblikovala voljo, da bomo del problema v bančnem sistemu reševali z odplačnim prenosom slabih terjatev na slabo banko. Ta proces ima očitno težave. Pojavljajo se težave na točno tisti točki, zaradi katere smo Socialni demokrati v lanskem letu kritično ocenjevali zakon o krepitvi stabilnosti bank in namero po slabi banki, ker z različnimi načini in metodami vrednotenja odpira preveč prostora moralnemu hazardu, nevarnosti za oškodovanje državnega in javnega premoženja in na drugi strani korist za zasebne lastnike. V tem pogledu je treba opozoriti, da je to eden od ključnih procesov. Jaz sem politični realist. Razumem, da ta proces poteka, da pa očitno poteka prepočasti in da tukaj ni volje, da bi se določala prava vrednost. Jaz sem že včeraj opozoril na to, da je eden od naših kolegov, poslanec Državnega zbora, tudi predsednik upravnega odbora Družbe za upravljanje terjatev bank. Po mojem prepričanju kljub temu da je zakon o krepitvi stabilnosti bank suspendiral veljavo zakona o integriteti in preprečevanju korupcije v zvezi z neizvršnimi direktorji v družbi za upravljanje terjatev bank, tukaj obstaja nedvomen konflikt interesov in bi se zato gospod Andrej Šircelj moral odločiti, ali bo upravljal funkcijo predsednika upravnega odbora v slabi banki ali še naprej funkcijo poslanca Državnega zbora. Vsakemu izmed nas, kolegice in kolegi, je prepovedano biti član nadzornega sveta v javnem ali zasebnem podjetju. Vsakemu izmed nas. Še posebej [[...]]
Gospod Frangež, oprostite, ker prekinjam, ampak smo pri zakonu o izvrševanju proračuna in to, ali je lahko nekdo član organa kakšnega podjetja, predlagam, da poskušamo opraviti pri kakšni drugi točki oziroma ko bomo imeli to točko na dnevnem redu, če bo do tega prišlo.
Spoštovani predsednik, ali to pomeni, da mi je odvzeta beseda?
Ne, imate besedo. Samo opozarjam vas, da se osredotočite na amandma.
Poglejte, gospod predsednik, govorim o prenosu terjatev. O prenosu terjatev je govoril tudi gospod Vizjak. In meni je, glede na to, da se obseg zadolževanja namenja za rešitev problema [[...]]
[[...]]vse v skladu z amandmajem [[...]]
[[...]]ki je neločljivo povezan s prenosom bank. Pri prenosu slabih naložb pa imamo seveda določene bojazni. Te bojazni pa se navezujejo prav na vrednotenje in na zelo širok prostor morebitnih nepravilnosti in oškodovanj državnega premoženja, ki pri tem procesu utegne nastati. Jaz želim biti v polni veri, v zaupanju, da bo ta proces opravljen na ustrezen način. Tako razumem tudi opozorila Evropske komisije. Zato je to pomemben proces. Državni zbor mora poskrbeti, da pri njem ne obstaja konflikt interesov. In če povzamem, vsakomur od nas je prepovedano biti član nadzornega sveta pri sistemsko povsem nepomembnem podjetju. Tukaj pa se tolerira konflikt interesov med poslancem in povrhu vsega še članom Komisije za nadzor javnih financ in opravljanjem funkcije predsednika upravnega odbora Družbe za upravljanje terjatev bank. Jaz mislim, da obstoji eklatanten primer konflikta interesov tudi zaradi tega, ker zakon o krepitvi stabilnosti bank, četudi je suspendiral veljavo zakona o integriteti in preprečevanju korupcije v tej zadevi, ni suspendiral zakona o poslancih. In zakon o poslancih med drugim govorim, da je poslancu prepovedano biti član nadzornega organa v gospodarski družbi. Upravni odbor je v tem primeru glede na to, da je za družbo za upravljanje terjatev bank izbran enotirni sistem upravljanja, nedvomno nadzorni organ te družbe, v kateri so združene tudi upravljavske pravice ne samo nadzor. Torej je v tem pogledu pristojnost tega organa bistveno večja od organa zgolj nadzornega sveta gospodarske družbe. Zato jaz pozivam, da se ta konflikt interesov čim prej odpravi. Jaz verjamem, da to potrebo čuti tudi gospod Šircelj sam.
Hvala. Glede časa pa mislim, da bomo tudi lahko korigirali oziroma upoštevali porabljen čas, tako da je na razpolago še 13 minut in 48 sekund, da ne bo kakšnih dilem glede nadaljnjih razprav. Sprašujem, če želi še kdo razpravljati o 4. členu. Vabim vas k prijavi za besedo. Gospod Marko Pavlišič, imate besedo.
Hvala za besedo. Strinjam se z obema cenjenima kolegoma, ne smemo prodajati v ihti, hkrati pa to ne sme biti izgovor za nepotrebno mečkanje pri prodaji. Se pravi, upam, da bomo čim prej to izvedli, vsekakor pa ne smemo prodajati v ihti oziroma razprodajati, kot nekateri v tem državnem zboru radi povedo. Absolutno se strinjam, da je dokapitalizacija bank smiselna šele po prenosu slabih terjatev na slabo banko. Tukaj pa bi dodal še eno zadevo, takoj nato moramo pristopiti k prodaji teh bank in za večno rešiti ta problem, ki najbolj tare ravno davkoplačevalce. Se pravi, najprej prenos na slabo banko, nato minimalna dokapitalizacija in nato prodaja teh bank. Edino na ta način bomo rešili ta problem, ki nas tare zdaj že vrsto let. Primerno upravljanje je sicer lep cilj, o tem smo že veliko razpravljali, o tem bomo še veliko razpravljali, ni pa to tema današnje seje. Hvala.
Hvala. Naslednji ima besedo gospod Zvonko Černač.
Hvala lepa. Lep pozdrav vsem! V poslanski skupini smo ta amandma vložili iz več razlogov. Najprej je problem tega dodatnega zadolževanja za skoraj milijardo evrov v letošnjem letu neznanka, kako in na kakšen način se bodo ob teh predpostavkah konsolidirale javne finance. Pot, ki je ubrana z rebalansom proračuna, nas namreč od tega cilja oddaljuje. Vlada Alenke Bratušek z rebalansom povečuje te škarje z milijarde na milijardo 550 milijonov evrov v letošnjem letu. Torej ubira ravno obratno pot, kot je ubrala vlada Janeza Janše v letu 2012, ko so škarje, ki so bile nastavljene s proračunom, ki ga je sprejela še Pahorjeva vlada v letu 2011 za 2012, bile z 2 milijard 300 milijonov evrov primanjkljaja zmanjšane na milijardo in 100 milijonov. In tudi tako je bil proračun v 2012 realiziran. Se pravi, če se je v letu 2012 dalo obseg teh škarij skrčiti za milijardo 200 milijonov evrov, potem ni nobenega razloga, da se ta razkorak v letu 2013 ponovno odpira za preko pol milijarde evrov. In nobenega razloga ni, da se z ZIProm uvaja dodatno zadolževanje za skoraj milijardo evrov. Nobenega. Zdaj pa še nekaj o zgodovini, ker je bilo veliko govora o tem tudi s strani enega od mojih predhodnikov. Kaj bi bilo, če bi bilo? V letu 2009, spomladi leta 2009, ko je takratna Pahorjeva vlada prišla s prvim nesrečnim rebalansom proračuna v Državni zbor, ko se je začelo to povečevanje škarij, zaradi česar smo v treh letih dolg državnega proračuna povečali za dvakrat, z 8 milijard, kolikor je znašal konec leta 2008, na 16,9 milijarde evrov, kolikor je znašal konec leta 2011, zaradi česar mora država letno namesto 352 milijonov evrov za obresti, kot jih je odplačevala v letu 2008, odplačevati skoraj milijardo evrov v letošnjem letu. Takrat smo spomladi v Slovenski demokratski stranki predlagali, da se resno soočimo s problemom, ki je bil že takrat zelo globok, po tistem obdobju pa se je še poglobil, se pravi, z ustanovitvijo slabe banke in s sanacijo neustreznih plasmajev bank, predvsem največje državne banke. Takrat ste temu odločno nasprotovali nekateri, ki tudi danes sedite v Državnem zboru. Če bi takrat potegnili to potezo, bi bila največja državna banka in verjetno tudi druge banke do danes že sanirane, ne bi bili deležni tako velikega upada gospodarske rasti, ker bi bile banke prej zdrave in bi servisirale tako gospodarstvo kot prebivalstvo. Tako pa imamo v vsem tem obdobju pešajočo gospodarsko aktivnost, padec gospodarske rasti, manjši družbeni produkt, na drugi strani pa vedno večje obveznosti, ki jih mora zagotavljati državni proračun za servisiranje te povečane zadolžitve, katere velik del izhaja tudi iz tega, da se banke niso pravočasno sanirale. In v vsem tem obdobju je bilo za take ali drugačne dokapitalizacije, tako Nove Ljubljanske banke kot Nove KBM namenjenih ogromno sredstev. Pa ne samo teh bank, spomnite se dokapitalizacije Adrie Airways in številnih drugih primerov, kjer so vsa ta sredstva izgubljena. Dokapitalizacija Nove KBM, ki so jo po dekretu takratne politike izvršila tri državna podjetja, pošta in dve energetski podjetji, v višini 48 milijonov evrov, vrednost tega deleža je danes nekje na ravni 3 milijonov in pol evrov. To je vse naš skupni denar. Da ne govorimo o Novi Ljubljanski banki, kjer je šlo za te dokapitalizacije preko milijarde 200 milijonov evrov. In videli smo, koliko je ta banka danes vredna – tuji partner jo je prodal po vrednosti 1 evro za delnico državi. V tistem trenutku, ko je bilo treba potegniti prave poteze, te poteze niso bile potegnjene, kot tudi številne druge ne. Če bi se v preteklosti po bistveno drugačnih pogojih prodalo Telekom, bi verjetno tudi imeli manjše težave, kot jih imamo danes. In nikoli več ne bo možno doseči take cene, kot bi jo bilo mogoče doseči takrat. Nekaj podobnega je tudi z Mercatorjem in številnimi drugimi podjetji. Najlažje je priti v Državni zbor in govoriti o tem, kako je treba zagotoviti sredstva za to, da bodo banke lahko sanirane iz davkoplačevalskega denarja. Vendar na koncu bo ta račun enkrat treba plačati. In kdo ga bo plačal? Kdo bo plačal ta račun? Ali ga bodo plačali tisti, ki so iz teh bank črpali več 10-milijonske, nekateri celo 100-milijonske vsote kreditov brez ustreznih zavarovanj? Očitno ne bodo, kajti tudi del politike, ki sedi danes v Državnem zboru, največji del vladajoče koalicije je okužen s tem problemom. Gospod Janković je vsem sam na televiziji javno priznal, da je posredoval za to, da je Grep dobil preko 115 milijonov evrov posojil od Nove Ljubljanske banke in ostalih bank. Kdaj bo teh 115 milijonov evrov za Stožice vrnjenih? Nikoli. Mogoče bo vrnjenih 5 milijonov, največ 10. Kdo bo plačal razliko? Ljudje, skozi davke, skozi višje davke – zaradi takih dokapitalizacij, kot jih trasiramo s tem povečanjem zadolžitve v ZIPru za skoraj milijardo evrov. Kar je govorila prej državna sekretarka, da so neki formalni razlogi, da tega amandmaja ni mogoče podpreti, to ne drži. Če bo prišlo do neskladja, če bo amandma sprejet se bo to neskladje uredilo v formalni proceduri, ki je znana in bila že večkrat preizkušena v tem parlamentu, tako da glede teh formalnih bojazni ni zadržkov. Menimo pa, da je treba tukaj stvari ustaviti, ker tudi ni nobene potrebe, da se ta dodatna spirala zadolževanja odpira in da se že tako enormna zadolžitev še povečuje. Jaz sem pred tedni vprašal finančnega ministra, ker sem v medijih zasledil nek članek o tem, kako se razmetava ta denar tudi največje državne banke za neke zabave, na pol privatne, vrednostno gledano sicer ne gre za ne vem kakšne zneske, baje so tam delavci neke hčerinske družbe NLB najeli dve ali tri jadrnice na Obali in dva dni pili, jedli, spali, se vozili po morju, in se temu reče team building, se pravi so se osebnostno krepili in razvijali v svojem poslanstvu. In veste, kakšen dogovor sem dobil na to? Da naj vprašam banko, kako je s tem, da on mi tega odgovora ne more posredovati. Ni mi niti posredoval odgovora, ali je sam, ker je bil, predno je postal minister, na banki zaposlen, kdaj sodeloval pri takem projektu krepitve rasti. Niti tega odgovora nisem dobil. Se pravi ljudstvo, kajti tukaj naj bi sedeli predstavniki ljudstva, nima pravice dobiti odgovora, kako in za kakšne namene je porabljenih njihovih milijardo dvesto milijonov evrov denarja, ki se je tej banki namenjal iz državnega proračuna v preteklih letih. Nima pravice dobiti tega odgovora. Istočasno pa se od tega ljudstva pričakuje, da bo podpiralo vedno znova dokapitalizacije državnih bank, ki so očitno vsa ta leta slabo upravljane, vendar ne samo zaradi tega, ker so bili na ustrezna mesta imenovani napačni ljudje, predvsem zaradi tega, ker je v ozadju teh ljudi očitno delovala neka politika, ki je generirala njihova ravnanja, in če niso sledili tej politiki, so morali oditi. En tak primer se je zgodil v predprejšnjem mandatu in en tak primer se zdaj dogaja v teh dneh. Kolega Frangež je nanj opozoril. Očitno tudi Socialni demokrati niso zadovoljni z kadrovsko politiko Jankovičeve koalicije. Vendar če je res tako, bo treba nekaj narediti, nekaj konkretnega, drugače prevzemate ravno tako ali pa še večjo odgovornost za vse odločitve, ki bodo v imenu te koalicije sprejete v tem državnem zboru. Po moje še večjo. Ker če se problema zavedate in nič ne storite, ste bolj dogovorni kot tisti, ki tiščijo glavo v pesek in sledijo neki politični igri največje koalicijske stranke. Očitno je gospod Zoran, predsednik Soda, odstopil zaradi tega, ker se dogajajo neustrezna kadrovanja tudi v največji državni banki NLB. In posledica teh neustreznih kadrovskih rešitev so te odločitve, ki jih moramo sprejemati oziroma jih sprejemate v tem državnem zboru, se pravi vedno nova in nova državna davkoplačevalska sredstva za to, da dajejo potuho tistim, ki ne opravljajo svoje naloge in vloge, ki bi jo morali takrat, ko so imenovani na ta mesta. Mi odločno nasprotujemo takemu ravnanju, odločno nasprotujemo in predlagamo, da se tudi koalicija na tej točki zamisli. Gre le za neko simbolno točko preloma. Če do tega ne bo prišlo in če bo v ZIPru sprejeta dodatna obremenitev vseh davkoplačevalcev za še dodatno milijardo evrov, ob tem da ne vedo, kako in na kakšen način se bo ta postopek s sanacijo bank sploh končal in kakšen bo na koncu rezultat, je to zelo neodgovorno početje in nas vodi v neko neobvladljivo spiralo zadolževanja, iz katere ne bo več poti nazaj. Kajti ta zadolženost, ki je iz konca leta 2008, ob koncu prve Janševe vlade do danes, v petih letih poskočila na preko 20 milijard evrov in ki nam odžira letno samo za odplačilo obresti desetino prihodkov proračuna, pomeni, da se bo ob takem nadaljevanju do konca tega mandata, do konca leta 2015 ta spirala povečala nekje do ravni 26 ali celo 30 milijard evrov. To je znesek, ki ga ni več mogoče obvladovati. Lahko bi ga obvladovali, če bi bil naš družbeni produkt dvakrat večji, kot je danes, če bi ga bilo 70 milijard. Ampak ga ni. Ga je skromnih 35 milijard. In to, kar ustvarimo, ne omogoča servisiranja vseh teh obveznosti. Še posebej seveda ne ob tem, da smo ujeti tudi v neko časovno komponento, ki ni najbolj ugodna za privatizacijo državnega premoženja in da je treba na tej točki pazljivo in modro ravnati, da ne bi naredili dvakrat narobe. Se pravi prepoceni prodali in na drugi strani filali te državne banke in vse ostale, iz katerih ne bomo nikoli dobili povrnjene niti desetine tistega, kar so te banke po takih ali drugačnih političnih navezah plasirale politično kompatibilnim podjetjem oziroma posameznikom. Tako da en velik del tega problema je politično kadrovanje, ki ga je omenil tudi gospod Frangež. Verjetno največji del. Ker če te negativne kadrovske selekcije ne bi bilo, bi bil marsikateri od teh problemov, s katerim se danes soočamo, prihranjen. Glede konflikta interesov, ki je bil omenjen, dovolite, da še razmišljanje glede tega povem. Mislim, da je dosti večji konflikt interesov pri tistih, ki sedijo v tem parlamentu in ki so predstavniki tiste politične skupine, katere lider je javno povedal, da je posredoval za 115 milijonov evrov denarja iz državne banke. Mnogo večji konflikt interesov je tam. Po tej logiki bi morali izprazniti polovico tega parlamenta. Seveda temu ni tako. Bi pa bilo prav, vsaj pričakovali bi, da se nekaj zgodi na teh primerih, kjer gre za 100 in več milijonov evrov. Ne, da se zdaj dogajajo neki primeri zaradi tega, da bodo pred javnostjo opravičili svoj obstoj oziroma svoje ravnanja, ki so seveda lahko problematični, vendar so bistveno manj problematični kot tisti, glede katerih v preteklih letih ni bilo še nobenega postopka in ga očitno tudi v naslednjih letih ne bo. V Slovenski demokratski stranki smo proti temu, da se država še dodatno zadolži za skoraj milijardo evrov. Proti temu smo tudi zaradi tega, ker naj bi ta denar bil namenjen za polnitev neke luknje, ki ne bo nikoli polna, če jo bomo obravnavali na tak način, kot se obravnava danes in kot se je obravnavala tudi v preteklih letih. In proti smo zaradi tega, ke tudi ob obravnavi rebalansa nismo dobili odgovora, kako, kdaj in na kakšen način se bodo sanirale javne finance. Ob tem da se povečujejo škarje, razkorak med prihodki in odhodki, te sanacije ni mogoče pričakovati. Prva pot je bila nastavljena v lanskem letu, ko je Janševa vlada primanjkljaj iz dveh milijard 300 z rebalansom zmanjšala na milijardo sto, in to pot bi bilo treba v letošnjem letu nadaljevati. Pa tudi če bi bila nadaljevanja samo na simbolni ravni in bi vlada Alenke Bratušek rekla, primanjkljaj bomo iz predvidene milijarde zmanjšali na 900 milijonov evrov. Tudi to bi bilo dovolj. Pot, ki je pa sedaj ubrana, je napačna. Predlagam, da tudi v koaliciji, vsaj v tistem delu, kjer menite, da ta pot ni prava, ta amandma podprete.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Vabim vas k prijavi za besedo. Smo vse lepo pošteli, tako da je upoštevana vsa razprava. Prvi ima besedo gospod Franc Bogovič.
Naj tako na začetku povem, da v Slovenski ljudski stranki predlagani amandma podpiramo. Prav zanimivo je, da je v teh dveh dneh, ko smo razpravljali o ključnih dokumentih, se pravi o proračunu Republike Slovenije, rebalansu za letošnje leto in pa sedaj o vzporednem dokumentu ZIPru, šele danes prišla za moje pojme tista ključna debata, ki sem jo želel tudi včeraj spodbuditi s predstavitvijo grafov, kjer sem želel problem letošnjega rebalansa uokviriti v malce širši okvir, kot je spopad med Alenko Bratušek in Janševo vlado, ker je bilo tudi iz besed premierke včeraj razumeti kot ključno vsebino obrazložitve rebalansa. Sam sem včeraj opozoril, da dejansko govorimo v letu 2013 o bistveno večji stvari kot o samo premetavanju nekaj številk, kjer bi popravljali napovedi Umarja, ampak da govorimo o tem, ali bomo ključne politike ravnali v pravo smer ali bomo šli nekritično po isti poti, kot se je šlo v Sloveniji v preteklosti, in tudi delali podobne napake, kot smo jih delali v preteklosti. Dokument, ki ga danes spreminjamo, je nastajal lansko leto septembra, oktobra. Potem je šel v proceduro v parlament in bil v začetku decembra sprejet. To je ta dokument o izvrševanju proračuna. Vzporedno se je v tem času dogovorilo o dveh ključnih dokumentih, ki sta bila danes že omenjena, to je projekt tako imenovane slabe banke, Družbe za opravljanje slabih terjatev in projekt ustanovitve Slovenskega državnega holdinga, v katerem bi se poskušali končno v Sloveniji sprijazniti s tem, da je treba upravljanje z državnim premoženjem, prodajo državnega premoženja dati v roke strokovnjakom, odstraniti politiko iz tega prostora in resnično na osnovi ključnih političnih odločitev, sprejetih v parlamentu, zadevo dati v roke strokovnim ljudem in čim bolje iziti iz te težke situacije. Skoraj eno leto je že sedaj tega, kar smo lansko leto to govorili. Vemo, kaj se je vse dogajalo v drugi polovici lanskega leta – od tega da se je poletje izkoristilo za to, da se je poskušala uskladiti zakonodaja, da se je potem v zadnjem trenutku ob pol polnoči vlagala zadnji dan pobuda za referendum. In zanimivo, da se je tudi v času, ko smo najbolj intenzivno govorili o slabi banki, govorili o tem, da je konec tega, da dajemo nekontrolirano denar skozi dokapitalizacijo, ampak da morajo banke končno v Sloveniji položiti račune, dati te slabe pogodbe na mizo, iz tega razbrati tudi levega in desnega podpisnika, pa tudi koga pozvati na odgovornost, se je začelo zanimivo gibanje v Sloveniji, najbolj okarakterizirano ali pa najbolj znano v času sprejemanja rebalansa proračuna lansko leto pod to skovanko "gotof si", ki se je na koncu razširilo še v širšo aktivnost, ki je na koncu rezultirala ob vseh ostalih vzporednih stvareh tudi padec vlade. Eno leto je skoraj za nami d takrat, mi se pa še vedno pogovarjamo o tem, na kakšen način bomo to rak rano slovenskega gospodarstva, slovenske družbe odstranili. In sedaj se zopet vračamo na stara pota in pristajamo na to, da dajemo z dokapitalizacijo denar v banke, na drugi strani pa še vedno nimamo začetega oziroma zelo počasi se uvaja proces slabe banke, znotraj katerega bi bilo treba narediti te ključne reze. Danes je bilo tukaj rečeno že kar nekaj glede stanja v bankah. Moram reči, da me tudi presenečajo informacije, ki sem jih v zadnjih dneh dobil, kako tudi nova uprava Nove ljubljanske banke, ob tem da so bile danes že omenjene zabave in nek team builging na slovenski obali, do tega, da se je direktor banke proslavil najprej s poskusom nakupa drage limuzine, da pa prihajajo tudi informacije o zelo močnih svetovalskih pogodbah, ki še vedno tečejo znotraj te banke, v tujino, kjer se tudi zelo zanimiv, naj uporabim čuden izraz "kadrovski ringelšpil" dogaja, znotraj katerega se tudi drago plačuje, kar se dosega. Tukaj so bile danes opozorjeni problemi glede političnih kadrovanj. Jaz sem v lanskem letu, bom samokritično spregovoril tudi o vladi, v kateri sem sam sodeloval, nasprotoval temu. V določeni meri sem bil deležen mogoče kakšne kritike več tudi zaradi tega. Vendar kot slišim in vidim ter sedaj berem iz časopisov, nič ne ustavi slovenske politike od tega, da se ne bi mogla odreči ključnih kadrovanj znotraj, če hočete, bančnega sistema, znotraj zavarovalniškega sistema, znotraj energetike, znotraj telekomunikacijskih družb. Zelo zanimivo, da ni nobenega hudega drena v kakšni pridelovalni industriji in podobno, ampak očitno je zopet apetit slovenske politike, da se polasti tistega dela, kjer so na vidiku predvsem prodaje tega premoženja in kjer še mogoče nastaja kakšna manjša akumulacija v slovenskem gospodarstvu. To je tisto ključno sporočilo, ki je zame zelo napačno in ga bomo dali, preden se bomo odpravili na, mislim, da lahko mirno rečem, zaslužene počitnice poslanci in poslanke in tudi vlada. Tega se jaz bojim. Bojim se, da bomo zaradi takšnega početja, kar sedaj počnemo, deležni tega nezaupanja v širšem domačem prostoru in predvsem, kar bo ključno v jesenskih mesecih, v bančnem svetu, ki bo v veliki meri krojil našo prihodnost v naslednjih letih. Zato še enkrat predlagamo, mi podpiramo ta amandma, da se resnično o tej ključni točki pogovorimo takrat, ko bo znan proces sanacije bank, ko bodo dvakoplačevalci lahko dobili račun na mizo in bomo videli, koliko sredstev je potrebnih za to, koliko jih bomo dali za dokapitalizacijo, kaj bo to pomenilo in konec koncev izstavili račun tistim, ki so Slovenijo povsem po nepotrebnem v času krize še poglobili v tej krizi s svojimi nečednimi dejanji, ki nimajo nobene zveze z gospodarstvom, nobene zveze z ekonomiko, ampak imajo zveze s tem, kako v čim krajšem času sami in z neko skupino sopotnikov obogateti in poskušati postati lastnik. To nas je pokopalo v tej naši ekonomiki, ne splošna gospodarska kriza. Tista podjetja, ki so imela zmerno politiko, ki so vedela, kaj počnejo, ki se niso prekomerno zadolževala zato, da bi se olastninila, so tudi znala odreagirati na krizo, ki je nastala. Ker pa so tisti, ki tega niso znali narediti, potopili bančni sistem ob asistenci ljudi v bankah. Zanimiv podatek bo najbrž tudi v Novi Kreditni banki, koliko kreditov je bilo podeljenih v banki, kljub temu da je kreditni odbor dal negativno mnenj na tiste poslovne načrte. In ko bodo to davkoplačevalci videli, mislim, da bo lažje doseči dogovor o tem, na kakšen način bomo te banke sanirali in kako jih bomo v bodoče vodili, predvsem pa, da se te nečedne prakse ne bodo ponavljale v prihodnosti, kajti v nasprotnem primeru resnično ne vem, kam tone ta slovenska barka. Še enkrat, podpiramo ta amandma, da se bo ta ključni proces, ki ga je treba storiti, očiščenje teh nebuloz, teh neumnosti, ki so bile narejene v zadnjih, ne vem, petih, osmih letih, naredil na javen in transparenten način. In tisti, ki so za to odgovorni, da tudi plačajo svoj račun.
Hvala. Naslednji ima besedo gospod Matevž Frangež.
Prvič, zgodovina. Mimogrede, priporočam članek Jelke Zupanič v današnjem Večeru. Začne se z "Ljubi poslanci". Priporočam, da ga vsi skupaj preberemo. Neprestano zahajamo v zgodovino, ker imamo dve različni interpretaciji: ali se je problem začel leta 2009, kot trdite vi, ali se je začel nekoliko prej, recimo leta 2004, ko so se dejansko začela velika neravnotežja v naši ekonomiji, nacionalni ekonomiji. Pri tem naj spomnim, da so takrat v obdobju, ko je država in ko je naša ekonomija v celoti pridelala absolutno največji skok v bruto zunanjem dolgu, ki je skočil za več kot prej v 15 letih samostojnosti, da so odpovedale vse nadzorne institucije in po vrh vsega, da je vlada s prociklično politiko pravzaprav spodbujala pregrevanje gospodarstva. No, način financiranja in sprememba fomule izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji je eklatanten primer takšne prociklične politike. [[oglašanje iz dvorane]]
Oprostite, gospod Frangež ima besedo. Govori o zadolževanju. In vsi ti procesi, ki jih je omenjal, so dejansko povezani s tem, tako da prosim, da mu dovolite, da lahko razpravlja.
Hvala lepa. Razumem pa, da to nekatere vznemirja. Še bolj bi jih moralo vznemirjati naslednje. In to je moja 2. točka. Ko nekateri govorite o dokapitalizacije Nove KBM s strani nekaterih državnih podjetij, vam jaz moram povedati, da sem sodeloval na seji Odbora za finance, in bi verjetno danes ravnal drugače. In tudi takrat nisem bil povsem ihtav in zadovoljen, da gremo, bom rekel, v takšen način dokapitalizacije. Se pa je zdela grožnja pred določenim sovražnim prevzemom te banke dovolj realna, da je bilo treba po moji presoji to tudi takrat preprečiti. Ampak medtem ko nas obtožujete, da smo to naredili na način, ki gotovo ni zgleden za moderno in korektno korporativno upravljanje državnega premoženja, ne pozabite, da ste enako operacijo izpeljali tudi vi v vladi pred tem. Šlo pa je za dokapitalizacijo Nove Ljubljanske banke po njeni trikratni knjižni vrednosti, kjer so mimo sklepov javnih organov, kot je seja Odbora za finance, menda kar s telefonskimi klici nekaterih ministrov nekatera pomembna podjetja v državni lasti morala dokapitalizirati Novo Ljubljansko banko. Gre torej za enak primer. In medtem ko obtožujete tega nas pri dokapitalizaciji Nove KBM, ne pozabite, da ste sami počeli enako v primeru dokapitalizacije Nove Ljubljanske banke. In me res zanima, ali je Andrej Vizjak, takrat gospodarski minister, bil eden od telefonskih klicev, ki sem jih prej omenil. Naj končam samo s tem, kolega Bogovič, jaz vas v bistvu cenim. Mislim, da ste pokončen človek, zdaj že nekaj časa sodelujeva, in moram reči, da z vami nimam prav nobenih težav. Prosim pa vas, da procesa, ki se je začel z vstajami v Mariboru, ne označujete s takimi besedami. Kot sem sam razumel, ste se tudi vi kot predsednik Slovenske ljudske stranke distancirali od procesov, ki so pripeljali do tega vstajniškega gibanja in z razčiščevanjem stanja slovenskih bank nimajo nič opraviti, imajo pa opraviti s koruptivnim ravnanjem takrat vplivnega člana vaše stranke. Razumel sem, da ste se od tega distancirali, in predlagam, da se vsem tistim, ki so se na ulicah in trgih Maribora borili za to, da mesto vrnemo v pravo smer, tudi opravičite. Hvala lepa.
Hvala. Repliko ima mag. Andrej Vizjak.
Spoštovani! Bolj ko naš poslanec Frangež strelja po drugih na tako agresiven način, bolj se vidi, da je sam v neki osebni stiski, ko več ne najde argumentov za opravičevanje tega, kar počne njegova koalicija. To je simptomatično za njega. Ampak večji problem je, če se potem poslužuje neresnic oziroma zavajanj, pa jih bom kar navedel nekaj. Gospod Frangež je govoril, da se je zunanji dolg povečal v obdobju velike konjunkture. Glejte, treba je poudariti, da se je takrat poveča samo en dolg, to je zadolženost zasebnega sektorja, se pravi pravnih oseb, ker so v času konjunkture prepoznali svoje razvojne ambicije, denar je bil prepoceni, po moje tudi zaradi tega, ker regulator Banka Slovenije ni zadosti zavirala komercialnih bank pri odobritvi in pri obrestnih merah ter pri kreditni politiki, recimo temu tako, banke so bile preveč izpostavljene. Ampak govorimo o zasebnem sektorju. Ampak za zasebni sektor tudi zasebni sektor poravnava dolgove, ne država. In ko govori o zunanjem dolgu, verjetno meša med tem, kar bodo morali sanirati davkoplačevalci, in danes o tem govorimo pri tem amandmaju, ne pa o tem, kar se je, recimo, zadolžila neka zasebna firma kogarkoli, ker bo pač ta firma končala neslavno in tega ne bodo sanirali davkoplačevalci, razen seveda te neumne izpostavljenosti do bank teh podjetij, kar je bolj odgovornost bank. In prav je, da je ustanovljena komisija, da bomo videli, katere banke in kateri predsedniki uprav so podpisani pod te nemogoče kreditne pogodbe. To je prva intervencija. Druga intervencija je pa to, da je gospod Frangež omenil dokapitalizacijo Nove Ljubljanske banke in jo je primerjal z dokapitalizacijo Nove Kreditne banke Maribor. To je v celoti izmišljotina, kar je povedal. Tudi protikorupcijska komisija je ugotovila ob dokapitalizaciji Nove Kreditne banke Maribor, da je šlo za pritiske vidnih članov Vlade na AUKN, da se dokapitalizira NKBM. Konkretno je verjetno mislila Klemenčičeva komisija tu na nekdanjega finančnega ministra. Tu so bili konkretni mejli, konkretna korespondenca, da so morala državna podjetja, ki niso bila lastniki NKBM, dokapitalizirati NKBM. V primeru dokapitalizacije Nove Ljubljanske banke pa so dokapitalizirali le-to obstoječi lastniki, obstoječi lastniki Nove Ljubljanske banke. Če dokapitalizirajo Novo Ljubljansko banko obstoječi lastniki, je povsem druga situacija, kot pa da morajo energetska podjetja, pošta in še kdo, ki nimajo nobene zveze, dokapitalizirati NKBM. Torej, spoštovani, bodimo korektni in govorimo o stvari, kakršna je, ne pa je sprevračati, kakor vam pač glede na situacijo ustreza.
Hvala. Repliko ima še gospod Franc Bogovič.
Da pojasnim in razčistim, kaj sem dejal in tudi kaj sem mislil, in mogoče še kakšen stavek več, ker smo pač v tej razpravi in tudi z repliko to pojasnimo. Prvič. V Slovenski ljudski stranki res nismo imeli nobenih težav do tega, da se opredelimo do početij, ki so se zgodila v Mariboru in tudi do vidnega člana naše stranke. Največjega župana naše stranke so organi Slovenske ljudske stranke izključili v tistem trenutku, ko smo ocenili, da bi moral narediti politično korektno potezo, se umakniti s položaja in prepustiti situacijo glede na dogodke, ki so bili storjeni v tistem času. Govoril pa sem v širšem kontekstu in tudi danes ima Slovenska ljudska stranka isto politiko in isti odnos do mariborske politike. Govoril pa sem o širši stvari. Izkušnje lanskega leta, kjer moram reči, da sem kot minister imel zelo težko nalogo, najprej ko smo skupaj pripravljali ukrepe za zakon za uravnoteženje javnih financ, tako imenovani ZUJF, kjer smo iskali, kje lahko na čim bolj normalen način naredimo prihranke v državnem proračunu, in to potem na koncu tudi uokvirimo v rebalans proračuna. To je tudi, kolegi, moj glavni očitek vašemu postopku v letošnjem letu. Vi ste najprej sprejeli sindikalni dogovor, spremenili ZIPro, s katerim so se določene stvari spremenile, in zdaj govorimo o proračunu, kjer ste enostavno sešteli, koliko denarja se rabi in za toliko povečujete zadolžitev. Nobenega ukrepa, je rekla premierka, ne bo. In očitno ga ni, in je to najbolj enostavno, da se povečuje ta zadolžitev. Ampak da se vrnem k osnovni misli. Takrat ko smo se o tem zakonu za uravnoteženje javnih financ ob nasprotovanju tudi takratne opozicije uspeli dogovoriti s socialnimi partnerji in na koncu doseči, da si je večina tistih, ki so bili prizadeti, tudi s tem strinjala oziroma prevzela del svojega bremena, smo zaključili prvo fazo. In v drugi fazi, skozi katero je šla naša vlada, se je potem intenzivno usmerila na ta velik problem, kako sanirati bančni sistem. Najbrž smo tudi mi naredili prepočasen korak do bank in bi se morali najprej tega lotiti. Ampak govorim o tem, ko se je proti koncu poletja dokončno dogovorilo, kako naj se v bodoče upravlja z državnimi podjetji, preko Slovenskega državnega holdinga, da se je na drugi strani poiskal nek dogovor, konsenz v politiki glede slabe banke, da pa so takrat nastopila tista gibanja, ki so v Mariboru – kot sem že rekel, se povsem distanciramo od tega, bila uperjena proti županu, dobila pa so potem neko širšo slovensko dimenzijo in decembra so bila ta gibanja vseslovenska gibanja. In v tistih gibanjih, spoštovani kolegi, zelo težko me bo kdo prepričal, da ni bilo veliko naboja tudi iz političnih vrst sedanje koalicije, različno od posameznikov, in se je poskušal v tistem delu tudi ta gnev proti slovenski vladi narediti, po drugi strani pa z vsemi možnimi in normalnimi in nenormalnimi ukrepi preprečiti postopek sprejetja slabe banke.
Gospod Bogovič, moram vas opozoriti, da so tri minute za repliko minile.
In v teh postopkih je ta povezava, ki je vezana na koncept reševanja bančnega sistema. Ali je to koncept bančnega sistema z dokapitalizacijami, kjer se bo denar enostavno delil bankam, ali pa bo kdo odgovarjal za to in dal te stvari na mizo. To je ta povezava, o kateri sem govoril. In začuda se je v januarju potem to nekako prenehalo. Bom pa še imel priložnost kaj dodati k razpravi.
Hvala. Naslednji ima besedo gospod Srečko Meh.
Bi morda lahko tako začel, da počitnic si pravzaprav poslanci ne zaslužimo toliko kot državljanke in državljani. Oddahnili si bodo od tega našega nenehnega obtoževanja, kaj kdo ni naredil in kaj je kdo slabega naredil. S tem bi bilo nekako treba nehati govoriti in govoriti o tem, kaj moramo v tem trenutku narediti. V tem trenutku moramo narediti to, da bomo odgovorili na vprašanje, na kakšen način bomo potegnili ta voz, za katerega pravimo, da je Slovenija. Jaz sem zelo pazljivo poslušal tudi razpravo gospoda Černača, in moram reči, da ni govoril o tem, o čemer zdaj tamle protestirate. Govoril je o preteklosti, o tem, kar se je v preteklosti zgodilo. In pozivam ponovno, gospe in gospodje poslanci, ko govorite o tem, kaj je kdo narobe naredil, prijavite ga, če imate vse tisto, kar morate imeti in imate podatke, prijavite ga. Ne vnašajte zmede med ljudi o tem, da ljudje mislijo, da se je res to zgodilo. Ni se zgodilo, marsikaj ne, če pa veste, pa povejte. Jaz za noben tak primer k sreči ne vem. Kaj se pričakuje in kakšno kadrovanje je bilo. Zelo enostavno je zmanjšati primanjkljaj na ta način, kot je bil narejen v lanskem letu. Pa naj povem, da smo mi podprli zakon, to se pravi proračun in tudi ZUJF, da smo ga podprli, da smo pri tem sodelovali. Naredite podobno. Zelo enostavno je zmanjševati na ta način, da porežeš vse skupaj, potem pa Ustavno sodišče odpravi, kar je bilo narobe in moraš to poravnati v naslednjem proračunu. Tako se ne dela, gospe in gospodje! In še moj protest proti temu, da je sedanja koalicija bila zraven pri teh protestih. Oprostite, nihče ne more imeti čistih rok pri teh protestih in nihče ne more reči, kdo je bil ali kdo ni bil. Jaz seveda v imenu SD protestiram proti temu, da mi nekdo reče, da je sedanja koalicija pri tem sodelovala. Oprostite, ne! Nikogar ne bom obtoževal, ampak to a priori in odločno zanikam. In še nekaj. Prezadolženost Slovenije je danes odraz tega, kar se je zgodilo v letih 2004 in 2008. Takrat so gospodarske družbe, privatni sektor se je takrat zadolžil. Kje se je zadolžil? Ali lahko poveste, kje se je ta sektor zadolžil? V dveh največjih slovenskih bankah. In od tod izvira osnovni greh prezadolženosti, slabih kreditov in vsega, kar ta podjetja, te fizične osebe ne morejo vračati. Ali vas lahko vprašam kdo je takrat vodil dve največji slovenski banki takrat? Ti dve največji slovenski banki, smo včeraj popoldne slišali tukaj v Državnem zboru, sta vodili dve osebi, ki sta imeli izkaznico SDS. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo razpravljati o 4. členu? Še je interes, zato vas vabim za prijavo k besedi. Gospod Ivan Vogrin je prvi, ki ima besedo.
Spoštovane kolegice in kolegi, hvala lepa, gospod predsednik, za besedo. Beseda je danes v teh težkih časih že pravzaprav dejansko nekaj, za kar se moraš zahvaliti, kajti govoriti resnico je mogoče včasih za koga boleče. Pa vseeno je Ruskin dejal, da tiste resnice, ki jih želimo najmanj slišati, bi nam najbolj koristile. Običajno pa slišimo in hitro odhitimo naprej. Menim, da to, kar vam bom zdaj povedal, ne bo nikomur všeč, mislim pa, da je resnica. Ta državni zbor, te institucije sistema niso del rešitve. Mi nismo del rešitve, mi smo del problema in resnično bi si morali prizadevati delati drugače. Zakaj? Glejte, kako si naj razlagam včerajšnjo razlago predstavništva Ministrstva za finance, da višji davki ne vplivajo na delovanje gospodarstva. Kako si to naj razlagam, ali da je namerno zavajanje ali pa ne razume. V knjigi Davki in proračun, ki jo je leta 2003 napisal dr. Marko Kranjec, odhajajoči guverner Banke Slovenije, citiram: "Napačno zastavljeni davki lahko povzročijo veliko škodo, ki jo plačujejo še cele generacije." Ljudje pravzaprav vedo, kje so problemi, samo mi jih ne rešujejo. In rebalans proračuna, ki ga sprejemamo, kjer dodatno obremenjujemo gospodarstvo z višjimi sodnimi taksami, višjimi davki pri registraciji vozil, z višjim DDV, to ne bo prineslo rešitve. To ne more prinesti rešitve. Mislim, da mi pozabljamo, da plača Državnega zbora ne nastaja na Ministrstvu za finance. Bilo bi fajn, če bi nastal tam denar, nastaja v gospodarstvu. In kakorkoli obračamo, kakorkoli se poskušamo poglobiti v dela domačih avtorjev, strokovno literaturo, dela tujih avtorjev, ugotovimo, da se samo od ustvarjenega da živeti, ne s prerazporejanjem. Mi pa predvsem uspešno prerazporejamo. In to je hudo narobe. Mi pravzaprav s tem, kar delamo že nekaj časa, režemo vejo, na kateri sedimo. Če ne bomo ustvarili pogojev za dobro delovanje gospodarstva, potem tudi javne finance ne morejo biti konsolidirane. Jaz upam, da vemo, kaj pomeni beseda konsolidacija. Konsolidacija je latinski izraz, ki pomeni postavitev na trdne temelje. A resno mi mislimo, da mi postavljamo javne finance na trdne temelje z večjim zadolževanjem, večjo porabo ali nezmanjšano porabo in z manjšim ustvarjanjem? Pa to ni mogoče. Te matematike še nihče ni odkril. In zanimive so, če se poglobimo – jaz pač pišem knjigo in se zdaj študijsko poglabljam – v izjave vodilnih politikov, da sprejemamo ukrepe, ki najmanj škodujejo gospodarstvu. Poglobimo se v tej besedno zvezo "najmanj škodujejo", torej priznamo, da škodujejo ukrepi, ki jih ta vlada in ta parlament sprejema. Mi pa jih vseeno sprejemamo. Namesto da bi bil naš temeljni način dela, kako bomo razbremenili gospodarstvo in omogočili gospodarstvu normalno delo. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Naslednji ima besedo dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Jaz se pri proračunu mislim, da prvič oglašam. Pa tudi danes nisem imel namena, ampak ko slišim tam z nasprotne strani eklatantne laži, potem je pa treba reagirati. In to v vsakem primeru. Že zaradi ljudi, ki nas gledajo. Rečeno je bilo, da je bilo največ kreditov podeljenih v času 2004–2008. Pa povejte, kdo jih je dal. Vlada nima na to nobenega vpliva. In tudi med letoma 2004 in 2008 ali kasneje vlada na to ni imela nobenih vplivov. O tem odločajo ljudje, ki vodijo banke. Dve največji banki sta vodila gospod Kovačič in gospod Kramar. Nobeden od njiju nima članske izkaznice SDS. In še dobro, da laž v parlamentu ni kazniva. To je prvo. Drugo. Gospoda Kramarja je nastavila Ropova vlada 1. 2. 2004 in odšel je leta 2009 z enim milijonom evrov v žepu. Mi pa ga nismo zamenjali. Vlada ga niti ne menjava. Tudi potom lastništva v nadzornem svetu ni prišlo do menjave. To pomeni, lahko bi vlada vplivala na menjavo, pa ni vplivala. To pomeni, da je treba povedati ljudem resnico, da vsi tisti krediti, podeljeni med letoma 2004 in 2008, ki jih je bilo največ, saj je bila konjunktura, saj je jasno, na to nima vlada nobenega vpliva. Če je kdorkoli v državi Sloveniji vzel kredit – od gospodinjstva za pralni stroj do tistega, ki je kupil tovarno, o tem ni odločala vlada. In ne širiti laži. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Replika, gospod Srečko Meh.
