Klub zastupnika HSS-a, Demokrata također se javio za iznošenje stajališta u njihovo ime govorit će zastupnik Mirando Mrsić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, neodgovornost HDZ-ove vlade i ova unutarstranačka borba kojoj svjedočimo ovih dana u medijima koji se vode zbog lošeg izbornog rezultata HDZ-a moglo bi ugroziti najveći nacionalni projekt kojim se HDZ voli hvaliti, a to je Pelješki most. Naime, u sustavu javne nabave prijeti blokada jer vrlo brzo sredinom srpnja svim članovima Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave ističe mandat, a natječaj i javni poziv još uvijek nije objavljen. Znajući da Kinezi grade most brže nego što se očekivalo i znajući da je sam sustav javne nabave loš i neučinkovit želim upozoriti na opasnost da Pelješki most će biti još jedno od hrvatskih velikih čuda, most koji ne vodi nikamo jer će biti most bez pristupnih cesta. HDZ je to već jedanput i napravio ako se sjećamo onog mosta u Karlovcu koji vodi nikamo samo premošćuje rijeku, a ne vidi se ni njegov početak, ni njegov kraj. Krajnji je čas da premijer Plenković svoje osobne briselske ambicije stavi u drugi plan i da počne voditi računa o funkcioniranju države i državnih institucija. Svi znamo da je sustav javne nabave loš, neučinkovit i da je on već dobrano usporio gradnju i Pelješkog mosta, a ovime i gradnju pristupnih cesta. Samo da podsjetim da zbog 221 kunu i 35 lipa još jednom je prolongirana izgradnja pristupne ceste Pelješkom mostu na dionici Duboka – Sparagović. Posao je zakomplicirala odluka Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave koja je odbila žalbu jedne tvrtke na natječaj. Komisija je zaključila da je njihova žalba neuredna jer nisu uplatiti 100.000 kuna nego 99.778,65 kuna naknade. Odluku Državne komisije je ukinuo Visoki upravni sud pa će sada komisija ponovno očekivati, odlučivati o ovom slučaju i to tko zna do kada. Odbijanje komisije da prihvati naknadnu uplatu od 500 eura koju je tvrtka naknadno uplatila kad su vidjeli da su zbog tečajnih razlika uplatili manju jamčevinu su Visoki upravni sud je ocijenio kao pretjerani formalizmom, a ta ocjena možda i stoji kada govorimo o srži problema o javnoj nabavi u Hrvatskoj. Načinu na koji komisija radi može se naći puno zamjerki, stručnjaci dugo upozoravaju da se previše usredotočuje na formalne nedostatke, a zanemaruje smisao pravne zaštite, a to je zaštita sudionika javne nabave. Ali, umjesto da osigura bolje funkcioniranje komisije, kvalitetu i kontrolu javne nabave, Plenković i Vlada će nas dovesti do toga da cjelokupni sustav javne nabave bude blokiran. Ili će možda Plenković preko noći i bez javne rasprave postaviti svoje pouzdane ljude u državnu komisiju. Da ne poznajemo vladajuće, možda bi mogli zaključiti da traže stručnjake za ovaj posao, ali toliko su ljudi uhljebili u državnu upravu da sada vjerojatno nemaju nikoga tko bi mogao popuniti tijelo koje upravlja milijardama. Upravo zbog ovog propusta u imenovanju članova državne komisije baca se duga sjena korupcije, nepotizma i uhljebizma na vladajuću većinu. Državna komisija kao tijelo koje nazire milijarde kuna koji se troše na račun poreznih obveznika trebala bi se birati transparentno, jasno ovdje u ovom Saboru, ali čini nam se da će se birati brzo, preko noći, negdje zadnji dan zasjedanja ovog Sabora. I kud će suza nego na oko, kud će HDZ nego u muljanje oko javne nabave i trošenja milijardi. Zato je danas važno upozoriti da postoji velika šansa da nam se sposobnost Vlade i HDZ-a dovede u situaciju da Pelješki most ne vodi nigdje, a da pristupne ceste neće se izgraditi na vrijeme. Sve to govori o nužnosti temeljite reforme javne nabave, inače će kašnjenje u izgradnji pristupnih cesta Pelješkom mostu i blokadu ostalih projektima biti kriv crni labud HDZ-a, odnosno jato crnih labudova koji se nadvijaju nad HDZ.
Dobro jutro poštovane kolegice i kolege. Započinjemo sa novim tjednom, s plenarnom sjednicom. Kao i uvijek na početku, iznošenje stajališta klubova zastupnika i nezavisnih zastupnika. Prvi je na redu Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e, poštovani kolega Ivan Vilibor Sinčić, nema ga pa gubi pravo govora. Onda je na redu poštovani kolega Mirando Mrsić u ime Kluba zastupnika HSS-a i Demokrata, izvolite.
G. predsjedniče. Vode i šume su naše najveće bogatstvo, a kontrola kvalitete vode i njihovo održavanje je pitanje nacionalne sigurnosti, a ne novog uhljebljivanja HDZ-ovaca. Zato javnost upozoravam da danas je na dnevnom redu ovog Sabora Konačni prijedlog Zakona o vodama, gdje ispod radara javnosti prošla jedna odredba od osnivanju novog instituta za vode čiji će jedini komitet biti Hrvatske vode. Nakon što je Vlada na čelo inspektorata fino uhljebila Andriju Mikulića i tako ga makla iz Zagreba, pitanje je tko je sljedeći? Hoće li Plenković u ratu u HDZ-u smiriti nekog od svojih izazivača, preko grbače Hrvatskih voda? I pitanje nad pitanjima. Tko od sadašnjih politikanata uhljeba na grbači hrvatskog naroda i ruševinama Hrvatske vodoprivrede vidi na čelu, sebe na čelu tog fantomskog izmišljenog instituta. Može li se znati neko ima ili ministar Čorić ga već zna? Tko želi uzeti iz Hrvatskih voda novoopremljeni laboratorij za male novce na temelju vodoprivrednog staža, koga treba uhljebiti, može li se netko znati, g. Bačić, ime, tko će biti na čelu tog instituta. Konačnim prijedlogom zakona koji je danas pred vama napušta se ono što se godinama gradilo, a to je da Hrvatske vode budu jaka agencija, a da upravne strukture budu male i da one budu servis takvih jednih agencija. Koliko nam je poznato najviše tijelo koje odlučuje o vodno gospodarskim pitanjima je Nacionalno vijeće za vode kojeg osniva HS, a ovakvoj promjeni i stvaranju neravnoteže u vodno gospodarskom sustavu nije se raspravljalo na nacionalnom vijeću. Ministre Čorić, zašto to niste raspravili na nacionalnom vijeću? Što skrivate? Za koga se osniva ovaj institut? Nacrt prijedlog koji je bio u javnom raspravi, u e-Savjetovanje ne sadrži odredbu o tome da monitoring voda obavlja Institut za vode, već Hrvatske vode. Na takvo uređenje u javnoj raspravi nikad nije bilo primjedbi, a koliko nam je poznato i nitko od državnih tijela, niti jedno od državnih tijela nije imalo primjedbu pa ostaje nejasno otkud ova najedanput naknadna promjena. Osnivanjem Instituta za vode, kojem je jedina zadaća monitoring i analiza voda u stvari znači da Hrvatske vode nemaju više alat kojim mogu upravljati vodama, a podsjećam vas, Hrvatske vode su osnovane za to, da upravljaju hrvatskim vodama. Majstorska HDZ-ova radionica uhljebljivanja i trošenja javnog novca, našeg novca, ovdje dolazi do vrhunca. I pazite sad, što je u ovom zakonu ako ga niste dobro čitali, konačnim prijedlogom zakona ne predviđa se da se podaci monitoringa dostavljaju Hrvatskim vodama, a zašto i bi kad Hrvatske vode taj posao više ne obavljaju. Naprotiv, s druge strane, predviđa se da taj institut financiraju Hrvatske vode iz vodoprivrednog doprinosa. Dakle, Hrvatske vode će iz naših novaca financirati nove predstojnike instituta, zamjenike, pomoćnike, tajnice, automobile i sve ono što HDZ zna raditi u posljednjih 30-tak godina, 20-tak godina. Ovim prijedlogom iz Hrvatskih voda će se izuzeti jedan vrlo vrijedni segment, znanstveno vrlo jaki što je Hrvatske vode itekako snažilo i jačalo u znanstvenom području i ono što ja se pitam, da li Hrvatske vode uopće na ovakav način bez tih segmenata imaju smisao i da li će se iz Hrvatskih voda izdvajati još i drugi segmenti pa će onda Hrvatske vode biti u stvari protočni bojler koji će financirati razno razne institute. I da li će taj institut koji će sada biti u vlasništvu Ministarstva zaštite okoliša jer ona je osnivač, jednog dana otići u privatne ruke pa će Hrvatske vode to plaćati privatnici? Pitam premijera Plenkovića kako se to uklapa u zaključak Vlade o smanjenju broja instituta i agencija. Pitam HDZ i premijera i ministra Čovića [[Upadica: Hvala vam.]] za koga to [[Upadica: Hvala kolega Mrsić.]] treba, što će ostati ovoj zemlji [[Upadica: Hvala vam lijepa.]] ako HDZ uhljebi sve svoje članove?
Sada je na redu Klub zastupnika HSS-a i Demokrata, poštovani kolega Mirando Mrsić, izvolite.
Poštovani g. predsjedniče, današnje moje obraćanje ide svim onim ženama koje su u programu „Zaželi“ jer izgleda da je u Hrvatskoj samo HDZ-u dozvoljeno „zaželi“. Što ... [[Govornik se ne razumije.]] želja što je moguća, posebno kad je riječ o ministru rada. Program „Zaželi“ je trebao biti jedna od najvećih perjanica Ministarstva rada i mirovinskog sustava no on je doživio krah jer ministar nije slijedio papirologiju Bruxellesa i tako je stotine žena ostavio sa željom da vide plaću koju su odradili. Da napomenem, program „Zaželi“ je financiran sredstvima Europskog socijalnog fonda u vrijednosti oko milijardu kuna i njime su trebale biti osigurane plaće za oko 7000 žena. Plaće za žene starije životne dobi koje teško pronalaze posao, međutim od plaće ništa, samo želja. Ako je na početku izgledalo sve divno i krasno, i ministru su bila puna usta lijepih riječi i želja, čak 7000 žena je dobilo plaću otprilike u neto iznosu 3000 kuna za brigu o osobama kojima je ta pomoć potrebna. Vrijedne žene dolazile su u kuće potrebitima, kuhale, spremale, pomagale i održavale domaćinstva i mnoge danas to rade ali za svoj rad nisu dobile plaću i šute jer misle Europa će nam ipak kad-tad isplatiti naše plaće. Upozoravao sam više puta je program nedorečen jer što nakon 2 g. kad ovaj program završi, gdje će te žene ići, što će se s njima desiti a da druge strane korisnici su se navikli na te žene i to je korisno i dobro, očito da ministar Pavić nije domislio program do kraja. Prema napisima u medijima, općine već punih 7 mj. čekaju naknadu sredstva koja bi trebala stići iz Ministarstva rada. Općine znajući da je to dobar projekt su isplaćivale njihove plaće iz sredstava svog proračuna i time ugrozile funkcioniranje općina. Zbog nerada i neznanja ministra Pavića, došlo je do nemogućnosti normalnog rada općina. Sada su općine a i neke županije stjerane pred zid, novca više nemaju i jedino rješenje vide u otkazu tim ženama koje su uključene u taj program lijepog nazva „Zaželi.“ Grab Belišće i općina Čeminac, Zagrebačka županija ali i mnogi drugi su pred raskidom ugovora jer nemaju više mogućnosti projekta iz svojih proračuna a sredstva od ministra Pavića ne dolaze. Ali zna želja što je moguće uz ministra Pavića, što zna želja da ministar šakom i kapom dijeli novce za razvoj ljudskih potencijala u Zavodu za zapošljavanje a žene je ostavio na ulici. Tvrtka bliskih suradnika ministra Pavića iz Svete Nedelje uspostavit će slovom i brojem za milijun i pol kuna sustav ljudskih potencijala u HZZZ-u. U ovoj zemlji je i željeti nemoguće uz ovakve ministre. Ministre, da li ste se izuzeli kod odlučivanja, da li ste naveli potencijalni sukob interesa i ako je postojao, kakvo ste tak potencijalni sukob interesa rješavali? Ali to nije sve. Tvrtka koja je dobila ovaj lukrativni posao od milijun i pol kuna je ujedno i pokretač Međunarodne škole organizacijskog razvoja, prijevod je na hrvatski, mislim da je to točno. Naime, član upravnog odbora te škole je Darko Cesar koji je ujedno i predstavnik tog tijela ali vidi vraga, on je i savjetnik ministra Pavića za pripreme prijedloga projekata iz područja radnih odnosa a taj posao obavlja volonterski. Poznato vam je, tako to radi i HDZ. U Hrvatskoj je dozvoljeno željeti samo vladajućima i njihovim satelitima, zbog HDZ-a u ovoj zemlji je i željeti nemoguće i zbog toga nam odlaze ljudi iz Hrvatske. Kakva je to Vlada u kojoj ministar koji zaposli 1.000 žena i onda ih preko noći bez objašnjenja osudi zbog nesposobnosti i ostavi na ulici? I poruka za ministra Pavića, pomaknite se iz svoje stolice na 6 katu u Vukovarskoj i preuzmite osobno provedbu programa ili se konačno maknite iz ovog resora u kojem radite samo štetu. Umjesto 1,5 milion kuna svoj firmi dajte ta sredstava da se ženama isplate plaće koje su zaradile. I sramite se.
Drugi je na redu poštovani kolega Mirando Mrsić u ime Kluba zastupnika HSS-a i Demokrata, izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, HDZ se ne mijenja, vlast HDZ-a nje uvijek sinonim za udružene korupcijske poduhvate i sukobe interesa na štetu građana. HDZ mijenja predsjednike ali čvrsto drži Hrvatsku u okovima sukoba interesa i korupcije. Plenković je imao ambiciju da na neki novi način svjetonazorski malčice drugačije izmjeni HDZ ali bojim se da korupcija neizlječivo ostaje u toj stranci, počelo je sa korupcijom 90-ih, sa privatizacijom za vrijeme Franje Tuđmana i ta metastaza nikad nije zaustavljena niti se proces usporio. Korupcija, nepotizam, ortački kapitalizam. Hrvatska je danas zemlja za sistemskom korupcijom i neučinkovitim pravosuđem zato i ljudi odlaze iz Hrvatske. Kada bi Kuščević bio jedini, bila bi to tek vijest ali Kuščević nije jedini i nažalost mućenje Hrvatske se nastavlja. Svjedoci smo da je ovo najnesposobnija Vlada od samostalnosti i niti najljući neprijatelj nam ne bi poželjeli ovakav skup štetočina u Vladi RH. Lovro Kuščević nije dobar za vladu niti za biti političkim tajnikom HDZ-a. Vjerujem da je ostavku dao samo zato jer je dopustio da bude uhvaćen, da ne kompromitira ostale kompromitirane ministre i premijera koji sve zna i ne poduzima ništa. O Kuščeviću više ne trebamo govoriti, sad je vrijeme da o njemu krenu govoriti nadležne institucije i da nam objasni kako su pašnjaci postali vile i ostale građevine. Iz fokusa javnosti pomalo je zaboravljena SMS afera Franje Varge, nakon toga osvanuo mercedes u dvorištu ministrice Žalac, a koji je navodno vozio njen suprug. Kao što suza suzu stiže tako i afera sustiže aferu pa gubimo nit i percepcija pomalo se gubi, ali vrlo jasno je da je ova Vlada, Vlada u kojoj vlada korupcija. HDZ-ovi ministri posebno ispunjavaju imovinske kartice, evo Goran Marić koji je ministar državne imovine i njegova obitelj imaju dosta nekretnina, a i Boga mi je dobar u poslovima sa crkvom. I onda biser nad biserima potpredsjednik Vlade Tomislav Tolušić kuću za stanovanje proglasi roštiljem tj. kućom za roštiljanje što je stvarno nešto što je, nije viđeno na ovim prostorima. Tvrtka bliskih suradnika ministra Marka Pavića uspostavit će sustav razvoja ljudskih potencijala u Hrvatskom zavodu za zapošljavanje i za to dobiti 1,5 milion kuna. Odluka HZZ-u kojim se dopušta potpisivanje tog ugovora upravo potpisuje ministar rada i mirovinskog sustava. I da budem potpuno jasan ostavku trebaju dati i Žalac i Pavić i Tolušić i Goran Marić. Sve su to štetočine koje svakog dana nepovratno uništavaju budućnost ove zemlje, a sve njih štiti premijer koji se rukama i nogama bori da nađe posao izvan Hrvatske. Premijer vrlo lagano s nešto malo neugode komentira afere svojih ministara u stilu to se mora razjasniti, to nema veze, koliko sam razumio on će to pojasniti, ja zaista nemam podataka iz istrage o tome ćemo razmišljati nakon što dobijemo cjelovitu informaciju. To su izlike premijera. Ova nekretninska Vlada treba otići, vrijeme je da Plenković podnese ostavku, dosta je bilo, izbori su jedina opcija za Hrvatsku jedini i pošteni domoljubni čin koji možete napraviti jest raspisivanje izbora. Odmah, danas, jer politika je stvar percepcije, ali je posao premijera prvenstveno odgovornost prema državi i narodu. Vidjeli smo kakvu odgovornost Plenković gaji prema državi i narodu. Strašno je za članicu EU da premijer ne smjenjuje ministre zbog njihovih sumnjivih i spornih rabota već zato što postoji loša percepcija i utjecaj na loši rejting HDZ-a. Dakle, mogu lagati, mogu krasti, mogu muljati, ali to se ne smije doznati. Odlazite, raspišite izbora i prestanite mučit Hrvatsku.
Sada je vrijeme za iznošenje stajališta u ime Kluba zastupnika nezavisnih zastupnika. Prvi je kolega Željko Lenart ispred Kluba zastupnika HSS-a i Demokrata. Izvolite kolega Lenart.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Danas bih želio skrenuti pozornost i javnosti ali i vas zastupnika na jedan veliki problem koji se dešava vezan uz pašnjake, tj. poljoprivredne površine. Ovdje govorim o slučaju koji su mi ukazali stočari sa područja Sisačko-moslavačke županije, posebno grada Popovače koji na pašnjacima Osekovo imaju veliku količinu stoke. Problem o kojem se ovdje radi da grad Popovača koji je vlasnik 1544 tisuće hektara zemljišta na kojem su u katastarskom, papirima, tj. u zemljišno-knjižnim odjelima se vode kao pašnjaci, oranice i livade. Znači nigdje nisu zavedeni kao šumsko zemljište, Ministarstvo poljoprivrede je rješenjem 360 hektara pretvorilo u šumsko zemljište. Ovdje se radi o pašnjacima na kojima se napasaju konji, na kojima napasaju vlasnici koji imaju najveći broj konja u Sisačko-moslavačkoj županiji, radi se o autohtonim pasminama Hrvatskog hladnjokrvnjaka i Hrvatskog posavca, radi se o plandištima, onaj tko ne zna što su plandišta, mjesta gdje stoka odmara za vrijeme podneva i vrućih dana, koja su od pamtivijeka ovdje, jednostavno rješenjem ministarstva jednostavno se pretvaraju u šumsko zemljište. Ovdje nema niti parcelizacije, nema niti elaborata za parcelizaciju, što da je to radila grad Popovača ona bi morala to provesti, no međutim, Popovača nije željela uzeti pašnjake i onda jednostavno ministarstvo to napravi. Ovdje piše RH, Ministrstvo poljoprivrede, pa meni se čini da je ovo Ministarstvo šumarstva i ministarstvo koje se bavi tijekom prometa drvnom masom. Što je ovdje najveći problem? Najveći problem je što se može iščitati da Hrvatske šume po svaku cijenu žele povećati površine koje se vode kao šumsko zemljište kako bi mogli dobiti što veću kvotu za sječu šuma. Lobiji koji se bave tijekom i prometom drvne mase imaju toliko velike apetite da jednostavno je to teško ispoštovati i teško se je nositi sa zadovoljavanjem tih apetita. I onda na ovaj način Ministarstvo poljoprivrede i Hrvatske šume otimaju pašnjake kako bi povećali površinu kako bi mogli sječi što veću količinu drvne mase. Slična stvar se radi i u Hrvatskim vodama gdje se također pašnjaci pretvaraju u vodno dobro. To više ne podliježe pod Zakon o državnom poljoprivrednom zemljištu i raspolaganjem državnim poljoprivrednim zemljištem. I jednostavno mogu svojim prijateljima, znancima ili što je najveći slučaj stranačkim prijateljima davati zemljište na korištenje po uvjetima koje oni odrede. Sumnjam a i govori mi se o tome da je u cijelu priču umješan i župan Sisačko-moslavačke županije gospodin Rosavec koji je inače šumar bio docent na Agronomskom fakultetu koji je usko povezan sa ovim lobijima koji se bave prometom drvne mase. Stoga, apeliram na Vladu RH, na premijera Andreja Plenkovića jer ovo rade njegovi ljudi da se pozabave tim pitanjem i da ne uništavaju i ovako posrnulu poljoprivredu pogotovo stočarstvo u Sisačko-moslavačkoj županiji. Drago gospodo ne mora sve biti šuma od koje nažalost hrvatski narod nema koristi a u biti je vlasnik Hrvatske šume i pripada narodu. Uski tim ljudi se bavi time da isišu što više mogu novca iz Hrvatskih šuma. Pogledajte malo po cestama koliko se tog drveta prevozi i koliko je takvih kamiona a mnogi su već upozoravali i neke udruge što se sve radi sa šumama, na koji način se sijeku i kako se devastira područje na kojem šume rastu. Hvala.
Hvala vam.
Prelazimo na slijedeće iznošenje stajališta, u ime Kluba zastupnika HSS-a i Demokrata poštovani kolega Davor Vlaović, izvolite.
Hvala potpredsjedniče HS. Kolegice i kolege, evo u ime Kluba HSS-a i Demokrata nekoliko riječi o aktualnoj političkoj situaciji. Evo mjesecima već, danima slušamo o aferama ministara, premijer i Vlada se bave time kako spriječiti štetu HDZ-u, a nekako im je RH i hrvatski građani u drugom planu. Na tragu nekakvog gospodarskog rasta i rasta BDP-a gdje je prognoza sad optimistično uvećana na 3, 3,1%, ministar financija najavljuje i poreznu reformu. Međutim, ono što je ključno da i dalje naši građani ne osjete te blagodati porezne reforme u smislu povećanja njihovog kućnog budžeta u smislu povećanja njegove kupovne moći. Ali treba jasno reći da i evo nedavno i izišli su u javnost grupa ekonomista, 5 najznačajnijih banaka u RH gdje govore da ovaj rast BDP-a se u RH neće nastaviti ovim tempom i predviđaju za slijedeću godinu usporavanje na 2,5%. I ono što je isto tako važno istaknuti da se prešućuje da u našem okruženju Mađarska raste po stopi od 5,2, Rumunjska 5,1, Poljska 4,7 i zašto se o tome šuti i zašto ne učimo od onih koji su bolji? Ne, mi evo bavimo se aferama, bavimo se spašavanjem nekretninskog biznisa svojih ministara umjesto da ih sve automatski razriješi dužnosti, čekaju se njihove ostavke i nagrađuje ih se dolaskom u HS. Moš mislit što ih se kaznilo. Ono što je ključno i na što ekonomisti upozoravaju, a i mi iz HSS-a smo više puta o tome govorili da bez rasterećenja gospodarstva, poreznog i drugih nameta, nema daljnjeg gospodarskog rasta i jačanja, bez kvalitetnijeg zahvata u rast plaća građana, rast mirovina, nema ni povećanja standarda odnosno kupovne moći naših sugrađana, a evo ekonomisti još tu ističu da je naš institucionalni okvir, zakonodavni okvir, takav da je prepreka razvoju gospodarstva i da ne možemo ni privući značajnije međunarodne investicije. Bez potpora i kvalitetne potpore poljoprivredi i proizvodnji hrane u RH nema rasta ni BDP-a, ni kvalitete života u RH, ni zaustavljanja iseljavanja. Kako se građani prema tome ponašaju? Pa evo jednostavno, spašavaju svoj kućni budžet temeljem svoje kupovne moći obzirom da im je u RH većina proizvoda prehrambenih, poljoprivrednih preskupa zbog velikog PDV-a koji je veći nego u okruženju, odlaze preko u BiH, Srbiju. Prema podacima za 2018. to je preko 500 milijuna kuna se odlilo iz RH, a govorio sam ovdje i ministru Mariću da dokle god je PDV na hranu i poljoprivredne proizvode u BiH, Sloveniji i Srbiji niže nego u RH, a niži je negdje od 8 do 10%, kod nas je 13%, nećemo biti konkurentni + toga imaju i povrat poreza i negdje preko 400 dnevno građana iz RH odlazi kupovati u BiH i Srbiju. Na taj način samo pomažu rast i razvoj trgovine u pograničnom području i sigurno da mi očekujemo u novoj poreznoj reformi da se značajnije zahvati u porezno rasterećenje gospodarstva, potpore poljoprivredi, a nema razvoja poljoprivrede bez poljoprivrednog zemljišta. Zašto nije interpelacija o radu Vlade na temelju kojeg je HSS i parteri kolegice i kolege iz drugih stranaka podnijeli interpelaciju o radu Vlade RH za nečinjenje o provođenju programa raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljištem došlo u raspravu ovaj tjedan u HS? Tek je danas bilo na Vladi i naravno Vlada je odbacila našu interpelaciju kao nekakav pamflet, kao nedovoljno potkrijepljeno stajalište klubova, ma nije točno. Točno je da Vlada nije podnijela zahtjev Europskoj komisiji za produženje moratorija za prodaju zemlje strancima, točno je da smo mi iz HSS-a protiv prodaje zemlje strancima i točno je da 225 općina i gradova nije dobilo suglasnost na programe raspolaganja, a zašto? Zato što to koče Hrvatske šume i Hrvatske vode, stalno traže nekakve dopune i isključivanje čestica koje su javno vodno dobro ili šume, a u stvari su poljoprivredno zemljište. I naši stočari i poljoprivredni proizvođači će ostati bez poljoprivrednog zemljišta i mislim da im konačno treba reć istinu da se stopira provedba zakona na štetu poljoprivrede i poljoprivrednih proizvođača i tome treba reći dosta i ministar Tolušić također da ode iz Vlade. Hvala.
Zahvaljujem kolega Vlaović.
Zastupnik Marin Škibola iznijet će stajalište kao nezavisni zastupnik.
Hvala poštovani potpredsjedniče HS. Uvažene zastupnice i uvaženi zastupnici, danas u gradu na … [[Govornik se ne razumije]] i na Trgovačkom sudu u Rijeci ponovno se odlučuje o sudbini 3. Maja, da li 3. Maj ide u stečaj ili će ga još ostaviti kratko na životu. Mnogo epiteta se koristi za grad Rijeku, jedan od tih jest da je Rijeka progresivni grad. Dal je to stvarno tako i dal je naša Rijeka zaista progresivna? 2011.g. Rijeka je imala 128 624 stanovnika u 2017.g. Državni zavod za statistiku navodi da Rijeka ima 119 161 stanovnika. Rijeka je u posljednjih 10.g. izgubila oko 8% stanovnika, to je najveći odljev stanovnika ako uspoređujemo gradove u RH koji imaju preko 100 000 stanovnika. Svi znamo da je Rijeka bila nekad moćni industrijski i lučki grad, danas gledamo depresivnu Rijeku u kojoj gradska vlast na čelu s Obersnelom već 10 do 15.g. ne može izrealizirati obični autobusni kolodvor. Dok struka, ekonomski pokazatelji i realnost ukazuju na to da Rijeka stagnira, gradonačelnik Obersnel se kao hvali kako smo među vodećim gospodarstvima u RH. Nedavno je Rijeku imao prilike posjetiti i potpredsjednik Europske komisije g. Timermans koji je tada izjavio da je Rijeka simbol onoga čemu Europa teži. Nije mi jasno kako Europa može težiti ekonomskoj stagnaciji i odljevu stanovnika. Očito da su i njega zavarali tim lažnim epitetima, nerealnim stanjem jer inače si ne mogu objasniti po kojim to ekonomskim pokazateljima bi Rijeka trebala biti simbol Europe, u kojem smjeru će se i sama EU kretati. Velik je kompliment da je Rijeci dodijeljena titula Europske prijestolnice kulture 2020.g., prvi hrvatski grad koji se može time pohvaliti, međutim, predugo je Rijeka zanemarivana da bi se mogao kvalitetno odraditi taj projekt u kratkom vremenu. Nažalost, grad koji teče, pretvara se u grad koji nestaje, a gradska vlast to mirno promatra. Hvala.
Sada nastavljamo sa govorom. Prvi je na redu poštovani kolega Škibola kao nezavisni zastupnik. Izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče sabora. Uvažene zastupnice i zastupnici, iako pretpostavljate da ću govoriti o euro zoni to neće biti trenutno moja tema govora. Danas ću govoriti o devastiranom riječkom priobalju i nemaru u najvećoj hrvatskoj luci. Riječko priobalje od luke Baroš do riječkog brodogradilišta „3. maj“ je zapušteno, neodržavamo i prikazuje sliku najveće hrvatske luke. Jeste li znali da je Rijeka jedini veći hrvatski grad na moru koji nije uredio svoje priobalje i koji se nije okrenuo moru. Tako da danas ako želite dobiti vez za svoju barku to je nemoguće a ljudi koji žele započeti sa nautičkim ili kruzer poslom imaju ogromne probleme. Rijeka je prepuna starih brodova od kojih su najpoznatija dva rugla grada a to je Titov brod Galeb u luci Baroš i brod Nina koji se nalazio do prije par dana u samom središtu grada a nanosio je ogromne gubitke kako gradu Rijeci, tako županiji a i Hrvatskoj. Riječkom priobalju nedostaje infrastruktura i uređenost jer primjerice riječki lukobran koji je pretvoren u šetnicu Molo Longo ukazuje na te nedostatke i nemar prema građanima i nautičarima a čak 60 tisuća putnika i turista godišnje prođe tim lukobranom. Rijeka uz devastiranu obalu nema niti jednu benzinsku crpku za plovila pored svih dizalica od kojih neke čak i svijetle. U Rijeci se ne može dići niti jedno nautičko plovilo. Svi veći gradovi na Mediteranu imaju pristojno uređeno svoje priobalje i ono je sastavni dio lica grada. Dovoljno je da samo pogledate primjer Trsta i Kopra. Jedan od veliki problema riječkog devastiranog priobalja je INA na Mlaci jer je navedeno postrojenje kontaminirano i neočišćeno opasnim kemikalijama i to svega 200 metara od prvih zgrada gdje žive ljudi. Pozivam Vladu da hitno sanira ovo područje koje je ekološka bomba u samom srcu grada a gospodina Obersnela da podnese ostavku jer je već dosta 20 godina njegovog vladanja i terora građanima grada Rijeke. Hvala.
Nakon što smo iscrpili, zastupnik Lovrinović, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Dopustite mi da izrazim veliko nezadovoljstvo načinom funkcioniranja naših zastupničkih pitanja jer nemam druge mogućnosti da to kažem. Slao sam Ministarstvu financija prije 3 mjeseca, Poreznoj upravi, Hrvatskoj agenciji za nadzor financijskih institucija, molim vas gospodine potpredsjedniče, ja znam da vi niste predsjednik, ali ovo je sramota, 3 mjeseca nitko ne odgovara. Mi smo radili požurnice, molimo, pa da li da mi uopće ikome više pišemo? Znači jedna ignorancija, jedna blokada sustava. Kako se to odnaša Predsjedništvo Sabora, predsjednik prema nama, jednostavno neka čuju građani ako već ne mogu drugačije intervenirati. Hvala.
Hvala. Kad bude ovdje predsjednik Sabora on je prava adresa. Nastavljamo sa dnevnim redom. Prva točka dnevnog reda je: - Godišnje izvješće o provedbi Strategije i Zakona o odnosima Republike Hrvatske s Hrvatima izvan Republike Hrvatske za 2017. godinu. Podnositelj: Središnji državni ured za Hrvate izvan Republike Hrvatske; Podnositelj je Središnji državni ured za Hrvatske izvan RH na temelju članka 15. Zakona o odnosima RH s Hrvatima izvan RH. Raspravu je proveo Odbor za Hrvate izvan RH. Vlada je dostavila mišljenje. Želi li predstavnik podnositelja dodatno obrazložiti izvješće? Zvonko Milas, državni tajnik, predstojnik Središnjeg državnog ureda za Hrvate izvan RH. Izvolite.
