Spoštovane kolegice in kolegi, ministrica in ministri, gospe in gospodje, lep dober dan vam želim! V imenu poslank in poslancev tudi uspešen prvi šolski dan za vse naše otroke in dijake! Pričenjam nadaljevanje 50. izredne seje državnega zbora Republike Slovenije. Obveščena sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanci: Roberto Battelli, Ivan Kebrič in Anton Partljič. Spoštovane in spoštovani, dovolite, da vas seznanim, da je vlada Republike Slovenije predsedniku državnega zbora, gospodu Feriju Horvatu, naslovila naslednji dopis, in sicer: "Vlada Republike Slovenije na podlagi dodatnih očitkov iz razprave ob obravnavi 1. točke dnevnega reda 50. izredne seje državnega zbora Republike Slovenije, torej interpelacije o delu vlade Republike Slovenije, prosi državni zbor Republike Slovenije, da prekine obravnavo 1. točke dnevnega reda do danes, 1.9.2004 do 12.00 ure, da ministri pripravijo dodatne odgovore na očitke iz razprave." Na sestanku s predsednikom državnega zbora smo ugotovili, da gre za proceduralni predlog vlade Republike Slovenije, nesporno pa lahko vsi ugotovimo, da je bilo včeraj v razpravi, ki smo jo vodili, postavljenih veliko vprašanj in tez, ki niso bile navedene v interpelaciji, in gre verjetno tudi za razumno prošnjo predstavnikov vlade Republike Slovenije, ker želijo odgovoriti na vsa vprašanja, ki so bila v dvorani postavljena. Zato ta proceduralni predlog vlade Republike Slovenije dajem na glasovanje – da torej prekinemo obravnavo 1. točke, dokler ne bodo pripravljeni odgovori ministrov Nadaljevali bomo z obravnavo naslednje točke, to je 1.A točke dnevnega redaker ni razumnega razloga, da ne bi nadaljevali z delom. Potem, ko bodo odgovori pripravljeni, pa bomo nadaljevali z obravnavo 1. točke dnevnega reda. O proceduralnih predlogih ni obrazložitve glasov niti razprave, zato prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 55, za je glasovalo 40 poslank in poslancev, proti 13. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da je proceduralni predlog sprejet. Torej, prekinjamo 1. točko dnevnega reda, ki jo bomo nadaljevali, ko bo vlada pripravila odgovore na tiste očitke, ki niso bili vsebovani v interpelaciji. Prehajamo torej na obravnavo 1.A TOČKE DNEVNEGA REDA - TO JE NA OBRAVNAVO ZAHTEVE ZA RAZPIS PREDHODNEGA ZAKONODAJNEGA REFERENDUMA O ZAKONU O STALNEM PREBIVANJU TUJCEV Z DRŽAVLJANSTVOM DRUGIH DRŽAV NASLEDNIC NEKDANJE SFRJ V REPUBLIKI SLOVENIJI, KI SO IMELI NA DAN 23.12.1990 IN 25.2.1992 V REPUBLIKI SLOVENIJI PRIJAVLJENO STALNO PREBIVALIŠČE. Proceduralni predlog, gospod Cukjati. Izvolite.
Hvala za besedo. Mi razumemo, da so nekatera vprašanja za vlado zelo nerodna in da se mora pripraviti na odgovor. In ne nasprotujemo temu, da ji damo čas, da vendarle skuša najti neke utemeljitve svojih napačnih oziroma pomanjkljivih odločitev v preteklosti. Vendar mi smo računali, da bo sedaj še tekla razprava tako, kot je bilo napovedano od vsega začetka. Ker pa ste takoj prešli na povsem novo točko, pa predlagam v imenu poslanske skupine 30 minut odmora, da se pripravimo na naslednjo točko.
Četudi ocenjujem, da to ne bi bilo potrebno, mislim, da glede na izglasovani sklep seveda je razumna zahteva tudi v imenu predlagateljev, tako da ob 10.30 nadaljujemo. Prekinjam zasedanje. Ob 10.30 uri nadaljujemo z obravnavo 1.A točke dnevnega reda, da lahko seveda predlagatelji pristopijo glede na sprejeto odločitev državnega zbora. Ob 10.30 nadaljujemo z obravnavo 1.A točke dnevnega reda.
Spoštovani, spoštovane! Nadaljujemo delo. In sicer prehajamo torej na obravnavo 1.A TOČKE DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA ZAHTEVE ZA RAZPIS PREDHODNEGA ZAKONODAJNEGA REFERENDUMA O ZAKONU O STALNEM PREBIVANJU TUJCEV Z DRŽAVLJANSTVOM DRUGIH DRŽAV NASLEDNIC NEKDANJE SFRJ V REPUBLIKI SLOVENIJI, KI SO IMELI NA DAN 31.12. LETA 1990 IN 25.2.1992 V REPUBLIKI SLOVENIJI PRIJAVLJENO STALNO PREBIVALIŠČE. Zahtevo je v obravnavo zboru predložila skupina 31-ih poslancev, s prvopodpisanim Janezom Janšo. Besedo dajem predstavniku predlagateljev za razpis predhodnega zakonodajnega referenduma. Gospod Janša, izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Že drugi dan poteka seja državnega zbora. Ugotavljamo, da te seje nima možnosti voditi tudi podpredsednik iz vrst opozicije, ker ga je koalicija zavrnila. In po našem mnenju je vodstvo tega državnega zbora okrnjeno in samo delno legitimno. Druga stvar, ki bi jo želel povedati na začetku je to, da se je čas za to temo nerazumno omejil, tudi s kršenjem poslovnika kar očitno kaže, da vladna koalicija, ki je doslej sklicala štiri izredne seje na temo izbrisanih, ne ve več, kaj bi naredila s to temo, ki jo je sama pripeljala na slovensko politično prizorišče. Poslanci Slovenske demokratske stranke smo skupaj s skupino poslank in poslancev iz Nove Slovenije, Slovenske ljudske stranke, Slovenske nacionalne stranke in s podpisom poslanca iz Stranke mladih Slovenije vložili zahtevo za razpis predhodnega zakonodajnega referenduma o tako imenovanem sistemskem zakonu izbrisanih zato, ker želimo naslednji mandat razbremeniti razprav o tej temi ter zavarovati davkoplačevalce pred izplačevanjem visokih neupravičenih odškodnin. In zato, ker je oblastnakoalicija arogantno zavrnila ponujeni predlog opozicije, da se ta tako imenovani sistemski zakon skupaj zavrne in se s sprejetjem že pripravljenega in vloženega ustavnega zakona čim hitreje, brez dodatnih polemik in na pravičen način ter pravnokorekten način uredi problematika tako imenovanih izbrisanih. To zahtevo smo vložili tudi zato, ker je mogoče referendum razpisati hkrati z državnozborskimi volitvami 3. oktobra 2004, kar v primeru, če vladna koalicija ne bo zavlačevala, ostaja realen datum, in to nebo povzročilo dodatnih stroškov za izvedbo glasovanja. Ob tej razpravi ponovno predlagamo oblastnim strankam, da še enkrat razmislijo o zavrnitvi naše ponudbe, da se odločijo za to, da že na tej ali prihodnji seji v septembru, skupaj zavrnemo neustrezen sistemski zakon, ki je v proceduri, in sprejmemo ustavni zakon, ki bo tako ali tako edina rešitev, kadarkoli bo pač sprejeta za to temo. V tem primeru smo pripravljeni podpise oziroma zahtevo umakniti. Naj povem, da je to temo ponovno uvedel v razpravo minister za notranje zadeve, gospod Bohinc, iz Združene liste, ki si je očitno izbrisane napisala na zastavo. Najprej je njen bivši predsednik, gospod Ribičič, z nerazumno to zadnjo odločbo ustavnega sodišča sforsiral neko odločitev, ki nima primere v pravni državi. In nato je minister iz Združene liste najprej zatrjeval, da je potreben zakon za ureditev tega vprašanja, naročil študijo, kjer je 13 pravnih strokovnjakov potrdilo enako. Ko so ljudje jasno zavrnili takšen predlog reševanja, pa je začel izdajati odločbe brez zakona in jih izdaja še naprej, nezakonito. S tem Združena lista in vladne stranke, ki to podpirajo, obremenjujejo celotno Slovenijo, ob tem pa se izgovarjajo na druge. Izgovarjati se na odločbo ustavnega sodišča se Združena lista in Liberalna demokracija enostavno ne moreta, glede na odnos teh dveh strank do drugih odločb ustavnega sodišča. Če bi vladne stranke spoštovale ustavno sodišče, potem danes odločba o mestni občini Koper ne bi ležala v predalu že vrsto let nerealizirana, za to se nič ne mudi. Če bi oblastne stranke spoštovale ustavno sodišče, potem ne bi trajalo sedem let, da se je popravil dohodninski zakon. Če bi spoštovale odločbe ustavnega sodišča, potem ne bi poslušali izjav, kot smo jih slišali od vodje poslanske skupine največje vladne stranke, da ga ni boga, ki bi ga prisilil, da glasuje za neko odločbo ustavnega sodišča. Torej, dejstvo je, da je tu prišlo do pravno zapletenega vprašanja, ki ga je možno rešiti predvsem z ustavnim zakonom. Pogoj, da ta ustavni zakon pride v proceduro, je to, da se umakne neustrezen tako imenovani sistemski zakon. Za to gre pri tej naši pobudi. Zato referendum ni potreben, če bo nekaj razuma v vladnih vrstah; če tega razuma ni, potem ni drugega kot neposredno odločanje ljudi, ki ga je možno izvesti hkrati z dnevom glasovanja za državni zbor, kar ne predstavlja dodatnih stroškov. In tu je na vladni koaliciji, da se odloči za tisto rešitev, za katero smatra, da je boljša zanjo in tudi za državljanke in državljane te države. Ker je čas nerazumno omejen, bom z uvodom nadaljeval potem, ko bo čas za predstavitev stališč poslanskih skupin.
Hvala lepa. Z globokim spoštovanjem, gospod Janša, pa vendar morda tudi zato, ker sem ženska, si marsikdo privošči izjave, ki enostavno ne držijo. Moja prisotnost na tem mestu ni nelegitimna. 68 poslank in poslancev mi je dalo mandat za predsedovanje državnemu zboru na začetku mandata. In to, kar delamo ta trenutek na ta način, ni nobena kršitev poslovnika. Mislim, da se trudimo v okviru poslovniških določil voditi seje, in tudi sama ocenjujem, da jih korektno vodim. Zato res prosim, da se v nadaljevanju vzdržite teh navedb, ki ne držijo, ali je pač moja dolžnost, da protestiram, ker niso resnične. Zahtevo je obravnaval odbor za notranjo politiko kot matično delovno telo in zboru predložil predlog sklepa. Prosim člana odbora, gospod Leopolda Kremžarja, da predstavi poročilo odbora. Izvolite.
Hvala lepa. Odbor državnega zbora Republike Slovenije za notranjo politiko je na svoji 58. nujni seji dne 31.08.2004 obravnaval zahtevo za razpis predhodnega zakonodajnega referenduma o predlogu zakona o stalnem prebivanju tujcev z državljanstvom drugih držav, naslednic nekdanje SFRJ v Republiki Sloveniji, ki so imeli na dan 23.12.1990 in 25.02.1992 v Republiki Sloveniji prijavljeno stalno prebivališče. Zahtevo je vložila skupina poslank in poslancev. V imenu pobudnikov jo je dodatno obrazložil član odbora Rudolf Petan. Predstavnica zakonodajno-pravne službe je v svoji obrazložitvi v celoti povzela pisno mnenje te službe z dne 31.08.2004. In sicer je povedala, da je zakonodajno-pravna služba vloženo zahtevo pregledala na podlagi drugega odstavka 185. člena in proučila, ali izpolnjuje vse z zakonom predpisane pogoje, tako kot določa poslovnik. Pri proučevanju skladnosti te zahteve z zakonom so upoštevali štiri že izdane odločbe ustavnega sodišča, saj se zahteva nanaša na predlog zakona, glede katerega so bile do sedaj vložene že štiri referendumske pobude. Tudi v tem primeru ocenjujejo, da se z vložitvijo zahteve podaljšuje protiustavno stanje, ker državni zbor še sedaj ni izvršil odločbe ustavnega sodišča iz aprila leta 2003. Prav tako je bilo potrebno vložitev tudi te zahteve oceniti z vidika, ali obstajajo tudi v tem primeru elementi zlorabe ustavne pravice do referenduma, čemur je v obeh dosedanjih primerih takih ocen, ki jih je državni zbor s svojim sklepom sprejel, pritrdilo tudi ustavno sodišče, in sicer zaradi ponavljanja vsebin in argumentov, o katerih je ustavno sodišče že presodilo, da so protiustavni. Na podlagi vsega navedenega zakonodajno-pravna služba ocenjuje, da glede na predlagano referendumsko zahtevo, upoštevaje 15. in 16. člen zakona o referendumu in ljudski iniciativi, ne bi bilo mogoče razpisati referenduma. Predstavnica vlade Republike Slovenije je povedala, da se vlada v celoti strinja z mnenjem zakonodajno-pravne službe. V razpravi je poslanec pozicije poudaril, da podpira mnenje zakonodajno-pravne službe in predlagal, da odbor sprejme sklep, s katerim bi predlagali državnemu zboru, da o referendumskem vprašanju iz navedene referendumske pobude ne razpiše predhodnega zakonodajnega referenduma. Poslanci opozicije niso podprli takšnega predloga. Po končani razpravi je odbor za notranjo politiko na podlagi 15. člena zakona o referendumu in ljudski iniciativi in 171. člena poslovnika s 13-mi glasovi za in petimi proti sprejel naslednji sklep. Tukaj moram opozoriti, da je prišlo pri pisanju do ene majhne napake pri datumu in ga bom prebral tako, kot bi moral biti zapisan, žal je napačno napisan. In sicer naslednji sklep: Državni zbor Republike Slovenije meni, da zahteva za razpis predhodnega zakonodajnega referenduma v zvezi s predlogom zakona o stalnem prebivanju tujcev z državljanstvom drugih držav naslednic nekdanje SFRJ v Republiki Sloveniji, ki so imeli na dan 23.12.1990 in 25.02.1992 v Republiki Sloveniji prijavljeno stalno prebivališče, vložena pri predsedniku državnega zbora - in tukaj je zdaj ta popravek z dne 26.8.2004, napačni datum je napisan torej 26.8.2004, prvič, vsebuje vprašanje odškodnine, o katerem je ustavno sodišče vsebinsko že večkrat odločilo. Drugič, vsebuje neskladje med vprašanjem in obrazložitvijo, saj vsebina obrazložitve vodi v situacijo, ko tudi glede na vse dosedanje argumente, predstavljene javnosti, volivke in volivci na referendumu ne bi mogli točno vedeti, o čem odločajo. Državni zbor pa bi v primeru, ko bi zadevne zakonske rešitve na referendumu ne bile potrjene, ne imel natančnih navodil, kakšno ureditev sprejeti, da bo le ta v skladu z voljo, izraženo na referendumu, zato je vsebina vprašanja neskladna z drugo in tretjo alineo 18. člena zakona o referendumu in ljudski iniciativi. Tretjič, da pomeni neutemeljeno in namerno zavlačevanje sprejema predloga zakona s ponavljanjem podobnih vprašanj, s čimer je institut referenduma zlorabljen za neustavne namene. Državni zbor zato o referendumskem vprašanju iz navedene referendumske zahteve ne bo razpisal predhodnega zakonodajnega referenduma. Takšna je volja odbora.
Hvala lepa. K besedi vabim predstavnika vlade Republike Slovenije za predstavitev uvodnega mnenja. Minister za notranje zadeve dr. Rado Bohinc, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Odločbe se izdajajo po zakonitem postopku in imajo zakonito podlago v 8. točki odločbe ustavnega sodišča. To ponavljam in izkoriščam priložnost, da ponovim ponovno. Glede odločitve, ki je danes pred vami, se vlada v celoti strinja s stališčem zakonodajne službe parlamenta in tudi s stališčem odbora. Večkrat je v teh vprašanjih že bila sprejeta odločitev, v tem državnem zboru in tudi na ustavnem sodišču, zato pritrjujemo stališčem, da gre za zlorabo ustavne pravice do referenduma in da gre za podaljševanje protiustavnega stanja. Kar zadeva ureditev vprašanja odškodnin - tistim, ki se niso dovolj poglobili v to vprašanje, predlagam, da si pozorno pogledajo 19.c člen, kigovori o povračilu škode - namen sistemskega zakona v tem delu je omejitev odškodninske odgovornosti. Ne izključitev, ker to glede na 15. člen ustave ni možno. Ampak omejitev, in sicer na ugotavljanje elementov protipravnosti v ravnanju pravnega organa, kar je potrebno dokazati, to, da je prizadeti izkoristil vse pravne možnosti za ureditev svojega statusa oziroma da izpolnjuje vse z zakonom predpisane pogoje. Tudi sicer se odločbe izdajajo izključno ljudem, ki so že enkrat pridobili dovoljenje za stalno bivanje in tudi dejansko živijo v Sloveniji. To posebej ponavljam, namen sistemskega zakona v tem delu je omejitev odškodninske odgovornosti, ne glede na to, da praktično odškodninskih zahtevkov ni. Jaz sem o tem dal že statistiko, predlagam pa, da o tem slišite tudi kolegico ministrico za pravosodje, ki je o tem zbrala podatke. Podpiramo predlog odbora za notranjo politiko.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč [[....]]Ministrica, se opravičujem. Izvolite, v imenu vlade, mnenje, ministrica za pravosodje. Izvolite. Gospa ministrica, lahko svoj čas izkoristite za govornico. Prosim.
Slovenska nacionalna stranka je 27. avgusta letos postavila ministrstvu za pravosodje vprašanje, koliko odškodninskih tožb je vloženih na področju izbrisanih. To je vprašanje, ki ga danes obravnavate. Ministrstvo sicer ni moglo poizvedeti o številu prek sodišč [[to je 44 okrajnih sodišč in 11 okrožnih sodišč]] . Ker pa vedno tožbe, v katerih nastopa država kot tožena stranka, pridejo v obravnavo generalnemu državnemu pravobranilcu, smo se pozanimali pri njih, in je stanje sledeče: Pred izdajo odločbe ustavnega sodišča sta bili vloženi dve tožbi na odškodnino, in sicer zato, ker so državni organi predolgo reševali prošnjo za priznanje državljanstva. Po izdaji odločbe ustavnega sodišča pa sta bili prav tako vloženi dve tožbi, in sicer pred sodiščem v Mariboru in pred sodiščem v Kopru, ena na 20 milijonov, ena na 16 milijonov. Pravobranilstvo pa ima v obravnavi še vlogo, ki nima vseh sestavin tožbe in se šele presoja, kako jo bo možno okvalificirati. To so zaenkrat podatki, ki nam jih sporoča generalni državni pravobranilec.
Hvala lepa. Slišali smo torej mnenje vlade. Zdaj sledijo predstavitve stališč poslanskih skupin. Najprej bo stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke predstavil gospod Sašo Peče. Izvolite.
Spoštovani prisotni! Zgodba o samoizbrisanih se v državnem zboru vleče nekako od lanskega marca, ko je ustavno sodišče posredovalo širši javnosti in nam tisto odločbo, s katero, vsaj v Nacionalni stranki ocenjujemo, Republika Slovenija ni bila zadovoljna in da je v škodo Republiki Sloveniji. V tem času, torej od marca lanskega leta, je v zgodbo o samoizbrisanih, v to tematiko večkrat posegla vlada Republike Slovenije s, po moji oceni, kaotičnimi izjavami, tako s strani Bohinca, da je za razrešitev tega treba sprejeti dva zakona – pozneje se je izkazalo, seveda, da to ne drži. Posegel je predsednik vlade Tone Rop, ki je na sestankih trdil, da je nujno potreben ustavni zakon, pa si je pozneje seveda premislil. In vlada je še večkrat tako kaotično posegala v omenjeno zadevo. Prav tako smo zakon oziroma zakone in tematiko večkrat obravnavali v okviru državnega zbora. Obravnavali smo same zakone, prvič, drugič, tretjič obravnavali pobude za referendum, navsezadnje je bilo vloženih nekaj ustavnih zakonov in podobno. Prav tako se je glede materije o samoizbrisanih večkrat vmešala tudi sodna veja oblasti, z navodili, s pobudami oziroma odločbami, pa tudi skupine volivcev, ki so zahtevali od zakonodajne in izvršne veje oblasti, da zadevo razrešijo v ponos državi, Republiki Sloveniji. Slovenska nacionalna stranka in nekateri drugi opozicijski poslanci smo vam večkrat pokazali pot. Ampak nikoli niste hoteli sprejeti poti, ki bi bila v ponos Republiki Sloveniji. V zgodbo se je vključevala tako strokovna kot laična javnost. Večji del navodil, priporočil pa je šlo v tisto smer, da bi moral ta državni zbor in pa vlada Republike Slovenije najti tisto rešitev, ki ne bi razvrednotila obdobja osamosvajanja in ki ne bi razvrednotila ljudi, ki so se borili za našo osamosvojitev, in način, ki ne bi nagrajeval tistih, ki so z državljanstvom špekulirali, ali pa se celo pridružili agresorju ob napadu na našo državo. Predvsem zaradi tega, torej zaradi vsesplošne vpletenosti v omenjeno zadevo, in predvsem zaradi dolgoročnosti, ko je vlada že zdavnaj nakazala, da ni sposobna razrešiti zadeve v nekem normalnem roku, v Nacionalni stranki ocenjujemo, da bi bilo smiselno in pa modro ter predvsem potrebno, da zadevo razreši ta državni zbor v tem mandatu, ki je sodeloval z vsemi vpletenimi. Ne odgovornosti prepuščati naslednjemu mandatu. Prej smo slišali, da je vprašanje nejasno, da slovenska izvršilna veja oblasti, torej vlada Republike Slovenije ocenjuje, da so slovenski volivci tako zelo neumni, da ne bodo razumeli vprašanja. Kako potem lahko pričakujete, da bodo novi poslanci v novem sklicu, ki se bodo s to materijo srečali prvič, drugič, ali pa mogoče preko časopisov, sposobni razrešiti to zadevo? No, predvsem zaradi tega. Najbolj pomembno pa je, da predvsem zaradi Republike Slovenije, zaradi državljank in državljanov to zadevo razrešimo v tem mesecu. Vse zakonskepodlage za ustrezno rešitev imamo v proceduri, ampak žal očitno to ni po volji in v prid vladi Republike Slovenije, kajti več kot očitno je, da vlada z ministrom Bohincem in pa predsednikom vlade gospodom Ropom zavlačuje s končno rešitvijo. V Slovenski nacionalni stranki smo prepričani, da je početje gospoda Bohinca, torej izdajanje odločb, ki je seveda v nasprotju z ustavo Republike Slovenije, ljudem, ki so napadali ali pa sodelovali z agresorjem, ljudem, ki niso nikoli verjeli v našo državo, Republiko Slovenijo, in ljudem, ki so s statusom državljanstva špekulirali, da je seveda neresno početje, predvsem pa neresno početje, ki gre v finančno in moralno škodo Republiki Sloveniji. Po naši oceni, kolikor je tudi ministrica pred menoj govorila, je seveda veliko več vloženih odškodninskih zahtevkov do naše države. Ministrica je pravilno ugotovila in pošteno povzela, da nima podatka s strani 44-ih okrajnih in 11-ih okrožnih sodišč. Torej podatek, ki ga je navedla, je pomanjkljiv, če upoštevamo, da večji del sodnih ustanov ni dal od sebe za enkrat še podatka. Torej, izvedeli pa smo, povprečje odškodninske vloge, oziroma tožbe napram državi, preko 10 milijonov za posamezen primer. Ali se vam zdi to sprejemljivo? Z 10 milijoni bomo nagradili posameznika, ki je ali sodeloval z agresorjem ali ni verjel ali pa si namenoma ni hotel urediti statusa. Vlada Republike Slovenije podpira te ljudi. V Slovenski nacionalni stranki smo vam večkrat, navsezadnje tudi v preteklih 30-ih dneh ponujali rešitve. Tako smo vam ponudili rešitev, ki je na dlani. Ampak še včeraj, ob obravnavi dnevnega reda ste to rešitev zavrnili. Državni zbor bi po naši oceni moral obravnavati sistemski zakon, ki je med drugo in tretjo obravnavo, na katerega je ustavno sodišče podalo svoje mnenje, da jev šestih točkah neustaven, in državni zbor bi seveda po vseh normalnih načelih moral tovrstni zakon zavreči in istočasno pa bi državni zbor moral sprejeti zakon, ki je prav tako vložen, ki smo ga vložili v Slovenski nacionalni stranki z nekaterimi drugimiposlanci in se imenuje ustavni zakon. Ustavni zakon, ki temelji na dobrih izhodiščih, po naši oceni petih kvalitetnih izhodiščih, ki poveličujejo in ki poudarjajo, da smo Slovenci, ki živimo v Republiki Sloveniji - ampak seveda za vas zgodba, ki bi dodatno ovrednotila ali pa ki bi ponovno ovrednotila in povrnila blišč osamosvajanja naše države, žal ni sprejemljiva in zato je danes pred nami druga možna pot. Po moji oceni sicer nekoliko slabša, kot tista, ki sem jo ravnokar povedal in o kateri ste imeli možnost odločati še včeraj, a ste jo zavrgli, to je referendumska pobuda. No, kljub vsemu jo bomo v Slovenski nacionalni stranki podprli, navkljub temu, da se zavedamo, da referendum ni prijazna oblika, kajti preveč jih je bilo zadnje leto. Ampak ta množica referendumov ali pa pobud za referendum je seveda posledica ignorance vladne politike in pa vladnih poslancev. Zavedati bi se morali, da je referendum na to tematiko, podobno tematiko bil izveden in da je velika večina slovenskih državljanov jasno povedala, da se ne strinja z načinom reševanja omenjene materije, na način, kot ga predlaga gospod Bohinc ali pa kot ga predlaga Vlada Republike Slovenije. Vsi vemo za izid bodočega referenduma, ampak to vas nič ne briga in ob tem seveda lahko razumemo reakcijo gospoda Bohinca, seveda samo razumemo, ne podpiramo. Če samo pogledamo, da je v obdobju osamosvajanja s svojimi prijatelji nasprotoval osamosvojitvi Republike Slovenije. Potemtakem njegovo početje, po naši oceni, sramotno početje ni v nasprotju s tem, kar ondanes počne. Toda, toliko bolj je sramotno početje vlade Republike Slovenije, ki ga podpira pri teh njegovih individualnih težnjah. V Nacionalni stranki na to ne moremo pristati, nismo nikoli in tudi ne bomo, ne v tem mandatu, za katerega upamo, da bomo razrešili materijo do konca, in ne v prihodnjem mandatu. Po drugi strani, vsaj v imenu poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke vas s te govornice pozivam in vam obljubljam, da bomo poslanci v Nacionalni stranki umaknili podpise za referendum, v kolikor danes dobimo zagotovilo, da v tem mandatu zavržemo sistemski zakon in da se v tem mandatu sprejme ustavni zakon, ki je že v proceduri, ki čaka na to, da se zganete poslanci vladajoče večine in dvignete roke. V tem primeru v trenutku v Nacionalni stranki umaknemo podpis zoper referendum. Kljub temu, da je eden izmed govornikov pred menoj povedal, da ta referendum finančno v taki obliki ne bo bremenil slovenskih državljanov. Posebej pa je to zelo pomembno ob odgovoru, ki ga je ravnokar podala ministrica Cerarjeva, da je v povprečju višina tožbe do naše države med 10 in 16 milijoni slovenskih tolarjev. To je podatek, ki smo ga ravnokar dobili s strani vlade Republike Slovenije - kaj bi hoteli še več? Zakonsko materijo imajo vloženo v državnem zboru. Vsi veste, da ste v drugi obravnavi sistemski zakon o izbrisanih sprejeli na ta način, da ga je nemogoče spreminjati v tretji obravnavi. In da je vanj nemogoče vključiti komponente, ki nam jih je podalo ustavno sodišče. Torej, zakon je v tretji obravnavi potrebno zavreči. Odpre se pot zaustavni zakon, ki je prav tako vložen, s podpisi in v skladu z poslovnikom, v proceduri državnega zbora, ampak tudi to je nesprejemljivo. In, če sem včeraj začel z besedami, da je v naši državi po 60-ih letih uspelo nekim restriktivnim silam vzpostaviti neko senco nad borci NOB-ja v obdobju druge svetovne vojne, gospodu Bohincu in pa seveda Združeni listi je uspelo v desetih letih razvrednotiti osamosvojitev Republike Slovenije, uspelo nagraditi tiste, ki so Slovenijo obranili in jo naredili samostojno, in gospodu Bohincu je v desetih letih uspelo razvrednotiti po naši oceni dobršnji del pojma Republika Slovenija. Jaz na vladno politiko seveda nisem ponosen, lahko pa zagotovim, da nacionalna stranka bo vedno tako kot do sedaj zagovarjala ideje Slovenije. Slovenijo imamo samo eno in še tako pomembno je, da v tem trenutku, ko smo se vključili v tiste evropske integracije, ki načenjajo naš bit, žal, načenjajo, je bilo zelo pomembno, da se zavedamo, da smo Slovenci, da imamo svojo zgodovino in da ne smemo popustiti individualnim težnjam gospoda Bohinca za izničitev vsega tega. Hvala.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov bo predstavil gospod Miran Potrč. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi! Žal državnemu zboru v tem mandatu doslej ni uspelo razrešiti enega od vprašanj, ki smo ga v tem državnem zboru vse stranke podedovale še iz časov vladavine Demosa, ki je takšno stanje zakrival. Žal govorim zato, ker bi taka rešitev bila dostojna do manj kot 0,8% ljudi, ki živijo v Sloveniji, ker bi bila sprejemljiva za evropsko prakso uveljavljanja človekovih pravic, saj smo dobili jasna opozorila od vseh institucij iz Evrope, ki to problematiko obravnavajo, in ker bi bilo to korektno do vsebine odločitev ustavnega sodišča. Jaz tudi iz današnje razprave razumem, da takšen razumen dogovor na žalost ni bil mogoč. Če se namreč razumen dogovor poskuša uveljavljati z lažmi, z izrecnimi neresnicami, potem je dogovor težko doseči. In prav gotovo je laž, da Združena lista poskuša na kakršen koli način omalovaževati osamosvojitev, saj je pri vseh odločitvah, ki so bile za osamosvojitev sprejete, sodelovala in soglasno glasovala. Poleg tega so mnogi njeni pripadniki tudi takrat v stranki bili aktivni udeleženci oboroženega odpora zoper agresijo na Slovenijo. Zato, kdorkoli, ki ga takrat nikjer ni bilo, ne more takšnih laži lansirati. Drugo, ni mogoče doseči dogovora o tem, če se govori o posledicah zakona, ki niso resnične. Niti da se bo dajal kakršenkoli privilegij komurkoli niti da so bodo omogočale enormne odškodnine, niti da se ne bo upoštevalo, da nimajo pravice biti kot izbrisani z vrnitvijo stalnega bivališča uveljavljeni je tisti individualno, ki niso bili ves čas tukaj, ki se niso potrudili, da bi svoje pravice uveljavili ali ki so organizirano delovali proti interesom slovenske države, tudi v času osamosvajanja. Vse to so vsebinske rešitve, ki jih vsi sprejemamo. In zaradi tega, ker ni bilo podlag za pošten razgovor, je bilo v Združeni listi socialnih demokratov tudi mnenje, da je na žalost bolje ostati optimist in ne pričakovati, da se – zdaj bom jaz uporabil izraz, ki ga uporablja običajno opozicija – izsili ena ali druga rešitev, z zavestjo, da ena ali druga rešitev v tem mandatu ne more biti dokončno sprejeta. In da je zato bolje ostati optimist in pričakovati, da nas bo morda vse – nikogar ne obtožujem - vse srečala pamet po novih volitvah in da bomo pripravljeni mirno sesti in oblikovati rešitev, ki jo bo mogoče uveljaviti, zaradi nas, ves čas tudi z ustavnim zakonom, tudi s potrebno dvotretjinsko večino, vendar ne z izsiljenim ustavnim zakonom, tako kot je ni mogoče z izsiljenim odločanjem, da poenostavimo, v tretji obravnavi tega zakona niti z odločanjem na referendumu o vprašanju, o katerem bi bilo že odločeno ali pri čemer bi odločali o človekovih pravicah, o čemer ne moremo odločati. Zato bi rad poudaril, da je mnenje Združene liste socialnih demokratov, da je najbolj razumno sprejeti odločitev, ki je predlagana, da je ta odločitev skladna z vsem, o čemer je že štirikrat moralo, o isti temi, odločati ustavno sodišče – gre namreč za peto sorodno, podobno ali približno enako zahtevo, enkrat v obliki pobude, enkrat direktno v obliki zahteve. Ni dvoma, da je želja predlagateljev, da zakon v predlagani vsebini ni sprejet, to so ničkolikokrat povedali. Ni dvoma, da je želja predlagateljev, da se najdejo rešitve, ki bodo v nasprotju z odločbo ustavnega sodišča, kar so tudi ničkolikokrat povedali, in je ustavno sodišče že presojalo. Ni dvoma, da gre za ponovno željo po zavlačevanju dokončne odločitve, ker, gospe in gospodje, vsi vemo, govoriti o tem, da bi tudi eventualni referendum 3. oktobra, ki ga praktično zaradi neustreznega predloga, ki ni sklepčen, ki je nasproten s predlogom in obrazložitvijo in podobno, kar smo vsi uspeli prebrati, da jaz ne govorim, sploh ni mogoče do konca mandata opraviti. Ker tudi če bi bil referendum sprejet, je potem, vemo vsi, v letu dni dolžnost državnega zbora, da uredi. Potem, če bi uredil kakorkoli, je pa še vedno možen referendum o samem zakonu, ustavna presoja in podobno. In ne imeti za norce državljanke in državljane in govoriti, da se da to v tem mandatu narediti, ker je to neumnost in laž. Lepo vas prosim! Imamo različne interese in želje, prav je, da jih pošteno povemo, samo ne govoriti, da vi želite rešiti problem. Ta problem, na žalost, ob tem, ko ste vi zahtevali, ne mi, da mora biti v zvezi z referendumi pet izrednih sej državnega zbora – nismo jih zahtevali mi, vi ste pet pobud in zahtev vložili. Ne se delat norca, to je skrajni cinizem in laž, gospod Janša! Mi smo morali o tem odločati na izredni seji, saj je bil predlog dan. Ali bi želeli, da tega ne damo na izredno sejo in da se lahko sklicujete, da se spet krši poslovnik ustava in ne vem kakšne pravice? To je laž, in na tej podlagi kvalificirano in korektno odločanje ni mogoče. Zato je po našem mnenju prav, da se odločanje o referendumu in odločanje o vsebinskem vprašanju odloži, v upanju, da začnemo razpravo, lahko, o ustavnem zakonu, vendar začeti jo moramo in ugotoviti, kje so razlike v pogledih. Te razlike pa so, da eni menimo, da je treba najti rešitev, ki bo spoštovala vse pridobitve Slovenije, ki ne bo obremenjevala davkoplačevalcev, ki bo pa skladna s pravnim sistemom in človekovimi pravicami. Drugi pa menite, da je ustavni zakon potreben zato, da briskiramo - koliko? - šest, sedem, osem odločitev ustavnega sodišča in ne želite pravne države. Diskusijo o tem moramo začeti in razumno najti sprejemljive rešitve. Dokler teh ne bo, je prav, da tega ne prejudiciramo z odločitvami na referendumu. In je tudi prav, da realno povemo, da ni mogoče pričakovati uveljavitve zahtev, ki jih zahtevate vi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil gospod Franci Rokavec. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa predsedujoča. Spoštovane poslanke in poslanci. Ministrica in minister! Slovenska ljudska stranka vztraja v prepričanju, da bomo ustrezno in samo dokončno lahko uredili problematiko izbrisanih s sprejemom ustreznega ustavnega zakona, ki bo pa seveda imel tudi podlago na že jasno izraženi volji volivk in volivcev na referendumu 4. aprila letos. Namreč, v tem zakonu je seveda potrebno ustrezno rešiti tudi problem dopolnilnih odločb, ki jih je minister izdajal do sedaj brez zakonske podlage in seveda proti odločitvi volivk in volivcev na referendumu. V zakonu je potrebno določiti tudi pravne posledice in učinke takih odločb. Poudarjamo, da je pri tem potrebno obravnavati vsak primer posebej, ugotoviti dejansko stanje. Priznanje statusa za nazaj pa je mogoče samo iz določenih utemeljenih razlogov posameznika. Slovenska ljudska stranka vztraja v zahtevi, da ne morejo pridobiti dovoljenja za stalno prebivanje tisti, ki so delovali proti osamosvojitvi in vrednotam, pridobljenim z osamosvojitvijo Slovenije. Nesprejemljivo je, da bi osebe, ki so streljale na naše vojake, na naše državljane sedaj od države dobile kakršnokoli odškodnino, kaj šele tudi status. Zato podpiramo možnost, da se sistemski zakon umakne iz postopka in seveda referendum ne bo potreben. Vendar ob tem pa je seveda nesprejemljivo stališče zakonodajno-pravne službe in tudi koalicije, da se seveda s ponovnimi referendumskimi pobudami podaljšuje neustavno stanje. Neustavno stanje v tem trenutku podaljšuje koalicija sama, ker ne želi v tem zelo občutljivem predvolilnem obdobju reševati tega vprašanja. Zakaj? Zato, ker je seveda to eno od elementarnih vprašanj, ki seveda zahtevajo posebno občutljivost državljank in državljanov in seveda se koalicija v tem trenutku v tem obdobju noče jasno izjasniti, kakšna bo njihova končna odločitev, če bi seveda slučajno še imeli zaupanje volivk in volivcev. Jaz upam, da verjetno ne. Ker v nasprotnem primeru seveda bodo odločitve znane. Ne bo spoštovala volje ljudi, ki je bila že enkrat jasno izražena, in seveda tudi ne spoštovala enega od temeljnih interesov Slovenk in Slovencev, državljank in državljanov te republike, ki je bil seveda dogovorjen ob osamosvojitvi naše države. Tukaj menim, da je bolj ključno vprašanje, zakaj ne pride do temeljnega dogovora, ker je potrebno seveda spremeniti koncept reševanja vprašanja tako imenovanih izbrisanih. Vemo, da so v tem postopku zagrešile vse tri vejeoblasti, od ustavnega sodišča, vlade Republike Slovenije in tudi tega državnega zbora. Vendar samo na podlagi ljudske volje, ki je bila jasno izražena, in s potrebnim ustavnim zakonom, ki bi seveda sledil tej izraženi volji na referendumu, se seveda lahkoreši to vprašanje. V nasprotnem primeru sem prepričan, da se bo politika v naši državi vedno seveda vrtela v začaranem krogu, ki pa seveda ne bo v ponos naši državi. In seveda sedaj konkretno na predlagano referendumsko pobudo. Seveda je nesprejemljivo, da je tukaj, kakršen je predlog odbora za notranjo politiko, da se to referendumsko vprašanje zavrne, brez seveda predhodne možnosti, ki jo narekuje 15. člen zakona o referendumu in ljudski iniciativi in ki pravi, da se seveda pobudnike ob nejasnem referendumskem vprašanju pozove, da svoje referendumsko vprašanje dopolnijo ali pa seveda spremenijo. In še enkrat, bom citiral 15. člen zakona o referendumu in ljudski iniciativi, ki pravi: "Če državni zbor meni, da v zahtevi za razpis referenduma ni jasno izraženo vprašanje, ki naj bo predmet referenduma, ali če zahteva ni obrazložena, pozove predstavnika predlagatelja, oziroma pobudnika zahteve, naj jasno opredeli vprašanje, oziroma dopolni zahtevo z obrazložitvijo." Odločba ustavnega sodišča, drugi odstavek, Uradni list, številka 13-662/95 seveda pravi: "Če predstavnik predlagatelja oziroma pobudnik zahteve vztraja pri vprašanju iz prejšnjega odstavka ali če ne dopolni zahteve z obrazložitvijo, lahko državni zbor odloči, da referenduma na razpiše." Vendar v tem konkretnem primeru seveda državni zbor ni pozval pobudnikov, da bi spremenili ali dopolnili referendumsko vprašanje. To je bilo izpostavljeno že najmanj pri dveh takih predlogih. Se pravi zavestno se gre v kršitev postopka, o katerem jasno govori 15. člen zakona o referendumu in ljudski iniciativi. Zato gospe in gospodje iz vladajoče koalicije, prosim, najprej seveda opravite svoj posel tako, kot je potrebno, kot ga tudi nalaga zakon, šele potem seveda si privoščite sprejem takega sklepa. Ker eklatantno kršite zakon o referendumu in ljudski iniciativi. Seveda, sedaj za na konec. Prepričan sem, da je v interesu, in tako meni tudi poslanska skupina Slovenske ljudske stranke od vsega začetka, da je v interesu volivk in volivcev, da vsaka politična stranka in vsak kandidat jasno pove svoje stališče prav v tem času, pred volivkam in volivci, kako želi reševati vprašanje izbrisanih in lahko je to obdobje čas, da se seveda politika strne in seveda sprejmemo ustrezni ustavni zakona. Na ta način seveda referendum ne bo potreben. V nasprotnem primeru, menimo, je najbolj primerno, da se seveda skupaj z volitvami v državni zbor da v presojo tudi sistemski zakon volivkam in volivcem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil gospod Dorijan Maršič. Izvolite.
Hvala, gospa podpredsednica. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani predstavniki vlade! V poslanskem klubu LDS se predvsem sprašujemo, zakaj se moramo en mesec pred volitvami ponovno ukvarjati s problemom izbrisanih. Odgovor je na dlani. Več kot očitno je tudi po včerajšnji razpravi, da so v SDS in Novi Sloveniji prišli do spoznanja, da z vloženo interpelacijo ne bodo dosegli želenega učinka, da je vlada pripravila dobre odgovore in z argumenti zavrnila očitke. Vlada ima torej kaj povedati o svojem delu v preteklem mandatu. Ker torej argumentov ni, so se v opoziciji odločili za novo referendumsko pobudo, za katero pa se ve, da če bi se referendum zgodil, bi se o odločitvi moral predvsem ukvarjati naslednji mandat državnega zbora, in ker ljudje referendumov ne marajo, so jih naveličani, si v opoziciji očitno želijo čim manjšo udeležbo na naslednjih državnozborskih volitvah. Tokratna referendumska zahteva je že peta referendumska pobuda, ki je bila v zadnjega pol leta vložena na sistemski zakon o izbrisanih. Zadnjo, četrto referendumsko pobudo je v državni zbor 21. maja vložil član izvršnega odbora SDS Branko Grims in se je nanašala na vprašanje odškodnine izbrisanih in revizijo odločb o stalnem prebivanju. Državni zbor je zahtevo zavrnil, vendar se je Grims pritožil na ustavno sodišče, ki je pa nato 8. julija potrdilo odločitev državnega zbora. Še pred omenjeno pobudo so bile v državni zbor vložene še tri referendumske pobude, in sicer dve pobudi koalicije Slovenija in ena skupina volivk in volivcev s prvopodpisano Sandro Letica, sicer članico podmladka SDS. Ob tem smo mesece in mesece poslušali laži in zavajanje javnosti, predvsem glede odškodnin, in poslušali smo tudi nesprejemljive diskreditacije ustavnega sodišča. Opozicija očitno znova želi na temo izbrisanih, ki je delila politične stranke in ljudi v Sloveniji, kovati predvolilne točke. Predlagana zahteva ni način za reševanje problemov izbrisanih, temveč gre le za ponovno politiziranje tega vprašanja na nesprejemljiv način. V LDS smo si vseskozi prizadevali, da bi skladno z odločbo ustavnega sodišča uredili položaj in pravice izbrisanih, predlagatelji zahteve pa so se ves ta čas trudili, da bi z onemogočanjem delovanja v državnem zboru in s stalnim razpisovanjem referendumov onemogočili rešitev tega vprašanja. Predlagatelji zahteve problema ne želijo rešiti, temveč le ponovno zaplesti. Ob samihformalnih vprašanjih se nam zamegljuje spomin glede vsebine. Ponovno velja poudariti, da gre za zakon, ki ga sprejemamo s ciljem, da odpravimo protiustavno stanje, ki vlada v naši državi na tem področju. Ta zakon ni produkt arogance vladnih strank, ampak je njegova vsebina, kompromis, in ta zakon dejansko odgovarja na vsa vprašanja, o katerih isti predlagatelji volivke in volivce prepričujejo, da jih nočemo ustrezno rešiti oziroma celo, da jih rešujemo v škodo slovenskih državljank in državljanov. Poslankein poslanci Liberalne demokracije Slovenije si s polno odgovornostjo prizadevamo, da ravnamo v skladu z ustavo in zakoni, ki veljajo v tej državi. Predvsem si želimo, da zakonodajno funkcijo, ki so nam jo volivke in volivci zaupali, opravljamo odgovorno tudi tokrat, ko mogoče komu ni všeč. In seveda želimo braniti tudi državni zbor kot institucijo, ki se znova in znova izrablja za namene, ki niso v skladu z ustavo in zakoni. V tem primeru gre še za eno od številnih zahtev za razpis predhodnega zakonodajnega referenduma o zakonu o stalnem prebivanju tujcev z državljanstvom drugih držav naslednic nekdanje SFRJ v Republiki Sloveniji, ki so imeli na dan 23.12.1990 in 25.2.1992 v Republiki Sloveniji prijavljeno stalno prebivališče oziroma o tako imenovanem sistemskem zakonu o izbrisanih. Kar se odškodnin tiče, sta tako vlada in tudi strokovna javnost enotnega mnenja, da so morebitni odškodninski zahtevki iz naslova izbrisa ali zastarani ali pa nedokazljivi z vidika vzročne zveze med izbrisom in zatrjevano škodo. Pa kljub temu zakon, zaradi pretiranih pogledov na to vprašanje, predvsem v strankarskem usklajevanju določa ureditev o povračilu škode. Posebna ureditev k splošnim pravilom obligacijskega prava se ukvarja predvsem z dodatnimi predpostavkami odškodninskeodgovornosti za izbrisane. Dodatno k splošnim pravilom obligacijskega prava zakon šteje, da predpostavke za odškodninsko odgovornost niso izpolnjene tudi če morebitni oškodovanec ne izpolnjuje z zakonom predpisanih pogojev za priznanje stalnega prebivanjaod 25.2.1992 dalje, ali v skladu s splošnimi pravili o dolžnem ravnanju oškodovanca, če ni izkoristil vseh pravnih možnosti v skladu s takrat veljavnima zakonoma o tujcih ter o urejanju statusa državljanov v Republiki Sloveniji. Predpostavke za odškodninsko odgovornost tudi niso izpolnjene, če škoda ni posledica protipravnega ravnanja upravnega organa, kar pomeni, da je protipravnost delovanja upravnega organa treba posebej dokazovati. Zakon predpostavlja splošne zastaralne roke, določi, da pravica zahtevati odškodnino od države zastara v zastaralnih rokih, določenih s predpisi, ki urejajo obligacijska razmerja. Uveljavitev zakona nima vpliva na potek teh rokov. Zakon ima še eno posebno določbo, ki jo je šteti kot "lex specialis" glede na ureditev nepremoženjske škode po obligacijskem zakoniku. Določa namreč, da se v morebitnih škodnih primerih iz naslova izbrisa nepremoženjska škoda ne prizna. Vprašanje odškodnin je povezano z dejanji in ravnanji posameznikov, določa pa zakon tudi, da se nepremoženjska škoda v denarju ne prizna. Iz navedenega jasno izhaja, da ima ta zahteva oziroma referendumsko vprašanje, o katerem razpravljamo danes, sledeče značilnosti, ki jih ugotavlja ne samo zakonodajno-pravna služba temveč tudi večina članov in članic in članov odbora za notranjo politiko. Prvič, referendumsko vprašanje vsebuje vprašanja odškodnine, o katerih je ustavno sodišče vsebinsko že večkrat odločilo. Drugič, vsebuje neskladje med vprašanjem in obrazložitvijo, saj vsebina obrazložitve sodi v situacijo, ko tudi glede na vse dosedanje argumente, predstavljene v javnosti, volivke in volivci na referendumu ne bi mogli točno vedeti, o čem odločajo. Državni zbor pa v primeru, ko bi zadevne zakonske rešitve na referendumu ne bile potrjene, ne bi imel natančnih navodil, kakšno ureditev sprejeti, da bo le-ta v skladu z voljo, izraženo na referendumu. Zato je vsebina vprašanja neskladna z drugo in tretjo alineo 18. člena ZRLI. Tretjič, pomeni neutemeljeno in namerno zavlačevanje sprejema predloga zakona s ponavljanjem podobnih vprašanj, s čimer je institut referenduma zlorabljen za neustavne namene. Zato, spoštovane kolegice in kolegi, pričakujemo, da bo državni zbor te navedbe temeljito pretehtal in odločil, da se referendum tudi v tem primeru ne razpiše, ker je vprašanje nejasno, institut referenduma pa s strani istih predlagateljev zlorabljen. Tako smo ocenili, ker se čutimo onemogočene v svoji zakonodajni funkciji, in tudi v korist ljudi, ki hodijo odločat na referendum, smo dolžni pri vsakem referendumskem vprašanju preveriti in pretehtati, ali je vprašanje jasno, ali je obrazloženo, ali morebiti ni v neskladju z ustavo in v tem primeru tudi, ali nismo v svoji zakonodajni funkciji zaradi tega, ker isti predlagatelji vlagajo enake pobude, onemogočeni. To je naša dolžnost, ki jo bomo odgovorno izpolnili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil gospod Janez Janša. Izvolite.