Včeraj popoldne je bilo tukaj v Državnem zboru povedano, da sta dve največji slovenski banki v obdobju 2004–2008 vodila dva člana z izkaznico SDS. Nihče tega ni demantiral. To je prvič. In drugič. Nikoli nisem rekel, da je slovenska vlada podeljevala kredite. Povedal pa sem, da je največ kreditov bilo danih v letih 2004–2008, tistih kreditov fizičnim in ostalim osebam, ki še danes obremenjujejo ti dve največji banki. In ti dve banki je treba tudi zaradi tistega sanirati, in to pravzaprav počnemo s tem. Zato prosim, govoril sem samo tisto, kar sem tukaj slišal.
Hvala. Želite razpravljati, gospod Černač? Proceduralno? Gospod Černač, izvolite.
Gospodu Mehu je treba povedati sledeče. Če ponavlja laži, za katere jaz dvomim, da ne ve, da so neresnične, in to počne z nekim namenom predstave v javnosti in zavajanja javnosti, potem je prav tudi, da ponavlja istočasno resnice. Pa naj potem zraven še pove, če že ponavlja laži, da je bila v času njegove vlade gospodu Kramarju, ki ga je imenovala Ropova vlada na čelo predsednika Nove Ljubljanske banke, izplačana nagrada v višini milijon evrov, očitno za obdobje, ki ga sam, gospod Meh namreč, zelo kritizira, da je bila slabo vodenje banke, in da je ta gospod Kramar zadnjo plačo dobil v višini 190 tisoč evrov bruto nekje ob začetku njihove vlade, torej Pahorjeve vlade, kar je znašalo 11-mesečnik plače drugih dveh predsednikov uprav, ki sta ga kasneje nasledila. In še veliko drugih resnic bi veljalo povedati. Tudi to, o kateri smo govorili danes, vsebinsko [[...]]
Gospod Černač, imate repliko oziroma proceduralni predlog in vas prosim, da poveste, kakšen proceduralni predlog imate.
Ne, proceduralno. Proceduralno sem želel opozoriti na to, da je treba govorca le opozoriti, da takrat, ko se priglasi k repliki, pove vse, kar ve, tudi tisto, kar je resnica, ne samo tisto, kar je laž.
Hvala. Gospod Meh, replike na repliko ni, tako da vam ne morem dati besede. Je pa možnost prijave pri tem 4. členu. Čas še ni potekel, tako da, če je želja za razpravo, vas vabim k prijavi za besedo. Prosim? K 4. členu in amandmaju k 4. členu. Gospod Srečko Meh ima besedo.
Takole je. Gospod Daniel Blejc in Igor Marinšek sta oba predsednika nadzornih svetov dveh največjih slovenskih bank. Oba z izkaznico člana SDS. Če že sprašujete. Pri gospodu Kramerju pa je treba povedati, da je bila njegova nagrada obdavčena, in da te nagrade ni dobil. V času Pahorjeve vlade ni dobil te nagrade. Resnico je treba resnično povedati tako, da jo vsi razumemo. Prav pa je, gospe in gospodje, da se banke sanira in banke je treba sanirati. Na kakšen način, je seveda vprašanje. Jaz tudi ne vem, če je ravno prav, da je gospod Šircelj tisti, ki bo kot predsednik slabe banke to urejal, pa da je istočasno tudi poslanec. Ampak tako je odločeno. In prav je, da izpeljemo najboljše, kar ta trenutek znamo. Rešujemo pa to, da bomo lahko jutri dajali kredite in da bodo banke lahko jutri delale. Se pa strinjam z vami, ne tako kot do sedaj. Če pa za koga veste, da je delal narobe, prijavite ga.
Jaz mislim, da smo zgodovinski vidik kar dobro opredelili, izmenjali resnice, popravke. Želite razpravljati, gospod Vizjak? Razprava ali [[...]]?
Razprava.
Oprostite, bom samo poklical potem vse, ki želijo razpravljati, da se prijavijo k besedi, da ne bo težav pri evidenci. Mag. Andrej Vizjak, izvolite.
Hvala lepa. Jaz sem vesel tega poziva, da naj se vsi potrudimo okoli prijave tistih, za katere smatramo, da so storili velik problem javnim financam in slovenskim bankam v kateremkoli obdobju. Zato je tudi ustanovljena parlamentarna komisija, ki naj bi to preiskala. Zelo sem vesel ogorčenja tudi gospoda Meha in Socialnih demokratov v zvezi s tem, kar pomeni, da bo delo te komisije lažje. Gospod Meh je navedel dva predsednika nadzornih svetov bank, vendar gospod Meh verjetno ve, če pa ne ve, mu bom pa povedal, da kreditne odbore bank, se pravi tiste operativne dele v bankah, ki odobravajo kredite, ne sestavljajo nadzorniki, temveč člani uprave banke. To je dejstvo. Kreditne odbore bank ne sestavljajo nadzorniki. In še več. V Novi Ljubljanski banki so samo nad določenim procentom izpostavljenosti banke zadeve romale na nadzorni svet in noben izmed teh spornih kreditov, vsaj jaz ne vem zanj, ni romal tako visoko, temveč je bil odobren v okviru uprav. Upravo Nove Ljubljanske banke je vodil gospod Marjan Kramar. Marjan Kramar je bil tesen sodelavec pokojnega gospoda Drnovška in ga je imenovala Ropova vlada za predsednika uprave Nove Ljubljanske banke. Seveda je tu iskati pravzaprav tudi vir problemov. Vendar da ne bomo špekulirali. Jaz sem vesel, da je ustanovljena ta preiskovalna komisija. Jaz sem vesel, da bomo naredili tudi v tem parlamentu en napor, soglasno upam, da se bodo razkrili konkretni podpisi pod temi kreditnimi pogodbami, kdo je podpisal. Poglejte, vsak kredit je odobren s pogodbo. In se ve, kdo je na eni strani prejemnik kredita in kdo je na drugi strani odobril ta kredit. In jaz mislim, da je nam vsem v interesu, da se razkrijejo ti ljudje, da se vidi, ali so pri tem pomagali tudi kakšni funkcionarji oziroma politiki in da se pravzaprav sankcionirajo te, recimo jim celo lahko svinjarije, ki so pahnile slovenski bančni sistem v situacijo, v kakršni je, da moramo sprejemati pravzaprav v ZIPru dodatne finančne vire, da krpamo te luknje. Se pravi, spoštovani gospod Meh, jaz sem vesel, da imamo tu isti cilj. Slovenska demokratska stranka je sprožila postopek ustanavljanja te parlemanterne komisije in veselim se sodelovanja z vami, še posebej, ker boste verjetno lahko tudi s svojo avtoriteto stranke v koaliciji zagotovili, da bodo banke dejansko poslale te papirje preiskovalni komisiji, da bomo lahko videli, čigavi so ti podpisi. Če se bo pa to še naprej skrivalo, bo pa problem za nas vse in bomo verjetno s takimi zipri in s takimi povečevanji javnega dolga soočeni tudi v prihodnje. Jaz bi vas prosil, nehajmo se obtoževati, če nam je isti cilj, da se to razkrije. In nam je isti cilj, če ne ne bi tega počeli, kar počnemo.
Hvala. Ugotavljam, da ni interesa za nadaljnjo razpravo pri 4. členu in amandmaju k 4. členu. Lahko sklenemo razpravo? Ker ne želi nihče razpravljati, zaključujem razpravo o 4. členu in amandmaju. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 15. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O SODNIH TAKSAH PO NUJNEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade gospe Tini Brecelj, državni sekretarki Ministrstva za pravosodje.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Pred vami je novela Zakona o sodnih taksah, s katero se želi doseči predvsem ustreznejše sorazmerje med zahtevnostjo in obsegom dela, potrebnega za vodenje posameznih postopkov pred sodišči, ter višino pripadajočih sodnih taks. To je primarni cilj predloga zakona, hkrati pa se s predlagano novelo odpravljajo tudi nekatere v praksi zaznane pomanjkljivosti in nejasnosti veljavne ureditve. V skladu s primarnim ciljem predlaganega zakona, torej uskladitvijo višin sodnih taks s stroški sodnih postopkov oziroma postopkov za delo sodišč, se nekatere sodne takse zvišujejo, nekatere pa določajo na novo. Večina predlaganih sprememb je pripravljenih na osnovi predlogov sodišč. Pomembno je poudariti, da se v Republiki Sloveniji sodne takse niso povišale že od leta 2008. Menimo, da so predlagane spremembe višin sodnih taks primerne in ne presegajo ustavno dopustnih okvirov. Večina sodnih taks, na katere se spremembe nanašajo, se bo zvišala za približno 10 %. Med njimi so zlasti pomembne takse za pravdni postopek in najpogostejše, to so takse za postopek izvršbe. Poleg uskladitve višin sodnih taks s stroški sodišč bodo imele spremembe še vsaj en dodaten pozitiven učinek. Med drugim bodo namreč stimulirale potencialne stranke k racionalnejšemu sprožanju sodnih postopkov in jih spodbujale k bolj realnemu postavljanju tožbenih zahtevkov. V praksi se namreč dogaja, da so utoževani zneski pogosto pretirani, previsoki glede na škodni dogodek, na ta način pa si stranke pogosto zgolj pustijo odprto pot vse tja do revizije, kar pa pogosto ne utemeljeno podaljšuje sodne postopke in obremenjuje sodni sistem. Socialno šibkejših novela zakona ne ogroža. Tudi po novi ureditvi bo možno zaprositi za oprostitev, odlog ali obročno plačilo sodnih taks. V skladu s sklepom Ustavnega sodišča o začasnem zadržanju izvrševanja določbe veljavnega zakona podaljšujemo rok za vložitev predloga za oprostitev, odlog ali obročno plačilo sodnih taks. Po novem bo mogoče ta predlog vložiti vse do izteka roka za plačilo sodne takse in ne več zgolj do vložitve tožbe. Hkrati se z novelo spreminjajo tudi pogoji za taksno oprostitev, saj bo lahko v celoti oproščen plačila sodnih taks le prejemnik denarne socialne pomoči, ostali pa bodo lahko zaprosili za delno oprostitev, odlog ali obročno plačilo sodnih taks, pri čemer novela zakona omogoča, da bo ta delna oprostitev lahko precejšnja, tudi skoraj 100-odstotna. Dodatno se predlaga možnost vložitve pritožbe zoper vsak sklep, s katerim sodišče odloči o predlogu za oprostitev, odlog ali obročno plačilo sodnih taks. Naj za konec spregovorim še o finančnih vidikih novele, ki jo imate pred sabo. Novela Zakona o sodnih taksah sodi v sklop nujnih ukrepov, predlaganih s strani Ministrstva za finance, za izboljšanje prihodkovne strani proračuna. Evropska unija nas je opozorila, da na strani prihodkov ni bilo storjeno dovolj. Treba pa je posebej opozoriti, da že sprejeti proračun predvideva dvig sodnih taks, in to v višjem znesku, torej bolj ambiciozno, kot so predlagana povišanja po noveli, ki jo imate pred seboj. Čisto za konec pa naj rečem še to, da ne glede na dogajanja na področju sodnih taks, so sredstva za delovanje sodstva in tožilstva zagotovljena. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Odbor za pravosodje kot matično delovno telo je obravnaval predlog zakona. Poročilo bo predstavil predsednik mag. Branko Grims.
Hvala za besedo. Spoštovani, vsem prav lep pozdrav tudi v imenu Odbora za pravosodje, ki je na svoji 27. nujni seji 9. julija 2013 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodnih taksah. Seznanil se je z utemeljitvijo Vlade in pa s pripombami Državnega sveta, ki predlaganega zakona ne podpira. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je izrazila pomisleke z vidika skladnosti z ustavo in obstoječe ustavnosodne prakse s področja določanja taks. Še posebej je opozorila na previsoko in nesorazmerno povišanje nekaterih sodnih taks. Temeljni kriterij za določanje sodnih taks je namreč sorazmernost, kar je namen sodnih taks plačilo za upravljanje storitev, mora obstajati sorazmerje med višino sodne takse in storitvijo. Poleg tega pa mora obstajati sorazmerje med posameznimi sodnimi taksami. Poudarila je, da ima zakonodajalec pri določanju sodnih taks sicer proste roke, vendar mora paziti, da s prevelikim povečanjem sodne takse ne poseže v ustavno pravico do sodnega varstva. V zvezi s ustavno pravico do sodnega varstva je posebej opozorila na nesorazmerno povišanje sodnih taks v postopkih izvršbe, kar bi lahko pomenilo omejitev pravice do sodnega varstva. V razpravi so predstavniki koalicije povzemali utemeljitev Vlade, opozicijski poslanci pa so se sklicevali predvsem na mnenje pravne službe in opozarjali na nižji življenjski standard državljank in državljanov, ki močno odstopa od dvigovanja sodnih taks oziroma jim je povsem nasproten. Na koncu je pri glasovanju odbor z večino glasov koalicije sprejel amandmaje poslanskih skupin Pozitivne Slovenije, Državljanske liste in DeSUSa, zavrnil pa je oba predlagana amandmaja poslanske skupine SD, glede višine sodnih taks in pa vplačila sodnih taks. Po opravljenem glasovanju o amandmajih je odbor dopolnjeno besedilo predloga zakona z glasovi vladajoče koalicije sprejel in je dopolnjeni predlog zakona sestavni del tega poročila. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Prva bo svoje stališče predstavila Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke. Gospod Janez Ribič, izvolite.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica Državnega zbora, gospe in gospodje. Zadnje mesece smo tudi v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke opozarjali na razna poročila domačih in tujih institucij o tem, da imamo na področju pravosodja težave, in vam tudi predlagali rešitve za bolj učinkovito pravosodje. Predvsem zato, da ljudem povrnemo občutek, da živijo v pravni državi, kjer lahko vsak doseže svojo pravico, ne glede na to, koliko sredstev ima na računu, pa tudi zato, da bi pravosodje dejansko postalo učinkovito. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke menimo, da s tem predlogom zakona postavljate stvari na glavo. Ne samo da državljane ponovno udrihate po žepih, s tem predlogom dejansko onemogočate nekaterim, da bi dosegli svojo pravico. In vedno bolj se povečuje občutek, da ponovno živimo v dveh pravnih državah, eni za tiste, ki imajo denar, in drugi za tiste, ki ga nimajo. S tem vašim predlogom boste dosegli, da pravica in zaščita za ljudi ne bosta enaki. Še bolj se bo utrdilo prepričanje, da se pravica lahko kupi. Iz obrazložitve izhaja, da se zvišujejo predvsem takse za pravdni postopek, postopek v zakonskih sporih, sporih iz razmerij med starši in otroki, postopek izvršbe in zavarovanja in tako naprej. Kdo bo povedal tistim, ki se na sodišču bojujejo za popravo ali odpravo nekih krivic, da se bo to stanje nadaljevalo, ker si zaradi vseh ukrepov, ki ste jih sprejeli, enostavno več ne bodo mogli privoščiti, da bi postopek na sodiščih tekel naprej. Menimo, da precej otežujete situacijo posameznika, ki ob nespremenjenem mesečnem dohodku, povišanih cenah hrane in drugih življenjskih stroških, ki so posledica dviga DDV in drugih ukrepov, ne ve več, kam se obrniti po pravico. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo prepričani, da polniti državno blagajno na račun stisk ljudi zato, da vzdržujemo javni sektor in krpamo bančne luknje, absolutno ni pot, ki bi vodila v boljšo prihodnost naše države. Ob vsem, kar v zadnjem času spremljamo glede dela v pravosodju, glede števil sodnih zaostankov in glede nezadovoljstva ljudi z delom sodišč, nas čudi, da si minister upa priti v parlament s predlogom za dvig sodnih taks. Pričakovali bi drugačne predloge, ki bi pomenili pospešitev postopkov in zagotavljanje pravičnega sojenja. Tako pa v časopisih vsak dan beremo zgodbe o neučinkovitih sodiščih, ta teden je bil članek v Slovenskih novicah o primeru bulmastifi, mojem primeru, kjer se žrtev podivjanih psov že leta bori za pravico, pa se vsi samo izmotavajo, izločujejo in izdajajo sodbe, za katere je že na daleč vidno, da nimajo stika z realnostjo, s stisko posameznika, kaj šele, da bi bile pravične. Takih primerov je mnogo in ljudje na račun tega doživljajo hude stiske. Med tem pa mi od ministra še vedno čakamo paket zakonov, ki ga bomo z veseljem podprli, če bo le izkazano, da so namenjeni boljšemu in bolj učinkovitemu sodstvu. Takšnega predloga, ki pomeni polnjene državnega proračuna na lahek način na račun malega človeka in celo na račun pravnega varstva ljudi, pa seveda v Slovenski ljudski stranki ne bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. V imenu Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije ima besedo gospa Marjana Kotnik Poropat.
Hvala za besedo, gospa predsedujoča. Spoštovana državna sekretarka s sodelavko, spoštovane poslanke in poslanci. Predlagana novela ni nastala z edinim namenom povečanja proračunskega priliva, pač pa predvsem zato, ker po ugotovitvah sodišč sedanje višine taks ne sledijo in ne ustrezajo sodnim stroškom, ki nastanejo z vodenjem sodnih postopkov. Prav tako bi bilo treba doseči ustreznejše razmerje med zahtevnostjo in obsegom dela ter višino pripadajočih sodnih taks. Kot je bilo povedano že na sami seji matičnega odbora, se sodne takse niso dvignile zadnjih pet let. Dejstvo pa je, da so se vsa ta leta višali življenjski stroški in tudi mnogi davki. Zato v Poslanski skupini DeSUS ocenjujemo, da je potrebna, če lahko tako rečem, določena konsolidacija cen tudi na tem področju. Seveda v višini, ki je za stranke v postopkih še sprejemljiva. V Poslanski skupini DeSUS smo ocenili, da je predlagano povišanje sodnih taks, ki je bilo naknadno ustrezno in v skladu z mnenjem Zakonodajno-pravne službe popravljeno, primerno in vzdržno. Ocenili smo tudi, da je sodno varstvo ne glede na dvig cen še vedno v zadostni meri zagotovljeno prav vsem državljanom. Predlagatelj novele namreč še vedno ustrezno sledi ustavni pravici do sodnega varstva, in sicer na način, da določa možnost popolne oprostitve plačila sodne takse tistim, ki so prejemniki denarne socialne pomoči, določa možnost delne oprostitve plačila sodne takse tistim, ki bi jim bila zaradi plačila v celoti občutno zmanjšana sredstva, s katerimi se preživljajo oziroma preživljajo svoje družinske člane, in določa možnost odloga plačila ali obročnega odplačevanja tistim, ki bi jim bila zaradi takojšnjega plačila občutno zmanjšana sredstva, s katerimi se preživljajo oziroma preživljajo svoje družinske člane. Poslanke in poslanca Poslanske skupine DeSUS bomo svoje glasove namenili za podporo noveli zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Stališče Poslanske skupine Nove Slovenije bo predstavil mag. Matej Tonin.
Spoštovane kolegice in kolegi, lepo pozdravljeni! Osnovni razlog za noveliranje zakona o sodnih taksah je zvišanje javnofinančnih prihodkov. To sledi iz obrazložitve predloženega zakona pa tudi iz vsebine predlaganih sprememb, ki gredo v smeri zviševanja taks. Pri določanju višine sodnih taks se mora zakonodajalec ozirati ne le na stroške storitev za delo sodišč, čemur so seveda takse namenjene, pač pa mora imeti pred očmi zlasti vidik dostopnosti strank do sodišč. Že sedanji sistem sodnih taks pogosto onemogoča strankam, da bi svojo pravico lahko iskale na sodiščih. Na to nas vse pogosteje opozarjajo tudi državljani. Plačilo sodne takse je namreč v večini primerov procesna predpostavka, kar pomeni, da sodišče vloge ne sprejme oziroma ne začne postopka, če sodna taksa ni plačana. V sedanjem času gospodarske krize, visoke stopnje brezposelnosti in nizanju realnih in pogosto tudi nominalnih dohodkov plač sodne takse vse pogosteje ljudje ne zmorejo plačati. Zviševanje sodnih taks v tem času je zato popolnoma neprimeren ukrep za zviševanje javnofinančnih prihodkov. V sedaj veljavnem sistemu določeno korelacijo visokim sodnim taksam predstavlja možnost oprostitve plačila sodnih taks, ki je razmeroma dobro urejena. Za oprostitev plačila sodnih taks sedaj lahko zaprosi vsak, ki bi mu bila s plačilom sodne takse zmanjšana sredstva za lastno preživljanje ali za preživljanje družinskih članov. O takšni oprostitvi sodišče odloča v vsakem primeru posebej. Na ta način je bilo sodno varstvo do sedaj zagotovljeno tudi premoženjsko šibkim državljanom. Če pa je, kot vemo, teh vsak dan več, potem je na nek način logično, da takšne novele zakona ne moremo podpreti, saj dejansko oprostitev sodne takse omogoča le še za prejemnike denarne socialne pomoči. V Novi Sloveniji zato taki spremembi ostro nasprotujemo, ker oža krog upravičencev do takšnih oprostitev in ne nazadnje omogoča pravdo zgolj še tistim državljanom, ki si to lahko privoščijo. Nasprotujemo tudi uvedbi takse za delovnopravne spore premoženjskega značaja. Po mnenju Nove Slovenije bi morala država s svojimi nadzornimi mehanizmi, zlasti z inšpekcijskimi službami poskrbeti, da delodajalci izpolnjujejo svoje obveznosti do delavcev. Ker pa ti nadzorni mehanizmi danes ne delujejo, morajo delavci za svoje zaslužene plače vse pogosteje zahtevati to po sodnih poteh in na podlagi tega tudi plačati sodne takse. Trajanje teh postopkov pa, kot veste, se ne meri v mesecih, pač pa v letih. Zato bi uvedba takse za te vrste sporov pomenila dejansko le omejevanje še te zadnje možnosti, ki jo imajo delavci na voljo, da pridejo do svoje pravice. Kot rečeno, popravka Zakona o sodnih taksah poslanci Poslanske skupine Nove Slovenije ne bomo podprli.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Pozitivna Slovenija bo stališče predstavila Maša Kociper.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Bistvena naloga in smisel plačevanja sodnih taks je kritje stroškov sodišč, ki jih le-ta imajo za izvedbo sodnih postopkov. Seveda pa je izvedba sodnih postopkov namenjena in usmerjena v izvrševanje tudi ustavne pravice, pravice do sodnega varstva, ki jo imajo vsi državljani naše države. Pravica do sodnega varstva je torej najvišje postavljena pravica, pravica po naši ustavi, in ta pravica se izvršuje tako s plačevanjem sodnih taks, ki te stroške pokrivajo, v primeru, da sredstva iz sodnih taks ne zadostujejo, pa je seveda treba razliko kriti iz proračuna. Da je proračun prazen in da ni več od kod jemati, je mislim, da zdaj že vsem popolnoma jasno. Se pravi, v tem smislu je lahko ogrožena tudi ena od najvišje varovanih ustavnih pravic. Da je treba za zavarovanje te vrednote dvigniti sodne takse, je presodila že prejšnja Janševa vlada, ki je v paketu predlaganih in načrtovanih ukrepov prav tako imela vključen tudi dvig sodnih taks. Primerjalno gledano so naše sodne takse povprečne ali celo pod povprečjem Evropske unije. Nazadnje so se sodne takse v Republiki Sloveniji dvignile leta 2008. Takrat so predstavljale 61 % sodne takse v Republiki Nemčiji, se prvi v pravnem sistemu, s katerim se Slovenija najraje primerja. Od takrat naprej je Nemčija sodne takse dvignila že nekajkrat, in to povprečje je sedaj še nekoliko manjše in sicer sodne takse v Republiki Slovenije bi po dvigu predstavljale 59 % sodnih taks v Nemčiji. Namen dvigovanja sodnih taks ni komerkoli odvzemati sodno varstvo in možnost dostopa do sodišč, ampak obratno. To široko možnost sodnega varstva uveljavljati in omogočiti še v naprej. Kot doslej tudi sedaj zakon omogoča tistim najšibkejšim, da se plačilu sodne takse izognejo. Vendar pa je treba opozoriti, da je tudi ta zakon tako kot vsi ostali namenjen vsem državljanom, se pravi tudi tistim najpremožnejšim, tudi pravnim družbam, velikim podjetjem in korporacijam iz tujine, ki prav tako morajo plačevati sodne takse. Za tiste šibke dele prebivalstva, ki pa si morda tega plačila ne bi mogli privoščiti, pa zakon še bolj natačno prikazuje možnosti, da se temu plačilu izognejo. Zakon namreč določa kar avtomatizem oprostitve plačila sodne takse v primeru, da oseba prejema socialnovarstvene prejemke, v vseh ostalih primerih pa sodišču omogoča, da s tehtanjem vseh okoliščin, zlasti pa upoštevaje premoženjsko stanje stranke in njenih družinskih članov, vrednost predmeta postopka in število oseb, ki jih stranka preživlja, to osebo plačila takse oprosti. Se pravi, sodišče upošteva premoženjske, finančne in likvidnostne vidike stranke in enako zakon določa tudi za pravne osebe oziroma podjetnike posameznike. Poleg oprostitve in delnega plačila, ki lahko znaša, kot je povedala državna sekretarka, tudi do 100 % oprostitve, tako da se oprosti skoraj v celoti plačilo sodne takse, pa je mogoče tudi obročno plačilo in plačilo, ki se ga odloži. V nadaljevanju bi samo še pojasnila, da je Zakonodajno-pravna služba res izpostavila nekaj pomislekov v zvezi z nesorazmerno višino taks v izvršilnih postopkih in v zvezi z možnostjo pritožbe, in sicer na uveljavljanje oprostitve. V obeh primerih je Vlada tem predlogom Zakonodajno-pravne službe prisluhnila in jih z amandmaji, ki smo jih na odboru sprejeli, tudi sanirala. Naj povem še to, da je stranka, ki je uspešna v sporu, upravičena do vrnitve sodne takse. Se pravi tisti, ki pomoč sodišča poiščejo v upravičenih primerih, kjer je njihovi pravici ugodeno, so tako ali tako upravičeni do povrnitve vseh sodnih stroškov. Podprli bomo zakon o sodnih taksah.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Naj v uvodu povem, da zakona ne bomo podprli. Ne gre za kako načelno nasprotovanje zakonu, ampak gre preprosto tudi in predvsem zato, da ne vem, katerega področja, ne vem, katerih davkov, ne vem, katerih pristojbin in vsega ostalega ta vlada še ni dvignila ali pa bo to dvignila jeseni. To je eden od razlogov. Drugi od razlogov je naslednji. V razpravi na odboru smo zelo jasno slišali, da so med drugimi predlagatelji višanja sodnih taks tudi sodišča oziroma da je državno sodišče. Povsem logično je, da je Vrhovno sodišče kot največje sodišče v državi in na nek način nadrejeno tudi ostalim sodiščem zainteresirano za to, da je uspešno, da čim več naredi, da prikazuje svoje uspehe. Očitno je eden od mehanizmov tudi ta, da zaradi zvišanja sodnih taks pride čedalje manj ljudi na sodišča in posledično bi lahko prikazovali tudi večjo uspešnost. Temu ne moremo pritrditi oziroma takega načina razmišljanja ne moremo podpirati. Druga zadeva, ki je, je naslednja. Dvigovati sodne takse tam, kjer gre preprosto za to, da ljudje želijo uveljavljati svoje elementarne pravice, recimo pravice iz delovnega razmerja, govorim za delovna sodišča, se bodo preprosto odločali, da tega ne bodo naredili. Zakaj? Zaradi višjih taks. Povedano je bilo tudi to, da višina taks ne sledi stroškom sodišč. Ja, seveda jim ne sledi, saj to je logično. Zakaj pa jim ne sledi? Sodne takse so le del polnjenja proračuna in s to spremembo zakona naj bi dobili približno 8 milijonov – tak je bil prvi izračun. Logično, da jim ne sledi. V drugih državah sodne takse v proračun prinesejo veliko, veliko večji delež, ki je potreben za financiranje sodišč kot pri nas. Zakaj? Zato, ker imamo največ sodnikov. Logično je potem, da stroški postopka ne sledijo stroškom, ki jih ima državni proračun s sodišči. Jasno je, da ne – ker imamo preveč sodnikov in ker ti sodniki zaradi različnih razlogov enostavno premalo naredijo. To smo ugotavljali tudi v postopkih obravnave drugih zakonov. Rečeno je bilo tudi to, da pet let ni bilo višanja sodnih taks. Ja, seveda jih ni bilo, ampak pet let že plače nižamo, pet let se že pokojnine nižajo in bi bilo potem logično, da tudi sodne takse znižamo, če imajo ljudje manj denarja. Tako pa na eni strani plače so nižje, pokojnine so nižje, sodne takse višamo. Primerjave z Nemčijo, ki so bile obravnavane tudi na odboru, je bilo rečeno takole, da pred petimi leti so slovenske sodne takse dosegle 61 % nemških sodnih taks in da sedanja novela pomeni samo 58 % nemških sodnih taks. Slovenci v tem času zaslužimo veliko manj, Nemci pa zaslužijo več kot leta 2008. Zato take primerjave enostavno ne vzdržijo in niso ustrezne. In ne morete reči, da je 58 % nemških sodnih taks, višina naših namreč, zdaj pa ugodna situacija. Ja seveda ni ugodna situacija. Ugodna bi bila, če bile slovenske plače, pokojnine in vse ostalo enako nemškim. Pa to ni enako. Tam je verjetno trikratnik ali več. In če bi hoteli narediti neko normalno primerjavo, potem bi naše sodne takse morale biti na približno eni tretjini, če so tam trikrat večje plače, pa mislim, da so še večje. Se pravi, da bi lahko bile na 30 % in ne na 58 %. Ni to nek uspeh koalicije, na noben način. Gre torej preprosto za to, da polnite državni proračun tudi na račun nedostopnosti sodišč, in mi seveda pri takem početju ne bomo sodelovali. To ne pomeni, da bomo glasovali "kvorum", ampak bomo glasovali "proti" zakonu. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. V imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov ima besedo gospod Mirko Brulc.
Spoštovana državna sekretarka, kolegice poslanke in kolegi poslanci! V uvodu Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodnih taksah predlagatelj navaja, da je predlog zakona eden od ukrepov za povišanje javnofinančnih prihodkov. Letni priliv v državni proračun iz naslova sodnih taks je v višini 8 milijonov evrov. Največji delež naj bi prinesel predvsem dvig sodnih taks za postopke po Zakonu o izvršbi in zavarovanju, in sicer v višini najmanj 4,5 milijona evrov. Poleg prvotnega cilja naj bi bil cilj te novele tudi doseganje ustreznejšega sorazmerja med zahtevnostjo in obsegom dela, potrebnega za vodenje posameznih postopkov, ter tudi višino pripadajočih sodnih taks. Nekatere sodne takse se zvišujejo, nekatere pa se določajo na novo. Zvišujejo se tudi sodne takse za pravdni postopek, za postopek v zakonskih sporih in sporih iz razmerij med starši in otroki ter za nekatere nepravdne postopke. Med novimi sodnimi taksami je treba omeniti zlasti takse za postopek o individualnih delovnih sporih premoženjske narave. Predlagatelj tudi navaja, da se zaradi zagotavljanja ustavne pravice do sodnega varstva v povezavi z ustavnim načelom socialne države premoženjsko šibkejšim strankam olajšuje uveljavljanje oprostitve, odloga ali obročnega plačila sodnih taks. Spreminjajo, deloma tudi zaostrujejo pa se pogoji za taksno oprostitev. Tej rešitvi Socialni demokrati nasprotujemo. Predlagali smo amandma odbora, da se 3. člen novele črta in ostane sedaj veljavna ureditev. Na odboru naš amandma žal ni bil sprejet, in me čudi razprava kolega Tonina, da kljub tej razpravi danes tudi Nova Slovenija tega predloga za črtanje 3. člena ni podprla. Smo pa prepričani, da ta rešitev ni dobra. Večkrat je bilo ponovljeno, da se sodne takse niso povečale že pet let. Pred petimi leti, natančneje, 1. aprila 2008, je bil sprejet nov zakon o sodnih taksah, brez glasov Socialnih demokratov, s ključnim ciljem, citiram: "Spodbujanje racionalnejšega sprožanja sodnih postopkov, pri čemer je upoštevano načelo, da morajo biti sodne takse določene v takih mejah, da ne odvračajo posameznikov od uveljavitve sodnega varstva." Nadalje: "Spodbujanje hitrejšega in bolj tekočega poteka sodnih postopkov, spodbujanje strank k sklepanju sodnih poravnav in k drugim oblikam predčasnega zaključka sodnega postopka." In še: "Poenostavitev plačevanja sodnih taks za odpravo dolžnosti dokazovanja plačane sodne takse s strani taksnega zavezanca." Predlagatelj je takrat, leta 2008, tudi zapisal, citiram: "Uresničevanje naštetih ciljev bo pripomoglo k zmanjševanju sodnih zaostankov, kar je eden osnovnih ciljev številnih zakonodajnih sprememb v obdobju zadnjih dveh let. Predlog zakona odpravlja zgornje omejitve višin sodnih taks v posameznih postopkih, zaradi česar se bodo takse, določene po vrednosti predmeta postopka, pri visokih vrednostih predmeta postopka zvišale. Poleg tega določa nekatere nove takse, ki bodo še dodatno povečevale priliv v državni proračun." Se pravi, enako razmišljanje je bilo že leta 2008. Socialni demokrati bomo večinsko podprli predlagano novelo, ker se zavedamo, da vsak dodaten evro v proračunu nekaj pomeni, nismo pa čisto prepričani, da so prav evri iz sodnih taks tisti evri, ki bodo prispevali k okrevanju gospodarstva in h gospodarski rasti. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. V imenu Poslanske skupine Državljanske liste bo stališče predstavil gospod Rihard Braniselj.
Hvala, podpredsednica. Državna sekretarka! 185 milijonov evrov je v letošnjem proračunu namenjenih za stroške pravosodja. Od tega 135 milijonov evrov samo za poslovanje sodišč. Sodne takse so eden od pomembnih prihodkov, iz katerih se financirajo pravosodni organi, sodišča. Ta sodišča pravzaprav v tej državi in v vseh državah pomenijo temelj, garant in bistvo pravne države. Če se sredstev iz sodnih taks ne zbere dovolj, potem je treba razliko pokriti iz proračuna, to pomeni iz sredstev vseh davkoplačevalcev. Sodne takse so do določene mere dokaj pravična dajatev, plačujejo jih izključno tisti, ki sodne storitve potrebujejo in koristijo. Kdor storitev sodišč ne potrebuje in postopkov ne povzroča, ta s sodnimi taksami nima težav. Poleg tega pa sodne takse zasledujejo tudi namen, da vsaka stranka pred vložitvijo predloga oceni finančni riziko pred opravo procesnih dejanj ter jo sili k oceni njihove možnosti za uspeh ter jih odvrača od vlaganja očitno neutemeljenih predlogov tožb ali pritožb. Vendar pa mora obstajati med višino takse in storitvijo neposredna zveza in razumno sorazmerje. Ne more in ne sme se zgoditi, da višina sodne takse odvrača od uveljavljanja sodnih pravic posameznike s povprečnimi dohodki, ki niso upravičeni do oprostitve plačila sodnih taks. Zakonska novela, ki jo danes obravnavamo, zasleduje ambicijo, da se obveznost plačila sodnih taks razširi tudi na storitve sodišč, za kar se takse do sedaj niso plačevale iz neznanih razlogov. Tako se taksa uvaja za individualne delovne spore s premoženjskimi tožbenimi zahtevki, dobrodošel in nujen je spremenjen način odmere sodne takse za kazenski postopek, višje takse za neelektronske vloge, s katerimi imajo sodišča bistveno več dela. Način odmere takse se spreminja pri eventualni in alternativni kumulaciji tožbenih zahtevkov. V okviru taks za zemljiškoknjižne postopke pa se uvaja plačilo taks tudi za postopke o vpisu vseh izvedenih pravic. V teh primerih gre namreč za zahtevne postopke, kar do sedaj ni bilo plačljivo. Dvig v preostalih primerih pa je minimalen in glede na vse zgoraj navedeno lahko tudi utemeljen. Kot je bilo že povedano, je ta državni zbor pet let nazaj nazadnje dvignil višino sodnih taks. Če naredim vzporednico z upravnimi taksami, lahko ugotovimo, da so se od leta 2008 naprej upravne takse povečale za skoraj 30 %, pri čemer so sodne takse ostale na istem nivoju. Bi pa na tem mestu pravzaprav predlagali, da Vlada in Ministrstvo za pravosodje opravi resen razmislek o popolni prenovi koncepta obračunavanja sodnih taks v smeri kompresije, kot smo ga pred leti že imeli. Sedanji razpon sodnih taks je, da poenostavim, od 5 do 15 evrov pa tja do 200 tisoč evrov in več, praktično brez omejitve navzgor in vezano izključno na višino tožbenega zahtevka. Ali obseg in zahtevnost dela sodišča pri odločanju o tožbenem zahtevku za 300 evrov opravičuje sodno takso 5 evrov, 10 evrov in ali odločanje o tožbenem zahtevku 3 milijonov evrov opravičuje sodno takso v višini 25 tisoč evrov, ali tisti posameznik z višjim tožbenim zahtevkom financira tistega z nižjim, kljub ukrepu pravzaprav, ki ni priljubljen, je pa nujen, končno sledi sprejetemu proračunu v letu 2013 in bomo v Državljanski listi novelo Zakona o sodnih taksa podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam, gospod Braniselj. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih. Najprej dajem v razpravo 13. člen ter amandma Poslanske skupine SDS k temu členu. Ali imate željo po razpravi? Odpiram razpravo. Prosim, da se prijavite. Prijavilo se je šest poslank in poslancev. Prvemu dajem besedo gospodu Ivanu Vogrinu.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Spoštovane kolegice in kolegi! Pravzaprav smo v zanimivih časih. Imam občutek, da vsakokratna opozicija, pravzaprav ne glede na to, kdo je, govori normalen razumen jezik. Govori z dejstvi, ne naklada, ne opravičuje nesmisle. Primer, dr. Gorenak je lepo povedal, plače se od leta 2008 znižujejo, pokojnine se znižujejo. Cene, če gremo v Spar, Mercator, Tuš in tako dalje, se znižujejo. Cene avtomobilov so se znižale. Zakaj? Ker v krizi vse pada, povpraševanje se je zmanjšalo, velja zakon ponudbe in povpraševanja, ponudba se je povečala, povpraševanje se je zmanjšalo. In seveda točka preloma je bistveno nižja, cene padajo. Samo v javnem sektorju vse narašča. Razen seveda plač. Plače pa ne naraščajo tudi tukaj, kar je žalostno. Se pravi, ni logičnega argumenta, ki bi opravičeval dvig sodnih taks. Tudi obrazložitev, da pravzaprav tisti, ki se tožijo, naj plačajo sodne takse, ne vzdrži resne presoje. Povedal bom primer. Včeraj, ko sem se peljal domov, me je klicala gospa in mi je povedala žalostno zgodbo, tako kot je bila zgodba moje kolegice Katarine Hočevar. Ona je povedala zgodbo Davida, jaz bom povedal zgodbo Marije. 380 evrov pokojnine, ne ve, od česa bi živela, plačuje stanovanje in tako dalje. To gospo pa nekdo toži in se mora na sklep sodišča pritožiti, torej na prvostopenjsko odločbo sodišča in mora plačati sodno takso. Nima denarja. Če ne plača sodne takse, velja sodba, ki je bila izrečena. Poglejte, vsaj zadnjih 10 let nihče ne zna odgovoriti na vprašanje, ali izvoljeni politični predstavniki ljudstva vodijo in usmerjajo delovanje birokratskega aparata ali je ravno obratno. To je napisano v knjigi Zakaj je Slovenija bankrotirala. Vzroki za bankrot Slovenije so globlji, kot si mi mislimo. Dr. Peter Kraljič je rekel: "Slovenski predpisi so polni bistroumnih nesmislov." In poglejte, ta parlament ni dobil mandata ljudstva, da bi uzakonil bistroumne nesmisle. Lahko da imajo predlagatelji prav, da bi radi imeli več denarja, vendar to ni pravilno. In tega ne smemo delati. Ne sodnih taks zviševati, ne davkov na srečke, DDV ne bi smeli povišati, ampak prilagoditi javno porabo ustvarjenemu. To je pot iz bankrota. Samo to, nič drugega! Vse ostalo je blebetanje, nakladanje, dokler smo na oblasti. Počasi pa ne bo nihče več na oblasti, ker oblast prevzemajo tisti, ki nam posojajo denar. In tako je vedno. Tako je to v podjetju, tako je to v državi. Samo podjetje klone prej, država kasneje. Od 2008 do danes je klonilo na tisoče in tisoče, da ne rečem desettisoče podjetij pod težo krize, zdaj bo klonila država popolnoma. Tega ne smemo dopustiti. Poglejte, tega mandata nimamo. Tega ne smemo delati! Ali pa, če nismo pripravljeni sprejemati odgovornosti odločitev, gremo na predčasne volitve ali se samo razpustimo. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Naj spomnim, da razpravljamo o 13. členu oziroma o amandmaju Poslanske skupine SDS. Kot drugemu dajem besedo gospodu Tomažu Liscu.
