Prisežem.
Čestitam. [[Pljesak]] Kolega Krniću čestitam vam na položenoj prisezi, želim vam uspjeh u radu u Hrvatskome saboru.
Poštovane kolegice i kolege, možemo početi sa radom. Klubovi ne traže nikakve stanke, nitko neće komentirati pomračinu sunca, dobro. Onda prelazimo na: - Izvješće o stanju okoliša u Republici Hrvatskoj 2014. (razdoblje 2009. do 2012.); Izvješće je dostavila Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Raspravu su proveli Odbor za zaštitu okoliša i prirode i Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani Hrvoje Dokoza, zamjenik ministra zaštite okoliša i prirode.
Poštovani zastupnice i zastupnici, poštovane cijenjene kolegice i kolege. Sukladno Zakonu o zaštiti okoliša, Agencija za zaštitu okoliša svake 4 godine izrađuje izvješće o stanju okoliša na državnoj razini. U fokusu je četverogodišnje razdoblje, iako se najveći dio promjena u okolišu može zamijetiti i brojčano prikazati tek tijekom dužeg vremena. Podaci prikazani u ovom izvješću imaju odmak od 2 godine, tj. sadrže podatke zaključno sa 31. 12. 2012. godine. Izvješće je izrađeno u suradnji sa 40 državnih i javnih, te znanstvenih i stručnih institucija svih sektora koji imaju utjecaj na okoliš. Podaci su osnova za izvođenje sveukupne ocjene stanja okoliša, te ocjene ostvarenja ciljeva osnovnih, strateških i planskih dokumenata u području zaštite okoliša, Strategije održivog razvitka Republike Hrvatske i Nacionalnog plana djelovanja za okoliš. Time su osigurane smjernice djelovanja ne samo donosiocima odluka u sektoru zaštite okoliša već i u drugim sektorima kao i temelj za prosudbu opravdanosti mjera i aktivnosti koje su se provodile. Novost u izvješću je uvođenje ključnih pitanja za svako poglavlje na koje se daje kratak i jasan odgovor. Sastavnice okoliša ukratko zrak u izvještajnom razdoblju od 2009. do 2012. su smanjenje emisije glavnih onečišćujući tvari u zrak čemu su ponajviše doprinijele provedene mjere politika zaštite zraka. Klimatske promjene, emisije stakleničkih plinova se smanjuju, ostvaren je cilj zadan Kyotski protokolom, ograničavanje emisija stakleničkih plinova u razdoblju 2008.-2012. na 95% vrijednosti iz 1990. Vode, emisija onečišćujućih tvari, vode su u padu. Povećan je broj uređaja za pročišćavanje otpadnih voda sa 101 u 2008. godini na 117 u 2012. godini. More i priobalje, ekološko stanje najvećeg dijela hrvatskog dijela Jadrana i dalje je najvećeg stupnja kakvoće. Tlo i zemljište, u Republici Hrvatskoj utvrđeno je 13 lokacija tzv. crnih točaka a do kraja 2012. sanirano ih je ukupno 4, u postupku sanacije 6 a u pripremi sanacija su tri lokacije. Bioraznolikost, izrađen je prijedlog ekološke mreže Natura koja obuhvaća 36% površine kopna i 16% površine mora. Zaštićeno je 3984 vrste što čini ukupno 10% svojti. Okoliš i zdravlje, povećalo se očekivano trajanje života građana prosječno za oba spola na 76,7 godina, kao i očekivanih godina zdravog života prosječno za oba spola 60,8 godina. Vezano za sektorska opterećenja, izgrađenost u prostoru i demografska opterećenja smanjuje se stanovništvo uz porast umjetnih površina iz čega proizlazi da građani imaju veće zahtjeve u pogledu zauzimanja prostora. Vezano za industriju i promet, udio električne energije proizvedene iz obnovljivih izvora energije u ukupnoj potrošnji električne energije 2012. iznosio je 28,7%. U proizvodnji primarne energije ostali obnovljivi izvori energije, energija sunca, vjetra, geotermalna energija, bioplin, tekuća bio goriva imaju udio 3,2%. Njihov je porast značajan te je u razdoblju od 2004.-2012. rastao prosječnom godišnjom stopom od 102%. Sektora zgradarstva, najveći je pojedinačni potrošač i predstavlja najveći potencijal za energetske uštede. Poljoprivreda u ukupnoj površini Hrvatske, zemljište pod usjevima zastupljeno je sa 27%, zemljišta se sve više koristi u skladu sa načelima održive proizvodnje. Ribarstvo i akvakultura, radi se na uspostavljanju kontinuiranog sustava praćenja i promatranja stanja morskog okoliša. Turizam u ukupnom BDP-u je sudjelovao sa 15%, te je značajna gospodarska grana ekonomije. Raste broj posjetitelja u nacionalnim parkovima i parkovima prirode. Naravno kako bi se bolje zaštitila zaštićena područja potrebno je ravnomjernije rasporediti opterećenja parkova ulaganjem u posjetiteljsku infrastrukturu u skladu sa održivim razvojem. I gospodarenje otpadom i tokovi materijala, na kraju 2012. smanjenje su količine proizvedenog otpada za 7% u odnosu na 2008. Smanjuje se udio komunalnog otpada koji se odložio na odlagališta od 2008.-2012., smanjenje sa 97 na 83%. Od 2008.-2012. povećao se broj saniranih odlagališta sa 63 na 112. Preporuke za poboljšanje stanja, u izvještaju se daju preporuke za poboljšanje stanja okoliša poput jačanja suradnje institucija, uključivanja poslovnog sektora u zaštitu okoliša, jačanja sustava, monitoring. Dio podataka ovog izvješća postalo je dijelom Europskog izvješća o stanju okoliša koje je objavljeno 4. ožujka 2015. godine. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba … … [[Upadica se ne čuje.]] Da, ipak u ime Odbora za prostorno uređenje i graditeljstvo. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, zamjeniče, kolegice i kolege. Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo Hrvatskoga sabora raspravio je na svojoj 37. sjednici koja je održana 22. listopada 2014. Izvješće o stanju okoliša u Republici Hrvatskoj za razdoblje 2009.-2012. godina i to kao zainteresirano radno tijelo. Naglašeno je da je ovo izvještajno razdoblje i obilježilo usklađivanje nacionalnog zakonodavstva sa pravnom stečevinom Europske unije. Istaknut je značaj ovog dokumenta u kojem je obrađeno 178 pokazatelja i uvaženo međudjelovanje pojedinih područja. Dani su osnovni pozitivni i negativni trendovi za neka tematska područja te je izdvojeno sljedeće. U Hrvatskoj je kao preduvjet održivog i uravnoteženog razvoja zemlje postignuta visoka razvijenost mreže autocesta i u rangu je razvijenih zemalja Europske unije. Nisu ispunjeni ciljevi policentričnog razvoja pa imamo neravnomjerno naseljavanje, to je sve veći pritisak na gradove i trend napuštanja ruralnih područja. Demografski trendovi su i dalje negativni, nije postignut dovoljan napredak na području čistije proizvodnje, registriran je pad potrošnje energije i smanjenje industrijske proizvodnje što je posljedica gospodarske krize, kao i smanjena količina proizvedenog otpada. Zrak je uglavnom čist ili neznatno onečišćen, imamo dovoljne količine vode za vlastite potrebe te podatak da najveći dio Hrvatskog Jadrana i dalje ima najviši stupanj kakvoće. Prigovoreno je da još uvijek postoje ilegalna odlagališta otpada i da je u tom smislu trebalo biti učinjeno mnogo više te je izražena i potreba za izradu strateške procjene utjecaja na okoliš sukladno odredbama Zakona o zaštiti okoliša. Nakon provedene rasprave odbor je jednoglasno predložio Hrvatskom saboru zaključak da se prihvati Izvješće o stanju okoliša u Republici Hrvatskoj za razdoblje 2009.-2012. Hvala lijepo.
Zahvaljujem predsjedniku Odbora za prostorno uređenje i graditeljstvo kolegi Ronku. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika Nezavisnih ljevičara govorit će Branko Vukšić, izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi zamjeniče, uvažene kolegice i kolege. Odmah na samom početku klub Nezavisnih ljevičara će podržati izvješće. Izvješće je sveobuhvatno, pa i hrvatski smo, nezavisni hrvatski, sveobuhvatno. Zapravo studija i lijepo ju je pročitati, dobite nove saznanja, pregledno je, zapravo dobite dobru sliku, pa čak mislim da je to i realna slika. Tako da nema spornih točaka u samom izvješću i čestitke onima koji su radili. Međutim to je prošlo svršeno vrijeme, mi analiziramo ono što jest bilo i što jest danas, međutim trebamo se okrenuti mi ovdje onome što će biti. Maloprije je kolega u ime odbora govorio o tome, pročitao sam izvješće odbora, što se na odboru govorilo. Jedan od najvećih problema je zapravo znate i sami su ljudi, najveći problem. Mi još uvijek smatramo da smo jači od prirode i da možemo kontrolirati prirodu, međutim priroda to dobro znamo onu staru, priroda bez nas može, a možemo li mi ljudi bez prirode. Ne možemo. I prirodu ako ćemo se držat toga da prirodu nismo naslijedili od naših predaka već smo je posudili od naših unuka i naših praunuka i ako ćemo se tako odnositi prema prirodi i prema okolišu tada nam ima nekakve budućnosti. Sasvim sigurno kada pogledamo sliku okoliša, odnosno prirode u svijetu da Hrvatska nema razloga za duboku zabrinutost, osim ako se ne povodimo za nekim, ako ne gledamo na neke najave recimo istraživanje Jadrana, plina, nafte, ali o tome ću malo kasnije. Hrvatska je već godinama po čistoći mora u samom vrhu europskom i sasvim sigurno u svjetskom. Ne znam tko je bio recimo na glasovitim Karibima i vikat plovite brodom, trebate nekoliko desetaka km otploviti da bi došli do čiste vode na tim Karibima i da biste došli do Karipskih otoka i otočića. To su mora bez mirisa. Vi danas pređete Učku i osjetite onaj mediteranski miris, miris Jadrana i to treba čuvati koliko god to otrcano sad zvučalo, kao zjenicu oka svoga. Sad je pitanje, postoji dilema hoćemo li umrijeti od smrada ili od glada. Što napraviti, jer znamo da čim netko uzme lopatu u ruke postoji grupa ljudi koja u Hrvatskoj viče ne. Ne istraživanje Jadrana, ja nemam odgovore tako da odmah kažem, ja nemam odgovore, tu nisam stručnjak u tom području, političar sam općeg tipa, ali imam pitanja i pokušavam sam sebi odgovorit. Znači želimo istražiti Jadran, kažemo ne, nećemo istraživati Jadran. Želimo sagraditi centralu, kažemo ne, ona će zagaditi okoliš. S druge strane, svako malo ovdje govorimo kako treba otvarati nova radna mjesta. Da li se može nova radna mjesta otvoriti, a da se ne ugrozi okoliš? Može se sasvim sigurno, ali onda trebamo izgraditi novu strategiju, strategiju koja neće biti samo stvar jednoga kluba odnosno kluba onog koji vlada ili koalicije koja vlada nego svih u Hrvatskom saboru i trebamo se dogovoriti što Hrvatska želi u sljedećih 50 godina, kakva zemlja želi biti. Da li želi biti zemlja sa čistim Jadranom, da li želi biti zemlja sa zemljištem u kojem nema previše otrova, da li želi proizvoditi zdravu hranu, ekološku hranu i biti središte ekološke hrane u Europi to se trebamo dogovoriti. I kad se dogovorimo da želimo to napraviti onda znamo što je sa bušenjem Jadrana, što je sa istraživanjem plina u Jadranu, što je sa istraživanjem nafte i što je sa eksploatacijom ako se pronađe u Jadranu plin i nafta što je sve skupa na dugom štapu što će se onda raditi. Ne smijemo zaboraviti ni na to, govorim o jednoj od najaktualnijoj stvari da Talijani, da Crnogorci, da Albanci buše Jadran, istražuju i eksploatiraju Jadran naročito Talijani. Da havarija kada se dogodi u Jadranskom moru, ako se dogodi one s talijanske strane, da Jadransko more nije toliko veliko da mi ne bismo bili ugroženi. Druga stvar je treba vidjeti što Hrvatskoj znači turizam. Koliko možemo zaraditi turizam i što bi značila jedna manja havarija, znači manjih razmjera kako bi se naši susjedi i Grci i ne u doslovnom smislu susjedi, ali zemlje koje su nam blizu i Španjolci, pa i Talijani pobrinuli da nam naprave reklamu oko nečistog Jadrana koji ugrožava zdravlje kad bi se dogodila havarija. Međutim, postoji ona teza ljudi koji su skloni bušenju Jadrana da svakodnevno Jadranom plove veliki tankeri i ti tankeri su isto tako velika ugroza, možda čak i veća ugroza jer mi njih ne kontroliramo od ispusnih voda do toga da se može dogoditi da taj tanker jednostavno iscuri, da se dogodi neka havarija i da zagadi hrvatski Jaran. Ima li za to odgovore? Ne, nemamo odgovore. Postavljam pitanja. Ali bismo mi trebali ovdje raspraviti, trebali bi napraviti neke stručne analize i nakon toga donijeti odluke. Zašto smo mi u pogledu čistoće u samome vrhu? Pa u prvom redu i zbog toga što smo mi uništili svu industriju. Kod nas nema tko zagađivati ili ako zagađuje vrlo je malo tih zagađivača. Pa prije još dvadesetak godina, devedesetih godina ako se sjećate često su bili na Hrvatskoj televiziji koja je samo bila ona od nacionalnih televizija devedesetih godina kad ste imali izvještaj o tome da je ta i ta tvornica ispustila u taj i taj potok ili tu i tu rijeku nečistu neke nečistoće i onda se to o tome raspravljalo. Danas se više o tome ne raspravlja, jer nema više tko ispuštati vode koje bi zagađivale pitku vodu. Sve je manje onih zagađivača. I po tome se vidi, sve smo više radnih mjesta izgubili. Sve je manje zaposlenih, sve je više nezaposlenih, sve je, omjer između umirovljenika i zaposlenih je gotovo 1:1 što Hrvatska neće moći podnijeti. E sad je pitanje, ponovo je pitanje kakva industrija. Da li mi u ovom trenutku znamo kakvu će industriju Hrvatska, što će stimulirati. Naravno da Vlada ne može sama voditi privredu RH, da se mora dogovarati, da mora davati poticaje, da mora stimulirati, da se mora povezivati, da mora stvarati okvire. Međutim, kad bismo znali što želimo tada bi puno lakše bilo i stranim ulagačima, a i domaćim ulagačima. Jedan od najvećih problema koji se govori ovdje, govorio sam u iscrpnoj studiji, ne u izvješću je promet. Mi smo jedna najveći zagađivači u Hrvatskoj su automobili. Kad smo razgovarali o prometu spominjali smo željeznicu i spominjali smo odnos željeznice i cestovnog prometa. Koliko se robe preveze na Hrvatskim autocestama, a koliko Hrvatskim željeznicama? Odnos je 2:8 u korist prometa na cestama. U drugim zemljama koje brinu o svom okolišu, ali brinu i o tome da budu konkurentni, da bude čim jeftiniji prijevoz robe do luka ili do svojih odredišta obrnut je omjer. Znači, više, jeftinije je željeznicom. Koliko mi malo razmišljamo i koliko je čisto more i čisti okoliš, relativno čisti zrak slučajnost govori i podatak o tome. Recimo uzet ću primjer Zagreba. Zagreb koji ni u jednom trenutku usprkos tome što se kaže da smo imali, do sada i imamo još uvijek genijalnog ja to govorim s ironijom gradonačelnika koji je strašno puno toga izgradio, a naročito je izgradio parkirališta u centru grada. I rekao svi u centar grada, svi se vozite, stimulirajte čim više benzina, čim više smrada u gradu Zagrebu. Što rade recimo europski centri koji razmišljaju o tome kakav će zrak biti 50 godina? Rade parkirališta, rade podzemne garaže na rubovima grada, stimuliraju da se tamo parkira. Čak neki gradovi imaju kad kupiš parkirališnu kartu ona ti vrijedi i za javni prijevoz i javnim prijevozom dolaze do centra grada. Međutim, da biste vi došli od Dubrave ili došli s nekog drugog dijela iz Črnomerca do centra grada, upravo zato što je zakrčen promet vama treba sat vremena. Dakle, mi ne planiramo. Ovo što se događa sa hrvatskim okolišem to jest sreća što pod navodnicima ništa ne radimo ili radimo malo i što nismo dovoljno razvijeni. Ali upravo je grad Zagreb primjer koliko se loše planira i koliko se malo razmišlja o tome što će biti sutra. Jedna od rak rana, znači osim prometa koji u potpunosti prometnu strategiju nemamo, gradovi da ne govorim da imaju prometnu strategiju. Znate da postoje gradovi koji stimuliraju vožnju biciklom i javnim prijevozom. Mi u tome, kaže u Gradu Zagrebu je izgrađeno 70 km biciklističkih staza. To je notorna laž. Biciklističke staze su iscrtane na uskim trotoarima, pola biciklističke staze zauzme onaj kljun automobila, onaj prednji dio, a drugih pola ne možete ni proći kroz to. Kad vozite dječja kolica to je nešto nevjerojatno. Vi se bojite pogibelji da će neki biciklist zgaziti vas, dijete. Zagreb nema 70 km izgrađenih staza, ima povučenih linija koje su zapravo najveća prijevara i tu je dobio netko veliki novac jer je utrošio poprilično boje i utrošio je neke stupiće a zapravo biciklisti, vrlo malo biciklista u Gradu Zagrebu ima. Da ne govorim o nekim drugim gradovima da se tu ne stimulira. I jedna, pri kraju sam, jedna od većih rak rana koja će nas čekati, sjetite se onih slika iz talijanskih gradova kada gledate ili nekih drugih gradova u tome kad se stanovnici guše u smradu jer nitko ne odvozi smeće. Mi smo vidjeli na primjerima hrvatskoga Jadrana gradova koji nemaju gdje odlagati smeće. Istu situaciju će doživjeti i Grad Zagreb u kojem nije što se tiče odlaganja otpada ništa riješeno, a potrošeno je, i tu bi DORH trebao čeprkati, toliko novaca da smo mogli napraviti Centar za zbrinjavanje otpada za čitavu Hrvatsku. Što je napravljeno, gdje je taj novac? To nitko ne zna. Vjerojatno i ne želi znati jer je previše ljudi u najveći biznis, a biznis sa otpadom je jedan od najvećih biznisa, povezano i tu je šutnja velika. Što će se dogoditi u Hrvatskoj koja nema odlagališta, koja nema dobru strategiju odlaganja otpada i kad ćemo se početi gušiti u smradu? U gladi se već gušimo, a sasvim sigurno da ćemo se i u smradu. Znači, onaj koji mi sami otpad proizvodimo u vlastitim kućanstvima. Zato kažem i još jedanput ponavljam to što nam je zrak čist, što nam je čisto more kristalno čisto more, što kad dođete na otoke ne možete vjerovati koliko je to prekrasan hrvatski Jadran je samo slučajnost jer smo bili nedovoljno "spretni" pod navodnicima Todorića još i druge tajkune valjda ne zanimaju ni more, a ni gospodarenje otpadom jer bilo bi još gore. Hvala lijepo.