Spoštovane kolegice in kolegi! To, kar je danes pred nami kot predlog sklepa, je enostavno ustavni udar. Česa takšnega nismo pričakovali niti sredi in še manj ob koncu mandata, kajti državni zbor tu hoče z navadno večino preglasovati tisto, kar piše v ustavi, ki je bila sprejeta z dvotretjinsko večino. Ustava v 90. členu zelo jasno in nedvoumno pravi, in tega ne more spremeniti nobeno mnenje zakonodajno-pravne službe, naslednje: "Državni zbor lahko razpiše referendum na svojo pobudo, mora pa ga razpisati, če to zahteva najmanj tretjinaposlancev, državni svet ali 40.000 volivcev." Mora pa ga razpisati, pravi ustava, in vi bi zdaj z navadno večino zavrnili to, kar pravi ustava, ki je bila sprejeta z dvotretjinsko večino. 15. člen zakona o referendumu in ljudski iniciativi, na katerega se sklicujete, dopušča samo dve možnosti državnemu zboru, ki sta predvideni za varstvo korektnosti postopka. Prva možnost je, da državni zbor, če meni, da zahteva ni ustavna, pošlje to zahtevo v presojo ustavnemu sodišču. Druga možnost je, da če državni zbor meni, da zahteva ni jasna, da zahteva od predlagateljev, da zahtevo dopolnijo. Samo ti dve pravni možnosti sta v zakonu. Ustava pa pravi, da državni zbor mora razpisati referendum. Vi pa tukaj predlagate sklep, ki naj bi bil sprejet z navadno večino, dase referendum razpiše. To je ustavni udar. To je nekaj, česar si večina v nobenem parlamentu ne more privoščiti - z navadno večino preglasovati ustavo. Predlagam, da zajamete sapo in še enkrat razmislite, kaj počnete. Če bo to postalo pravna praksa, če boste to danes izglasovali, se to lahko kadarkoli ponovi. Morda tudi takrat, ko boste vi predlagali kakšno zahtevo. Saj življenje ne bo končano s tem sklepom. Razmislite, kaj počnete s takšnim glasovanjem in s takšnim odločanjem za pravno prakso in za kvaliteto pravnega reda v Sloveniji v prihodnje. Saj se življenje ne bo končalo 3. oktobra z volitvami, katerih se očitno tako bojite in predlagate sedaj protiustavne sklepe. Kar se tiče upravičenosti te zahteve, ki je vezana izključno na ureditev odškodnin v tem tako imenovanem sistemskem zakonu, moram reči, da ne verjamemo tem zatrjevanjem, ki so bila dana v zadnjem času s strani vladnih strank, češ da ne bo nobenih odškodnin. V uradnem stališču, ki je bilo predstavljeno v imenu poslanske skupine Liberalne demokracije na 30. seji državnega zbora pred slabim letom, je največja vladna stranka predstavila naslednje stališče glede odškodnin: "Zakon, ki je pred nami," so rekli v LDS, "moramo sprejeti. Človekove pravice in svoboščine tako imenovanih izbrisanih, ki jih moramo varovati, nimajo cene. V naši državi ne bomo zagovarjali sporočil, ki v javnosti zbujajo strah, ki spodbujajo sodobne oblike nestrpnosti." To je bilo stališče poslanske skupina Liberalne demokracije v zvezi z odškodninami izbrisanih. Njihove pravice nimajo cene. Stališče te iste stranke, ko smo mi predlagali odškodnine vdovam in otrokom padlih v vojni za Slovenijo, pa je bilo naslednje. Predstavil ga je takratni minister Kopač, ki je bil poslanec oziroma poslanec LDS, sedanji minister Kopač. Rekelje: "Zneski, ki jih vi predlagate, so po moje izven razumnih rokov v teh zadevah. Vsaka taka uzakonjena pravica potegne za seboj val drugih zahtev, ki se jim je potem težko zoperstaviti." Liberalna demokracija je drastično znižala odškodnine svojcem padlih v vojni za Slovenijo. Drastično. Ko pa smo obravnavali zakon o izbrisanih, pa je bilo uradno stališče Liberalne demokracije, da pravice in svoboščine izbrisanih nimajo cene. Danes zaradi bližine volitev govorijo, da odškodnin ne bo, hkrati vlada govori, da se strinja z mnenjem zakonodajno-pravne komisije, v katerem pa piše, da odškodnin ni možno izključiti. Po podatkih, javno objavljenih z dne 1. aprila letos, je bilo vloženih za več kot milijardo odškodninskih zahtevkov. Za več kot milijardo odškodninskih zahtevkov! V tej isti dvorani je pravni zastopnik izbrisanih, nekdanji ustavni sodnik Matevž Krivic, 12. januarja letos izjavil naslednje: "Jasno je seveda, da država odškodnin za škodo, ki se je nabirala 12 let, ne more izplačati iz enega letnega proračuna. Potrebno bo več proračunov, da bomo to pokrili." Nekdanji ustavni sodnik, pravni zastopnik izbrisanih. Predsednik društva tako imenovanih izbrisanih - tistih 200, ki so običajno protestirali, očitno ni več v Sloveniji, so šli nazaj v Banjo Luko in Srbijo, morda bodo spet prišli za kakšen protest ali po odločbe, ki jih izdaja gospod Bohinc - , ampak Aleksander Todorović, predsednik društva tako imenovanih izbrisanih, ki ima urejen status v Sloveniji, je v prvi polovici letošnjega leta na POP TV dejal naslednje: "Slovenskega državljanstva nisem hotel zato, ker je Slovenija necivilizirana država. Pričakujem, da mi bo Slovenija izplačala odškodnino, ker me je izbrisala." In vi tukaj govorite, da ni zahtevkov, da ne bo nobenih odškodnin, hkrati pa ste še pol leta nazaj govorili, da njihove pravice nimajo cene. Ko pa je šlo za odškodnine svojcem padlih v vojni za Slovenijo, ste jih drastično omejili in so imeli prekleto ceno. Dejstvo je, da smo mi predlagali neko razumno pot za reševanje tega problema. Od samega začetka je jasno, da te situacije ne bo možno rešiti z zakonom, kakršnega ste predlagali; če bi verjeli v to, bi ga najbrž tudi sprejeli. Govoriti, da mi podaljšujemo neustavno stanje - cinizem brez primere, vladna koalicija ima večino v tem parlamentu, zakon čaka na tretje branje že pol leta, pa ga niste sprejeli. S tega vidika vi podaljšujete neustavno stanje, vi zavlačujete to proceduro, mi smo jo želeli tukaj pospešiti, vemo pa, da z zakonom, ki je predlagan, tega dokončno ni možno rešiti. Če steres za to, da ni odškodnin, če ste res za to, da se ločijo upravičeni od neupravičenih primerov, potem je tukaj ponudba, ki je zelo velikodušna. Predlagali smo ustavni zakon, ki omogoča ločevanje upravičenih od neupravičenih primerov, ki izključuje nematerialno odškodnino, ki omejuje odškodnino pri eventualno upravičenih primerih, ko gre za materialno odškodnino, ki jo po mnenju zakonodajno-pravne komisije, kot pravite, ni možno izključiti, čeprav pravite, da jih ne bo - po drugi strani za volivce. In ustavni zakon omogoča tudi revizijo nezakonito izdanih odločb, ki jih izdaja ministrstvo za notranje zadeve. In tukaj smo pri stvari, ki seveda dodatno sili k temu, da se problem čimprej reši. Kajti, minister se je pohvalil, potem ko nam je očital, da izbrisanih nismo uvrstili v interpelacijo, da je izdal 4.000 nezakonitih odločb. Mi smo o tem dobili uradne podatke na ministrstvu za notranje zadeve, iz katerih izhaja, da minister šteje za vročene tiste odločbe, ki jih nihče ne dvigne na pošti. Naslovnik dobi obvestilo, ker ga ni doma, ker ga pač tam ni - in ga najbrž deset let ni, nekaterih - , potem mu to pustijo na pošti in če v petnajstih dneh ne dvigne tega obvestila, se smatra, gospod Bohinc smatra, da je tista odločba vročena. Skoraj 500 takšnih tako vročenih odločb imajo. Povratnice so se vrnile, naslovnik ni sprejel pošiljke, ampak on smatra, da je to vročeno. Pošilja se odločbe na naslove iz leta 1990 ljudem, ki jih ni več, ljudem, ki prihajajo po te odločbe potem iz Banja Luke, pa iz Srbije, gredo nazajin bodo ponovno prišli v Slovenijo po volitvah, če bo ista oblastna koalicija še naprej na oblasti, in bodo takrat vlagali visoke odškodninske zahtevke. In takrat bomo spet poslušali stališče izpred pol leta največje vladne stranke, da njihove pravice nimajo cene. Zdaj pa so malo obrnili ploščo, glede na to, da so volitve in [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]in glede na to, da je 95% volivk in volivcev na referendumu, ki je imel višjo udeležbo kot evropske volitve, zavrnilo takšno reševanje tega problema. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo predstavil gospod Vojko Čeligoj. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi. Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev bo podprla sklep odbora za notranjo politiko, da državni zbor ne razpiše predhodnega zakonodajnega referenduma o predlogu zakona o stalnem prebivanju tujcev z državljanstvom drugih držav naslednic nekdanje SFRJ v Republiki Sloveniji, ki so imeli na dan 23.12.1990 in 25.2.1992 v Republiki Sloveniji prijavljeno stalno prebivališče. V poslanski skupini soglašamo z mnenjem, ki ga je predstavila zakonodajno-pravna komisija, v katerem ocenjuje, da vložitev zahteve za razpis predhodnega zakonodajnega referenduma pomeni nadaljevanje podaljševanja protiustavnega stanja. Nikakor ne moremo pristati, da bi razpisovali referendum o zadevi, za katero je ustavno sodišče predhodno že večkrat presodilo in odločilo, da je protiustavno. Ustvarjanje protiustavnih stanj, kot ga pomeni navedena zahteva za razpis predhodnega zakonodajnega referenduma, po mnenju poslanske skupine ne sme biti sredstvo volilne kampanje. Čas je, da spoštujemo odločitve ustavnega sodišča o navedenem problemu in da zaključimo nenehno zlorabljanje že v osnovi rešene problematike. Prepričani smo, da za pravno državo ni dopustno neutemeljeno in namerno zavlačevanje sprejemanja predloga zakona s ponavljanjem podobnih vprašanj. Čas bi že bil, da bi v politični igri prenehali s politiko zlorabljanja ustavnih institutov oziroma njihovega upoštevanja v odvisnosti potreb dnevne politike. Kot smo že omenili, iz navedenih razlogov bo poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev podprla sklep odbora za notranjo politiko, da ne razpiše predhodnega zakonodajnega referenduma. Hvala.
Hvala lepa. In še zadnje stališče. To je stališče poslanske skupine Nove Slovenije, ki ga bo predstavil gospod Janez Drobnič. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, predsedujoča. Spoštovane kolegice in kolegi. Najprej je treba povedati, da vladajoča koalicija, pa tudi vlada oziroma ministrstvo v zadnjem času sistematično krši zakone, ustavo, pa tudi poslovnik. Spoštovana predsednica, že sklic in določitev časovnih omejitev za to točko dnevnega reda je bila v neskladju s 67. členom poslovnika državnega zbora, kjer jasno piše, da čas za razpravo ne more biti krajši od 20 minut. Sicer pa bi morali omogočiti vsakemu poslancu 5 minut. Ne glede na to, da ste to kršili, bomo v tem kratkem času povedali tisto, kar je potrebno, ker marsikaj je bilo že povedano. V tem primeru se krši tudi 90. člen ustave, v primeru odločanja o predlogu sklepa. Najprej, da je to neustavno vprašanje oziroma neustavna odločitev. Referendumsko vprašanje se nanaša na zakon in če se nanaša na zakon in je samo vprašanje, ali se uredi tako, kot je v njem predlagano, potem ne more biti vprašanje neustavno. Ne more biti, ali je tako? V nasprotnem primeru je dikcija zakona neustavna. In naslednje, če trdite, da je nejasno, potem je tudi ta zakon, ki ste ga pripravili do drugega branja oziroma tretjega branja, nejasen in ga ljudje ne razumejo. Torej, gospod minister in predstavniki koalicije, tudi temu pritrjujete, da je nejasno. Toda vi se zavedate, da je jasno, tako kot se državljani jasno zavedajo, kakšne bodo posledice tega – na podlagi razprav, vloženih zahtevkov in še česa drugega. V poslanski skupini Nove Slovenije smo želeli to vprašanje rešiti, zato smo podpisali tudi pobude, ki na konstruktiven način rešujejo ta problem, in seveda z ustavno listino Republike Slovenije, v kateri je zajet tudi selektiven pristop, da se tistim osebam, ki se jim je sicer kakorkoli zgodilo, omogoči rešitev vprašanja oziroma problema. Zato je bila tudi dana pobuda ustavnega zakona, ki pa ga je vlada nekaj časa podpirala pa iskala neke variante, potem pa odklonila, zato ker je pač vlada delovala zmedeno. Najprej je ponudila zakonske oblike reševanja tega vprašanja, vmes seveda tudi možnost ustavnega zakona, na koncu pa izdaja odločbe brez zakona. Razumi, kdor more! Popolnoma zmedeno delovanje vlade. Sedaj ima v tretjem branju svoj zakon, v katerega je vnesla določbe iz tistega zakona, ki je bil predmet referendumske pobude in so ga državljani v 95% zavrnili. Trik, da besedilo, pravno materijo iz zakona, ki je bil predmet referendumskega vprašanja, vtakneš v nov zakon. Zato je utemeljitev za referendum povsem na mestu. Utemeljitev za to je pa povsem nesmiselna, je pa potreben zaradi neustavnega ravnanja vladajoče koalicije in seveda tudi vlade. Ta zakon bi lahko sprejeli. Imeli ste čas pol leta, gospod Potrč. Imate za to potrebno večino. Politiziranje je tudi to, da se umikate iz reševanja tega vprašanja. Če trdite, da je treba to nemudoma urediti, potem bi ta zakon lahko sprejeli, nas preglasovali, ker imate malodane dvotretjinsko večino. Tako je. To je tudi politiziranje, da ste preložili odločanje o najvitalnejšem vprašanju, ki se tiče Slovencev. Ja, tako je. Glejte, to vprašanje se nanaša seveda tudi na izredno pomembno dilemo o enakosti in pravičnosti. Tisti državljani, ki so si v času osamosvojitve in po njej uredili vprašanje stalnega bivališča in so prihajali iz nekdanje skupne države, ki niso imeli urejenega bivališča in so si to uredili, tudi državljanstvo in stalno bivališče, so seveda v tem primeru postavljeni v slabši položaj. In te osebe bodo ravno tako plačnice ogromnih zneskov za tiste, ki se pač niso izkazali za lojalne tej državi. Tako lahko še naprej gospod Ismet Aljeski trdi: "Tisti, ki so me v času, ko sem si to uredil, preganjali, za te bom moral plačevati ustreznodenarno dajatev." To je kazen za lojalnost, ker je izkazal lojalnost tej državi. Gospod Potrč je lahko optimist, kako se bo to rešilo. Tako kot v zgodbi o tranziciji. Tistih 500 ali 800 najbogatejših ljudi, ki so obogateli, so optimisti. V tej državi so tudi optimisti ob tej vladi, vprašanje pa je, kaj je z ostalimi državljani, ali lahko rečejo, da so optimisti. Zagotovo ne. Torej v poslanski skupini Nove Slovenije ne bomo podprli takšnega predloga sklepa oziroma mnenje zakonodajno-pravne komisije, ker je neustavno. In pri takšnem početju ne želimo sodelovati. To bo imelo seveda finančne posledice in jasna bo etiketa oziroma smer, kdo je odgovoren za takšno početje. Volivci, pa še enkrat poudarjam, pa bi vedeli, o čem odločajo, kajti vprašanje je povsem jasno: nanaša se na dikcijo člena v zakonu. Hvala lepa.
Hvala. To so bila stališča poslanskih skupin. Prehajam na razpravo poslank in poslancev. Besedo dajem Miranu Potrču.
Hvala lepa. Jaz se gospodu Drobniču najprej opravičujem, ker sem pričakoval in bil optimist, da lahko tudi on prične korektno in pošteno delovati. Če sem v zmoti, naj mi opraviči. Gospod Drobnič, nisem optimist, da bi vi kot poslanec v novem mandatu delovali pošteno in korektno. Drugo, rad bi povedal, da je seveda vsakemu od nas jasno, da kadarkoli je bila tretja obravnava zakona vložena, je bila vložena zahteva ali pobuda za referendum in do dokončne odločitve ni moglo priti, ker je pač takšen zakon o referendumu, ki smo ga morali spoštovati. Vsi danes vemo, da ta zakon o referendumu otežuje ali pa onemogoča opravljanje funkcije državnega zbora v nekaterih primerih, ampak vi ga ne želite spremeniti. In tretje, gospe in gospodje, ni res, da je sprejeta odločitev v nasprotju z ustavo. Ustavno sodišče je reklo, da mora tudi referendum biti zakonit in da je tudi s stalno novimi referendumi mogoče zlorabljati ustavni institut referenduma. Hvala.
Hvala lepa. Franc Kangler, ga ni navzočega. Irma Pavlinič Krebs ima besedo.
Spoštovani! Ta kratek čas želim uporabiti samo za pojasnilo stavka, ki ga spoštovani kolega Janša zlorablja že več kot leto dni. V svojem nastopu sem rekla, da spoštovanje človekovih pravic v Republiki Sloveniji za našo stranko nima cene - nobenih tako imenovanih izbrisanih, ki jih gospod Janša dodaja! Človekovih pravic je v ustavi Republike Slovenije - v drugem poglavju, od strani 38 do strani 63 - navedeno veliko število. In dolžnost nas vseh v tej državi je, da jih ne glede na ceno zagovarjamo in spoštujemo. In nobene povezave z odškodninami ni mogel in ni smel izpeljati, gospod Janša. Ker moje stališče, ki sem ga predstavljala v imenu Liberalne demokracije glede odškodnin, je bilo takšno, kot je tudi mnenje bivšega ustavnega sodnika, člana, ministra vaše vlade, gospoda Šturma; in to je, da sme država odškodnine v sodnih postopkih omejiti le takrat, ko ugotovi, da so prekomerne, velike in da ogrožajo javno korist v Republiki Sloveniji. In tako stališče zagovarjamo. In tako stališče smo vgradili tudi v zakon. In to je čista zloraba povezovanja spoštovanja človekovih pravic, ki ne smejo imeti cene, in odškodnin, za katere v naši stranki s polno odgovornostjotrdimo, da v primeru, da bi nastajale, jih bomo omejili, tako da bodo Slovenke in Slovenci še naprej tako dobro živeli v naši državi, kot živijo in še boljše. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sedaj dobijo besedo po vrsti še tisti, ki imate na razpolago čas. Vojko Čeligoj - želite razpravljati? Ne. Alojz Sok, Nova Slovenija. Jaz sem dal vam besedo.
Hvala lepa. za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovane kolegice poslanke in poslanci! Najprej bi rad gospodu Potrču, ki sedaj odhaja, povedal, da ni polemike z mnenji, ki jih tukaj izrečejo, vodje poslanskih skupin, še manj pa je seveda primerno, da našega poslanskega kolega, gospoda Drobniča, tukaj žalite na vam lasten način. Torej, jaz od vas kot izkušenega parlamentarca katerega delo sega daleč v nekdanji prejšnji režim, nekaj takega ne bi pričakoval, ampak to je pač vaš način dela in pa vaše komuniciranje s poslanci opozicije, tega smo že navajeni. Torej, očitate nam politizacijo in to ob dejstvu, ki je bilo danes tukaj večkrat povedano, da imate pravzaprav stranke vladajoče koalicije skoraj dvotretjinsko večino ves čas. Če bi želeli, bi ta sistemski zakon, ki ste ga pripeljali do tretje obravnave, sprejeli. Danes, na tej seji bi ga lahko sprejeli, če bi želeli! Torej, vprašam vas in to nam razložite, zakaj tega pravzaprav potem ne želite. Zakaj očitate politizacijo, istočasno pa nič ne naredite, da bi se ta zakon sprejel. Sedaj pa, ko vam predlagamo rešitev, ko predlagamo rešitev, pa pravite, da so slovenske državljankein državljani neuki, da ne vedo, za kaj gre, in da se na referendumu o takem vprašanju ne bi vedeli pravilno odločati. Torej, takšen odnos imeti do državljank in pa državljanov in pa do neposredne demokracije, ki se ji reče referendum, je kratkomalo nerazumljivo. Mislim, da bo pravzaprav nagrada za tako početje kmalu prišla. Hvala lepa.
Hvala lepe. Je že korektno, gospod Sok, da poveste tudi, da ni mogoče odločati o sistemskem zakonu, ker je vložena zahteva za predhodni zakonodajni referendum, in o tem moramo vedno odločiti in ni mogoče sprejeti zakona. To je proceduralno pojasnilo, seveda. Gospod Rokavec, izvolite.
Hvala za besedo. Ker bo seveda gospod minister verjetno še nastopil, vsaj tako je bilo že nakazano, je verjetno zelo na mestu tudi eno vprašanje. Namreč, ve se, da ima parlament vso pravico, še prej pa seveda tudi volivci, na neposreden način preko ustavno določenega referenduma izraziti svoje tudi nestrinjanje z odločitvijo ustavnega sodišča. Konec koncev je takšno stališče vladna služba za zakonodajo že v mesecu juliju leta 2003 posredovala tudi ministru za notranje zadeve. Seveda je tukaj zelo pomembno vprašanje, zakaj minister ni upošteval tega mnenja oziroma zakaj je potem naknadno vladna služba za zakonodajo verjetno morala spremeniti osnovno mnenje. Ista služba je seveda podala dve različni mnenji v postopkih, ampak naprej je vladna služba za zakonodajo v postopkih prišla do ugotovitve, da je pač potrebno oceniti tudi določeno nestrinjanje z odločbo ustavnega sodišča in seveda iti v korak tudi razmišljanja nadgraditve reševanja tega vprašanja z ustavnim zakonom. Kakšni so bili ti jasni motivi? In seveda, predvsem: Zakaj ste, gospod minister, potem zamolčali to mnenje lastne pravne službe? In predvsem vprašanje: Zakaj vi kot minister ne spoštujete volje ljudi, ki je bila seveda jasno izražena na referendumu? Ko bo rešeno to vprašanje, odgovorjeno na to vprašanje, verjetno bo tudi lažje doseči konsenz o rešitvi tega problema. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Bernik, mislim, da je za vašo poslansko skupino ostalo še 30 sekund. Izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Imam samo nekaj sekund, zato bom povedal samo par stvari. Prvič, policijski minister in Združena lista - sta ena stranka in imata svoje razloge za to, da so posinovili oziroma nekako posvojili izbrisane, iz razlogov, ki jih onadva oziroma oni najbolje vedo. Naj povem, da je bilo naše stališče tu že večkrat poudarjeno in stojimo na pravnih načelih, ki nam omogočajo zahtevo referenduma. Če ste gospodje, ki ste bili povezani s prejšnjim režimom, proti referendumu, je povsem lahko razumeti. Poleg tega je bila to odločitev, ki jo je tudi ustavno sodišče, potem naša zakonodajna služba politično obravnavala. In med vsemi pravniki, ki jih imamo v Sloveniji, ni nobenega takega, ki bi imel pogum, da bi te stvari naglas povedal. Zato se nam piše slabo. In upam, da ljudje sedaj razumejo: včasih referendumov ni bilo mogoče imeti, danes jih pa isti ljudje nočejo imeti in so proti temu, da ljudje odločajo direktno. Hvala.
Hvala lepa. Mislim, da nobena poslanska skupina nima več časa, mislim, od prijavljenih, razen gospod Bajuk, drugi nimajo več. K besedi vabim predlagatelja. Želite besedo? Izvolite.
Še enkrat pozivam predlagatelje tega sklepa, da sklep umaknejo. Ta sklep nima osnove v ustavi, nima osnove v zakonu o referendumu in ljudski iniciativi, v slovenski pravni red uvaja neko samovoljo navadne večine, s katero se lahko povozi zelo jasne in izrecne ustavne določbe. S tega vidika je ta sklep, če bo sprejet, ustavni udar "par exellance". Državni zbor lahko naredi dve stvari, če smatra, da kaj z zahtevo ni v redu. Ponavljam še enkrat, državni zbor lahko, če smatra, da je zahteva protiustavna in to izglasuje, pošlje zahtevo ustavnemu sodišču v presojo. To se je že velikokrat naredilo, procedura je poznana. Enkratste zamudili rok, baje, ampak drugače ste jo velikokrat uporabili; vemo vsi, za kaj gre. Druga možnost je, če smatrate, da je vprašanje oziroma zahteva nejasna, kot ste zapisali v to mnenje, morate pozvati predlagatelja, da v tistem delu, kjer je zahteva nejasna, zahtevo dopolni ali spremeni. Šele po tistem, če predlagatelj tega ni pripravljen storiti, lahko državni zbor zavrne zahtevo, ne more pa je zavreči kar tako, kar predlagate. Res, rad bi slišal nekoga, ki mi pove člen ustave ali zakona o referendumu in ljudski iniciativi, na podlagi katerega predlagate takšen sklep. Tega člena ni v ustavi, tega člena ni v zakonu. In delate nekaj, kar je ustavni udar. Z navadno večino zavračate izrecno določbo 90. člena ustave. Spomnite se na podobno situacijo, za katero je gospod Potrč rekel, da sicer ve, da je rok 7 dni, da pa ni pripravljen glasovati danes za to, da se referendum razpiše, bo pa morda čez nekaj dni. In seveda, čez nekaj dni se je morala vladna koalicija posuti s pepelom in sprejeti odlok. Ker je celotna pravna stroka v državi stopila v bran ustave. V tem primeru se mora zgoditi nekaj podobnega. Predlagate sklep, ki nima nikakršne pravne osnove. Kršite ustavo, ker ste zakon o referendumu in ljudski iniciativi, ki se tudi sprejema z dvotretjinsko večino, in z neko pičlo navadno večino želite spremeniti pravni red v tej državi. Zanikati temeljne ustavne pravice, ki jih ustava daje bodisi državnemu svetu bodisi 40 tisoč državljankam in državljanom, če to zahtevo izrazijo s podpisi, bodisi 30. poslancem! In v ustavi so poslanci napisani na prvem mestu. To je varovalka, ki jo ustava daje manjšini v državnem zboru, da neko važno odločitev, ki jo vsiljuje z navadno večino vladajoča koalicija, da v preverbo tistim, ki imajo po ustavi pri nas glavno besedo. To so volivke in volivci oziroma ljudstvo, kot piše v ustavi. Vi tukaj delate po neki tradiciji, ki jo uporabljate drugače predvsem v gospodarstvu, "by-pass" okoli ustave, in spreminjate pravni red na nelegitimen način. Torej, predlagam v imenu predlagateljev, da si vladne stranke vzamete 10 minut odmora, se posvetujete, razmislite malo o tem, kaj ste sploh predlagali, in potem bodisi spremenite ta sklep bodisi sprejmemo odlok, kot bi ga tudi morali. Drugače pa res, če boste takšno prakso vpeljali danes, lahkovelja tudi naprej, potem ne bo nobene varovalke pred zlorabo navadne večine nad ustavno večino. Kadarkoli se bo lahko kdo spomnil nekaj takšnega, tudi v primerih ki vam ne bodo všeč, in potem bo prepozno. To, kar je danes, je presedan. Nikoli doslej se še to ni zgodilo. To, kar predlagate, nima pravne osnove, nima pravne podlage. Predstavlja ustavni urad. Ponovno pozivamo na premislek in k razumu. Tisti, ki je to predlagal, ga očitno nima.
Hvala lepa. K besedi vabim še gospoda ministra. Doktor Bohinc, izvolite.
Hvala lepa gospa, podpredsednica. Spoštovani! Najprej mi dovolite tole stališče. Manipuliranje s slovensko osamosvojitvijo: v zvezi s tem vprašanjem je ceneno predvolilno početje in skrajno nespodobno početje in kaže na odnos tega posameznika - v mislih imam pa gospoda Pečeta - na slovensko osamosvojitev. Manipulacija in povezovanje s tem dnevnopolitičnim problemom je blatenje zgodovinskega ideala slovenskih ljudi in svetinje, to je slovenske osamosvojitve. Sam sem zgrožen nad takšnimi razpravami, ker se pridružujem množicam Slovencem, ki tako čutijo. Osebno tudi protestiram proti natolcevanju in lažem v zvezi z mojo vlogo v osamosvojitvi. Kar zadeva predmeta današnje razprave. Velikokrat je bilo tu omenjeno, da se izdajajo nezakonite odločbe. Odločbe so zakonite. Temeljijo na 8. točki odločbe ustavnega sodišča in do danes ni bil sprožen niti eden razveljavitveni postopek niti eden revizijski postopek ali postopek obnove s strani tistih, ki jih zatrjujejo, da so odločbe nezakonite. Sprašujem se, zakaj je tako. Trdi se, da je rešitev ustavni zakon. 13 variant ustavnega zakona sem pripravil v mesecih december, januar in februar. Vse te variante so bile zavrnjene s strani opozicije, vseskozi je bilo govora o tem, da so za ustavni zakon, v resnici niste za to rešitev, zato ste zavračali rešitev z ustavnim zakonom, potem pa ste si privoščili v mesecu dni pred volitvami sprožiti ustavnorevizijski postopek. To je nekaj, kar je čudo v sodobni demokraciji. Mesec dni pred volitvami sprožiti ustavnorevizijski postopek! Tu je bilo večkrat govora, gospod Janša je to velikokrat povedal, da je minister za notranje zadeve tisti, ki je vrnil razpravo o izbrisanih. Mislim, da bo zelo malo ljudi verjelo tej večkrat izrečeni trditvi. Kar dva velika projekta ste pripravili za mesec september oziroma za mesec dni pred volitvami, to je ustavnorevizijski postopek in pa referendumska zahteva. Zelo malo verjetno je, da ste se spomnili to tedaj, ko sem ugotovil, da ste pri interpelaciji pozabili na to, zelo malo verjetno, mislim, da lahko prepričate le najbolj naivne ljudi. Kar zadeva vročanja. To, kar smo uradno objavili, to drži in temelji na zakonu o splošno upravnem postopku in to je podatek, ki sem ga večkrat povedal, med drugim tudi včeraj, 29 je primerov, kjer je vrnjena pošiljka z oznako, da je oseba neznana na naslovu itd., celo vrsto teh podatkov imate. Vse ostalo so podatki, ki, ne vem, od kje - predvsem pa jih zanikam kot neverodostojno oziroma netočne in ničesar v tej zvezi ne dokazujejo. Odškodninski zahtevki. Nikoli se ni trdilo, da odškodninskih zahtevkov ne bo. Trdi pa se, da niti eden ni bil še pravnomočno razsojen in kot ste danes slišali po uradnih podatkih pravosodje in tudi po naših poizvedbah na ministrstvu za, na generalnem pravobranilstvu, da sta dva oziroma trije tožbeni zahtevki. Govorjenje in vznemirjenje ljudi z milijardami zneski se je razbremenilo kot popolna neresnica. Argumentiranje za referendum z 19. c členom, ki omejuje splošna pravila, obligacijskopravna pravila glede odškodnin, nima seveda nobenega rezona. Mislim da, je pristop, ki smo ga skupno oblikovali, ta, da je treba odškodnine čim bolj omejiti. Ta pristop je pravi. Sedaj pa želite z referendumom izpodbiti prav to. In ne bo držalo, da odločitev, ki je danes predlagana, nima pravne podlage, ustavno sodišče je večkrat presojalo, štirikrat smo slišali danes, in v enem primeru je izrecno opredeljivo, da državni zbor lahko v okviru preizkusa zahteve zavrne razpis referenduma tudi, kadar ugotovi, da je namen referenduma zavlačevanje zakonodajnega postopka za sprejem določenega zakona. In prav za to v današnjem primeru tudi gre. Hvala lepa.
Hvala lepa. Spoštovani, spoštovane. Zaključujem razpravo. Gospod Cukjati, izvolite, proceduralni predlog.
Sem razumel, ste že prišli na glasovanje?
Da.
Potem mi dovolite, da v skladu s poslovnikom najavim obstrukcijo glasovanja. Ali smem obrazložiti?
Lahko.
Po poslovniku - tri minute. Namreč, predlog za referendum je v skladu z vsemi zakonskimi določili, ki govorijo, kako se referendumsko vprašanje postavlja. Je dobesedni prepis iz tega zakona, kako se formulira vprašanje. Drugič očitki, ki so tukaj navedeni, da skušamo zavlačevati, so neutemeljeni, kajti sistemski zakon o izbrisanih ni v postopku, ni v sprejemanju in še nekaj mesecev ne bo sprejeman. Mi smo želeli, da bi bil referendum na dan volitev, torej 3. oktobra, in ne glede na izid referenduma, ki bi bil seveda v tem primeru zastonj za državo, bi lahko potem naslednji državni zbor to problematiko razreševal. Torej ne gre za zavlačevanje v nobenem primeru. Gre pa očitno za neko drugo zavlačevanje vladnih strank in sicer vladne stranke ves ta mandat zelo intenzivno, neutemeljeno in nezakonito zavlačujejo vsako referendumsko pobudo in ji preprečujejo uresničitev, čeprav je v 3. členu ustave jasno določeno, da ima pri nas oblast ljudstvo, ki jo izvaja z volitvami in neposredno na referendumu. Tudi to je danes poskus zavlačevanja referendumske pobude in preprečevanja te osnovne ustavne pravice. Ker pa v 90. členu ustave jasno piše, da državni zbor mora razpisati referendum, če to zahteva najmanj tretjina poslancev, menimo, da je predlog, ki ste ga dali, da se zavrne ta zahteva, govorim o zahtevi, ne o pobudi, o zahtevi, ki je jasno definirana v ustavi, gre seveda za protiustavno dejanje. Gre za kršitev tiste osnovne, demokratične pravice in osnovnega demokratičnega načela, na katerem temelji naša v ustavi zapisana demokracija. Gospodje, to je resna stvar! To je resna stvar. Lahko bi se pogovarjali, o razlogih "za" in "proti" referendumu - niste nam dovolili časa, niti sekunde posameznemu poslancu. Že tu ste kršili poslovnik, kjer je jasno rečena pravica, ki jo sme zahtevati poslanska skupina, in sicer najmanj 5 minut na poslanca. Pri petih točkah dnevnega reda - mi smo to zahtevali samo pri eni točki. Že tu ste kršili poslovnik Sedaj pa kršite ustavo! Gospodje, nekoč sem rekel, da vsakega zločinca pri prvem zločinu strese v srcu, v vesti; pri drugem zločinu je že bolj miren, pri tretjem to postane rutina. Gospodje, jaz se bojim, da to kršenje zakona, ustave in poslovnika je že postalo pri vas rutina. Zaradi tega seveda ne bomo sodelovali pri takem masakru ustavnih določb.
Hvala lepa. Gospod Rokavec, proceduralni predlog. Potem gospod Drobnič in Barovič. Ja, po vrsti dajem besedo, se opravičujem.
Hvala za besedo. Namreč, to kar je že povedal tudi predhodnik, 90. člen v drugem odstavku jasno piše, da državni zbor mora razpisati referendum, če to zahteva najmanj ena tretjina poslank in poslancev. Gre za kršitev 90. člena ustave, seveda za kršitev 15. člena zakona o referendumu in ljudski iniciativi, ker vodstvo državnega zbora ni pozvalo pobudnikov za razpis predhodnega zakonodajnega referenduma, da dopolnijo ali spremenijo referendumska vprašanja. Gre za popolno ignoranco, gre pa še za nekaj več! Gre za ustavni udar, če bo seveda to vladajoča večina danes storila v parlamentu. Državni zbor lahko da v presojo to referendumsko vprašanje na ustavno sodišče, ne more pa pohoditi oziroma enostavno spregledati drugega odstavka 90. člena, ki jasno nalaga, kaj je naloga državnega zbora, če je seveda posredovana takšna zahteva. In poslanska skupina, poslanci Slovenske ljudske stranke ne želimo sodelovati pri ustavnem udaru, zato seveda ne bomo sodelovali pri glasovanju o tem predlogu sklepa. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Drobnič, izvolite.
Hvala za besedo. Tudi poslanska skupina Nove Slovenije ne bo sodelovala pri majanju temeljne ustavnosti slovenske države, ki bo imela dolgoročne posledice, ne samo tistih, o katerih smo govorili, ampak na trdnosti pravnega reda. To pa je temelj sicer reda vsake družbe. Na tak način se pač ne more upravljati z državo. Izgubili ste vsak občutek za pravnost in torej očitno ni za vas nobenega argumenta, niti ustava ne. Takšnim početjem bi se absolutno morali izogibati, pri čemer se pa sprašujem in bi tudi zdaj apeliral na predsednika državnega zbora, da ni opravil vseh tistih potrebnih dejanj, da bi sklical poslanske skupine in morda odvrnil te, ki so želeli to narediti, od takšnih dejanj. Mislim, da prejšnji predsednik je ob takšnih trenutkih sklical, tudi v primeru, ko smo iskali rešitve v primeru ustavnega zakona. Mislim, da rešitev takrat ni bila daleč. Torej sprememba ustave, z ustavnim zakonom. Imel je posluh. Očitno sedaj ni več takšnega posluha. Poslanska skupina Nove Slovenije pri tem neustavnem početju ne bo sodelovala, zato v skladu s poslovnikom državnega zbora najavlja obstrukcijo.
Hvala lepa. In še gospod Barovič. Izvolite.
Hvala. Sklep, ki je ponujen v odločanje vsem nam, je po mnenju in oceni Slovenske nacionalne stranke v prvi vrsti sramota predvsem za nas, poslance. In v drugi vrsti seveda sramota za vse Slovenke in Slovence. In jasno, da pri odločanju, pa naj bo pozitivno ali negativno, o takšnem sklepu Slovenska nacionalna stranka absolutno ne bo sodelovala. Upravičeno trdim, v imenu Slovenske nacionalne stranke, kolegice in kolegi, da je Slovenska nacionalna stranka ob vsaki obravnavi: najprej tehničnega zakona, potem sistemskega zakona in kasneje vedno upravičeno, in dokažemo lahko, ponujala roko, ponujala pomoč, ponujala rešitve, ki so bile poštene. Slovenska nacionalna stranka je bila prva, ki je predlagala, da bi bil zakon, ko smo govorili še o tehničnem, tak, kot sistemski, z določili, da mora vsakdo dokazati - tisti, ki hoče biti upravičen - in da se odreče odškodnini. Nikdar in nikoli ni ta državni zbor,tako kot tudi sedaj ne, Slovenske nacionalne stranke poslušal. In seveda nikoli ne bomo sprejeli nobenih očitkov, še posebej v tej vsebini, da samo govorimo, da smo nesramni, ne vem, kaj še vse. Ni res! Vse možne rešitve smo ponujali vedno so bila ušesa gluha! Gre za Slovence in slovenski narod. In pri kršitvi osnovnih pravic Slovencev, vseh Slovencev, Slovenska nacionalna stranka tudi slučajno ne bo zraven.
Hvala lepa. V skladu s poslovnikov ugotavljam, da so štiri poslanske skupine napovedale obstrukcijo pri glasovanju o predlogu sklepa. S tega mesta bi vendar želela gledalcem in gledalkam, ki nas morebiti gledajo, ob teh donečih besedah, da se dogaja ustavni udar, jih vendar potolažiti, da 21.5. je državni zbor o podobni zadevi odločil podobno kot danes in ustavno sodišče je tako odločitev potrdilo kot ustavno skladno. Tako da ne bo strahu, da gre za izredne razmere, kot je bilo sporočeno s strani opozicije. Torej, vsi ki ste ostali, bomo prešli na odločanje o predlogu sklepa. Sklep ima točko 1, 2 in 3. Predstavnik matičnega delovnega telesa jih je že prebral. Zato, želi kdo obrazložiti glas? Gospod Školč, izvolite.
Hvala lepa. Ta sklep bom podprl, obrazložitev pa izkoristil za to, da povem, da kljub vsemu državni zbor v tej situaciji dela tisto, kar je njegova dolžnost, tudi sklicujoč se na ustavo. Kolegi, ki so to odločanje zapustili z obrazložitvijo, češ da 90. člen obligatorno nalaga državnemu zboru, da razpiše referendum v vsakem primeru, ko je teh 30 in več podpisov, so pravzaprav spregledali neko podmeno, da tisti, ki so pisali, in tisti, ki smo sprejemali ustavo, da smo razumeli, da če kdo, potem so poslanci kvalificirani za to, da vlagajo ustrezne pobude za referendumsko odločanje. Torej, hočem povedati drugače, da samo število podpisov ne garantira tega, da je neka pobuda sposobna za referendum. Drugače rečeno, če bi 31 poslancev predlagalo, da se, recimo, v spremembi kazenskega zakonika za neko kaznivodejanje uvede smrtna kazen, bi bil državni zbor pred neko podobno dilemo kot sedaj. Če bi obveljalo to, kar pravijo kolegi iz opozicije, potem bi bilo treba tak referendum razpisati, izida pa ne bi bilo mogoče uzakoniti, ker ustava na drugem mestu pravi, da smrtne kazni v Sloveniji ni. Ravno tako je to stvar, ki je v celoti razrešena. In s tega vidika mislim, da je korektno, da državni zbor tisto, kar ve, da je prav, tudi naredi prav, ne glede na to predpostavko. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Lenko, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Mislim, da so volitve v državni zbor preresna zadeva, da bi jih opozicija poskušala s takimi "showi" izigravati. Zato bom z veseljem podprl predlog odloka. Hvala.
Hvala lepa. Še kdo? Gospod Lavrinc, izvolite, obrazložitev glasu.
Hvala lepa. Torej, politika sama, pravijo, je eno takih področij, kjer se da krasno blefirati in od tega celo dobro živeti. No, to, kar so počeli danes pa kar so počeli že kar nekajkrat tu pred nami poslanci in poslanke iz vrst opozicije, je pravzaprav tak primer, kako se to da dobro tržiti. Namreč, na vsak način so nam skušali nekaj podtakniti, in bojim se, da so nam celo podtaknili. To je prvo. Drugo, podtikajo vsemu slovenskemu narodu nestrpnost, neko nestrpnost, in to je groza pravzaprav, saj si človek ne more zamišljati, da se lahko politika tudi tako nizko spusti. Brez skrbi za vse nas in za vse tiste, ki so priče temu ravnanju tukaj, je, da v Sloveniji delujejo vse tri veje oblasti, kot je treba. Torej, deluje sodna veja oblasti, tako kot je treba, deluje zakonodajna veja oblasti in tudi izvršna veja oblasti. Ni res, kar je tu govoril predstavnik SLS, da je pri nas pravzaprav čas za neko, da ne rečem, neko posebno akcijo, za neko odrešitev, ker mesije ni, torej se ve, kdo pa kaj bi lahko to državo odrešil teh treh neodgovornih vej oblasti. Zato bom rekel, takšen sklep, takšna odločitev, ki nam jo je pravzaprav sugeriralo ustavno sodišče v eni od svojih odločitev, je edina pravilna pot, da se tovrstnih zadev znebimo na kulturen način. Hvala lepa.
Hvala lepa. Slišali smo torej obrazložitve glasov, sedaj lahko preidemo na odločanje o predlogu sklepa, popravljenem tako, kot je poročevalec delovnega telesa danes zboru že sporočil. Torej, v prvem odstavku sklepa se 21.5.2004 popravi s 26.8.2004. O tako popravljenem predlogu sklepa. Glasujemo. Navzočih nas je 49, za je glasovalo 46, nihče proti. [[Za je glasovalo 46.]] [[Nihče proti.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Gospodu ministru se za sodelovanje lepo zahvaljujem. Prehajamo na PREKINJENO 1. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA INTERPELACIJE O DELU VLADE REPUBLIKE SLOVENIJE -, ki smo jo na željo vlade, ki je torej želela pripraviti dodatne odgovore, prekinili do 12. ure, tako, kot je bilo tudi predlagano. Ministre in ministrice, poslance in poslanke, ki so zapustili dvorano, seveda vabim v dvorano, ker bomo nadaljevali s prekinjeno prvo točko dnevnega reda. Včeraj smo 1. točko dnevnega reda prekinili seveda v točki splošne razprave. Prosim res poslanke in poslance strank, ki so zapustili dvorano, da se vrnejo, ker so na vrsti za razprave. Gospod Kelemina je bil prijavljen včeraj, tako da, lepo prosim, da. Se opravičujem, gospod Kelemina je včeraj končal svojo razpravo, v dvorani je naslednja prijavljena razpravljavka, gospa Breda Pečan. Izvolite.
Spoštovane poslanke in poslanci, dragi kolegi, drage tovarišice in tovariši. V interpelaciji, ki sem jo pozorno prebrala, je kar nekaj trditev, na katere je treba verjetno tudi opozoriti in ki jih sama, pač odgovore, kolikor morem, pač poznam in bi zaradi tega oziroma reakcije, ki jih zlasti kot županja lahko postavim. Ena izmed trditev je, recimo, ta, da ima v Evropi Slovenija najnižji delež najemnih stanovanj, samo 12%, Nemčija in Švedska pa 59 in 62%. Rada bi gospode in gospe, ki so podpisali interpelacijo, opozorila, da je prav vaša, na srečo prva in razen v osamljenih šestih mesecev leta 2000 zadnja vlada leta 1990 spravila skozi parlament slavni stanovanjski zakon, s katerim je izvedla tako imenovani "posel stoletja". Takratni minister za okolje ga je tako imenoval. In za navidez bagatilne kupnine razprodala stanovanja, ki so bila do takrat najemna, sedaj pa so seveda v zasebni lasti, pogosto v breme lastnikov, ki niso sposobni pokrivati stroškov vzdrževanja. Tako sedaj negativna primerjava deležev najemnih stanovanj pri nas z deležem v drugih državah, zlasti seveda v tistih, ki imajo nadpovprečno visok delež najemnih stanovanj, nikakor ne more biti pripisana tej, pač pa Demosovi vladi. Ta je, ne le s tem, pač pa tudi z drugimi zakoni povzročila nastanek najhujšega socialnega razslojevanja v sodobnejši zgodovini Slovenije. Denacionalizacija, ki je vrnila premoženje razlaščenim fevdalnim podanikom in drugim bogatašem, je ustvarila sam vrh najbogatejših državljanov pri nas. Ti posamezniki, ki ste jim prav vi omogočili tako bogatenje, sedaj tvorijo skupaj z nekaterimi drugimi, ki so uporabili možnosti, ki jim jih je omogočila lastninska tranzicija, skupina, ki predstavlja sicer ozko, a po obsegu premoženja in letnih dohodkih orjaško nasprotje najrevnejšim ljudem v naši državi in ustvarja psihološki vtis o vsesplošnem socialnem razslojevanju. V resnici pa seveda vaše navedbe o povečevanju revščine v Sloveniji nimajo v resnici nobene realne podlage, saj nimate nobenega realnega podatka, s katerim bi lahko svoje navedbe dokazali. Obenem pa v stilu koroškega glavarja, oblečeni v Armanijeve kreacije, pred slovensko javnostjo, z navidezno skrbjo za malega človeka, nonšalantno razglašate stiske posameznika, razgaljate stiske posameznika, zaradi katerega in drugih njemu podobnih je državni zbor že sprejel spremembe stanovanjskega zakona, s katerim je zagotovil možnost subvencioniranja najemnin za vse tiste najemnike, ki niso zmožni plačevati celotne neprofitne najemnine. Če bi pri sprejemanju stanovanjskega zakona sodelovali z iskrenimi nameni pomagati vsem pomoči potrebnim, bi imel pisec včeraj prebranega pisma svoj problem že zdavnaj rešen, tako kot se to zgodi tistim, ki se obrnejo za nasvet ali pomoč na poslance Združene liste socialnih demokratov. Samo en trenutek, ker jaz pač še nimam računalnika, da bi lahko tiskala v državnem zboru. Tako kot imate tudi sicer navado, in kot ste tudi v tej tako imenovani interpelaciji naredili. Najprej ste v enem od svojih, baje visoko verodostojnih časopisov, objavili nek, menda izmišljen podatek, in nato v interpelaciji taisti podatek navajate kot verodostojen vir. Ali to, da ste v interpelaciji navajali primerjave gibanj rasti bruto domačega proizvoda, zaposlenosti, brezposelnosti, deleža plač v bruto domačem proizvodu, in tako dalje, po letih vedno samo tako, da ste primerjana leta izbirali tako, da ste vsakokrat znova s svojim potrebam izbranimi primerjavami potrdili svojo hipotezo o neuspešnosti te vlade. Tega si ne bi dovolil noben strokovnjak, ki kaj da na svojo verodostojnost. Zato je dobro, da se pod interpelacijo ne morejo podpisati strokovnjaki, ki so jo pomagali sestavljati, saj bi lahko za vse večne čase izgubili ves svoj ugled, ki ga morda celo imajo v svojem civilnem življenju. Inne nazadnje, v včerajšnjih razpravah sem zaznala, da vas prav nič ne zanima primerjava rasti našega bruto domačega proizvoda z rastjo bruto domačega proizvoda v evropski petnajsterici, češ, da je pomembno samo to, ali so izpolnjene obljube te koalicije, ne glede na to, kaj se dogaja v našem širšem okolju. Seveda, če bi postavili na svetlo dejstvo, da je edino leto, v katerem je razlika med rastjo našega bruto domačega proizvoda in bruto domačega proizvoda petnajsterice padla daleč pod 1%, na 0,3%, znamenito leto 2000, leto, v katerem se je reakcija gospodarstva zaradi nenadne in nepričakovane menjave vlade, podobno kot v vsaki tržni državi, pokazala v zadrževanju investicij, padcu borznih vrednosti in posledično v zadrževanju gospodarske rasti v celi državi Prepričana sem, da bodo tudi letos, tako kot pred štirimi leti, volivke in volivci zagotovo znali oceniti, katera politična opcija zagotavlja razvojno orientirano, socialno varno in stabilno bodočnost. Pa še to. Trditev, da je eden glavnih pogojev za zagotavljanje skladnega regionalnega razvoja ustanovitev pokrajin, drži. Drži tudi vaša trditev, da se politika že več let ne more sporazumeti o ustanavljanju pokrajin, ki bi lahko bile nosilke regionalnega prostorskega načrtovanja. Pa ne le prostorskega načrtovanja, ampak še cele vrste drugih nalog, ki so za posamezno občino prezahtevne, od državnega centra pa po vsebini, interesih in tudi prostorsko preveč oddaljene. Žal pa pozabljate, kateri del politike je tisti, ki se ne želi dogovoriti o ustanovitvi pokrajin. Imeli ste možnost podpreti ustavno spremembo o pokrajinah, pa ste skupaj s stranko, ki je več kot desetletje igrala vlogo vašega krta v vladi in koaliciji, to preprečili. Zato naslavljajte svoje kritike na pravi naslov, ki ga zagotovo najbolje poznate.
Hvala lepa. Lidija Majnik ima besedo za razpravo.