Hvala, predsedujoča. Predstavniki ministrstva, kolegi, kolegice! Morda za začetek, kaj smo v Poslanski skupini SDS sploh pripravili. Torej mi predlagamo, da se 13. člen črta. Imamo kar nekaj pomislekov, zakaj je bil ta člen sploh spremenjen. Mi menimo, da je to predlagano zvišanje takse neutemeljeno in tudi nesorazmerno posega v ustavno pravico do sodnega varstva. Na to vas je predstavnike Vlade tudi Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora zelo na široko opozorila. Sicer ste pri nekaterih členih na seji delovnega telesa, Odbora za pravosodje to skušali nekako balansirati, ampak tudi tam niste bili čisto usklajeni, ker so posamezne koalicijske stranke imele drugačne predloge in vse le ni bilo realizirano. Potem drugo, zakaj mislimo, da je treba, da se člen črta, je to, da predlog povišanja sodnih taks na področju za izvršbo in zavarovanje ne vsebuje nobene konkretne analize, kaj bi to preneslo gospodarskim subjektom. Mi že zadnja tri leta govorimo, kako je treba gospodarstvu pomagati na takšen in drugačen način, ampak mislim, da način, s katerim zvišujemo sodne takse, torej na teh primerih izvršb in zavarovanja prav gotovo ne delamo neke pozitivne politike do tega našega že tako in tako slabega gospodarskega položaja. Vi ste izhajali iz tega, da se bodo ljudje, kljub temu da boste vi dvignili sodne takse, še naprej veselo sprehajali po sodiščih in ste dali neke idealne finančne posledice. Mislim, da so bile te finančne posledice pretirane. Mislim, da ob letu ali pa še kakšen mesec prej, ko se bomo srečali z učinki tega zakona, boste videli, da učinki so veliko manjši, kot pa ste se jih sami zamislili. Glede na uvodno predstavitev s strani predlagatelja, da je bil zadnji dvig leta 2008, potem bi morali, kot je že nekaj kolegov danes reklo, mi danes v tem primeru sodne takse vsaj za ta primer izvršb in zavarovanja zmanjšati vsaj za 10 %. Na drugi strani, če se spomnite, na odboru je bilo veliko govora o tem, kako se mi primerjamo z Nemčijo. In če smo mi sedaj šli z 61 % na 58 % njihovih sodnih taks, glede na kupno moč, BDP in vse ostale primerljive kazalce, če se primerjamo v tem primeru z Nemčijo, bi morali verjetno sodne takse znižati vsaj za 30 %, da bi prišli na tretjino primerljive nemške kupne moči oziroma njihovega BDP. Mene je zelo zmotilo tudi, ko je danes bilo s strani predlagatelja, na odboru si tega niso upali povedati, da ta zakon in posamezne rešitve so predvsem na predlog sodišč, torej bodo davkoplačevalci, Slovenke in Slovenci, pa ni važno, ali so to fizične ali pravne osebe, preko tega dviga plačevali katastrofalno stanje v slovenskem sodstvu oziroma njihovo delo, nedelo. Jaz osebno mislim, da njihovo delo ne bo čisto nič bolj učinkovito, niti za centimeter ne bo bolj učinkovito, seveda pa se bodo verjetno na drugi strani sodišča posluževala, kako imajo manj zadev in so manj uspešni in bomo verjetno kdaj pa kdaj zasledili kakšen članek, kako je ravno na podlagi tega zakona o sodnih taksah slovensko sodstvo bolj učinkovito. Ja, lahko se bodo s tem hvalili, ampak če na drugi strani gledamo, da v praksi ne bodo čisto nič bolj učinkoviti, ker bo upad zadev. Torej državljani bodo prikrajšani. Pustimo tiste najnižje, katerim sodne takse ne bo treba plačati. Tako da jaz resnično ne vem, zakaj je ta zakon prišel v obravnavo. Jaz vem, zakaj je prišel. Pri vsakem zakonu, ki ga pošljete v Državni zbor, pogledate, kako bi udarili davkoplačevalce, ali so to davki, ali so dajatve, ali so globe, ali kazni ali pa v tem primeru sodne takse. Pač račun za vašo politiko izstavljate davkoplačevalcem. Verjetno bo kdo v nadaljevanju rekel, vi predlagajte druge načine. O tem je bila včeraj razprava pri rebalansu, kjer smo vam vsaj Poslanska skupina SDS tri ure skušali prikazati, kje vse bi lahko vzeli. Jaz verjamem, da ima kdo kratek spomin oziroma nekateri tisti najbolj kompetentni, ki bi morali to poslušati, so bili na drugih sestankih oziroma niso imeli časa, da se s tako pomembno nalogo ukvarjajo v Državnem zboru, ampak saj pravim, pustimo to. Kot sem rekel, to je še en način, kako breme krize prevaljujete na državljane. Jaz osebno mislim, da je ta zakon popolnoma nedodelan. Če ne verjamete meni, še enkrat preberite mnenje Zakonodajno-pravne službe. Morda tudi, zakaj se ločimo in zakaj smo tudi predlagali črtanje tega člena, saj sploh nismo mogli predlagati črtanja, ker je pač zakonodajni postopek takšen, kot je. Mi se ločimo tudi po tem, nekateri mislijo, da so ljudje težavni kar tako. Ljudem nekaj ne paše in se tožijo. Smo pa tudi drugi, ki mislimo, da so pa tožbe zaradi nekih posledic oziroma nekih vzrokov, kjer ljudje na sodiščih iščejo pravico ali pa na drugi strani iščejo odpravo krivic. In vi ste šli tukaj linearno, sodne takse ste dvignili. Zdaj pa v bistvu vas ne zanima, kakšen je konkreten primer posameznika, ki se sreča s sodiščem. Na odboru je bilo rečeno, pa verjetno bo tudi danes državna sekretarka še enkrat ponovila, da je ta zakon nastajal že v prejšnjem mandatu. Verjetno nastaja v glavah posameznih uradnikov ali pa verjetno sodniških organizacij, kako najlažje dobiti denar. Kot sem že rekel, najlažje ga je dobiti tako, da davkoplačevalce izzoveš, če hočejo karkoli narediti, ne bom rekel uspeti na sodišču, naj za to tudi plačajo, sodstvo se bo pa potem kazalo, kako je bolj uspešno. Zakaj se mi zdi, da je ta zakon nepotreben? Jaz moram reči, da sem bil pred dobrimi 14 dnevi kar zgrožen, ko sem v enem pisnem odgovoru s strani enega drugega ministrstva dobil odgovor, zakaj se neka stvar ne more narediti. Šlo je za neko lokalno zadevo in je bilo rečeno, da pač tega ne morejo narediti. Zakaj? Zato ker normativni plana dela za leto 2014 sploh še ni sprejet. To pomeni, da je v bistvu ta zakon eden izmed tistih zakonov, kot so verjetno vsi zakoni v tem mandatu oziroma vsaj v teh treh mesecih, ko v bistvu delate od danes na jutri. Se pravi, malo pogledate predvsem te prehodne kazenske določbe in rečete, da ta gre pa lahko čez vse. Slovenci smo itak čedalje bolj podobni Cankarjevim hlapcem, pa jim dajmo malo še zvišati, če ne davke, pa vsaj sodne takse. Mene je zelo zmotilo to, da je to na predlog sodišč. Jaz o sodiščih, pa ne zato, ker sem član določene stranke, ampak zato ker v mojo poslansko pisarno prihajajo ljudje predvsem s problemi iz sodstva. Jaz jim zelo težko rečem, da jaz kot poslanec lahko samo sprejemam čim boljšo zakonodajo, ne morem pa jim pomagati v konkretnih zadevah. Ampak tisti njihovi primeri so konkretni in nimajo skoraj nobene zveze z zakonodajo. Predvsem pa tudi to, kar ste predlagatelji sami zapisali, gre za polnjenje proračuna. V SDS vam pri tem ne bomo pomagali predvsem tudi zato, ker bodo imele te sodne takse, vsaj v tem členu, tudi vpliv na poslovanje gospodarskih subjektov. Mi vam pri tem ne bomo pomagali. Kot sem že rekel, če bi delovali tako, kot ste delovali na odboru, ko ste nas primerjali z Nemčijo, bi morali predlagati ne samo 10-odstotno znižanje sodnih taks, ampak verjetno vsaj za slabo tretjino. Ta vaša politika dvigovanja davkov kot prvi in skoraj edini ukrep te vlade je zgrešen in prav tako je zgrešen tudi pri sodnih taksah. Apeliram na vse poslance koalicije, da podprete ta amandma in morda vsaj kakšnemu gospodarskemu subjektu naredite lepši dan. Hvala.
Hvala lepa, gospod Lisec. K razpravi vabim gospo Sonjo Ramšak.
Spoštovana podpredsednica, spoštovana državna sekretarka s sodelavko, poslanke in poslanci! Vsekakor bom amandma Slovenske demokratske stranke podprla predvsem s tega vidika, ker se mi zdi, da pa ravno pri izvršbah in zavarovanjih gre za nesorazmerno določanje višine sodnih taks. Da ne bom načenjala splošne razprave o tem, kakšna situacija je v Sloveniji in da imamo ogromno tistih, ki so jim kršene določene pravice in da dejansko državljanke in državljani z najnižjimi dohodki sploh ne bodo imeli več možnosti, da bi še lahko iskale svojo pravico na sodiščih. Če se usmerim na izvršbo in pa potem tudi na sam ugovor zoper te izvršbe, naj navedem, zakaj se mi zdi ta dvig neupravičen. Vsi vemo, da postopek vlaganja izvršb poteka sedaj pretežno že računalniško in da je izvršba lahko vložena na podlagi verodostojne listine, ki jo nek upnik priloži. Velikokrat prihaja do tega, da so v bistvu dejansko dolžniki poravnavali obveznosti in ker enostavno nimaš druge možnosti, da bi v postopku samem dokazoval, imaš lahko samo to možnost, da se pritožiš in da dokazuješ svojo pravico, kar se arbitrarno odloča na podlagi verodostojne listine. Tukaj ne gre za to, tako kot je šlo včasih, da je lahko imel tisti, proti kateremu je vložena izvršba, možnost, da že v samem postopku dokazuje, da je svojo obveznost poravnaval in lahko pride do tega absurda, na kar je opozorila že tudi sama Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora, da pride do nesorazmernega odločanja, recimo če vložiš nek ugovor na izvršbo, in sicer postopek ugovora zoper sklep o izvršbi, moraš plačati – po novem bi morali plačati 75 evrov, da ne govorim o pritožbi – 125 evrov in tako naprej. Naj povem, da v poslanskih pisarnah se mi velikokrat oglasijo državljanke in državljani, ki imajo, na primer, sprožen postopek izvršbe recimo za deset, dvajset, trideset evrov. Kje je tukaj sorazmernost? Te sorazmernosti s tem predlogom dejansko rušimo. In ni prav, da ravno tisti, ki so najbolj ogroženi, ne bodo imeli možnosti vlagati ugovore oziroma se na sklep o izvršbi pritožiti, ker bodo tehtali med tem, ko ima recimo 250 evrov ali pa 260 evrov socialne podpore ali ima minimalno pokojnino ali ima minimalno plačo, da bo sploh šel v sam postopek, ker bo moral za sam postopek dati več, kot je pa njegova višina dolga. In tukaj se mi zdi, da so dejansko kršene vse pravice državljank in državljanov. Seveda jaz sem za to, da se iztirjajo dolgovi, vendar pa bi morale te takse ostati na isti ravni, ne pa da se povišujejo. In to, kar je v uvodu sama državna sekretarka navajala, jaz mislim, da gre dejansko samo za polnjenje proračunske luknje na račun tistih, ki so najbolj ogroženi v tej državi. In to ni prav. Na eni strani dvigujemo tudi globe, kot vemo pri Zakonu o gozdovih, kjer prihaja zopet do nesorazmerno visokih glob, in na drugi strani danes, ko govorimo o taksah, lahko ugotavljamo zopet enako. Iz tega razloga bom seveda naš amandma podprla. Hvala.
Hvala lepa, gospe Sonji Ramšak. K besedi je prijavljen gospod Franc Pukšič. Izvolite.
Hvala lepa. Kolegice in kolegi! Amandma bom podprl. Zdaj pa tako. Dvignil se je DDV, sladoled je stal en evro, ker se je DDV dvignil z 20 na 22 %, stane sedaj pri sladoledarju sladoled 1,1 evro kepica. Tako so sladoledarji to razumeli. Če bi izračunal matematično, bi se lahko dvignil sladoled za šestnajst tisočink, torej bi stal 1,016 evra. Ampak to še nekako razumeš, So pač zaokrožili. Da pa so tudi v vladi razumeli, da najprej dvignejo DDV, potem pa bodo ostale storitve tudi tako dvignili po sladoledarsko, pa nisem pričakoval. Ista logika kot pri sladoledu je sedaj tudi, v povprečju nekje, kolegica Maša, za 10 % dvig sodnih taks, ste seveda tudi vi to tako razumeli. Državljanom je pravzaprav treba povedati, da z vsako sejo, z vsakršno spremembo zakona se naj primejo za žep, ker karkoli bomo do sedaj tu naprej delali, bomo oziroma ste dvigovali davke. Začeli ste z daleč najbolj asocialnim davkom, torej DDV, nato davkom na loterijo, to, kar je bilo včeraj, na avtomobile, sedaj še na takse. Vse česar koli se lotite, vse bo šlo pod davke. Ne strinjam se, nekaj primerov je sicer že bilo, da tisti, ki se pač tožijo, naj plačajo. Veliko podjetnikov velikokrat nima več niti za to, da bi se šli tožit. V Stožicah se spomnimo, da se podjetnik ni šel tožit, ker ni imel denarja. Se je pa ubil, ustrelil se je. Torej to je sedaj naslednja pot. Kam že pelje ta vladna koalicija te državljanke in državljane? In mimogrede, tako v državi kot v lokalni skupnosti se nekaj naredi, izvajalci pa tistega ne dobijo plačanega. Ko je svojo nalogo opravil, ne dobi plačila, čeprav ima vse do pridobljenega uporabnega dovoljenja in tako dalje, pa se ne plača. In kaj sedaj lahko naredi? Neko družinsko podjetje 20, 30 let z 20, 30 zaposlenimi gre v stečaj zaradi tega, plačati sodne takse in tako dalje, pa ni nobenega instrumenta. Pričakoval bi v teh časih, da bi naredili en instrument v sodstvu, da bi nemudoma v roku 14 dni o takšnih zadevah odločal, da se na eni strani ne bi dogajalo to, kar se dogaja državi ali pa lokalni skupnosti, da potem ko je iztožena, plačuje milijone in milijone, po drugi strani pa naj bi šla podjetja v stečaj. Če povem samo to, kar se je dalo prebrati tudi v Financah, to je že bilo danes nekajkrat povedano ali pa tudi nekateri drugi so povedali, da imamo daleč največ sodnikov na število prebivalcev v primerjavi z Evropo. Povprečen gospodarski spor pri nas traja tri leta in pol. Z dvigom takse nič ne piše, da ga boste znižali vsaj na albansko primerljiv način. V Albaniji je leto dni gospodarski spor, tu pa tri leta in pol. Res je, da smo tam od 183 primerjav na 172. mestu, za nami ni nobene evropske države, da se ve, edino Afganistan. To pomeni pri nas potekajo postopki približno na ravni Afganistana. Res pa je, da že imamo približno takšno vlado, ker na eni strani prihodkov ni, državljane se stiska, torej pas se jim zateguje do konca, tako da več ne bodo mogli dihati. In ko ne bodo več mogli dihati, bodo pomrli, država se pa bogati, torej se širi, gre narazen kot kvas. Ampak tudi ta kvas bo enkrat počil, ko ne bo več z one strani kaj vzeti, da bo v to kvašenko se notri nalivalo. Žal imamo tako stanje v gospodarstvu veliko tudi zaradi tega, ker ta tretja veja oblasti žal ni delovala. In o tem smo veliko govorili. In tako kot pravimo, da imamo dve pravni državi, bi bilo mogoče dobro, da bi imeli tudi dvojne takse. Dve pravni državi imamo za črnograditelje, tako za ene, na drugi strani pa za malega človeka, ki se mu bo zrušilo, če nima pravega priimka. Recimo Jakličeva nepremičnina je še vedno, in nekatere druge, da se razumemo, da ne bi samo o njem, ampak je pa ena od odmevnejših. Imamo dve pravni državi za tajkune in za tiste, ki mogoče odnesejo kakšno čokolado ali žemljo, zato da preživijo, dve pravni državi imamo za velike mafijske dilerje, ki so puščeni na prostost, na drugi strani pa nekega zasvojenca zapremo ali celo tako daleč, da naši kriminalisti, ko zahtevajo, da bi sledili komu, ne dobijo odobritve sodišča, ker ima tisti pravi priimek in se mu ne more slediti, pa so trije, štirje na istem seznamu, imamo dve pravni državi tudi v primeru davčnih utaj. Kolegica Kociprova, ker bo verjetno imela še kaj za povedati, Jankovićevi so spet pozabili plačati 5 milijonov evrov, za njih to velja, in tudi nikoli ne bodo. Ja, čitaj Finance, upam, da vsaj čitati znaš, če si končala fakulteto. In zato [[...]]
Gospod Pukšič, prosim, če se osredotočite [[...]]
[[...]]se opravičujem [[...]]
Lepo prosim [[...]]
[[...]]seveda je nisem mislil žaliti, bog ne daj, niti slučajno, ampak veste, ta negativna čustva ti nabije, ko te nekdo nonstop napada, tako kot je to ona včeraj naredila ob eni drugi razpravi, pa čeprav je danes zelo lepo oblečena in bi lahko bila skupaj na [[...]]
Gospod Pukšič [[...]]
[[...]]ker imava približno iste barve [[...]]
Prosim, če se osredotočite na 13. člen in amandma, ki ga obravnavamo.
Seveda bom. Zelo hitro, bom tudi zaključil. Zato predlagam vladni koaliciji, da če že imamo dve pravni državi, potem naj naredi še dvojne takse za tiste, ki imajo bogate in debele riti, in za tiste, ki ne morejo več preživeti. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. K razpravi se je prijavila tudi državna sekretarka gospa Tina Brecelj.
Hvala lepa za besedo. Rada bi nekaj pojasnila v zvezi z višino sodnih taks za izvršilne postopke, kar je bilo prej v razpravi, konkretneje, gospa Ramšakova je to izpostavila. V zvezi s tem bi rada povedala naslednje. Prvotni predlog novele je bil, da se predlog za izvršbo na podlagi verodostojne listine taksira, torej taksa določi v višini 75 evrov. Na predlog oziroma opozorilo Zakonodajno-pravne službe smo z amandmajem to znižali. Taksa za pisne vloge, torej pisne vloge postopkov na podlagi verodostojne listine je taksa določena v višini 55 evrov, za elektronske vloge, ki prevladujejo, jih je v bistvu 99 %, pa je ta taksa določena v višini 44 evrov, po zdaj veljavni ureditvi pa je 40 evrov. To je glede višine sodnih taks v izvršilnih postopkih in dviga le-te. Rada pa bi povedala še nekaj, ker je bilo v razpravi že prej izpostavljeno, da se z novelo zakona o sodnih taksah želi učinkovitost sodišč povečati. Tukaj bi vendarle rada rekla, da je, kot sem že uvodoma povedala, primarni cilj zakona, da se doseže ustreznejše sorazmerje med zahtevnostjo in obsegom dela, ki je potreben za vodenje posameznih sodnih postopkov, in višino sodnih taks, s katerimi so posamezni konkretni sodni postopki taksirani. Kot je bilo že večkrat povedano, to sorazmerje ni bilo zbalansirano, ni bilo pregledano že od leta 2008. Primarni cilj novele je doseganje ustreznejšega sorazmerja. Učinkovitost sodišča pa poskušamo dvigovati, spreminjati in tudi večati, krepiti samostojnost sodne veje oblasti z drugimi zakoni. To sta predvsem, danes ju bomo obravnavali, zakon o sodiščih in zakon o sodniški službi. Če si vsi skupaj želimo storiti nekaj na področju večje učinkovitosti dela sodišč, predlagam, da noveli, ki ju imate danes na dnevnem redu, torej zakon o sodiščih in zakon o sodniški službi, podprete. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Razpravo nadaljuje dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Jaz sem nekatere osnovne stvari povedal že prej v stališču poslanske skupine. Je pa res, ko človek tako razmišlja, malo prej sem poslušal gospoda Pukšiča, ki te stvari pove na način, ki ga ljudje dobro razumejo. V končni fazi potem ugotoviš, da je temu res tako. Konkreten amandma k 13. členu govori o postopkih po zakonu, ki ureja izvršbo in zavarovanje. Že Zakonodajno-pravna služba je sama ocenila, da so dvigi tako nesorazmerni, da bi res lahko ogrozili tisto osnovno pravico dostopnosti do sodišč. Koalicija je z amandmajem te stvari nekoliko ublažila, pa vendarle naš amandma gre v smeri, da za te postopke, to so postopki po zakonu, ki urejajo izvršbo in zavarovanje, ki imajo šest ali sedem postavk, na katerih se obračunavajo sodne takse, da se pravzaprav črtajo. In jaz mislim, da bi glede na naravo teh postopkov, ki jih je plastično prikazal tudi gospod Pukšič, ko je treba zavarovati neko premoženje, ko je treba hitro ukrepati, pohiteti, ne tako kot delajo naša sodišča, kajti s tem bomo stvari naredili še manj dostopne. Gre preprosto za to, da če nekdo opravi nek posel, tako kot se je to dogajalo v Stožicah, pa potem ne dobi plačanih stvari, ima možnost sprožitve tovrstnih postopkov. Že tako ali tako traja zadeva štiri ali pet let. Vmes imamo kakšnega obešenega obrtnika na račun teh Stožic. S temi sodnimi taksami pa še toliko bolj onemogočamo dostopnost do sodišč. In zaradi tega je ta naš amandma in zaradi tega predlagam, da ga ob našem glasovanju tudi podprete. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Kot zadnji v tem krogu je prijavljen gospod Rihard Braniselj.
Hvala, podpredsednica. Tragika sodnih taks, če temu tako rečemo, ne glede na višino v izvršilnih postopkih in postopkih zavarovanja je na strani tistih taks, ki jih plačuje upnik. Ko smo v fazi izvršbe, je seveda jasno, kdo je komu kaj dolžan in kdo mora kaj plačati. In tukaj pravzaprav ne moremo ščititi dolžnika. Na dolžniku je, da plača, ne da se pritožuje in vlaga ugovore. Tragika upnika v tem postopku pa je, da je moral s sodnimi taksami in z vsemi stroški pravzaprav sfinancirati celoten pravdni postopek in potem še celoten izvršilni postopek, s tem da vemo, da zaradi splošne ekonomske situacije, krize, tudi vrednot, če tako rečemo, pridemo do te faze, da na koncu kljub vsem tem stroškom pravzaprav upniki ne dobijo poplačano nič, ne samo glavnice in obresti, tudi ne stroškov. Takse se do določene mere dvigujejo, vendar pa se dvigujejo razumno in v skladu z ustavnimi pravili in v skladu z mnenjem Zakonodajno-pravne službe. Druga stvar. Sodne takse naj bi do določene mere tudi bile tiste, ki bi pomenile nek premislek, ali je treba res za vsako stvar vlagati pravna sredstva, se pritoževati, ali temu ni tako. Če govorimo o pritožbah. Od vseh pritožb, ki jih obravnava Višje sodišče, jih je utemeljenih zgolj 10 %. To pomeni, da sodišče po nepotrebnem zasujemo z ostalimi 9 zadevami, s katerimi se mora ukvarjati, in pravzaprav je tudi to nek čas za premislek, ali nismo v tej državi mogoče preveč nagnjeni h kverolanstvu, k pritožbam, k tožbam za vsako ceno. In nikjer ne piše, da se je treba pritožiti za vsako stvar. Lahko se pritožite, pritožimo, če vidimo, da je pravzaprav naša pritožba smiselna. Da pa se pritožimo zaradi tega, da obremenimo sodišče in da problem zavlečemo v nedogled, pa bomo že potem enkrat, je pa to nedopustno. In tretja stvar. Povišanje sodnih taks imamo vkalkulirano v proračun za leto 2013. Tam je celo predvideno 30 milijonov evrov več iz naslova sodnih taks. In se sprašujem, kdo je sprejel proračun za leto 2013. Razen Pozitivne Slovenije vsi mi tukaj v dvorani. In domača naloga vlade je, da te sodne takse pravzaprav tako, kot je bilo predvideno, sedaj tudi dvigne. Prišli smo do tega, da se te sodne takse ne bodo dvignile za kumulativo trideset milijonov – smo pri osmih, desetih, in mislim, da je to en pameten kompromis, ki bo na eni strani pripeljal do vseh tistih učinkov, ki jih s sodnimi taksami lahko tudi dosežemo: zagotovil bo določene prilive za potrebe pravosodja, ki je v tej državi pravzaprav tretja veja oblasti in pomeni temelj pravne države. Če tega ne bomo naredili, bomo mi sodišča financirali vsak posebej iz svojega žepa, iz davkoplačevalskega denarja, tukaj pa vendarle gre za en dokaj pravičen princip, da financiranje sodišč zagotavlja tudi delno tisti, ki te storitve potrebuje. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Sprašujem, če želi še kdo razpravljati o 13. členu. Bom dala v razpravo. Izvolite, prijavite se. K razpravi je prijavljenih še šest poslank in poslancev. Kot prva bo dobila besedo gospa Maša Kociper.
Hvala lepa, predsedujoča. V bistvu je državna sekretarka še enkrat ponovila to, kar je glavno vsebinsko in pomembno pri tem amandmaju k 13. členu. Jaz bi pa še enkrat poudarila, da je glavne pomisleke v zvezi s tem členom, ki jih je izrazila Zakonodajno-pravna služba, resnično saniral ta amandma, ki ga je vložila koalicija. Je pa res, da je bilo na strani sodišč opozorjeno, da lahko stroški obdelave predlogov v okviru postopka izvršbe in zavarovanja predstavljajo višji strošek, kot pa trenutno predpisane sodne takse ta strošek pokrijejo. Ampak rada bi odgovorila še na nekaj navedb poslancev. Žal moram ugotoviti, da nekateri poslanci v tem parlamentu pa resnično niti ne preberejo zakona. Ne bom z imeni, da ne bo žaljivo, ampak to, da nekdo razpravlja v tej razpravi o tem, kako bo uboga gospa z 250 evri plačala sodno takso ali pa, ne vem, gospod s 340 evri in si ne bo osnovnih pravic mogel zagotoviti, to pomeni, da niso niti pogledali 3. člena, prej 11. člena, člena, ki je vsebinsko v bistvu isti, samo nekoliko dopolnjen, ki nagovarja in rešuje točno to situacijo. V naši zakonodaji imamo avtomatsko oprostitev za osebe, ki prejemajo socialnovarstvene prejemke. Oseba, ki ima vse skupaj dohodke od 240 ali 350 evrov bi po mojem zelo verjetno znala soditi v to kategorijo, tako je torej avtomatsko upravičena do oprostitve sodne takse. Potem dalje, v vseh teh primerih, ki so bili navedeni, sodišče po drugem odstavku in vseh nadaljnjih odstavkih tega člena ima možnosti glede na presojo v posameznem primeru, upoštevaje premoženjsko stanje stranke in njenih družinskih članov, vrednost predmeta postopka, se pravi, različno glede na to, ali gre za veliko vrednost ali za majhno, in število oseb, ki jih stranka preživlja, zelo široko lahko sodišče to vrednoti, oprosti plačilo takse osebo tudi do recimo 90 ali teoretično celo do 100 %. Smisel tega člena je samo v tem, da se sodišče ne bi, tako kot je bila prevečkrat navada v preteklosti. kar avtomatsko, vsakič ko nekdo izkazuje nekoliko slabše premoženjsko stanje, poslužilo instituta popolne oprostitve, ampak da se res presoja, kdo je do tega upravičen. In to je tudi to, kar v Pozitivni Sloveniji želimo doseči. Naj bodo oproščeni v tem konkretnem primeru plačila sodne takse tisti, ki je res ne morejo plačati, ki so socialni primeri in tako naprej. Ne pa razni espeji in podjetniki, ki z lahkoto izkazujejo, da nimajo dohodkov in premoženja, pa vendar ob presoji vseh okoliščin lahko sodišče ugotovi, da temu ni tako. Tako da ta preproščina res gre včasih preko vseh meja. In to mešanje v sodne takse, odločanje o delavcih v Stožicah, itn., zopet ubogi gospod Janković. Jaz bi samo poudarila, da ni bila Mestna občina Ljubljana niti gospod Janković plačnik del v Stožicah in prosim, nehajte že s tem zavajanjem. Sicer pa samo še ena pripomba, glede na to, da SDS večkrat ponavlja, da SDS ne bo sodelovala pri polnjenju proračuna, ne bo pomagala pri polnjenju proračuna. Še nekaj takih krikov je bilo slišati v opoziciji. Ja, potem pa res ne vem, kaj bomo, če ne boste pomagali. Jaz sem mislila, da vsi skupaj moramo pomagati pri polnjenju proračuna, ker če bo proračun prazen, ne bo pokojnin, ne bo plač v javnem sektorju, tudi poslanskih ne, ne bo socialnih prejemkov, ne bo plač učiteljev, zdravstvenih delavcev, bolniškega osebja, vojakov, gasilcev, itn. Tako da jaz se s tem, kako vi nočete pomagati pri polnjenju proračuna, ne bi prav hvalila. Je pa še enkrat treba ponoviti, da je Zakon o sodnih taksah sprejet za vse kategorije prebivalstva, tudi najbogatejše, tudi gospodarske družbe. Tukaj moram reči, da se s kolegom Branisljem, z njegovo razpravo skoraj povsem strinjam, razen v delu glede kompresije taks. Mislim, da je odgovornost sodišča, ko gre za velike spore, večmilijonske spore, veliko večja, zahtevnejše delo, in da v tem primeru se tudi ta sorazmernost v taksi naj pozna v smislu, da nekaj glede tega pride v proračun, se pravi, da velike družbe, ki imajo milijonske tožbe, tudi ustrezno prispevajo. In še o upravičenosti in neupravičenosti tistih, ki se poslužujejo sodnega varstva. Nikakor ni nihče trdil, da govorimo, da se ljudje neupravičeno poslužujejo sodnega varstva. So pa vedno tudi ljudje, ki to delajo. Celo imajo ime. Reče se jim kverolanti. To so ljudje, ki neupravičeno vlagajo kar naprej nove in nove sodne zahtevke, nekateri postanejo praktično odvisni od tega. To je prav skoraj neke vrste bolezensko stanje. Tako da obstajajo eni in drugi. Kar se mi zdi pomembno in sem že v predstavitvi povedala, je to, da po naši ureditvi in ureditvi v večini evropskih držav tisti, ki na koncu sodnega postopka uspe, ki je uveljavljal zahtevek, ki je upravičen, v skladu z zakonom in mu je potem zadoščeno, se pravi, po domače rečeno zmaga, dobi vse stroške sodnega postopka, tudi sodne takse, povrnjene. Amandmaja SDS v Pozitivni Sloveniji ne bomo podprli.
Hvala lepa, gospa Maša Kocier. Gospod Tomaž Lisec ima repliko.
Zelo na kratko. Mislim, da sem bil morda v enem delu napačno razumljen glede tistega polnjenja proračuna. Jaz sam osebno sem govoril, da ne podpiram polnjenja proračuna na račun davkoplačevalcev, ki v tem primeru iščejo svojo pravico oziroma želijo, da se jim neka krivica odpravi. Jaz sem na ta način govoril. Tudi sam sem prej rekel, da se polnjenje proračuna lahko naredi na drugih primerih. Včeraj smo vam v SDS tri ure govorili, tako da mislim, da sem bil napačno razumljen. Me pa ob tem res zanima, kdo od Slovencev bi hodil na sodišče in plačeval sodne takse zato, da bi, po domače bi rekel, malo zafrkaval sodišče. Mislim, da ni takega junaka, da bo dal 30, 50 ali pa 200 evrov, da bo sodišče malo bolj obremenjeno. Če pa je res tak primer, se mi zdi pa perverzen in predlagam druge ukrepe, da se jih sodišča poslužujejo. Jaz sem samo rekel, da ne bom podprl polnjenja proračuna na račun davkoplačevalcev v tem primeru. Hvala.
Hvala lepa, gospod Lisec. Besedo ima gospod Matjaž Zanoškar.
Hvala, spoštovana predsedujoča. Spoštovana gospa državna sekretarka, kolegice in kolegi! Tako ob bok razpravi o amandmaju k 13. členu naj rečem, da meni se zdi popolnoma normalno, da se od leta 2008 do danes ta zakon o sodnih taksah nekoliko revitalizira, se prilagodi na današnje razmere in sprejemam korekturo tega zakona predvsem s stališča, da se dejansko udejanjijo vsa ta razmerja, sorazmerja, ki so napram stroškom postopka in pa taksam, ki so plačljive za nekatere postopke. Popolnoma jasno je, da vsaka taka dejavnost, storitev, se mora plačati. In tista, ki je vredna več, za katero je več stroškov, se mora doplačati več. In ta zakon mi sprejemamo izključno s tega stališča, usklajevanja sorazmernosti s stroški in pa z višino takse. Nikakor ne ali pa mogoče šele v drugi fazi ga sprejemamo za polnjene proračuna, saj vemo, da tudi to je dobrodošlo. Seveda je dobrodošlo, ampak nikakor pa ne na prvem mestu za polnjene proračuna. Na koncu koncev štiri milijone in pol, ki jih bo dobil proračun na podlagi zvišanja sodnih taks, je tudi nek znesek, ki ni zanemarljiv. Se pa zelo strinjam z gospodom Branisljem, ki govori o tem, da ste na koncu koncev vi oblikovali ta proračun, v katerem ste že predvidevali zvišanje sodnih taks. Na kakšen način bi potem zapolnili to vrzel, to luknjo v proračunu, če ne bi posegali po tem zakonu o določanju novih višjih sodnih taks? A na koncu koncev me moti tudi to, kajti identičen zakon je bil predlagan oziroma pripravljen tudi z vaše strani. Imamo neke skupne stvari in vi ste jih že nakazali, mi jih pa sedaj v tej koaliciji poskušamo udejanjiti. Pa ne morem se strinjati s tem, da se z modifikacijo zakona o sodnih taksah načenja ustavna kategorija pravice do sodnega varstva. Saj je ta 3. člen zelo zelo dobro preciziran in določa tudi to, da je možno v nekaterih socialnih, šibkih kategorijah ta znesek oziroma sodno takso popolnoma ukiniti, jo dati v postopno izplačevanje ali pa na neke obroke. Tako da se mi zdi, da za vse kategorije, za vse stvari je v tem zakonu poskrbljeno na tak način, da se nikakor ne načenja ta ustavna kategorija pravice do sodnega varstva. 13. člen – izvršba in pa zavarovanje oziroma amandma, ki ga predlagate kolegi z moje leve, pa se mi zdi, da je iz nekega koncepta iztrgana neka vsebina, ki jo poskušate s črtanjem tega člena doseči. Jaz mislim, da je predlagatelj zasledoval neko celovitost, da je ne nazadnje tudi amandma k 13. členu že modificiran na podlagi ugotovitev in pa opazk, ki smo jih dali, tako da se mi zdi, da je popolnoma nepotrebno, zdaj še posebej posegati v ta člen in ga še enkrat z vašim amandmajem popolnoma črtati. Na koncu pa naj rečem to, zdi se mi, da smo Slovenci zelo prepirljiv narod, da se zelo radi pravdamo, da zelo radi hodimo na sodišče. In tudi takrat, ko gre za oslovo senco. Pa naj bo tudi ta korektura Zakona o sodnih taksah mogoče prispevek k temu, da bo vsakdo, ki ima zastavljeno pot do sodišča, do odvetnika še enkrat razmislil, ali je to vredno, ali je to realno, pa naj bo tudi sodna taksa mogoče tisti barometer oziroma tisti jeziček na tehtnici, da se odloči, da tudi za kakšno malenkost oziroma za kakšno malo stvar ne bo hodil na sodišče iskat sodno varstvo in zaposlovati na koncu koncev tudi sodišče z večjim pripadom zadev, za katere vemo, da so že take, da nekoliko obremenjujejo same postopke in bi najbrž bilo bolje, če bi se sodišče ukvarjalo res samo s tistimi zelo zelo pomembnimi stvarmi. Tako da absolutno nimam nobenih pripomb več. Tega amandmaja na žalost ne bom in ne morem podpreti k 13. členu, bom pa podprl celoten zakon. Hvala.
Hvala lepa, gospod Matjaž Zanoškar. Sedaj pa je prijavljena gospa Sonja Ramšak. Izvolite.
Hvala, spoštovana podpredsednica. Državna sekretarka,se strinjam, hvala za opozorilo, res so bile zmanjšane potem v samem postopku obravnave na odboru, vendar pa bi rekla, da še vedno so tudi takšne znižane takse, o katerih danes govorimo, previsoke. Zakaj? Jaz spoštujem mnenje gospoda Branislja, ki je rekel, da dolžniki morajo poravnati svoje obveznosti. S tem se popolnoma strinjam. In da tisti, ki lahko in ki so se namerno izogibali poravnavi svojih obveznosti, to tudi plačajo. Vendar pri tem pozabljamo, spoštovane kolegice in kolegi, zakaj se povečujejo izvršbe. Izvršbe se povečujejo na račun 60 tisoč izgubljenih delovnih mest, na povečano število socialnih prejemnikov oziroma prejemnikov socialne pomoči. Na ta račun se povečujejo tudi stiske ljudi. In ti ljudje z minimalnimi pokojninami, socialnimi pomočmi, za osebe, ki ostanejo brezposelne in nimajo pravice do nadomestila za brezposelnost in podobno, te osebe imajo težave, da ne morejo svojih obveznosti poravnavati glede recimo elektrike, vodovoda, kanalizacije, odvoza smeti. In tukaj se povečuje in tukaj nekdo zelo dobro služi tudi na račun dobrih taks. Jaz vem, da tako jaz kot vi dobivate v Državni zbor na svoje maile ogromno stisk ljudi, ki ne morejo poravnati računa za elektriko, ker ne more nahraniti svojega otroka. In to so vas bile polna usta takrat, ko smo bili v Janševi vladi, ko ste bili nekateri v opoziciji, danes ste v koaliciji. In ti ljudje imajo problem, da ne morejo poravnavati računov. In kaj naredi država? Ali smo včeraj, ko smo obravnavali rebalans proračuna, lahko videli, koliko novih delovnih mest bomo odprli? Jaz tega v gradivu nisem videla. Jaz sem prepričana, da si državljani želijo poravnavati svoje obveznost, pa da jih ne morejo zaradi svojih osebnih stisk. Da mati, ki ima 260 evrov socialne podpore in dva otroka in ki ji mož, ko je mogoče bila v ločitvenem postopku, ne plačuje preživnine, nima denarja za poravnavanje najnujnejših stroškov, ki so nastali, kot sem jih že navedla. In tukaj so stiske ljudi in tukaj moramo narediti, če že na eni strani povečujemo sodne takse, potem naredimo še drugi korak. To je pa to, da tisti, ki je brez dohodkov, da bo na nek način država poskrbela za poravnavo njegovih obveznosti, ne pa da se bodo ta podjetja, ki potem gredo v postopke izvršb, da na ta račun služijo, pa država. Za te ljudi je treba poskrbeti. V nekaterih državah so naredili to, kar naredimo za nekatera zafurana podjetja, ko jim damo pomoči, državljanu, ki izgubi zaposlitev, pa ne naredimo odloga poravnave teh obveznosti. To je problem naše države, to je problem stiske naših državljank in državljanov. In tu je mesto, ko moramo na to opozoriti. Kaj je naredila Hrvaška? Vsi vemo, da imajo danes državljani tudi odprte transakcijske račune, da so jim banke dajale visoke limite in ko izgubi službo, seveda ker gredo vsi prihodki, jim banka zaseže vsa sredstva. Kaj pa naredijo tisti, ki vložijo izvršbo? Usedejo se na vsa sredstva in premoženja ljudi. Seveda se ne smejo na socialno podporo, ampak nekdo recimo je imel slučajno mogoče petsto evrov za preživeti za pet mesecev, pa tega ne more koristiti, ker mu blokirajo totalno vse. In kaj je naredila Hrvaška? Hrvaška je celo naredila, da je vlada pozvala banke, da te visoke limite pretopijo v ugodne kredite, da si ljudje lahko spremenijo limite v kredite, da bodo ostali in da bodo lahko poravnali in normalno začeli živeti. S temi sodnimi taksami in višanjem teh sodnih taks pa po mojem osebnem prepričanju v bistvu povzročamo še večjo stisko teh že tako obubožanih ljudi, ki nimajo nič, ki nimajo niti za kruh, kot vi radi poudarjate. Ko imamo lačne otroke, čeprav že nekaj mesecev o tem ni govora. Ampak v poslanske pisarne prihajajo ljudje, ki dobesedno ostanejo brez enega evra. Dobivamo maile in na te stiske ljudi se moramo odzvati tudi skozi obravnavo sodnih taks. In zato pravim, ko je bil primer, ko smo govorili o Pahorjevi vladi in lobiranju z odvetniki, smo takoj dvignili odvetniške tarife. Danes očitno ima ta koalicija zelo dobre povezave s sodstvom in zato povišujemo te sodne takse. Pa verjamem, da mi boste ugovarjali. Ampak nihče pa ne poskrbi za tistega državljana in državljanko, ki nima nič, ki je ostal dobesedno gol in bos, ker so se na njegov račun drugi okoristili. In te je treba zaščititi, tem je treba pomagati. Ampak ne na način novih davkov in novih sodnih taks. Hvala.
Hvala lepa, gospa Sonja Ramšak. Sedaj je k besedi prijavljen mag. Branko Grims.