Hvala lijepo, poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, cijenjene zastupnice, kolege zastupnici. Prije svega istakao bih zadovoljstvo što već evo drugu godinu za redom imam mogućnost i obvezu istaknuti što se kroz Središnji državni ured za Hrvate izvan RH kao središnje tijelo državne uprave dakle nadležno upravo za odnose sa Hrvatima koji žive izvan granica RH provelo tijekom 2017. godine. I htio bih naglasiti neke iskorake, inicijative koje su u toj godini provedene. Naravno da ništa od ovog ne bi bilo moguće bez uske suradnje sa nadležnim tijelima na svim razinama u RH. Posebno želim istaknuti kontinuiranu suradnju sa saborskim odborom za Hrvate izvan RH i savjetom Vlade RH za Hrvate izvan granica Lijepe naše. U cilju stvaranja jasnih rezultata htio bih istaknuti da je prepoznata važnost potpore, suradnje sa Hrvatima izvan RH, odnosno projektima hrvatskih institucija diljem svijeta i da je Vlada za potrebu potpore projektima izdvojila financijska sredstva gotovo za 34% veća za 2017. u odnosu na 2016. godinu. Htio bih se malo detaljnije osvrnuti na rad ureda kao i realizaciju programa odnosno aktivnosti koju ured provodi a usmjerene su prema Hrvatima u BiH-u, pripadnicima hrvatske nacionalne manjine u europskim državama i pripadnicima hrvatskog iseljeništva u prekomorskim europskim državama. Nekoliko riječi o Hrvatima u BiH-u. Prije svega, bez obzora što je bilo u 2018., osvrt na političku situaciju nakon izbora održanih u listopadu 2018. g., trenutno je u tijeku formiranje vlasti na entitetskoj i državnoj razini ali podsjećam da Hrvati po treći put od 1995. g. na izborima u listopadu 2018. nisu mogli izabrati svog legitimnog hrvatskog člana Predsjedništva. Kao što vam je svima poznato, ponovio se scenarij gdje pripadnici jednog konstitutivnog naroda na teritoriju federacije biraju predstavnika drugom u ovom slučaju hrvatskom i unatoč većinskoj volji Hrvata dakle, preko 95% Hrvata dalo je povjerenje svom kandidatu međutim on je preglasan većinskom voljom bošnjačkih glasova i dakle tako grubo kršenje prava Hrvata na izbor legitimnih predstavnika u političkom životu BiH-a, nije dobro ni za koga u BiH-u, niti za jedan narod, niti za njene građane. I u tom kontekstu htio bih reći samo da potpora Hrvatima u BiH-u, poticanje njihovog povratka i ostanka, jačanje njihove jednakopravnosti i ravnopravnosti kako konstitutivnog naroda, strateški je cilj i interes RH i vjerujem da u tome imamo konsenzus. Kada govorimo o programima, najveći program ureda namijenjen hrvatskom narodu u BiH-u, ujedno je i najveći financijski od svih programa namijenjenih Hrvatima izvan RH i to je upravo program koji se financiraju projekti iz područja obrazovanja, kulture, znanosti i zdravstva te projekti koji su od interesa dakle, u svakom slučaju za sve Hrvate u BiH-u. Sredstva za 2017. za ovaj program, povećana su skoro za 20% u odnosu na 2016. i putem ovog programa, financirali su se projekti s područja kulture dakle, 30 projekata, iz područja obrazovanja i znanosti 22 projekta, 14 projekata iz područja zdravstva i 22 projekata iz ostalih područja života ukupno 88 projekata. Ključni kriteriji prilikom odabira projekata u kojem su uz ured sudjelovali i Ministarstvo znanosti i obrazovanja, Ministarstvo zdravstva, Ministarstvo kulture i Ministarstvo vanjskih i europskih poslova, bili su strateško važni projekti koji donose dugoročnu korist hrvatskom narodu. Prednost u dobivanju financijske potpore imali su u programu i projekti koji se provode u partnerstvu sa lokalnom zajednicom u BiH-u ali pritom se pazilo i vodilo računa da potpora bude teritorijalno ravnomjerna raspoređena na cijelom području BiH-a gdje žive Hrvati. Kao rezultat takve politike, rekao bih kako su do sada završeni brojni projekti, započeti su novi ali s ponosom ističem da je završen i stavljen u funkciju projekt doma za studente slabijeg imovinskog stanja u Mostaru. Studentski dom koji je opremljen u Sarajevu, otvoreno je nedavno i 6 lamela, odnosno 6. blok hrvatske bolnice Dr. fra Mato Nikolić u Novoj Biloj. Otvoren je novi odjel OS Ruđer Bošković u Grudama što govori o tome da broj prvašića raste. Obnovljena je mala škola u Širokom brijegu. Otvoren je dom za djecu s posebnim potrebama u Kiseljaku, u Ljubuškom i još mnogi drugi. Od dodatnih financijskih izdvajanja za Hrvate u BiH-u važno je istaknuti kao je tijekom 2017. g. Vlada RH osigurala dodatna sredstva za dvije strateške institucije hrvatskog naroda u BiH-u, dakle govorimo o Sveučilištu u Mostaru i HNK u Mostaru. Važan program koji provodimo i koji bi htio istaknuti je program stipendiranja studenata pripadnika hrvatskog naroda u BiH-u. Time se jačaju obrazovni i znanstveni kapaciteti BiH-a, jača se uloga obrazovanih pojedinaca u sredinama u kojima žive ali se potiče i ostanak mladih u BiH-u. Od ukupno 500 stipendija koje je ured dodijelio pripadnicima hrvatskog naroda za akademsku godinu 2016./2017., Hrvatima iz BiH-a koji studiraju u BiH-u, dodijeljeno je 400 stipendija dok je preostalih 100 dodijeljeno iz BiH-a koji studiraju u RH. Kroz svoj rad ostvarujemo suradnju sa predstavnicima Hrvata na svim razinama vlasti u BiH-u, s brojnim udrugama, udruženjima koja djeluju u BiH-u ali i izvan nje te institucijama i ustanovama iz područja kulture, znanosti i obrazovanja ali bih naglasio kako smo inicirali i održali sastanke s predstavnicima izvršne vlasti u BiH-u gdje Hrvati nemaju svoje predstavnike u cilju poboljšanja uvjeta života Hrvata koji žive u tim dijelovima BiH-a. U cijelu učinkovitog rješavanja problema Hrvata povratnika posebice u entitetu Republika Srpska, pojačali smo suradnju sa predstavnicima udruga na način da smo inicirali potpisivanje sporazuma o suradnji s udrugama prognanih Hrvata i povratnika iz sjeverozapadne Bosne. Vjerujemo da na taj način možemo snažnije zastupati i ostvarivati prava odnosno rješavati brojna otvorena pitanja ljudi koji tamo žive odnosno vraćaju se na ta područja. Nekoliko riječi o hrvatskoj nacionalnoj manjini. Jedna od ključnih ciljeva RH je osnaženje hrvatske nacionalne manjine u svim sredinama u kojima ona postoji, a osmišljenim i kontinuiranim mjerama RH pridonosi jačanju statusa i ostvarivanju manjinskih prava te dodatno podupire očuvanje hrvatskog identiteta, jezika, kulture i baštine u domicilnim država gdje postoji hrvatska nacionalna manjina. Navedeno se provodi putem financiranja programa i projekata s hrvatskim udrugama, ustanovama i institucijama ali i putem bilateralnih sporazuma i međuvladinih mješovitih odbora koji su se pokazali kao vrlo kvalitetan mehanizam za unaprjeđenje manjinskih statusa i rješavanje otvorenih pitanja. Htio bih istaknuti da smo i sredstva za pomoć hrvatskoj manjini za 2017. podigli za 50% u odnosu na 2016. a kad govorimo o međuvladinim mješovitim odborima, rekao bih da Hrvatska ima sklopljene sporazume o zaštiti prava nacionalnih manjina sa 4 države, sa Mađarskom, Republikom Srbijom, Makedonijom odnosno danas Sjevernom Makedonijom, Crnom Gorom. Cilj je praćenje provedbe sporazuma između RH s navedenim državama i rekao bih da u 2017. bili smo domaćin i organizator dviju sjednica u veljači sa Mađarskom odnosno u svibnju sa Crnom Gorom a u 2018. što s ponosom ističem, uspjeli smo održati sve 4 sjednice ali o tome ćemo govoriti u izvješću za 2018. godinu. Imajući u vidu kompleksnost … [[Govornik se ne razumije]] hrvatske nacionalne manjine u Republici Srbiji, aktivnosti ureda tijekom 2017. bile su usmjerene na pružanje potpore predstavnicima hrvatske manjine u ostvarivanju svojih manjinskih prava kroz jačanje stručnih kapaciteta u suradnji s Ministarstvom vanjskih poslova u pregovaračkom procesu, dakle, Srbije prema EU, započeli smo postupak rješavanja pitanja i sjedišta prostorija novinsko izdavačke ustanove Hrvatska riječ, dakle, pitanje informiranja, što je i ostvareno u travnju prošle godine i mnoge druge projekte koji će doista doprinijeti jačanju položaja i statusa Hrvata u Republici Srbiji. Htio bih još jednom spomenuti i osvijestiti da Hrvati u Sloveniji od 91. nemaju nikakav status, dakle, niti su nacionalna manjina, niti bilo kakva druga priznata jezična ili etička skupina i radi sustavnog poduzimanja aktivnosti institucija RH i naše zajednice u Sloveniji, pokrenuli smo inicijativu 2017. i osnovali povjerenstvo za rješavanje pitanja statusa Hrvata u Republici Srbiji koje je počelo sa svojim radom, nadamo se da ćemo na taj način zajedno s našom zajednicom koja živi i postoji u Republici Sloveniji, pokušati doći do statusa koji ti ljudi, dakle, kao autohtona manjina u nekim područjima Slovenije zaslužuju. U smislu dodatne potpore predstavnicima hrvatske nacionalne manjine, važno je istaknut kako u suradnji s Ministarstvom znanosti i obrazovanja RH, osim … [[Govornik se ne razumije]] lektorata i hrvatskog jezika, s ponosom ističemo osnivanje lektorata u … [[Govornik se ne razumije]] sveučilištu zapad i nedavno osnovan lektorat u Novom Sadu. Za hrvatsko iseljeništvo želim reći kako su tijekom 2017. izuzev već postojećih programa financiranja hrvatskog iseljeništva, radilo na jačanju veza sa brojnim iseljeničkim zajednicama i to je rezultiralo pokretanjem novih projekata, a jedan od načina potpore hrvatskoj zajednici u iseljeništvu je dakako financijska potpora projektima i programima hrvatskog iseljeništva u Južnoj Americi i u Južnoafričkoj republici. Dakle, urede u 2017. u suradnju s veleposlanstvima, pokrenuo i održao ukupno 18 projekata. Ono što posebno želim istaknuti je program učenja hrvatskog jezika u RH, dakle, upravo u dijelu posvećenom pripadnicima hrvatskog iseljeništva koji poprima svoje puno značenje i svrhu jer gotovo 95% stipendista i polaznika tečaja učenja hrvatskog jezika na sveučilištima u Zagrebu, u Splitu i Rijeci, ako Bog da, od ove godine odnosno iduće u Osijeku, dolazi upravo iz iseljeništva, poglavito iz država Latinske Amerike, ali sve više iz Australije i iz Kanade. Valja istaknuti da su za školsku g. 2017. i 2018. odobrene 232 naknade odnosno stipendije, što je do sad uvjerljivo najveći broj stipendija i zbog kontinuiranog porasta, kao i onih mladih ljudi koji izražavaju želju za ostankom u RH, ovaj program smatramo vrlo važnom vjerom usmjerenom na povratak i useljavanje u RH. Htio bih se osvrnuti i na tešku socijalnu, ekonomsku i sigurnosnu situaciju u Republici Venezueli, gdje je i hrvatska zajednica koja broji nešto manje od 5000 ljudi i gdje ured aktivno sa humanitarnim organizacijama, UN-om i svim onima koji mogu, pomaže i čuva na neki način našu zajednicu, ali zajedno sa drugim institucijama osmišljava, dakle, programe i projekte koji će biti i u široj vezi sa našim Hrvatima koji imaju, imaju želju za povratkom u RH. Tijekom 2017. posebno se radilo, dakle, na vezi sa hrvatskim iseljeništvom kroz projekte kao što su Korijeni, tu je riječ o projektu koji povezuje djecu osnovnih škola, točnije, krenuli smo iz Vukovara 2017. zajedno s BiH, došli smo do Sjeverne Amerike, do Chicaga, danas smo rasprostranjeni po Europi s tom mrežom, pa evo, htio bih samo kao jedan detalj istaknuti, dakle, da se i predsjednik donjeg doma Irskog parlamenta Sean O Fearghail, dakle, zemlje koja ima povijesnu, emigrantsku, dakle, veliku emigrantsku povijest, prepoznao je važnost tog projekta i osobno je sudjelovao u jednoj od tih konferencija, izrazio se jako povoljno o njenoj svrsi odnosno o samoj ideji tog projekta. U kontekstu poticanja obrazovne i znanstvene suradnje s Hrvatima izvan RH ured je u ožujku 2017. sklopio sporazum sa Sveučilištem u Zagrebu. Temeljem toga je odobrena posebna upisna kvota za upis na preddiplomski, integrirani preddiplomski i diplomski studij na Sveučilištu u Zagrebu za pripadnike hrvatske manjine i hrvatskog iseljeništva. Posebna upisna kvota donesena je za akademsku godinu 2018. i 2019. i bit će donešena i za slijedeću godinu. U ožujku ove godine potpisan je sporazum s Hrvatskim katoličkim sveučilištem, a u svibnju na sjednici Rektorskog zbora u Splitu i sa svim ostalim sveučilištima u RH. Dugoročno, smatramo da je ova mjera usmjerena na jačanje demografskog, gospodarskog i općeg napretka hrvatskog društva i potrebno je stoga zajedno promovirati i podržavati i dati sve od sebe da doista bude prepoznata kod mladih ljudi koji žive izvan RH, a pripadaju hrvatskom iseljeništvu odnosno potomcima, ali koja može doprinijeti ugledu i jačanju naših sveučilišta. Vlada RH na inicijativu ureda, osnovala je i Vijeće za učenje i poučavanje hrvatskog kao drugog stranog i nasljednog jezika, koordinacijsko tijelo koje će do kraja ove godine donijet strategiju koja će govorit o tome na koji način provoditi i promicat učenje i poučavanje hrvatskog jezika i kulture, posebno među Hrvatima i njihovim brojnim potomcima koji žive izvan RH. Dakle, vijeće je sastavljeno od eminentnih hrvatskih stručnjaka i svih institucija i vjerujem da će doista strategija dati, dati smjer odnosno da će utvrditi ključne ciljeve na koji način hrvatski jezik da dobije što jači položaj odnosno među Hrvatima izvan RH. Također smo pokrenuli i besplatne internetske tečajeve hrvatskog jezika namijenjenih Hrvatima izvan domovine, ali i svim drugim zainteresiranim za učenje hrvatskog jezika. Tijekom 2017. započeli smo i održavanje edukativnih i praktičkih radionica na poziv naših iseljeništva, naših zajednica, u suradnji s našim veleposlanstvima i prva edukacija je bila u Kanadi, prošle godine smo bili u SAD-u i moram reći da su povratne informacije više nego dobre i zajednica je jako zadovoljna ovakvim pristupom, očekujemo da će ovaj tim otići u Australiju, ali ono što bih htio istaknuti, zašto je to potrebno? Zato što do danas u Sjevernoj Americi i u Kanadi i u Australiji nikada RH nije poslala nijednog koordinatora, nijednog učitelja hrvatskog jezika koji bi mogao s našom zajednicom radit, dakle, na očuvanju i zato mi je posebno drago što, koliko znam, već u Australiji imamo koordinatora, uskoro se očekuje i u Sjevernoj Americi, odnosno u Kanadi. Za istaknuti još da je u srpnju 2017. održano amatersko sportsko natjecanje 4. Svjetske sportske igre, dakle okupljanje mladih Hrvata na bazi sporta gdje se skupilo preko 1000 natjecatelja iz cijelog svijeta i to je doista povezivanje RH sa cijelim svijetom kroz mladost, dakle ono što najbolje što možemo svi raditi, podržati. Kad govorimo o razvoju državne politike prema Hrvatima izvan domovine, moramo reći da značajan impuls daje Savjet Vlade RH za Hrvate izvan RH, dakle tijelo koje na neki način treba kreirati, koje živi probleme s kojima se suočava naša zajednica i predlaže Vladi RH moguća rješenja tih problema. Savjet je istaknuo potrebu integrativnog djelovanja svih Hrvata izvan RH i u RH na poboljšanju položaja Hrvata u BiH, na poboljšanju položaja naše manjine u Srbiji, odnosno Sloveniji i Vlada je pritom naznačila kontinuitet ustrajnosti i otvorenost za suradnju s predstavnicima hrvatskih zajednica diljem svijeta. Htio bih reći da u sklopu promjena iskoraka koji su potaknuti zaključcima Savjeta Vlade RH, MUP je osnovalo radnu skupinu 2017. za izmjenu Zakona o hrvatskom državljanstvu i koliko znam, uskoro bi 2. čitanje trebalo bit u ovom Visokom domu i vjerujem da će donošenje ovog zakona olakšati stjecanja hrvatskog državljanstva, ali i time dodatno potaknuti želju za povratkom, odnosno za još jačom vezu s RH, bez obzira u kakvom to obliku bilo, da li u obliku doista povratka, školovanja, gospodarstva, investiranja ili bilo koji drugi način. Na kraju rekao bih kako realizacija svih ovih aktivnosti ne bi bila moguća prije svega, bez suradnje s hrvatskom zajednicom, bez njihovog angažmana, dakle, bez toga da Hrvati diljem svijeta doista žele imati čvrstu vezu sa svojom matičnom domovinom. Posebno želim istaknuti doprinos Katoličke crkve i hrvatskih katoličkih misija koje nastavljaju čuvati i njegovati cjeloviti hrvatski identitet. Želim se zahvaliti svim institucijama u RH, pojedincima, saborskog odboru i Savjetu na suradnji i nadam se da ćemo svi zajedno još snažnije doprinijeti jačoj povezanosti i dobroj partnerskoj suradnji s Hrvatima koji žive po cijelom svijetu. Hvala vam lijepo i otvoren sam za sva vaša pitanja.
Hvala. 10 replika od kojih je prvi javio se zastupnik Zekaković.
Poštovani državni tajniče. Evo, slušamo izvješće. Puno podataka, puno brojeva. Međutim, niste rekli one ključne podatke ili sam ja možda preskočio čuti da danas u svijetu prema onome što piše na stranicama vašeg ureda živi 3 milijuna Hrvata s potomcima vani i da se tu još ne računaju Hrvati koji spadaju u kategoriju nacionalnih manjina u susjednim državama, prije svega mislim na BiH, naravno konstitutivan narod. Dakle, možda 3 i pol milijuna, možda i više Hrvata i njihovih potomaka. U Hrvatskoj stanovnika danas ima manje od 4 milijuna, hajmo reći otprilike podjednako, a mi samo jedanputa godišnje u ovome domu razgovaramo o Hrvatima izvan Hrvatske. Samo jedanputa. Još ću u raspravi malo spomenuti neke ključne stvari, ali napomenuti ću jedan podatak koji je zanimljiv, a to je da je samo 18. tisuća ljudi od tih 3 milijuna ljudi [[Upadica: Vrijeme je isteklo. Hvala.]] ili 4 moglo ostvarilo svoje pravo glasa na ovim izborima [[Upadica: Zastupnik Zekanović, isteklo je vrijeme.]] A to im nije omogućeno.
Odgovor na repliku. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani zastupniče Zekanović. Dakle, da li živi 3, 3 i pol, to nitko na žalost sa sigurnošću ne zna i vrlo je teško govoriti o tim brojkama, ali tu su uključeni svi Hrvati dakle i BiH i hrvatska nacionalna manjina jednostavno zato što su i oni Hrvati, dakle ne dijelimo ih mi kroz naše izvješće pokazujemo zato što žive u specifičnim uvjetima i sa specifičnim problemima pa ih na taj način možemo lakše okarakterizirati, ali inače kad govorimo o Hrvatima izvan RH, govorimo o svima. Izvješće o Hrvatima, točno, jednom je godišnje u ovom Saboru. Dakle, moram reći da prije 2 godine, nije ga bilo, ako se ja sjećam nikada. Ovo je dakle drugo izvješće uopće koje se podnosi u ovom visokom domu, dakle o Hrvatima izvan RH i ponosan da je upravo ta ova Vlada inicirala da to izvješće dođe pred saborske zastupnike, ali nije točno da se o Hrvatima izvan RH u ovom Visokom domu ne razgovara. Imate saborski Odbor za Hrvate izvan RH, imate Odbor za vanjsku politiku, dakle, koliko se ja sjećam, bilo je i tematskih sjednica i u BiH, donešena je deklaracija [[Upadica: Hvala.]] tematskih sjednica, dakle, [[Upadica: Isteklo je vrijeme.]] radi se i razgovara se. Hvala lijepo.
Pa molim vas samo budite pozorni što se tiče vremena. Zastupnik Glasnović također se javio za repliku.
Poštovani kolega, pozdravljam vas i vaš tim ovdje. Kratko i jasno. Ja pozdravljam te kulturne projekt, infrastrukturne projekte, to je sve dobro, a to ispada da je to milostinja. Koliko je razmjer Hrvata između Hrvatske u plusu, Hrvatska s Hrvatima u BiH. stotine milijuna eura. O tome se ne govori. Druga stvar. Recimo, i izradi je novi Zakon o državljanstvu. Dobivam dopise jučer, čovjek završio ovaj zahtjev je ispunjen, treba čekati 3 mjeseca da preda taj zahtjev. Birokracija. Nije sve u novcu. Registar itd., ali što je rekao g. Zekanović, u ovom domu u Hrvatskoj postoji snažna blokada da se, kako moramo, govorimo o glasanju, to je samo pro forma. Ni 10% Hrvata nije izašlo koji su vani registrirani, osim BiH, na izbore. To je samo dimna zavjesa. Koliko istina, nekoliko stotina posto, to su samo dimne zavjese jer ljudi koji se, ne žele da se te ljude vrate, to je narodna sabotaža.
Hvala. Odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Poštovani zastupniče Glasnović. Nije to baš samo kultura. Ja znam da je trgovačka razmjena između BiH i RH tolika kolika je, ali mislim da to treba i netko drugi spominjati. Što se tiče državljanstva, dakle upravo je ova Vlada i potaknula, moram reći na inicijativu, dakle Savjeta Vlade izvan RH promjenu Zakona o državljanstvu zbog toga da bi ljudi koji žive izvan RH što lakše, što jednostavnije došli do hrvatskog državljanstva i da bi tako dobili onu pravnu temeljnu iskonsku vezu sa svojom domovinom, a iz toga dalje sve proizilazi. Dakle, stvari se mijenjaju i zahvaljujem svima vama što pomažete u tome, ali moram reći još jednom nakon 23 godine ovo je prvi temeljiti, prva temeljita promjena Zakona o državljanstvu koji će jako osjetiti naše iseljeništvo, hrvatsko iseljeništvo u pozitivnom mjeri. Hvala lijepo.
Kolega molio bih nemojte dobacivati iz klupa. Zastupnik Tuđman javio se za repliku.
E, hvala. Kolega Milas čestitke na vašim naporima i izvješću, međutim ja bih predložio da budete malo agresivniji da bi dobili cijelu sliku što se radi, ne samo u vašem uredu nego i od savjeta i od drugih institucija, pogotovo da bi došlo do sinergije i koordinacije na projektima koje nadilaze pojedinačne institucije. Uzmite čisto npr. emitiranje ovih nacionalnih televizijskih programa je limitiran u inozemstvu zbog autorskih prava, ovih znate o čemu se radi, prema tome to je jedan projekt koje bi trebalo i u Europskom parlamentu potaknuti da se ta pitanja načelno riješe ili pak kad se radi o znanosti i tehnologiji, obrazovanju i znanosti premalo se financiraju ona istraživanja ili doktorati, ne samo Hrvata nego i drugih pripadnika koji se bave autonomnim [[Upadica: Hvala.]] zajednicama Hrvata u inozemstvu.
Hvala. Odgovor na repliku.
Hvala lijepo poštovani zastupniče Tuđman, slažem se s vama, ali upravo želim govoriti o tome ili kako zastupnik Glasnović rekao što se radilo 30 godina. Ja hoću pokazati da i u tom segmentu ova Vlada nešto je pomaknula. Dakle, programi koji su namijenjeni hrvatskom iseljeništvu gdje ima puno problema, od autorskih prava i svega drugog, sigurno i nadam se da će naši kandidati koji su izabrani u Europski parlament progovoriti tamo o tome jer tamo je pravo mjesto za takvo nešto, ali i ovdje. A s druge strane ovo kad govorimo o znanosti, pa upravo sam maloprije spomenuo da smo pokrenuli, dakle i potpisali sporazume sa svim sveučilištima dakle u RH, što je izvrsna platforma za sve daljnje ideje, za sve daljnje mogućnosti suradnje, dakle i svega onog što sveučilišta ukupno i RH zajedno sa svima nama može, može doprinijeti da ta cijela priča dobije svoj pravi tijek i svoju pravu dimenziju. Hvala lijepo.
Zastupnik Sladoljev, javio se za repliku.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kao prvo izrazio bih nezadovoljstvo što dolazim, dakle što raspravljamo o izvješću iz 2017. godine, mi smo ovdje u Hrvatskom saboru dakle u prošlih mjesec dana imali izvješća nekih drugih državnih ureda od 2018. ali to je pitanje za predsjednika sabora, a ne za vas. Dakle, na prvih 10 stranica primijetio sam, upad u oči da su osnovani mješoviti odbori s Mađarskom, Srbijom, Makedonijom, Crnom Gorom radi praćenja provedbe sporazuma u vezi zaštite prava nacionalnih manjina. Međutim, u izvješću nisam primijetio izvještaje s tih odbora, jesu li se stvarno sastajali, koji su zaključci, pogotovo imajući u vidu probleme hrvatske manjine u Srbiji, dakle postoji dakle odbori, ali ne vidimo nikakve zaključke tih odbora u izvješću.
Odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Dobro ste primijetili, dakle imaju, postoje 4 odbora sa 4 susjedne države, sjednice se održavaju i na sjednicama se donose preporuke dakle koje ulaze u zapisnik, a preporuke služe praćenju odnosno realizaciji sporazuma koji je potpisan između tih država. I te preporuke idu na Vladu RH i Vlada ih usvaja odnosno ne i dalje ih realizira u skladu sa mogućnostima, sa državni proračunom i sa svim onim što, što slijedi. Dakle, kroz donošenje državnog proračuna i sve drugo imate prilike sudjelovati dakle u toj priči i vidjet na koji način i koje preporuke za pomoć kojoj nacionalnoj manjini jesu na sjednicama Vlade RH. Hvala lijepo.
Zastupnik Bulj, javio se za repliku.
Hvala lijepo. Uvaženi gospodine Milas, vi ste kazali u svom izlaganju da je strateški cilj ove Vlade i vašega ureda da skrbi o Hrvatima izvan domovine, tako i BiH. U BiH to je ustavna obaveza i nas zanimaju rezultati, koliko sad trenutno Hrvata živi u BiH primjera u zaleđu Dalmacije koliko živi jer to je strateški nacionalni interes RH. Preveliku krvarinu su platili ljudi iz BiH za slobodu i Hrvatske i BiH, sjetimo se samo Posavine, što je u tome dijelu, što je u srednjoj Bosni, mi moramo imati temeljitija izvješća i Hrvatska vlada i vlade su morale raditi više, a o tome koliko su vlade radile o interesima Hrvata izvan Hrvatske govori da sad raspravljamo o izvješću iz 2017. Tako da taj narod zna koliko se vodila [[Upadica: Hvala.]] briga o njima. I to je [[Upadica: Isteklo je vrijeme.]] jedina istinita činjenica. Hvala.
Hvala. Odgovor.
Hvala lijepo. Hvala lijepo zastupniče Bulj, ja ću samo kroz dvije rečenice pokušat objasnit ovo o čemu vi govorite. Točno to je ustavna obveza i ja mislim da najbolje o tome mogu govoriti Hrvati iz BiH u svom odnosu prema RH il da budem precizniji prema Vladi RH, što i kako se ona odnosi zajedno sa njenim predsjednikom. I završit ću s rečenicom predsjednika Vlade Andreja Plenkovića koji je rekao, vi ste nama bili leđa sada mi svi zajedno moramo vas vuć naprijed. Mislim da je time sve rečeno. Hvala lijepa.
Zastupnik Grmoja, javio se za repliku.
Poštovani državni tajniče odnosno poštovani ovaj gospodine Milas ovaj unatoč ovaj ovom negativnom utjecaju znači dijela međunarodnih institucija, međunarodne zajednice ali i težnji te probošnjačke politike ka majorizaciji Hrvata u BiH meni je isto žao što vi ipak niste priznali da ni hrvatske institucije nisu učinile dovoljno, da hrvatske političke elite su također utjecale na to da do te majorizacije i dođe i ja mislim da bi općenito i stav i ureda i stav ministarstva ili Hrvatske vlade trebao biti puno snažniji u zaštiti hrvatskih interesa i podršci Hrvatima u BiH da ostvare te svoje težnje koji idu u smjeru ravnopravnosti, ničega više. Ja mislim da bi u smislu nekakve objektivnosti i samokritičnosti bilo dobro i u izvješću to spomenuti.
Hvala. Odgovor na repliku.
Hvala lijepo zastupniče Grmoja. Ja se slažem da sigurno da se može uvijek više i da se može bolje i da se može predanije raditi i na unapređenju statusa i položaja i rješavanja svih onih problema s kojima se Hrvati u Bosni i Hercegovini suočavaju u svom svakodnevnom životu. I slažem se da bi možda ne samo ovaj dom nego uopće sve u RH trebalo posvijestiti malo višše koji su to problemi i svakodnevnica koje ti ljudi imaju u svakodnevnom životu. Da li ova Vlada daje dovoljno, vjerojatno može bolje ali da daje više nego druge u to sam siguran. A svi zajedno smo ovdje da, dakle imali smo priliku i donijeli smo Deklaraciju o položaju i statusu Hrvata u Bosni i Hercegovini. Jasno smo rekli što mislimo i o politici i o svemu onome što je. Možda je problem u tome što mi sami ne možemo oko toga postaviti koncensus pa možda bi, ako bi to uspjeli bilo jednostavnije i lakše i jednostavnije Hrvatima u Bosni i Hercegovini znati da imaju nekoga tko će ih uvijek držati za ruku i pomagati im kada je potrebno. Hvala lijepo.
Zastupnik Lovrinović javio se za repliku.
Hvala. Poštovani gospodine Milas. Tek sada raspravljamo o izvještaju za 2017. godinu a 6.ti je mjesec 2019. evo toliko o brizi za Hrvate izvan Hrvatske. No, vi većina vas znate da sam ja rođen u Srednjoj Bosni, pozdravljam sve građane, posebno naše sunarodnjake u Bosni i Hercegovini, posebno u Srednjoj Bosni gdje sam rođen i snažno ih podržavam. Međutim, nerealno je očekivati da će iz Hrvatske odavde da možemo pomoći Hrvatima u Bosni i Hercegovini više u situaciji kada je Vlada RH ovakva kakva je i prethodne kada su bili vazali Brisela, nema, oni se odmiču, napuštaju suverenitet RH i sad očekivati od tih ljudi da zaštite Hrvate izvan RH, prije svega u Bosni i Hercegovini gdje je pokušaj od strane drugih da se naruše ti odnosi. Kada osvojim vlast na sljedećim izborima sa partnerima promijeniti ćemo situaciju u Hrvatskoj a onda ćemo zaštiti Hrvate u Bosni i Hercegovini i svuda u svijetu.
Hvala. Isteklo je vrijeme, odgovor na repliku.
Hvala. Zastupniče Lovrinović, svatko u svom životu bez obzira otkuda dolazi kroz svoj posao i život ima priliku boriti se, zastupati pa i onaj kraj odnosno prostor i ljude s kojima je živio. Tako vjerujem da i vi radite sve kako bi pomogli i Bosni i Hercegovini i Posavinu otkuda dolazite. Ali vjerujem da svi zastupnici ovog Visokog doma pa i najveći broj Hrvata u RH isto to želi, isto to misli. Ali ponavljam opet, ukoliko svi oko toga imamo različita mišljenja i ukoliko kroz politiku koju provodimo, evo, danas nam je najvažnije to da je izvješće za 2017. godinu i pol dana, nikad nije kasno ako je sretno. Puno važnijih stvari smo trebali napraviti prije ovog izvješća, pa bi možda i ovo izvješće bilo i nepotrebno. Dakle, hoću reći, pokušajmo barem oko ovog pitanja praviti konsenzus kako bi ti ljudi doista osjetili da im RH stoji tu kao prijatelj i kao suradnik u svemu onom što prolazi. Hvala lijepa.
Zastupnik Škorić, javio se za repliku.
Hvala lijepa poštovani predsjedavajući, poštovani državni tajniče. Pa evo razgovarajući o vašem izvješću mogu samo pohvaliti dakle sve napore i rad ureda. Činjenica dakle da je upravo znamo evo i da je naš kolega zastupnik pokojni Ivan Bagarić koji nas je nedavno napustio, dao snažan pečat i osnutku ovog ureda i njegovom djelovanju i praktički stvorio jedan pravni osnov da se možemo kvalitetnije baviti zaštitom i povezivanjem Hrvata sa Hrvatskom. Spomenuo bih samo pitanje vezano za financira nje dvije ključne institucije u ovom izvješću 2017. godine to je Sveučilište u Mostaru i HNK u Mostaru gdje je bilo i prigovora nekih koji su govorili da se tu previše ulaže, međutim kada vidimo po podacima iz UNESCO-a da svako 5.-ti student Sveučilišta u Mostaru dolazi iz Hrvatske, dakle da ih je gotovo 2900 tada studiralo a danas su u procjeni 4 tisuće i da je nakon Njemačke i BiH-a da niti jedna druga zemlja u susjedstvu nema toliki broj studenata iz Hrvatske, dakle to potvrđuje da ovaj ured ne radi samo za Hrvate izvan Hrvatske nego i za Hrvate.
Hvala, isteklo je vrijeme. Odgovor na repliku.
Zahvaljujem. Zastupniče Škoriću, hvala vam što ste još jednom osvježili sjećanja na našeg prijatelja, pokojnog Ivana Bagarića, doista je puno učinio uopće i za Hrvatsku i za Bosnu i Hercegovinu i kraj otkuda dolazi i žao mi je što je prerano otišao mogao je još puno dati. S druge strane, kad govorimo o institucijama Sveučilišta u Mostaru odnosno HNK pa svi govorimo da je obrazovanje ključ svega, dakle dajmo priliku mladim ljudima u BiH-a, mladim Hrvatima da se obrazuju u sredinama u kojima žive i vjerujem da će ih to potaknuti da ostanu tamo i da tim vještinama, znanjem, svime što će dobiti kroz obrazovanje mogu sutra oplemeniti i živote svojih obitelji i svojeg susjeda, dakle uopće kraja u kojem žive. A kad govorimo o HNK, a što više označava identitet jednog naroda nego HNK? Dakle moramo svi zajedno učiniti sve da to doista se i realizira. Hvala lijepa.
Zastupnik Babić, javio se također za repliku.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani državni tajniče, između ostalog ste govorili i o prihodima vezano za Središnji državni ured. Pa između ostaloga i ovi opći prihodi i primici koji su vezani ali i jedan dio vezan od prihoda od igara na sreću. Dakle, svake godine Vlada RH donosi jednu uredbu o kriterijima za utvrđivanje korisnika i načina raspodjele od igara na sreću. E sad ako pogledate a pogledao sam zadnjih 4, 5 godina od 2016. do 2019. vidjeti ćete kako se taj postotni omjer mijenja. Ne znam koliko i jeste li sudjelujete li u izradi ove uredbe ali mislim da tu ima dovoljno prostora kako bi se jedan dio tih sredstava u postotnom iznosu dao više za središnji državni Ured za Hrvate izvan RH jer mislim s programima koje radite, kojih ima dovoljno mislim da se jedan dio sredstava može iznaći. Ja neću pročitati postotne iznose recimo od udruga civilnog društva, humanitarnih osoba sa invaliditetom ali mislim da se na to može djelovati kako bi se došlo do više sredstava. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor na repliku.
Hvala lijepo zastupniče Babić. Ja bi htio još jednom samo naglasiti da ukoliko ste pogledali, dakle od 2015. odnosno 2016. do 2019., proračun ureda je rastao svake godine, dakle u svim segmentima, da li je to prema Hrvatima u BiH-u kroz javne pozive za nacionalne manjine dakle ali se slažem s vama doista, to je sve kap u moru, dakle puno više toga se može napraviti jer mi u uredu držimo a vjerujem da ste suglasni oko toga, da je najbolja suradnja kroz prave projekte, kroz prave programe s kojima stojimo sa dvije strane a ustvari svi zajedno smo na jednoj strani, dakle ta suradnja kroz nešto što će biti kvalitetno, što će dat doprinos, što nas povezati je bolje nego sama priča kroz telefone, kroz ne znam, različite načine komunikacije nego projekti zdravi koji daju dugoročno benefit tim ljudima, to je ono najbolje i hvala vam lijepo na ovoj sugestiji.
Zastupnik Šuker javio se za repliku.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. G. državni tajniče, prije svega čestitke na izvješću koje je metodološki dobro napravljeno, pogodilo je o temi i meni je drago da ste vi u uvodnom obrazloženju istaknuli nekoliko stvari koje uvijek moramo imat na pamet a kad govorimo o Hrvatima izvan RH, mi imamo niz točki u ovom Saboru o kojima možemo govoriti o tome međutim nažalost, sada se vidi nejedinstvo, političko prepucavanje oko pomoći Hrvatima izvan Rh a to najbolje govori i onima koji tako govore. Međutim kad govorimo o radu ovoga ureda i o odnosu onda treba posebno što ste vi istaknuli, govoriti o Hrvatima u Srbiji i Hrvatima u Srbiji, mislim da su oni posebno, treba ih posebno apostrofirati, rekli ste HNK u BiH-u i Sveučilište u Mostaru, to je jedino sveučilište a sve ostalo su univerziteti, ono se u međuvremenu proširilo i na Orašje i na srednju Bosnu, da nije bilo ovoga Visokog doma, da nije bilo hrvatskog proračuna, toga ne bi sigurno bilo.
Hvala. Odgovor na repliku.
Hvala lijepo zastupniče Šuker, slažem se s vama, dosita Sveučilište u Mostaru danas predstavlja središnju obrazovnu instituciju i ne samo Mostara odnosno Hrvata nego uopće BiH-a i držimo da doista RH treba surađivati sa institucijama i kazalištem i sveučilištem pa i sveučilišnom bolnicom u cilju prije svega stvaranja mladih kadrova i pomoći mladim ljudima kako bi ostali tamo i doista nastavili život na područjima gdje su njihovi preci rođeni, dakle gdje žive od vijeka, hvala puno.
Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ako ne, onda otvaram raspravu. Prvi klub zastupnika koji se javio za raspravu je Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista, u njihovo ime govorit će zastupnik Marko Sladoljev.
Hvala g. potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, poštovani zastupnici i zastupnice. Dakle pred nama je Izvješće Državnog ureda za Hrvate izvan domovine i ja ću se na početku osvrnuti na jednu činjenicu o kojoj do sad nitko nije govorio pa ni samo izvješće, dakle ti su ljudi zaboravljeni a radi se o novoj dijaspori, o Hrvatima koji su se selili u Irsku i Njemačku. Dakle ovdje postavljam javno pitanje jesu li oni Hrvati izvan domovine? Jer su oni u našem izvješću, u ovom izvješću zaboravljeni, u ovim replikama zaboravljeni, je li ova Vlada i Vladin ured, dakle je li se on obraća i njima? Dakle što je ured napravio za ljude koji su se iselili i to mlade ljude koji su izgubili vjeru u ovu državu, u institucije i to nije kako kaže premijer normalna fluktuacija radnika na tržištu rada u EU, to je egzodus zbog nepravde i beznađa. Dakle ovaj Vladin ured je suodgovoran kao Vladin ured i za tu situaciju. Dakle MOST je nezavisnih lista putem svog projekta pokret ostanka predložio niz zakonskih mjera kako bi ti ljudi koji su se iselili, dobili želju za povratak u RH. Treba isto tako reći da tih zakonskih akata kojih smo ovdje predložili, da su gotovo svi do jednog odbačeni. Prošli petak u Hrvatskom saboru od Vlade imali smo odbacivanje zakonskog prijedloga MOST-a o mikrosolarima kojim bi cijela Dalmacija postala energetski neovisna. Dakle to su pitanja koja ovaj Vladin ured isto mora odgovarati. Dakle postavljam pitanje, je su li Hrvati koji su u zadnjih 5 g. iselili u Irsku i njemačku, je li su oni otpisani za ovu Vladu, je li Vlada ima nekakav plan da se ti ljudi vrate jer o njima se u ovom izvješću gotovo ne govori? U samom izvješću i što sam spomenuo u replici upada u oči da je na prvih 10-ak stranica da su osnovani ti mješoviti uredi s Mađarskom, Srbijom, Makedonijom i Crnom Gorom radi praćenja provedbe sporazuma i evo, dakle, državni tajnik je na neki način odgovorio ali ja ću postaviti pitanje dakle koliko su se prava hrvatska nacionalne manjine od 2017. do sada pogotovo u Srbiji popravila i kad ćemo dobiti ta izvješća da i mi možemo kao hrvatski zastupnici reagirati na to? Opet postavljam pitanje zašto se ovaj izvještaj daje godinu i pol dana kasnije na plenarnu sjednicu no opet, adresa je na Predsjedniku Sabora a ne na vama. Osobno dakle mislim da je ovaj Ured za RH izvan domovine potreban ali da se silni novci troše većinom na administraciju, organiziranje susreta mješovitih odbora, nadziranje situacije i druge stvari a da konkretna sredstva koja su za svaki dio tih navedenih projekata mala i gdje taj novac mora kumulativno biti usmjeren upravo na konkretne situacije kako bi Hrvati izvan domovine imali pomoć. Za kraju će osvrnuti na dio Hrvata, dakle na Izvješće o Hrvatima u BiH koju su u ovom HS-u od nekih zastupnika prozvani nacionalnom manjinom iako oni to nikada nisu bili i nikada neće biti nego konstitutivni i najstariji narod u BiH. Jedno od najvažnijih vanjskopolitičkih pitanja RH na kome je MOST jasno i dosljedno inzistirao jest pitanje teritorijalne političke konstitutivnosti hrvatskog naroda u BiH. Najstariji narod u BiH koji je stvorio i obranio BiH danas u 21. st. u srcu Europe ne može ostvariti svoja temeljna politička prava. Unatoč negativnom utjecaju dijela međunarodne zajednice te probošnjačkih unitarističkih težnji treba biti pošten i jasno reći da su i hrvatske političke elite snose krivicu za političku, ekonomsku i građansku majorizaciju Hrvata u BiH. Ono što MOST zastupa jest sustavan, strateški i konkretan pristup rješavanju hrvatskog pitanja u BiH. Neke od konkretnih politika koje MOST zastupao po ovom pitanju su snažnije međunarodno artikuliranje hrvatskog pitanja u EU institucijama, razvijenim diplomatskim predstavništvima i lobistička struktura, snažnije ulaganje i suradnja u gospodarskim, znanstvenim i kulturnim projektima Hrvata u RH i BiH, federalizacija i europski put BiH. Važno je da naš narod u BiH zna da će u MOST-ovim zastupnicima imati autentične predstavnike koji će zastupati njihove interese, biti snažan glas hrvatskog čovjeka u BiH, svojim dosadašnjim radom, posebice govorima u Saboru, amandmanima na Deklaraciju o Hrvatima u BiH, ustrajnim zastupanjem jasne politike prema BiH, MOST je pokazao da politički podržava svoju braću i sestre u političkim težnjama za ostvarivanje ravnopravnosti. Mi nećemo dolaziti kupovati glasove u BiH prije izbora, a onda nakon izbora taj isti narod zaboraviti, izdati, nego ćemo čvrsto i beskompromisno stajati uz naš narod i njegove političke interese. I za kraj bih rekao da ova Vlada čini sve kako bi Hrvati u BiH, a to pokazuju činjenice iselili iz svoje matične domovine, a Hrvati koji su odlučili otići u Irsku, ostati tamo. Hvala lijepo.
Predlagatelj je zatražio 5 minuta. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče HS-a. Neću 5 minuta, samo ću 2. Htio bih se osvrnuti na izlaganje cijenjenog saborskog zastupnika, dakle, nadam se da nećemo kao ured postati odgovorni i za Hrvate koji odlaze iz Hrvatske, nego za Hrvate koji su izvan Hrvatske, dakle od vrlih sam shvatio da ured ništa ne čini zbog tog što Hrvati odlaze. Vama za informaciju, bili smo u Irskoj kao ured, razgovarali smo sa našim ljudima koji tamo jesu, koliko god da ih tamo ima, vjerujte onome što smo vidjeli neće dugo ostati, što ne znam da li je dobro ili nije. Želim da se vrate u Hrvatsku i naravno da su dio Hrvata o kojima ured brine, kao i svim drugim Hrvatima izvan RH. Isto tako, Hrvati koji su otišli u Njemačku, u Austriju ili bilo gdje drugdje po cijelom svijetu. O odgovornosti u tom kontekstu možemo razgovarati možda na nekom drugom mjestu ili na ovom, ali u nekoj drugoj prilici. Ali, da se o tome razgovara, da se tome pokušava stati u kraj, ja to vidim i htio bih da još jednom podvlačim ono što sam maloprije rekao, da oko toga i ovaj doma nađe konsenzus. Vi ste ovdje isticali što sve MOST i na koji način se odnosi i postupa prema Hrvatima u BiH. Pa ja ne vidim ovdje nijednoga koji misli nešto loše, odnosno koji ne postupa u svom razmišljanju dobro prema Hrvatima u BiH. Što je u stvarnosti tome tako, o tome bi se dalo možda razgovarati. Dakle, mi svi zajedno trebamo činiti sve u dogovoru jer mislim da baš oko tih nekoliko točaka, kad se radi o hrvatskom narodu u BiH, o hrvatskoj nacionalnoj manjini u Europi odnosno o hrvatskim iseljenicima u Europi i cijelom svijetu, moramo naći konsenzus na kojima ćemo razgovarati i surađivati, a ne priču na koju ćemo se dijeliti politički i pokušati sticati poene. Dakle, što želim reći, pitanje mješovitih odbora, ponovio sam, ne postoji od jučer, postoji od 2005., 2009., dakle već dugi niz godina i to je dobar mehanizam, ali mu se treba posvetiti i treba ući u tu cijelu priču, treba vidjeti kakvi su sada sporazumi između tih država i onda će se shvatiti. Na koncu, razgovarate s vašim kolegama iz nacionalnih manjina tu pa ćete vidjeti na koji način i kako to funkcionira. A imate i saborski Odbor za Hrvate koji mislim da o tome može nešto reći, tako da, sve je dostupno, tražite, pitajte ono što možemo i što znamo, sve ćemo reći i dostavit ćemo na vrijeme. Hvala vam lijepo.
Na vaše izlaganje bile su 3 replike. Prvi zastupnik je Božo Ljubić, izvolite.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Kolega Sladoljev, dakle, čitav angažman dakle u Saboru, pa i priprema dakle [[Upadica: Ispričavam se, zastupničke, obraćajte se državnom tajniku.]] obzirom da kolega Milas do kraja, da tako kažem elaborirao ovu stvar koja se tiče očitovanja oko Deklaracije HS-a, želim reći ovdje da je i odbor i Vlada, učinili smo sve i parlamentarna većina da dođemo do konsenzusa oko teksta deklaracije jer smo smatrali da je to najbolja poruka onima koji rade na dekonstituiranju Hrvata u BiH. Ja sam jako razočaran što neke stranke, pa evo, konkretno MOST, kad ste tu već u ovoj dvorani, nisu uvidjeli, da tako kažem, važnost tog nacionalnog konsenzusa, državnog konsenzusa u RH u odnosu na položaj Hrvata u BiH i što su napustili sabornicu kad se o tome glasovalo, a bez, da tako kažem, jednog argumenta što je u toj deklaraciji bilo sporno.
Isteklo vam je vrijeme. Odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Zahvaljujem zastupniče Ljubiću na dopuni, dakle, ja sam spomenuo i govorio o deklaraciji koja je donešena, ponavljam, u desetom odnosno u devetom mjesecu 2018., dakle, ona će biti u sklopu izvješća za 2018., a zašto izvješće sad za 2017., pa vjerujem, zato i gledam, zato što imate puno posla, puno zakona, puno odluka donosite i ponavljam, nije izvješće u pitanju, dakle, ako stvari idu svojim tokom kako treba, onda nikad nije kasno ako je sve … [[Govornik se ne razumije]] Zahvaljujem na dopuni o deklaracije.
Hvala. Kolega Ljubić, budući da ste zlouporabili Poslovnik, ali sam vas pustio … [[Govornik se ne razumije]] sad ću vam ja također reći kada upućujete repliku, upućujete i kritizirate državnog tajnika, a ne neku prethodnu osobu koja je govorila u ime kluba, a s druge strane, očito se trebate sjetiti jedno 15 minuta koje ste ovdje obrazlagali u ime vašega kluba kad vam se govorilo zašto to, je negdje izbrisano, podsjetite se, pa ćete shvatit zašto su neki iz malih stranaka bili protiv vaše deklaracije i s punim pravom. Zastupnik Lovrinović javio se za repliku.
Poštovani g. državni tajniče, vi kažete ovdje, pa svi smo ovdje jedinstveni oko položaja da se trebamo borit za Hrvate, pa sigurno, ali tko su ovi svi, jedno 10 ljudi imate, iz SDP-a samo kolegica, oni ionako manje mare, ali vi iz HDZ-a, od istoga dvojica su iz BiH, ali izgleda imamo certificirane predstavnike Hrvata iz BiH, vjerojatno doživotne i u BiH ne može nijedna druga hrvatska stranka uspjeti jer nema financija, vi ste tamo gazde, vi ste ovdje kompradori ove strukture koja izdaje RH, kako ćete se onda borit za Hrvate u BiH kad ovdje rasturate sve? Zato kažem, kada dođe slijedeća Vlada, mi ćemo u njoj sudjelovati, ali sigurno vi nećete koji ste dosad predstavljali, vi nećete više biti rezervna glasačka kutija za obnašanje vlasti u RH i tamo jer Hrvati imaju tamo dva neprijatelja, jedan su vanjski, a drugo su naši ljudi koji tamo čine zlo našim ljudima. Hvala.