Hvala lepa. Interpelacija je, kot kaže, tudi del programa SDS in Nove Slovenije. A priznati moram, da me je njihovega programa strah, če bi jim ga bo po volitvah slučajno uspelo uresničiti. Verjamem sicer, da do tega ne bo prišlo, saj naše državljanke in državljani ne cenijo laži, neresnic, podtikanj in demagogije. Naj navedem le nekaj primerov. Problem brezposelnih je velik in boleč in vsi vemo, kdaj je nastal. A kljub temu, da število brezposelnih od leta 1993 dalje pada, in to od 137.000 na 95.000, je koalicija Slovenija v interpelaciji za vzorčno leto izbrala leto 1988, ko smo imeli 25.000 brezposelnih. Res je, takrat nismo imeli ne brezposelnih ne revnih, a bil je drug čas in druga država. Ali morda obžalujete rezultat plebiscita, bi vas vprašala. Koalicija Slovenija gradi svojo gospodarsko politiko na podpori malim podjetjem in kritizira pomoči velikim. Očitno je, da jih prav nič ne skrbi izguba delovnih mest in povečanje števila brezposelnih, pri Revozu je teh nekaj tisoč, a zanje to očitno ni pomembno. Na področju višjih in visokih šol ter univerz so v interpelaciji zapisali, da imamo v Sloveniji preslabo ponudbo. Kot da so pozabili, da smo prav v tem mandatu ustanovili še tretjo univerzo na Primorskem in da smo ustanovili še eno medicinsko fakulteto v Mariboru. S svojih tematskih okroglih miz nam sporočajo, da nam ponujajo več privatnih šol. Zakaj pa ob tem ne povedo, da privatne šole pomenijo tudi plačilo šolnin? Na področju kmetijstva sicer ugotavljajo, da prevladuje parcelna in posestna razdrobljenost in da to onemogoča racionalno in ekonomično proizvodnjo. Istočasno pravijo, da na leto propade 3.000 kmetij in da zato propada kulturna krajina in se le-ta zarašča. Resnica pa je prav nasprotna. Sprejeta je bila strategija razvoja in reforma kmetijstva, zato je se je število kmetijskih gospodarstev resda zmanjšalo iz 90.000 na 77.000, toda delež kmetijske zemlje v uporabi se je, v primerjaviz letom 1997, povečal za 4% na 465.000 hektarjev. Za 23% se je povečala tudi povprečna velikost kmetije, ki znaša sedaj 6,3 hektarje. Povečanje površin kmetijske zemlje v uporabi beležimo predvsem na kmetijah, velikih od 20 do 50 hektarjev. Zemlja pa je element, ki je površinsko omejen. Tudi pravosodja so se v interpelaciji lotili zelo lahkotno. Od nekaj ugotovitev, ki jim nihče ne oporeka, na primer sodni zaostanki, čeprav smo rešitvi tega problema namenili kar veliko časa in kar nekaj zakonov, do direktne obtožbe tožilstva, ki da je krivo za korupcijo in klientelizem in da se to ne preganja. Na koncu pa prvak opozicije danes še počita ministrici, da se je ob vstopu v vlado politično opredelila. Toda, ali je v Sloveniji sploh veliko ljudi, ki naj bi bili opredeljeni, tako ali drugače? Sama menim, da ne. Če ostanem pri pravosodju, moram reči, da opredelitve sodnic in sodnikov iz naših ptujskih sodišč sicer ne poznam. Razen v enem primeru, ko je bil sedanji sodnik prej član mestnega sveta in je pripadal stranki SDS. Me pa zanima, od kod imate vi podatke o njihovi opredeljenosti. Najbrž pa te podatke imate za veliko število naših državljanov, sicer ne bi s predlogom o procentni zastopanosti pozicije in opozicije v nadzornih svetih glede na politično pripadnost prihajali s predlogi prav iz vaših vrst. Mi oziroma vlada se je odločala na podlagi strokovnih referenc, ne pa članskih izkaznic. Vdor politike v gospodarstvo je torej vaša ideja, ne naša. Tako kot sodniki, če so samostojna veja oblasti, in bi bilo zelo narobe, če bi politika direktno posegala v njihovo delo, so opredeljeni tudi drugi, vključno s tožilko, predsedniško kandidatko, in vključno z novinarji, saj eden od bolj angažiranih raziskovalnih novinarjev kandidira prav na vaši listi. Nekateri svojo opredeljenost tudi spremenijo, če je potrebno, tudi dvakrat. Zato je neokusno, če politično opredeljenost očitate komu drugemu. Kakor je neokusno, da mesec dni pred iztekom mandata odstopi državni sekretar, čigar pripadnost vsi poznamo, prejema nato tri mesece funkcionarsko plačo na račun davkoplačevalcev, zraven tega pa aktivno dela v volilni kampanji stranke, ki ji pripada. Je že tako, da se na vsakokratnih volitvah volilno telo vedno znova opredeli. Glede na vse, kar obljubljate in napovedujete, me te opredelitve čez en mesec ni strah, saj sem prepričana, da imamo Slovenci raje mir kot strah in negotovost. Hvala.
Hvala lepa. Besedo bi želel minister za obrambo, doktor Anton Grizold, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane gospe in gospodje! Spoštovane poslanke in poslanci! V včerajšnji razpravi je poslanec, gospod Kangler, ko je govoril o procesih centralizacije, decentralizacije, regionalizacije v Sloveniji, odprl vsaj dve vprašanji tudi, ki se tičeta ministrstva za obrambo. Mislim, da sem dolžan njemu in vsem vam posredovati odgovor. Dejstvo je, da je ministrstvo za obrambo v zadnjih letih postalo pomemben gospodarski partner celotnemu slovenskemu gospodarstvu. To pomeni tako večjim podjetjem, kot tudi srednjim in manjšim podjetjem. Dejstvo je tudi, da ministrstvo za obrambo pri uresničevanju številnih naših vitalnih projektov, od profesionalizacije naprej, dosledno v praksi tako rekoč izvaja tudi načelo tega regionalnega pristopa. Ali preprosto povedano, kjerkoli se nahajamo, bodisi z vojaško infrastrukturo oziroma vojaškimi enotami, bodisi z infrastrukturo sistema varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami, partnersko in v skladu s sodelovanjem, torej sodelujemo z lokalnimi skupnostmi, območnimi, ali pa regijami, in seveda zagotavljamo, da smo s svojim delovanjem tudi stimulus oziroma spodbujevalnik socialno-gospodarskega in tudi kulturnega razvoja območij. Gospod Kangler je omenil in se je bolj zanimal za občino, oziroma Maribor z okolico, zato mi dovolite, da zelo na kratko omenim nekatere projekte, ki smo jih uresničili oziroma so v procesu uresničevanja na območju občine Maribor in širše okolice. Najprej gre za zelo velik projekt, imenovan Kadetnica, v vrednosti cirka 2,5 milijarde slovenskih tolarjev, ki je v polnem teku. Končuje se druga faza. In v prvi polovici naslednjega leta, leta 2005, naj bi bil ta projekt tudi končan v tej tretji fazi. Pri tem projektu gre za obnovo kompleksa stavb, ki imajo zelo velik, tudi kulturno-zgodovinski pomen. To so stavbe iz leta 1860. Po obnovi teh objektov bomo prenesli v ta kompleks izobraževalno, muzejsko in druge dejavnosti oziroma sedež vojaškega šolskega centra. Ministrstvo za obrambo je bilo nosilno pri vzpostavljanju logističnega centra v Mariboru, in sicer v prostorih na območju nekdanjega Tama, kjer se s tem projektom zagotavljajo delovna mesta, cirka 200. Torej ohranitev delovnih mest oziroma nova delovna mesta. Gre pa seveda za dejavnost servisiranja vojaških vozil in druge vojaške opreme slovenske vojske. Tretjič. Študijo za vzpostavitev tega centra je izdelala tehnična fakulteta v Mariboru in tudi inštitut za projektni menedžment ekonomske fakultete v Mariboru je vključen v naš ključni projekt Provoj oziroma profesionalizacija slovenske vojske. Nekdanjo vojašnico Melje smo skupaj z Mestno občino Maribor spremenili v podjetniško cono. Skladišče Pivola in zemljišče okoli tega skladišča smo prenesli na fakulteto za kmetijstvo v Mariboru. Opustili smo strelišče pod Pohorjem. To je bilo strelišče blizu hotela Habakuk in sicer predvsem zato, ker je bilo to v interesu mesta Maribor za uresničitev njihovih razvojnih načrtov turizma. Preko programa tako imenovane celostne oskrbe vojakov smo skupaj v sodelovanju s kanadskimi oboroženimi silami zagotovili uporabo hotelov v Mariboru in okolici. Del vojašnice vojvode Mišiča smo prenesli na Rdeči križ in Karitas v Mariboru, preostali del te vojašnice pa je bil namenjen za širitev bolnice v Mariboru. Nekdanja vojaška pekarna je bila predana Mestni občini Maribor za izvajanje družbenih dejavnosti. V uporabo Mestni občini Maribor je bil dan tudi Narodni dom. Skratka, skupaj z Mestno občino Maribor gradimo regijski in dispečerski center tudi za zavod za gasilsko in reševalno dejavnost in službe nujne medicinske pomoči. Če povzamem, v obravnavanem obdobju je bilo s podjetji v Mariboru in okolici sklenjenih cirka 4 milijarde slovenskih tolarjev seveda, preko pogodb javnih naročil, in še enkrat toliko, torej še 4 milijarde slovenskih tolarjev, je bilo sklenjenih pogodb iz naslova temeljnih razvojnih programov. Drugi del vprašanja se je nanašal na ciljni raziskovalni program Varnost za mir, ki ga je ministrstvo za obrambo razpisalo v letu 2004 skupaj z ministrstvom za šolstvo, znanost in šport, naj povzamem. Število prijavljenih vlog po univerzah je bilo naslednje: "Univerza v Ljubljani je prijavila 76 vlog, od tega je bilo sprejetih 19 projektov, kar predstavlja 25%. Univerza v Mariboru je prijavila 19 vlog in dobila odobrene 3 projekte, kar predstavlja 16%. Univerza na Primorskem pa je dobila 43% odobrenih projektov, kar seveda da jasno vedeti, da v razpisu ni prevladoval regionalni kriterij, ampak drugi kriteriji, kot so kakovost prijave, raziskovalni značaj, prijave z vidika splošne kakovosti projekta in projektne skupine, primernost prijave glede na razpisane teme in izvedljivost in organizacija projekta."
Hvala, minister. Dr. Jožef Bernik dobi besedo za svojo razpravo. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči, gospe ministrici, gospodje ministri, kolegice in kolegi! Moram biti zelo kratek, ker ste nam premalo časa dali, vendar naj na začetku povem tole. Zdi se mi, da je ta sistem interpelacije na glavo postavljen, ker vi govorite, kako smo vas sprovocirali in zahtevali, to ste pa v resnici vi celo stvar na glavo obrnili. Samo poglejte, kaj se godi. Mi smo vam poslali vprašanja, vi ste nam pa nazaj poslali cel voz uradnih podatkov, za katere niti spraševali nismo, danes pa morate popravljati to zadevo. Na vsak način ste dobili polne ure propagande za vaše delo. Če pogledate seznam tistih, ki bodo še govorili za menoj, nekako 49 ljudi je skupaj in od teh je 35 ljudi iz Združene liste in pa Liberalne stranke. Eden za drugim. Publika naj se pripravi na to, da bodo dobili popoln, kako bi rekel, salvo, kaj ste vse naredili, ampak jaz bom govoril o neki drugi stvari. Rad bi govoril o tem, česar minister, ki je za to odgovoren ni niti omenjal, pa je v njegovem ministrstvu. In to je to, kaj to ministrstvo dela s temi mrtvimi, ki so bili pobiti po vojni. Bodo rekli, Bernik že spet o tem govori, pa bom vedno o tem govoril, ker hočem na vašo vest apelirati. Naj povem, minister ima v svojem ministrstvu urad, ki se ukvarja z živimi, to so stari borci tako revolucije kot osvobodilne fronte, in pa mrtve. Mrtvi mu ne delajo problema, ker so mrtvi, oni mu delajo problem in denar ima samo za žive. In sedaj je takole. Rad bi vedel, kaj je minister za vse to naredil. Poglejte, vlada je že pred desetimi leti postavila eno kamuflažo, to je komisijo za grobišča oziroma vojna grobišča. Ta komisija ni imela nobenih pristojnosti, vse je bilo v oblasti nekega sekretarja, ki seveda ni bil simpatičen [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]in medtem ko je, jasno [[...]] [[Nadaljevanje.]] [[...]]čas za žive. Dolgo časa se je to vleklo, deset let skoraj, ampak novembra 2001 smo dobili prvič pismo od bivšega predsednika države, v katerem govori, kako je treba mrtve priznati, kako so naši ljudje, ampak ni pozabil povedati tega, da zgodovine pa ne smejo popravljati, ker ježe bila določena. Kasneje je pa prišlo eno zanimivo pismo od vlade same, deset strani. In tukaj govori, kako je treba pietetno postopati, da je treba zagotoviti izkop posmrtnih ostankov pod nadzorom organov pravosodja in apelira na državno tožilstvo, da bodo izdali mrliške liste. Vlada Republike Slovenije poziva državno tožilstvo, da uvede postopke za ugotovitev in [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]zakonu o matični knjigi vseh primerih, ker ni drugega predlagatelja. In tako dalje. Jaz sem te spraševal, kakšna pieteta je to, ampak verjetno je pieteta, ki se je definirala v Kumrovcu. Dobro. Končno smo dobili zakon, lani 19. junija, ki je bil sprejet pod velikim pritiskom in tudi preglasovan. Bili smo preglasovani, to se pravi ni bilo nobene pietete, ničesar, tukaj je šlo samo za mrtve. In tega mi v tem državnem zboru in tudi v celi vladi izgleda ne znamo razumeti, da to vendar gre za ljudi, ki so bili ubiti nasilno in da je to bodisi genocid ali pa zločin proti človeštvu. Tukaj se je odlikovala tudi gospa državna tožilka, sedaj pravosodna ministrica, ki je bila v tej združbi, ki je poskušala prikrivati vse te stvari, in do danes se ni ničesar tako rekoč spremenilo, čeprav je bil zakon sprejet lani junija in se do danes ni skoraj nič ni zgodilo, šele pred nekaj meseci sobili podzakonski nekateri akti sprejeti, pa bi morali že davno biti. To se vidi, kako cela stvar gre. Kaj naj vlada stori? Če vlada reso misli o Slovencih, o družbi, o državi, potem bi se morala nad nekaterimi stvarmi zamisliti in jih narediti. Prvič. Naj se končno loti soočenja s preverjanjem dejstev v preteklosti, v nasprotju z nepoštenim konstruktom iste zgodovine, prirejene skozi dolga leta za politične potrebe. Ustanovi naj komisijo poštenih ljudi, ki bodo iskali dejstva in prišli do določenih ugotovitev. Vse ostalo bomo pa že lahko kasneje sami reševali. Kje so dokumenti o teh umorih? Kje so dokumenti o tistih grobiščih, ki so bila oskrunjena, in tako dalje in tako dalje. Gospod Rop, sedanji predsednik, je bil včasih minister za delo in družino in bi moral to vedeti; zato njega sprašujem, vendar ga ni tukaj. In to smo spraševali že dolgo časa, pa nismo dobili nobenega odgovora. Potem bi rekel, da je treba raziskati nekatere stvari, kot recimo poboj vojnih ujetnikov, ki so bili potegnjeni iz bolnišnicpo Sloveniji takoj po drugi svetovni vojni in so potem izginili – dobro dokumentirano, vendar zadnja stvar, ki sem jo dobil od bivše glavne državne tožilke, je to, da se še vedno raziskuje. No, ja, to se bo verjetno večno raziskovalo. Naj končam. Glejte, ta vlada, pa tudi stranke, te vaše stranke, se obnašajo tako kot neka grozno zaprta družba, ki spominja na mafijo. Kaj se godi: nimate nobenega smisla za pluralizem, nimate nobene strpnosti do svojih članov, nočete se pogovarjati o stvareh, ki bi bile skupno dobro za Slovence doma in po svetu, in popolna nestrpnost do drugače mislečih. Končal bom s tem: to je na vaši vesti že 60 let in bog ve, koliko časa bo še, dokler ne bomo stvari premaknili nekje drugje. Zapomnite si pa latinsko pravilo, ki pravi: "Ve victis!", "gorje zmagovalcem!" Hvala lepa.
Hvala, dr. Bernik. Ivan Božič ima besedo za razpravo.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke in poslanci, lepo pozdravljeni! Lepo pozdravljene tudi ministrice! Moram reči, da se mi ni še nikoli zgodilo, ko sem govoril, da so bile tri ministrice prisotne, da je skoraj polovica, ena proti dva v korist sicer moškemu spolu - pa tudi ministri lepo pozdravljeni! -, kar kaže, da ni res, da v Sloveniji nimamo posluha za nežni spol. Včerajšnji razgovor med bivšim ministrom za zunanje zadeve in sedaj aktualnim ministrom za zunanje zadeve glede regij, zlasti zahodne regije, Slovenije in Italije, mi je dal misliti in se zato tudi oglašam. Nikoli kot Primorec ne bom pristal na nobeno regijo, ki bo imela konture Rapalske pogodbe. Primorci smo drago plačali življenje v takratnem delu Italije. In je ne želimo več imeti. V nobenem primeru. Drugo. Sedanjega ministra za zunanje zadeve sprašujem tudi to. Primorski dnevnik, z današnjim dnem, govori o sramoti, ki se je zgodila v Trstu ob izvolitvi miss Trsta. Ker je bila izvoljena Slovenka, ni prava zmagovalka lepotnega tekmovanja. Današnjo številko Primorskega dnevnika preberite in boste videli, kaj piše. Pa ga sprašujem, kaj je naredil na podlagi takih člankov in takega obnašanja desnice v Italiji. Tudi zato Trst ne more biti sedež regij. Drugo bi pa rad rekel, ker govorimo danes o interpelaciji. Slovar slovenskega knjižnega jezika pravi, da je interpelacija zahteva skupine poslancev, delegatov v skupščini, pač tako je pisalo, da se obravnava določeno politično vprašanje iz dela vrhovnega izvršilnega organa. Ali pa Pravni leksikon, ki pravi, da je interpelacija način izražanja kritike. Danes se oglašam zaradi škode in potresa v Soški dolini, ki je v prejšnjem mandatu in v sedanjem prizadel tri občine, leta 1998 pa skoraj ves severni in zahodni del Slovenije. Sprašujem, zakaj ta, popotresna obnova v šestih letih ni bila končana. Ker smo veliko napisali v teh 350 in še nekaj straneh odgovora vlade, kaj se je vse naredilo, o potresu pa ni nikjer nič omenjeno. Dobro bi bilo zapisati, zakaj se vse ni zgodilo. 6 let je dolga doba. Ne sprašujem o tem, kako bo ministrstvo za okolje in prostor rešilo vprašanje slabo, zanikrno obnovljenih objektov. To je stvar ministra, ki bo lahko preganjal ljudi, ki so to slabo naredili. Govorim pa o tem, zakaj ni bilo vse narejeno? Nikoli v državnem zboru, nismo glasovali proti kakršnikoli škodi, ki jo je vlada predlagala. Vedno smo ji potrjevali. Celo več smo zahtevali. Drugo, kar bi pa rad rekel, glede gornjega Posočja in po potresu prizadetega dela, kakšna naj bi bila pomoč gospodarstvu. Mislim, da je pomoč preko inkubatorjev premajhna. Izgleda, da se ni dobro obnesla, kajti zaposlenih in novih firm je premalo. Ne delajo dobro. Še vedno zagovarjam in bom zagovarjal, da je treba z drugimi gospodarskimi prijemi, ki posegajo v področje ministrstva za finance in gospodarstva, se pravi z zmanjšanjem davkov, privabiti ljudi, ki bodo prišli investirat in živet in delat v Soško dolino. Kaj je narobe in kaj me na to navaja? Danes, piše v časopisih, je dan rumenih rut, torej prvi šolski dan. V gornjem Posočju, v treh občinah je danes šlo v prvi razred 152 otrok v šestnajst osnovnih šol. Od tega v osem šol manj kot pet. Nova pobuda, ko bomo začeli naprej govoriti o življenju in delu v parlamentu, pa življenju in delu v gornjem Posočju, bo sigurno vprašanje demografskega zloma. Kako si predstavljamo Baško grapo, ki ima še 11 otrok, Gorenje Trebušo, ki že nima več leta in leta niti osnovne šole. Kako tisti del Soške doline od Bovca proti Trenti, ki ima še v Soči dva otroka vpisana v prvi razred osnovne šole, v celi dolini od Bovca do Vršiča. Mislim, da se moramo nad tem zamisliti. In rekel in končal bom ta moj del, prispevek k tej točki, vseh 359 ali koliko strani je vašega odgovora vlade, teh ljudi nič ne zanima. Zanima jih, kdaj bodo odpravljene posledice potresa in kdaj se bo vrnilo s pomočjo vlade države, življenje v Gornje Posočje. Boljše življenje. Hvala lepa.
Hvala Ivan Božič. Jožef Jerovšek ima besedo.
Hvala lepa. Spoštovani kolegice in kolegi, spoštovani ministri. Ob vložitvi interpelacije se je pokazalo, da je vlada reagirala izredno živčno, z izredno paniko se je odzvala na vest o vloženi interpelaciji. Priča smo bili ne samo te panike, ampak tudi žalitev, zelo hudim žalitev in tudi neumnosti. Gospod Rous je govoril, kako se vznemirja penzioniste, sedaj pa, ko mu razpada stranka, pa on sklicuje v avgustu neke sestanke, pa so ga pregnali iz Maribora in tako naprej. Glejte, tudi žalitve so bile nepotrebne. Jaz sem bil presenečen, da je gospod Pavliha tako žalil in se je pokazalo celo, da ne pozna, kaj je beseda parafraza, parafrizirati - , ker to ni bilo nobeno parafraziranje, bi pa lahko parafrazirali ob vsem tem Aškerca in njegovo pesem in se vprašali, "zakaj tako hromite, se Slovencev bojite". Izgleda, kot pravi Aškerc. On pravi, "bojite se osvete od množice neštete." Dejansko je ta strah neverjeten. Danes zjutraj se je pokazala panika v vladnih vrstah, odložitev, iskanje odgovorov, ob tem da je opoziciji skoraj vzeta beseda, skrajšana na najmanjšo možno mero. Glejte, najboljšo interpelacijo o delu vlade v preteklem mandatu pa je dejansko vložil gospod Pahor, prejšnji predsednik parlamenta, ki je 12. julija v intervjuju za Dnevnik - prosim, če to dovolite - dejal, "nova vlada ne bo na oblasti vsa štiri leta" in še, "smo v položaju, ko potrebujemo pogumno vlado", ki jo očitno sedaj nimamo, "po moji oceni vlada, ki jo bomo izvolili jeseni, ne bo na oblasti vsa štiri leta." To pomeni, da bo morala sprejeti vrsto nepopularnih ukrepov. Predsednik vladne stranke, druge največje vladne stranke, očitno ve, kaj je vse prekrito slovenskemu ljudstvu, kakšne napake je vlada delala, kaj je prekrivala, kako neresnični podatki so o čemer pita ljudstvo. Odkrito je povedal, da nas čaka izredno težko obdobje. Navadno ob koncu mandata vse vlade, vsi politiki hvalijo, kaj so storili. In tu je dokaz, da je vse to, kar smo o interpelaciji navedli, še kako res. Vlada absolutno v tem odgovoru nima argumentov. Če bi imela argumente, bi napisala kratek odgovor, ne več, kot je bila interpelacija, prinesla je pa 350 stranisolate iz računalnikov. To je sramotno na tak način odgovarjati od neke vlade, ki bi bila kompetentna. To so ti okvirji. Zakaj je vlada tako živčna? Jaz bi se dotaknil samo enega škandala, ki je v teh avgustovskih dneh v zvezi delovanja pravosodja in stečajnih postopkov, ki so se vršili v Mariboru. Vemo, da so stečajni upravitelji očitno v dogovoru s centri moči pospravili milijarde, pobrali milijarde denarja. In navidezno je vlada, pravosodno ministrstvo, kot da ukrepa, naročila je nadzorstveno komisijo na mariborskem okrožnem tožilstvu, službeni nadzor, tako imenovani, o delovanju stečajnih senatov. Ta komisija, ki pa jo skriva, jaz je nisem mogel dobiti, čeprav sem jo uradno zahteval od pravosodne ministrice, je napisala, stečajni senati, ki so nadzorniorgani pri stečajih, niso nič krivi, ker so bili od stečajnih upraviteljev zapeljani. Ti so jim prekrivali prave podatke, čeprav v 81. členu stečajnega zakona jasno piše, da morajo vsake tri mesece pismeno poročilo o stanju financ podati. Ampak niso zahtevali in so bili zapeljani. To je škandal par excellence. V vsaki demokratični državi bi v takem trenutku, minister ali ministrica za pravosodje odreagiral zelo ostro, naša ministrica pa je komisijo naredila zato, da pometa pod preprogo, da ne bo nihče nič kriv. O, očitno nihče ni kriv in zaradi tega smo tudi poslanci zahtevali od predsednika vlade, da ministrica iz objektivnih razlogov, iz moralnega čina odstopi. Sploh ni reagiral predsednik vlade, kolikor mi je znano. Mariborski časopisi so se razpisali o škandalu. Dejansko je škandal. Drugi, ki so še bolj pod pritiskom vlade in kapitala, seveda molčijo o tem škandalu. Takšno pometanje pod preprogo korupcije in klientalizma se dogaja vsakodnevno s strani te vlade na številnih področjih. V tem odgovoru pa niste napisali, o tem, kjer ste pa res uspešni bili, o popolni centralizaciji države in popolni birokratizaciji države. Tu pa ste uspešni. Prejšnji predsednik vlade, gospod Drnovšek, v sobotnem intervjuju v Večeru pravi, da se nič ni naredilo na antibirokratskem programu. Gospa Nevenka Pergar je sedaj v drugi službi; ogromni denarji so se pospravili za tisti program, naredilo pa se ni nič. In tako se dela v tej vladi. Tu pa ste bili uspešni. Priznajte, da ste bili tu uspešni – da tu požira maso denarja birokracija, ki ne dela. In potem, glejte, prodaja Nove Kreditne banke. Včeraj je minister Lahovnik govoril neresnice, da smo mi podpirali eksplicitno prodajo mariborske banke tujcem. Ni res! Parkrat sem moral – in šele to je premaknilo, ko sem dejal, če boste prodali Avstrijcem to banko, boste izpolnili ukaz "naredite mi to deželo zopet nemško," in šele takrat se je premaknilo. Drugače so pa bile provizije že zmenjene, vse je bilo pospravljeno, vse je bilo določeno za to prodajo. Nobenega nacionalnega interesa in nobenega patriotizma ni bilo. Gospod Rop pa je potem ob prevzemu funkcije obljubil dejansko finančni steber. Od tega ni praktično nič. Speljali nam bodo zavarovalnico Maribor, to je edino, čeprav je jasno obljubil. Hitim, ker imam malo časa, o tem, kaj vse je vlada obljubljala. Žal mi je, da gospoda Gantarja ni tukaj. Gospod Gantar, ko je bil še minister za okolje, je v mojih krajih, v Dravinjski dolini, obljubljal denar za regulacijo Dravinje, ureditev Haloz in tako naprej, na licu mesta. Potem mi ještiri leta vsako leto obljubljal, da bo v naslednjem proračunu, potem se je pa preselil na drug resor, ker je vedel, da je povsod obljubljal in ničesar izpolnil. Sedaj je seveda gospod minister Kopač, ki do malega človeka, povprečnega državljana, do teh krajev, ki so demografsko ogroženi, sploh nima odnosa. Kajti on je avtor te »Kopačeve doktrine«, da recimo v Mariboru sploh ni sposobnih ljudi, ob holdingu. In tu ste bili tudi uspešni – holding ste odpeljali v Ljubljano, in denar, seveda. Glejte, in umaknili ste v tem mandatu zakon o skladnem regionalnem razvoju, ki je najbolj potreben zakon v vsej državi. Ko omenjam Dravinjsko dolino, Haloze, tu je kup krajevnih skupnosti, kot so Makole, Studenice, Poljčane, Šmartno, Oplotnica, Prihova in tako naprej, ki bi po tem zakonu morale imeti neko upanje; pa ga ne bodo še imeli, dokler bomo imeli tako oblast. Očitno je za te kraje treba spremeniti oblast, da se bo začela neka druga politika v tej državi, da bo spet zasijalo upanje v te kraje. In, gospod minister za zdravje, posebej so mi ljudje telefonirali. Govorite – pa predsednik Rop tudi včeraj – o zmanjšanih vrstah pri operacijah, pri zaostankih. Iz Zgornje Polskave me je klical človek, ki pravi, da že 18 mesecev čaka za sivo mreno, pa s Pragerskega me je klical. Ne govorite tega, da so se ne vem kako skrajšali ti roki, ker to ni res. Hvala lepa.
Hvala, Jožef Jerovšek. Besedo želi ministrica Zdenka Cerar. Izvolite.
Hvala lepa. Gorje nam, če bi takšni sodili – samo eno stran bi izvedeli, druga bi bila vedno neznana, čeprav je bila objavljena v časopisu. Ko je ministrstvo izvedelo za napako stečajnih upraviteljev [[ni se prelil še denar v zasebne žepe, ampak je bil posojen]] , je bil takoj odrejen službeni nadzor. Službeni nadzor je bil opravljen in ministrstvo je javno sporočilo, da se z ugotovitvami službenega nadzora ne strinja, ker ocenjuje, da so bile storjene napake. Predlagalo je tudi odvzem licenc po zakonu o stečaju, ki ste ga vi sprejeli. Vi ste dali takšna določila, da je to maksimum, kar minister za pravosodje v takšni zadevi lahko ukrene. Maksimalna možnost je bila izkoriščena. Premalo časa je za dialog, zato nadaljujem na drugem področju sodnih zaostankov. Soglašam z ocenami, ki so bile včeraj dane, da so sodni zaostanki ena glavnih ovir za hitro pot do pravice, za nezadovoljstvo državljanov in zmanjšanje zaupanja v pravosodje. Povedala sem, da je vlada na tem področju nudila sodstvu vse možne instrumente, da se stanje izboljša. In ko je včeraj predsednik vlade omenil, da imamo tudi načrt, da se bodo sodni zaostanki odpravili, ni imel v mislih načrta vlade, ampak načrt sodstva, ki ga je sprejela skupaj z ministrstvom za pravosodje, skupaj z menoj. Izvedene so bile številne aktivnosti v zvezi s tem načrtom, osebni pogovori, diskusije in intenzivno je vključen v to aktivnost tudi sam predsednik vrhovnega sodišča. Lahko vam povem, da so načrti že obrodili prve sadove. Statistika, ki smo jo dobili za prvo polletje leta 2004, kaže, da so se zaostanki na splošnem področju v sodstvu zmanjšali za 2,4%, na področju pomembnih zadev za 4,5% in predsednica senata za prekrške mi sporoča, da so v zadnjih treh mesecih rešili izven rednega pripada preko 30.000 zadev. To so rezultati, ki kažejo, da je načrt, ki ga je sodstvo sprejelo, pričel funkcionirati. Jaz osebno čutim ne minimalno ampak maksimalno odgovornost za to, da bo tako tudi v bodoče.
Hvala lepa. Besedo dobi Bojan Kontič za svojo razpravo.
Hvala lepa, gospod podpredsednik! Spoštovane ministrice in ministri slovenske vlade! Tudi poslanci vladajoče koalicije smo časovno omejeni, pa ne samo z mandatom, ampak tudi v razpravah, in to povsem na demokratičen način. In ravno zaradi tega kolegu Berniku, verjetno še zadnjič v tem mandatu. Govoril je "gorje zmagovalcem". Jaz pravim, da gorje nam, če bi njegovi zmagali v drugi svetovni vojni. Zgodovina se ne da popravljati, tudi po vaši podobi ne in tudi po podobi domobrancev ne, dejstva ostajajo. Vsaka stranka, zastopana v parlamentu, je na volitve odšla s svojim program in svojo kadrovsko ponudbo. Rezultat na volitvah 2000, pa ni bil odraz le tega, temveč tudi izkušnje tistega obdobja pred štirimi leti. Ljudje so izbirali med takratno trenutno oblastjo, ki je imenovala Bajukovavlada, bila pa je v bistvu vlada gospoda Janeza Janše, in ponudbo, ki je bila takrat poosebljena z doktor Drnovškom. In kaj je cilj opozicije danes? Prikazati nesposobnost te vlade in na izkušnji iz leta 2000 pridobiti zaupanje ljudi z željo, da je štiri leta dovolj, da volivke in volivci pozabijo na obdobje, ko so imeli oblast, pa so jo z nespretnimi potezami zaigrali. Ni je vlade, ki bi lahko v celoti izpolnila vse zastavljene naloge in dosegla vse zastavljene cilje. Nemogoče je namreč natančno predvideti ravnanje vseh dejavnikov in zunanji vpliv, na katerega ni moč vplivati. Res je, da bi lahko, če bi odmislili vse to, storili več in kvalitetnejše. Toda v danih razmerah je bilo postorjeno veliko delo. Pri nekaterih uspehih je sodelovala tudi opozicija. Vse to je bilo danes in včeraj že večkrat omenjeno. So pa tudi nedovršena dejanja. Tu, v parlamentu, ne v vladi. Govorim o regionalni politiki, o neenakomernem razvoju Slovenije. Moramo priznati, da v tem mandatu nismo uspeli spremeniti ustave v členih, ki bi omogočili uvedbo pokrajin. Govorilo se je, da je bil vzrok v onemogočanju sodelovanja lokalnih skupnosti. Pokrajine so nujne v projektih skladnejšega regionalnega razvoja. V razmislek tistim, ki govorijo, da so občine, tudi tiste najmanjše, garant za razvoj. Naj omenim le Prekmurje, ki je glede na število in velikost občin najbolj razdeljeno, pa ima hkrati največ težav z razvojem. To dejansko kliče po pokrajinah. Kljub temu da je bilo o naslednjih temah veliko že povedanega, naj opredelim svoj odnos do dveh, po moji oceni, ključnih dosežkov ministrstva za delo, družino in socialne zadeve in s tem vlade Republike Slovenije. Uveljavilo se je tudi v praksi socialno partnerstvo, ki je postalo kar standard obnašanja. Civilna družba je vključena v proces sprejemanja zakonodaje, kar je mnogo bolje, kot zgolj prispevati k ustvarjanju pogojev za družbene konflikte. Naj omenim le zakon o delovnih razmerjih, pokojninsko reformo, pa tudi urejanje razmerij v javnem sektorju, vključno s plačno politiko. Vse to se ureja oziroma se je uredilo s sodelovanjem socialnih partnerjev. Drugo področje, ki je zelo občutljivo, je brezposelnost. Kaj pomeni ostati brez dela vedo le tisti, ki so to dejansko doživeli. Delo je tisto, ki zagotavlja osebno varnost, socialno vključenost. Še posebej je to pomembno pri nas, kjer je delo pomembna vrednota. Zavedajoč se težav, ki jih brezposelni imajo, je nujno priznati, da je brezposelnost najmanjša vse od leta 1993. Trditev, da smo spremenili sistem evidentiranja, drži. A hkrati drži tudi podatek, da je sedaj dejansko zaposlenih približno 15 tisoč oseb več. Imam analizo gospodarstva v savinjsko-šaleški pokrajini, kjer so ugotovili, da je v primerjavi z letom 1997 v letu 2003 v gospodarstvu savinjsko-šaleške regije zaposlenih 1878 več, kot sem dejal, leta 1997. To potrjuje, da smo na pravi poti k zastavljenemu cilju polne zaposlitve. In še nekaj pogledov z lokalnega zornega kota. Ta vlada je bila ena boljših, če že ne najboljša po osamosvojitvenem obdobju, in to velja za mnoga področja. Končno imam priznano zahtevo po boljši cestni povezavi. Hitra cesta je uvrščena v vse potrebne državne programe. Na področju izobraževanja, kulture, športa, sociale smo s sodelovanjem vlade in parlamenta, na državni ravni, in občine, na lokalni ravni, dosegli sporazumno investiranje mnogih pomembnih objektov. Nekaj je dokončanih, nekaj investicij je v teku, nekaj pa jih še skupaj načrtujemo. In čisto na koncu naj povem le še to, da v Velenju ne bomo pozabili odnosa desne vlade v času, ko je Gorenje, zaradi požara zašlo v težave. Kot sem že v uvodu dejal, ni bilo storjeno vse, kar smo želeli, a splošna ocena delovanja v preteklem obdobju je dobra.
Hvala kolega Kontič. Anton Butolen dobi besedo za razpravo.
Hvala za besedo. Lep pozdrav predsedujoči, predstavniki vlade in vsi poslanci in poslanke. Delo v parlamentu sem si vedno predstavljal kot resno in garaško delo, ki na osnovi argumentov poskuša najti najboljše rešitve za naše državljanke in državljanke. Ne rečem, da večina dela v tem času ni bila takšna oziroma je bilo mnogo dela tako opravljenega, na žalost pa je bilo tudi preveč nastopaštva in se opravičujem besedi, "glumaštva", v najslabšem pomenu te besede. Sam sem se vedno lahko vključil v resno delo, težko se pa vključujem v takšno razpravo brez argumentov, kot je bila malo prej, če bi si gospod, ki je govoril, ne direktno pred menoj, ampak malo pred menoj, prebral poročilo o državnem tožilstvu, ne bi bil govoril tistega, kar je govoril, kar je sama demagogija in pa brez argumentov. To govorim zato, ker mi je tuja demagogija in ki mi je tuja diskvalifikacija političnih nasprotnikov. Želim pa reči nekaj besed o demografiji, ker sam prihajam iz okolja, ker sam prihajam iz okolja, kjer je demografija in pa število rojstev izjemno pomembno. Ta zadeva oziroma to poglavje je izjemno pomembno za našo državo, kot tudi za celotno evropsko skupnost, zato me toliko bolj boli, ko se k temu pristopa poenostavljeno.Že dve leti poslušam v tem parlamentu eno osnovno tezo: zaradi revščine število rojstev upada. To je seveda notorna neumnost, ki kaže na to, da med 500 strokovnjaki tako imenovane vlade v senci ni strokovnjakov za demografijo. Povejte mi prosim eno državona svetu iz tretjega sveta, državo, v kateri je največja revščina, kjer je število rojstev v upadu. Poglejte si prosim podatke za Bangladeš, pa vam bo vse jasno. Ravno obratno. Število rojstev je v upadu v razvitem svetu. To je problem razvitega sveta, toje problem Evrope. Zveni žalostno, ampak je resnično. S tem, ko se je ta zadeva pojavila pri nas, smo pravzaprav smo vstopili v svet razvitih. To pa seveda ne pomeni, da ta problem ni resen in da se z njim ni treba ukvarjati. Sicer lahko, ker mi tu očitajo Bangladeš, lahko tudi povem drugače. Na našem območju je bila narejena raziskava in v šolskem okolišu na našem območju je bilo leta 1896 92 rojstev. Pozneje sem si pogledal podatek za leto 1995 in je bilo pet rojstev. Če bi izhajali iz osnovne teze, da zaradi revščine število rojstev upada, bi smatrali, da ste se leta 1896 v Halozah cedila med in mleko. Na žalost temu ni tako, in so tudi drugi pomembni vzvodi, ki so pripeljali do tega, da smo zdaj tam, kjer smo. Problem je v tem, da se takrat nista cedila med in mleko, so še tudi drugi podatki, ki jih bom zdaj prebral: od 92 rojstev je 16 otrok v tistem daljnem letu umrlo ob rojstvu, 11 otrok je umrlo pred prvim rojstnim dnevom in do 15. leta je umrlo še 16 otrok. Skupaj je od 92 rojstev svoj 15. rojstni dan dočakalo 49 otrok, 43 jih je pa umrlo. To pomeni, da je ta teza, da zaradi revščine število rojstev upada, povsem zgrešena. Res pa je, da se je zaradi neperspektivnosti, mogoče tudi revščine, povečevalo odseljevanje. In v 50. letih je število občanov v naši občini z 2.700 padlo na 1.430, na žalost se je to zgodilo. Z veseljem pa moram povedati, da se v zadnjih petih letih ta zadeva spreminja na bolje in število več ne upada. Kot sem že dejal, je premalo časa, da bi o tem podrobneje razpravljali. Se bo pa treba s tem soočiti v celotni Evropski skupnosti, katere člani smo, vendar se je treba soočiti na osnovi argumentov. Naša vlada je tudi v tem obdobju sprejela nekaj dobrih programov. Ne glede na to, katera vlada bo, se bo morala s tem nenehno soočati in sprejemati resne ukrepe in resne programe, da se ta negativni trend upadanja števila rojstev upošteva, prav gotovo pa ne na podlagi tako poenostavljenih, pavšalnih ocen. Hvala lepa.
Hvala, kolega Butolen. Besedo ima Marija Ana Tisovic. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Pozdravljeni vsi predstavniki vlade, pozdravljene kolegice in kolegi! Ker imam zelo malo časa, se bom dotaknila samo ene stvari, in sicer resorja šolskega ministrstva. V zadnjem času smo sprejeli zakon o visokem šolstvu. V ta zakon je vlada pripeljala tudi šolnine za univerzitetni študij. Veliko je bilo povedanega okoli tega, ali so šolnine nujne ali ne, vendar zakon je sprejet in šolnine bodo. V naši stranki se zavzemamo za to, da se omogoči študij vsem resnimštudentom, ne glede na njihovo finančno zmožnost. Ob sprejemu zakona o visokem šolstvu je bilo povedano, da bodo s socialnimi transferji pomagali študentom, katerih dohodki na družinskega člana ne bodo presegali določenega cenzusa. Vemo, da družine, ki nepresegajo cenzusa, zelo težko ali pa sploh ne morejo normalno preživeti iz meseca v mesec, zato ti transferji so. Ostaja pa še drug sloj prebivalstva, ki ima dohodke na družinskega člana tik nad cenzusom; ti niso upravičeni do nobenih denarnih pomoči, živijo pa dobesedno iz rok v usta. Študenti iz te skupine si skoraj ne bodo mogli privoščiti študija. Ker pa je za vsako družbo škodljivo, da zaradi tega izgubi kar precejšen del intelektualnega potenciala, bi se morala vsaka vlada ob tem zamisliti. Preden jevlada sprejela ta zakon ali pa vsaj istočasno bi morala obvezno zakonsko urediti podlage za oblikovanje štipendijskih skladov in za ugodne kredite študija. V določenih državah dajo dobrim študentom tudi popust pri odplačevanju kredita. Vlada nadalje ni izpolnila danih obljub študentom na področju študentskih domov kar tudi omejuje možnost študija študentov, ki prihajajo iz tako imenovanega nižjega srednjega sloja prebivalcev s slabimi finančnimi možnostmi. Ker smo postali člani EU, lahko prej ali slej pričakujemo tudi spremembe na področju študentskega dela, ki bodo prav gotovo negativno vplivali na možnost študentskega dela. Menimo, da je vlada zaradi neusklajenih potez na področju visokega šolstva naredila veliko škode. Bojim se, da bo trend, ki ga je zastavila, da se vpisovanje na visoko šolstvo dviguje, naenkrat začel padati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dobi Jože Tanko.
Hvala lepa, za besedo. Vsem lep pozdrav. Najprej bi v uvodu bi se rad odzval na razpravo gospoda Pavlihe včeraj, ki pravi, da je v interpelaciji polno enostranskih, zavajajočih in neresničnih trditev. Z niti eno besedo pa ni povedal, katere so to. Kar se tiče kakovosti in pa kvantitete odgovora. Kakovosti verjetno ni posebne, kvantiteta pa je izjemno velika in s tem se kvalitete ne da skriti. Naslednja stvar, gospod minister pravi, da je ta vlada podedovala nacionalni program za avtoceste za leta 1995 in leto 1998. Ni res, prevzela je program iz leta 1998. Ta program je očitno bil tako zelo dober, da ga je vladna koalicija vgradila v svojo koalicijsko pogodbo, in ta je predvidel, da bodo vse avtoceste končane leta 2004. Trditev, da je vlada februarja sprejela nacionalni program, resolucijo nacionalnega programa, ni točna, sprejel jo je državni zbor. Ampak je moral pripraviti tisti nacionalni program, ki ste ga dali vi v svojo koalicijsko pogodbo in v katerem se v okviru šestih let, od leta 1998 do leta 2004, naj bi bila končana, se je ugotovilo, da je potrebnih nadaljnjih 9 let za realizacijo tega programa. Toliko o kvaliteti vlad in planiranju. Govorili ste tudi o številu kilometrov avtocest, ki jih je zgradila ta vlada. Mandat te vlade se je začel oktobra 2000, končal se bo oktobra 2004. Do sedaj je bilo odprtih 80 kilometrov avtocest in ne 166, kot ste vi povedali. To drži verjetno, če upoštevamo leto 1998 kot začetek uveljavitve avtocestnega programa. To so podatki iz Darsa. Naslednja stvar. Moram reči, da sem zelo začuden, ker ste na soočenju v Odmevih povedali, da se vlaga v avtoceste 36 milijard, v državne ceste 30 milijard, in da so programi uravnoteženi. Ni res. Po finančnem načrtu za letos bo v avtoceste vloženih 122 milijard. 7, 8% državnega proračuna. Toliko je zapisano v dokumentu, ki ga bo državni zbor, ali pa ga je že sprejel. To se lahko vse preveri. Naslednja stvar kar je, gospod minister, resolucije o prometni politiki ta država nima. Edini, ki to resolucijo lahko sprejme, je državni zbor. Vse ostalo, kar imate, je delovno gradivo ali kakorkoli že temu rečemo. Ta resolucija ni bila nikjer objavljena in vlada jo ne more izvajati. Vse, kar počnete na osnovi resolucije o prometni politiki, sodi v kategorijo nezakonitosti in vse tiste zadeve, ki so in tudi če so finančne, pomenijo kršitve finančnih načrtov. Podobno je z nacionalnim programom izgradnje avtocest. Februarja smo ga sprejeli v državnem zboru. Bili ste v Prekmurju na pobudo, ne vem, predsednika parlamenta, poslancev s tistega območja, in ste zagotovili, da se bodo nekateri cestni odseki zgodili in realizirali prej, kot je predvideno. Niste spremenili nobenega finančnega načrta, niste popravili nobenih rokov, obljubljate pa, da boste z istimi sredstvi v krajšem časovnem intervalu zgradili dvakrat več projektov, kot jih je bila ta vlada sposobna do sedaj. Zanima me, če so ti čudeži sploh še možni, in zanima me, koga bomo v tej dinamiki oropali za avtocesto. Finančna konstrukcija se v tem delu ni spremenila. Če že doktor prava tolikokrat zgreši o tem, kaj je sprejeto in kaj ni sprejeto in kaj velja in kaj ne velja, potem moram reči, da je to katastrofa. In tisto, kar ste izjavili o vozniškem in prometnem dovoljenju, tisto velja verjetno za vladne ministre. In občutek imam, da ste opravili samo društveni izpit na LDS-u - in pa tudi že kot suveren šofer na tem področju. Skratka, podatki ki jih navajate na tem področju, absolutno ne držijo in so vsi zapisani v dokumentih, ki so dosegljivi na internetu ali pa kjerkoli drugje. In tudi v državnem zboru so bili predstavljeni. Naslednje kar je, moram reči, da je izginilo iz avtocestnega programa 500 milijonov evrov sredstev iz namenskih sredstev. Treba jih je nadomestiti, nadomeščamo jih s kreditnimi sredstvi in z drugimi oblikami zadolžitve, vendar to je čisto drug problem. Letos, kar zadeva racionalnost dela, bomo imeli na istem odseku dvakrat otvoritev: eno oktobra, drugič pa za rojstni dan enega od izvajalcev. Vlada bo plačala oziroma davkoplačevalci bomo plačevali dvakrat odpiranje istega odseka. To je popolnoma evidentno, popolnoma jasno. Kar zadeva železnice, nima niti smisla kaj dosti govoriti. Naslednja stvar, katero bi se rad dotaknil, so nekateri podatki iz interpelacije. V tabeli 17, ki govori o celotni zaposlenosti, je med letom 1991 do leta 2002, se celotna zaposlenost znižala za 57.000 delovnih mest. Kar zadeva razmerje v tabeli 19 nad ljudmi, ki so izgubili delo, in tistimi, ki so ga dobili med letoma 1995 in leta 2003, je v tem času izgubilo delo 557. 600 ljudi, dobilo ga je 504.000. Skratka, manj zaposlenih 50.000, 53.000. Podatki so od UMAR-ja, prejšnji od zavoda za zaposlovanje. Če gremo naprej. Ves ta priliv, teh 57.000 ljudi, se je zgodil na pokojninski lestvici. Med letoma 1996 in 2003 se je število upokojencev povečalo za 54.429. Skratka, priliv upokojenci in mislim, da gospodarske rasti ne moremo zagotavljati s tistimi, ki so vse svoje že opravili z minulim delom. In še, kar je najhujše, ves ta priliv upokojencev so plačali upokojenci sami, ker smo jih vmes oropali oziroma predlog vlade decembra leta 2000 za dve pokojnini oziroma za 15%. In ta priliv so plačali upokojenci. Naslednja stvar, kar je izjemno problematična, je gibanje registrirane brezposelnosti - popolna manipulacija z evidencami. 30.000 ljudi približno ni vključeno v te evidence in to ne samo tistih 13.000, ki jih je prej omenil, včeraj, gospod Drobnič, ampak še vsi tisti, ki so na javnih delih in na usposabljanjih, to jih je 30.000. In dejanska brezposelnost je okrog 125.000 ljudi. Skratka, nov mrtev kapital, ki ga ima ta država in s katerim ne moremo računati na gospodarski razvoj. Naslednja stvar, ki je zelo problematična, pa je tudi priliv mladih iz šol in odliv med brezposelne. Med letoma 1995 in 2003 po UMAR-ju je prišlo iz šol 204.000 otrok in med brezposelnimi je kar 163.000 oziroma 80% te populacije med brezposelnostjo. Lahko omenim še naslednji problem, ki se tudi na ta del nanaša in to je problem stanovanjskih gradenj. Ne samo da ne zagotavljamo delovnih mest za mlade, tudi stanovanj ni. Po nacionalnem programu iz leta 2000 je bil cilj 10.000 stanovanj, minister Gantar je bil predlagatelj, od tega 4.500 socialnih stanovanj. Piše 2.000 do 2.500 je spodnja meja. Koalicija jih je dala v program 1.500, to se pravi za tri leta 4.500, zgradila pa 2.200, 15% nacionalnega programa ugotovljenih potreb. Katastrofa! In mi na ta način ne moremo popolnoma nič računati. In ker ni časa, samo še ena stvar. Koalicija leta 2000 obljubila, da bo v petih letih zgradila 5.000 študentskih sob. Zdaj, ko smo skoraj na zaključku mandata, bi bilo lepo, če bi gospod Gaber povedal, ali jih imamo 300 ali jih imamo 5.000. Naslednje leto jih ne bo zgrajenih 4.000. Skratka, eno sedmine ali pa ene desetine tega programa nismo realizirali. In mislim, da manipulacije s temi zadevami so katastrofalne. In samo še besedo: vse to je možno, ker imamo daleč najnižji delež dnevnikov in poročil v javni televiziji - v Sloveniji 4%, na Madžarskem 8%, v vseh ostalih državah Evrope pa med 10 in 14%. Skratka, Slovenci smo dva in polkrat manj informirani kot vsi ostali narodi v Evropi. Hvala.
Hvala, Jože Tanko. Jerica Mrzel ima besedo.