Vsem prav lep pozdrav! Ko gre za ustavne pravice, je zmeraj treba biti izjemno pazljiv. O tem pričajo ne samo mnenja Ustavnega sodišča, o tem se lahko prepričate v sodni praksi ustavnih sodišč vseh držav na rimsko-germanskem področju prava, ki mu pripada tudi Slovenija. Ko gre za pravico do sojenja, do sodnega varstva, do uveljavitve pravice sojenja v razumnem roku, so to ustavno zaščitene dobrine. Gre za temeljne ustavne pravice vsakega državljana, vsake državljanke, vsakogar, ki tu živi in dela. Zaradi tega je vsak poskus omejevanja tovrstne pravice v očitnem nasprotju z ustavo. In vsaka sprememba zakona, tudi ko gre za vprašanje sodnih taks, na tem področju mora biti izjemno premišljena – za to pa trdim, da ne izpolnjuje teh pogojev. Ta zakon sploh ni bil ustrezno prediskutiran v strokovni javnosti. Bil je predlagan na horuk, to vsi dobro veste, celo predlagatelji so sami priznali, da ni bil predlagan v skladu z Resolucijo o normativni dejavnosti, ki jo je sprejel Državni zbor. Drugič, ta zakon bo imel drugačen učinek, kot navaja predlagatelj, kajti predlagatelj samega sebe postavlja na laž. Če pogledate uvod v proračun, boste videli tisto, kar je sam tam zapisal – da spremembe zakonodaje, ko se dvignejo takse, ko se dvignejo tarife, bistveno vplivajo predvsem na število novih pritožb, ne pa toliko na višino prihodka oziroma v danem primeru na zajeto višino sodnih taks, kar je zelo zanimivo. Kaj se bo torej v praksi dogajalo? Čez nekaj časa se bosta verjetno koalicija in Vlada prsili, poglejte, kako smo mi zmanjšali sodne zaostanke. Ampak, oprostite, s tem ste okrnili ustavno pravico ljudi. In sem prepričan, da bo zelo kmalu prišlo do kakšnega postopka pred Ustavnim sodiščem ravno zaradi teme, o kateri danes govorimo. Tudi izgovarjati se na možnost oprostitev, češ da je tako, kot je bilo prej, ne drži. Res, da je zdaj možna tudi delna oprostitev, ki je prej zakon ni poznal, vendar je zelo zoženo polje tistih, ki lahko to uveljavljajo, glede na dosedanje kriterije. Dosedanji kriteriji bi obstali, če bi bil sprejet amandma Poslanske skupine SD, tudi sam sem za njega glasoval, vendar ste vsi v koaliciji glasovali proti in ste svoje koalicijske kolege pustili lepo na cedilu. Toliko o usklajenosti v koaliciji, ko gre za to področje. Težko je v takem primeru najti vse argumente, ki govorijo proti, ker gre predvsem za področje spoštovanja temeljnih pravic. In to odpraviti na tak način, kot je prej bila ena od razprav iz vladajoče koalicije, češ, ljudje se kar tako malo pritožujejo, ker jim je dolgčas, veste, to je, blago rečeno, neprimerno, tudi nespoštljivo konec koncev do državljank in državljanov, ki uveljavljajo svojo pravico. Že sedanja višina sodnih taks je nenormalno visoka glede na življenjski standard ljudi. To je treba vedeti. V danem primeru se posega tudi na nekatera področja, ki so izrazito problematična. Osebno se tudi sprašujem, ali ni to priprava na nek drug davek. Vam kar povem, zakaj. Povečuje se izterjava pa še nekatere druge takse. Zanimivo, da se ob tem pripravlja davek na nepremičnine, ki naj bi za 5-krat povečal davčno obremenitev posameznikov, ki nepremičnine imajo, in naj bi zaje vse, tudi najmanjša stanovanja, kar vse. Veste, da je bil prvoten predlog predviden, da bi do 170 kvadratnih metrov bila oprostitev, če seveda živiš v takem stanovanju. Zdaj naj bi bilo to vse zajeto. Tako ste sami to predstavili. In kaj bo v praksi to pomenilo za tiste, ki morda še iz prejšnjega sistema ravno za silo nekako vozijo, niti ne obnavljajo niti ne investirajo, s kakšno majhno hišico ali pa nekje na podeželju ali pa imajo eno stanovanje v bloku? Zdaj bodo dobesedno doživeli novo nacionalizacijo, ker se jim bo pač usedla na njihovo še zadnje preostalo premoženje davčna uprava, ker tega novega davka ne bodo sposobni plačevati. In bomo priče novi nacionalizaciji, in to ravno tistih najbolj revnih slojev. Še povečale se bodo socialne razlike, in to bi lahko v veliki meri, kar ste vi predlagali, v okviru tega zakona dvig sodnih taks razumel kot na nek način predpripravo za takšen ukrep, da ne bi ti ljudje poskušali po sodni plati zaščititi vsaj še tisto, kar imajo, na nek način zadnjo možnost neke človeka vredne eksistence. In če vas resni argumenti nikakor ne prepričajo, bom poskusil še z nekaj smisla za humor, upam, da ga premorete. Poglejte, edina stvar, ki izhaja iz vseh aktov, ki jih obravnavamo zdaj že dva dni, je, da pravzaprav bi lahko en analitik razumel, da gre za paradigmo razumevanja davkoplačevalca kot molzne krave. Ampak veste, če gre za to paradigmo, potem je vsak nadaljnji korak po dvigu DDV, po vsem tistem, kar bo uničujoče delovalo na slovensko podjetništvo in gospodarstvo in ste storili v zadnjem obdobju, namesto da bi varčevali predvsem sami pri sebi, je vse skupaj že podobno tistemu vicu o Edvardu Kardelju. Je prišel en kmet k njemu pa je rekel: "Krava daje premalo mleka." Pa je rekel Kardelj: "Premalo mleka daje? Manj krmiti, pa več molsti!" Več davkov, več molsti. No, pa je on to naredil. Pa je prišel drugič pa je rekel: "Še slabše je." Kardelj je rekel: "Potem pa nič več krmiti." Pa je v tretje prišel kmet in je rekel Kardelj: "No, je zdaj v redu?" "Ne," je rekel, "zdaj je pa krava najprej znorela, potem je pa poginila." No, dajte se vprašati, v katero smer gre vaša politika.
Hvala lepa gospodu Grimsu. Z razpravo bo nadaljevala mag. Majda Potrata.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovana gospa državna sekretarka s sodelavko, poslanke in poslanci! Res govorimo o 13. členu Zakona o sodnih taksah, slišati je bilo pa v tej dvorani marsikaj in vsaj na kakšno stvar je morebiti dobro opomniti. Opomniti je treba na to, da je bil Zakon o sodnih taksah sprejet 1. aprila 2008. Nekateri najglasnejši očitovalci, kaj da sedanja koalicija počenja in kako molze državljanke in državljane, so bili takrat tudi del tiste koalicije. In morebiti kaže spomniti na to, kako so takrat utemeljevali dvig sodnih taks. Eden od argumentov za to je bil tudi pedagoški, da tako rečem, češ, da bodo dvignjene sodne takse spodbujale stranke k sklepanju sodnih poravnav in k drugim oblikam predčasnega zaključka sodnega postopka, kar je dobro in kar se tudi sedaj dogaja in se zaradi tega sodni zaostanki zmanjšujejo. Ampak takrat je bilo tudi rečeno, da spodbujanje racionalnejšega sprožanja sodnih postopkov, to je tista vzgojna funkcija. Torej so izhajali iz ugotovitve, da ne bo šlo za odvračanje posameznikov od uveljavitve sodnega varstva, ampak jih bo poučilo, naj vendarle ne sprožijo sodnih postopkov, ker je taksa nekoliko višja. Ampak to je blizu tistemu, kar je dovoljeno bogovom, ni dovoljeno volom, če smo že pri primerah iz govedarstva. Kar je treba še povedati, je tudi takrat tedanja koalicija opozarjala, da so nekatere nove takse takšne, da bodo dodatno povečale priliv v državni proračun. Tedaj se je tako smelo govoriti, ampak to se je govorilo v času, ko menda še ni bilo zaznati težav v državi Sloveniji, ker nobeden, je bilo včeraj rečeno, od uglednih, uveljavljanih strokovnjakov ni napovedoval ali zaznaval napovedujoče se krize. To je bilo takrat, zdaj pa to ne bi bilo. In ker je bilo že omenjeno, da je proračun predvideval, proračun ki ga je prejšnja koalicija sprejela, predvideval ali upošteval tudi dvig sodnih taks, naj vendarle spomnim na to, da je bilo tokrat znova opozorjeno, da smo tudi Socialni demokrati tedanji proračun podprli. Jaz večkrat poudarjam, zakaj smo ga podprli. Zaradi sprejetega amandmaja 16 milijonov za visoko šolstvo, ne za kaj drugega. Ampak takrat se boste morebiti spomnili, je bil sprejet tudi amandma, ki je dvigoval sredstva za prehrano otrok in študentov oziroma dijakov. In zato sedaj ni več govora o slabih razmerah, ko v šolah ne morejo zagotavljati ustrezne prehrane za tiste socialno najbolj ogrožene. To je treba vedeti, ko govorimo o tem in se sklicujemo na slab položaj marsikoga v tej državi, in to tudi Socialni demokrati poudarjamo. Vendar hkrati opozarjam na to, da za tiste z najnižjimi dohodki je tudi po tem zakonu, kot je bilo po veljavnem zakonu, mogoče uveljavljati oprostitev plačila sodne takse, če je to oprto na socialne prejemke. Ker ste hoteli nekako opozarjati na to, kaj Socialni demokrati v tem zakonu podpiramo in česa ne, naj povem, sama sem bila na Odboru za pravosodje, podprla sem predlog amandmaja treh koalicijskih strank, ki je v skladu z mnenjem Zakonodajno-pravne službe te sodne takse, ki so bile predvidene v zakonu, ki smo ga dobili in na katerega je mnenje Zakonodajno-pravna služba napisala, znižal v skladu s priporočilom ali zahtevo Zakonodajno-pravne službe po sorazmernosti, ki jo je treba upoštevati. V dopolnilni obrazložitvi Zakonodajno-pravne službe je bilo povedano, da amandmaji upoštevajo priporočila Zakonodajno-pravne službe. To pa še vedno omogoča katerikoli poslanski skupini, da vloži svoje amandmaje kot predlog amandmajev za amandmaje odbora. In to smo tudi storili. Storili smo tako, da smo vložili amandma, ki se dotika nekaterih nepravdnih postopkov. To je bil amandma k 18. členu, ampak ni bil izglasovan. Ampak da ne bo pomote, saj tudi opozicija tistega amandmaja ni podprla. Tako da je ta pravica sklicevanja na naše amandmaje nekolikanj zrelativizirana. Niste jih podprli. Enako kot niste podprli tistega predloga, ki smo ga vložili za črtanje 3. člena, ker smo menili, da naj ostane pristojnost za upoštevanje oprostitve, delne oprostitve, odloga ali obročnega odplačevanja še vedno na ramenih sodne veje oblasti, ne pa da je v zakonu zapisano, da je zakonodajalec rekel, da edini razlog za popolno oprostitev takse je ta status, ki je določen s socialnimi prejemki. Samo ta razlika je in nič drugega. Menili smo namreč, da lahko ob spletu okoliščin kdo, ki ni prejemnik socialne pomoči, se tudi znajde v takem položaju, da bi bilo prav, da bi bil popolnoma oproščen plačila sodne takse, kar bi sodišče lahko ugotovilo. Samo za to gre. In ne delajte špetira tam, kjer špetira ni. Ne morem reči, nihče ni tega trdil, pa tudi zdaj tega ne trdim, da je to pot, ki nas spravlja v zadovoljstvo in veselje, da bomo dvignili sodne takse. Ampak pošteno je treba povedati, da je bilo to v proračunu, ki ga je vložila tedanja koalicija, predvideno, in to predvideno v višjem znesku, kot bo to sedaj iz predvidenih posledic tega zamandmiranega, torej dopolnjenega predloga zakona. Še enkrat poudarjam, predlaganega amandmaja SDS ne bom podprla. Hvala.
Hvala lepa, gospa Potrata. Gospod Grims, imate repliko.
Hvala. Najprej, za tisti vaš amandma sem jaz osebno glasoval, tako da ne razumem v tem delu vaše razprave. Drugo pa, ne vem, kako ste razumeli moje, ampak ta člen se nanaša na izvršbo, tam seveda ni več nobenih izvensodnih poravnav. Ko enkrat pridemo do izvršbe, je zgodba končana. Mimogrede, ko ste pa omenili tisto, ste se dotaknili tega dela, ko sem se pošalil. Veste, na koncu tiste zgodbe, ko ga kmet seznani, da je kravca umrla, je Kardelj menda vzkliknil: "Joj, pa toliko dobrih idej sem še imel!" Veste, tako približno je z vašimi idejami o novih in novih obdavčitvah, novih in novih dvigih taks, takih in drugačnih. Uboga Slovenija!
Hvala lepa, gospod Grims. K razpravi je prijavljena še gospa Alenka Jeraj.
Hvala lepa za besedo. Jaz bom amandma podprla, ker nisem za to, da vedno dajemo samo nova sredstva v sistem, ki očitno ne funkcionira oziroma so učinki slabi. Nekajkrat sem pa že povedala, da niso vsi sodniki enaki, tako kot tudi kje drugje ne, da bi se morali bistveno več ukvarjati s sistemom kot takim in ga urediti, ne pa samo vedno nove finance zagotavljati in čakati, če se bo morda stanje kar samo od sebe izboljšalo. Ne bi ponavljala stvari, ki jih že vsi vemo in so bile nekajkrat povedane. Najdražje sodstvo, največ sodnikov na prebivalca, obenem največ zaostankov. Z višanjem taks tega ne bomo rešili. Zakonodajno-pravna služba je dejansko opozorila na to, da bi lahko prišlo do nesorazmerij. Na odboru je potem res bilo narejenih nekaj popravkov, vendar sama ocenjujem, da ne vsi, ki bi lahko bili. In tisti, ki nam očitate, da smo to pripravljali že v prejšnji vladi, gospod minister, ki je bil res minister tudi naše vlade, nam je predstavil reformo sodstva, mislim, da enkrat decembra ali pa v začetku leta, januarja, in takrat smo mu podali tudi naše pripombe, med drugim tudi pripombe v zvezi s taksami, ki pa jih potem ni upošteval, zato morda odveč nekaj besed, ki ste jih nekateri tukaj izrazili. Mi oporekamo temu oziroma se sprašujemo v zvezi s predlogom o povišanju sodnih taks za postopke po zakonu, ki ureja izvršbo in zavarovanje. Ne vemo, kaj to pomeni za poslovanje gospodarskih subjektov, vemo, da so že danes v velikih težavah. To bo zagotovo vplivalo na njihovo poslovanje in s tem tudi omejilo pravico do sodnega varstva. Zaradi takih stvari bi radi, da se o tem pogovarjamo. Potem uvajamo takse na nekatere nove zadeve in tisti, ki ste govorili o denarju davkoplačevalcev, ali ga damo iz proračuna, ki jim ga poberemo, ali ga pa plačajo sami, tudi to je denar davkoplačevalcev. Tisto, na kar bi rada opozorila, ko sem govorila, da je problem v sistemu in če bomo povišali takse, da vi ocenjujete, da je to tudi eden od učinkov, da bo manj vlaganj tožb, pritožb in tako naprej. Ustavni sodnik Jan Zobec je pred kratkim povedal, v čem je problem. Če bi mi imeli sistem, kjer bi se o podobnih stvareh podobno odločalo, se pravi, da bi imeli prakso, kjer bi vsak, ki je udeležen v tem, vedel, kakšen bo pričakovan izid sodbe – o podobnih stvareh se podobno odloča in v tem primeru se primeri zmanjšajo. Zakaj se pa nam to dogaja, da vsak, ki ima pet minut časa, vloži pritožbo? Zato, ker nikoli ne ve, če mu morda ne bo uspelo. In vsak poskusi in mogoče bo na koncu odločeno v njegov prid. To je stvar sistema. Mi imamo s sistemom problem. Če bi se o podobnih stvareh podobno odločalo in bi bil pričakovan izid na različnih področjih za podobne ali pa enake zadeve, potem bi se ljudje manj odločali za vlaganje tožb. To je meni precej logično, ker sicer z višanjem taks in tako naprej, to, da je toliko primerov in toliko zaostankov, da vsak, ki ima pet minut časa, dejansko vloži pritožbo ali pa velikokrat rečejo, češ, se bom pritožil, saj bo potem stvar zastarala. Ne zato, ker bi imel prav, ampak zato, ker ve, da bo na sodišču zadeva dolgo trajala, kar pomeni, da bo verjetno zastarala in mu ne bo treba tistega plačati, čeprav mogoče sam ve, da je naredil nekaj narobe. Skratka, mi bi morali več narediti na tem sistemu. In to, kar nam je gospa Potrata rekla, da smo leta 2008 nekaj ocenjevali, saj stvari se lahko skozi čas tudi spremenijo. In tega, kar sem zdaj povedala, jaz osebno takrat nisem vedela, ampak očitno nekateri v sodnem sistemu pa to vedo. Mi bi morali res, namesto da dvigujemo takse in upamo, da se bo manj ljudi zaradi tega odločilo za tožbo, sprejeti druge ukrepe, ki bi odpravili ta sistemski problem, o katerem sem govorila. Se nam pa najbrž to ne more zgoditi, ker Pravna fakulteta se hudo otepa strokovnjakov, ki študirajo tudi na univerzah v tujini, imajo mednarodne izkušnje, ampak bog ne daj, da bi kakšno pametno znanje prinesli nazaj v državo. Jih je treba na vsakem koraku onemogočiti. Te stvari bi morali urediti in potem tudi ne bi imeli toliko sodnih zaostankov in bi marsikaj drugega tudi rešili. Jaz bom amandma, ki ga vlaga Poslanska skupina SDS, podprla.
Hvala lepa, gospa Jeraj. Zdaj sprašujem, če je morda o 13. členu še želja po razpravi. Če ni, potem prehajamo na razpravo o 22. členu ter amandmaju Poslanske skupine SDS k temu členu. Sprašujem, če je želja po razpravi. K besedi se je prijavil dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Gre za 22. člen, mislim, da ste rekli.
Ja, k 22. členu.
Po našem mnenju, zato predlagamo črtanje tega člena, ni izkazanih nekih utemeljenih razlogov za določitev nove takse za vpis služnostne pravice v zemljiško knjigo. Obrazložitve so zelo podobne. Jaz ne bom kratil časa, ampak se bom raje odzval na tisto šolanje, ki smo ga prej slišali s strani gospe Potrata, kaj smo mi govorili leta 2008, ko so se nazadnje dvignile sodne takse. Ja, ne vem, kaj naj rečem. Gospa Potrata, treba je kaj širše poznati, ne samo kakšno obrazložitev prebrati iz magnetograma, ki ga pripravijo strokovni sodelavci. Leta 2008 je bilo zadnje leto ko so se plače v Sloveniji povišale. Plače so se v obdobju od leta 2004 do let 2008 dvignile za 25 %, realno zaradi inflacije manj, to je jasno, in je povsem logično, da smo leta 2008 zagovarjali zvišanje sodnih taks. Povsem logično, če so vsi državljani in upokojenci in vsi dobili 25 % več v tistih štirih letih. Danes pa dobijo 25 % manj kot leta 2008, torej smo na letu 2004 in nikjer drugje z dohodki, zato bi bilo logično, da se takse znižajo, ne pa zvišajo. Toliko v odgovor na to leporečenje. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Sprašujem, če je morda še želja po razpravi. Ne vidim želje. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. Prehajamo na razpravo o 23. členu ter amandmaju Poslanske skupine SDS k temu členu. Je morda želja po razpravi k temu členu? Ne vidim želje po razpravi. Zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 15. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 14. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O SODIŠČIH V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade, državni sekretarki na Ministrstvu za pravosodje, gospe Tini Brecelj.
Hvala, predsedujoča. Ponovno pozdravljeni, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci. Predlog novele Zakona o sodiščih določa krepitev samostojnosti sodne veje oblasti, povečuje kakovost nadzora nad sodno upravo z ustanovitvijo službe za nadzor, učinkovitejše upravljanje s kadri na sodiščih, določa možnost razporeditve okrajnih sodnikov na okrožna sodišča za zagotavljanje izvajanja meril za kakovost in predvideva tudi prenos pristojnosti za odločanje o sodnem varstvu po finančnih zakonih z Vrhovnega sodišča Republike Slovenije na Upravno sodišče pa tudi posodobitev varstva in obdelave osebnih podatkov ter dostopa javnosti do uradnih objav. Glavni cilji novele so tako naslednji: povečanje učinkovitosti in krepitev samostojnosti sodne veje oblasti, povečanje kakovosti nadzora nad sodno upravo in povečanje odgovornosti sodstva. Prvemu cilju, to je krepitvi samostojnosti sodne veje oblasti se približujemo s prenosom kadrovskih pristojnosti z ministrstva, pristojnega za pravosodje, na Vrhovno sodišče Republike Slovenije. Drugemu cilju, to je povečanje kakovosti nadzora nad sodno upravo, sledimo z ustanovitvijo službe za nadzor nad organizacijo poslovanja sodišč. Tretjemu cilju, povečanju odgovornosti, sledimo, ga uresničujemo s poudarjanjem odgovornosti predsednikov sodišč. Pomemben cilj je tudi možnost razporeditve okrajnih sodnikov na delo na okrožno sodišče z namenom zagotavljanja izpolnjevanja meril za kakovost. S tem ciljem se tudi enakomerno obremenjujejo prvostopenjska sodišča, namreč okrožna sodišča, ki so preobremenjena, se na ta način kadrovsko dopolnjujejo, po drugi strani pa izkoriščamo kadrovske rezerve, ki nastajajo na nekaterih okrajnih sodiščih. Med cilji zakona naj omenim še črtanje starostne omejitve za kandidiranje za predsednika sodišča, posodobitev varstva in obdelave osebnih podatkov ter podaljšanje obdobja, v katerem mora predsednik sodišča oziroma direktor opraviti obvezno usposabljanje. V dosedanjih razpravah je bilo izpostavljeno že precej v zvezi s predlagano novelo. Rada bi poudarila, da novela Zakona o sodiščih predstavlja prvi sklop sprememb, ki so namenjene povečanju učinkovitosti sodišč, ki zasledujejo cilje boljšega vodenja sodišč in izboljšanja kakovosti nadzora nad sodno upravo. Glede na opozorila Evropske komisije, ki se nanašajo predvsem na predolgo trajanje sodnih postopkov, je pomembna novost predloga sprememb zakona obvezna določitev časovnih standardov za delo sodišč. Ti časovni standardi pa se predvidevajo za vse vrste sodišč in tudi po vrstah postopkov. Glede na veliko očitkov tudi iz sodniških vrst ponovno poudarjamo, da služba za nadzor organizacije poslovanja sodišč pri svojem delu nikakor ne bo posegla v neodvisnost sodnika pri opravljanju sodniške službe, v domnevo nedolžnosti, tajnost sodnega postopka ali jamstvo poštenega sojenja. Prav tako je odveč strah, da bo služba za nadzor vpogledovala v odpret spise, saj ji to zakon izrecno prepoveduje in določa možnost vpogleda v spise samo pri taksnih pregledih, kar je ministrstvo za pravosodje izpostavljalo oziroma izvajalo že do sedaj. Še enkrat bom izpostavila možnost razporejanja okrajnih sodnikov na okrožna sodišča kot eno od rešitev, ki jo je Vrhovno sodišče označilo za eno od ključnih pridobitev novele. Ker se je veliko razpravljalo tudi o prenosu pristojnosti s Sodnega sveta na Vrhovno sodišče, bi rada rekla, da je cilj novele nekakšno izčiščenje. Naj bo Vrhovno sodišče tisto, ki se ukvarja z organizacijo poslovanja in naj bo Sodni svet tisti, ki se ukvarja s sodniško profesijo in sodnikom. Na koncu bi rada predlagala, da se tretja obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodiščih opravi še na tej seji. Hvala lepa.
Hvala lepa državni sekretarki. Predlog zakona je obravnaval Odbor za pravosodje kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo podpredsedniku Aljoši Jeriču.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Gospa državna sekretarka, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Odbor za pravosodje je kot matično delovno telo na 25. nujni seji 28. junija, obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodiščih, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada. Odbor je bil predhodno seznanjen z mnenjem Sodnega sveta, Zakonodajno-pravne službe in Komisije Državnega sveta za državno ureditev. Predstavnik Vlade minister za pravosodje dr. Senko Pličanič dopolnilne obrazložitve členov ni podal, izrazil pa je podporo vloženim amandmajem. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je povedala, da so pripombe z njihovega pisnega pravnega mnenja večinoma ustrezno upoštevane v vloženih amandmajih koalicijskih poslanskih skupin ter v predlogih za amandmaje odbora. Ponovno pa je opozorila na 26. člen, ki uvaja službo za nadzor organizacije poslovanja sodišč, ki bo delovala v okviru ministrstva, pristojnega za pravosodje, pri čemer je izpostavila vprašanje, ali pristojnosti te službe ne predstavljajo prekomernega posega izvršilne veje oblasti v sodno in s tem kršitve načela delitve oblasti. Opozorila je na pomembnost varovalnih mehanizmov, ki bi preprečevali morebitne prekomerne posege. Glede 30. člena, ki omogoča razporeditev okrajnega sodnika, ki sicer izpolnjuje pogoje za okrožnega sodnika, za sojenje o zadevah iz pristojnosti okrožnega sodišča, je povedala, da je predlagana ureditev sporna z vidika ustavnega načela enakosti pred zakonom, saj razporejeni okrajni sodnik glede pravic, kot je na primer plača, ne bo izenačen z okrožnim sodnikom. Hkrati se s takšno določbo posega v sistem organizacije in pristojnosti sodišč ter opravljanja sodniške službe. Opozorila je še na določbo 49. člena, ki iz razloga razbremenitve Vrhovnega sodišča stvarno pristojnost za odločanje na prvi stopnji v upravnem sporu prenaša z Vrhovnega na Upravno sodišče, pri čemer je veljavna pristojnost določena s sedmimi finančnimi zakoni. Ta pristojnost in posebna postopkovna pravila pa v navedenih zakonih ostajajo nespremenjena, kar je sporno z vidika pravne varnosti. Predlagani prenos ni vsebinsko povezan z materialnimi določbami predlaganega zakona, zato v prehodne določbe, katerih namen je prehod iz eno v drugo materialno ureditev, ne sodi. Predstavnik Državnega sveta državni svetnik Jernej Verbič je povedal, da Komisija Državnega sveta za državno ureditev predlog zakona podpira, saj bo pripomogel k povečanju učinkovitosti in krepitvi samostojnosti sodne veje oblasti, povečanju kakovosti nadzora nad sodno upravo in povečanju odgovornosti sodstva. Komisija soglaša z ukrepi, usmerjenimi v krepitev pravne države ter zaupanja prebivalstva in gospodarstva v pravni red in pravno državo. Predstavnik Sodnega sveta predsednik Janez Vlaj je povedal, da Sodni svet nasprotuje hitrim in parcialnim posegom v Zakonu o sodiščih in Zakonu o sodniški službi, saj bi morale spremembe temeljiti na strateških usmeritvah razvoja sodstva in poglobljeni strokovni razpravi. Zato bi predlagani noveli kazalo umakniti iz zakonodajne procedure. Poudaril je, da zaveza javnosti, sklenjena med Vrhovnim sodiščem in Vlado z namenom izboljšanja stanja v sodstvu, močno zaostruje položaj sodnikov. Z namenom povečanja učinkovitosti bo tako lahko prihajalo do neprimernih pritiskov tudi znotraj samega sodstva. Po mnenju Sodnega sveta lahko sodstvu vrnejo ugled le avtonomni, samozavestni, izobraženi, izkušeni sodniki. Predstavnik Vrhovnega sodišča generalni sekretar Janko Marinko je povedal, da so za Vrhovno sodišče bistvene rešitve, ki jih prinaša predlagani zakon, povezane z možnostjo razporejanja okrajnih sodnikov za reševanje zadev iz okrožne pristojnosti, z določanjem števila sodniških mest na specializiranih oddelkih, z nadzorom nad sodno upravo in s prenosom pristojnosti za odločanje o sodnem varstvu po finančnih zakonih z Vrhovnega na Upravno sodišče. Prenosu pristojnosti z Ministrstva za pravosodje na Vrhovno sodišče ne nasprotujejo, čeprav zanje predstavlja dodatno finančno in kadrovsko obremenitev, vendar po njihovem mnenju ne bo znatno pripomogel k večji učinkovitosti in uspešnosti poslovanja sodišč. V razpravi, ki je sledila, so koalicijski poslanci podprli predlagane spremembe, ki bodo pripomogle k večji učinkovitosti sodstva. Po njihovem mnenju predlagani zakon ne predstavlja posega v neodvisnost sojenja in pritiskov na sodstvo, saj je rezultat široke razprave. S strani opozicijskih poslancev je bilo izraženo mnenje, da je predlagani zakon sicer korak v pravo smer, a ni dovolj velik. Po njihovem mnenju se morajo avtonomnost in uglede sodniki priboriti sami. V nadaljevanju je odbor sprejel svoje amandmaje in amandmaje poslanskih skupin PS, SD, DL in DeSUS. Odbor je nato posredoval [[...]] [[znak za konec razprave]] [[...]]in jih sprejel. Hvala.
Hvala lepa, gospod Jerič. Ker je zbor na 15. seji opravil splošno razpravo o predlogu zakona, predstavitev stališč poslanskih skupin ni možna. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z de 10. julija 2013. V razpravo tako dajem 12. člen ter amandma poslanskih skupin koalicije in sprašujem, če želi kdo razpravljati. Ali obstaja želja po razpravi? Da. Prosim za prijavo.
Besedo ima dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Kljub temu da ste dali v razpravo samo 12. člen, mi vendarle dovolite, da rečem samo dva ali tri stavke na temo celotnega zakona in našega odnosa do tega zakona. Pri posameznih amandmajih se bom pa še enkrat oglasil. Kar se tiče zakona o sodiščih, je situacija takšna, mi smo v tem trenutku v taki situaciji, da je pravzaprav vse proti ministru. Sodni svet je proti, Vrhovno sodišče je proti, Zakonodajno-pravna služba ima pomisleke o neustavnosti in tako dalje in tako dalje. Minister je pravzaprav na nek način dokaj osamljen. Tudi v koaliciji, ugotavljam, da sodeč po amandmajih ste mu želeli nekatere člene "skenslati", bi se reklo, ali pa jih omiliti in približati stališčem sodišča in sodnega sveta. Kar se tiče nas, zakona sicer ne bomo podprli, to smo napovedali, vendar mu tudi ne bom nasprotovali. Zakon gre v pravo smer, ampak narejen je zelo mali korak, tak, kakršnega bi naredil dojenček ali pa otrok star, bom rekel, leto in dva meseca, ker smo veseli takega koraka. In takega koraka smo tudi mi veseli v tem primeru. Ampak za slovensko sodstvo ni pomoči. Tukaj rabite tistega šprinterja, saj veste, s tisto palico, ki skoči zelo zelo visoko ali pa zelo zelo daleč. Zaradi tega našega glasu "za" ne bo. Ne bo pa tudi glasu "proti". Ker še enkrat ponavljam, zakon ima pravo tendenco, skušali vam bomo celo pomagati, koaliciji oziroma ministru tam, kjer vidimo, da je znotraj koalicije miniranje, ker nekatere poslanske skupine znotraj koalicije, vidim, da je SD vložila posamezne amandmaje, ki gredo kontra ministru, po domače povedano. Da ne bi še tistega malega koraka, ki smo ga veseli, SD zminirala, bomo tiste amandmaje tudi podprli. Bom pa v nadaljevanju povedal, kateri amandmaji so to.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Vidim gospo Mašo Kociper, da bi želela. Še kdo mogoče? Imate besedo, gospa Kociper.
Hvala lepa. Razprava teče o amandmaju k 12. členu, zato najprej nekaj besed v zvezi s tem amandmajem. Kot je bilo povedano tudi v poročilu odbora, je predstavnik Vrhovnega sodišča kot eno od ključnih rešitev, ki lahko po mnenju Vrhovnega sodišča izboljša delovanje pravosodja, izpostavil večjo fleksibilnost pri razporejanju okrajnih sodnikov na delovna mesta oziroma ne na delovna mesta, pardon, na reševanje zadev v pristojnosti okrožnih sodišč. Ta amandma posega v to problematiko in jasneje opredeljuje sodelovanje okrajnih sodnikov pri delu specializiranega oddelka. Gre za amandma, ki popolnoma sledi tej logiki in tudi predlogom Vrhovnega sodišča, tako da v tem delu se s kolegom Gorenakom ne morem strinjati. Večina rešitev v tem zakonu je nastala v sodelovanju s stroko, v zelo tesnem sodelovanju z Vrhovnim sodiščem Republike Slovenije, nekaterimi predsedniki sodišč, ki so poudarili, kateri so problemi v praksi, in so se potem prav ti problemi reševali. Seveda gre tudi za nekatere bolj jasne določbe, ki naj privedejo k večji učinkovitosti dela sodišč. Je pa res, kar je povedal Gorenak, da čisto vsi v pravosodju, zlasti predstavniki Sodnega sveta se pa s temi rešitvami ne strinjajo. Tako pač to je. V Pozitivni Sloveniji bomo ta amandma seveda podprli. Hvala.
Hvala lepa. Če nihče ne želi več razpravljati, zaključujem razpravo o amandmaju k 12. členu. V razpravo dajem 26. člen ter amandma Poslanske skupine Socialnih demokratov. Želi kdo razpravljati? Da. Odpiram prijavo za razpravo. Prva ima besedo mag. Majda Potrata.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica, drugih ne bom pozdravljala, ker sem vas že. Bi pa rada uvodoma o amandmaju k 26. členu povedala, da ne gre za nikakršno miniranje. Tisto, kar smo Socialni demokrati v mnenju poslanske skupine ob splošni obravnavi zakona napovedali, je, da imamo v zvezi s predlaganim zakonom pomisleke. In tistega, kar bi želeli v poslanski skupini doseči, tako ali tako tudi s tem amandmajem ni mogoče uresničiti, ker služba za nadzor je v zakon vključena. Ta amandma popravlja ali se loteva samo ene od dejavnosti, za katero menimo, da jo je v okviru predloženega zakona še mogoče kolikor toliko omiliti. Za kaj gre? Jaz razumem, da smo na načelni ravni vsi zagovorniki načela neodvisnosti sodstva, da se tudi zavedamo, kako je za dobro delovanje sodstva izredno pomembno zaupanje v sodstvo. In tisto, zdaj pa govorim v svojem imenu, ker sama zadnje čase opažam in s čimer pa ne morem soglašati, pa je erozija zaupanja v sodstvo, poskusi poseganja na način, ki so zaradi ustavne ločenosti med posameznimi vejami oblasti nedopustne. Poskusi takega poseganja so opazni, ni jih mogoče spregledati, niso od včeraj ali danes, ampak že trajajo nekaj časa. Zanimivo pa je, da so se okrepili v času, ko je za sodstvo mogoče ugotavljati, da dosega ravno tisto, kar se od sodstva terja: večjo učinkovitost oziroma, da bom natančnejša, zmanjševanje sodnih zaostankov. Pristajam, ne na subordinacijo, ampak na koordinacijo dela v sodstvu. In nadzorna služba, ki jo ta zakon vpeljuje, je po moje pretiran poseg v samostojnost sodne veje oblasti. Sama menim, do sodstva nimam paternalističnega odnosa, pa tudi ne nameravam ali ne morem se postaviti v pozicijo, ko bi se razglašala za zagovornico sodstva, izrekam samo svoje osebno stališče, to posebej poudarjam. Menim namreč, da sodstvo zmore samorefleksijo in da so oblike nadzora že vgrajene v delo sodne veje oblasti in da takšen način sodnega nadzora, kot je zdaj v zakonu predviden, za mene ni sprejemljiv. Ampak še enkrat povem, to je moje mnenje in ga ni mogoče izločiti, ker je zdaj v zakon vgrajen. Amandma k 26. členu pa se loteva samo ene alineje v tem predlaganem členu, in sicer če boste pogledali, predlagamo, to pa je amandma poslanske skupine, predlagamo amandma, da bi v tretji alineji tretjega odstavka novega 65.a člena onemogočili ali popravili to alinejo, ki govori o tem, da opravlja razgovore s sodnim osebjem. V prvotni obliki je bilo tudi z drugimi zaposlenimi na sodišču. Namreč zakaj? To praktično omogoča pogovore, kakor koli jih označimo s kakršno koli drugo besedo, s sodnimi uslužbenci tudi v zadevah sojenja z uporabo upravnega postopka, kar pa ni združljivo z ustavnim načelom delitve oblasti. Če pogledate, kdo sodi v skupino sodnega osebja, so to direktorji sodišč, sodniški pomočniki, strokovni sodelavci, sodniški pripravniki, direktor in strokovni delavci v centru za informatiko in drugi delavci pri sodišču. Zdaj, drugi delavci pri sodišču, to je zelo širok nabor, vseh tako rekoč. Za uresničevanje namena zakona pa zadošča po našem mnenju razgovor z vodilnimi funkcionarji, ki sodišče predstavljajo in zastopajo in ki so ne nazadnje tudi odgovorni za delovanje sodišča. In to vpliva tudi na njihov položaj na sodišču, možnosti napredovanja in tako naprej. To je popolnoma jasno in menimo, da bi bilo treba tisto načelno varovalko iz petega odstavka, ki je zelo zelo načelne narave, premakniti na konkretno raven in jo tako popraviti, da bi imeli možnost vendarle od načelnega iti h konkretnemu. Poudarjam pa, zdaj ko je prišel v dvorano tudi gospod minister, da je moje osebno stališče tukaj dosti bolj rigorozno od stališča poslanske skupine. Jaz temu delu v celoti nasprotujem, mislim, da ni dovolj premišljen ukrep z vsemi možnimi učinki. Tudi dosedanja praksa govori o tem, da so možni vpogledi v sodni spis. In to načelno varovalo je lahko odstranjeno. Da pa ne bi bilo spet govora o kakšnih minah – in zdaj smo šli od govedoreje k vojski, bi pa povedala, da je poslanska skupina tudi sopodpisnica amandmajev k 12., 30. in 49. členu. Tako da iščite razpoke kod drugod. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Pri 26. členu smo, bom na koncu tudi o tem kaj rekel, ampak saj človek ne ve, kaj bi rekel po takšni razpravi, ki smo jo slišali. Ob tem, da pravzaprav nihče ni zadovoljen s sodstvom. Minister ima cel kup načrtov z njimi, kar naprej se ukvarja z njimi, muči se z njimi, ob tem da vrhunski pravniki v svetu in doma niso zadovoljni, da GRECO ni zadovoljen, da Evropska komisija ni zadovoljna, potem pa slišimo v parlamentu en takšen slavospev v pravosodju. Saj ne moreš odgovoriti, saj lahko rečeš, ali je govornica za časom, kar je možno, ali ima kakšne poseben namene, da tako lepo govori o sodstvu in se posmiha vsem ostalim. Ne veš več, kaj bi rekel. Glede amandmaja k 26. členu – to je eden od tistih členov, kjer ga je podpisala samo SD. Ostali v koaliciji ga niso podpisali. Ampak tudi za gledalce je treba jasno povedati, za kaj gre. Gre za to, da je minister ustanovil neko službo, ki bo v določenem obsegu nadzirala sodstvo. Kaj predlagajo Socialni demokrati? To, da se besede "in sodnim osebjem" črtajo. To pomeni, da bodo ti preiskovalci – to je pa mina! To pomeni, da SD želi – kaj? Ministru onemogočiti še tisto malo, kar je želel narediti – imeti neko službo, ki bi vsaj približno in učinkovito lahko šla na sodišče in opravila nek pregled, ki tako ali tako ne bo kaj posebnega. Ampak vsaj to bi lahko opravila. Sedaj SD želi – kaj?! To, da s tem amandmajem prepovemo tem nadzornikom, da se pogovarjajo s sodnim osebjem. To pomeni, da se lahko pogovarja – kaj? SD želi, da ta nadzorna skupina pride na sodišče, da se vnaprej napove, tajnica jih pričaka spodaj – vem, kako to izgleda, sem hodil na tožilstvo. Potem te peljejo k predsedniku sodišča v tem primeru, in predsednika sodišča bomo lahko še kaj povprašali, mogoče še koga, vendar nadzorniki ne smejo govoriti z nobenim drugim – z nobenimi računalničarji, z nobenimi vpisničarji, z nobenimi ljudmi, ki vodijo neke evidence itd. SD hoče s tem službi ministra, ki ima po našem pričakovanju tako ali tako premalo pooblastil, vzeti še tista pooblastila. Kako drugače lahko temu rečemo kot, da želijo onesposobiti še tistega dojenčka, ki je naredil prve korake. Minister jih je naredil v tem smislu. Temu amandmaju bomo nasprotovali zato, da omogočimo ministru, da bi ta njegova služba vsaj kolikor toliko delovala. Pri tem amandmaju bomo glasovali proti, zato da koaliciji pomagamo. To je poskus SD, da zminira ministra. To je vse. Tega amandmaja res ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Imate repliko, mag. Potrata? Razpravo. Za razpravo se je že prej prijavila gospa Maša Kociper, potem ima besedo mag. Majda Potrata. Izvolite, gospa Kociper.
Hvala lepa. Morda bi vseeno dala širše pojasnilo, da bo, če nas kdo posluša, lažje, in to bo tudi razložilo, zakaj v Pozitivni Sloveniji nismo podpisali predlaganega amandmaja. Rešitev, ki je predlagana v 65.a členu in o kateri govori 26. člen novele zakona, je v okvirih res takšna, kot je kolega Gorenak pravkar predstavil. Vendar pa bi za to debato, ker je pomembno, povedala, katere so pristojnosti te novo ustanovljene službe za nadzor: izvajanje nadzora nad sodno upravo, zlasti glede organizacije poslovanja sodišč, nadzor nad izpopolnjevanjem meril za kakovost dela sodišč pri opravljanju zadev sodne uprave, opravljanje taksnih pregledov po določbah zakona, ki ureja sodne takse, pregled plačila taks, skrb za izvajanje sodnega reda in opravljanje administrativnih pregledov v skladu s sodnim redom, vpogledovanje v vpisnike in drugo dokumentacijo zaradi opravljanja zadev sodne uprave ter pojasnila v zvezi z zadevami sodne uprave, zahtevanje predložitve podatkov o poslovanju sodišča, delu predsednika oziroma direktorja sodišča v zadevah sodne uprave, organizaciji in nadzoru dela na sodišču in izvajanju posameznih nalog sodne uprave. Gre izključno za nadzor sodne uprave, kar pomeni – za tiste, ki tega morda ne vedo – samo nadzor nad organizacijo dela sodišča, nikakor pa ne nadzor nad samim sojenjem. Zato – to je ključno – služba za nadzor sodne uprave nikakor ne more vpogledovati v spise glede vsebine in opraviti razgovora s sodnikom, s sodečim sodnikom. Ne sme. Zakon posebej določa, da služba za nadzor pri izvajanju svojih pristojnosti ne sme posegati v neodvisnost sodnika pri izvajanju sodniške službe, v domnevo nedolžnosti, tajnost sodnega postopka ali jamstvo poštenega sojenja, in ne sme pregledovati sodnih spisov, razen v delu, ki se nanaša na taksne in administrativne oprostitve. Potem ko služba za nadzor opravi pregled sodne uprave, lahko poda neka poročila predsedniku sodišča ali ministru. Služba za nadzor sodne uprave nič ne more narediti, odločiti, nikogar sankcionirati. Nič ni v pristojnosti te službe, ki jo sicer vodi sodnik. Še to so dosegli v sodstvu. Vodi jo sodnik, dodeljen na ministrstvo. Zato je tukaj izjemno veliko varovalk, in celotna ureditev poizkuša prispevati samo k temu, da bo še bolj jasno, da se procesna opravila opravljajo v rokih, da se v rokih odloča, da ne pride do zastaranja zadev, da ne pride do tega, da se v neki zadevi mesece in mesece ne razpiše javna sodna obravnava, da se pregleduje, ali je vse v redu glede taks, da ne bi prišlo do nekih anomalij, ki so bile v prejšnji razpravi omenjene. Gre za zadeve sodne uprave in nikakor ne za zadeve sojenja. Če bi sprejeli predlagani amandma, ki pravi, da se sodno osebje izbriše – naj preberem, kdo je sodno osebje po 5. členu Sodnega reda. To so direktorji sodišč, sodniški pomočniki, strokovni sodelavci, sodniški pripravniki, direktor in strokovni delavci v centru za informatiko in drugi delavci pri sodišču. Že navajanje sodnega osebja vam zopet kaže na to, da to niso osebe, ki bi poznale vsebino zadeve in vsebino spisa, ampak osebe, ki morajo poskrbeti, da proces teče, da postopki tečejo. Že z amandmajem na matičnem delovnem telesu je bilo brisano iz te dikcije, kjer je na začetku pisalo, da se lahko opravijo razgovori z drugimi zaposlenimi na sodišču. Ta določba je bila res nesmiselna. S katerimi zaposlenimi pa še – čistilkami? Kaj pa vem. Tako da je šla ta določba ven. Če gre pa še ta določba ven, potem pa ne vem, kaj bi delala ta služba za nadzor sodne uprave. Toliko morda v obrazložitev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Majda Potrata.