U ime kluba Nezavisnih zastupnika prijavili su se kolega Grubišić i Kajin.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodo zastupnici. Da, ja ću nastaviti ovdje gdje je moj prethodnik stao i parafrazirati jednu rečenicu koju sam rekao da ekološki Hrvatska je raj na zemlji, full of life možemo reći za što smo platili 2,8 milijuna kuna. Kompletnu industriju smo uništili tako da o zagađenju de facto ne možemo govoriti. No, o čemu se radi u ovoj studiji? Ovdje se govori o energetici, govori se o industriji, govori se o prometu, govori se o poljoprivredi, govori se o ribarstvu, govori se o turizmu, o otpadu, otocima itd., itd. Ja ću znači za početak početi sa otpadom, znači buzetskom kompostanom. To doista spada u glavu o otpadu, iako samo oni bez razuma to postrojenje mogu gurati u srce buzetske škeje, znači, srce buzetske rupe dovodeći tisuće tona kokošjeg i purećeg izmeta 500 metara od škole, vrtića, bolnice, igrališta, prvih naselja, kuća itd. Znate što je apsurd? Slovenci su rekli ne kompostani, a ta ekipa hoće zamjensku lokaciju u Buzetu. To ne može ići. U Sloveniji je na djelu europska direktiva koja je prepisana iz njemačke da se kompostane otvorenog tipa ne mogu graditi 500 metara od prvih kuća, odnosno zatvorene 300 metara od prvih kuća. Hrvatska, ta zemlja slučaj, ne slučajna država ne daj Bože da mi ne bi to netko replicirao jer je previše krvi proliveno za tu državu, ne propisuje tu materiju. Neka se grade kompostane ali ne u srcu grada. A zašto Hrvatska ne propisuje tu materiju? Jer gospodarenje otpadom kao što je rekao i moj prethodnik je veliki biznis, a najbolje se lovi u baruštinama poput nas. Kad govorimo o energetici i zraku prije toga ja ću samo spomenuti ove demografske trendove gdje se kaže da u 20-godišnjem razdoblju broj stanovnika u Hrvatskoj smanjio se za 10,7% ili 510 tisuća stanovnika. Broj živorođenih smanjio se za 25,6% 14 212, ali se istovremeno smanjio i broj umrlih za 2,25 godina. Pa se onda dalje kaže da migracijski saldo je sve do 2008. bio pozitivan uglavnom doseljenih iz BiH s najvećim vrijednostima '93. 48,5 tisuća, '98. 44 tisuće, dok od 2009. postaje negativan. I onda se kaže da Hrvatska po prosječnoj starosti stanovništva je 8. u Europi. Onda se ovdje dalje kaže u ovome izvješću da Hrvatska smanjuje uvoz energije. U nedjelju, znači 29.03. održava se referendum savjetodavni dakako bez nekog učinka, zakašnjeli, apsolutno zakašnjeli referendum o Plominu 3. Ja želim vjerovati da će Labinjani ili Labinjoni biti protiv iako se o tome trebala očitovati cijela Istra, a ako ne cijela Istra onda uz Labinštinu i Cres i Mošćenička draga, dio Opatije jer se zasigurno i na njih treba odnositi ili odnosi to zagađenje pa bi se na taj način trebala dijeliti i ekološka renta. Kad govorimo o ovim platformama o kojima je govorio moj prethodnik samo da kažem da 73. u sjevernom Jadranu pronađene su respektabilne plinske rezerve, 99. godine u ono vrijeme Vlada HDZ-a na čijem je čelu bio gospodin Mateša zaključuje koncesiju sa ADP-om. Od 99. do danas se eksploatira u sjevernom Jadranu plin i u tih 15, 16 godini nije se dogodio niti jedan incident, nije se dogodio niti u Italiji gdje iskoristivost plina 20 puta veća nego u Hrvatskoj. Ne treba se plašiti platforme, ako se treba nečega plašiti to su trajekti. Samo platforma Anamarija 30 milija zapravo od Istre crpi 1/3 hrvatskog plina. Pošto je riječ o moru, pošto je riječ o epikontinentalnom pojasu Županija Istarska od toga nema niti kune prihoda. Ja bih volio da i u sjevernom Jadranu još desetak recimo platformi i da Plomin C prevedemo sa ugljena na plin kao i da se sve platforme rade u hrvatskim brodogradilištima. Pred par dana Hrvatska vlada dala je Uljaniku, to sam jučer govorio jamstvo za gradnju platforme u iznosu od 88 milijuna eura. Sama platforma stoji 99,1 milijun eura. Znači država daje jamstvo, financijsko jamstvo za 80% tog avansiranog iznosa. Znači vidimo i sami da je to jedan ogroman, ogroman posao. Mi jednostavno nešto moramo, jasno da termoelektranu na ugljen nećemo, to je tvornica karcinoma, bez obzira što će ista u konačnici koštati 800 milijuna i eura i što bi to pokrenulo ekonomiju cijele Labinštine, cijele Istre pa možda i RH. A zašto je, mislim zašto su investicije bitne? Pa samo jedan podatak da kažem, po prvi puta, ono što je izgledalo nemoguće pred 10, 5 ili 4 godine bruto društveni proizvod Primorsko-goranske županije premašio je brutoproizvod Županije istarske, tako da je brutoproizvod Županije Istarske 90 556 ili 13 110 euro per capita, a Županijske Istarske pada na 95 298 kuna ili 12 677 eura per capita. I ono što je još gore, u Istri je 2011. bruto proizvod bio 13 179 eura a 2012. 12 677 eura. Znači dogodio se pad od 502 eura samo u jednoj godini po stanovniku. Kada to pomnožimo sa 208 tisuća stanovnika to je gubitak od 104 milijuna eura, 800 milijuna kuna cirka. Zato ako želimo preživjeti mi jednostavno neke stvari moramo odraditi ili neke stvari se moraju dogoditi. Govoreno je prije puno i o željeznici, ja sada otvoreno postavljam pitanje što će biti sa LNG terminalom na Krku? To postavljam pitanje i u kontekstu Plomina C? Talijanska vlada nedavno je dala zeleno svjetlo za izgradnju LNG terminala u Trstu, u Trstu su se prije toga protivili ali uglavnom Slovenci ne toliko Talijani LNG terminalu, a sada vidimo da su svi za. Postavlja se pitanje da li jedan Omišalj može konkurirati Trstu, da li je Omišalj još jedan izgubljeni posao, ja ću reći stoljeća ili tisućljeća u RH? Trst je jednostavno bliži EU, tamo su daleko veći potrošači i normalno logika je da se ide prema njemu. Termin žele i Talijani i Slovenci, želimo ga vjerujem i mi, ja tako mislim, ali Europa kaže da može financirati samo jedan. Onaj u Omišlju koštao bi 630 milijuna eura, u Trstu 500 milijuna eura. Kapacitet u Omišlju bi bio 6 milijardi kubnih metara plina godišnje, u Trstu 8 milijardi, pa možemo i sami zaključiti što će se naprosto dogoditi. Zato rekoh ako želimo preživjeti mi moramo htjeti neke stvari ili ćemo npr. plaćati sada ne znam koliko još 40 lipa trošarina po litri benzina. Sada plaćamo za olovne benzine 4,3 kune po litri plus za Hrvatske autoceste 20 lipa, za Hrvatske ceste 80 lipa, za Hrvatsku željeznicu 20 lipa a za bezolovne, što ukupno iznosi 5,5 kuna po litri, a za bezolovne benzine plaćamo znači 3,66 kuna plus ovih 20 za autoceste, 80 za Hrvatske ceste, za željeznice 20 kuna što iznosi 4,86 kuna. Jednom riječju ni mi ovdje kakvi god da jesmo ne možemo živjeti pod staklenim zvonom. Na strani 27. ovoga izvješća između ostalog se govorio o emisijama stakleničkih plinova, onečišćujućih tvari, uz zrak i vode iz sektora energetike pa se kaže da emisije stakleničkih plinova iz energetskih sektora u 2012. godini manji su za 8,9% u odnosu na prethodnu godinu dok su se u cijelom promatranom razdoblju smanjile za 15,6%. I onda dolazimo do strane 50. i onda nam se doslovce ovdje govori o ocjeni stanja u području pa se kaže da u posljednjih 10 godina ukupan broj recimo sad idemo od tuda, poslije ću doći do industrije, osobnih vozila povećao se za 11,7%, 2012. je bio 338 osobnih vozila na 100 tisuća stanovnika, zabrinjava starost ali kad se govori o industrijskoj proizvodnji se kaže da na kraju promatranog razdoblja industrijska je proizvodnja bila niža za 16,5% u odnosu na onu iz 2008. na razini 80% iz 1990. godine. Ono što ja želim vjerovati da će, kada je riječ poglavito u Istri krenuti ipsilon, on se 100% financira iz proračuna Republike Hrvatske, ne županija, općina, hvala Bogu, još i to bi trebalo i naplate od cestarine koja je dakako najskuplja u Republici Hrvatskoj. Sve to ide u režiji Bujka i neke nesuglasice sa tom firmom su u međuvremenu prevaziđene i jasno je da samo očekujemo da radovi što je moguće prije krene. Kada govorimo ono što bi trebalo se učiniti, pazite, čovjek jednostavno da ne može vjerovati danas sam naprosto pročitao, to ne znam da li spada u ono vjerovali ili ne da šef logistike u Hrvatskim željeznicama predlaže da između Zagreba i Splita više ne voze putnički vlakovi već da se putnici prevoze autobusima. To jednostavno nisam mogao vjerovati. Tako da se zbog nedostatka strojovođa, i tako da o tome pitanju željeznica moramo otvoreno progovarati. Još jedanput ću apelirati na želježnički tunel kroz Učku na modernizaciju pruge u Istri od Buzeta do Pule, Buzeta do Kopra, od Lupoglava dole do Štalija, odnosno Bršice jer bez velikih projekta kada se adacta, pod navodnicima stavi ipsilon Istra će naprosto biti bez nekih bitnijih sadržaja. Tu su jasno luka Bršica i luka Pula. To moraju biti istarski prioriteti. Nažalost o tome se uopće ne govori. Kada govorimo o poljoprivredi o čemu govori ovo izvješće ja ću naglasak staviti na zemljišnu politiku. Seljaku sve, špekulantu treba uzeti sve. Od 2012. OPG-i se rapidno smanjuju. 10 dnevno ih se gasilo samo 2014. godine što je naprosto katastrofa ali poljoprivredniku sve a špekulantima koji su za 1 kunu dobivali ono što bi kasnije preprodavali za 100, 200 ili 300 eura treba uzeti sve. Ribolov, mali ribolov je način življenja, treba sačuvati jasno more, riblji fond je takav kakav je, treba sačuvati ribare i treba sve regulirati kada je u pitanju otpad pa i između toga i tu materiju koja se tiče kompostana. A ne da recimo Slovenci, cijela zapadna Europa ta pitanja regulira a u Hrvatskoj se lovi u mutnom jer nema nikakvih propisa, nema preuzetih direktiva da se tako izrazim, pomalo i grubo ne poštuju se nikakvi standardi pa svatko naprosto radi i čini što ga je volja. Sve u svemu zanimljiva studija, obimna, nada se kao ona krilatica "Full of life" nije koštala 2,8 milijuna kuna, znam da nije ni približno toliko koštala i razumljivo nemamo razloga istu ne podržati.
Zahvaljujem. Imamo prijavljenu repliku Nikole Vuljanića.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Kajin vi ste o svojoj temi odlagališta, odnosno kompostane u Istri pričali i koliko god mi to sa smiješkom popratili to je vrlo ozbiljna tema. Naime ako malo pogledate kartu budućih velikih odlagališta u Republici Hrvatskoj pa i usporedite recimo sa geološkom kartom velikih vodonosaca, terena gdje ima puno podzemnih voda vidjeti ćete da se dobrim dijelom podudaraju. Sada kada bih rekao da je to namjerno nekog bih optužio za veleizdaju. A ako nije namjerno onda je posljedica velike gluposti. Nema predradnji, govorim o odlaganju otpada, nema oraganiziranih predgradnji pogotovo ne u većim gradovima selektiranog prikupljanja, sortiranja reciklažnih dvorišta i tome slično i kada da onda čovjek povjeruje da će kada nema predradnji radnja, tj odlagalište funkcionirati savršeno. Čini mi se da je to zapravo nemoguće kao što obrazovanje treba početi sa vrtićom tako i zbrinjavanje otpada treba početi sa sortiranjem na mjestu nastajanja otpada a to se ne radi. Ne radi se u Zagrebu, ne radi se u Karlovcu, ne radi se u Sisku, ne znam dalje ali evo za ove gradove znam.
Odgovor na repliku Damir Kajin.
Da, želim normalno, ne toliko Sabor koliko možda Buzetsku javnost samo informirati da je prikupljeno gotovo 750 potpisa u najužoj gradskoj jezgri, da je to predano gradonačelniku, odnosno predsjedniku gradskog vijeća i da sada očekujemo da u roku od 90 dana shodno statutu našega grada netko o tome povede i računa. Kakva će biti odluka ne znam, nadam se da će konačno im se prosvijetliti i da će reći ne onome što su na prepad učinili u 12. mjesecu prošle godine. U 12. mjesecu su izmijenili GUP, nakon toga u roku od 20-ak dana zaključili već neke predugovore i tome slično. Vidjeti ćemo kakva će odluka biti i shodno tome odlučiti da li ćemo ići u pravcu referenduma ili ćemo jednostavno reći pa radite što god hoćete ali na kraju će valjda građani, stanovnici tog mjesta, pod navodnicima odlučiti i presuditi. Još jedanput ću reći, nitko nije protiv pa ni takvih sadržaja ali ne 100 metara od prvih kuća, ne 500 metara od škole, od vrtića, 500 metara od igrališta, 500 metara od dvorane od najvećih naselja itd.. Ne može se to naprosto locirati u srce nekog grada. Ja ovdje pozivam ljude iz nadležnog ministarstva da preuzmu europske direktive. Ako u jednoj Njemačkoj, ako u Sloveniji postoje odredbe koje govore o tome da te kompostane otvorenog tipa ne mogu biti 500 metara od prvih kuća ili industrijskih pogona onda bi to trebalo se primijeniti i u Republici Hrvatskoj. Te kompostane zatvorenog tipa ne mogu biti 300 metara od prvih kuća. Nemojmo naprosto kroz praznine zakonske omogućavati nekome lov u mutnom. Konačno, te sirovine nema u Istri, ma nema ni u Primorsko-goranskoj županiji. Trebat će se dovoziti, odakle, iz Italije, iz Slovenije, kažu u krugu od 60 km od grada Buzeta. Nemojte da nam se to dogodi da jedan od najpitoresknijih istarskih gradića sutradan postane smetište.