Odgovor na repliku, pa ćete kolega Grmoja reć, izvolite.
Mogu? Zahvaljujem. g. Lovrinoviću, pa ja ne bih o tome razgovarao tko će dobit izbore, tko će bit slijedeća Vlada, želim svima koji će se za to boriti, uspjeh i želim da doista u politici odnosno u suradnji sa našim narodom u BiH, Hrvatima uopće gdje žive, budu uspješni i da to bude kako Bog zapovijeda, a ponavljam, svi su u svom životu kroz ono čime su se bavili, pa i vi kao dekan Ekonomskog fakulteta, imali prilike doista pomagati i činiti neke stvari koje će doprinijeti boljem životu vaših sunarodnjaka koji su ostali u Posavini, pa evo mi to sad činimo i činit ćemo i dalje i nadam se da ćemo u tome biti uspješni. Hvala.
Zastupnik Grmoja, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, tražim stanku u ime Kluba MOST-a zbog optužbi koje je iznio kolega Ljubić, ja sam jako pomirljivo u interesu Hrvata u BiH ušao u raspravu, to se moglo vidjeti i iz mog pitanja gospodinu, a vi ste iskoristili ponovno ovu raspravu umjesto da ovdje radimo na konsenzusu i na potpori Hrvatima u BiH, vi ste iskoristili to za napad na zastupnike MOST-a iako ste zaboravili reći da vaša originalna deklaracija koju ste zajedno pripremali, za koju smo vam davali sugestije, da ste od nje odustali, znači, na kraju ste odustali, a da su takvu poziciju odustajanja od te vaše originalne deklaracije koja je bila puno snažnija u potpori Hrvatima u BiH, podržali i potpredsjednik vaše stranke Milijan Brkić na Odboru za Hrvate izvan domovine, ali i g. Miro Kovač koji su kritizirali vodstvo HDZ-a i premijera Plenkovića jer ste ublažili stavove. Mi nismo bili protiv deklaracije, da smo bili protiv onda bi protiv nje i glasali, al je nismo mogli podržati jer ste odbacili amandmane koji bi tu deklaraciju učinili jednako snažnom kao što je bila snažna ona originalna deklaracija od koje ste vi pod pritiskom stranačke stege nažalost morali odustati, to je prava istina, ja ne želim ovdje nikakve sukobe, mi trebamo zajedno stati u zaštitu prava Hrvata u BiH i nema potrebe da sada ovdje optužujete, da se vraćate na to što je bilo, nego moramo gledati naprijed što možemo učiniti za našu braću i sestre u BiH.
Tražite stanku? Vi ste podignuli povredu Poslovnika ili tražite stanku?
Tražim stanku, u stvari ne znam šta ću, jer nemam za stanku ništa. Dakle, tražim stanku, dakle, također u ime kluba da se oko toga raspravimo, a isto tako i da javnost čuje. Dakle, na deklaraciji smo radili preko godinu dana, na tekstu, konsultirali smo se sa klubovima za koje smo bili uvjereni u prvom redu da će je podržati i vjerovao sam da će to MOST učiniti, kao što znate u vašem klubu sam osobno, dakle, razgovarao s vama i s vašim suradnicima. Dakle, ta deklaracija je apsolutno podržana od svih hrvatskih političkih stranaka iz BiH jer je bila na raspravi u Glavnom vijeću Hrvatskog narodnog sabora u BiH. Prema tome, ona upravo sadrži ono što Hrvati BiH očekuju od RH, dakle, i od parlamentarne većine i od oporbe. Dakle, tekst koji je dorađivan, zapravo je dorađivan samo po svojim formulacijama, da ne bi ni na koji način naštetio, dakle, RH, a zapravo nijedna, da tako kažem, konstatacija tamo i preporuka zapravo nije izostavljena, samo su drugačije formulirane. Ali kolega Grmoja, ja ću vam sad reć ono što vam nisam uspio tada reći, zapravo vi ste na ovom pitanju pokušavali stjecati političke poene, ali eto na vašu žalost, niste ih stekli, to pokazuju i ovi izbori koji su upravo sada iza nas. Prema tome, žalosno je i ne služi vam na čast što zapravo niste ostali u dvorani i izrazili svoj stav prema toj deklaraciji, već ste zapravo kukavički pobjegli iz sabornice i to ne po prvi put.
Zastupnik Škorić, javili ste se za povredu Poslovnika.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, povrijeđen je Članak 238 [[Upadica: Tko je povrijedio članak?]] osobe koje traže stanku, dakle govore o točci koja nije [[Upadica: Dvije su osobe tražile stanku.]] točka dnevnog reda, dakle…
Ispričavam se, dvije su osobe tražile stanku, dva zastupnika, tko je povrijedio Poslovnik?
Povrijeđen je, povrijeđen je [[Upadica: Tko?]] Članak 238. jer se govori o točci koja nije predmet dnevnog reda. Dakle, ovdje raspravljamo o izvješću …
Zastupnik Škorić molim vas odgovorite mi samo na pitanje. Zbog kojeg zastupnika ste podignuli povredu Poslovnika, tko je povrijedio Poslovnik?
Zbog zastupnika Grmoje i kolege …/Govornici govore istovremeno./…
Zastupnik Grmoja je izlagao, niste u to vrijeme digli povredu Poslovnika i zato bih vas zamolio da sjednete, nemate pravo na povredu Poslovnika, isteklo vam je vrijeme za povredu Poslovnika. Zastupnik Grmoja vi ste digli povredu Poslovnika.
Dakle, poštovani kolega Ljubić ja ću ostati iznad ovoga i ovih vaših optužbi o politikantstvu, nažalost Hrvate se kroz sve [[Upadica: Zastupnik Grmoja koji je članak povrijeđen?]] povrijeđen je Članak 238. gdje je kolega nasrnuo na mene i na političku opciju koju predstavljam tvrdeći da se mi borimo za Hrvate u BiH radi nekakvih političkih bodova. Ja ću ostati izvan toga i pozivam vas na razum i konsenzus i zajedničko djelovanje za interese Hrvata u BiH, da ste vi to radili Hrvati bi bili u [[Upadica: Hvala.]] puno boljoj [[Upadica: Isteklo je vrijeme.]] situaciji.
Isteklo je vrijeme. Određujem stanku u trajanju od 20 minuta. Nadam se da ćemo biti kvalitetnije, u kvalitetnijoj raspravi za 20 minuta. Hvala. STANKA U 11,25 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 11,43 SATI]] Za repliku se javio zastupnik Škorić, koji nije tu i gubi pravo. U također za raspravu se javio zastupnik Božo Ljubić u ime Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, gospodine državni tajniče sa suradnicima, pred nama je Godišnje izvješće o provedbi strategije i zakona o odnosima RH s Hrvatima izvan RH za 2017. godinu. Analizirajući ovo izvješće, a još više prateći rad i rezultate na terenu mogu samo konstatirati da ured iz godine u godinu ispunjava i unapređuje svoju ulogu u realizaciji strategije i zakona, programa i odluka Vlade i preporuka Hrvatskoga sabora. Ured se temeljem svoga rada afirmirao kao središnja državna institucija za odnose s Hrvatima izvan RH. Iz teksta izvješća, a posebice iz tabela u prilozima možemo vidjeti da su sredstava angažirana sukladno proračunu RH, ali i sukladno prioritetima na jedan uravnotežen način uvažavajući odredbe i strategije iz zakona o odnosima RH s Hrvatima. Stog stajališta možemo zaključiti da je Središnji državni ured ispunio u 2017. godini svoju misiju i zadaće na odgovarajući način uvažavajući naravno raspoloživa sredstva, naravno i ured i mi svi bismo željeli da su ona veća. Ipak valja istaći da su ukupna sredstva povećana za 33,5% u odnosu na 2016. godinu. Iako nas je ured kroz svoje izvješće, ali i sam državni tajnik u uvodnom izlaganju, informirao o aktivnostima ureda u protekloj godini osjećam potrebu neke stvari dodatno istači i prokomentirati. Tim više što se aktivnosti RH u odnosu na Hrvate izvan RH ne ogledaju samo kroz aktivnosti ureda već imaju mnogu širu kako financijsku tako i političku dimenziju. Naime, Hrvatska je razvila jedan vrlo koherentan i učinkovit institucijski okvir za bavljenje pitanjima Hrvata izvan RH. Dakle, pored Središnjeg državnog ureda to su još Hrvatska matica iseljenika, Ministarstvo vanjskih poslova te Vlada RH, Ured predsjednice konačno tu je i Odbor za Hrvate izvan RH kojem imam čast predsjedati. Sve ove institucije i mnoge druge, uključujući i vladina ministarstva i urede kao što je npr. Središnji državni ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje imaju svoju ulogu temeljem strategije i zakona o Hrvatima izvan RH. Hrvati u BiH sredstva plasirana posredstvom Središnjeg državnog ureda za potporu kulturnim, znanstvenim, zdravstvenim, obrazovnim, crkvenim institucijama Hrvata u BiH su u 2017. povećana za 17,5% u odnosu na 2016. godinu. Pri tome ured nastavlja dobru praksu potpora institucijama i projektima od strateškog značaja koji će imati svoj dugoročni efekt na održivi ostanak i razvoj hrvatskog nacionalnog bića u BiH. Sufinancirani su projekti izgradnje i obnove škola, đačkih i studentskih domova te mjesta u kojima su podržani potvrđuju ovo što je naprijed rečeno te dokazuju da se vodi računa o svim Hrvatima bez obzira na kojem dijelu žive. Ovdje ću samo navesti neka Posušje, Novi Travnik, Kiseljak, Uskoplje, Široki Brijeg, Mostar, Livno, Sarajevo, Žepče, Tuzla, Banja Luka. Pri tome je važno istači, da su u većinskim hrvatskim područjima kao što su Hercegovina primjer i Srednja Bosna sufinanciraju projekti koji su od svehrvatskog značaja za Hrvate u BiH kao što su npr. Sveučilište u Mostaru na kojem se na hrvatskom jeziku školuju Hrvati i ne samo Hrvati iz svih dijelova BiH i ne samo iz BiH već i iz RH. Sveučilište u Mostaru Vlada RH izdvojila je i dodatna sredstva u iznosu od 5 milijuna kuna. Kada je u pitanju zdravstvo, situacija je slična nabrojat ću samo neka mjesta Kreševo, Odžak, Ravno, Tomislavgrad, Usora, Nova Bila, Mostar i …/nerazumljivo/… pristup. Vlada RH je pored ovih sredstava plasiranih u koordinaciji Središnjeg državnog ureda izdvojila i 41 milion kuna za potporu KBC u Mostaru. Opet slično kao i sa sveučilištem radi se o KBC-u u kojem su usluge visoko diferencirane tercijarne zdravstvene zaštite dostupne svim Hrvatima iz BiH i naravno ne samo Hrvatima jer je ovaj centar u sinergiji sa Medicinskim fakultetom i Fakultetom zdravstvenih studija izrastao u jednu od vodećih zdravstvenih ustanova u BiH. Ponovo ističem, uz veliku pomoć vlade te sveučilišta, profesora i liječnika iz RH. Prije nekoliko dana, prije nekoliko tjedana u stvari na jednom skupu u Mostaru mogli smo čuti da danas samo oko 3% pacijenata od nekadašnjeg broja biva upućen na liječenje u Hrvatsku ili izvan KBC-a Mostar, a svi ostali su u prilici dobiti usluge visoko diferencirane zdravstvene zaštite u Mostaru. Ovdje želim također istači podršku manifestacijama i institucijama kulture Hrvata u BiH, podrška dovršetku hrvatskih enciklopedija u BiH, izgradnji Hrvatskog narodnog kazališta u Mostaru. Posebno ističem jer će imati dugoročni značaj kako za njegovanje istine o doprinosu Hrvata u BiH znanosti, kulturi, ekonomiji, politici, sportu, kako kroz povijest tako i danas ali također razvoj ukupno hrvatskog nacionalnog bića u budućnosti. Ovdje valja istači također, tehničku pomoć i razvojnu pomoć koja se pruža osposobljavanjem većinskih hrvatskih općina i županija u izradi i aplikaciji projekata za fondove EU temeljem obveza iz strategije i zakona, nacionalne strategije ali i strateških nacionalnih i državnih interesa RH ovdje treba posebice istači potporu koju je Vlada RH na čelu s predsjednikom Plenkovićem pružala na ostvarenju hrvatske nacionalne konstitutivnosti i ravnopravnosti u BiH kako na bilateralnom planu tako i na multilateralnom planu putem institucija EU i NATO-a čiji je Hrvatska punopravni član. Sam predsjednik Plenković je u mandatu ove Vlade boravio više puta u BiH i nikada nije zaobišao dakle većinska hrvatska područja u svim dijelovima BiH. Kompletirana je diplomatsko konzularna mreža RH u BiH, tako danas pored veleposlanstva s konzulatom u Sarajevu imamo konzulate u Tuzli, Banja Luci, Mostaru, Vitezu i Livnu. Ova mreža ima snažan simbolički značaj, kako kao poruka Hrvatima u svim dijelovima BiH da je Hrvatska s njima. Ova mreža ima i supstancijalni značaj i sigurno će doprinijeti ostanku Hrvata na svojim ognjištima kroz gospodarsku suradnju i održivi razvoj. Otvoreni su uredi i Hrvatske gospodarske komore u Sarajevu i Mostaru te dopisništva HRT-a u Mostaru i Sarajevu. Treba istači također zalaganje hrvatske predsjednice te činjenicu da su premijer i predsjednica često bili meta kritika onih koji ne shvaćaju da očuvanje političkog subjektiviteta Hrvata u BiH interes opstanka i prosperiteta BiH. Takvi su opstruirali i provedbu odluke Ustavnog suda glede izmjena izbornog zakona koji treba omogućiti konstitutivnim narodima izbor legitimnih političkih predstavnika u domove naroda, entiteta i države te predsjedništva BiH što je prema osporenim i ukinutim člancima izbornog zakona onemogućeno jedino Hrvatima. Posljedice ove neodgovorne opstrukcije danas trpe svi u BiH jer evo preko 7 mjeseci nakon izbora nemamo konstituiranu vlast na razini Federacije BiH, države BiH zbog čega niti one konstituirane ne mogu ostvarivati željeni rezultat. Odbor za Hrvate izvan RH održao je uz sudjelovanje predstavnika Vlade, Ureda predsjednice te visokih političkih predstavnika iz BiH tematsku sjednicu na temu Položaj Hrvata u BiH i europski put BiH, kojom prilikom je odboru prezentiran nacrt deklaracije Hrvatskog sabora koji je jednoglasno glasovima svih predstavnika svih klubova u odboru podržan i utvrđen kao prijedlog koji je koncem prošle godine velikom većinom glasova u Hrvatskom saboru i usvojen. Da Hrvatska istinski želi dobro BiH na putu u EU dokazuje tehnička pomoć u pripremi i prijevodu dokumenata nužnih za kredibilnu aplikaciju za EU, te pomoć i predaja aplikacije za kandidatni status BiH. To pokazuje činjenica da BiH u vanjskopolitičkoj strategiji Hrvatske definirana je kao programska država. Središnji državni ured u suradnji s veleposlanstvima RH nastavlja pružati financijsku i tehničku pomoć hrvatskim manjinama u 12 zemalja Europe. Ovom prilikom treba istači da sve hrvatske …/nerazumljivo/… nisu kao takve priznate u pojedinim zemljama, radi se o Sloveniji, iako su Slovenci priznati kao nacionalna manjina u RH. Slična, a ponešto i različita situacija je i sa Republikom Italijom, iako je sporazumom dakle dvije države priznata dakle nacionalna manjina u Pokrajini Molise, ali Hrvati koji naraštajima žive u regije Furlanija - Julijska krajina nemaju priznati takav status. Međutim, hrvatska manjina niti u zemljama u kojima je priznata kao takva kao što je Republika Srbija npr., nema odgovarajuće riješen status. Stoga očekujemo da se status hrvatske manjine u Srbiji riješi sukladno sporazumu i standardima kako je Hrvatska riješila status srpske manjine u RH. Za početak da prestane uznemiravanje pripadnika hrvatske manjine te da se pripadnicima hrvatske manjine omogući mandat u Narodnoj skupštini Republike Srbije s manjinske liste. U prošlo godini je odbor održao i tematsku sjednicu uz sudjelovanje legitimnih predstavnika hrvatske manjine u Srbiji posvećenu …/nerazumljivo/… Srbiji kada je pitanje hrvatske manjine razmotreno sa svih aspekata. Hrvatska dijaspora u svijetu, hrvatska dijaspora je odlučujuće doprinijela uspostavi demokracije, osamostaljenju, obrani, demokratskom dakle priznanju RH diplomatskom. Procjenjuje se da je samo u financijskom periodu od '91. do 2011. iz dijaspore u zemlju ušlo preko 100 milijardi dolara, procjenjuje se da i danas svake godine iz dijaspore u Hrvatsku dolazi više od 2 milijarde EUR-a što je po mojoj procjeni 10% budžeta RH. Kada to znamo, krajnje je licemjerno pa i uvredljivo čuti od protivnika glasovanja naših državljana izvan Hrvatske da oni koji ne plaćaju porez RH ne bi trebali u njoj glasovati. Da li je netko tražio potvrdu o plaćenom porezu od onih koji su dolazili u zemlju, branili je, ginuli u obrani domovine iz dijaspore? Kolegice i kolege, sve prisutna mobilnost povezana sa globalizacijskim procesima, novim komunikacijskim kanalima i blagodatima društvenih mreža omogućuje nam da kreiramo novu zavičajnost čak i ako nismo u njoj fizički prisutni u domovini. Time i hrvatski iseljenici dobivaju novu socijalnu i kulturno integrirajuću ulogu na svim razinama. Zato je izuzetno važno da je Središnji državni ured to prepoznao i fokus rada temelji na podršci projektima učenja hrvatskog jezika, na sveučilištima u Hrvatskoj i on line, financiranju programa i projekata nakladničke djelatnosti hrvatske dijaspore te stipendiranjem studenata. Ovde valja istači da je ured za 2017. – 2018. godinu odobrio 232 stipendije za učenje hrvatskog jezika u Hrvatskoj. Na istom tragu je i informiranje Hrvata izvan Hrvatske uvođenjem 5 kanala HRT-a namijenjenog pretežito Hrvatima u dijaspori. Međutim, na ovom planu ima još dosta toga što je potrebno i raditi, a što je istaknuto i u prijedlozima članova savjeta Vlade za Hrvate izvan RH. Svjedoci smo da se dio tih prijedloga već realizira na planu uključenja hrvatske dijaspore u društveno-politički i etnološki život Hrvatske. Pred izvanrednih aktivnosti i rezultata Središnjeg državnog ureda za Hrvate izvan RH o čemu sam dosta govorio ovdje želim istači i aktivnost savjeta Vlade, te Odbora za Hrvate izvan Hrvatske kojim predsjedam. Prošle godine smo održali tematsku sjednicu odbora na kojoj su pored predstavnika sabora i vlade sudjelovali i predstavnici institucija hrvatske dijaspore, savjeta Vlade, Hrvatskog svjetskog kongresa, Hrvatskog iseljeničkog kongresa, gospodarskih udruga itd. Nakon iscrpne rasprave usvojena su dva seta zaključaka koji su poslani nadležnim institucijama RH na znanje i postupanje. Nema potrebe da danas o tome detaljnije govorim, ali ću spomenuti samo neke točke ovih zaključaka. Prva, ubrzati proces primitka u hrvatsko državljanstvo hrvatskih iseljenika, realizacija već u proceduri kao što smo čuli. Dva, uskladiti Zakon o strancima sa Zakonom o odnosima RH s Hrvatima iz RH, sabor je pretprošle godine na prijedlog odbora usvojio amandman na Zakon o strancima koji je ovo dijelom rješavaju, potrebno je dakle donijeti još provedbene akte. Tri, izraditi strategiju akcijskog plana za povratak iseljenika u RH te definirati useljeničku politiku. Dakle, evo sa ovoga mjesta iniciram možda se razmišlja i o Zakonu o useljeništvu kao moguća inicijativa dakle i današnje rasprave. Izraditi registar iseljenika RH u suradnji s Središnjim državnim uredom za Hrvate izvan RH, zaključak je već u realizaciji. Poraditi na izmjenama i dopunama paketa izbornih zakona, radi omogućavanja dopisnog i elektronskog glasovanja za pripadnike hrvatskog naroda u inozemstvu, posebice naši sunarodnjaci iz dijaspore ističu potrebu promjene Ustava odnosno povećanja broja zastupnika Hrvatskog sabora iz izvan Hrvatske. Međutim kao što znamo, ova pitanja traže mnogo široku podršku u Hrvatskom saboru nego je sama parlamentarna većina ali o tome svakako treba otvoriti raspravu. Tu je još čitav set zaključaka ekonomskog karaktera te iz sfera informiranja o čemu ... [[Govornik se ne razumije.]] izvješće nadležne vladine institucije HRT te HGK. I kolegice i kolege zastupnici, uvjeren sam da dijelom zajedničke pozitivne ocjene glede djelatnosti Središnjeg državnog ureda za Hrvate izvan RH kao i ostalih institucija ustavno nadležnih za to. Klub HDZ-a dakle stoga pruža podršku ovom izvješću za usvajanje u Hrvatskom saboru. Što se tiče dakle nekih konkretnih pitanja kao što je položaj Hrvata u BiH-u, ja ću o tome mnogo konkretnije govoriti u svojoj pojedinačnoj raspravi a sada mi dozvolite dakle da se sa zahvalnošću i pijetetom sjetim našega nedavno iznenada preminulog kolege dr. Ivana Bagarića koji je u ovom Saboru bio u dva mandata i koji je tijekom svoga drugoga mandata inicirao i u najvećoj mjeri sa svojim kolegama, Vladom i parlamentarnom većinom i čitavim Saborom kreirao osnovu da danas imamo ovaj institucionalni okvir, dakle Strategiju položaj Hrvata izvan RH, Zakon o položaju Hrvata izvan RH na osnovu kojih je i uspostavljen ovaj središnji državni ured o čijem izvješću danas raspravljamo i dakle o čijim pozitivnim postignućima za Hrvate izvan RH svjedočimo. Stoga dakle evo još jedanput da sjetimo našeg kolege Ivana Bagarića sa pijetetom i zahvalnošću, hvala vam lijepo.
Hvala. Klub zastupnika Stranke rada i solidarnosti i nezavisnih zastupnika također je zatražio sudjelovanje u raspravi, u njihovo ime govorit će zastupnik Ivica Mišić.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Poštovane kolege i kolegice, hvala državni tajniče ureda Hrvata. Mislim ovo izvješće koje je ured Hrvata izvan Hrvatske gledajući statistiku i donacije koje ste dali Hrvatima a posebno ću se vratiti na donacije BiH-u. Mislim da ste po mom gledanju i promatranju svih tih donacija bili vrlo korektni mada bi mogao reći da bi malo mogli više izdvojiti onim siromašnim a ne bogatima. Zašto to govorim? Želim reći više o Bosni nego o Hercegovini koja je stabilna, koja je već riješena, želim govoriti o Hrvatima koji su u BiH-u, posebno o Hrvatima u Bosanskoj Posavini, Banja Luci, Sarajevu, Doboju, Brčkom i svim posebno Srpskoj Republici. Pitamo se danas šta smo napravili za ovih 30 godina ustvari 25 godina od prestajanja rata, koliko smo pomogli, ja ću samo govoriti o izbjeglim posavskim Hrvatima, negdje 138 000 sa Banja Lukom, oko 250 000 koji su izašli iz Bosanske Posavine, Banja Luke, Doboja, koliko smo uradili za njih, šta smo to napravili, šta su sve Vlade danas učinile da to bude bolje. Šta su sve Vlade danas učinile da to bude bolje? Moram istinu reći, nisam zadovoljan sa Vladama do sada šta su radile, koliko su pomogle, taj na rod koji je potjeran sa svog ognjišta a moramo znati, posebno u Bosanskoj Posavini, da smo mi bili većinski narod. Nažalost, Dayton se dogodio, nažalost smo protjerani, hvala bogu da nismo izginuli više nego što a na kraju jesmo, oko 5000 ljudi je u Bosanskoj Posavini poginulo, nije sve u ratnom djelovanju, bilo je zločina koji nemaju veze sa ratom. Naravno, nisu osuđeni, pa se postavlja pitanje zašto napuštamo BiH, zašto napuštamo Hrvatsku? Gledajući politiku hrvatske države, ne samo kako smo dobili Hrvatsku već govorim i o bivšoj Jugoslaviji od '41. do '45., da ne spominjemo sva izgnanstva, zločine koji su počinjeni u Bleiburgu, koji su naši ljudi morali napustiti, Jugoslaviju ili komunističku koji nisu se slagali sa tom politikom. Onda smo doživjeli Domovinski rat, '91. g. koji nismo naravno htjeli, koji nismo željeli, mi Hrvati u BiH-u smo podržali BiH kao državu, htjeli smo u njoj živjeti, opstati i u demokraciji sudjelovati, naravno, mi smo konstitutivan narod, nikome više BiH ne pripada nego što i Hrvatima, mi ne trebamo se dodvarati ni muslimanima ni Srbima jer ta BiH isto toliko je naša koliko je i njihova. A da ne idemo u povijest gdje smo bili većinski narod i BiH je na kraju bila može se slobodno reći, u davna vremena još čitava katolička i hrvatska. Ako govorimo malo o zločinima, možemo govoriti o Brčkom, Banja Luci, Prijedoru, jajcu, Doboju, Sarajevu, srednjoj Bosni. Evo nekad, prije nešto malo zadnje vrijeme, prije mjesec dana možda, ne znam točno datum, selo Briševo kod Prijedora, ubijeno je 67 ljudi u tom selu koji su se predali, o tom zločinu nitko nije odgovarao. Isti suseljani su digli spomenike u Briševu i danas su to sve polupani spomenici, pitam otvoreno i našu Vladu, pitam Srbe u BiH-u, jel' vi želite Hrvate, jel' želite suradnju s nama, ja bih rekao na taj način ne. Naravno to su pojedinci, možemo tako reći danas mada i politika sama Srpske Republike ne daje povjerenje da bi htjela da se vrate Hrvati u Bosansku Posavinu. Ako znamo, recimo u Beču ima 80 tisuća Posavljaka, samo u Beču i to ljudi koji rade, koji imaju svoje firme, koji, dobrostojeći u Beču, koji prave kuće iako im do sada ni Međunarodna zajednica a ni, moram priznati dosadašnje Vlade nisu puno pomogle. Ja ipak mislim danas, ako gledamo kontekst današnje politike, mislim da je to daleka razina i da ide se ka boljem nečemu da se Bosna i Hercegovina vrednuje i da Hrvati pomalo vraćaju se. Pa bih vas molio i iz ureda, jer vidim dali ste, ja sam to malo gledao, dali ste dosta i u Posavinu i u Bosnu ali ipak, mislimo na gornje dijelove, ja o Hercegovini neću pričati jer ima vas puno koji ćete o Hercegovini pričati koji zastupate, nas Bosanca baš nema puno. Mislim da Hercegovinu ne treba više pomagati u tom dijelu, treba, naravno ali ove siromašne krajeve, ljude ... [[Govornik se ne razumije.]] , da napravimo školu negdje gdje ima nešto Hrvata, u Bugojnu recimo gdje naša djeca ne smiju nositi križiće, ići u škole, napraviti školu, gledati na obrazovanje iako u svemu tome ima i Sveučilište i u Mostaru i u Orašju i to se, mora se priznati dosta radi. Mi moramo kao politika i naša Vlada i svi drugi, napraviti jedan pritisak prema Srpskoj Republici, vidjeti do kada oni misle, zašto to oni rade, također i prema federaciji. Napravili smo deklaraciju koju smo, ovo preglasavanja nas Hrvata u Bosni i Hercegovini, mislim da ne vodi nigdje i to mora se riješiti, to smo mislim i na našim odborima dobro postupili. Mi moramo znati, evo recimo u Banjaluci je 500 Hrvata ubijeno gdje nije bio rat. Imali smo u Banjaluci 30 tisuća Hrvata sada ih nema 5 tisuća. Ne samo da ih nema već se ne smiju ni izjasniti. Boje se. Mi u Hrvatskoj smo priznali sve manjine, imamo recimo primjer evo kolega Ljubić je govorio u Sloveniji. Mi smo Slovence priznali, njih je ovdje 10 tisuća u Hrvatskoj, naš je 50 tisuća u Sloveniji, negdje više ili manje ali tu negdje, nismo manjina. Nisam protiv manjina, želim da manjine ugodno se osjećaju u Hrvatskoj državi, želim da im damo prava, želim da imaju sve ono što treba svaki čovjek u svakoj državi. Međutim, ako nas država kao Slovenija ne želi priznati, kao manjine, ja mislim da nisu oni zaslužili ni da budu kod nas. Srbi u Hrvatskoj dobivaju sve, imaju sve. Pitamo se kako žive Hrvati u Vojvodini, u Srbiji i u Beogradu. Tu nemamo definiciju. Nismo riješili a oni stalni pritisak vrše na nas. Poslije svih zločina koje su napravili da ne nabrajamo ima ih jako, jako puno. Poslije ovog rata da ne kažem Vukovar i ostalo šta su nam uradili. Na kraju kao čovjek moram reći nije ih ni sram. Imam dojam da su ponosni na to a ne ja kao čovjek za sve zločine ispričao bih se za hrvatske i ne želim da zločin bude, niti jedan zločin bez suda. Bojim se da mi smo previše mekan narod, da smo mi narod koji opraštamo prije nego što bi trebali, da nismo procesuirali sve što smo trebali, da smo zakazali u puno stvari i pitamo se zašto nam Hrvati odlaze. Prošao sam dosta svijeta, vidio sam Hrvate, bio sam dva puta u Australiji i Južnoj Africi, Njemačkoj i okolo. Svi ljudi i koji su se rodili tamo jako vole Hrvatsku, jako, jako vole, '80.-te sam godine bio u Australiji 3 mjeseca, stekao sam dojam da bi ti ljudi iz Australije pješice preko mora došli, toliko su voljeli Hrvatsku. A zašto danas ne vraćamo te ljude to je pitanje. Prošlo je dugo vremena, ja bih rekao u jednom političkom neredu. Danas, kad promatram politiku, promatram i sam sam ušao unutra jer se nisam time bavio, radio sam 40 godina svoj posao i danas mislim da politika, ja bih rekao uljulja se u lijepe fotelje, dobru plaću i ne moramo razmišljati o sebi, bar, a ustvari smo svi plaćeni da razmišljamo o ljudima iza ovog Sabora, o ljudima, o našim ljudima van Hrvatske a svakako i u Hrvatskoj. Napraviti red u neredu je vrlo teško. Ja sam toga svjestan i ja znam da nije lako voditi politiku, biti premijer, biti i ministar ali to je čast i odgovornost, kao i meni što je čast danas biti ovdje i govoriti pred ovim Saborom. Neki dan sam, evo u Bosanskoj Posavini u Tolisi bio, bili su Dani Tolise, ja bih to rekao to je male Vinkovačke jeseni. Bilo je 1000 ljudi u dvorani, mladih koji su iz folklora, bilo je nekih 15, nisu, selo je pa nisu mogli više primiti, možda bi bilo i 30, ja sam se zadivio. A gdje sam se ražalostio? Ni jedna televizija nije došla to snimiti. Pitam sad ovdje gospodo novinari, televizije, pa zar ne želite prikazati te Hrvate koji žele opstati, koji žele nešto napraviti? Ne. Da se to dešavalo možda u nekom drugom dijelu BiH, vjerojatno bi bilo. Je li bio netko reći pa reći dođite tamo i tamo, a ovdje nema tko. Ja bih tako rekao, bez ikakvih ljutnji, bez. Evo ja sam iz Brčanske općine ali evo ni jedna donacija nije išla na Brčko, već godinama. Ali dobro, možda nisu tražili, nije ništa posebno, ništa posebno, ne ljutim se na to jer mislim da bolje živimo nego oni tamo ... [[Govornik se ne razumije.]] i okolno. ... [[Upadica se ne čuje.]] Išla je, hvala. Nije bitno jer znam da solidno živimo tamo i to je ono, meni je bitnije da se ide tamo sirotinji dati nego bogatima. Zašto to govorim? Imamo od Bosanskog Broda do Dervente jako puno Hrvata, znate da je Derventa bila 41% Hrvata i svi su drugi, znači bili smo većinski narod, danas nas nema. Probamo tamo napraviti nešto i žele ljudi se vratiti, stisnuti možda i Međunarodnu zajednicu da pomogne i izgrade se te kuće, napraviti neku školu hrvatsku gdje bi možda ljudi. Znate gledajući iz fotelja Sabora ili Zagreba pričajući o povijesti Bosne i Hercegovine sjedeći u Zagrebu to, nije to to. Živjeti u Bosni, proći, onda i vidjeli ste, vi ste prošli koliko Hrvati drže do hrvatstva ili koliko žele ostati u toj državi. Prema tome mi smo ti koji moramo im omogućiti to. Nije toga bilo puno, moram priznati, nije toga bilo puno, kao da nas žele zaboraviti, kao da nas ne trebaju. Ja govorim o bosanskim Hrvatima, Hercegovinu, hvala Bogu ima vas pa dosta toga ste i zaštitili i napravili. Nisam na to ljubomoran ali ja sam jako ožalošćen što nisu napravili više u Bosni i Hercegovini i u Bosanskoj Posavini. Naši privrednici se jako bore da naprave neke firme, možda bi se iznenadili, ja bih volio, ove saborske zastupnike da prođu evo Oraško područje, Brčansko područje, pa da vidite, pa i Tuzlansko gdje je 64% gruntovno Tuzla Hrvatsko područje, da vidite i šta su ljudi napravili boreći se bez politike, gdje politika baš i nije nešto posebno. E u Tuzli su napravili i svaka čast i to mi je drago u centru Tuzle obnovili su crkvu i ustvari kako se to zove ali to je dobro. Moram reći u zadnjih možda 5 godina ili tri godine da se to više poklanja pažnja. I hvala na tome. Ja odavdje moram štiti taj dio svijeta, ne samo to je moja obaveza, ja se i tako osjećam. Ja bih volio da svi oni koji nisu prošli Bosnu i Bosansku Posavinu da malo prođu sela, da vide taj narod, da vide koliko imaju dušu, koliko su vrijedni i koliko nisu političari, istina, ne bave se politikom a bave se gospodarstvom i redom i radom. I to je ono što mi odavde moramo podržati, naravno ja kao Bosanski Posavljak ću i na premijera i sve vaš ovdje utjecati da pomažemo tome narodu a ovaj ured o kome se onda pričamo, ja im se mogu zahvaliti i Zvonko mislim da je ovo dobro i to je jedna najbolja stvar koju je Hrvatska napravila za Hrvate izvan Hrvatske. A molim vas, ja vas zamoljavam da se više obratimo onim sirotinjama, onim koje možemo dići, koji je naše područje, gdje je naša zemlja, gdje mi možemo opstati a vjerujte da ćemo opstati i nećemo dozvoliti da nas istjeraju iz Bosanske Posavine i ostalo. Na Dodika treba utjecati jer ovo je, ne mogu reći krajnji bezobrazluk gdje su pobili 67 ljudi još im spomenike ovi otišli dići i to su razbili. Prema tome žalosno je i još su prekopavali i bacali. Prema tome, dajte molim vas utječite na Dodika i Srpsku Republiku da se jednom upristoje, da vide sa su Hrvati ljudi koji žele samo živjeti a ništa drugo. Neće se dozvoliti istjerati iz svojih domova jer smatram da to nikad neće moći. Hvala.
Hvala i vama. Sada prelazimo na pojedinačne rasprave, prvi je gospodin Miro Bulj.
Hvala lijepo, kolegice i kolege, uvaženi gospodine Milas sa svojim suradnicima. Ustavna obaveza Hrvatske države je skrbiti, tj. brinuti o Hrvatima u Bosni i Hercegovini i o Hrvatima u dijaspori. I naravno da majorizacija Hrvata u zemlji Hrvata, Bosni i Hercegovini je ne samo bošnjački loša politika, tj. njihova politika nego krivac većim dijelom je i hrvatske politike prema tom dijelu hrvatskoga naroda koji je pratio veliku krvarinu i za samostalnu RH a i Bosnu i Hercegovinu jer Hrvati su oni koji su bili uvijek i na braniku a poglavito '90.-te godine Bosne i Hercegovine. I to su poglavito ova područja koja se puno i spominju, naravno cijeloj Bosni i Hercegovini Hrvati su dali ali samo kad pogledamo što se je dogodilo u Posavini, u Srednjoj Bosni sa Hrvatima, kolika je njihova uloga i žrtva a i područje ovoga dijela Hercegovine. Ja bih ovdje govorio znači o tome dijelu, aspektu Hrvata u Bosni i Hercegovini i naravno Hrvata u drugim državama gdje su nacionalna manjina i gdje bih želio da Hrvati imaju isto kao što imaju npr. u Srbiji, Mađarskoj i drugim, Crnoj Gori, kao što imaju manjine u RH jer mi znamo da manjine u RH u ovome Parlamentu nisu manjina nego većina. Da li je to moguće da se dogodi, evo sada netko kaže da će u većini biti nacionalna manjina Hrvatska u Srbiji ili negdje drugo, to je nemoguće. Ali ako je to nemoguće, pa minimalno je da štitimo te ljude na tom području Hrvatske maksimalno i da bude uvijek uvjet i pri ulasku u bilo koje asocijacije Srbije ili bilo koje druge države da Hrvatska, nacionalne manjine u tim državama žive isto, imaju iste uvjete kao što imaju nacionalne manjine u RH i na tome treba inzistirati. Opstanak tih ljudi na tome području je najbitniji. To je nacionalna sigurnost poglavito u ovome trenutku ako govorimo o matičnoj drugoj državi ljudi i Hrvata iz BiH-a, ja imam obavezu o tome govoriti jer sam i u Domovinskom ratu bio godinu dana na tome području i smatram da HVO sa Hrvatskom vojskom, HOS-om i ostalim postrojbama imaju veliku ulogu u obrani područja BiH-a ako ne i ključnu u sprječavaju ratnih zločinaca poglavito kada spominjemo Bihaćku enklavu gdje je hrvatski vojnik zajedno, tu smatram i HV-u da ne ponavljam, gdje je hrvatski vojnik zaustavio krvoproliće Ratka Mladića koje je bilo veće nego u Srebrenici. I to trebao ponavljati da je, Hrvati u BiH su oni koji su bili na braniku te domovine i Hrvatske i ta krvarina naroda iz toga dijela je zaslužna i za slobodu Hrvatske i za slobodu BiH. I to je naša ustavna obaveza kolegice i kolege. I zbog toga kada govorimo o deklaraciji na području BiH Mi smo tada tražili, znamo evo kolege su govorile da je mali izlazak tih ljudi, mi smo amandmanom, Klub MOST-a je tražio da imamo dopisno elektronsko glasovanje se omogući ljudima s tih područja, niste gospodo prihvatili. Ne žalosti me što to nisu prihvatili ljudi koji nisu s tog područja, nažalost ima i to, to je minimum da bude veća izlaznost. Niste prihvatili da prava studenata, koji studiraju ovdje, imaju kao državljani, kao i državljani u RH, ista apsolutno ako želimo da opstanu ljudi ti na tome području, jel inače bude li ovakva politika se nastavila, ne samo majorizacije, nego politika samohvale, prevelike ljubavi prema ljudima na tom području, strah me da će se Hrvati iz BiH otići, to ja vidim iz aspekta jel živim blizu granično sa ljudima s područja Hercegovine i vidim da se ta područja … [[Govornik se ne razumije]] tamo prazne, a iz aspekta nacionalne sigurnosti, prazan prostor gdje je RH najuža i gdje Hrvati na prostoru gdje su živjeli, to je za nacionalnu sigurnost jedan, u ovome trenutku kad imamo ogromne seobe, epskih razmjera kroz, kako ih se nazivaju, migracijom ili kako se sad to naziva, taj prostor je i nacionalno ugrožen po svim aspektima, a to mogu ljudi koji su puno stručniji, koji to naglašaju tu opasnost gdje ostaje prostor Hercegovine donjoga dijela i zaleđe Dalmatinskoga prazan i tako ovaj lički dio i prema ovamo gore, al govorimo sad o tome dijelu. Znači, to je značajan opstanak ljudi na tom području i za nacionalnu sigurnost RH i očekujem da se jasno, evo kad smo donosili tu deklaraciju koja, mislim meni je neshvatljivo da hrvatski vojnik bio u HV-u, nema pravu pomoć zato što je dolje ostavljen sam, doli je u federaciji, mi smo … [[Govornik se ne razumije]] u manjini, nema pravnu pomoć od hrvatske države. Jel ti ljudi, ti vojnici su bili i većinom i u hrvatskoj vojsci, posljedično kad je bio rat u BiH, naravno da sam i ja bio u Bosni, to je takvo bilo vrijeme u interesu obrane RH, ali i BiH. Po meni, moramo pogledati se u oči i u ogledalo i kazati da majorizaciji Hrvata smo krivci i mi sami jer nismo dovoljno skrbili o tim ljudima i strah me je bude li se nastavila ovakva politika, od ovih sitnica i samohvala koje su bitne mjere, ali ne dovoljne da mi ne bi izgubili Hrvate u BiH, to je ogroman problem, da ne bi bili … [[Govornik se ne razumije]] jednoga naroda, nego da nas uopće ne bi, da ne bi nestali vremenski, to je prvo i žao mi je što u deklaraciji nisu prihvaćene ove stvari koje smo mi predlagali, a ne samo donijet deklaraciju zbog deklaracije i to je bilo u prijedlogu deklaracije, to svi znamo. Sada bi krenio korak dalje, vidimo da je velika sad hrvatsko iseljavanje van RH, cijele obitelji, znači, nije ovo ka 60-tih, 50-tih, 70-tih godina da bi otiša muškarac iz kuće, muž otišao, djeca bi živjela ovdje i žena i ostajale bi obitelji, tako i u Hercegovini. Međutim, sada je u Irskoj problem, šta poduzimate po pitanju Irske? Jeste li išta tamo poduzeli? Mi imamo ogroman problem, ali moramo naglašavati, bio sam prije nekoliko mjeseci u Münchenu, tako je, gore u našoj misiji, razgovarao sa ljudima, nije kad odu ljudi svima bajno gori, ne triba govorit da je bajno kad odlaze, al je činjenica da imamo i nova područja gdje odlaze Hrvate i gdje bi trebala ured i cijela Vlada poduzeti mjere, a naravno najbitnije je mjera je opstanak ljudi u RH, a i u BiH, to je najbitnija mjera i ne da su najbitniji samo autobusi da ih, vidim da su ljudi valjda i shvatili to, da ih se prevozi za glasanje, da im služe kao glasački stroj, da ih se stvara ovisne, ljudi u BiH moraju biti neovisni, a o Hrvatima u Srbiji šta kazati? Šta kazati o Hrvatima u Srbiji? Jednostavno vidimo da ti brojni četnički derneci, recimo u Krtovcima, vidjeli smo i ponašanje prema tim ljudima gdje u jednom danu na tisuće ljudi je iselilo iz toga područja, jednostavno i dalje im prijeti četnički vojvoda Šešelj, politika aktualna Aleksandra Vučića i njegova pomoćnika ništa ne radi po pitanju zaštite hrvatskih, Hrvata u Srbiji i zaista očekujem da će hrvatska Vlada, ova i buduće i sve koje su tribale činiti, zaštititi Hrvate u, da bude nacionalna manjina jel je činjenica da je u RH Stranka srpska nacionalna manjina je na vlasti u većini, ja sam trenutno, evo i kolega Beljak i svi ovdje, u manjini. Jel je to moguće da se dogodi, primjera ne mogu Hrvati biti to u BiH gdje su konstutivan narod, pa kakva je to onda hrvatska politika? Kakva je to hrvatska diplomacija? Mislim, a mi smo članica EU, a ove dvije države nisu članice EU sa čežnjom da dođu u EU i kolega je dobro u jednom trenutku rekao i Mišić, Hrvati moraju biti jednakopravni u BiH, ne trebaju se, hrvatska država im to mora omogućiti, mi smo članica EU, mi se pozivamo na snagu, al je činjenica da se samo dodvoravaju šta [[Upadica: Vrijeme g. Bulj]] ono šta u federaciji strankama drugim, a i u Republici Srpskoj g. Dodigu i to nije dobro.