Hvala. Gospod Gorenak je mojster v sprevračanju besed. O tem, v kateri čas me postavlja, je nevredno razpravljati in odgovarjati, ker je deplasirano, in sem že vajena, da se postavlja v tako superiorno pozicijo nad menoj. Ampak pripisovati mi, da sem govorila v superlativih o sodstvu, je pa malo preveč. To vam bo lahko verjel, gospod Gorenak, kdo, ki se je vključil v prenos tisti hip, ko ste govorili, ker trdite, da sem to govorila. Tisto, kar pa je vredno omembe, je pa to, da v priporočilih, o katerih smo najmanj 2-krat razpravljali v parlamentu na plenarnem zasedanju in o čemer sem polemizirala tudi z gospodom ministrom – takrat ga ni bilo, ampak sem povedala, da to drugače berem –, ki so prišla v zvezi z nacionalnim reformnim programom Slovenije za leto 2013, sedmo priporočilo pravi: "Nadgradi naj dosedanja prizadevanja za nadaljnje zmanjšanje trajanja sodnih postopkov na prvi stopnji v civilnih in gospodarskih sodnih zadevah ter števila primerov, ki čakajo na obravnavo zlasti v zadevah, ki se nanašajo na izvrševanje." V zvezi z izvrševanjem ne bom govorila, ker je bila sprememba sprejeta, ampak, če berete in razumete, kaj je to priporočilo ugotovilo – da je treba nadgraditi dosedanja prizadevanja. Svet Evrope je ugotovil, da so prizadevanja v tej državi v zvezi z urejanjem razmer v sodstvu, da jih ni mogoče zanikati, da jih je treba nadgraditi, in da je treba vse tisto, kar je bilo v grafih v drugem dokumentu mogoče razbrati, da smo v različnih položajih pri različnih tipih pravdnih postopkov, da smo pri opremljenosti boljši, da je bilo poročilo oprto na leto 2010, da je takrat bila Lukenda in še kaj drugega zraven, kako so zajemali podatke o stroških – vse to je bilo že povedano. Ampak nič ne zaleže zaradi tega, ker gospod Gorenak znova trdi, kako je – zdaj samo še čakam da bo rekel, da imamo 72 sodnikov na 100 tisoč prebivalcev, kar je redno trdil. In tudi poročilo GRECO – o čem govori? Okrepiti vlogo Sodnega sveta! Niti z eno besedo nisem rekla, da je sodstvo krasno. Rekla sem celo, da nisem njegova zagovornica oziroma njegova odvetnica. Nihče me ni postavil v to funkcijo in tudi sama se ne postavljam. Trdim samo, da če hočemo pravno državo zagotavljati, potem moramo utrjevati zaupanje v pravne inštitucije, inštitucije države. Tega ne delamo zaradi tega, ker enkrat nam je poročilo v redu, drugič nam ni v redu. Kakšna je bila obravnava poročila na seji Obora za pravosodje? Kje so bile takrat pripombe? Kaj kažejo sodne statistike? Potrebno je malo resnosti pri obravnavi tako zahtevnih in za delovanje pravne države tako pomembnih rečeh. Svoje mnenje bom z lahkoto korigirala in se bom pustila prepričati, če bo prihodnost pokazala, da je v tem zakonu vse takšno, da zdrži ustavno presojo, da ne bo nobenega pomisleka iz evropskih organov. To, da so pomisleki iz sodne veje oblasti – ne morete reči, da jih ni. Ne morem, ne smem in tudi nočem jih preslišati. Ne gre za nobene mine, gre samo za to, da se nekatera opozorila slišijo, in ta opozorila so resna. Ne želim ravnati neodgovorno. Kot rečeno, zdaj je samo en majhen delček še v amandmaju, za katerega predlagamo spremembo. Ta služba za nadzor ostaja vgrajena v sistem, od lepih besed do stvarnosti je pa včasih velika razdalja, pogosto predolga razdalja. O vpisnikih in podobnih zadevah, in o tem, kaj se da znotraj vsega tega doživeti, vas pa ne bi rada spominjala, saj smo že veliko povedali, ko so neki podpisi izginili. Hvala.
Hvala lepa. Imate repliko, dr. Vinko Gorenak? Razpravo. Še prej je prijavljen na razpravo dr. Senko Pličanič.
Hvala, spoštovana podpredsednica. Gospa podpredsednica, spoštovani poslanke in poslanci! V zvezi s tem, kar sem zdaj poslušal, bi rad povedal naslednje. Dejstvo je, da so sodni postopki v Sloveniji predolgi. O tem ni nobenega dvoma. Dejstvo je tudi, da se je nek premik v zadnjem času dosegel. Tudi o tem ni nobenega dvoma. Ne bi izgubljal časa o tem, kaj je komisija v poročilu povedala, kaj je GRECO povedal itd. O tem smo se že dostikrat pogovarjali. Mislim, da je skupni interes vseh nas, ki sedimo v tem parlamentu, tako koalicije kot opozicije, da se stanje v sodstvu popravi hitro. Popraviti pomeni skrajšati sodne postopke. Pri tem ima glavno odgovornost sodstvo samo. Tudi o tem sem že velikokrat govoril, vendar imata del odgovornosti tudi vlada in zakonodajno telo – ta parlament. V tem okviru je ta rešitev, o kateri ste zdaj razpravljali – rešitev, po kateri bolj jasno, bolj transparentno uredimo nadzor izvršilne veje oblasti nad sodno vejo oblasti v enem samem delu, kot je gospa Kociper lepo povedala, v tistem delu, ki se nanaša na sodno upravo. Ta ni v ničemer povezan s sojenjem, povezan je pa z učinkovitostjo, povezan je s skrajšanjem sodnih postopkov, s tem, kar je temeljni cilj, verjamem, da vseh nas. Povem naj, da sta obe noveli, tako ta, ki jo zdaj obravnavate, kot tista, ki bo na vrsti kasneje – Zakon o sodiščih in Zakon o sodniški službi –, bili usklajevani s sodstvom kar nekaj časa, kar nekaj mesecev. Konkretno tudi to rešitev – oblikovanje službe za nadzor – marsikdo v sodstvu podpira. Vsi ne, ampak marsikdo pa to podpira. Tudi marsikdo na Vrhovnem sodišču to podpira. Mislim, da v sodstvu to podpirajo vsi tisti, ki se dobro zavedajo, da je pri doseganju tega temeljnega cilja, o katerem govorim, nujno operativno sodelovanje dveh vej oblasti, izvršilne veje oblasti in sodne veje oblasti. Zavedajo se tega, da s takim nadzorom, ponavljam še enkrat, tudi za gospo Kociper, ki se nanaša samo na organizacijo poslovanja sodišč, samo na sodno upravo, v ničemer pa na sojenje samo, pridobiva sodstvo samo. Saj ta nadzor ni zato, da bo nekdo vtikal nos in da bo to samo sebi namen, pač pa zato, da se sodstvu pomaga, da bo lahko bolj učinkovito organiziralo svoje delo, vse to s ciljem, da skrajša čas, potreben za to, da pride nek državljan, državljanka ali pa podjetje do pravice, do tega, da se nek postopek na sodišču zaključi v kratkem času, ne pa v tako dolgem času, kot je to večinoma potekalo v vseh teh letih, odkar je Slovenija samostojna. To je skupen cilj vseh nas. Ta nadzor je v tej funkciji. Sistem delitve državne oblasti na tri veje temelji na tem, da ena oblast nadzira drugo. Izvršilna veja lahko sodno vejo nadzira in jo celo mora nadzirati samo v tem elementu, v tem delu, ki se nanaša na organizacijo poslovanja, ker je s tem povezana učinkovitost, hitrost. Za to je odgovorna tudi vlada, zato je absolutno nujno, da ima možnost nadzora. Po drugi strani sodna veja nadzira izvršilno vejo itd., da ne razlagam vsega tega. To je sestavni del sistema delitve državne oblasti, ki ga poznajo v vseh bolj od nas razvitih demokracijah. Naj navedem za primer naslednje. Povsem identično rešitev imajo v Franciji, identično rešitev v Italiji, enako rešitev na Hrvaškem in, ne boste verjeli, na Finskem, kjer je nadzor izvršilne veje preko ministrstva za pravosodje še večji, kot ga predlagamo. Pooblastila, ki jih ima tam ministrstvo za pravosodje v razmerju do sodne veje oblasti, so bistveno večja od pooblastil, ki jih predlagamo za službo za nadzor. Če sklenem in se navežem še na komentar predstavnika opozicije, gospoda Gorenaka, češ da so reforme, ki jih zdaj predlagamo, samo kozarec Cedevite za rakavega bolnika. S tem se sicer v celoti ne strinjam, sem pa že povedal, da bo potrebnih še cel kup drugih korakov, in ti koraki bodo prišli jeseni. Ti dve spremembi Zakona o sodiščih in Zakona o sodniški službi, vključno z rešitvijo službe za nadzor, ki je zelo pomembna, so prvi koraki v tej smeri. Mislim, da se bo kozarec Cedevite spremenil v učinkovito zdravilo potem, ko bodo vsi ti koraki sestavljeni do konca. To bo v jesenskem času, in potem bi do konca leta sledili eden za drugim. V vsakem primeru, še enkrat opozarjam, je cilj, ki ga zasledujemo s tema dvema novelama, skupen cilj vseh, verjamem, ki sedite v parlamentu, skupen cilj vseh, ki imamo odgovornost v Sloveniji, da nekaj spremenimo na bolje, skupen cilj vseh državljank in državljanov Slovenije – to je, da se sodni postopki skrajšajo. Ko gre za zaupanje ljudi v delovanje institucij pravne države, katere tipičen predstavnik so ravno sodišča oziroma sodstvo samo – tudi to je eden naših temeljnih ciljev. Če zaupanja ljudi v institucije pravne države ni, potem nam skrajšanje sodnih postopkov nič ne pomaga. Vendar vsi vemo, da je ravno to zaupanje ljudi v institucije pravne države, v sodstvo povezano s časom trajanja sodnih postopkov, ker so sodni postopki predolgi, ker ljudje obupujejo, ker ne verjamejo več v to, da bodo sploh prišli kdaj do konca postopka, do svoje pravice, zato sodstvu ne zaupajo. Zato moramo to spremeniti, in to hitro, ker nimamo časa leta in leta se ukvarjati s tem procesom. Sodstvo je – v to sem prepričan – sposobno v sodelovanju z vlado in zakonodajnim telesom v kratkem času doseči to spremembo. Da ne pozabite, spoštovani poslanke in poslanci, obe noveli sta eden prvih korakov realizacije zaveze, ki sta jo Vlada in sodstvo dala slovenskim državljankam in državljanom ravno o tem, da se bodo sodni postopki do leta 2014 pomembno skrajšali. Te spremembe so instrument za dosego tega cilja, vključno s spremembo, o kateri ste malo prej govorili – službe za nadzor. Hvala lepa.
Hvala lepa. K razpravi k 26. členu in vloženemu amandmaju sta prijavljena dr. Vinko Gorenak in za njim gospod Mirko Brulc. Izvolite, gospod Gorenak.
Nima smisla polemizirati z gospo Potrata, zato nekaj dejstev, ki so vsem znana. Prvič, leta 1991 slovensko sodstvo ni naredilo preobrazbe. Vzhodnonemških sodnikov praktično ni več v sistemu. Pri nas so si vsi naredili trajni mandat, to je dejstvo. Druga sodišča in drugi sodniki po Evropi so odgovorni za svoje odločitve, tudi materialno – tudi pokojnine jim lahko znižajo –, naši nič. Vse naše napake popravijo ljudje. To je dejstvo. Disciplinsko so lahko kaznovani sodniki v večini evropskih držav, pri nas pa ne, ker uidejo med odvetnike. To je dejstvo, ki ga ne morete zanikati. Največ plačujemo za sodnike v Evropi. Na število sodnikov dajemo iz proračuna enkrat več kot je povprečje Evropske unije. To je dejstvo. Ali lahko kdo zanika? Ne. Največje sodne zaostanke imamo. Tudi to je dejstvo. Najdaljše postopke imamo in največ zaostankov imamo. Še eno dejstvo je – da imamo prvega ministra za pravosodje, ki reče bobu bob in se trudi. Tudi to je dejstvo. Ne vem, sicer piše, tu berem, da so vam, minister, včeraj roke lomili na vaši poslanski skupini. Upam, da vam jih ne bodo zlomili. Dejstvo je tudi to, da nas je GRECO prvič opozoril, da je nekaj narobe v sodstvu, in dejstvo je to, da nas Evropska komisija opozarja, da je nekaj narobe. Veselim se novih korakov ministra, ampak treba je pa še nekaj reči. Tu zdaj moram podpreti to, kar govori gospa Maša Kociper. Če bo še sodno osebje izvzeto iz tega, da bodo ti nadzorniki lahko sploh kaj počeli oziroma da bodo lahko sploh nadzor opravljali, potem bi, če bi upoštevali amandma SD, raje to po domače povedali – nadzorniki bodo hodili na kavo k predsedniku sodišča in ga vprašali, kaj je novega. Takega nadzora si minister ni zamislil. Minister si je zamislil drugačen nadzor in po naši oceni že tako ali tako premalo nadzora. V sled tega bomo glasovali proti temu, kar predlaga SD, in podprli to, kar predlaga preostanek koalicije brez SD. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Mirko Brulc ima besedo.
Veste, da je težko razpravljati na takem nivoju. Zelo sem vesel, da sta se končno enkrat tudi Pozitivna Slovenija in SDS dobila na isti valovni dolžini. Mogoče bosta rešila svoje veljake in bo vse O. K. Ne gre za to, da nadzor nad sodišči, nad pravosodjem ni potreben, vendar je tukaj zelo oster rob, ki obstaja in ločuje samostojnost, pravno državo itd. od tega, da prihaja do političnih pritiskov. Nadzornik ne bo prišel na sodišče na kavo, ne bo pa prišel niti k hišniku ali vratarju in spraševal, kdaj je šel predsednik sodišča domov, zakaj je šel takrat domov, s kakšnim avtom itd. Treba je biti previden pri teh rečeh. Ob tem, da obstajajo mehanizmi nadzora, tudi kaznovanja sodnikov, tudi nižanje plač itd. Res pa je, da imajo varovalko, da pobegnejo med odvetnike. Zakaj imamo med drugim toliko sodnih zaostankov? Tudi zato, ker imamo tako scefrano zakonodajo, in tudi zato, ker imamo tako močne odvetnike, ki na nekih proceduralnih in drugih zadevah blokirajo delo sodnika in tožilca. Dajmo tudi v tem smislu misliti, kaj bomo naredili z zakonodajo, da ne bo taka, da ni možno vročiti vabila na sodno obravnavo, obenem pa prizadeti sedi nekje na sodišču in ga ne dobijo, ker ni doma, in še druge neumnosti. So stvari, ki jih je treba reševati v tem pravosodnem sistemu, in se strinjamo s tem, da je treba veliko spremeniti. Mislimo tudi, da takšni kratki koraki ne bodo dosegli kakšnega velikega uspeha. Nadzor sodne uprave. Vrsto let sem bil direktor šole, bil sem tudi župan, in sem imel vse vrste inšpekcij. Vedno je vsak inšpektor prišel najprej k meni ali k ravnatelju ali županu, in sem potem povedal, kdo iz računovodstva bo sodeloval v pregledu, kdo od drugih delavcev in delavk, in s kom se ta inšpektor nima kaj pogovarjati, ker tista oseba nima znanj, nima kompetenc, in ne bi dajala pravih informacij. Ne vem, kaj bo sodniškega pripravnika in podobne inšpektor lahko inšpiciral, ali pa ne razumem teh stvari. Direktor sodišča je tisti, ki odgovarja za vse, od tega, kako je z varovanjem, če začnem čisto spodaj, do tega, kakšni so zaostanki, kaj je razlog in kdo je za to kriv. Mislim, da se v pravosodju v zadnjem obdobju veliko stvari popravlja, da gre na boljše. To kažejo sodni procesi, to kažejo ljudje, ki odhajajo v zapor, in mislim, da je to za marsikoga prilično boleče in da so zato veliki pritiski. Veste, kaj vse je bilo na nekaterih sodnih procesih v zadnjem letu ali pa v letošnjem letu, kakšne izjave, kakšna tvitanja? To so anomalije, ki jih je treba preprečiti, in to bi morali tudi z zakonodajo urediti, da se kdo ne bi delal norca iz tega pravosodja. Sprašujem tudi, ali s tem zakonom ne spreminjamo vloge Sodnega sveta. Očitno mu ne zaupamo. Očitno so vedno delali zelo slabo in bo zato njegove naloge mogoče prevzel kdo drug. Še nekaj. Tisto, kar je bilo rečeno, da je drugo osebje izločeno iz tega zakona, je po zaslugi Socialnih demokratov. Mi smo zahtevali, da gre to ven, ker tisto drugo osebje –potem res prideš do hišnika oziroma ne vem, kakšno osebje imajo tam na najnižji ravni. Podprl bom ta amandma, ki ga je pripravila Poslanska skupina Socialnih demokratov, ker smo zelo dolgo razpravljali in razmišljali, kako in kaj, in kaj bi bilo dobro za to, da bi bilo pravosodje tako, kot želimo. Da ne bi namesto Cedevite imeli kdaj pelin. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Maša Kociper.
Hvala lepa. Začela bi s tem, gospod Brulc, da je bila vaša prva izjava zelo nekorektna in ni bila prvič. Do zdaj sem bila vedno tiho, vendar me počasi to že zelo moti. Če s službo za nadzor sodne uprave po vašem mnenju rešujemo svojega predsednika, potem imamo res problem z razumevanjem eden drugega. Ne vem, kaj drugega naj rečem, kot to, da sem poskušala zelo korektno, popolnoma strokovno z branjem predlaganega zakona novele z obrazložitvijo obrazložiti, zakaj ob tem amandmaju celotni člen izgubi smisel. Ker potem to pomeni, da neki nadzorniki tam, brez da bi se lahko z ljudmi pogovarjali, ne vem, kaj, bulijo v nek računalniški program. Že tako precej mila določba, ki je bila v tem času že zelo omiljena s tem, da se je jasno povedalo, da se s sodniki ne smejo opravljati razgovori, da se je spremenilo ime službe, da je izrecno določeno, da je sodnik, ki je dodeljen, nadzornik te službe – res ne vem, kaj lahko še naredimo. Pozitivna Slovenija je očitno tukaj res v sredini med SDS, ki bi radikalno porezala do dol, in SD, ki ne bi spremenila čisto nič, na nobenem področju nič. Obžalujem – v primeru tega zakona je bila opravljena predstavitev zakona s strani ministrstva, in koalicijsko usklajevanje v prvem in drugem branju, in je res škoda za koalicijo, da se tako tukaj gremo. Ne bi se oglasila, če ne bi bilo tiste pripombe, za katero menim, da je zelo nekorektna.
Hvala lepa. Za repliko je prosil gospod Mirko Brulc.
Čudno, da vas nekatere zadeve tako zelo bolijo. Jasno je, da se bodo pogovarjali z osebjem, želimo pa tudi jasno vedeti, kdo bo pri teh pogovorih, da ne bo prišla inšpekcija na sodišče, izbrala 5, 6 sebi primernih ali ne vem, po kakšnem ključu izbranih sogovornikov, in pripravila poročilo in še kaj. Veste, ko govorimo o sodnih zaostankih, vedno govorimo, da so krivi sodniki. Danes v Primorskih novicah: sodni boj, ker med grobovoma ni mej, ni prehoda – gre za dva decimetra. Do Ustavnega sodišča je prišlo. Ali je pravosodje krivo za to ali smo krivi Slovenci, ker se tožimo za vsako neumnost? Kot sem rekel, bom naš amandma podprl. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Vidim, da mag. Majda Potrata. Izvolite, imate besedo.
Hvala. K sreči doslej nisem imela opraviti s sodiščem. Verjetno zaradi tega marsičesa nisem vešča, ampak bi vas opozorila, kaj je predlagatelj napisal k 26. členu v obrazložitvi. "Gre za nadgraditev določb o izvajanju nadzora nad poslovanjem sodišč", je tukaj zapisano. Ampak tisto, kar je pomembno povedati, je govor o tem, da bo – to je tretji odstavek – ugotavljala učinke izpolnjevanja meril za kakovost dela sodišč pri opravljanju zadev sodne uprave in opravljala taksne preglede. To je res, gospa Kociper je govorila o taksnih pregledih. Ampak za izvajanje svojih pristojnosti bo služba za nadzor pregledovala delo sodišča, vpogledala v vpisnike in drugo dokumentacijo sodišča, povezano z opravljanjem zadev sodne uprave, ter zahtevala ustna ali pisna pojasnila od predsednikov, direktorjev sodišč ter sodnega osebja v zvezi z zatrjevanimi, domnevnimi ali ugotovljenimi nepravilnostmi pri opravljanju teh zadev itd. Gre samo za to, ali se zavedamo tega, da je eno načelo, drugo so pa možnosti, ki se s takšno določbo odpirajo. Menimo, da bi na načelni ravni človek, tako kot je zapisano, lahko zadeve sprejel, ampak praksa kaže nekoliko drugačne izkušnje in opozorila na to. Zlasti, če pridejo opozorila iz vrst tistih, ki se na stvari spoznajo – za razliko od mene, ki se na stvari ne spoznam –, jih je treba slišati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo želi še dr. Vinko Gorenak.
Jaz sploh ne govorim o zadevah, na katere se ne spoznam, ker bi izpadel smešen ali pa bi se mi kdo smejal. Ni smiselno govoriti o zadevah, na katere se ne spoznaš nič. Osebno sem potem rajši tiho. Tudi mene je prizadelo to, kar je rekel gospod Brulc v tistem uvodnem stavku. Kot da bi, bom rekel, mi podpirali – saj ne podpiramo Pozitivne Slovenije. Zakaj pa bi jih?! Oni so najbolj odgovorni v Vladi. Vendar ko pa vi daste amandma, ki popolnoma pohabi zakon in popolnoma pohabi namene ministra – v tem primeru bomo pa ministru pomagali, čeprav bo naše glasovanje tokrat enako kot bo glasovanje Pozitivne Slovenije. To se mi zdi tudi prav. Ne gre za nobeno podporo koaliciji, gre za podporo pametni rešitvi, in zato naš glas proti temu amandmaju, ki ste ga veleumno spisali verjetno z določenimi nameni. Bom zaključil tako, kot ste vi obtožili nas in Pozitivno Slovenijo – ali s tem amandmajemmogoče ohranjate kakšne privilegije, ki jih tam imate? Hvala.
Hvala lepa. Razprava? Replika. Izvolite, mag. Majda Potrata.
Hvala lepa. Danes smo že stare šale poslušali v Državnem zboru, pa bom še en epigram povedala. Če bi poslanci govorili tisto, kar znajo in na kar se spoznajo, bi pogosto molčali. Hvala.
Hvala lepa. Ugotavljam, da smo zaključili z razpravo k 26. členu ter vloženemu amandmaju. V razpravo dajem 30. člen ter amandma poslanskih skupin Pozitivne Slovenije, Socialnih demokratov, Državljanske liste in Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Želi kdo razpravljati? Vidim več želja za razpravo, zato odpiram prijavo na razpravo. Imamo tri prijavljene razpravljavce. Prva ima besedo gospa Maša Kociper.
Hvala lepa. Razložila bi, da gre zopet za eno od rešitev, povezanih z večjo fleksibilnostjo pri razporejanju sodnikov okrajnih sodišč, in sicer gre za to, da se v praksi že dalj časa opaža, da so okrajna sodišča premalo obremenjena in da nimajo dovolj pripada zadev, medtem ko so okrožna sodišča izjemno obremenjena, imajo zahtevnejše zadeve itd. Kot sem že prej povedala, je bila ena od bistvenih pripomb Vrhovnega sodišča ta, da naj se to uredi tako, da bodo lahko okrajni sodniki lažje prehajali med zadevami okrajnega in okrožnega sodišča. V zvezi s tem amandmajem se tukaj črta soglasje k takšni razporeditvi, kajti ne bi bilo smiselno, da predsednik sodišča zaradi premajhne obremenjenosti sodnika na enem sodišču le-tega prerazporedi na okrožne zadeve, ta pa s tem ne soglaša. Trajni mandat ima. Neko blazno kaznovanje v tem smislu ni mogoče, smo ugotovili na odboru. Lahko se ga prerazporedi, ima pa na to prerazporeditev, na ta sklep, tako kot vsi delavci, možnost pritožbe. Samo to je razlika. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Katarina Hočevar, izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani minister, kolegice in kolegi, lepo pozdravljeni! Hiše se res ne da zgraditi čez noč in tudi učinkovitega pravosodja ne bomo naredili čez noč. Še enkrat bom ponovila, da naš minister Pličanič dela velike spremembe v sodstvu z zmernimi koraki. Obe noveli sta dokaz za to. Ravno amandma k 30. členu je dokaz za to, da tudi sodniki niso več nedotakljivi. Uvaja večjo prožnost in fleksibilnost razporejanja okrajnih sodnikov na okrožna sodišča, kar je lepo povzela že kolegica Kociper. Na prvo mesto se postavlja delo, prioritete, in ne privilegijev sodnikov. Moramo priznati, da je fleksibilnost s tem amandmajem še večja, kot velja v sistemu javnih uslužbencev. Danes lahko v časopisu beremo, da sodbe padajo, še več jih bo. Prepričana sem, da jih bo več prav zaradi amandmaja k 30. členu, zato ga bom podprla. Hvala.
Hvala lepa. Dr. Vinko Gorenak ima besedo.
Hvala lepa. Ta amandma – všeč mi je, da ste ven vrgli soglasje. Ne vidim nobenega razloga – kaj pa so gospodje sodniki?! Gospodje sodniki so uslužbenci te države in, kot je nekdanji minister Virant o tem govoril, servis države. Zakaj bi sodniki morali dati soglasje za premestitev iz pisarne A v pisarno B ali iz ene stavbe v drugo stavbo? Zelo v redu se mi zdi, da ste to ven vrgli. Osebno menim, da ta drugi del, da lahko napove pritožbo, sploh ni potreben. Predsednik sodišča mora imeti pooblastilo, da ga premesti in konec. Predsednik sodišča je šef, ima pregled na delom. Naj ga premesti in nič drugega. Nobenih razlogov ni za pritožbo. Pametno pa je, da je to letelo ven – soglasje. Ker pri trajnem mandatu, pri takih privilegijih, kot jih imajo, in pri taki neodgovornosti, kakršno se gredo, pa res ni potrebno še soglasje za premestitev iz ene v drugo pisarno. Kateri poklic pa še je tak, ki bi take pravice imel? Hvala.
Hvala lepa. Ne vidim dodatne želje po razpravi. Zaključujem razpravo k 30. členu in vloženemu amandmaju. V razpravo dajem 49. člen ter amandma poslanskih skupin koalicije – Pozitivne Slovenije, Socialnih demokratov, Državljanske liste in Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Želi kdo razpravljati? Ne vidim želje po razpravi k 49. členu in vloženemu amandmaju, zato zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 15. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 15. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O SODNIŠKI SLUŽBI V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade gospe Tini Brecelj, državni sekretarki na Ministrstvu za pravosodje.
[[izklop mikrofona]] [[...]]sodnikovega dela, mirovanje sodniške funkcije sodniku, ki je imenovan za državnega sekretarja ali uradnika na položaju. Zaostrujejo se določbe, povezane z ocenjevanjem sodnikovega dela, hkrati pa so spremembe nekaterih določb potrebne zaradi uskladitve novele Zakona o sodiščih. Skupaj z novelo Zakona o sodiščih je novela Zakona o sodniški službi korak k večanju učinkovitosti sodstva, kot je bilo že večkrat poudarjeno, in korak k poudarjanju prevzemanja odgovornosti za delo funkcionarjev in tudi sodnega osebja sodne veje oblasti. Glavni poudarki novele Zakona o sodniški službi so predvsem naslednji: zaostritev določb v zvezi z ocenjevanjem sodnikovega dela in – to je predvsem pomembno – možnost drugačnega ocenjevanja sodnikovega dela, če je delovni proces organiziran projektno, na primer delovni proces v projektu Triaža. Poenostavljeno to pomeni, da ni več edino merilo obsega opravljenega sodnikovega dela sodniška norma. Zakon o sodniški službi uvaja možnost, da se obseg dela meri tudi na ravni oddelka. Predsednik sodišča je tisti, ki določi, kakšen obseg dela pomeni uspešno, učinkovito izvajanje projekta za oddelek kot celoto in za posameznike znotraj tega oddelka ali sodišča. Nadalje je pomembno izpostaviti, da novela Zakona o sodniški službi uvaja oziroma ubeseduje tudi prenos pristojnosti upravljanja s kadri na Vrhovno sodišče Republike Slovenije, prinaša tudi združitev centralne kadrovske evidence in osebne evidence sodnikov ter prenos vseh teh evidenc na Vrhovno sodišče. Kot sem že rekla, širimo mirovanje sodniške funkcije. Novela prinaša tudi učinkovitejše izvajanje službenega nadzora sodnikovega dela in tudi, kar ni zanemarljivo, uskladitev z zakonodajo, ki ureja področje visokega šolstva ter vrednotenja in priznavanja izobraževanja. Če bi rekla, kaj je najpomembnejša novost novele, bi lahko zaključila, da je to prenova ocenjevanja sodniške službe in prenova službenega nadzora nad delom sodnika. O institutu službenega nadzora sodnikovega dela je treba povedati, da to ni nov institut, ampak ga z novelo zakona samo dopolnjujemo in prenavljamo zaradi težav, ki so se pojavljale v interpretaciji zakonodaje. Nadzor bo še vedno opravljal predsednik sodišča ali predsednik višjega sodišča, zato so očitki, ki so bili izpostavljeni, da bo nadzor opravljalo ministrstvo neposredno, neutemeljeni. Nadzor je povezan tudi z ocenjevanjem sodnikovega dela, saj bo lahko minister na podlagi ugotovitev nadzora zahteval tudi izdelavo sodniške službe. Te možnosti minister sedaj ni imel. Z novelo širimo tudi ministrove možnosti za podajo predloga ocene sodniške službe. Za konec bi rada, kot sem to storila tudi pri noveli Zakona o sodiščih, še predlagala, da se tretja obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodniški službi opravi še na tej seji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Bomo upoštevali vaš predlog. Predlog zakona je obravnaval Odbor za pravosodje kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo podpredsedniku gospodu Aljoši Jeriču.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Spoštovana državna sekretarka, spoštovane, spoštovani! Odbor za pravosodje je na 25. nujni seji kot matično delovno telo ravno tako obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodniški službi, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada. Tudi tukaj je bil odbor seznanjen z mnenjem Sodnega sveta, Zakonodajno-pravne službe in Komisije Državnega sveta za državno ureditev. Predstavnik Vlade dopolnitve obrazložitve členov ni podal. V uvodu je predstavnica Zakonodajno-pravne službe povedala, da so v pisnem mnenju podali nekaj ustavnopravnih in sistemsko pravnih pripomb ter več pripomb z vidika notranje skladnosti, ki so pretežno upoštevane z vloženimi amandmaji. Izpostavila je pripombo, ki se nanaša na sankcije, če iz dveh zaporednih ocen sodniške službe izhaja, da sodnik ne izpolnjuje pogojev za napredovanje. Povedala je, da se z vloženimi amandmaji, ki predvidevajo črtanje sankcije odvzema položaja sodnika svetnika, le delno sledi njihovi pripombi, saj še vedno ostaja pomislek glede znižanja sodnikove plače. Eden od bistvenih elementov sodniške neodvisnosti je varstvo pred znižanjem sodnikove plače v času trajanja mandata, zato bi bilo zniževanje plač sodnikom upravičeno samo v res izjemnih primerih. Izpostavila je še pripombo glede instituta mirovanja funkcije sodnika, ki pomeni privilegij in s tem izjemo med pravili o nezdružljivosti sodniške funkcije, zaradi česar ga je treba določati in razlagati restriktivno. Po njihovem mnenju je določba sporna, ker omogoča uporabo tega instituta tudi v primerih imenovanja sodnika na tista položajna uradniška mesta, pri katerih lahko po prenehanju mirovanja nastane utemeljen dvom v videz neodvisnosti sodnika. Nadalje je predstavnik Državnega sveta v predstavitvi pisnega mnenja Komisije Državnega sveta za državno ureditev poudaril, da komisija podpira predlog zakona in soglaša s predlaganimi cilji sprememb in dopolnitev predloga zakona, ki sledijo povečanju učinkovitosti in krepitvi samostojnosti sodne veje oblasti, povečanju kakovosti in nadzora nad sodno upravo in povečanju odgovornosti sodstva. Ob tem je izpostavil, da je demokratična učinkovitost delitve oblasti odvisna od kakovosti razmerij vzajemnega sodelovanja, vzajemnega nadzora in omejevanja, ko gre za skupno, uravnoteženo in učinkovito doseganje ciljev na ravni države. Komisija opozarja, da se prepogosto sprejemajo neusklajene, pavšalne rešitve, ki niso v sozvočju z Resolucijo o normativni dejavnosti, pogoste spremembe pa otežujejo delo pravosodnih organov v praksi. Zato je izrednega pomena, da se v predhodni fazi upoštevajo strokovna stališča tudi v izogib kasnejšim težavam v praksi. Predstavnik Sodnega sveta je v predstavitvi pisnega mnenja povedal, da Sodni svet predlaganih rešitev ne podpira, saj nasprotuje hitrim parcialnim posegom v Zakon o sodniški službi, zato bi bilo po njegovem mnenju treba razmisliti o umiku predloga zakona iz procedure. V zvezi z dvigom starostne meje za imenovanje v sodniško funkcijo je povedal, da se s predlaganim dvigom starostne meje na 35 let ne strinja, saj bi s tem lahko izgubili vrhunsko izobražene mlade kadre. Predstavnik Vrhovnega sodišča Republike Slovenije je v uvodni predstavitvi povedal, da je za njih ključna sprememba 7. člena novele, ki uvaja možnost nekega novega načina merjenja kvalitete in obsega sodnikovega dela. Glede ostalih rešitev, ki jih prinaša novela, pa se pridružujejo mnenju Zakonodajno-pravne službe. V razpravi je bila s strani članov koalicije izražena podpora predlogu zakona in vloženim amandmajem. Člani iz vrst opozicije so izrazili načelno podporo predlogu zakona, vendar so opozorili, da bi morale biti po njihovem mnenju spremembe bolj intenzivne. Najprej je bilo izpostavljeno vprašanje dviga starostne meje, ki jo novela predvideva za imenovanje v sodniško funkcijo, in sicer s sedanjih 30 na 35 let, vloženi amandma pa to umika. Glede tega so člani odbora soglašali z mnenjem Zakonodajno-pravne službe, da bo treba v okviru tega ustrezno popraviti tudi določbe, ki urejajo delovne izkušnje kot pogoj pri imenovanju v sodniško funkcijo. Amandma je dobil večinsko podporo, tako da se starostna meja za imenovanje v sodniško funkcijo ni dvignila. V okviru prenosa pristojnosti z Ministrstva za pravosodje na Vrhovno sodišče je bilo izpostavljeno vprašanje, ali se poleg prenosa pristojnosti na Vrhovno sodišče prenaša tudi sredstva za opravljanje novih nalog. Predstavnik Vrhovnega sodišča je povedal, da pričakujejo, da se bodo prerazporedila tudi finančna in kadrovska sredstva za opravljanje teh nalog, sicer pa zakon nima finančnih posledic za državni proračun, saj gre samo za prerazporeditev sredstev. Imenovanja funkcije sodnikov. V primeru imenovanja sodnika na tista položajna uradniška mesta, pri katerih lahko po prenehanju mirovanja nastane utemeljen dvom v videz neodvisnosti sodnika, so bili s strani nekaterih članov odbora izraženi pomisleki, saj je določba predloga zakona zelo široko zastavljena, na kar je opozorila še Zakonodajno-pravna služba. V okviru 27. člena in k njemu vloženega amandmaja so poslanci iz vrst opozicije predlagali, da bi se s predlogom zakona posegalo tudi v Zakon o odvetništvu z namenom ureditve instituta začasnega odloga [[...]] [[opozorilni znak za konec razprave]] V nadaljevanju je odbor sprejel amandmaje poslanskih skupin PS, SD in DL. Odbor je nato glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Na podlagi sprejetih amandmajev je odbor pripravil besedilo dopolnilnega predloga zakona. Hvala.
Hvala lepa. Ker je zbor na 15. seji opravil splošno razpravo o predlogu zakona, predstavitev stališč poslanskih skupin ni možna. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi vloženih amandmajev z dne 10. 7. 2013. V razpravo dajem 1. člen ter amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Besedo ima dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Spet smo v smešni situaciji, ker opozicija podpira tisto, kar je želel minister, koalicija mu je pa to zminirala. Kaj je želel minister oziroma kaj je namen našega amandmaja? Minister je v osnovni verziji predvidel, da kdorkoli ima pogoje za sodnika oziroma za to službo in posledično za trajni mandat, lahko to pridobi pri 35 letih, v nasprotju s sedanjim stanjem, ko je starostna meja 30 let. Ocenjujemo, da je to korak v pravo smer, tudi korak v smeri, da nekdo dobi trajni mandat kasneje, kot ga dobi sedaj. Vendar mu je koalicija to na odboru zminirala, črtala njegov predlog, mi ga pa ponovno podajamo, to je vse. Razmislite, ali kaže ta amandma podpreti. Mislim, da ga kaže, ker smo si lahko vsi enotni, da je trajni mandat pri 30 letih preveliko darilo, ki ga nihče v tej državi nima, nikomur ni podeljen s 30 leti starosti. Nihče ne dobi pri 30 letih starosti vstopnice za službo, dobro službo, sicer zahtevno službo, dobro plačano službo, in mu je ta garantirana do smrti oziroma do takrat, ko se sodnik upokoji. Če ta amandma sprejmete, ki je identičen temu, kar je želel minister, kar je potrdila vaša vlada – pazite, vaša vlada je to potrdila! Nimam podatka, da bi bil kateri minister na vladi proti temu. Vsi so bili za, in nobenega razloga ni, da negirate predsednico Vlade, da negirate predsednike strank, ki so večinoma v vladi, in da nasprotujete ministru. Če ste v času sprejemanja zakona bili kot koalicija za, da se ta starostna meja dvigne s 30 na 35 let, ne vem, kaj se je zgodilo od takrat do seje odbora. Nekaj se je moralo zgoditi, da si je cela koalicija premislila in da nastopi proti vsem svojim ministrom in proti predsednici Vlade. Podpora našemu amandmaju bo pomenila samo to, kar je želela vaša predsednica Vlade, kar so želeli vaši ministri. Mislim, da, poslanci, nima smisla, da se koalicija postavlja na stališče proti lastnim ministrom. Danes sem malce v zadregi. Zagovarjam stališča, ki jih želi aktualni minister, ki jih želi aktualna vlada. Oni to želijo, oni so to predlagali. Sedaj nastopi smešna situacija, ko opozicija zagovarja tisto, kar je hotela vlada, ker se je nekaj zgodilo v koaliciji, da si je koalicija premislila, in to, da si je premislila, je smešno – delovati proti lastnim ministrom. Je pa tudi malo nerodno, da sedaj opozicija podpira vlado, ne pa koalicija. Malo se zamislite, ali kaže ta amandma podpreti ali ne, ker bo malo hecno izgledalo, da rušite svojo lastno vlado in njene lastne odločitve. To je tudi dokaz [[...]] [[oglašanje iz dvorane]] No, saj ni treba gruntanja tam zadaj. Saj boste dobili, stric, besedo. Ni treba. To je tudi dokaz tega, da je opozicija konstruktivna ter želi pomagati in podpira dobre rešitve. Dobra rešitev je tista, ki jo je sprejela Vlada, in dobra rešitev je tista, ki jo je predlagal minister – da se starostna meja dvigne s 30 na 35 let. To je vse, kar želimo podpreti s tem amandmajem. Premislite, ali podirate svojo vlado. Hvala.
Hvala lepa. K razpravi so se prijavili gospod Ribič, gospa Kociper in mag. Potrata. Izvolite, gospod Janez Ribič.
Hvala za besedo. Spoštovani gospe in gospodje! Verjamem, da danes skorajda ni slovenskega državljana, ki bi bil zadovoljen z našim sodstvom oziroma s celotnim pravosodnim sistemom. Še več, ljudje so v celoti razočarani. Veliko smo razmišljali o tem, s katerimi ukrepi bi izboljšali slovensko sodstvo. Morda tudi ukrep za dvig starostne meje za nastop funkcije sodnika prinese kaj dobrega. Vendar pa menimo, da bi bilo še bolj pomembno, da bi se nastop sodniškega mandata vezal na delovne izkušnje, ki prinesejo tudi samostojnost in samozavest posameznega sodnika. Če sodniki ne bodo izkušeni, bomo še hitreje šli proti razkroju pravne države. V Slovenski ljudski stranki smo že leta 2010 v aferi Bulmastifi, ko je en sodnik na osnovi zakona, ki že dolgo časa ni več veljal, presodil v korist ene vplivne stranke, opozorili na razkroj pravne države. Že tedaj je postalo jasno, da v Sloveniji velja ena pravna država za elite in povsem druga za male ljudi. Žal danes ugotavljamo, da ni nobenega napredka, ničesar, kar bi državljanom začelo vračati vero v celoten pravni sistem. Poročilo Evropske komisije o stanju na področju pravosodja v Evropski uniji je za Slovenijo porazno. Kljub temu da Slovenija nameni za pravosodni sistem 86,9 evra na prebivalca, povprečje v Evropski uniji pa je 41,7 evra,se v Sloveniji sodni zaostanki še kar povečujejo. Prav tako vsak dan beremo o novih primerih nepravičnega sojenja in novih primerih čudnih dejanj sodnikov, ko en sodnik javno pohvali drugega za neko sodbo, ki še niti ni pravnomočna, pa ti sodniki niso tako zelo mladi, da bi podvomili v njihovo strokovnost zaradi starosti, ampak očitno še vedno niso dovolj izkušeni, dovolj taktni, da bi vedeli modro ravnati. Amandma, ki je predlagan, bomo v Slovenski ljudski stranki podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Maša Kociper.
