Zahvaljujem uvaženi gospodine predsjedniče. Poštovane kolegice i kolege. Temelj za donošenje Zakona o suradnji Hrvatskoga sabora i Vlade Republike Hrvatske u europskim poslovima je članak 144. Ustava Republike Hrvatske koji navodi da Vlada izvješćuje Sabor o pravnim propisima i odlukama u čijem donošenju sudjeluju u institucijama Europske unije, a o kojima Sabor može donositi zaključke. Istim je člankom Ustava predviđeno i donošenje posebnog zakona kojim će se urediti nadzor Sabora nad djelovanjem Vlade u institucijama Europske unije. Naziv prijedloga zakona proizlazi iz činjenice da je suradnja širi pojam od samog pojma nadzora, a prijedlog zakona osim nadzora obuhvaća i druge aspekte sudjelovanja Sabora u obavljanju europskih poslova, kao i suradnju s Vladom Republike Hrvatske u tom pogledu. Sabor će u europskim poslovima sudjelovati dvojako, posredno kroz nadzor nad djelovanjem Vlade s jedne te neposredno putem izvršavanja ovlasti dodijeljenih nacionalnim parlamentima Lisabonskim ugovorom s druge strane. U okviru nadzora nad djelovanjem Vlade Sabor će razmatrati stajalište Republike Hrvatske o dokumentima Europske unije, raspravljati o održanim sastancima Vijeća i pripremama za buduće sastanke moći će naložiti Vladi provedbu postupaka procjene učinaka propisa za dokumente Europske unije te će sudjelovati u postupku imenovanja kandidata Republike Hrvatske u instituciji tijela Europske unije. Izvršavanje ovlasti iz Lisabonskog ugovora podrazumijeva nadzor nad poštovanjem načela supsidijarnosti, sudjelovanje u postupku revizije temeljnih ugovora Europske unije te u odlučivanju o primjeni klauzule premošćivanja. Nadzor Sabora nad djelovanjem Vlade u institucijama Europske unije ostvarivat će se prvenstveno kroz razmatranje dokumenata Europske unije i pripadajućih stajališta Republike Hrvatske. Za ostvarivanje učinkovitog modela nadzora ključna je neometana dostava europskih dokumenata. Prijedlogom zakona je stoga predviđeno da Vlada Saboru početkom svake godine dostavlja popis prijedloga zakonodavnih akata Europske unije u čijem će donošenju sudjelovati, a tijekom cijele godine informacije o ostalim dokumentima. Intencija je da se Sabor usredotoči prvenstveno na prijedloge zakonodavnih akata, no moći će raspravljati i o svim drugim dokumentima Europske unije kao i svim europskim poslovima. Zakon stoga propisuje da je Vlada dužna Saboru na zahtjev dostaviti sve dokumente i informacije iz područja europskih poslova s kojima raspolaže. Uz dokumente koje će dostavljati Vlada Sabor će dokumente Europske unije primati i izravno od institucija Europske unije. Informacije i dokumenti koje dostavlja Vlada biti će temelj za izradu radnog programa za razmatranje stajališta Republike Hrvatske te za razmatranje samih stajališta. Temeljem dokumenata koje će izravno dostavljati institucije Europske unije Sabor će provoditi provjeru poštovanja načela supsidijarnosti i uključivati se u politički dijalog s institucijama Europske unije. U skladu s prihvaćenom praksom u parlamentima država članica prijedlog zakona o suradnji predviđa da ovlasti Sabora u europskim poslovima u pravilu izvršava Odbor za europske poslove. Njegove će najvažnije ovlasti biti donošenje radnog programa, razmatranja stajališta Republike Hrvatske i donošenje zaključaka o stajalištima, razmatranje izvješća Vlade o održanim sastancima vijeća Europske unije i pripremama za sljedeće sastanke te provođenje postupaka provjere poštovanja načela supsidijarnosti. Iako će Odbor za europske poslove djelovati kao središnje mjesto obavljanja europskih poslova u Saboru on je dužan maksimalno poticati sva radna tijela na sudjelovanje što je detaljnije uređeno Prijedlogom poslovnika Hrvatskoga sabora. Također, svi će saborski zastupnici biti upoznati sa svim dokumentima Europske unije i svim europskim poslovima, a u slučaju potrebe Saboru uvijek ostaje mogućnost da o pojedinoj temi umjesto odbora rasprava i odlučivanja budu provedeni na plenarnoj sjednici Sabora. Radna tijela Sabora predlagat će Odboru za europske poslove dokumente Europske unije iz svojega djelokruga za uvrštavanje u radni program te će predlagati dopune radnog programa. Odbor za europske poslove će prosljeđivat stajališta Republike Hrvatske o dokumentima Europske unije iz radnog programa matičnim radnim tijelima sukladno odredbama Poslovnika Hrvatskog sabora, a ta će radna tijela donositi mišljenja o stajalištima na kojima će Odbor za europske poslove bazirati svoje zaključke. Tako usvojen zaključak o stajalištu Republike Hrvatske biti će temelj na osnovu kojega Vlada djeluje u institucijama Europske unije. Radni program za razmatranje stajališta Republike Hrvatske donosit će Odbor za europske poslove. Radni program biti će osnov organizacije i planiranja razmatranih dokumenata Europske unije i pripadajućih stajališta. Za sve dokumente uvrštene u radni program Vlada će Saboru dostavljati i dodatne informacije, stajališta u dokumentu neposredno nakon njegovog donošenja u Vladi kao i informacije o mogućim naknadnim izmjenama dokumenata i stajališta. Uz stajalište Republike Hrvatske u dokumentima raspravljat će se i o izvješćima o sastancima Vijeća EU, a na sjednici Sabora će se raspravljati o sastancima EU. Prijedlogom zakona o suradnji uređeno je i sudjelovanje Sabora u odlučivanju i primjeni klauzule premošćivanja što je ovlast nacionalnih parlamenata država članica EU dodijeljene Lisabonskim ugovorom. U izvršavanju ove ovlasti Sabor ima neovisnu ulogu u odnosu na Vladu te će on na svojoj sjednici odlučivati o primjeni klauzule premošćivanja, te će u odnosu na takav prijedlog Odbor za europske poslove biti matično radno tijelo. Provjera poštovanja načela supsidijarnosti u nacrtima zakonodavnih akata i u donesenim zakonodavnim aktima EU također je postupak u kojem Sabor djeluje neovisno od Vlade. Prijedlogom zakona o suradnji predviđeno je da ovaj postupak provodi Odbor za europske poslove, a prijedlogom Poslovnika da pravo predlaganja pokretanja postupka provjere poštovanja načela supsidijarnosti imaju svi ovlašteni predlagatelji zakona. Odboru za europske poslove je dodijeljena i ovlast da u ime Sabora sudjeluju u imenovanju predstavnika Republike Hrvatske u instituciji tijela EU na način da mu Vlada šalje izvješće o kandidatu, a da odbor o tom kandidatu daje svoje mišljenje. Na kraju, potrebno je napomenuti da će Sabor i nakon pristupanja Republike Hrvatske EU nastaviti pratiti usklađivanje zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom EU. Usklađivanje zakonodavstva odvijat će se prvenstveno kroz prenošenje direktiva, a ukoliko Republika Hrvatska u određenom roku ne prenese direktive EU će protiv Hrvatske pokrenuti postupak zbog povrede prava EU. Prijedlogom zakona o suradnji predviđeno je da Vlada o svim takvim postupcima treba obavijestiti Hrvatski sabor. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Da li i izvjestitelji radnih tijela Odbora Hrvatskog sabora žele uzeti učešće u izvješću? Da. Poštovani zastupnik Ivo Davor Stier u ime Odbora za vanjske poslove, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Odbor za vanjsku politiku je na 23. sjednici održanoj 24. svibnja održao raspravu o Prijedlogu zakona o suradnji Hrvatskog sabora i Vlade Republike Hrvatske. Većinom glasova 5 glasova za, 3 suzdržana je usvojio nacrt prijedloga i uputio ga na prvo čitanje. Međutim, isto tako je većinom glasova Odbor za vanjsku politiku donio i sljedeće primjedbe i prijedloge u odnosu na članak 4. stavak 1. Prijedloga zakona predložena je dopuna članka 4. stavka 1. Predloženo da se uz Odbor za europske poslove koji je određen za izvršavanje ovlasti Sabora iz zakona vezane za europske poslove uvede i Odbor za vanjsku politiku koji bi izvršavao ovlasti Sabora iz zakona u pitanju vezanim uz zajedničku vanjsku i sigurnosnu politiku i zajedničku sigurnosnu i obrambenu politiku. Isto tako, u odnosu na članak 10. stavak 2. prijedloga zakona koji se odnosi na izvješćivanje Sabora o sastancima Vijeća EU predložena je dopuna članka 10. stavka 2. na sljedeći način. O izvješću iz stavka 1. ovog članka Odbor za europske poslove provodi raspravu na kojoj sudjeluju ministri koji predstavljaju izvješća o održanim sastancima Vijeća EU i o pripremama za nadolazeće sastanke Vijeća EU. U odnosu na članak 11. prijedloga zakona predložena je dopuna članka 11. i izmjena stavka 1. članka 11. Predloženo je da se člankom 11. detaljnije definira način izvješćivanja Hrvatskog sabora, te izmjenom stavka 1. članka 11. predloženo je da predsjednik Vlade Republike Hrvatske podnosi izvješća Sabora o svim održanim sastancima Europskoga vijeća. U odnosu na članak 15. prijedloga zakona predložena je izmjena stavka 2. i stavka 3. članka 15. radi usklađivanja s člankom 144. Ustava Republike Hrvatske. Dakle, predloženo je da u postupku predlaganja kandidata Republike Hrvatske za institucije i tijela EU Odbor za europske poslove donosi mišljenje o kandidatima koje je obvezujuće za Vladu Republike Hrvatske. Nadalje, jednoglasno je predloženo da se u najskorijem roku održi zajednički sastanak predsjednika Hrvatskog sabora sa Odborom za Ustav, Poslovnik i politički sustav, Odborom za vanjsku politiku i Odborom za europske integracije radi utvrđivanja dinamike rada, te u svrhu utvrđivanja spremnosti Hrvatskoga sabora, saborskih zastupnika i stanja kapaciteta službi za provedbu Zakona o suradnji između Sabora i Vlade Republike Hrvatske o europskim poslovima. Hvala vam.
Hvala i vama. Da li drugi predsjednici odbora žele uzeti učešće, iznijeti izvješća? Ocjenjujem da ne. Otvaram raspravu. Raspravu idemo po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu su Hrvatski laburisti i poštovani zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Evo jedan od rijetkih zakona koji svoje izvorište nalazi u ovom Parlamentu, a ne dolazi kao prijedlog Vlade. Čovjek bi očekivao da će zakon kojeg predlaže Parlament prije svega imati u vidu i na pameti ulogu i važnost tog Parlamenta koji zakon predlaže. Međutim, već u naslovu ovog akta vidi se ono što se stalno vidi u hrvatskom Parlamentu ne samo ovom sazivu, nego i svim ili gotovo svim sazivima prije da je odnos Vlade i Sabora u najboljem slučaju odnos ravnopravnih partnera koji razgovaraju pa se eventualno dogovore ili ne ili što je češće da je odnos Sabora takav, odnos Sabora i Vlade je takav da Vlada zapravo ne podnosi nikakav račun Saboru, nego Sabor za pristojnost svog ponašanja odgovara Vladi. Mislim da se ovaj zakon ne bi, ne ne bi trebao zvati, ne bi smio zvati Zakon o suradnji Sabora i Vlade jer Sabor i Vlada ne surađuju, Sabor prema ustavnim uzancama nadzire rad Vlade. Nekad, u ona davna tamo vremena, Vlada se je zvala izvršno vijeće. Ona je izvršavala nešto. I ova Vlada danas i po našim ustavnim uzancama naziva se izvršnom vlašću. Ona bi trebala izvršavati ono što Parlament kao posredna volja naroda zaključi. Zato mislim da bi se ovaj zakon trebao zvati Zakon o uređenju odnosa Hrvatskog sabora i Vlade RH o europskim poslovima, a ni na koji način Zakon o suradnji. Molim predlagača da o tom razmisli do drugog čitanja. Nakon ove točke pretpostavljam da ćemo razgovarati o novom Poslovniku Hrvatskog sabora. Teme su povezane. Ono što se ovdje detaljizira zapravo je naznačeno u Poslovniku. I bojim se da se i tamo provlači ta ista logika. Logika da je Vlada ta koja treba inicirati, napraviti, odlučiti, a Sabor će eventualno dignuti ruku onako kako Vlada misli da je to potrebno jer je sva pamet naravno činom izbora, činom da je netko na izborima dobio dva glasa više pobrao svu pamet. I činom tog izbora Vlada je pobrala svu pamet i tako se ponaša. Nažalost, i mi se tako ponašamo prema Vladi. U ovom zakonu Odbor za vanjske poslove potpuno je isključen iz uređenja odnosa sa EU, odnosno razmatranja propisa EU i tome slično kao da smo već ušli u Federaciju. Sjedinjene Europske države još uvijek ne postoje. Ja sam uvjeren da će postojati jednog dana, ali još uvijek ne postoje i poslovi unutar Europe su isto tako za nas još uvijek danas dobrim dijelom vanjski poslovi i mislim da Odbor za vanjske poslove bi o dobrom dijelu funkcioniranja i odnosa sa EU isto trebao i mogao ponešto reći. Slijedom ovog odnosa da Vlada odlučuje, a Sabor potvrđuje umjesto da Sabor odlučuje, a Vlada provodi u prvom prijedlogu ovog akta stajalo je da će kod zauzimanja stajališta RH Vlada uzeti u obzir mišljenje saborskog odbora. Dobro u ovom konačnom tekstu to je izmijenjeno, toga uzimanja u obzir ovdje nema, ali na drugom mjestu gdje se odlučuje u članku 15. gdje se govori o imenovanju dužnosnika iz RH u tijela i organe EU Vlada predlaže, odbor razmatra, razmišlja, diskutira, ima svoje mišljenje i to mišljenje daje Vladi. Vlada uzima u obzir mišljenje. Uzimati u obzir mišljenje znači procijeniti ovo mišljenje je srazmjerno pametno, još ćemo jednom razmisliti o njemu ili reći ma dajte pretjerali ste, što ćemo mi s vašim mišljenjem. Dakle, uzimanje u obzir mišljenja uopće nije obavezno i mislim da tako nešto u zakonskom aktu kojeg predlaže Parlament kao inicijator zakonskog akta tako nešto se ne bi smjelo dogoditi. Naime, ako parlamentarni odbor ima negativno mišljenje o nekom prijedlogu Vlade taj prijedlog Vlade ne bi smio više uopće postojati kao službeni prijedlog. Vlada bi se morala pokriti po ušima i reći oprostite stvarno smo pogriješili, predstavnici naroda eto misle drugačije. U članku 11. govori se da će Vlada, kroz premijera valjda, dva puta godišnje izvještavati o stajalištima. Sjednice Europskog vijeća su dosta češće. Što će se znači dogoditi? Dogodit će se sjednica u Bruxellesu, odnosno Strasbourgu gdje već bude, Vlada će zauzeti stajalište i onda će doći i izvijestiti odbor. I odbor će žustro razgovarati o nečem što su tempi pasati, što je više nepotrebno zapravo razgovarati. Mislim da bi u zakonu trebala stajati odredba da prije svake sjednice vijeća Vlada izvještava odbor što se događa, što je na dnevnom redu i što ima namjeru tamo reći i poduzeti. Ilustrativno za našu situaciju u ovom Parlamentu i recimo jučerašnju sjednicu popodne koja je bila potpuno konfuzna i izgubljena u svemiru. Skakalo se s prve na osmu, s osme na dvadesetčetvrtu, s dvadesetčetvrtu se vraćalo na devetu i tako već kako se uspije "uhapsiti" koji ministar po hodnicima. Članak 5. govori da će na početku godine Vlada predočiti Saboru, opet kroz odbor, što te godine ima u vijeću, koji su zakonski akti na programu vijeća. Vlada bi to mogla napraviti i za Parlament europski. Za divno čudo mi danas znamo što će se u Europskom parlamentu 15.10. u 3 popodne u sobi toj i toj odigravati. Pojma nemamo, dobro sada znamo koja će biti druga točka, ali pojma nemamo koja će biti treća točka ovdje, a da ne govorimo o drugom tjednu. To je sasvim izvan saznanja saborskih zastupnika. Jedno od obrazloženja je to da su u tim parlamentima gdje se to zna diskusije ograničene. Pa se zna da diskusija o nekoj temi treba trajati tri sata i onda se može planirati. A što nas sprečava da to napravimo? Svako toliko mijenjamo Poslovnik, donosimo izmjene i dopune Poslovnika pa ajmo jedanput napraviti Poslovnik po kome će se i saborski zastupnici i javnost moći zapravo orijentirati po kom će znati to i to će biti za dva mjeseca na dnevnom redu, za tri, za šest mjeseci. Uredu, uvijek ima nekih hitnih stvari koje uskaču preko reda, ali to su iznimke. Kod nas je to uskakanje postalo pravilo i to je loš način funkcioniranja bilo kojeg tijela poljoprivredne zadruge ili Parlamenta nema nikakve veze. Ne postoji sustavnost, ne postoji plan i ne zna što se događa sutra. A ovdje po ovoj točki će se lijepo znati. Zašto? Zato jer tamo netko radi planove pa zna šta mu je ove godine napraviti. Smjer kretanja odnosa zakonodavne i izvršne vlasti na razini Europe ide u korist zakonodavne vlasti. kada je Europski parlament počeo funkcionirati bio je više-manje neobvezno savjetodavno tijelo, ajde tamo su penzionirani političari si pričali i sada komisija odnosno vijeće mogli su tu priču uvažiti ili ne. Te stvari se mijenjaju. danas Europski parlament ima sasvim jasne ingerencije i ingerencije da zaustavi nešto što misli da je loše, a predloženo je od komisije ili vijeća i ingerencije da sam inicira stvari. I to se događa i to je sve više i više praksa, inicijativa Europskog parlamenta. I u svakom pogotovo plenarnom zasjedanju dosta vremena parlament potroši i na iskazivanje volje i želje da kao neposredno izabrani predstavnik naroda ima jaču odlučujuću ulogu u kreiranju propisa koji funkcioniraju u EU. Sve što se je u mandatu ove Vlade dogodilo, a time ne opravdavam niti prethodne vlade jer nije bilo puno drugačije, sve ide upravo u obrnutom smjeru. Važnost parlamenta se može konačno procijeniti i po svim mišljenjima koje ove anketarske kuće provode i po ocjenama koje nam javnost daje. Ne daje javnost te ocjene loše zato što ovdje sjede glupi ljudi, zato što ovdje sjede lijeni ljudi, zato što ovdje sjede ljudi koji ne žele nešto napraviti, ne, nego zbog toga što ovo tijelo kao tijelo nema karakter da se suprotstavi lošim potezima izvršne vlasti i kreira svoje dobre poteze od prvog zakona komadina pa na dalje. Ni u jednoj situaciji kada se nešto evidentno loše i svima evidentno loše događalo ovdje, ni u jednoj situaciji parlamentarna pozicija nije bila u stanju reći, e čekajte ljudi pa ovo stvarno nema smisla. To nikad nije bila ni HDZ-ova pozicija u stanju reći. Zato je takav ugled Sabora u RH i to je nešto što ne da moramo promijeniti, nego nešto što bitno ugrožava stabilnost političkog sustava u Hrvatskoj. Svi ovi članci i nekakva euforična pisanja o plaćama saborskih zastupnika koji ih nisu zaslužili koji eto tu sjede, gube vrijeme, dobivaju trostruke prosječne plaće i zapravo bi ih trebalo svesti na minimalac su posljedica toga ljudi. Da se ovdje odgovorno, a ne putem mašine koja diže lijevu ili desnu ruku odlučuje ne bi takva bila slika u Hrvatskom saboru. Hoću reći, u Europi se ide u smjeru u Europskom parlamentu se ide u smjeru da parlament jer je on jedini direktno izabran dobiva veće ingerencije. Mi ovdje idemo u obrnutom smjeru i ovim zakonom. Pa tako u članku 8.je sasvim nejasno zapravo tko to donosi konačni stav o stajalištima RH? vlada će predložiti stajalište odbor će razmatrati, Vlada će uzeti u obzir ono što je odbor razmatrao, postupit će u skladu s tim što je odbor razmatrao, ali nigdje ne piše, Vlada je obavezna provoditi stajališta Hrvatskog sabora točka. To bi trebalo biti barem ono što mi predlažemo pa da nam se u diskusiji i do drugog čitanja pojavi ovdje neki ministar koji bi rekao e čekajte ne valja tako Vlada mora imati te ingerencije. O.k. neka brani ministar ta stajališta ali da mi predlažemo to da nemamo nikakvog udjela zapravo u donošenju tih stajališta. Mislim da je to zapravo fantazmagorično ne razumijem koji stav stoji iza toga. Sve u svemu to su stvari koje mislim, ovaj se zakon naravno mora donijeti, to su stvari koje bi čini mi se o kojima bi trebalo razmišljati do drugog čitanja. Jasna stvar na ovaj prijedlog zakona Vlada nema nikakve primjedbe. A kako bi i imala? Hvala.