Imate jednu repliku, g. Ljubić je tražio repliku.
Kolega Bulj, znam da ste dobronamjeran čovjek u odnosu na Hrvate u BiH, zato dakle, nisam se javio da bilo što zamjeram, što se tiče same deklaracije, zapravo meni je žao što nije usmena konsensualno jer u njoj kolko sam ja mogao shvatit, nema ništa što je bilo sporno bilo kome ovdje u HS i sa lijeve i sa desne strane sabornice, a to što neke strane nisu bile unutra koje je netko drugi želio, vjerujte i ja bih puno toga stavio međutim, ona je zapravo formulirana na način da poluči najbolje za Hrvate u BiH, a da ni na koji način Hrvatskoj ne oteža zalaganje za Hrvate u BiH. Toliko o tome. Što se tiče političkih predstavnika u BiH, dakle, ja sam svjestan da mi nismo idealni, znam da je moglo biti i bolje, međutim, to su ljudi koje je hrvatski narod u BiH konsezualno podržao na izborima pa prema tome zapravo bira najbolje od onog što je raspoloživo. Dakle, to su te stvari koje trebamo uvažavati [[Upadica: Vrijeme.]] a i uvijek nastojati ka boljem.
Hvala. Odgovor, g. Bulj.
Kolega Ljubiću, vi znate kad su bili studenti sa područja, Hrvati s područja BiH i da smo tada zajedno i vi između ostalog, jedan od zastupnika i ja jedan od zastupnika i druge kolege zastupnici potpisali da bude stipendiranje naših studenata Hrvata koji imaju državljanstvo, naravno i studenata koji su s područja Hrvatske. To nije prihvaćeno. I vi spominjete u svome govoru ovdje da je dopisno glasovanje elektronsko bitno. I to ne stavljamo u deklaraciju. Vi ne prihvaćate amandmane, da omogućite veću izlaznost, poglavito ljudima da se educiraju i da imaju mogućnost svojim glasom utjecati na politike. To zaslužuje taj narod, to je minimum što zaslužuje, vi to niste prihvatili. Zašto niste prihvatili amandman koji smo dali i ono što je bilo potpisano sa studentima, e na to mi dajte odgovor. I naravno, zašto ne bi mi pomogli hrvatskom vojniku u BiH koji je bio u HVO-u pravnu pomoć dali, a da ih proganjaju [[Upadica: Vrijeme.]] kao zvijeri na osami.
Vrijeme. Nastavljamo sa pojedinačnim raspravama. Sada je na redu g. Miroslav Tuđman.
Hvala g. potpredsjedniče. Već je i ja sam rekao i drugi su rekli da pohvaljuju ove napore Središnjeg ureda za Hrvate izvan Hrvatske i ovo izvješće koje je cjelovito i metodološki precizno napisano. Međutim, mislim da bi trebalo reći možda da bismo imali jednu cjelovitu sliku o svim naporima koji se ulažu za boljitak Hrvata i za veze sa maticom s Hrvatskom, da bi možda taj izvještaj trebalo napraviti još opširnije sa sviješću da se izlazi iz kompetencija samoga Zakona o središnjem uredu, ali da ipak imamo cjelovitu sliku. Pri tome jasna stvar stoji, ono što je već rečeno, da postoje drugi odbori koji raspravljaju o ovim problemima, prema tome, ne može se sve to skupa staviti unutra, ali se može sažetak nečega, od političke dimenzije sažetak ipak staviti i u ovo izvješće. Dao bih par primjere. Gledajte. I ovdje je težište do sada ovog što je bilo rečeno sa različitih strana, težište se stavlja na položaj Hrvata u BiH. jasna stvar i to da je položaj Hrvata pitanje sigurnosti i opstanka samih Hrvata u BiH, da je to pitanje budućnosti BiH, ako hoćete i da je to pitanje regionalne sigurnosti. Ali ako želimo sažeti sve te političke probleme u nekoliko rečenica, onda možemo to prikazati na sljedeći način. Temeljni dokument koji bilo kojoj državi osigurava budućnost i definira vrijednosti na kojim je ta država definirana je Ustav. 3 konstitutivna naroda u BiH nikad nisu se suglasili odnosno izjasnili samostalno, bilo na referendumu, bilo u parlamentu BiH o svom Ustavu. Treba podsjetiti one koji možda zaboravljaju, da je Ustav BiH Aneks mirovnom sporazumu i da su Ustav taj zapravo nametnule opet još jednom, kroz povijest BiH, onoga što je nekad bila BiH pod različitim vremenskim razdobljima nametnula velike sile, odnosno međunarodna zajednica. Konstitutivni narod po definiciji znači imati pravo na određivanje Ustava, konstitucije jedne države, prema tome, konstitutivnost je ono temeljno pravo na koje, koje bi trebalo osigurati svim trim narodima u BiH. Nažalost, to nije tako, a činjenicu su razlog tome je to što ne postoji konsenzus između ta tri naroda, a međunarodna zajednica u sadašnjim okolnostima, iz ovih ili onih razloga nije zainteresirana baviti se posebno BiH-om. Međutim, to je ta samo politička dimenzija, ona bi napredak u ostvarivanju te konstitutivnosti i prava na hrvatskog naroda, konstitutivnog naroda u BiH trebalo bi na neki način sažeto samo ovdje prikazati. Međutim, ima drugih projekata zbog kojih mislim da bi ovdje zbog koordinacije različitih institucija, zbog sinergije koja je potrebna, koje bi trebalo ovdje navesti, bilo u onoj mjeri da ih treba inicirati ili pak u mjeri da su već u postupku i da treba ih dodatno raditi. G. Milas je rekao da su potpisana niz sporazuma između različitih sveučilišta pa prema tome ta suradnja nije samo na obrazovnom planu ili učenju jezika, mislim da bi tu suradnju trebalo isto stimulirati da kad se radi o znanstvenim projektima, izradi magisterija i doktorata, da mogu i nehrvati biti stimulirani odnosno ti projekti stimulirani, ako se bave istraživanjem Hrvata u drugim zemljama. Jasna stvar, to može biti u velikoj mjeri pokriveno sa sveučilišnim sporazumima, ali i postoje zemlje gdje tih sporazuma nema, prema tome trebalo bi otvoriti prostor i za takvu, za takve opcije. Ili imate jedan problem koji je zajednički ne samo Hrvatskoj u odnosu Hrvatske sa manjinama u drugim zemljama nego praktički svim europskim zemljama, a to je distribucija televizijskih programa namijenjenih manjinama. Ta distribucija ako se radi recimo o HTV-u ne može se gledati HTV u onom dijelu kada prenosi neke programe, strane programe za koje su potrebna dodatna sredstva za plaćanje autorskih honorara ili kak se zove to već autorskih, da, ne honorara nego ovaj doprinosa tu bi, to je problem zajednički cijeloj EU, tu bi taj projekt, taj zahtjev da se olakša distribucija tih programa u drugim zemljama, a namijenjena manjinama to bi trebalo definirati, uskladiti određenom direktivom u Europskom parlamentu i zato je potrebno da se svi parlamentarci i hrvatski, ali i drugi naprosto oko toga dogovore i to odrade. Ili imate jedan drugi problem, recimo imali smo projekte Dubrovačka Republika, ili hrvatski kraljevi, to su veliki projekti televizijski, ali isto tako bi se mogli napraviti veliki projekti kao je 500 godina Gradišćanskih Hrvata ili ovi autohtonih hrvatskih zajednica od Mađarske, Austrije, Italije koji bi trebali, gdje bi Hrvatska trebala biti inicijator i nositelj tih, takvih programa i projekata. To nije pitanje samo HT-a ona ima obvezu to niti samo Središnjeg ureda i savjeta ove Vlade, nego i određenih ministarstava. Mi bi to trebali inicirati na način da to bude hrvatski projekt, da se ove zajednice uključe i da se ide u realizaciju toga. Zato mislim da nam je potrebo ovakvih inicijativa imati i u ovom izvješću svjestan da to nije zadaća, primarna zadaća ovoga ureda, ali bi naznake potrebe da se oni, ti projekti realiziraju doprinijelo vjerujem njihovoj bržoj realizaciji i vjerojatno bi učinci onda bili puno, puno bolji. S te strane bih se založio za još više posla vama, premda sam svjestan da ga imate i onako dovoljno.
Hvala lijepo. Imate jednu repliku od gospodina Ljubića.
Zahvaljujem. Kolega Tuđman problem BiH to ne samo Hrvata je to što se dakle od strane unitarističko šovinističkih klubova u BiH problematizira, pa i negira dakle koncept ustavne konstitutivnosti naroda u BiH. Međutim, ne samo to čak i u dijelu međunarodne zajednice, pa i u Hrvatskoj se dakle propituje što uopće znači konstitutivnost u današnjem suvremenom svijetu i ustavnom ustrojstvu BiH. I najbolji odgovor svima njima je ovaj, dakle u BiH žive i formirali su se 3 odvojene nacije Srbi, Hrvati i Bošnjaci i zapravo konstitutivni narodi su da tako kažem u nekakvom suvremenom engleskom da tako kažem izričaju bi se mogli nazvati state building nation, dakle i to je odgovor svima onima koji na bilo koji način propituju konstitutivnost kao da tako kažem nekakav relikt ovaj bivše ovaj bivšeg sustava. Ako se taj koncept prizna i ako se prizna da konstitutivni narodi imaju pravo izabrati legitimne predstavnike [[Upadica: Vrijeme gospodin Ljubić.]] najveći dio problema BiH će biti riješen.
Hvala vam. Gospodin Tuđman odgovor.
Kolega Ljubić jasna stvar da mi imamo tri konstitutivna naroda od koja dva zagovaraju unitaristički koncept. I problem je upravo u tome što oni formalno priznaju konstitutivnost ali ne da su i ti narodi suvereni, drugim riječima da mogu odlučivat ravnopravno o ustavu. Međutim, mislim da treba upravo raditi na tome da se shvati da je federalizam jedno načelo koje omogućava više nacionalnim zajednicama opstanak. Unitarizam je ona koncepcija koja naprosto rastače i uništava te višenacionalne zajednice i vode je njihovom kraju. Treba reći mi smo često pozivali se u ovim na primjer i Švicarske ili Belgije međutim praktični nemate europske zemlje ili ako hoćete i SAD ili Kanadu koja nije na federalnim osnovama osnovana, bez obzira i one koje su jednonacionalne su kao federalne jedinice, države zasnovane, ali one višenacionalne [[Upadica: Vrijeme.]] i vrijeme je da to shvate i međunarodna zajednica i tri naroda u BiH.
Hvala vam. Gospodin Željko Raguž. Gospodin Željko Raguž vi ste na redu.
Hvala dopredsjedniče Hrvatskog sabora, državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici, izvješće Središnjeg državnog ureda za 2017. je vrlo pregledan dokument koji govori o djelatnosti ureda i svim nastojanjima koji ured poduzima kako bi Hrvati iz BiH realizirali svoje ambicije u mogućnostima i okvirima zemalja u kojima žive. Bilo da se radi o identitetskim pitanjima, bilo da se radi o pitanjima političkog statusa Hrvata izvan RH u zemljama gdje se taj status problematizira od većinskih naroda. Iz ovoga izvješća vidimo kako je središnji državni ured u suradnji sa Hrvatskom maticom iseljenika, sa Ministarstvom vanjskih i europskih poslova RH, sa saborskim Odborom za Hrvate izvan RH djelatnošću savjeta Vlade RH za Hrvate izvan RH, napravio jednu konstruktivnu, institucionaliziranu strukturu koja može dati sa jednim snažnijim zauzimanjem i očekivane rezultate. Oni se upravo sa takvim rezultatima i svojim nastojanjima mogu i pohvaliti što vidimo iz ova dva izvješća za 2016. i 2017. Danas u raspravi se govorilo o različitim aspektima djelatnosti Središnjeg državnog ureda za Hrvate izvan RH. Njihova ukupna djelatnost se može sažeto definirati kao djelatnost koja se realizira kroz projekte i djelatnost koja vodi u okviru 3 sektora, brigu o političkom položaju Hrvata izvan Hrvatske bilo da se radi o Hrvatima u BiH-u, hrvatskim manjinama u 12 europskih država ili pozicijama naših organizacija u hrvatskom iseljeništvu. O svim ovim segmentima o kojima se govorilo, dakle, gospodarskoj, demografskoj, političkoj dimenziji položaja Hrvata izvan RH, ja bi naglasio i jednu po meni vrlo važnu dimenziju a to je pitanje prava na informiranje Hrvata izvan RH. Bilo da se radi o Hrvatima koji su manjine u europskim državama ili Hrvatima u BiH-u, po određenoj mjeri i Hrvatima u iseljeništvu u okviru onih publikacija, časopisa koje ioni objavljuju. Posebice je važno informiranje hrvatskih manjina u europskom državama što središnji državni ured pomažući časopise, listove koje objavljuju i izdaju naši Hrvati u europskim državama na neki način kompenziraju sve nedostatke, dakle temeljenog prava, prava na informiranje, ključnoga prava koji je u temelju i svih političkih prava. U tom segmentu bi naglasio poziciju Hrvata u BiH-u u ovoj ovlasti. Dakle, već desetljeća i više iza rata, hrvatski narod u BiH-u upravo zbog ovih unitarističkih ambicija druga dva naroda, bošnjačkog i srpskog u entitetima Federacije BiH-a i Republika Srpska, nemaju svoju radioteleviziju. Nas se već dva desetljeća zavlači na različite načine i uz pomoć međunarodnih struktura kako tobože mi ne trebamo niti to tražiti iako to druga dva naroda objektivno imaju. Zašto mi to po njima ne trebamo tražiti? Zato tobože što mi u okviru servisa koji su dakle servisi bošnjačkog i srpskog naroda u BiH-u, možemo kazati svoja politička, kulturna i svaka druga stajališta u BiH-u. to je jedna velika neistina. Dakle kroz ovaj segment ograničavanja prava Hrvata na informiranje u BiH-u, mi trebamo zaključiti koje su ambicije druga dva naroda u BiH-u a njihove ambicije se svode sažeto pojednostavljeno da sutrašnja perspektiva, danas hrvatskog naroda ustavnog, ravnopravnog, konstitutivnog se pretvori u nacionalnu manjinu, da Hrvati BiH-a postanu nacionalna manjina u BiH-u. Jedna broj kolega je govorio o tome segmentu u europskoj politici, ja mislim da to treba pitanje i naglasiti i podvući iz razloga što u 19. i 20. st. manje-više svi europski narodi su nastojali i najveći broj nije to i uspio, doći do svoje nacionalne države, nacionalne države u kojoj većinski narod postaje nacija a drugi su nacionalna manjina. To je pitanje je ključno pitanje i koje je bilo predmet sporenja među narodima na prostoru bivše Jugoslavije tijekom raspada bivše Jugoslavije. Kada su neki od naroda postojali nacionalne manjine i manje-više svi se nisu s time slagali. Ni Hrvati ni Bošnjaci ni Srbi. Hrvatski narod u Srbiji, u Vojvodini koji je danas nacionalna manjina, na poseban način je traumatično doživio tu perspektivu i danas imamo posljedice upravo novih spoznaja što znači biti narod, što znači biti nacionalna manjina u određenoj državi. I upravo se na ovom segmentu dakle, pitanje informiranja, naroda ili nacionalne manjine, najbolje zrcali stvarno stanje pojedinog naroda odnosno nacionalne manjine u nekoj o država. Hrvatski narod u BiH-u i svi oni koji žele pomoći Hrvatima u BiH-u posebice RH, moraju na jedan primjereniji način i sa više zauzimanja pomoći Hrvatima u BiH-u da imaju svoju javnu radioteleviziju. HRT obnovom dopisništva u Sarajevu i Mostaru pomogla je jednim djelom u tom segmentu i 5. kanalom HRT-a pomogla je i Hrvatima u BiH-u i hrvatskom iseljeništvu ali će RH na najbolji način pomoći Hrvatima u BiH-u kada pomogne a što se započelo i što je u tijeku i što se radi i što je središnji državni ured pomogao do sada da se stvore uvjeti za početak Radiotelevizije Herceg Bosne odnosno javne radiotelevizije na hrvatskom jeziku u BiH-u. To je po meni ključna pomoć i kao sve druge pomoći i sveučilištu i kazalištu i svi drugi projekti koji su dosada realizirani su značajni ali u temelju prava, političkih prava jednog naroda je pravo na informiranje, naglašavam to po drugi put i vjerujem kada Hrvati BiH budu imali svoju javnu radio televiziju da će mnoga pitanja koja su danas predmet dvojbi i u BiH, a posebice u odnosima BiH i RH biti na bolji način shvaćena i da će se na objektivniji način prilaziti traženju rješenja za budućnost BiH. Ja vjerujem da će Središnji državni ured ovo što govorim, nastojati u okviru svojih mogućnosti, pomoći, da će Vlada RH pomoći i na taj način ćemo stvoriti pretpostavke da se i sva druga pitanja kulturna, politička, prije svega politička koja su predmet sporenja među narodima u BiH, na jedan primjereniji način rješavaju, a vjerujem da će onda i kolege koji na, po meni neprimjeren način komentiraju razdoblja koja su iza nas kada su politički predstavnici Hrvata u BiH u okviru objektivnih okolnosti tražili rješenja za naš položaj, biti na drugačiji način vrednovana, poštovana sva nastojanja prethodnih generacija Hrvata u BiH i da ćemo imati konsenzus u HS o BiH. Hvala lijepa.
Dvije replike, prvu repliku je tražio g. Tuđman.
Hvala. Kolega Raguž, činjenica je da Hrvati u BiH nemaju svoju javnu televiziju, a da je javna televizija pretpostavka i političke i kulturne i gospodarske opstojnosti jednoga naroda. Međutim, ovdje moramo naglasiti da se upravo na primjeru Hrvata BiH osjeća taj nedostatak demokracije i međunarodne zajednice ili čimbenika ključnih institucija međunarodne zajednice koja je neosjetljiva na kolektivna prava jednoga naroda, u ovom slučaju hrvatskog naroda iz BiH. I ono što je zapravo razlogom na koji se odbija to, to je nepriznavanje da osim individualnih prava, postoje i kolektivna prava odnosno nacionalna prava i to je zapravo srž problema i tu treba vidjeti kako od EU do znanstvenih političkih aktivnosti možemo [[Upadica: Vrijeme]] to promijeniti.
Hvala. Odgovor, izvolite g. Raguž.
Kolega Tuđman, upravo tako kako ste kazali, međunarodna zajednica nije osjetljiva prema pitanju kolektivnih prava zato što cijeni da iz poštovanja kolektivnih prava jednog naroda u više etničkoj državi kakva je BiH, pod dva bi se otvorilo pitanje sadašnjeg ustroja BiH i potrebe, dakle, nove federalizacije BiH u skladu sa načelom poštivanja kolektivnih prava. Kako je Dejtonskim sporazumom na određeni način to pitanje stavljeno u stranu kada su Hrvati u BiH u pitanju, međunarodna zajednica upravo u toj bojazni traži alibi da se hrvatskom narodu ne priznaju kolektivna prava u segmentima legitimno političkog predstavljanja i svim drugim političkim pravima.
Hvala. g. Babić.
Hvala vam lijepa poštovani potpredsjedniče HS. Poštovani kolega Raguž, ja često znam reći da su meni vaše rasprave, pogotovo kad se tiče položaja Hrvata u BiH, iznimno interesantne i korisne i mislim da to treba hrvatska javnost čuti i kad ste govorili o ovim aktualnim političkim tendencijama u BiH i ponašanje prema Hrvatima, ona je zapravo ispod svake razine s obzirom kako imaju pitanja riješena određene nacionalne manjine u drugim državama. A za početak jednog istinskog dijaloga između političkih stranaka bošnjačkog naroda i hrvatskog naroda bi svakako trebalo biti uspostava hrvatske televizije odnosno kanala za Hrvate u BiH. Ako na jednoj strani imamo recimo to u Banja Luci odnosno za Bošnjake u Sarajevu, ja ne vidim niti jedan, niti jedan razlog zbog čega se to ne bi dogodilo sa kanalom hrvatske televizije sa sjedištem u Mostaru i dobro je da ste to i ovaj put rekli i treba ustrajati na tome dok se to [[Upadica: Vrijeme g. Babić]] ne uspostavi. Hvala.
Hvala. Odgovor, izvolite g. Raguž.
Ja sam govorio o potrebi, dakle, realiziranja prava na informiranje hrvatskog naroda u BiH, naglašavam zato što je i teorija i praksa pokazala da je realiziranje prava na informiranje u temelju stvaranja pretpostavki za ostvarenje svih drugih političkih prava. Pa upravo politički predstavnici bošnjačkog naroda svjesni ove činjenice o kojoj govorimo, su više puta naglasili kako je njihov bošnjački nacionalni interes da Hrvati u BiH nemaju svoju javnu radio televiziju. To je nešto što treba biti primijećeno, to je najeklatantniji primjer ambicije jednog naroda prema drugom narodu, dakle, to što ja imam, ne želim da vi imate, da ne bi o meni i to o čemu ja vama govorim i što protiv vas poduzimam, vi o tome raspravljali i informirali druge u BiH i u javnosti susjednih država.
Hvala. Idemo dalje s pojedinačnim raspravama, g. Ante Babić.
Poštovani potpredsjedniče HS, poštovani državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege, evo godišnje izvješće o provedbi strategije i Zakon o odnosima RH s Hrvatima izvan RH za 2017.g. je jako dobro i razložno napravio državni tajnik, kao i u ime Kluba HDZ-a o tome je jako dobro govorio prof. Ljubić koji je zapravo govorio o cijelom jednom nizu aktivnosti, kako od kulturnih, školskih, zdravstvenih, pomoći kroz rješavanje EU projekata, održavanjem tematskih sjednica Odbora za Hrvate izvan RH, o položaju Hrvata u BiH, pa se ja s te strane ne želim i neću ponavljati. Činjenica je da je hrvatski narod u svojoj burnoj prošlosti zapravo uvijek patio od određenih hegemona bez obzira o kome se radilo, kad bismo išli daleko i o Avarima, Hunima, Ilirima, Mađarima, Talijanima, Nijemcima i novijoj povijesti kroz velikosrpsku agresiju, dakle uvijek taj posjed za hrvatskim teritorijem je bio interesantan za takve narode, a s druge strane su se, hrvatski narod se u 3 vala iseljavanja iseljavao iz RH i to zapravo nije bila nikakva novina. Stvaranjem moderne hrvatske države i tada Ministarstva iseljeništva zapravo moderna hrvatska država je pokazala i volju i želju brinuti se o Hrvatima izvan RH. Možda je ovo prigoda za mene da se prisjetim svog kolege, da ga se zapravo svi prisjetimo, g. Ivana Bagarića koji je radio tada i na strategiji o položaju Hrvata izvan RH iz kojih je zapravo proizišao ovaj Zakon o Hrvatima izvan RH, a kroz taj zakon i zapravo Savjet Vlade RH. Što se samog Savjeta tiče, mislim da je to ovdje dobro reći jer pojedine kolege su govorile o nekakvoj nebrizi Vlade vezano za Hrvate izvan RH, ali samo osnivanje Savjeta i njegovih 55 članova dobro su raspoređeni i kroz predstavnike Hrvata iz BiH i kroz predstavnike dijaspore i svih onih institucija koji mogu pomoći. Tih 55 ljudi koji se sastaje, a to ima na našim stranicama, mogu se pročitati zapisnici i sve ono zapravo o čemu oni razgovaraju na svome Savjetu, od samog položaja Hrvata, zakona koji se donose, o Zakonu o državljanstvu koji mislim da je jedan veliki iskorak, pa i Zakona o prebivalištu odnosno Zakona o boravištu i tu ću, tu želim reći nekoliko stvari, dakle država kao institucija je jedno moćno oružje. U ovom slučaju ste vi istureno tijelo, dakle Državni ured za Hrvate izvan RH i niti jedna stvar zapravo ne bi smjela promaknuti, a da kroz administrativnu ili birokratsku barijeru zapravo bude prepreka ili kočnica bilo kome danas tko živi izvan RH, a želi ostvariti svoja prava na bilo koji način. Ne moramo to samo gledati kroz ostvarivanje prava na glasovanje, ali i kroz sve ono što se vezano za gospodarstvo, kroz ulaganja, kada sam, sjećam se vrlo dobro, sa kolegom Baukom razgovarao o tome kada je predlagao Zakon o prebivalištu odnosno boravištu, rekao sam, moramo shvatiti da jedan veliki broj ljudi koji živi izvan RH zapravo sa prebivalištem u drugim europskim zemljama zapravo onemogućavamo takvim zakonskim preprekama da može svoj novac držati na hrvatskim bankama, da može ulagati i da je to zapravo stvaralo konfuziju kod naših ljudi. Kada se govori o dvostrukom oporezivanju mirovina i taj smo dio uspješno riješili i mislim da je to dobro i na vašim stranicama sam to vidio, tako da ljudi mogu dobiti pravodobno te informacije. Dakle, gospodarska i demografska obnova, položaj pripadnika nacionalnih manjina, HRT-u, registru Hrvata koji žive izvan domovine, o svemu tome zapravo razgovara Savjet i to je hvale vrijedno i sad samo treba gledati učinke onoga što se zaključi, ono što može doći u saborsku proceduru da se i na zakonski način to može riješiti. Što se tiče samih Hrvata izvan RH, dakle 560 tisuća Hrvata u BiH, oko 500 tisuća Hrvata, pripadnika nacionalnih manjina i oko 3 milijuna Hrvata ili 3 i pol se negdje govori jer se ne zna točna brojka, izvan RH, dakle oni koji žive u dijaspori jesu sigurno jedna snaga ovakvoj mladoj hrvatskoj državi s obzirom na njen broj stanovnika ovdje i onih koji žive izvan RH, da moramo daleko, daleko, daleko više raditi na puno stvari, ne samo kroz same projekte koje ih vi radite, koji su svaki po sebi hvale vrijedan već zapravo reagirati u aktualnim trenucima. Dakle, danas imamo problem jedne iznimno bogate zemlje koja je zapala u jednu tešku gospodarsku krizu, primjerice Venezuele. Znam da o tome razmišljate i razgovarate, ali ne smije ostati samo na tome, hrvatska država je morala po meni imati određene magnete koji bi privukli jedan broj ljudi iz Venezuele koji danas jako teško žive s obzirom na Ministarstvo državne imovine i sve ono što mi posjedujemo je u općinama i gradovima, a i ne znamo da posjedujemo, mogli smo osmišljenim programom privući jedan dio ljudi iz Venezuele, što bi bilo iznimno dobro. Dakle, to su po meni strateške stvari, ali o njima trebamo razmišljati, pogotovo vi kao ured. To što ured daje pravodobno i na jedno mjesto sve one informacije koji Hrvati mogu dobiti je hvale vrijedno, ali mora se i politički po meni, više uključiti u određene stvari koje se događaju, kako kod nas u domovini, bliže u BiH, ali i u svijetu, da se može reagirati. Što se pak tiče samog financiranja ureda, to sam rekao kroz svoju repliku, ali ću ponoviti. Dakle, sama uredba kao jedan od vidova financiranja može po meni biti svake godine predmet razgovora u Vladi RH da se zapravo jedan dio sredstava, a on nije mali u tom iznosu i prebaci na sam ured jer ured to po meni, najbolje radi, on najbolje detektira probleme i on može brzo djelovati. Dakle, ako govorim recimo o hrvatskoj nacionalnoj manjini u Republici Srbiji, koja je po meni u najtežem položaju, siguran sam ga ured kroz ovaj vid financijske pomoći njima može jako puno pomoći, s jedne strane osnažiti ih, s druge strane, a onda i politički djelovati na aktere u Republici Srbiji kroz samu skupštinu ili biranje Hrvata kroz manjinske liste u skupštinu Republike Srbije. Neću reći da radimo jedan reciprocitet vezan za RH kroz ustavni zakon o pravima nacionalnim manjina, što je nekako nedosanjani san u mnogim državama u našem okruženju, ali se sigurno na taj način može djelovati. Što se tiče položaja Hrvata u BiH odnosno pomoći Hrvatima i BiH ja sam siguran da i želim vjerovati da svi političari bez obzira na njihovo političku prominenciju ili političku obojenost bi trebali znati koliki je strateški, geostrateški ako hoćete geopolitički značaj Hrvata u BiH. Dakle, hrvatski narod nakon svoje turobne i duge povijesti je dobio de facto dvije države. Hrvatsku državu sa hrvatskim narodom i nacionalnim manjinama i BiH gdje su Hrvati jedan od tri konstitutivna naroda. I kod samog donošenja deklaracije, a i kroz tematske sjednice Odbora za Hrvate izvan RH tu smo zapravo govorili o puno stvari koje bi se mogle i trebale dogoditi u BiH. Nažalost zbog po meni autizma određenih političara i današnjih aktera u BiH to se ne događa, ali kada govorimo naj, ono što ih najviše zaboli su zapravo moguće kroz tu federaciju su zapravo određene jedinice koje, kojih se užasavaju u BiH pogotovo kad se spominje taj treći entitet, ali se zapravo trebalo razmišljati o tome da to bude funkcionalno i na korist sva tri naroda. S obzirom na euroatlanske integracije kojima BiH teži ona to sigurno neće moći ako ne riješi pitanje Hrvata tu BiH. Dakle, pitanje Hrvata u BiH jest pitanje svih pitanja i bez rješenja hrvatskog pitanja zapravo nema rješenja ni ostalih problema u BiH. Žao mi je što je ostalo premalo vremena, ali profesor Ljubić i gospodin Raguž su dotakli mislim puno bitnije i puno artikularnije ono što sam ja mislio reći u svojoj raspravi. Hvala lijepo.
Gospodin Šuker je tražio repliku.
Hvala lijepo. Kolega Babić ja se baš ne bi s vama složio da postoji nekakav politički konsenzus oko pomoći i brige za Hrvate izvan Hrvatske. Ova sabornica najbolje govori o tome. Proteklih dana je bilo vrlo aktuelno mirovinska reforma i nažalost na tapeti su se našli ljudi koji su '91. došli braniti Hrvatsku, kasnije su branili hrvatska područja u BiH. Pa svi ti likovi koji su si uzeli za pravo da anonimno praše po portalima itd., mogli su danas doći u sabor i ovdje javno progovoriti o tome, a da mi njima onda argumentiramo odgovorimo zašto je Vlada donijela tu odluku. Zato kažem ima niz prilika da se govori o razno raznim temama kad se govori o Hrvatima izvan Hrvatske. Međutim, kad se segmentalno izvlači i ono što je najniža tragedija i to govorim u ovoj sabornici godinama i govorit ću dok god budem ovdje, Hrvati izvan Hrvatske ne smiju biti moneta za političko potkusurivanje i to naprosto mora shvatiti kao ljudsku [[Upadica: Hvala.]] i političku obvezu.
Hvala gospodine Šuker. Odgovor, gospodin Babić.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega Šuker u uvodnom izlaganju državni tajnik je baš se dotaknuo toga i zapravo govorio o tome, a i ja ću podsjetiti. Dakle, kada se stvarala, kada je trebalo braniti RH tada se nije pitalo od kuda, kako i na koji način dolaze Hrvati, toga smo svi svjesni. Međutim, onda u onom trenutku kada smo donosili određene zakone onda je to bilo jako bitno gdje, kako i na koji način se Hrvatima o kojima se radi iz BiH. Dobro je da ste to rekli, zaboravio sam reći dakle Zakon o dječjem doplatku ovo što je rekao gospodin Šuker, danas imamo jedan ozbiljan problem, dakle strani pod supsidijarnom zaštitom, emigranti imaju pravo na dječji doplatak, a Hrvati koji i rade i plaćaju svoj porez u RH nemaju pravo na to. Dakle, tu nepravu poštovani državni tajniče moramo ispraviti, to su ljudi, dakle njihova djeca moraju živjeti minimalno 3 godine ovdje, nema potrebe dakle ima dovoljno sredstava [[Upadica: Vrijeme.]] ove smo godine vratili jedan dio sredstava, a ona se mogu isplatiti za dječje doplatke za Hrvatima koji žive i rade u RH.
Hvala gospodine Babić. Sada nastavljamo s pojedinačnim raspravama gospodin Ljubić je na redu.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege zastupnici, gospodine državni tajniče u svojoj raspravi u ime kluba sam se na sustavan način očitovao dakle o izvješću Središnjeg državnog ureda o položaju Hrvata izvan RH, ali za pojedinačnu raspravu sam se javio da bi dakle ovom pitanju progovorio s pozicije dakle zastupnika izabranog iz BiH te kao politički predstavnik Hrvata u BiH. Na početku uz dakle Članak 10. Ustava ovdje želim podsjetiti i na jednu rečenicu iz same strategije pa citiram: RH skrbi o očuvanju ustavnog položaja Hrvata u BiH i posebnu će pozornost posvetiti provedbi postojećih međunarodnih sporazuma kao i sklapanju novih, a sve u svrhu opstanka i zaštite hrvatskog naroda u BiH. Kršenjem Washingtonskog i Daytonskog mirovnog sporazuma čiji je RH potpisnik višekratno je zadnjih 20 godina onemogućeno Hrvatima izabrati svoje legitimne narodne predstavnike čak i u institucije ustavom predviđene za narodno zastupanje i o tome je dakle mnogo govora bilo prilikom rasprave o usvajanju deklaracije Hrvatskog sabora ovdje i ja se još jedanput želim dakle zahvaliti svima onima koji su omogućili stavljanje ove deklaracije na dnevni red, kao i onima koji su je podržali. O tome također se očitovao i Ustavi sud BiH temeljem dakle moje apelacije. O tome je dakle prije nekoliko tjedana govorio visoki predstavnik u BiH u izvješću Vijeću UN-a pa i njega citiram: Kao što sam i ranije izvještavao nepoštovanje pravosnažnih odluka pravosudnih organa i dalje predstavlja problem, to se vidi u upornom neprovođenju odluke Ustavnog suda BiH u predmetu Ljubić dok lokalni izbori u Mostaru nisu održani od 2008. godine zbog još jedne neprovedene odluke Ustavnog suda BiH. Dakle, nažalost i pored najboljeg rezultata stranaka okupljenih oko Hrvatskog narodnog sabora u BiH reko bi zadnjih 10 godina, na mjesto hrvatskog člana predsjedništva BiH dakle glasovima Bošnjaka je izabrana druga, druga osoba. Tako da danas zapravo u predsjedništvu imamo dakle predstavnika političke volje Srpskog naroda, predstavnika političke volje Bošnjačkog naroda dvojicu predstavnika, dok Hrvati u predsjedništvu dakle nemaju svoga predstavnika danas, nažalost, INZKO se u svom izvješću, dakle Vijeću sigurnosti ovime nije očitovao kao problemu BiH već je naglasio da to predstavlja samo problem za HDZ, BiH i dužnosnike RH, što zapravo nije prihvatljivo. Ovaj čin dakle kršenja Daytona, dakle ... [[Govornik se ne razumije.]] hrvatskog člana predsjedništva i političkog nasilja u BiH osuđen je od većine dakle odgovornih političkih predstavnika RH pa i većine članova ovoga Sabora. Nažalost, najmanje jedna zastupnika dakle ovoga Sabora je pozdravila ovaj izbor Željka Komšića kao i bivši hrvatski predsjednik Stjepan Mesić, kao i manji dio dakle medija i nazovi intelektualaca u RH. Na stranu što je ovaj izbor diskriminacija i poniženje i uvreda za Hrvate kao jedan od tri konstitutivna naroda čiji su korijeni u BiH bay the way najdublji taj izbor za posljedicu ima sveopći zastoj kako na unutarnjem planu tako i na planu europskih integracija, konkretno evo 7 mjeseci nakon izbora nije formirana vlast u integritetu federacije niti na razini države BiH. Stoga bih želio potaknuti sve podržavatelje kršenja izborne volje hrvatskog naroda BiH u Hrvatskoj da razmisle da li na taj način pomažu BiH. Koje su pak posljedice kršenja hrvatskog nacionalnog subjektiviteta u BiH za RH? Ovdje ću se podsjetiti na odluke novog predsjedništva BiH dakle koji je u 7 mjeseci održao samo dvije redovite sjednice i koji je pored, da tako kažem minornih, protokolarnih, da tako kažem odluka donijelo jedino tri odluke koje su protiv Hrvata i protiv RH. Citiram, prva odluka: „Kako Hrvatska provedbom zakona o raspolaganju državnom imovinom krši sporazum o sukcesiji bivše SFRJ zaduženo je Bosansko-hercegovačko ministarstvo vanjskih poslova da uputi notu glavnom tajniku UN-a kao čuvaru sporazuma o sukcesiji.“. Druga odluka predsjedništva: „Predsjedništvo je donijelo odluku o smjeni svih veleposlanika i generalnih konzula Hrvata, iskusnih i karijernih diplomata a u međuvremenu je Željko Komšić na njihova mjesta imenovao ljude bez diplomatskog iskustva a polovina njih koji su imenovani na mjesta iz hrvatske kvote se uopće ne izjašnjavaju kao Hrvati.“. Treća odluka predsjedništva: „Predsjedništvo je zadužilo Ministarstvo vanjskih poslova da uputi protestnu notu RH zbog aktivnosti i postupanja sigurnosno obavještajne agencije Hrvatske prema državljanima BiH prilikom njihovog boravka ili tranzita kroz RH. Ali na osnovu čega? Izmišljene afere od strane paraobavještajnog sektora, uz asistenciju nekompetentnog ministra sigurnosti i pisanje jednog opskurnoga portala. Da li bi to bilo moguće, pitam vas da na mjestu hrvatskog člana predsjedništva BiH sjedi legitimni predstavnik hrvatskog naroda? Ja ću odgovoriti, ne bi bilo moguće. Zato vi dobronamjerni građani RH, molim vas, ne nasjedajte na manipulacije neprijatelja Hrvatske kako je angažman RH na očuvanju nacionalnog subjektiviteta Hrvata u BiH i potpora svekolikom i socijalnom dakle i gospodarskom razvoju hrvatskog nacionalnog bića u BiH i općenito dijaspori teret i balans za Hrvatsku. Nije, to je ulaganje u vlastiti razvoj, suverenitet i opstanak. Shvatite da se danas oko BiH uz potporu određenih političkih elita u BiH igraju ozbiljne geostrateške i geopolitičke igre sa mogućim dugoročnim reperkusijama za strateške hrvatske državne i nacionalne interese kojima se nastoji Hrvatsku istisnuti iz utjecaja u BiH, kao što reče poznati hrvatski bosansko-hercegovački književnik Josip Mlakić geostrateško lešinarenje. Činjenica da su Hrvatska i BiH komplementarne i upućene jedna na drugu glede prometne, energetske i industrijske infrastrukture. Uzmimo samo dakle primjer prometnu i energetsku infrastrukturu i geostrateške ... [[Govornik se ne razumije.]] i igre koje na to utječu. Autoput na koridoru 5C koji je od EU proglašen kao koncept, dakle pan europski koridor se uporno dakle opstruira sa više strana [[Upadica Radin: Vrijeme gospodine Ljubić.]] Dakle, [[Upadica Radin: Gospodine Ljubić vrijeme ali ćete moći nastaviti, imate tri replike pa onda ćete moći nastaviti razgovor, dijalog.]] OK.