U ime kluba HDZ-a govorit će poštovani Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani gospodine zamjeniče, gospodine ravnatelju Agencije za zaštitu okoliša, poštovane kolegice i kolege. Klub HDZ-a podržati će Izvješće o stanju okoliša u Republici Hrvatskoj za razdoblje od 2009. do 2012.godine. U uvodu želim najprije reći kako zaštita okoliša mora biti u suglasju sa gospodarskim razvojem. Sintagma održivog razvoja pretpostavlja pronalaženje balansa odnosno ravnoteže između gospodarskog razvoja i investiranja investicija s jedne strane i s druge strane održivog odnosno zaštite okoliša. Ona Vlada koja uspostavi taj balans i omogući s jedne strane gospodarski razvoj, a s druge strane doprinese zaštiti okoliša jest sposobna Vlada što se ne bi moglo reći za Vladu Republike Hrvatske koja upravo projektima koje najprije najavi, a zbog neznanja ili nedostatka želje da te investicije i te projekte iskomunicira sa javnošću upravo im se onda takve investicije, takvi projekti obijaju o glavu. No prije nego što to konkretiziram, ja bih izrazio pohvalu Agenciji za zaštitu okoliša koja je u očekivanom roku izvršila svoju 4-godišnju obveze izrade izvješće. Naime, izvješće sadržava podatke s vremenskim odmakom od 2 godine, ali to je slučaj kod drugih sličnih sveobuhvatnih izvješća kao npr. Europskog izvješća o stanju okoliša Europske agencije za zaštitu okoliša. Agencija nas je prije 2 godine kada smo raspravljali ono razdoblje prije 2009. obvezala se kako će ovo izvješće biti doista s odmakom od 2 godine i to je obećanje izvršeno i u tom smislu pohvaljujem. Naime, riječ je o kvalitetnom cjelovitom izvješću koje daje cjeloviti uvidu u stanje okoliša u razdoblju 2009.-2012. godina. Podaci i informacije u obliku pokazatelja stanja okoliša koje ovo izvješće sadržava osnova su za izvođenje sveukupne ocjene stanja okoliša te ocjene ostvarenja ciljeva osnovnih strateških i planskih dokumenata u području zaštite okoliša. Izvještajno razdoblje kojega ovo izvješće obrazlaže obilježeno je intenzivnim pregovorima između Republike Hrvatske i Europske unije što je za područje okoliša značilo opsežan posao. To je razdoblje u kojemu je Hrvatska postala članica Europske unije i to je razdoblje u kojemu su otvoreni pregovori u poglavlju 27-Okoliš i ujedno i zaključeni i kroz to vrijeme je gotovo u cijelosti, dakle gotovo u cijelosti hrvatsko nacionalno zakonodavstvo usklađeno s pravnom stečevinom Europske unije u dijelu koji se odnosi na zaštitu okoliša. Ovo izvješće pokazuje da su zakonodavni okviri i standardi zaštite okoliša osim sastavnice tla za što postoji obveze i veliki izazov Republike Hrvatske da je u dijelu brige o tlu uspostavi i zakonodavni okvir i kontrolne mehanizme, da su sve ostale sastavnice okoliša u zakonodavnom smislu i u smislu zaštite okoliša kroz kontrolu i nadzor u potpunosti uspostavljeni. Do kraja godine za koju je ovo izvješće napisano usklađivanje s propisima EU je gotovo dovršeno. Ono što nas zabrinjava to je moramo reći zadnja godina, godina 2012. kada je ova Vlada preuzela odgovornost za vođenje Hrvatske. Iz izvješća se vidi da je u zaštitu okolišu u 2012. godini ukupno uloženo milijardu i 112 milijuna kuna što je dvostruko manje primjerice za godinu 2009. i 2010., odnosno trostruko manje u odnosu na 2011. godinu. To nije dobro i to značajno smanjenje ulaganja u zaštitu okolišu na određeni način usporava, a da ne kažem čak i koči i prepreka je ispunjavanju onih obveza koje smo preuzeli u domeni i oblasti zaštite okoliša i kada je u pitanju gospodarenje otpadom i kada je u pitanju zaštita voda i kada je u pitanju zaštita tla, zaštita mora. Jasno je kako je Zakon o zaštiti okoliša propisao određene dokumente koji su trebali doprinijeti ubrzavanju i utvrđivanju rokova za zaštitu okoliša. Naime, u poglavlju zaštite okoliša Republika Hrvatska je preuzela obavezu i nužno je u zaštitu okoliša, zaštitu voda uložiti gotovo 10 milijardu kuna. Samo u gospodarenje otpadom Republika Hrvatska do 2020. godine treba uložiti 3,2 milijarde kuna. Ovakvim intenzitetom pa čak i ulaganjima odnosno osiguravanjem sredstava u državnom proračunu mi taj rok niti ta ulaganja nećemo izvršiti. Rekao sam da je zakonom o zaštiti okoliša propisano da je Vlada do kraja 2014. trebala donijeti Plan gospodarenja otpadom u kojemu je trebalo se očitovati o svim važnim segmentima sa dinamikom, izvršiteljima izgradnje primjerice 13 centara za gospodarenje otpadom. Ovdje je gospodin zamjenik ministra. Bilo bi dobro da nas Vlada upozna zašto s tim temeljnim dokumentom kasnimo i kako onda očekivati da jedinice lokalne samouprave koji je morao donijeti svoje planove gospodarenja otpadom a koji će planovi biti usklađeni sa ovim središnjim dokumentom, kako i na koji način će se donijeti ja ne znam. Da ne govorim da je već trebalo uspostaviti odvojeno prikupljanje otpada u jedinicama lokalne samouprave. Sve to dobrano, dobrano kasni a svakako da je jedan od razloga i to što je Vlada RH smanjila značajno sredstva u zaštitu okoliša. A kažem, trostruko manja su bila u 2012. godini u odnosu na 2011. godinu. U ovom trenutku Vlada premda sam dobro upoznan provodi aktivnosti na izgradnji 13 regionalnih centara i znam da je to iznimno složen posao koji ne ovisi samo o radu Vlade, ovisi o radu županijskih tijela, županija i radu jedinica lokalne samouprave. Ali svejedno ne vidim opravdanja da u tri godine rada ove Vlade nismo pokrenuli osim postojeća tri koja je ova Vlada naslijedila, a to je Bikarac u Šibensko-kninskoj županiji, Centar za gospodarenje otpadom Kaštijun u Istarskoj i Marinščinu u Primorsko-goranskoj ne vidim ipak valjani razlog da Vlada u ove tri godine nije pokrenula niti jedan od tih preostalih 10 centara u smislu gradnje, aktivnosti se provede, studije se rade, dokumentacija se radi. Ali se ugovor o njihovom izvođenju nije realizirao. Prema tome, u dijelu u kojemu Vlada ima ogromne obveze ispuniti sve one obveze koje smo potpisali u poglavlju Zaštita okoliša za koje smo dobili prijelazna razdoblja 2018. kad je u pitanju uspostava cjelokupnog sustava gospodarenja otpadom. Ne idemo intenzitetom, bojim se da bi Vlada i RH zbog toga mogli imati i značajne financijske probleme, odnosno penale zbog neizvršavanja tih obveza. Jedna od važnih sastavnica, ako ne i najvažnijih okoliša a koje ovo izvješće prikazuje je stanje Jadranskog mora i priobalja. Pohvalan je podatak da se u odnosu na prethodno razdoblje 2005./2008. ekološko stanje najvećeg dijela Jadrana nije mijenjalo, te se nadalje može ocijeniti najvišim stupnjem praćenje kakvoće mora za kupanje pokazuje da je ona i u ovom izvještajnom razdoblju bila viša od europskog prosjeka. No međutim, okvirnom Direktivom o morskoj strategiji predviđeni su odgovarajući dokumenti koje treba donijeti nacionalni Parlament. Mi smo Zakonom o zaštiti okoliša propisali da ćemo donijeti Strategiju upravljanja morskim područjem, morskim i obalnim područjem. Ona se očekuje u srpnju. Ja se nadam da će ministarstvo tu svoju obvezu izrade Strategije upravljanja morskim okolišem doista i obalnim područjem doista napraviti i da će je predložiti Hrvatskom saboru. Naime, more i morski okoliš su od strateškog značaja za RH bilo kada govorimo o turizmu, bilo kada govorimo o ribarstvu, te kako je važno kako će se Vlada, kako će se RH postaviti prema zaštiti mora i morskog okoliša. Stoga odmah također ja moram već je o tome bilo riječi spomenuti pristup Vlade istraživanju i eksploataciji ugljikovodika u Jadranu. Ja držim da je taj posao u koji je Vlada ušla prije svega nezakonit i objasnit ću na koji način. Naime, prije nego, evo malo prije je kolega Vukšić kao saborski zastupnik rekao da on nije upoznat i ne zna da je političar ako je tako reko opće prakse, da ne može tvrditi da li je ili nije dobro za RH ući u projekt istraživanja i eksploatacije ugljikovodika. Pazite, jedan saborski zastupnik, to nije njegova krivica, to je krivica Vlade koja taj projekt nije prije svega donijela u Sabor, nije napravila Strategiju upravljanja morskim okolišem i obalnim područjem u kojoj bi strategiji bilo riječi upravo o istraživanju i eksploataciji ugljikovodika. Nije napravljena Strategija gospodarenja mineralnim sirovinama kako je to predvidio Zakon o rudarstvu, nije napravljena Strategija održivog razvitka RH kako je to predviđeno Zakonom o zaštiti okoliša, nije još donesen Zakon o sigurnosti u priobalnom istraživanju i eksploataciji ugljikovodika. Prema tome, da smo ta četiri temeljna dokumenta u Hrvatskom saboru raspravili tek bi onda nakon toga svi saborski zastupnici bili upoznati sa rizicima, bili bi upoznati sa, jer pretpostavljam i sa cost benefit analizom što nam donosi istraživanje i eksploatacija ugljikovodika. Raspravimo o svim aspektima zaštite okoliša, raspravimo o svim mogućim rizicima i opasnostima koje donosi postavljanje platformi za istraživanje i eksploataciju ugljikovodika. To je dakle jedna razina nezakonitosti postupka u koji je ušla Vlada. Druga razina je ta da je Hrvatski sabor donio Strategiju prostornog uređenja RH u srpnju 2013. godine i tom strategijom smo mi zastupnici Hrvatskoga sabora utvrdili da se na području srednjeg i južnog Jadrana, pazite može istraživati ugljikovodike. Dakle, plin i naftu. Nije mi jasno kako je iz takve formulacije i norme koja je propisana Strategijom prostornog uređenja RH Vlada RH dala sebi za pravo da raspiše natječaj, pazite za istraživanje što je u skladu sa strategijom, ali i za eksploataciju. To meni, evo još ja to nisam uspio tu poveznicu pronaći između strategije koju je ovaj Sabor donio i koja jasno je rekla Vladi što može napraviti. Nije mi jasno kako i na koji način je to Vlada iz takve norme utvrđene strategijom ušla u natječaj i za eksploataciju. To je prva stvar. Druga stvar. Nije mi jasno i to ja pokušavam, to već godinu dana pitam Vladu, pitam resorna ministarstva. U postupku raspisivanja natječaja Ministarstvo prostornog uređenja i graditeljstva koji je tumač Strategije prostornog uređenja koji je donio ovaj Sabor je dalo mišljenje Ministarstvu gospodarstva na raspisivanje natječaja za istraživanje i eksploataciju ugljikovodika na način da je ministrica Anka Mrak Taritaš jasno rekla u tom mišljenju koje je sastavni dio natječajne dokumentacije da je moguće raspisivati natječaj za istraživanje, dakle niti ona ne spominje eksploataciju, izvan teritorijalnog mora. Teritorijalno more je udaljeno 12 milja od obale ili od polaznih crta za utvrđivanje granica teritorijalnog mora a to je oko 22 km od obale, od planskih otoka. Kako i na koji način je Ministarstvo gospodarstva, odnosno Agencija za ugljikovodike, raspisala natječaj na 6 km od otoka i 10 km od obale to nitko do danas nije hrvatskoj javnosti obznanio. To dosada nije obznanjeno. Prema tome, ne samo da je raspisan natječaj za eksploataciju suprotno strategiji koju je donio ovaj Sabor nego je još i ta eksploatacija i to istraživanje, za to istraživanje i za tu eksploataciju raspisan natječaj u teritorijalnom moru, a što je protivno čak i mišljenju resorne ministrice koja je dužna prema zakonu tumačiti Strategiju prostornog uređenja. Prema tome, to je veliki propust Vlade. Rađen je cijeli postupak bez strateške procjene utjecaja na okoliš istraživanja i eksploatacije ugljikovodika. Nedopustivo, nedopustivo je da se moglo u taj postupak krenuti odnosno raditi strategiju dok traje postupak. Stječe se dojam da je ustvari strategija koja još nije dovršena i koja se radi ustvari služi kao pokrivač projektu kojeg je Vlada bez te strateške procjene ustvari pokrenula. Dakle, apsolutno nezakonit postupak. Zbog toga što nismo prema ESPO konvenciji uključili susjedne države, Italiju i Sloveniju, sad su nam oni svojim pismom praktično zaustavili stratešku procjenu. Kada će se ta procjena donijeti? Ne znam. A 2. travnja, dakle za 15-ak dana, za 12 dana ističe rok u kojemu Vlada mora potpisati ugovore sa kompanijama kojima je dala dozvolu za istraživanje ugljikovodika u Jadranu. Prema tome, nespretan, nezakonit, neshvatljiv postupak Hrvatske vlade, evo zaključujem gospodine potpredsjedniče, za koji sam već puno puta rekao da može u konačnici dovesti do blamaže i Vlade i RH. Inače, izvješće pohvaljujem gospodine ravnatelju, ono je izvrsno i mi ćemo ga podržati.
Vrijeme, hvala. Prelazimo na replike. Prvo, poštovani Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Bačić odmah da kažem ja sam protiv toga, protiv bušenja, istraživanja i eksploatacije plina i nafte u Jadranu, osobno. Ja kažem da imam premalo argumenata na kojima mogu cijeniti koliko su oni koji kažu, koji tvrde kao i ja, ja sam čisto iz nekih razloga sentimentalnih pa čak i možda ekonomskih u krajnjem slučaju jer ako zagadimo Jadran gubimo turizam i gubimo ono što je stvarno nešto prekrasno. Ovo što ste vi govorili to smo govorili više puta. Pazite, vi ste rekli nezakonito, protupravno i kad to Vlada radi mislim koja je to slika, koju poruku dajemo? Pazite, neki ljudi moćnici se skupe i kažu mi ćemo to napraviti ali valjda postoji jedan pametan tamo koji je đavoljev odvjetnik koji kaže ali to je protupravno. Pa kažu ma nema veze. To su takvi razgovori, vjerojatno tako, možda su malo sadržajniji od ovog. Međutim, vi ste spomenuli Agenciju za zaštitu okoliša i da ne bismo zaboravili ta Agencija za zaštitu okoliša je bila godinama jedna crna smrdljiva rupa u kojoj se kralo, krčmilo. Sjetite se one sanacije onog nogometnog igrališta, od te sanacije nogometnog igrališta se moglo sagraditi vrtiće, škole, bolnice itd. Tu je dokaz upravo Agencije za zaštitu okoliša koja je dijelila lovu lopatama, tamo su se koferili novca nosili kako Hrvatska ima novaca, a kako novci normalno završe u privatnim džepovima. Da slučajno ne bi ova rasprava, a tiče se i onih godina koje su nam vrlo blizu, i zamislite DORH je jedan dan zakasnio s prijavom oko jedne tužbe, jedan dan. Ma nije zakasnio, sve je to povezano. Sve su to povezani i mnogi su dobili lovu u svoj džep zbog toga da zakasne.