Hvala i vama. Imamo prijavljeno nekoliko replika. Idemo po redu, prva replika i poštovani zastupnik Željko Reiner, potpredsjednik Doma. Izvolite.
Uvaženi gospodine predsjedniče. Pa kolega Vuljanić je zapravo se u svom izlaganju nekoliko puta dotaknuo onoga što mi se čini ključno. I dozvolite mi da ne govorim u ovom času kao predstavnik svoje stranke nego kao član Hrvatskoga sabora. Diskusija o ovom Zakonu nameče a to je spomenuo i kolega Vuljanić i zato ja to želim potencirati raspravu o tome kako je organizirana vlast u Republici Hrvatskoj. Da li je ona stvarno parlamentarna demokracija u kojem je parlament nadređen izvršnoj vlasti, naravno u sklopu svojih ingerencija, ali gdje suverenitet hrvatskog naroda proističe iz vlasti parlamenta, tj. ponovo naglašavam jesmo li mi parlamentarna demokracija u punom smislu te riječi ili smo neki drugi sustav. Mi smo imali drugačiji sustav u ovoj zemlji, imali smo polupredsjednički sustav. I onda voljom parlamenta se to promijenilo. U ovom času a referiram se i na ono što je bilo rečeno, čini mi se da se ide u jednom drugom smjeru. U smjeru u kojem će izvršna vlast značajno jačati a parlament biti zapravo samo u funkciji podržavanja odluka izvršne vlasti. To se očituje u cijelom nizu elemenata u ovom zakonu. Od toga da recimo formulacija donosi zaključke, bi trebala biti umjesto može donijeti. Jer kada napišete može donijeti onda to može ili ne treba. Ako se kaže donosi zaključke onda je to vrlo jasno. Vlada uzima u obzir mišljenje. Šta znači uzeti u obzir? Sasluša kaže, lijepo ste to rekli ali mi ćemo napraviti drugačije. Dakle, ja samo želim podsjetiti na jednu činjenicu da je Ustav svojedobno mijenjan zbog ulaska Hrvatske u Europsku uniju, upravo zato da bi osigurao nadzor parlamenta nad Vladom. Ovim se sada to mijenja u suprotnom smijeru.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite.
Hvala. Evidentno je, kolega je to isto primijetio da je ovdje došlo do sukoba teorije i prakse. Teorija je ono što piše u Ustavu da parlament nadzire Vladu, praksa je da Vlada poziva na red i proziva parlament ako se ponaša je li, čudno i neodgovorno. To je nešto šta se ne bi smjelo događati, što je oznaka sasvim drugačijih sustava koje nitko ne želi, nitko od nas ovdje ne želi takve sustave. Nemojmo ići u tom smjeru da nam parlament postane kreativni dekor izvršne vlasti. Bili smo ovdje u situaciji kada je predsjednik Vlade zapravo se sasvim neprimjerno ponašao prema predsjedniku parlamenta i kada je trebao biti udaljen. Trebao je biti udaljen iz parlamenta a nije se to dogodilo. To je udar na predsjednika parlamenta ali i na svakog pojedinačno od nas. Ja sam to osjetio kao udar na sebe osobno. I zato kada vidim da parlament predlaže ovakav propis onda, ma žao mi je eto.
Nova replika i poštovana zastupnica Nadica Jelaš. Izvolite poštovana zastupnice.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče. Kolega Vuljaniću vi ste u svojoj raspravi rekli da u naslovu ovoga Zakona o kojemu raspravljamo ne bi trebala stajati riječ "suradnja" kao riječ koja između ostalih definira odnos između zakonodavne i izvršne vlasti. Dozvolite mi da vam pročitam članak 4. Ustava, dakle Zakona nad zakonima. "U Republici Hrvatskoj državna je vlast ustrojena na načelu diobe vlasti na zakonodavnu, izvršnu i sudbenu a ograničena je Ustavom zajamčenim pravom na lokalnu i područnu, odnosno regionalnu samoupravu. Načelo diobe vlasti uključuje oblike međusobne suradnje i uzajamne provjere nositelja vlasti Ustavom i zakonom.". Dakle, u ovom Zakonu o kojem danas raspravljamo definirani su sasvim određeni oblici suradnje dva ravnopravna oblika vlasti, one zakonodavne i one izvršne na sasvim određenom području, dakle na europskim poslovima. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite.
Da, naravno, međutim, pitanje je tko daje legitimitet u ovom slučaju, kojem obliku vlasti. Da li Vlada daje legitimitet Saboru ili Sabor daje legitimitet Vladi. Mislim da je i to savršeno jasno u Ustavu. I pitanje je nadležnosti što to Vlada može surađivati sa Parlamentom a u čemu Vlada treba jednostavno poštivati parlament. Moje mišljenje kao člana parlamenta da u ključnim odnosima sa Europskom unijom Vlada treba poštivati parlament i da nema mjesta nekakvoj arbitrarnoj ili fakultativnoJ suradnji.
Hvala lijepa i vama poštovani zastupniče. Treća replika i poštovani zastupnik Davor Ivo Stier. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Evo kolega Vuljanić s pravom ste napomenuli na to da bi se trebalo proširiti ovlasti i Odbora za vanjsku politiku evo i u ime Odbora sam i to spomenuo što se tiče promjena barem članka 4. S pravom ste rekli da je neprihvatljivo da ne može opstati odredba po kojemu premijer samo post festum izvješćuje o tome što se dogodilo na Europskom vijeću, on mora prije svakog Europskog vijeća izvijestiti o tome koja će biti stajališta koja će zastupati u Bruxellesu. Ali možda jednu činjenicu niste naglasili ili je niste dovoljno naglasili a to je po meni prvenstveno ta činjenica da smo znali od prosinca 2011. da moramo donijeti ovakav zakon. Da je prošlo godinu i pol dana evo i kukuriku vlasti a da mi tek sada 19 dana prije ulaska u Europsku uniju raspravljamo o ovom Zakonu. Da smo imali ovaj Zakon i da smo imali neke odredbe kao što je npr. članak 15. koji regulira proces kandidiranja ljudi, kandidate iz Republike Hrvatske za tijela Europske unije onda možda bi izbjegli i neke blamaže. Zar nije paradoks da danas evo u Europskom parlamentu se glasuje o hrvatskom kandidatu za Revizorski sud koji je nažalost dobio i negativno mišljenje u matičnom Odboru Europskog parlamenta, a da on uopće nije prošao kroz Hrvatski sabor. Da smo imali taj zakon prije mogli smo i taj dio iskoristiti period pripreme da bi imali i bolje rezultate, a ne da bi se izblamirali i prije samog ulaska u Europsku uniju.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Nikola Vuljanić.
Da, činjenica, nisam naglasio to da se zakon donosi u zadnji čas, tako smo se već naučili na to da mi se to ne čini ništa čudnim. Sve se radi u zadnji čas pa smo i to napravili u zadnji čas, a nije dobro da se radi u zadnji čas naravno. Ovaj zakon situaciju sa članom Revizorskog suda iz Republike Hrvatske nažalost neće spriječiti ako ostane u ovom obliku. Sabor će moći dati svoje mišljenje, Vlada će to mišljenje uzeti u obzir ako će imat vremena. Ako neće imat vremena onda ga neće uzeti u obzir i opet će tamo otići osoba koju će matični odbor proglasit nekompetentnom. Ovakav oblik zakona daje mogućnosti Vladi da griješi. Ionako je jedan dio javnosti optuživao političku elitu da opet idemo ko guske u magli, onda smo išli na istok, sad idemo na zapad. E pa sad nemojmo ići ko guske u magli, nemojmo ići ko guske u magli, idimo organizirano i idimo tako da ljudi koji predstavljaju narod Republike Hrvatske, a to su oni koji sjede tu, ne oni koji sjede u Vladi, oni ne predstavljaju, njih nitko nije izabrao, njih je Sabor postavio. Dakle da imaju uvid u kakvu se maglu kreće, šta se tamo događa i što možemo napraviti i da imamo mogućnost odlučivanja o tom. Ako toga nema onda stvarno idemo ko guske u maglu.
Nova replika i poštovani zastupnik Branko Vukšić. Izvolite poštovani zastupniče.
Uvaženi kolega Vuljaniću, postavili ste ključno pitanje je li Hrvatska parlamentarna država. Dakle treba postaviti pitanje je li Hrvatska kancelarska država. Ne znam tko se sjeća, ali na jednu moju repliku kad sam ja to ustvrdio da je Sabor fikus Vlade tada je premijer u ovom Visokom domu stajao je tamo dolje, ustvrdio a da nije trepnuo ni okom, a ovom kad govorim o ovom Visokom domu to je samo da mi umirimo svoju savjest, govorim o visokom, uvaženi dom, visoki dom, tad je ustvrdio da je Hrvatska polukancelarska država. Imate prijepis, pogledajte. Nigdje, ni u jednom mediju, niti jedan saborski zastupnik nije reagirao na tu tvrdnju da smo mi polukancelarska država. Što su odbori u Hrvatskom saboru, oni su samo parlamentarni ukrasi, ništa drugo odbori nisu. Odluka odbora ne znači ništa. Često odbori i saborske većine donose odluke koje su logične i koje su suprotne odlukama Vlade, međutim Sabor preglasava ko da tenkom prelazi preko njih. Jučer smo jedva, rekli ste da se u Europskom parlamentu godinu dana unaprijed zna dnevni red. Jučer smo krpali dnevni red, lutali smo po dnevnom redu, zašto, pa zato što nitko iz Vlade nije spreman niti ga je briga za Sabor. Četvrtu garnituru šalje u Sabor da brani zakone jer nije bitno obraniti zakon jer će ionako parlamentarna većina dići ruke. Prema tome, jeste Hrvatski sabor ukras, on je pokriće za loše poteze Vlade. I nije kriva Vlada, krivi su saborski zastupnici koji dozvoljavaju da se njima manipulira.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite.
Da kolega, to je bila zapravo središnja točka moje diskusije, odnos Vlade i Sabora kao uvod za sljedeću točku. U Poslovniku kojeg isti odbor predlaže to se još jasnije i glasnije vidi tko zapravo drma političkim životom i tko koga nadzire, tko kome zapovijeda. Mi jesmo parlamentarna demokracija po svim ustavnim odredbama, po svim deklaracijama, po svemu što smo rekli, što se zalažemo, po činjenici da možemo ovdje ovako pričati. To je istina. Sad je vrijeme možda da tu škatulju, taj okvir napunimo pravim sadržajem i taj odnos između Vlade i Sabora napravimo onakvim kakav bi i po Ustavu trebao biti, ne sanaderovski, ne milanovićevski, ne, nego da Vlada kao tijelo izvršne vlasti provodi i duh i slovo onoga što ovaj parlament zaključi. Ako to nismo u stanju bojim se da idemo u čudnom smjeru i da će to čudne političke snage iskoristiti.
Hvala lijepa. Nova replika i poštovani zastupnik Peđa Grbin. Izvolite.
Poštovani kolega Vuljanić, ja vam se evo moram ispričati, očito u svojem uvodnom izlaganju nisam bio dovoljno jasan pa ću sada to pokušati biti. U Ustavu Republike Hrvatske u članku 144. piše da Vlada u institucijama Europske unije radi na temelju zaključka Sabora. U članku 8. prijedloga zakona jasno i nedvojbeno stoji da Vlada u institucijama Europske unije djeluje na temelju zaključka ako ga Sabor donese. Dakle u članku 8. ovog prijedloga vrlo jasno, bez ikakve dvojbe stoji da ako Hrvatski sabor donese zaključak koji je različit od stajališta Vlade Republike Hrvatske, Vlada Republike Hrvatske mora u institucijama Europske unije djelovati na temelju toga zaključka. Oko toga u zakonu nema apsolutno nikakve dvojbe. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite.
Veseli me ako je tako. Ja to ne vidim decidirano napisano. I samo bih molio da do drugog čitanja to piše ovako kako ste vi to rekli, ništa drugo. To je ono što treba stajati u zakonu. Ovako i laik, a pretpostavljam i poneki stručnjak stvar može protumačiti na jednu i na drugu stranu. Napišite u tekst zakona ovo što ste sad ovu rečenicu koju ste sad rekli i prigovora više nema.
Hvala lijepa. Iscrpili smo replike i odgovore na repliku. Sljedeći klub zastupnika je klub Socijaldemokratske partije Hrvatske u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Daniel Mondekar.