Hvala, gospod predsedujoči. Gospa ministrica in ministri. Drage poslanke in poslanci, ljubi ljudje. Takole je rekel pesnik, ker imam pač navado, da kaj citiram: "O zgodovina, slepi nemir človeštva, nenehno spopadanje dobrega in zlega, padanje trušča v brezdani prepad, od jutra do večera ena sama slovesna zmeda. O zgodovina, urjenje pomneža in sladkost pozabe." Ljubi moji ljudje, ne gre za podatke, podatke so povedali ministri, podatke ponavljajo ljudje tukaj, povedani so 10-krat, 20-krat. Nihče jih skoraj ne posluša. Ne gre za podatke. Ko sem gledala pred dvema dnevoma zvečer na televiziji Soočenje, najbrž nisem bila edina, ki sem dobila občutek, da gre pri nas za izredno stanje. Kot da je naša mlada država napadena - od koga pravzaprav in kako? Zgradili smo si prvič v zgodovini svoj dom. Imamo lastno samostojno državo. Kadar se zgradi dom - in tisti, ki ga je že delal, dobro ve, kako, se tudi zaveda, da je bilo marsikaj narejeno slabo, pa bi bilo treba marsikaj narediti drugače, da bo treba marsikaj popraviti, zaveda se tudi, kako bo treba ta dom vzdrževati. Najslabše pa je, kadar je treba dom razrušiti. Rušiti tako, da je treba samo zaradi nekega neumnega razloga celo zamenjati ljudi, ki prebivajo v njem. Danes zjutraj, če je kdo poslušal - oprostite, ali lahko govorim? Danes zjutraj, če ste poslušali ob 7.00 drugo jutranjo kroniko, ste slišali, kako se je dogajalo pred drugo svetovno vojno. Kakšna propaganda je bila in kako se jih je prepričalo [[...]]
Kolega Rupar, prosim, ne upadajte v besedo.
[[...]]da je narod, ki je potem napadel vso Evropo, ogrožen. In kakor, da smo ogroženi. Ti krči slovenstva, moram reči, da ko smo se osamosvojili, me je postalo strah protireformacije. Isti ljudje, ki govorijo danes in te dni, kako je vse slabo, kar je bilo narejeno po osamosvojitvi, isti ljudje govorijo, kako je bilo vse slabo, kar je bilo narejeno po drugi svetovni vojni v socializmu, pa vendar vemo, da so se takrat gradili domovi, da so trije sosedje skupaj stopili, kupili material in naredili domove. Vemo, da so bile službe, vemo, da so bile narejene bolnice, vemo, da se je takrat lahko šolal vsak in zato je nastala kritična masa izobražencev, ki so lahko naredili samostojno državo. Isti ljudje poskušajo izničiti narodnoosvobodilno borbo - isti ljudje. Isti ljudje poskušajo na piedestal postaviti nesrečno izdajalstvo; isti ljudje se ne zavedajo naše zgodovine in ne zavedajo se Cankarja, ki mu je bila uničena še Erotika 1911. leta - Cankarja, ki je napisal "Narod si bo pisal sodbo sam ", in tudi sedaj si bo seveda pisal sodbo sam. In jaz vabim drage in spoštovane volivke in volivce, da premislijo, kako, na kakšen način. Poglejte, snema se film o fojbah. Ali se zavedamo tega? Mi pa se prepiramo, kaj je narejenega in česa ne. Vsi ljudje v Sloveniji, pa tudi tujci, ki prihajajo k nam, vedo, da se je Slovenija razvila, da je zacvetela. Vsi to vemo! In vendar ti prepiri v parlamentu! In vendar vsi podatki, ki jih govorijo ministri! In vendar vsi podatki, ki jih pripovedujejo drugi poslanci! Ne! Ta krč je neprestan in težak. Samo nekaj bi vam še rada povedala, ker bodo za mano govorili še drugi. Razvijale so se v zgodovini samo tiste družbe, ki niso imele vojn ali drugačnih drugih stvari in hudih pretresov. Samo v miru se lahko dobro razvija družba. Lahko bi vam govorila o zgodovini, ker je očitno ne poznate. Lahko bi vam govorila o usodi Prešerna, Linharta, Levstika, nesrečnega Trubarja in tistega časa, ki je bil bogat. Lahko bi vam govorila o kmečkih uporih. Lahko bi vam govorila o Valhunu, ki je bil - čigav sin že, sin Kajtimara. In lahko bi vam govorila "Ne meč, pregnala nas bo sreča kriva." Lahko bi vam veliko povedala. Jaz sem zato v tej stranki, ker se zavedam slovenske zgodovine in se zavedam, kaj je bilo dobrega narejenega in na čem lahko gradimo naprej. Prav gotovo ne na podtikanjih, prepirih in celo lažnih insinuacijah. Hvala lepa. Jaz vam želim vsem srečo in predvsem volivkam in volivcem.
Hvala lepa. K besedi vabim Geza Džubana. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Po tem nastopu kolegice bi morda bilo pametno, da bi končali. Običajno so tovrstni nastopi bili s strani kolega Partljiča, ki nam je poskušal zgodbo, ki se je tukaj odvijala, na nenavaden način zaokrožiti. Vendar ta poskus politizacije razmer v Sloveniji seveda ne more biti na tak način končan, ker imamo še kar nekaj časa na razpolago. 2 uri in pol. Večina ljudi več ne ve, kaj počnemo tukaj. Očitno tudi nas, če pogledamo po dvorani, več ne zanima, kaj se tukaj dogaja, in je vsako pametno razglabljanje, verjetno, bolj nespametno kot pametno. Prikazovanje razmer in želja s strani tistih, ki obtožujejo vlado, ni v tem, da naj bi se več zgodilo, pač pa, da naj se ne binič zgodilo. Glejte, sem iz ene od regij, ki je zainteresirana - statistične regije - , da bi regije imeli. V veliki skrbi zaradi centralizacije. In da bi se zgodila decentralizacija, vidimo ob vsakem glasovanju, da ste kolegi glasovali proti ustanavljanju regij. Imeli smo primer Revoza, kateri nekoga hudo skrbi, da bi ljudje bili tej vladi hvaležni za to, kar se je zgodilo. Smo imeli zgodbo tudi v Muri. Takrat, ko se je vlada odločila, da se Muri pomaga, smo zelo hitro imeli sklicano sejo odbora za gospodarstvo in vprašanja, zakaj in kako Muri takšna in tolikšna pomoč. V vseh letih izdelave nacionalnega programa gradnje avtocest so se zadeve po polževo premikale. Na eni strani so lokalni politikanti, ki s svojimi predstavniki danes tukaj govorijo, kako se počasi ceste gradi, naredili vse, da se avtocesta v Prekmurju sploh ne bi gradila. Tudi ob zadnjem sklepu vlade, da se pospeši gradnja z ozirom na naraščajoči promet, smo v medijih lahko zasledili ponovno skrb, zakaj pa pospešiti gradnjo avtoceste v Prekmurju. Tu danes spet slišimo neko skrb, ko so seveda prisotne kamere – zmedeno stanje do nezavesti! In seveda zgodbe, kmet in kmetijstvo se zlorabljata na neverjeten način. Izgleda, da mnogim hudo ne paše to, kar je vlada izpeljala v zadnjih dneh – pospešeno dokončanje sanacije škode po suši in zelo hitro ukrepanje po toči. V zelo kratkem času se je marsikaj zgodilo. [[Oglašanje iz ozadja.]] Ja, samo ena vlada ni izvedla zakona o sanaciji po suši, to je bila Bajukova, in samo eno vlado je odneslo ministrstvo za kmetijstvo, poleg tega milijardo in pol, to je bila Bajukova vlada. Manipulacije, kakršne redkokdaj kje kdo vidi. In kaj bo? Kako bo? Poglejte, vsak o nekem področju govori, sam pač o kmetijstvu. Imamo program, v katerem piše [[samo dva primera bom navedel]] : "Z različnimi oblikami pomoči bomo spodbujali tudi napredek preostalih kmetijskih in gozdarskih podjetij kot preoblikovanje naslednic nekdanjih kmetijskih gospodarstev." Vemo, katera so. Jaz bi se morda strinjal, ampak na odboru za kmetijstvo smo neštetokrat doživljali zgodbe, kako jih je treba likvidirati. V programu piše, da jih boste spodbujali. Morda v redu, ampak od kod preobrat? Naprej beremo, kako se bo uvedlo: "Slovenija bo morala preiti na sistem direktnih plačil." Upam, da gospoda Buta ne bo zadela kap. Saj imamo vendar od tranzicijskih držav najvišja direktna plačila! Pogajalci so celo izpogajali, da Slovenija doplačuje iz lastnega proračuna tako, da bo dosegla evropsko raven, raven starih članic. Ali ni to podobna zgodba, da je pisal to nekdo, ki je podoben tistemu, kot je minister Pavliha rekel – on je sicer rekel, da imajo določene dokumente, jaz pa bi rekel, da je vprašanje, če jih imajo. Hvala lepa.
Hvala Gezi Džubanu. Še nekaj časa ima za besedo na voljo Ivan Mamić. Prosim.
Hvala lepa. Jaz bi rad govoril o naših cestninah in poštenosti, kot pravi naša vlada v zvezi s tem. Sem globoko prepričan, da od vseh, kar nas je tukaj, nihče ne more razložiti sistema plačevanja cestnin na naših avtocestah in hitrih cestah. Namreč, imamo delno zaprt, delno odprt, delno z velikim popustom, delno pa brezplačen sistem. Da smo prišli do tega, je morala država zapraviti kar nekaj milijard, ker je ob gradnji avtocest in hitrih cest bilo treba delati tudi sistem plačevanja, ki ga imamo, istočasno se pripravljamo na moderen sistem, tako rečeno "plačaj, kar prevoziš". Kaj bo z infrastrukturo, ki nas je toliko stala? Namreč, ena najmanjša cestninska postaja stane okoli 300 milijonov slovenskih tolarjev, jih je pa 21, velikih in malih v Sloveniji. Po mojih izračunih in skromnem znanju iz matematike je okoli 6 milijard. Nesistematičen sistem, ki ga imamo, nam narekuje: Imamo tako drage cestnine, da stanejo toliko kolikor gorivo za enako prevožene kilometre. Drugo. Na določenih odsekih mora voznik plačati celo trikratno navedeno oceno, in sicer na hitri cesti, ki ni isti standard kot je avtocesta, primer je relacija v [[...]]v Vipavski dolini. Tretje. V osrednjem delu Slovenije na avtocesti Slovenije eden prevožen kilometer, na enem delu, se plačuje polovična cena, gre za odsek Vrhnika-Ljubljana. Četrto. Vožnja po avtocesti okoli Ljubljane je brezplačna. Peto. Če se vrnemo nekaj let nazaj, vemo, da na relaciji Ljubljana-Višnja Gora vrsto let ni bilo plačevanja cestnine. Na relacijo od Razdrtega do Podnanosa se je plačevalo cestnino tri leta, čeprav hitre ceste niti ni bilo in še danes je ni. Za zaključek ugotavljam, da bližje kot si Ljubljani manj plačuješ cestnine, naj mi še kdo od vlade ali kdorkoli reče, da v Sloveniji ni centralizma. Hvala lepa.
Hvala, kolega Mamić. Franc Pukšič dobi besedo.
Hvala lepa. Kolegice in kolegi. Veliko panike je bilo v zvezi s tem, ali opozicija sploh sme govoriti, kaj je v koalicijskem sporazumu ali ne. Gospod Drnovšek kot mandatar je 16.11.2000 poslal Borutu Pahorju naslednje pismo, da se del koalicijskega sporazuma predloži - torej to želi dr. Drnovšek - poslancu še pred obravnavo prve točke. To pomeni, naloga opozicije je, da bdi nad tem, ali se izvaja tisto, kar je koalicija obljubljala volivkam in volivcem. V 10. točki svojega programa ste zapisali: "Regionalna prihodnost Slovenije, ki bo zagotavlja enakomeren regionalni razvoj v izvrševanju življenjskih priložnosti državljank in državljanov." To ni res oziroma tega niste izvedli, kar tu piše, ampak ste obljubili in zato je naša naloga, da na to opozorimo. Na 56. strani te koalicijske pogodbe ste zapisali, da bo celovitost izvajanja regionalne politike med drugim temeljila na načelu partnerstva v obliki sodelovanja med državo in lokalnimi skupnostmi. 11. marca 2003 je gospod Rop izjavil: "Regionalizacija je volilna obljuba LDS-a" - torej, mimo tega ne bomo šli. Sprašujem se, zakaj poslanci Liberalne demokracije in Združene liste ter gospod Pohorec niso podprli predloga novega zakona o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja, ki ga je pripravila ministrica, gospa Kovačeva, in je mimogrede eden od boljših zakonov, ki bi z nekaj malo amandmaji lahko bil resnično pravi zakon o regionalnem razvoju. Vaše podpore ni bilo, ker je bil takšen zakon zelo konkreten, to kar ste že zapisali v pogodbo. Ampak ministrica je bila naivna, ker ni bila politična: pa je bila strokovna dejansko ena edina v tej vladi, in je napisala v tem zakonu: prvič, da bo takšen zakon partnerstvo med vlado in lokalno skupnostjo; da bo takšen zakon predvideval pogodbo za razvoj med razvojno regijo in državo; da bo takšen zakon predvideval tudi izvedbene načrte. V takšnem zakonu je torej zapisano, da bo to novo partnerstvo osnova na podlagi realnih proračunskih sredstev in seveda ne kot sedaj debatni klubi. In posamezna ministrstva danes lahko s svojo neaktivnostjo blokirajo uresničevanje razvojnih ciljev. Zato torej poslanke in poslanci Liberalne demokracije, Združene liste, z gospodom podpredsednikom Pohorcem seveda tega niste podprli, ker ste se ustrašili konkretnih zadev. Še več, v tem zakonu je celo zapisano, da bo zakon uvajal regionalno štipendijsko shemo, regionalne inkubatorje in tehnološke centre. Kaj je s tem narobe? Motilo vas je! Ne želite in nočete tega! In seveda to, kar se seveda sedaj dela, je pa daleč od teh podjetnikov v regiji, je daleč od otrok, je daleč od potreb štipendij, jedaleč od potreb, ki se iščejo - torej, mladi kadri in tako dalje v samih regijah. Skratka, to so bili vaši argumenti, zakaj ne zakona, ne pa regionalizacija, sprememba ustave in tako dalje in pravite, da mi tega nismo hoteli. Ta zakon je podlaga in celo, tako kot sem že omenil, eden boljših sploh v tem mandatu, ampak ni zaživel zato, ker je bil resnično strokovno pripravljen. Če pogledamo v zvezi z zaposlenostjo in socialnim stanjem na našem področju. Mar država zares laže o revnih? V časopisu je zapisano, da je po uradnih podatkih v Sloveniji realno revnih 14% gospodinjstev, po neuradnih pa, kolegice in kolegi, celo 60%. To je produkt vašega dela. Gospa Lidija Apohal je zapisala v časopisu, da se je število upravičencev socialnih pomoči povečalo s 35.000na 44.000, da se je sredstev za socialo in ogrožene z 10 milijard dvignil na 22 in tako dalje. Kolegice in kolegi, to ne pomeni socialne države, to pomeni revno državo na eni strani in na drugi strani nekaj bogatinov, ki so seveda ultra, ultra bogati. Kar seveda kažejo tudi naslednji podatki zavoda za zaposlovanje, ki govorijo, da od leta 1991 pa do leta 2002 se je število zaposlenih zmanjšalo od 841.000 na 783.000, ali tabela priliva otrok iz šol ter od tam med brezposelne. Leta 2003 je napovedanih 36.000 priliva iz šol in 18.000 v armado brezposelnih. Zelo pomemben je tudi podatek, kolegice in kolegi, o razmerju med ljudmi, ki so delo izgubili, in tistimi, ki so ga dobili. Lansko leto oziroma leta 2002 je to bilo: 64.000 jih je izgubilo in 50.000 dobilo. To pomeni negativno bilanco. Leta 2003 - 62.800 jih je izgubilo delo in 52.300 delo dobilo. Torej, zopet negativna bilanca v zvezi z zaposlovanjem, ker pomemben je podatek zaposlovanje, ne podatek brezposelnosti. Razprave, ki so bile v tem parlamentu v zvezi z avtocestami in tako dalje - ja, treba je jasno povedati. Sedaj smo dobili tudi pismo Gospodarske zbornice Slovenije, z območne zbornice Maribor. Ko se seveda vse institucije sestajajo, se sestajajo tudi zaradi nezadovoljstva ljudi, ki živijo ob teh cestah, je treba jasno povedati, da so poslanke in poslanci v Liberalni demokraciji in Združeni listi z gospodom Ferijem, ki je včeraj tako vehementno govoril o pridobitvah avtocestnega programa v Prekmurju, krivi, ker pač tega avtocestnega programa ni v Prekmurju in na Štajerskem. Enostavno zato, ker pač ti poslanci, ki ste od tu - in gospa Pozsončeva, niste odločali o tem, ampak so pač odločali vplivnejši poslanci in poslanke iz Ljubljane, Liberalne demokracije in Združene liste. Zato je takšno stanje, kot je. Nič nimam proti obvoznici v Ljubljani, ampak sem prepričan, da ni to prva prioriteta, da je najprej treba dograditi avtocestni križ, ne pa seveda najprej obvoznico. Gospod Pohorec, jaz sem bil vesel, da je včeraj povedal zelo jasno, sicer ga je malo tiščalo pri duši, da DeSUS-u ni šlo za stvar, ampak mu je šlo za oblast. Torej, njemu in njim ni šlo za to, da bi obranili tisto, za kar so prišli, pokojnine. S svojo prisotnostjo so pravzaprav naredili največ slabega, kar so lahko, prav upokojencem. In na koncu. Minister za informacijsko družbo, če bi hoteli, veste, bi lahko v zakon zapisali, ne od prve privatizacije, od dobička, od profita boste vrnili tistim, kateri so ta Telekom zgradili. Ne. Zopet se vtikate v žepe! Seveda pripravljate tudi, verjetno, kaj za volilno kampanjo in tako dalje, ker po podatkih, ki smo jih imeli, pač Liberalna demokracija porabi 20-krat več, kot to sme po zakonu. No, in mogoče še za konec. Gospa pravosodna ministrica, v ponedeljek smo v časopisu lahko prebrali, kako je gospa vrhovna tožilka gradila brez gradbenega dovoljenja. Menda je gradbeno dovoljenje na poti. Ni pa čudno, če seveda to dela vrhovno tožilstvo oziroma če to delajo tožilke - jezi se na sosede. Ni čudno, saj je tudi v zagovor minister, gospod Kopač, leta 2002 povedal v zvezi s svojo domnevno črno gradnjo, in pravi takole: "To sicer ne drži. Moje gradbeno dovoljenje je bilo pravnomočno že leta 1989, sprememba gradbenega dovoljenja, ki ni nič bistveno spremenjeno, pa res ni pravnomočna." Torej to je napotilo za vse ostale. Razen, da seveda takšnim, ki imajo laboratorije, ki imajo delovna mesta, zaposlene ljudi in tako dalje, takšnim pa laboratorije rušite. Torej - enakost pred zakonom. Pa kje, dragi moji! In seveda o teh zadevah so govorili tako opozicijski kot nekdanji pozicijski poslanci. Tudi gospod Kangler je veliko o teh zadevah govoril in verjetno ve, saj je bil zraven skoraj vseh 7 let z vami, ko ste bili skupaj na oblasti. No, in za konec bi vam rad povedal še samo tole, za kar so me prosili oziroma kar so mi telefonirali občanke in občani. Po radiu Ptuj je govoril gospod Rop, potem pa so me klicali iz boškanjcev, Borovcev, Cirkovc, Juršincev in tako dalje. Rekli so, da je gospod Rop veliko stvari povedal, vendar en problemček je pri tem, kar je povedal:ni prišel med delavke in delavce in jim povedal, kako naj živijo s 60 ali 70 tisočaki. Ni prišel in povedal, kako naj diplomirani inženirji živijo in ustvarjajo družine s 120 do 140 tisoč tolarji. Povedali so, da smo res na evropskih standardih s cenami stanovanj, s prehrano, z bencinom, z vsemi stroški, smo pa seveda na balkanskih standardih s plačami. Ali to hočejo državljanke in državljani, bodo odločali čez mesec dni. Upam, da nikoli več. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mojstri znajo sicer vsako izjavo obrniti po svoje in še izrabiti položaj, ko mu ne moreš replicirati. Ima pa repliko kolega Kangler.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Poslanski kolega Pukšič me je omenil, pa ne vem, če sem ga pravilno razumel: "Tudi poslanec Kangler je bil zraven v tej vladi." To je res, vendar bi rad kolegu Pukšiču in vsem ostalim, ki so bili v tem času v opoziciji, moja stranka v vladi, da sem bil znotraj vlade po svoje tudi upornik, ravno zaradi tega, kot smo nekateri tu spregovorili, ker se nismo strinjali ne s centralizacijo, nismo se strinjali z neenakomernim regionalnim razvojem in tudi na nekatere druge stvari smo opozarjali. Ne glede na to, ali je moja pozicija bila v parlamentu v opozicijskih ali pozicijskih vrstah, in tudi v bodoče, če bom dobil mandat, bo moje delo v parlamentu načelno delovanje. Čeprav se tam kolegica iz Maribora posmehuje, ko v tem državnem zboru govorim, da ima nekdo razpis za 2 milijardi 800, pri čemer pa mariborska univerza dobi 45 milijonov in minister za obrambo mi da odgovor – gospod minister za obrambo, jaz se vam zahvaljujem glede prvega dela vašega odgovora, da so se določene stvari zgodile v Mariboru. Niste mi pa dali konkretnega odgovora na vprašanje, zakaj je mariborska univerza dobila samo 45 milijonov od 2,8 milijarde. Vi ste mi dali naslednji odgovor: "Univerza v Ljubljani je prijavila 76 vlog, od tega je bilo sprejetih 19, kar predstavlja 25% projekta." Mene zanima, koliko je teh 25% projekta, vrednosti od 2,8 milijarde. Nakar ste rekli: "Univerza v Mariboru je prijavila 19 vlog in dobila odobrene 3 projekte, kar predstavlja 16%." Teh 16% pomeni za mariborsko univerzo 45 milijonov. Kje je ostala razlika do 2,8 milijarde? To me zanima, in mi niste odgovorili. Prav tako na to temo - temu novinarju, ki si je upal te podatke zapisati. Dekan tehnične fakultete, gospod Tičar, sem povedal, je ugleden profesor, je tudi član Liberalne demokracije Slovenije in je član mestne občine Maribor, mestni svetnik, in si prizadeva, da bi se te stvari pošteno delile. Pa se niso, na ta način se niso. Če pa mi dovolite, bi pozval ministra, ker mi ni dal odgovora na včerajšnje vprašanje, zakaj je prišlo do razlike pri izbiri izvajalca do 140 milijonov - pri izbiri avtomobilov za gašenje v tunelih na slovenskih avtocestah. Trikrat se je mariborsko podjetje prijavilo, trikrat je bilo najugodnejše, trikrat je bil razpis razveljavljen. V četrti razpis so šli skupaj s podjetjem iz Lenarta oziroma Maribora, z Domido. Zaradi administrativnih napak so bili 140 milijonov tudi cenejši od drugega ponudnika - bil je drugi ponudnik izbran. 140 milijonov, gospod minister! Za 140 milijonov niste podjetja iz severnovzhodne Slovenije izbrali. Vam je verjetno - vzdihujete vseeno, meni kot državljanu Republike Slovenije, ki prihaja iz tistih krajev, pa ni vseeno in to so stvari, ki jih je treba na nek drugačen način opravljati. Tako sem tudi danes dobil še eno pismo po elektronski pošti, vam ga tudi lahko pokažem, da ne bo kdo mislil, da blefiram, s strani mariborskega novinarja na to tematiko, zakaj je mariborska univerza bila deležna samo s 45 milijonov - minister za šolstvo, gospod Gaber, temu novinarju ni odgovoril. In na takšen način v tej državi ne moremo delati. Oprostite, ne moremo delati, ne gre. Ker v tej državi si zaslužimo, da vsi živimo enakomerno, skladno z vsemi predpisi in da imamo kvalitetno življenje popolnoma enako. Jaz ne nasprotujem razvoju osrednje Slovenije, samo vi morate tudi za to poskrbeti, da bomo enakovredni partnerji. Tudi tistim projektom, ki so bili v osredju Ljubljane. In kot sem povedal tudi včeraj, nisem dobil odgovora, nisem dobil odgovora, kdo in na kakšen način sedi v teh komisijah, ki odločajo o teh razvojnih projektih in investicijskih programih. In v temje problem! In tukaj bi morala slovenska politika narediti velik rez, da se prične ta sredstva, ki so investicijsko naravnava, ko gre za razvojne projekte, enakomerno razdelijo po vseh univerzah, po vseh tistih segmentih, ki so kakorkoli upravičeni. Dr. John Lagich, Denis John Lagich prihaja iz Maribora, se je prav tako z nekaterimi svojimi projekti prijavil. Nihče ga ne rešpektira! Istočasno pa ga rešpektira ameriška vlada. Za ameriško vojsko je pa dober, dober profesor, dober strokovnjak, ima programe, ima patentne programe, izgleda, da za njih lahko nastopa, za našo slovensko vlado, za slovenske komisije, ki odločajo o tem, kdo naj bo izbran z nekaterimi razvojnimi nalogami in investicijskimi projekti, pa ni dober. Verjetno ima samo en problem - ta gospod profesor dr. John Lagich, ki ga jaz dobro cenim, tudi gospod Tičar: čisto drugače bi verjetno s svojimi projekti in programi "vozila skozi", če bi poučevala na kateri drugi univerzi, kot pa v Mariboru. Tudi ni problemov pri teh projekih in teh profesorjih, ki delujejo na teh projektih, ko se prijavljajo v Bruslju na nekatere razvojne programe in tudi nekatere sklade. Jih rešpektirajo in jim tudi njihove programe revidirajo. Dokler jim bodo pa te programe in tudi razpise revidirali tisti, ki istočasno svoje prijavljajo skozi svojo univerzo - na ta način pa je to nelojalna konkurenca in na ta način se ne dela. V tem je problem. In kot se kaže ta centralizacija monopola na tem področju, izobraževalnem področju, se kaže tudi v vseh segmentih bodisi politike, bodisi gospodarstva ali vsepovsod v tistem delu, kjer pač odloča vlada in vladne institucije. To bo na nek način treba v bodoče - katerakoli vlada bo, kdorkoli bo na oblasti - narediti v slovenskem političnem prostoru in zagotoviti enake možnosti vsem, ne glede na to, ali prihajajo iz Ljubljane, iz Kopra, iz Murske Sobote ali z mariborske univerze. In to je smisel slovenske politike za prihodnost.
Hvala. Besedo ima kolega Janko Veber.
Hvala za besedo. Interpelacija o delu in odgovornosti vlade Republike Slovenije, ki je vložena s strani opozicijskih strank, bi seveda imela kredibilnost, v kolikor ne bi poznali dela v tem mandatu in tudi nekaterih korakov, ki smo jih z večino glasov v nekem trenutku komajda preprečili. V mislih imam predvsem eno zadevo, ki se nanaša konkretno na predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o kmetijskih zemljiščih. Če se spomnimo teh razprav in če se spomnimo dejstev, da se je želelo s spremembo tega zakona onemogočiti kmetijska podjetja, da ostanejo še naprej zakupniki ali pa lastniki kmetijskih zemljišč, je seveda to eden od neprimerno večjih problemov, kot je, recimo, očitek, zakaj je vlada dodelila sredstva Revozu. Namreč v primeru sprejetja zakona, kot je bil takrat predlagan od danes opozicijske stranke, bi bilo ogroženih 30 kmetijskih podjetij, ki zaposlujejo 3200 delavcev. In če naredimo samo kratko primerjavo. Recimo za Revoz, kjer se bo poskušalo zagotoviti 700 novih delovnih mest neposredno v samem podjetju in še 500 pri dobaviteljih, je treba pridobiti zunanjega investitorja, ki bo zagotovil v tem primeru 400 milijonov evrov - in vlada seveda bo poskušala, oziroma Republika Slovenija bo poskušala tukaj sodelovati z 10% nepovratnih sredstev v višini 40 milijonov evrov. Torej za 1200 delovnih mest bi bilo potrebno milijardo in 200 milijonov oziroma za 1200 delovnih mest je potrebnih 400 milijonov evrov, in če naredimo grobo primerjavo s 3200 delovnimi mesti, ki so bila ogrožena s takratnim postopkom sprejemanja zakona, bi potrebovali za razrešitev tega problema milijardo in 200 milijonov evrov. Skratka, dvakrat več kot je danes potrebno za to, da uspešno rešujemo, denimo Revoz. In samo ta podatek dejansko, po mojem mnenju spravi celotno interpelacijo na povsem nekredibilen nivo, kajti te težko popravljive posledice ne bi mogli odpraviti niti v naslednjem mandatu, kaj šele v tem. Zato smatram, da je interpelacija resnično povsem neutemeljena s strani predlagateljev in da smo lahko zadovoljni, da smo kot koalicijske stranke obvladali razmere na način, da se lahko uspešno razvija in ohranja tudi 3000 delovnih mest v 30 kmetijskih podjetjih. Hvala.
Hvala. Besedo ima kolega Matjaž Falkner. Ni časa več. Besedo ima kolega Franc Sušnik.
Hvala lepa. Spoštovane [[...]]
Pardon. Opravičujem se, kolega Sušnik. Naredil sem napako, ki jo moram popraviti. Kolega Ljubo Germič namesto Maria Gasparinija. [[...]] [[Glas v ozadju.]] [[...]]Prav.
Hvala, gospod predsednik, za besedo. Spoštovane ministrice in ministri, kolegice in kolegi! Pridružujem se mnenju, ki je bilo tukaj že večkrat izrečeno, da seveda interpelacija v tem času, v tem predvolilnem času pomeni neko neobičajno zadevo. Kajti, prepričan sem, da je predvolilni čas, čas v katerem moramo pred volivce s koncepti, razvojnimi pogledi, na osnovi katerih argumentih se potem volivci in volivke lahko verodostojno odločijo, komu bodo zaupali naslednji mandat. Seveda tukaj bi želel jasno povedati, da se mi interpelacija ne zdi neobičajna, zaradi tega, da bi imel kakršnokoli dilemo, da si v mesecu septembru ne bi zaslužili svoje plače z delom in prepričan sem, da tako kot to za mene velja, velja tudi za moje poslanske kolegice in kolege iz moje poslanske skupine. Ko sem pa prebiral interpelacijo, se ne morem znebiti občutka, da je v interpelaciji veliko pavšalnih obtožb, netočnih navedb in seveda sem bil zelo zadovoljen, ko sem prebiral sicer zelo obsežno gradivo, ki ga je vlada predložila kot odgovor na "argumente" [[v narekovajih]] , ki so bili vloženi v interpelaciji, in seveda argumentirano odgovarja, kaj je bilo postorjenega v teh štirih letih. Seveda bi rad se v mojem nagovoru dotaknil dveh stvari, ki ju bi želel malo natančneje obrazložiti. Najprej bi se dotaknil splošne navedbe ali obtožbe LDS-a, ki je namenjen področju klientalizma in korupcije. Zelo me je spodbudilo, ko se je diskusija prelila prav na področja, kjer smo nekateri člani nekaterih društev, predsedniki društev, predsedniki zvez, torej predstavniki neke civilne družbe. Seveda, zelo pomembno se mi zdi, da je civilna družba, kateri pravzaprav pripada vsakdo izmed nas, nek pomemben element izgradnje te družbe. In zdi se mi zdelo nekorektno in žalosten sem, da se v to civilno družbo vnaša politika. Kajti, nikakor ne morem sprejeti te obtožbe, da bi sam kot predsednik strelskega društva I. Pohorski bataljon, ki ga vodim 23 let, katerega član sem 35 let, obremenjen bil, ko se bom vračal v svoje okolje, da sem to zaradi klientalizma. Kajti, bil sem deležen sugestij tako pred letom 1991 in tudi po letu 1991, ko so bili tudi predlogi, da naj spremenimo ime tega društva. Seveda sem se in enim in drugim odločno upiral. Zdi se mi, da so sporočila politike zelo pomembna in seveda dolžnost, ki je v nas in pred nami je, da med ljudmi ustvarjamo zaupanje; zaupanje, da smo se med seboj sposobni pogovarjati. S tega stališča in s tega mesta se seveda zahvaljujem gospodu Janši, ki se je odzval povabilu in se je pridružil prijateljski nogometni tekmi v Rušah, kajti vprašanj,ki sem jih bil deležen, kako to, da LDS in vodja opozicije lahko skupaj igrata nogomet v eni ekipi. Seveda, zdi se mi, da je to zelo pomembno sporočilo, sporočilo, da se lahko med seboj pogovarjamo takrat, ko ne govorimo o političnih temah, da smo takrat lahko med seboj prijatelji. Ko pa govorim o mojem okolju, se mi zdi izredno pomembno povedati, da seveda smo okolje, v katerem smo po osamosvojitvi doživeli kar velike pretrese, saj smo bili okolje z veliko stopnjo brezposelnosti. Moram povedati, da smo z ukrepi te vlade naredili velike korake naprej, z ukrepi, ki jih je sprejela vlada in potrdil ta parlament - recimo, s področja aktivne politike zaposlovanja. Ta parlament je sprejel zakone na področju izobraževanja, ki je omogočal investicije v našem okolju, ta parlament je sprejel stanovanjsko politiko, ki omogoča izgradnjo več deset stanovanj v našem okolju, gradimo ceste, gradimo komunalno infrastrukturo, ki je omogočena skozi razpise, ki jih je predlagala ta vlada. In če ugotovimo, da je to možno v občinah, kjer noben od županov ni član LDS-a, imamo torej dokaze, da lahko tudi tam, kjer ni [[pod narekovajem]] "te povezave", da mora samo biti član ali članska izkaznica LDS-a zato, da je garancija za neke investicije. Drugo področje, na katerega bi se pa želel na kratko obrniti, pa je področje zdravja. Torej, v interpelaciji obstaja veliko netočnih navedb, ki kažejo negativno sliko v zdravstvu. Govori se o krizi vodenja, pomanjkanju vizije, nezadovoljstvu uporabnikov, nezaupanju izvajalcev, delnem razpadu zdravstvenega sistema in tako dalje. Seveda obstaja veliko argumentov, da temu ni tako. Podal bom samo dva argumenta, torej področje čakalnih dob, ki je bilo tukaj že velikokrat omenjeno. Mi smo z racionalizacijo v okviru zdravstvenega sistem, ko smo iz zastarelega sistema po oskrbnem dnevu prišli v obravnavo po skupini primerjalnih privarčevali veliko sredstev, ki smo jih seveda namenili novim programom. In seveda tukaj bi želel ponovno opozoriti, da so se čakalne vrste na operacije - torej, da se je število operacij na odprtem sicer skoraj podvojilo operacij sive mrene se je od leta 1999 potrojilo. In še bi lahko naštevali, na kakšen način so bili doseženi premiki v zdravstvu. Včerajšnje trditve poslanskega kolega Cukjatija sem ponovno preverjal po vrsti slovenskih bolnišnic, ali dejansko držijo dejstva,ki jih navajajo, da so se, recimo, povečevale čakalne dobe na področju operacij kile, žolčnih kamnov in tako dalje. Seveda lahko rečem, da nikjer v bolnišnicah, preveril sem jih pa najmanj deset, nisem dobil takšnega podatka. Ko govorimo o povečanju sredstev v zdravstvu, je treba prav gotovo omeniti investicije. Investicije so prav gotovo ene izmed uspehov tega ministrstva, kajti v tem obdobju je bil dosežen velik zagon, sredstva pa velikokrat povečana v primerjavi s preteklimi leti. In seveda sedaj, ko govorimo o konceptih, o katerih bi seveda v tem predvolilnem času morali govoriti, lahko seveda govorimo, da hitra primerjava med usmeritvami iz bele knjige, ki je bila s strani opozicije seveda vedno in povsod kritizirana, in med izhodišči, ki jih ponujate v programu, obstajajo določene razlike. V LDS-u nikoli ne govorimo o tem, da zdravstvo ni zahtevno področje. Prepričan pa sem, da je samo poskus opozicije očrniti vlogo in pomen dejavnosti znotraj ukrepov ministrstva za zdravje brez argumentov,pot, ki ne bo prinesla argumentov. Zato sem prepričan, da si zaslužimo naslednji mandat in da izpeljemo reformo na področju zdravstva. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima kolega Sušnik.
Hvala lepa. Spoštovane ministrice, spoštovani ministri! Še enkrat bom poskusil opozoriti na grozljive alarmantne razmere na področju kmetijstva in podeželja. Jaz sem ves mandat opozarjal na stanje v slovenskem kmetijstvu, vendar,na žalost je perspektiva vlade, perspektiva večine v tem državnem zboru očitno omejena na nek prostor, pogled ne seže v obrobja, ne seže na 75% površine Slovenije, kjer se dogajajo grozljive, hude, daljnoročno izjemno usodne in nepopravljive napake slovenske kmetijske in regionalne politike. Pozivam gospoda ministra Pogačnika, da se zapelje 500 metrov z neke regionalne ceste, na primer v šntjursko hribovje ali v zsavsko hribovje, na pobočje Menine planine. Ne nazadnje je pa kolega Božič plastično prikazal posledice stanja na področju kmetijstva in podeželja tudi skozi vpis v osnovno šolo v Posočju in v dolini Trebuše. Vse preveč je praznih in zapuščenih kmetij, ni več obdelanih površin na teh območjih in ključen problem in neuspeh slovenske kmetijske politike, na žalost tudi v zadnjem štiriletnem obdobju, se kaže v tem, da ta politika ni našla odgovora in načina, kako preprečiti nezadržno propadanje slovenskih kmetij in nezadržno propadanje slovenskega podeželja. V poročilu za leto 2000, ki smo ga obravnavali v državnem zboru, smo ugotovili, da je v prvih desetih letih samostojne Slovenije propadlo cca 30.000 kmetij, tako da je bilo leta 2000 približno 86.000 kmetij v Sloveniji, od tega je bilo več kot 43.000 kmetij, ki so gojile dve ali manj glav velike živine, kar kaže na podatek, da so bile te kmetije dejansko majhne. In to je po moje tudi bistvo tega problema, da politika ni prepoznala, da vlada ni prepoznala slovenske posebnosti, slovenske razdrobljenosti, in da ste s tem primanjkljajem spoznanja šli tudi v pogajanja in v pripravo številnih podzakonskih aktov in predpisov, ki so bili sprejeti v zadnjem štiriletnem obdobju. Pohvalili ste se kar s 24 zakoni in 922 podzakonskimi predpisi, ki so praviloma strožji in uveljavljajo nerazumljive in neprimerljive nadstandarde v primerjavi z našimi sosedami, Avstrijo in Italijo. Na tak način ste še dodatno poslabšali pogoje kmetovanja, predvsem tistih srednjih in malih kmetij, in načrtno pospešili propadanje teh kmetij in praznjenje podeželja. Drugače si te stvari ne morem razlagati, ker mi je nerazumljivo, da bi kdorkoli, ki bi pripoznal in videl to stanje na področju slovenskega podeželja, bi ne mogel naprej uveljavljati te prakse. Zato vas, gospod minister, pozivam, da si greste to pogledat; stanja ni zaznalo tisoč vaših uslužbencev in še tisoč ostalih, ki so se zaposlili v tem obdobju v ostalih institucijah, ki bi se naj ukvarjale s problemom kmetijstva, pa kljub tej množičnosti niso našli odgovorov na ključna vprašanja slovenske kmetijske politike. Še več!Ključni ljudje, ki so oblikovali kmetijsko politiko v zadnjem obdobju,so skrbeli bolj ko ne za svojo osebno promocijo in uveljavljali, še enkrat poudarjam, uveljavljali rešitve, ki so v celoti neprimerljive z rešitvami v sosednji Avstriji in v Italiji. Jaz vas sprašujem, če imate evidenco, koliko kmetij je propadlo v zadnjih štirih letih, koliko domov se je spraznilo. Pa še drugo, ker, mislim, da bi morali tudi odgovoriti. Zaradi brezizhodnosti in vse težjega ekonomskega položaja slovenskega kmeta je vse več kmetij, kjer gospodarji ne morejo in ne uspejo dobiti gospodinje, ostareli, tam proti abrahamu in še naprej se mučijo na kmetijah brez vsake perspektive, brez vsake perspektive in vse te kmetije so obsojene na propad. Obsojene so na propad tudi zaradi tega, ker niste uspeliuveljaviti posebnosti slovenskega kmetijstva v fazi vključevanja v Evropsko unijo. To bi morali. To je bila ključna naloga in izziv slovenske politike na področju kmetijstva, ki je na žalost popolnoma zatajila. Govorili bi lahko še o celem nizu problemov, jaz jih namenoma ne bom navajal, namenoma jih ne bom navajal, ker je bilo o problematiki na področju kmetijstva povedano izjemno veliko v zadnjem obdobju, izjemno veliko. Na žalost pa vse besede niso naletele na ušesa, ki bi prisluhnila, ki bi znala prisluhniti problemu slovenskega podeželja in slovenskega kmetijstva. Nekaj upanja je vlilo imenovanje posebnega ministrstva za regionalni razvoj, vendar ko smo sprejemali tisto goro predpisov in vse reforme, povezane z ustanovitvijo novega ministrstva, mi je bilo že takoj jasno, da iz te moke ne bo kruha. Nobenega premika v smer, ki bi zaustavila izrazito negativne trende na tem področju. Jaz mislim, da bi na vsak način morali imeti pripravljen program sanacije na področju kmetijstva, vendar ob takih in podobnih programih ni ne duha, ne sluha. Neizprosno uveljavljate svoj cilj, to je imeti pet tisoč kmetov, vse ostalo ste se pa vede, in to je najbolj hudo, odločili, da boste razglasili za rezervat za medveda in za divje zveri. Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister, dr. Pogačnik.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovane poslanke in poslanci. Gospod Sušnik, spoštujem vas, zato ker ste zelo dober poznavalec kmetijstva in me malo čudi, da potem tako izjemno črnogledo gledate na prihodnost slovenskega kmetijstva. Rekel bi naslednje. Da bi kljub vsemu morali ugotoviti, da so se ob vstopu Slovenije v Evropsko unijo določene stvari spremenile in da se je Slovenija relativno dobro pripravljala v okviru možnosti, pripravljala tudi na področju kmetijstva. Strinjam se z vami, absolutno, da je problem razdrobljenosti še vedno tista zadeva, katera tare slovensko kmetijstvo, in na katerem je treba veliko delati. Pa se mi zdi zato zelo pomembno, da pravzaprav ugotavljamo - res je to, kar ste rekli, v zadnjih šestih letih se je število kmetijskih gospodarstev z 90 tisoč zmanjšalo na 77 tisoč. Vendar to samo v kategoriji kmetij do 5 hektarov. Od leta 1997 se jeta odstotek zmanjšal in je približno v tej kategoriji nižji. Vendar pa lahko spodbudno gledamo na druge kategorije, to so kategorije od 5 do 10 hektarov, kjer se je že povečal delež kmetijskih gospodarstev, še več pa v kategoriji 10 do 20 hektarov in 20 na 50 hektarov. Res pa je, da je v prvi kategoriji 50%, približno 50% slovenskih kmetij. Torej, prihaja do prestrukturiranj, s katerimi so se pravzaprav srečali vsepovsod v Evropski uniji, in seveda tudi pri nas. Rekel bi še to, da podatki kljub temu niso tako slabi, saj se je povprečna velikost slovenskih kmetij povečala kar za 23% od leta 1997 in znaša sedaj 6,3 hektara. To je 1,5 hektara več kot leta 1997. To izrazito kaže na prestrukturiranje in to je tisto, kar se mi zdi najbolj pomembno, to se pravi trendi gredo navzgor. Zgodila so se predpristopna pogajanja in rekel bi, da smo izkoristili vse možnosti, katere je Slovenija dala. Poleg tega pa moram reči, da sta tudi ta državni zbor in vlada Republike Slovenije oblino pripomogla k temu, kajti prispevala je kar 60% sredstev iz nacionalnega proračuna za podpre v kmetijstvu, ki znašajo sedaj 85% tistih, ki jih dobivajo stare članice Evropske unije. To so dobri trendi. Ravno tako pa je obdobje po 1. maju. Tu je bilo treba veliko dela podelati, vendar smo uspešno pravzaprav pripravili program razvoja podeželja 2004-2006, ki je vreden 323 milijonov evrov, od tega 281 milijonov evropskega denarja, ki bo bistveno pripomogel ravno k tem regijam, o katerih vi govorite. Ni nepomembno, da je Slovenija v 85% država, ki ima nizke proizvodne zmogljivosti, vendar to ni ravno zasluga pogajalskih izhodišč. Vsekakor so bili materiali strokovno dobro pripravljeni. To je pač preprosto dejstvo, da je Slovenija geografsko zelo različna in seveda tudi klimatsko zelo različna in da je to tisto, kar nam je omogočilo vstopiti v to kategorijo. In pomembno je v skrbi za slovensko kmetijstvo, da pravzaprav resnično izkoristimo vse možnosti, ki nam jih na tem področju Slovenija daje. In v dokaz, in da zaključim, ker čas mi je zelo omejen, bi rekel takole. Da se pravzaprav obseg kmetijskih zemljišč v uporabi ni zmanjšal. Če je bilo to leta 2000 424 tisoč hektarov, je v letu 2003 465 tisoč hektarov kmetijskih zemljišč v uporabi. To se pravi, obseg uporabe kmetijskih zemljišč se ne zmanjšuje. Slovenija skrbi za kmetijske površine. Res pa je, da prihaja do prestrukturiranja. In strinjam se z vami, da je potrebno najti program dopolnilnih dejavnosti za tiste manjše kmetije, pri katerih bi mogoče z dopolnilnimi dejavnostmi to pomenilo preživetje. In še glede nadstandardov. Pri nadstandardih seveda smo se intenzivno potrudili, da smo vse nadstandarde, tiste, ki so omejevali kmetijsko proizvodnjo, spravili v okvire Evrope, in zadnji tak pravilnik bo izdan septembra, ki bo omogočil klanje na domu in uporabo predelave, pridelave mesa na domu v obliki, kakršno Evropska unija dovoljuje. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima kolega Aurelio Juri.
Hvala, predsednik. Kolegice in kolegi, spoštovana vlada, vsi, ki nas spremljate preko TV ekranov in radia, vsem lep dan, dežju in nam poslancem navkljub! Na vse resne očitke, ki jih vsebuje interpelacija, so bili dani odgovori in to ne na splošno, ampak argumentirani, opremljeni s konkretnimi podatki in dokazi, verjamem, da tudi odgovori, ki so bili razumljivi in prepričljivi vsakomur, ki zna in hoče poslušati. Za nami je mandat, katerega bilanco tudi sam ocenjujem kot zelo pozitivno, pa čeprav me vstop v Nato, kot veste, ni posebej navdušil, in če je bil kakšen minister v tej vladi slab, ga danes ni več v vladi, ampak krepi in plemeniti vaše vrste, spoštovani interpelatorji. Zame osebno je bil najslabši člen te vlade tisti, ki je ves čas svojega ministrovanja vse prej kot blestel pri urejevanju razmer z Hrvaško, in kar je še huje zame, navijal za poteze, ki bi Sloveniji lahko povečale to, čemur pravite, mednarodno težo, ampak le ob boku prvi svetovni velesili in kot njena služabnica. Izmed očitkov, ki jih naslavljate vladi, v poglavju Obramba, če ste prebrali, je namreč tudi ta, da bi se, citiram: "Premalo, odločno in jasno odzivala na nove pobude in možnosti, ki bi lahko okrepile položaj Slovenije v mednarodni skupnosti." Teh novih pobud in možnosti ne eksplicirate, a upoštevajoč vaše poglede in odzive na najbolj aktualna mednarodna vprašanja, še posebej na dogajanja na kriznih žariščih, vaše stališče konkretno ob ameriškem zavezniškem napadu na Irak, vaše zagovarjanje slovenskega pristopa k vilenski izjavi tudi, ko se je izkazalo, da je temeljilo na lažeh, vaše siceršnje simpatije do vsega, kar počnejo Združene države Amerike, me sili k sklepanju, da leti očitek s tega naslova na vlado predvsem zato, ker se Slovenija ni umestila v skupino tako imenovanih "bojnih držav" in je v Iraku ni. Slednje pa je okoliščina, ki jo za razliko od vas osebno štejem kot enega od največjih uspehov te vlade. Mimogrede, ko ste ploskali odločitvi predsednika Amerike, da obračuna s Sadamom Huseinom, bi morali vedeti, da bo ta zgodba vplivala tudi na to, da bo to začutilo svetovno gospodarstvo in da bo tudi pri nas manjša gospodarska rast, kot je bila načrtovana leta 2000. Danes pa pripisujete odgovornost seveda vladi. To da nas v iraškem kaosu ni, je "vis-a-vis" trenda, ki smo mu bili priča ob vilenski izjavi in drugih željah Busheve administracije, poseben dosežek. Zelo pomembno je, da javnost izve, da naše volivke in volivci vedo in razumejo, kaj to pomeni. Morda razočaranje odhajajočega ameriškega veleposlanika, nekoliko pogojno povedano, manjša mednarodna teža, kot jo pojmujete interpelatorji, kakšen denarček iz Washingtona manj, a veliko več miru, veliko več varnosti in veliko več mednarodnega ugleda. Poglejmo Italijo, poglejmo Španijo, preden se je odločila, da bo umaknila svojeenote, Korejo, Filipine, Nepal, Turčijo in tako naprej. No, če je moje sklepanje napačno, povejte, da ste tudi vi veseli dejstva, da Slovenija ni voljna in da naših fantov ni v Iraku. Na koncu še pohvala, vendarle, ker ste se spomnili drugega tira in obalne straže, ampak to je projekt, ki smo ga vodili že takrat, ko o njem niste niti razmišljali, še manj ga podpirali. Tako da si ta vlada zasluži polno podporo za delo, ki ga je opravila, in vaša interpelacija je bila brezpredmetna. Hvala.
Hvala. Kolega Janez Janša, kot prvopodpisani predlagatelj.
Rad bi odgovoril na nekatere navedbe, ki so bile tu podane, zelo na kratko. Kar se tiče obalne straže in drugega tira, mi lahko samo razmišljamo o tem in predlagamo, vi, ki ste na oblasti, pa bi to morali narediti. To ste obljubili pred štirimi leti in nič od tega ni bilo narejenega, kot smo ravnokar slišali, o tem še vedno razmišljate. Mislim, da vas niso volili zato, da bi razmišljali, ampak da bi kaj naredili. Kar se tiče vilniuške izjave, predlagam poslancem vladne koalicije, da vprašajo predsednika vlade - če je vlada tu ravnala tako v redu ali pa napačno -, kaj je počel na sestanku te skupine v Beli hiši 29. marca 2004. Gospod Rop je šel v Belo hišo na obisk v okviru vabila, ki so ga dobili člani vilniuške skupine [[tam so bili samo predstavniki teh držav]] , in se je veselo slikal v tej skupini. In nismo slišali nobenega iz Združene liste, da bi pri tem protestiral. Predlagam tudi poslancem vladne koalicije, da vprašajo predsednika vlade, gospoda Ropa, kaj je obljubil predsedniku danske vlade ob svojem zadnjem obisku na Danskem. Gospod Rop je tam namreč obljubil predsedniku danske vlade, da bo Slovenija poslala svoje vojake v Irak v okviru danskega kontingenta, takoj ko bo sprejeta ustrezna resolucija v Združenih narodih. Resolucija je bila sprejeta, predsednik vlade je dal obljubo na uradnem obisku in ne vem, kaj je zdaj s tem. Tu vladni poslanci govorijo, kako so veseli, da vojaki niso v Iraku, ampak predsednik vlade je to obljubil ob obisku na Danskem. Torej, ali bodo tja poslani, glede na obljubo predsednika vlade, ali pa imamo predsednika vlade, ki v uradni mednarodni javnosti trosi lažne obljube, ki jih potem država ne izpolni, in si s tem zapravljamo kredibilnost. Torej naslavljam vprašanje na predsednika vlade, kaj je s to obljubo, ki jo je dal predsedniku danske vlade, da bo Slovenija v Irak poslala vojake v okviru danskega kontingenta.