Hvala lepa. Tokrat se moram oglasiti v zvezi z izvajanjem kolega Gorenaka. Gospod dr. Gorenak, ne gremo proti svoji vladi in svoji predsednici Vlade. Zagotavljam vam, da predsednica Vlade ni bila seznanjena z dvigom starostne meje sodnikov na 35 let prav detajlno, da bi imela prav močno izraženo svoje mnenje o tem, ali takšno rešitev podpira ali ne. Je pa res, da je ena od koalicijskih strank takšno rešitev predlagala. Opravili smo razpravo, v določenem delu razprave je bila tudi sprejeta, vendar je potem koalicija sprejela drugačno odločitev. Razlogi za drugačno odločitev so naslednji, vam jih lahko povem. Pomislek Pozitivne Slovenije je ta, da je rešitev na hitro sprejeta in da lahko sistemsko povzroči določene težave. Recimo, potrebne bi bile prilagoditve prav v tej smeri, da se določi ne samo starost sodnika, ampak tudi potrebne izkušnje. Te potrebne izkušnje so sedaj določene v zakonodaji. Če bi prišlo do dviga starosti, bi bilo treba te izkušnje definirati drugače. Še nekaj je bilo pomislekov, tudi v drugih koalicijskih strankah, in po koalicijskem usklajevanju smo se odločili, da takšna rešitev ne gre. Ne morem si pomagati, da ne bi dala še ene opazke, ker je bilo v eni od revij, ki podpira vašo stranko, izraženo, da se jaz osebno zavzemam za to rešitev, ker želim pomagati svojim kolegom iz sodniških vrst. Ne vem, kaj jim želim pomagati – da bi se kasneje zaposlili? Mislim, da ta amandma kaže, da ne želim nobenemu pomagati in da je to skupna odločitev koalicije. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Majda Potrata ima besedo.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Sprašujem se, kaj bi se moralo zgoditi, da bi gospod dr. Gorenak razumel parlamentarno demokracijo in ločenost treh vej oblasti. Če so bili oni navajeni dvigniti roko za vse, kar je predlagala vlada, bi zase štela, da me ta koalicijska vlada podcenjuje, če mi odreka pravico misliti s svojo glavo. Vsak drugačen amandma ali člen, ki se razlikuje od tistega, kar je bilo na vladi sprejeto, še ne pomeni rušitve vlade. Toliko glede tega. Vidim, da se gospod Gorenak res ne spozna na parlamentarno demokracijo, in je boljše, da o tem molči, kot sem mu prej skušala dopovedati. Kar pa zadeva starost za vstop v sodniško službo, bi bilo zanimivo pogledati podatke, kdaj je bilo največ sodnikov v Državnem zboru izvoljenih. Največ v mandatu 2004–2008. Kar zadeva to, kdo je lahko izvoljen v sodniško službo, starost ni edini kriterij. Je samo eden od vstopnih pogojev za kaj takšnega. Ampak tisto, kar odločilno vpliva na to, ali kdo lahko postane sodnik ali sodnica, je pa izpolnjevanje strokovnih kriterijev. Kot dolgoletna učiteljica bi lahko rekla: nekateri odrastejo zgodaj, nekateri pa nikoli, in nekateri so lahko pri 30 letih dobri sodniki, nekateri pa žal tudi kasneje ne bodo. Podpiram rešitev, kot je bila sprejeta na odboru, in nikakor ne tega amandmaja. Hvala.
Hvala lepa. Ugotavljam, da želite razpravljati. Dr. Vinko Gorenak je dvignil roko in gospa Sonja Ramšak. Izvolite, dr. Gorenak.
Hvala lepa. Kdo se spozna na demokracijo, kdo ne – gospa Potrata, počakajte no! Zakaj ste zdaj pobegnili iz dvorane Državnega zbora? Nima smisla. Bova drugič, kar pojdite. Bova drugič, če nimate časa. Potem bomo rekli takole. 2004–2008 je bilo izvoljenih največ sodnikov. Logično! Kdaj pa naj bi jih bilo, saj smo hoteli kaj narediti v tistem času in smo tudi močno zmanjšali sodne zaostanke. Postopek volitev pa tako veste, da je bedarija. V Državnem zboru se gremo s temi volitvami nek cirkus, ki ga druge države sploh ne poznajo. V drugih državah sodnike imenujejo na druge načine, znotraj sodne veje oblasti, njihove predsednike pa imenujejo, bom rekel, kralji, kraljice, ponekod parlamenti, ponekod vlade itd. To, da imamo mi to zadevo v Državnem zboru, je ostanek preteklosti, ki je očitno vam všeč, ki to zagovarjate. Koalicija zdaj pravite, da ne rušite Vlade. Seveda jo rušite, če pa glasujete proti temu, kar je Vlada želela! Kaj pa drugega počnete?! Glas proti je glas proti Vladi v tem primeru, to, kar ste naredili. Dokler sem sedel na vladi, zlasti zelo odgovorno pa lahko to rečem za prejšnjega predsednika vlade gospoda Janšo – ta je pa huda, kar ste prej priznali, da Bratuškova ni bila seznanjena. Kako ni bila seznanjena?! Če minister glasuje za eno stvar, potem mora tudi prebrati, za kaj glasuje. Jaz sem to počel. Sicer sem imel plačo, ministrski predsednik pa ima še nekoliko večjo plačo od ministra. Ima jo tudi gospa Bratušek in verjetno bo morala prebrati, preden glasuje za neko stvar. Priznali ste nekaj, kar ne vem, če je najbolj pametno, da priznate. Rekel bi, da je bila malomarna, pozabljiva ali kako že – saj to so ugotovili tudi na FDV. Tista praksa se zdaj nadaljuje že v vladi, in ni dobro, da imamo malomarno predsednico Vlade, ki se ne seznanja s stvarmi, ki jih pošilja v parlament in so usodnega pomena. To je malo kruta zadeva. Mislim, da je revija, ki je ocenila vašo vlogo, gospa Kociper, dobra revija. Nisem bral, ker ne vem, katera je, ampak je pa dobro ocenila. Če ste imeli tak namen, potem imate dober namen za pravosodje. To bi zelo spoštoval, tudi pisanje take revije, če ste imeli ta namen. Kar se tiče demokracije: ker imam 22 minut časa, gospa Potrata – za vas je 22 minut premalo, da bi vam naredil predavanje, zato vas vabim, da to opraviva izven, tam zunaj. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Majda Potrata ima repliko.
Hvala lepa. Gospod Gorenak, vašim predavanjem se odpovedujem zaradi tega, ker dvomim v vašo strokovnost. Tisto, kar bi vam rada povedala, je, da v resnici nekaterih stvari ne razumete, imate pa dosti smisla za cirkusantstvo. To, da volitve sodnikov v Državnem zboru razglašate za cirkus, je nedopustno, in bojim se, da to ni lapsus. Dokler je z zakonom predpisano, da volimo sodnike v Državnem zboru, je to resen postopek. Zgrožena sem, da nekdo, ki nas je spomnil na to, da je bil minister, govori o z zakonom predpisanih postopkih kot o cirkusu. To je nekaj, kar je zaskrbljujoče in govori o vašem pojmovanju demokracije in zakonitosti. Hvala.
Hvala lepa. Naslednja ima besedo gospa Sonja Ramšak, za njo pa mag. Katarina Hočevar.
Hvala lepa, predsedujoča. Še enkrat lep pozdrav vsem skupaj! Moram reči, da se mi zdi naš predlog amandmaja izredno smiseln, zato bi pričakovala, da bo koalicija spremenila svoja stališča in morda prisluhnila našim argumentom in tudi argumentom ministra. Danes slišimo, da bi nekdo moral biti v Državnem zboru oziroma v tem hramu demokracije tiho, nekoč, pred časom smo nekoga pošiljali v kot, jaz pa mislim, da je to tista stavba, kjer se izmenjujejo različna mnenja in stališča. Argument je tisti, na podlagi katerega naj bi se poslanke in poslanci odločali. Ko govorimo o dvigu starosti kandidatov za sodnike, mislim, glede na to, da gre za trajni sodniški mandat in da gre za to, da imenujemo in postavljamo sodnike na najvišjo pravno, sodno vejo oblasti, in da gre za najvišje moralne avtoritete v državi, da je morda res smiselno dvigniti to starostno mejo. Verjamem, da imamo danes probleme s tem, da imamo ogromno sposobnih mladih pravnikov, ki si želijo nastopiti sodniški mandat. V končni fazi gre le za trajni sodniški mandat in je to zelo mamljiva služba. Bi pa rekla tako: če bi zmanjševali to starostno mejo, kar je bilo predlagano na Odboru za pravosodje, morda ne bi bilo narobe, če bi potem dodali še to, da gre v bistvu za neko stažiranje oziroma za pripravo za nastop trajnega mandata. V takem primeru bi, sem prepričana, tudi Slovenska demokratska stranka takšno rešitev sprejela. Podpiram naš amandma in ga bom potrdila. Apelirala bi tudi na koalicijo, da morda le spremeni svoje stališče. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Katarina Hočevar.
Po ustavi poslanci nismo vezani na nikakršna navodila. Zato me, če se kdaj odločim drugače kot moji ministri ali vlada, ki jo podpiram, to ne skrbi preveč. Ampak veste, kaj se največkrat vprašam, preden dam glas za kakšno odločitev ali za zakon – kaj ta zakon prinaša mladim? Zato se zelo težko strinjam s tem, da naj bi bila element življenjske zrelosti starost. Tako je zapisano v obrazložitvi tega amandmaja. Ker če bi bilo temu res tako, potem mogoče tudi 35 let ni dovolj. Težko se strinjam, da so učinkovitost, uspešnost in tudi delovne navade odvisne od starosti. Poleg tega govorimo, da moramo povečati učinkovitost sodišč, da je treba uvajati nove tehnologije, metode dela, informacijske rešitve. Mislim, da so ravno mlajši sodniki garant oziroma pot do teh rešitev. Zato sem skeptična do vašega amandmaja, gospod Gorenak. Hvala.
Hvala lepa. Ugotavljam, da smo to razpravo zaključili. Prehajamo k naslednjemu členu. V razpravo dajem 10. člen ter amandma Poslanske skupine Socialnih demokratov in amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Mag. Matej Tonin, za njim dr. Vinko Gorenak.
Lep pozdrav vsem kolegicam in kolegom! Amandma k 10. členu, amandma pod drugo točko, govori o tem, kaj se zgodi, če sodniki ne izpolnjujejo pričakovanih standardov. V tem amandmaju je predvideno 20-odstotno znižanje plač sodnikom, ki ne bi izpolnili pričakovanih standardov, in da se za te sodnike odredi dodatno usposabljanje. Tistim, ki tudi po tem dodatnem usposabljanju ne bi dosegali pričakovanih standardov, bi pa na nek način prenehal mandat. Ta amandma se mi zdi zelo smiseln, ker prispeva k večji učinkovitosti sodstva, predvsem pa uvaja relativno učinkovite sankcije za slabo delo sodnikov. Če poznamo naš sedanji ustroj, potem vemo, da imajo sodniki danes dosmrtni, recimo temu, stalni mandat, in da je dosedanja praksa pokazala, da je sodniški ceh sodnike ščitil pri storjenih napakah, da je kljub temu, da je bilo nekomu evidentno dokazano, da je ravnal v nasprotju z zakonom, takšen sodnik še vedno napredoval. To ni v redu. Če pogledate našo ustavno ureditev in ločitev na tri veje oblasti, in če pogledate za vsako vejo oblasti, kakšne so sankcije, potem boste videli, da je sodniška veja oblasti praktično najbolj zaščitena in da ta amandma vendarle uvaja nekaj, s čimer jih lahko tudi "kaznujemo", če ne delajo dobro. Najprej si poglejmo našo, zakonodajno vejo oblasti, kakšne so sankcije za nas, če delamo slabo. Te sankcije pridejo na vsake 4 leta, na vsakih volitvah z volilnim rezultatom, in to so na nek način konkretne sankcije in odziv na to, kako ljudje gledajo na naše delo. Če pogledate za izvršno vejo oblasti, potem lahko ugotovite, da lahko njihovo delo politično sankcioniramo praktično na vsaki seji Državnega zbora, če se večina v Državnem zboru odloči drugače. Pri sodni veji oblasti je zadeva drugačna – teh političnih sankcij ni, njihov mandat je mnogo bolj zaščiten. Ne trdim, da to ni dobro, trdim pa, da je kljub temu treba vzpostaviti neke mehanizme, s katerimi lahko strokovno pritisnemo na sodnike, ki ne delajo dobro. V tej smeri gre tudi ta amandma. Zaradi tega ga bomo v Poslanski skupini Nove Slovenije podprli.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Tu imamo dva amandmaja, če prav razumem, predsedujoča. Prvi je tisti, ki ga predlaga SD, drugi je tisti, ki ga predlagamo mi. Poglejte, tu smo pa spet tam. Tu smo pa spet tam! Kaj je predlagal minister? Minister je predlagal nekaj več orodij, ki jih bodo imeli predsedniki sodišč, da bodo lahko slabe sodnike vsaj začasno sankcionirali, in sicer tako, da jim bodo vzeli 20 % plače in ne bodo mogli napredovati. Vsaj to, in on je to predvidel. Kaj imamo pred seboj? Spet bom rekel: en žakelj šodra v ta mlin, ki ga postavlja SD. SD pa pravi: člen se črta. SD gre proti koaliciji in želi ta člen črtati. Pomeni, da želi nagraditi slabo delo sodnikov, da želi ohraniti napredovanje sodnikov kljub slabemu delu, ki ga tako ali tako ne ugotavlja izvršna veja oblasti, ampak ga ugotavlja sodstvo samo. Po domače povedano, ko predsednik sodišča ugotovi in sodnika oceni negativno, mu lahko s tem zniža plačo za določeno obdobje. SD pravi: ne, to pa ne. Spet želijo nagraditi slabo delo, zato so amandma vložili sami in ga niso dali v podpis ostalim koalicijskim strankam. Mi pa predlagamo – kaj? Predlagamo tisto, kar je minister predlagal – zaostrujemo in povečujemo to obdobje. Drugače povedano, predsednikom sodišč dajemo v roke več orodij proti slabim sodnikom. Zato je popolnoma logično, da kar se tiče prvega amandmaja, ko bomo glasovali o njem, k 10. členu – to je amandma SD, ki želi ohraniti privilegije, ki želi ohraniti nedelo, ki želi nagraditi nedelo sodnikov –, da bomo proti. Pomeni, da bomo glasovali skupaj s preostankom koalicije. Pričakujem, da bo koalicija oziroma vsaj tisti del, ki razumsko ravna znotraj tega, podprl naš amandma. Sami dobro veste, da je možno izglasovati tudi amandma, ki ga je SD predlagal. Veste, da je to možno izglasovati, mislim, da vam je to jasno. V tem primerubo to pomenilo – kaj? Da boste popolnoma povozili Vlado in ministra. Zato je naš glas pri prvem amandmaju k 10. členu pod številko 1 proti. Proti temu, kar zagovarjajo Socialni demokrati. To pa je: slabo delo sodnikov, nedelo sodnikov in nezmožnost njihovih predsednikov, da bi jim znižali plačo ali ustavili napredovanje za določen čas. Javnost mora vedeti, kdo zagovarja tako stanje. Tudi znotraj koalicije želim jasno pokazati na tiste, ki niso za napredek, ki želijo ohraniti neko stanje, ki ga je prej gospa Potrata poimenovala s cirkusom, kar sem sicer res prej sam uporabil. Ampak za kakšen cirkus gre? Za cirkus izpred leta 1990. Za to gre! Volitve sodnikov v Državnem zboru so ostanek preteklega sistema! Zato sem ga imenoval cirkus! Dobro vem, da je to zakonska materija, to mi je popolnoma jasno, in zato tudi glasujem takrat, ko glasujemo o tem. Ampak to dejanje ni potrebno. Imenovanje sodnikov v Državnem zboru ni potrebno in se je treba lotiti sistema, kakršnega imajo druge evropske države. Potem bomo na neki normalni poti, in nič drugega. Hvala.
Hvala lepa. Repliko želi [[...]]Razpravo? Izvolite, mag. Majda Potrata.
Hvala. Samo moji vztrajnosti gre pripisati, da vedno zavračam manipulacije in laži gospoda Gorenaka. O cirkusu ste govorili vi. Jaz sem na vaš cirkus samo reagirala. Še večja laž je pa to, kar trdite in kako pojasnjujete amandma Socialnih demokratov k 10. členu. Laž je ta, da ne obstajajo v predlogu zakona in tudi v veljavni zakonodaji že sedaj možnosti, s katerimi je lahko slabo delo sodnika sankcionirano. Nenazadnje so zapisani tudi kriteriji za izbiro in napredovanje sodnika ter postopek ocenjevanja sodniškega dela. Če boste prebrali, kateri kriteriji so to vse, je tudi po teh kriterijih, 9 jih je, ki jih mora sodnik izpolnjevati – vse mora izpolnjevati za to, da lahko napreduje. Gre za dovolj orodij, ki obstajajo, ki jih podpiramo in sprejemamo. Je pa vprašanje, če se hočemo zavedati tudi tega, da je Ustavno sodišče v svoji odločbi z dne 7. decembra 2006 povedalo, da so posegi v sodniško plačo lahko samo izjemoma dopustni zaradi tega, ker je oteženost poseganja v sodniško plačo tudi eno od orodij, če se tako obrtniško izražamo, za to, da se ohranjata neodvisnost in varstvo pred pritiski v sodni veji oblasti. Trdnost nagrajevanja, ne uslužbencev, ampak funkcionarjev, ker sodniki sodijo v vrsto funkcionarjev – s tem, ko je sodniku zaradi slabega dela, ugotovljenega po veljavnih kriterijih, dokazano, da delo slabo opravlja, je sodniku napredovanje onemogočeno. Ne gre za nobeno podpiranje slabega dela, za nobeno nagrajevanje slabega dela. Gospod Gorenak, dajte že enkrat nehati lagati! Vem, da imate politično agendo jasno zapisano. To je izrekel tudi vaš predsednik stranke – da se boste borili z vsemi političnimi sredstvi. S temi sredstvi se nenehno borite. Samo, veste, lagati je pa ne samo v politiki, ampak tudi kje drugje nedopustno. To, kar predlagamo, je samo sankcija za znižanje sodniške plače za 20 %, ker je na to, da je to nedopustno, da je to treba zelo previdno uporabljati, opozorilo tudi Ustavno sodišče. To opozorilo Ustavnega sodišča vidim tako: če imamo možnost zaustaviti napredovanje sodnika v višji plačni razred zaradi ugotovljenega slabega dela, je potem težje reči, da je sankcija, ki znižuje plačo, sprejemljiva – in vodji sodišča in vsakomur, kdor nadzira, saj je personalni svet tisti, ki ocenjuje, ima možnosti presojati. Tako da bi bilo dobro stvari natančno prebrati in povedati, kakšni so nameni našega predlaganega amandmaja. Kaj dosežemo s tem, da za 20 % znižamo plačo? Ugotovimo, da slabo dela, znižamo mu plačo, ampak na delovnem mestu vseeno ostane. Ali ne bi bilo dobro raje razmišljati drugače, mogoče svetovati, da sodnik, ki mu je ugotovljeno slabo delo, najde izhod v kakšnem drugem delu? Hvala.
Hvala lepa. Imate repliko, dr. Gorenak, ali razpravo? Razpravo. Gospa Maša Kociper je še prej [[...]]Imate repliko, mag. Tonin? Tudi razpravo. Gospa Maša Kociper ima besedo, za njo dr. Gorenak in potem mag. Tonin.
Hvala lepa. Ponovno predlagam, da med tema dvema skrajnima možnostma – da se ta člen črta in možnostjo, ki jo omenjajo na moji levi strani, da bi sodnik celo izgubil sodniško službo – ostanemo pri predlagani različici, ki jo predlaga Vlada. Gre za možnost – za tiste, ki nas morda gledajo –, da če iz dveh zaporednih ocen, te ocene pa se za sodnike izdelujejo vsake 3 leta, izhaja, da sodnik ne izpolnjuje pogojev za napredovanje, se mu izreče znižanje plače do višine 20 % za čas do enega leta. Ne gre za napredovanje. Glede tega ima gospa Potrata popolnoma prav. Če sodnik ne izpolnjuje pogojev za napredovanje po sedanji zakonodaji, pred spremembo, ne napreduje v plačnem razredu. Ampak mi govorimo o situaciji, ki sedaj še ni urejena. Sodnik sicer ne napreduje po sedanji ureditvi, ni pa nikakor sankcioniran za to, ker dobiva slabo oceno. Ostaja na isti plači, nič se ne spremeni, ne pokaže nobenega napora itd., in tukaj ga poskuša ta člen malo brcniti, da vsaj v smislu tega sicer začasnega znižanja plače na svoji koži občuti to sankcijo. Kar ima gospa Potrata prav, je to, da Ustavno sodišče in določbe Ustavnega sodišča zelo močno varujejo status in neodvisnost sodnika, tudi preko statusa neposeganja v njegovo plačo. Ampak tako kot je tudi lepo povedala, izjeme so dopustne. Kot v vseh primerih, bo tudi tukaj Ustavno sodišče tehtalo različne pravice, Morda pravico do pravočasnega sodnega varstva, ki jo imajo ljudje, in po drugi strani to nedotakljivo pravico nekega funkcionarja, ki – to je pa res – ima trajni mandat. Res je, kar pravite nekateri med vami, da so že sedaj v zakonodaji, tudi v Zakonu o sodniški službi, zlasti preko disciplinskega postopka možne številne sankcije proti sodnikom, ki ne delajo dobro, vendar pa se teh sankcij sodstvo ne poslužuje. Sankcija začasnega znižanja je enostavna, je takoj razvidna, ni treba opraviti celotnega disciplinskega postopka. Zadostuje že ocena, in na podlagi te ocene pride do neke odločitve. Člen, o katerem govorimo, je tudi v tem zakonu edini člen, ki kakorkoli posega direktno v status sodnika, edini. Izpodbijanje tega člena intenco ministrstva in zakonodajalca bistveno zmanjša in oslabi možnosti, ki jih ta zakon prinaša. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Se kar strinjam s tem, kar je bilo nazadnje rečeno. Ustavno sodišče lahko to tudi razveljavi. To je tudi res, ampak res je pa tudi to, da bi to potem pomenilo, da se tudi ono postavlja na stališče, da popolnoma ščiti sodni sistem kot nedotakljivega in da ščiti sodnike. Strinjati se je treba tudi s tem, da je tisto, kar je v originalnem tekstu, boljše kot nič, čeprav mislimo, da je naš amandma pod točko 2 boljša varianta, ker je treba situacijo bolj priviti. Res je tudi to, da je kar močno privito in da je originalni tekst boljši kot nič, ampak nič pa zagovarja SD – to je pa problem. SD zagovarja nič. Glede tistega o laganju bom rekel takole. Gospa Potrata, lahko mislite, da lažem. To je vaša pravica. Mislim, da tudi vi lažete, in to hudo lažete. Čisto brezveze je, da se pogajava o tem, kdo laže, kdo ne laže. Vi mislite eno, jaz mislim drugo, ampak ostaja pa na dejstvu: glede na najin svetovni nazor se vam tu nabira v košu, meni pa ne. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Matej Tonin ima besedo.
Poskusimo zarisati nekaj razlik med amandmaji, ki so pred nami. Ko je sodnik imenovan v funkcijo sodnika, je njegov mandat trajen, in kdor dela, tudi greši, dela boljše, dela slabše, kakorkoli. Amandma, ki ga je predlagala Poslanska skupina Socialnih demokratov, govori tako, v tem duhu ga razumem: če nek sodnik ne izpolnjuje pričakovanih standardov za napredovanje, ne napreduje, se mu ne zgodi nič. Zaradi tega, ker ne izpolnjuje standardov, se mu ne zgodi nič. To, kar zagovarja kolegica Maša Kociper, govori v tem smislu: če sodnik ne izpolnjuje pričakovanj, je možnost, da se mu zniža plača, in to do 20 %. Ta varianta mi je kljub vsemu boljša kot tista, ki jo predlagajo Socialni demokrati. Podpiram to, kar govori kolega Gorenak, in to, kar so vložili pri SDS: če se iz leta v leto kaže, da nek sodnik ne izpolnjuje pričakovanj, ne samo, da se mu zniža plača, ampak je to tudi podlaga za prenehanje mandata. To je stroga varianta, mnogo strožja do sodnikov kot tista, ki jo predlagajo v SD, ampak jaz osebno in tudi mi v Novi Sloveniji zaradi situacije, ki v tem trenutku vlada v sodstvu, podpiramo to strožjo varianto, ker se mi zdi prav, da imamo neke podlage, da vendarle tudi sodniki, ki ne opravljajo dobro svojega dela, zato plačajo določeno ceno.
Hvala lepa. Gospod Franc Breznik ima besedo. Samo malo gospod Breznik, mag. Majda Potrata ima repliko.
Gospod Tonin, vi ste vsaj korektni v razpravi, in ugotavljava različnost pogledov na isto stvar. Tisto, kar Socialni demokrati trdimo, je, da je poseg v plačo ukrep, ki je bodisi enoleten ali kakršenkoli. Ustavno sodišče je do posegov v plačo povedalo svoje stališče, ampak tisto, kar je bilo pa tudi že povedano: že sedaj obstajajo možnosti, da se slabo delo sodnika sankcionira. Tu se zdaj zastavlja temeljno vprašanje: ali teh možnosti nakopičiti še več in na koncu ugotoviti, da nobena ni uporabljena, ali sprejemati take odločitve, ki bodo pripeljale tudi do uporabe sredstev, orodij, ki v zakonu so. Tu bi rada opozorila samo še na eno stvar, ki se nanaša na vašo prejšnjo izjavo. Pravite, da smo politiki ob vsakih volitvah sankcionirani. Ne! Poznam poslanskega kolega, ki mu je sodišče moralo pomagati do tega, da je bil sankcioniran, ker ga volivci na volitvah niso sankcionirali. To je bistvena razlika, in midva, ki se na volilni sistem spoznava, veva, zakaj do tega prihaja. Mislim, da vse stvari in vse funkcije v slehernem položaju niso primerljive. Zato je ravno odgovornost in dobro ali slabo delo enega ali drugega težko do kraja natančno izmeriti. Samo za to gre. Naš predlog je zelo jasen in nikakor ne govori v prid tega, da podpiramo slabo delo sodišč. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Franc Breznik ima besedo.
Predsedujoča, najlepša hvala za besedo. Še enkrat bi se oglasil k predlogu amandmaja, ki smo ga podali v Slovenski demokratski stranki. Zdi se mi pomembno, ker pravna praksa, ki se kaže na tem delu, če spremljamo zadnjih 20 let glede dela sodnikov – kaj nam izkaže? Poznamo tri primere, kjer so bili sodniki v nekaterih postopkih. Poznamo zadnji primer tistega sodnika v Celju, kjer nek postopek teče, čeprav ima veliko problemov. Potem poznamo sodnika na Ptuju, ki je na koncu dobil odškodnino. Na koncu ugotavljamo, da sodišča v Sloveniji delajo v moderni slovenski zgodovini izredno dobro, po sodni praksi, ki se je izvajala. Tudi Kazenski zakonik v 288. členu ima zanimivo dikcijo, ki mislim, da nikoli ni bila uporabljena v slovenski moderni zgodovini: "Protizakonito, pristransko in krivično sojenje." Prvi del te dikcije govori: "Sodnik, ki pri vodenju sodnega postopka ali izrekanju sodne odločbe zavestno krši zakon ali izkrivlja pravo, da bi stranki v postopku škodoval ali ji neupravičeno dal prednost, se kaznuje z zaporom do treh let." Drugi del tega govori: "Enako se kaznuje sodnik, ki z namenom iz prejšnjega odstavka tega člena opre sodno odločbo na dejstva, za katere ve, da ne obstajajo ali se krivo podtikajo z lažnimi ali nedovoljenimi dokazi." Poglejte, v slovenski moderni zgodovini 288. člen nikoli ni bil uporabljen. Kaj lahko o tem razpravljamo? Lahko razpravljamo, da naši sodniki delajo tako dobro ali da se tega nikoli ni kršilo. Če pogledamo nekatere druge regulirane poklice, recimo zdravnike, ki imajo, lahko rečem, vsaj v nekih svetovnih nazorih, kjer odločajo o življenju in smrti nekoga – poglejte, koliko strokovnih napak se je odkrilo zadnjih 15 let! Tudi oni so imeli vsaj v nekaterih delih neko nedotakljivost, ampak so tudi zdravniki med seboj prišli do nekega samoočiščenja, pri čemer so povedali, da med nami obstajajo tudi nekateri, ki so strokovno slabši in si ne zaslužijo, da opravljajo pomembne funkcije. Ko sem kot državljan spremljal razvoj slovenske države, bi lahko rekel, da sta bila v nekem obdobju, mogoče v sredini 90. let, tudi politika in Državni zbor skoraj nedotakljiva. Danes je ravno obratno. Danes smo poslanci pod velikim pritiskom, pod velikim udarom, spremljanjem javnosti na vsakem vogalu. Edino sedaj pa je prišla nedotakljivost sodnikov. Ali so sodniki v svojem poklicu lahko res totalno nedotakljivi in ni nobenega nadzora? Vse, kar predlagamo v Slovenski demokratski stranki, je, da tisti, ki delajo slabo – ker po vsem tem, kar sem povedal v prvem delu, je jasno ugotovljeno, da do nekega samoočiščenja med pravniškimi ali pa sodnimi poklici do zdaj ni prihajalo, da ščitijo eden drugega. Ne samo sodniki! Tudi notarji svojega, odvetniki svoje ljudi, razen nekaterih primerov, in ne verjamem, da v tem cehu ni slabih in še slabših. To je nekaj nesprejemljivega. Predlagali smo vsaj, da se pri delu sodnikov – naj preberem del tega amandmaja, za katerega mislim, da je zanimiv. Če iz ocene izhaja, da sodnik ne izpolnjuje pogojev za redno napredovanje, se mu izreče znižanje plače do višine 20 % za čas enega leta in obvezno udeležbo enega ali več usposabljanj za izboljšanje znanja na področjih, za katera so bile ugotovljene nepravilnosti, ko se opravi še eno oceno, sodniku svetnikov pa se odvzame naziv. Ali ni to nekaj logičnega? Ali ni to nekaj logičnega, kar je normalno v vseh ostalih družbenih poklicih? Nekdo, ki slabo peče kruh, mora iti na neko usposabljanje, nekdo, ki je navadni varilec, mora na usposabljanje, če slabo dela v poklicu. V sodniškem poklicu pa nekdo, ki slabo dela – predsednik sodišča – nima neke možnosti delovanja. Obstaja tudi vprašljivost v nekem sodniškem menedžmentu kot takšnem, ki ga opravlja tudi predsednik sodišča, saj je on tudi menedžer, on tudi menedžira. Mi predsedniku sodišča odvzemamo tudi del pristojnosti, kjer lahko nagrajuje svoje sodnike, in to je nekaj nesprejemljivega – neka totalna nedotakljivost enega poklica. Če pogledamo druge poklice, potem ugotavljamo, da v vseh ostalih prihaja do nekega samoočiščenja. Vsi se zavedajo, da slabi ljudje, ki slabo delajo, netransparentno, nestrokovno, cehu nekako škodujejo. Razen v cehu, ki se imenuje sodniški ceh v Sloveniji, ki ne deluje dobro. Saj to ni moje mnenje, ni mnenje Slovenske demokratske stranke, Slovenske ljudske stranke in vseh ostalih! O tem nam najbolj govorijo sodni judikati sodišča za človekove pravice, kjer smo ena najbolj znanih držav, kjer vsakodnevno prihaja do množičnega kršenja zadev, predvsem do sojenja v nerazumnih rokih. Gre za minorne zadeve, ki so tudi glede strokovnosti izredno, lahko rečem, normalne – niso neke izredno strokovne zadeve, kjer bi potrebovali, ne vem, cel ceh strokovnjakov, da lahko prihaja do nekih kvalitetnih judikatov. Ugotovitve Evropske komisije nam nalagajo, da moramo nekaj narediti. Ta amandma, ki ga predlagamo, je samo nek košček, da dajemo predsednikom sodišč nek večji manevrski prostor, da lahko vsaj malo nadzira ali ugotavlja ali dela neko kvaliteto med sodniki in jih tudi sankcionira. Mislim, da se vseeno zavedamo, da ko nekoga udariš po žepu, po domače povedano, se tista zadeva, vsaj v tem kapitalističnem delu najbolj dovršena – najbolj nekdo začuti na svojem proračunu in se potem morda spomni in začne delati boljše. Vsaj tukaj je en del očiščen. V tem procesu, da bodo naša sodišča postala nek status tudi v evropskem prostoru, da bodo začela delati kvalitetno, s čim manj sodnimi zaostanki, je to nek mali doprinos k temu, da dajemo nek manevrski prostor predsednikom sodišč. Verjamem, da boste vsi tisti, ki logično razmišljate, ki vam je to jasno, ta amandma Slovenske demokratske stranke podprli. Najlepša hvala.
Hvala lepa, gospod Breznik. Ker ne vidim več želje po razpravi k 10. členu, zaključujem razpravo. V razpravo dajem 12. člen ter amandma Poslanske skupine Socialnih demokratov. Želi kdo razpravljati? Dr. Vinko Gorenak ima besedo.
Hvala lepa. Iz zelo načelnih razlogov lahko povem, da bomo amandma, ki ga predlagajo Socialni demokrati, podprli. Ampak kaj je razlog? Danes imamo različno stanje med odvetniki, med pravobranilci, tožilci in sodniki. Ko smo lansko leto sprejemali Zakon o državnem tožilstvu, ste mi kot takratnemu pristojnemu ministru očitali, da dovoljujemo prehajanje tožilcev med politike, za državne sekretarje. Konkretno ste rekli, da pripravljam delovno mesto za gospo Barbaro Brezigar, in konkretno ste rekli, da bo šla v kabinet takratnega predsednika vlade. Ne vem, kaj vse ste vedeli. Zelo pametno je to delovalo, nič od tega pa ni bilo res. Današnje stanje je tako: imamo sodnike, ki lahko gredo za državne sekretarje ali ministre, ne morejo pa iti ostali uradniki sodišč. Koalicija predlaga, da gredo tudi ostali uradniki sodišč. Če bi sprejeli tisto, kar je v originalnem tekstu zakona, ki ga zdaj obravnavamo, bi imeli naslednje stanje: tožilci gredo lahko za državne sekretarje in ministre, sodniki lahko gredo za državne sekretarje in za ministre, v sodni veji oblasti pa koalicija žal zdaj to dovoljuje tudi vsem ostalim zaposlenim, in se imajo pravico vrniti na sodišče. Mislim, da ima tokrat SD prav, ko drži zadevo tam, kjer je tožilski zakon. Treba bi bilo narediti še en korak in popraviti Zakon o državnem pravobranilstvu. Zakon o državnem pravobranilstvu pravobranilcem v celoti prepoveduje, in tukaj imamo čisto neurejeno stanje. Zato mislim, da je prav, da bi ta amandma podprli. Hvala.
Hvala lepa. Ker ne vidim želje po dodatni razpravi, zaključujem razpravo k 12. členu. V razpravo dajem 26. člen ter amandma poslanskih skupin Pozitivne Slovenije, Socialnih demokratov, Državljanske liste in Demokratične stranke upokojencev Slovenije, in amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Želi kdo razpravljati? Gospod Franc Breznik, izvolite.
Hvala za besedo. Amandma, ki smo ga v Slovenski demokratski stranki pripravili, govori o tem, da se dodata drugi in tretji odstavek, ki se glasita: v Zakonu o odvetništvu se v 25. členu za 9. točko doda nova 10. točka, ki se glasi: "da v zadnjih štirih letih ni opravljal funkcije sodnika ali državnega tožilca na območju Vrhovnega sodišča Republike Slovenije". V Zakonu o odvetništvu se v 50. členu besedilo "6. in 7. točke" nadomesti z besedilom "6., 7. in 10. točke". V čem je pomen tega amandmaja, ki ga sedaj dodajamo? Kot ste ugotavljali, smo imeli primer takratnega sodnika Penka, ki je dobesedno v 24 urah prešel v odvetniške vode. Zakaj je to pomembno? Pomembno je predvsem zaradi higieničnosti poklicev, ki nastajajo. Nekdo, ki ima vpogled v sodne spise, ima neko poglavitno prednost tudi v svojem cehu in lahko jutri zjutraj opravlja neko nalogo netransparentno, nehigienično, ker ima večji vpogled v sodni spis in večji vpogled tudi v sam proces sojenja. Tu gre tudi za strokovnost, ne samo nehigieničnost, in to je nekaj normalnega, kar se dogaja. Mislim, da je to normalno. V ekonomskih ali pa tako imenovanih menedžerskih poklicih v odločbah obstajajo tako imenovani dodatki, ki govorijo o tem, da ima nekdo, ki je delal v nekem podjetju in ima nek vpogled v neke zakonitosti oziroma tajnosti, procese, ki so tajni v podjetju, prepoved opravljanja poklica približno v isti panogi v naslednjih 2, 3, 4 ali 5 letih, odvisno od teh individualnih odločb, ki jih izdajo. To je v večini panog in poklicev že nekaj normalnega, v panogi, ki se imenuje samostojna sodna veja oblasti, pa je bilo to do sedaj zanemarljivo. Mislim, da je ta amandma logičen, da je normalen, da odpira predvsem neko transparentnost, večjo kvalitativnost sodniških in tudi, lahko rečem, pravniških poklicev, in da boste ta amandma Slovenske demokratske stranke vsi ostali poslanci podprli. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Gospod Brulc, izvolite.
Samo ena opomba: Penko je bil tožilec, ne sodnik, in je potem šel za odvetnika Zidarju. Hvala.
Hvala lepa. Je še kdo prijavljen za razpravo? Če ni, zaključujemo z razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali čez pol ure v okviru glasovanj. S tem prekinjamo to točko in tudi prekinjamo sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali čez pol ure, ob 15.35.
Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo s prekinjeno sejo zbora. Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Preden preidemo na postopek glasovanja, vas želim obvestiti, da bomo v okviru proračunskega paketa aktov najprej glasovali o Predlogu zakona o davku od srečk ter o Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodnih taksah. Nato bomo glasovali o Predlogu rebalansa proračuna Republike Slovenije za leto 2013, na koncu pa še o Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2013 in 2014. Nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o davku od srečk. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na tretjo obravnavo – na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba in Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Poslanke in poslance sprašujem, če želi kdo obrazložiti glas. Najprej odpiram možnost za prijavo za obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine. Prosim za prijavo, če želi kdo obrazložiti glas v imenu poslanske skupine. Gospod Franc Pukšič v imenu Slovenske ljudske stranke, izvolite.
Hvala lepa. Že na odboru in včeraj v stališču smo povedali, da tega zakona ne podpiramo predvsem iz razloga, ker se bo ob takšni znatni obdavčitvi zgodilo to, da se bodo tisti, ki igrajo na teh dveh loterijah – srečkah in športnih napovedih – preselili, tudi zaradi tehnike možnosti, drugam, izven države. To bo imelo bistveno več negativnih posledic prav v tistem delu, ko ti dve organizaciji financirata invalidske, humanitarne in športne organizacije, in bi s tem naredili proračunu več škode kot koristi, ker bodo na koncu sigurno tudi invalidske, humanitarne in športne organizacije delale dodatni pritisk na proračun Republike Slovenije. Suma sumarum, pod črto bi bila negativna s strani prihodkov v državni proračun in zato tega zakona ne podpiramo. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Pukšič. Želi še kdo obrazložiti glas v svojem imenu? Če ne [[...]]Se opravičujem, nisem vas videla. Mag. Vogrin, izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Spoštovani kolegice in kolegi! Za tako imenovano konsolidacijo javnih financ je ta vlada, ki je nastopila spomladi, izvedla dve skupini ukrepov: dvig davkov in dodatna zadolžitev. Menim, da velja vendarle priklicati v spomin misel znamenitega državnika Churchilla, da je poskus, da bi z dvigom davkov dvignili blaginjo prebivalstva, podoben, kot če bi stali v vedru in se poskušali dvigniti za ročaj. To zdaj delamo ves čas. Stojimo v vedru in se poskušamo dvigniti. To ni še nobenemu uspelo. Poglejte, četudi gre za srečke, je to vse narobe – ukrepi. Druge ukrepe potrebujemo. Dvig davkov in dodatno zadolževanje ne bosta postavila javnih financ na trdne temelje. Na trdne temelje bo javne finance postavilo samo gospodarstvo, ki bo več proizvedlo in ustvarilo večjo dodano vrednost. To je ključna stvar, in začnimo delati ukrepe v tej smeri. Hvala lepa. Ne morem glasovati za takšen predlog zakona, ker je v nasprotju z razvojem.
Hvala lepa, gospod Vogrin. Lahko glasujemo? Odpiram možnost za glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 41, proti 36. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujemo to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 4. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodnih taksah. Nadaljujemo z drugo obravnavo – z odločanjem o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 11. 7., ki ste ga prejeli na e-klop. Prehajamo najprej k 13. členu in na odločanje o amandmaju k temu členu, ki ga je vložila Poslanska skupina SDS. Želi kdo obrazložiti glas? Če ne, prehajamo na glasovanje. Odpiram možnost za glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 35, proti 45. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na naslednji člen oziroma amandma, in sicer k 22. členu, prav tako amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo besedo? Če ne, glasujemo. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 45. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na tretji, zadnji amandma, in sicer k 23. členu, prav tako amandma Poslanske skupine SDS. Lahko glasujemo? Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 35, proti 46. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in s tem z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavopredloga zakona. Ker v drugi obravnavi predlagani amandmaji niso bili sprejeti, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba in Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 33. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 33.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga rebalansa proračuna Republike Slovenije za leto 2013. Prehajamo na odločanje o splošnem delu predloga rebalansa proračuna. Želi kdo besedo? Želite besedo v imenu poslanske skupine? V imenu poslanske skupine ima besedo gospod Bogovič.
Dovolite, da v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke pojasnim in napovem naše glasovanje pri zelo pomembni točki, pri rebalansu proračuna Republike Slovenije za leto 2013. Kot sem že dejal, smo imeli v Slovenski ljudski stranki v teh dneh priložnost spregovoriti o precej usodnem proračunu, proračunu za leto 2013, proračunu, v katerem bo treba pokazati, s kakšnimi politikami se želi Slovenija rešiti iz primeža globoke krize in napak, ki smo jih storili v slovenskem političnem prostoru. Proračun, ki ga sedaj popravljamo, je bil pripravljen lansko leto oktobra in novembra in je bil sprejet v začetku decembra. Vsi lahko priznamo in vemo, da se je od tistega časa marsikaj zgodilo, da se napovedi, ki jih je takrat upoštevala Vlada pri pripravi dokumentov, o tem, da bo slovensko gospodarstvo začelo okrevati, niso uresničile, in da smo v tem času prišli v še globljo krizo, kot smo bili takrat. Zato nas je v teh dneh, ko smo imeli možnost razpravljati o tem rebalansu in tudi poslušati danes najbolj odgovorne na Vladi, predvsem predsednico Vlade, dokaj presenečalo, da je bilo ves čas govora samo o tem, da popravljamo nekaj, kar je bilo lansko leto narobe narejeno, in da gasimo požar, ki ga je povzročila prejšnja vlada. Manjkajo nam strategija, pogled, vizija te vlade, kako bi izšli iz te krize. Skozi politike, ki bi se morale odraziti tako na področju javne porabe, na področju principov zadolževanja in še na področju gospodarskega okrevanja, črpanja evropskih sredstev, ocenjujemo, da je pot, ki jo ubira Slovenija v tem trenutku, napačna, in da je to pot, ki bo na kratek rok doživela tudi nezaupnico v širšem prostoru, kateremu kot ekonomska država in kot suverena Slovenija pripadamo – v evropskem prostoru, v katerem so vedno bolj zaskrbljeni nad koraki, katere počnemo. V Slovenski ljudski stranki mislimo, da bi morali dosti več postoriti na strani konsolidacije javnih financ, imeti jasne korake na področju sanacije bančnega sistemain privatizacije, ne skozi dokumente, ki jih sedaj sprejemamo, nadaljevati s politiko dokapitalizacije bančnega sistema in na nek način zamegljevanja tistega izvirnega greha te poglobljene krize, ki jo imamo v Sloveniji v bančnem sistemu. Zaradi vseh teh stvari, s katerimi se ne strinjamo, bomo glasovali proti temu rebalansu proračuna. Kot smo že dejali, v nadaljevanju še vedno želimo konstruktivno sodelovati pri izboljšanju politik, katere si bo Slovenija izbrala za naslednje leto za izhod iz krize.