Hvala puno predsjedniče Sabora, kolegice i kolege zastupnici. Dozvolite mi da počnem sa jednim citatom iz ocjene stanja koja je usko izvađena iz Lisabonskog sporazuma. Slijedom odredbi Ugovora o EU i Ugovora o funkcioniranju EU, te odredbi Ustava Republike Hrvatske iz Glave VIII. Europska unija Republika Hrvatska prenijela je institucijama EU ovlasti koje su potrebne za ostvarivanje prava i ispunjavanje obveza preuzetih članstvom u EU. Hrvatski sabor potvrdio je Ugovor o pristupanju Republike Hrvatske EU 9. ožujka. Isto je učinilo 28 parlamenata država članica slijedom čega će 1. srpnja Republika Hrvatska postati članicom EU. Ovim zakonom uređuje se suradnja Hrvatskog sabora i Vlade Republike Hrvatske u europskim poslovima, odnosno ovlasti Hrvatskog sabora u zakonodavnom postupku EU i drugim europskim poslovima u skladu sa Ugovorom o EU u Ugovoru o funkcioniranju EU. I onda slijedi ovaj pasos u potpunosti izvađen djelomično iz članka 10. i članka 12. Lisabonskog ugovora u zakonodavnom postupku EU Vlada Republike Hrvatske zastupat će interese hrvatskih građana svojim djelovanjem u Vijeću EU Hrvatski sabor nije izravno zastupljen u institucijama EU nego svoj utjecaj na razvoj na razini EU ostvaruje posredno u postupku nadzora nad djelovanjem Vlade u institucijama EU. I to vam je u Lisabonskom sporazumu jedini spomen nadzora onog što se zove … [[Govornik se ne razumije.]] Člankom 10. koji kaže, dakle da ne citiram opet, ali države članice u Europskom vijeću predstavljaju njihovi šefovi država ili vlada u Vijeću i predstavljaju njihove vlade koje su odgovorne parlamentima. To vam je nadzor. Nadzor nije dio Lisabonskog sporazuma jer je nadzor se razvio sedamdeset i nekoje godine u svim zemljama članicama tada i od '74., pete se on polagano razvija. Lisabonski sporazum daje druge ovlasti posebno djelovanja parlamentima koji su za nas zaista jako bitne. I ja ću se ukratko osvrnuti na njih i onda se vratiti i na pitanje nadzora. Dakle, obveza donošenja ovog zakona proizlazi nam iz članka 144. našega Ustava. Cilj je da uredimo odnose između Vlade i Sabora. On naravno ima puno šire značenje jer uređuje se u tim novim poslovima, europskim poslovima. I ovaj zakon treba prije svega smatrati kao jednu priliku da Sabor jača kako na nacionalnoj tako i na europskoj sceni. Ulaskom, dakle promijenit će se odnos rada hrvatske Vlade i Hrvatskog sabora, Sabor postaje nacionalni Parlament zemlje članice, te onim promjenama koje je Lisabon donio pokušale su zemlje članice odgovorit na jedan problem koji se pojavio u zemljama članicama EU u predlisabonskom razdoblju a to je nedostatak, odnosno deficit, demografski deficit. I kada se govori o jačanju uloge nacionalnih parlamenata Lisabonskim ugovorom onda se prvenstveno govori o jačanju uloge nacionalnih parlamenata u odnosu na ulogu parlamenta prije Lisabonskog sporazuma. I zato treba reći da se ovaj zakon sastoji od dva dijela. Ovaj zakon se sastoji od nadzora i suradnje i od obveza koje proizlaze iz Lisabonskog ugovora. U nadzor vam ide ključna stvar o kojoj upravo treba najviše pričati, a to je nadzor nad stajalištima Vlade vezano uz dokumente EU. To je ključni nadzor. To je ključni nadzor. Članak 10. i članak 11. spadaju još uvijek u područje izvješćivanja. Primjerice radi nedavno je izašla jedna studija u 27 zemalja članica 10 uopće nemaju izvješćivanje za Europsko vijeće, 17 ima podijeljenih u 7 različitih modela izvješćivanja. Ali to su modeli izvješćivanja koji gotovo sigurno će u budućnosti kako sada stvari stoje polagano prelaziti u procese nadzora i to studije pokazuju, da to polagano ide s obzirom da Europsko vijeće se zna šta je, ali postoje i EUROSUMMIT-i koji brinu o izuzetno problematičnoj krizi u euro zoni. I zato će vjerojatno izvješćivanje jednog dana postati i pitanje nadzora. Pitanje odabira i saslušanja naših kandidata za europske institucije je pitanje zaista suradnje i sada ću vam reći zašto. Za dva, tri tjedna Hrvatska je članica EU, postajemo 28 članica i time ćemo postati 18 članica koja saslušava kandidate ili ako se ne varam, ja se ispričavam, šesnaesta u ostatku uopće nema, više do polovici zemalja članica ne saslušavaju jer je to u domeni Vlade Republike ili države članice. Oni koji saslušavaju kandidate dijele se na dvije skupine, dijele se na one koje Vlada post festum obavijesti o tome da je netko kandidat i pošalje izvješće u Parlament ili one u kojima je sada Hrvatska koje s kandidatom mogu razgovarati i mogu dati određeno izvješće primjedbe. I kolegice i kolege, ako malo pogledate taj model Hrvatska je po tom pitanju pri vrhu. Da se vratim na ključne ovlasti nacionalnog Parlamenta. Oni znači kroz različite modele nadziru rad Vlade. Znate koliko ima modela za stajališta na dokumentima EU u ovom trenutku? 27. Bit će ih 28 modela nadzora. Ne postoji jedinstveni model nadzora na stajalištima Vlade za dokumente EU. Ali, ono što svi rade, izravno sudjeluju u obavljanju europskih poslova, provjerom poštivanja načela supsidijarnosti u nacrtima zakonodavnih akata i zakonodavnim aktima EU, raspravom o izmjenama temeljnih ugovora EU, odlučivanjem o primjeni klauzule premošćivanja te uključivanjem u politički dijalog s institucijama EU. Iako politički dijalog nije dio sporazuma on proizlazi iz jedne vrlo zanimljive Barossove inicijative koji nacionalni parlamenti koriste. Radi se naime o neformalnom načinu suradnje nacionalnog Parlamenta s europskim institucijama gdje znači njegovo se provođenje ne regulira jer je neformalna inicijativa, ali je postala uhodana praksa da nacionalni parlamenti naprosto kroz Ured predsjednika Parlamenta ili matične odbore postavljaju direktno upite na komisiju ako imaju određene dubioze i u načelu gotovo uvijek dobivaju odgovor. Statistika pokazuje da neki parlamenti to su dosada koliko ta inicijativa postoji iskoristili 3 puta, 4 puta neki par stotina puta. Dakle, to je jedna neformalna inicijativa ali koja u ovakvim poslovima jako dobro dođe. Nadalje, nacionalni parlamenti mogu izravno utjecati na donošenje zakonodavnih akata na razini EU kroz postupak provjere poštivanja načela supsidijarnosti što je pokazala i famozna inicijativa MONTI 2. To je naime prvi i jedini dosada prijedlog zakonodavnog akta koji nakon što je u njemu prikupljen veliki broj obrazloženih mišljenja nacionalnih parlamenata i njihovih domova povučen iz procedure iako to nije bila obveza Europske komisije kao predlagatelja akta. Tim aktom naime sadržajno nacionalni parlamenti su shvatili da će se moći u državama smanjivat pravo na prosvjed i štrajk i rekli su ne. I MONTI 2 je otišao u povijest. I on pokazuje politički značaj nacionalnih parlamenata u EU i europske institucije kada su pokazale jedanputa nacionalni parlamenti koji se koordiniraju kroz javni zajednički sustav da itekako će koristiti ovaj mehanizam, europske institucije neće više zaobilaziti nacionalne parlamente. Hrvatski sabor se uključuje, da vam ovo kažem, u vrlo povoljnom trenutku vezano uz provjeru načela supsidijarnosti. Naime, ono nije od prekjučer, ono nije ni iz Lisabona, ono je staro 15-ak godina, ali Lisabonskim sporazumom uveden je early vojni sistem. Sustav ranog, mehanizam ranog upozoravanja koji omogućuje parlamentima pravovremeno uključivanje i zapravo realno iskazivanje utjecaja nacionalnog Parlamenta kada pričamo o samoj supsidijarnosti. I on je zapravo počeo se koristiti upravo u trenutku kada je Hrvatska dovršavala svoje pregovore što znači da se mi uključujemo u jednom povoljnom trenutku, da odmah zajedno sa svim drugim nacionalnim parlamentima aktivno pratimo da li se krši načelo tj. povreda supsidijarnosti. I to je jako bitno za afirmaciju Hrvatskog sabora na razini EU. Također, Lisabon spominje i našu međunarodnu suradnju. Da, postoje dva bitna međunarodna momenta za Sabor, to su koordinacije odbora s jedne strane, a s druge strane ključna koordinacija je predsjednika parlamenata koji su decision making koordinacije gdje se na razini svih predsjednika parlamenata konkretne stvari i dogovaraju. Ovaj zakon na kraju krajeva i modeli iz cijele EU su nam i došli kroz bilateralu. On dolazi kasno u odnosu na datum pristupanja EU, ali ću vam samo dati jednu malu statistiku Odbora za europske integracije. Mi smo sa 40 delegacija razgovarali o ovim sustavima. Od toga 24 predstavnika zakonodavne vlasti, 14 izvršne vlasti. Gotovo sve zemlje članice, i to nije stalo, ja sam osobno prošli tjedan još razgovarao jedanput sa Šveđanima dobili smo još dodatne dokumente iz Litve i Irska nas je obavijestila da je promijenila svoj model nadzora na sličan ovome koji imamo sada ovdje sa radnim programom, sa matičnim odborima itd. Znači, to je postao jedan srednji model koji koriste većina članica EU, upravo ovakav model. I sada nakon tih diskusija i razgovora, razgovora sa našim kolegama iz odbora, ja osobno smatram i mi smatramo u SDP-u da ovaj zakon postiže ravnotežu budući da će Sabor donositi zaključke na osnovi kojih Vlada djeluje u institucijama EU čime se taj optimalni utjecaj i ostvaruje. S druge strane sukladno poslovničkim odredbama o zaključku kao aktu koji donosi Sabor osigurana je fleksibilnost djelovanja Vlade jer je zaključak akt širokog značenja kojim Sabor utvrđuje stajališta o određenim događanjima i pojavama, a na osnovi ocjene stanja o pojedinom području mogu se zauzimati stajališta, izražavati mišljenja ali i utvrđivati obveze Vlade. I zato je taj zaključak toliko bitan. Jer Vlada s jedne strane može ukoliko traži manevarski prostor da pregovara na vijeću tražiti to sa fleksibilnim stajalištem i dobiti fleksibilni mandat. Ali, mi možemo napraviti puno čvršći mandat i obvezati Vladu na to kakvo stajalište treba biti. Ali sada, dozvolite mi s obzirom da imam još par minuta, pričalo se i o dinamici. Pa treba jasno reći kakva je dinamika. S jedne strane postoji vladina koordinacija, s druge strane postoje europske institucije i u onom trenutku kada i Vlada dobije dokument i da svoje stajalište i Sabor da svoj zaključak već kreće procedura u vijeću i u Parlamentu europskom kroz redovni zakonodavni postupak. I morate znati da ključni trenutak nije to da li će nama sukladno članku 10. ministrica recimo doći i reći što je bilo na Vijeću za opće poslove jer evo dobili smo sada bilješku sa vijeća, točka 1. usvajanje dnevnog reda, točka 2. glasovanje o usklađenim točkama i točka 3. razno. Nama je bitno da kao Sabor smo uključeni od samog početka u izradu akata o kojima se onda glasuje. Naravno da ja želim da dođe ministrica i kaže kako je bilo na vijeću, kako se glasovalo. Ali ako mi nismo u samom startu uključeni u proceduru onda nam to zaista ništa ne znači. A to je ono što je ključno kada se govori o žustrim raspravama u vijeću. Mi moramo unaprijed od početka biti uključeni. I dozvolite mi da vam samo pojasnim tijek rasprave. nakon što komisija … /Govornik govori engleski./ … kako kažu stave ga na stol, idu prijevodi na nacionalne jezike, kreće rok za načelo supsidijarnosti, ide na coreper, ide na vijeća kojima nekoliki stotina radnih skupina. Mi se tu u samom startu uključujemo kao parlament ukoliko dođe do izmjena vladinih stajališta što se često događa zbog dinamike vijeća, Sabor ima mogućnost naknadno se uključiti i tražiti ponovo raspravu. Ide redovni zakonodavni postupak u vijeću u Europskom parlamentu. Recimo primjerice da pričamo o direktivi, ona prolazi proceduru, dolazi na Vladu RH, Vlada utvrđuje koji zakoni se mijenjaju, zakoni se mijenjaju, dolaze predsjedniku Hrvatskog sabora, upućuje ih u proceduru na odbora, odbori kažu svoje i ide na plenum. Ta procedura može trajati 3, 4 ili 5 godina od trenutka stavljanja te direktive od komisije u proceduru do onog momenta kada je ona u potpunosti transponirana u naše zakonodavstvo. I zato je veoma bitno da smo od početka tu. Ovaj zadnji dio posla već sada Sabor radi. Ali ovaj zakon otvara mogućnost da u potpunosti zatvorimo krug i sudjelujemo u svim poslovnima. Mi smo prošli danski model kao jedan od tvrđih, švedski ko najtvrđi čak, njemački, slovenski, litvanski, irski, talijanski i našli smo jednu sredinu koja je jako dobro jer nije ko danski model u kojem Vlada ne može maknuti ni milimetra bez parlamenta, ali nemojte zabraviti takvi parlamenti imaju čak znanstvene institute u svojim redovima koji odrađuju veliki dio posla. Ali nije ni talijanski model u kojem se u post festum parlament izvijesti. Čisto da znate da ja završim da ne uzimam previše vremena ovaj model je jedan od najčvršćih mandatnih modela koji imamo u regiji. Čvršći od slovenskog, čvršći od mađarskog, čvršći od rumunjskog, čvršći od bugarskog, čvršći od talijanskog, grčkog itd. Za jednu novu članicu idemo sa relativno [[Upadica: Privedite kraju.]] čvrstim modelom i imajte na umu da ništa nije pisano u kamenu. Ukoliko kroz sljedećih par mjeseci vidimo da sustav trebamo popravit, popravit će se. Sve države članice najčešće u prosjeku mijenjaju ga jedanput godišnje ga popravljaju i dorađuju. Hvala puno.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Na vaše izlaganje imamo prijavljene replike. Prva replika i poštovani zastupnik Gordan Jandroković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa kolega Mondekar vi ste zaista lijepo govorili, lijepo objasnili, bili ste vrlo argumentirani i s velikim dijelom onoga što ste govorili ja se slažem. Bili ste čak puno uvjerljiviji od samog predlagatelja ovog zakona što isto tako može dovesti u pitanje ustvari tko je autor tog zakona jer su se mijenjali predlagatelji kako smo se približavali raspravi o njemu u ovome Saboru. No ono što bez obzira na lijepe riječi ja moram komentirati i reći jest to da danas ovdje nema nikoga u ime Vlade RH. dakle sve što ste izgovorili o suradnji, ovo je Zakon o suradnji Hrvatskog sabora i Vlade RH. dakle nitko iz Vlade se nije udostojao danas doći i sudjelovati u ovoj raspravi. Pa kako sada da vjerujemo da sve ove riječi koje su izrečene, da svi ovi modeli koje ste nam objasnili, da sve ove dobre namjere u koje ne sumnjam da imate da će naići na bilo kakvo plodno tlo kada danas ovdje nema predstavnika Vlade. Rekli ste da u 10 zemalja članica Vlada čak samo izvješću da nema nikakvog nadzora od strane parlamenta, ali ja sam siguran da bi i u tih 10 zemalja predstavnik Vlade došao na ovakvu sjednicu Parlamenta i razgovarao sa zastupnicima i slušao što oni govore, da li su u pravu ili nisu u pravu. Ovaj odnos danas ne dolazak predstavnika Vlade na sjednicu Parlamenta govori o podcjenjivanju Vlade da Vlada podcjenjuje Parlament, pratimo i ovu raspravu o referendumu gdje se isto tako podcjenjuje volja građana i vodite jednu politiku koja zaista nije primjerena vremenu u kojem se Hrvatska trenutno nalazi. Postajemo članica punopravna članica EU a imamo ovakav odnos Vlade prema Parlamentu.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Daniel Mondekar.
Hvala puno. Odgovorit ću samo vezano za ove brojke, dakle kada sam govorio o 10 zemalja članica u kojima se kandidati za europske institucije ne preispituju tj. malo više i desetak u kojima predsjednici ne odgovaraju za Europsko vijeće. Ali što se tiče našeg modela kod nas se mora doći i za vijeće i za Europsko vijeće. Ja se slažem sa prijedlozima da se i taj dio doradi. A što će Vlada raditi? što zakon kaže. Onog momenta kada Vlada zauzme stajalište na određeni dokument koji može biti 3, 4, 5 dana ili tjedan ili dva Sabor će ga dobiti. I hvala na ovoj prilici jer to sam trebao spomenuti. Mi ne radimo kao u nekim državama članicama klub unutar kojeg samo jedan odbor radi sav posao. Ovaj zakon stavlja odgovornost europskih poslova na sve zastupnike i na sve odbore i svi će imati šansu pokazati što znaju o europskim poslovima kada će se raspravljati o stajalištima vlade koje će Vlada dostavljati kako zakon kaže odmah u Sabor po donošenju samih stajališta. Hvala.
Moram još jedanput upozoriti da je Vlada dala pisanim putem svoje stajalište o ovom zakonu. Hvala lijepa. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Željko Reiner.
Uvaženi gospodine predsjedniče. Pa uvaženi kolega Mondekar i ja se slažem zapravo s dobrim dijelom onoga što ste vi rekli ali moram reći da mi je par stvari nekako ja bih rekao posebno bilo zanimljivo. Jedno je ono što ste spomenuli ispravno da europske institucije neće zaobilaziti nacionalne parlamente. Naravno da neće, ali i o nacionalnim parlamentima ovisi što će i kako će se postaviti. A o tome upravo mi danas govorimo. Mi danas upravo ovdje govorimo kako ćemo mi u Hrvatskoj riješiti taj odnos između Parlamenta i Vlade. U ovom času imamo dominaciju Vlade nad Parlamentom što samo po sebi nije dobro. Nema to veze sa time tko ima većinu ili nema većinu. Ja ću ponovo reći, ne govorim sada kao predstavnik svoje stranke jer mislim da je to pitanje digniteta Sabora, digniteta i vladajućih u ovom Saboru. Da li je Sabor ima sve one ingerencije koje treba imati i dali ih stvarno on koristi ili služi samo kao mehanizam, produžena ruka Vlade da provede ono što je u Vladi odlučeno. Ja mislim da ova prva varijanta koja je sada na dijelu nije dobra. A kada ste spomenuli modele i rekli da je ovaj prijedlog čvršći od slovenskog, rumunjskog, bugarskog itd., ja moram se referirati na to što je premijer u nekoliko navrata rekao da on želi ići nordijskim modelom. E pa sada i vi i ja znamo vrlo dobro da je u ovom aspektu nordijski model nešto sasvim različito od ovoga što se ovdje predlaže. Prema tome, ne možemo jedanputa tvrditi da želimo ići nordijskim modelom a drugi puta kada to premijeru ne odgovara onda ćemo ići nekim desetim modelom. Hvala lijepo.
Na repliku poštovanog potpredsjednika Doma, Hrvatskoga sabora odgovara poštovani zastupnik Danijel Mondekar.
Hvala puno. Dakle, mogu se [[Upadica: Uključite se.]] složiti sa, sa, hvala, mogu se složiti što ste rekli u početku da nećemo biti zaobilaženi, da dolaziti će nam ogromna količina dokumenata, zakonodavnih, ne zakonodavnih, Sabor će biti bombardiran dokumentima iz Unije, mi ćemo kroz radni program izabrati u suradnji svih zastupnika i svih odbora s kojim ključnim dokumentima će Sabor o kojima će raspraviti. Većina zemalja članica koje ima ovaj model radnog programa bira zakonodavne akte koji će u konačnici se vratiti u nacionalni parlament. To je recimo taj model. Kada je predsjednik Vlade pričao o nordijskom modelu on je pričao o promjeni zanimljivosti nordijskog modela za europsko vijeće, saslušanje premijera za europsko vijeće a ne nadzora. Ne nadzora nad stajalištima. Švedski parlament isto posjeduje ogromnu stručnu službu, ogroman znanstveni institut, on posjeduje mogućnost ogromne parlamentarne rezerve, velikih odbora, Grand committee koji su standing committee i stalno zasjedaju. Želimo li mi ići u nadzor jednog dana, ovaj model je srednji model. Za Hrvatsku izvrstan. Mi možemo otići u labavi model, možemo mi jednog dana otići u nordijski. Ali ovdje je predsjednik kada je pričao, pričao je o izvještavanju, danski model za europsko vijeće vam je fleksibilniji za premijerku nego za ministre kada idu na vijeća. Hvala.