Hvala. Replika, kolega Juri.
Na kratko replika glede obalne straže in drugega tira. Glejte, to je projekt, ki je vendarle bil postavljen s strani te vlade med prioritetnimi nalogami. In to je velik dosežek po letih, ko nihče ni ničesar storil. Res, da je oba projekta pokrivala Ljudska stranka, ki je vse doslej pokrivala promet in pomorstvo. Konkretni rezultati pa nastajajo od tistega trenutka, ko se je Ljudska stranka pridružila opoziciji, kajti sedanji minister je končno nakazal dinamiko, načine in poti realizacije teh dveh projektov. Hvala.
Hvala. Besedo ima kolega Maks Lavrinc.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi! Za iztočnico sem si zapisal nekaj, in to naj bi veljalo za vse, ki so govorili pred menoj, in tiste, ki bodo govorili tudi za menoj: tisoč modrecev ne more odgovoriti na eno samo neumno vprašanje. In ker se te dni ljudje predvsem sprašujejo, tako tisti, ki pišejo, kot tisti, ki berejo in poslušajo, zakaj ta interpelacija. Odgovora, ki ju jaz vidim sam, sta dva, eno je načeti ugled vlade, če pa že to ne, potem pa vsaj "zagravžati" politiko ljudem do te mere, da bodo rekli "saj so pravzaprav vsi isti, ne gremo volit". To je drugi učinek, ki bi ga želela opozicija v tem primeru doseči. Ampak, jaz sem prepričan, da ste se ušteli. Zakaj? Zato ker, to je že Nietzsche rekel: "Težava, ki te ne zlomi, te okrepi." In jaz sem prepričan, da bo koalicija po tej seji okrepljena. Ko sem te dni pripravljal neke vrste inventuro o svojem delu in sem upošteval oziroma pisal, kaj se je vse to počelo in kje sem sodeloval zraven, seveda se nisem mogel otresti občutka, da se preveč hvalim. In sem se spomnil tega slovenskega reka: "Lastna hvala se pod mizo vala". Prav zaradi tega, ker je to tako in ker smo vsi Slovenci, po mojem na podobnem kopitu narejeni, kar se tega tiče, vam moramo biti, vsi ki želimo dobiti kompetentno vlado, interpelatorjem hvaležni, saj ste dali možnost vladi, da se, torej kompetentno spoprime z vašimi pavšalnimi ocenami. Celo več je, jaz sem prepričan, da so vas v nekaterih ocenah dobesedno povozili. Meni res ne morete očitati, da sem nekritičen do vlade, še manj do posameznih ministrov. Navsezadnje se lahko spomnite, da takrat, ko je magister Rop predlagal vlado, potem ko je odšel predsednik Drnovšek na drugo mesto, sam tiste vlade nisem podprl. Čeprav bi mu bil kot Kamničan dolžnik in sem mu še dolžnik. Namreč, osebno je zagotovil, da smo takrat, ko so bile poplave v Kamniku, popravili in sanirali dom starejših občanov, da 480 ljudi v livarni Titan ni ostalo brez posla, ko so to zahtevali lastniki. In da bo ZUIM recimo v prihodnjih letih doživel svojo celovito obnovo. Toda, ker sem menil, da ni mogoče sprejeti opravičila ministrice oziroma kandidatke za ministrico za gospodarstvo, da objektivno ni odgovorna za stvari, ki so se dogajale v ELAN-u, šlo je za tiste nore nagrade, če se spomnite, sem ravnal po svoje. Tej vladni garnituri, pa moram reči, da zaupam, saj ve, da ni verjeti ekonomskim čarovnikom, ki menijo, da bi Slovenija lahko živela le od tega, da preklada solde iz enega žepa v drug žep oziroma iz ene firme v drugo in podobno. Problemov srednjega sloja takšna ekonomija ne bo rešila. Gradnja proizvodnih zmogljivosti, kjer bodo delali tisoči, je tisto, kar lahko prinese več možnosti za zaposlitev temu sloju, s tem pa tudi možnosti za njihovo bolj brezskrbno prihodnost. Nobena družina ne bo bolj številna, nobena osebna stiska, ki se konča s samomorom, preprečena zato, ker mi tukaj nekaj govorimo. Še manj, če o tem razpravljaš ob partiji golfa na Mauritiusu recimo. Boljše zaposlitvene možnosti, večje možnosti pridobiti stanovanje in podobne ugodne okoliščine, te pa lahko pripeljejo do tega, da bodo ljudje v stiskah vedeli, da niso sami. Zdaj pa, da opozorim še tiste, ki to poslušajo ali pa gledajo in vas tukaj na enega od segmentov našega dela. Tukaj popljuvate, denimo, plačni sistem v javnem sektorju. Nasprotno, vreden je vse pohvale, ampak to zares vse pohvale. Vreden je pohvale zato, ker se lahko ozremo, kako je nastajal. Nastajal je v dogovarjanju s socialnimi partnerji, dogovarjal se je sindikat, vlada in nastajal je tu v parlamentu. Sram vas je "žiher", to bom rekel naravnost, da vas je bilo oziroma da nas je bilo na javni predstavitvi mnenj, takrat, ko smo ta zakon obravnavali, samo pet, da ne bom našteval, kdo. In naslednje, bom rekel, da sodstvo, kjer imate največ pripomb z menoj vred, tudi to se spreminja in spreminja se na bolje. In če zdaj rečem tako še za zaključek, koliko ste pravzaprav pretkani ali pa koliko slabo opravljate svoje delo. Poglejte, dr. Bernik je na straneh od 1-13, boste našli ta njegov magnetogram, govoril o tem, da ni nihče nič naredil v zvezi z izvensodnimi poboji. Sram ga je lahko, od strani 28 do strani 33 poročila, to je skupnega poročila o delu državnih tožilstevza leto 2003, lahko natančno prebere, kaj vse je narejeno, koliko ekshumacij in tako naprej. To je prvo. Drugo, poglejte Pukšiča, kaj je govoril danes. Govoril je o socialnih pravicah in podobne stvar. Po drugi strani pa seveda pledira za slovaški način kapitalizma, da tako rečem, za čarobnih 3 krat 19. Veste, kaj bi to pomenilo: prvič, plačevali bi manj tisti, ki so bolj bogati, še manj bi plačevali v skupno kaso, dražje bi se plačevala hrana in tako naprej. Zato sem rekel, bom povedal še en primer, kakopovršen je lahko gospod Pukšič pri svojem delu, reče, da je bila vrhovna sodnica, ki je brez gradbenega dovoljena delala, ne, pardon tožilka, bila je sodnica in da je zakon enak za vse, pove tudi to, da se zoper njo že ukrepa. Predsednik je že ukrepal. Inše nekaj bom rekel. Za zaključek, kako dvolični ste, ko te stvari počnete, pove tudi to, če je eden od LDS-a v nekem časopisu omenjen, da ga je policija kazensko ovadila, seveda je to korupcija, klientelizem in vse sorte podobne "svinjarije". Če pa nekoganekajkrat kazensko ovadijo, kazensko ovadijo nekajkrat - tukaj pred seboj imam anonimko in jaz sem prepričan, da bo imela kranjska policija še veliko dela, pa tožilstvo tudi - takrat gre pa za grdo in zlobno podtikanje, to je vsa štorija. Hvala lepa. S tem sem zaključil.
Hvala. Replika, kolega Pukšič.
Edina navedba, ki jo je gospod Lavrinc povedal, je točna, da je to bila vrhovna sodnica gospa Miroslava Belič, ki je zaposlena na upravnem oddelku vrhovnega sodišča in seveda tukaj se postavlja vprašanje morale. Kaj ste okoli tega naredili? Zaenkrat verjetno nič. Kar pa seveda ni res, pa ni res to, kako dobro in odlično živijo danes ljudje v tej državi. Skratka, tako slabo kot velika večina ljudi na demografsko ogroženih območjih v Slovenskih Goricah, na Štajerskem in v Prekmurju živi, še pač ni živela. In to je rezultat vašega dela. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima kolega Janez Janša, ki ga ne vidim. Naslednji ima besedo kolega Miran Potrč.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi! Predvolilni zbor, ki ga je sklical gospod Janez Janša s podpisniki, se počasi zaključuje. Zato mi dovolite, da povem nekaj besed za zaključek, preden bosta najbrž govorila še predstavnika podpisnikov in predstavnik vlade. Najprej naj povem, da kar zadeva izjave, ki jih je včeraj dal gospod Kelemina v zvezi z ustavo in v zvezi s koalicijo, niso resnične. Verjamem pa, da je gospod Kelemina prepričljivejši s pestmi kot z besedami in da mu ljudje v glavnem niso verjeli. Vendar tudi Združena lista je bila v ustavni komisiji, ki je leta 1990 sprejemala novo slovensko ustavo, jaz sem bil pa njen podpredsednik. Kar zadeva pa delovanje koalicije, rekel je 12 let je ta koalicija na oblasti. Naj pregleda, kdo je vse v tem času bil. 8 let Slovenska ljudska stranka, 4 leta tudi Slovenski krščanski demokrati, pa še kdo, ki je kasneje iz vlade izstopil zato, ker je vojska posegala v civilno sfero. Tako da čisto poenostavljeno lagati ne kaže. Drugo, kakšna je verodostojnost pri najenostavnejših stvareh. Poglejte, gospe in gospodje, tisto kar znajo računati prvošolčki, mislim da v drugem polletju, se pravi seštevati dvomestna števila, niste znali sešteti in ste trdili, da ste imeli predstavniki interpelacije manj časa za razpravo kot predstavniki koalicije in vlade. To enostavno ni res. Seštejte. Tudi če vštejemo vse, ki jih vi nimate za opozicijo, pa so, ste imeli pol ure skupno več časa. To je, upam da znate seštevati in boste to naredili. In tretje kar bi rad rekel, ta razprava je pokazala, kakšen je nivo in kakšna je raven diskusije, kadar govori opozicija in kadar govori vlada in njeni predstavniki. Eni natolcujete, obtožujete posameznike, govorite neresnico. Nasprotniki, ki so napadeni, govorijo z dejstvi in z argumenti. Mislim, da je v 16-urni razpravi ali kolikor je trajala, ta slika jasna. In mislim da bo jasna tudi vsem, ki so na vašo zahtevo sklicani predvolilni zbor spremljali. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima kolegica Cveta Zalokar Oražem.
Hvala lepa. Spoštovani zbor, spoštovani predstavniki vlade! Mogoče najprej tudi z moje strani ena krajša pripomba. Nekateri kolegi iz Slovenske ljudske stranke so se danes tu predstavljali kot uporniki. Žal pa so bili uporniki samo takrat, ko je bilo potrebno rušiti koalicijsko pogodbo in dogovore. Ko pa je bilo treba lobirati in vleči ministre iz koalicijske vlade za rokave in prositi za denar, so pa se predstavljali kot predstavniki vladajoče koalicije. Sama sem ena izmed tistih, ki spadamo v županski lobi v državnem zboru. In moram reči, da sem vesela, da nam je pravzaprav uspelo v tem mandatu zadržati to, da bodo županja in župani lahko kandidirali tudi na teh volitvah in imeli možnost biti izvoljeni v ta državni zbor. Predvsem zato, ker se mi zdi, da so tisti, ki zaradi velikega poznavanja lokalnih interesov in neposrednega stika z državljani in državljankami lahko ohranjajo in zagovarjajo te interese. In želela bi spregovoriti o lokalni samoupravi. In sicer v zvezi s tem, da sem vesela, da je državni zbor in vladajoča koalicija v tem mandatu uspela ustaviti neracionalno ustanavljanje novih in novih občin. Tudi takšnih s samo nekaj 100 dušami, oziroma takšnih, ki ne morejo uresničevati in izpolnjevati vseh svojih pristojnosti. Tako je bila v tem mandatu ustanovljena samo ena nova občina, in to je občina, ki je izpolnjevala vse zakonske kriterije. Pri tem se mi zdi pa zanimivo, ker gledamo tudi v prihodnost, da je v programu Slovenske demokratske stranke eksplicitno zapisano, da bodo podpirali ustanavljanje novih občin, če bo tov interesu prebivalstva in bodo zagotovljene vsaj minimalne možnosti za normalno delovanje. No, in prav ta minimalizem me skrbi in se mi zdi nevaren, saj bi nadaljnja drobitev lokalne samouprave le-te, torej občine, samo še bolj oslabila. Želela pa bi spregovoriti še o odnosu, dialogu in sodelovanju med vlado in občinami. Gospod Podobnik je včeraj pozival vlado in ji polagal na dušo, da naj bo več tega sodelovanja. Menim, da se je to sodelovanje bistveno spremenilo, in to na bolje, tu je napredek. Občineso prvič dobile pod Ropovo vlado možnost neposrednega in zakonsko predpisanega sodelovanja pri nastajanju zakonskih in podzakonskih aktov. To je dobro; sicer še ni idealno na vseh ministrstvih, a napredek je očiten. Tudi obe združenji, združenje občin Slovenije in skupnost občin Slovenije, sta postali resna partnerja v zakonodajnem postopku. Predsednik vlade mag. Rop je oblikoval tudi poseben posvetovalni organ, v katerem je udeleženih več kot 30 županj in županov ter predstavnikov združenj. Letos smo se na zelo dinamičnih, kreativnih in za obe strani, se mi zdi, zelo pomembnih srečanjih srečali že dvakrat. Poleg tega pa so tudi redna vsakomesečna srečanja vodstva skupnosti občin Slovenije, ki združuje več kot 110 slovenskih občin, s posameznimi ministri. Skupaj bomo na tem nivoju lahko razrešili veliko problemov in težav. In če zaključim, mislim, da je odnos vlade in mag. Ropa do občin in njihovih združenj dosegel velik napredek in kaže na resno željo po sodelovanju, kooperativnosti, upoštevanju lokalnih interesov in je pomembneje boljši, kot je bil v preteklih letih. Hvala lepa.
Hvala. Replika, kolega Podobnik.
Hvala. V tem mandatu se občine počutijo pastorke v slovenski politiki. In da ne bo nesporazuma, ni zasluga mag. Ropa, da lahko občine sodelujejo pri spremembi zakonodaje. To je sprememba, ki je bila zapisana v zakonu o lokalni samoupravi bistveno bistveno prej, kot je vlado vodil mag. Rop. Ta navedba kolegice Oražmove ni bila točna. Hvala.
Hvala. Besedo ima kolega Pavel Rupar.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Kolegice in kolegi! Maks Lavrinc mi je dal čudovito iztočnico glede anonimk, ki menda krožijo tudi v vaših vrstah. To bi rad navezal na neenakopravnost, ker je omenil, da bodo imeli kriminalisti ogromno dela s tistimi, ki so v teh anonimkah omenjeni. Vendar naj povem, da sem z vsebino teh seznanjen in da me čudi, kako Maks Lavrinc lahko opozarja na hitro intervencijo kriminalistov pri enih, poznamo pa anonimke, recimo Jelku Kacinu in drugim, ki so tudi krožile po celi Sloveniji, tudi tu, pa do danes nisem slišal niti ene besede, ne tožilcev ne policije, da bi se kdo bavil s temi zadevami, ki so bile omenjene, so pa drastično hujše od tistega, kar je mislil povedati Maks Lavrinc. Pa to ni edina enakopravnost v tej državi. Pred zakonom, pred drugimi tudi bonitetami ali karkoli že želite, so Slovenci neenakopravni, torej povsod tam, kjer nimajo zveze z vladajočimi strankami. Nekaj primerov vam bom navedel. Recimo ta sprenevedanja in ta blefiranja predvsem Liberalne demokracije včasih res presegajo razumne meje. Neenakopravne so tudi občine. Me veseli, da je predhodnica govorila ravno o občinah, kako se morajo nekatere truditi, da pokažejo, da naredijo tisto, kar si ljudje želijo, pravzaprav, kar potrebujejo, v primerjavi z nekaterimi, ki to lahko naredijo, pravzaprav jih vehementno z levo roko. Recimo v mislih imam občino Muta, kjer naj bi v prihodnjih dneh menda položili zopet en temeljni kamen za šolo in jaz sem zelo vesel, kajti devetletka mora biti za vse, dobra šola za vse. Vendar je pa problem, ki se mi pa poraja, problem financiranja. Namreč to šolo boste prvi v Sloveniji gradili na leasing, na leasing, z vsemi žegni in odobritvami ministrstva za finance, kar seveda pomeni, da so vse ostale občine, ki so morale malo manj kot gotovino pokazati, da so gradile te šole, bile v neenakopravnem položaju in občino Muta boste s tem za naslednjih 25 let zadolžili do grla, zaradi tega projekta. Vse te podatke imam in so lahko preverljivi. Seveda to ni edini temeljni kamen, ki ga boste vgrajevali. V Liberalni demokraciji in vladi je zmanjkalo projektov, ki bi jih odpirali tik pred zdajci, tako kot ste pred štirimi leti sredi lepe ravnine v Prekmurju odprli skorajda, bom rekel, neuporabno avtocesto, pa ne prej in ne kasneje niti enega metra več. Takih projektov vam je zdaj zmanjkalo in zdaj ste se seveda omislili, da boste sadili te kamenčke oziroma te temeljne kamne - sem bral nedavno, gospod Rop je posadil enega v nekih termah, v občini Kamnik in tako naprej. Torej, v glavnem zmanjkalo vam je argumentov oziroma dejstev, s katerimi bi lahko še govorili, kako uspešni ste. Seveda tam, ko vam kakšne stvari ne pašejo - imate izreden instinkt, strahotno dober, izurjen vonj za javno mnenje - tam, kjer vam zasmrdi kakšna zadeva, jo hitro umaknete. V mislih imam zakon o Triglavskem narodnem parku, ki bi pravzaprav naredil katastrofo bisera Slovenije, pa ste ga tik pred zdajci v zadnjem branju spretno umaknili, celo soočenje, ki naj bi bilo na eni od vaših plačanih televizij med dvema poslancema, ki se stalno nekaj borita za to zadevo, je bilo preklicano oziroma ga sploh ni bilo, čeprav smo bili v studio povabljeni. Ravno tako recimo, fantastičen blef Bleda, Bled in Brje, ali pa Berje, kot vi pravite, Gorenjci pravimo drugače, ko bi ga morali potopiti, uničiti, torej čudovito naravo nič koliko milijard let oblikovano, da je to tam postalo, kjer je seveda občina Bled, prebivalci so samoiniciativno zbirali podpise, ste zavohali, da to morda le ne bi bilo ta trenutek pametno potopiti in nekako uničiti, je celo podpise eden izmed liberalcev nesel na občino, češ poglejte, tukaj jih imamo, pa jih ni on zbiral, samo postavil se je pač tam zraven. Tisti, ki ste sprejeli tam akte liberalci, za potopitev tega področja, ste sedaj na svoje sprejete akte zahtevali ustavno presojo, torej, blef od blefa, nekaj takega. Veste, to me zelo spominja na eno investicijo v občini Tržič, ki jo je nedavno izvedlo podjetje Ultra, gospod Golobič, liberalec, ki ga poznate, ki je vaš predsednik sveta, je tam direktor, je v Tržiču postavilo bencinsko črpalko brez osebja, torej, to je prva črpalka v Evropi na tak način. Dolgo časa smo se vsi skupaj z občino vred in upravno enoto trudili, da bi to črpalko postavili in poglejte, res so jo, sicer z dovoljenjem, ki ni imelo soglasja požarnega inšpektorja, ker je na urgenco nekoga iz vlade pozabil v zakonskem roku, zakonitem roku dati soglasje, in seveda, če po izteku tega soglasja ne dobi, avtomatsko velja,kot pozitivno in ta črpalka je zrasla. Dolgo časa je rasla in dolgo časa se ni tam v bistvu nič premikalo, v enem tednu marca meseca pa v treh dneh in treh nočeh od tepihov, trave, do lončnic napisov semaforja, čudovita zadeva. Jaz sem rekel, Grega Golobič, kapo dol. Do nedavnega, torej napisali so ceno nafte, še včeraj je pisalo, da je to 200 tolarjev za bencin in dizel 170, vmes ste že 20-krat bencin podražili pa spustili pa spet gor in dol, ampak bencin tam ne teče, še vedno ne teče, niti eden iz te velike firme, ki je dobila na desetine milijonov nepovratnih sredstev od vlade, ni zaprosil niti za dovoljenje, za uporabno dovoljenje. Črpalka je danes tam, sicer lepa na pogled, stoji brez funkcije. Podoba Liberalne demokracije. Lepa kulisa, Potemkinova vas, vse lepo izgleda, vendar funkcionira ne. Sam sem pregledoval delo in pa področje notranjih zadev. Naj povem, da je minister korektno odgovoril na 4% vseh zastavljenih očitkov, ki jih naj ne bi vlada naredila. 4% je odgovoril na tisto, kar je bil vprašan. 8% je krivdo za neizpolnjene zadeve ministrstva za notranje zadeve prevalil na nekoga drugega, češ, drugi so krivi. Torej vse sorte. 7% odgovorov je povsem nevezanih na očitke. Kot na primer bi vam branjevka, pri kateri ste naročili solato, vam zatrjevala, da je zelje popolnoma ista zadeva in da kar zelje kupite, približno tako to zgleda. 81% tega skoraj centimeter debelega pisanja je v zvezi s tem, o čemer torej nihče ni povprašal, po tistem, kar je tu notri napisano. Torej gre za popolno sprenevedanje in pa za zelo slab, slab očitek. Pa vendarle, ti procenti niti niso tako pomembni, veste, pomembno je, tudi številke ne kdo ve koliko, pomembno je nekaj. Pomembno je, da vprašamo ljudi, ne vem, ali so zadovoljni s ceno učbenikov - šola se je začela danes. Ali so zadovoljni otroci, ki prihajajo iz šole obremenjeni z nalogami in sistemom, ki ga imajo skupaj s starši? Bistvo vsega je, da vprašate mlade družine, kako se počutijo, ko se jim rodi otrok, pa nimajo kam iti stanovat. To je bistvo, veste, ljudi moratevprašati, če so zadovoljni v zdravstvenih domovih, v bolnišnicah, ko čakajo bolni in onemogli na tisti pregled oziroma na zdravniške usluge. Vprašajte delavce, ali so zadovoljni s plačami upokojence, ali so zadovoljni s pokojninami, glede na to, kar so leta in leta vlagali v pokojninske sklade. Vprašajte njih, kakšno je njihovo zadovoljstvo. Pa potem študentje, kje se namestijo, v katerih centrih, kje spijo v Ljubljani oziroma Mariboru ali v Kopru v času bivanja, v času študija. Ali se jim ne zdijo privatne najemnine teh stanovanj predrage? Katera vlada jim je omogočila, da živijo bolje? Pa ne nazadnje vprašajte ljudi, če se še spomnijo, kaj so bili certifikati po podelitvi premoženja državnega. Kdo jim jih je pobral za majhne denarje. Ne nazadnje vprašajte kmete, če so zadovoljni. Ne vem, vprašajte enostavno ljudi, ali se strinjajo s to vlado ali ne. Vse številke, vse ostalo je pa čisto navadno blefiranje in pošteno in prav je, da smo jim to povedali, ker je treba povedati, tako enim in drugim. Zdaj jih pavprašajte točno po teh, koliko so zadovoljni in kako se počutijo ob vladavini Liberalne demokracije. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima kolega Rudolf Moge.
Hvala lepa. Spoštovane poslanke in poslanci! Tudi sam bi kot doktor Mramor to stvar po strokovni plati ocenil z negativno oceno. Za opozicijo, po politični plati pa z oceno odlično. Govorim namreč za stvari, ki so napisane napisane zelo pavšalno in neprimerno. Kot primer, ker imam zelo malo, časa navajam samopodročje kulture, 2,9. Celotni kulturi so namenjeni trije stavki. Zadnji stavek govori: "Slaba kulturna politika na področju naravne kulturne dediščine in neučinkovito sodelovanje ministrstva pa se kaže, da tudi v primeru Kobilarne Lipica, ki je že vse odosamosvojitve, še posebej v zadnjih letih, sramotno propada." Dejstva, prvič, leta 2002 je bil sprejet zakon o živinoreji, ki je lipicance opredelil kot slovensko avtohtono pasmo domačih živali, ki je pod posebnim varstvom države. Drugič, Kobilarna Lipicaje v skladu z navedenim zakonom pridobila status priznane rejske organizacije, ki vodi izvorno rodovniško knjigo za lipicance. Tretjič, Kobilarna Lipica statusno priznana organizacija je pričela opravljati javno službo, strokovne naloge v konjereji tudi za lipicance v zasebni reji. Četrtič, takoj po vstopu Republike Slovenije v Evropsko unijo je bila Kobilarna Lipica pri evropski komisiji uvrščena na seznam rejskih organizacij, ki vodijo izvorno rodovniško knjigo za konja lipicanca. Naprej, da sramotno propada, vlada je na šesti redni seji uvrstila s sklepom številka ta in ta program varstvenega razvoja Kobilarna Lipica. Rezultati poslovanja javnega zavoda so bili do leta 2002 pozitivni. Leto 2003 pa je na poslabšanje poslovnih rezultatov vplival predvsem izpod koncesijske dajatve od posebnih iger na srečo. Vsakdo, ki je šel gledat, je videl, da se je vlada na 25. redni seji seznanila z analizo poslovanja, zadolžila javni zavod, da pripravi poslovni načrt za naslednje dvoletno obdobje, ki ga je ta naredil in je vlada s sklepom dala temu javnemu zavodu 122 milijonov tolarjev. Tako da, kolikor jaz vem in ko sem jo obiskoval, ta kobilarna je vrhunska in smo lahko na njo ponosni. Na koncu pa še to, v letih 2001 do 2004 je javni zavod Kobilarne Lipica prejel 1 milijardo 322.000 sit. In če si niti teh podatkov niste mogli pridobiti - takšne neresnice pišete, kup jih je tukaj noter - je za nas zelo veselo, da lahko te reči tu pripovedujemo. Davkoplačevalcu pa davek ostane, tako da po moji oceni je ta interpelacija malo nemarno, poredno napisana in da bo še koga zaradi te interpelacije glava bolela, davkoplačevalce bo pa stala. Ker sem že star poslanec, bi vam pa rekel, če bi bil pa sam v opoziciji, bi pa vlado na javni seji vprašal, "vlada, zakaj vi trdite, da je bilo trgovine z orožjem samo 10.000 nemških mark, ko pa vendar Madonova komisija v letih 1992-1996 ni končala svojega dela, komisija, v kateri sem bil od 1996-2000, ni končala svojega dela, ko Jerovškova komisija 2002-2004 ni končala svojega dela in ko jetrgovina z orožjem, ki dela vsaj strankam in ugledu Slovenije veliko škodo, to, da je "perpetuum mobile" vsakih volitev." Poglejte to: v eni noči sem preštel kar 17 milijonov mark! To je v časopisu. In "perpetuum mobile" se odpira. Kaj smo mi, spoštovane poslanke in poslanci, od tega imeli? Govorili smo tu. Kaj so javni fakti? Vlada, 10.000 nemških mark, ta pravi 17 milijonov nemških mark in stoji za tem. Kar je povedal gospod Pajnkiher takrat, ko so izginili magnetogrami, da je sam štel denar – spomnite se na tiste vsote! Povedal je, kdo je imel to blagajno, povedal je, komu je predal to blagajno. In naprej, povedal je tudi to Jelinčič, kdo je nosil vrečko z denarjem v kabinet ministra. Spoštovane kolegice in kolegi, če nekdo misli s temi manipulacijami, da smo mi voli, pa vam zagotavljam, da volivke in volivci niso. In enkrat bo moral ta državni zbor zbrati toliko poguma in enkrat bo morala javnost vedeti, kaj se je na tem področju dogajalo. In zato, vlada, vas jaz krivim, da ste pa na tem področju slabo delali. Če bi rekli, da je bila dokumentacija uničena, če bi rekli, da nimate ničesar, bi rekel, hvala lepa! Tako vam pa, vlada, vaši lastni ljudje – vi nam govorite o 10.000 nemških markah, vaši lastni ljudje, ki so pa notri, delajo pa te stvari pišejo. Into še ni vse. In zaradi tega mislim, da bi bilo enkrat dobro za naš interes, da bi se tu res o konkretnih rečeh pogovarjali, da bi te stvari do konca po mojem mnenju razčistili. Rekel bi še naslednje, da kdor uči in vzgaja, mora biti vzgojen. In pričakujem od našega velikega profesorja, ki nas tu o moralnih vrednotah poučuje, naj to stvar tudi v svojih nastopih upošteva. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima kolega Bogomir Zamernik.
Hvala lepa, gospod predsednik. Težko razumem taka razburjanja, ki prihajajo iz ust spoštovanih kolegov z moje desne strani, ne samo slednjega, tudi nekaterih predgovornikov. Kajti če bi bilo to res, česar se nekako, kot vseskozi izražate, bojite, da bi se ljudem priskutilata politika, potem je ta seja za vas lahko kvečjemu dobra stvar. Kajti če vsa ta leporečna iteracija, ki je je tu notri ogromno, v tem špehu, ki se imenuje odgovor na interpelacijo, drži, potem ljudje to itak vedo. Povejte jim, stopite pred ljudi, vse je v najlepšem redu, vi živite – tako kot je bilo, mislim, da včeraj rečeno – v Indiji Koromandiji, vse je v najlepšem redu, opozicija se naj pa zaletava po svoje in naj opozarja na stvari, za katere se jim zdi, da niso pravilne; mi pa trdimo, da so, ljudje to itak vedo in zato ni nobenega razloga za skrb z vaše strani. Tako da najbrž nas lahko povabite na pijačo in rečete, hvaležni smo vam, da ste to naredili. Ampak ne vem, zakaj toliko razburjanj ob tem. Kajti, kot sem rekel, tu notri se ne prizna ničesar, da je karkoli narobe, vse je v najlepšem redu. Jaz ne vem, ali živim v drugačnem okolju, ali živim med drugačnimi ljudmi. K meni prihajajo ljudje, ki se s tem v celoti ne strinjajo, ne v celoti, sploh se ne strinjajo. In mi pošiljajo, že odkar sem vodil to komisijo, nešteto pisem, pozivov, apelov za delovanje pravne države, ki žal ne deluje. No, pa vendarle potem včeraj dočakam govor predsednika vlade, ki je pa vendarle priznal in bom prebral, ker to mislim, da mora iti v anale, v zgodovino njegovih izjav, ker take izjave so zelo redke in pravi: "Na področju pravosodja z marsičem nismo zadovoljni in smo to nezadovoljstvo tudi večkrat izrazili. In moja ocena je, da imamo program, kako zagotoviti večjo pravno varnost in večjo učinkovitost pravosodja." To so besede prvega ministra gospoda Ropa. Zelo pohvalno. Če se ne bi potem oglasila nekaj ur za njim njegova ministrica in ga v celoti demantirala. Pa bom prebral zdaj še pa njene besede, tako da očitno v tej državi pa res nekaj škriplje, in ker je kolega Janša včeraj prinesel VD 40, bi mogoče bilo dobro, če bi našli tukaj kakšen VD 40 in popravili to škripanje v pravosodnem sistemu in v sami vladi. Kajti predsednik vlade pravi, da marsikaj ni v redu, tako kot bi moralo biti. Kaj je ta "marsikaj", veliko ljudi ve,in če bi imel čas, bi te primere navajal. Njegova ministrica ga pa praktično v istem dnevu, v istem večeru demantira s tem, spet berem njen magnetogram: naj vas spomnim na zakon o sodiščih, zakon o sodniški službi, zakon o notariatu, zakon o odvetništvu, ne bom vsega bral, tega je ogromno, našteva tudi 7 400 kvadratnih metrov novih prostorov, ki so jih sodišča dobila - ja, zelo pomembno za ljudi, ki bi jim naj ta sodišča služila, ki ne pridejo desetletja do svoje pravice. Pojdite jim to povedat. Poslušajte mi smo zagotovili 7 400 kvadratov za delovanje sodišč, zdaj se pa vi ne ozirajte na to, če sodišča ne delujejo. Mi smo sprejeli zakone o notariatu, o sodniški službi, o ne vem še čem, ampak vi svojo pravico pa vseeno zahtevate - pa kakšni ljudje ste, zamenjati bi vas bilo treba. Ker sem rekel, da je teh primerov zelo veliko, bi navedel samo enega, ker vidim, da še imam minuto časa in potem bom prepustil besedo še kolegu Siniši. Na mene se je obrnil eden od državnih uslužbencev, ki ga je zelo spodbudila izjava pravosodne ministrice, ko je pozivala ljudi, naj se ne obračajo na sodišča. Pravi, kako naj se ne obračam na sodišče, če pa si drugje pravice ne morem dobiti? On je moral tožiti državo, da mu je izplačala to, kar mu je po zakonu pripadalo. Ampak vemo način delovanja, ki se je preveč ukoreninil v našo državno upravo: dobiš odločbo, potem se pa pritoži na njo, pritožba se pa tako ali tako rešuje zelo dolgo, na sodišču tudi deset let in več. In tak način razmišljanja, izdajmo odločbo, potem pa se naj pritožijo, je preveč ukoreninjen. In ta pravi, ko sem že prišel praktično do končne, se pravi preko prve stopnje, preko druge stopnje, sem šel k temu organu, ki je napako naredil in rekel, zdaj pa izplačajte, da bo stalo manj državo. Izplačajte pobotno. Ne, toži do konca. Seveda davkoplačevalci so plačali zaradi tega več denarja. To ni edini primer, takih primerov je več, ampak kot sem rekel, nimam časa, da bi našteval, ker kolegi Siniši Germovšku ne želim, da bi šel skozi kalvarijo tudi njegov konec, se pravi Bovško, tako kot je šla Savinjska dolina, kjer se od leta 1990 12-letna vladavina LDS-a še vedno pozna, tako da še vedno niso urejene cestne povezave po katastrofalni poplavi leta 1990. Ampak o tem kdaj drugič. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima kolega Jože Avšič.
Kolegice, kolegi! Moj spoštovani kolega, Maksimiljan Lavrinc je sicer navedel dva možna razloga, zakaj je sploh prišlo do te dvodnevne seanse v državnem zboru, ki se imenuje interpelacija proti Vladi Republike Slovenije. Še eden je, zelo pomemben. To je predvolilni nastop posameznih poslancev, ki so tukaj pred nekimi minutami nekateri celo javno klofutali tiste svoje poslanske kolege, recimo s Štajerske, s katerimi bodo neposredno tekmovali na bodočih volitvah. Tudi kolega Pavle ni mogel mimo gospoda Vučka, čeprav ga ni imenoval. Tudi to je eden od bistvenih razlogov za to, da smo danes dva dni tukaj. Sicer pa je ta interpelacija zares neka čudna zadeva in seje tudi čudno začela. Mislim, da nisem edini, ki je zelo presenečeno včeraj gledal gospoda Janšo, kako z VD 40 mašira proti govornici. Jaz sem osebno mislil, da nas bo malo naoljil, da bi to kolesje tega parlamenta dva dni bolje teklo, pa ne, to je bil eden tak dokaj mizeren poizkus prikaza klientelizma v Republiki Sloveniji, na nekem artiklu, ki se imenuje VD 40. Ta poizkus seveda mislim, da ni uspel, je pa uspelo nekaj drugega. Izredno veliko reklamo, brezplačno temu artiklu, ki ga proizvaja sicer ameriška firma. Morda je celo muho, dve muhi na eden mah dosegel ta njegov nastop. Danes na vseh naslovnicah dnevnih časopisov je VD 40 glavna atrakcija obtožbe proti slovenski vladi. Zanimiva zadeva. Ko smo pred nekaj meseci govorili tudi o klientelizmu in korupciji, je bilo nekako čisto preslišano, vsaj iz tistih, ki nas nenehno obtožuje za to, da takrat, ko je bil, sicer danes pravi gospod Janša po napaki imenovan za direktorja Telekoma gospod Podobnik, da je njegov brat oziroma firma v lasti njegovega brata poslovala z nekimi [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]], to pa ni bil klientelizem. Pa mislim, da res ni bil. Kajti, Slovenija je tako majhna in vsi moramo nekaj delati in vsi smo si skoraj da z vsemi že v sorodu, da bomo naenkrat imeli en sam klientelizem, če bomo natak način seveda obtoževali eden drugega, na račun VD 40, ki je res artikel, ki ga vsako gospodinjstvo in vsak šofer potrebuje, vendar pa to res ne more biti predmet obtožbe proti naši slovenski vladi. Kako se pravzaprav lahko počutijo kolegi poslanci iz nekdanje koalicije, iz vrst SLS, ko jih sedanja opozicija, sedanji kolegi nenehno obtožujejo za napake v pravosodju, v prometnem ministrstvu, v kmetijstvu. Nič ne velja v teh resorjih, ki so jih ja vodili vaši poslanci, katerih domena ne samo en mandat, tudi v Bajukovem času in še prej je bila v rokah SLS. Naenkrat to nič ne velja in vsega so krivi ti naši kolegi, ki dva meseca zasedajo in so zapolnili vrzel po izstopu teh poslancev. Torej nesmiselne obtožbe, nesmiselne potem, ko se je res marsikaj premaknilo. Nihče ni povedal, recimo, da je v vsej zgodovini slovenskih vlad obrambni minister gospod Grizold edini, ki je dokončal svoj mandat in da je to morda temelj temu, da se je toliko stvari v Slovenski vojski premaknilo na bolje. To trdijo tudi uniformirani uslužbenci Slovenske vojske, ne samo mi civili v slovenskem parlamentu. Ali pa to, da je gospod Pavliha v dveh mesecih pripravil prometno politiko, ki je res šla samo skozi vladni resor, da pa je menda strokovnjak, ki je, ko je zasedal sekretarski položaj v prometnem ministrstvu, napisal ta del interpelacije in gladko napisal, prometne politike ni. Verjetno se ni zavedal, da je bil vsaj nekaj časa on odgovoren za to, da bi jo napisal. Bom končal, tudi jaz bom pustil še čas svojim nekaterim kolegom. Zaključil bi pa tudi tako, kot ste šli vsi v svoje vloge in na svoja območja. Nekorektno in nefer je in mislim, da boste plačali ceno za tiste napade na novomeški Revoz, ki ima vpliv tako na Belo krajino, Dolenjsko, kot na Posavje. Ker tudi v Brežicah pričakujemo velik razvoj v eni od teh firm, ki deluje na področju proizvodnje avtomobilskih delov in tako dalje. Hvala za poslušanje. Ni vam bilo potrebno tega.
Hvala. Besedo ima kolega Siniša Germovšek.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovani predstavniki vlade, kolegice in kolegi! Jaz imam kratek čas, zato bom kar direktno nadaljeval tam, kjer je končal gospod Božič. S povsem odvečnim upanjem, da bo minister preganjal odgovorne za obnovo iz leta 1998 po potresu. To se zagotovo ne bo zgodilo, ker zdaj, kar dela, dela, da zakriva te napake in da pokriva tiste odgovorne, ki so ogoljufali in ne nazadnje okradli prizadete v tem potresu. Vse to, kar se zdaj dela, ti delni programi pravzaprav so v tem namenu, da se do 3. oktobra ne pokaže vsa resnica in zato tudi ni bilo analize in zato tudi ni bilo poročila. Ljudje pa pravijo, kot pravi občan, vem samo to, da so mi zaradi poloma te obnove, zaradi napačne obnove uničili dom in da imam v "kasi" pajka, se pravi denarja nima več. Dogaja se zdaj samo za nekatere, tiste, ki imajo teh pet hiš, medtem ko seveda drugi čakajo do konca septembra. In na Brdu 32 je gospa po petih tednih le dočakala komisijo, ki je potem ugotovila, da hiša je vendarle nevarna za bivanje. Ampak, potemko so pregledovali dokumentacijo, je gospa ugotovila, da so streho zaračunali dvakrat. Se pravi, plačala je streho pri obnovi leta 1998 dvakrat. In jaz samo upam, da pravzaprav to ne sodi v tisto področje, da je lahko svinjarija, tudi velika, vendar ni nujno, da je kaznivo dejanje. Skratka, če gremo dalje, kaj se dogaja? Pravzaprav, dogaja se popolna zmeda in kaos in ljudje samo gledajo. In ugotavljajo, da so vse zadeve bistveno slabše kot leta 1998. Namreč, denarja za odpravo posledic naravnih nesreč ni. Niti prebitega tolarja ni in seveda zdaj iščejo druge vire. Leta 1998 so iznašli posočnino, ki je šla za krpanje proračunskih lukenj, medtem ko so iz socialne banke iz Pariza podelili ljudem kredite, zaradi katerih so v bankrotu in zaradi katerih so pravzaprav na robu preživetja. In plačila teh obrokov so res grozljiva. No, in zdaj nekaj montažnih hiš – letos so iznašli donatorje. Seveda, donatorji postavljajo pogoje in rušili bodo tudi hiše, ki so obnovljive, ki so dokaj v redu in ki jih ne bi bilo treba rušiti. Vendar, ker so pogoji donatorjev taki, da imajo pri tem tudi promocijo, izbirajo hiše z večjimi družinami in nihče tam pri nas ne ve, po kakšnih kriterijih se to dogaja. Ljudje imajo občutek, da gre za neke vrste loterijo. Namreč, pri eni hiši, ko so odklonili, ker so rekli, da se da hiša popraviti, so šli k sosednji. In ta sosednja je bila najprej ugotovljena, da je v redu. Tudi vmes so popravili že dva dimnika, se pravi, iz tega programa, ki je bil razvpit kot hitra pomoč – dobro je, da veste, da bodo te dimnike potem zaračunali v kasnejših postopkih, čeprav je bilo najavljeno, da bodo zastonj. In v tej hiši so popravili dva dimnika v vrednosti milijon tolarjev. Zdaj pa bodo donatorji porušili in bodo naredili novo. To je pač za ilustracijo, kakose dela pravzaprav kaotično, popolnoma dezorganizirano in ljudje se seveda čudijo, so zelo zaprepadeni in presenečeni, kako je možno, da se to dogaja. Namreč, kot sem omenil, denarja ni, sistemskega vira ni. V proračunski rezervi so mogoče neke številke, vendar likvidnostno, vemo, da jih ni in da so porabljene pravzaprav že nekaj proračunov vnaprej, če bi hoteli vse te nesreče, kjer ljudje čakajo, da bodo dobili zakonsko določeno odškodnino. Zdaj seveda, kot smo rekli, donatorji, potem bodo vzeli ljudem zavarovalnino oziroma odračunali od škode, ki jim bo pripadala, potem elektro [[...]] [[Nerazumljivo.]] verjetno bodo preusmerili. Ampak vse to ne bo zadostovalo za dogodke po 3. oktobru, se pravi, ko ne bo denarja in ko so ljudje zelo zelo zaskrbljeni, kaj se bo potem zgodilo s tistimi, ki nimajo te loterije, se pravi, ki niso prišli med teh pet objektov in ki zdaj v tem prvem valu, ki ima namen predvsem prikriti polom obnove iz leta 1998 in polom državne tehnične pisarne. V nadaljevanju pa zakon, ki je tako popravljen pravzaprav samo zato, da se lahko stoodstotno popravijo napake iz leta 1998, in drugim ne zagotavlja veliko oziroma bistveno manj oziroma celo nekateri posamezniki, ki jim pripada po zakonu samo 35 kvadratnih metrov, za tiste je že tako rečeno, da »vam se pa slabo piše oziroma ne bo nič«. Prepričan sem, da tudi preiskave, ki kažejo, in tudi za laika so zelo zgovorne, ko se raziskujejo načini kreditiranja in se ugotavlja, da se obnavljajo brez temeljev, in nekateri statiki in komisije, ko ocenjujejo, rečejo, kako je to mogoče – seveda, v poročilu tega najbrž ne bo. Ampak jaz se nadejam pravzaprav, da nekateri po službeni dolžnosti se bodo morali polotiti te zadeve, kajti tega, kar ne morejo odkriti, je bilo pa zaračunano 100% po tekočem metru. In zdaj je tudi tak občutek, da prehod, kot je minister rekel, na drug sistem, da se zdaj pa več ruši, ni samo zaradi spregleda tega, da take konstrukcije, ki so zelo slabe, se ne da popravljati, ampak da bi se čim več porušilo tudi materialnih dokazov slabe obnove iz leta 1998. In sem prepričan, da je kar v nekaj primerih to možno dokazati. Vendar sreča v nesreči je tudi ta, da vsega se ne da porušiti in da pač dokazi bodo ostali, čeravno je težko dobiti strokovnjake, ki se upajo podpisati pod nekatera objektivna dejstva, ker posredno ali neposredno pridejo v kontakt z državno tehnično pisarno oziroma z vsemi službami, ker nasprotovati pomeni mogoče ogroziti lastno prihodnost. Skratka, področje, na katerem pa ni dvoma, da ta resor in ta vlada zasluži veliko grajo in negativno oceno, je pač področje odprave posledic naravnih nesreč, kjer pravzaprav namesto solidarnosti in vsaj malo sočutja prevladuje, da se pravzaprav protežira posel, velik posel, ki ga morajo plačati prizadeti, ki pa tega potem ne zmorejo in jih je zdaj veliko, veliko v težavah, na katere pa se nihče ne ozira in nihče ni niti približno – ker ta analiza bi bila potrebna ne 30. septembra in neko poročilo, ampak temeljita analiza, ki bi ugotovila, da je treba tudi za nazaj marsikaj korigirati. Vendar se to v teh okoliščinah zagotovo ne bo dočakalo. In državna tehnična pisarna, če beremo v nekem intervjuju, da je minister navil ušesa vodji državne tehnične pisarne, naj bo bolj prijazen, to se v bistvu zagotovo ne bo zgodilo. Za ilustracijo. Ko so komisije civilne zaščite prihajale ugotavljat, ali so objekti vseljivi ali niso vseljivi, je bilo prvo vprašanje, "čigavi ste, od kje ste, a ste iz DTP," in so se čudili, zakaj, »a, če ste iz DTP, ne boste prestopili praga.« Od civilne zaščite pa so jim seveda dovolili, da so potem ocenili, ali je hiša nevarna za bivanje ali ne, to so bile te prve komisije. Skratka, to je samo ilustracija, kakšen sloves ima državna tehnična pisarna. Tudi predsedniku republike sem predlagal, da se ustanovi, zagotovijo finančna sredstva, dosti močan strokovni tim, sestavljen iz pravnika, finančnika in gradbenika, ki bo branil prizadete pred državno tehnično pisarno, ki naj bi jim pomagala. Kajti vsiljevanje in prisiljevanje v podpis pogodb, ki jih ne poznajo, ki nimajo niti vseh elementov, da bi se z njimi seznanili, je pač praksa, ki potem v nadaljevanju pomeni, da se ljudje samo zgrozijo, ko ugotovijo, kaj jih je doletelo. In, seveda, to je zelo paradoksalna in absurdna situacija, da bi rabili tako pomoč, ker prizadeti, če poleg tega ni pravno pismen ali kako drugače gradbeniško usposobljen, je potem lahek plen državne tehnične pisarne, in to je pravzaprav več kot žalostno.
Hvala. Besedo ima kolega mag. Blaž Kavčič.
Vse države tega sveta se soočajo s problemi, s tehnološkim ekonomskim in družbenim razvojem se del problemov razrešuje, pojavljajo pa se novi problemi. To preprosto dejstvo velja izpostaviti zato, ker bi človek ob tej interpelaciji ob izvajanjih opozicije lahko dobil občutek, da se s problemi sooča samo Slovenija, v neki imaginarni tujini, pa se cedita med in mleko. Res pa je soočenje s problemi v posameznih državah lahko bolj ali manj uspešno in prav je,da politična opozicija opozarja na stvari, ki po njenem mnenju niso v redu in na stari, ki bi se jih dalo napraviti bolje. Interpelacija, ki jo obravnavamo, pa je nekoristna, ker njeni predlagatelji poskušajo vsiliti vtis, da je v Sloveniji vse narobe. Toenostavno ni res in tak način kritiziranja tudi ne pomaga pri razreševanju problemov, ampak zgolj prispeva k zaostrovanju odnosov, k usmerjanju pozornosti na neprava področja in verjetno tudi prispeva k temu, da se pri državljanih do politike ustvarja negativen občutek in zmanjšuje pripravljenost za udeležbo na volitvah in na referendumih. Tisto, kar je za ljudi dejansko pomembno, bolj pomembno od takšne ali drugačne interpretacije, trendov, obrestne mere ali javnofinančnega presežka ali primanjkljaja, je kakovost življenja. Kakovost življenja pa je v Sloveniji po osamosvojitvi stalno napredovala in je na visoki ravni. Ob numeričnih podatkih, ki to potrjujejo, so dovolj povedali predstavniki vlade. Morda pa še več pa lahko pove vpogled v življenje in delo povprečne nemške družine, povprečne latvijske družine ali družine, v katerikoli drugi evropski državi. Govoriti na primer o visokih plačah v Nemčiji, pa nič povedati o višini najemnine za stanovanje in o drugih življenjskih stroških, to ni nič drugega kot demagogija. Kdorkoli si je nabral nekaj konkretnih, osebnih primerjav s tujino, le ta bo lahko preprosto priznal v Sloveniji večini državljanov gre dobro. Žal ni države na svetu, kjer bi vsem državljanom šlo dobro. Tudi v Sloveniji so ljudje in družine, ki se težko preživljajo. Njihovega problema pa ne moremo reševati z iskrenimi ali zaigranimi čustvenimi razpravami, ampak je potrebno še naprej krepiti socialno politiko v smeri partnerskega odnosa, ki bo spodbujal in podpiral državljane. Ena od najpomembnejših sestavin kakovosti življenja državljanov je zagotavljanje kakovostnih zdravstvenih storitev na način, ki odraža vrednote pravičnosti in solidarnosti. Če pa proučimo kritiko zdravstvenega sistema njegovega delovanja, v interpelaciji lahko ugotovimo, daje velik del kritike usmerjen v domnevno prepočasno in ne dovolj obsežno privatizacijo zdravstvenega sistema. Stališče ministrstva za zdravje osebno razumem kot naklonjeno vse večjemu vključevanju privatnih sredstev v zdravstvo, vendar ne na način, ki bi ogrožal doseženo raven zdravstvenih storitev za starejše in za ekonomsko šibkejše. Prav je, da vlada odkrito ne pristaja na tak način privatizacije o zdravstvu, ki bi povzročal delitev državljanov na dve skupini, na bogatejše in na revnejše. Kritika zdravstvenega sistema je pomanjkljiva tudi v tem, da ponuja kot alternativo vrsto rešitev, ki so po eni strani neustrezne, po drugi strani pa so si med seboj v nasprotju. Lahko je pavšalno ponujati krajše čakalne dobe in druge izboljšave, pri tem pa ne povedati,od kod denar. V svojem programu SDS na primer govori o potrebi po povečanju sredstev za zdravstvo, a dejansko namenja zdravstvu manjši delež v bruto družbenem proizvodu, kot pa ga uspeva zdravstvu namenjati sedanja vlada. Pravijo, da bi zdravstvu namenilisedem odstotkov bruto družbenega produkta iz javnih in 1,2% iz zasebnih sredstev. To pa je kar eno odstotno točko manj, kot je sedanje stanje. Lahko je obljubljati znižanje davka na dodano vrednost za zdravstvo, zdravila in tehnične pripomočke, ob tem pa ne povedati, kako nadomestiti izpad proračunskih sredstev. To pa je kar 1 odstotno točko manj, kot je sedanje stanje. Lahko je obljubljati znižanje davka na dodano vrednost za zdravstvo, zdravila in tehnične pripomočke, ob tem pa ne povedati, kako nadomestiti izpad proračunskih sredstev. Lahko je operirati s polresnicami s področja izgradnje cestne infrastrukture. Minister je izjavil, da bo 166,7 kilometrov avtocest zgrajenih do konca mandata te vlade, ne pa da so te ceste že zgrajene. Odsek Klanec-Ankaran ima v resnici dve etapi in bosta dejansko dve ločeni predaji v promet. Torej Klanec-Socerb in pa Socerb-Ankaran. Cestnine. Višina cestnin. Vsi si želimo čim nižje, ampak priznati je treba, cestnine so od slovenskih nižje samo še v Grčiji. Hrvaške na primer so 20% višje od naših. Minister je pravilno navedel podatek, da je v proračunu za avtoceste namenjenih 37 milijard tolarjev, razliko do očitanih 122 milijard tolarjev iz Darsovega programa pa predstavljajo neproračunski viri. Slovenskih priložnosti ne velja iskati z zlobnim brskanjem po domačem dvorišču, ampak na področju sodelovanja pri vsestranskem mednarodnem uveljavljanju.