Vrijeme. Odgovor na repliku, Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Istine radi kolega Vukšić vi ste umjesto fonda govorili o agenciji. Agencija u tome nije imala nikakvih problema. Prema tome vi ste mislili na fond. Moram pohvaliti rad agencije koja evo, i to nisam uspio reći, dakle Agencija za zaštitu okoliša RH koja ima bazu podataka o okolišu nije uopće kontaktirana u ovom postupku eksploatacije i istraživanja ugljikovodika. Dakle, jedna od najjačih agencija, praktično jedina agencija koja raspolaže podacima nije bila uključena u izradu strateške procjene utjecaja na okoliš i istraživanja i eksploatacije ugljikovodika. Ja sam rekao da je skandalozno da saborski zastupnik nije upoznat i sva saznanja koja crpi o istraživanju i eksploataciji ugljikovodika uglavnom crpi iz tiska jer drugog načina nema. Nedopustivo je da taj ogroman, veliki projekt prolazi mimo Hrvatskoga sabora, mimo saborskih zastupnika. To je skandalozno! Vlada je, prije svega da je provela one dokumente koje joj europske direktive nameću o ovome je trebala upoznati Hrvatski sabor. Hrvatski sabor je trebao biti upoznat, mi kao zastupnici trebali smo znati i čuti argumente za i protiv, imati cost benefit analizu, studiju opravdanosti, stratešku procjenu utjecaja na okoliš i onda donijeti o tome odluku. I nije čudno, ne, da 90% Hrvata se na tome prema emocijama postavlja, a ne razumom i to je nedopustivo i zbog toga nam se i dogodilo da Vlada 2. travnja neće napraviti obvezu koju je sama sebi dala, a to je da će 2. travnja potpisati ugovor sa naftnim kompanijama kojima je 2. siječnja dala dozvole da mogu istraživati i eksploatirati ugljikovodik u Jadranu.
Nova replika, Damir Mateljan.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Bačić vi ste u svojoj raspravi naveli kako upravo od 2012. godine od kad ova Vlada preuzima odgovornost, naveli ste zapravo da stanje u okolišu kreće na dolje pogotovo vezano uz ulaganja u okolišne politike u RH. Međutim, upravo je suprotno, naime u protekle 3 godine Vlada Republike Hrvatske preko fonda uložila je gotovo 2 milijarde kuna u projekte energetske učinkovitosti, uložilo je preko pola milijarde kuna u projekte nabavke komunalne opreme, to je nekoliko puta više nego što je učinjeno u proteklim godinama. A i sam kolega Vukšić vam je rekao kakvo je stanje bilo u fondu prije dolaska ove Vlade. Osim toga naveli ste i to da upravo centri za gospodarenje otpadom koji su naša obveza spram EU da su upravo dolaskom ove Vlade da je proces i dinamika njihove gradnje stala, naprotiv suprotno je, upravo dolaskom ove Vlade dinamika gradnje centra za gospodarenjem otpadom i navlačenje zapravo regionalne vlasti odnosno županije da sa tim pojača, upravo je krenulo tek dolaskom ove Vlade i tek dolaskom ove Vlade osigurana su i sredstva za gradnju tih centara. Naime, 425 milijuna eura osigurano je u prihvaćenom operativnom programu kohezijske konkurentnosti upravo za gradnju centara za gospodarenjem otpadom. A to što kolega Vukšić nije informiran poput vas što se tiče ispitivanja ugljikovodika u Jadranu ne može biti krivica Vlade gospodine Bačiću. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Mateljan, nije to moj dojam ili moja informacija da je trostruko manje sredstava u zaštitu okoliša uloženo 2012. u odnosu na 2011. godinu. To vam piše na stranici 319 ovog izvješća u kojemu jasno stoji da je u odnosu na 2011. godinu za tri puta, gotovo tri puta manje uloženo u cjelokupnu zaštitu okoliša u odnosu na 2011. godinu a dvostruko manje u odnosu na 2010. i 2009. O tom toliko, dakle to je podatak iz agencije nije to moje proizvoljno tumačenje nekakvih podataka iz ovog izvješća. Što se tiče Centara za gospodarenje otpadom, pa vidite mi također iz medija ili propitkivanja nas koji imamo taj privilegij da smo članovi saborskog odbora pa neke informacije znamo bolje nego drugi, ali činjenica je da je prije svega bilo planirano 18 centara što regionalnih što županijskih, sada prema informacija se govorio o 13. Međutim, plan gospodarenja otpadom koji je kao temeljni dokument koji proizlazi iz Zakona o održivom gospodarenju otpadom nije donesen. Ja znam da je završena javna rasprava, da je bila u prosincu do 15. siječnja ali je i obveza bila njegovog donošenja do 31. prosinca. Prema tome, kašnjenje u tom strateškom dokumentu za sobom povlači niz drugih kažnjenja, ne možemo mi očekivati da nam jedinice lokalne samouprave nešto rade kad da bi nešto napravili je pretpostavka da nešto napravi država, država nije napravila, kako će napraviti jedinice lokalne samouprave, kako će županije ocijeniti da li je plan gospodarenja otpadom primjerice Grada Dubrovnika u skladu sa planom gospodarenja otpadom u RH kad država … [[Govornik se ne čuje.]] Prema tome, o tome sam ja govorio, kasnimo s time, ne treba od toga bježati i nemojmo se, ne govorim ja to zbog toga, nego što sam zabrinut jer ćemo zbog toga moći Hrvatskoj brojne penale će … [[Govornici govore istovremeno ne razumije se.]] Hrvatskoj.
Nova replika Mirela Holy.
Poštovani kolega Bačić, moram priznati da sam prilično iznenađena sa vašim nezadovoljstvom s provedbom politike zaštite okoliša ova Vlade s obzirom da se one u principu po ničemu ne razlike od politike zaštite okoliša koju je provodila vaša Vlada. Mogu vam nabrojiti konkretno i područja u kojima je ova Vlada sljedbenik politike vaših Vlada. Spominjali ste dosta gospodarenje otpadom, imamo te Centre za gospodarenje otpadom koji su financijski potpuno predimenzionirani, gdje su se odluke o tome na koji način će se definirati tehnologija i na koji način će se uopće stvoriti financijska konstrukcija događali u nekakvim neobičnim pregovorima između hrvatski ajde tako da kažem predstavnika i predstavnika JASPERS-a. Je li to bilo na korist hrvatskih građana i hrvatske države? Ne nije, zbog toga što sada ispada da ćemo neke Centre za gospodarenje otpadom platiti daleko više mi kao država sa našim udjelom nego da smo u neke tehnologije i moderne tehnologije ulazili sami, realizirali bi ih brže i bolje. Govorili ste tu i o eksploataciji ugljikovodika, ja nisam stekla dojam prije da vi imate nešto protiv naftnog i plinskog biznisa. A što se tiče poštivanja procedura samo jedan mali podsjetnik vezan uz donošenje Zakona o vodama kojeg ste donijeli na zadnjoj sjednici Vlade bez toga da je prošlo uopće raspravu na matičnom odboru, a ne da govorimo uopće o javnoj raspravi o Zakonu o vodama kao jednom od ključnih zakona iz područja zaštite okoliša. Tako da ja mislim da vi morate biti u potpunosti zadovoljni sa politikom zaštite okoliša ove Vlade jer je nasljednik politike koju ste vodili vi sve dosada.
Branko Bačić odgovor.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovana kolegice Holy, ja u djelu u kojemu ova Vlada provodi politiku zaštite okoliša vi to jako dobro znate podržavam kada je ono na tragu poštivanja dokumenta koje smo usvojili i potpisali u postupku pristupanja RH u punopravno članstvo EU. I rekao sam i sinoć, imali smo i sinoć jednu sličnu raspravu, i rekao sam i danas da kad je u pitanju izgradnja Centara za gospodarenje otpadom koju smo obvezu preuzeli oko uspostave održivog gospodarenja otpadom da Vlada ne snosi sama krivicu. Govorio sam o tome da Vlada, da je u tom postupku itekako važna suradnja sa jedinicama lokalne samouprave, sa jedinicama područne samouprave oko iznalaženja lokacije, oko zadovoljavanja svih onih normi, oko zaštite okoliša itd., itd.. No ja tvrdim da Vlada tu dinamiku koju je naslijedila od naše Vlade nije nastavila u ritmu i dinamici koja je bila očekivana i o tome sam govorio kada je u pitanju postupanje sa i gospodarenje otpadom. Što se tiče istraživanja i eksploatacije ugljikovodika, ja mislim da vi jako dobro znate da ja već pune dvije godine o tome govorim i u Saboru i na odboru i da smo održali dvije tematske sjednice da pokušavam senzibilizirati hrvatsku javnost a s druge strane upoznati Vladu da to što radi nije u skladu sa zakonom koju je donio ovaj Hrvatski sabor. Ja ne znam u čemu vi onda vidite kada je u pitanju istraživanje eksploatacije ugljikovodika da ova Vlada nastavlja projekte prijašnje Vlade. Dapače, je da sam od onih, vi to dobro znate, koji sam 2005. godine kao član Vlade Hrvatske demokratske zajednice usprotivio se družbi Adria. Vi to znate bez obzira [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] A u ovom trenutku Vlada ulazi u projekt koji je kudikamo, kudikamo može za morski okoliš napravi veću štetu od projekta družbe Adria.
Nova replika, Marin Jurjević.
Kolega Bačić. Rekli ste jednu dobru stvar kada ste govorili o istraživanju i eksploataciji ugljikovodika na Jadranu, rekli ste da bi bilo loše da odluke donosimo emocijama a ne razumom. Pa ja apeliram na sve nas pa tako i na vas i na samog sebe da se prije svega služimo razumom, emocionalno smo i vi, emotivno vezani sigurno za Jadran, živimo na moru, more nam skoro pa teče žilama od malena od prvog udisaja, disali smo onaj zrak uz more pun joda itd.. Ali zaista mi moramo na Jadran gledati cjelovito. Dakle on nije samo hrvatski Jadran i on je i slovenski i crnogorski i talijanski itd.. Dakle zaista ne možemo, ne može postojati robinzonijada u Hrvatskoj. Nismo mi isključeni od onoga što je oko nas. I zaista nije zanemarivo da li već u ovom trenutku postoje istraživanja na Jadranu, da li postoje platforme, da li se traži nafta, plin itd.. Nije zdravo ići ni ponekad, nije zdravo se zračiti, ići na rendgen itd., ali da biste spasili život vi ćete ići to, obaviti pretragu koja nije zdrava čak ali u konačnici vam spašava život. Ja apeliram na to jer ova, došlo je do estradizacije tog bitnog pitanja. Ide se na najniže emocije. Tko govori o tome da se treba Hrvatska možda baviti time na način kako to sve suvremene razvijene i zemlje koje štite i ekološki su osviještene rade. Vi ste postali neprijatelji svoje države unaprijed. Toliko je emocija, upotrebljava se kao argumentacija u toj vrsti politizacije. Mislim da je to loše i da jednostavno moramo biti pametniji svi skupa zajedno kada govorimo o ovome ukoliko to je u korist u konačnici Hrvatske i svih nas i naše djece i unuka.
Branko Bačić, odgovor na repliku.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Evo, na kraju ste najbolje rekli kolega Jurjević, moramo biti pametniji i smireniji ukoliko je to u interesu razvoja ove zemlje. Dakle ukoliko je, ni vi sami ne znate kao saborski zastupnik je li ili nije, nego kažete ukoliko je. A da biste znali morala se donijeti kvalitetna cost benefit analiza što to Hrvatskoj donosi u usporedbi sa drugim djelatnostima koje se vezuju uz Jadran. To je jedna stvar. Druga stvar, ja uopće ne razgovaram emotivno nego govorim iz onoga što je ovaj Sabor donio i što priječi i što ne dozvoljava ovo što radi Vlada. I zato možda govorim žustrije ali potpuno raspolažem svim onim elementima koje mogu iznijeti i tvrditi da ovo što radi Vlada je nezakonito. To i to je to. A onda ćemo kada dođemo u Sabor, raspravimo sve što treba raspraviti, donesemo dokumente koje treba donijeti, utvrdimo cost benefit analizu onda ćemo moći dalje tvrditi o tome hoćemo li ili nećemo ići u istraživanje ugljikovodika, hoćemo li eksploatirati samo plin, ne naftu. Dakle postoji puno pitanja, puno upitnika koje je trebalo riješiti prije da bi se krenulo u ovaj postupak. Prema tome, u tom smislu mislim da i vi koji dolazite isto s mora bi vama trebalo biti u interesu da Vlada postupa na način kako to je predviđeno prema zakonu i taj postupak vodi. Tvrdim da ovo što sada radi samo će donijeti do odustanka Vlade od tog projekta kao što je slučaj sa monetizacijom. Pazite Vlada je krenula u monetizaciju bez ikakve rasprave u Hrvatskome saboru. Ja iz medija čujem da postoji plan A, pa postoji plan B, pa je plan A propao, sada će plan B ići u privatizaciju HAC-ONC-a itd., itd.., to je nedopustivo za takve projekte da se događaju mimo Hrvatskoga sabora. A o čemu ćemo mi u Saboru raspravljati ako o tome ne raspravljamo, to mene interesira? Evo.
Dražen Đurović, replika.
Hvala. U državi koja sustavno od svog osnutka nema nikakve industrijske politike u kojoj je industrija na koljenima, u državi u kojoj je poljoprivreda sustavno uništena pojavio se novi mamac a to je nafta pa ćemo mi riješiti svoje probleme tako što će sada buknuti nafta mi nećemo razvijati ni poljoprivredu, ni industrijsku politiku već ćemo se … [[Govornik se ne razumije.]] od nafte, to je jedna tako loša, tako naivna, tako prozirna bajka i mamac koja se prodaje hrvatskim građanima. I umjesto da je do kraja razjasnimo, razotkrijemo i ne budemo uopće, ne dopustimo da se ta priča dalje razvija vi relativizirate na neki način i u svojoj raspravi i u svojim replikama uopće tu situaciju i pozivate na cost benefit analize, cost benefit analize eksploatacije ugljikovodika koji kada nisu napravljeni istraživanja kako ćemo imati cost benefit analize. S druge pak strane imamo mi naftne platforme, plinske platforme u sjevernom Jadranu. Oko 70% svojih potreba pokrivamo iz domaćih izvora. Da li je zbog toga plin u Republici Hrvatskoj lipe jeftiniji, da li hrvatski građani imaju koristi od toga? Imaju minimalne koristi, kao što će imati takve iste koristi u slučaju naftnih platformi na Jadranu, osim dijela naknade koja će biti za crpljenje. A dovest se u situaciju da takav rizik preuzmemo, ja ga osobno nikada, bez obzira i na stranačku pripadnost i na stranačku stegu, dok sam zastupnik ili dok se bavim politikom, nikada ne bi preuzeo i nikada ne bi podupro plan, projekt ili politiku eksploatacije nafte u Hrvatskom Jadranu, upravo zbog one djece, zbog onih generacija, zbog one prirode koja treba ostati iza nas i naših mandata.
Branko Bačić, odgovor na repliku.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Đurović, ja uopće ne relativiziram pitanje istraživanja i eksploatacije, nego tražim da se u tom postupku i u svakom drugom postupku, pa rekao sam i u postupku monetizacije poštuje Hrvatski sabor, poštuju zakoni koje je ovaj Sabor donio, poštuju europske direktive koje propisuju postupanja u moru i očuvanju morskog okoliša. Na tome inzistiram. Druga je pak stvar moj osobni pristup, ja sam govorio u ime kluba. Što se tiče mene osobno, ja nisam protiv niti istraživanja niti eksploatacije plina u Jadranu. Mi već to imamo i na sjevernom dijelu Jadrana i nisam protiv, ali sam protiv da se ovakav način pristupi istraživanju i eksploataciji plina, o tome se radi. A protiv sam naftnih platformi na istočnoj obali Jadrana jer s obzirom da je Jadran zatvoreno more u kojemu se zna na koji način idu struje, što bi jedan i manji akcident kako nazivaju mogućnost curenja nafte iz bušotina označio za hrvatsku obalu. Zbog toga sam protiv eksploatacije nafte, a nisam protiv, osobno ako me pitate, nisam protiv istraživanja niti eksploatacije plina. A jesam da se i o plinu, a pogotovo nafti u ovom Saboru otvori rasprava da hrvatska javnost bude s time upoznata, da se zna što to može donijeti, da se svi upoznamo sa mogućnostima i opasnostima koje se mogu dogoditi oko istraživanja i eksploatacije nafte. I zato sam o tome danas govorio i o tome stalno govorim.