Nova replika i poštovani zastupnik Davor Ivo Stier. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Evo kolega Mondekar, vi ste točno citirali Lisabonski ugovor oko pitanja nadzora. Međutim, mi danas ne usklađujemo zakon prema Lisabonskom ugovoru nego ga donosimo prema hrvatskom Ustavu. I to je ono što moramo učiniti i tu je hrvatski Ustav vrlo, vrlo jasan. Jer kaže, nadzor Hrvatskog sabora na djelovanjem Vlade Republike Hrvatske u institucijama Europske unije uređuje se zakonom. I to je ono što mi danas moramo urediti zakonom. I što piše u Lisabonskom ugovoru naravno nam je važno i bitno. Međutim, moramo se prije svega držati ovdje Ustava. I zato mislim da ne treba bježati ili toliko obranaški govori o tome kako je riječ nadzor korištena ili se izostavila iz samog naslova ovoga zakona. Drugo, izuzetno cijenim vaš osobni angažman i u pripremi ovoga zakona i u konzultacijama sa drugim parlamentima. Međutim, ostaje tu otvoreno pitanje zašto smo morali čekati godinu i pol dana za donošenje ovog ipak ključnog zakona. Toliko ključnog evo da Vlada nema svog predstavnika nego isključivo pismenim putem se očituje o tom zakonu. To pokazuje koji odnos Vlade prema važnim pitanjima, prema interesima Republike Hrvatske u Europskoj uniji. Zašto se to nije prije dogodilo. Imali smo više puta rasprava po odborima pa su nas uvjeravali predstavnici Vlade da će to biti, da će ovaj Zakon doći u Sabor, u saborsku proceduru do kraja 2012. pa se onda uvjeravalo da će to biti početkom 2013. Pa se onda prebacilo da će predlagatelj biti Odbor za Europske integracije pa se davalo rokove onda članovima da daju prijedloge. Pa odjednom se promijenilo pa predlagatelj je Odbor za Ustav. Pa su se ti rokovi zaboravili, prijedlozi, nije bilo više vremena da se uvrste. I onda imamo ovakav nacrt, odnosno prijedlog za prvo čitanje kako imamo. A mogli smo puno bolje to urediti izbjegli bi neke neugodne situacije kao što je bilo sa gospodinom Matesom. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Daniel Mondekar.
Hvala puno. Da se referiram, dakle, kada brani se naslov zakona, ja ga branim iz samo jednog razloga zato što je on puno više od nadzora. Dakle, zato što je on jednim dijelom dakle Lisabonski sporazum, što sve zemlje članice koje imaju zakone, a neki nemaju zakon, neki rješavaju to poslovnikom samo, imaju lisabonski dio i onda ostavljaju si prostor nadzora i prostor izvješćivanja koja je zapravo suradnja kao zaseban dio. Ja ću braniti ovaj naziv jer da, ovaj Zakon je zapravo i o izvršavanju naših ovlasti iz Lisabona i o nadzoru nad radom Vlade ali je i o suradnji. Na kraju krajeva čak i Lisabonski sporazum poziva na međuparlamentarnu suradnju. I mislim da je po pitanju naslova i dalje ovo možda najbolji naslov za zakon. Hvala.
Nova replika i poštovani zastupnik Davorin Mlakar. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče. Kolega Mondekar, stvarno je bilo zanimljivo slušati vašu raspravu u ime kluba i ja bih se pridružio onima koji su rekli da ste vi ovdje pokušali objasniti neke institute i da je vaše izlaganje ustvari bilo puno kvalitetnije nego samog predlagatelja ovoga Zakona. Međutim, ispričavam se što ću ponoviti ali vaša me je diskusija potaknula da ponovim dvije stvari. Rekli ste da ste pretpostavljam u ime odbora razgovarali sa više od 40 delegacija koje su dale vam i svoje iskustvo i znanje u obavljanju poslova vezanih uz Europsku uniju. Žao mi je da ste to vrijeme potrošili na delegacije i da smo čekali 20 dana pred ulazak u Europsku uniju da bi se ovaj zakon pojavio u parlamentu i to u prvom čitanju. Da se držimo bilo kakve uvriježene procedure mi ne bismo do 1. srpnja ni stigli u drugom čitanju donijeti ovaj zakon, osim ako ćemo ponovo ishitrenim metodama nastojati i to pitanje riješiti. I druga stvar koja je neobično važna, a pokazuje ponovo zbog hrvatske javnosti odnos Vlade prema ovom Parlamentu, da danas ponovo osim kratkog pisanog očitovanja baš niti jedan predstavnik Vlade nije našao potrebitim biti ovdje na ovoj sjednici kada se govori o odnosima Parlamenta i Vlade. Ako već nije imao potrebe objasniti stajališta Vlade onda barem da čuje mišljenje zastupnika o tome kako će ubuduće izgledati odnosi ova dva tijela u Republici Hrvatskoj. Ovo je nedopustivo, rekao bih blamaža Vlade da ovako arogantnim načinom pokazuje koliko je uopće stalo do donošenja ovog zakona i do utvrđivanja odnosa s Parlamentom.
Hvala lijepa. Idemo na raspravu po klubovima. Na redu je Klub nezavisnih zastupnika, Damir Kajin, poštovani zastupnik.
Gospodine predsjedniče, uvažena gospodo zastupnici. Da, parafrazirat ću gospodina Mondekara, on je rekao otprilike da je ovo jedan srednji model nadzora Vlade u odnosu na europska iskustva. I s druge strane, isto tako nemojmo zaboraviti, tu bi nam sigurno predsjednik Sabora ili gospođa Blažević mogli više pomoći pitanje da li mi kao saborski zastupnici baš sve možemo pratiti što se pred nas na klupe dostavlja. Mi na godišnjoj razini imamo negdje oko 300-tinjak zakona cca, imamo proračun, imamo rebalanse proračuna, imamo izvješća pojedinih tijela, ministarstva, da ne govorimo o zaključcima, drugim odlukama itd. Želimo dodatni posao, a ni ovaj koji nam je povjeren pitanje je da li radimo kako treba. Drugo, kada govorimo o samom ovom zakonu da se vratim na ono što je bit, što je predmet, znači kad govorimo o Zakonu o suradnji Hrvatskog sabora i Vlade treba apostrofirati da u zakonodavnom postupku Europske unije Vlada Republike Hrvatske zastupat će interese hrvatskih građana svojim djelovanjem u Vijeću Europske unije. Hrvatski sabor nije izravno zastupljen u institucijama Europske unije što je jasno logično. U skladu s praksom država članica, a radi veće učinkovitosti nacionalnih parlamenata u obavljanju europskih poslova nadzor nad djelovanjem Vlade Republike Hrvatske u institucijama Europske unije u ime Hrvatskog sabora sada obavljat će Odbor za europske integracije. I ono što je isto tako bitno, sve obzirom na izvješćivanje Hrvatskog sabora o sastancima Europskog vijeća prijedlogom ovog zakona je predviđeno da iznimno predsjednik Hrvatskog sabora može pozvati predsjednika Vlade Republike Hrvatske da na sjednici Hrvatskog sabora predstavi stajališta Republike Hrvatske za sastanak Europskog vijeća i prije održavanja sastanka Europskog vijeća te da predsjednik Vlade Republike Hrvatske dva puta godišnje podnosi Hrvatskom saboru izvješće o održanim sastancima Europske unije. Ja osobno smatram da ovako kako je to postavljeno, a vis a vis upravo intenziteta rada Hrvatskog sabora, da je ovo naprosto jedno srednje rješenje, da parafraziram gospodina Mondekara i da je to naprosto dobro. I osobno smatram da je to na neki način postupak ili postupno jačanje naših odbora, to je apostrofiranje na neki način uloge Sabora, ali ono što bih ja volio to je pojašnjenje prije svega ovoga članka 11. koji kaže da predsjednik Vlade dva puta godišnje podnosi izvješće Saboru o održanim sastancima Europskog vijeća. Iznimno predsjednik Sabora, kao što sam i prije citirao, može pozvati predsjednika Sabora da na sjednici Sabora predstavi stajalište Republike Hrvatske za sastanak Europskog vijeća i prije održavanja sastanka Europskog vijeća. E sad, da li to znači da se u tom slučaju nakon "izvješća" predsjednika Vlade otvara ovdje rasprava ili to znači da nema rasprave na plenarnoj sjednici po izvješću premijera ili predsjednika Vlade. Ja sebi tumačim ovu odredbu u ovom drugom slučaju da ovdje nema naprosto rasprave. Točno je to da naš Odbor za europske integracije može raspravljati o svemu koliko god želi puta, a Sabor imam dojam da može samo saslušati predsjednika Vlade. To je puno više, da budemo pošteni među sobom, od onoga što imamo do sada. To je iznad pretpostavljam i europskih standarda no možda zbog hrvatske parlamentarne tradicije bilo bi dobro pustiti raspravu iako raspravljati o gotovoj stvari nema smisla, a postoje i drugi načini kako Sabor može polemizirati o radu Vlade ili samog premijera, od raznih zakonskih inicijativa koje možemo upućivati u proceduru pa sve tamo do interpelacija i tome slično. Članak 15. govori da Vlada podnosi odboru izvješće o kandidatu Republike Hrvatske za Europsku komisiju, za sud, opći sud, Revizorski sud i Upravno vijeće Europske investicijske banke. Prema potrebi odbor može pozvati kandidata na sjednice tog svog odbora itd. I doista, ja mislim prateći aktivnosti u ovom parlamentu da je ovim zakonom Sabor na neki način prepoznat, da je njegova uloga ojačana, ne oslabljena, da je tim zakonom apostrofiran rad tijela Sabora i da nije moguće reći da se Sabor u ovom trenutku jednim ovakvim zakonom marginalizira. Činjenica je da naš odbor ako želi to može i dnevno raspravljati o pojedinim pod navodnicima materijalima kojima ili koja će dobivati iz Vlade i to je isto tako dobro. Zašto? Zato jer su odbori daleko operativniji, procedura je puno jednostavnija. Jednom riječju oni su daleko ekspeditivniji. E sad još i da EU donese nam svu onu korist koju od Europe očekujemo vjerujući da je ona ne samo veliki izazov, nego za eto jedno posrnulo gospodarstvo i velika nada, jasno velika šansa iako će netko reći i veliki rizik. Možda bi bilo dobro kada bi negdje propisali sada pošto će Hrvatska godišnje izdvajati znatno sredstva kako bi mogla participirati u povlačenju istih iz Bruxellesa da i neka druga tijela ne znam od županije preko velikih gradova ili većih gradova također dostavljaju pod navodnicima neka izvješća, možda odboru, možda nekom drugom tijelu kako bi znali zapravo kako teče mehanizam povlačenja sredstava iz EU. Razumljivo je kao što su neki zastupnici prije mene govorili da ovaj zakon valja promatrati i u svezi našega Poslovnika, točnije ovih članaka od 152 pa sve tamo do 158 gdje se govori u Glavi VIII. o europskim poslovima a o čemu ćemo kasnije raspravljati pa se kaže da radna tijela Sabora razmatraju popis prijedloga zakonodavnih akata EU, pa da Odbor za europske poslove provodi raspravu o stajalištu Republike Hrvatske, o dokumentima EU uzimajući u obzir mišljenje radnih tijela itd. itd. Jasno je da sam uvijek bio pa i sada za apostrofiranje uloge Sabora, Sabora iznad kojega po meni može biti samo Ustav, jasno bog. Ali kakva je praksa drugdje kad je riječ o EU. Ja mislim da su ova rješenja koja mi ovdje naglašavamo daleko liberalnija od onoga što imamo u nekim tim nama susjednim zemljama. Gospodin Vuljanić je malo prije govorio o karakteru Sabora i kazao je, otprilike je kazao da loše mišljenje javnosti o Saboru je što Sabor nema karaktera. A znate kako to je moguće recimo promijeniti. Po meni vrlo jednostavno izmjenom izbornog zakonodavstva. Kada bi zastupnike birali neposredno, kada bi u Hrvatskoj na primjer jedna polovina zastupnika bila birana sa liste a jedna polovina recimo u izbornim jedinicama. Ja smatram da bi sve bilo drugačije. '92. biralo se 50% neposredno, '95. 1/3. Ja sam tako tada ušao u ovaj Parlament. Ja mislim da kada bi na taj način birali zastupnike, da bi sve to bilo drugačije i odnos prema radu i odnos prema Vladi. I mislim da bi tada doista zastupnici bili puno slobodniji i otvoreniji. Jednom riječju bili bimo puno autonomniji i ne bi se ponašali kao strojevi da samo dižemo ruke, nego bi se jednostavno taj karakter saborskog zastupnika i Sabora mogao itekako čuti. Ali pustimo sada to. To je predmet neke druge rasprave. Ali što želim kazati? Da u usporedbi sa nekim drugim zemljama Hrvatski sabor je daleko pod navodnicima i slobodniji. U jednoj Njemačkoj, u jednoj Italiji na plenarnim sesijama, skupštinama parlamenta se odlučuje o znatno manje stvari nego o Hrvatskoj. Evo mi godišnje, rekoh prije raspravljamo o tristotinjak samo zakonskih zakona ili imamo tih tristotinjak zakonskih intervencija. U jednoj uređenoj Njemačkoj ili Italiji moguće je da imamo intervencije ili da oni imaju intervenciju u tridesetak, četrdesetak, moguće pedesetak zakonskih tekstova, ne više. Gro tog posla se radi gdje? Na njihovim odborima. No, pitanje je kada govorim o ovom Zakonu o suradnji Hrvatskog sabora i Vlade Republike Hrvatske u europskim poslovima samo jedno. Da li nakon istupa premijera može ovdje doći do te debate, odnosno da li se može voditi rasprava ili ne. Kako si ja iščitavam ovaj zakonski prijedlog to jasno nije predviđeno. Netko je rekao, mislim da su Laburisti to rekli da su naši odbori ukras Sabora. Istina je da oni nisu definirani u cijelosti, ali ovaj zakon možda prvi takve vrste daje pod navodnicima moć ako ne odborima a ono barem jednom odboru i to onom za europske poslove. Ja se apsolutno slažem da bi naši ministri trebali više uvažavati ovaj Dom, pod navodnicima uvažavati tim više što 90% istih a tako je bio slučaj i u ranijim sazivima i u ovom, znači 90% istih u Vladu dolazi iz ovih saborskih klupa i nakon isteka mandata opet će se pretpostavljam 90% ministara vratiti u zastupničke klupe. Gospodin Mondekar je govorio i o Europskom sporazumu iz Lisabona, govorio je i o nadzoru parlamenta kako je to drugdje, o jačanju parlamentarizma, o izbjegavanju tog demokratskog deficita upravo kroz taj institut nadzora. I što reći za kraj? Mi imamo jedan zakon koji je jedno pod navodnicima srednje rješenje, vjerojatno on nije iznad europskih standarda, ali ja bih osobno volio da se Hrvatska prepoznaje kao parlamentarna demokracija. Ali zato je vjerojatno potrebno mijenjati i odnos zastupnika prema Parlamentu, a uvjeravam vas da bi to bilo moguće kada bi zastupnike ubuduće neposredno birali. Ali nisam siguran koliko bi i samih zastupnika na ovakav izbor naprosto pristali. Sve u svemu mislim da je ovaj zakon prihvatljiv. Ovdje je riječ o prvom čitanju, do 1.07. treba se još jednom, pretpostavljam do 1.07. zakon naći pred nama i mislim da neće biti problema da se i sugestije koje se čuju ovdje iz saborskih klupa prihvate i pretoče u zakonske norme. Sve u svemu ovakav zakon barem za mene osobno je prihvatljiv.
Hvala lijepa. Na vaše izlaganje imamo prijavljenih 5 replika. Prva replika i poštovani zastupnik Željko Reiner.
Uvaženi gospodine predsjedniče, pa uvaženi zastupniče vi ste par rečenica rekli na koje mi se čini da se treba osvrnuti. Jedno ste rekli da je to srednji model nadzora Vlade. Ja postavljam pitanje da li je to srednji model nadzora Vlade nad Saborom ili Sabora nad Vladom? Meni se čini da je to nastavak onoga što je današnja praksa, a to je nadzora Vlade nad Saborom. Isto tako da ćemo s time zapravo štititi puno više dignitet Sabora nego dosada. Dozvolite mi da izrazim veliku, veliku sumnju. Čini mi se da je sada i u ovoj prilici mogućnost da Sabor zapravo etablira vrlo u ovom času ugroženu svoju ulogu u parlamentarnoj demokraciji i ako ovu priliku propustimo mislim da to neće biti dobro jer se ovim zakonom samo, po meni, još dodatno uloga Sabora minorizira u odnosu na Vladu. Kad govorimo o situaciji o izvješćivanju Sabora i tome što ste vi pohvalili da predsjednik Vlade dvaput godišnje podnosi izvješće Saboru o održanim sastancima Europskog vijeća, mislim da je to dobro, dapače, osobno predlažem da to bude četiri puta godišnje kako bi Sabor bio od najkompetentnije osobe premijera izvješten o tome. Međutim, s druge strane moram napomenuti ono isto što su i mnogi moji kolege danas rekli bojim se da samo to izvještavanje ako se ta praksa kao što je dosada bila nastavi neće značiti ništa jer ni u ovom času mi ovdje kao što vidite nemamo niti premijera, niti ministricu vanjskih poslova, niti čak njihove zamjenike, pomoćnike, najniže činovnike koji su uobičavali slati pred ovaj Sabor što najbolje pokazuje odnos Vlade prema Saboru. Pa ako mi to tako i dalje nastavimo sami prihvaćati pravo nam budi. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Na repliku potpredsjednika Sabora odgovara poštovani zastupnik Damir Kajin.