Hvala. Besedo ima minister, magister Kopač.
Gospod Germovšek je prej povedal toliko natolcevanj pa tudi laži, da moram na par stvari vseeno odgovoriti. Poglejte, v popotresni obnovi iz leta 1998 je bilo obnovljenih 1447 objektov visoke gradnje. Od teh jih je v tokratnem potresu 6 utrpelo konstrukcijske poškodbe, kakršne ne bi smelo biti. To pomeni 4 promile približno vseh teh objektov. Jaz sem skupaj z županom občine Bovec, ki je iz iste stranke, iz katere prihaja gospod Germovšek, naročil poseben strokovni nadzor, ki analizira, kaj se je zgodilo na teh objektih, pa ne samo na teh, še par več sva jih dala analizirati. Kajti vsem nam, tako lokalni skupnosti, kot državi je v interesu, da se razčisti, ali je bilo morda pri kakšnem objektu pri popotresni obnovi tudi kaj narobe. In seveda bomo podatke tudi javno objavili. Večkrat je gospod Germovšek rekel, kako državno-tehnična pisarna prisiljuje ljudi v različne stvari. Državna tehnična pisarna nikogar v nič ne prisiljuje. Tam je zato, da ljudem pomaga in proces popotresne obnove po mojem mnenju tudi organizacijsko in strokovno čisto dobro vodi. Slišati je bilo od gospoda Germovška grožnjo. On sploh zelo rad grozi ljudem, predvsem v svojem lokalnem okolju, češ, kakšni monstrumi smo tukaj v Ljubljani. Pri tem moram povedati, da sem pravzaprav tudi jaz Čezsočan, da so to moji ljudje, moji sosedje, ki imajo podrte hiše, in bom jaz z njimi živel celo življenje, kolikor dolgo bom še živel, in sem jaz z njimi bolj povezan, z mnogimi, kot pa gospod Germovšek. In sem seveda njim odgovoren in njim zavezan. Mi smo v noveli popotresnega zakona zapisali kot pravico, da vsakdo, ki je imel poškodbe leta 1998 in jih ima sedaj znova, dobi 100% stroškov sanacije povrnjenih iz državnega proračuna. To je pravica, ki je navsezadnje iztožljiva. Zato groziti, češ, aha, sedaj se trudijo, res so učinkoviti, hitro so organizirali popotresno obnovo po letošnjem potresu, po 3. oktobru vas bodo pa pozabili, tako nekako je bilo razumeti, je iz trte izvito. To so stvari, ki so z zakonom zagotovljene in bodo veljale v katerikoli vladi, naši ali pa kakšni drugi. Seveda sem pa prepričan, da če bo naša, bo popotresna obnova funkcionirala tako učinkovito, kot funkcionira ta hip. Naj povem, da sem se sedaj vrnil, zato sem bil nekaj časa odsoten, slovesnega dogodka, ki je bil zelo prijeten, kjer smo podpisali 7 pogodb za nove hiše, ki jih bodo plačali različni donatorji, slovenske firme in seveda bo v prihodnjih dneh še več takih dogodkov. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima, kolega Jožef Kavtičnik.
Hvala lepa. Bom kar prešel, zaradi tega ker je časa premalo. Evidentno je, da gre v Sloveniji Slovenkam in Slovencem boljše, da bi lahko bilo in da bi lahko šlo to hitreje, tudi je evidentno in tudi vlada je to priznala. Da bi pa lahko šlo slabše, je pa tudi možno in seveda tega se zavedamo vsi. Poglejte, kar tako povprek in počez brez argumentov obtoževati je zadeva zelo občutljiva in lahko besede, ki jih izrečejo politiki, še kako resno vzamejo občanske in občani oziroma državljanke in državljani. Govoriti o preobremenjenosti otrok v šoli je zelo nevarno. Hitro lahko starši oziroma otroci to vzamejo zares in imajo občutek, da delajo oziroma se učijo preveč, če se zavedamo, da je znanje tisto, ki nas bo, Slovence in Slovenke, pripeljalo v svet in Evropo, da bomo lahko le z znanjem konkurirali proti številčno močnejšim državam in narodom. Poglejte. Primerjalni podatki kažejo, gre tukaj za 13-letnike, to je za učence in učenke 7. razreda, in to so primerjalni podatki mednarodnih raziskav, da so naši učenci med tistimi, ki najmanj časa preživijo pri pouku, manj ur pouka imajo 13-letniki le na Madžarskem in v Islandiji, enako število ur pouka imajo na Norveškem, v državah kot so na primer, Češka, Portugalska, Grčija, Anglija, Belgija, Francija, Nizozemska, Irska pa so učenci pri pouku dlje časa. Seveda se zavedamo, da ni samo število ur pouka tisto odločilno. Oomembna je kvaliteta pouka, pomembne so vsebine. Tudi na vsebinah se veliko dela od leta 1990 in prenova šolstva je od leta 1990 kvalitetna, kar nenazadnje kažejo tudi podatki. Poglejte, od leta 1991 je bilo v Sloveniji 4.3% ljudi z visokošolsko izobrazbo, leta 1992 7.9%, da je bilo v letu 1991 33 tisoč študentov, da je sedajvpisanih preko 80%. Za takšno število študentov in dijakov je zelo težko zagotavljati vsem najboljše in najustreznejše pogoje. Se pa tudi na tem področju izredno vlada zavzema. Glede na odgovore, ki jih je vlada dajala, se skoraj nam, poslankam in poslancem, ne bi bilo treba oglašati in jih zagovarjati, kajti odgovori, ki so jih dali, so tako kvalitetni, da ni potrebno, da jih zagovarjamo tudi mi. Pa vendar, vaše govoričenje včasih presega tudi potrpežljivost. Sami me poznate, da sem bil potrpežljiv in da nikoli nisem nikogar žalil in sem mu tudi prisluhnil, pa sem se tu moral oglasiti. Pustil bom čas še ostalim.
Hvala. Časa ni več dosti, vendar nekaj minut ga je še. Janez Komljanec ima besedo.
Hvala lepa, predsednik. Tudi jaz se bom ustavil pri šolstvu, ker se mi zdi pravzaprav zelo neodgovorno in banalno, da se govori predvsem o teži nahrbtnikov, šolskih torbic, o obremenitvi otrok. Mislim, da je največja vrednota tam, kjer si otroci lahko pridobijo znanje. In to se je v nekaj zadnjih letih bistveno spremenilo. Bom konkreten in bom govoril o Koroški, glede na to, da ni veliko časa. Leta 1990 je na Koroškem manj kot 60% osnovnošolcev lahko šlo v srednje šole. Danes več kot 97% obiskuje srednje šole, in to vsi, ne tako kot je bilo pred desetimi ali petnajstimi leti, ko jih 20% sploh ni šlo v srednje šole. Na Koroškem obiskuje več kot 97% srednje šole. Imamo tudi višje strokovne šole, imamo tudi visokošolsko središče in v kratkem pričakujemo tudi, da bomo lahko pridobili tudi kakšen visokošolski program. Namreč, znanje je tisto, ki bo edina konkurenčna sposobnost držav in narodov v tej skupni Evropi. Mislim, da smo ravno na tem področju naredili zelo, zelo veliko. Sam sem imel priliko pred nekaj dnevi gledati hrvaško televizijo, kjer je naš minister sedel ob hrvaškem ministru in še tremi drugimi. Poslušal sem to debato in mislim, da bom rekel prav, da mu je bilo na koncu že skoraj nerodno, da je vzel malo v bran svojega kolega hrvaškega ministra. Prikazano je bilo tako, kot da tam nič ni urejeno, pri nas pa vse. Vključili so nas kot enega najbolj urejenih šolskih sistemov v Evropi, in mislim, da to tudi smo. Lahko tudi zagotovim, da imamo danes na Koroškem zelo šolano mladino, ki je vključena tako v gimnazijske programe, kjer skoraj že dosegamo tudi 40% osnovnošolske populacije, kar je bilo nedaleč nazaj komaj 22%. In seveda imamo tudi mi vse možnosti, da bi ulovili korak z drugimi regijami, in znanje je za to edini način, in se tudi hitreje razvili. Hvala lepa.
Hvala. Glede na to, da se je čas iztekel, ne morem dati besede prijavljenim kolegicam in kolegom za naprej. Proceduralno, kolega Pucko.
Hvala lepa, gospod predsednik. Glede na to, da je poslanski Liberalne demokracije Slovenije 90 minut svojega časa odstopil vladi, najavljam, da bom svojo razpravo predložil za magnetogram v pisni obliki. Hvala lepa. Pisna razprava k obravnavi interpelacije o delu vlade Republike Slovenje - EPA 1460-III . V svojem nastopu se nameravam dotakniti: 1. samih netočnih in zato zavajajočih podatkov v skoraj vseh tabelah, ki jih navajate v interpelaciji, ki pa prav zato zavajajo javnost. Že na 4. strani pod točko 3 gre za napačen podatek o višini stopnje inflacije. Očitno vam dejanska inflacija, objavljena v mesecu juliju, na letni ravni v višini 4,2% ne sodi v kontekst bistva interpelacije. Na isti strani so netočni podatki v tabeli št. 1 o rasti BDP. Pravilni podatki so: leto % 2000 30,9 2001 2,7 2002 3,4 2003 2,3 2004 [[1.-3.]] 3,7 Če bi bili navedeni točni podatki, bi tudi vaša zgodba o nižji gospodarski rasti ne vzdržala. Pri tabelah 2. in 3. manjkajo podatki za leto 2004 [[stopnja inflacije v mesecu juliju na letni ravni - 4,2%]] in 6,7% stopnja brezposelnosti v letu 2004. Ker bi takšni ugodni kazalci zavrgli že tako majavo interpelacijo jih namerno ne navajate. Pri tabelah 4. in 5., na strani 5, so vzeta za izhodišča tista leta, ki predlagateljem ustrezajo, ne pa obdobje, o katerem govori interpelacija, to je od leta 2000 - 2004, in edino to bi bilo logično. Pravite tudi, da se konstantno povečujejo odhodki za plače v javnem sektorju. To je ob realni letni rasti plač ob enakem številu zaposlenih povsem razumljivo. Še posebej zato, ker ste tako v pisni kot ustni obrazložitvi navedli, da so plače v Sloveniji prenizke. In če bi bilo tako, kot navajate vi, bi plače v Sloveniji v javnem sektorju v minulem 4-letnem obdobju realno padale. Pa to seveda ni res. Govoriti o tem, da bi morali izdatki za plače v javnem sektorju v skupnem znesku padati, neto plače pa rasti, je popolno zavajanje javnosti, ker to preprosto matematično ni možno. In prav to trdite vi, spoštovani predlagatelji. Naj razume, kdor more. Prav tako ne drži zapisana trditev pod tabelo 8 na strani 7, da se izdatki za pokojnine zmanjšujejo, čeprav se je število upokojencev bistveno povečalo. Številke, ki ste jih navedli v tabeli, govorijo ravno nasprotno, da so zaradi večjega števila upokojencev tako v absolutnem kot tudi v realnem smislu pokojnine rasle v minulem 4-letnem obdobju. Čeprav ste navedli, da so ti podatki v tabeli 8 v % BDP, tega v tabeli ni moč zaslediti. V tabeli 9 na isti strani so netočni podatki o stanju dolga R Slovenije za leta 1995, 1999 in 2003 [[čeprav ste enkrat v uvodu že navajali drugo številko, ki pa prav tako ni bila točna]] . Ali gre za prepisno napako ali namerno netočno navajanje podatkov prepuščam vsakemu izmed nas. Pri tabeli 10 na strani 8 manjka tabela o neto zadolževanju R Slovenije, iz katere bi bil viden trend oz. bi sklepali o dejanski višini zadolževanja. Tudi tabela 11 ima enako zavajajočo značilnost - upoštevano je namreč le bruto zadolževanje države brez dejanskih odplačil oz. salda zadolževanja. V poglavju 1.3 BDP - ni podatkov o rasti BDP, temveč govorite le o % BDP po kupni moči na prebivalca posameznih držav EU, glede na povprečje vseh držav EU. Pri tabelah 15 in 17 ste celo primerjali podatke o registrirani brezposelnosti oz. celotni zaposlenosti z letoma 1988 oz. 1987. Enačiti celotno število zaposlenih z delavno aktivnim prebivalstvom pa je popolnoma neresno in je lahko samo posledica neznanja in prav to ste naredili v tabeli 17 na strani 12. Davek na plačilno listo je bil uveden leta 1996 in ne leta 1994 [[stran 13]] . Zavajajoče pa je tudi besedilo, da tega davka druge zahodne države ne poznajo. Še posebej zato, ker vi sami svojo prejšnjo trditev zanikate na strani 15 v tabeli 22, v kateri so navedene države, ki takšen davek poznajo. Ta tabela pa je že sama po sebi brez kakršnekoli vrednosti, saj ne vemo: za katero leto gre, kaj predstavljajo številke v njej [[ni znana enota mere]] in gre v bistvu za primerjavo - uporabo popolnoma neprimerljive metodologije. 2. Nekaj besed namenjam še zakonu o dohodnini. Ta vlada je sprejela in predlagala v sprejem DZ davčno reformo in v okviru tega tudi razbremenitev oz. enakomernejšo porazdelitev davčnega bremena med davčne zavezance v zakonu o dohodnini. Tako se bodo dohodki zavezancev s povprečno plačo povečali za slabe 4%, vsem davčnim zavezancem z dohodki do 3 povprečnih plač pa za slaba 2,5%. In takšnih je kar 82% vseh davčnih zavezancev. Gre torej za naše razmere občutno razbremenitev dohodkov davčnih zavezancev. Še nekaj o davku od katastrskega dohodka. Od okrog 500.000 zavezancev za davek od katastrskega dohodka prejema dohodkovne subvencije le okoli 100.000 zavezancev ali 58.602 kmetij. 94% le-teh prejema subvencijo v višini do 500.000 tolarjev, kar je manj kot znaša splošna olajšava - 591.900 tolarjev. To pomeni, da je splošna olajšava posameznega davčnega zavezanca višja od celotne prejete subvencije. Pri tem je bistveno, da se bo šele v letu 2005 v dohodninsko osnovo vštevalo četrtino takšnega plačila 125.000 tolarjev. To je 4-krat manj, kot znaša povečana splošna olajšava. V celoti bi se takšno plačilo vštevalo v dohodninsko osnovo šele leta 2008, ko bodo naši kmetje že prejeli 100% subvencije glede na pravila EU. Vsi izračuni kažejo, da glede na povečano višino splošne olajšave 90% kmetov ne bo plačevalo iz tega naslova niti tolarja dohodnine. V zvezi s celotno problematiko obdavčevanja kmetijstva v novem zakonu o dohodnini pa je potrebno povedati za točno informacijo, da so bile upoštevane vse želje in zahteve, tako KGZS kot Sindikata kmetov Slovenije o novem načinu obračunavanja katastrskega dohodka že v letu 2004, saj je DZ že sprejel te spremembe. Zelo pa sem presenečen da danes nihče ni poslušal radijskih poročil in omenil pomembnega povečanja vseh tistih plač do višine 165.000 tolarjev [[gre za slabih 40% vseh plač]] ki so se povečale, če ste že pozabili, da smo pred dobrim mesecem spremenili zakon o davku na plačilno listo. 3. In še nekaj o izgradnji avtoceste na odseku MB - madžarska meja. Popularno in populistično je zavajanje javnosti o pripravi dokumentacije za te odseke, ob tem pa pozabite povedati, spoštovani kolegi iz SLS in NSi, da so posamezni župani v minulem obdobju šli celo tako daleč, da so najprej poizkušali odkupovati zemljišča od kmetov na predvideni trasi AC, ko pa jim to ni uspelo, ali so jih nekateri celo nagnali iz svojih dvorišč, pa so dajali vedno nove pobude za nove variante posameznih odsekov. Leta so tekla in tako je šele letos prišlo do dokončne določitve poteka trase avtoceste na nekaterih izmed teh odsekov. Tudi to je eden izmed bistvenih razlogov za kot navajate, zamude pri izgradnji AC. Pozabite pa povedati oziroma ni vam všeč, da je vlada tako hitro odreagirala na zelo povečan tovorni promet na tej cesti in v skladu s procedurami in zakonodajo pospešila izdelavo dokumentacije in najhitrejšo možno izgradnjo tega dela slovenskega AC križa.
[[Pisna razprava k obravnavi interpelacije o delu vlade Republike Slovenje - EPA 1460-III .]] Ena od bistvenih trditev v interpelaciji, ki jo navaja opozicija na obrambnem področju, je navedba, da vladna koalicija ni pripravljena, da bi vzporedno s članstvom v Natu in EU, ki sta spremenila slovensko varnostno realnost, izvedla tudi temu primerno korenito in celovito reformo celotnega sistema nacionalne varnosti. Navedena trditev pomeni lahko dvoje: ali pisci interpelacije zavestno nočejo priznati dejanskega stanja in dogajanj v minulih štirih letih ali pa poskušajo s takimi trditvami zavajati javnost. V obravnavanem obdobju so bile namreč začete in so v teku radikalne, obsežne in vsebinske reforme na obrambnem področju. Dejstvo je, da te reforme potekajo zlasti v obrambnem sistemu in ne v vseh delih sistema nacionalne varnosti, ki jo pri nas pojmujemo v širšem smislu, tako kot smo jo opredelili v resoluciji o strategiji nacionalne varnosti Republike Slovenije, ki jo je parlament sprejel leta 2001. V začetku obravnavanega obdobja so bile narejene celovite analize stanja na obrambnem področju in na tej podlagi smo z resolucijo o strategiji nacionalne varnosti v letu 2001 opredelili strateške cilje, konceptualne rešitve kot tudi razvojne usmeritve na vseh področjih nacionalne varnosti. Po tem smo uveljavili sodobno razumevanje nacionalne varnosti, to je nacionalna varnost v širšem smislu. Povsem nerealno bi bilo zato istočasno začeti reforme v obrambnem sistemu, v varnostnem sistemu, v sistemu varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami, v zunanji politiki in na drugih segmentih nacionalne varnosti. Takšen pristop bi bil že v naprej obsojen na neuspeh. Zato je bistveno, da smo reforme izvajali postopno, načrtno in zato so tudi uspešne. V minulem obdobju smo prav zaradi takega pristopa, ki je bil rezultat skupnega nastopa pozicije in opozicije tudi v državnem zboru, čeprav se slednja temu sedaj očitno odreka, zagotovili med drugim tudi kredibilnost naše države v procesih vključevanja v severnoatlantske integracije. Namesto neprestanih sprememb pri izvajanju reform na obrambnem področju, previsoko in nerealno zastavljenih ciljev, je tedaj večji del obveznosti do zavezništva ostal nerealiziran in prav to smo vobravnavanem obdobju spremenili. Pomemben delež pri tem ima tudi državni zbor. Tako smo skoraj soglasno sprejeli že omenjeno resolucijo o strategiji nacionalne varnosti RS 2001, splošni dolgoročni program razvoja in opremljanja Slovenske vojske 2001, spremembe in dopolnitve zakona o obrambi 2002 in 2004, spremembe zakona o vojaški dolžnosti 2002 in tudi spremembe zakona o zagotavljanju sredstev za temeljne razvojne programe obrambnih sil 2001. Še posebej opozarjam na spremembe zakona o obrambi, za katere je potrebna kvalificirana večina v državnem zboru. V navedenih dokumentih so urejena vsebinska, materialna in druga vprašanja obrambnih reform, določena je dinamika izvajanja reform in podobno. Na koncu mandata smo sprejeli na podlagi strateškega pregleda obrambe 2002/2003 tudi resolucijo o splošnem dolgoročnem programu Slovenske vojske, ki po vstopu v Nato in EU ter doseženem stanju pri izvajanju obrambnih reform določa usmeritve in rešitve za nadaljnjo izvajanje teh reform zlasti v zvezi s preoblikovanjem Slovenske vojske. Ta program je usklajen z Natom in je sestavni del razvoja zavezniških obrambnih zmogljivosti. Tudi to resolucijo smo v državnem zboru sprejeli skoraj soglasno. Če pogledamo vsebinsko, pa lahko ugotovimo, da smo z navedenimi dokumenti, če upoštevam tudi različne doktrinarne in druge dokumente ter izvedbene predpise, oblikovali celovit, konsistenten in racionalen obrambni sistem, usklajen s potrebami, ki izhajajo iz varnostnega okolja ter materialnimi in drugimi možnostmi države. Posamezni deli tega sistema se sedaj udejanjajo in ti reformni procesi so jasno začrtani do 2015. leta. So del tudi razvoja sistema kolektivne obrambe po polnopravnem članstvu naše države v Natu in EU. Določena je nova organizacija in struktura vojske. Uveljavlja se nov sistem popolnjevanja vojske. Določena je dinamika zmanjševanja vojne sestave in spreminjanja strukture ter organizacije vojske. Določeni so prednostni programi opremljanja in posodabljanja. Vzpostavlja se povezljivost s standardi Nato in podobno. Spremembe so tudi na področju civilne obrambe, kjer pa bodo bistvene novosti uveljavljene šele v prihodnjem obdobju. Začete so tudi priprave za dopolnjevanje sistema kriznega upravljanja po načelih, ki veljajo v Nato in EU oziroma bodo vključena v temeljne rešitve, ki bodo sprejete v Nato predvidoma še v tem letu. Pripravljajo se tudi spremembe sistemske in področne zakonodaje, ki ureja sistem varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami. Z njimi se bo omogočilo nadaljnje razvijanje tega področja, izboljševanje učinkovitosti in racionalnosti, kot smo določili v nacionalnem programu varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami, ki smo ga sprejeli 2002. Izvajajo se tudi spremembe na posameznih delih varnostnega sistema in tudi druga področja nacionalne varnosti bo v naslednjem obdobju treba postopno spreminjati in dopolnjevati. Prepričan sem, da le takšen postopen in načrten pristop zagotavlja rezultate in obenem zagotavlja tudi ustrezno uresničevanje aktualnih nalog in interesov na področju nacionalne varnosti. Radikalne, istočasne reforme na tem področju niso možne in takih prijemov se nismo lotevali niti v obdobju osamosvajanja, ko so bile varnostne razmere neprimerljive z današnjimi. Zato je očitek o nepripravljenosti vladne koalicije neutemeljen, neargumentiran in ne odraža dejanskega stanja, niti ne prispeva h krepitvi nacionalne varnosti države. Avtorji interpelacije so v delu, ki se nanaša na obrambo, zapisali tudi trditev, da je sedanji sistem zaščite in reševanja še naprej slaba kopija bivše civilne zaščite in da v primeru kompleksnih asimetričnih groženj, ki jih poosebljata mednarodni terorizem ter orožje množičnega uničevanja, ni pričakovati, da bi brez korenite prilagoditve opravil poslanstvo za katerega je postavljen. Mislim, da je vlada na navedeno trditev odgovorila celovito in argumentirano. Primerjati sedanji sistem varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami z organiziranostjo nekdanje civilne zaščite je nemogoče kdorkoli le malo pozna ureditev v preteklosti in današnje stanje. Sedanji sistem je postavljen organizacijsko, tehnično in funkcionalno za delovanje v primeru naravnih in drugih nesreč in ne le za vojno. Civilna zaščita pa je le manjši del tega sistema. V obravnavanem obdobju je bil zagotovljen načrten in usklajen razvoj varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami. Sprejet je bil nacionalni program [[2002]] in doktrina zaščite, reševanja in pomoči [[2002]] . Sprejeti in dopolnjeni so bili državni načrti zaščite in reševanja dodatno tudi za primer živalskih bolezni. Pripravljata pa se tudi načrt za primer uporabe orožij ali sredstev za množično uničevanje in načrt za primer velikega požara v naravnem okolju. Uveljavlja se direktiva SEVESO II [[nevarne snovi v industriji]] . V sistemu deluje preko 40.000 prostovoljcev zlasti gasilcev, okoli 2.300 jepoklicnih reševalcev, nekaj nad 10.000 je dolžnostnih pripadnikov. 44 gasilskih enot izvaja reševanje ob prometnih nesrečah in nesrečah z nevarnimi snovmi. Primerjati takšno organiziranost z nekdanjo za vojno organizirano civilno zaščito je nesmiselno. V teku so programi za izboljšanje pripravljenosti za požare v naravnem okolju, za primer onesnaženja morja, za posodobitev gasilske in reševalne tehnike in podobno. Skupaj z vojsko se izvaja projekt nudenja nujne medicinske pomoči ob nesrečah ter vzpostavitve mobilne bolnice [[ROLE II]] . Zagotovljena je pripravljenost državne enote za hitre intervencije in 13 regijskih RKB enot. Republika Slovenija aktivno sodeluje v mehanizmu civilne zaščite EU in podobnem sistemu, ki ga razvija Nato. V letu 2004 je začeto vključevanje v mirovne operacije. Začet pa je tudi proces noveliranja normativne ureditve, da bi se zagotovil nadaljnji razvoj sistema s ciljem povečevanja učinkovitosti in racionalnosti. Na tej podlagi se bodo dopolnili tako področni zakoni, ki urejajo gasilstvo, varstvo pred požari, pa tudi krovni zakon o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami, ki ga je treba uskladiti tudi z obrambnimi reformami še posebej v delu, ki ureja državljanske dolžnosti. Že v vladnem odgovoru je jasno zapisano, da je v teku razdelava celovitega koncepta odzivanja in ukrepanja v primeru uporabe sredstev ali orožij za množično uničevanje ali RKB terorizma. Gre za problematiko, s katero se ukvarjajo danes vse države in ne samo naša, pri čemer pa je treba upoštevati realno ogroženost naše države, ki je sorazmerno nizka. Vlada je lani potrdila koncept odzivanja na tem področju. Letos se ta koncept udejanja preko medresorske delovne skupine, pri čemer pa ne gre samo za naloge zaščite in reševanja temveč tudi za naloge na drugih področjih, kot so zdravstvo, varstvo živali in rastlin, jedrska varnost, policija in podobno. Prav medresorski pristop zagotavlja, da bodo uveljavljene rešitve celovite in usklajene. Del teh nalog bodo prevzele reševalne sestave in službe, ki delujejo v okviru varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami. V delovanje pa se bodo vključili tudi že obstoječi nadzorni sistemi rednih dejavnosti. Sprejet bo tudi poseben državni načrt zaščite in reševanja. Glede na navedeno je zahteva v interpelaciji za bistveno spremembo sistema varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami neutemeljena, glede odzivanja na grožnje z orožji ali sredstvi za množično uničevanje pa pretirana in jo je treba uskladiti z dejansko ogroženostjo države, pripravljenostjo, pa tudi aktivnostmi, kiso v teku za še večjo pripravljenost na tem področju.
Besedo dajem predlagatelju. Kolega Doktor Bajuk, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Zelo na kratko. Včeraj v svoji predstavitvi sem obrazložil, zakaj v opoziciji menimo, da je vlada zavajajoče, zavestno zavajajoče predstavila zadolževanje Republike Slovenije. Odgovor s strani strokovnjakov vlade je bil, da seveda obstajata dve metodologiji, po eni se tako poroča, po drugi se pa drugače poroča Seveda ti dve poročili sta po svojem bistvu drugačni, ker en zunanji dolg je skoraj za eno tretjino večji od tistega, s katerim se vlada hvali. Povedali smo tudi in dokazali, da to, da se je zunanji dolg ustalil, je dejansko samo neka želja. Nič se ni ustalil, od leta 2000 se veča, od 35,1% bruto domačega produkta do vsaj 38,7. Torej, se veča. Če se bo ustalilo, ja upajmo, da se bo, ampak zaenkrat takšnih dokazov ni bilo. Sicer pa bi se vrnil k vprašanju metodologije in vprašam gospoda predsednika vlade in celotno vlado, ali bodo slovenski davkoplačevalci tudi imeli opcijo, da bodo plačali po eni metodologiji ali drugi? Ali ni dokončno res, da ne glede na to, kako se je vlada danes odločila, kaj bo poročala in kaj bo resnično povedala slovenskim državljanom in državljankam, da te opcije, da bi plačali samo tisti dolg, s katerim se vlada hvali, ne bo. Vprašanje ni o metodologijah, vprašanje je o verodostojnosti, o zaupanju ljudi do svoje lastne vlade, ki ima škarje in platno v rokah, da v njihovem imenu razpolaga s sredstvi, ki jih zaupamo.
Hvala kolega, doktor Bajuk. Besedo ima kolega Janez Janša.
Naj vam povem, da na večino stvari ni možno odgovoriti, glede na to, da smo predlagatelji dobili 70 minut manj časa kot vlada in vladne stranke. Kljub temu pa bi rad pokazal enega od grafov, ki zelo demantira te napovedi včeraj, ki jih je dala vlada o tem, kako je Slovenija že razvito okolje in kako so stvari pri nas urejene tako, da vlada neko ravnotežje. Problem, na katerega opozarjamo že nekaj časa, je, da je davčni primež v Sloveniji daleč največji med večino primerljivih držav, večji kot v Franciji in Nemčiji, na Švedskem, Avstriji, Litvi, Poljski, Danski, Norveški in tako naprej. Se pravi, skupni odstotnidelež davkov in socialnih prispevkov s stroški dela, ki jih mora pri nas delodajalec izplačati na zaposlenega plus neto plača, je takšen, da je Slovenija prav na vrhu te lestvice in bo na vrhu tudi po tej tako imenovani davčni reformi, ko bo s 1. januarjem naslednjega leta začel veljati nov zakon o dohodnini. To je nestimulativno okolje za gospodarstvo. In dokler tega ne bomo uredili, zadeve ne bodo šle pozitivno naprej. Kot drugo bi rad opozoril na protislovje, ki je bilo izraženo. Tukaj je vlada trdila, prvič, da smo dobro vladali, in da je Slovenija že med najbolj razvitimi. Nekaj časa nazaj, manj kot en mesec, smo poslušali v Cankarjevem domu predsednika druge največje vladne stranke, Združene liste, gospoda Pahorja, ki je dejal naslednje: "Slovenija bo v naslednjem mandatu zaradi problemov, ki so se nakopičili v težkem položaju. Naslednja vlada bo morala sprejemati zelo nepopularne ukrepe. Naslednja vlada ne bo imela celega mandata." Torej, po eni strani trdite, da ste vladali najbolje, da je vse v redu, po drugi strani predsednik druge največje vladne stranke trdi, da so problemi tako veliki, da jih bo zelo težko odpravljati, da bo treba sprejemati nepopularne ukrepe, in da bo naslednja vlada imela krajši mandat. Opozoril bi tudi na to, da danes in na tej seji kaj veliko o tem, kako si vlada predstavlja, da bo naredila tisto, kar je obljubila že za ta mandat, pa tega ni storila, kako bo to naredila v prihodnosti, če bo seveda še naprej vladala, kaj veliko tega nismo slišali. Je pa nekaj tega napisanega v tem osnutku strategije razvoja za naprej, ki ga je vlada tudi naročila v izdelavo med tem mandatom. Jaz moram reči, da je v tem osnutku strategije razvoja, ki je davkoplačevalce stal 40 milijonov tolarjev, veliko dobrih stvari. Zelo veliko ugotovitev,ki zanikajo to, kar je vlada trdila včeraj in danes. Med drugim ta strategija razvoja, ki jo je plačala vlada, pravi, da je eden bistvenih problemov v tem trenutku v Sloveniji slaba kakovost vladanja. To piše v osnutku strategije, pod katero je podpisana vlada. Tukaj strokovnjaki, vi ste jim naročili to študijo, pravijo, da je eden od ključnih problemov v Sloveniji slabo vladanje. V vladnem dokumentu to piše. Sta pa tukaj tudi dve stvari, ki sta po mojem mnenju izjemno problematični. Če bo oblast tudi v naslednjem mandatu še vedno v rokah in se bo ravnala po tem osnutku, potem bo ta oblast avtomatsko pristala na trende zmanjševanja avtohtonega prebivalstva in na imigracijsko politiko. V tem osnutku namreč piše, da bomo v prihodnjih letih na veliko uvažali ljudi v Slovenijo. In nič ne piše, kaj bi morali narediti za to, da se avtohtono prebivalstvo povečuje. V tem osnutku tudi piše, da bo potrebno s finančnimi vijaki tako pritisniti male občine, da se bodo združevale - pod pritiskom. Kar seveda pomeni, da bonekdo prikrajšal ljudi v občinah na podeželju z manjšimi dotacijami, kot bi jim pripadale, da se bodo združevale v večje, ker so večje lažje obvladljive. To direktno piše v tej vaši strategiji na strani 93. Rad bi rekel tudi to, da smo v dveh dneh slišali moram reči, kar nekaj žalitev na račun tistih, ki so pripravili interpelacijo. To oceno stanja so v veliki meri ali pa pretežno pisali ljudje, ki za to niso bili nič plačani. Vsi so tukaj napisani v programu, ki je tudi na internetu in v oceni stanja javno podpisani z imeni in tudi akademskimi naslovi. To so naredili zastonj, brez tega, da bi karkoli stalo davkoplačevalce. Slišali pa smo, da nimajo kvalifikacij, razen vozniškega in prometnega dovoljena, da ne znajo pisati in tako naprej. Sprašujem vlado, ali je en sam stavek v tem vašem odgovoru na 300 straneh, ki ga je kdo napisal brezplačno, ne da bi za to morali kaj plačati iz davkov. Ste to ministri naredili v popoldanskem času? Nihče. Primerjate, žalite ljudi, ki so bili tukaj pripravljeni žrtvovati svoj čas za skupno dobro in pripravljati oceno stanja in alternativni program. Lahko je žaliti in govoriti, ob tem, ko imaš pač dobro plačo, ko si plačan za to. Jaz sem pričakoval na tej razpravi, da bo potekalo tako kot je bilo najavljeno s strani predsednika vlade, ko je rekel, da se bo nastopalo z argumenti. Zdaj pa ravno vladni poslanci tukaj zganjajo pravi sejem, da se sploh ne sliši nič v tej dvorani, da ne govorim o tem, kakšna je bila razprava. Tukaj se soočamo, izrazita manjšina opozicije, kjer nas je malo več kot 20, dvakrat več vladnih poslancev, celotna vlada, tisti, ki so pripravili oceno stanja, tukaj ne morejo biti, ne morejo tega zagovarjati, dali ste nam 70 minut manj časa in ob tem smo še poslušali žalitve. Jaz mislim, da je zaključek s strani predlagateljev lahko takšen, da pritegnemo anketi, ki je objavljena na spletni strani Dnevnika in poteka danes. Vprašanje je, kdo vas je ob interpelaciji prepričal v razpravah in z argumenti, na Dnevniku, ki najbrž ni opozicijski časopis, ali Ropova ministrska četa, ali opozicija, opozicija 77%, vladajoča koalicija 12%, nihče 11%. Tako na spletni strani Dnevnika. Jaz mislim, da je to še en argument za to, da vsi skupaj rečemo, da v prihodnosti potrebujemo takšno upravljanje za državo, ki bo boljše in tudi bolj pošteno. Oboje potrebujemo: boljše upravljanje za državo in bolj pošteno razpolaganje z davkoplačevalskimi sredstvi. Potrebujemo takšno upravljanje z državo, da bomo sadov napredka deležni vsi, ne pa samo nekateri. Potrebujemo takšno upravljanje zdržavo, da bodo sposobni in najbolj produktivni motivirani za svoje delo, ne pa šikanirani od oblasti. Hvala lepa.
Hvala. Besedo dajem predsedniku vlade mag. Antonu Ropu.
Spoštovani poslanke in poslanci. Lepo pozdravljeni. Morda najprej komentar te slike, ki je bila tukaj predstavljena, tako da bo seveda tudi vsem gledalkam in gledalcem pred televizijskimi ekrani jasno, kaj je prikazovano. Prikazovala je davčno obremenitev najbogatejših. In drži, najbogatejši v Sloveniji, tisti, ki imajo najvišje plače, tisti so relativno zelo močno davčno obremenjeni. V tem smislu je Slovenija v vrhu tistih, ki najbolj obremenjuje davčno bogate, in na dnu tistih, ki obremenjujejo tiste, ki imajo nizke plače. V Sloveniji imamo progresivno davčno lestvico, in to vsi vemo. Če bi pa pogledali povprečno davčno stopnjo in jo izračunali, izračunali na osnovi podatkov in na osnovi nove dohodnine, bi ugotovili, da kljub temu, da smo znižali davčno stopnjo, dohodninsko, kljub temu da smo znižali davek na plačno listo, smo še vedno pri obremenitvi dela relativno visoko, skratka, okrog povprečja Evropske unije. Pri davkih – in to je bilo prikazano na ekranih -, pri vseh pobranih davkih in davčni obremenitvi v celoti pa je Slovenija že pod povprečjem Evropske unije. Tu je bilo danes prikazano tisto, kar dejansko drži, in o tem se lahko pogovarjamo. In v tem smislu bi dal vse priznanje tem ljudem, ki so se potrudili in napisali program opozicije, program SDS, v katerem zelo nazorno piše, kako si predstavljajo davčno politiko. Sicer pravijo zraven, da bodo še proučili, vendar ni kaj proučiti, ker vsi vemo, kaj pomeni uvedba enotne davčne stopnje. Pomeni, da seveda ne bo več takšnega grafa v Sloveniji. Pomeni, da bogati ne bodo več tako davčno obremenjeni, da bo njihova davčna obremenitev bistveno nižja in da bodo imeli bistveno večje neto prejemke. Ampak o tem nekaj kasneje, ko bom prišel do tega poglavja. Za nami je dolga diskusija o vloženi interpelaciji. Slišali smo veliko argumentov za in proti. Jaz tudi obžalujem, da ni bilo več argumentirane razprave, da ni bilo več umirjenosti. Moram reči, da smo slišali, kot že velikokrat doslej na izrednih sejah, veliko pavšalnih, večkrat povedanih obtožb, diskvalifikacij in slikanja katastrofalnega stanja v Sloveniji. Zato tudi ni čudno, da vse raziskave javnega mnenja, če že govorimo o njih, kažejo, da velika večina Slovenk in Slovencev ne podpira te diskusije in izredne seje tik pred volitvami, ker stanje ni izredno, so pač normalne demokratične volitve in vsi bomo imeli zelo veliko možnosti znotraj volilne kampanje v naslednjem mesecu, da bomo predstavljali svoje programe, da bo vsak od nas predstavil, kako si predstavlja Slovenijo v prihodnosti. Nobenega dvoma ni, da je bila ta gorečnost, morda tudi pretiravanje posledica te predvolilne vročice, morda tudi nervoze koga izmed tu prisotnih. Vendar vse to, kar je bilo povedano – in to bi rad tu ponovil -, ne more izničiti tistega, kar smo v Sloveniji v minulem mandatu naredili, tistega, kar smo vsi skupaj storili. Ne more izničiti tistega, kar je zapisala in pravi evropska komisija. Ne more izničiti tistega, kar je zapisala in v pogajanjih tudi prepoznala Evropska centralna banka. Ne moreizničiti poročila Evropske banke za obnovo in razvoj. Ne more izničiti poročil Svetovne banke in dejstva, da nas je Svetovna banka uvrstila med najbolj razvite države sveta. Ne more izničiti tega, da so nas tudi tiste najbolj ugledne svetovne rating agencije, ki so popolnoma neodvisne, ki delajo za cel svet primerjavo med državami in na osnovi katerih potem privatne banke po celem svetu obračunavajo obresti in riziko za naložbe in kreditiranje posameznih držav. Da so nas s tem najbolj ugledne, svetovne, neodvisne rating agencije uvrstile in premaknile bistveno naprej po teh rating lestvicah in da smo daleč prehiteli vse druge tranzicijske države, vse druge države, ki so se včlanile v Evropsko unijo, tudi tiste, s katerimi se nas poskuša tukaj primerjati, intudi tiste, s katerimi bi nas očitno nekateri na osnovi politike, ki jo predlagajo, radi izenačili. Vsi ti, tu ni nobenega dvoma, in mnogi drugi vidijo Slovenijo kot relativno uspešno državo, uspešno gospodarstvo in pa razvojno perspektivno družbo. Prav nobenega dvoma ni, in to seveda smo tudi tukaj priznali v teh diskusijah, da resnica ni samo enoznačna. Prav nobenega dvoma ni, da nekatere stvari niso najboljše. Prav nobenega dvoma ni, da lahko nekatere stvari še bistveno izboljšamo in da bi morda v nekaterih primerih lahko tudi v preteklosti še izboljšali. Vendar prav nobenega dvoma tudi ni, da smo v minulem mandatu dosegli izjemno pomembne zgodovinske uspehe na političnem področju. Naredili smo pomembne korake naprej na področju gospodarstva, na področju socialne države, na področju kulture. Podatki sami zase govorijo. Imamo, kakorkoli lahko tukaj govorimo, lahko govorimo 10 dni, 20 dni, imamo uspešno gospodarsko rast, relativno bolj uspešno in bolj uravnoteženo kot večina evropskih držav. Lahko povemo,kar hočemo, vendar lahko pogledamo podatke o inflaciji. Inflacijo imamo najnižjo doslej. Pa lahko o njej govorimo ure in ure. Tudi zadnje poročilo, včeraj je izšlo, Urada za statistiko, govori o tem, da je inflacija še dodatno padla. To je dosežek. To je dosežek Banke Slovenije, to je dosežek seveda tudi vlade in koordinirane politike. Vsi vemo, in nobenega dvoma ni, da so se obrestne mere in obrestne marže znižale, in da to omogoča hitrejšo gospodarsko rast. Vemo, in to je seveda napačno navedeno v interpelaciji, da imamo padajoči zunanji dolg, kar je posledica ugodnih gibanj, izvoza in uvoza, kar je posledica uspešnosti slovenskih firm. Ko govorimo o deležu javnega dolga, lahko govorimo o dveh metodologijah, da po eni metodologiji se še nekaj všteva v javni dolg, v drugi pa ne. Vendar če pogledamo trende, po eni ali drugi metodologiji smo stabilizirali javni dolg in relativno se je znižal. O tem govorijo številke in vsakdo si lahko pogleda poročilo evropske komisije. Vsi vemo, da imamo največje število študentov doslej, in da smo bistveno povečali obseg diplomantov. Vsi vemo, da je delež izdatkov za raziskave in razvoj v zadnjih letih narasel. Vsi vemo, da smo sprostili proračun za te razvojne namene. Vsakdo si lahko pogleda podatke o tem, da je investicij v zdravstvu v tem momentu toliko, kot malokdaj doslej. Tudi podatki o stopnji tveganja revščine so dostopni in si jih lahko vsakdo pogleda, ki želi govoriti o tem, kaj smo v Sloveniji dosegli. Vsi tudi vemo, da imamo najnižjo stopnjo brezposelnosti doslej, registrirano brezposelnost in tudi anketno brezposelnost. Ti podatki so bili izdani in jih je objavil Urad za statistiko. Izpolnjujemo maastrichtske kriterije, po vseh treh kriterijih, kar nekaj je evropskih držav, članic Evropske unije, ki jih ne. In seveda začenjamo prevzemati evro. Včeraj sem govoril o tem, kaj smo morali izpolniti in kako nas je evropska centralna banka preverjala in preverila, da smo lahko vstopili v njihov menjalni mehanizem in da bomo lahko tudi pri nas imeli evro. Slovenija je uspešna kljub problemom, ki jih nedvomno ima. V razpravah smo večkrat slišali, da vlada ne odgovarja na očitke, ki so v interpelaciji in da govori samo o dobrih stvareh. Vendar smo ravno o teh, ki so, in ko so predlagali interpelacijo, rekli, da si želijo razgovora o bilanci. Če si želijo razgovora o bilanci, potem je seveda popolnoma normalno, da govorimo o tem, kakšno je stanje v Sloveniji in da prikažemo tudi tisto, kar je dobro. Mislim, da je dobro, da govorimo tudi o tem, kar je dobro v Sloveniji Občutek je seveda, da se želi prikazati, da kadar se karkoli pozitivnega zgodi, potem vlada seveda s tem nima popolnoma nič in se po krivem kiti za rezultat. Ravno prvaka opozicije smo pred leti poslušali, kako je doktorja Drnovška kritiziral zaradi inflacije. Večkrat mu je postavljal poslanska vprašanja, če se spomnite, in ga kritiziral in ga spraševal, zakaj imamo tako veliko inflacijo in govoril, kako je vlada za to odgovorna. Zdaj, ko je inflacija nizka in smo jo uspeli skupaj z Banko Slovenije znižati, tudi, da s tem vlada nima nič in da je Banka Slovenije storila sama po sebi. Če bi bilo temu tako, potem ne bi sprejemali skupnega programa, potem ne bi storili in delali vsega tistega, kar smo seveda na tem področju morali in veliko tega je bilo. Prav je seveda, da se govori tudi o slabih stvareh in o tistih stvareh, kjer ni bilo zadosti narejeno. Mi se tega razgovora ne bojimo. Mislim, da je dobro, da o tem govorimo, ker vsem daje to osnovo za to, da opredeljujemo svoj program dela in svojo pot za naprej, za prihodnost, za tiste stvari, ki jih je treba še izboljšati. Vendar bi rad tudi to povedal, da si zaslug nihče v Sloveniji za to, kar smo storili in za ta uspeh, ki ga imamo v tem mandatu, ne more prilastiti sam. Nedvomno je največja zasluga za to, kar smo dosegli, pri državljankah in državljanih, pri Slovenkah in Slovencih. Oni so tisti,ki so na koncu storili tiste nujne potrebne premike, oni so tisti, ki delajo v podjetjih, in ne nazadnje, oni in vsi skupaj z njimi smo, ko smo šli na to pot osamosvojitve in preobrazbe družbe, spremenili način življenja pa tudi razmišljanja. In to je na koncu dalo tisti nujno potreben rezultat, ki je seveda dober. Tukaj imajo svojo vlogo tudi podjetniki, učitelji, znanstveniki. Ne pozabimo tudi na uradnike. Tudi oni so opravili, ne glede na to, da jih številni kritizirajo in govorijo samo o tem, da jih jepreveč, naredili so veliko delo v pristopanju k Evropski uniji. Ogromno število zakonov je bilo treba pripraviti in iti skozi ves ta labirint zakonodaje. In uspeli smo in dobro smo pripravili Slovenijo. Svojo vlogo pa je pri tem odigrala tudi vlada in še kako tudi bivši predsednik vlade doktor Drnovšek. Njegova zgodovinska zasluga je tukaj jasna in jaz mu jo seveda še kako priznam in sem ponosen, da sem lahko prevzel delo vlade za doktorjem Janezom Drnovškom. Trditve, ki so tukaj bile dane, postavljene iz konteksta, iztrgani citati, obtožbe, diskvalifikacije, takšno uspešno Slovenijo nedvomno ne gradijo, niti ne ustvarjajo. Samo nekaj takšnih trditev naj navedem. O inflaciji sem že govoril, zato seveda ne bom govoril, bi pa rad povedal še nekaj o davkih. Davek na enotno davčno stopnjo, danes je bilo tukaj namreč povedano, da je dobro, da povemo in da smo zelo malo slišali tega, kar planiramo za v naprej in o tem, kaj bomo v prihodnosti ponudili državljanom. Če primerjamo to, kar ponujamo, in povedali smo v teh razpravah, da menimo, da je treba znižati davčne obremenitve dela, da menimo, da je potrebno davek na plačno listo odpraviti v naslednjem mandatu, da pa je potrebno ohraniti progresivno davčno stopnjo, da je potrebno ohraniti tudi dve davčni stopnji pri davku na dodano vrednost, da moramo imeti po eni strani nižjo davčno stopnjo za otroško hrano, za obleke, za zdravila, da menimo, da je to dobra rešitev, ki jo imamo, da je to pridobitev socialne države, potem pa povejmo, pa mogoče pomagajmo tistim, ki so si dali enotno davčno stopnjo, ta davek v svoj programski cilj pa so zraven še povedali, da bodo to sicer še proučili. Kot mi je bilo povedano v razgovoru, so to že proučili v neposrednih razgovorih, na primer z ministrom za finance Slovaške, pa da jim pomagamo, da bodo to dali ven verjetno iz programa. Če se bo takšna davčna stopnja uvedla, potem se bodo vse cene vseh zdravil, otroške hrane, vse te cene se bodo takoj in nemudoma povečale. Davčna stopnja se bo lahko v tem primeru, ta izračun je narejen, znižala iz 20% na 19%, ampak zato se bodo cene vseh teh izdelkov nemudoma v Sloveniji podražile. Vsi tisti, ki so bili tukaj navedeni, in je bil to dan kot očitek vlade, z najvišjimi plačami v Sloveniji se bodo lahko veselili, njihove neto plače bodo večje. Uvedena bo enotna davčna stopnja, ta bo verjetno 19%, morda bo 29%, torej bodo plačevali samo 20% davka, ne bodo plačevali tisti v najvišjem dohodkovnem razredu 50%, bistveno se jim bo znižala davčna obremenitev, seveda bodo pa vsi plačevali ta davek. Možno je, da bodo uvedli tudi to, kar so na primer na Slovaškem, da bodo nekatere izvzeli iz te davčne stopnje, morda tiste z najnižjimi plačami, vendar bodo potem tisti od tiste točke plačevali bistveno več. To pomeni tisti z nižjimi plačami in tisti, ki imajo srednje velike plače. To je alternativa. O tem se pogovarjamo in mislim, da je zelo dobro, da imamo o tem možnost tudi tukaj danes govoriti. Ko govorimo o tujih investicijah, smo videli zelo različna stališča. Na eni strani zavzemanje in očitek, da je premalo tujih investicij, na drugi strani pa eksplicitno na tiskovni konferenci nasprotovanje, najprej nasprotovanje udeležbi države pri Revozu, udeležbi pri regionalnem razvoju na Dolenjskem. Ko se je ugotovilo, da to morda ni najboljše in da ne gre samo za 700 delovnih mest, ampak da gre za 3300 delovnih mest, so se popravili in so rekli, da so samo alternativo predstavili, in so povedali, da so alternativa inkubatorji. Ko se je ugotovilo, da inkubatorji niso alternativa, so se popravili, pa so se izgovarjali na profesorje, vendar so nekaj predlagali, nekaj so dali kot svojo programsko usmeritev. Treba se je zavedati, kaj pomenijo takšne programske usmeritve in kakšne posledice imajo za prihodnost, za tisto, kar smo dobrega v Sloveniji že storili, in tisto, kar velja nedvomno ohraniti. In to je dobro, da o tem diskutiramo. Ko smo govorili o socialnih pomočeh, smo bili priče najprej obtožbam. Rečeno je bilo, v Sloveniji se je revščina izjemno povečala. Zakaj se je povečala? Zato, ker imamo 60.000 prejemnikov socialnih denarnih pomoči. Kasneje smo manj tega slišali, ko smo izvedeli ali pa smo povedali – in verjamem, da so tudi predlagatelji to vedeli -, ko smo povedali, da imamo 60.000 prejemnikov socialnih denarnih pomoči, ker smo se odločili, da dvignemo cenzus za socialne denarne pomoči, da povečamo število prejemnikov in jim ponudimo večjo socialno zaščito.Ravno obratno smo dosegli, kot je bilo povedano. Če je predlog, da število socialnih denarnih pomoči v Sloveniji zmanjšamo, potem je morda tudi o tem zelo dobro govoriti. Spoštovani! Pred nami je še veliko nalog, za katere sem prepričan, da jih lahko učinkovito rešujemo in da jih tudi bomo učinkovito reševali v prihodnje. Prav nič ne dvomim in ne zanikam, da je treba še veliko narediti na področju regionalnega razvoja, da je to eno tistih področij, kjer bo treba še bolj odpreti vrata za tuje investicije;da je to eno tistih področij, kjer bo treba še več delati s skladom za regionalni razvoj, kjer bo treba delati še boljše programe in kjer bo verjetno treba sistem tudi nadgraditi z regionalizacijo in decentralizacijo Slovenije. To je ena od tem, o katerihse je veliko govorilo v državnem zboru. Meni je seveda zelo žal, da do te decentralizacije, da do spremembe ustave nismo uspeli priti. Upam, da bo v naslednjem mandatu več volje, več pripravljenosti, da bomo ta projekt potem tudi izpeljali. Ena od prioritet, ki so pred nami, kjer smo naredili nekatere korake naprej, pa je storiti še bistveno več, je na področju znanosti, raziskav in razvoja. Te izdatke smo povečali, vendar vsi vemo, da smo še pod lizbonskimi cilji, zato se pripravljamo in zato bomo nivo teh izdatkov v bodoče dvignili. Posebej občutljiva tema je pravna država, je pravosodje, so sodni zaostanki. Kljub temu, da lahko ugotovimo, da so se nekateri sodni zaostanki zmanjšali, kljub temu, da vemo, da smo nekatere ukrepe naredili, na primer informatizacijo sodstva in podobno, mislim, da velja skupno mnenje in stališče, da nismo zadovoljni s stanjem v pravosodju, da nismo zadovoljni z zaostanki v sodstvu in da bo tu treba še bistveno več narediti, zlasti s pozitivno prakso. Gospodarstvo je nedvomno eno tistih področij, ki je najbolj pomembno in na katerem smo veliko naredili. Seveda ne zanikamo, da je treba še bistveno več narediti za to, da bo več naših firm bolj konkurenčnih, da bodo lažje prodirale na zahodnoevropske trge. Za to jim je treba ustvariti pogoje. Tisto, kar lahko država naredi, je stabilno makroekonomsko okolje, ker delamo preko nižje inflacije in ostalih pogojev. Po drugi strani pa seveda jih vključiti v spodbujevalne mehanizme, ki nam jih nudi Evropska unija, strukturni skladi in s temi projekti smo že začeli, in jaz verjamem, da bodo seveda dali rezultate. Nikoli končana zgodba je seveda učinkovita socialna država, kako obseg socialnih transferjev, ki jih imamo, kako vse te naložbe, ki jih dajemo, oblikovati in jih potem tudi namenjati bolj učinkovito tja, kjer dajo največji efekt. To je velika naloga, ki je pred nami vsem. Če počasi zaključim, naj povem, da smo očitno v teh dveh dneh vsi dobili priložnost in možnost, da smo temeljito predstavili svoje poglede, nekatere stvari so se seveda ponavljale, nekatere stvari smo morali večkrat ponoviti. In v tistem delu, kjer smo govorili o dejstvih, v tistem delu, kjer smo govorili o tistem, kar dejansko je, jaz ocenjujem, da je bila diskusija dobra. Tam, kjer pa smo slišali že stokrat ponovljene obtožbe in diskvalifikacije, tam pa po mojem si nismo naredili usluge sami sebi. Nihče od tistih, ki je to delal, ne v opoziciji, ne v poziciji, in smo naredili medvedjo uslugo slovenski politiki v celoti. Vendar to je pač način funkcioniranja delapolitike. Glede na to, da je to verjetno ena zadnjih sej in da sem verjetno v tej sestavi zadnjič tukaj, naj na koncu se še vsem zahvalim za sodelovanje v tem mandatu. Mislim, da smo kljub vsemu naredili skupaj veliko dobrega in da bomo še veliko dobrega naredili tudi v prihodnje. Najlepša hvala. [[...]] [[Aplavz.]] [[...]]