Hvala lepa. Želi še kdo obrazložiti glas? Gospod Vizjak v imenu poslanske skupine.
Spoštovana podpredsednica, ministra! V Slovenski demokratski stranki bomo predlogu rebalansa proračuna za leto 2013 nasprotovali. Za to obstaja vrsta razlogov. Nekaj je tudi takšnih, ki so zelo pomenljivi za sedanjo koalicijo, kajti rebalans proračuna je diametralno nasprotje dvema prioritetama, ki si jih je ta vladna koalicija zadala, ko je podpisala dogovor o sodelovanju. Zapisala je, da bo zniževala proračunski primanjkljaj, in sicer na način, da bo zniževala tudi tekoče odhodke oziroma omejevala plače v širšem javnem sektorju. In drugo je, da bo spodbujala konkurenčnost oziroma izboljševala poslovno okolje. Rebalans proračuna gre v nasprotno smer. To je tudi ključen problem. Primanjkljaj se z rebalansom zvišuje z ene milijarde na dobro milijardo in pol – za 53 %. Ob nižjih davčnih prihodkih se znižujejo tudi povračila evropskih sredstev v slovenski proračun. To pomeni, da se je ta vlada odločila, da bo manj ambiciozno črpala evropska sredstva, kar pomeni, da bo tudi manj povračil iz evropskega proračuna v slovenski proračun, kar za 250 milijonov evrov. To je slabo. Ta vlada z rebalansom znižuje obseg investicij in investicijskih transferjev, ohranja ali celo povečuje pa tekoče odhodke države in tekoče transferje. Dogaja se celo ta paradoks, da so investicije, investicijski odhodki in investicijski transferji skupaj manjši, kot je primanjkljaj v tem proračunu, kar pomeni, da sta primanjkljaj in zadolževanje na račun tekočih odhodkov in transferjev oziroma da smo prišli tako daleč, da se zadolžujemo za to, kar država tekoče potrebuje za funkcioniranje in ne za investicije. To je slabo. To je signal za alarm. Ne pripomore k okrevanju tistega, kar je ključno za izhod iz krize – okrevanju gospodarstva. Samo okrevajoče gospodarstvo nas lahko popelje iz primeža te krize, in nova delovna mesta posledično. To se da ustvarjati z bolj konkurenčnim poslovnim okoljem, boljšimi pogoji za gospodarjenje. Vlada pa z novimi davki in povečevanjem DDV prizadene še dodatni udarec gospodarstvu. Višji davki in manj investicij – to gotovo ne bo pripomoglo h gospodarski aktivnosti. To je odsev tega rebalansa in zato mu v Slovenski demokratski stranki nasprotujemo.
Hvala lepa. Želi še kdo obrazložiti glas? Gospod Möderndorfer v imenu poslanske skupine.
Za razliko od mojih predhodnikov bom malce krajši. V Pozitivni Sloveniji bomo podprli ta rebalans proračuna, ki ga je sestavila vlada Janeza Janše. Žal se tega zavedajo tudi na tej strani klopi. Njihov problem je nekaj drugega. Prekleto dobro vedo, kaj bi v resnici morali narediti, pa se tega bojijo, ker drugače ne bodo izvoljeni. Žal moramo popraviti to zadevo. Bojim pa se, da s tem rebalansom, in to priznamo, ne bomo popravili vseh napak, ki jih je s tem proračunom zagrešila. V Pozitivni Sloveniji bomo podprli ta rebalans.
Hvala lepa. Želi še kdo obrazložiti glas? Morda v lastnem imenu? Odprli bomo možnost za prijavo. Prijavljeni so štirje razpravljavci. Prvi je na vrsti gospod Brane Golubović.
Hvala. Spoštovani, prav lepo pozdravljeni! Sam bom podprl rebalans proračuna predvsem zato, ker stabilizira naše javne finance. V bistvu nam omogoča, da bomo do konca leta prišli kot normalna država. Razloge je povedal že moj vodja, ampak ta rebalans proračuna ohranja tudi investicije v višini 1,1 milijarde. Namenjamo sredstva za spodbude gospodarstvu skupaj s SID banko v višini 600 milijonov. Poleg tega aktivna politika zaposlovanja ostaja enaka, s tem da dodajamo dodatne spodbude za zaposlovanje mladih. Ohranjamo javno šolstvo, tudi podružnične šole na podeželju, ker ne ukinjamo normativov, in ohranjamo javno zdravstvo. Zdi se mi, da je podpora temu rebalansu odgovornost do države in državljanov. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti gospod Franc Pukšič.
Hvala. Kolegice in kolegi! Tako kot je bilo povedano s strani poslanske skupine, tega ne bomo podprli. Tudi sam tega ne bom podprl. Vprašanje je, za koga se dela rebalans proračuna. Ali se dela za koalicijo ali za opozicijo? Niti za ene niti za druge. Rebalans proračuna bi se moral delati za uspešno vodenje države. Glede na včerajšnji nastop ministra za finance, ki si je vzel izredno malo časa za to, ampak ga popolnoma razumem, zakaj – ker je njegovo stališče jasno, popolnoma jasno: da je treba najprej konsolidirati javne finance. Ker njegova predsednica Vlade in ministrska ekipa tega ni naredila, se mu je zdelo brezveze, da bi v tej smeri še naprej razpravljal o nečem, za kar ve, da je nerealno. Prišel je iz Bruslja, povedal je jasna stališča, kaj so se tam pogovarjali, in slišali smo, kaj je ministrska ekipa v Bruslju povedala. V Slovenski ljudski stranki smo vam ponudili pisno, smo poslali predsednici Vlade roko, pa vendar tega ne sprejemate. Ni pomembno, ali danes ali čez 14 dni, čez 14 dni brez obrazložitve glasu, brez besede, če bi spravili rebalans tako skupaj, da bi ga balansirali tudi na odhodkovni strani. Žal tega niste razumeli. Še več, ne boste verjeli in ne morete verjeti. Z Zoranom Jankovićem se skoraj nikoli nisem strinjal, tokrat se pa. Tudi on je spoznal, da je takšen rebalans "štala" za to državo in ga ne podpira! Ta rebalans nas vodi v nov rebalans, ki se je zgodil, in ne odpira niti enega delovnega mesta oziroma celo zapira tega gospodarskega osla, ki sedaj niti hoditi več ne more.
Hvala lepa. Gospod Jerko Čehovin.
V nasprotju z mojim predhodnikom bom rebalans podprl, predvsem iz razloga, ker sanira obstoječi proračun, ki je bil sprejet. V splošni razpravi sem že povedal, da ni rečeno, da je bil vsak proračun slab zaradi tega, ker so bile namerno nekatere stvari vnesene, ampak se je makroekonomska situacija spremenila. Sodbe Ustavnega sodišča so, sodbe evropskega sodišča so tudi – ki niso bile zajete v proračunu. Vsa razprava, ki smo jo imeli te dni, je bila podobna razpravi dveh beračev, ki se kregata o tem, čigava malha je bolj prazna in kdo bo bolj malho nastavljal. Rebalans ne more vnašati novih kontov, ne more prinašati novih postavk, o katerih je bilo govora. Vsa razprava se je bolj ali manj vrtela o proračunu, ne pa o rebalansu proračuna – popravku slabega proračuna in nerealnega proračuna. So pa očitno nekateri, ki mislijo, da se iz pirita da narediti zlato. Rebalans bom podprl tudi zaradi tega, ker v nasprotju s povedanim ne zmanjšuje investicijskih izdatkov v primerjavi z lanskim letom. Jih ne zmanjšuje. Kar je bilo do zdaj rečeno, ni resnica. Rebalans, še enkrat ponavljam, bom podprl, vse pa pozivam, da se boljše pripravijo za proračun za leto 2014.
Hvala lepa. Mag. Ivan Vogrin.
Hvala lepa. Spoštovani kolegice in kolegi! Moja kolegica Lejla, zdravnica, se bo zagotovo strinjala. Če hočete izvedeti stanje svojega zdravja, morate napraviti krvno sliko, in zdravnik specialist iz tega vidi večino. Zdaj pa si poglejmo krvno sliko države. Podatki o saldu državnega proračuna kažejo, da se primanjkljaj v državni blagajni znova povečuje z 1 na 1,5 milijarde evrov. Merjeno v odstotnem deležu ustvarjenega bruto družbenega produkta se bo primanjkljaj z lanskih 3,1 % povečal na 4,4 %. Če proračunskemu primanjkljaju dodamo še izdatke za sanacijo državnih bank, bo skupni javnofinančni primanjkljaj letos dosegel že 7,4 % bruto družbenega produkta. Zato ne presenečajo svarilne besede evropskega komisarja Rehna, da mora vlada ukrepati hitro, saj se nam čas izteka. Graf o eksponentni rasti slovenskega državnega dolga, ki se je povečal z 22 % bruto družbenega produkta v letu 2008 na 61,8 v letošnjem letu, je dovolj zgovoren. Zato je to pot v pekel. Razumem opozicijske in pozicijske poslance. Eni morate biti proti, drugi morate biti za. Status samostojnega poslanca ima veliko slabosti. Ima pa eno prednost: vedno lahko glasujem tako, kot mislim, da je prav. Ne morem glasovati za ta proračun. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo obrazložiti svoj glas? Vidim prijavo gospe Brunskole. Izvolite.
Hvala lepa. Lepo pozdravljeni! Rebalans pomeni popravek obstoječega proračuna. Kot je kolega Möderndorfer že povedal, in ne polemiziram z njim, ampak je jasno poudaril, da gre za popravek proračuna, ki ga je sprejela prejšnja vlada. Rebalans bom podprla. Minister za finance je na seji obrazložil, čeprav kratko, ampak jasno: konsolidacija javnih financ, sanacija bančnega sistema in razdolževanje gospodarstva, izboljšanje korporativnega upravljanja, umik države iz gospodarstva – to so prve prioritete. Naši cilji, kot je kolega Potočnik v imenu Pozitivne Slovenije poudaril, so finančna stabilnost, fiskalna konsolidacija, ki je nujna v Republiki Sloveniji, in ukrepi rasti. Nekateri kolegi, ki so včeraj in tudi že danes razlagali glas in razpravljali – vodili so nekatere resorje, kjer bi lahko izkoristili več kohezijskih sredstev, lahko izpeljali več ukrepov na področju gospodarstva, pa žal nismo uspeli. Upam, da bomo v letu 2014 imeli proračun, katerega bomo skupaj, tako koalicija kot opozicija, boljše pripravili in bili s tem vsaj do neke mere zadovoljni. Rebalans v danem trenutku bom podprla – rabimo pokojnine, rabimo javno zdravstvo in šolstvo. Ljudje od nas to pričakujejo.
Hvala lepa. Mag. Vizjak, izvolite.
Hvala lepa. Jaz ga pa ne bom podprl, ker rabimo predvsem učinkovito gospodarstvo. Ne potrebujemo samo tistih ponorov denarja, rabimo predvsem izvore denarja. To je ključna stvar, zakaj menim, da ga ni za podpreti – ker ne daje spodbudnega okolja za tiste, ki v tej državi ustvarjajo. Določen denar ste razdelili na tiste skupine, za katere menite, da so upravičene. Še nekaj, ta proračun klesti investicije. Prejšnja vlada je v bistvu sedanja vlada, saj sta dve stranki isti. Hočem povedati to, da ko tolčete po prejšnji vladi, tolčete po koalicijskih partnerjih, ker so sedeli tudi v prejšnji vladi. Govorim o DeSUS-u in o Državljanski listi. Ambiciozneje smo zastavili investicije in črpanje evropskih sredstev zaradi tega, ker smo verjeli, da to lahko pozitivno vpliva na gospodarsko aktivnost. Ni korektno primerjati načrt za leto 2013 oziroma proračun vlade Janeza Janše za leto 2013 s porabo za leto 2012, ker smo morali sklestiti vaš – od vlade Boruta Pahorja – primanjkljaj preko dveh milijard na milijardo in 100 milijonov evrov. Za eno milijardo smo sklestili primanjkljaj. Res je šlo delno na račun investicij v letu 2012, ampak eno leto kleščenja investicij je dovolj, zato bi bilo dobro, da se primerjate z letom, ki je bilo načrtovano skozi proračun 2012. Še nekaj. Občinam jemljete približno 70 milijonov evrov za investicije in Ljubljani ne dajete niti evra novih investicij ali denarja. Menim, da je to veliko razočaranje vaših zvestih volivcev, Pozitivci, ki so stavili na vašega do nedavnega zamrznjenega predsednika, ki je obljubljal Ljubljani več denarja svoje vlade. Kje je ta denar, spoštovani, z novo vlado, ki jo je sestavil gospod Zoran Janković?
Hvala lepa. Gospod Bogovič, izvolite.
Zdajse javljam kot posameznik, prej sem se v imenu poslanske skupine. Še enkrat me danes preseneča kratkovidnost pri razpravi oziroma obrazložitvi glasov pri rebalansu proračuna – kot da nekdo ne vidi dlje kot do nekaj mesecev nazaj. Včeraj sem poskušal v predstavitvi poslanske skupine predstaviti grafe, ki krepko segajo v kar nekaj slovenskih vlad. Vsi skupaj se šele danes zavedamo, da govorimo o trendu, ki je trend zadnjih 8 let, ki je dobil pospešek po nastanku krize, in tukaj nekateri nekdanji ministri poslušamo, kako nismo znali črpati evropskih sredstev. Spoštovani kolegi, v letošnjem letu bo lahko velik del okoljskih investicij podpisal kolega minister Židan zato, ker se je v lanskem letu vlada sestajala na tedenskih koordinacijah. Tedensko so bili ministri odgovorni za kohezijska sredstva od devetih do desetih skupaj in so tekoče reševali probleme. V decembru, januarju in februarju je bilo toliko razpisov, da bo za okoljsko infrastrukturo možno podpisati 600 milijonov investicij, od tega je dobra polovica evropskih. Tudi v Beli krajini se je vodovod pospešil v tistem času, ko sem ministroval, zato so takšne pripombe od spoštovane kolegice malce nevljudne, predvsem pa zavajanje ljudi. Želim, da kolegi, ki boste letos skrbeli za kohezijska sredstva, naredite toliko kot smo v lanskem letu, in bo za vse nas toliko bolje. Pri sprejemanju rebalansov proračuna in pri politikah, ki se krojijo skozi proračunske dokumente, skozi zakon o izvrševanju proračuna, pa usmerite pogled dlje kot samo 8 mesecev naprej, ker očitno ga za nazaj ne morete usmerjati. Glasoval bom proti temu kratkovidnemu rebalansu proračuna, ki ste ga pripravili.
Hvala lepa. Mag. Marko Pogačnik.
Kolegice in kolegi! Rebalansa proračuna ne bom podprl zaradi tega, ker je ta rebalans izrazito nerazvojno naravnan. Zdaj se pokaže, da gre za diametralno nasprotje, kar je koalicija obljubljala prej in kar dela sedaj. Jemlje se denar s področja investicij, dodatno se obremenjuje gospodarstvo, dvigujete davke. Vsaj potihoma sem upal, da boste glede na dvigovanje davkov poskušali s temi prilivi vsaj malo pomagati gospodarstvu, jih nameniti za investicije. To pomeni, da ta koalicija ne ve, da ima davek tudi razvojno funkcijo. Davek verjetno ocenjujete samo kot polnjenje proračuna. Nerazumevajoče in zaskrbljujoče je predvsem to, da se jemljejo sredstva na področju črpanja evropskih sredstev za več kot 250 milijonov kljub temu, da ima minister za finance v predalu pogodbo z Evropsko investicijsko banko v višini 500 milijonov evrov. Nedvomno je tudi to, da so verjetno velik doprinos k temu rebalansu prispevali tudi poslanke in poslanci Pozitivne Slovenije, poslanke in poslanci Socialnih demokratov, glede na to, da se bistveno povečujejo odhodki za obresti, kajti eno leto ste potrebovali, da ste sprejeli fiskalno pravilo, vložili ste referendumske podpise za slabo banko in za Zakon o Slovenskem državnem holdingu. Ta rebalans proračuna Slovenije ne bo popeljal iz krize. Ta rebalans proračuna ne bo odprl novih delovnih mest. Ta rebalans proračuna ne bo zagnal gospodarstva. Zaradi vsega tega rebalansa proračuna ne bom podprl.
Hvala lepa. Ljubo Žnidar, izvolite.
Spoštovani! Tudi jaz ne bom podprl predloga rebalansa za letošnje leto, kajti rebalans ne gre v smeri stabiliziranja javnih financ. Veliko je leporečja, kako spodbujati, razvijati in pomagati gospodarstvu, ampak ta rebalans je naravnan proti gospodarstvu. Bom navedel zelo jasno sliko: s povečanjem davkov obremenimo gospodarstvo, z občutnim zmanjšanjem investicij v rebalansu pa vzamemo delo gospodarstvu. Saldo je na koncu absoluten minus. Tak rebalans ni razvojno naravnan, kajti investicije so tisti razvoj, ki da zagon gospodarstvu, in če tega ni, potem tudi razvoja ni. Rebalans je naravnan ravno v nasprotno smer. Vzdržal bo mogoče 4 mesece, potem pa bo zmanjkalo denarja in bo na vrsti spet nov rebalans. Negativno naravnanega rebalansa, ki ni v prid stabiliziranju javnih financ, absolutno ne morem podpreti. Hvala.
Hvala lepa. Zdaj vas je več takih, ki želite razpravljati, in bom odprla možnost za prijavo. Odpiram možnost za prijavo. Štirje prijavljeni razpravljavci, prvi je na vrsti gospod Andrej Čuš.
Hvala za besedo. Z julijskim dvigom davka na dodano vrednost smo se lahko soočili z izrazito antisocialno politiko vlade Alenke Bratušek, saj je dvig davka na dodano vrednost ukrep, ki enako prizadene najbogatejše in po drugi strani tiste, ki so socialno najbolj ogroženi. Slednje bo najbolj prizadel dvig spodnje meje davka na dodano vrednost – podražile se bodo tudi osnovne življenjske potrebščine in dobrine. Skrb zbujajoče je tudi to, da vsak nov teden vlade Alenke Bratušek skorajda prinese nove davke. Že tako močno obremenjeno gospodarstvo bo obremenjeno še bolj, in vse, kar dela in hodi, bo plačevalo več predvsem zaradi nesposobnosti naše vlade, vlade Alenke Bratušek. Da vlada Alenke Bratušek ne obvladuje situacije, pri tem pa niti nima jasno izdelane strategije, kaže tudi predlog rebalansa proračuna za leto 2013, ki ne nakazuje prihodnosti in ne kaže na stabilizacijo javnih financ. Rebalans ne bo zdržal in verjetno bomo že jeseni tukaj spet debatirali o novem. Vlečni konj vlade Alenke Bratušek je vseskozi govoril o zagonu gospodarstva in črpanju evropskih sredstev, zato me čudi vladna napoved zniževanja prihodkov za 250 milijonov evrov s strani sredstev Evropske unije. Tako imenovanega investicijskega zagona, kot je rekel gospod Mišič, ne bo. Prav tako ne bo novih delovnih mest. Mladi smo prav tako proti zadolževanju na naš račun in na račun prihodnjih generacij. Recimo stanje, ko ima proračun 8 milijard prihodkov, odhodkov pa je za slabih 10 milijard, je nesprejemljivo in kaže na to, da vlada Alenke Bratušek na račun zadolževanja kupuje socialni mir, pri tem pa brani mnoge neupravičene privilegije. Včasih so pobirali desetino, pod vlado Alenke Bratušek pa nam bo ostala desetina.
Hvala lepa. Gospod Jožef Kavtičnik, izvolite.
Hvala lepa. Rebalans je korekcija, in rebalans je korekcija proračuna, ki ste ga sprejeli vi. Kot je kolega Jerko dejal, ne verjamemo, da ste želeli slabo, ste pa želeli drugače, in to je razlika. Vidite in delate drugače, mi vidimo in delamo drugače. Ta trenutek popravljamo tisto, kar ste naredili narobe. Tudi sam želim popraviti in narediti korekcijo nekaterih vaših izjav. Dejali ste, da je 700 milijonov za investicije več, kot je milijarda 100 milijonov. Tu je treba narediti korekcijo – v rebalansu je za milijardo 100 milijonov sredstev namenjenih investicijam in to je verjetno več kot 700 milijonov. Istočasno v tem rebalansu dajemo 22 milijonov več za izobraževanje. To je tudi investicija, investicija v znanje in razvoj. Zato bom ta rebalans podprl. Če se bomo šli to, kdo kaj vidi, kdo več vidi in kdo manj vidi, vam povem, da mi vidimo drugače kot vi.
Hvala lepa. Marijan Pojbič, izvolite.
Hvala, spoštovana gospa podpredsednica! Uvodoma moram povedati, da tega rebalansa ne bom podprl. Prepričan sem, da če bi sedanja vlada in ta koalicija, katere polovica prihaja iz prejšnje koalicije, šli po poti, ki jo je začrtala vlada Janeza Janše, ta rebalans ne bi bil potreben, in bi bil ta rebalans v celoti sprejemljiv. Ta vlada in ta koalicija sta se odločili za popolnoma drugačno pot in poskušata reševati slovensko gospodarstvo in Slovenijo z dvigovanjem davkov. S tem rebalansom vlada zmanjšuje sredstva, vsaj 70 milijonov, za lokalne skupnosti, za investicije. Če misli, da bo lahko peljala to družbo v lepšo in boljšo prihodnost na način, da bo na eni strani dvigovala davke, na drugi strani pa ne bo čisto nič storila za to, da bi vzpostavila pogoje za konkurenčno gospodarstvo, za odpiranje novih delovnih mest, je to velikanska napaka. Ta rebalans proračuna izraža prav to, zato je za Slovensko demokratsko stranko, zame in za večino državljank in državljanov Republike Slovenije nesprejemljiv in ga tudi ne bomo podprli.
Hvala lepa. Matjaž Zanoškar, izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani! Ta rebalans sprejemam kot neko finančno gimnastiko, ki je absolutno oblikovana na podlagi realnih ekonomskih parametrov. Ne glede na to, da kolegice in kolegi govorite, da rebalans ni dober, da rebalans ne vsebuje zadosti sredstev za investicije in ni razvojno oblikovan, dvomim v vašo iskrenost, vašo poštenost, ker se mi zdi, da imate vsi toliko pojma o tem, da lahko zapravimo in porabimo toliko, kolikor je na razpolago. Ampak ta rebalans je preslikava realnega stanja. Poglejte, če ta rebalans korigira proračun, ki je bil sprejet v vaši vladi, potem ste lahko vi načrtovali tak proračun, ki je bil razvojno, investicijsko naravnan, vendar kaj to pomaga, če ste ga načrtovali na način, ki ni imel realne osnove. Danes vemo, da so parametri drugačni, da se je v tem času spremenilo marsikaj in da tega denarja, tudi če ste ga vi načrtovali, ne moremo realizirati. Kaj pomeni potem to? To je realno stanje, ki je preslikava na to finančno gimnastiko, kot sem rekel. Tudi v tej preslikavi je kolikor se da možno tudi spodbujanje zaposlovanja mladih, je investicijsko naravnano, in na koncu koncev predstavlja vzdržnost delovanja celotnega sistema države. To je zame absolutno zelo pomembno. Absolutno ni debate, rebalans bom podprl.
Hvala lepa, gospod Zanoškar. Mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani! Tega proračuna ne morem podpreti, in sicer iz naslednjih razlogov. Prvič, zaradi tega, ker je premalo varčevalen. Dejansko se sredstva za plače v javni upravi znižujejo premalo. Zaradi tega je prevelik primanjkljaj. Na drugi strani se premalo sredstev namenja za investicije, predvsem za zagon gospodarstva. Ali je ta proračun bolj realen, kot je bil realen prejšnji proračun, ki ga je izvajala vlada Janeza Janše, bomo videli. Razumem, da nova vlada izvaja svoj proračun, vendar ta proračun je enostavno premalo ambiciozen. Navsezadnje na številnih področjih to ugotavlja tudi Evropska komisija. Predvidevam, da bo treba narediti še en popravek tega proračuna v letu 2013 zaradi premajhne ambicioznosti na področju odhodkov. Odhodki so previsoki, primanjkljaj je prevelik, in to ni tisto, kar je v paktu stabilnosti, in tisto, kar smo se Evropski komisiji zavezali, da bomo naredili. Mislim, da je to glavni problem in zaradi tega vsekakor ne morem podpreti tega proračuna. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Franc Breznik.
Najlepša hvala za besedo. Jaz bi vseeno podal nekoliko drugačno mnenje od mojih kolegov in kolegic, ker menim, da Vlada s tem rebalansom proračuna v bistvu končuje ekonomsko recesijo, nekako končuje z rešitvijo, da izhajamo iz ekonomske recesije in gremo v ekonomsko depresijo. To pomeni, da gremo v totalno uničene proizvodnje, totalni padec BDP za več kot 10 %, in to se bo zgodilo v naslednjem dobrem letu in pol v Sloveniji. Vsi tisti, ki menite drugače – mislim, da bomo srečali vse naše argumente, ki bodo prišli v roku enega leta. Prvič, v rebalansu niste upoštevali spremenjenih okoliščin, v katerih se nahaja naša država. Z vstopom Hrvaške v Evropsko unijo je nastopilo drugačno obdobje. Nismo več glavni steber na Balkanu, ampak je to sedaj postala Hrvaška. Vse svoje prednosti kot taka država smo izgubili. To so leta izgubljenih priložnosti. Rebalans proračuna ne vzdrži neke ekonomske doktrine, nekaj konservativnega liberalizma, ki ga je peljala Janševa vlada, in ki se je pokazal pri investicijah oziroma, lahko rečem, pri evropskih investitorjih v ceni obveznic, ki so bile nekaj nad 4 %. Z vstopom te nove vladne koalicije, s spremembo ekonomske politike se je pokazala vsa razsežnost tega nepoznanega tržnega gospodarstva, in vse vodi v eno veliko ekonomsko katastrofo. Tega ne morem podpreti. Sem na strani tistih, ki v to državo največ vlagajo, in tisti so sedaj najbolj kaznovani. Kaznovani so kmetje, kaznovani so delavci, predvsem pa podjetniki. Še ena zadeva, na katero moram opozoriti, je še ena rdeča luč za tuje investicije v Republiko Slovenijo. Vsak, ki ima neko normalno ekonomsko miselnost, ne more podpreti rebalansa tega proračuna. Hvala.
Hvala lepa. Alenka Jeraj, izvolite.
Hvala za besedo. Dejstvo je, da z rebalansom povečujete primanjkljaj za pol milijarde evrov. Niste imeli težav pri nižanju sredstev za kulturo, socialo, investicije in druga področja, ste pa našli 4 milijone evrov sredstev več za plače, kar ste morali najti glede na to, da ste samo v aprilu povečali število javnih uslužbencev za 200 ljudi. Našli ste tudi denar za urad bivšega predsednika. Sploh ne vem, kaj počne bivši predsednik in zakaj rabi urad. Če ima kdo probleme in državo zastopa oziroma predstavlja na uradnih poteh itd., je to aktualni predsednik, tako da res ne vem, zakaj potrebujemo 4-krat več denarja za bivšega predsednika republike. Našli ste tudi dodatni denar za informacijsko pooblaščenko. Prav tako ste našli dodatni denar za Komisijo za preprečevanje korupcije. Celo več bodo dobili, kot so v lanskem letu porabili. Huda radodarnost. Ne vem, zakaj. Tisti, ki pravite, da je vaš rebalans boljši, kot je bil naš proračun – kako je lahko rebalans boljši, če pa povečujete primanjkljaj? Za pol milijarde povečujete primanjkljaj, kršite obljube, ki ste jih sami dali, zaveze, ki ste jih sami dali. Zato tega rebalansa ne bom podprla.
Hvala lepa. Želi še kdo obrazložiti svoj glas? Gospa Lejla Hercegovac, izvolite.
Lepo pozdravljeni! Rebalans bom podprla zato, ker ohranja javno zdravstvo in javno šolstvo. Tri dni poslušam o rebalansu stvari – popolnoma razumem, da ima vsak, ki sedi v tej dvorani, pravico povedati, kaj misli, ali bo podprl ali ne bo. To je njegova pravica. Ne moti me, da kolegi ne bodo podprli rebalansa, ker imajo to prav, ampak me motijo nastopi, ki se vrstijo zadnje tri dni. Enkrat sem v Državnem zboru povedala, da sem proti kameram in televiziji, da nas snemajo in prevajajo ljudem od zunaj. Ker če ne bi bilo kamer, ne bi bilo propagande gospoda Jankovića, gospoda Janše, premierke Alenke Bratušek, osebnih zamer, besed, ki niso primerne za Državni zbor. Nastopi, ki jih imajo nekateri ali večina, bodisi da so dobili navodila od svojega šefa, bodisi da sami čutijo, da tako morajo nastopati, res niso primerni za Državni zbor. Kakorkoli že, vsebinsko lahko ne podpremo, ampak korektni nastopi pa res morajo biti. Rebalans bom podprla.
Hvala lepa. Vendarle smo pri obrazložitvah glasu v zvezi s splošnim delom rebalansa. Besedo dajem gospodu Tanku.
Hvala lepa za besedo. Tri izjave treh najvidnejših predstavnikov Pozitivne Slovenije vzbujajo strah. V ponedeljek je predsednica Vlade Alenka Bratušek, ko je prihajala odgovarjat na poslanska vprašanja, dejala, da novih ukrepov v zvezi z proračunom ne načrtujejo. Včeraj je v predstavitvi minister Uroš Čufer dejal: "Sprejmite ta rebalans, da gremo delat in da bomo pripravili nove ukrepe za stabilizacijo in normalizacijo." Včeraj je nekdanji predsednik Pozitivne Slovenije, ustanovitelj stranke gospod Janković rekel: "Ne podprite rebalansa proračuna." Trije najvidnejši predstavniki stranke Pozitivne Slovenije, ki so predlagali proračun, dajo tri zelo različne izjave, ki so po svoje tudi zelo simptomatične za način dela koalicije in tudi za način priprave proračuna in izvrševanje proračuna oziroma rebalansa. Ni res, da se borite za ohranitev javnega zdravstva. Pred nekaj dnevi je žena predsednika Socialnih demokratov dobila koncesijo za privatno opravljanje dejavnosti. Cel kup izjav, ki smo jim priča te dni v obravnavi tega akta, kaj vse ohranjate, je podprtih z dejanji, izjavami in argumenti, zakaj glasovati proti, in to od najvidnejših predstavnikov sedanje koalicije: predsednika SD, nekdanjega predsednika PS Zorana Jankovića, sedanje vršilke dolžnosti gospe Alenke Bratušek in finančnega ministra. Glasoval bom proti, tudi iz previdnosti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo obrazložiti glas? Če ne, glasujemo. Odpiram možnost za glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti 34. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da je splošni del rebalansa proračuna sprejet. Prehajamo na odločanje o posebnem delu predloga rebalansa proračuna, in sicer o amandmajih. Odločanje bomo opravili na podlagi amandmajev, ki so bili vloženi 9. 7. 2013, najprej pa bomo obravnavali proračunskega uporabnika Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih k štirim podprogramom. Najprej bomo glasovali o amandmajih k podprogramu Lokalno razvojna infrastruktura. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine NSi k podprogramu Lokalno razvojna infrastruktura. Lahko glasujemo? Izvolite, gospod Tonin.
Lepo pozdravljeni! Ta amandma bom podprl. Prosim tudi vas, kolegice in kolege, da ta amandma podprete. Gre za več denarja občinam iz preprostega razloga, ker se v letošnjem letu zaključuje evropska finančna perspektiva 2007–2013 in občine ta denar krvavo potrebujejo. Zelo lepo vas prosim za podporo.
Hvala lepa, mag. Tonin. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 38, proti 46. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da amandma žal ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Lokalno razvojna infrastruktura. Želi kdo obrazložiti glas? Gospod Vizjak.
Jaz vas prav tako lepo, če ne še lepše kot poslanski kolega Tonin, prosim za podporo temu amandmaju zaradi tega, ker je vsota nekoliko višja. Kot smo že prej ugotovili, rebalans jemlje približno 70 milijonov evrov občinam za investicije. Govorimo o investicijah v lokalno razvojno infrastrukturo. Doslej se je izkazalo, da so investicije, ki jih vodijo občine, racionalne in tiste, ki jih občani najbolj potrebujejo, zato menim, da bi dodatna sredstva za razvoj te lokalne infrastrukture pomenila pomemben razvojni impulz in hkrati impulz za oživitev gospodarstva ter s tem učinkovitejše črpanje evropskih sredstev. Zato se priporočam za podporo temu amandmaju.
Hvala lepa, mag. Vizjak. Opozarjajo me, da želite še razpravljati. Kdo želi obrazložiti glas? Gospod Pukšič, izvolite.
Zakaj je treba to podpreti? Upam, da boste tudi poslanke in poslanci iz koalicije podprli, ker prihajate iz okolja, iz občin, kjer imajo doma v predalih dobljene sklepe s strani agencije za kmetijske trge na programu 323. Sklepi so, pogodb pa ne morejo podpisati, in jim s strani agencije sporočajo: dajte, pritisnite na svoje poslance in na ministra za kmetijstvo, da bomo lahko te investicije speljali še letos. Odgovarjajo jim, da tega letos ne bo, ker država nima denarja. Ne tega delati, ker boste naredili škodo, ker so ti projekti sofinancirani s strani evropske skupnosti. Obdobje 2007–2013 se zaključuje, in črpanje sredstev iz EU je žal preslabo, tudi zato, ker v obdobju Pahorjeve vlade v letu 2009 v celem letu ni bilo niti enega razpisa. To pa zaradi tega, ker so si takrat med seboj metali žogico pinkponk, kdo bo nosilec nad temi sredstvi, in je takratna državna sekretarka brez vednosti ministra Gjerkeša ali ministra Gasparija klicarila po telefonu evropski skupnosti. Takrat je minister Gjerkeš jasno povedal, da bo vso odgovornost za nečrpanje teh sredstev, kolegica Renata, nosila tudi državna sekretarka, ker si že spraševala, kdo je za to odgovoren. V prejšnjem mandatu sem v imenu Slovenske ljudske stranke nekajkrat postavil vprašanje predsedniku vlade Borutu Pahorju, ki je jasno in glasno povedal, da nosi vso odgovornost. Odgovornost je žal samo politična. Nekateri ste takrat sedeli prav v tisti največji politični stranki, ki je preprečila možnost koriščenja sredstev. Tako kot je naš predsednik stranke Franci Bogovič povedal, v času, ko smo bili na vladi, se je ministrska ekipa sestala vsak teden, pripravila podlago za črpanje evropskih sredstev. Vi to nalogo samo nadaljujte. Zato je nujno treba ta amandma podpreti, in verjamem, da ne boste imeli velikih težav z uskladitvenim amandmajem ob sprejemanju proračuna, ker ste ga morali dati zaradi tega sprejetega amandmaja. Tukaj ne gre za visoko politiko, gre za malo denarja in gre za lokalne skupnosti. Gre za celo državo.
Hvala lepa. Mag. Vogrin, izvolite.
Spoštovani kolegice in kolegi! 4. julija je bilo v tej dvorani vseslovensko srečanje Slovencev, ki so po celem svetu, v Ameriki, Avstraliji, Švici itd. Veste, kaj je bilo mnenje enega od teh ljudi? Z njegove perspektive je Slovenija kot avtomobil, ki potiska na plin, istočasno pa ima zategnjeno ročno zavoro. Glejte, če ne bomo nič investirali, kaj je sploh smisel? Lokalne ceste oziroma lokalna infrastruktura je v teh letih, odkar je kriza nastala, takšna, da ko se vozimo po teh cestah, ne veš več, ali se pelješ po makadamski cesti ali se pelješ po asfaltirani. Približno tako, kot smo se včasih vozili po Srbiji, Albaniji ali Kosovu, samo tam je stanje drugačno. Politično modro bi bilo, da bi pozicija za razliko od prejšnjih mogoče enkrat pokazala malce širše razumevanje in bi rekli: ta amandma bomo podprli in pokazali gesto dobre volje in tudi neko simbolično razumevanje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Zvonko Lah, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Ko so nas polna usta, kako bomo počrpali evropska sredstva, so projekti na področju varstva okolja, kjer občine želijo ljudi oskrbeti z zdravo pitno vodo, zgraditi kanalizacije, čistilne naprave, kar je država obljubila evropski skupnosti, da bo zgradila do določenega časa. Občine so financirale v te projekte, v pripravo projektov, odkup zemljišč, precejšnja sredstva, sedaj pa zaradi povečanja stroškov predvsem na področju sociale in varstva predšolskih otrok ugotavljajo, da jim praktično več ne ostaja nič sredstev za investicije. Do konca leta želimo počrpati čim več teh evropskih sredstev, kjer je tudi soudeležba občinskega denarja. Vse občine bodo morale, ker se znižuje sredstva, tudi sprejeti rebalanse svojih proračunov. Povejte mi, kaj bodo črtali – vrtce, socialo ali investicije? Kako bo izgledalo konec leta, ko izvajalci ne bodo dobili plačanih računov? Prepričan sem, da bo na področju prometne infrastrukture in okoljske infrastrukture bistveno manj počrpanega, kot je s tem proračunom določeno, da ne bo samo 250 milijonov manj, ampak da bo 500 milijonov manj, ker smo sredi julija in bi morali biti projekti do konca septembra zaključeni, da lahko pričakujemo še črpanje teh evropskih sredstev. Nekatere občine, čeprav so pripravile projekte in si jih zelo želijo, je zelo strah, da ne bodo imele od kod plačati svoj delež. Zato apeliram tudi na tiste poslance, ki so bili aktivni ali pa so še aktivni v lokalni skupnosti, da ta amandma podprete. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Ljubo Žnidar, izvolite.
Spoštovani! Tudi jaz predlagam, da se podpre amandma k povečanju sredstev za investicije na lokalni samoupravi oziroma konkretno na občinah. Vsi večji državni infrastrukturni projekti stojijo. Stojijo v glavnem iz dveh razlogov. Prvič, ker je velika težava in problem umestitev v prostor, in po drugi strani še tisti, ki so pripravljeni, več ali manj vsi padajo na javnih razpisih. Z rebalansom jemljemo investicijska sredstva občinam, da še tistim malim obrtnikom, še tistim malim gradbincem vzamemo posel. Predlagam, da tudi ostali kolegi poslanci podprete predlog, da se povečajo investicijska sredstva občinam.
Hvala lepa, gospod Žnidar. Še kdo želi obrazložiti glas? Gospa Brunskole, izvolite.
Hvala lepa. Kot nekdanja predstavnica lokalne skupnosti dobro vem, kako veliko občinam pomenijo ta sredstva. Tudi v mandatu prejšnje vlade sem govorila, da so občine generatorji razvoja, in me je kdaj kdo tudi malo okrcal v zvezi s tem. Še danes sem na tem stališču. Gre za eno zadevo. V danem trenutku sredstev ne moremo povečati, če jih ni od kje vzeti. Saj kolegi iz opozicije to dobro razumejo, tudi kolega Pukšič, ampak lepše je všečno nastopiti, tako povedati. Ni pa omenil, da bi si želel dati tudi Ljubljani. Ne vem, zakaj ni še tega povedal. V danem trenutku tega amandmaja ne morem podpreti, bom pa v letu 2014 zagotovo vse tisto, kar bo v čim večji meri pomagalo tudi občinam.
Hvala lepa, gospa Brunskole. Gospod Jože Tanko, izvolite.
Hvala lepa. V izogib nerazumevanju, nobenega amandmaja, gospa Brunskole, ni možno vložiti, če ni uravnotežen, ker o njem ni možno niti razpravljati niti odločati. Vsi amandmaji, ki smo jih v poslanski skupini vložili, imajo namen in imajo vero. Izjave, ki jih slišimo, so nekorektne. Sam bom ta amandma podprl, kot tudi vse ostale.
Hvala lepa. Je vse v redu, gospa Brunskole in gospod Pukšič? Želi še kdo obrazložiti svoj glas? Izvolite, gospod Franc Breznik.
Najlepša hvala. Tudi jaz sem mnenja, da so občine ne samo generatorji vseh večinoma manjših investicij, ampak so te investicije izredno transparentno vodene. Večina županov, ne samo, da ima nadzor z občinskim svetom, nadzornim odborom, ampak tudi ostalih občanov v manjših občinah. Verjamem, da so lahko vsaj v teh hudih časih, recesijskih časih te manjše investicije v občini, kjer vsaj ublažijo del tistih zadev, kar se tiče tudi malega obrtništva. Prepričan sem, da se denar najde. Mislim, da sem že večkrat opozoril, tudi na Odboru za gospodarstvo, da je država samo v 3 ali 4 mesecih letošnjega leta zaradi napačne trošarinske politike izgubila 50 milijonov evrov, od tega 32 milijonov evrov v naftnih derivatih in 18 milijonov v cigaretnih trošarinah. Tukaj je ta denar. Vlada lahko z uredbo nonstop po vsaki seji vlade spreminja 50 plus ali 50 minus. To jim zakon določa in lahko to izredno hitro spremeni. Opozarjam in večkrat sem opozoril, da ravno tukaj obstajajo še večja sredstva, da Slovenija pridobi ta sredstva in da se ta namenijo za investicije občinam. Polna usta so vas tudi ostalih kolegov in kolegic vedno v občinah, kjer delujete. Menim, da boste podprli ta amandma. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo obrazložiti glas? Če ne, prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 38, proti 45. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo še o amandmaju Odbora za finance in monetarno politiko k podprogramu Lokalno razvojna infrastruktura. Želi tukaj kdo obrazložiti glas? Če ne, glasujemo. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 83, proti nihče. [[Za je glasovalo 83.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmajih k podprogramu Spodbude za novonastala podjetja in njihovo rast. Odločamo o prvem amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Spodbude za novonastala podjetja in njihovo rast. Želi kdo obrazložiti glas? Mag. Vizjak, izvolite.