U ime Kluba zastupnika SDP-a kolega Damir Mateljan.
Poštovana gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, uvaženi zamjeniče ministra sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Prostor odnosno sve što taj prostor ukupnosti čini bazični, znači okoliš, bazični i osnovni, najvrjedniji resurs kojim raspolaže. Stoga izuzetna važnost okoliša je za gospodarstvo, za društvo u cjelini i nalaže nam izuzetnu brigu za njegovo očuvanje i zaštitu, za njegovo učinkovito korištenje, za kontinuirano praćenje stanja okoliša. Ujedno znači okoliš nam nalaže rezultate permanentnog praćenja okoliša uključimo u odgovore na koji način okoliš, odnosno pojedine okolišne segmente možemo uključiti u funkciju ukupnog razvoja Republike Hrvatske. Osnovni dokument o stanju okoliša na nacionalnoj razini je Izvješće o stanju okoliša u Republici Hrvatskoj, dakle dokument koji se poštovane zastupnice i zastupnici, danas nalazi pred nama. Izvješće o stanju okoliša u Republici Hrvatskoj temeljem zakona izrađuje Agencija za zaštitu okoliša i to svake četiri godine, a ovo izvješće odnosi se na razdoblje od 2009. do 2012. godine, međutim dio podataka, dio informacija, dio trendova odnosi se i na duže razdoblje iz razloga što se trendovi u mjerljivosti u okolišu mogu primijetiti tek nakon malog dužeg vremenskoga razdoblja. Ovo izvješće je opsežno, ono je stručno, ono je metodološki usklađeno sa propisanim europskim i nacionalnim strategijama odnosno metodologijama, ono je sveobuhvatno, međusektorski obrađeno. Podaci i informacije strukturirani u obliku pokazatelja stanja okoliša osnova su za izvođenje sveukupne ocjene stanja okoliša te ocjene ostvarenja ciljeva temeljnih odnosno strateških i planskih dokumenata u području zaštite okoliša. Takvi dokumenti, strateški dokumenti iz područja zaštite okoliša koji nužno moraju koristiti zaključke, podatke i sve druge informacije ovog izvješća su Strategija održivog razvitka, odnosno nacionalni planovi djelovanja na okoliš. Međutim, ovaj dokument osim što pruža podlogu strategijama koje se odnose na okolišne politike, ovaj dokument svojim načinom i metodologijom izrade pruža osnovu i drugim sektorima dakle za njihovo strateško promišljanje, a ne samo onim politikama koje se odnose na okoliš. Metodološki pristup izrade ovog izvješća preuzet je od Europske agencije za okoliš i on podrazumijeva sektorski pristup odnosno razvrstavanje tematskih područja na sastavnice okoliša i sektorska opterećenja s pregledom stanja u području politike zaštite okoliša. U dijelu izvješća koji se odnosi na sektorsko opterećenje donose se podaci o utjecaju sektora na okoliš i tu su navedeni i obrađeni sljedeći sektori: korištenje prostora sa demografskim podacima, energetika, industrija, promet, poljoprivreda, šumarstvo, ribarstvo, turizam, uporaba kemikalija i gospodarenje otpadom. Vrlo je interesantno iščitavati zaključke po nekim od ovih sektora. Korištenje prostora sa demografskim podacima, jedan od zaključaka izvješća o stanju okoliša odnosi se na navedeni sektor je zaključak kako nisu ispunjeni ciljevi policentričnog razvoja Hrvatske što je vidljivo u neravnomjernom razvitku naših regija i sve jačim pritiscima na veće gradove. Ujedno zaključak je kako su demografski trendovi negativni te je vrlo izražen trend depopulacije, naročito depopulacije našeg ruralnog prostora i činjenica je da je u proteklom 10-godišnjem razdoblju zabilježen pad broja stanovnika za 10,7%. Ove činjenice, dakle ove informacije iz izvješća možda nisu podloga za okolišne strategije, međutim one su svakako podloga za strategije onih institucija koje se bave regionalnim razvojem, odnosno onih institucija koje se bave ruralnim razvojem. Energetika, industrija odnosno promet. Ovdje je potrebno naglasiti kako je iz izvješća vidljivo da je udio obnovljivih izvora energije pri proizvodni električne energije izuzetno nizak. On iznosi 28,7% no, kad od tog udjela izuzmemo onaj udio električne energije koji je proizveden u velikim elektranama zapravo nam ostaje da je svega 2,8% električne energije proizvedeno od sunca, vjetra, biomase odnosno malih hidroelektrana. Stoga svi oni koji će u buduće formirati svoje strategije moraju uzeti u obzir ovu činjenicu kako bi Hrvatska dosegnula barem onu razinu za koju se opredijelila u Strategiji državnog razvitka RH a to je 5,8% udjela u energetici od obnovljivih izvora energije. Hrvatska energetski u mnogome ovisi o uvozu električne energije kao što i ovisi o uvozu nafte. Sektor zgradarstva prepoznat je kao najveći pojedinačni potrošač energije, međutim on ujedno kao takav i predstavlja najveći potencijal uštede energije. Stoga je Vlada RH preko Fonda za zaštitu okoliša u proteklom razdoblju izdvojila 2 milijarde eura, pardon 2 milijarde kuna za projekte energetske učinkovitosti. A i ovih dana u tijeku su natječaji koji se odnose na energetsku učinkovitost upravo u zgradarstvu kako onom stambenom, tako i onom nestambenom, a pri raspisu je i natječaj koji se odnosi na energetsku učinkovitost obiteljskih kuća i on iznosi nekakvih 600 milijuna kuna. Što se tiče gospodarenja otpadom generalno gledajući na sadržaj ovoga Izvješća možemo reći da je postignut napredak. Naime, u odnosu na 2008., 2012. godine smanjene su količine proizvedenog otpada za 7%. U istom razdoblju smanjen je udio komunalnog otpada koji se odlaže na odlagališta sa 97 na 83%. Ujedno je sa 45 na 85% povećan udio građana koji imaju pristup određenom vidu razvrstavanja otpada, a nije nevažno i reći da se u proteklih tri godine, da je u protekle tri godine pokrenuto čitav niz projekata nabavke komunalne opreme. Radilo se tu o eko otocima, radilo se tu o kantama za prikupljanje, za selektiranje otpada, radilo se tu o kamionima za odvoz i prikupljanje otpada. Dakle, o komunalnim alatljikama. Ukupna vrijednost, odnosno ukupno sufinanciranje sa strane Fonda za zaštitu okoliša spram tih projekata iznosio je preko pola milijarde kuna. Međutim, za uspostavu integriranog sustava gospodarenja otpadom nužno je ispuniti našu obvezu spram EU a to je izgradnja centara za gospodarenje otpadom. Trenutno je u završnoj fazi postupak izmjena postojećeg plana gospodarenja otpadom kojima će se definirati da su Hrvatskoj potrebni 13 centara za gospodarenje otpadom, županijskih odnosno regionalnih. Ujedno Fond za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost u svoje novine u načinu financiranja postrojenja za mehaničko-biološku obradu otpada i to na način, dakle da fond sufinancira taj dio troškova što do sad nije bio slučaj. Zatim se smanjuje postotak obaveznog lokalnog sufinanciranja projekata centara za gospodarenje otpadom i to na način da se kroz sredstva EU fondova i kroz sredstva fonda osigura 90% potrebnih sredstava. A dakle, na jedinicama područne samouprave, odnosno na županijama ostaje da pokriju ostalih 10% sredstava. Do sad je to bio slučaj 20% i više učešća lokalne samouprave, odnosno županija prilikom gradnje, odnosno svih onih aktivnosti koje se odnose na gradnju centara za gospodarenje otpadom. Nužno je i reći, da je kroz prihvaćeni operativni program konkurentnosti i kohezija od … [[Govornik se ne razumije.]] do 2020. za gradnju centara za gospodarenje otpadom osigurana su sredstva u visini 425 milijuna eura. Ovo izvješće sadrži i cjelinu sastavnice okoliša u kojoj se nalaze i podaci prikaza stanja svake pojedine sastavnice okoliša, dakle zraka, vode, tla, mora, biološke raznolikosti, te sadrži informacije i podatke vezane uz klimatske promjene i one parametre koji utječu na zdravlje ljudi. Osim cjelina koje se odnose na sektorsko opterećenje cjeline koja se odnosi na sastavnicu okoliša ovo izvješće sadrži i cjelinu pod nazivom opća pitanja zaštite okoliša i održivog razvitka u kojoj se razmatra institucionalni i zakonodavni okvir s podacima o učinkovitosti instrumenata i mjera provedenih u području zaštite okoliša. Služeći se europskom metodologijom pri izradi ovog izvješća, odnosno preuzimajući osnovnu strukturu Europske agencije za okoliš po prvi puta ovo Izvješće o stanju okoliša sadrži i cjelinu integrirane teme zaštite okoliša u kojoj se nalaze podaci i informacije o aktivnostima, dinamici i ostvarenju ciljeva koji su politikom RH zacrtani u području integriranih tema zaštite okoliša kao što su održiva proizvodnja i potrošnja, učinkovitost korištenja resursa, te usluge eko sustava i zelene ekonomije. Na kraju nužno je reći kako je svrha ovog Izvješća prije svega da izvijesti donosioce odluka o stanju okoliša u zemlji, te učinkovitosti provedbe politike zaštite okoliša. Ovim se izvješćem na vrlo transparentan, razumljiv, sistematičan i multidisciplinarni način cjelokupnoj javnosti, civilnom sektoru, javnom sektoru, gospodarskom sektoru, znanstvenoj i stručnoj javnosti i svim, dakle zainteresiranima daje uvid u čitav niz informacija, podataka, trendova, te ocjena stanja okoliša i učinkovitosti provedbe politika zaštite okoliša. Time je ovo Izvješće podloga za sve njihove planske, strateške i druge dokumente čime je ovo izvješće za razliku od mnogih izvješća koji su dolazili na raspravu pred ovaj Visoki dom vrlo korisno. I iz svih tih razloga klub SDP-a podržati će ovo Izvješće. Hvala lijepa.
Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Mateljan, ja ne bih raspravljao i replicirao vama što ćete vi prihvatiti izvješće. Pa to je Izvješće od 2009. do 2012. godine. To je tri godine već prošlo. Prema tome, nemamo mi šta, mi smo ga prihvatili što smo ostali živi i možemo o tome raspravljati. Ali ono što sam htio vam replicirati to su trendovi, trendovi u zaštiti, dakle okoliša zbrinjavanjem otpada itd. I evo i danas vidim u raspravama nitko ne spominje trendove zagađenja onečišćenja zraka u Slavonskom Brodu što bih pretpostavio od vladajuće stranke i koalicije da s obzirom na uložene napore i samog ministra a i bivše ministrice kolegice Holy u svezi toga problema i problema međunarodnog sa BiH u svezi rafinerije u Bosanskom Brodu i zagađenja koje proizlazi radom te rafinerije u ruskom vlasništvu, dakle opet nemamo nikakvih zaključaka, nemamo nikakvog rješenja. Obratili smo se i Europskom parlamentu, to mislim da znate. Naši su zastupnici neki u Europskom parlamentu progovorili par rečenica o tome, a rješenja nema. Nadalje, ovdje u ovom izvješću vi ne spominjete da postoje i neki drugi elementi zagađenja okoliša ali i promjene klime pa počevši od tzv. hipotetskih ali i donekle dokazanih posljedica … [[Govornik se ne razumije.]] na Kosovu i u Barajevu koji postoji i kod nas, HAARP, poslije ću vam objasniti što je to, kojim se može mijenjati klima, mogu se omogućiti poplave, može se omogućiti 15 dana da pada kiša putem niskofrekventnih valova u okolinu. O tome mi šutimo, mi ništa ne govorimo. Valjda ne smijemo od nekoga.
Hvala lijepa. Damir Mateljan, odgovor na repliku.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega ja se naravno moram sa vama složiti o ovom području koje se odnosi na Slavonski Brod, ali i vi sami znate da je i ovaj Sabor preko Odbora za zaštitu okoliša imao tematsku sjednicu vezano za zagađenja koja se odnose u Slavonskom Brodu, da smo donijeli zaključke koje smo proslijedili spram odgovornih ministarstava i Vlade RH i da smo dobili nekakve odgovore koji nam govore o dinamici kojom nam Vlada pokušava riješiti taj problem. Ja se nadam, ja sam uvjeren da će Vlada naravno u okvirima u kojima može, u kojima ima svoje mogućnosti taj problem nastojati što prije riješiti. Naravno pri tome potencirajući naš sadašnji status, a to je da smo članica EU. Što se tiče ovog drugog dijela vaše replike hrvatski okoliš je dio europskog okoliša, a europski okoliš je dio svjetskog okoliša i cijeli taj eko sustav na našoj cijeloj zemaljskoj kugli je toliko osjetljiv da naravno da treba pripaziti i na ove trendove o kojima ste vi govorili. Hvala lijepo.
Branko Vukšić, replika.
Uvaženi kolega Mateljan slažem se s vašom ocjenom ovog izvješća koje je zapravo dobra studija. Vi ste govorili o tome kako bi trebalo osvijestiti i ovom studijom će se osvijestiti sve one koji odlučuju o okolišu ali bi trebalo osvijestiti i sve građane RH. Mislim da se na tom području premalo u Hrvatskoj radi osim kad se radi, kao što se to radilo u slučaju Grada Zagreba, o osobnoj promociji jednog ili više ljudi za novac poreznih obveznika da se oni reklamiraju, da reklamiraju razvrstavanje otpada kojeg u Zagrebu nema. Ja živim u centru grada i još bacamo sve u jednu kantu, što je zapravo grijeh, smrtni grijeh je to. Znači, osvijestiti sve. A da bismo osvijestili sve građane Hrvatske trebamo i neku drugu strategiju, trebamo se ponašati onako kao što govorimo, a mi se ne ponašamo. I još bih samo iskoristio, i ono što ste na početku govorili o obnovljivim izvorima energije. Premalo je, gotovo zanemarivo je, trebamo više raditi na tome ma koliko nas upozoravali oni koji misle o profitu da je to najskuplja energija. I u odnosu na kontekst napravio sam prije grubi lapsus umjesto fonda rekao sam agencija i ja se ispričavam.
Damir Mateljan, odgovor na repliku.
Da, kolega u pravu ste. Senzibilizacija građana za odvojeno prikupljanje otpada, za razvrstavanje otpada, općenito ekološka senzibilizacija građana je zapravo najvažnija, najosnovnija stvar. I činjenica je da smo u tome učinili najmanje. Ali tu je i velika obaveza jedinica lokalne samouprave prije svega dakle da svoj segment, dakle da svoju malu jedinicu lokalne samouprave učine ekološki čišćom, da je učine ekološki prihvatljivijom. Stoga je dakle i na jedinicama lokalne samouprave prije svega da koriste sredstva EU koja su upravo nam otvorena za senzibilizaciju stanovništva za učinkovito gospodarenje otpadom. Hvala lijepo.
Branko Hrg, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Poštovani kolega govorili ste o statističkim podacima smanjenja broja stanovnika u ruralnim prostorima. Što mislite tek kako će to izgledati kad će se računati ovaj period od 2012. pa na ovamo? Ali, za što sam se javio ustvari vama za repliku je vaše oduševljenje i pokazivanje djelatnosti Fonda za zaštitu okoliša vezano za obnovu obiteljskih kuća. Zar mislite da će sada po ovom novom modelu koji je ministar Zmajlović izmislio gdje je totalno izbacio lokalnu samoupravu iz tog programa to ići puno bolje? Da će se to razvijati u boljem pravcu? Napravljena je jedna velika greška u ovom dijelu i praktički je opet lokalna samouprava bačena u stranu, a često spominjemo lokalnu samoupravu, nije joj omogućeno da aktivno sudjeluje u tome iako je niz jedinica lokalne samouprave u protekle dvije godine provodio u znatnoj mjeri taj dobar program. I jako bi mi bilo drago kada bi evo i vi, govorili ste u ime kluba SDP-a, probali utjecati na ministra da izmjeni svoju odluku i da se ostavi ona mogućnost da jedinice lokalne samouprave zajedno sa Fondom zaštite okoliša rade na tom projektu, a da se još osnuje jedan dodatni fond kako bi građani čije jedinice lokalne samouprave neće sudjelovati u tom projektu … mogli iz tih jedinica lokalne samouprave se javljati također na natječaj i koristiti ta sredstva Fonda zaštite okoliša. Što se tiče solara, kupnje struje itd., govorili ste o tim obnovljivim izvorima energije, Bože moj baš me interesira tko je uspio ući u program i sklopiti ugovor sa HEP-om da može ovih zadnjih 2, 3 godine prodavati struju iz solara.