Hvala, predsednik vlade mag. Anton Rop. S tem zaključujem razpravo o vloženi interpelaciji. Planiran čas je tudi potekel. Dvignjene roke pomenijo, da želi kdo dati proceduralni predlog. Dr. Bajuk.
Hvala lepa, gospod predsednik. V imenu predlagateljev imamo še skoraj tri minute in jaz bi rad, če mi dovolite, bi rad naredil en komentar na določene predstavitve gospoda predsednika vlade.
Kolega dr. Bajuk, vrstni razprav je bil določen, tudi sklepni del, kjer ste imeli najprej besedo predstavniki predlagateljev in potem je imel besedo predsednik vlade mag. Anton Rop, tako kot je to običajno, in s tem je razprava zaključena. Tudi skupni čas, ki je bil planiran za to točko, je potekel. Če nekdo kakšne minute ni izkoristil prej, ko jo je imel na razpolago, ne moremo zdaj vračati razprave nazaj. [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] [[...]]Kolega Janša, to je druga zadeva. Kakšni so bili predlogi, kolegij je odločil o času tako vlade kot predlagateljev, kot tudi poslancev oziroma poslanskih skupin. Ker niso [[...]]
Bomo podali izjavo javnosti. Ampak to ne bo ostalo tako.
[[...]]Predlogi sklepov glede na 253. člen [[...]]
Oprostite predsednik, predsednik. Vladi ste dali 150 minut za zaključno besedo, opoziciji, ki jo je itak manj, ste dali 60 minut. Od tega smo porabili 57 minut in pol. Prosim, da nam daste še ti dve minuti pa pol vsaj. Res. Menda vlada ni tako slaba, da bi se sedaj bala še teh dveh minut?
Kolega Janša, s tem bi kršil pravila, ki so običajna in tudi zapisana v poslovniku za vodenje razprave o interpelaciji. Zaključujem obravnavo te točke dnevnega reda. Prehajamo na naslednjo točko, to je 1.b točka. Vsem se zahvaljujem za sodelovanje pri tej točki.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, lepo prosim za pozornost, ker nadaljujemo. Prehajamo na 1.B TOČKO DNEVNEGA REDA - MANDATNO-VOLILNE ZADEVE, in sicer na obravnavo PREDLOGA SKLEPA O SPREMEMBI ODLOKA O USTANOVITVI USTAVNE KOMISIJE DRŽAVNEGA ZBORA REPUBLIKE SLOVENIJE Predlog je v obravnavo zboru predložila poslanska skupina Združene liste socialnih demokratov. Besedo dajem predstavniku predlagateljev za dodatno obrazložitev predloga sklepa. Gospod Samo Bevk, izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani zbor! Ne glede na to, da smo praktično na koncu štiriletnega mandata državnega zbora, moramo zaradi vloženega ustavnega zakona dopolniti sestavo ustavne komisije. Razlog je v tem, da je dosedanjemu predsedniku državnega zbora in ustavne komisije Borutu Pahorju zaradi izvolitve v evropski parlament prenehal mandat. Dosedanja praksa je bila, da je bil predsednik ustavne komisije vsakokratni predsednik državnega zbora, vendar je bilo to imenovanje v državnem zboru opravljeno na začetku mandata in za celotno obdobje štirih let. Tokrat pa je do državnozborskih volitev nekaj več kot mesec dni, zato smo se v poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov soglasno odločili, da na to mesto predlagamo našega poslanskega kolega Mirana Potrča. Predlog je bil oblikovan po dogovoru s predsednikom državnega zbora Ferijem Horvatom, ki se z ustavnimi vprašanji doslej ni toliko ukvarjal. Miran Potrč je po izobrazbi univerzitetni diplomirani pravnik, sodi med najbolj izkušene slovenske parlamentarce, zelo dobro pozna ustavno pravo ter celotno našo zakonodajo. Bil je predsednik ustavne komisije, ko so sprejemali slovenske ustavne amandmaje leta 1989 in se z njimi uprli Beogradu. Bil je podpredsednik ustavne komisije od 1990 do 1992, ko so se sprejemale osamosvojitvene odločitve in se je pripravljala nova ustava Republike Slovenije. Od leta 1992 do danes je bil aktivni član v vseh ustavnih komisijah. Kot rečeno, zelo dobro pozna ustavno problematiko, vsebinsko pa tudi pozna ustavnopravna vprašanja v zvezi z izbrisanimi, čeprav so že znane izjave nasprotnikov izbrisanih, da bodo proti imenovanju kolega Mirana Potrča; toda njihovi argumenti so na trhlih nogah. Tudi sicer so njegovi politični nasprotniki, in na desnici jih ni malo, vztrajno poskušali najti kaj iz njegove preteklosti, kar bi ga politično in moralno diskvalificiralo. Kljub obupnim poskusom pa mu ničesar ne morejo očitati. V poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov smo predlog oblikovali predvsem zaradi izjemnega znanja, ki ga ima naš kolega Miran Potrč na področju ustavnopravnih vprašanj. To ga kvalificira, da bo lahko takoj pričel in v kratkem času uspešno zaključil delo v ustavni komisiji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Slovenska nacionalna stranka – ni predstavnika. Združena lista socialnih demokratov? V redu. Slovenska ljudska stranka? V imenu poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo stališče predstavil gospod Franci Rokavec. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa predsedujoča. Spoštovane poslanke in poslanci! Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke nasprotuje temu predlogu sklepa, pa ne zaradi tega, kar je predhodnik, kolega Bevk, omenil, pač pa zaradi kontinuitete, ki naj bi sledila redosledu, kdo naj vodi ustavno komisijo v državnem zboru. Če pogledamo seveda zgodovino, novejšo zgodovino državnega zbora je seveda vedno bil predsednik parlamenta tudi predsednik ustavne komisije. Tako je bil predsednik prve ustavne komisije doktor France Bučar, seveda potem za časa predsedovanja magistra Hermana Rigelnika ni delovala ustavna komisija, za časa predsedovanja gospoda Jožefa Školča je seveda omenjeni vodil komisijo, ko je bil predsednik parlamenta gospod Janez Podobnik, je bil predsednik ustavne komisije in seveda tudi v tem mandatu je predsednik parlamenta dosedanji predsednik Borut Pahor bil seveda predsednik ustavne komisije. Zato ne vidimo razlogov, zakaj ne bi tej praksi sledili tudi v tem obdobju, obdobju enega meseca, ko verjetno tudi po današnjem neuspelem poskusu, da bi dobili še kanček možnega dialoga za eno od možnih ustavnih dogovarjanj, da ne bi sedanjemu predsedniku parlamenta zaupali tudi vodenja mesta predsednika ustavne komisije. Zaradi tega, ker se seveda spreminja praksa, bo poslanska skupina Slovenske ljudske stranke nasprotovala temu predlogu sklepa. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil gospod France Cukjati. Izvolite.
Hvala za besedo. Tudi naša poslanska skupina ima velike pomisleke na to kandidaturo, in sicer res tudi najprej iz tega naslova, da se prekinja zelo dobra praksa, da je bil predsednik parlamenta tudi predsednik ustavne komisije. Mi smo takrat, ko smo glasovali za gospoda Pahorja, nismo imeli nobenih pomislekov, smo ga podprli. Tudi ko je prišlo do glasovanja za novega predsednika državnega zbora, nismo imeli nobenega pomisleka, čeprav je iz vrst Združene liste. Nekako sodi, da se funkcija nadaljuje po taki razdelitvi kot prej, in smo glasovali. Tukaj pa imamo močen pomislek, in sicer zaradi delitve teh funkcij. Ustava je za nas izredno pomemben dokument. Predvsem prva slovenska demokratična ustava je za nas najvažnejši akt, na katerem gradimo demokracijo, svoje ravnanje in politiko te države. Želeli bi, da bi tudi vladni poslanci tako gledali na to, pa ne. In prav to je razlog, da nasprotujemo konkretno imenovanemu kandidatu. Kot veste, smo danes glasovali o zahtevi za referendum in ste izglasovali nekaj, kar ne bi smeli, nekaj, kar vam ustava ne dopušča. Predlog za zavrnitev te zahteve, ki je seveda v ustavi zelojasno navedena, in sicer v ustavi v 90. členu piše: "Državni zbor lahko razpiše referendum iz prejšnjega odstavka na svojo pobudo, mora pa ga razpisati, če to zahteva najmanj tretjina poslancev." To tako piše in nikjer ustava ne predvideva možnosti, da bise tej dolžnosti državni zbor lahko izognil. In seveda, če upoštevamo to, da je imenovani kandidat za predsednika ustavnega sodišča predlagal odboru za notranjo politiko, da zavrne, da s tem državni zbor zavrne zahtevo za referendum, pred tem pa je - v predlogu so bile tudi takšne čudne obrazložitve, kot na primer, da bi s tem namerno zavlačevali sprejem predloga zakona o izbrisanih, ki ga najmanj še dva, tri mesece ne bo na razporedu. In ta kandidat za ustavno komisijo je ta predlog, za katerega bi moral vedeti, da je v nasprotju z ustavo, predlagal. To je izraz njegovega spoštovanja ustave. Drugo, kar je. Na kolegiju državnega zbora, kot veste, je prihajalo zadnje čase in zopet sedaj znova do konflikta zaradi tega, ker se krši poslovnik kot seveda mala ustava, ki je osnova demokracije, demokratičnih postopkov v državnem zboru. In predloge takega izrazitega kršenja, s katerim nam je bila neprestano odvzeta pravica do razprava, tudi tista minimalna pravica, ki nam jo zagotavlja poslovnik, tako glasovanje, tak odvzem poslovniške pravice je gospod kandidat vsakokrat podprl v nasprotju s poslovnikom. Gospodje, imam občutek, da sedaj, ko se kopičijo funkcije v neki politični opciji, ki ima nek drugi odnos do ustave, do poslovnika, do zakonov, do demokratičnih pravil igre, da nas ta ista opcija potiska v sistem, za katerega smo upali, da je že mimo, sistem, ki ga seveda gospod kandidat zelo dobro pozna. V tistem sistemu namreč, v katerem so zakoni in ustava pisani za naivno javnost, kdaj, kako in za koga pa se bodo ti zakoni, ta poslovniška določila, ustavna določila upoštevala, uporabila pa je odločal centralni komite. Seveda, pri nas ima ta centralni komite sedaj drug naziv - pa vendar; ta moč, ta vlada sedaj odloča, kdaj nam bo dovolila sklicevati se na poslovnik, kdaj bo dovolila, da bomo upoštevali ustavne določbe, in seveda takega odnosa, takega razmišljanja v ustavni komisiji se jaz zelo bojim. Zato bomo mi ta predlog, ki je - menim - provokacija demokraciji, zavrnili.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo predstavil gospod Lenko.
Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi, moja razprava bo šla malo v drugo smer. Moram povedati, da smo v Demokratični stranki upokojencev predlog proučili. Da gospoda Potrča poznamo dobro, imel sem priliko tudi z njim skupaj delati v ustavni komisiji - mislim, da so njegovi nastopi v ustavni komisiji bili konstruktivni in tudi njegov doprinosi za tiste stvari, kar smo jih reševali, so bili dobri, zato bo naša skupina podprla ta predlog. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Nove Slovenije bo predstavil gospod Alojz Sok. Izvolite.
Spoštovana predsedujoča. Kolegice poslanke in poslanci. V naši poslanski skupini prav tako tega predloga - se opravičujem, gospod Potrč - ne bomo podprli. Pravzaprav je res, da neke velike škode, kot predsednik ustavne komisije v tem času, kar je še preostalo, ne morete narediti in je pravzaprav vseeno, če boste izvoljeni ali pa ne. Moram pa povedati, da mi pač tega predloga ne podpiramo, razlogov je več. Eden izmed razlogov se je pravzaprav zgodil v tej hiši, v tem državnem zboru danes. To, kar ste danes odločili tukaj v vladajoči koaliciji, ste pravzaprav vi v veliki meri prispevali k temu. Torej ne spoštujete ustave, niste dali možnosti, da se državljanke in državljani na referendumu izrečejo o sistemskem zakonu, ki ste ga pripeljali pravzaprav tik pred tretjo fazo oziroma tik pred sprejem. Naslednje, na kar bi rad tukaj opozoril, vi ste v svoji osebi odigrali veliko negativno vlogo pri sprejemanju zakona o zaprtju trgovin ob nedeljah in dela prostih dnevih. Na koncu ste sicer vseeno priznali in ste tukaj pred državnim zborom povedali, danes tega ne bom podprl, ti roki so instruktivni; no, čez teden dni ste si premislili in potem dejansko tudi, tako kot nam ustava in zakoni velevajo, sprejeli odločitev, ki bi ko lahko seveda že veliko prej. Danes si, žal, niste premislili in zaradi tega, kar je danes bilo tukaj sprejeto, bo praktično državni zbor v naslednji sestavi, v kakršnikoli že bo, imel velike, velike težave. Se opravičujem, ampak res vas iz teh in pa še številnih drugih razlogov, gospod Potrč, ne moremo podpreti. Še več, v Novi Sloveniji pri tej odločitvi ne želimo sodelovati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Slišali smo stališča poslanskih skupin. Sledi razprava poslank in poslancev. Veliko se vas je priglasilo k besedi. Mislim, da vas veliko v dvorani tudi ni. Gospoda Pečeta ni, Štembergerja - ne. Gospod Rokavec, želite besedo? Ne želite. Gospod Janša. Izvolite.
Saj danes je na nek način poseben dan. Prej smo doživeli sprejetje nekega sklepa, ki je z navadno večino degradiral ustavo. In gospod Potrč, ki je kandidat za predsednika ustavne komisije, je bil glavni advokat kršitve te ustave. Pravzaprav je zdaj predlagano, da damo ustavo čuvati nekomu, ki jo je ravno kršil. Ta kršitev je še sveža in to ni bil prvi primer ob tej temi. Ravno prej je kolega Sok navedel podobno ravnanje, ki je bilo tudi javno predstavljeno za to govornico. Sam se spominjam leta 1987, ko je nastajala pisateljska ustava, ki smo jo pripravljali in tiskali malodane v ilegali. Vse ključne določbe sedanje slovenske ustave so bile vsebovane že v pisateljski ustavi. In nekdo, ki je največ žolča na to ustavo stresel, je bil takratni predsednik socialistične skupščine, gospod Potrč, takrat tovariš Potrč. In ta bo sedaj varuh te ustave, katere temelje je odločno in žolčno napadel. Preberite časopise iz leta 1987, in boste to prebrali. Vse ključne temelje, vsi ključni temelji sedanje slovenske ustavne ureditve so bili takrat z njegove strani označeni z besedami, ki jih sedaj uporablja za opozicijo, včasih je pa temu rekel notranji sovražnik. Res je on sodeloval, potem bil je demokratično izvoljen leta 1990 in tudi kasneje - nihče ne zanika tega mandata. Sodeloval je v kasnejših ustavnih komisijah, vendar pa na tem mestu res, po tej tradiciji, ki jo ima slovenski parlament, ko je ustavno komisijo vedno vodil predsednik, nekdo, okoli katerega je bilo doseženo širše soglasje, takšno imenovanje dejansko ni dostojno. Res ni dostojno. In sedaj imamo v tem državnem zboru tretjič v roku nekaj mesecev popolnjevanje nekih ključnih pozicij, kamor prihajajo samo ljudje z beograjskimi izkušnjami. Slovenija je šla 1. maja v Evropsko unijo, od takrat naprej smo za predsednika parlamenta izvolili kader z beograjskimi izkušnjami, za zunanjega ministra - enako in sedaj še za predsednika ustavne komisije. Jaz se bojim, da je tukaj nekdo kompas izgubil. Ej, šli smo v Evropsko unijo, ne v Jugoslavijo!
Hvala lepa. Gospod Čeligoj, želite besedo? Ne. Gospod Sok? Ne. Gospoda Baroviča ni. Gospod Podobnik. Ne. Gospod Rupel? Izvolite.
Spoštovana gospa predsedujoča. Spoštovane kolegice in kolegi. Nimam pravzaprav veliko dodati k temu, kar je bilo pravkar rečeno. Meni se zdi, da je predlog nekoliko nepremišljen. Jaz se spominjam gospoda Potrča iz nekoliko starejših časov. Bil sem eden tistih, ki je bil na nasprotni strani in danes sem že spet na nasprotni strani, očitno, ampak vendar v nekoliko boljših razmerah. Takrat pa tiste razmere niso bile tako zelo prijazne. In gospod Potrč je zame predstavljal neko oblast, zoper katero ni bil mogoč nikakršen ugovor. Bil je predsednik socialistične skupščine, bil je nekaj časa na partijskih funkcijah, bil je v Beogradu in tako naprej. Predstavljal je dejansko tisto, od česar smo se želeli posloviti in zoper kar smo se upirali v koncu 80-ih let in s čimer smo potem zmagali v začetku 90-ega leta. Vrnitev gospoda Potrča na čelo neke demokratične ustave seveda pomeni nek simboličen dogodek, ki - moram reči - mi zbuja slabe občutke. To so bili časi, ko smo se gospoda Potrča bali. In na nek način, čeprav se danes gospoda Potrča ne bojim več, vendar mislim, da v mnogih državljanih vzbuja tisti strah, ki je bil povezan z diktaturo, ki je bil povezan z enopartijskim sistemom, s tistim, kar smo pač doživljali, kot rečeno, konec 80. let, pa tudi vsa 70. leta, ko je bil gospod Potrč eden glavnih partijskih akterjev v Sloveniji in Jugoslaviji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite besedo, gospod Lenko? [[Ne.]] Dr. Bernik, želite besedo? Izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Gospod Sok je že povedal, kakšno je stališče naše stranke. Sam pa imam še neko drugo pripombo, ki bi jo rad dal, in to je naslednje. Slišal sem, da je bil gospod kandidat v prejšnjem režimu zelo pomemben in je kasneje tudi precej sodeloval, menda je bil edini človek v parlamentu, ki je vse prebral – ne vem zdaj, ali je to dobro ali slabo. Vendar pa me je ena stvar zelo presenetila. Takrat je prišlo do konflikta interesov v ustavni komisiji, o katerem sem že večkrat govoril, da so isti specialisti, ki so svetovali vladi, kako napisati predlog sprememb ustave, potem prišli k nam in nam svetovali, kako komentirati njihovo lastno delo. In od takrat do danes nisem mogel dobiti pravnika, in bi pričakoval, da se bo eminentni pravnik, kot je ta gospod,postavil na stališče in povedal, da je bil to čisto navaden konflikt interesov. In torej to še zmeraj visi nad to ustavno komisijo, ni bilo nikdar rešeno, in bi rad vedel, če bi se on hotel tega prijeti, če bi bil predsednik. Poleg tega, če je predsednik,je pa malo težko, bilo bi težko tudi za njega, kajti ni konsenza. In on ni človek, ki združuje, temveč razdružuje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Petan, želite besedo? [[Ne.]] Dr. Bajuk? [[Ne.]] Gospoda Tanka tudi ni. Gospod Kelemina, imate besedo, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani! No, zdaj pri tem imenovanju novega predstavnika v ustavno komisijo ni niti toliko pomembno, ali bo gospod Potrč samo član te komisije, ker bo tako ali tako na vse načine poskušal vplivati na to, da bi se sprejemale takšne odločitve, ki bi bile čim bolj povšeči njemu in njegovim prijateljem, pa čim manj ljudstvu kot celoti. Kajti, če se dobro spomnimo nazaj, se je gospod Potrč zelo veliko angažiral pri tem, da se določene ustavne spremembe zdaj niso sprejele, ki so bile izredno pozitivno naravnane in pomembne za slovensko državo, da ne govorim o tem, da rad ne spoštuje, posebno rad ne spoštuje odločb ustavnega sodišča, če so napisane tako, kot njemu in njegovi opciji ne odgovarja. Spomnimo se samo referenduma o občinskem volilnem sistemu, kjer je absolutno povozil odločbo ustavnega sodišča in so se sprejele drugačne odločitve. Ne spoštuje referendumskih odločitev drugih, ki so bile sprejete, in je proti tej ustavni določbi, celo nasprotno, spremenil bi rad določbe glede referendumskega odločanja [[...]]
Gospod Kelemina, žal vas moram opozoriti, ker prekoračujemo - že zdavnaj, ja.
Se opravičujem, nisem slišal tega zvonjenja, ker tako ali tako nekaj ves čas zvoni. Skratka, se opravičujem, ampak skratka, jaz tega predloga prav gotovo ne morem podpreti.
Hvala lepa. Predlagatelj, izvolite, gospod Potrč.
Hvala lepa. Jaz sem vesel te razprave in tudi hvaležen za mnenja, ki ste jih dali. Rad bi pa povedal naslednje, kar zadeva ocene pisateljske ustave, je v imenu takratne skupščine na zboru bil doktor Tone Jerovšek. To je resnica, mene tam ni bilo in o tem nisem govoril. To je eno dejstvo. Drugo dejstvo je, prav bi bilo, da bi se spomnili časa v letu 1989, 27. septembra in sprejemanja slovenske ustave. Preberite si tiste časnike in izjave vas, predstavnikov takratne opozicije o tem, kaj je bilo doseženo. Vsi v en glas smo rekli, da je to pomemben dosežek za utrditev položaja Slovenije, za možnost osamosvojitve in odcepitve in za demokracijo in drugačen pravni in politični sistem v Sloveniji. Jaz sem takrat vodil ustavno komisijo in skupščino. Danes se da ta dejstva potvarjati, samo to je bila takrat skupna ocena v en glas vseh. Da ne govorim tudi tujih časnikov! Tudi tuji časniki so o tem pisali in celo se bali, da bo prišlo do intervencije v Sloveniji. Tretje pa, česar sem posebej vesel, vsak ima pravico biti za in proti, ampak argumentacija, ki nekomu, ki je poslanec in poslanec štirikrat izvoljen, enako kot vsi vi, ne daje enakih pravic, je pač slika vašega pojmovanja demokracije. Hvala.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. Prešli bomo na odločanje o predlogu sklepa o spremembi odloka o ustanovitvi ustavne komisije državnega zbora Republike Slovenije. Obrazložitev glasu, lepo prosim, če lahko malo podržite roke, Kangler, Lavrinc, v redu hvala. Aha, spet kar nekaj [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] Napoved česa? Proceduralni predlog, gospod Drobnič, izvolite. Se opravičujem, gospod Cukjati, potem gospod Drobnič. Prej je gospod Cukjati dvignil roko, se opravičujem. Gospod Cukjati, izvolite.
Hvala lepa. Menimo, da gre za tako netaktno potezo in tako, bi rekel, demokratično neposrečeno kandidaturo, da pri tem glasovanju in pri sodelovanju za tako rešitev pri tako pomembnem vprašanju, kot je predsednik ustavne komisije, ne bomo sodelovali.
Hvala lepa. Gospod Drobnič, izvolite!
Že poslanec, kolega Sok je navedel argumente, zakaj se v Novi Sloveniji ne strinjamo s takšnim predlogom. Ustavne spremembe se vendar sprejemajo z dvotretjinsko večino in zato mora takšno telo voditi oseba, ki združuje, tista, ki povezuje in ki lahko zagotavlja določen konsenz. Ta predlog ni - to je problematičen predlog. S tem se nakazuje možnost ustavnega relativizna, kar smo v zadnjem času doživeli. Naša slovenska ustava ima zelo majhno težo, zato ker ste jo s temi atakami, s temi napadi v zadnjem času zvodeneli. Ponovno je takšno odločanje, na katerega ne moremo pristati. Zato poslanska skupina ne bo sodelovala pri tem dejanju in zato bo v skladu s poslovnikom obstruirala glasovanje
Hvala lepa. Državni zbor, torej obveščam, da bomo opravili glasovanje potem, ko bomo slišali obrazložitve glasov. Dve poslanski skupini, torej poslanski skupini Slovenske demokratske stranke in Nove Slovenije sta najavili v skladu s poslovnikom državnega zbora obstrukcijo. K besedi za obrazložitev glasu vabim gospoda Kanglerja. Izvolite.
Hvala za besedo. Ne bom, predsedujoča, obrazložil svojega glasu bi pa prav tako v imenu poslanske skupine Slovenske ljudske stranke napovedal obstrukcijo pri tem glasovanju iz naslednjih razlogov. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke obžalujemo, da v tem zadnjem mesecu dni ni obveljala parlamentarna praksa dosedanjega dela v parlamentu, namreč, do sedaj so bili vsi predsedniki parlamenta tudi istočasno predsedniki ustavnih komisij. Ne vidimo razlogov in ne vemo razloga, zakaj, kljub temu da je dosedanji predsednik državnega zbora Franc Feri Horvat dobil kar veliko podporo v državnem zboru, da za ta mesec dni, ki je ostal do konca tega mandata, tudi ne bi bil predlagal s strani predlagatelja za to funkcijo. Mislim, da gre za nenačelno delovanje in da bi moral državni zbor znotraj poslanskih skupin doseči kompromis o človeku, ki bi bil na čelu ustavne komisije in gre predvsem, kot so nekateri tudi danes dejali, za simbolično odločitev predlagatelja in tudi verjetno za ta organ, kot je državni zbor. Zato v imenu poslanske skupine Slovenske ljudske stranke pri tej točki napovedujem obstrukcijo.
Hvala lepa. Torej, v skladu s poslovnikom ugotavljam tudi, da je poslanska skupina Slovenske ljudske stranke napovedala obstrukcijo, čeprav je gospod Kangler prej želel, da ga napišem, da bo želel obrazložiti svoj glas. Torej, obrazložitev glasu. Gospod Lavrinc, izvolite.
Najprej bi rekel tole, da je vse skupaj bolj podobno tistemu boju za oslovo senco, kot pa neki resni diskusiji. Navsezadnje vemo, da se naš mandat hudo hitro izteka. In razen seveda če nam bo opozicija zakurila še kakšno sejo, je tole več ali manj zadnja prilika, da smo si sploh povedali, kar si eden o drugem mislimo. Drugo, bom rekel, da jih razumem, da povedo to, kar mislijo o nekom. Imajo to vso pravico. In imajo tudi pravico narediti, kar so naredili. Mi smo tudi tako rekli o našem bivšem strankarskem kolegu, o Dimitriju Ruplu, ki ga, bom rekel, na nek način pomilujem, saj ga Janša uporablja za vse najbolj umazane posle zadnje čase. Tako se mi kot nekdanji intelektualec, udarna pest, da tako rečem, novih demokratičnih sil res smili, pa takšne neumnosti počenja. Drugo, kolega Cukjati je lagal, ko je govoril, da je kolega Potrč ravnal v nasprotju z ustavo Republike Slovenije. Jaz ne bom bral vsega kolegu Cukjatiju. Je odločba z dne 20.4.2004 ustavnega sodišča, odločba, ki so jo podpisali vsi sodniki, ustavni sodniki, sigurno znana. In v njej, če preberem samo ta delček, ustavno sodišče ne izključuje te možnosti, da bi, denimo, državni zbor ali pa pred njim že predsednik državnega zbora ugotovil namere pobudnikov in zadržal zadevo. Skratka, povsem se zavedajo, kaj počno, ampak jaz bi rekel takole: odpustite jim, saj ne vedo, kaj delajo. To je prvo. Drugo, pa še nekaj bom rekel. Nikogar med njimi nisem videl, da bi takrat z nama, torej skupaj z nama, in še mnogimi tukaj med vami verjetno, pel slovensko himno prvič v tem prostoru. In za hec bi naredil test, naj povedo, kdaj se je prvič pela. Leta 1989.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Kremžar. Izvolite.
Sam bom predlog, tako kot je podan, podprl. In moram reči, da pri polni zavesti, ker se mi zdi, da je predlog za gospoda Potrča dober predlog. Ne bom ponavljal v kolikih ustavnih komisijah je sodeloval, ker sam tudi sodelujem v tem mandatu, lahko ugotovim, koliko je prispeval in koliko tudi obvladuje snov, o kateri se pogovarjamo. Zato seveda bom z veseljem ta predlog podprl. Žalosti me pa, da vendar nekateri ljudje nikakor ne morejo pozabiti na to, da bi vendar si želeli lustracijo. In sedaj smo bili priča lustracijski uri, pa ne na srečo celi uri, ampak samo delčku, ker na srečo so hitro odšli. Lustracije, ker seveda je vse drugo pomembno, kar je v tem trenutku nepomembno, kot tisto, kar je zares pomembno. Žalostno je poslušati takšne besede, ampak mogoče je dobro, da jih slišimo, mogoče je dobro, da se to javno in naglas pove. Jaz lažje govorim tudi, ker nisem iz te stranke, iz katere prihaja kolega Potrč. Kolega Potrč je ves čas nekako v tej stranki ali v nadaljevanji neke stranke ali kakorkoli hočete. Seveda nekateri kolegi, ki pa so imeli veliko povedati čez to, pa jim bo počasi že zmanjkalo strank, kolikokrat so pač prestopali, kar je normalno, legitimno in lahko. Naj kar nadaljujejo, še nekaj jih je, menda, kjer še niso bili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Črnugelj, izvolite.
Hvala lepa. Vsekakor bom z veseljem in z veliko optimizima podprla kandidaturo kolega Mirana Potrča za predsednika ustavne komisije. Mislim, razlogov je zelo veliko, ne bi rada naštevala - v zadnjih minulih štirih letih sem ga spoznala in lahko rečem, da je krasen kolega, energičen, iskriv sogovornik, da je z njim užitek se pogovarjati, debatirati, tudi kontrirati, zaradi tega, ker vedno išče optimalne argumente, tudi zna od nasprotnika dobiti optimalne odgovore in tako na nek način tudi sam sebi pritrditi, ali ima prav ali ne. Žalostno pa je, da sigurno, da opozicija najbolj svetle trenutke naše zgodovine - in sigurno je, da27. september 1989 je zelo svetel trenutek naše zgodovine, ko smo omogočili s spremembami, da smo dejansko na žlahten, žameten, mehak način pristopili v svobodno, suvereno državo - zna na tako grd, nizkoten in umazan način popljuvati. In če je to smoter in smisel dialoga, ki ga vodimo v parlamentu, da nenehno vse naše najboljše, najlepše poteze, pa tudi najbolj žlahtne ljudi popljuvamo - mislim, da to ni v redu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Anderlič, izvolite. Potem gospod Barovič in gospa Darja Lavtižar Bebler.
V poslanski skupini Liberalne demokracije k tej točki nismo najavili časa za razpravo, ker smo mislili, da gre za tako rekoč rutinsko zadevo, za opravilo, ki ga je potrebno opraviti, da bi zadostili tistim stvarem, ki jih parlament pač počne. Demokracija je seveda naporna zadeva in je potrebno poslušati tudi tisto, kar smo mislili, da je po naše drugače, da so volitve pred 12-imi oziroma 14-imi leti, pa pred 12-imi in tako naprej, utrdile kot neko pravilo, kot nekaj, kar je v demokraciji normalno; da tisti, ki je šel skozi te volitve, ki je dobil zaupanje državljanov, je bil izvoljen na demokratičen način in seveda je s tem tudi odpravljena kakršnakoli pomisel na lustracijo, na šikaniranje zaradi aktivnosti posameznikov pred letom 1990, torej političnih aktivnosti. In seveda, ker je normalno, da dr. Bernik čisto pri vsaki točki - nikoli torej ne pozabi povedati, pri vsaki točki to pove, kako je potrebno vse tisto, kar je bilo pred letom 1990 pospraviti, torej ljudi, ki so delali, najsibo v politiki, tudi v pravosodju, tudi še kje drugje, je očitno to tudi danes bila prilika, da se pove. Sam take metode zavračam in verjamem, daslej ko prej bomo vsi skupaj ugotovili, da živimo v demokraciji in da tisti [[opozorilni znak za konec]] , ki so v tem parlamentu - ne prvič, ampak že večkrat, da lahko to zaupanje dobijo tudi s strani tistih, ki se mogoče ne strinjamo ali pa se ne strinjajo z nekaterimi stvarmi. [[Saj je bilo tri minute za poslansko skupino, ampak je gospa...]]
Gospod Barovič, izvolite.
Hvala, gospa podpredsednica. No, mislim, da bodimo fer – zdaj tudi vi niste ravnali korektno, ker mislim, da smo pri obrazložitvi glasu. Gospa podpredsednica, vam govorim. Pravim, da ocenjujem, da niste ravnali korektno, ker smo zdaj pri obrazložitvi glasu in ne pri ocenjevanju dejanja, ki sta ga naredili dve tretjini opozicije – fer, pošteno. Mi nismo naredili obstrukcije in ni treba – zdaj, če nekdo pravi: da, gospod Potrč - prav, naj reče "da" pri obrazložitvi; kdor pravi "ne", pač ne. V Slovenski nacionalni stranki ocenjujemo, da če lahko državni zbor dela brez enega podpredsednika, bi lahko tudi ustavna komisija delala s podpredsednikom – fer in pošteno. Če je mnenje in predlog takšen, prav. Mi bomo predlogu nasprotovali, ne bomo se pa zato umaknili. In to je obrazložitev glasu. Zato pravim, politika je pač politika, vsak ima pravico do svojega mnenja. Sam gospoda Potrča pri njegovem delu, ker je bil zelo vezan na Zasavje, sicer spoštujem, ocenjujem pa, da ni prav, da bi lahko, razen če bi se res kaj zgodilo, bil tudi podpredsednik v tem času do novih volitev na mestu predsednika. Zato bomo v Slovenski nacionalni stranki predlogu nasprotovali. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Bebler, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovani kolegi! Nimam nikakršnega pomisleka, da ne bi podprla kandidature gospoda Mirana Potrča. Z njim sem sodelovala v tem parlamentu že v številnih ustavnih komisijah in če kdo, je on tisti, za katerega lahko trdim, da je zelo podkovan v ustavni materiji, za razliko od nekaterih drugih, ki so sodelovaliv prejšnjih ustavnih komisijah ali pa jim celo predsedovali in z njimi je pač bilo težko in naporno sodelovati, ker nekateri od njih niso bili prav dobro podkovani v ustavni materiji. Zatorej podpiram to kandidaturo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Diaci, izvolite.
Hvala za besedo. No, mislim, da kljub temu, da je čas volitev, je treba biti korekten, korekten do svojih političnih nasprotnikov, kajti to niso sovražniki. Prav tako mislim, da določenim poslanskim skupinam v tem parlamentu pripadajo določena mesta. Tako kot poslanski skupini SDS pripada mesto enega podpredsednika, tako Združeni listi pripada to mesto. Mi smo podprli tako Dimitrija Rupla za podpredsednika, kakor bomo tudi zdaj podprli gospoda Potrča, ker to mesto pač pripada Združeni listi. Prav tako pa menim, da je gospod Potrč kot strokovnjak na tem področju zelo primerna oseba. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Potrata, izvolite.
Hvala. Ne bom govorila o strokovnih referencah kolege Potrča za predsedniško mesto ustavne komisije, ker je to povedal moj poslanski kolega Samo Bevk, bi pa rada ob koncu svojega mandata v tem državnem zboru povedala rada tole. Nekateri v tem državnem zboru in v tej državi bi radi bili nacionalni junaki. Za junaka mora biti človek harmonična oseba. Harmonična oseba pa ni sovražna do ljudi okrog sebe in harmonična oseba tudi zbere pogum, da reče "ne" takrat, kadar je treba ta "ne" tudi z glasovanjem povedati in se glasovanju ne umakne. Hvala.
Hvala lepa. Slišali smo torej obrazložitve glasov, lahko preidemo na odločanje, in sicer odločali bomo o predlogu sklepa o spremembi odloka o ustanovitvi ustavne komisije Državnega Zbora Republike Slovenije. Glasujemo. Navzočih nas je 47, za je glasovalo 45, proti 2. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Iskreno čestitam novemu predsedniku ustavne komisije, gospodu Potrču. [[Aplavz.]] Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA SKLEPA O SOGLASJU K PREDLOGU POSLOVNIKA KOMISIJE ZA PREPREČEVANJE KORUPCIJE. Gradivo je v obravnavo zboru predložila komisija za preprečevanje korupcije. K besedi vabim predstavnika komisije za dopolnilno obrazložitev, in sicer predsednika komisije, gospoda Draga Kosa.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci. Ko je bil sprejet zakon o preprečevanju korupcije meseca decembra, smo bili vsi skupaj prepričani, da bo organ, ki ga je vzpostavil ta zakon, da bo komisija za preprečevanje korupcije začela hitro z delom. Zaradi težav, ki jih je imela sodna veja oblasti z iskanjem svojega predstavnika, ki ste ga imenovali šele konec meseca julija, se je vsa stvar malo zavlekla, ampak bodoča komisija je po najkrajšem možnem času pripravila predlog poslovnika, ki je danes pred vami. Po zakonu mora državni zbor dati prehodno soglasje na tekst poslovnika, nato ga bo sprejela še komisija, s čimer seveda ne bo težav, saj smo ga mi pripravljali in potem pa bo komisija pričela z delom. Tako da današnje dejanje ni pomembno samo zaradi tega, ker se sprejema akt, ki bo uredil pravila za delo komisije, ampak tudi zaradi tega, ker bo komisija šele potem lahko začela z delom. Ko je bil sprejet predpis, zakon o preprečevanju korupcije z organizacijo in umestitvijo komisije, je Republika Slovenija postala ena od prvih držav, ki je centralizirano in poenoteno uredila spremljanje premoženjskega stanja funkcionarjev, vseh funkcionarjev države in tudi spremljanje konfliktov interesov. Postala je eden od prvih držav, ki je uvedla tako imenovane načrte integritete, ki so celo avtorsko zaščiteni v eni od držav Evropske unije, in dobili smo organ, ki je odgovoren za izvedbo prve nacionalne protikorupcijske strategije v tej državi. Kljub temu da gre za poslovnik, je to torej dokument izrazito pravne, formalne narave. Ko smo mi poskušali v njega graditi čim več elementov, ki bi pokazali, da se zavedamo, da to ni samo neodvisen organ, ki je postavljen zelo visoko v hierarhiji državni organov, ampak tudi organ, ki bo moral dajati zgled z visoko stopnjo zakonitosti, strokovnosti in integritete, poštenosti po domače. Zaradi tega smo sami zase predvideli najstrožja možna pravila glede rokov, ki jih moramo spoštovati pri opravljanju svojih nalog. Zaposleni v komisiji ne bodo za razliko tudi od drugih funkcionarjev in javnih uslužbencev v drugih državnih organih Republike Slovenije, smeli sprejeti nobenih daril, razen priložnostnih značk, zastavic in podobnega. Posebej stroga pravila smo določili za varstvo osebnih in drugih občutljivih podatkov. In vse kršitve veljavnih pravil se bodo obravnavale v ustreznih postopkih. Zavedamo se namreč, da za nadziranje integritete državnih organov Republike Slovenije in vseh najpomembnejših ljudi v njih, to je pa šest tisoč petsto funkcionarjev, niso dovolj samo zakonska pooblastila, za njimi mora stati tudi ugled organa in vsakega posameznika v njem. Poleg določb, ki tehnično urejajo način dela komisije kot kolektivnega organa, pri čemer smo, recimo, peljali tudi institut obvezne izločitve iz postopkov, da bi tako zagotovili potrebno objektivnost, smo veliko pozornosti namenili tudi transparentnosti in javnosti dela komisije. Na seje komisije bomo vabili ne samo predstavnike medijev, ampak tudi predstavnike civilne družbe, za nekatere primere pa je v poslovniku že kar vnaprej določeno obvezno obveščanje javnosti. Posebej pozorno smo zaradi očitkov, ki so se do sedaj večkrat slišali, uredili postopke spremljanja premoženjskega stanja funkcionarjev in postopke za primere kršitev, ki so zdaj po našem mnenju res takšni, da bo to organ z zobmi, ki bo uspešno preprečeval v dejanske, pa tudi grozeče ekscese in odstopanja od jasnih zakonskih norm na tem področju. Iz določil poslovnika boste lahko razbrali tudi, da je hiša, v kateri se nahajamo danes, predvidena kot zelo pomemben sogovornik komisije, predvsem kot njen nadzornik in tudi kot njen pomočnik. Zato bo državni zbor tudi redno obveščen o vseh državnih organih, ki svojih nalog na področju preprečevanja in odpravljanja korupcije ne bodo vzeli zadosti resno, pa tudi o drugih težavah, s katerimi se bo srečevala komisija. Za konec kratke predstavitve bi rad poudaril še naslednje. Poslovnik jasno sledi duhu zakona, po katerem komisija nima pristojnih pooblastil za preiskavo konkretnih sumov korupcije. Vendar iz poslovnika ravno tako in še bolj jasno sledi, da bo poleg vseh drugih nalog komisija tudi institucija, ki bo storila vse, da bodo organi, ki so sicer pooblaščeni, odgovorni in plačani za takšne preiskave, svoje delo opravljali maksimalno zakonito, strokovno in korektno. To nam samim seveda ne bo uspelo. Če nam bo to uspelo zvašo pomočjo, spoštovane poslanke in poslanci, bomo naredili odločen korak v smeri najbolj čistih in poštenih držav Evropske unije. Z drugimi se lahko merimo brez težav že sedaj in se bomo kaj kmalu tudi na tem področju začeli primerjati z njimi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gradivo je obravnaval odbor za notranjo politiko kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora, gospoda Maksimiljana Lavrinca, da predstavi poročilo. Gospod Lavrinc, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica, pa tudi čisto nič ne bom zameril, če ime skrajšate. Skoraj bolj všeč mi je, če me kličejo samo Maks. Poročilo, ki je pred vami, je kratko, zato se mi zdi, da bi bilo pravzaprav na nek način zapravljanje časa, če ponavljam navedbe iz prvega dela poročila, kjer govori poročilo o tem, kako je predsednik komisije, gospod Kos, razložil vsebino tega poslovnika. Poudarjeno je bilo seveda, da je to tehnični akt, ki naj bi preciziral določila samega zakona. Predstavnica zakonodajno-pravne službe je povedala, da so po prvotno vloženem besedilu sedli skupaj in na podlagi njihovega mnenja ugotovili, da takšno besedilo, kot ste ga oziroma kot smo ga člani odbora dobili s sklicem, ne bi bilo primerno, saj je do te mere nadgrajevalo sam zakon, da bi bila seveda velika verjetnost v primeru ustavnega spora, da bi takšna določila padla. Torej predvsem zaradi tega smo bili seveda veseli, da je predstavnica zakonodajnopravne službe razložila, da na sedanje besedilo, to je besedilo, ki je pred vami, nima pripomb. No, v sami razpravi pa je bilo dano nekaj poudarkov. Predvsem iz vrst opozicije je bilo izraženo mnenje, da od vsega začetka pravzaprav na nek način nasprotujejo tovrstnemu konceptu preprečevanja korupcije. Na drugi strani pa je bilo s strani drugih poslank in poslancev povedano to, da obstajajo nevarnosti zlorab podatkov, do katerih člani komisije prihajajo. In seveda zato je vredno opraviti razmislek in praksa seveda bo pokazala, kaj bilo mogoče še narediti za to, da bi člani komisije imeli kar najvišjo stopnjo zaupanja v vsej državi. Vsekakor pa smo po tej diskusiji bili mnenja, da je dobro to, da bo komisija lahko začela z delom, da je poslovnik sam takšen, da bo to omogočal korektno. V kolikor bodo v bodočnosti potrebne še kakšne korekture, se bo do njih tudi prišlo. Vendar še posebej za obdobje, ko bo po volitvah treba preveriti, da tako rečem, oziroma uskladiti ali pa uporabiti določbe zakona o preprečevanju korupcije tudi za novo sestavo državnega zbora, bo komisija že polnoštevilna in pa tudi kompetentna. Zato odbor predlaga državnemu zboru, da da soglasje k poslovniku komisije za preprečevanje korupcije.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Najprej nam bo stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke predstavil gospod Franci Rokavec. Izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav poslankam in poslancem, predsedniku komisije. Po mnenju poslanske skupine Slovenske ljudske stranke je treba predlagani poslovnik ponovno pretehtati in ga ne kaže sprejeti. Nikakor ni jasno, čemu služijo oziroma želijo predlagatelji tovrstno tematiko vključiti v predvolilno dogajanje. Seveda podpiramo vse pripombe zakonodajno-pravne službe in seveda hkrati s tem navajamo tudi svoje pripombe. Predvsem smo ogorčeni nad predlogom 46. člena poslovnika omenjene komisije, ki uvaja obvezno poligrafsko testiranje zaposlenih v komisiji, ki kaže na mentalno raven predlagatelju takšnih določb. Posebno zaskrbljujoča je tudi obrazložitev te metode preverjanja zaposlenih, ki naj bi postala zgled drugim organizacijam. Ravno takšna podrobnost kaže na resno težnjo, da bi komisija postala nekakšna nadpolicija. Ravno takšna podrobnost kaže na resno težnjo, prav imajo nekatere države, ki seveda poznajo nekatere takšne ustanove, da prepovedujejo zaposlovanje bivšim državnim uslužbencem v protikorupcijski komisiji vsaj tri leta po prenehanju zaposlitve v državnih organih, na primer Avstralija. Tudi sami se pridružujemo takšnemu mnenju in mislimo, da gre za poskus grobe kršitve človekovih pravic. Po našem mnenju je treba takšno prakso najodločnejše obsoditi, tudi če je v kakšnih drugih okoljih prinesla dobre rezultate. Protikorupcijska komisija nikakor nima nikakršnih pooblastil, ki jih ne bi imeli drugi državni in pravosodni organi. Če pa predlagatelji želijo ustvariti nekaj takšnega, jim je to treba pravočasno preprečiti. Kot smo predlagali že v postopku sprejemanja zakona, pogrešamo bolj natančne in zavezujoče določbe o sodelovanju civilne družbe v delu protikorupcijske komisije. Poslovnik zgolj omenja možnost, da komisija vabi organizacije civilne družbe oziroma posameznike, če oceni, da bi njihovo poznavanje stvari lahko koristilo presojanju posamezne zadeve. Takšna določba je prešibka in ni v skladu z določbami konvencije Združenih narodov, ki določa obvezo državnih organov, da pri svojem delu na področju boja proti korupciji obvezno vključi tudi organizacije civilne družbe. Pogrešamo tudi določbe, ki se nanašajo na presojanje posameznih zadev, načine in možne predlagatelje presojanja pred komisijo. Če posameznik ali organizacija zaprosi komisijo za mnenje in predloži informacije ter gradivo, bi bilo nujno oblikovati postopek z roki, načini odločanja komisije o zadevi, da bi se lahko dobronamerne osebe izognile neprijetnemu vpletanju v korupcijske odnose. V nasprotnem primeru bodo posamezne osebe zgolj pošiljale informacije na komisijo in ne bodo imele nobenega zagotovila, da bodo lahko dobile uradno mnenje komisije o posamezni zadevi. Namreč, prva alinea 13. člena poslovnika določa, da komisija sprejema načelna mnenja o tem, ali določeno ravnanje ustreza definiciji korupcije iz omenjenega zakona. Po našem mišljenju zakon ne določa takšnih pristojnosti komisiji, ki sicer opravlja naloge, ki so opredeljene kot sistemsko analitične naloge in so opredeljene v 16. členu zakona. Komisija opravlja tudi koordinativne naloge, ki so opredeljene v 17. členu zakona o preprečevanju korupcije. Sodeluje s podobnimi organi v drugih državah in organih mednarodnih integracij ter mednarodnimi nevladnimi organizacijami s področja preprečevanja korupcije. V 18. členu opredeljuje tudi svetovalno-izobraževalne naloge komisije. Res pa je, da drugi odstavek 30. člena poslovnika določa: »Mnenja komisije iz prve alinee nimajo pravnih ali materialnih posledic.« Vendar smo prepričani, da temu ni tako. Nemogoče bo preprečiti posledice mnenja komisije za nekega posameznika ali organizacijo, katere ravnanje bo predmet sprejemanja načelnega mnenja komisije, ali ustreza definiciji korupcije iz zakona o preprečevanju korupcije. Pri tem pa ostaja postopek pred komisijo pravno povsem nedodelan in ne omogoča pravičnega postopka. Lahko si predstavljamo, kakšne bodo posledice za osebe, katerih ravnanje bo komisija opredelila kot koruptivno. Niti zakon o preprečevanju korupcije niti poslovnik ne predvidevata možnosti pritožbe. V takšnem primeru gre gotovo za močno nevarnost kršenja človekovih pravic. Ravno pri delu dosedanjega urada smo bili priče podobnemu ravnanju njegovih predstavnikov, ki so prek medijev posameznike oziroma njihova ravnanja označevali kot koruptivna, potem pa se je pred sodiščem izkazalo, da temu ni tako. Takšno početje je treba preprečiti, saj izjava državnega organa, da je neko dejanje koruptivno oziroma da ustrezna definiciji korupcije, ki je opredeljena v nekem zakonu, pomeni izrek moralne obsodbe, ki bo vsekakor imela pravne, pa tudi materialne posledice. Takšnim mnenjem bodo zagotovo sledile tožbe pri pristojnih sodiščih in povzročitev nepopravljivih krivic. Kot sem že omenil, bi za izvajanje takšnih pristojnosti morali spremeniti zakon o preprečevanju korupcije, v poslovniku opredeliti celo poglavje o postopku odločanja komisije, ki bi moralo vsebovati naslednje določbe: opredelitev možnih pobudnikov odločanja, postopek odločanja komisije, vrsto odločitev, ki jih sprejema komisija, zaščito predlagateljev za presojo pred komisijoo posamičnih zadevah, roke za odločanje komisije, način objave odločitev komisije, način obrambe, pritožbeni postopek, pritožbene ustanove oziroma sodno varstvo. V Slovenski ljudski stranki se zavzemamo za čim hitrejši začetek delovanja komisije, vendar smo prepričani, da morajo biti pravni predpisi, ki urejajo njeno delovanje, brez najmanjše sence nezakonitosti. Njeno delovanje bo močno posegalo v pravice posameznikov in organizacij, zato bi njen napačen začetek oziroma ponavljanje napak iz dosedanjega dela urada za preprečevanje korupcije predstavljalo hud udarec boju proti korupciji, ki je po našem mnenju vedno hujši problem na Slovenskem. Naše mnenje temelji na domačih in tudi mednarodnih raziskavah, ki nas še vedno uvrščajo med sorazmerno čiste države vendar skrbi trend naraščanja korupcije, še posebej, ker postaja vedno večja ovira gospodarskega razvoja. Prepričani smo, da vlada ne stori dovolj, da bi odpravila pojave korupcije, klientelizma in nepotizma. Res je, da smo v državnem zboru v zadnjem času kar nekajkrat obravnavali tovrstne pojave in da velikokrat poslušamo očitke o zlorabah le-teh. Raziskave o zaznavah korupcije kažejo, da je ujetost gospodarstva in nadzornih ustanov tržnega gospodarstva do vlade in vladajočih političnih strank še vedno velika. Podjetja se še vedno poslužujejo podkupovanja v odnosih z državami tudi v Sloveniji, kar jasno kaže, da se tudi Slovenija ni lotila tega problema zadostno in celovito. Zadnje poročilo svetovne banke namreč kaže rahlo povišanje te zaznave v primerjavi s prejšnjimi merjenji. Raziskava kaže, da so najbolj ogrožena manjša in novoustanovljena podjetja, ki morajo pogosteje plačevati podkupnine v večjem obsegu v primerjavi z velikimi podjetji in tistimi v državni lasti. Raziskava tudi jasno dokazuje, da korupcija, še posebno v ujetosti podjetij do države, ogroža poslovanje podjetij in stanje v Sloveniji se slabša, kar vedno bolj zaznava tudi javnost. S takšno popotnico bo Slovenija le težko uresničevala zastavljene razvojne strategije, ki vse temeljijo na visokem razvojnem konsenzu, brez politično privilegiranih in brez posameznikov, ki bodo morali plačevati več, da bodo lahko preživeli. Prepričani smo, da so razprave o korupciji še vedno potrebne in da bo treba tudi na novo vrednotiti obdobje tranzicije s poudarkom na pojavih korupcije, razvojnih zmožnostih privatiziranih podjetij. Najpomembnejša ugotovitev omenjene raziskave za Slovenijo je torej, da naraščajo primeri korupcije v poslovnem svetu in da gre očitno za znak, da se splošna protikorupcijska klima slabša in ne boljša. Naša ocena je, da predlagani poslovnik ne daje dobre podlage za delo komisije in da je potrebno vse naštete predloge uvrstiti v poslovnik, ga ponovno obravnavati na seji državnega zbora in sprejeti da bo omogočil kvalitetno delo Hvala lepa.