Prvu repliku vam je dao gospodin Raguž. Izvolite.
Gospodine Ljubić kazali ste kako dio Međunarodne zajednice odobrava političko nasilje nad Hrvatskim narodom u BiH. Ja bih vas podsjetio da tijekom mirovnih pregovora u Daytonu je pred političkog lidera Bošnjaka Alije Izetbegovića bilo postavljeno pitanje, gospodine Izetbegoviću želite li 30% vlasti na cijelom teritoriju BiH ili 100% vlasti na dijelu teritorija BiH. O tome su objavljene knjige. Dakle, bošnjački lider je prihvatio podjelu BiH i time dobio potporu dijela Međunarodne zajednice da provodi se političko nasilje nad hrvatskim narodom u Federaciji BiH. Zato postoji nerazumijevanje, zato Željko Komšić je dobio priliku da imenuje predstavnike tobože Hrvata u međunarodnoj diplomaciji kako se ne bi govorilo o ovom pitanju.
Odgovor gospodin Ljubić.
Kolega Raguž, dakle ovoj vašoj replici nemam što dodati. Međutim, problem je što Hrvati u BiH nisu u stanju i danas dakle razbiti taj velikobošnjački unitaristički narativ. Vi ste malo prije govorili dakle u svojoj raspravi o informiranju. Dakle imam jedan bizaran primjer, dakle nakon što je za urednika dokumentarnog programa bosansko-hercegovačke televizije izabrana osoba koja nije po volji ovog unitarističko šovinističkog narativa sud BiH zamislite, donosi odluku, osporava taj izbor jer citiram dakle nije pokazao dakle besprijekorno poznavanje novinarskog kodeksa, programskih načela i novinarskih standarda. Zamislite da sud, Vrhovni sud Hrvatske donese odluku na izbor, dakle urednika dokumentarnog programa HRT-a i da ospori na način da novinar, da taj kandidat koji je pobijedio nije pokazao dakle ... [[Govornik se ne razumije.]] , …/Upadica Radin: Hvala. dakle, to je problem BiH također.
Hvala. g. Vlaović.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Ljubić, slažem se s vama da je nedopustivo da Hrvati u Bosni nemaju izborna prava kao i drugi građani u BiH i ako smo konstitutivni narod i nije dobro da se krše međunarodni ugovori, mislim da bi mi i kao HS i Vlada RH mora intenzivnije razgovarati i naći načina i modele da se poštuju potpisani međunarodni ugovori i prava Hrvata da biraju Hrvate u predsjedništvo, ali ono što također ne treba biti, Hrvati u Bosni prilika za nekakvo političko razmirice i potkusurivanje, ne smijemo dijeliti taj naš nacionalni korpus u BiH, što su pojedinci u Bosni činili, neki su se i bogatili dok su naši Hrvati siromašili i iseljavali i lijepo je bilo vidjet neki dan otvaranje školske dvorane u jednom mjestu i to su pokazatelji kako se može kad se ujedinimo, stvoriti bolje uvjete za život Hrvata u Bosni, ali treba jača gospodarska suradnja i veći pritisak na Bosnu da poštuje prava [[Upadica: Hvala]] Hrvata u Bosni.
Hvala lijepa. Odgovor g. Ljubić.
Dakle, slažem se, uvijek je moglo biti i bolje. Međutim, najviši problem za Hrvate u BiH bio je između 2002.-2010. kada su zapravo na vlasti ovdje bile političke elite kojima nije bilo stalo, dakle, do Hrvata u BiH. Ono što danas imamo, dakle, mi danas imamo u BiH politički konsenzus svih hrvatskih političkih stranaka koji su nositelji preko 95% izborne volje hrvatskog naroda u BiH i što je još jednako važno, imamo, dakle, ovdje u RH i Vladu i premijera i predsjednicu koji su svjesni, dakle, strateškog interesa RH i državnog i nacionalnog za očuvanje političkog subjektivitet u BiH i ne samo to, koji imaju međunarodni kredibilitet i kompetencije da taj interes zastupaju na pravi način. Prema tome, one stvari koje su propuštene u prošlosti, ja sam uvjeren da će našim zalaganjem, sveukupnim ovdje u RH, nadam se i parlamentarne većine i oporbe, dakle, uz zalaganje Vlade i predsjednice, biti ispravljeni i da će Hrvati očuvati politički subjektivitet [[Upadica: Hvala]] u interesu RH i hrvatskog naroda u BiH.
g. Stričak.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Ljubiću, vi ste na niz primjera naveli kršenje prava Hrvata, počev od nepridržavanja Dajtonskog sporazuma, potom izbora člana predsjedništva kojeg, jasno, nije izabrao hrvatski narod, nego bošnjački, od rada sigurnosno obavještajnih službi itd. Jedno od gorućih sigurnosnih pitanja RH je i pitanje migrantske krize, pa između ostalog, prošle ili pretprošle godine htjelo se uporno na silu otvarati migrantske kampove upravo u područjima naseljenim Hrvatima, tako da je i to još jedan primjer pritiska na Hrvate, pa evo s obzirom da dolazite iz tog kraja, možda imate koju informaciju više. Također kad govorimo i o sigurnosnim aspektima, upravo jučer ili prekjučer su mediji objavili i pitanje naravno povratka džihadista sa ratišta s Bliskog Istoka, što naša sigurnosno obavještajna agencija za sad smatram [[Upadica: Hvala, hvala g. Stričak]] jako dobro … [[Govornik se ne razumije]] Hvala.
g. Ljubić, odgovor.
Dakle, kolega Stričak, vi ste sigurno, dakle, ispravno dijagnosticirali zapravo ovaj potencijalni sigurnosni problem, ne samo za RH, već za čitavu, dakle, regiju jugoistoka Europe, pa i za čitavu Europu, a koja se tiče migrantske krize. Treba shvatiti, dakle, da BiH nema još kapacitete ni blizu koje RH ima, dakle, da kontrolira svoje granice. S druge strane treba shvatit također da BiH nije do kraja suverena država i BiH je zapravo na zahtjev jedne velike svjetske sile, zapravo morala primit te ljude koji su došli. Međutim, oni su svi procesuirani i nadam se da će biti pod … [[Govornik se ne razumije]] kontrolom, dakle, obavještajnih institucija u BiH jer je i interes i BiH zapravo da sačuva sigurnost unutar svojih granica, a onda u interesu RH. Dakle, to su stvari koje zapravo se trebaju rješavat na jednoj široj, globalnoj, europskoj i svjetskoj razini, ali u svakom slučaju da, mogu predstavljati problem za RH, to je i SOA u svom nedavnom izvješću jasno komunicirala.
Vrijeme. Hvala. Idemo dalje sa pojedinačnim raspravama, g. Ivica Mišić.
Hvala potpredsjedniče HS. Poštovani državni tajniče sa suradnicima, kolege i kolegice, kada govorimo o pravima Hrvata u BiH, onda to možemo stvarno postaviti veliko pitanje, stvarno kakva imaju prava. Žalosno je da su počinjeni toliki zločini u BiH i oduzeta prava ne samo na upravljanje, nego na život, da nitko, ama baš skoro pa nitko, nije odgovarao za tolike zločine. Da ne govorimo o protjeranim Hrvatima, opet ću se osvrnuti Bosanskoj Posavini, Srednjoj Bosni, dijelu i Hercegovine, znamo kad je pobijeno u Ravnu, doli naši ljudi, mi do dan danas nakon 25-30.g. nismo istjerali ta naša prava, prava na zločin koji su oni napravili i nisu se osudili. Nažalost, međunarodna zajednica koju smatramo pod upitnikom, pravednom, nije odradila ništa za interese Hrvata u BiH, ama baš ništa. Dejtonski sporazum je bio taj koji je samo umirio rat, ja bih rekao i dobro došao u ta vremena, poslije svega toga, sve je išlo se na štetu Hrvata. Naravno, Bošnjaci su to iskoristili pošto ih više ima, napravili su ono što su napravili, čak su birali našeg predstavnika, sramotno, mislim da oni to moraju i sami kao narod shvatiti da to ne smiju raditi Hrvatima i ne trebaju to raditi, mi se moramo izboriti, ne zato što oni ne trebaju ili ne smiju, mi moramo i imamo na to pravo da mi biramo svoje, to nam ne smiju oduzet, vjerujem da i neće. Ja bih još jednu stvar rekao, osjećaj Hrvata prema BiH, naravno iz kraja sam gdje su najviše protjerani, gledam svakog ljeta, svakog Božića, svakog Uskrsa, koliko tisuće, tisuće, tisuće Hrvata se vraća u BiH. Nažalost, da smo prije, poslije završetka rata, pomogli tim Hrvatima, teško je toga bilo da se izgradi ono što ni danas nije izgrađeno, kod Dervente govorim, Bosanskog Broda i Banja Luke i okolo, vjerovatno bi imali jednu drugu situaciju, da smo bili čvršći, da smo tražili što imamo pravo, ako povijesno govorimo o BiH-u, onda moram spomenut 1065. g. kad je dolazak Turaka u BiH, niti je bilo muslimana, nit je bilo Srba. Nisu nijednu pravoslavnu Crkvu imali u BiH-u, onda je sve jasno. Zašto nam danas to otimaju? Da, jer smo imali najbogatije krajeve, imali smo vrijedan koji je protjeran ali evo, hvala bogu, vraćaju se i pokušavaju uzeti ono što je njihovo. Mi u BiH-u Hrvati nismo tražili tuđe, podržali smo BiH i u ratu, tražili smo samo ono da sačuvamo svoje i da imamo svoje, kako riješiti dalje BiH, da li ... [[Govornik se ne razumije.]] da li kantonizacija, o tom treba razgovarati. Naša Vlada i europski, Bosna je naslonjena na Hrvatsku, ona treba Hrvatsku, a mi Hrvati ne smijemo dozvoliti da oni mogu raditi s nama u BiH-u kako oni baš hoće. Naravno, uzet nečiju imovinu, oteti, dobiti je za ništa je vrlo popularno u javi rekao u balkanskom narodu, a nije u hrvatskom, ja Hrvate ne smatram Balkancima jer mi nikad u povijesti nismo ničije uzeti, smatram da, ali nismo ni dozvolili da nam uzmu međutim politike koje su u zadnjih 100 godina radile a radile su uvijek u BiH-u pa i Hrvatskoj, sve protiv interesa Hrvata samih. Nažalost imamo to i danas, imamo i dana opstrukcije u hrvatskoj državi, napade na Vlade, na hrvatstvo kada govorite da volite svoju zemlju, ljudi vam onda i političari vam prebacuju da vi govorite nešto što mrzite druge, naravno mi ne mrzimo druge, drugo je da smo mrzili druge išli bi otimati nešto a nismo to radili, nikad ni u jednim ratovima, samo smo čuvali i branili svoje. Kako Hrvati žive u Srbiji? Vrlo teško. Zvonko vi ste bili tamo dosta puta, prateć vas i vaš rad, vidjeli ste da je najteže živjeti u BiH-u i Srbiji. U svim zemljama svijeta je lakše živjeti nego u ove dvije republike koje su bile kao pod upitnikom, „bratstvo i jedinstvo“. To bratstvo i jedinstvo i petokraka nas je ubila, u ovom našem Domovinskom ratu, rastjerala u Domovinskom ratu, naravno i danas je evo vidim u Kumrovcu, pokušaju iz pepela dići to bratstvo i jedinstvo i nekakav Kova Jovanović i ne znam kako se zove, pokušava govoriti o Komunističkoj partiji kao jednom dobru, da je to bilo dobro, mi bi danas bili svi na svojim mjestima i znali bi svako u svojoj kući, ne bi doživjeli ove zločine, ne bi imali problem. Naravno, rat je rat, napravljeno je zna se tko je krivac, u ovom miru moramo raditi ali moramo biti i žešći, naravno ne možemo dozvoliti poslije svih zločina koji su ... [[Govornik se ne razumije.]] nad hrvatskim narodom još da nas tjeraju i još da budu bahati. To je ono što ni hrvatska Vlada pa ni mi svi skupa ne smijemo sebi dozvoliti da netko manipulira s nama kao da smo mi nekakve da ne kažem ustaše koje nitko ne vidi osim onih koji ih vide i koji namještaju da budu, to hrvatski narod nikad u krajnjem slučaju, on je samo htio svoju državu, imamo je, koju moramo štititi i pomoći Hrvatima posebno u BiH-u i Srbiji gdje su najugroženiji od svih republika one bivše Jugoslavije. Da li ćemo uspjeti u svemu tome, ja se nadam da hoćemo, ovako jednom strategijom, jednim normalnim radom, jednim ali ja bi rekao, morale bi Vlade i principijelno stati i reći i Europi svugdje e dosta je gospodo, samo nam pokažite gdje su Hrvati nekom nešto oteli, nešto uzeli, nekoga pobili a ne brane svoje. Na kraju nas optužuju čak u i Posavini da smo mi napravili zločine a oni nas napadali. Ja ne znam daj e granata jedna pala prije na srpsko selo nego su oni tukli po našim selima pa se naravno narod organizirao i pokušao se braniti zahvaljujući hrvatskoj državi koja je doprinijela veliki doprinos i pomogla Hrvatima i to se ne smije zaboraviti ali ovo poslijeratno, ja bih rekao, ja bi prije toga rekao da smo se malo ufoteljili, ulijenili, nama je dobro, ne vidimo te ljude jadne, bijedne koji su uzeli torbe i otišli, njihove kuće danas, visjeli ste i sami u Bosanskoj Posavini, nije bitno samo gore, i oko Jajce i okolo dalje, sve je to napušteno, ne zato što oni ne žele svojim kućama već zato što mi ne radimo da se oni vrate, da imaju svoja prava i da im jasno kažemo svima u BiH-u, ej gospodo to je naše koliko je i vaše. Mi se tu nećemo dozvoliti istjerati i vi nemate to pravo, tko vama pravo daje, e tu međunarodna zajednica mora jednostavno reći jednom Da, zločine na zločinački način koji je istjerao ljude, to je zločin, osudit ga i povratom a na kraju je Europa bi mogla nešto pomoći u tome da se to bolje riješi. Hvala.
Hvala i vama. Imamo replika, idemo dalje, g. Petar Škorić.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Tema o kojoj pričamo stara je evo koliko i hrvatska država, znamo da je evo i naš 1. hrvatski Predsjednik od osnutka Hrvatske vapio i značajnu ulogu posvećivao hrvatskom iseljeništvu i da je praktički poticao da se napravi program za hrvatsko iseljeništvo, bilo da je riječ o njihovom povratku u integraciju, bilo da je riječ o ulaganju kapitala hrvatskih iseljenika u Hrvatsku, nažalost, ti procesi nisu otišli u pozitivnom smjeru i zbog rata i svega ostalog i u ovom proteklom vremenu imali smo različite faze odnosa prema hrvatskom iseljeništvu, neću govoriti o negativnim i nedosljednosti hrvatske države prema Hrvatima koji žive izvan Hrvatske već se osvrnuti prije svega na pozitivne pomake hrvatskih državnih vlasti prema hrvatskoj dijaspori, dakle posebno posljednjih godinama a posebno ću se i osvrnuti na referirati na položaj i danu potporu prema Hrvatima u BiH-u kao politički gledajući najugroženijoj zajednici Hrvata izvan Hrvatske pored onih koji žive u samoj Srbiji. Hrvati u BiH nisu iseljeništvo u pravnom smislu te riječi i oni prije svega predstavljaju autohtoni narod koji je u političkom smislu, u BiH ne predstavlja nikakvu manjinsku skupinu, nego jedan od tri konstitutivna naroda, barem na papiru. Međutim, današnji trendovi globalne političke silnice i pritisak Bošnjaka kao najbrojnijeg konstitutivnog naroda, a posebice evo i zbog bolnih ratnih iskustava i loše ekonomske i gospodarske perspektive i zbog problematičnog političkog sustava koji se najviše očitovao i na posljednjim izborima, dovode do velikog iseljavanja i pražnjenja teritorijima kojega stoljećima nastanjuju Hrvati. U tom smislu pozdravljam sve napore koji se ulažu u potpori povratka i ostanka Hrvata i očuvanju njihove ravnopravnosti u institucijama i političkom životu BiH. Smatram da je dobro detektirano kako je jedan od načina ostvarenja tog cilja prije svega financiranje obrazovnih, kulturnih, znanstvenih i zdravstvenih programa i projekata koji su od interesa za naš narod u BiH. Dakle, gledajući ukupan ovaj iznos u godini o kojoj govorimo, o 2017., on je povećan za 17,5% i smatram to dobrim i da takav trend treba i nastavljati i svi ti kriteriji o kojima smo danas razgovarali i koje je državni tajnik i predstavio u svom uvodnom izvješću i što smo dobili u radnim materijalima, donijet će sigurno hrvatskom narodu dugoročnu dobrobit. Međutim, dakle, očito je da projekti o kojima se radi u području obrazovanja, zdravstvene skrbi, kulturnim projektima i potporu razno raznim manifestacijama, unatoč potrebi, unatoč tome što su dobro došli i pozitivnim pomacima i o rastu te potpore, u jednom dijelu smatram da su samo sekundarni. Zašto to kažem? Zato što su Hrvati u BiH trenutno najmalobrojniji narod i nalaze se pred nestankom, bore se za samo, za svoju političku poziciju i za održanje statusa konstitutivnog naroda, nego prije svega bore se i za sam goli, politički i fizički opstanak. Sve ovo prethodno pobrojana potpora koja se hrvatskom narodu u BiH pruža, potrebna je, ali ona nije primarna za njegov opstanak. Prema tome, primarnim smatram da nađemo model jačanja ekonomskih i demografskih mjera kojima će se postići i zaštititi interesi i ciljevi Hrvata u BiH, kao i strateški interesi RH. Prema tome, smatram da trebamo jačati ekonomske mjere i potaknuti ulaganja kapitala, dakle, prije svega osigurati ekonomski opstanak hrvatskom narodu na način evo i da se preko državnog ureda i svih državnih ministarstava u RH i svih tijela, više angažiramo svi zajedno, evo na lobiranju i traženju tvrtki i iz RH kojima su vlasnici prije svega Hrvati iseljenici iz drugih zemalja i iz svijeta, da nađemo načine kako te tvrtke potaknuti i dati im možda određene i olakšice kako bi potakli pokretanje proizvodnje i drugih poslovnih djelatnosti na područjima gdje u BiH žive Hrvati. Također na isti način ne možemo tretirati sva područja, znamo gdje smo najugroženiji i tamo bi trebalo najviše ulagati. Naravno, u drugom dijelu su demografske mjere, ja sam napravio jedan prikaz srednjebosanskog kantona, usporedbu 2011. i 2018.g. gdje dolazimo do podataka, do značajnog broja pada Hrvata, katolika, dakle, i to u iznosu od 30%. Dakle, dok s druge strane gledajući hrvatska područja, gdje Hrvati imaju većinu u Mostaru, dakle, evo imamo pozitivan prirodni prirast i danas imamo situaciju da se više Hrvata rađa u jednom Mostaru, nego nekad u cijeloj nekadašnjoj srednjoj Bosni odnosno srednjebosanskoj županiji, što je jako loše i što vam samo po sebi govori kakav je položaj Hrvata. Dakle, Hrvati u srednjoj Bosni prirodnim priraštajem, što prekomjernim iseljavanjem, izgubili su većinu u gotovo svim općinama srednje Bosne, uključujući i one koje je HVO obranio od srpske i muslimanske agresije kao što su Jajce, Busovača, Novi Travnik i sl., Hrvati imaju većinu jedino u Vitezu i Kreševu, sve upućuje, dakle, na katastrofalnu budućnost Hrvata na ovom području. I upravo što se tiče, dakle, toga, smatram da bi trebali uvesti i proklamirati u suradnji, evo i s Ministarstvom našim demografije, mjere za suzbijanje, za jačanje demografske, dakle, uključiti u to što širi krug hrvatske djece iz BiH, vidjeti modele na koji način možemo bilo uvođenje jednokratne novčane potpore, bilo u vidu pružanja, dakle, razno raznih oblika novčane potpore ljudima koji ostaju, koji žive, koji imaju trajno prebivalište u BiH. Siguran sam da bi na taj način ojačali demografske trendove i dakle, možemo kazati da je uz ovo dosadašnje financiranje svih ovih projekata koji su od interesa za hrvatski narod da je nužno napraviti kvalitetnu analizu i predložiti, dakle, i ekonomske i demografske mjere koji će omogućiti goli fizički opstanak našem narodu u BiH. Ukoliko nije moguće daljnje povećanje iznosa novčanih sredstava iz postojećeg fonda, onda bi bilo dobro da se i razmotri mogućnost da se iz ovih sredstava iz Fonda za obrazovanje, kulturu i znanost, dio toga odnosi, preusmjeri upravo na ove mjere jer nema smisla stavljati fasadu na kuću koja gori, najprije je potrebno ugasiti požar i sanirati štetu, a onda staviti, lijepiti, fasadu i ukrašavati. U tom smislu, s obzirom evo i da ured nije popunjen, dakle, gotovo 50% prostora ima za popunu, predlažem, možda evo kao jednu mjeru u startu ako se prihvati ovo da se izmijeni i Uredba o ustrojstvu i da se [[Upadica: Hvala]] osnuje jedan sektor za demografsku obnovu i ekonomski napredak Hrvata [[Upadica: Hvala lijepa]] u BiH koji bi se bavio ovim pitanjima. Toliko, hvala.
Hvala. Nema replika, slijedeći je govornik g. Gordana Maras.
Hvala vam lijepa g. potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, ono o čemu ja želim ovdje govoriti je o tome da prvo ove aktivnosti i potporu određenim aktivnostima naših ljudi koji žive van RH ili onih koji su se iselili, nažalost nekoliko zadnjih godina ili oni koji to žive već generacijama treba podupirati i na neki način održavati određene aktivnosti koje su i kulturnog i obrazovnog i znanstvenog profila kako bi na taj način podržavali projekte koje Hrvatska i naša tradicija i kultura, odnosno našu tradiciju i kulturu održavaju i oživljavaju u nekim dijelovima svijeta. Ono šta meni nije u redu i što vidim kao veliku primjedbu, odnosno prigovor radu i ovoga tijela, odnosno načina na koji se raspodjeljuje novac, vidi se iz samih izvještaja da je velika većina novca skoncentrirana upravo na jednu zajednicu koja možda je najbrojnija u našoj susjednoj zemlji a da uopće ne dodirujemo neke druge zajednice koje također egzistiraju nažalost u proteklom periodu su postale i brojnije i svakim danom ih ima sve više i više ali tu kao nemamo određenih aktivnosti jer se valjda pretpostavlja ukoliko su ljudi odselili prije 2 ili 5 godina da im je manje potrebno davati podršku pri kulturnim ili nekim drugim projektima. Primjerice u Republici Irskoj kolegice i kolege u ovom trenutku živi 30 tisuća Hrvata, 30 tisuća Hrvata. Da li oni imaju potrebu tamo za određenim programima, za podupiranjem zajedničkih druženja, možda folklornih skupina, kulturne neke aktivnosti itd., apsolutno imaju. Zbog čega našu ja bih rekao u ovom trenutku tragediju a to je demografski odljev iz RH ne prate aktivnosti ovoga ureda? Zbog čega se to zanemaruje? Zbog čega nemamo, pa nije to jedina zemlja u kojoj ja vidim totalnu diskrepanciju. Znači kada pogledate ukupne iznose u jednoj godini 23,5 milijuna kuna u susjednu BiH, ukupno u sve ostale zemlje 4,5 milijuna kuna ali ja primjećujem da preko naših veleposlanstava koje su ovdje izdvojena ima jako puno zemalja koje uopće imaju jako puno naših ja bih rekao generacija koje su tamo ili koje su se sad odselili a koje uopće nisu sa tim programima obuhvaćene. I to je ono pravo pitanje da li se ovo koristi i kada vidite neke veće zemlje na koji način one vode računa o svojim sugrađanima koji su ili u nekoj zemlji stotinama ili 500 godina ili koji su se naselili pa ih svejedno podupiru itd., kako vodi naša Vlada tu politiku. A naša Vlada vodi politiku identično kao što se odnosi i prema građanima koji odlaze iz Hrvatske, odnosno uopće ne vodi politiku i ne vodi računa o njima. Znači 30 tisuća naših sugrađana koji su do jučer živjeli u Hrvatskoj a danas žive u Irskoj, našoj Vladi uopće nisu bitni. Ja ne vidim niti jedan program koji obuhvaća njih. Što se tiče Republike Austrije tamo imamo ljude koji žive stotinama godina ali također svake godine 5 tisuća Hrvata po podacima koje smo vidjeli otkada smo ušli u EU odlazi u Austriju ili Njemačku. 2 stotine i 50 tisuća naših sugrađana u zadnjih 50, 60 godina najviše je otišlo tamo. Znači sa te strane ja ovo, ja rad ovog tijela vidim kao transfer novca tamo gdje vladajuća stranka vidi svoj najveći i najviši interes. Jer kako objasniti da u Irskoj se ne podupire niti jedan program, kao da nemamo tamo veleposlanstvo, kao da veleposlanstvo nije ostvarilo komunikaciju sa možda nekim našim klubovima, možda su ljudi već se i sami organizirali, vidimo da su se organizirali i po medijima non stop dobivamo te informacije ali niti jedne lipe, niti jedne kune iako je tamo 30 tisuća naših sunarodnjaka ne odlazi nego upravo suprotno, šalju im se poruke da ih treba brisati iz našeg sustava ovdje jer kao nepravedno koriste zdravstveno osiguranje pa kao da svaki drugi dan netko iz Irske putuje u Hrvatsku ne bi li ostvario određenu uslugu. Umjesto da država razvija odnos sa tim ljudima, da ih drži, da ih na neki način veže da se možda jednog dana vrate u Hrvatsku, mi ne radimo ništa, želimo ih izbrisati iz svih naših evidencija sa porukom ostanite tamo gdje ste otišli i s druge strane ured ne radi niti jednu jedinu aktivnost vezanu za zemlju. Tu ne govorim o zemlji Papua Nova Gvineja, gdje možda ima jednog Hrvata koji je otišao i tamo slučajno završio, tu govorim o zemlji gdje je 30 tisuća naših ljudi, 30 tisuća. Znači uzmite jedan Samobor, Koprivnicu, cijeli grad veličine Koprivnice živi danas u Irskoj. Aktivnost nula. Kada bi gledali proporcionalno ako u BiH ima ne znam pola milijuna Hrvata pa to je, koliko je to, to je nekih 7%, pardon, pola milijuna, 36%, to znači da bi barem aktivnosti 2, 2,5 milijuna kuna trebalo biti i za Irsku kada gledamo na taj način određene omjere. Ali doduše tamo nema područnog odbora HDZ-a u Dublinu i na izborima za Europski parlament je HDZ dobio 1 glas, pa je vjerojatno to jedan od razloga zbog čega u Irskoj nema nikakvih aktivnosti. Znači, ja bi volio u budućnosti da vodimo računa o svima, da postoje velike zajednice Hrvata i naših sugrađana po cijelom svijetu, po velikim zemljama i volio bi da vodimo računa ukoliko je ne znam govori se dijaspora velika otprilike kao što nas ima u Hrvatskoj, nažalost svaki dan je taj omjer nepovoljniji za one koji su u RH, jer se ljudi stotinama tisuća iseljavaju iz RH, volio bi da se vodi računa. OK, tamo postoji nešto, imamo veleposlanstvo neka ono pomogne organiziran, ne mora HDZ provoditi ovaj tu vrstu, pa zato imamo državu. Ukoliko nema HDZ-a u Irskoj ili u nekim drugim zemljama, ne moramo čekati njih, nego neka napravi, neka to napravi veleposlanstvo neka organizira kontakt, određenu aktivnost, neka da podršku itd. Siguran sam među 30.000 ljudi u zadnjih 5 - 6 godina se već izrodio čitav niz inicijativa koje zavređuju podršku vladinog ureda. I nije na njima da taže, na neki način i da fektaju i da žicaju ovdje nego je državi u interesu i veleposlanstvu i tamo ljudima koji rade u diplomaciji da im tu vrstu podrške, podrške daju. Tim više što su ljudi, obitelji koje su otišle tamo, otišle većinom sa djecom, sa malom djecom. Pa šta želimo da nam se dogodi, da se desi sindrom kao što se desio kad su se ljudi odseljavali u SAD da druga, treća generacija koja se zove i hrvatskim imenima, ne zovu se John, nego se zovu Ivan ili ne zove se bilo kako Steven ili bilo šta zove se Stipe, znači ali ne zna hrvatski. Da li želimo da se to recimo dešava također u Irskoj za 20, 30 ili 50 godina? Znači, moj apel ovdje vladinom uredu je da ne gleda samo jedan uski interes koji je na neki način nametnut i političkim odnosima i možda povijesnim, povijesnim stvarima koje su se dešavale i geografski nažalost zemljopisno koje su povezane, nego da gleda šta se dešava u ovom trenutku sa RH, a to je veliki odljev ljudi u zemlje koje nisu obuhvaćene ovim programima. Hvala lijepo.
Najprije, najprije repliku gospodina Škorića.
Hvala lijepa. Pa evo ja se najvećim dijelom i složio bih se s kolegom Marasom, kad govori da trebamo cjelovito sagledavat, međutim vidimo da to u praksi nije bilo tako i da ovaj ured se primarno što povezuje sve bavi se sa pomoći Hrvatima na najugroženijim područjima gdje je njihov goli opstanak u pitanju, a ne gdje su se događale gospodarske i druge migracije zbog odlaska trbuhom za kruhom, kao što su i moji roditelji išli i drugi. Meni je drago da na ovaj način nastupate i očekujem da ćete kroz vaše daljnje političko djelovanje, da će se SDP zbilja na ovakav način zalagati jer opstojnost i općenito prepoznatljivost i hrvatskom narodu u iseljeništvu prije svega nije održao ni HDZ, ni bilo tko, održala je Katolička crkva, pripadnost katoličkim misijama, povezanost na taj način jer se sve to skupa njegovalo. Mi imamo i izvan ovih kvota [[Upadica: Vrijeme.]] Hrvata kojima trebamo pomoći, to su Hrvati koji žive u Južnoameričkim državama [[Upadica: Vrijeme gospodine Škorić.]] prema tome očekujemo potporu i u tom smislu svoj iz ovog sabora.
Hvala. Gospodin Maras, odgovor.
Hvala lijepa. Kolega Škorić, znači sa 23 miliona kuna nećemo riješiti niti neimaštinu, niti probleme u zemljama koje su u našem susjedstvu, njima najbolje možemo pomoći na način da te zemlje što prije postanu članice EU, da im tu damo snažnu podršku i da se razvijaju same. Znači, Hrvatska ne može napraviti blagostanje u BiH kada nažalost nismo uspjeli to još ni u Hrvatskoj, a kamoli još u BiH. Ono o čemu vam ja govorim je da ured ne prati potrebe trenutka, jer ukoliko imamo 30.000 ljudi u Irskoj koji će za 10 godina biti ili za 20 godina već druga generacija onda je potrebno već sada raditi određene programe kako bi dali ljudima podršku prvenstveno kulturnu i kako bi ti ljudi ostali vezani na RH. To je ono o čemu sam ja govorio. Sa 23 miliona nećete gotovo ništa napraviti.
Hvala. Gospodin Zvonko Milas će govoriti u ime predlagatelja. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa evo imam potrebu samo minut, dvije osvrnut se na izlaganje cijenjenog zastupnika Marasa. Zahvaljujemo na brizi za naše sunarodnjake koji su otišli u Republiku Irsku. Žao mi je samo što to nije počeo na takav način brinuti prije 3, 4 godine dakle kad su doista počeli odlaziti i kad se tomu možda moglo lakše kako bih rekao pomoći da ostanu ovdje na ovim prostorima i da žive u svojoj zemlji. Ali da ga uputim u skroz, u potpuno djelovanje ureda, dakle da bi se nekome pomagalo odnosno da bi se s nekim surađivalo mora postojati organizirana zajednica i upravo u tom cilju, dakle ovo je izvješće za 2017. podsjećam, ured je posjetio Republiku Irsku odnosno hrvatsku zajednicu koja nažalost zbog načina odlaska u Irsku i napuštanja Irske u druge zemlje nije zajednica kao što postoji u drugim europskim zemljama i prekomorskim zemljama, a da ne govorim o hrvatskom narodu u BiH kojeg ste stavili dakle apsolutno u neku ravan kojoj ne pripada. Žao mi je što niste došli na početak zasjedanja sjednice možda bi kad smo razgovarali i izlagali u početku, možda bi vam neke stvari bile drugačije, drugačije sjele. Hoću reći, hoću reći da Hrvati da bi mogli s njima organizirati i čuvati ono što se zove identitet, dapače razvijati ga, kulturu, tradiciju i sve ono mora imati registrirane zajednice kao što to imaju po cijelom svijetu. Da li je to folklorna skupina, da li organizacija Matice hrvatske, da li je to nešto drugo? Nažalost, u Irskoj toga ne postoji zato što Irska ni blizu nije organizirana niti je iseljenička zemlja kao što je to, ne znam, Njemačka ili neka prekomorska zemlja, Australije, Kanade ili SAD-a. Tomu je tako zato što ljudi odlaze i dolaze u Irsku, niti znamo niti ih možemo registrirati ni kada su napustili Hrvatsku ni kada se vraćaju iz Hrvatske, a jako ih puno ih se vraća ili dapače odlaze i u treće zemlje kao što su Njemačka ili kao što ste spomenuli, Austrija. Ali ipak, u dogovoru sa Crkvom, dakle puno surađujemo s Crkvom, tamo je osnovana Hrvatska katolička misija, veleposlanstvo radi na umrežavanju ljudi koji tamo planiraju duže ostat, premda su malobrojni i pokušavamo dakle stvoriti uvjete da se s tim ljudima doista komunicira, da se radi, da se surađuje u najboljoj namjeri, dakle u maniri svega onoga što ured, odnosno uopće RH ima kroz Zakon o odnosima sa Hrvatima izvan RH. Ali, stalno se dotičemo Irske i Irske kao zemlje u koju odlaze Hrvati, Irske koje trebamo se ugledati na odnos sa dijasporom, a 2008. Irsku je napustilo pola milijuna Iraca. Prije dvije godine počeli su se vraćati. Zašto? Zato što Irska ponovno doživljava gospodarski uspon, ima uvjete, pa možda bolje da se svi ovdje i u ovom Saboru i u svim institucijama počnemo baviti pitanjima uvjeta da ti ljudi ostanu, a ne samo da prozivamo jedni druge zbog političkih poena nego da ti ljudi koji nažalost, danas žive i u Irskoj i svugdje diljem svijeta, doista dobiju osjećaj da i ovaj Sabor, ali i Hrvati u njihovoj domovini, doista računaju na njih, da ih doista drže stanovnici odnosno kao sebi ravnima, dakle da kad dođu ovdje ne osjećaju se turistima nego da se osjete nedjeljivim dijelom ovog jedinstvenog nacionalnog bića. Način razgovora gdje se spominje HDZ, gdje se spominje bilo koja stranka u kontekstu bilo kojih izbora, sigurno neće doprinijeti svemu onom što mi ovdje želimo dakle, pojaviti se, ispričati svoju priču, svoj put, bez da smo se bar prije oko toga porazgovarali, da je netko upitao što se događa sad. Dakle, događa se i prema našoj dijaspori nažalost, u Irskoj koja velim, niti je homogena niti je takva kakva postoji u drugim državama svijeta niti se organizirala na način da se može u punini s njom komunicirati odnosno surađivati. Da li će ikada i to je pitanje. O onome što sam ja vidio i razgovarao sa svima njima, dakle posjetio sam i njihovu misu i otišao sam među njih i doma, dakle u Irskoj ljudi uglavnom dođu da bi se vratili ili da bi završili u nekoj od trećih zemalja kao što su Njemačka, Austrija ili Švicarska. Tako da radimo na tome. Želimo biti u suradnji i pomoći Hrvatima koji su Irskoj, ali najviše želimo raditi na tome i to trebamo svi raditi, da se vrate kući. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Prvu repliku je tražio g. Maras.
Hvala lijepa. G. Milas, ja ne znam na temelju čega ste vi procijenili da će se ti ljudi vratiti jer koliko god ja razgovaram sa njima, nažalost oni su puno sretniji tamo nego u Hrvatskoj i ne razmišljaju, ja imam puno prijatelja u 50-im godinama, koji su rekli otići ćemo na 5 godina, sad već razmišljaju da ostanu do penzije, znači 10 ili 15 godina. Pitaj Boga koliko je takvih ljudi i da li će se ikada vratiti. Sami ste rekli da je Crkva već prepoznala tu potrebu i da je osnovala to. Znači država ne prepoznaje, a Crkva prepoznaje. Pa sami sebe ste demantirali u toj cijeloj priči. A sad ću vam reći još jednu stvar, kaže ne organiziraju se ljudi. Ovaj Božić su u 12 dublinskih pubova naši ljudi imali doček Božića zajedno jedni s drugima. Znači sami se organiziraju. Tako da s te strane, slavili su Božić, da, zajedno. Ali, ja ne znam što je vama, Zekanoviću [[Upadica: Da, ali, hvala lijepa, ali vrijeme.]] Zekanoviću, zbilja ne znam što je vama [[Upadica: Dajte dovršite, oprostite. Dovršite. Dovršite misao.]] Pa ne znam što je sa Zekanovićem, evo zbilja mi to nije jasno [[Upadica: G. Maras, dovršite misao, molim vas, inače, vrijeme je isteklo.]] Uhvatio se za ružicu i misli da je glavni [[Upadica: Hoćete dovršiti misao?]] Hoću. Znači nije istina da se naši ljudi ne organiziraju, oni se organiziraju. Nažalost, država bi trebala se ponašati na isti način kao što se ponašaju i drugi [[Upadica: Hvala.]] Dati im podršku i omogućiti im da se druže i da budu tamo kao zajednica.
Hvala lijepa. Želite odgovoriti? Ne? Možete. To je replika, ali prije mora odgovoriti, onda replika. Prije replika. Ne, ne, digao je prije repliku, onda povredu Poslovnika. Izvolite, imate vi pravo.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Primijetili ste da me kolega spominje u svom govoru, a nisam tema rasprave. Ja ću samo reći, na jednoj briljantnoj izjavi čestitati. Doček Božića, svaka čast majstore.
G. Zekanović, imate opomenu jer se niste pozvali na članak. Pozovite se na članak.
Ja ne znam što je Trnoružici Zekanoviću. Znači čovjek me vrijeđa, 238. je čl. svaka čast majstore. Što je pjesnik htio reći? [[Upadica: Čekajte, jeste se pozvali na članak.]] 238. da, znači g. Zekanović, kažem koji se uhvatio za Ružicu Tomašić i sada tu nama dijeli neke lekcije. Mislim o čemu čovjek priča, dajte mu, dajte ga upozorite.
Hajdemo dalje, hajdemo dalje. Hajmo dalje. G. Klarić, izvolite.
Uvaženi državni tajniče. Potaknula me jedna vaša rečenica da se javim za repliku jer je to jedan predivan primjer koji ste ovdje iznijeli. Dakle, spomenuli ste iseljavanje Iraca iz Irske svojevremeno iz ekonomskih razloga, a spomenuli ste jednu vrlo bitnu stvar. Da se Irci masovno vraćaju u Irsku zato jer su se stvorili uvjeti za bolji život u Irskoj. I upravo uz svu pohvalu na radu vašeg ureda, mislim da svi zajedno trebamo skupiti glave i raditi na tome da se ovdje stvore uvjeti da se ti naši ljudi koji su otišli u Irsku i ostale zemlje EU vrate što prije i da se ovdje stvore uvjeti da mogu normalno živiti, da im se ta silna birokracija, ta silna papirologija, sve ono što ih je na neki način odbilo da ostanu ovdje živjet u ovoj našoj predivnoj zemlji, stvori uvjet da se oni tu vrate i da ovdje ostvaruju svoju egzistenciju i formiraju svoju obitelj i da Hrvatska ponovno živi punim plućima. Evo hvala.