Ne, slažem se i ja da je ovdje netko trebao biti iz Vlade. Međutim, ne bih se složio s time da smo mi ugroženi jer da jesmo kojim slučajem ugroženi kao saborski zastupnici da vodimo brigu ne znam o budućnosti samoga Parlamenta i parlamentarizma u Hrvatskoj onda bi nas više vjerojatno bilo i na ovim plenarnim sjednicama, a ne samo prilikom glasanja. Međutim, mi se moramo vratiti u povijest i naprosto pogledati kakav je odnos bio izvršne vlasti do Sabora do 2000. godine. Ok, ja mogu prihvatiti činjenicu da je tada bio rat, da je onaj polupredsjednički ustroj između ostalog možda bio puno operativniji u vođenju tih operativnih poslova u oslobađanju zemlje. Od 2000. godine pa na ovamo eto u mandatu premijera Račana uvodi se jedan parlamentarni sustav, a bogami nisam primijetio da je neka bitna razlika u odnosu do ovog Parlamenta bila u mandatima HDZ-ovih vlada od 2003. do 2011. godine. Možda je nakon gospodina Račana bivša premijerka gospođa Kosor imala jedan najliberalniji ja bih tako rekao odnos do samoga Parlamenta. Međutim, činjenica je i sljedeća, ako Parlament bude bombardiran kao što je gospodin Mondekar rekao sa tonama materijala iz EU da li naprosto sve to mi možemo i pratiti iako nitko ne očekuje od bilo kojeg saborskog zastupnika da može imati uvid baš u svaki zakonski prijedlog koji se nađe na našim klupama. Jer takvog polihistoričara ili ne znam takvog pojedinca koji će toliko biti predan radu doista nema. Ili takvog zastupnika nije bilo barem dosada.
Hvala lijepa. Nova replika i poštovani zastupnik Dujomir Marasović. Izvolite.
Štovani gospodine predsjedniče Sabora, kolega Kajin. Ma ja se čudim svim zastupnicima ovdje koji su dosad plakali na neki način zbog ove situacije što Vlada nije došla i predstavnik Vlade. Ne trebamo plakati na razvalinama Jeruzalema. Ali mi stvarno Hrvati imamo razloga biti zabrinuti, znamo kako je '918. Pribičević odveo nekoliko sitnih duša i budaletina u Beograd pa od jednog napravio drugog. Znači, postoji razlog da Hrvatski sabor ima potrebu nadzora, jačeg nadzora naših predstavnika u EU. Ali ono što želim reći, ne želim danas govoriti nema Vlade, nema gospođe ministrice vanjskih poslova Vesne Pusić ona je i europskih integracija. Znači, ovo je pro forme, povijesni čin. Ovaj zakon je povijesni čin pro forme. Iako nama je odijelo skrojeno, mi znamo da mi ne možemo gotovo tu ništa promijeniti, ali pro forme gledajući ovaj povijesni čin, povijesna odluka kako će naši predstavnici moći raditi u EU kako će reagirati. Gospođa Vesna Pusić ima vremena cijeli dan hodati po procesiji, ima u Splitu procesija sv. Duje, ima procesija homoseksualaca. I ona u Split, u đardin, cijeli dan troši za nosit neke prave šarene balone u gradu Splitu, za to ima vremena, ima potrebe, ima inspiracije, ima što reći, želi je da se vidi a nema je danas ovdje u Hrvatskom saboru da bi rekla nama saborskim zastupnicima i svoj hrvatskoj javnosti gospodo evo to i to par riječi pristojno i onda je mogla ostaviti zamjenicu ili bilo koga iz kuće. Eto to je gospodine Kajin nije prijedlog zakona nas ponizio ovdje nego je gospođa Vesna Pusić ponizila ovaj Sabor i ponizila je hrvatski narod jer je pokazala svojim nedolaskom koliko drži do mišljenja hrvatskog naroda u odnosu na ovo važno pitanje. A to je njoj poniženje već tradicija.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Damir Kajin.
Pa ja ne mislim da je ona ponizila hrvatski narod ako je išla u Split. Vjerojatno je išla dolje da se "ne bi" ponovila ona agresija prema jednoj skupini hrvatskih građana od prije dvije ili tri godine. ali pustimo sada to. Da, ja isto mogu još jedanput ponoviti, mišljenja sam da je netko ih hrvatske Vlade ili Ministarstva vanjskih poslova i europskih integracija trebao danas biti sa zastupnicima u Hrvatskom parlamentu i da je trebao saslušati naše primjedbe. Ali ja vas uvjeravam da bi sve bilo bitno drugačije kada bi saborske zastupnike neposredno birali, kada se ne bi birali naprosto sa liste. Tada bi iznad Sabora bio sam dragi nam Bog i hrvatski Ustav. Nakon odrađenog mandata svaki bi se zastupnik morao vratiti u svoju izbornu jedinicu i tražiti placet svojih birača za novi mandat ili bi se jasno trebao zahvaliti građanima na dotadašnjem povjerenju. Sve bi bilo bitno drugačije, zastupnici bi bili puno odgovorniji, saborske klupe bi bile punije, a odnos Vlade prema Parlamentu daleko, daleko i profesionalnije. Međutim imam dojam da se jedan takav model izbornog zakonodavstva u RH neće skoro dogoditi. Čak bih rekao da u tom pitanju je ona praksa koju smo imali '92., '95.bila puno liberalnija no što je recimo taj izborni model koji je uveden ako se ja ne varam negdje '99.godine, a prvi puta se počeo primjenjivati 3.siječnja. iako osobno smatram da ni on nije nešto što Hrvatska treba napustiti. Ali kada bi ga modificirala i sa izborom zastupnika u izbornim jedinicama bio bi puno, puno učinkovitiji.
Hvala lijepa. Nova replika i poštovani zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo predsjedniče. Pa vi ste kolega Kajin rekli u svojoj raspravi da bi doprinos parlamentarnoj demokraciji tj. boljem položaju Parlamenta ili neovisnosti zastupnika zapravo bi biranje na otvorenim listama tj. ajmo reći nekakav neposredni ili direktan mandat sa izborne liste. Međutim mislim da to u ovom sustavu gdje partijska tijela na neki način dominiraju nad ustavnim kategorijama tj. institucijama kao što je predsjednik države, predsjednik Sabora ili predsjednik Vlade, jednostavno nije moguće. Kao što nije ni moguće da ćete biti izabrani vjerojatno na otvorenoj listi ako niste od stranke predloženi. Znači opet stranka predlaže. Tko je 1.ili 7., pa ako je 7.dobio više od 1.ide on umjesto 1., da to praktično u ovoj parlamentarnoj demokraciji kojoj mi svjedočimo devedesetak godina ne znači previše samostalnosti niti hrabrosti. Kada se složi većina vidljivo je to i ovdje teško da se ta većina suprotstavlja prijedlozima Vlade. Vidjeli smo mi na nekoliko primjera da kada se nešto odluči dolje na Iblerovom trgu da to prolazi kroz ovaj Parlament ne samo kroz turu SDP-a nego i kroz sve ostale koalicijske partnere i tome se oduševljeno svi priklanjaju. Zbog toga ja ovo doživljavam kao borbu ovaj prijedlog zakona ambicije suprotno drugoj ambiciji. Ambicija Parlamenta da bude iznad Vlade, to je dobro i dobro je da do drugog čitanja možda nađemo još koji bolji moment ili kvalitetniji članak da se to u budućnosti može iskontrolirati na možda kako vi kažete demokratičniji ili hrabriji način nego što je to bilo do sada. Međutim u povijesti je vidljivo da to jednostavno ne ide i da je dominacija partijskih tijela nad ovim institucijama ipak jača i hrabrosti i samostalnosti nas saborskih zastupnika.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Damir Kajin.
Da, nisam ja govorio o otvorenim listama, ja sam govorio o nečemu drugom. Da jedna polovina ili barem jedna trećina zastupnika dobro bi bilo kada bi bilo birano neposredno. Znači Hrvatska je koja broji 4,5 milijuna stanovnika plus dijaspora neka ostane kako je to uređeno neka se podijeli ne znam ako Parlament ima 153 zastupnika sa 2 i polovicu zastupnika neka biramo neposredno, neka to bude jedna trećina, neka to bude jedna četvrtina kao što je to bilo ako se ne varam '95., a '92.se pola zastupnika biralo sa lista, neka one budu otvorene, a pola se je biralo neposredno. Tada je sigurno i pozicija tih zastupnika bila daleko, daleko snažnija u odnosu do izvršne vlasti no što je danas Ono što bi isto tako vjerojatno bilo dobro kada bimo dobili na uvid, ne mora se o tome voditi nikakva debata na plenarnoj sjednici, uvid u to kako su ustrojeni drugi parlamenti, što drugi parlamenti rade. Kada bi to imali ispred sebe bojim se da bi se pokazalo da je Hrvatski parlament čak u znatno snažnijih poziciji od onih ostalih ili bojim se da bi se pokazalo da su oni u nešto slabijoj poziciji. Ali kada bi to imali e onda bimo možda mogli i daleko meritornije raspravljati i o ovakvim zakonskim prijedlozima kakvi su danas podastrti hrvatskim zastupnicima.
Poštovani zastupnik Zoran Vinković i nova replika.
Evo uvaženi kolega Kajin ma ja bih se priključio neposrednom izboru zastupnika pa čak i uvođenju dvodobnog parlamenta ponovno Doma regija gdje bi se također zastupnici birali neposredno ali nadam se da to ne bi bio zakon, Frankensteiski zakon kao što je to bio sada ovaj koji je vezan za lokalne izbore, je, praktično ste otvorili, otvorili političku trgovinu neposredno izabranih gradonačelnika sa političkim strankama, nezavisnim listama itd., itd.. Meni osobno ne smeta što ovdje nema Vlade, Vlada će dva puta godišnje podnijeti izvješće o tome. Međutim, mene više zanima komparacija dakle i ovog, ovog zakon koji je podnio i predložio Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav Hrvatskog sabora. Iako drugi to bolje obrazlažu nego sam predlagač, ali vezano i za sam Poslovnik. Dakle, izvršavanje ovlasti Sabora u ovom članku 4. stoji da ovlasti Sabora iz ovog Zakona izvršava dakle i preuzima u Odbor za europske poslove. Pa ukoliko se taj članak primijeni na cjelokupni zakon tada ćemo vidjeti da će i predsjednik Vlade doći izvijestiti samo Odbor za europske poslove ne i čitav Sabor. Isto tako u glavi 8. Europski poslovi ovog novog predloženog poslovnika nemate nigdje izvještavanje o kojem govori ovaj zakon, zakon predsjednika, predsjednika Vlade. Doduše u jednom članku imate godišnje podnošenje izvješća predsjednika Vlade ali tu nisu dozvoljene replike. Na samom kraju ovaj Zakon bi trebao nositi naziv od nadzoru i suradnji. Jer prije svega hrvatska Vlada izvire iz ovog Sabora i Hrvatski sabor bira Vladu, ne Vlada Sabor.
Hvala lijepa, odgovor na repliku poštovani zastupnik Damir Kajin.
Gotovo u cijelosti da bi se složio sa vama gospodine Vinkoviću da nama su potrebni još jedanput ću … [[Govornik se ne razumije.]] reći, četvrti puta ponoviti i neposredni izbori. I šteta da je Hrvatska tamo godine Ustavom iz 2000. ili 2001. ukinula taj nazovimo ga tako Gornji dom ili Županijski dom. I bilo bi isto možda dobro da se o tome razmisli, iako ne vjerujem da će u dogledno vrijeme on se ustavno regulirati da možda kroz takav jedan dom Hrvatska pristupi jednoj postupnoj decentralizaciji gdje bi se istome povjeravalo one poslove,dio poslova koji ima Donji dom ili ovaj naš Zastupnički dom. Drugi dom, znači Županijski dom do godine 2000. ili 2001. funkcionirao je poput jednoga odbora. I onako kako je bio ustrojen nije imao nekog velikog smisla. Ali kada bi on stvarno preuzeo dio ustavnih i zakonodavnih ovlasti ili kontrole nad ovim Domom sve bi bilo bitno drugačije. Nije trebalo sa 120 zastupnika koliko nas je bilo u periodu 2000/2003. broj zastupnika dizati na 153, moglo se je spustiti na 100, ali zadržati ovaj drugi dom sa 50-ak i na taj način eto apostrofirati ulogu županija ili budućih hrvatskih regija i možda kroz tu formu decentralizirati Republiku Hrvatsku. Ali to će vjerojatno neki drugi sazivi, o tome će vjerojatno neki drugi sazivi razmišljati. Sada imamo ovo što imamo a ponavljam za ulogu parlamenta možda najbitniji u ovom trenutku je izborni model i izborni sustav.
Hvala lijepa. Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Sada je na redu Klub HNS-a i poštovani zastupnik Goran Beus-Richembergh. Izvolite poštovani zastupniče.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege. Pred nama je prijedlog iznimno važnoga zakona koji će udariti temelj funkcioniranja odnosa izvršne i zakonodavne vlasti na jednome vrlo važnome pitanju a to su europski poslovi koje dobiva na značenju naravno mnogo više nakon samog ulaska Hrvatska u Europsku uniju nego što je to bilo do sada u ovome procesu pridruživanja, odnosno ispunjavanja kriterija za punopravno članstvo u čemu je Hrvatski sabor odigrao iznimno važnu, kompleksnu, vrlo zahtjevnu ulogu prilagodbe … [[Govornik se ne razumije.]] u Hrvatskoj onome što nazivamo europskom pravnom stečevinom. Činjenica je da je Lisabonskim sporazumom priznata situacija u kojoj se Europska unija bila našla u prvome desetljeću ovoga tisućljeća a to je veliki manjak, odnosno kako reče kolega Mondekar, demokratski deficit. Činjenica je dakle da su kritičari ustanovili nekoliko vrlo kritičkih točaka za funkcioniranje sustava pa i same ideje europskog udruživanja koje su se prije svega odnosile na razinu utjecaja građana na donošenje i politika ali i konkretnih odluka u sustavu Europske unije. I zato Lisabonski ugovor zapravo otvara novo poglavlje, dajući višu razinu odgovornosti isto tako i mogućnost i Europskome parlamentu otvarajući prostor za afirmaciju nacionalnih parlamenata u procesu donošenja odluka. Ali jednako tako kao što smo nedavno vidjeli usvajajući jedan poseban zakon i definirajući novu instituciju građanske inicijative. Klub Hrvatske narodne stranke liberalnih demokrata izražava žaljenje što je rasprava o ovome prijedlogu uslijedila sada. Mi mislimo da bi bilo puno bolje da smo prijedlog imali na stolu prije 2 ili 3 mjeseca. Da je Odbor za europske poslove već konstituiran, da je već počeo raditi. Da iza njega imamo već definiranu i utemeljenu posebnu stručnu službu koja će ga morati pratiti. Radi se o najzahtjevnijem o radnome tijelu Hrvatskoga sabora. I rekao bih tijelu koje će pored Odbora za zakonodavstvo u našemu Hrvatskom parlamentu imati vrlo visoki intenzitet, frekvenciju rada sastajanja, definiranja, stavova i ocjenjivanja onoga što dolazi iz Europske unije. Upravo zbog toga očekujemo da će iza ovoga Odbora biti poseban pogon u kojemu će sjediti i stručnjaci za europsko pravo, prevoditelji, ljudi koji će dakle moći pružiti punu logistiku ovome odboru. Mi se ne pridružujemo onima koji s jedne strane govore da bi valjalo podići razinu autonomije Sabora u odlučivanju u odnosu na izvršnu vlast, a s druge strane ovdje priželjkuju da i u ovim slučajevima kad je predlagatelj saborsko radno tijelo ovdje sjedi predstavnik Vlade. Vlada se očitovala, ovo je dakle pitanje koje proistječe iz inicijative saborskog tijela i ne vidimo razloga da bi nama ovdje netko iz Vlade trebao o ičemu po ovome pitanju patronizirati. Uređujemo sada poslove između zakonodavne i izvršne vlasti na jedan način, koji pokazala je to praksa, definitivno predstavlja svojevrsni novi model u odnosu na one koje imamo i kao što kolega Mondekar reče, nema ujednačene prakse i ne postoji jedinstven model kojega primjenjuju sve države članice u smislu uloge nacionalnog parlamenta. Neki su prihvatili tzv. mekši, neki tvrđi model, neki tu razinu utjecaja samog nacionalnog parlamenta dižu na najvišu moguću razinu ograničavajući prostor izvršne vlasti na najmanju moguću mjeru. Međutim, mi moramo znati da je Hrvatski sabor još uvijek u grupi onih nacionalnih parlamenata koji ima najvišu moguću razinu legislativne aktivnosti. U drugim nacionalnim parlamentima gdje su sustavi postojani, gdje su dakle čvrsti, utemeljeni na dobroj praksi, daleko manji je intenzitet legislativne aktivnosti. Usporedimo što radi Hrvatski sabor sa nacionalnim drugim parlamentima, usporedimo količinu obveza u procesu donošenja novih zakona i niveliranja postojećih pa ćemo vidjeti zapravo koliko je tu posla. Mi pozdravljamo prijedlog da se u ustanovljenju modela po kojemu će Hrvatski sabor dijeliti europske poslove s hrvatskom Vladom upravo predloži ovako definirana struktura u kojoj će Hrvatski sabor imati vrlo visoku razinu odgovornosti i utjecaja, s druge strane gdje će delegirati gro svojih obveza i ovlaštenja posebno dizajniranome Odboru za europske poslove i gdje će zapravo slijedeći praksu ostalih zemalja prihvatiti najbolju praksu koju smo primijetili u jednoj, drugoj, trećoj ili četvrtoj grupi zemalja kad se govori o različitim modelima. Definitivno je jasno da ćemo ovaj sustav kad ga počnemo primjenjivati vjerojatno gledati drugim očima nego što ga gledamo sada kada on još uvijek nije funkcionalan i u tome smislu postoji prostor da Hrvatski sabor dakle unaprjeđuje model funkcioniranja kad je riječ o suradnji Hrvatskog sabora i Vlade Republike Hrvatske u europskim poslovima. Ono što bismo mi svakako sugerirali predlagatelju, dakle Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav je redefinicija nekoliko sada predloženih rješenja. Naime, slažemo se s onim što je i Odbor za vanjsku politiku definirao odnosno utvrdio kao manjak u članku 4. jer jasno je da vanjska sigurnosna i obrambena politika nije samo isključivo posao kojim će se baviti Odbor za europske poslove nego je to i u direktnoj nadležnosti Odbora za vanjsku politiku Hrvatskoga sabora. Ali moramo imati na umu također da nema ekskluzive kad se govori o europskim poslovima ni na jednome odboru pa niti na budućem odboru Hrvatskoga sabora koji će se baviti gotovo pa samo time. Jer svi odbori Hrvatskoga sabora, sva radna tijela Hrvatskoga sabora imaju svoju ulogu, predviđenu ulogu, a vidjet ćemo kasnije i kod točke dnevnog reda koja se odnosi na izmjene i dopune Poslovnika, odnosno novi Poslovnik Hrvatskoga sabora, da svaki odbor Hrvatskoga sabora ima određenu razinu obveza ali isto tako i mogućnosti u monitoriranju politika, mjera i svega onoga što dolazi ili proistječe iz europskih dokumenata, iz europskih direktiva i prakse koja se želi impostirati u naš pravni sustav. Također, predlažemo da se razmisli i da se nešto drugačije ili bolje, uglavnom detaljnije definira ono što je sad obuhvaćeno člankom 11. Dakle kad se kaže da predsjednik Vlade dva puta godišnje podnosi izvješće Saboru o održanim sastancima Europskog vijeća pa kada se nakon toga kaže da iznimno predsjednik Sabora može pozvati predsjednika Vlade da na sjednici Sabora predstavi stajalište Republike Hrvatske za sastanak Europskog vijeća i prije održavanja sastanka Europskog vijeća ostaje nejasno dakle prije svega u kojim slučajevima se može upotrijebiti ova diskrecija, drugo na čiji prijedlog. Budući da ovdje nije definirano na čiji prijedlog reagira predsjednik Sabora onda postavlja se pitanje da li je to njegovo izvorno diskrecijsko pravo da predsjednik Sabora odluči u kom momentu želi pozvati predsjednik a Vlade ili se primjenjuju opća načela iz Poslovnika rada Hrvatskog sabora koji definiraju tko su zapravo mogući predlagatelji bilo koje saborske inicijative, pa tu onda imamo dakle saborske zastupnike, klubove i radna tijela. U ovom konkretnom slučaju valjalo bi znati da li predsjedniku Sabora prijedlog za izvanredni poziv predsjedniku Vlade u Hrvatski sabor može dati i neki drugi ovlašteni predlagatelj ili je to samo njegovo diskrecijsko pravo pa i kada postoji mogućnost primjene općih načela iz Poslovnika da li je predsjednik Hrvatskog sabora u mogućnosti da samostalno odlučuje o tome da li će prijedlog prihvatiti ili neće. Mislim da bi to bilo dobro. I drugo pitanje je da li se o izvješću predsjednika Vlade glasuje, da li se prihvaća ili odbija izvješće ili se samo prima na znanje. To su važne stvari i mislim da bismo izbjegli moguće prijepore ako bi se u konačnom prijedlogu ovoga zakona definiralo što je zapravo sudbina izvješća. U tome smislu klub HNS-a Liberalnih demokrata podržat će ovaj prijedlog i evo molim da se u ovom relativno kratkom roku do drugog čitanja, do rasprave o konačnom prijedlogu ovi instituti malo pojasne kako bismo ušli u članstvo Europske unije sa gotovim modelom kojega treba praktički primjenjivati istoga časa kad stupi na snagu ovaj zakon. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Idemo na replike. Prva replika i potpredsjednik doma, poštovani zastupnik Željko Reiner.