Hvala. Damir Mateljan, odgovor na repliku.
Zahvaljujem. Prvo, dakle ono što se odnosi na natječaj za energetsku učinkovitost obiteljskih kuća, tu lokalna samouprava u novom modelu nije isključena, ona se i dalje može uključivati i županije i gradovi i općine da li će ovaj model biti efikasniji, ja mislim da hoće, ali treba, ajde pustite da ga provjerimo, da ga provjerimo nakon natječaja pa da vidimo nakon godinu dana da li je taj projekat bio po volji. Gledajući argumente, odnosno gledajući postavke tog programa i tih 600 milijuna kuna koje se dijele na domaćinstva, ja sam uvjeren da će on biti puno kvalitetniji nego što je to bio prije. Ja nisam euforičan kolega, niti sam prezadovoljan radom fonda međutim već dugo se bavim lokalnom politikom i znam usporediti rad prijašnjeg fonda i sadašnjeg fonda za zaštitu okoliša, to ne da su ogromne razlike spram odnosa spram lokalne samouprave nego i posla kojim se bavi, nego to jednostavno nije usporedivo. Što se tiče solara kako napravit sporazum sa HEP-om da se struja prodaje, jako teško ali moguće. Evo moja općina je učinila to za jedan mali solar, doduše od 2 kilovata ali postoji mogućnost, dakle temeljem novog pravilnika da ne morate tražiti prodaju u mrežu nego da možete tražiti onaj brojčanik koji vam se zapravo okreće u natrag i time štedite svoju električnu energiju a ne prodajete ju u mrežu. Dakle, ima ta mogućnost u pravilniku. Hvala lijepo.
Mirela Holy replika.
Poštovani kolega Mateljan, u svojoj raspravi ste spomenuli plan za gospodarenje otpadom i to u vrlo pohvalnom kontekstu, u tom stilu evo ga on se događa. Pa ja bih samo htjela spomenuti da dok sam još bila ministrica zaštite okoliša a to je bilo daleke 2012. godine bile su napravljene izmjene i dopune Plana gospodarenja otpadom koje su upravo trebale omogućiti vrlo brzu realizaciju Centara za gospodarenje otpadom kako bismo ispunili naše obaveze iz europskih direktiva. Između ostalog direktive o odlagalištima koja je došla na naplatu 2013. godine a koju nismo uspjeli ispoštovati a donosi se na udio obrade BIO otpada odnosno njegovog učešća na odlagalištima otpada koje smo trebali smanjiti za 25% u odnosu na referentnu 1997. godinu. Također, ste jako entuzijastični što se tiče financiranja dokumentacije za projekte gospodarenja otpadom iz Fonda za zaštitu okoliša i u pozitivnom kontekstu govorite o tome, a ja bi vam htjela postaviti pitanje jeste li upoznati sa sadržajem Zakona o fondu i znate li šta piše u Zakonu o fondu vezano uz trošenje novca iz Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost. Naime, ovo što se sada ustvari odrađuje i u potpunoj suprotnosti sa odrednicama Zakona o fondu zbog toga što tamo jasno piše da se sredstva koja ulaze u fond moraju trošiti namjenski za poboljšanje u onim dijelovima po kojoj osnovi uopće ulaze u fond. Znači nema trošenja novca kako se kome svidi i u tom smislu se sadašnje upravljanje novcima iz fonda nimalo ne razliku od upravljanje prethodne Vlade.
Damir Mateljan odgovor na repliku.
Zahvaljujem. U pravilniku rada Fonda za zaštitu okoliša stoji dakle da Fond zaštite okoliša može financirati one projekte koji se odnose na europske fondove, prije svega da se tu radi o dokumentaciji do 100% i to fond prakticira. Prakticira, recimo znam konkretno u Sisačko-moslavačkoj županiji odnosi se na jedan veliki sektor zgradarstva, radi to i u Karlovačkoj županiji a vjerujem i u drugim županijamakticira. Prakticira, recimo znam konkretno u Sisačko-moslavačkoj županiji odnosi se na jedan veliki sektor zgradarstva, radi to i u Karlovačkoj županiji a vjerujem i u drugim županijama u RH. To je izuzetno bitno jer upravo na taj način dakle jedinicama lokalne samouprave i drugim dionicima koji se javljaju na projekte europskih fondova zapravo fond pomaže u onom djelu u kojem je njima potrebna najveća pomoć, jer to je u financijskoj potkapacitiranosti onih sredstava koja moraju uložiti kao svoja vlastita sredstva. Stoga smatram da je ovo jedan od najboljih programa Fonda za zaštitu okoliša. Hvala lijepa.
U ime Kluba zastupnika SDSS-a kolega Mile Horvat.
Pozdravljam zamjenika ministra, pozdravljam ravnatelja agencije ja ću u ime kluba SDSS-a ukratko reći naše stajalište o samom izvještaju, ustvari moja rasprava ide u pravcu, će ići u pravcu podrške ovom izvještaju jer smatramo da je izvještaj dobar, da je na gotovo četiri stotine stranica obilno i temeljito obradio problematiku zaštite okoliša i stanja zaštite okoliša danas u RH. Izvještaj, mi mislimo da je izvještaj jedan od temeljnih dokumenata zaštite okoliša i važan je alat u planiranju politike zaštite okoliša ali i pokazatelj nužnosti ugradnje zaštite okoliša u razvojne i strateške dokumente drugih sektora kao što su poljoprivreda, turizam i energetika što ne treba zaboraviti. No, postoji primjetna razlika između onoga što se deklarira i situacije u stvarnosti, i ja ću ovdje navesti nekoliko slučajeva za koje mislimo da dobro oslikavaju tu nekakvu razliku između onog što se deklarira javno kao politika zaštite okoliša i onog što se radi. Naime, postoji proturječe između stalnog naglašavanja očuvanog i atraktivnog okoliša kao glavnog resursa planiranog razvoja i to naročito u turizmu u zdravoj hrani, zalihama vode itd. i premalo pažnje i vremena koje se posvećuje informiranju i senzibiliziranju javnosti u vezi sa postojećim problemima okoliša. Dakle informacije ne samo da nisu aktivno distribuirane u javnost po nama već je proces kojim se do njih može doći veoma spor. Ovdje ističemo kolika je, kroz jednu činjenicu ističemo kolika je važnost, koliki je fokus Europske unije na zaštiti okoliša na način što je, činjenica govori, Europska komisija traži, znači propisala je kaznu Italiji od 56 milijuna eura zbog toga jer nije uspjela sanirati one stotine mjesta na kojima se ilegalno odlagao otpad. Prema tome, činjenice govore da je na nekakvih 16 takvih odlagališta se nalazio i vrlo opasan otpad. Prema tome, Europskoj uniji je izuzetno stalo da se uvede jedna opća kultura zaštite okoliša. Oni, ovdje ću također u pozitivnom smislu navesti i primjer mogućnosti međuregionalne suradnje, naročito tamo kod nas na istoku između Republike Hrvatske i Republike Srbije gdje se na projektima IPA-e stvaranje društva bez otpada napravila jedna vrlo dobra suradnja prekogranična suradnja upravljanja otpadom gdje su se povukli negdje oko 600 milijuna eura. Mislim da je Hrvatska dobila negdje oko 352 milijuna eura po osnovu tako jedne uspješne pregoranične suradnje. Što se tiče najvažnijeg našeg bogatstva, koje mi mislimo da je jedno od najvažnijih a to su vode napominjem da je Svjetska organizacija za zaštitu prirode VVF ovogodišnji Svjetski dan zaštite okoliša posvetila i očuvanju rijeka u Hrvatskoj ali i cijeloj regiji Dinarskog prostora. Tako je gospođa Irma Dujmović iz VVF-a rekla da u Hrvatskoj su analizirane 82 rijeke i za njih više od 70% je utvrđeno da su od velike vrijednosti i velike očuvanosti. To je jedan naš, dakle to govori o tome kolikim mi potencijalom, odnosno prirodnim bogatstvom ovog trenutka raspolažemo i pitanje je da li smo svjesni kolikim uopće takvim bogatstvom raspolažemo. Ovdje ću navesti također i mogućnost ponovo jedne prekogranične suradnje onog projekta koji se zove "Živi Dunav". Dakle to prekogranično partnerstvo u Europskoj uniji koja se zove "Živi Dunav" je naglasak stavljeno na očuvanju vrijednosti Srednjeg Podunavlja što je isto vrlo bitan projekat o kojem se ne govori, srednje Podunavlje u Republici Hrvatskoj obuhvaća područje Parka prirode Kopački rit, regionalni park Mura-Drava, rezervat biosfere Mura-Drava-Dunav u Hrvatskoj te specijalnih rezervat Gornje Podunavlje. Prema tome to su prostori koji su od vrlo velike, odnosno iznimne važnosti kao nacionalno bogatstvo i moramo stvoriti određenu svijest kako upravljati sa tim nacionalnim bogatstvima. Naš ministar je rekao da je Hrvatska među top tri države u Europi po kvaliteti mora. Kaže treći smo u Europi po bogatstvu vode a možemo biti zadovoljni i kvalitetom zraka. On kaže da imamo 19 nacionalnih parkova i parkova prirode a gotovo 30% Hrvatske je pod ekološkom mrežom Natura 2000. projekat. I to je vjerojatno približno tako međutim ja ću kroz nekoliko činjenica ukazati da ovdje postoji još dovoljno prostora da se stvari isprave. Iz Ministarstva zaštite okoliša kažu da u Republici Hrvatskoj imamo 299 službenih odlagališta na koje se odvozi otpad i od njih je sanirano do sada svega 102 a od hiljadu sedam registriranih divljih odlagališta sanirano je svega 750, dakle to je naše stanje, prilično dijametralno suprotno od ovoga što je čelnik ministarstva izjavio. U sklopu pregovora Republike Hrvatske i Europske unije izrađen je plan provedbe Direktive o odlagalištima koji predviđa sanaciju i zatvaranje svih odlagališta do kraja 2018. godine. Do kraja 2020. trebali bismo reciklirati 50% komunalnog i 70% građevinskog otpada i to bi nas koštalo negdje oko 4 milijarde eura. Danas su primjer u gradu Zagrebu u Zagrebačkom holdingu imamo zaprimljeno 2014. 2,5 hiljade naloga komunalnog redarstva grada Zagreba za uklanjanje divljih odlagališta. Prema tome vidimo koliko je to jedna društveno, koliko je potrebna društvena angažiranost u rješavanju ovih problema. Ovdje ću iskoristiti priliku pa ću ukazati na jednu situaciju koja se dešava u Zadarskome zaleđu, tamo se treba napraviti Županijski centar za gospodarenje otpadom i treba se napraviti u gotovo najatraktivnijoj lokaciji odnosno u srcu Ravnih kotara. Naravno narod se protiv toga pobunio, jer uklanjanje tzv. Crnog brda, odnosno 138 hiljada tona otpadnog materijala koji je dovezen tijekom sanacije šibenskog TEF-a, u Biljane kraj Benkovca su izazvale pravu revoluciju, uznemirenost kod ljudi. Zašto? Zato što je ta crna deponija postavljena negdje 40-ak metara od kuća u kojima ljudi žive. I mi pričamo onda o ekološkoj proizvodnji, pričamo o perspektivama poljoprivrede u Ravnim kotarima. Zaboravljamo činjenicu da su prije rata Ravni kotari bili prostor na kojem se, sa kojeg se je povrtlarstvom snabdijevala cijela srednja Dalmacija. I sada u srcu takvog jednog prostora mi ćemo deponirati Crno brdo od 138 hiljada tona otpadnog materijala za koga su u Strasbourgu stručnjaci rekli da je vrlo problematičan bez obzira što su naši domaći stručnjaci rekli da tu ne postoji opasnost, da brdo nije kancerogeno, bez obzira što naravno županijska skupština je donijela takvu lokacijsku odluku o lociranju toga otpada. Naravno svatko se vodi svojim interesima a ja postavljam pitanje kako se smirimo te ljude koji treba da žive svaki dan kraj takve deponije i kojima vjetar donosi tu prašinu i ta prašina pada na njihove usjeve i pada na njih jer se nalazi 40-ak, 50 metara od njihovog sela, odnosno od više sela koji se nalaze u toj okolici. Imamo situaciju u gradu Osijeku gdje imamo veliku deponiju u Lončaricu o kojoj bi se trebalo kvalitetnije razgovarati. Činjenica je da se ta deponija treba nalaziti najmanje 500 metara od prostora u kom ljudi žive, međutim ona se itekako sad već približila svojim gabaritima, naseljima u okolici te deponije. Neću ovdje govoriti o analizi vode koja je vrlo upitna, odnosno negativna za zdrav život i korištenje ljudi u gradu Osijeku. Prema tome, to je pitanje koje se nameće na koji način mi pristupamo ovako jednoj vrlo ozbiljnoj problematici i da li ćemo sve svesti na komercijalnu kategoriju ili ćemo se početi ovdje služiti i nekakvim dugoročnim logikama zdravog ekološkog razuma. Ovdje ću nešto reći i o iskustvima koji se odnose na zelene otoke i ulične kontejnere za koje smo smatrali da je jedan od vrlo velikih dosega Europskoj uniji za zbrinjavanje otpada, međutim u zadnje vrijeme neki podaci to demantiraju, kažu da takvi ulični kontejneri i tzv. zeleni otoci počinju predstavljati problem jer se ne koriste na najbolji način. Građani na nepravilan način zbrinjavaju višak volumena svog otpada kraj tih zelenih otoka, naravno osim higijenskih i estetskih, negativnih konotacija ovdje imamo i problem dodatnih financiranja kako to dodatno sanirati i to stvara problem lokalnoj samoupravi. Prema tome, ni ono postavljanje preventivnih kamera se nije pokazalo prilično efikasno. Zaključak je da su takvi zeleni otoci u Europskoj uniji polučili 50% očekivanih rezultata. Prema tome, mi moramo početi razmišljati o tome kako da stvaramo u javnom prostoru, u medijskom prostoru posebnu kulturu, posebnu edukaciju kad se radi o zaštiti okoliša. I na kraju ja, naravno rekao sam da ćemo ovaj izvještaj potvrditi da ćemo prihvatiti ovaj izvještaj, ali ću završiti kao nekakvom porukom ukoliko se ona bude tako shvatila, da je zdrav okoliš javno dobro i jedno od osnovnih ljudskih prava je, odnosno pravo svakog pojedinca je da živi u zdravom okolišu. Nekada prije 200 godina je to jako dobro rekao jedan veliki indijanski poglavica, svijetli u svom pismu Franklinu Pierceu, američkom predsjedniku gdje je u nekoliko točaka na kraju završio i rekao: zemlja ne pripada čovjeku, čovjek pripada zemlji. Sve je u međusobnoj vezi kao što je porodica sjedinjena krvlju, sve je povezano. Nije čovjek tvorac tkanice života već samo vlakno u njoj. Što uradi sa tkanicom, učinio je i sam sa sobom. I neka to na neki način bude poruka da ova tema nije tema samo za formalno pričanje nego ona ima svoju duboku društvenu i socijalnu korist.
Mirela Holy, replika.
Poštovani kolega, potpuno ste u pravu vezano uz problem Ravnih kotara i na tu temu sam postavila već prije ima dobranih 2 mjeseca pisano zastupničko pitanje Vladi Republike Hrvatske na koje se Vlada još uvijek nije udostojila odgovorit ali zašto bi poštivali uopće Poslovnik Hrvatskoga sabora. Nažalost, problem koji imaju stanovnici Ravnih kotara je sličan problemima sa kojima se susreću mnogi građani u Republici Hrvatskoj koji žive u neposrednoj blizini vrlo opasnih odlagališta pa bih tu spomenula i fosfo gips kod Kutine koji se također ne rješava već desetljećima, a nažalost i u samom središtu Zagreba imamo jedan jako veliki problem o kojem se gotovo uopće ne govori, a to je problem Gudronskih jama na Savicama gdje je odložena izuzetno velika količina vrlo toksičnih kemikalija iz različitih kemijskih industrija i to doslovce tijekom ljetnih mjeseci ključa. Ja sam bila ovog ljeta, obišla sam to područje. Ja nisam mogla vjerovat, to kroz šljunčane putove prodiru ustvari ti toksični materijali. Samo jezero, jer je taj materijal odlagan u jezero na Savici, doslovce ključa. To izgleda kao nekakva juha premordijalna i na odgovor na zastupničko pitanje koje sam postavila Vladi na tu temu je ono pa nema veze. To je lokacija 500 metara udaljena od glavnog vodocrpilišta za Grad Zagreb, Petruševca. Da se dogodi bilo kakav potres veći u Zagrebu mi bismo imali trajno onečišćene izvore vode, pitke vode u Zagrebu ali nikoga za to uopće nije briga. Dakle imamo jako veliki broj problema u lokalnim sredinama koji se ne rješavaju godinama.