Izvolite odgovor, g. Milas.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora [[Upadica Radin: Nisam vam dao odgovor na Marasa ali možete iskoristiti jedno i drugo, izvolite.]] Dobro, hvala [[Upadica Radin: Dvije minute onda vam, izvolite]] Hvala lijepo, kratko ću samo, dakle uopće nije problem, dapače, lijepo je i vrijedno što se naši ljudi druže, što se nalaze i što žive u zajedništvu i tamo gdje odlaze pa tako i u ... [[Govornik se ne razumije.]] ali to nije dovoljno za suradnju, ja vam to ponavljam. Dakle mi ne možemo praviti suradnju sa ... [[Govornik se ne razumije.]] u Irskoj gdje se okupljaju Hrvati i s njima činiti suradnju kroz projekte, dakle mi potičemo naše ljudi koji su otišli u Irsku i ponavljam, u suradnji a Katoličkom crkvom, tamo je osnovana i katolička misija, dakle vrlo usko surađujemo, nemojte samo dijelove mojih rečenica izdvajati nego sve ono ako želite, citirajte me od početka do kraja, dakle mi potičemo da se organiziraju, da steknu ako to moram tako reći, dakle pravnu osobnost temeljem koje će RH dakle imati način da apsolutno im pomaže, pa i materijalno i na drugi način u svemu onom što trebaju učiniti i što žele činiti kako bi sačuvali svoj identitet i sve one vrijednosti po kojima žele da se prepoznaju kao Hrvati. Dakle, idemo u tom smjeru i mislim da nije dobro uopće upoređivati sa bilokojim drugim Hrvatima, da li se to radi o iseljeništvu ili Hrvatima u BiH-u, hvala lijepo.
G. Bulj.
Hvala lijepo. G. Milas, u jednoj rečenicu ste rekli da je Irska samo privremeno boravište, međutim nije to kao nekad. Ja mislim da ovdje treba spominjati ključni problem, ključni problem jel' se radilo o Irskoj ili Njemačkoj, i treba ... [[Govornik se ne razumije.]] i 60-ih godina, i 40-ih je bilo naših ljudi koji su odlazili s moga područja a poglavito, sad je najopasnije što odlaze iz Bosne, odlaze cijele obitelji, ognjišta prazna ostaju. I zbog toga je vrlo bitno napominjati problem u BiH-u jer to je vaš dio, ostaju prazna sela, prazne škole, prazne štale, znači mi izumiremo na području BiH-a a manji je sad problem, naravno da u Irskoj treba poduzeti sve šta treba poduzeti ali je bitno o tome raspravljati i govoriti. Problem je šta sve Vlade nisu poduzimale ništa da ne odlaze cijele obitelji.
Hvala, hvala lijepa, odgovor, g. Milas.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Cijenjeni zastupniče Bulj, ja ću vam reći iz svog iskustva, dakle ne znam koliko puta sam obišao BiH, pa i Europu i posjetio sve manjinske i iseljeničke zajednice i reći ću vam iskustvo iz Münchena, dakle gdje je najveća katolička župa, dakle govorimo o govorimo o Hrvatima, dakle gdje gravitira oko 50 000 Hrvata, recimo da je 50, dakle ja vam prenosim što mi govori misije Boris Čarić, fra Boris Čarić, naše paušalne procjene, naše paušalne procjene su takve kakve jesu. Činjenica da ih je puno ali isto tako, činjenica je ono što čovjek veli da mu svaki dan ali doslovno svaki dan dolazi ili obitelj ili pojedinac koji se vraća u Hrvatsku. Dakle postoji dvosmjerna, dakle nije samo putovanje u jednom smjeru, on je nažalost izražen u negativnom smislu dakle ... [[Govornik se ne razumije.]] ali na nama je da to spriječimo da ne da jedni drugima spočitavamo od HDZ-a do SDP-a preko MOST-a tko, šta, gdje i kako, mislim da je to prenisko za temu o kojoj danas raspravljamo.
Hvala, vrijeme g. državni tajniče, hvala lijepa. G. Bulj, nema takvog dijaloga, nemojte dobacivati, nemojte odgovarati predlagatelju, molim vas. E sada je na redu g. Hrvoje Zekanović.
Prva činjenica koju nitko od mojih kolega do sada nije zamijetio a to je da su Hrvati jedinstven narod bez obzira gdje se nalazili, bez obzora gdje živjeli. Dakle, mene uopće smeta kad se pravi razlika između Hrvata koji su zbog političkih razloga npr. emigrirali u Argentinu ili Njemačku ili Novi Zeland ili oni koji su zbog ekonomskih razloga nedavno emigrirali u Švicarsku, Irsku ili Njemačku. Hrvata koji žive u BiH-u je oduvijek ili Hrvata u Hrvatskoj. Dakle, Hrvati su jedinstveni narod, radi se o jednom nacionalnom korpusu i to moramo u svakom trenutku isticati. Kad je bio Domovinski rat onda smo se itekako oslanjali na naše Hrvate diljem svijeta i Hrvate iz BiH-a i Hrvate iz Njemačke i Hrvate iz daleke Australije i zahvaljujući njihovoj pomoći smo uspjeli obraniti slobodu. Danas pravim distinkciju, danas pravimo razliku pa imamo dvije vrste Hrvata, Hrvati u Hrvatskoj i Hrvati van Hrvatske. Ali najbolji promjer je i kroz, a govorio sam danas o tome i u replici, i kroz glasovanje odnosno omogućavanje glasovanje Hrvatima. Pa tako je samo 1% od ukupnog broja Hrvata vani dobilo priliku glasovati na ovim izborima što je sramotno a opet kada bude neka nevolja ili potreba, opet će se Hrvati iz Hrvatske sjetiti svih onih koji su otišli ili trbuhom za kruhom ili zbog političkih razloga mnogi i napustili državu Hrvatsku. Hrvata ima na mnogo strana svijeta, imamo one autohtone Hrvate u zemljama oko Hrvatske, od Burgenlanda, Gradišća, moliških Hrvata, ... [[Govornik se ne razumije.]] Hrvata u Rumunjskoj, do Hrvata u Srbiji a imamo i Hrvate koji su evo sam napomenuo, relativno nedavno zbog ekonomskih razloga, otišli npr. u Irsku i tamo su se organizirali, odlaze na mise polnoćke, dočekuju Božić, neki u pubovima. Dakle, o njima moramo voditi računa. Ono što je jako bitno reći da Hrvati u BiH ipak imaju jedan poseban status jer Hrvati su tamo konstitutivan narod i nisam čuo brojke ovdje, ja ću ih probat izgovoriti, 91.g. je bilo 760 000 Hrvata u BiH, danas ih ima znatno manje, danas je prema nekim procjenama iz 2014.g. oko 420 000, a danas i puno, puno manje, to su poražavajuće brojke o kojima nitko ne govori, znači, nitko ne spominje, nitko ne napominje da Hrvata ima sve manje. A kad govorimo o državi i o njezinoj suverenosti, morate znati da isto kao što, da su dva obilježja suvereniteta, narod i država. Kada se jedan narod odrekne jednog svog dijela, jednog jako velikog dijela, a radi se o 3 milijuna Hrvata koji žive van domovine, e taj narod neće imati budućnost. I bez obzira što je g. tajniče vaše izlaganje dobro zvučalo, onako fino, radi se ipak, ja ću reći o samo piaru, prava briga o Hrvatima, nažalost vani ne postoji. Niste ni samo vi krivi, stvar je i okolnosti, stvar je okolnosti, stvar je jedne sustavne nebrige i sustavnog zanemarivanja Hrvata van RH, sustavnog. Ponovit ću, niste samo vi krivi i vi ste to lijepo prezentirali, nažalost, mi bespovratno gubimo jedan veliki dio hrvatskog nacionalnog korpusa i ja tu ne vidim zapravo pomaka. A kad govorimo o lijepim primjerima, ja bi, ja bi ovdje ipak izdvojio jedan primjer, a radi se o Nizozemskoj i ovdje se radi o dvoje ljudi, jedan od to dvoje ljudi živi trenutno u Hagu, to je naš general Milivoj Petković i on je Hrvat koji je trenutno u emigraciji, trenutno izdržava zatvorsku kaznu za naš narod, ni kriv, ni dužan i sjedi zajedno s Karadžićem i Mladićem. S druge strane, u Nizozemskoj se nalazi još jedan Hrvat, zove se Čedo Pajić, moj je sugrađanin iz Šibenika, možda ste čuli za njega, jedan veliki humanitarac i dobrotvor, koji je nekoliko stotina puta već obišao i generala Milivoja Petkovića, mog sugrađanina također i sve ostale haške optuženike odnosno utamničenike. Dakle, ovim putem bi da se sjetimo eto to dvoje ljudi, jednog, obodvojicu smo zaboravili, jednoga koji je u emigraciji jer smo ga mi izručili i danas robija, a nitko mu ne spominje ime i drugoga koji je svima nama primjer, čovjek koji je cijeli svoj život posvetio svojoj domovini, svojim ljudima, braniteljima i reći ću evo prvenstveno generalu Milivoju Petkoviću. Ovdje moram malo istaknuti da mi je evo fantastično kako kolega Maras, ovdje malo se slaže, malo se ne slaže, njegova stranka evo sad je preživjela ove izbore, udahnut je zrak jednom živom mrtvacu, nažalost, SDP još nije propao i drago mi je da upravo u meni odnosno u nama suverenistima uočava najveći problem i neka, neka samo uočava i bit će mu problem i neka ima ovako jednu umjerenu retoriku i prema HDZ-u jer će sutra morati njima pružiti ruku za veliku koaliciju i to je mudro i to je pametno i evo drago mi je kao što je i ministrica Pejčinović Burić danas najavila da se opet dogovara velika koalicija i u Briselu, koalicija pučana i socijalista o kojoj smo mi govorili cijelo vrijeme odnosno da već ovih dana se sklapa koalicija HDZ i SDP u Briselu i to je ono kolega Maras što vi ne možete ignorirati da ste vi već partner, već ste partner sa HDZ-om gore, kao što i kolege iz HDZ-a ne mogu ignorirati da su već koalicijski partner s SDP-om. Ali vratit ću se da ipak ostanemo na temi, dakle, da bi država bila suverena mora voditi i računa i o onome narodu koji je konstitutivan, u RH je to hrvatski narod. Narod ne možemo dijeliti s obzirom na državu u kojoj se nalazi jer radi se o jedinstvenom i nacionalnom korpusu, o jedinstvenom i nacionalnom korpusu, i Hrvat iz Australije je Hrvat, kao i onaj Hrvat iz Drniša, kao i Hrvat iz Zagreba.
g. Kirin je tražio repliku.
Poštovani potpredsjedniče HS, poštovani predstavnici ministarstva, uvaženi zastupniče, rasprava o Hrvatima se treba dijeliti na Hrvate u BiH, dakle, kao konstitutivni narod, na Hrvate kao nacionalne manjine od Srbije do Italije, na Hrvate iseljenike u europskim zemljama i prekomorskim zemljama, kod njih ne trebamo brinuti o ekonomskom statusu, već o kulturnom dok o Hrvatima u Bosni i nacionalnim manjinama moramo brinuti o kulturnim pozicijama, političkim i socijalno ekonomskim pozicijama. Gdje je po vama najupitnija, najteža pozicija Hrvata? Što je sa organiziranim razbijanjem hrvatskog korpusa u Srbiji od strane službene politike? Da li bi RH s obzirom na de fakto diskriminirajući stav službene politike Srbije, trebala dati Srbiji potporu pri ispunjavanju poglavlja za ulazak u članstvo EU?
Hvala. g. Zekanović, izvolite.
Evo g. Kirin, drago mi je da ste spomenuli na kraju jednu temu koja je jako bitna, izvrsno. A premijer Plenković kojeg vi podržavate i predsjednik vaše stranke po tom pitanju ne rade ništa, dapače, radi čak i protiv interesa hrvatskog naroda jer on pomaže svom kolegi Vučiću da uđe u EU, a da se ne riješi status Hrvata u Srbiji i to je jako veliki problem. I imamo povijesnu priliku da pomognemo našim sunarodnjacima u Srbiji, premijer Plenković, predsjednik Vlade to ima, međutim, ne radi ništa, njemu je jedini interes, interes Njemačke, interes Angele Merkel da Srbija uđe bez ikakvih problema u EU, nažalost, to je tako. I ovdje bi spomenuo još jedan problem koji je danas istaknuo državni tajnik, nisam znao za njega, interesantan je, a to je da Hrvati u Sloveniji kojih ima, evo ne znam točnu brojku, al ima nekoliko tisuća. Nemaju čak ni status nacionalne manjine u Sloveniji. I sada opet neću reći da ste isključivo vi krivi, ali to je sramota Hrvatske države da 30 godina Hrvati u Srbiji nemaju, pardon u Sloveniji nikakav status.
Gospodin Stričak.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Zekanoviću, u svojoj raspravi istakli ste nekoliko netočnih podataka. Kao prvo da matična država namjerno stvara razliku između Hrvata koji žive ovdje i negdje drugdje u svijetu, potom da ih se odrekla, što nije točno, između ostalog izvješće ovog ureda govori upravo o tome. Međutim, u nekoliko navrata ste istakli riječ suverena i suverenost. Znači da vam malo pojasnim jer vidim da ne razumijete. RH je već 28 suverena država, a ne od prekjučer od kad postoji stranka HRAST. Hvala.
Odgovor gospodin Zekanović.
Poštovani kolega Stričak, dobili ste očito zadatak od premijera Plenkovića da se malo kao stranka morate vratiti u onaj dio spektra koji formalno, gdje ste dobijali glasove do sada više nećete dobivati, to vam je jasno, dakle vi morate biti svjesni da ste vi stranka centra i malo lijevo centra, da su vam partneri s ove strane, a da je to SDP i sadašnji i budući i u Bruxellesu sutra i u Hrvatskoj. Dakle, jedan pokušaj koji nije dobar. Dakle, vi imate priliku kolega Stričak biti suverenist onda kada potpišete moj zakon za zaštitu života npr., da ga izglasamo ovdje i zaštitimo život. Imali ste priliku biti suverenist po pitanju Istambulske konvencije, po pitanju Marakeškog sporazuma, a možete već sa slijedećim klubu lupiti šakom o stol i reći svom predsjedniku stranke, e dragi Andrej želimo blokadu pristupnih pregovora Srbije dok se ne riješe otvorena pitanja, a vi to nećete napraviti jer niste suverenist vi ste HDZ-ovac.
Gospodin Ćelić.
Hvala potpredsjedniče. Poštovani kolega Zekanović naslušali smo se vaših političkih parola, a vrlo je malo onoga o čemu ste trebali govorit. Vama kao suverenistu koji nas poučavate što je to suverenizam preporučam malo da govorite i o kulturi zahvalnosti. Ovaj gospodin tu koji sjedi je obišao gotovo svaku općinu u kojoj žive Hrvati u RH i proglašavat njega krivim i davat njemu ne znam kakve atribute mislim da vam to ne pristoji. Malo pogledajte što se radi i koliko se radi, pa ćete vidjet, a te parole o tome Srbija ulazi, Srbija ne ulazi, Hrvatska je zemlja EU hvala Bogu i ja bih osobno volio da Srbija sutra ima uvjete da uđe u EU. To što vi dajete određene parole da bi dobili nekakve jeftine političke bodove to je sasvim legitimno, ali ima vam jedna knjiga Plesala je jedno ljeto, pa vam preporučam da to pročitate.
Odgovor gospodin Zekanović.
Kolega Ćelić ja sam znao, kad god razmišljate, drago mi je da ste to i rekli. Dakle, vi biste željeli da Srbija sutra uđe u EU, e ja ne bi. I sad je to jedna razlika između mene i vas, ja ne bi htio biti sa Srbijom više u zajedničkoj državi, vi biste htjeli to je vaše pravo. I zbog toga ste vi u HDZ-u, ja sam u Stranci HRAST unutar hrvatskih suverenista, jako velika razlika. Što se tiče kolege Milasa, nije isključivo on kriv, ali on je trenutno odgovorna osoba za ovo stanje, on je preuzeo odgovornost za odnos prema Hrvatima u emigraciji i on je ta osoba koju ćemo mi prozivati i nagrađivati da se razumijemo. A to što je on obišao kolko, 500 općina i 120 gradova što ste vi rekli, svaka čast, znači eto dobra je kilometraža, dobre su dnevnice, ja nemam ništa protiv toga neka i dalje putuje po Hrvatskoj, to je u redu. A možda za kraj ipak, kolega bez obzira kako se ponašali dok god podržavate premijera Plenkovića i njegovu politiku ne možete se nazivati kršćanskim demokratom.
Gospodin Maras.
Hvala lijepo. Gospodine Zekanoviću nije bitno što pričate, nego što radite. Znači vi ste se tu obrušili na sve i sva, a zaboravljate da ste imali vrlo prijateljski gotovo intiman odnos s premijerom Plenkovićem. Znači slike koje pokazuju i govore više nego tisuću riječi se i dan danas mogu vidjeti na netu, ne. A o težini i skrivanju iza gospođe Ruže Tomašić ne treba previše trošiti riječi. Znači vi ste na ovim izborima dobili 3.000 glasova, gospođa Ruža Tomašić je dobila 80 ili 70 znači nije uspjeh vas, nego uspjeh toga što su jedan dio birača prepoznali gospođu Ružu Tomašić kao kvalitetnu europarlamentarku nažalost sa sramotnim pedigreom koji smo sad vidjeli prije nekoliko dana u medijima gdje je radila u svojoj mladosti stvari koje su totalno neprimjerene za političara u javnom prostoru i kojih se nažalost ni dan danas [[Upadica: Hvala gospodine Maras.]] još uvijek nije odrekla, ali vi s tim nemate nikakve veze, osim kaj ste glasni [[Upadica: Hvala.]] ni jedan glas niste tu, pardon jeste 3.000 glasova ste donijeli.
Gospodin Maras, hvala. Jedna rečenica se završava, a ne 4. Gospodin Zekanović, izvolite.
Kolega Maras, svaka čast vi ste jako dobar matematičar, je li, znači sad ste vi izračunali neku lošu matematiku, a meni zapravo jako odgovara kad me vi napadate, čak mi odgovara i kad me napadaju i kršćanski demokrati poput kolege Ćelića, mog prijatelja Kirina, kolege Stričaka. Dakle, samo naprijed, dakle SDP i HDZ zajedno protiv suverenista protiv Hrvoja Zekanovića. Dakle, samo naprijed pokušajte umanjiti naš uspjeh, pokušajte nas marginalizirati, samo naprijed. Pokažite već sada ono zajedništvo koje vi imate u stvarnosti, imate ga na terenu, imat ćete ga sutra, pokušat ćete ga imati i u saboru, imate ga i u Bruxellesu, a istomišljenici ste oko svih, reć ću oko svih važnijih zakona koji su tresli hrvatsko društvo, od Marakeškog sporazuma, od Istanbulske konvencije. I meni je jako drago, da upravo vi kolega Maras mene uočavate kao najveći problem, tražite moje slike po internetu, slobodno ih stavljajte okolo, Hrvoje Zekanović je vjerodostojan, a ne znam baš za vas.
Hvala što ste se držali vremena, čak, čak i ranije, to ti jako cijenim, gospodin, oprostite, mogu se zahvaliti da ste se držali vremena.
Ne, ne, potpredsjedniku HS, dakle, poštovani potpredsjedniče HS, suzdržite se komentara [[Upadica: Malo, samo malo, samo malo…]] koji nisu potrebni…
…članak Poslovnika jer drugi put ćemo…
…238…
…a dobro, hvala lijepa jer bi vas morao opomenut drugi put. g. Lovrinović, izvolite.
Hvala gospodine, on je isključio…
Zekanović. Izvolite.
Poštovani g. potpredsjedniče HS, g. državni tajniče, g. Milas sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege zastupnici, poštovani građani, a posebno pozdravljam Hrvate u BiH, a posebno u mojoj Srednjoj Bosni. Pa evo, maloprije je g. Milas pošto ja iz oporbe mogu minut pričat kad nešto hoću objasnit, a tu ne možete ništa reći, dok sam bio dekan Ekonomskog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu, tada sam uspostavio suradnju, tada su se još one olupine fasada i razrovanih ulica po Mostaru dovodile u red, započeo sam suradnju, 7.g. sam osobno predavao na tom fakultetu iako sam imao puno poslova jer sam shvatio da je to strateški interes hrvatskog naroda u BiH. Upoznao sam tih 7-8.g. izvrsno Hercegovinu koja mi je bila skoro nepoznata, sreo krasne ljude i zaista prekrasan krajolik. Moja Srednja Bosna je ispaćena, Bosna, al ostala je ponosna, ona je u ratnim previranjima bila u tajnim političkim pregovorima prepuštena da sama napusti svoju postojbinu, o tome se ne priča jer to je očito ono što je prljavo na savjesti jednog broja ljudi koji su tada žarili i palili na ovim područjima. Ti ljudi, Hrvati u Srednjoj Bosni su se sami spasili i njih nitko ne može pobijediti i nit će ikada jer tamo su bili od Osmanskog carstva, Austro-Ugarske, Prvog, Drugog svjetskog rata, ovog rata zadnjeg i to je to. Al što mi sad imamo u BiH, tamo ne može nitko nikoga pobijedit ljudi moji, ali mi imamo tamo ljude rata još uvijek koji vode tri naroda i srpski i bošnjački i muslimanski i hrvatski narod i oni jedni s drugima, pazite, oni žele uvesti BiH u budućnost, u sretno razdoblje. To ne mogu ti ljudi. Tko su ti ljudi? Zašto se oni podržavaju? Ja sad govorim o ovom segmentu hrvatskog naroda. Pa prema tome, stalno, što bi rekli u RH Zagorci, stalno netko kuri vatru tamo, a na takvoj politici, uzbunjujete oba druga naroda i imate svi protiv svih. Zašto vam ovo govorim? Ponavljam, ja sam rođen u Srednjoj Bosni, završio sam gimnaziju u Travniku, to sa ponosom ističem, ne može nitko znati BiH, posebno Bosnu jer Hercegovina je potpuno, da ne kažem, skoro isključivo drugačija priča, tko nije živio u Bosni, a ja sam živio 19.g. i to će mi zauvijek ostati, odem koliko puta mogu i imam dosta prijatelja i rodbine i koja je sad priča da ne ostane ova moja rasprava samo na Hrvatima u BiH? Vidite, ovdje smo mi prije par mjeseci, usvojena je deklaracija, ja sam je pristao na nju i podržao iz razloga zbog našeg naroda, al zbog ljudi koji vode, nikad je ne bi podržao i to ovdje vrlo jasno ponavljam jer znam da ovaj prijenos gledaju naši ljudi u BiH. Dakle, a sada da iznesem jedan broj argumenata, kao prvo, ponavljam vam, ovaj izvještaj je trebao biti prije godinu dana, on govori o ozbiljnosti pristupa ove Vlade, ne vas g. Milas, možda ste vi tražili da bude prije, ali čovjek ovaj koji vodi hrvatsku Vladu, pa njemu je preče, šta će, koji će biti sastanak u Briselu, hoće li on sjediti za stolom sa gđom. Merkel ili sa g. Macronom, pa da kaže da je on sjedio, to je najvažnije u diplomaciji, to je čovjek koji ne donosi odluke, ova Vlada je toliko, praktično zbog afera, ne sjećam se Vlade koja je u tako u kratkom roku imala više afera, pa vidite, oni ne mogu RH stabilizirati, a o suverenizaciji RH ma ni govora tu nema, oni je, znači, desuvereniziraju, oni se odriču, oni hoće uvesti EUR-o, oni izvoze naše ljude vani, pa kako će ti ljudi pomoć našim ljudima u BiH ili diljem svijeta? Ali evo konkretnih prijedloga jer mi u Stranci promijenimo Hrvatsku, vidite, mi se ovdje ne nabacujemo sa SDP-om, HDZ-om i tako da ljudi ovo gledaju, oni shvaćaju tko su ozbiljni ljudi i tko može hrvatskom narodu i hrvatskoj državi donijeti jedan oporavak, jedan progres, prosperitet na zdravim osnovama, to moraju biti ljudi koji su ostvareni u svom životu privatnom, a ne cirkusanti, ovi koji se samo razbacuju riječima ili ljudi jednostavno koji imaju neke fiks ideje ili koji još svoje ratove nisu završili ni iz Prvog i Drugog svjetskog rata. Ajmo po redu, dijaspora, u dijaspori još jedna RH, to smo rekli. Znate li da je jedina zemlja s kojom RH ima suficit u vanjskoj trgovini, to je BiH, jedina, do prije 2.g. smo imali suficit sa Srbijom, ona sad ima suficit u trgovini s nama, sve to govori o propasti ekonomske politike ove Vlade. Drugo, da budem vrlo jasan ispred Stranke promijenimo Hrvatsku, ponekad se u hrvatskim prostorima govori da dijaspora ne bi trebala glasovati kad su parlamentarni, ovi, oni izbori u RH, kaže, ne plaćaju porez. Poštovani građani koji tako mislite, vjerojatno su vas, znači, treba čuti argumente. RH je prošle godine, pretprošle imala u prosjeku inozemnih doznaka, doznake iz inozemstva preko dvije milijarde EUR-a, znači, oko 15 milijardi kuna je prošle godine iz inozemstva došlo na račune preko banaka u RH, a naši ljudi još barem tolko donesu u džepovima, to je ključni faktor stabilizacije hrvatskog društva i gospodarstva, unatoč naravno i, a to je upravo rezultat dugogodišnjeg rada naših ljudi, iseljavanja itd., itd. Ti ljudi šalju svojoj rodbini, svojim obiteljima grade ovdje nekretnine, plaćaju porez, kupuju, promet prave, dakle, nije istina da ne plaćaju porez, nego u čemu je problem? Što 1, 0,2, 1 ili 0,3 onih mangupa koji iskorištavaju ovu situaciju, stvaraju negativnu sliku o tim krasnim i vrijednim našim ljudima koji rade diljem svijeta, njih se sramimo i njih treba odstraniti iz političkog života. Drugo, BiH nam je najvažnija jer je naš narod prema Dejtonu konstitutivni, treba biti jednakopravni, on je na papiru, u stvarnosti nije. Ova Vlada i prijašnje nisu učinili ništa da se napiše Dejton 2, ne mogu to napraviti jer imamo slabu državu ovdje koja je vazal, znači, ova Vlada je u vazalnom odnosu prema Briselu i onda šta će ona napraviti prema Hrvatima u BiH? Mogu doć pojest ćevape, obić, poslikat se kad su izbori i otići natrag za Zagreb i to je to. U tom smislu, koji je prijedlog Stranke promijenimo Hrvatsku, mi je nažalost zbog totalne blokade medija, posebno javnih koje mi plaćamo, ali evo prilike da iznesemo. Mi imamo posebnu izbornu jedinicu za Hrvate u inozemstvu, znači, dijaspora, tri su, znači, predstavnika. Ja ne znam kad je netko treći izvan BiH izabran. g. Glasnović je slučajno, ne slučajno jer on se trudio, inače je bio plan da to budu sva trojica iz HDZ-a kao što je to uvijek, jel, jer nema nama sreće dok je tako i nijedna druga stranka tamo ne može uspjet jer nema ni novaca, ni podrške, ništa i tako žele dok sudnjeg dana. Naš je prijedlog slijedeći, da pored ova tri člana, znači kandidata, jedan bude iz ostalih zemalja EU, u stvari BiH nije iz EU, ili iz Njemačke, pa više Hrvata ima u Njemačkoj nego u BiH, nažalost, jedan iz Sjeverne i Južne Amerike, jedan iz Australije i Novog Zelanda, pa ako razmišljate o pojmu dijaspore onda dajte da barem s tih kontinenata bude još po neko, a inače broj zastupnika u HS Stranka promijenimo Hrvatsku će se zalagat, mi ćemo doći, mi dolazimo, mi smo tu na slijedećim izborima, ovaj će HS, predložit ćemo izborni zakon gdje neće biti više od 100 zastupnika u HS, jer ovo treba srezat. Ruska Duma ima 500 zastupnika, kad uporedimo sa brojem stanovnika oni bi trebali imati 5000 zastupnika, evo to je to. I sad što još ovdje treba posebno reći? Manipulacije hrvatskim građanima i hrvatskim narodom su nevjerojatne, posebno ovdje u RH, uzmite zagrebačku Dubravu, Sesvete, Dugo Selo do Vrbovca, to posebno radi g. Bandić i HDZ, oni su toliko Hrvate, posebno iz Bosne zloupotrebljavali na izborima i kad završe izbori njih više nigdje nema osim ponekog da se sa njim mogu slikati. Zato vas pozivam, sve naše sunarodnjake bilo gdje da jesu, prepoznajte pojedince iz stranke koji su u stanju ostvariti da ova zemlja, RH i ponosna BiH, budu jedno tijelo sa pravim ljudima, ne sa prevarantima i ljudima koji vam samo za izbore govore što bi napravili svojim snovima da oni opstanu, a vi se možete selit.
g. Raguž, izvolite replika.
Moglo bi se ozbiljno o kolegi Lovrinoviću, al ipak ovo je prigoda da se malo našalimo. Sve što je govorio kolega Lovrinović može se podvest pod jednu bošnjačku pjesmu iz Mostara „da je tava bišće polje ravno, da su jaja po bišću kamenje, što bi saja napržila jaja“. Hvala kolega Lovrinović.
Želite odgovorit na tu pjesmu ili? Izvolite. Ipak ste odgovorili u prozi. g. Ćelić.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi kolega Lovrinović, dobro ste započeli i drago mi je da ste spomenuli Sveučilište u Mostaru, ja sam bio ovu subotu isto tako na jednome simpoziju i mislim da je važno da damo podršku, ali i svojom nazočnošću i jednostavno na taj način pokažemo zajedništvo hrvatskog naroda ovdje i u BiH. U izvješću središnjeg ureda navodi se kako je na način poticanja da se školuju i ostanu u svojoj državi, dana potpora izgradnji 3 studentska doma. Prije mjesec dana je u vašoj Srednjoj Bosni otvoreno novi dio bolnice u Novoj Bili vrijedan više od 8 milijuna kuna, od čega je veliku većinu financirala Vlada RH, tako da, ja bih volio da više govorimo o konkretnim brojkama, a možda jedan savjet da promijenite da se stranka zove Promijenimo Hrvatsku [[Upadica: Hvala g. Ćelić]] i BiH. Hvala.
Hvala lijepa. Izvolite g. Lovrinović.
Hvala. g. Ćeliću, što da vam odgovorim na vaše komentare? Nije Stranka promijenimo Hrvatsku i ja, nismo tu za slikanje znate, da mi glumimo kao jedinstvenost prema ovim pitanjima, to ste vi naučili u HDZ-u i u redu, to je vaš stil, pa će građani to prepoznati ili će cijeniti ili neće, dakle, mi želimo stvarne promjene, mi želimo pokazat pravo lice, ako nešto radimo da odradimo, nama ne treba prigodničarska politika, a u tom kontekstu što da kažem? Kada prolazim ili Bosnom, pa i Hercegovinom, a posebno Bosnom od Jajca, pa dolje preko Travnika do Kiseljaka, pa sve do naših, sad Sarajevo ili na drugu stranu, vidite zaista da ljudi naši teško žive, oni u nama vide nadu. Međutim, stalno ponavljam, kako ćemo ostvariti tu nadu kada ovo vodstvo ovde ne brani, ne štiti interese Hrvatske, a kamoli da zaštiti narod svoj, kad ne cijeni svoju državu, a kamoli [[Upadica: Vrijeme.]] da se bori za naše sunarodnjake.
Nastavljamo s pojedinačnim raspravama. Sad bi trebao biti na redu gospodin Branimir Bunjac, ali ga nema, pa će gubiti pravo na govor, ali ima gospodina Bulja koji ne gubi pravo na govor. Izvolite. A to je u ime kluba? A to je završno u ime kluba? Ispričavam se, izvolite ovdje onda doći.
Hvala lijepo. Kolegice i kolege, uvaženi državni tajniče vrlo bitnog resora, vrlo bitnog ureda, značajnog ureda na kojeme triba još puno raditi, nadograđivati uz sav trud koji se ulaže, ipak mislim da treba puno više. Ne s vašim trudom nego inače država triba puno više ulagati u Hrvate izvan domovine, bilo konstutivni narod Hrvata u BiH, bilo dijaspora, bilo kao nacionalna manjina u državama u kojima sada žive. Ja neću ovdje sad govoriti o vladama ni SDP-ovim, ni HDZ-ovim, ni suverenistima koji glasaju da se ne otvori arhiva UDBE, mislim jednostavno ne želim spasiti ovu raspravu koja se provodila ovdje. Ovdje se govori o ključnom pitanju, opstanku ljudi, kad govorimo o Hrvatima u BiH, opstanku ljudi na tom području. Ova se, ovaj se migracije izdogađale one su opasnije nego ove što su do sada bile. Ponavljam, prije su muškarci odlazili u druge zemlje, obitelji njihove su ostale na tim ognjištima, djeca su resla, nije to bio lak život, al tako je se radilo. Nama nikako ne smije biti kao parlamentu interes, kao predstavnicima naroda, da Hrvati iz BiH isključivo dolaze živjeti u Hrvatsku. Mi moramo usmjeriti sve snage da ljudi ostanu na onim područjima i to je strateški nacionalni interes Hrvata. Jel hrvatski narod u BiH je svojom krvarinom platio slobodu BiH, a i Hrvatske počev od Posavine završavajući u Hercegovini, nebitno na kojem el u Srednjoj Bosni. I ovo je preozbiljno pitanje da bi se netko kad je bio rat ima 20 godina pozivao suverenstvom, ja sam osobno bio u Bosni godinu dana i ovde nam sad matrao priču o ljubavi, o generalu Petkoviću kojega se ja neću sjetiti, a bio sam danima i danima s tim čovjekom. Ja ne želim na taj nivo i to još kad govori čovjek koji je moja generacija, spustiti raspravu o tom dijelu. Nama mora biti ustavna obaveza, to je naše pravo jer ovaj dom onda nema svrhu, ako ne sačuvamo ljude na tim prostorima, a ne ih samo koristiti kao glasačku mašineriju i da napišu da imaju ovaj državljanstvo po gradovima Hrvatske da ih autobusi gonaju, to od tih ljudi ne smijemo napravit. Mi njihovoj djeci moramo omogućiti, a to je MOST nezavisnih lista predlaga kod deklaracije, to je predlaga, evo kolega Ljubić zna to, predlaga amandmanom, svi znate. Da njihova djeca, djeca sa područja BiH koja će imati državljanstvo jer su Hrvati imaju ista prava kod studiranja kao i djeca s područja RH. Da im triba veza niti bilo koji crni labud da mu sredi bilo šta. Mi se moramo borit da ti ljudi imaju jednako pravo kao i svaki građanin RH. Ponavljam, preveliku krvarinu su platiti Hrvati u Posavini, Srednjoj Bosni i Hercegovini i za Hrvatsku su zaslužni i za BiH su zaslužni, a ove mantre da je netko veći suverenist od nekoga ili da netko ne smije spomenuti generala Petkovića ili bilo kojega, e te priče ovdje kod mene ne mogu proći, a vjerujem nit kod ljudi koji slušaju ovo. Preozbiljna je ovo priča, ovdje se radi o opstanku o egzodusu ljudi koji iseljavaju iz Hercegovine, BiH i Hrvata. Majorizacija Hrvata moramo priznat nije kriva samo bošnjačka politika, mi moramo štiti Hrvate od očito u ovome trenutku od bošnjačke i srpske politike. Govorim o Dodigu i vamo o SDA. Ali ih moramo zaštititi od politike koju provode naše hrvatske stranke doli jer moraju biti glasniji, moraju čuvat svoj narod, a naša ustavna obaveza nas zastupnika, to je ustavna obaveza, to je naše područje, BiH je, hrvatski narod ima pravo kao i na Hrvatsku, tu je domovina naših ljudi. To je naše pravo, a mi smo kao u EU svim institucijama i nas svako vuče za nos. Nacionalna manjina u Srbiji vidimo kako je, dok nacionalna manjina u Hrvatskoj, srpska nacionalna manjina je na vlasti u većini, a naši nemaju nikakva prava, pod terorom sad žive četnika Šešelja [[Upadica: Vrijeme, vrijeme.]] /nerazumljivo/… itd., itd [[Upadica: Gospodin Bulj, pa sloboda svijeta, ali vrijeme.]] pozivam svi da se udruže ovo oko ovoga pitanja. Hvala lijepo.
Vrijeme je isteklo. I sada je na redu gospodin Božo Ljubić ispred Kluba zastupnika HDZ-a isto završno. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, gospodine državni tajniče sa suradnicima. Dakle, iz ovoga izvješća i rasprave mislim skoro svih zastupnika ovdje razvidno je zapravo da se Središnji državni ured profilirao kao istinski središnje koordinirajuće tijelo Vlade RH na potpori dakle Hrvatima izvan RH. Ovdje ću svoju raspravu započeti zapravo u završnom rečenicom ili sintagmom kolege Bulja, trebao da se svi udružimo na ovom pitanju jer zapravo radi se o 3,5 miliona naših sunarodnjaka izvan RH, dakle radi se o još jednoj ovaj Hrvatskoj. Zato ja istinski mogu biti zadovoljan ipak s današnjim raspravama iako su one ponekad dakle imale, poprimale karakter dakle stranačke promocije, što je sasvim normalno, ali zajedničko svima je dakle briga za sve komponente hrvatskog naroda izvan RH uključujući dakle hrvatsku dijasporu, Hrvate u BiH kao konstitutivan narod i hrvatske manjine u 12 zemalja Europe. Ono što bih htio reći ovdje, smatram da u ovom momentu zapravo kad govorimo o odnosu hrvatske politike prema ovom pitanju zapravo možemo izraziti samo zadovoljstvo da hrvatska politika, generalno, dakle u RH i nadam se da bi to trebalo biti i biti će sigurno stajalište dakle i oporbe i vlasti, dakle podržava tu strategiju i taj zakon koji je ovdje donesen konsenzusom jer se kažem radi o pitanjima koja dugoročno zapravo su zalog i same opstojnosti RH u budućnost, ne samo dakle njezine gospodarske i političke već i njene demografske dakle budućnosti. Ono što bih htio reći također glede pitanja BiH, ja sam malo prije u svojoj raspravi pojedinačnoj da tako kažem natuknuo, jer nisam imao vremena to elaborirati, dakle ako BiH danas igraju vrlo da tako kažem važne i za Hrvatsku zabrinjavajuće geostrateške igre. Cilj tih igara je zapravo koje su podržane od određenih elita u samoj BiH odmaknuti Hrvatsku od BiH i na taj način spriječiti Hrvatsku da ostvari i svoje državne ali i nacionalne interese podupirući dakle subjektivitet hrvatskog naroda u BiH. Evo to sam samo ilustrirao kroz tri odluke predsjedništva na dvije sjednice zapravo koje su se ticale Hrvata i RH odnosno koje su bile protiv. Ono što ovdje također želim istači a spomenuto je u par navrata, dakle ovo nije jedina prilika kada se govori o Hrvatima izvan RH, pogotovo kada se govori o Hrvatima u BiH. Prošle godine smo osvojili deklaraciju, ali ovdje nitko nije spomenuo dakle jednu od najbitnijih točaka te deklaracije o njenim zaključcima da se obvezuje da tako kažem hrvatska Vlada, odnosno Ministarstvo vanjskih poslova da najmanje jedanput godišnje izvještava Hrvatski sabor o realizaciji zaključaka iz ove deklaracije. Prema tome, u ovoj godini treba očekivati izvješće, dakle Vlade, odnosno Ministarstva vanjskih poslova i ponovno ćemo imati prilike da otvorimo raspravu pa i o ovim pitanjima koje su pojedine kolege ovdje elaborirali koji se tiču i ostvarivanja prava glasovanja. Dakle zašto mi nismo stavili fokus u samoj deklaraciji na elektronsko i dopisno glasovanje kada su Hrvati u, u pitanju Hrvata u BiH? Pa zato što se to tiče svih Hrvata, možda ponajmanje Hrvata u BiH jer 4 konzulata i 1 veleposlanstvo mogu puno lakše ostvariti svoje biračko pravo nego Hrvati, ne znam ni ja Oceanijama, Australija, Amerikama ili zemljama Europe ali u svakom slučaju to pitanje imamo važno na dnevnom redu. I sam premijer je dakle u ime parlamentarne većine kao predsjednik HDZ-a je ovdje već davno rekao da ćemo se za to zalagati i da ćemo donijeti odgovarajuće propise. Dakle što se tiče nekih stvari koje se tiču da tako kažem sektorskih pitanja kao što je stipendiranje studenata, liječenje itd., itd., zapravo cilj RH je pomoći Hrvatima u BiH da ostvare konstitutivnost i jednakopravnost u punoj mjeri kako to Ustav jamči pa će onda Hrvati biti u stanju sami realizirati svoje potrebe i znanstvene i zdravstvene i obrazovne itd., itd. i to treba biti krajnji cilj dakle pomoći RH na tom pitanju. Dakle ja još jedanput izražavam zadovoljstvo evo i ovom raspravom i naravno odam još jedanput priznanje središnjem državnom uredu dakle na njihovom radu a naravno koje se reflektiralo i u ovom izvješću. Hvala lijepa.