Hvala lepa. Gre za to, da želimo s tem amandmajem vsaj delno popraviti rebalans proračuna, ki je Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo urezal za 62 milijonov evrov, predvsem evropskih sredstev, in sicer ključni del za spodbujanje novonastalih podjetij in za nadaljnjo rast teh podjetij. Sicer pozdravljam del bilance B, ki se namenja bolj ali manj povratnim sredstvom za spodbujanje gospodarstva, vendar so v nekaterih specifičnih primerih, še posebej tistih, ko govorimo o novonastalih podjetjih, ključna tudi zagonska sredstva oziroma štartne subvencije. Slabo je, da se tukaj znatno znižujejo sredstva, zato predlagamo, da v smislu aktivacije gospodarstva, v smislu ustvarjanja novih delovnih mest, v smislu paradigme "think small first" oziroma "pomisli najprej na male", ki velja na evropski ravni, ta amandma izglasujejo, zagotovijo ta dodatna sredstva za financiranje novonastalih podjetij in za sofinanciranje njihove rasti.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 46. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o drugem amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Spodbude za novonastala podjetja in njihovo rast. Želi tukaj obrazložiti kdo glas? [[Ne.]] Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 32, proti 45. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju k podprogramu Zagotavljanje ugodnega okolja za razvoj turizma. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine NSi k temu podprogramu. Želi kdo besedo? Izvolite, mag. Tonin.
S prejšnjim amandmajem smo za potrebe promocije slovenskega turizma zagotovili 3 milijone evrov. S tem amandmajem bi zagotovili še dodatna 2 milijona evrov. Mislim, da je to zelo pomembna naložba oziroma zelo pomembna investicija v slovensko prihodnost. Slovenski turizem v tem trenutku zaposluje 46 tisoč ljudi in z vsakim evrom bi ustvarili kakšno novo delovno mesto več. Danes imamo vsi skupaj ponovno priložnost, da s pritiskom na tipko za ustvarimo kakšno novo delovno mesto. To so konkretni prispevki, ki jih lahko naredimo v tem parlamentu. Glede na to, da število glasov variira od tega, kako lepo človek prosi, bi vas kljub temu še enkrat zelo lepo prosil za podporo temu amandmaju.
Hvala lepa, mag. Tonin. Gospod Möderndorfer, izvolite.
Glasoval bom proti predvsem zaradi tega, ker je več kot jasno, da iz načrtovanih programov, in tisto, kar na tem področju potrebujejo – so več kot jasno izrazili, da potrebujejo 3 milijone in s tem se tudi popravlja. V vsakem primeru bi na koncu bila sredstva prenesena, ker tega denarja ne bi porabili. Ta promocijski amandma, ki je bil vložen, nima svojega lastnega efekta. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 33, proti 47. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmajih v podprogramu Učinkovito trženje in promocija Slovenije. Najprej odločamo o amandmaju Poslanske skupine NSi k temu podprogramu. Želi kdo obrazložiti glas? [[Ne.]] Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 32, proti 45. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo še o amandmaju Odbora za finance in monetarno politiko k istemu podprogramu. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 79, proti 1. [[Za je glasovalo 79.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika Ministrstvo za kmetijstvo in okolje. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine NSi k podprogramu Odprava posledic naravnih nesreč. Gospod Tonin, izvolite.
Hvala. Ta amandma je namenjen za financiranje posledic, ki so jih ustvarile oziroma naredile naravne nesreče. V preteklih letih jih je bilo kar nekaj, in številne občine odpravljajo naravne nesreče še iz leta 2010, tako da bi ta denar krvavo potrebovale. Tudi iz tega naslova vas prosim, da ta amandma podprete, ker bi na nek način preprečili morebitno novo škodo in zaščitili tudi kakšno življenje. Če je šlo pri prejšnjem amandmaju za ustvarjanje novih delovnih mest – kolega Möderndorfer je rekel, da je šlo za promocijski amandma, vendar me ta izraz ne moti, če imenuje ustvarjanje novih delovnih mest promocijski amandma –, potem recimo temu, da je ta amandma za reševanje življenj. Prosim, da ga podprete.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 33, proti 43. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika Ministrstvo za infrastrukturo in prostor in na odločanje o vloženih amandmajih k dvema podprogramoma pri tem proračunskem uporabniku. Najprej odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Vzdrževanje javne železniške infrastrukture. Mag. Vizjak, obrazložitev glasu.
Spoštovani! Obrazložil bom glas kar k obema amandmajema, k temu in naslednjemu, da se potem posebej ne prijavljam, kajti gre za zelo soroden namen. Najprej gre za vzdrževanje javne železniške infrastrukture in potem gre za investicijsko dejavnost na železniški infrastrukturi. Tudi v pogovoru z ministrom za infrastrukturo je več kot jasno, da so slovenske železnice prav žejne dodatnega denarja, investicij v smislu zagotavljanja varnosti in vsaj delno posodobitve relativno zastarele železniške infrastrukture. Gre za pomembna sredstva, ki bi nadgradila tudi varnost. Zaradi tega se priporočam za podporo, da vsaj s temi skromnimi sredstvi dvignemo nivo, in verjemite mi, da je absorpcija tu zagotovljena. Ni se bati, da jih ne bi porabili.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 36, proti 44. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Investicijska dejavnost na železniški infrastrukturi. Želi kdo obrazložiti glas? [[Ne.]] Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 37, proti 41. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika Direkcija Republike Slovenije za ceste. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Upravljanje in tekoče vzdrževanje državnih cest. Izvolite, mag. Vizjak.
Hvala lepa. Vidim, da se splača truditi. Sedaj je samo še 4 glasove razlike med onimi za in onimi proti. Upam, da vam nisem s tem spet vzbudil pozornost, pa boste bolj stiskali proti. Gre za pomemben amandma, ki povečuje sredstva za upravljanje in tekoče vzdrževanje državnih cest. Verjetno nikogar izmed vas v parlamentu ni treba prepričevati, da državne ceste niso v najboljšem stanju, da potrebujejo sredstva vsaj za tista najnujnejša popravila. Prav temu je namenjen ta amandma. Gre za relativno nizko vsoto, in upam, da bo vsaj ta amandma deležen podpore.
Hvala lepa. Gospa Brunskole, izvolite.
Hvala lepa. Pri tem vloženem amandmaju je treba povedati, da je v rebalansu proračuna Vlada pripravila povečanje za slabih 17 milijonov evrov pri postavki glede državnih cest, tako da tukaj, če realno pogledamo, ne gre za zmanjševanje. Res pa je, da gre za razliko med podpostavkami. Na eni se za 16 znižuje, na drugi za 31 povečuje. Ker so državne ceste glede na hudo zimo, ki je bila, uničene, Vlada ni zmanjševala sredstev. Mislim, da je treba to povedati, in zato v danem trenutku ni potrebno, da sprejmemo ta amandma.
Hvala lepa. Gospod Zvonko Černač, izvolite.
Hvala lepa. Mislim, da bi bilo prav, da bi ta amandma podprli tudi tisti poslanci, ki ste spremenili status v zadnjega pol leta, kajti če pogledate pol leta nazaj, so bile te razprave v smeri, da je treba ta sredstva povečati, predvsem zaradi izjemno težke zimske sezone in zaradi slabega stanja cest v tem pogledu, ter tudi zaradi tega, ker je bilo treba na tekočem vzdrževanju namenjati več sredstev zaradi podaljšane zimske sezone. Res je, da je bil del teh sredstev prerazporejen v okviru samega proračuna s tekočega na investicijsko vzdrževanje, vendar je teh namenskih sredstev še vseeno dovolj, da jih je lahko mogoče povečati na tak način, kot predlagamo s tem amandmajem. Kajti po tistem, ko se je v lanskem letu povečalo nadomestilo za uporabo cest, in po tem, kar je bilo sprejeto danes, ko je Vlada ponovno povečala to nadomestilo v povprečju za 13 %, bo teh sredstev v letošnjem letu, namenskih, na voljo za 161 oziroma 162 milijonov evrov, skupaj s prenosom iz lanskega leta, kar pomeni, da so sredstva v tem delu zagotovljena. Gre samo za vprašanje volje, ali vladajoča koalicija želi slediti istim načelom in principom, kot jim je sledila kakšnega pol leta nazaj, ko je izpostavljala pomembnost namenjanja več sredstev za investicijsko vzdrževanje na cestni infrastrukturi. Tako da predlagam, da ta amandma podprete, ker je, tako kot je bilo prej povedano, kot vsi ostali, ki so predlagani, tudi v finančnem smislu nevtralen in uravnotežen.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 38, proti 46. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika Ministrstvo za zdravje in na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Investicijska vlaganja na sekundarni in terciarni ravni. Želi kdo obrazložiti glas? Izvolite, mag. Vizjak.
Hvala lepa, podpredsednica. Amandma je namenjen ohranitvi javnega zdravstva. Ampak to ni amandma, da bi podelili kakšno novo koncesijo, recimo, vidnim predstavnikom Socialnih demokratov – za zasebno zdravstvo mislim. Gre za to, da bi ohranili investicijski tempo, ki je bil zastavljen v slovenskih bolnišnicah, na sekundarnem in terciarnem nivoju zdravstva. Številne bolnišnice se srečujejo s precej problemi, in posodobitve so zelo povezane z ohranitvijo javnega zdravstva, spoštovani in spoštovana poslanka, ki ste danes nekaj že na to temo govorili. Menim, da je podpora takšnemu amandmaju, ki bi mimogrede bil deležen vse podpore tudi ministra za zdravje – pomenil bi zelo pomembno nadgradnjo sistema javnega zdravstva, kajti investicije, kot pravim, so nujne zaradi slabega stanja v teh inštitucijah. S tem amandmajem predlagamo za 10 milijonov več sredstev za te investicije. To je zgolj kanček v neko normalizacijo razmer na zdravstvenem področju. Opozoril bi še na eno stvar, kjer sedanja koalicija vrta luknjo v sistem javnega zdravstva. Predlog zakona, ki ga bomo obravnavali v ponedeljek, bo zajemal tudi en ukrep, po katerem bodo poslej delodajalci, ki bodo zaposlili mlade, oproščeni prispevkov, tudi prispevka za zdravstveno zavarovanje. Opozarjam, da bo ta izpad moral nekdo kriti v zdravstveni blagajni. Tak amandma s temi 10 milijoni vsaj lahko po eni strani prispeva nekaj za ohranitev javnega zdravstva, kar bo naluknjalo sicer zmanjševanje investicijskih sredstev in ostalih pritokov in prihodkov v zdravstveno blagajno.
Hvala lepa. Lahko glasujemo? Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 38, proti 45. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. S tem smo zaključili z odločanjem o amandmajih. Prehajamo na odločanje o posebnem delu predloga rebalansa proračuna v celoti. Želi kdo razpravljati oziroma obrazložiti svoj glas? Če ne, glasujemo. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti 34. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da je posebni del predloga rebalansa proračuna v celoti sprejet. Prehajamo na odločanje o Načrtu razvojnih programov. Želi tu kdo obrazložiti svoj glas? Če ne, glasujemo. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti 33. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 33.]] Ugotavljam, da je Načrt razvojnih programov sprejet. S tem smo končali odločanje o posameznih delih predloga rebalansa proračuna. Sprašujem predstavnika Vlade, ministra, ali je predlog rebalansa državnega proračuna glede prejemkov in izdatkov usklajen. Gospod minister, dr. Čufer.
Hvala. Ne, zaradi sprejetih amandmajev na Posebni del Predloga rebalansa proračuna Republike Slovenije za leto 2013 proračun ni usklajen, zato je treba pripraviti uskladitveni amandma. Vlada za pripravo uskladitvenega amandmaja potrebuje pol ure.
Hvala lepa, gospod minister. Na podlagi mnenja Vlade ugotavljam, da predlog rebalansa državnega proračuna ni usklajen, zato naj Vlada do 17.30, v nadaljnje pol ure, pripravi amandma za uskladitev predloga rebalansa državnega proračuna. Do amandmaja Vlade se bo opredelilo tudi matično delovno telo. S tem prekinjam to točko dnevnega reda in 16. sejo Državnega zbora, saj se mora sestati Odbor za finance in monetarno politiko, in sicer se bo sestal čez 30 minut v velikem salonu. Sejo bomo nadaljevali čez eno uro. Samo še trenutek, še eno obvestilo imamo. Obveščam člane in članice Odbora za zadeve Evropske unije, da bo seja odbora čez 5 minut v veliki dvorani na Tomšičevi. Čez eno uro se nadaljuje seja Državnega zbora.
Spoštovani kolegice in kolegi! Nadaljujemo s prekinjeno sejo Državnega zbora. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda, to je z obravnavo in glasovanjem o amandmaju Vlade za uskladitev Predloga rebalansa proračuna Republike Slovenije za leto 2013. Želi besedo predstavnik Vlade? [[Ne.]] Želi besedo predstavnik Odbora za finance in monetarno politiko, ki je obravnaval uskladitveni amandma? Besedo dajem predsedniku odbora gospodu Bojanu Starmanu.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Odbor za finance in monetarno politiko je na 63. nujni seji dne 11. 7. 2013 kot matično delovno telo obravnaval uskladitveni amandma Vlade Republike Slovenije k Predlogu rebalansa proračuna Republike Slovenije za leto 2013. Na podlagi sprejetih amandmajev k Posebnem delu Predloga rebalansa proračuna Republike Slovenije za leto 2013 je Vlada pripravila amandma za uskladitev predloga rebalansa proračuna po posameznih delih. Na podlagi sprejetih amandmajev k posebnemu delu predloga rebalansa proračuna je potrebna uskladitev splošnega dela ter uskladitev in sprememba Načrta razvojnih programov. Odbor je na svoji seji uskladitveni amandma podprl. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o amandmaju za uskladitev predloga rebalansa državnega proračuna. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je uskladitveni amandma sprejet. Ker je amandma sprejet, prehajamo na odločanje o Predlogu rebalansa proračuna Republike Slovenije za leto 2013 v celoti. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 32. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 32.]] Ugotavljam, da je Predlog rebalansa proračuna Republike Slovenije za leto 2013 sprejet. Na podlagi osmega odstavka 163. člena Poslovnika Državnega zbora predlagam Državnemu zboru, da sprejme naslednji predlog sklepa: Državni zbor pooblašča predsednika Odbora za finance in monetarno politiko Bojana Starmana, poslanca Ivana Grilla [[Slovenska demokratska stranka]] in poslanca Alojzija Potočnika [[Pozitivna Slovenija]] , da v sodelovanju z Ministrstvom za finance ter Zakonodajno-pravno službo Državnega zbora na podlagi sprejetih odločitev Državnega zbora pripravijo končno besedilo rebalansa proračuna Republike Slovenije za leto 2013. Glasujemo še o tem sklepu. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 77, proti nihče. [[Za je glasovalo 77.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2013 in 2014 v okviru nujnega postopka. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 11. julija 2013, ki ste ga prejeli na e-klop. Prehajamo na obravnavo 4. člena, in sicer na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 4. členu. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine? Mag. Vizjak, izvolite.
Hvala lepa. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo ta amandma podprli zaradi tega, ker menimo, da je vsako nadaljnje zadolževanje in povečanje obsega zadolževanja v tako kritičnih razmerah obsega javnega dolga v Sloveniji neprimerno. Kot lahko beremo iz obrazložitve Vlade, gre zadolževanje na račun sanacije bank, pri čemer ne vemo in danes nismo dobili niti odgovorov na vprašanja, kdaj se bo ta dokapitalizacija zgodila – ali pred ali po prenosu slabih terjatev na Družbo za upravljanje terjatev bank. Nismo dobili niti določenih drugih pomembnih odgovorov na vprašanja, pod kakšnimi pogoji se bo dokapitaliziralo. Menim, da je v nadaljevanju leta še dovolj časa za odločanje o tem konkretnem povečanju obsega zadolževanja države in da je v tem primeru neka bianko menica Vladi za dodatno zadolževanje neprimerna, tvegana in lahko tudi porazna za stabilnost javnih financ. Zato menimo, da je treba ohraniti obseg zadolževanja, kot je predviden s sedanjim zakonom o izvrševanju proračuna. Od Vlade pričakujemo, da bo prišla, ko bo potreba po zadolževanju, z zelo konkretnim in zelo specifičnim predlogom v povezavi s sanacijo bank. Menim, da je 20-milijardni dolg države, milijardo in 550 milijonov evrov velik primanjkljaj v letošnjem letu tista kritična meja, nad katero moramo res za vsak evro resno premisliti in na nek način tudi s tresočo roko odločati, ali še dodatno zadolžimo naše prihodnje rodove. Predsednica Vlade je govorila, da so mladi velika priložnost za Slovenijo. Če je temu res tako, zakaj jim potem dajemo tako veliko luknjo v javnih financah kot popotnico za njihovo življenje? Kajti mi, ki danes tu sedimo, tega dolga nikoli ne bomo sanirali. Sanirali ga bodo naši zanamci. Ne vem, zakaj tako lahkotno povečujemo obseg zadolževanja prav tem generacijam, ki danes ne morejo do služb in ki bodo plačale glavnino v preteklosti zgrešenih odločitev.
Hvala. Ugotavljam, da lahko preidemo na glasovanje o amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 32, proti 45. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmaju in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakonaKer v drugi obravnavi predlagani amandma ni bil sprejet, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Lahko preidemo na glasovanje o zakonu? Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti 25. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 25.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 14. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodiščih v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 10. julija 2013. Najprej odločamo o amandmaju k 12. členu. Gre za amandma poslanskih skupin Pozitivne Slovenije, Socialnih demokratov, Državljanske liste in Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Lahko glasujemo o amandmaju? Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine, dr. Vinko Gorenak.
Hvala. Komentiral bi kar cel zakon, če mi dovolite, in amandmaje, da skrajšava zadevo. Zakon gre v pravo smer. To je ena zadeva. Druga zadeva, premalo vsebinsko posega v delo sodstva, zato zakonu sicer ne nasprotujemo, podprli ga pa tudi ne bomo. Ne bomo ga ovirali. Je pa zanimivo, da pri vseh amandmajih – zlasti kar se tiče amandmaja k 26. členu, je treba nekaj zelo jasno povedati. Amandma k 26. členu vlagajo Socialni demokrati in onemogoča tisto, kar je predvidel minister in kar je predvidela Vlada. To je prav zanimiva zadeva. Onemogoča kakršenkoli stik nadzornikov Ministrstva za pravosodje z osebjem na sodiščih. To pomeni, da želijo Socialni demokrati doseči to, da bodo nadzorniki Ministrstva za pravosodje prišli k predsedniku sodišča, se pogovorili ob kavici in šli domov. To ni noben nadzor, če nimajo pravice govoriti z osebjem, zaposlenim na sodiščih. Ta amandma zavračamo, čeprav nismo zadovoljni niti s tistim, kar minister predlaga, saj bi moral več predlagati. Ampak tisto minimalno, kar pa je predlagal, pa vendarle želimo podpreti, zato bomo tukaj glasovali, kot sem rekel, proti temu amandmaju. Zanimiva je tudi zadeva pri 30. členu, da je sodnikom treba soglašati, da bodo šli delati na neko višje sodišče. Zakaj pa? Njihovi vodje, predsedniki sodišč, naj jih razporejajo tam, kjer so delovne potrebe. Tako je vsepovsod. To je ena zadeva. Kar se pa tiče zakona v celoti, sem pa že povedal, da ne zavlačujemo glasovanja – ne bomo glasovali oziroma ne bomo ne nasprotovali in ne potrdili. Kar se pa tiče amandmaja k 26. členu, je pa prav neverjetno, da moramo priskočiti na pomoč koaliciji, ker jo minirajo Socialni demokrati, zato, da bi lahko osebje, zaposleno na pravosodnem ministrstvu, imelo vsaj tista minimalna pooblastila, da bi lahko na sodiščih izvajalo nadzor. Naj koalicija vzame to kot pomoč pri [[...]] [[opozorilni znak za konec razprave]] [[...]]pravih ukrepih. Hvala.
Hvala. V tej fazi postopka, ko gre za obrazložitev glasu, vas želim opozoriti, da dajte obrazložiti glas ali v imenu poslanske skupine, kot je bilo v tem primeru napovedano, ali v svojem imenu, nikakor pa ni mogoče v tej fazi polemizirati, tako da vas prosim, da v nadaljevanju, če boste obrazložili glas, upoštevate to določbo v poslovniku. Sprašujem, če želi še kdo obrazložiti glas v lastnem imenu. Če ne, prehajamo na glasovanje o amandmaju poslanskih skupin Pozitivne Slovenije, Socialnih demokratov, Državljanske liste in Demokratične stranke upokojencev Slovenije k 12. členu. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 7. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 26. členu, in sicer gre za amandma Poslanske skupine Socialnih demokratov. Želi kdo obrazložiti glas? Ugotavljam, da ne. Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 9, proti 67. [[Za je glasovalo 9.]] [[Proti 67.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin Pozitivne Slovenije, Socialnih demokratov, Državljanske liste in Demokratične stranke upokojencev Slovenije k 30. členu. Želi kdo obrazložiti glas? Ugotavljam, da ne. Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti 3. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin Pozitivne Slovenije, Socialnih demokratov, Državljanske liste in Demokratične stranke upokojencev Slovenije k 49. členu. Želi kdo obrazložiti glas? Ugotavljam, da ne. Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 2. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. S tem smo zaključili z odločanjem o amandmajih. Zaključujem tudi drugo obravnavo predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetim členom dopolnjenega predloga zakona, je predlagatelj predloga zakona predlagal, da Državni zbor na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora še na tej seji opravi tretjo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na odločanje o navedenem predlogu. Sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala več kot tretjina navzočih poslancev. Lahko glasujemo? Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 53, proti 1. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Državni zbor bo tretjo obravnavo predloga zakona opravil v ponedeljek, 15. julija 2013, po končanem glasovanju. Službe zbora bodo pripravile pregled, v katerega bodo vključeni sprejeti amandmaji in členi, h katerim so bili amandmaji sprejeti. Amandmaje k tem členom lahko kvalificirani predlagatelji vložijo do začetka tretje obravnave predloga zakona na seji zbora. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 15. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodniški službi v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 10. julija 2013. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 1. členu. Želi kdo obrazložiti glas v imenu poslanske skupine? Dr. Vinko Gorenak, izvolite.
Hvala. Tukaj mislim, da bo potrebno malo več časa. Skušal sem razložiti cel zakon kot takšen. Odnos do zakona je podoben kot pri prejšnjem. To pomeni, da ne bomo glasovali ne za ne proti, ker želimo, da minister spelje tisto minimalno, kar je treba speljati, ker menimo, da je to res minimalno. Posamezni amandmaji. K 1. členu predlagamo dvig starosti s 30 na 35 let za začetek dela vsakega sodnika. Naj poudarim, da je to tudi želja celotne vlade in da je bila to želja celotne koalicije. Koalicija si je nato premislila in je znižala starost nazaj na 30 let. Težko razumem, zakaj bi koalicija glasovala proti svoji lastni vladi, opozicija bi jo pa podpirala. To je prav smešna situacija. Ampak mi to določilo, ki je prvotno v zakonu bilo in je bilo na odboru črtano, vračamo v osnovno besedilo zakona – dvig starosti s 30 na 35 let. Glasovanje – bom razumel, če ga boste podprli, sicer bo težko. Pri 10. členu je prav, da povemo, da imamo dva amandmaja. Prvi so Socialni demokrati sami, potem pa je Slovenska demokratska stranka. Gre za vprašanje napredovanja sodnikov in tega, ali lahko sodnikom predsednik sodišča odvzame del plače za določeno obdobje, če njegovo delo slabo oceni. Pod številko ena imamo amandma, ki ga je vložila SD, in ta člen črta. To pomeni, da tudi v primeru, ko predsednik sodišča ugotovi slabo delo sodnika, le-tega ne more kaznovati. To pomeni sprejetje tega amandmaja, zato bomo glasovali proti takšnemu amandmaju Socialnih demokratov. Pričakujem pa podporo našemu amandmaju, in to zlasti tistega dela koalicije, ki nasprotuje amandmaju Socialnih demokratov iz razloga, ker naš amandma nekoliko zaostri odgovornost sodnikov in jim nalaga več odgovornosti oziroma daje več možnosti predsedniku sodišča, da lahko takšnega sodnika kaznuje z znižanjem plače, in še nekatere takšne zadeve. Zdi se mi prav, da glede na to, da je odgovornost na naših sodiščih vprašljiva, kar smo ugotavljali že v nekaterih drugih primerih, da to odgovornost, ki jo bodo izvajali – to moram posebej poudariti – predsedniki sodišč in ne kdo iz ministrstva, zaostrimo. Zato pričakujem podporo temu amandmaju. Je pa zanimiv amandma k 12. členu [[...]] [[opozorilni znak za konec razprave]] Ker mi je zmanjkalo časa, bom prosil še za dve minuti v svojem imenu.
Hvala. Zaključili smo obrazložitve glasu v imenu poslanskih skupin. Želi še kdo obrazložiti glas pri amandmaju k 1. členu? [[Ne.]] Prehajamo na glasovanje o amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 1. členu. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 37, proti 42. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Socialnih demokratov k 10. členu. Tu vas želim opomniti, da če bo ta amandma sprejet, postane amandma pod številko dve brezpredmeten. Lahko glasujemo? Prehajamo na glasovanje o amandmaju Poslanske skupine Socialnih demokratov. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 8, proti 67. [[Za je glasovalo 8.]] [[Proti 67.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo še na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 10. členu. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 36, proti 43. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Socialnih demokratov k 12. členu. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine, dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. 12. člen – tu imamo eno hudo zmešnjavo. Pravobranilstvo – samo minister lahko postane pravobranilec, nihče drug. Tožilstvo – tožilec lahko postane državni sekretar ali minister in ima pravico vrnitve. Na sodiščih imamo danes tako situacijo, da sodnik lahko postane samo minister, niti državni sekretar, kaj šele kaj drugega. Osnovno besedilo predloga zakona, ki ga je Vlada poslala, je govorilo o tem, da lahko sodnik ali celo zaposleni na sodišču postanejo karkoli v vladi, državni sekretarji ali ministri, in se lahko vračajo nazaj na sodišče. Amandma Socialnih demokratov pravi, da se besedilo 12. člena črta, kar pomeni, da uradniki na sodiščih ne morejo postati državni sekretarji ali ministri s pravico vrnitve. Menimo, da je treba tako rešitev podpreti, čeprav je slaba. V normalni politični situaciji bi lahko vsi prehajali, tako ministri kot državni sekretarji, in v normalni politični situaciji bi se lahko tudi vračali. Ampak Socialni demokrati vsaj tako postavljajo ta amandma, da ga približno izenačijo s stanjem v tožilstvu, ne pa še povsem s stanjem v pravobranilstvu. Zato se mi zdi, da amandma k 12. členu kaže podpreti. Amandmaja k 26. členu ne bom posebej razlagal. Pomembnejši se mi zdi amandma pod številko dva k 10. členu. Tu predlagamo preprosto to, kar je higienično, ničesar drugega – da sodniki in tožilci ne morejo postati ob polnoči odvetniki. Danes je zaposlen na sodišču ali na tožilstvu, jutri zjutraj z vsem znanjem iz spisov, s kakšnimi fotokopijami v avtomobilu ali kaj podobnega, ko je ura polnoč, je pa že odvetnik, po možnosti tudi tistih, katerih je prej spis poznal ali pa se z njim seznanil ali karkoli. Prav bi bilo, da jim tako prehajanje za določeno obdobje, ki je v amandmaju navedeno, prepovemo. Tako, kot je drugod. Marsikje velja konkurenčna klavzula. Tudi v podjetjih ne morete prosto prehajati med konkurenčnimi podjetji, zlasti če ste na kakšnih raziskovalnih delovnih mestih. Tudi če ste policist, ne morete 4 leta biti zasebni detektiv in podobno. Zato je prav, da to naredimo tudi na tem področju, pri sodnikih. Hvala.
Hvala. Lahko preidemo na glasovanje? Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Pozitivne Slovenije, gospa Maša Kociper.
Hvala lepa. Gospod Gorenak, lažje bi vsi skupaj sledili, če bi obrazložili glas pri vsakem členu posebej. Naslonila se bom na 12. člen, ki je zdaj na vrsti, in malo obrazložila, da ne bo tako nejasno, kot ste zdaj vi predstavili. Res je, ureditev je zelo konfuzna in različna na posameznih področjih. Kot je povedal gospod Gorenak, na tem konkretnem področju, o katerem danes govorimo, sodnik lahko postane minister in se nato vrne nazaj – pri sodnikih lahko obstaja mirovanje. Da bi se to izenačilo, je Vlada tukaj šla nižje in omogočila to tudi drugim. Gre za vprašanje, ki ga bomo morali enkrat celovito rešiti za vse poklice. Ampak dokler je sodnik lahko minister, kar je najvišja politična funkcija, se nam zdi, da je lahko sodnik tudi vse, kar je nižje od ministra – državni sekretar, direktor direktorata itd. Enkrat se bomo res morali poenotiti, da vse uredimo na isti ravni. Dokler pa najvišja politična funkcija ministra lahko vključuje tudi sodnike, ne vidimo težav pri nižjih oblikah uradnikov. Hvala. Glasovali bomo proti.
Hvala. Želi še kdo obrazložiti glas? Ugotavljam, da ne, zato prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Socialnih demokratov k 12. členu. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti 35. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 35.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin Pozitivne Slovenije, Socialnih demokratov, Državljanske liste in Demokratične stranke upokojencev Slovenije k 26. členu. Želi kdo obrazložiti glas? Ugotavljam, da ne. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 26. členu. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti 2. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 26. členu. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 38, proti 39. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. S tem smo zaključili z odločanjem o amandmajih. S tem tudi zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetim členom dopolnjenega predloga zakona, je predlagatelj predloga zakona predlagal, da Državni zbor na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora še na tej seji opravi tretjo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na odločanje o navedenem predlogu. Opozarjam vas, da sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala več kot tretjina navzočih poslancev. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti 1. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Državni zbor bo tretjo obravnavo predloga zakona opravil v ponedeljek, 15. julija 2013, po končanem glasovanju. Službe zbora bodo pripravile pregled, v katerega bodo vključeni sprejeti amandmaji in členi, h katerim so bili sprejeti amandmaji. Amandmaje k tem členom lahko kvalificirani predlagatelji vložijo do začetka tretje obravnave predloga zakona na seji zbora. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 1. točko dnevnega reda, to je z Vprašanji poslank in poslancev. V skladu s predlogom poslanca Jakoba Presečnika bo Državni zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednice Vlade mag. Alenke Bratušek na poslansko vprašanje Jakoba Presečnika v zvezi z ukrepi s področja družinske politike. Lahko glasujemo? Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 31, proti 45. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanke Ljudmile Novak bo Državni zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednice Vlade mag. Alenke Bratušek na poslansko vprašanje Ljudmile Novak v zvezi z napovedanimi ukrepi s področja družinske in socialne politike. Obrazložitev glasu, gospa Ljudmila Novak.
Spoštovani predsednik, kolegice in kolegi! Predlagam, da opravimo razpravo, kajti odgovor predsednice Vlade ni bil zadovoljiv. Vsi vemo, da imamo v Sloveniji velike demografske probleme, hkrati pa se tudi širša javnost ne strinja s predlaganimi spremembami na področju starševskega, očetovskega dopusta. Zato se mi zdi prav, da bi opravili razpravo na to temo.
Hvala. Želi še kdo obrazložiti glas? Ugotavljam, da ne. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 31, proti 45. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca mag. Andreja Vizjaka bo Državni zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednice Vlade mag. Alenke Bratušek na poslansko vprašanje mag. Andreja Vizjaka v zvezi z realizacijo zavez iz koalicijskega dogovora. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine, mag. Andrej Vizjak.
Spoštovani! Aprila letos ste 4 koalicijske stranke podpisale dogovor o sodelovanju, ki ste ga imenovali tudi dogovor za izhod iz krize, dogovor za prihodnost Slovenije in ne vem kaj še vse. V tem dogovoru ste takoj na drugi strani napisali prioritetne naloge. Ena izmed prioritetnih nalog, ki se nanaša na zagon gospodarstva, je krepitev konkurenčnosti in izboljšanje poslovnega okolja. Dvigi davkov. Davek na dodano vrednost se je že dvignil. Napovedan dvig davka na nepremičnine, sprememba metodologije za izračun katastrskega dohodka, dvig davka na igre na srečo in podobno so ukrepi, ki gredo v nasprotno smer. To so slabi ukrepi za gospodarstvo, kar priznava tudi premierka. Zniževanje investicij in upočasnjeno črpanje evropskih sredstev sta ukrepa, ki gresta v nasprotno smer, ne izboljšujeta poslovnega okolja. Zniževanje proračuna za ministrstvo za gospodarstvo za 62 milijonov je ukrep, ki gre v nasprotno smer. To je ena točka, kjer se je koalicija odločila, da gre drugam, kot je sklenila nekaj mesecev nazaj v dogovoru. Potem imamo eno točko, ki govori o tem, da boste znižali proračunski primanjkljaj s poudarkom na racionalizaciji javne porabe. Greste v nasprotno smer. Povečali ste primanjkljaj za 53 % oziroma za dobre pol milijarde evrov v rebalansu, ki ste ga danes sprejeli. Hkrati ne znižujete javne porabe, temveč jo še povečujete. Tretja točka: depolitizacija kadrovanja. Otmar Zorn – nič ne bom več povedal. Njegov odstop danes oziroma v teh dneh in komentarji, zakaj jasno kažejo, da se je okrepila politizacija kadrovanja. Potem ste zapisali zelo zanimivo trditev oziroma zavezo, ki je zelo konkretna – da boste v treh mesecih po nastopu znižali ceno električne energije za industrijske odjemalce za 10 %. Cena električne energije za industrijske odjemalce se je povečala. Še bi lahko naštevali. Spoštovani, več kot dovolj razlogov je, da opravimo razpravo glede odgovora predsednice Vlade in izpolnjevanja teh zavez, pri katerih greste očitno v nasprotno smer, zato prosim, da si vsi skupaj tu pogledamo v oči in po pravici govorimo, kaj boste delali v prihodnje. Kajti eno je to, kar je napisano, in drugo je to, kar počnete.
Hvala. Lahko preidemo na glasovanje? Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 32, proti 45. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Zvonka Laha bo Državni zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za kmetijstvo in okolje mag. Dejana Židana na poslansko vprašanje Zvonka Laha v zvezi s kohezijskimi projekti. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine, gospod Zvonko Lah.
Za črpanje evropskih sredstev iz programa okoljske infrastrukture je za prepis razpisanih približno 600 milijonov projektov. Ministrstvo je določilo določene roke. Do konca februarja naj bi bila pripravljena razpisna dokumentacija, do konca junija pa naj bi bili izbrani že vsi izvajalci. Pred mesecem je minister Stepišnik povedal, da je bila do konca aprila pripravljena samo polovica razpisne dokumentacije, zdaj pa je mimo tudi že rok 30. 6., ko bi morali biti izbrani vsi izvajalci. Zato sem postavil ministru vprašanje: Kateri projekti so pripravljeni in kateri projekti so potrjeni, da bodo šli v izvedbo za črpanje teh evropskih sredstev? Odgovora nisem dobil. Dvomim, da bodo ti projekti izvedeni in sredstva počrpana. Nekateri projekti so tudi takšni, ki so preglomazni, negospodarni, in bi bilo prav, da se vse projekte pregleda in da gredo v izvedbo tisti projekti, ki so potrebni, ki ne bodo preveč obremenjevali z amortizacijo naših občanov na področju komunalne infrastrukture, in se uvrstijo rezervni projekti, ki so tudi pripravljeni, tisti, ki so nujno potrebni in bodo do konca leta 2015 tudi izvedeni in sredstva počrpana. Prepričan sem, da je predvsem na centrih za ravnanje z odpadki kar nekaj projektov, ki so preglomazni, kajti planirana so deponijska telesa za 30 let naprej pri nenormalnih količinah odlaganja odpadkov. Vemo, da je Evropa sprejela program, da naj se leta 2020 ne bi odlagalo nič odpadkov, da že sedaj 5 držav ne odlaga odpadkov v Evropi. Pri nas pa bomo gradili take projekte, ki bodo spomeniki, deponijska telesa, v katera ne bomo imeli kaj odlagati, in je za te projekte škoda evropskih sredstev, ker bi se bistveno manjši projekti lahko financirali iz namenskih sredstev – taks za obremenjevanje z odpadki. Predlagam, da se opravi razprava in da se uvrstijo tisti projekti, ki bodo tej državi koristili, ne pa samo, da bodo počrpana evropska sredstva. Zato bom glasoval za, in prosim tudi poslance, da podprejo ta predlog.
Hvala. Lahko preidemo na odločanje? Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 31, proti 43. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Janeza Ribiča bo Državni zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za kmetijstvo in okolje mag. Dejana Židana na poslansko vprašanje gospoda Janeza Ribiča v zvezi s prodajo pridelkov na slovenskih tržnicah ter goljufijah, ki se nanašajo na njihov izvor. Lahko preidemo na glasovanje? Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine, gospod Ribič.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik Državnega zbora. Ministru za kmetijstvo in okolje sem postavil zelo korektno in dobronamerno vprašanje glede na stanje na slovenskih tržnicah. Znano nam je, da preprodajalci na slovenskih tržnicah, ki kupujejo tudi na tržnicah izven naše države, na naših tržnicah prodajajo kmetijske pridelke, zelenjavo, sadje, in želeli bi to prodajati pod blagovno znamko naših kmetov. V oporo njim ter v podporo, da naj se prodaja čim več kmetijskih pridelkov, pridelanih iz lokalnega okolja, je bil tudi minister mnenja, da se pripravi nova zakonodaja, kjer bomo ta problem lažje razrešili. Ne bom vas prosil, da glasujete za. Problematika je takšna, zakonodaja se pripravlja, in bi bilo pametno kakšno o tem reči ter tudi vnesti kakšne predloge, tudi opozicije morda, saj je to naš skupni problem. Zato, kot pravim, vas ne bom prosil, ampak za tiste, ki boste glasovali proti, bom menil, da podpirate lumparijo na slovenskih tržnicah. Hvala.
Hvala. Lahko preidemo na glasovanje? Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 32, proti 42. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Dragutina Mateja bo Državni zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za kmetijstvo in okolje mag. Dejana Židana na poslansko vprašanje Dragutina Mateja v zvezi z davkom na kmetijska zemljišča in kmetijske objekte. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine, gospod Mate.
Hvala lepa, gospod predsednik. Gospodu Židanu sem zastavil vprašanje o zelo problematični temi. Zadnjih 14 dni smo priča široki javni razpravi o uvedbi novih davkov, o uvedbi davkov na nepremičnine. V zvezi s tem sem ministra vprašal o tem, kako je ministrstvo do sedaj ravnalo in bo v bodoče ravnalo in kako je on osebno ravnal v zvezi z davkom na kmetijska zemljišča, gozdove in še posebej na kmetijske objekte. Njegov odgovor je bil nekoliko mlačen. Na koncu je vendarle nekako dejal, da je proti temu davku ali vsaj nekemu zmanjšanju. Mislim, da je treba v Državnem zboru opraviti širšo razpravo, v kateri bomo razjasnili te zadeve, ugotovili, kakšna so jasna stališča ministra glede tega in na ta način zagotovili to, da davka na kmetijska zemljišča, ki so v uporabi, gozdove in na gospodarske objekte, ki jih imajo slovenski kmetje, ne bomo vpeljali. To je edino sporočilo, ki ga lahko imamo, in z razpravo tukaj lahko ministru pomagamo, da bo na Vladi, ki očitno želi te davke vpeljati, lažje prispeval k temu, da se ti davki ne uvedejo. S tem ne bomo omogočili ropanja slovenskega podeželja. S tem ne bomo omogočili 800 milijonov prihodkov države na račun kmeta, predvsem malega kmeta, ki že sedaj težko živi in preživlja svojo družino s poštenim delom na kmetijah. Predlagam, da podpremo takšen predlog. Jaz bom podprl predlog za takšno razpravo. Hvala lepa.
Hvala. Lahko preidemo na odločanje? Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 31, proti 42. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Tomaža Lisca bo Državni zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za infrastrukturo in prostor Sama Omerzela na poslansko vprašanje Tomaža Lisca v zvezi z Javnim razpisom za energetsko sanacijo stavb v lasti lokalnih skupnosti. Želi kdo obrazložiti glas? Ugotavljam, da ne. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 30, proti 43. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanke Sonje Ramšak bo Državni zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za obrambo Romana Jakiča na poslansko vprašanje Sonje Ramšak v zvezi z odpuščanjem pripadnic Slovenske vojske. Želi kdo obrazložiti glas? Ugotavljam, da ne. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 31, proti 44. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Jožefa Jerovška bo Državni zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za notranje zadeve in javno upravo dr. Gregorja Viranta na poslansko vprašanje Jožefa Jerovška v zvezi z zlorabo tajnih podatkov oziroma prireditvijo podatkov Slovenske obveščevalno-varnostne agencije. Želi kdo obrazložiti glas? Ugotavljam, da ne. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 31, proti 43. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Dragutina Mateja bo Državni zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, dr. Anje Kopač Mrak, na poslansko vprašanje Dragutina Mateja v zvezi s priznavanjem pokojninske dobe. Želi kdo obrazložiti glas? V imenu poslanske skupine, gospod Mate.
Hvala lepa, gospod predsednik. To vprašanje se vleče že dva meseca. Osebno bom podprl ta predlog. Menim, da bi bila potrebna širša razprava. V tej državi smo z osamosvojitvijo sprejeli določene zaveze, tudi ustavne zaveze. Te zaveze govorijo o tem, da se bodo priznavale enake pravice ljudem, ki so delali v drugih republikah oziroma zveznih organih tudi v Sloveniji. Sedaj smo pa skozi te razprave lahko ugotovili, tako iz odgovora zunanjega ministra pred enim mesecem kot iz odgovora ministrice za delo, da temu ni tako, da lahko nekateri ljudje zato, ker ne vložijo neke zahteve, delajo dlje časa in si s tem zagotavljajo drugačne pogoje za pokojnino. Na zunanjem ministrstvu se zaradi takšnega ravnanja dogaja to, da zaposleni niso v enakovrednem položaju. Na zunanjem ministrstvu se delavce, ko izpolnjujejo pogoj števila let delovne dobe in pogoj starosti, administrativno upokoji. Vendar imajo tam 10 delavcev, ki izpolnjujejo ta dva pogoja, vendar zato, ker so neko obdobje svojega dela, nekaj let, nekateri 4, nekateri 8, delali v zveznem sekretariatu bivše države, ne izpolnjujejo drugega pogoja – pogoja let delovne dobe. Zaradi tega so postavljeni v privilegiran položaj, kar je nesprejemljivo, in še posebej je to nesprejemljivo zato, ker so ti ljudje na delovnih mestih, ki so zelo visoko ovrednotena. Delajo na mestih sekretarjev ali celo višje in za to prejemajo letno plačo – strošek države – približno 50 tisoč evrov, kar v enem letu znaša 600 tisoč evrov, kar znaša 4 % plač na zunanjem ministrstvu. To je preveč, in država si v situaciji, v kateri je in predvsem na zakone, ki jih imamo v tej državi, in dejstva, da smo vsi enakopravni pred zakonom, tega ne more privoščiti. Danes ste vehementno sprejeli zakon oziroma proračun in ministrstvu pustili ta denar. Ta denar bi lahko uporabili za novo zaposlene, ki bi imeli nižje količnike in bi s tem lahko več ljudi zaposlili in jih usposobili za delo v naši diplomaciji. Predlagam, da opravimo to razpravo v Državnem zboru in razjasnimo te nejasnosti, ki tudi ministrici niso bile popolnoma jasne, ko je odgovarjala. Hvala.
Hvala. Lahko preidemo na odločanje? Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 29, proti 43. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam 16. sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 10. uri. Hvala in nasvidenje do jutri.