Uvaženi gospodine predsjedniče, pa ja bih najprije htio reći da izuzetno cijenim hrabrost i korektnost uvaženog zastupnika koji je izrazio žaljenje da ovdje nema predstavnika Vlade, jer naravno predstavnica Vlade koja bi ovdje trebala biti je ministrica vanjskih poslova i predsjednica njegove stranke. Mislim da je to zapravo uistinu hrabrost reći nešto tako, ali i korektnost. Jer stvarno činjenica da nema apsolutno nikoga ovdje još jedanput naglašava pokazuje vrlo bjelodano odnos Vlade prema Parlamentu, a i prema ovome zakonu. Jednako tako mislim da je vrlo važno što je korektno uvaženi zastupnik rekao da je žalosno da ne upotrijebim neku drugu riječ da mi danas o tome raspravljamo dva tjedna prije formalnog ulaska u EU, a da istodobno se godina i po dana izgubila ne radeći ništa, a ovo je sve moglo biti odrađeno. Mehanizmi su mogli bit uspostavljeni i stvari su već odavno mogle funkcionirat. To jasno ukazuje na diletantizam Vlade i na jedan amaterski pristup tome. A zašto kažem Vlade? Zato jer je bjelodano da ovaj prijedlog nije nastao u Parlamentu nego negdje drugdje. I to je svakome jasno i svima nama ovdje samo jedni to žele priznati, a drugi to neće priznati hrvatskoj javnosti. I napokon slažem se potpuno da nitko ne treba patronizirati ovaj Sabor. Međutim, kad pogledate ovaj prijedlog to je upravo to. Posebice kad se nadovežemo na prijedlog Poslovnika gdje o europskim poslovima slovima i brojkama od 300 članaka konkretno ih ima 296 članaka imate sveukupno svega 10 ako jako nategnemo i neke formalne članke posvećene odnosima Sabora i Europske unije, a to pokazuje i odnos. Dakle, jedan naprama trideset, toliko nam je očito važno u ovom trenutku i predlagaču EU.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Goran Beus Richembergh.
Kolega Reiner, ovo što ste vi sad rekli medijski stručnjaci zovu spinom. Dakle, u onom prvom dijelu navoditi moje riječi koje uopće nisam izgovorio da biste izvlačili zaključak o tome kako se navodno slažete sa mnom nije korektno. Dakle, upravo suprotno. Ako je predlagatelj ovoga akta saborski Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav, a ne Vlada ja ne vidim da nama treba ovdje bilo tko iz Vlade sjediti i patronizirati o toj temi jer je mi samostalno definiramo. Dakle, upravo suprotno od onoga što ste rekli. Tu ne treba nikakva hrabrost nego samo živa logika. A točno je, žao nam je što do ove rasprave dolazi kasno i bolje bi bilo da je došlo prije dva ili tri mjeseca ne samo da bismo imali više vremena za raspravu i za eventualno definiranje nekih novih ideja koje bi mogli aplicirati. Za to nije nikad kasno da se razumijemo, nego da bi sam Odbor za europske poslove već počeo raditi. O tome se radi. Dakle, nadam se da smo se sad dobro razumjeli. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Nova replika i poštovani zastupnik Davorin Mlakar. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepa. Uvaženi kolega Richembergh ovo nije spin, ovo je replika što ću ja reći. Mislim da sam vas pozorno slušao. Čuo sam da ste izrazili žaljenje što smo na kraju ovog puta u EU dvadesetak dana pred ulazak dobili u prvo čitanje ovaj zakon. Jedino mi nije jasno, ako vam je žao zašto niste kao član vladajuće koalicije učinili nešto da taj zakon dobijemo 6 mjeseci ranije, pa da sve ovo što su nam prigovori na kratkotrajnost uopće za odlučivanje o ovom zakonu izbjegnemo i kvalitetnije se primijeni ovaj zakon i da kvalitetnije raspravimo uopće tekst ovog zakona. Ali ono na što me je ponukala vaša diskusija je činjenica da ste rekli da nam ne treba nitko iz Vlade da bi Vlada ovdje patronizirala Sabor. Vlada je rekao bih u preko 95% slučajeva predlagatelj zakona, pa smo očekivali da bude predlagatelj i ovog zakona. U krajnjoj liniji svejedno je tko je autor. Važno je da je zakon ipak još barem trenutak pred pristupanje EU uopće došao na raspravu u Sabor. Ali činjenica da bi netko iz Vlade ovdje sjedio nije patroniziranje Parlamenta, nego je dokaz političke zrelosti, političke kulture i političke pristojnosti Vlade da čuje što Parlament misli o zakonu koji govori o suradnji Parlamenta i Vlade. Dakle, to da danas nitko iz Vlade nema potrebe slušati i sudjelovati u ovoj raspravi je još jedna tvrdnja u prilog onome da se Vlada ponaša arogantno i da se ponaša na način da omalovažava sve ono što bi u Saboru mogla čuti o svom radu i o zakonima koji se nalaze na dnevnom redu.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Goran Beus Richembergh.
Kolega Mlakar, ja cijenim vašu odvažnost i hrabrost da tako tim čvrstim stavovima tvrdite stvari za koje nemate ni jedan dokaz. Od kud vama dokaz da ja ništa nisam napravio da ovo dođe prije na dnevni red? Može vam biti samo impresija to što je tek sad došlo, pa možete procijeniti da u svojim nastojanjima nisam bio dovoljno efikasan. Ali nemojte imputirati drugim ljudima takvu vrstu zaključivanja. I drugo, tko vam kaže da Vlada ovo ne sluša? Budite sigurni da oni vrlo, vrlo pozorno slušaju o čemu se ovdje razgovara jer ovaj zakon uređuje poslove i između Sabora i Vlade. Dakle, njima je jako, jako važno. Ali da bi došli u Hrvatski sabor pretpostavljam da je preduvjet da ih netko pozove. Pitanje je da li su u slučaju kad nisu predlagatelji bili pozvani da ovdje dođu i da ovdje sjede. Ovdje je predlagatelj Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Dakle, on je nositelj, formalni nositelj ovog cijelog posla. S kim se on konzultirao, da li je prije toga imao pripreme sa Odborom za europske integracije, Vladom Republike Hrvatske, pretpostavljam da su se konzultirali i da je zbog toga to trajalo to toliko. Ali, nemojmo zvati Vladu mi jer to nije naš posao, Vladu je trebao pozvati eventualno netko drugi ako je procijenio da treba. A budući da nije predlagatelj, nije pozvao, Vlada to pozorno sluša i možda je bolje da možemo na ovakav način razgovarati jer ne znam kako bi predstavnik Vlade uopće dobio riječ na današnjoj sjednici jer nije predlagatelj i prema našemu Poslovniku ne može uopće predstavnik Vlade sudjelovati u ovoj raspravi. Hvala lijepa.
Vlada je poslala mišljenje, u mišljenju je odredila tko će je zastupati ovdje u ovoj raspravi, da to završimo. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Davor Ivo Stier. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Evo uvaženi kolega rekli ste da je predlagatelj Odbor za Ustav i prema tome nije ni potrebno da predstavnik Vlade bude ovdje danas na ovoj raspravi. Međutim, zašto onda su nas cijelu prošlu godinu predstavnici Vlade ili da budem precizniji Ministarstva vanjskih i europskih poslova na Odboru za vanjsku politiku uvjeravali da rade na ovom zakonu i da će ga uskoro Vlada uputiti na saborsku proceduru? Prema tome, možda se u Kukuriku koaliciji ne zna tko pije i tko plaća, ali činjenica jest i to se može pogledati u zapisnicima da stalno nas je Vlada uvjeravala da se radi na tome, da će uskoro doći, da će do kraja 2012. biti, da je to važno i onda ništa. Onda odjednom je odlučeno da predlagatelj bude Odbor za europske integracije pa opet ništa jer je očito unutar Kukuriku koalicije došlo ja mislim da je na jednoj raspravi bilo to evidentno da i neki zastupnici iz vladajuće koalicije se nisu slagali s onim što je bilo predloženo pa se prebacilo sve na Odbor za Ustav koji je vjerojatno pod većom kontrolom. Ali, ostaje pitanje zašto ne bi bio danas tu predstavnik Vlade, a govorili su nam cijelu prošlu godinu da oni rade na tome i da će uskoro to predložiti Hrvatskome saboru? Pa zašto ne bi i Hrvatski sabor odlučio kako Vlada treba funkcionirati po europskim poslovima? Da li je ta koordinacija u Banskim dvorima ili na primjer u jednom ministarstvu koje nosi i ime europskih poslova?
Da, odgovor na repliku poštovani zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Kolega Stier ja nisam bio na sjednicama na kojima ste vi bili na koje se referirate i ne znam što su vama govorili, ali znam definitivno da je točno da su svi ti koje spominjete i Odbor za europske integracije i Ministarstvo vanjskih poslova i drugi predstavnici Vlade sudjelovali u izradi drafta kojega je kasnije Odbor za Ustav oblikovao u službeni prijedlog. Dakle, to je prva stvar. Druga stvar, kad kažete da se ne zna što se Kukuriku koalicije tiče tko pije, tko plaća, zna se jako dobro. Vi ste popili sve i nije ostalo kapi na dnu bačve a to sad plaćamo svi.
Hvala lijepa. Prije nego dam riječ Klubu zastupnika HDZ-a molim suglasnost da nastavimo raditi bez stanke. Želimo odraditi i raspravu o nacrtu Poslovnika Hrvatskog sabora danas. Hvala vam lijepo. A sada je na redu klub HDZ-a i poštovani zastupnik Gordan Jandroković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Pa pred nama je prijedlog Zakona o suradnji Hrvatskog sabora i Vlade RH u europskim pitanjima. Završili smo višegodišnje pregovore, potpisali smo pristupni ugovor, završen je i proces ratifikacije u zemljama članicama i Hrvatska će 1. srpnja 2013. godine postati punopravna članica EU. Mislim da oko toga postoji zajednički stav da smo zadovoljni da smo ostvarili veliki napredak, veliku promjenu i u geopolitičkom položaju Hrvatske, ali i u civilizacijskim dosezima koje sa sobom nosi članstvo u EU. Republika Hrvatska dobrovoljno ulazi u zajednicu država i naroda koji su među najrazvijenijima i najuspješnijima na svijetu. Oni su ujedno i države koje su najorganiziranije na svijetu jer se radi zaista o jednom iznimno složenom, iznimno kompleksnom sustavu gdje 27 zemalja, uskoro 28, međusobno križa svoje politike, svoje nacionalne interese, govore na svojim jezicima. Dakle, radi se o toliko složenom sustavu kakav vjerojatno nikad prije na svijetu postojao nije. I zato je jako dobro i jako važno za taj sustav biti dobro pripremljen. Veliki su izazovi pred nama i u gospodarstvu i u poljoprivredi, u našoj znanosti, u školstvu, u svim segmentima društva, a posebno veliki izazov bit će pred našom administracijom. Pitanje administrativnih kapaciteta, pitanje sposobnosti naše izvršne, zakonodavne vlasti da se nosi sa onim što EU zahtijeva od zemalja članica jest zaista veliki izazov i trebat će se jako dobro pripremiti. Novu ulogu dobiva i Hrvatski sabor i zato i donosimo ovaj zakon. I dobro je da je taj zakon konačno ovdje pred nama zastupnicima, no nije dobro da tek sada manje od 20 dana od ulaska u EU mi imamo prvo čitanje, prvu plenarnu sjednicu. Postavit ću pitanje vladajućoj većini zašto ste čekali do zadnjeg trenutka, a znali ste od 9.12.2011. godine kada je potpisan pristupni ugovor da taj zakon treba pripremiti? Zbog čega se to dogodilo to kašnjenje? U HDZ-u želimo biti dobronamjerni i pokazali smo kroz sve ove mjesece da nam je stalo da donesemo jedan dobar zakon. Ali moramo postaviti neka pitanja jer i danas iz rasprave jest vidljivo da postoji neki sukob između stranaka u vladajućoj Kukuriku koaliciji. Dakle, dok predstavnik HNS-a tvrdi da nitko nije pozvao predstavnike Vlade, predsjednik Sabora koji je iz SDP-a tvrdi da su oni pozvani i čak da su u svom objašnjenju i reakciji na zakon rekli tko će Vladu zastupati. Dakle da li je možda jedan od razloga taj što imamo zakon tek sada, što u vladajućoj koaliciji nisu mogli postići dogovor oko toga kako će i na koji način tretirati to pitanje? Možda je i drugi razlog, a to je nesnalaženje Vlade i vladajuće većina, da li je to nonšalancija koja snažno obilježava rad ove Vlade jer ovdje ih zaista nitko nije ometao. Niti sindikati, niti potpisnici zahtjeva za referendumom, niti oporba. Mogli ste raditi što ste htjeli, a niste uspjeli. Evo trebalo vam je godinu i pol dana da iziđete s tim zakonom. Usudit ću se reći sljedeće, da smo mi pregovarali na način na koji ste vi pisali ovaj zakon nikad mi pregovore ne bi završili. Uloženo je ogromno truda i napora, vidljivo je to i drago mi je slušati i predsjednika Vlade i ministricu vanjskih poslova kada se izvan Hrvatske hvale time kakav je time progres napredak napravila u ovih zadnjih nekoliko godina, kada govore o tim velikim postignućima hrvatskog društva i HRvatske države, ali nažalost to uvijek govore kada su izvan Hrvatske. Bilo bi lijepo da i sa ove govornice pošalju poruku i kažu jest, naši prethodnici zaista su uradili ogroman posao i evo na nama je samo da taj posao privedemo kraju. Ali nažalost kada je trebalo napraviti samo jedan zakon od 17 članaka i za to je trebalo godinu i pol dana. I treća stvar koju treba objasniti je zaista taj tijek pisanja ovog zakona, nositelja aktivnosti za pisanje tog zakona jer mogu potvrditi ovo što je kazao i kolega Stier i neki od sudionika u današnjoj raspravi da se kao prvi autor ovog zakona javljala Vlada. I razgovarao sam mnogo puta sa predstavnicima vladajuće većine koji su mi rekli da, da evo u Vladi samo što nije oni između sebe se sada dogovaraju i evo samo što nije idući mjesec će biti zakon. i to sam slušao gotovo godinu dana. Međutim zakona nema. I onda odjednom pojavljuje se kao predlagatelj Odbor za europske integracije i imamo prvu sjednicu odbora i mi smo predlagatelji Odbor za europske integracije, sazivamo čak i javnu raspravu o tome. Odjednom nema drugog sastanka gdje smo trebali nastaviti raspraviti raspravu o ovom zakonu nego kažu kao grom iz vedra nema, nismo više mi predlagatelji sada je predlagatelj Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. I normalno je da postavljamo pitanje, tko je ustvari pisao taj zakon? kako, tko je odlučivao tko će biti nositelj i predlagatelj tog zakona na plenarnoj sjednici? I sasvim je legitimno postaviti to pitanje jer predsjednik Vlade kontinuirano se poziva na red. Vi ste Vlada, vi ste većina koja uvodi red. Kontinuirano se pozivate na transparentnost. Pa sami ste radili. Mi u opoziciji nismo imali pojma kako teku te pripreme osim ovako neslužbenih informacija koje smo dobivali. Kratko ću ovdje reći i ova priprema za proslavu ulaska u EU, dok je u vrijeme HDZ-a kojem ste prigovarali nedemokratičnost postojao državni odbor za pripremu takvih svečanosti u kojem ste sudjelovali i vi predstavnici oporbe, mi danas iz oporbe nemamo apsolutno nikakve informacije niti o ovom zakonu, niti o obilježavanju ulaska u EU apsolutno ste sve uzeli sebi. I to je ta transparentnost, to je taj red o kojem nas stalno podučavate o kojem stalno docirate. No, mi ćemo do 1.7.vjerojatno imati ovaj zakon. nažalost nećemo ga moći ozbiljno testirati i to je ključna primjedba koju klub HDZ-a ima, mi nemamo vremena niti za bilo kakve simulacije niti za bilo kakav trening. Gospodin koji je govorio u ime HNS-a kaže da je i njemu žao. Pa naravno da mu je žao. Mi smo zadnjih nekoliko mjeseci mogli raditi simulacije sa dokumentima koji dolaze iz Bruxellesa, testirati ih kako Vlada kada ide sa svojim stajalištem dolazi pred Parlament. To smo sve mogli napraviti i 1.7. biti