Mile Horvat, odgovor na repliku.
Zahvaljujem se kolegice Holy. Ja ne mogu govoriti o ovoj zadnjoj situaciji na Jakuševcu, ali ova problematika oko Ravnih kotara, oko sela Biljane i ostalih okolnih sela nije svježa problematika. On je par godina već aktualna i ono što je interesantno, provedene su i javne rasprave i zborovi građana, odnosno ljudi su pisali peticije ukazujući da ne žele živjeti sa takvim jednim problemom koji se zove odlagalište. Kad pirne jak vjetar, bura, onda sva prašina ide prema njihovim domovima. Ti njihovi vrtovi su prekriveni sa prašinom. Naravno, ono što nas brine jeste kako može postojati razlika u ocjeni, stručnoj analizi ako domaće institucije kažu da to nije opasno s druge strane analiza je izvršena samoinicijativno, grupa građana je to uradila u Njemačkoj, u jednoj stručnoj laboratoriji i ustanovljeno je kancerogena opasnost. Dakle, od tolika razlika u tom stručnom pristupu o tako jednom ozbiljnom problemu. To je stvar koja nas zabrinjava. Naravno Županijska skupština ima svoj nekakav ekonomski interes, ona će vjerojatno tu profitirati sa određenom rentom. Ali to ne može biti primarna stvar, ako prije svega su ugroženi životi ljudi na tom prostoru Ravnih kotara. I osnovna stvar ako nisu ljudi zadovoljni sa tim, ako se ne slažu. Dakle, tu mora postojati po nama koncezus jednog općeg mišljenja i općih interesa, onda taj Centar za zbrinjavanje otpada tamo ima svoju logiku.
Franko Vidović, replika.
Zahvaljujem predsjednice. Poštovani kolega Horvat, ja također suosjećam sa ljudima Ravnih kotara koji imaju problem sa … [[Govornik se ne razumije.]] u Miljanima. Međutim, zbog cijele hrvatske javnosti i zbog činjenica, moram iznijeti par stvari. Dakle, radi se o materijalu koji je naglašavam privatna tvrtka, sa kojom je grad Šibenik 2007. godine pod vodstvom gradonačelnice Nede Klarić sklopio ugovor, dakle HDZ-ove gradonačelnice i koja je izuzela svoj materijal sa područja … [[Govornik se ne razumije.]] taj ugovor se i ticao od odvoza … [[Govornik se ne razumije.]] i prebacila ga na nekakvu lokaciju. Prema tome, grad Šibenik se ne osjeća ni najmanje odgovoran što se toga tiče, a znam da je po medijima bilo razvlačenja i oko grada Šibenika. Dalje, jasno je da to brdo crno … [[Govornik se ne razumije.]] nije produkt rada gradske uprave grada Šibenika, nije produkt rada direktora TEF-a već je produkt rada neke prethodne gradske vlasti koja je sklopila ugovor i ta privatna tvrtka je taj ugovor ispoštivala. Tko je izdao lokacijsku dozvolu za tako nešto? Tko je iznajmio teren za tako nešto? To je možda pitanje koje bi trebalo postaviti. Pri tome svi nalazi tvrde da ta … [[Govornik se ne razumije.]] nije kancerogena. Ja ne znam što su dobili u Njemačkoj, ali ja sam na trosci toj odrastao, kao dijete sam se na njoj igrao i nemam nikakvih bolesti bar kolko' znam. Eto hvala vam.
U ime Kluba zastupnika HNS-a [[Upadica: A odgovor na repliku?]] Aha, odgovor na repliku Mile Horvat.
Izvinjavam se. Uvaženi kolega Franko drago mi je što nemate, ne daj bože da se pokaže da imate. To bi bilo vrlo loše. Ali vi znate onu stranu, vi govorite o onom aspektu tog problema koji bi trebala institucije da rešavaju. Pitanje je tu gdje su rudarske inspekcije, gdje su druge inspekcije i tu se, očito da se sistem ovdje ne bavi tom stvari kako treba. A onda i s druge strane imamo inicijativu zabrinutih građana koji se okupe, koji hoće da senzibiliraju javnost i da skrenu pažnju na činjenicu da tamo postoji nešto u šta oni nisu sigurni. Moguće je da to nije čak i … [[Govornik se ne razumije.]] Ja bih volio da oni nisu u pravu, ali to njima mora netko od institucija vlasti reći i uvjeriti ih da oni mogu mirno živjeti kraj tog. I to bi bilo dobro. Dakle, ako smo uspjeli sad s ovim potaći nadležne institucije da urade to što su trebale uraditi onda sam ja zadovoljan. Hvala vam.
I sada u ime Kluba zastupnika HNS-a kolega Dragutin Glavina.
Poštovana potpredsjednice, zamjeniče ministra, ravnatelju, kolegice i kolege. Jedan od temeljnih dokumenata zaštite okoliša u RH a na temelju kojeg se daje ocjena ukupnog stanja okoliša države i procjenjuje učinkovitost primijenjenih mjera za promatrano razdoblje je Izvješće o stanju okoliša. Nositelj izrade ovog Izvješća 2009.-2012. godina je Agencija za zaštitu okoliša što je kao izrada izvješća definirano zakonom. Samo izvješće prati ostvarivanje ciljeva iz dokumenata održivog razvitka i zaštite kao i strateških i planskih dokumenata vezanih uz pojedine sastavnice okoliša. Zbog cjelovitog uvida u stanje okoliša ono se izrađuje na državnoj razini. Izvješće je obiman materijal, knjiga je skoro 400 stranica, sadrži 5 cjelina i 17 tematskih poglavlja, 10 za sektorska opterećenja i 7 za sastavnice okoliša. Jedna od važnijih svrha ovog izvješća je da prije svega izvijesti donosioce odluka o stanju okoliša u državi, te o učinkovitosti provedbe politike njegove zaštite. Nju provode nadležna tijela u Sektoru zaštite okoliša, ministarstvo, agencija, fond, Državni zavod za zaštitu prirode kao i nadležna tijela drugih sektora koji koriste prirodne resurse okoliša. U uvodu samog izvješća kao vrlo važno istaknuto je da se ovim Izvješćem svim zainteresiranim stranama daje uvid u niz podataka, informacija, te ocjene stanja okoliša i učinkovitosti provedbe politike zaštite okoliša. Samo izvješće sadrži mnoge vrijedne podatke. Naravno, to su u prvom redu podaci o utjecaju pojedinih zahvata na okoliš, podaci o praćenju njegova stanja i korištenju financijskih sredstava za zaštitu, procjenu potreba izrade novih ili izmjena i dopuna postojećih dokumenata. Daje se ocjene stanja kao i ocjena učinkovitosti provedenih mjera kao i možebitni drugi podataka od značenja za zaštitu okoliša. Iz ovog proizlazi da Izvješće o stanju okoliša RH je jedan od najvažnijih alata za praćenje i dugoročno planiranje politike zaštite okoliša. Zapravo može se reći glavna svrha mu je realno vrednovanje stanja i očuvanosti našeg okoliša ne samo na nacionalnoj već i na europskoj razini. Naime, dijelovi ovog izvješća sastavni su dio doprinosa RH europskom izvješću o stanju okoliša. Ono što je najvažnije je da u izvješću sektorska opterećenja donose podatke o utjecaju pojedinog sektora na okoliš od korištenja prostora s demografskim podacima do područja gospodarenja otpadom. Također, dat je prikaz stanja svake pojedine sastavnice okoliša, od zraka i vode do onih parametara okoliša koji imaju utjecaja na zdravlje ljudi. Navedena su i područja i sredine sa stalnim ili povremenim negativnim utjecajima. Spomenut ću samo neke konstatacije iz izvješća koje izazivaju pozornost, ne navodim ih po važnosti nego spomenut ću ih možda ovako pa su neka i koja nisu nabrojana važnija od ovdje pobrojanih. Demografski trendovi su nam i nadalje negativni, broj stanovnika se smanjuje i stanovništvo je sve starije. Što se tiče energije, najveći su izazovi vezani uz ovisnost o uvozu nafte, nedovoljne sigurnosti opskrbe prirodnim plinom, visoki udio uvoza električne energije u energetskoj bilanci, uključivanje obnovljivih izvora energije se provodi ali je upitna dinamika. Nadalje, unatoč napretku koji se pripisuje strožoj regulativi u području zaštite okoliša i energetske učinkovitosti industrije još uvijek predstavlja opterećenje s obzirom da generira određene količine onečišćenja i otpada. Gospodarenje otpadom ključni je prioritet zaštite okoliša koji se nastoji postići usmjeravanjem gospodarskih i društvenih aktivnosti prema društvu koje reciklira, a red prvenstva do odlaganja da bude najprije sprečavanje nastanka otpada, po mogućnosti ponovna njegova upotreba pa nakon toga recikliranje, energetska upotreba i kao krajnje rješenje spaljivanje bez energetske uporabe ili njegovo konačno odlaganje na odlagalište. U području gospodarenja otpadom usvojeni su novi potpisi u potpunosti usklađeni s europskim propisima no zadani strateški ciljevi ipak ne ostvaruju se predviđenim tempom. Kvaliteta zraka u Hrvatskoj prati se na temelju podataka izmjerenim po mjernim postajama državnih i lokalnih mreža za trajno praćenje kvalitete zraka. Najrašireniji problem onečišćenja zraka u naseljenim područjima zabilježen je u izvještajnom razdoblju u aglomeracijama Zagreb, Osijek, Kutina, Sisak i Slavonski Brod te u blizini prometnica kod Zagreba, Splita, Šibenika i Rijeke. Na temu onečišćenja zraka u Sisku i Slavonskom Brodu saborski Odbor za zaštitu okoliša održao je tematske sjednice i donio određene zaključke i preporuke. Eksploatacija vode u Hrvatskoj znatno je ispod razine koja bi općenito ugrozila dostupnost vode. Pitanje je samo da li se vodni resursi Hrvatske koriste učinkovito? Na sustave pročišćavanja komunalnih otpadnih voda iz sustava javne odvodnje obuhvaćeno je negdje oko 45% stanovništva Republike, a kroz sustave za pročišćavanje otpadnih voda prođe negdje oko 65% otpadnih voda. Veća priključenost stanovništva na sustave javne odvodnje koji su povezani s uređajima za pročišćavanje komunalnih otpadnih voda ne realizira se planiranom dinamikom zbog nepovoljnih gospodarskih uvjeta, visokih troškova izgradnje sekundarne mreže i visine naplate priključaka. Nažalost, sva plaćanja u sustavu zaštite okoliša pokušavaju se tretirati kao socijalna kategorija te je naravno sve preskupo, od investicija pa do naknada krajnjih korisnika kojima je uvijek lakše platiti na primjer račune za mobilnu telefoniju nego se priključiti na sustav odvodnje, sakupljanje otpada ili slično te plaćati naknade za korištenje tih usluga. I još da spomenem da je prema ovom izvješću zdravstveno stanje naših građana svih dobnih skupina u kontekstu kvalitete sastavnica okoliša u Hrvatskoj stabilno i da zadovoljava standarde. No, s obzirom da okoliš ne poznaje granice uz već postojeća prekogranična onečišćenja zraka i vode ne treba zanemariti globalne trendove mogućih promjena i onečišćenja. Kolegice i kolege svaka rasprava, izvješće, prijedlozi zakona, okrugli stolovi ili ostale aktivnosti koje uređuju materiju zaštite okoliša izazivaju posebnu pozornost i među onima koji se službeno i profesionalno njome bave ali i građana zainteresiranih udruga do moglo bi se reći ukupne javnosti. Zašto? Zato jer okoliš i sve vezano uz njega neposredno utječe na kvalitetu našeg življenja, posebno zdravlja. O brizi za njega ovisi očuvanje i zaštita prirodnih resursa, odnosno zaštita sveukupnog života na zemlji. Ali zaštita okoliša izaziva pozornost i radi toga jer za njega veže se i velika gospodarska aktivnost kao i utjecaj zaštite okoliša na najveći dio poslovnih aktivnosti. A o njima ovisi naš gospodarski razvoj, uvjeti življenja, odnosno ukupni standard građana. U tom smislu ovo izvješće može služiti kao pomoć kod donošenja važnih odluka. Klub HNS-a podržat će Izvješće o stanju okoliša u RH za razdoblje 2009-2012. godina.
Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Glavina govorili ste o tempu koji kasni u svezi s gospodarenjem otpada i određivanjem centara za zbrinjavanje otpada. Naime, jučer smo gledali ne znam na kojoj televiziji da 4,5 tisuće radnika bi se moglo zaposliti kada bismo uspostavili Centre za gospodarenje otpadom koji bi onda dakle ostvarivali svoju plaću a time bi zapravo spojili ugodno s korisnim. Zbog čega ova Vlada već 3,5 godine zapravo kasni u timeingu sa onim što je određeno smjernicama, strategijom i svime ostalim, ja to ne znam, možda ste vi iz vladajuće koalicije pa znate. Nadalje, kada ste govorili o eksploataciji vode ali pri tome moramo uzeti u svezi naših rijeka, dakle unutarnjih takozvanih voda, iskorištavanje i minerala, šljunka, pijeska i ostaloga iz riječnih korita i onda mi je jedan gospodin koji se s time bavi odavno prije otišao u mirovinu i rekao ovako "Dok je vode bit će i gospode." A tu onda važi i ona vaša cijena priključka vode koja je određena i određivana po pojedinim vodovodnim mrežama koja je zaista skupa. O mobitelskim cijenama da ne pričamo, ali to je na rate od mjesec dana, ovo je odjedanput. I još nešto, Zavod za tlo RH je spojen ili čak gotovo ukinut a voljeli bismo, a to ćemo i tražiti pisanim putem, da se agencija izjasni koliko i kakve su promjene u tlu, na tlu RH u svezi metala, aluminija, barija, stroncija s obzirom na … o kojima su raspravljale Ujedinjene nacije. Da vidimo podatke iz 2009. i 2015., ili 2000. i 2015. Da vidimo ima li povećanja tih elemenata u našem tlu, aluminija, barija, stroncija. Hvala lijepo.
Dragutin Glavina odgovor na repliku.
Kolega u pravu ste, voda je sigurno najveće bogatstvo koje u ovom trenutku postoji i zaštita vode treba biti prioritet. Ja ću govorio o tome primjer iz Međimurja, Međimurje je bogato vodom, bogato izvorištima pitke vode i jedno od glavnih zadataka je sačuvanje kvalitete te vode. Sigurno da sistem pročišćavanja još uvijek nije saživio i dobro ste rekli skup je, no međutim kad uskladimo te cijene sa cijenama nekih drugih usluga onda ipak dolazimo do toga da u konačnici ne bi trebalo biti to preskupo jer ako velimo da je to bogatstvo onda to bogatstvo treba i na neki način platiti. Što se tiče odlaganja otpada, opet ću se poslužiti primjerom Međimurja koje evo već godinama služi kao primjer zbrinjavanja otpada u našoj državi. Već više godina mi sortiramo i odlažemo posebno otpad i na taj način evo pridonosimo da se samo zbrinjavanje otpada podigne na jedan viši nivo.
Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Kolegica Mirela Holy.