Hvala i vama. I sad na kraju predlagatelj, gospodin Milas će govoriti završno.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažene zastupnice i zastupnici. Doista neću dugo držati vam pažnju ali evo imam potrebu prije nego vam zahvalim za sudjelovanje u raspravi o ovoj prevažnoj temi, htio bih reći nekoliko riječi, dakle bez obzira što mi ne pripadamo svi istoj stranačkoj obitelji, dapače, vrlo smo podijeljeni i u tome, držim da smijem reći ono što mislim i smijem biti iskren prema vama s dubokim poštovanjem svakog od vas kroz njegov izbor, dakle narod vas je tu izabrao i to treba poštovati ali mene ova današnja naša rasprava iskreno žalosti ponajprije zbog vizualnog efekta, dakle ova sabornica je doista prazna kada govorimo o onome u što se svi kunemo da nam je najvažnije, da nam je ustavna obveza, da nam je dužnost, ja bih rekao prije svega ljudska obveza kao pripadnika istog naroda prema Hrvatima u BiH. Ali kako je rekao g. Zekanović a ja sam to napomenuo, prema svim Hrvatima koji moraju biti, moraju se osjećati kao dio nedjeljivog hrvatskog nacionalnog bića bez obzira gdje žive. Ja ovdje nisam nastupio kao član HDZ-a nego kao čelnik Središnjeg državnog Ureda za Hrvate izvan RH. I drago mi je i zbog kritika, zahvaljujem i na pohvalama radu Ureda, ali za sve ono što Ured radi, odnosno što provodi, držim odgovorne sve vas i sve institucije u RH i iznad svega ako treba biti Ured, dapače. Žalosno je što primjećujem da pojedinci koji ovdje već sjede 3 godine niti znaju da recimo Hrvati u Sloveniji nemaju status nacionalne manjine, mislim, saborski su zastupnici, što Hrvate izvan RH nazivaju emigrantima. Komunisti su zvali Hrvate emigrantima, to su hrvatski iseljenici, dakle to je nekad bilo a ja se nadam da danas svi znamo tko živi kao pripadnik hrvatskog naroda izvan granica RH. Sigurno da je u fokusu najviše BiH. BiH u kojoj živi hrvatski narod je i prirodno i geografski i u svakom pogledu prevažna za RH, a i mi smo važni BiH i drago mi je što je g. Lovrinović, ja sam namjerno spomenuo da je bio dekan jer sam znao šta je radio, da je bio na mostarskom sveučilištu itd., dakle, kad govorimo o tome, moraju sve strukture društva i zato sam i spominjao sporazume sa hrvatskim sveučilištima, dakle, do jedno hrvatsko sveučilište, al nije važan sporazum, važno je ono što se događa iza sporazuma, raspisane su kvote, posebne kvote za hrvatsku nacionalnu manjinu, za hrvatsko iseljeništvo, pokreću se upravo na Ekonomskom fakultetu novi studijski programi, dakle, Masters leadership, gdje očekujemo da ćemo i na taj način privuć i hrvatsko iseljeništvo i hrvatsku mladost, pa ako dođu Bogu hvala, njihov ostanak ili povratak ili bilo što drugo, veza s RH može biti upravo ono što nam treba. Nije danas dovoljno, niti možemo pozivat Hrvate da se vrate, na njima treba omogućiti da se, da uopće dođu u RH, da traže vezu kakvu žele imat sa svojom pradomovinom ili domovinom i da potegnemo u njima želju da u toj RH, da je osjete. Ono o čemu svi malo govorimo, ja mrzim riječ „potencijale“, a to sam primijetio da Hrvati izvan RH uopće ne vole kada ih spominjemo kao potencijal. Dakle, mi ne govorimo o našoj zemlji, ne govorimo o sigurnosti RH, uzimamo to zdravo za gotovo, a po meni to je, pa prvi brend koji RH ima, a to znam po tome što nam već stotine mladih Hrvata, potomaka iz Južne i Latinske Amerike, dolazi na sveučilišne tečajeve hrvatskog jezika, gdje najveća većina njih traži državljanstvo i vjerujte ostaje radit u RH i ono što oni vide u RH, mi smo to nažalost davno zaboravili, to uzimamo zdravo za gotovo i to jednostavno ne primjećujemo. Odnos prema BiH, sad moram govorit o ovoj Vladi jer njoj pripadam i te 2,5.g.-3 koliko sam, radim svoj posao kroz ovu Vladu, svi znate da je prvi službeni put nakon inauguriranja ove Vlade bio upravo u BiH, ne želim ponavljati koliko je puta premijer tamo išao, da li kako velite zbog slikanja ili zbog nekih drugih stvari, ako, treba reć na koncu i zbog ohrabrenja ljudi koji tamo žive, dakle, to po meni već daje i simbolizira koliko smo senzibilizirani, koliko smo privrženi hrvatskom narodu u BiH i koliko pokušavamo, ovo što ste vi g. Bulj govorili, koliko pokušavamo učinit nešto da taj narod tamo ostane, pogotovo mladi, nije nam cilj dovesti Hrvate BiH u RH, doduše, bolje nego da idu u Njemačku, ali to ne smije bit cilj. Isto tako hrvatsku manjinu, nije nam cilj dovest Hrvate iz Srbije u RH, ali im treba omogućiti i treba im dat priliku, treba s njima surađivat, dakle, ovo nije njima pomoć, ovo je suradnja s Hrvatima iz BiH sa hrvatskom nacionalnom manjinom, s hrvatskim iseljeništvom i na taj način to treba promatrat. I mislim da u ovakvim temama, doista iskreno to govorim, priču o HDZ-u, SDP-u, MOST-u, Promijenit ćemo Hrvatsku ili tako dalje ili suverenistima, pa što su svi ljudi koji su branili RH, a ne pripadaju suverenistima, što su oni? Što je Miro Bulj, pa i moja malenkost? Ako nismo pokazali da želimo suverenu RH na najbolji i najteži način, pa onda ne znam kako to treba pokazati. Dakle, pokušajmo doista, vjerujem da neki od tih ljudi, u stvari puno njih gleda i ovo danas i kroz naš odnos, kroz sve ovo o čemu smo govorili odnosno što smo pokazali, mislim da će doć do nekih zaključaka koji možda neće biti sjajni za RH. Dakle, pozivam vas još jednom da zaista pokušamo nać koncensus u svemu onome, zanemarimo tu političku borbu, govorimo o njihovoj mogućnosti, oni imaju pravo glasa, pravo izbora, a u mogućnosti su nešto drugo i sada kad bi vam rekao da je upravo predsjednik Plenković rekao da se to treba mijenjat jel pravo ne znači i mogućnost i to je istina, treba, al vi najbolje znate na koji način, al doći ćemo i do toga, promijenit ćemo i to. Spomenut ću još da smo pri donošenju promjena Zakona o državljanstvu, zakona koji se 20 i nešto godina nije mijenjao, koji će omogućit upravo tim ljudima onu prvu, osnovnu, temeljnu vezu, pravnu sa svojom domovinom, iz nje proizilazi sve drugo i trebamo te ljude poticat svim drugim da uzmu hrvatsko državljanstvo, pa makar školovali se sutra, ali se vratili tamo odakle su i došli, neka budu Hrvati i to je vrijedno. Sjetimo se kako bi nama bilo da ih nije bilo 90., 91., tamo gdje su živjeli. Na kraju, želim svima zahvaliti na pažnji, na konstitutivnoj raspravi, na svemu što će doprinijeti da ova cijela priča suradnje sa našim ljudima koji žive izvan granica RH, bude što konstruktivnija, bude što bolja, bude što čvršća i da bude na dobrobit i njih i RH. Hvala vam lijepo.
Nekoliko replika, prvu repliku je tražio g. Ćelić.
Hvala g. potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče sa suradnicima, želim izraziti zahvalnost za sve ono što radite preko Središnjeg državnog ureda za Hrvate izvan RH. Ovdje ću spomenut jednu malu zajednicu Hrvata na Kosovu gdje zahvaljujući Središnjem državnom uredu onaj mali dio u Letnici, dobiva svaki dan topli obrok, tamo je ostalo još par stotina Hrvata i vas molim, to sam tražio i kroz pitanje ministrice obrazovanja Blaženki Divjak, dakle, da se pokrene, tamo ima oko 30-tak osoba koje idu u osnovnu školu do 8. razreda, da se osigura nastava hrvatskog jezika za tu malu zajednicu na Kosovu, vjerujem da će bit neka mlada osoba iz RH koja je tek završila fakultet ili neka osoba koja je otišla u mirovinu i koja će bit zainteresirana da drži nastavu hrvatskog jezika toj djeci i mislim da oni to zaslužuju. Hvala.
Drugu repliku je tražio g. Stier.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, evo ja bih želio podcrtati nešto što ste i vi u ovom, u ovoj završnoj riječ istaknuli, a to je važnost otvaranja Croatikuma odnosno tečajeva i svih kapaciteta koje imamo u akademskoj zajednici u Hrvatskoj za djecu naših iseljenika, pogotovo iz Južne Amerike. Osim što je to jedan kontakt sa domovinom tu se doista otvaraju novi putevi, mnogi i ne samo da traže državljanstvo nego i ostanu živjeti u RH, a to nama treba. U tom kontekstu isto tako i pažnju koju ste posvetili situaciji u Venezueli i s našom zajednicom tamo, to je nešto što bih opet ovdje ponovio, o tome smo pričali više puta u ovome domu i mislim da ne smijemo zaboraviti te naše Hrvate u Venezueli pogotovo sada kada su u potrebi. Hvala vam.
Odgovor gospodina Milasa.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Uvaženi zastupniče Stier, točno Croaticum kao tečaj, dakle sveučilišni tečaj koji se provodi u Zagrebu, u Splitu, u Rijeci i uskoro i u Osijeku dakle, doista poprima ne samo značaj kroz to što će ti mladi ljudi naučiti hrvatski jezik, on je nešto šire postavo. Dakle, on dobiva i onu dimenziju gdje možemo razgovarati i o demografskim mjerama. I na putu smo u razgovoru, dakle traženju rješenja za koje mislim da će biti da ti mladi ljudi dobiju i posao i pri tom uče i hrvatski jezik. I dakle sve ono da vide Hrvatsku u njenoj punini da znaju njenu povijest, ali i sadašnjost pa i izazove koji su pred Hrvatskom kako bi je doista mogli sagledati u njenoj cjelovitosti i tada vjerujem da će još više njih odlučiti, dakle ne samo uzeti državljanstvo nego ostati, ostati i živjeti u Hrvatskoj. I kratko o Venezueli, dakle upravo to može biti jedno od rješenja za zajednicu u Venezueli, a i [[Upadica: Vrijeme.]] druga postoje o kojima razgovaramo i kojima ćemo vam iznijeti, iznijeti sveo ono što budemo spoznali kada dođe vrijeme. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Gospodin Bulj.
Hvala lijepo. Za sve ono šta je ured napravio, pa i oni koraci koje sam upozoravao triba pohvaliti. To je i dopisništvo HTV-a, kanal, jezik nije bio na hrvatskom nisu imali mogućnosti čuti vijesti, to triba …/nerazumljivo/… Međutim, ono što ured radi, ponavljam nije dovoljno iz onoga što proizlazi iz Ustava, jer je hrvatski narod matična …/nerazumljivo/… i Hrvatska, a i BiH. On je konstutivan narod, mi nedovoljno činimo, nedovoljno. Ja ću pohvaliti što je, vi govorite Plenković je otišao doli sadašnji premijer, otišao je i Zoran Milanović, ne tribam se ja slagat ni s jednim ni s drugim. Otišao je u Mostar kad je bio problem. Budimo realni triba pohvaliti sve šta je dobro, međutim nedovoljno, to područje izumire, to je strateški interes opstanak ljudi na tim područjima. Previše su ti ljudi iz tih krajeva dali krvarine i za slobodu Bosne i Hrvatske. Premalo je ovo uvaženi tajniče, premalo [[Upadica: Vrijeme.]] i to triba ovaj parlament donijet zaključkom, premalo.
Želite odgovoriti?
Hvala lijepo potpredsjedniče. Gospodine Bulj slažem se, slažem se da je premalo, slažem se da bi trebalo više i ponovit ću nije floskula, ne zbog ustavne obveze, to su pripadnici hrvatskog naroda. Dakle, njih trebamo gledat isto kao što gledamo jedan drugoga, kao što gledamo svoje susjede tamo gdje živimo i sigurno da i vi kao ovaj visoki dom, dakle Hrvatski sabor možete pomoći u tome. Isto tako možete kako smo donijeli deklaraciju o statusu i položaju Hrvata u BiH, možemo donijeti ovdje i tražiti neka druga rješenja koja će doprinijeti tom. Dakle, ja se slažem da mi kao ured kao koordinacijsko tijelo u RH moramo davati inicijative, udarati tempo i smjer, ali nećemo odbiti ni pomoć koja će biti konstruktivna i koja će doprinijeti što boljem položaju odnosno ovome kako ste rekli, a ja to isto često volim reći, opstanku Hrvata, opstanku Hrvata u BiH. A šta Hrvati kažu, evo za kraj, pokazujem vam ovu knjigu, dakle Hrvati u Vojvodini koju izdaje Matica Hrvatska u Stolcu, za Stolačkog proljeća, dakle [[Upadica: Hvala.]] i ta veza je potrebna i tu treba graditi [[Upadica: Hvala lijepa.]] sve ono što se zove Hrvatska, hrvatsko zajedništvo. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin Maras.
Hvala lijepa. Ja ću se složiti da novac koji evo i kolega Bulj govori nije ogroman odnosno da bi se moglo izdvajati i više, ali treba puno više i smisla i koncepcije i logike. Znači mi iz ovih izvještaja ne vidimo koncepciju odnosno da li bi 40 miliona značilo puno više i puno konkretnije osim u materijalnom iznosu. Možemo mi kolega Bulj izdvojiti i 200 miliona kuna, ali ako će se dijeliti po babi i stričevima po HDZ-ovisim kriterijima ona od toga neće biti previše koristi. Znači, ja bih htio da mene uvjeri ovdje predstojnik ureda, da to ima neke logike. Znači da mi ne pokazuje knjige iz Slovačke, nego da mi pokaže koliko je tamo djece u Slovačkoj naših, naše populacije, koji su rođeni, koji ne znaju hrvatski [[Upadica: Hvala gospodin Maras.]] naučilo hrvatski jezik, to je nešto što mene zanima [[Upadica: Hvala.]] ili primjerice u nekim drugim zemljama. Hvala lijepo.
Odgovor gospodin Milas.
Evo, kratko, kratko za kraj, hvala gospodine Maras, gledajte lijepo ste rekli nije sve u novcu i treba to tako promatrati. Dakle, to ponavljam, nije to pomoć to je suradnja na onome što Hrvati u BiH drže da im je potrebno i ne želim vam ponavljati, ne želim vas s time jednostavno puniti, dakle reko sam u početku koliko je objekata zatvoreno samo ove godine, dakle od, nećete reći da bolnica Novoj Bili nije potrebna Središnjoj Bosni, zatvoren je 6 blok, škola u Grudama gdje broj prvašića strahovito raste, Bogu hvala isto tako raste u Posušju, u Posavini ljudi nemaju vodovod u Odžaku, dakle to su sve projekti koji se rade u suradnji s njima koji ima pomažu ovome što govori Bulj, opstanku i životu tamo dostojnog čovjeka. Dakle, s nekim civilizacijskim uvjetima koji će doista doprinijeti tome da oni ostanu na tom području. A nastava hrvatskog jezika, škole itd. koje se provodi [[Upadica: Hvala.]] Hvala lijepo.
Imat ćete još jednu priliku dovršiti. Gospodin Raguž je zadnji, zadnju repliku ima.
Državni tajniče, opravdano ste naglasili kako je potrebno težiti konsenzusu u Hrvatskom saboru kako bi Vlada RH odnosno RH mogla na bolji način pomoći Hrvatima izvan Hrvatske, posebice Hrvatima u BiH. Kako god sada bile prilike u Hrvatskom saboru, ja vjerujem da mi idemo u dobrom smjeru iz razloga što se sve više-manje može čuti kako smo danas čuli kako RH nije ništa napravila za Hrvate Središnje Bosne. A upravo i kako ste vi kazali RH je pomogla Hrvate Središnje Bosne da opstanu, Bijelim putem, Novom Bilom a i odbijanjem predsjednika Tuđmana da prihvati ponudu Alije Izetbegovića da uzme Hercegovinu a ostavi njemu Središnju Bosnu.
Odgovor gospodin Milas.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Zastupniče Raguž, točno tako još jednom pokažimo im zajedništvo kakvo tražimo od njih. Dakle ono što je dobro nemojmo karakterizirati kroz stranku, kroz politiku, kroz osobu, to gledajmo zaista onako kako je, a ono što ne valja recimo da ne valja ali opet ne spominjimo stranku, recimo tako kako je. Nemojte političke poene uzimati na Hrvatima izvan RH, lijepo vas molim. Hvala svima.
Zaključujem raspravu i glasovati ćemo kada se steknu uvjeti. Kolega Hajdaš Dončić će nastaviti.
Godišnje izvješće o provedbi Strategije i Zakona o odnosima RH s Hrvatima izvan RH za 2017. godinu. Podnositelj je Središnji državni ured za Hrvate izvan RH. Sukladno prijedlogu matičnog radnog tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Prihvaća se Godišnje izvješće o provedbi Strategije i Zakona o odnosima RH s Hrvatima izvan RH za 2017. godinu. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 98 za i 7 suzdržanih donijet zaključak kako ga je predložilo matično saborsko radno tijelo.
Sljedeća točka dnevnog reda je: - Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poštanskim uslugama, prvo čitanje, P.Z.E. br. 640; Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom rasprave, kolega Bulj, molim vas, hvala. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu. Kolege molim vas. Želi li predsjednik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? S nama je gospodin Tomislav Mihotić, državni tajnik u Ministarstvu mora, prometa i infrastrukture. Izvolite kolega, zapravo gospodin Mihotić.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, saborski zastupnici. Važeći zakon o poštanskim uslugama donesen je 2012. te je u proteklom razdoblju mijenjan i dopunjavan 2 puta, 2013. i 2015. godine. Ponajprije zbog potrebe usklađivanja sa mjerodavnom pravnom stečevinom EU u području poštanskih usluga. Ovim se zakonom predlažu treće Izmjene i dopune Zakona o poštanskim uslugama kojima će se urediti pravni okvir za djelotvornu izravnu primjenu u domaćem pravnom poretku Uredbe EU 2018/644 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. travnja 2018. o uslugama prekogranične dostave paketa. Temeljna pitanja koja se uređuju ovim zakonom. Ovim će se zakonom osigurati provedba Uredbe o uslugama prekogranične dostave paketa na način da se propisuje sljedeće: regulatorni nadzor u vezi sa uslugama dostave paketa, transparentnost cijena i ocjenjivanje cijena za određene usluge prekogranične dostave paketa kako bi se utvrdile one cijene koje su neopravdano visoke, informacije za potrošače koje trgovci stavljaju na raspolaganje a odnose se na usluge prekogranične dostave pakete, određivanje Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti tijelom nadležnim za provedbu navedene uredbe i odredbe o inspekcijskom nadzoru i prekršajne odredbe za nepostupanje u skladu sa pravilima iz navedene uredbe. Ciljevi koji se postižu donošenjem ovog zakona. Donošenjem ovog zakona potaknuti će se unapređenje usluga prekogranične dostave paketa te osigurati domaćim potrošačima i poduzetnicima iskorištavanje svih prednosti jedinstvenog europskog tržišta. Utvrđivanjem pravnog okvira za djelotvorniji i regulatorni nadzor tržišta dostave paketa i regulaciju usluga prekogranične dostave paketa. Također ovim će se zakonom omogućiti poticanje tržišnog natjecanja te povećati transparentnost cijena u cilju smanjenja neopravdanih razlika u cijenama prekogranične dostave paketa koje plaćaju građani te mala i srednja poduzeća osobito u udaljenim i rijetko naseljenim područjima. Te u konačnici smanjenje razine cijena što će omogućiti jednostavniju i pouzdaniju prekograničnu dostavu, kupnju i prodaju robe i internetskih usluga, bolju zaštitu domaćih potrošača te nastavak trenda rasta paketnih pošiljki elektroničke trgovine u RH odnosno rasta domaćeg gospodarstva u cjelini. Slijedom navedenoga Vlada RH predlaže Hrvatskom saboru da raspravi i prihvati Prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o poštanskim uslugama u prvom čitanju. Zahvaljujem.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Kolegica Jelkovac, kolega Ćosić? Ako ne, otvaram raspravu. Ako ne, otvaram raspravu. Prvi je u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista kolega Panenić koji dijeli raspravu sa kolegom Buljem. Izvolite kolega Panenić.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovane predstavnice ministarstva, cijenjene kolegice i kolege. Naravno da ovdje usvajamo zapravo jednu izmjenu koja bi trebala zapravo ujednačiti cijene usluga gdje god da bismo bili. Međutim, unatoč tome što je napomenuto da bi svi imali univerzalnu cijenu, ono što moramo napomenuti nije svagdje usluga identična, čak nema niti namjere da ta usluga bude ista jer Hrvatske pošte one ne zastupaju to pravilo. Hrvatske pošte povode se isključivo za ekonomskim pravilima zarade i brojni poštanski uredi se zatvaraju. Ja vjerujem da ovdje nema niti jednog zastupnika koji nije negdje naišao upravo na tu problematiku da poštanski ured je zatvoren radi toga što nema korisnika. Onda nam se događa da netko zatvori poštanski ured, netko zatvori područnu školu, netko će zatvoriti sve ostalo, prema tome, što se šalje poruka našim stanovnicima? U onome najmanjem mjestu koje ima, gdje jedina nada će biti kroz takve usluge, gdje su zatvorene već i trgovine, gdje možemo pretpostaviti da privatne tvrtke imaju svoj interes, ne možemo ih natjerati, ali ovdje gdje se radi o državnim tvrtkama, gdje se radi o uslugama koje trebaju biti univerzalno dostupne, ne samo univerzalno da imaju cijenu, mi postupamo kao da smo privatna država. Svatko želi smanjiti svoj gubitak i ja ga mogu razumjet, ali aj mi recite tko će u Hrvatskim poštama odgovarati za gubitak ljudi? Tko će u Ministarstvu obrazovanja odgovarati za nestanak obitelji koji nemaju gdje poslati svoje dijete? Tu temu mi trebamo otvoriti, tu nema direktive, to je ono što snosimo mi odgovornost, gdje ova država mora smoć snage, ne može nam se pojaviti da, samo se pojavi obavijest “ukinuti poštanski uredi“, privremeno ukinuti, što znači „privremeno“, ja sam privremeno zastupnik u HS jel mi je mandat točno određen, slijedeće godine će isteć, da li će mi biti produženo, ovisi o glasačima. Ako netko kaže u poštama da je privremeno zatvorio određeni ured, očekujem da znamo i do kada je to, što se događa, jel se to renoviraju uredi, pa će biti moderni sa boljom uslugom ili jednostavno ljepše zvuči, pa ćemo to zatvorit. Ono što najviše me povrijedi, a to je, evo i kod mene se dogodilo, netko je promijenio broj pošte, jednostavno nismo više 32243, postali smo 32242, nitko nije obavijestio stanovništvo, niti jedna jedina obavijest, nego to se dogodilo, to se događa i mi to samo trebamo prihvatiti. Poštar koji je bio u jednom poštanskom uredu, primao poštu, on sada na motoru i tijekom ove zime treba otputovati 15-tak km da bi preuzeo tu poštu, čovjeka smrzavate, smrzavate čovjeka koji treba dostavljat tu poštu i onda govorimo o ravnopravnosti, ujednačenosti cijena, ali stvarno za to nema potrebe ako do poštanskog ureda morate proć kilometre ukoliko poštanski djelatnik kad vas ne nađe, a treba nešto dostavit, samo ubaci obavijest „dođite po vaš paket u poštanski ured“. Tko će tu cijenu platit? Tko plaća taj prijevoz koji treba onaj korisnik usluge otić? Nije to prošetati unutar mjesta do poštanskog ureda, to znači kilometre i kilometre otić da bi se nešto podiglo, o čemu ne postoji čak ni naznaka što bi moglo biti i to vam se događa, to se događa tamo, kolko god da vi razmatrali samo financijski nešto, mi govorimo o tome da imat ćete degradaciju svih usluga ako na taj način budete nastavili postupati i donositi zakone, ne provoditi politike koje bi trebale biti, ja ću reć, to su i demografske politike, da se vode i putem državnih tvrtki kao Hrvatska pošta što je, onda ćemo imati za rezultat da će nas propitivati, u ovome mandatu kad bi sada, evo kolega Bulj će bit iza mene, pa ću ga zamoliti da pogleda koji su to na njegovom području zatvoreni poštanski uredi da ih nabroji, da vidimo gdje je to sve zatvoreno, dal je to politika koju vodi Vlada koja polaže nadu u povratak stanovništva, koja su bili ratom razrušena, koja se bori protiv iseljavanja, koja, evo sad smo imali državnoga tajnika koji je govorio o odnosu, potporama, radu sa hrvatskim iseljeništvom, bojim se da sve ovo što radimo ovdje sa našim politikama, samo njemu dodaje više posla i jednog dana nećemo imat državnog tajnika za iseljene Hrvate ili Hrvate u drugim državama, imat ćemo ministra, jel on će biti nadležan za puno više Hrvata nego i jedan jedini ministar koji u RH drži neki drugi resor, to vam se događa na svim područjima i mi umjesto da osiguramo osnovne uvjete da nam ljudi dođu, da školuju svoju djecu, da imaju brze internetske veze, da imaju dostupnost poštanskih usluga, da imaju sve ono što čini zapravo kvalitetu današnjega modernog čovjeka radi čega i odlaze ne samo u neke veće sredine, ne samo u Zagreb, nego odlaze i u inozemstvo, to oni pokazuju i vjerujte mi da nitko, ama baš nitko nije posebno zainteresiran, kako ćemo mi ovdje raspravljati o ideološkim pitanjima ako on ne može ostvariti svoje osnovne ljudske potrebe i zato nam i šalju poruku, jednostavno, nismo zainteresirani za ovu politiku , ta politika ne rješava naše probleme i upravo vladajući, HDZ trebaju se upitati prvo, zašto u jednoj Irskoj gdje je preko 20 000 hrvatskih građana, kad su bili izbori, nitko nije izašao praktično na glasanje. Zašto je HDZ dobio samo jedan glas tamo od ono malo što je izašlo? To su pitanja koja trebamo voditi, ako smo proklamirali da ćemo povećanjem iznosa sredstava potaknut ljude na, da iziđu na izbore, možda bi bolje bilo da smo tada ta sredstva preusmjerili Hrvatskim poštama, subvencionirali rad upravo ovih poštanskih ureda, više bismo pomogli hrvatskom čovjeku, nego što smo omogućavajući kampanju koja će imati veće troškove i nije čudo da ovdje nekada stvarno govoreći iz srca, pokušavam napomenuti koja je to težina jel svatko ima svoj opravdan razlog i taj direktor pošta želi prikazati pozitivan rezultat i onaj direktor škole želi reći da može preživjeti, da može osigurati nastavni kadar pa mu je ukinuti. Svi imaju neki opravdani interes jedino nitko ne pita koji je interes onoga čovjeka koji tamo treba živjeti jer on će ostati jednog dana u pustinji, hrvatskoj pustinji na salašima poljoprivrednim dobrima na kojima će vjerojatno hrvatski seljaci dolaziti iz gradova u kojima će živjeti da bi dnevno obavljali radne zadatke a ta područja upravo su ona područja danas kad nas pregaze brojni imigranti koji idu, tko će njih primijetiti, zaustaviti ili bilo što postupiti kada nema ljudi, ako nema hrvatskog čovjeka tamo tko će se uopće boriti da štiti hrvatsku granicu. Da li će avioni koji nadlijeću riješiti probleme sigurnosti? Neće bez onoga stanovnika koji je stvarno tamo neće se dogoditi. Evo zamoliti ću kolegu Bulja da nastavi. Hvala.
Izvolite kolega Bulj.
Hvala lijepo predsjedavajući, kolegice i kolege, uvaženi tajniče. Tržište je vrlo bitno i treba pošta biti uređena, međutim u jednoj socijalnoj državi gdje dvije trećine Hrvatske su ispražnjene, gdje su pošte i poštanski uredi u biti jedini način gdje se ljudi druže i u biti demografska i ona mjera jer tu netko mora i raditi a uostalom tu je nekakva i tradicija i nekakva institucija tih manjih mjesta koja su ionako zaboravljena, koja pomalo gube sve te atribute koje su imali nekakve institucije manje kao što su škole, domovi zdravlja, ispostave određene u ovome slučaju su izgubili i brojne pošte. Evo ja sad samo kad pogledam znam da te direktive kažu da mora biti tržište takvo kakvo je, EU mora imati sve iste kriterije, međutim mi imamo kao Parlament obavezu na određenim područjima sačuvati određene poštanske urede. Mi imamo obavezu, meni je nezamislivo da svi koji se pozivamo na simbol otpora u domovinskom ratu a to je Kijevo koje je i opjevano i koje je bila velika žrtva nažalost, to je doživio egzodus i obnovljena je pošta, zgrada pošte međutim 28.1. ... [[Govornik se ne razumije.]] bez obzira što je obnovljena pošta uloženo je, ona postoji kao zgrada trenutno taj poštanski ured, kako ono kažu privremeno je zatvoren, poštanski ured u Kijevu. A od Kijeva do Knina vam ima nekih 30-ak km nema 30-ak ali recimo 15-ak, 20 km i sad ti ljudi koji su ostali a vrlo malo ljudi je ostalo, vrlo malo ima prvašića, drugašića, doslovno, ured se gasi i škole i vi ste sada ugasili ured. Imamo brojna, ja ću sada neka nabrojiti, znači 27 se zatvorili manjih poštanskih ureda. O tome država mora na tome području skrbiti, to je sve što imaju ta mjesta. I to je demografska mjera. Taj poštar u tome selu je demografska mjera, njega država treba subvencionirati da opstane. To mjesto je mjesto života gdje se ljudi kolaju, gledaju je li došla pošta od njihovih, šta imaju preuzeti a na ovaj način strašno lošu poruku šaljete da je tržište najbitnije. Da, tržište je vrlo bitno gdje je konkurencija ravnopravna gdje imamo, međutim ovdje nitko ne želi da dođe osim ako država digne ruke sa tih područja. I ugasiti poštu na ovim područjima. Evo ja sam ... [[Govornik se ne razumije.]] u Dalmaciji, evo na Korčuli, tu je kolega Bačić, dvije su se ugasile pošte da bi se spojilo sa Korčulom. Gledam dolje Rogotin Staševici Mliništa kod Metkovića, to je sve ugašeno. Gledam ovamo gore, idem prema Cetinskoj Krajini, ugašen recimo Han, stoljetni prijelaz bio prema BiH, tamo iz Dalmacije još iz Venecije, ugašena pošta. Ja ne znam zbog čega je to politika ove Vlade i svih Vlada a poglavito ove koje je sad ugasila pošte. Rekao sam, ima oko Knina gledam, gledam, vidim da je nacionalna manjina na vlasti, nacionalna manjina je u ovome trenutku u Hrvatskoj većina. Ne mogu shvatiti da u prostorima odakle dolazi Milorad Pupovac se gase poštanski uredi a kao velikog borca za zaštitu nacionalnih manjina, kao vaš većinski partner uvaženi tajniče. Je li vam se možda on usprotivio da se to ne radi na tome području ili je dovoljno biti etno biznismen? Evo ja se protiv da na tome području se gase pošte odakle dolazi i Milorad Pupovac, gdje ja živim. Pa morate, mislim država mora nekakve simbole koji, mislim to su i ljudima najznačajnije stvari. Ja sam počeo pričati o Kijevu i tu se neću zaustaviti, ja ne znam ima li dva ili tri osnovnoškolca samo. Ali isključivo zbog ponašanja države, isključivo i županije koja poslušnički decentralizirana sredstva ne usmjerava gdje treba usmjeravati. To govorim i o Zagori zbog toga šta, naravno kad mi govorimo o Zagori pozitivno i kad želimo nešto afirmativno davati prijedloge određene onda kažu bolje da vas Zagora nije rodila, ali gospodin Mihotić zna, on vuče dijelom i određene korijene iz tog područja. Pa uzmite kolega Mihotić vi i ja, biti ću ja s vama bez obzira što tko kazao pa ćemo obići, pa ćete vidjeti poštu u Kijevu, simbolu otpora Hrvatske, ... [[Govornik se ne razumije.]] pa ćete vidjeti ugašena pošta, privremeno. Šta to znači privremeno ugasiti poštu u Kijevu, na Hanu i svim ovim mjestima a da ne govorimo u Gorskom Kotaru, onda taj kolega Klarić, njegova je to tamo županija, on je dole malo bliže, ali njegova županija, oko Novalje dolje, sve pošte ste ugasili u manjim mjestima. Za ta mjesta pošta znači život, sve se oko te pošte vrti. I država na tim nerazvijenim područjima jednostavno mora sve napraviti da opstane, bez obzira što ona nije komercijalna ali je bitna za opstanak ljudi na tome području. Jedna od tih kapi u nizu u tome mozaiku. I zato još jednom pozivam, nemojmo se samo pozivati na direktive koje prepisivamo u zakonodavstvo, mi, EU, mi imamo svoje posebnosti, 2/3 Hrvatske koje su iseljene i koje je prazan teritorij. Bilo kakvo gašenje određenih institucija, pošta u tim mjestima koja su udaljena od središnjih mjesta je udarac u daljnju devastaciju tih područja što se tiče demografije. Evo, to je ono moje ključno slijedeće. Hvala lijepo.
Hvala. Nastavljamo s raspravom u ime kluba zastupnika, slijedeći je kolega Tomislav Klarić u ime Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite gospodine Klarić.
Kolegice i kolege zastupnici, pripremili smo raspravu u pisanom obliku, međutim malo ću se osvrnut na ono što smo maloprije čule. Dakle, naše generacije većina nas ovdje sjećamo se dobro tih lijepih vremena kad je svako naše malo mjesto imalo poštanski ured, poštanski broj, kad su ste u okupljali, nalazili ljudi i kad smo na neki način taj poštanski broj bio identitet toga našega mjesta. Međutim, dok sam slušao prethodnu raspravu ispred mene je bio mobitel, 2000. godine moj prvi mobitel je imao onu antenu smo razvlačili imao je onaj kotačić sa strane za pojačavanje tona i morali smo trčati nekim 500 m, 300 m, da bi uhvatili nekakvi signal. Tehnologija ide naprijed i upravo prije nekih 2 mjeseca kad bi raspravu bi trebalo potkrijepiti nekakvom životnom pričom mijenjali smo ne zimske na ljetne gume, ja vjerujem da i većina vas, ali brojni naši građani preko interneta naručilo svoje ljetne gume i drugi dan već su mu bile dostavljene ispred kuće. To se gospodine Bulj, slušam vas pa me muti to kad pričam, to se prije 5, 6, 7, 8 godina tako nešto je bilo nezamislivo. I upravo iz tog razloga je ovo o čemu danas govorimo i tema ovog zakona, upravo to što sam spomenuo. Dakle, između ostalog i ta je trgovina, između ostalog i modernizacija i drugačiji način života i nas i naših građana i ono što na neki način moramo te novine regulirat zakonima. Dakle, pred nama je Prijedlog izmjena i dopuna Zakona o poštanskim uslugama kojim se vrši usklađenje hrvatskog zakonodavstva s pravnom stečevinom EU i to kako je predlagatelj istaknuo, stvaranjem pravnog okvira uz izravnu primjedbu Uredbe EU, Europskog parlamenta i vijeća od 18. travnja 2018. godine o uslugama prekogranične dostave paketa. Prvenstveno se osigurava regulativni nadzor u vezi s uslugama dostava paketa, transparentnost cijena te informacije za potrošače koje trgovci stavljaju na raspolaganje, a odnose se na usluge prekogranične dostave paketa. Mi smo imali brojne slučajeve neusuglašenosti, svijet je postao ono što se negdje u kuloarima zna reći, a u medijima pročitat, nekakvo globalno selo. Postali smo si svi bliski i prometna povezanost, zračna povezanost, sve te naše nove granice koje su se ovdje stvorile omogućavaju brži protok i ljudi i roba. Dakle, to se na neki način mora regulirati i upravo je bit ovih prijedloga izmjena, dopuna upravo to. Ne može se dogoditi da ne znam nekakav paket iz Norveške do primatelja ovdje u Hrvatskoj ima različitu cijenu nego što ima nekakav paket iz Njemačke prema Norveškoj ili iz Hrvatske prema Norveškoj, a to se trenutno događa. Dakle, predlagatelj ovog zakona Vlada RH, Ministarstvo prometa i veza ispravno je prosudilo da moramo napraviti ove korekcije. Moramo nametnuti nekakvu nadzor nad svim tim, moramo usaglasit regulativu i moramo nametnut nekakve kaznene odredbe koje će se moć, prekršitelja onog što bude navedeno u ovom zakonu na neki način kaznit. Dakle, uredbom su se dopunjavaju pravila iz Direktive o poštanskim uslugama, sama Direktiva o poštanskim uslugama utvrđuje zajedničko pravilo o uređenju pružanja poštanskih usluga, a osobito se odnosi na univerzalnu uslugu unutar EU. To je upravo ono što sam maloprije rekao, primjer Norveške – Hrvatske, primjer Njemačke – Hrvatske ili povratno Hrvatske i različitih distributera koji dostavljaju ne znam takve nekakve pakete. Kod velikih, to ja npr. iz iskustva znam kod gospodarstvenika oni već imaju na neki način to već po malo i regulirano zato što su veliki dostavljači, veliki promet obavljaju i onda im ti distributeri daju i nekakve drugačije pogodnosti tako da na neki način ovo se odnosi prvenstveno na male i na naše građane. Dakle, zbog svih tih razlika nastajala su dodatna administrativna opterećenja, troškovi usklađenja za pružatelje usluga dostava paketa koji posluju preko granica, a te razlike činile su …/nerazumljivo/… u prekograničnom pružanju usluge dostava paketa i tako utjecale na funkcioniranje jedinstvenog europskog tržišta. Da bi se ostvarile pravne pretpostavke za djelotvornu izravnu primjedbu uredbe potrebno je Zakon o poštanskim uslugama odrediti tijelo nadležno za njenu provedbu, to je ono što sam maloprije govorio. Koje tijelo to može biti u RH, ako ne HAP. Dakle, predlagatelj je ovdje ponovo pravilno utvrdio i zadužio odnosno zakonom utvrdio da će i ovim proširuju se ovlasti inspekcijskog nadzora koje će obavljati HAKOM. Propisuje se da će se iznimno od utvrđenih ovlasti HAKOM-a inspekcijski nadzor koji uređuje obvezu svih trgovaca da stave na raspolaganje odgovarajuće informacije svim potrošačima s kojima sklapaju kupoprodajne ugovore što uključuje prekogranično slanje paketa, provoditi tržišni inspektori središnjeg državnog tijela državne uprave nadležnog za inspekcijske poslove u području zaštite potrošača. Isto tako se dopunjuje prekršajne odredbe Zakona o poštanskim uslugama na način da se propisuje odgovarajuće novčane kazne zbog kršenja odredaba uredbe. Ponovo ono što sam maloprije rekao. Dakle, onaj koji će nadzirati je HAKOM, usklađuje se na čitavo područje EU i utvrđuju se kazne za prekršitelje. Mislim da je to potpuno jasno i da ne treba previše dalje o tome govoriti. Danas u poštanskoj djelatnosti novi trendovi. Imamo spektar novih inovativnih poštanskih usluga koji davatelj nude korisnicima u skladu s trendovima EU na poštanskom tržištu Hrvatske bilježi se pad ukupnog broja poštanskih usluga. I onda se ponovo vraćamo na ono što nam je svima žao. Žao nam je da se zatvara poštanski ured u nekom malom naselju u Gorskom kotaru, kako je kolega Bulj spomenuo. Žao nam je da se zatvara poštanski ured u nekakvom mom naselju na području moga grada. Međutim, tko je kad zadnji put možda od vas ovdje koji jesmo ili od naših gledatelja koji nas prate poslao zadnji puta nekakvu razglednicu, nekakvo pismo. Tko je kad došao više, osim podosta velikog još uvijek broja naših umirovljenika u nekakav poštanski ured platiti nekakvu uslugu, nekakav komunalni račun? Dakle, kompletna priča vezana za poštu, poštanske usluge se mijenjaju. Isto kao što se nekad mijenjao od one poštanske kočije pa do parnog stroja i sada, sjećamo se svi dobro onih avionskih kuverata koje smo slali rodbini u Ameriku. Sad je to toliko uznapredovalo da praktički jednom pritiskom na dugme da smo svi toliko umreženi i sa e-mailovima, poštama, Whatsappima, Viberima, tako da informacije, poruke, načina na koji su se ljudi komuniciraju u ona vremena od prije 10-tak, 20, 30 i više nije to puno godina. Kad pogledamo koliko novih modaliteta digitalne tehnologije dolazi na tržište. Sad je se već uveliko priča o sukobu između Kine, Amerike, govorimo o 5G mreži. To je sve nešto što će se ne samo ovom uredbom moći predvidjeti, nego će vjerojatno zahtijevati i dodatne prilagodbe nečemu što nam tek donosi bliska budućnosti. Sve je to usko povezano i s ovim što smo maloprije govorili. Naša prethodna točka dnevnog reda gdje se govorilo i o Hrvatima izvan domovine. Zazvučalo mi je i ostalo mi je u uhu, jedna rečenica državnog tajnika, g. Milasa. Bilo je tu primjedbi kako naši ljudi odlaze u Irsku u jako velikom broju i on je ovdje rekao pred svima nama i mislim da i u ovoj raspravi čak možemo to napomenuti. Da, ali Irci su svojevremeno masovno odlazili iz Irske. Iz razloga što je u Irskoj bilo teško živjeti i nije baš bila bajna situacija. Ali sad se ti isti Irci koji su odlazili iz Irske masovno vraćaju iz Irske jer su stvoreni uvjeti da tamo bolje žive i da imaju veća primanja. Ja se toplo nadam da ćemo mi sa svim ovim potezima koje radimo, sa ulaskom u EU, sa poštivanjem ovih direktiva, sa prilagođavanjem i donošenjem ovakvih uredbi, ovakvih zakona, gdje ćemo pratiti i trendove na svjetskom tržištu, gdje ćemo omogućiti našim građanima i digitalnu tehnologiju, optiku, sve one moderne sfere koje se trenutno izlaze van na tržište, da ćemo uspjeti potaknuti i onaj dio drugi gospodarstva, omogućiti i taj dio blagostanja da bi se ti isti naši mladi ljudi koji su rasuti negdje po svijetu imali gdje vratiti na ovaj način. I na kraju, iz Izvješća o radu HAKOM-a za 2018. godinu, da se osvrnem i na to, a onda je to poveznica ovoga što sam maloprije, možda nekome može zazvučati nepovezano, da je liberalizacija tržišta te ulazak RH na jedinstveno poštansko tržište EU, posebno utjecalo na međunarodni poštanski promet gdje se osim 2016. broj usluga u prekograničnoj razmjeni povećava iz godine u godine. Izuzetak nije bila ni 2017. u kojoj je ostvareno preko 26 milijuna usluga, odnosno 6,4% više nego u prethodnoj godini. Povećanjem ukupnog broja usluga u međunarodnom prometu povećava se njegov udjel na ukupnom tržištu, tako da međunarodni promet zauzima preko 8% na ukupnom tržištu poštanskih usluga. Na očajni rast međunarodnih prometa, veći utjecaj dolaznog prometa, gdje velik dio pripada usluga koje su povezane s e-Trgovinom. To je upravo ono što sam maloprije govorio kad sam spomenuo onaj primjer kupnje ljetnih, zimskih guma, a sad svakodnevno nas preko našim mreža bombardiraju sa nekakvim e-Kupnjama, sa nekakvih ponudama i to je jednostavno realnost. Realno je očekivati nastavak pozitivnog kretanja u međunarodnom prometu, posebno iz razloga što je u 2018. stupila na snagu Uredba o uslugama prekogranične dostave paketa koja za cilj ima veći transparentnost cijena te zaštitu korisnika i ono što su upravo ispravno u Izvješću o radu HAKOM-a za 2017. koju sam ovdje izvukao i dao kao primjer naveli je upravo onaj bio koji se odnosi na te pakete. Dakle, nema više razglednica, nema više pisama, nema više onoga zašto nam je klasično trebao taj naš poštanski ured koji su maloprije moji prethodnici spominjali pa smo se identificirali sa mjestom i sa tim brojem 5100 ili koji je već bio u nekakvom poštanskom naselju, već se ovdje radi o jednom sasvim drugačijem modelu, modernom modelu koji je puno brži, a ovdje iz ovih podataka ne možemo reći da se pošta na neki način raspada, ako vidimo da se prihodi povećavaju, ako vidimo da se brojevi pošiljaka povećavaju, jednostavno, modernizacija je donijela svoje. I na kraju, budući da nema više vremena, pripremio sam dosta toga još za reći kao nekakav primjer, iz svega ovog razloga koji sam ovdje naveo i svih ovih činjenica koje jednostavno nitko ne može oboriti i toga što smo ujedno i članica EU, nema razloga da se ovakav prijedlog Zakona o izmjenama dopuna Zakona o poštanskim uslugama ne prihvati, stoga će Klub zastupnika HDZ-a istog podržat. Evo, hvala.