puno, puno bolje pripremljeni nego što ćemo biti sada. sada ćemo kažem vjerojatno 1.7.imati zakon ali ćemo kao Sabor biti potpuno nespremni na implementaciju tog zakona i trebat će nam vjerojatno dosta vremena da bismo počeli funkcionirati onako kako nam je nužno da bismo bili kvalitetan član i partner u EU. Jer kazao sam na početku radi se o vrlo kompleksnom sustavu, to je vrlo zahtjevno, to možda i nadilazi naše kapacitete pogotovo administrativne i nije se s time za igrati. Zato ne možemo govoriti u potpunosti sigurno kakva je kvaliteta ovog zakona i koji su njegovi krajnji dosezi i koliko smo pogodili sa balansom između efikasnosti i nadzora Sabora nad Vladom RH. a da smo imali ovaj zakon kojim slučajem prije mjesec, dva ili tri ne bi nam se dogodio slučaj sa našim kandidatom za Revizijski sud gospodinom Matasom jer bi ga vjerojatno ovdje na hearingu mi propitali i možda bi mi ocijenili da on nije dovoljno kompetentan da se Hrvatska ne naše u ovako nezgodnoj situaciju da prvi kandidat koji bude predložen padne na testu i da odbor kaže da nije dovoljno stručan i kvalificiran. Šteta, propustili smo vrijeme. Što se tiče samog teksta zakona, dakle govorim o dojmu jer praksa će pokazati da li je to tako ili nije, nama se u klubu HDZ-a čini da postoji solidan balans između efikasnosti i nadzora. Praksa će možda pokazati nešto drugo, možda će pokazati da treba biti jači nadzor Parlamenta nad Vladom, možda će pokazati da zbog efikasnosti trebamo biti malo protočniji i malo brži. No vidjet ćemo. Nažalost ne možemo u ovom trenutku i oko toga se očito slažemo svi, čuo sam rasprave i drugih klubova koji su dio vladajuće koalicije i oni izražavaju određenu skepsu određen oprez prema krajnjim dosezima ovog zakona. Zakon je inače vrlo kratak. On ima samo 17 članaka, on nas uvodi u temeljne pojmove, u ovlasti Sabora, on objašnjava procedure po kojima će funkcionirati suradnja Hrvatskog sabora i Vlade. I što se tiče prvih 7 članaka tu nemamo bitnih zamjerki. Imamo prvu primjedbu i evo spominjem je u ime Kluba HDZ-a u članku 8. to je stavak 3. gdje kaže: "Stajalište Republike Hrvatske o dokumentu Europske unije u Saboru obrazlaže predstavnik kojeg odredi Vlada.". Smatramo da treba jasno definirati tko je taj predstavnik Vlade, jer kao što vidimo danas ovdje nema predstavnika Vlade, ovo je možda poruka da će se tako odnositi kasnije. Pa bi bilo dobro da definiramo da na taj sastanak mora doći ministar recimo ili možda njegov zamjenik. Ali predstavnik Vlade može nam značiti da će doći i neki niže rangirani službenik. Ja bih vas molio, predlagatelji da razmotrite taj članak 8. i da jasnije definiramo tko će u ime Vlade dolaziti na naše sastanke, na naše sjednice. Jer ponavljam današnji primjer koliko god ga neki pokušavali obraniti, umanjiti važnost nedolaska predstavnika Vlade, ovo je jako, jako ružna poruka i Hrvatskom saboru i građanima Republike Hrvatske. Ovdje se radi zaista o podcjenjivanju Hrvatskog sabora od strane Vlade Republike Hrvatske. Osim članka 8. Klub HDZ-a smatra da bi trebalo dograditi i 11.-ti članak. To je prijedlog našega kolega Stiera. Za taj prijedlog smo inače dobili i načelnu suglasnost predlagatelja, nismo u potpunosti usuglasili kakav će biti tekst tog dodatnog stavka, ako se tu usuglasimo u drugom čitanju, HDZ će podržati ovaj Zakon. Mi dakle smatramo da bi u članak 11. trebalo dodati i sljedeće: "Uoči svakog sastanka Europskog vijeća predsjednik Vlade pismenim putem izvješćuje Odbor o stajalištima Republike Hrvatske. Predsjednik Vlade osobno izvješćuje Odbor o stajalištima koja će zastupati u Europskom vijeću u slučaju da su na dnevnom redu teme od posebnog interesa za Republiku Hrvatsku ili na poziv Odbora.". Dakle, osim dva puta godišnje što će predsjednik Vlade izvješćivati plenarnu sjednicu i to smatramo dobrim i korektnim, s obzirom na dinamiku, s obzirom na razvoj stanja unutar same Europske unije držimo iznimno bitnim da postoji češća komunikacija između Vlade, odnosno premijera i Sabora da nas pismenim putem izvješćuje o stajalištima a u slučaju potrebe, u slučaju neke iznimne važnosti smatramo da ga odbora treba i pozvati na sjednicu odbora da bi on temeljitije objasnio stavove Vlade Republike Hrvatske. Isto tako u članku 11. gospodin Richembergh je govorio je o mogućnosti da predsjednik Sabora pozove predsjednika Vlade, u načelu nemamo ništa protiv ali mislim da bi trebalo ipak pojasniti koje su to situacije i po kojoj to ovlasti predsjednik Sabora može po svojem osjećaju, po svojoj želji pozvati predsjednika Vlade. Da li ipak to treba možda provesti raspravu na predsjedništvo, da li trebamo možda o tome voditi i neku širu raspravu ili ćemo se svi složiti da to napravi predsjednik Sabora sam. Evo to je jedno od pitanja za koje trebamo po meni pronaći neka još dodatna rješenja. I još jedan prijedlog koji se ne tiče izravno zakona ali tiče se poslovnika jer je u poslovniku definiran sastav Odbora za europske poslove. Tamo se navodi 6 vanjskih suradnika koje bi trebao imenovati odbor. Mi smatramo da tih 6 vanjskih suradnika treba unaprijed definirati po istom obrascu kao što smo to radili u Nacionalnom odboru za nadzor i praćenje pregovora. Dakle, smatramo da bi tamo svoje predstavnike trebao imati HUP, sindikati i akademska zajednica. I to da budu ljudi koji predlože baš te grupacije, te udruge. S druge strane, smatramo da bi trebala biti dva predstavnika civilnog društva. Jedan da dođe po prijedlog u vladajuće većine, drugi po prijedlogu manjine. I smatramo da bismo u odboru trebali imati jednog stručnjaka za europsko pravo. Neki će reći da je to razlika od ostalih odbora. Međutim, ovaj odbor jest zaista specifičan, puno je veći, on ima i dva potpredsjednika i to je iznimka. I žao mi je što su dva potpredsjednika uvedena, da je jedan sada dodatni osigurač još iz vladajuće većine. Dakle, u vrijeme "nedemokratskog" pod navodnicima HDZ-a oporba je imala čelno mjesto u nacionalnom Odboru za praćenje pregovora, čelno mjesto u Odboru za europske integracije. Mi danas nemamo ni jedno čelno mjesto a sada se još u Odbor za europske poslove osim predsjednika koji je iz vladajuće većine uvodi i potpredsjednik koji je iz vladajuće većine. Dakle, šteta. I evo kratko. Nažalost vrijeme mi je isteklo [[Upadica: Tako je!]] Nemamo nikakvih informacija o tome kako će funkcionirati Vlada. Dakle, mi kao saborski zastupnici nemamo, oprostite gospodine predsjedniče, potpredsjedniče, vrlo važno, nemamo niti jednu informacija oko toga tko je u Vladi nadležan za ova pitanja ja sam očekivao da će nam danas to objasniti netko iz Vlade, ne znamo kakva je struktura Vladinog tima koji će baratati sa tim dokumentima. Apsolutno nikakve informacije o tome što Vlada radi nemamo. Nemamo odgovor na pitanje da li ćemo jačati i koliko administrativne kapacitete Sabora. Sa ovim sada što imamo to je nedovoljno da bismo nosili se sa izazovima koje imamo. I treća stvar, koju je predložio kolega Mlakar i koja je isto tako za razmisliti da li se ovaj Zakon treba možda zvati zakon o suradnji Sabora i Vlade u pitanjima Europske unije. Jer europska pitanja i europski poslovi su širi od poslova Europske unije. Dakle, to je tehničko pitanje o kojem bi trebalo ... [[Govornik se ne razumije.]]
Kolega Jandrokoviću, vrlo je važno koristiti se poslovnikom na pravi način, ali imati ćete vi vremena ovo nadopuniti jer čak 6 zastupnika iz vašeg kluba vam hoće replicirati.
Hvala vam potpredsjedniče, ja uvijek poštujem i vašu odluku ali sjećam se jednom prilikom kada je predsjednik Vlade govorio 2 minute duže, tada je predsjednik Sabora rekao, zbog interesa javnosti, pa evo hvala vam što ste mi poklonili tu minutu zbog interesa javnosti.
Pa, interes javnosti će biti sigurno zadovoljen u vašim odgovorima na replike vašim kolegama iz kluba. Znači sa vašim neslaganjem, sa vašim izlaganjem se prvi ne slaže Davor Ivor Stier pa hoće replicirati. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, koliko ja znam replika ne znači neslaganje nužno.
E to ne znate onda dobro, konzultirate Klaića, riječnih stranih riječi pa ćete vidjeti.
Dobro, konzultirati ćemo. Konzultirati ćemo. Koliko se ja razumijem replika može se i interpretirati i malo šire od samog tvrdog i usko tumačenja da je to nužno neslaganje. Međutim ono što sam htio istaknuti a na temelju izlaganja u ime kluba kolege Jandrokovića jer doista da je nedopustivo da danas na ovoj raspravi nemamo predstavnika Vlade, tim više što je on i određen i što je evo kao što je predsjednik Sabora rekao, Sabor izviješten o tome tko bi trebao biti danas u ime Vlade na ovoj raspravi, a nema ga. I tim više je doista bizarno što je i kolega iz kluba HNS-a optužio ili pokušao optužiti HDZ zbog toga što nema danas predstavnika Vlade ovdje u Saboru. To je doista bizarno, kao što je možda i čudno da danas raspravljamo o jednom tako važnom zakonu koji bi trebao uređivati nadzor i odnose između Sabora i Vlade, a u njemu nemamo definirano ono kako će Vlada doći konkretno do stajališta koje će zastupati u Europskoj uniji, a Sabor itekako naravno ima tu nadležnost da to uredi i zakonom. Hvala.
Na repliku odgovara poštovani Gordan Jandroković.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo iskoristit ću priliku u replici spomenuti ono što sam želio o Vladi i njenom statusu kada je u pitanju ovaj zakon i kada su u pitanju poslovi vezani za Europsku uniju. Dakle zakon ništa ne govori o ustroju Vlade po pitanjima Europske unije. Saborski zastupnici evo provedite anketu između njih i pitajte ih da li netko zna kako, koja je procedura, koja je struktura unutar Vlade po pitanju europskih poslova. Mi ovdje danas čak nemamo ni predstavnika Vlade da nam on to kaže. Zašto, ne znam, ne znate očito ni vi između sebe jer HNS tvrdi, SDP tvrdi drugo. I normalno da smo zabrinuti jer se radi o iznimno kompleksnoj materiji. Mi ulazimo u Europsku uniju, završili smo pregovore, potpisali ugovor, a onda na elementarnim pitanjima za koje nam nije kriv nitko, nije nam kriv ni Bruxelles ni bilo koji glavni grad u Europske uniji. Mi sami nismo, odnosno vi niste u stanju formirati tijela koja će se kvalitetno nositi sa izazovima koje Europska unija nosi. Mi smo u Saboru posao naš odradili, mi znamo što nam je činiti, ali mi ne znamo šta će raditi naš partner. Možda će ovo što smo ovdje u Saboru dogovorili bit potpuno krivo jer ne možemo o tome danas raspravljati ni sa kim tko je partner u tom procesu. Kakav odnos, zaista potpuno nerazumljivo.
Druga replika i poštovani Ivan Šuker.
Hvala lijepo. Kolega Jandroković, dakle mi u klubu HDZ-a smo stvarno očekivali da je ovo zajednički posao Vlade i Sabora jer na kraju krajeva Vlada ili tko će već biti gore trebao bi predstavljati nekakve zajedničke stavove i zajednička mišljenja. No Vlada nije bila u stanju godinu i pol dana donijeti ovaj zakon, ako ništa drugo stavit ga na nekakvu raspravu da se o njemu raspravlja isto kao što nije bila u stanju donesti niti zakone za koje se znalo da se moraju donijeti do 1.7. Da li razlog za, a očigledno ako samo pogledate jučerašnju raspravu o Zakonu o PDV-u gdje se krše određene direktive Europske unije, da li se neke stvari žele progurati ispod žita, a očigledno da je guranje ispod žita što se tiče ovog zakona nemogućnost dogovora i Vlade i Sabora tko će vodit glavnu riječ. Međutim, mislim da nije bitno tko će vodit glavnu riječ nego je bitno da se mi sa svojim zakonskim prijedlozima, a i sa određenim prijedlozima koje će nam da tako kažem nametati Bruxellesu izborimo za čim bolju poziciju i čim bolji status Republike Hrvatske. I ono na kraju što želim reći, stvarno se postavlja pitanje da smo mi dok smo vodili pregovore i dok se mijenjalo niz zakona pa čak i niz ponašanja u Hrvatskoj sa tim zakonima, da smo se odnosili na ovaj način da li bi mi završili pregovore do 1.7. prošle godine. I ono što je vrlo bitno, mi smo tada dali oporbi itekako bitnu ulogu, a to je čelo na Nacionalnom odboru, a danas se oporba želi marginalizirati, a mislim da to nije marginaliziranje oporbe nego naprosto određene stvari koje se žele sakrit od očiju hrvatske javnosti, progurat pod moto mi to moramo napraviti, a ustvari stvarni razlog je nešto potpuno drugo.
Na repliku odgovara poštovani Gordan Jandroković.
Hvala vam lijepo. Ma slažem se s vama gospodine Šuker, ali mene smeta i nešto drugo. Mene smeta to kontinuirano dociranje, prozivanje, poučavanje. Mi cijelo vrijeme slušamo o nordijskom modelu i bizantskom modelu. Pa evo nordijski model, ovo stvarno ste nordijci, svaka čast gospodo nordijci iz SDP-a i HNS-a, ovo ste napravili stvarno nordijski. Isto tako prozivali ste da je to sukob srednji vijek i moderna Hrvatska. Ovo je isto moderno što ste napravili, stvarno, baš je moderno 1.7. kad ulaziš u Europsku uniju donijeti zakon koji si trebao donijet godinu dana ranije. To je stvarno znak da niste iz srednjeg vijeka nego da ste moderni. Uvodite red, idete težim putem, pa odite težim putem sami, ne morate građane voditi težim putem. Ovo je teži put, je, zato što ćemo kroz članstvo morati se vježbati. Samo klimajte glavom, samo klimajte glavom, pa mora vam netko reći, mora vam netko reći to. Jer da vam mi ne kažemo vi bi mislili da ste stvarno najbolji. Vi ste stvarno toliko ste si pomislili da ste najbolji da to više ljudi uopće ne razumiju. Ne ide vam ništa od ruke, a vi mislite da ste najbolji. Pa moramo vam reći, pa nemojte se ljutiti. … /Buka u dvorani./…
Ja bih vas lijepo molio da se ne dobacuje iz klupa. Treća replika, Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Jandroković, govorili ste o potrebi komunikacije između Sabora i Vlade i bez obzira na mogućnosti da li bi bilo te komunikacije, ali svakako je dobro čuti i naš predsjednik Sabora bi rekao pustimo neka čuju. Ali baš po pitanju toga sluha želim reći da u ovom području izazova o kome ste vi rekli poljoprivrede uistinu postoji slab sluh. Ako se prisjetimo samo one Agencije za plaćanje, znate da smo u dva momenta morali ići u izmjenu i da je ta agencija prošla kroz iglene uši nakon što je komisija dala negativan odgovor glede toga. Dakle, to govori o stanju u poljoprivredi. Drugi problem u poljoprivredi je danas da komora je završila tako kako je završila, a sada nisu pripremljene ove službe koje su trebale pripraviti ostatak, dio posla, napraviti, pripremiti naše poljoprivrednike za te 380 milijuna eura, 330 milijuna eura. Nisu i na koji način mogu? A treća stvar, ni mliječni paket koji je ključan za proizvođače mlijeka nije donesen. Iako Uredba 261 EU kaže da se mora osigurati status farmerima kakav treba. Dakle, ne radi se ovdje ni o sluhu, nego se radi o jednostavnom, o jednoj neodgovornosti prema hrvatskom selu i jednostavno rečeno otpisu hrvatskog sela. Hvala lijepa.
Iduća replika Peđa Grbin.