Hvala vam poštovana potpredsjednice. Pa na samom početku rasprave želim pohvaliti ovo izvješće, smatram da se radi o izuzetno kvalitetno sastavljenom dokumentu koji upozorava ustvari i na prilično velike rupe koje postoje u sustavu zaštite okoliša i tu bih se osvrnula na ono što je ustvari sama tema kojom se bavi izvješće o stanju okoliša i nalazi se kraju i u samoj nadležnosti Agencije za zaštitu okoliša kao glavne baze podataka svih znači sastavnica okoliša u RH. A činjenica jest da mi ni danas u stvari u 2015. godini kada raspravljamo o ovom izvješću koje je podneseno na vrijeme i to bi htjela izrazito pohvaliti jer prije to nismo imali tako, znači podneseno je u roku dvije godine od znači 2012. godine, meni je žao što ga nismo raspravljali o njemu već prošle godine ali evo ga kažem tu možemo vidjeti da ustvari mi još uvijek bez obzira na sve podatke koje dobivamo iz različitih institucija ne možemo sa sigurnošću tvrditi kakvo je stanje okoliša u RH. Naime, nismo daleko otišli niti u inventarizaciji biljnih i životinjskih vrsta što nam je obaveza prema europskoj direktivi vezano uz NATURU 2000., nemamo povezane baze podataka različitih čimbenika okoliša odnosno ono što sam zagovarala kao ministrica na kraju krajeva i ravnatelj je silno se trudio da na to i podigne da se putem jedne platforme možemo kliknuti na bilo koje mjesto u Hrvatskoj i dobiti sve ključne podatke, okolišne podatke sa tog područja, primjerice zraka, vode, tla, biljnih i životinjskih vrsta. Zbog čega je to važno? To je ja bih rekla jedan od najvažnijih ključnih instrumenata za kvalitetnu politiku zaštite okoliša bilo koje države jer zbog čega, naime za sve projekte za koje je potrebno provoditi postupak procjene utjecaja na okoliš je izrazito važno da imate potpuno točne i objektivne podatke koji se ustvari razmatraju kako biste mogli donesti argumentiranu odluku o tome da li je neki zahvat prihvatljiv za okoliš ili nije. Nažalost u sadašnjem trenutku izrađivači studija utjecaja na okoliš koriste se sa različitim podacima za koje je vrlo teško utvrditi objektivnost i relevantnost što u veliku sumnju dovodi naravno i samu kvalitetu postupka procjene utjecaja na okoliš. Ideja je da svi građani u Republici Hrvatskoj mogu na jednom mjestu ustvari vidjeti koji su podaci vezani uz određene čimbenike okoliša i da na taj način podignemo uopćenito kvalitetu zaštite okoliša u Republici Hrvatskoj. Nažalost i ovoj Vladi baš kao i u prethodnim HDZ-ovim Vladama zaštita okoliša je da to kažem malo ovako ilustrativno 13-to prase ili zadnja rupa na svirali a postoji opravdana sumnja i da je i dalje kasica prasica za pogodovanje prijateljima sadašnjih garnitura. Ja bih vas molila [[Upadica Zgrebec: Vi ste bliže da ih umirite nego ja.]] Da. Prije smo imali projekte poput Obrovca, Salonita. Nažalost ova Vlada ima Eurotower, ima gospodare otpada. Ima isto protuzakonito i netransparentno trošenje novca iz Fonda za zaštitu okoliša. I tu bih htjela reći jednu vrlo važnu stvar, osim pohvale koja zaslužuje ovo izvješće posebnu pohvalu zaslužuje i ravnatelj Agencije za zaštitu okoliša, prof. dr. Neven Voća i to zbog toga što je čovjek koji zbilja radi u javnom interesu, koji radi na zaštiti okoliša i radi u želji da se transparentno i objektivno troše novci. Vjerojatno nekima od vas, ako uopće ima zainteresiranih za raspravu nije poznato da je Neven Voća jedini dužnosnik koji je odbio preseljenje u Eurotower a ja mislim da ste čitali o tome koliko je to preseljenje ustvari bilo potrebno i koliko je financijska ušteda za Vladu Republike Hrvatske. U tom smislu velike pohvale na poštenju i transparentnosti ravnatelju Nevenu Voći. A kakvo je stanje hrvatskog okoliša? Kada govorimo o gospodarenju otpadom, imamo zakon koji je donesen nakon roka kojim se bavi ovo izvješće dakle sredinom 2013. godine i to je sada već prošla godina i više od pola a mi još uvijek nemamo donesene izrazito važne podzakonske propise koji bi uopće omogućili provedbu tog propisa. Nemamo recovery organizacije, otpadni tajkuni i dalje vedre i oblače, nemamo burzu otpada, nemamo volju za uvođenje tržišnog modela za gospodarenje otpadom. I sada nedavno slušamo, ministar zaštite okoliša vrlo pozitivno govori o tome kako se kreće prema tranziciji na cirkularnu ekonomiju. A ja postavljam pitanje na koji način ćemo ostvariti tranziciju na cirkularnu ekonomiju ukoliko nismo ostvarili temeljne preduvjete i to u smislu propisa, zakonske preduvjete, ni tržišne, ni infrastrukturne da bismo uopće mogli govoriti o tome da imamo sustav gospodarenja otpadom. A sustav gospodarenja otpadom nije sam po sebi prelazak na cirkularnu ekonomiju. Cirkularna ekonomija je vrlo kompleksan proces koji iziskuje naravno da prvo imamo primarnu selekciju otpada ali mi nemamo čak ni to. Slušam danas tijekom ove rasprave različite neobične, pa ja bih rekla i bizarne stvari. Pa tako ispada da su u Hrvatskoj pravilnici iznad zakona i da je potpuno normalno da se sredstva poreznih obveznika i parafiskalnih obveznika troše nenamjenski i da fond služi kao kasica prasica za različite projekte vladajućih elita. Nažalost ova Vlada je pregazila gotovo sva obećanja iz svog izbornog programa iz područja zaštite okoliša. Kada govorimo o zaštiti prirode, nije provedena temeljna reforma koja je trebala biti provedena, nije formirana nacionalna parkovna agencija, sada se pokušavaju nekakve varijante provesti u vezi stoga i dalje se vrlo netransparentno troše novci iz sustava nacionalnih parkova. I dalje ne provodimo Nacionalnu strategiju i Akcijski plan krajobrazne i biološke raznolikosti ali smo svi sretni i zadovoljni. Kada govorimo o gospodarenju otpadom imamo potpuni debakl, pogodovanje otpadnim tajkunima, zakon koji se kuhao do sredine 2013. godine vidimo da se ustvari uopće ne provodi jer nisu doneseni još mnogi podzakonski propisi. A iz Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost se iz drugih namjena troše sredstva koja su mogla biti osigurana da se uvela naknada za odlaganje otpada na deponijima. Ja postavljam pitanje zbog čega se nije uveo taj instrument? [[Upadica Zgrebec: Kolegice i kolege, molim vas suzdržite se od glasnog pričanja da kolegica može u miru završiti raspravu.]] Nemamo tržište, nemamo burzu. Još jedan fenomenalan projekt o kojem je danas bilo riječi ovdje, imamo naftu u Jadranu. Tako barem tvrdi ministar Vrdoljak. Danas sam imala prilike razgovarati sa čovjekom koji radi na naftnim platformama i koji je užasnut da se uopće razmišlja o tome da se taj projekt provede u Hrvatskoj. Jedan interesantan podatak koji vjerujem da vam nije poznat naime kada se radnike prebacuje na platformu a prebacuje ih se sa helikopterima strogo je zabranjeno fotografiranje iz helikoptera. Znate zbog čega? Zato što su uvijek u okolici platforme vrlo vidljive naftne mrlje. Malo provjerite te podatke. Onda saznajemo nedavno da se u Međimurju već provodi prvo pokusno hidrauličko frakturiranje ili poznatije rečeno fracking. Ja pretpostavljam da nitko od vas ustvari ne zna puno o tome o kojoj se tehnologiji radi. Radi se o vrlo invazivnoj tehnologiji utiskivanja kancerogenih fluida kojima se ustvari razbijaju stijene i proizvodi se plin. Procjene u SAD-u u kojima se najintenzivnije provodi hidrauličko frakturiranje govori o 600 000 bolesnih ljudi od posljedica frakturiranja. I na kraju, da završim svoju raspravu sa citatom Alberta Einsteina: "Dvije su stvari bezgranične, svemir i ljudska glupost.". Za svemir nisam siguran, za ljudsku glupost nažalost jesmo.
Davor Bernardić, replika.
Poštovana kolegice Holy, evo ono što moram reći je da je ovaj sustav gospodarenja otpadom u Hrvatskoj bio jedan od gorućih problema koji se nažalost sustavno zanemarivao dok vi niste stupili na čelo ministarstva, a sada i vaš nasljednik Mihael Zmajlović. Ono što je velik problem bio je prebacivanje odgovornosti između jedinica lokalne samouprave i države. Kad su svi odgovorni, na kraju dana nitko nije odgovoran. To je bilo tako u sustavu gospodarenja otpadom i zato su danas rezultati primarne selekcije otpada, oporabe, reciklaže, poražavajući. To ističem specijalno na primjeru Grada Zagreba gdje se otpad gotovo da se i ne reciklira, ali to je nažalost i situacija u većini gradova i općina u Hrvatskoj. Tek u zadnje tri godine dolazi do sustavnog pritiska upravo zbog direktiva odnosno regulacije koju smo preuzeli kao i pregovaračkih poglavlja s Europskom unijom da se uvede red u otpad. Tu država kroz ministarstvo radi određen pritisak na jedinice lokalne samouprave da poboljšaju upravljanje tj. gospodarenje otpadom, no nažalost to je i sada nedovoljno. Taj pritisak je dobar, njega prije nikada nije bilo, dakle to je nešto za pohvalit, ali činjenica je da je u ovom dijelu nedovoljan. Jedan primjer ću navesti, a to nije vezano za otpad, vezano je upravo za fond. Ja bih volio da Grad Zagreb zajedno sa Fondom za energetsku učinkovitost nađe način kako da se ljudima u Zagrebu koji žive u kućama i u zgradama po sustavu kako se to radi svugdje drugdje u Hrvatskoj izađe u sufinanciranje objekata. To je za građane Grada Zagreba najvažnija stvar. To za sada izostaje upravo zato jer taj dogovor ne postoji. Pa ja vas molim, apeliram na vas gospodine zamjeniče ministra, budući da ministra ovdje nema, da nađete zajednički jezik kako bi pomogli svim ljudima u Gradu Zagrebu da upravo obnove svoje zgrade i svoje kuće uz sufinanciranje iz fonda. To danas nedostaje. Hvala lijepo.
Mirela Holy, odgovor na repliku.
Poštovani kolega, bez obzira na činjenicu da ste pozitivno govorili o meni, ja se ne mogu složiti sa vama. Naime, situacija što se tiče gospodarenja otpadom u Hrvatskoj uopće nije dobra, nismo ispoštovali obveze iz Land field direktive, odnosno direktive o odlagalištima prema kojoj smo do kraja 2013.godine trebali smanjiti količinu bio otpada koji se odlaže na odlagališta za 25% u odnosu na referentnu 1997.godinu. Sljedeći iskorak koji bi trebali napraviti je 2015.godine, znači ove godine kada trebamo uvesti primarnu selekciju za cijeli niz korisnih vrsta otpada. A kada govorimo o Gradu Zagrebu, jedan bizaran podatak. Naime, gradonačelnik Milan Bandić se hvali da Zagreb ima reciklažu otpada u iznosu od 40%. Ne znam samo odakle izvlači te podatke, ali ja sam apsolutno sigurna da oni nisu točni zbog toga što Zagreb kao što ste potpuno točno utvrdili nema infrastrukturu za primarnu selekciju otpada i nema još jedan dodatni instrument, a to je da se naplata otpada obračunava prema volumenu odnosno prema količini što je jedan od temeljnih preduvjeta da građani uopće budu motivirani na primarnu selekciju otpada. To je znači sustav spojenih posuda. Kad govorimo o reciklažnim dvorištima, također prilično tragična situacija. Dakle mislim da nipošto ne možemo biti zadovoljni, ne poštujemo direktive Europske unije, u ovom dijelu ne prepoznajemo veliki potencijal za zapošljavanje i za zeleni rast, a deklarativno se zalažemo za cirkularnu ekonomiju za koju ne postoje osnovni preduvjeti niti u našem zakonodavstvu, niti u političkoj volji, niti u implementaciji određene infrastrukture.
Draženko Pandek, replika.
Zahvaljujem. Poštovana kolegica, u svojoj raspravi ste spomenuli, osvrnuli ste se na nenamjensko trošenje sredstava građana na ovom području. Odmah sam se sjetio problema pročistača u Gradu Zagrebu i nerješavanje otpadnih voda na području na kojem ja dolazim, području zagrebačkih Sesveta. To je tamo drugi najveći problem kad govorimo o onečišćenju okoliša nakon zbrinjavanja otpada. Samo manji dio površine zagrebačkih Sesveta koji prema zadnjem popisu imaju 70 000 stanovnika je pokriven kanalizacijskom mrežom, a i za taj dio dakle koji je pokriven otpadne vode se ne odvode u taj pročistač otpadnih voda koji su i građani Sesveta i građani Grada Zagreba skupo platili i još plaćaju, nego se te otpadne vode izlijevaju u rijeku Savu bez pročišćavanja. Naime, premda je dakle ugovorena naknada za pročišćavanje koja se plaća u svakom kubiku vode koji građani dobivaju preko vodovodne mreže, otpadne vode Sesveta se ne pročišćavaju čime je dakle koncesionaru omogućena ogromna zarada bez realno obavljenog posla. Građani plaćaju pročišćavanje, a voda se izlijeva u okoliš ili u Savu bez pročišćavanja. Projekti kanalizacijskih sustava i projekti pročišćavanja otpadnih voda su da tako kažem stvoreni da se s njima aplicira na europske fondove, no nažalost to recimo baš u Gradu Zagrebu nije slučaj. Grad Zagreb je u prošloj godini nešto preko 600 000 kuna tek privukao sredstava iz europskih fondova. Tu država možda ne može puno učiniti, tu je ipak odgovornost na lokalnim sredinama. Možda je moglo se u propisima razmisliti o osobnim sankcijama za lokalne čelnike i odgovorne osobe na lokalnim razinama koje ne ispunjavaju svoje obveze. Možda i ne, no ostaje činjenica da svi o tome, o sadašnjem stanju moramo dobro razmisliti i na temelju toga povlačiti određene i osobne i druge poteze. Hvala.
Josip Đakić, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa kolegice Holy, dobro ste ustvrdili da je katastrofalno stanje u okolišu i da Ministarstvo zaštite okoliša zapravo ne radi svoj posao kao ni agencija, a jednako tako ni Fond za zaštitu okoliša. Jasno je da nisu doneseni strateški dokumenti kao i najvažniji dokumenti, a to je Plan gospodarenja otpadom koji je bio potreban i koji je bio najvažniji nacionalni planski dokument za reguliranje ove problematike. Nije doneseno ni 50 podzakonskih akata koji razrađuju i reguliraju problematiku gospodarenja otpadom. Doneseno ih je desetak i ti su bili nepripremljeni, nesuvisli tako da su od struke doživjeli salvu primjedbi. Sada vlada bezakonje, sada vlada ono što se nije smjelo dogoditi u zaštiti okoliša, sada se događa da svaki na svoj način po različitim pravilnicima koji su jednako tako otklonjeni od zakona svaki regulira svoju problematiku. Jednako tako smiješno je i žalosno da se u praksi djeluju i te fantomske studije već pokušavaju implementirati i provoditi po županijama kao nacionalni program, a nigdje nisu ni vidljivi, niti transparentno prikazani, niti se o njima provela rasprava.
Mirela Holy, odgovor na repliku.
Poštovani kolega Đakić, mislim da je prilično bizarno kada ljudi iz HDZ-a govore o kriminalu u sustavu zaštite okoliša kada imamo na umu što se sve događalo u prethodnim vladama HDZ-a upravo vezano uz područje zaštite okoliša i gospodarenje otpadom. U tom smislu i to sam rekla vašem kolegi Branku Bačiću nema apsolutno nikakve razlike u provedbi politike zaštite okoliša vaše Vlade i ove Vlade. To se točno vidi ako gledamo koje su trebale biti provedene ključne reforme, a nisu bile provedene. Ako govorimo o sustavu gospodarenja otpadom gdje i dalje caruju gospodari otpada poput vama pretpostavljam prilično bliske Flore VTC, poput Drave international, poput Pripuzovog CIOS-a. Pa ja ne vidim nekakvu veliku i značajnu razliku u odnosu na razdoblje u kojem ste vi upravljali Hrvatskom. Govorim o sustavu zaštite prirode. Imamo li bilo kakve promjene? Nemamo nikakve promjene. Ja mislim da biste vi trebali biti jako zadovoljni sa politikom zaštite okoliša ove Vlade, jer je potpuni kontinuitet u odnosu na provedbu politike koju ste vi provodili ne samo u ministarstvu nego i kroz Fond za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost.
Zaključujem raspravu. O izvješću ćemo glasati nešto kasnije. Izvješće o stanju okoliša u Republici Hrvatskoj, 2014. za razdoblje 2009.- 2012. Rasprava je zaključena. Dajem na glasanje sljedeći zaključak: "Prihvaća se Izvješće o stanju okoliša u Republici Hrvatskoj, 2014. za razdoblje 2009.- 2012.". Molim glasajmo. Utvrđujem da je jednoglasno, sa 100 glasova, prihvaćen predloženi zaključak.