Hvala lepa. Dovolite samo za opozorilo ostalim, tudi zaradi tega, ker vaše stališče je šlo na poslovnik, kateremu danes ne bojmo dajali soglasja. Komisija je vložila prvi izvod poslovnika 19.8., zakonodajno-pravna služba državnega zbora je pripravila opozorila in komisija je na podlagi opozoril z dne 30.8. vložila poslovnik, ki ne vsebuje več določil o poligrafih in tako naprej. Tako. Ker ste vi citirali 46. člen in poligraf, sem seveda ocenila, da govorite o poslovniku, ki ni več aktualen. Torej, tudi za ostale: 30.8. je torej bil predložen poslovnik tudi matičnemu delovnemu telesu in to je tisti, kateremu dajemo soglasje. Izvolite, gospod Rokavec.
Gospa predsedujoča, jaz sem že uvodoma povedal, da seveda predstavljam pripombe, ki jih je osvojila zakonodajno-pravno služba in tudi naše pripombe na že izdelan novi predlog poslovnika. Samo toliko, ker ste seveda vi komentirali mojo predstavitev, želim, da tudi sam potem komentiram vaše ugotovitve. Hvala lepa.
Nisem komentirala. Jaz samo želim preprečiti, da še kdo ne bi slučajno pomotoma se opredeljeval do poslovnika, h kateremu danes ne dajemo soglasja, ker imamo nov poslovnik. Stališče Slovenske demokratske stranke bo predstavil gospod Rudolf Petan. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani. Pri tematiki preprečevanja korupcije se je zgodilo tisto, kar smo v SDS ves čas ugotavljali in tudi opozarjali, zgodila se je nikoli dokončana zgodba. Vedno nekaj manjka. Komisija za preprečevanje korupcije pa nima vseh orodij za delo, vedno manjka "kakšen zob", se pravi, je tiger brez vseh zob. Pa gremo lepo po vrsti. Pred skoraj letom smo obravnavali zakon, ki naj bi tako rekoč ukinil dotedanji urad za preprečevanje korupcije, ki je bila organ v sestavi vlade, informirali nov organ, to je komisijo, ki je bil kot samostojen organ, kar bi naj bila garancija neodvisnosti brez vmešavanja izvršilne oblasti. Slaba stran takšnega pristopa pa je, da je nekaj časa zaradi formiranja neoperativen. Torej, ga tako rekoč ni. Zato smo v SDS zagovarjali pristop da je osnova stari urad, ki ga reorganizacijo preuredimo, zadolžimo, da pripravi poslovnik in če je potrebno kadrovsko popolnimo, vendar je organ ves čas operativen. Vladajoča večina je temu nasprotovala in izglasovala vsebino za prekinitev dela starega urada in formiranje novega. Naslednja stopnja je bila kadrovska popolnitev in ker eden od udeležencev ni predlagal člana, je bila komisija "out". Ko se je to zgodilo, pa je šele popolnjena komisija pripravila poslovnik, ki je pred nami, kajti brez dokumenta ni mogoče delati zares. Tisti prvi dokument pa je bil tako rekoč raztrgan od zakonodajno-pravne službe. V parlament je tudi zaradi izredne seje prišel novi dokument. In sedaj še o proceduralni zadevi. Če opozicija ne bi zahtevala izredne seje, se lahko vprašamo, kdaj bi lahko sprejemali, potrjevali ta poslovnik. Postavlja se vprašanje, do kdaj bi bili brez organa za boj proti korupciji. Ta organ, komisija sploh ne bi delala. Če se vrnem na prejšnjo ugotovitev, bila bi "brez zob". Minil bi daljši čas, kokomisija sploh ne bi delala, tako rekoč je ne bi imeli. Če bi bil sprejet predlog Slovenske demokratske stranke o kontinuiteti dela, ne bi bilo praznega teka, vendar niste nas poslušali, hoteli ste svoje, delali ste po svoje in sedaj je, kar je. Pri tem bi se lahko spomnili Churchilla, ki je dejal, da če nekaj nočeš urediti, potem pa ustanoviš komisijo. In še enkrat vas želim spomniti, da smo vas v bistvu v opoziciji še enkrat več rešili in da ne bomo brez organa za preprečevanje korupcije. Po vaše bi trajalo vsa še pol leta, da bi kompletirali komisijo, ker ne bi imeli seje. V SDS smo vseskozi nasprotovali takemu nerodnemu in zamudnemu postopku, ki je že v osnovi tako zasnovan, da je neoperativen in to dolgo časa po formiranju. Zato ta predlog poslovnikane moremo podpreti. Po drugi strani pa se zavedamo, da je poslovnik potreben takemu organu, tudi če je komisija, upam, da ne bo čisto "brez zob", zato v SDS tudi ne bomo nasprotovali in ne bomo proti, imamo pa seveda kup pomislekov in pripomb; ali drugačepovedano, če ste zakon sprejeli brez nas, brez da bi poslušali sedaj že potrjene argumente, potem stvar izpeljite do konca in brez nas. Mi se bomo vzdržali pri odločanju. Hvala.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov bo predstavil gospod Miran Potrč. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovane gospe in gospodje. Mi vemo, da je na dnevnem redu odločitev državnega zbora o tem, ali daje soglasje ali ne k poslovniku za delovanje komisije za preprečevanje korupcije v skladu z zakonom, ki smo ga sprejeli; vemo, da govorimo o poslovniku z dne 30.8.2004 in sodelovali smo na matičnem delovnem telesu, na katerem smo ugotovili,da je na podlagi tehtnih pripomb in mnenj zakonodajno-pravne službe pripravljeno novo besedilo poslovnika, ki je v celoti povzelo vse pripombe, stališča in sugestije, ki jih je oblikovala zakonodajno-pravna služba. Torej je njen predstavnik na seji matičnega delovnega telesa odbora za notranjo politiko, izrecno povedal oziroma povedala. Da bi lahko začeli uresničevati sprejeti zakon, da bi dobili potrebna orodja in možnosti za uspešnejšo aktivnost v protikorupcijski borbi v Sloveniji, je prav, da ta poslovnik sprejmemo. Naš predlog je torej, da ga sprejmemo v besedilu, kakor je predložen, ker tudi druge možnosti nimamo, in da damo podlage za začetek dela protikorupcijske komisije. Jaz verjamem, da bo komisija za preprečevanje korupcije tudi v skladu s poročili, ki jih mora dajati o svojem delu državnemu zboru, lahko pravočasno in sproti ocenili, ali v poslovniku eventualno so pomanjkljivosti, ki otežujejo njeno delovanje, nas o tem obvestila in predlagala ustrezne spremembe in dopolnitve poslovnika. Vse drugo je seveda mogoče, vendar menim, da je, bi rekel, zelo dvolična tista poza, ki po eni strani govori o tem, da v Sloveniji ni pripravljenosti delovati proti korupciji, in ki hkrati onemogoča, da bi opredelitve, da bi se učinkovita borba proti korupciji začela, sprejele, stalno sproti postavljajo pod vprašaj in onemogočajo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Slovenske nacionalne stranke bo predstavil gospod Bogdan Barovič. Izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Kolegice, kolegi. Še en dokaz dobrega dela vseh nas ne glede na politično barvo v včerajšnjem in današnjem dnevu. Dovolite mi, da v imenu Slovenske nacionalne stranke predstavim pač še enkrat stališča in dejstva, ki držijo. Poudarjam, dejstva in stališča, ki držijo. Koncem lanskega leta je bil sprejet zakon o preprečevanju korupcije. V Slovenski nacionalni stranki smo takrat odkrito in pošteno povedali, da je, prvič, zakon pozen in, drugič, da je zakon pravzaprav poslovnik. Dejstvo je, da je korupcija Guliver, velikan v deželi slovenskih Liliputov. Če ne verjamete, vam dam dokaz, izjava gospoda Boštjana Penka: "Korupcija je resen problem. Resnost stanja je mogoče pojasniti z vrstami korupcije, ki se pojavljajo v Sloveniji, odvija se namreč na visokih nivojih." To so dejstva in dokazi, argumenti, o teh govorimo. Rekel sem komaj koncem leta 2003. V začetku letošnjega leta je bila sprejeta resolucija o preprečevanju korupcije. Slovenska nacionalna stranka je izrazila pri sprejemu resolucije negativno stališče, ampak to ni bila samo Slovenska nacionalna stranka - argument in dokaz. Zakonodajno-pravna služba državnega zbora Republike Slovenije je natančno proučila resolucijo in v osnovi jasno opozorila predlagatelja, to je vlado Republike Slovenije, da resolucija predstavlja zgolj akt, ki ni pravne obvezujoče narave, predstavlja le politične usmeritve in zakonodajno-pravna služba je predlagala, da naj bi resolucija dobila skupno zakonsko osnovo in moč zakonsko, se opravičujem. Zakonodajno-pravna služba je opozorila na cel kup nejasnosti in napak, na številna neskladja, na neusklajenost z zakonom o preprečevanju korupcije. Opozorila je, da je pojem korupcije v resoluciji drugačen drugače obravnavan kot v zakonu o preprečevanju korupcije. To so dejstva, argumenti. Prav tako je opozorila, da so naloge komisije, to je bistvo, za preprečevanje korupcije v resoluciji drugače - poudarjam drugače - opredeljene kot v zakonu. To so dejstva argumentirana, ki jih ima zakonodajno-pravna služba. Hitenje; hitrost ubija, ampak priznanje, da korupcija v Sloveniji je in da obstaja in da je treba zanjo nekaj narediti, ali dejansko proti korupciji ali pa so to -, uporabljal bom besede, ki jih je, pač, vladajoča koalicija uporabljala v preteklih dneh - eni izmed prefinjenih načinov volilne kampanje. Žal. Korupcijo poznamo dolgo časa, vse skupaj se je začelo koncem lanskega leta in sedaj je doseglo višek. Hitrost ubija. Slab zakon - slaba resolucija. Ugotovitev, ne naša, ne opozicije, Slovenske nacionalne stranke, ne opozicije kolegov na desni strani - zakonodajno-pravne službe! In kakšna je ugotovitev zakonodajno-pravne službe, in tudi matičnega delovnega telesa ob obravnavi poslovnika, ki mora biti?Spet hitimo. Ugotovitev je naslednja. Besedilo naj bi bilo nesprejemljivo. Ugotovitev: vprašanje, kaj sploh se lahko še stori, da bi bil poslovnik sploh sprejet? Kako slabo je poslovnik napisan, pa je parlamentarna zakonodajno-pravna služba opisala na večstraneh, in se tiče skoraj polovice členov. Konkretno argumentirano. Zakonodajno-pravna služba je opozorila, da je v poslovniku veliko nepravilnosti in pomanjkljivosti. Vrsta členov je nepotrebnih, ker so predlagane rešitve v poslovniku že tako ali tako predlagane v samem zakonu o preprečevanju korupcije. Sporno določilo omenja v delu, po katerem komisija sama določa vsebino izrazov, če ti že niso opredeljeni v veljavnih predpisih. Zakonodajno-pravna služba državnega zbora opozarja, da dolžnost varovanja vojaških ali uradnih tajnosti odveže organ, ki je to zavezo dal. Po predlogu poslovnika naj bi bil namreč organ to dolžan storiti. Parlamentarni pravni službi je sporen tudi člen, po katerem bi lahko predsednik komisije zadrževal ali zadržal veljavno odločitev komisije, če bi ugotovil, da bi njena izpolnitev utegnila povzročiti škodljive posledice. Mislim, da nihče v tej dvorani ne more oporekati mojim besedam: niti člani odbora za notranjo politiko, niti kolegice in kolegi v tem državnem zboru. Veste, težko je biti v opoziciji, kot je Slovenska nacionalna stranka, ki pravi, da korupcija je, to je dokazano, in treba se je proti njej boriti. In potem vlada odreagira tik pred zdajci z zakonom, ki je slab. Dokazano, argumentirano. Z resolucijo, ki je celo v neskladju z zakonom, dokazano, argumentirano. Še enkrat: dokazano, argumentirano. In s poslovnikom, ki je še enkrat dokazano, argumentirano s strani zakonodajno-pravne službe slab. In sedaj kot predstavnik Slovenske nacionalne stranke bom rekel: vse je slabo, mi poslovnika absolutno ne bomo podprli, ker je hitenje, ker je pisanje na pamet in ker je dokazljivo, da je slab. In potem bo očitek, saj ste vendar vi tisti, ki najbolj opozarjate na korupcijo. In vi ste tisti, ki govorite, da je treba korupcijo ukiniti, zmanjšati, preprečevati. Šahisti vedo, da se temu reče, ne vem, mislim, da pat pozicija. Ja, vemo, da v pravni državi imamo ustavo, zakone, resolucije in vse podzakonske akte, ki spremljajo in usmerjajo dogajanje. Ampak vprašam se, kaj je bolje, imeti slab zakon, slabo resolucijo, slab poslovnik, pa reči, ja, nekaj smo le naredili, naredili pa nismo nič. Zakaj ne? Dejstva so, imamo zakon, ki velja, imamo resolucijo, ki velja, in najbrž bomo imeli poslovnik, ki bo veljal. Ja, ampak, kolegice in kolegi, imamo tudi še korupcijo, ki pa ostaja. In te korupcije s sprejemom zakona, resolucije in poslovnika, in ko si bomo dali roke, hvala, brez zamere, kar se je zgodilo, se je zgodilo, in bomo odšli, nekateri bomo ostali ali bodo ostali, da ne bo zamere, drugi ne. Kaj smo naredili? Nič. Korupcija pa je. Se opravičujem, povem iskreno, kar misli Slovenska nacionalna stranka. Smo za absoluten boj proti korupciji. Smo za absolutno pravno formo – imejmo zakon, imejmo resolucijo, imejmo poslovnik! Brez poslovnika komisija delati ne more. Tudi komisija je v škripcih, sem prepričan, ker sama ve, da je poslovnik slab, da je na hitro, kot pravimo v Trbovljah, "skup zmetan". Če je na hitro »skup zmetan«, pa če se da še popraviti, dajmo poslovnik popraviti. Dajmo ga! Ampak da bo začela vendar komisija delati. Zato v Slovenski nacionalni stranki poslovniku ne bomo nasprotovali, podprli ga pa tudi ne bomo. Naš cilj je korupcijo začeti preganjati na zakonskih osnovah; te pa naj bodo pravočasno vzpostavljene in kvalitetne. Najbržbo tako kot drugod za to zadolžen naslednji sklic državnega zbora.
Hvala lepa. Stališče poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil gospod Dušan Vučko. Izvolite.
Spoštovana podpredsednica, hvala za besedo. Kolegice in kolegi, spoštovani predsednik komisije! V poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije soglašamo s poslovnikom komisije za preprečevanje korupcije. Med drugim tudi zato, ker zakonodajno-pravna služba na tekst, ki mu danes dajemo soglasje, nima nobenih pripomb. Interpelacija o delu vlade med drugim zatrjuje, da se v Republiki Sloveniji prek vseh meja razraščata korupcija in klientelizem in da vlada ni pripravljena in ni storila nič, da bi se tovrstne družbene nepravilnosti izkoreninile. Poudariti je treba, da je ravno ta vlada v tem mandatu storila praktično vse in dogradila sistem preventivnih in represivnih, med drugim tudi zakonodajnih ukrepov na področju boja zoper korupcijo, ki je primerljiv s tistimi v najbolj razvitih državah. Leta 2001 je bilo ustanovljeno posebno delovno telo vlade - urad za preprečevanje korupcije, zato seveda ne more biti ustanovitev tega urada del predvolilne kampanje. Sprejeta sta bila v tem državnem zboru dva ključna protikorupcijska dokumenta: zakon o preprečevanju korupcije in nacionalna strategija, resolucija o preprečevanju korupcije v Republiki Sloveniji. Omeniti je treba še zakon o spremembah in dopolnitvah kazenskega zakonika, ki je bil dopolnjen na ta način, da se je opis korupcijskih kaznivih dejanj razširil in za tovrstna kazniva dejanja so bila tudi zvišanja zagrožene kazni. Z zakonom o preprečevanju korupcije smo ustanovili nov organ, komisijo za preprečevanje korupcije, ki je po zakonu zadolžena za izvajanje vseh ukrepov na področju preprečevanja konfliktov interesov in zagotavljanje integritete v javnem sektorju ter z resolucijo in zakonom zadolžena tudi za uresničevanje nacionalne strategije. Po naši oceni so na ta način izpolnjeni vsi pogoji za celovito delovanje države v postopku preprečevanja in zatiranja korupcije. Precejšen delež k oblikovanju sistema ukrepov za boj proti korupciji je prispevala tudi poslanska skupina LDS. Pri obravnavi zakona o preprečevanju korupcije je poslanska skupina LDS predlagala dopolnilo, s katerim je uzakonila prepoved poslovanja članom, poslovodnih in nadzornih organov v javnih podjetjih, zavodih, agencijah in skladih. S poslovnimi subjekti, v kateri je poslovodja ali član nadzornega organa oziroma njegov družinski član posredno ali neposrednoimetnik poslovnega deleža delnic oziroma drugih pravic. V zvezi s tem smo predlagali, in državni zbor je to sprejel, da so pogodbe, ki so bile sklenjene v nasprotju s to določbo, nične. Med drugim je bil na naš predlog oblikovan in sprejet amandma k 6. členu novele kazenskega zakonika iz letošnjega leta, s čemer je bila vzpostavljena možnost, da tisti, ki vodijo, upravljajo, zastopajo ali nadzorujejo opravljanje dejavnosti neprofitnih združenj, kazensko odgovarjajo za določena kazniva dejanja, ki so tipična pri opravljanju gospodarske dejavnosti. Še bi lahko naštevali, vendar se mi zdi pomembneje, da si pogledamo, kaj je v zvezi s prej navedenimi pravnimi akti prispevala opozicija. Ni moč trditi, da nič in da pri sprejemu teh aktov, dokumentov ni sodelovala. Je pa zanimivo in tudi ni nepomembno: pri sprejemanju zakona o preprečevanju korupcije so nasprotovali ustanovitvi komisije za preprečevanje korupcije kot posebnega povsem neodvisnega, samostojnega državnega organa ter namesto komisije zagovarjali poseben urad, ki bi bil ustanovljen in bi tudi deloval v okviru in pod nadzorom vlade. Po tej rešitvi se, izgleda opoziciji kolca še danes. To mene preseneča. Mislim, da smo ob sprejemu tega zakona to dilemo presegli. V poslanski skupini LDS ocenjujemo, da je ta rešitev ustrezna. V nadaljevanju so na to temo sklicali izredno sejo, o problematiki korupcije, klientelizma in pranja denarja, na kateri so predstavili podatke o posameznih poslovnih dogodkih brez dokazov, izvedli na nek način po naši oceni nedopustno diskriminacijo nekaterih uspešnih slovenskih podjetij ter potem mimo zakona o parlamentarni preiskavi poskušali državni zbor preoblikovati v preiskovalni komisiji in glede na izrečene obsodbe morebiti celo v sodišče. V tem kontekstu bi se našlo še kaj, vendar dovolite, da preidem k poslovniku. Poslovnik je organizacijski akt in ocenjujemo, da je dober. V tem poslovniku je jasno določeno: organizacija komisije, način dela, pristojnosti in pooblastila predsednika. Bojimo pa se, da bomo danes zopet doživeliposkuse opozicije, da bi prikazala vsa naša prizadevanja kot brezpredmetna in brezplodna. Sami se s tem ne strinjamo, politika je storila, kar je morala in kar je v njeni moči. Sedaj so na vrsti državni organi, tisti, ki so pooblaščeni za odkrivanje in pregon teh dejanj, in da pristopijo k izvajanju ukrepov, ki jih predvideva nacionalna strategija. In poslovnika, h kateremu danes dajemo soglasje, ta omogoča komisiji za preprečevanje korupcije, da končno prične s svojim delom. Sedaj je na vas gospodje iz komisije, da zavihate rokave in se lotite dela. Hvala.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Nove Slovenije bo predstavila gospa Majda Zupan. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani. Zakon o preprečevanju korupcije veže začetek delovanja komisije za preprečevanje korupcije na sprejem poslovnika. Če ne bi bilo te izredne seje, kaže, da vladajoča koalicija ni imela namena, da bi sklicala sejo in na ta način omogočila, da bi se poslovnik sprejel in da bi komisija lahko začela delati. Predsednik, namestnik predsednika in člani komisije so z izvolitvijo zadnjega člana bili imenovani že v drugi polovici julija. Komisija naj bi bila nov samostojni državni organ, ki bo odločala kolektivno, vendar ob odsotnosti preiskovalnih pooblastil, zato naj bi bile s poslovnikom zagotovljene doslednosti pri podajanju predlogov za uveljavljanje vseh oblik odgovornosti in njihovega upoštevanja v primeru kršitve in druge pozitivne zakonodaje in v primeru neuresničevanja resolucije. Tako je zapisal predlagatelj oziroma komisija. Komisija naj bi imela posebno moralno težo in vrednost in naj bi predstavljala zgled za delovanje vseh državnih organov, zato je predlagatelj tudi želel zagotoviti integriteto delovanja komisije in vseh njenih zaposlenih tudi s preventivnim poligrafskim testiranjem tako javnih uslužbencev kot tudi funkcionarjev. Vendar pa je bil potem ta člen izpuščen, ker nima zakonske podlage. Menimo, da bo brez pooblastil ta komisija kot papirnati zmaj, ki bo lahko le mahal s svojim repom, korupcija, ki pa se zajeda kot zlo v našo družbo, pa bo šla naprej svojo pot, kljub zakonu, kljub resoluciji, ki kot spisek želja ima značaj akta, ki je političen in nima pravnih učinkov. Na prvotni predlog poslovnika je dala zakonodajno-pravna služba kar precej pripomb. Pripravljavci poslovnika, to je, komisija za preprečevanje korupcije, je že pred obravnavanjem na matičnem odboru spremenila in dopolnila prvotni predlog, pri čemer je upoštevala v večini primerov pripombe zakonodajno-pravne službe in kot povedano pa je odpravila tudi tisti znameniti 46. člen, ki se je nanašal na preventivno poligrafsko testiranje uslužbencev in funkcionarjev. V naši poslanski skupini smo bili že ob sprejemanju zakona o preprečevanju korupcije skeptični do ustanovitve neodvisnega in samostojnega organa, to je do komisije. Bojimo se, da bo to še ena komisija v vrsti komisij, ki ne bo imela kaj prida, možnosti za ukrepanje. Že takrat smo namreč menili, da bi bilo treba veliko več narediti na področju pregona. Policija, tožilstvo in sodišče bi morali na tem področju odigrati ključno vlogo. Menimo, da bi bila potrebna večja strokovna odgovornost znotraj organov, večji nadzor, manjša prosta presoja postopkov, jasnejše opredelitve in pa razmejitev področja politike. Takšna komisija s petimi funkcionarji bo zahtevala veliko število ljudi, ki jo bodo morali servisirati, in s tem bodo potrebni tudi dodatni stroški, ki pa še niso predvideni za naslednje leto. Ali bo ta noviteta v našem sistemu, ki naj bi služila tudi kot vzor drugim javnim in zasebnim institucijam, kot so zapisali predlagatelji, odigrala uspešno svojo vlogo, je veliko vprašanje. Vzor državljankam in državljanom bi morali biti vsa država uprava s svojimi uslužbenci in funkcionarji, pa je vse skupaj precej daleč od tega, da ne govorim tudi o etičnosti in politični higieni tudi v državnem zboru. V naši poslanski skupini predlogu poslovnika sicer ne bomo nasprotovali, ker se zavedamo, da komisija le mora začeti delati, če je že v zakonu določena. Prav kmalu namreč bodo volitve in zaradi njih bo potreben tudi nadzor glede nezdružljivosti funkcij in nad premoženjskim stanjem poslancev in ministrov. Zaradi tega, kot povedano predlogu ne bomo nasprotovali, ne bomo ga pa tudi podrli. Hvala lepa.
Hvala lepa. In še zadnje stališče, to je stališče poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije, ki ga bo predstavil gospod Franc Lenko. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Pozdravljeni predsednik komisije, spoštovane kolegice in kolegi. Odločen boj proti korupciji, ki se pogosto prepleta z bojem proti nezakonitem opravljanju javnih funkcij, je na splošno pogosto izražena želja v mnogih dokumentih tako v domači zakonodaji kakor tudi v mednarodnopravnih dokumentih. Korupcijski delikti so podrobneje opredeljeni s kazenskim zakonikom ter zakonom o preprečevanju nasprotja interesu in omejevanju korupcije, ki predstavlja podlago za preventivno delovanje na področju, ki v praksi in to ne samo pri nas povzroča nemalo preglavic in splošno nezaupanje državljanov tako v javni instituciji kakor tudi v ostale subjekte na trgu. Predvsem moteča je korupcija tudi z ekonomskega vidika, saj denar odteka na stranpoti, zmanjkuje pa ga za investicije ali morda celo za preživetje posameznih podjetij. Prav, zaradi tega oziroma zaradi preprečevanja takšnih nezaželenih pojavov zakon predvideva ustanovitev komisije za preprečevanje korupcije, ki predvideva ustanovitev novega, posebnega in samostojnega državnega organa, ki bo zadolžen za izvajanje določb iz zakona. Le ta namreč zavezuje, da komisija prične z delom, ko so imenovani predsednik, namestnikpredsednika in člani, ter da je sprejet poslovnik. Glede na to, da so vsi člani komisije že imenovani, je za pričetek delovanja potrebna samo še potrditev poslovnika s strani državnega zbora. V poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev podpiramo sprejem tega poslovnika, vendar smo imeli resne pomisleke na tiste člene in rešitve, na katere je kasneje opozorila tudi zakonodajno-pravna služba državnega zbora in so bila vključene v dopolnjen in spremenjen predlog poslovnika, ki ga je sprejelo matično delovno telo, odbor za notranjo politiko, in je sedaj pred nami. Radi bi poudarili še enkrat, in to na tem mestu, da se nam zdi absolutno nesprejemljiva rešitev, ki jo je v prvotnem predlogu predvideval poslovnik, to je uvedba preventivnega poligrafskega testiranja kot metoda preverjanja integritete zaposlenih v komisiji. Predlog je namreč vseboval določbo, da v primeru, če zaposleni zavrne poligrafsko testiranje, to pomeni kršitev delovnih obveznosti ter temu primerne sankcije. S ciljem čimprejšnjega pričetka dela komisije in glede na popravljen in tako sprejemljiv predlog tega poslovnika - ga bomo v poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev tudi podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sedaj prehajamo na razpravo poslank in poslancev. K besedi vabim gospoda Janšo. Izvolite.
Torej, zelo značilno je, da na eni zadnjih sej v tem mandatu sprejemamo poslovnik komisije za boj proti korupciji, čeprav bi morala ta komisija ali pa čeprav bi se morala oblast s tem pojavom spopadati od samega začetka. In nekaj podobnega je bilo tudi najavljeno v začetku mandata. Vsaj večja transparentnost je oblastna koalicija vseskozi obljubljala. Potem so bili neki zapleti s tem vladnim uradom za boj proti korupciji, prišlo je do nekaterih nepredvidljivih potez in potrebno je bilo prestrukturiranje. Na očitke o tem, da se korupcija in klientelizem v Sloveniji razraščata, je, kot je rekel že moj poslanski kolega Petan, oblast odgovorila po churchillovsko. Se pravi, če nekega problema nočeš rešiti, če se ga nočeš lotiti resno, potem ustanovi komisijo. In dobili smo komisijo za boj proti korupciji. Kdo pa verjame, da bo ta komisija kaj naredila? Oprostite, to je sam nek dodaten strošek; imamo tožilstva, imamo policijo in kriminalistično policijo, imamo sodišča. Ti organi bi morali delati, namesto da kopičijo sodne zaostanke in da spisi padajo iz omar tožilcem. Ob tem, seveda, vsi dobivajo mastno plačo. Sedaj se ustanavlja neka komisija, zato da se ustvarja občutek, kot da oblast nekaj dela in da se bori proti korupciji. Ta poslovnik pred nami, če ga sprejmemo ali če ga ne sprejmemo - učinek bo popolnoma enak. To je pesek v oči, megla v času pred volitvami. Za vsak slučaj, no, če bi se pa slučajno na volitvah kaj obrnilo, pa se tudi ta komisija popolnjuje z ljudmi, ki sedanjih oblastnikov zagotovo ne bodo nadzirali. Čisto slučajno je pred kratkim zarazrešitev s funkcije občinskega svetnika v Cerknem zaprosil gospod Marko Hvala, češ da s 1.9., se pravi z današnjim dnem, odhaja na delo v komisijo za preprečevanje korupcije. Gospod Hvala je bil direktor Avtoprevoza v Idriji, ko je šlo podjetje v stečaj potem je seveda dobil službo na zavarovalnici Triglav v Idriji [[baje se še vedno vozi z avtom od zavarovalnice Triglav, morda danes ne več, danes naj bi nastopil službo v komisiji za boj proti korupciji]] . Toda pomislite, ta gospod Marko Hvala je bil svetnik Liberalne demokracije v Cerknem, znan funkcionar Liberalne demokracije v Cerknem; danes je nastopil službo v komisiji za boj proti korupciji. Si predstavljate, da bo gospod Marko Hvala iz Liberalne demokracije zdaj preganjal, recimo, gospoda Anderliča iz Liberalne demokracije, če bosta pa skupaj sedela, najbrž, na nekem sestanku LDS, v takšni ali drugačni kombinaciji. Saj to je farsa, no! Zakaj mečete pesek v oči ljudem in trošite denar davkoplačevalcev? Vsa razprava je potekala zdaj o nekem poligrafu, ali ga uporabiti ali ga ne uporabiti. Mislim, prav značilno je bilo, kot da bi bila to glavna stvar, kot da je to neka zanimivost, če nekoga, ki je obremenjen z raznimi poligrafi in prisluškovanji, daste za predsednika komisije, potem se ne čudite, da bo predlagal takšne stvari v poslovnik. Ampak zadeva se je napolnila s političnimi kadri in zdaj naj bi ti nadzorovali korupcijo v tej državi. Smešno, no!
Hvala lepa. Gospod Bajuk, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, spoštovana gospa. Slišimo, odločamo, govorimo, a vendar se ključne stvari ne zgodijo. Pred meseci sem bral v Financah, da so Slovenske železnice prodajale na nek čuden način neke lokomotive, in sicer tako, da je kupec [[to so železnice v Milanu]] menda plačal dvakrat več za to, kot pa so Slovenske železnice dobile. Potem sem malo spraševal, se malo pozanimal, kako bi ta stvar morda bila, in sem slišal, da dejansko obstaja neka ovadba. Da je urad, ki mu zdaj predseduje tu prisotni gospod predsednik komisije za preprečevanje korupcije, za to stvar že vedel; da je za to vedel tudi gospod predsednik vlade; da je za to vedel minister za promet in zveze. A vendar se ne zgodi nič! Zanimiva zadeva! Trinajst lokomotiv, to ni veliko, prodali smo jih, ker jih pač ne uporabljamo. Upam, da je bila pametna zadeva - naj bi šlo po tržni ceni. Tržna cena je to, kar so plačali v Milanu, Slovenske železnice so pa dobile 7,2 milijonov evrov manj. Potem pa še malo sprašuješ, baje smo prodali enemu podjetju, ki je nastalo pred kratkim v Italiji praktično čez noč in ima deset tisoč evrov kapitala. Zanimivo, vsi vedo, slovensko časopisje piše, mi pa se gremo poslovnike. 7,2 milijona evrov, spoštovane kolegice in kolegi, je pa vsaj 150 neprofitnih stanovanj na slovenskem podeželju. Ali ne bi bilo zanimivo, da bi enkrat v naši državi začeli s konkretnimi stvarmi? Veste, ni tako pomembno - no hvala bogu, zdaj je že odločeno, da ne bomo na kable navezali ene pa druge funkcionarje. Veste, kaj? Barabe je treba dati za zapahe.Ja tako bomo začeli, ne pa s poslovniki. In spoštovani gospod direktor, vi o tej stvari baje veste. Obstaja človek, ki mi je zagotavljal, da predsednik vlade to ve od meseca marca tega leta. In kaj se je zgodilo? Še en poslovnik! In ne vem, morda ga bomosprejeli, morda ne, ampak spoštovani, kolegice in kolegi v Sloveniji se ne bo nič zgodilo prek poslovnikov takrat, ko bomo resnično barabe dali za zapahe in sedem milijonov evrov vrnili. Če vam niso všeč neprofitna stanovanja, pa izgleda, da vam niso, ker obljubljali ste, da jih boste naredili veliko, potem pa manj - morda bi pa to bil lušten začetni kapital za slovensko knjižnico, za narodno knjižnico ali kakšen dodatek za tisto bolnico, ki jo dr. Keber obljublja in zdaj v predvolilnem obdobju bomo pa začeli. Kaj pa če bi začeli delati tako, da bi pri nas na slovenskem enkrat poštenost obveljala ? Veste kaj - mislim, da se bo obrestovalo. Ker ta naša država na način, kot se dela s sredstvi, ki nam jih ljudje zaupajo, pa res izgleda kot en počen lonec, inseveda samo nekateri imajo skodelico dol postavljeno, da bo ja kaj pricurljalo. Dokler ne bo odgovora, kam je šlo tistih 7,2 milijona evrov, ki so železnice v Milanu plačale za te lokomotive slovenske - prosim vas nikar se ne hvaliti, kako uspešna je uprava Slovenskih železnic! To gre pa dejansko preko vseh meja. Medtem ko že beremo, da se takšne čudne stvari dogajajo, imajo pa upravo, ki se javno hvali, kako je uspešna. Lepo, če so uspešni. Še sedem milijonov naj nazaj dajo, pa bomo še bolj uspešni. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda Pucka. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Kolegice in kolegi. Sredi leta 1995 je takratna prva komisija po zakonu o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo tega državnega zbora po dveh letih delovanja ugotovil oziroma zaznala, kaj vse bi morali spremeniti, da bi bil zakon učinkovit oziroma, da bi prišli k temu, kčemur prihajamo končno po skorajda desetih letih. S tega vidika sprejem tega poslovnika sam pozdravljam. Takrat smo, recimo kot ilustracijo tega, zelo hitro ugotovili kršenje zakona oziroma konflikt interesov dveh državnih uradnikov, predlagali takratni vladi, da bi ukrepala, vendar je bilo prej konec mandata, kot bi uspela ukrepati. Prepričan sem, da se z delovanjem te komisije takšni pojavi ne bodo ponavljali. Menim tudi, da je skrajni čas, da komisija, ki je že nekaj časa imenovana, začne končno delovati, tudi zato, da bo lahko odpravila sume koruptivnega delovanja in oprala tiste, ki so po nedolžnem bili v minulem obdobju navedeni - oziroma večkrat so bila njihova imena izpostavljena, kot da bi bili vpleteni v koruptivna dejanja. In iz tega razloga jeres končno čas, da komisija začne delovati. Zato bom poslovnik podprl.
Hvala lepa. Gospod Sok - ga ni. Podobnik - tudi ne. Zamernik - ni. Gospod Brenčič - ni. Gospod Vučko. Izvolite.
Zelo na kratko. Hvala za besedo. Najprej, seveda naloga komisije ni po zakonu in resolucijo, ki smo jo sprejeli, ni v tem, da bi preganjala storilce teh korupcijskih dejanj, za to imamo mi organe pregona, ki so po ustavi in zakonu. Tako da v tem smislu zopet zavajanje, češ, to je pesek v oči, ta komisija. Ta komisija, kolega Janez Janša, ima vrsto nalog in pristojnosti in dajte si jih prebrati! V tem poslovniku in v zakonu in če greste strategijo gledat, en kup teh nalog. Ni zgolj samo, da bi nadomestila tožilstvo in policijo pri odkrivanju teh dejanj, to ni njen namen. Se pa strinjam seveda, da bo treba v prihodnosti tudi te organe, ki so za to pristojni, še dodatno usposobiti, doizobraževati in seveda jih usposobiti, da bodo znali in zmogli slediti načinom izvedbe teh dejanj, ki so včasih zelo prikrita. Gospod Bajuk je rekel "barabe je treba dati za zapahe". Dajte si prebrati še enkrat, prosim, intervju Grega Golobiča, ki se mi zdi, da je zelo dober in ga citiram:"Ko pride na oblast nekdo, ki trdi, da je popolnoma čist in da je neranljiv na tej točki, takrat klinetelizem in korupcija zavladata v polni meri." Ni čistih strank in prosim, ozrite se okoli sebe!
Hvala lepa. Magister Drobnič, izvolite.
Hvala lepa. Ta poslovnik in tudi komisija bo pravzaprav nek "papirnati tiger" zato že vidimo na začetku, kako je postavljena. To me malce spominja na zgodbo iz samoupravljanja, ko je partija sama sebe nadzorovala in je rekla, da je vedno uspešna. To je bila bolj predstava za TV, dejansko bi "šla karavana dalje". Prepričan sem, da s to komisijo in s tem v takšnem kontekstu ne bo nič bolje, gospod Pucko. Jaz sem prepričan, da nič ne bo bolje. Ali veste, zakaj ne - razen ob spremembi oblasti? Zato, ker vam tudi ustava nič ne pomeni, kaj pa šele nek poslovnik, ki ga danes sprejemamo. Na ustavo se požvižgate, poslovnik tudi - hvala lepa. Za včerajšnje sem vam poslal tudi še pismo in pričakujem vaš odziv oziroma od predsednika državnega zbora. Neupravičeno ste mi včeraj vzeli besedo, imel sem pravico do replike, jaz sem to obrazložil in to sem pričakoval kot od kolegice po človeški in po profesionalni plati, ker je bil kršen poslovnik.
Hvala lepa. Sedaj smo pri 2. točki, se bova potem dogovorila o včerajšnjem dnevu. Gospod Kelemina. Je še kaj časa? Je. Gospod Kelemina, izvolite. Ne želite. Gospod Petan? Ne želite. K besedi vabim še predsednika komisije, gospod Kos. Izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Večina pripomb, ki jih je bila podanih, se je nanašala na stari tekst poslovnika, tako da bi jih komentiral malo kasneje. Veseli me, da so bile izrečene besede, ki jih mi v bistvu v uradu, ki obstaja že nekaj časa, že dolgo časa ponavljamo. Zakon o preprečevanju korupcije, resolucija in tudi ta poslovnika sami po sebi ne bodo spremenili prav nič, treba bo začeti delati. Ampak, vnaprej obstojati komisijo, da bo to "papirnati tiger", se mi pa to zdi malo pretirano. Vnaprej diskreditirati posamezne člane komisije se mi zdi neodgovorno. Dajte, nam čas, pa boste videli, kaj se da narediti s tem zakonom, kaj se da narediti s to resolucijo in kaj se da narediti s tem poslovnikom. Ko smo sestavljali poslovnik, smo bili seveda ujeti v okvir, ki nam jih je dal zakon. Seveda, videli smo, kje so možnosti, kje so pomanjkljivosti, kje so napake. Nekaj od tega smo želeli popraviti s poslovnikom, pa smo jih hitro dobili "po prstih", da to pač ni stvar, ki bi se dala urejati s poslovnikom. Kljub temu sem prepričan in vem, da poslovnik bo omogočil dobro delo komisije. Za tiste stvari, ki smo jih pa morali odpraviti, se boste pa kmalu lahko prepričali, da so tiste, ki nam bodonajbolj "metale polena pod noge" in se bo prej ko slej z njim morala srečati naslednja sestava državnega zbora. Veseli me tudi to, da je bilo kar večkrat izpostavljeno: za eno od kritičnih točk pri preganjanju korupcije so organi pregona. Komisija ne bo imela pristojnih pooblastil, bo pa za razliko od dosedanjega urada lahko, če rečem po domače, "povprašala po zdravju" organe pregona, kaj počnejo. In zaradi tega smo prepričani, da bodo primeri, kot ga je navedel dr. Bajuk, vedno redkejši. Ker nam je bilaznana zgodba in smo potem v skladu s svojimi pooblastili lahko naredili samo tisto kar smo lahko naredili, in to smo - odstopili smo policiji, potem so se naše moči nehale. Komisija bo imela orodja, s katerim bo povprašala organe pregona, kaj delajo z zadevami, ki bodo dobile od nas, ne samo s temi tudi z drugimi, tako da ste lahko prepričani, da bomo takoj, ko bo komisija začela delovati, povprašali tiste, ki se z zadevo ukvarjajo, ki naj bi se z zadevo ukvarjali, kaj so do sedaj ugotovili. Če pa se vrnem za trenutek na stari tekst poslovnika, česar sicer ne bi storil, če ne bi bile uporabljene zelo hude besede o tem, da je stari tekst poslovnika odražal mentalno stanje njegovih sestavljavcev. Res je, vsak dokument odraža mentalno stanje sestavljavca, ampak odraža tudi znanje tistega, ki je sestavljal določen dokument. In če je bilo očitano sestavljavcem tega poslovnika, da imajo probleme s svojim mentalnim stanjem, potem bog pomagaj Špancem, Belgijcem, Poljakom, Kanadčanom in Japoncem, ki poligraf že redno uporabljajo pri testiranju svoje integritete. Prepričani ste lahko, da se bo s tem vprašanjem srečal naslednji državni zbor, in sicer, ko ga bomo mi ali katerikoli drugi organ, ki bo hotel poskrbeti za svojo integriteto, ponovno sprožil, in sicer na ta način, da ga bomo poskušali mi ali katerikoli drugi organ spraviti v ustrezno zakonsko obliko. Debata, ki se bo takrat razvila, bo zelo jasno pokazala, ali se ima kdo česa bati ali se nihče nima česa bati. Če se pogovarjaš s strokovnjaki, je zadeva zelo jasna: poštenjaki se poligrafa ne bojijo nikjer po svetu; tudi pri nas to ni potrebno. Veseli me, da se zavedamo vsaj osnovnih problemov, ki jih imamo s korupcijo. Čeprav je osnovni problem, ki ga ta trenutek v Sloveniji imamo, ta, da niti ne vemo, koliko je imamo; vemo, kje je, vemo, kje je ni, koliko pa jo je, bo pa treba šele ugotoviti. In računate lahko, da bomo čez leto dni, ko bo komisija podala prvo poročilo, lahko že malo bolj kvalitetno govorili o tej zadevi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Spoštovane, spoštovani! Vabim vse v dvorano, ker bomo prešli na odločanje o predlogu sklepa. Med tem časom, gospod Drobnič, sem proučila magnetograme – gospod minister vam je samo priskrbel podatek o anketi brezposelnosti, ki znaša za drugo četrtletje leta 2004 6,1. Vi ste govorili o letu 2001, 2002 in 2003 in ni bilo kaj popravljati napačnih navedb. To je zagotovo res, magnetogrami so tu, gospod Drobnič. Tako nima smisla pogrevati včerajšnjega dne. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Državni zbor Republike Slovenije daje soglasje k predlogu poslovnika komisije za preprečevanje korupcije." O tem predlogu sklepa glasujemo. Glasujemo. Navzočih nas je 55, za je glasovalo 43 poslank in poslancev, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Predstavnikoma komisije se za sodelovanje lepo zahvaljujem. Zaključujem tudi 50. izredno sejo državnega zbora Republike Slovenije. Vsem najlepša hvala! Poslankam in poslancem pa v mesecu septembru kulturno politično tekmo in veliko uspeha vsem! Hvala lepa. Hvala tudi službam za sodelovanje.