Hvala i vama. Slijedeća u ime Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a je kolegica Nada Turina Đurić, izvolite.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Poštovani predstavnici ministarstva, pa u ime Kluba zastupnika GLAS-a reći ću, mi ćemo podržati ovaj prijedlog izmjene zakona u prvom čitanju. Načelan je, naravno uvijek bio stav mene i kolega u klubu da zakone koji su u stvari, čiji je sadržaj, najvećim dijelom se odnosi na usklađivanje sa direktivama EU da po logici stvari s obzirom da smo članica EU, da ćemo podržavati osim ako nismo na nekom putu da izlazimo iz te zajednice kao što neki jesu, a i znamo koje su posljedice toga. A evo, baš na ovom zakonu odnosno na ovom prijedlogu i na ovoj direktivi vidimo, u stvari zato sam se javila za raspravu, vidimo koliko je EU od koje danas mnogi političari, populistički u stvari zaziru odnosno nude nekakva druga rješenja, da ne kažem, nude i drastična rješenja izlaska iz EU, upravo pokazuje ovakav jedan zakon odnosno ovakva direktiva koliko je važno imati jednu takvu zajednicu koja konstruktivno djeluje prema svim građanima EU, na jednak način ih želi tretirati sa istim mogućnostima, istim šansama, istim standardima, bez obzira na to gdje oni žive. I u pravo na konkretno pitanje moje na odboru odnosno pitanje predstavniku ministarstva da nam pokuša plastično objasnit što nam donosi, što našim građanima donosi primjena ovih direktiva i upravo to da se pokuša standardizirat odnosno da se kontrolira pružatelje usluga na pošti vezano uz prekogranično dostavljanje paketa, što znači da bi cijena usluge na istoj udaljenosti unutar EU trebala biti približno ista ako naše kontrolno tijelo koje će kontrolirati, nadzorno tijelo koje će kontrolirati uspostavu ovog zakona odnosno primjenu ovog zakona, bude radilo svoj posao, to znači da će naši građani uslugu slanja paketa na bilo koju destinaciju u EU plaćati približno jednako, ne možemo tvrditi potpuno jednako, ali približno jednako kao i oni građani koji iz te neke destinacije koja je bilo gdje u Europi, budu slali bilo gdje u RH. To je velika stvar za građane i za poduzetnike, pogotovo danas kada se jedna dobar dio trgovinske razmjene i obične trgovine u stvari obavlja putem interneta i gdje se dostava odnosno konačna usluga vrši na način da se dostavljaju paketi i koji prečesto su, pa i kod nas i iz osobnog iskustva znam, bili opterećeni vrlo visokim cijenama poštarine koji su u stvari taj proizvod koji je u suštini možda bio i vrlo povoljan u ponudi on line, pretvarale u preskupi proizvod ako ste ga, ako je dostava bila putem pošte. Nadamo se odnosno sigurni smo da će adekvatna primjena ovog zakona i nadzor provedbe učiniti to da budemo izjednačeni sa svim ostalim građanima odnosno sa svim zemljama EU na jednak način. Evo, razloga zbog čega bi trebalo i u buduće, sasvim konkretnog razloga, znači mi smo danas, evo već je, smo debelo u popodnevu, cijeli dan od 9 i pol se raspravljalo o Hrvatima izvan RH i o odnosu Vlade … [[Govornik se ne razumije]] ureda za Hrvate izvan RH, što je po meni izuzetno važna tema, ali zanimljivo da je na toj temi je bilo 10-tak i više rasprava, da ne kažem više desetaka replika, a da na ovoj temi koja je u stvari izuzetno važna i koju treba pohvalit da RH reagira promptno i u nekakvom primjerenom roku da primjenjuje direktivu koja je direktno na korist njenih građana, da ima samo 3 prijavljene rasprave. EU je korisna, mi bi trebali biti ti koji ćemo poticati i inicirati određene izmjene u, nazovimo to tako, zakonodavstvu EU, koja će ić na korist svih, ne samo znači RH, nego na korist svih građana EU i izjednačavati njihove uvjete na tržištu. Vezano za ove poštanske usluge, bilo je puno prijepora i unutar RH odnosno o mogućnostima i šansama opstanka državne pošte u odnosu na konkurenciju i otvaranje tržišta što je također na neki način nametnula EU odnosno slobodno tržište na razini EU. Vidjeli smo evo da se prostor otvara ovdje i za poštu u jednoj djelatnosti za koju možda i nismo očekivali da se može otvoriti kao jedna velika tržišna niša, u ovom slučaju je to dostava paketa, ona se otvara, otvarat će se nove, otvara se, otvaraju se razne mogućnosti upravo kroz korištenje interneta, kroz veliku globalizaciju svega i tržišta općenito tako da mi se moramo tome prilagođavati ali kao maleni, moramo upravo biti čvrsti inzistirati na tome da se poštuju pravila igre i da se poštuju standardi jer obično u toj globalizaciji najčešće i najlakše stradaju oni mali, šansa je upravo kroz EU i direktive EU-a da se mi probijemo na tom pregovaračkom stolu gdje se pregovara o onima koji su manje snažni ali čija se riječ ipak može čut i kroz ovakvu jednu integraciju kao što je EU a posebno vezano kažem za ove poštanske usluge, tu je bilo dosta prijepora pa i ove rasprave vezano za ukidanje odnosno zatvaranje nekih poštanskih ureda u RH, mi moramo biti u korak sa vremenom. Naravno da nismo za to da se pošto-poto radi tržišnog pristupa zatvaraju većina ili svi uredi koji po procjenama nemaju dovoljan promet odnosno nemaju dovoljnu korist za samu instituciju Hrvatske pošte, oni naprosto na pojedinim područjima moraju biti međutim moramo pratiti nove trendove i sve mogućnosti koje nude nove tehnologije pogotovo one koje su vezane za pisanje raznih pisama, poruka i svih ostalih drugih materijala koje su se inače slale poštom a danas se šalju elektroničkim putem i tu pošta sigurno da gubi dio svoje uloge ali evo otvaraju se neki drugi prostori gdje pošta otvara svoje nove niše i mislim da se moramo boriti za to da nudimo još kvalitetnije standarde i da mi budemo kao jedna mala ipak mala zemlja unutar EU-a da te standarde guramo za europskim stolom odnosno u pregovorima sa velikim unatoč globalnim promjenama koje idu nažalost i uvijek na štetu manjih. Ono što nam slijedi je ta priča oko širokopojasnog Interneta kad govorimo već o poštama na rubnim dijelovima Hrvatske odnosno u ruralnim prostorima, to je isto tako jedna velika šansa da izjednačimo šanse i za poslovanje ali i za pristojan život na tim prostorima unatoč udaljenosti od nekakvih centara i unatoč tome nisu možda infrastrukturno na neke druge načine kvalitetnije ti prostori povezani i trebamo se za to zalagati. Kao država moramo tu naravno po mojem osobnom sudu a i sudu kluba GLAS-a pogotovo evo sad ulazimo u razdoblje novog mandata Europskog parlamenta, znati zastupati ono što je korist svih naših građana pa bi skrenula pažnju na to da osim što ćemo naravno primjenjivati jer smo i obavezni primjenjivati europske direktive i ugrađivati ih u naše zakone, da budemo inicijatori i da tražimo svoje pozicije odnosno da zagovaramo na pravi način svoje interese pa ću ovdje samo jedan spomenuti jer dolazim iz tog kraja. Kao što znate, trebala se odnosno donesen je zaključak Europskog parlamenta po kojem će se širiti TNT mreža odnosno gdje će se moći ubaciti određeni projekti a vezani su konkretno za neke koridore koji se nalaze na području RH, jedan od tih je i koridor prema luci Rijeka odnosno jačanje luke Rijeka i apeliram da se radi na tome, to je ne šansa, nego to je jedina mogućnost da luka Rijeka opstane kao važna, neću reći najvažnija jer čini mi se da smo taj vlak propustili nego jako važna luka na ovom djelu Mediterana, našem djelu Mediterana kao najdublja točka ulaska mora u kopno. Naime, mi moramo sa Slovenijom pokrenuti razgovore vezano uz izgradnju infrastrukture koja će osigurati povezanost Hrvatske i Slovenije a time dati hrvatskim lukama, prije svega luci Rijeka šansu za daljnji razvoj i daljnja ulaganja, ovo sam malo iskoristila kao jednu digresiju od teme, smatram da je važna i smatram da je važna upravo zato što mi kao članica nedovoljno pa ja bi čak rekla nedovoljno agresivno, zastupamo svoje interese, posebno u odnosu na susjede i posebno u odnosu na gospodarska pitanja. Više se bavimo odnosno pretežno se bavimo ideološkim pitanjima a premalo našim gospodarskim interesima a ovo je recimo jedan od dobrih primjera što znači interes, gospodarski interes i interes građana u fokusu kod donošenja zakona. Zato evo apel da radimo malo intenzivnije u tom pravcu ako želimo da nam i gospodarstvo u cjelini ima veće koristi od članstva u EU-u. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Time zaključujemo raspravu a glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poštanskim uslugama, prvo čitanje, P.Z. broj 640. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Prvo, prihvaća se Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poštanskim uslugama i drugo sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 103 za, 9 suzdržanih i 5 protiv donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Prelazimo na slijedeću točku dnevnog reda a to je: - Lista kandidata za izbor četiri člana Programskog vijeća HRT-a Podnositelj je Odbor za informiranje, informatizaciju i medije na temelju članka 25. Zakona o HRT-u. Molim predsjednicu Odbora za informiranje, informatizaciju i medije Sunčanu Glavak da dodatno obrazloži podnesenu listu kandidata. Izvolite kolegice Glavak.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče. Odbor za informiranje, informatizaciju i medije na 24. sjednici održanoj 23. siječnja ove godine razmotrio je kandidature koji su zaprimljene na javni poziv za izbor četiri člana Programskog vijeća HRT-a koji je objavljen 16. studenog 2018. godine i to u Narodnim novinama i na mrežnim stranicama Hrvatskog sabora, HRT-a i HINA-e. Rok za zaprimanje kandidatura bio je 15 dana od objave javnog poziva te je zadnji dan roka bio 1. prosinca 2018. Utvrđeno je da je na javni poziv stiglo 12 kandidatura koje su zaprimljene u roku te da svih 12 ispunjavaju uvjete iz javnog poziva i sukladno Zakonu o HRT-u. Sukladno članku 25. stavka 8. Zakona o HRT-u Odbor za informiranje, informatizaciju i medije listu kandidata dostavlja Hrvatskom saboru koji će glasati pojedinačno o svim predloženicima koji ispunjavaju uvjete za izbor i odluku donosi većinom glasova svih zastupnika. Izabrani su naravno oni kandidati koji će dobiti najveći broj glasova. Odbor za informiranje, informatizaciju i medije bez rasprave je jednoglasno sa 8 glasova za donio zaključak da uvjete za izbor četiri člana Programskog vijeća HRT-a propisane javnim pozivom i Zakonom o HRT-u ispunjavaju sljedeći kandidati čiji su životopisi objavljeni a imate ih u materijalima: dr. znanosti Josip Čerina, dr. znanosti Franko Dota, Lidija Gašparović, dr. znanosti Tvrtko Jakovina, dr. znanosti Zdravko Kedžo, Petar Lovrić, Želimir Mesarić, Aleksandar Milošević, dr. znanosti Ivica Miškulin, Krešimir Planinić, Tomislav Radić i dr. znanosti Antun Vujić. Sukladno ovom zaključku Odbor, za informiranje, informatizaciju i medije listu kandidata za izbor četiri člana Programskog vijeća uputio je i na plenarnu sjednicu i molim vas da ovakav zaključak odbora prihvatite, danas naravno nama slijedi rasprava a glasovati ćemo vjerojatno kada se termin za glasovanje odredi na plenarnoj sjednici sukladno načinu kako je to propisano. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Otvaram raspravu. Prvi je prijavljen u ime Klub zastupnika MOST-a kolega Miro Bulj. Kolege Bulja nema, sukladno Poslovniku on gubi pravo na raspravu. Sljedeći u ime Kluba zastupnika SDP-a kolega Nenad Stazić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Programsko vijeće HRT-a nije se sastalo od prosinca. A zašto? Zato što dva člana Programskog vijeća koji su izabrani na prijedlog HDZ-a uporno ne dolaze na sjednice pa Programsko vijeće nema kvorum i tako ovaj oblik nadzora na HRT-u ne funkcionira. Jedan je poznati povjesničar, poznat po svojim revizionističkim stavovima koji često gostuje u programu HRT-a jer ga urednici zovu, valjda zbog tog svog revizionizma, drugi je iz Matice Hrvatske. Toliko o Matici Hrvatskoj i toliko o njegovom članu koji neće, naprosto neće, ljudi ne dolaze na sjednice i nema kvoruma. A i ovaj odabir se otegnuo od, evo čuli smo od predsjednice, zapravo od prosinca, od 23. siječnja kada smo imali sjednicu. Evo, sada smo ušli u 6. mjesec. Toliko je ovome tijelu stalo, Saboru i parlamentarnoj većini da se uspostavi ovaj oblik nadzora nad HRT-om. A sigurno je da vama odgovara da tog nadzora nema ili da je on što manji. Velika je odgovornost članova Programskoga vijeća, zbog toga što se kvaliteta programa na HRT-u srozala u beskraj. To više nije nikakva javna televizija, to je, zapravo nema nikakvog razloga da ljudi uopće plaćaju pristojbu od 80 kuna jer oni ne dobivaju nikakav javni servis. Tamo sve vrvi od povijesnog revizionizma. Pa dovoljno je pogledati samo TV kalendar ali i druge informativne emisije gdje se jednog Juru Francetića naziva neustrašivim vojnim zapovjednikom, to je dakle sintagma koja se upotrjebljava na javnoj televiziji za Juru Francetića. Nekada se kada se govorilo o standardnom hrvatskom književnom jeziku, onda je, to je vrijedilo do '90.-te godine. Pa je bila jedna sintagma koja je rekla šta je to standardni hrvatski književni jezik? To je jezik kojim se govori na Radioteleviziji Zagreb, kako se tada zvala. To je bio ogledni primjer. Ja sam tada tamo radio i ja znam ako bi došlo do, ako bi spiker pogriješio u akcentu, pa to se sazivao veliki kolegij da se o tome raspravlja. Podsjetiti ću vas samo na neke voditeljice koje su kultne bile, niste znali jesu li ljepše, jesu li obrazovanije, da li bolje govore, Jasmina Nikić, Gordana Bonetik, Ksenija Urličić, Helga Vlahović, to su bile ikone, ikone HRT-a, odnosno Radiotelevizije Zagreb. Danas djeci morate braniti da gledaju HRT da ne bi pokvarili jezik. Jer to kako se govori na HRT-u pa to je jedan užas. Pa tamo je čudo se dogodi ako oni pogode akcent isprano, čudo. Ima nekoliko dokumentarnih emisija, jedna je u produkciji samoga HRT-a čija je izrada počela prije nekoliko godina, zove se ni manje ni više nego Nezavisna Država Hrvatska. Razgovaralo se za potrebe te emisije sa 30-ak povjesničara, ne samo iz Hrvatske nego i iz BiH, Slovenije, Austrije, snimana je ne samo u Zagrebu nego je snimana u BiH, Srbiji, Velikoj Britaniji, Njemačkoj, Italiji. Jedan od autora je i poznati povjesničar Hrvoje Klasić. Kupljeno je, otkupljeno je iz Srbije više od dva sata dokumentarnog materijala koji je od 41. do 45. napravio Hrvatski slikopis, tako se zvao. To su rijetko viđeni ili nikad viđeni materijali. To je izuzetno vrijedna građa. Umjesto 6 emisija, koliko je trebalo biti, autori su napravili 12 emisija koje nikako da se završe te nema termina za montažu, te nema montažera. Dakle, nije baš da je zabranjeno rad na toj, na tom serijalu, ali on se nastoji onemogućiti. Na sve moguće načine. To je politika kuće u ovome trenutku. Formalni razlog, veli, a gledajte, ne treba biti 12 emisija kad smo naručili 6. To je otprilike kao da nekakvo ministarstvo naruči 6 automobila, a proizvođač kaže, evo, ja ću vam za te iste novce dati 12 jer autorska ekipa nije povećala sredstva, budžet za tu dokumentarnu seriju. I ovi kažu, ne, nećemo 12 nego 6. Pa čekajte, ali 12 ćete dobiti za iste novce. Ne, nego 6. To je takvo rezoniranje. Pa ja ne znam koji kvocijent inteligencije mora imati osoba da može tako nešto napraviti. To bi bilo zanimljivo ispitati. Manipulacija na HRT-u. Jedanput mjesečno provodi se istraživanje, nezavisna kuća provodi istraživanje o preferencijama za političke stranke pa je tako napravljeno i istraživanje za preferencije za izbor predsjednika republike. Na tom popisu se, ne zna se zašto, našao i g. Miroslav Škoro. Prije nego što je najavio svoju kandidaturu. A HRT naručuje koja će se imena ispitati. To radi HRT. E sad, je li to obračun unutar HDZ-a nekakvom, nemam pojma. Ali da se radi o jednom posve neprofesionalnom radu, o jednoj manipulaciji, to je očito. Ima jedna druga dokumentarna emisija koja je napravljena o Frljićevoj predstavi, riječkoj predstavi o ubojstvu Aleksandre Zeca. Iako je, radi se o vanjskoj produkciji, HRT mora jedan dio svog programa otkupiti iz vanjske produkcije, ovo, vidite, nije. Ona se zove, mislim da se zove Srbljanka. A zašto se zove Srbljanka jer ta djevojčica koja igra Aleksandru Zec je doživjela šok kad je shvatila da nije Hrvatica. Pa je mamu pitala jesam li ja Srbljanka, nije ni znala kako se to kaže. Ona u toj predstavi igra Aleksandru Zec i napravljena je, dakle, dokumentarna emisija o tome kako je rađena ta predstava. Vrlo zanimljiv materijal, naravno za HRT, to HRT uopće ne zanima. Oni kupuju petparačke dokumentarne serije ili emisije i to prikazuju, a ljudi to plaćaju 80 kn svaki mjesec. Pa ja se pitam, čemu? Hajmo razmisliti o tome da tu pristojbu ukinemo, pa kad je to već stranačka televizija, a jest stranačka, HDZ-ova, pa neka to plaća HDZ. Ionako imaju dosta novaca koji su u torbama i u crnim vrećama nosili u stranku, neka upotrijebe taj novac za HRT. Jer ovo nema smisla, znate, da svi ljudi plaćaju jednu stranačku televiziju, naprosto je izgubilo svaki smisao. Prema tome, mi mislimo da treba što prije pristupiti izboru ova 4 člana Programskoga vijeća da bi se Programsko vijeće stavilo u funkciju da ono počne raditi, da počne nadzirati program jer je odgovornost toga programskoga vijeća u ovakvih uvjetima i sa ovakvim radom HRT-a od prevelike važnosti da bi se s time otezalo. Hvala vam.
Hvala i vama. Sljedeći u ime Kluba zastupnika HDZ-a, kolegica Sunčana Glavak. Izvolite kolegice Glavak.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. S obzirom da je riječ o Programskom vijeću HRT-a, složit ću se sa mojim prethodnikom da je nužno popuniti Programsko vijeće sa preostala 4 člana i da Programsko vijeće mora biti u funkciji, prije svega zbog toga što Programsko vijeće zastupa i štiti interes javnosti provođenjem nadzora programa i unaprjeđenjem radijskog i audiovizualnog programa, dakle ovo se ne odnosi samo na televiziju koja je uvijek u fokusu kada govorimo o HRT-u te drugih audio i audiovizualnih te medijskih usluga. Vijeće odnosno Programsko vijeće HRT-a ima 11 članova. HS bila i razrješava 9 članova vijeća HRT-a, dakle mi ćemo izabrati 4. Izbor članova HS obavlja temeljem javnog poziva, kao što ste to čuli, što je Odbor za informiranje, informatizaciju i medije i učinio. 2 člana vijeća HRT-a biraju i razrješuju novinari i drugi zaposlenici HRT-a koji kreativno sudjeluju u stvaranju programa HRT-a, a na način predviđen Zakonom o HRT-u i Statutom HRT-a. Vijeće se u pravilu sastaje jednom u svaka 3 mjeseca, kolega Stazić, nažalost otišao je, rekao je da nije bilo kvoruma, da i mi imamo takvu informaciju, da nije bilo kvoruma i smatram da svi oni koji su izabrani i kojima je dato povjerenje da sudjeluju u radu Programskog vijeća, za što dobivaju naknadu, da se moraju odazivati sjednicama i sukladno tome, naravno, donositi odluke. Vijeće HRT-a, osim toga, imenuje i razrješava i predsjednika vijeća HRT-a, a mandat, samo da podsjetim, predsjednika i članova vijeća traje 4 godine, a svake 2.g. imenuje se polovica članova vijeća HRT-a. Zašto je bitan nam puni sastav vijeća HRT-a, pa je tako i HDZ-u u interesu da djeluje svih 11 članova, između ostalog vijeće imenuje povjerenika za korisnike usluga HRT-a koji je zadužen za razmatranje pritužbi i prijedloga gledatelja, slušatelja ili drugih korisnika usluga HRT-a, dakle, svih onih koji i plaćaju pristojbu, a povjerenik naravno i dva puta godišnje podnosi izvješće vijeću HRT-a koje je o tome dužno raspravljati na svojoj slijedećoj sjednici. Što se, što se tiče poziva da prestanimo gledati HRT i da je HRT urušila svoje standarde, pa ja bih rekla upravo suprotno, ali u dijelu da ipak pozivamo naravno sve da gledaju HRT zbog toga što ima ona jednu dodanu vrijednost koje druge televizije nemaju, ne umanjujući njihov značaj naravno, a to je onaj njezin obrazovni, znanstveni, opće društveni, doprinos i uloga koja je zapravo definirana ugovorom sa Vladom RH, dakle, što sve HRT mora činiti kako bi naravno zastupala interese građana, pa i nacionalnih manjina i ostvarivala to u svom programskom značaju. Ono što je moj prethodnik rekao, pozivao je da se možda i prestane ili razmisli o plaćanju pristojbe, ne bih se složila s time, dakle, HRT je između ostalog, nema samo naplatu od mjesečne pristojbe, dakle ona u 2016.g. primjerice, mada ćemo to raspravljati kada ćemo raspravljati o izvješću HRT-a i nadzornog odbora, bila je 80,00 kn, zadržana je već 7.g. na istoj razini i neće se sigurno povećavati. Međutim, moram reći da je primjerice 17 000 umirovljenika ostvarilo povlasticu da ne plaća pristojbu, može li se ona smanjiti, to je nešto o čemu možemo raspravljati, međutim, moramo znati da HRT plaćanjem pristojbe odnosno naše plaćanje pristojbe HRT-u omogućuje čitav niz i kreativnih industrija i ulaganja u HRT, dakle, i ljudi koji rade i djeluju unutar HRT-a, a to nije samo ono što mi vidimo na ekranu. Dakle, mi ćemo naravno raspravljati o radu HRT-a, o njihovim financijskim učincima, samo jedna mala digresija kada već to spominjem, da je trend pozitivnog poslovanja na HRT-u, međutim, ono na što smo upozoravali, a vidjet ćemo u kom smjeru će to ići, kada će se donositi i čitav niz novih medijskih zakona, primjerice Zakon o medijima, Zakon o elektroničkim medijima, Zakon o HINA-i, ima li potrebe da se ide u još neke zakonske izmjene s obzirom da vidimo stalne manjkavosti Zakona o HRT-u koji je, podsjetit ću još jednom, za vrijeme SDP-ove Vlade prvi puta donesen nekonsensusom svih političkih stranaka, a mislim da je očito svima u interesu da javni servis bude javni servis u onom punom smislu riječi. Ono što bih željela još pohvaliti, a to je što smo mogli i čuti i u prvoj točci danas, dakle, HRT okrenula se i naših sugrađanima u BiH, tako je otvoreno dopisništvo HRT-a u Mostaru i Hrvati imaju mogućnost za informiranje na svom materinjskom jeziku. Jednako tako, moram pohvaliti i rad dopisništava diljem RH. Naravno da mi kao saborski zastupnici ne bismo se smjeli i ne smijemo miješati u uređivačku politiku, a o tome nažalost najviše svi vole govoriti analizirajući pojedine emisije i pojedine programe, ali u svakom slučaju ono što mora programsko vijeće raditi, a to je ono što sam i spomenula, što je najveća dodana vrijednost HRT-a, to je ispunjavanje svih onih načela koja su propisana i ugovorom s Vladom RH, a i na nama zastupnicima je da vidimo koliko se zapravo sva ta programska načela i sve što je propisano ugovorom zapravo u punom smislu ispunjavaju. Očekujem od članova programskog vijeća kada budu u potpunosti kompletirani, dakle, da sjednice održavaju redovito iako je to propisano da mogu svaka tri mjeseca, ukoliko bude potrebe da to bude i češće i naravno HS, pa tako i Odbor za informiranje i informatizaciju medije uvijek stoji na dispoziciji za sve što je u interesu javnosti i što naravno mi kao saborski zastupnici možemo doprinjeti da javni servis bude i učinkovitiji i da bude relevantan na ovim prostorima. Zaključno, kolega Stazić, žao mi je što ga nema, pa je malo neobično sada odgovarati mu, dakle, govori o nekakvoj televiziji koja je u službi vladajuće stranke, ja ću samo podsjetiti, jednostavnom analizom najviše je, primjerice na četvrtom programu HRT-a iskakao kolega Gordan Maras, pa toliko o tome koliko tko ima medijsku pozornost na HRT-u i koliko ja pratim, a nije baš da malo pratim, mislim da zapravo taj omjer nikako nije recimo na strani, uvjetno rečeno, vladajuće većine, već upravo suprotno i mislim da svi koji žele gostovati, koji su pozvani, mogu i u emisijama tzv. kontakt tipa ili otvorenog tipa, svoja mišljenja iznositi, što je razvidno iz svih informativnih emisija, a posebice primjerice u Otvorenom kada govorimo o hrvatskoj televiziji ili Dobrom jutru ili kada govorimo o hrvatskom radiju, Poligraf, U mreži prvog itd. U svakom slučaju Klub HDZ-a naravno imat će svoje prijedloge i kandidate za 4 člana programskog vijeća odnosno sukladno do sada dogovoru parlamentarne većine i parlamentarne manjine, dogovorit ćemo se kakav će omjer biti i tko će biti 4 nova člana programskog vijeća odnosno na tome glasati kad se za to steknu uvjeti. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Slijedeći u ime Kluba zastupnika SDSS-a kolega Boris Milošević. Izvolite kolega Milošević.
Poštovani potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege zastupnici. Dakle, ovu točku treba raspraviti i dogovoriti se tko će sjediti od novih članova, odnosno predloženih kandidata u Programskom vijeću HRT-a, našeg javnog servisa. Vjerojatno dio zastupnika misli da oni značajno mogu utjecati na sam program HRT-a, a da ćemo mi političkim dogovorom postići to da tu uđu neki ljudi koji će zastupati možda neke politike, neke interese, možda i neke ideologije. Mislim sve je to legitimno. Važno je da smo našli sa sobom da dakle da će to biti politički dogovor i da to znamo mi ovdje u sabornici, a i da to zna jasnost. Želio bih podsjetiti da prema Zakonu o HRT-u Programsko vijeće, kako je sad postavljano ima zahtjevnu i važnu zadaću, a to je da prati odnosno nadzire provođenje Programskog ugovora između HRT-a i Vlade. Što se tiče dakle, samog Programskog vijeća, konkretno njihovog rada, ja osobno držim da je to važno tijelo koje nema sad neke prevelike ovlasti, neke mehanizme, poluge kojima može provoditi neku svoju ulogu, ali može ukazivati dakle na propuste u provedbi Programskog ugovora. Mislim da je dosadašnji sastav Programskog vijeća dobro radio, da je kvalitetno radio, da je bio kritičan iako je zapravo velik dio kritika i vremena rada ovog Programskog vijeća vodstvo HRT-a stavilo, dakle Programsko vijeće na ignor i na neki način se čini da Programsko vijeće govori u vjetar. Ja bih podsjetio da je Programsko vijeće u 12. mj. prošle godine nije dalo pozitivno mišljenje na program rada HRT-a za 2019., a da je tražilo izmjenu i dopunu Izvještaja za 2018. dakle, tražilo je ispravku i dopunu Izvješća o ostvarenju ciljeva i obveza iz Ugovora HRT-a s Vladom za prošlu godinu. Mi smo i ovdje u Saboru imali rasprave o izvješćima Programskog vijeća gdje je jasno pisalo, dakle, da oni traže od ravnatelja i Ravnateljstva drugih odgovornih ljudi na HRT-u određene informacije, dopune, ispravke, a da se odgovorni ljudi na to potpuno oglušuju. Ono što zapravo smo imali što je zapravo bilo nepoštivanje samog ovog Visokog doma, da zapravo i zahtjevi koji su bili upućeni od strane HS-a ili od nadležnog Odbora za medije, to također zapravo nije uvažavano. Sad zapravo mi imamo situaciju da unatoč željama, možda i naporima vodstva HRT-a, kvaliteta programa pada, gledanost pada, zapravo i relevantnost samog medija, odnosno same ustanove pada. Ja bih podsjetio da smo mi prije nekoliko dana obilježili dakle, dan Hrvatskog sabora. Obilježili smo dakle prvo konstituiranje prvog višestranačkog Sabora, 30.5.1990. i da je upravo taj Sabor, odnosno sastav Sabora prvi zakon koji je izglasan od strane tog višestranačkog Sabora je bio Zakon o HRT-u, dakle prvi zakon je bio o HRT-u i to 29.06.1990., dakle još malo pa će biti 29 godina, što samo pokazuje kolika je važnost tada bila televizije, odnosno javnog servisa i medija kao takvog. Danas imamo komercijalne televizije, danas imamo Internet, portale, razno razne platforme preko kojih ljudi se informiraju, zabavljaju i na neki drugi način ispunjavaju svoje vrijeme i vjerojatno, zapravo, ne vjerojatno nego sigurno više HRT nikad neće imati takvu važnost. Ali, ne možemo reći da i u današnje vrijeme je uloga javnih televizija beznačajna. Koliko ima gledatelja, toliko ima i selektora, kako to važi, ne znam, za nogometnu reprezentaciju, tako važi i za program. Svaki gledatelj programa ima svoje razmišljanje kako bi taj program trebao izgledati. Tako bi imao ja, ali mi ovdje raspravljamo o Programskom vijeću koje zapravo ima tu ulogu, koje ima ulogu koje zapravo mi kao Sabor prenosimo i dajemo, dakle mi biramo ljude koji će kritizirati program, koji će nastojati da program bude bolji, da program bude na korist svih gledatelja, da interesi svih budu zastupljeni, da interesi svih budu uravnoteženi. Naravno, kažem, i ja imam mišljenje o samom programu, kao i svi, ne bih sad išao u širinu i navodio pojedinačne slučajeve koje bi mogao kritizirati jer bi to potrajalo i sigurno bih prekoračio i svoje dozvoljeno vrijeme za raspravu, ali bih uzeo jedan najsvježiji primjer koji je, mislim da je kolega Stazić spomenuo, ali ne baš na pravilan način, a prije nekoliko dana je bila dakle, vijest u medijima, da je HRT odbio otkupiti nagrađivani dokumentarac Srbenka koji je, osvojio, dakle i Srce Sarajeva i 3 međunarodne nagrade i sad nedavno je dobio državnu nagradu Vladimir Nazor za najbolje filmsko ostvarenje u 2018. Mislim da te nagrade bi trebale biti dovoljna preporuka, dovoljna preporuka za otkup jednog tog ... [[Govornik se ne razumije.]] Ako te nagrade, pogotovo ako uzmemo u obzir, da državna nagrada Vladimir Nazor nije preporuka, onda ne znam što bi, što bi trebalo biti preporuka. I onda naravno da se događa da kvaliteta sadržaja programa pada i zapravo mislim da je pala na najniže grane koje postoji. Tome sigurno utječu i neki potezi koji nisu usko vezani uz program, kao što smo imali lošu epizodu od prije par mjeseci gdje je HRT tužio neke medije i novinare, mislim da si to javni servis ne bi trebao dopuštati, da uvijek treba ići na mirno rješenje, odnosno izbjegavati bilo kakvu vrstu povlačenja po sudu. Zaključno, ipak se nadam da ćemo mi ovdje izabrati kvalitetne kandidate i kandidatkinje i da će obnovljeni sastav Programskog vijeća nastaviti svoj rad kao i do sada, da će nastaviti svoj rad kritički, dakle s konstruktivnom kritikom, da će upozoravati, ukazivati, stavljati primjedbe na ono što je u programu loše jer kritika Programskog vijeća i nas ovdje koji nekad o programu raspravljamo jer potezima na HRT-u nije zato da mi platimo i gazimo po HRT-u, a mogli bi, nekad imamo vrlo opravdane razloge, nego upravo to, da nastojimo da HRT bude bolji. Da to bude stvarno javni servis na korist svih građana i da se svi tu mogu pronaći. Evo hvala.
Hvala i vama. Time i zaključujem raspravu. Sljedeći je: - Prijedlog Zakona o ispitivanju porijekla imovine i oduzimanju nezakonito stečene imovine, prvo čitanje, P.Z. 390; predlagatelj je Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e na temelju čl. 85 Ustava RH i čl. 172. Poslovnika HS-a. Predstavnika predlagatelja nema, time zaključujem raspravu i zaključujem ujedno raspravu za danas. Nastavljamo sutra u 9 sati i 30 minuta sa Konačnim prijedlogom Zakona o slatkovodnom ribarstvu, drugo čitanje, P.Z. br. 515. Želim vam ugodno poslijepodne. SJEDNICA PREKINUTA U 16,20 SATI.
Sada idemo na listu kandidata za izbor 4 člana Programskog vijeća HRT-a. Podnositelj je Odbor za informiranje, informatizaciju i medije. Javlja se kolegica Glavak. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče zatražila bi stanku u ime Kluba HDZ-a prije nego što pristupimo glasovanju.
Tražite zbog konzultacija? Dobro. Znači, nastavljamo u 13,05 sati. STANKA U 12,55 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 13,03 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, molim vas da zauzmete svoja mjesta budući da ćemo još se konzultirati oko ovih odluka. Nećemo danas glasovati o ovoj točci nego kada se steknu uvjeti. Dakle, gotovi smo za danas sa glasovanjem.
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče. Molim vas pojasnite, o kojim se ministrima radi, kada će biti razriješeni, kada će biti sjednica? Znači, nije u redu, nije u redu, ne neću sjest, pa nećete mi vi govoriti da sjednem, nije u redu da Hrvatski sabor koji imenuje Hrvatsku vladu da hrvatski građani koji očekuju da najkorumpiranija Vlada od '90. do danas …
Kolega Maras sad vas molim, ja sam vas sad pustio, sad iznosite političke stavove. Molim vas stanite.
… ode sa vlasti, nije u redu da ne znamo, niti tko dolazi…
Kolega Maras, oprostite moram vas isključiti jer zloupotrebljavate Poslovnik. Neću, ne, ne. Izvolite sjesti. Kolega Maras, ako želite davati izjave ove vrste to ne možete raditi sada u ovome trenutku jer je to kršenje Poslovnika [[Upadica: Vi ste to potaknuli.]] Dakle, ja sam najavio mogućnost, rekao sam vjerojatno da ću sazvati, tako da možete si to planirati. Prijedlog o tome, prijedlog, pa ne znam ni ja kada, ja vam samo najavljujem tu mogućnost. Dakle, ja sam rekao, rekao sam najvjerojatnije, dakle da pripremim da budete spremni doći u roku nekoliko dana nakon što vam to javim. Kolega Bauk izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Ja sam dobronamjerno shvatio ovu vašu informaciju, da se pripremimo i evo ja vam dobronamjerno također najavljujem da ćemo uputiti zahtjev za opoziv jednog broja ministara pa da onda i na to računate, pa da onda se i vi pripremite za istu stvar. Hvala.
Dobro, evo idemo sada, hvala vam na informacijama, svi sad sve znaju, pa idemo sada na zadnju točku, to je lista kandidata za izbor 4 člana Programskog vijeća HRT-a. Podnositelj je Odbor za informiranje, informatizaciju i medije, rasprava je zaključena. Sukladno Članku 25. stavku 8. Zakona o HRT-u predloženi kandidati smatraju se izabranim ako za njih glasuje većina od ukupnog broja zastupnika Hrvatskog sabora, dakle 76. Poslovnik HS-a određuje u pravilu provođenje tajnog glasovanja u slučaju kad je broj predloženih kandidata veći od broj koji se bira. Kod tajnog glasovanja primjenjuju se odredbe Poslovnika od čl. 260.-267. Gospođo i gospodo, predlažem da mi 3 zastupnika pomažu kod provođenja tajnog glasovanja i to kolegice Sabina Glasovac, Ljubica Maksimčmuk i Mato Čičak. Listiće možete naći u uobičajenom mjestu, itd., vidim da svi sve znaju. Stanka će biti 30 minuta do objavljivanja rezultata. STANKA U 14,02 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 14,33 SATI]] Gospođe i gospodo zastupnici, glasovanje za izbor 4 člana programskog vijeća HRT-a je gotovo. Objavljujem da od je od ukupno 151 zastupnika, glasački listić je primilo 89 zastupnika, glasovalo 89, nevažećih je bilo 1. Kandidati su dobili slijedeći broj glasova, Josip Čerina 3, Franko Dota 3, Lidija Gašparović 79, Tvrtko Jakovina 25 25, Zdravko Kedžo 81, Petar Lovrić 2, Želimir Mesarić 0, Aleksandar Milošević 54, Ivica Miškulin 34, Krešimir Planinić 1, Tomislav Radić 1 i Antun Vujić 7, stoga proglašavam da su za članove programskog vijeća HRT-a izabrani Lidija Gašparević i Zdravko Kedžo i to je to. Time zaključujem 12. sjednicu, a onima koji su izabrani čestitam. Hvala lijepo. SJEDNICA ZAVRŠENA U 14,35 SATI