Zahvaljujem uvaženi gospodine potpredsjedniče. Pa evo poštovani kolega da ovaj zakon treba donijeti znamo još od lipnja 2010. godine kada ste vi bili ministar nadležan za ovo područje i kada ste savršeno dobro znali svako poglavlje o kojem se pregovara. Ja smatram bitnim da je ovaj zakon prošao jednu vrlo opširnu raspravu, da je pred nama. O ovom zakonu smo raspravljali na Odboru za Ustav koji je predlagatelj, na Odboru za europske integracije, na Odboru za pravosuđe, na Odboru za zakonodavstvo, na Odboru za unutarnju, na Odboru za vanjsku politiku. O ovom zakonu je otvorena široka javna rasprava. U Saboru je organizirana javna rasprava na kojoj su sudjelovali predstavnici civilnog društva. Pa molim vas koliko je zakona za vašeg mandata na ovaj način prezentirano javnosti i na ovaj način prošlo kroz javnu raspravu? Ja ih ne znam puno. I za kraj. Što se Vlade tiče, vrlo je jasno. Vlada će raditi ono što joj je propisano zakonom, a zakon za razliku od onog što misle neki kolege ne donosi Vlada nego Sabor. I mi smo tu da ga pripremimo, da ga obrazložimo, da o njemu raspravljamo i ako smo suglasni sa njegovim sadržajem da ga usvojimo. Hvala.
Hvala. Na repliku odgovara uvaženi Gordan Jandroković.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Grbin, malo me je strah vaših tumačenja. Vidim da se i ustavno-pravni stručnjaci čude kada vi stručno tumačite Ustav, čudi se i 700000 ljudi koji je potpisalo zahtjev za referendumom, čude se, pa budite oprezniji kada dajete vaše procjene o tome da li je nešto dobro ili nije. No, zašto sam govorio o tijeku donošenja ovog zakona i načina na koji je došao na plenarnu sjednicu. Godinu dana iz vladajuće većine ste nas uvjeravali da taj zakon priprema Vlada Republike Hrvatske i da će ona biti nositelj i predlagatelj tog zakona. To se događalo godinu dana. Pitajte svoje kolege, ja ih neću sada ovdje imenovati, ali korektno smo u HDZ-u čekali da dođete sa tim zakonom, vjerovali vam kada ste govorili idući tjedan, idući mjesec, evo samo što nije. I odjedanputa nema Vlade nego se pojavljuje Odbor za europske integracije. Imali smo prvi sastanak i tu smo bili vrlo, vrlo dobronamjerni. Najavili smo javnu raspravu i najavili smo drugi sastanak Odbora za europske integracije gdje ćemo nastaviti kao nadležno tijelo, kao nositelj prijedloga raspravu kako poboljšati tekst. Onda bez ikakvog objašnjenja članovima Odbora za europske integracije pojavljuje se Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav koji odjednom preuzima ulogu nositelja. Pa naravno da vi niste pisali taj zakon. Čete priznat sad nama ovdje svima i reći nisam pisao zakon, jer ga niste pisali, jer prije toga je taj zakon kao predlagatelj imao Odbor za europske integracije. Dakle, moguće da nije ni Odbor za europske integracije, nego Vlada. Ne znamo, recite ovdje. Ne znam koji je razlog zašto to ne kažete. I nije ništa sporno da Sabor bude taj koji diktira Vladi, ali da kad znademo pozadinu, kad znademo sve što se događalo onda nije vaša namjera ojačati Sabor, nego je vaša namjera ovdje prevladati sukob koji postoji između SDP-a i HNS-a u pripremi tog zakona i prebacili ste sve zato na odbore. Kada ste čak vidjeli da Odboru za europske integracije rasprava ide u smjeru koji vam ne odgovara možda ste zato predbacili Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Ne znamo, jer niste kadri i ne želite zastupnicima i hrvatskoj javnosti objasniti zašto se to dogodilo.
Iduća replika, poštovani Josip Borić.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Jandroković, vi ste u svojoj raspravi rekli da su odnosi u koaliciji među predsjednicima stranaka loši. Ja sam to samo htio potvrditi da je to tako i do toga sam došao na temelju pisanja ovih dnevnih novina koji imaju više od 25000 riječi, a to je gotovo svakodnevno. Mi saznajemo iz tih takvih dnevnih novina da recimo predsjednik jedne stranke ne razgovara sa predsjednikom druge stranke iz koalicije već da si oni šalju pisma. Sjećam se iz tih istih dnevnih novina da je imenovanje jednog ministra išlo na način da su do kandidata došli putem sms-a. Jednostavno sve te stvari i ti njihovi odnosi prelamaju se na leđima hrvatskih građana, a onda dolazimo i do ove situacije o kojoj danas raspravljamo, tj. odnosa Vlade prema Parlamentu, a u svjetlu toga što za nekoliko dana ulazimo u EU. Mi ovdje kao zastupnici imamo tri mogućnosti kako kontrolirati rad te Vlade. To je putem zastupničkih pitanja, putem rada u saborskim odborima i kroz rasprave u Parlamentu. Kad dođemo do prve zastupnička pitanja ne možemo ih iskontrolirati, jer oni ne odgovaraju gotovo niti na jedno pitanje koje im se direktno postavlja. Jednostavno se dešava ignoriranje samih zastupnika. Na saborskim odborima na kojima se radi uglavnom dobijemo određene informacije, međutim ovdje u Saboru često smo bili svjedoci odnosa Vlade prema saborskim zastupnicima na način da nam šalju pomoćnike ministara koji ne smiju govoriti, da uopće nemaju predstavnike koji trebaju braniti određene prijedloge zakona tako da kad uđemo za mjesec dana, nešto prije, u EU mislim da ćemo se mi svi zajedno ovdje čuditi kako će to funkcionirati u svjetlu ovakvog zakona i predviđenog odnosa koji je ovaj zakon predvidio.
Na repliku odgovara uvaženi Gordan Jandroković.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče. Pa da zaista kolega Borić bilo je čudno, zapanjujuće gledati kada gospodin Richembergh u ime HNS-a kaže da nitko iz Sabora nije pozvao predstavnika Vlade na ovu raspravu, a onda njemu predsjednik Sabora iz SDP-a kaže to nije istina, u mišljenju Vlade o ovom zakonu stoji tko predstavlja Vladu u Saboru kada se raspravlja o ovome zakonu. Dakle međusobno, nažalost nema ovdje ni predsjednika Sabora Leke niti gospodina Richembergha, bilo bi lijepo da oni kažu, netko od njih dvoje ne govori istinu. Ljudi moji, vi ste vladajuća koalicija, vi se prema ovom zakonu koji regulira odnose Sabora i Vlade u europskim poslovima odnosite na ovaj način. Pa kako se onda odnosite na zakone koji reguliraju poreze, gospodarstvo, malo i srednje poduzetništvo, poljoprivredu, znanost, školstvo, zdravstvo? Isto ili gore? I ovo je slika kako upravljate Hrvatskom. Ovaj zakon koji ćemo mi vjerojatno podržati ako usvojite ono što predlažemo ali način na koji to radite, način na koji komunicirate između sebe, prema javnosti, prema oporbi, prema svim zainteresiranima je sramotan. Pokazuje koliko duboko vas nije briga za interese građana i interese RH.
I ovo je sve išlo vas gospodine Boriću jer se vama odgovaralo na repliku. Iduća replika, Đurđica Sumrak.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Jandroković evo ja ću vam po Klaiću dati jednu repliku, a radi se naime o tome kolega Jandroković bez obzira što vi upozoravate ali možda trebali ste još reći da, a sjećate se dobro bili ste ministar i tu je i bivša predsjednica Vlade, da se u prošlom mandatu te Vlade više stotina zakona usklađivalo sa zakonima EU, međutim sjećate se te blokade tadašnje oporbe sadašnjeg SDP-a. I unatoč tome završeni su pregovori, i unatoč tome imali smo Nacionalni odbor za praćenje pregovora na čijem je predsjedničkom mjestu bila današnja ministrica gospođa Vesna Pusić koju smo sa uvažavanjem slušali i uvažavanjem ona pratila te pregovore. Više takvog jednog odbora nemamo i činjenica je još jedna, samo da kažem. Kažete izostavili su oporbu iz bilo kakve organizacije. Jest, to je točno. A i što će nam, zbog čega bismo mi bili uključeni pogotovo neki koji su usko u tome sudjelovali u pristupu EU? Čitamo iz novina da je cijeli diplomatski kor zgrožen jer ne zna uopće što će se dešavati, ali isto tako ono što je najzanimljivije čitamo u novinama da će jedan od nosioca te organizacije biti osoba koja je ovoj državi dužna 7 milijuna kuna poreza. E pa sad, da li se o tome ne zna zbog ovih korumpiranih ljudi koji će u tome sudjelovati ili zaista se ne zna zbog toga što oni ne znaju o čemu se tu radi i nisu svjesni da mi zaista 1.07. ulazimo u EU?
Na repliku odgovara Gordan Jandroković.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa da kolegice Sumrak upravo o tome sam i želio govoriti i u svom izlaganju … [[Upadica se ne razumije.]] Molim vas, ako mogu? U svom izlaganju sam spomenuo razdoblje kada je HDZ bio na čelu Vlade i usporedio ga sa sadašnjim razdobljem kada SDP vodi Vladu. Kada je HDZ imao većinu u Saboru, danas ima SDP većinu. I evo napravite usporedbu. Opet činjenice su neumitne. Dakle, na čelu Nacionalnog odbora za nadzor i praćenje pregovora bila je predstavnica oporbe, današnja ministrica gospođa Pusić. Na čelu Odbora za europske integracije bio je gospodin Mimica, vjerujemo povjerenik vrlo skoro, prvi hrvatski povjerenik u Europskoj komisiji. Imali smo Državni odbor za obilježavanje velikih svečanosti u kojem su sudjelovali i predstavnici oporbe. Dakle, taj nedemokratski HDZ i ti načini vladanja koje toliko napadate, koje toliko prokazujete pokazuju se boljim i demokratskijim nego ono što imate vi danas. Ukinuli ste Nacionalni odbor, dakle nema mogućnosti kontrole onoga što se događalo u zadnjih godinu i pol dana. Na čelu Odbora za europske integracije predstavnik je vladajuće većine. Sada imamo novi Odbor za europske poslove, ponovno će na čelu biti predsjednik iz redova vladajuće većine, ali uvodite dva potpredsjednika i drugi potpredsjednik kao osigurač valjda da bude isto tako iz redova vladajuće većine. Pa dajte napravite analizu i budite objektivni i recite gledajte stvarno ste tu bili bolji nego što smo mi danas. Nemamo povjerenja u vas, nemamo povjerenja u građane. Evo mogu građani potpisati njih preko 700 tisuća, ali nećemo mi to podržati u Saboru jer smo takvi. Imamo pravo. Nemate pravo! Demokracija je, nije više sustav koji vam je to pravo omogućavao koji je propao prije 23 godine. Žao mi je, dragi nordijci.
Evo sad će vam replicirati vaš kolega Goran Marić pa ćete moći i njemu odgovoriti.
Hvala lijepa. Kolega Jandroković govorili ste o izazovima koji čekaju Hrvatsku ulaskom u EU i spomenuli ste kandidaturu hrvatskog predstavnika za člana Revizorskog suda u EU. Pa već na prvom izazovu ne da je Hrvatska pala na ispitu nego je osramotila državu. Vlada je prijedlogom hrvatskog predstavnika za člana Revizorskog suda nanijela javnu međunarodnu sramotu RH jer je predložila kandidata koji ni po jednoj karakteristici ne odgovara zahtjevima člana Revizorskog suda. Naime, predloženi kandidat nitijednog sata u svojoj profesionalnoj karijeri nije proveo na poslovima revizije. A istodobno Vlada je imala prijedlog iz Ureda za državnu reviziju predstavnika koji profesionalno i stručno optimalno odgovara članu Revizorskog suda i koji bi zasigurno prošao da je predložen. Vlada nije ni odgovorila na taj prijedlog Državnom uredu za reviziju, ali je zato predložila kandidata koji je po mojim saznanjima u mirovini i koji je trebao biti imenovan na 6 godina i na plaći od 20 tisuća eura. Ne znam ima li itko tko je gledao video intervjua da ga nije bio sram a taj video je bio zabranjivan na javnoj televiziji i to je prošlo kao potiho. Pa zar se smije dodjeljivati funkcije na štetu ugleda RH? pa zar je logično da javna blamaža se naplaćuje u plaćama pojedinca 20 tisuća eura mjesečno na rok od 6 godina? Zar se smije ideološka pripadnost i nestručnost podrediti profesionalnošću, stručnošću i međunarodnom ugledu RH? mislim da se to ne bi nikako smjelo, ali Vlada kriterije kadriranja koje provodi u tuzemstvu pokušala je prenijeti na međunarodne granice ali to ne prolazi.
Hvala. Evo čut ćemo i odgovor na ovu repliku Gordan Jandroković.
Hvala lijepo. Pa je kolega Mariću o tome smo i govorili. Da smo imali zakon, da smo imali odbor mi bismo vjerojatno gospodina Matasa saslušali i rekli bi vjerojatno čovjek očito nije dovoljno kvalitetan da bi može ići kao kandidat na tu poziciju. Međutim nismo imali zakon, nismo saslušali gospodina Matasa i dogodili se ovo što se dogodilo. Ali što da radimo danas? Nemamo jednostavno odgovore na to jer evo i danas kada govorimo raspravu o ovome uglavnom predstavnici vladajuće većine šute, pognuli su glavu i sami shvaćaju šta su napravili.
Posljednja replika i poštovani Daniel MOndekar.
Hvala puno uvaženi potpredsjedniče. Ja bih samo zamolio kolega zastupnike da kada pričamo o ovom dotičnom kandidatu njegov, što se dogodilo njemu na saslušanju je pitanje ako ste čitali proceduralne greške njegove u ispunjavanju samog upitnika, ali čak i da nije ajmo ne govorit osramotila se Hrvatska nego uzmite samo popis članova dotične institucije i koliko država članica još uvijek nema svog čovjeka nakon 4.ili 5.saslušanja 5.kandidat im nije prošao. Pa nemojmo sada o tome sramoti se RH. Da je bilo problema bilo je i tu treba pristupiti drugačije ali nemojmo o tome. Što se tiče EU članova Vlade koji dolaze i koji će dolaziti predstavnici Vlade, ja ne bi osobno ulazio pretjerano. Mi možemo definirati da su to predsjednik Vlade, potpredsjednik Vlade, ministri, doministri i pomoćnici. Ovdje što nama ovdje ostavlja se mogućnost je da na odbore dođu oni koji konkretno materiju rade eu koordinatori, dakle razina pomoćnika koji tu konkretnu materiju predstavljaju i nose i šalje stajalište prema recimo Coreperu. Ministri nam ostaju za saslušanje za samo vijeće i nama se ostavlja mogućnost da od eu koordinatora razine pomoćnika ministra pa do najviše razine saslušamo u Saboru. I po meni osobno to je dobar prijedlog. I zadnje je došlo je do određenih promjena u proceduri, Odbor za europske integracije je imao sjednicu na kojoj je utvrđivao nacrt, nacrt je nakon toga proslijeđen Odboru za Ustav koji je utvrdio prijedlog, a jedino gdje vam ne mogu za pravo kolega da nitko nije znao. U roku par dana poslan je mail svim članovima Odbora za europske integracije i treba otvoreno reći, s jedne strane ovaj zakon vuče po difoltu promjenu Poslovnika koji radi drugi odbor, veliku promjenu poslovnika. Promjenu poslovnika dve javne rasprave i po 5, 6 odbora zainteresiranih. Naprosto dogodilo se radi tehničke i jednostavnije prakse das jedan odbor spoji to dvoje da se zajedno radi nam olakša posao.
Hvala. Odgovor na repliku poštovani Gordan Jandroković.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Mondekar kada je u pitanju gospodin Matas stvari takve se događaju, događaju se i drugima ali da smo imali odbor da smo imali hearing možda se to dogodilo ne bi, to je jedna stvar. Što se tiče predstavnika Vlade, mene je potaklo na moju intervenciju današnji nedolazak predstavnika Vlade jer ako mi čvrsto ne obvežemo Vladu koja je očito ili nonšalantna ili arogantna vi procijenite sami, tada će nam slati nekompetentne ljude ili možda nikoga jer i danas bi trebali biti ovdje a nisu. I zato smatram kao jedna penalizacija ovakvog ponašanja prema Saboru da bi bilo uredu da ih se jače obveže i da pokažu određeno poštovanje prema predstavničkom tijelu. Evo to je razlog zašto smatram da treba im jasno prepisati koga trebaju poslati. Što se tiče procedure, prvo je bila Vlada pa Odbor za europske integracije, pa Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Poslali ste mail, ali zar ne mislite da bi bilo primjereno da kao tijelo koje je nosilo taj zakon da se sastanemo i da si kažemo evo gledajte odlučio je ne zna tko Zoran Milanović je odlučio ne možete više biti vi nego će biti Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Netko je odlučio, mi ne znamo tko je odlučio. Dakle negdje je postojalo u magli neko tijelo neki ljudi koji su tu odluku donijeli. Pa dajte recite tko? Mislim da je korektno prema nama svima koji ovdje sjedimo da nam kažete zašto. Zašto je to tako tajnovito? Zar želite nešto sakriti? Ne znam, ja vas ne razumijem. Ja vas ne razumijem jer smo mogli u puno drugačijoj atmosferi donijeti ovaj zakon, a osobno ste gospodine Mondekar svjedok da je HDZ bio iznimno korektan sve ovo vrijeme.
Nastavljamo raspravu po klubovima. Na redu je Klub nezavisne zastupnice Jadranke Kosor i HGS-a. govorit će poštovana zastupnica Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Evo za 12 dana bit će pune dvije godine kako smo doživjeli da europske institucije proglase da je Hrvatska završila pregovore. Dakle imala sam čast i ogromno zadovoljstvo biti u društvu tada gospodina predsjednika vijeća, predsjednika parlamenta i predsjednika komisije, svakako predsjednika Vlade Republike Mađarske tada predsjedavajuće kada su oni biranim riječima izgovorili pohvale Republici Hrvatskoj, obznanili da smo završili veliki posao i da Hrvatska sasvim sigurno postaje 28 članica Europske unije. Kao što svi znate, a nekoliko mjeseci iza toga, 9. prosinca imala sam opet čast potpisati sa predsjednikom Republike Hrvatske, potpisati pristupni ugovor. Zato mi je pomalo i neugodno slušati ova nadmudrivanja o tome tko je demokratičniji i tko se ponaša europskije jer kao što znate, dozvolite da kažem samo jednu rečenicu osobnu, mojoj političkoj sudbini ništa nije pomoglo što sam bila predsjednica Vlade koja je vodila pregovore, deblokirala pregovore, završila ih, potpisala pristupni ugovor. Ali pustimo sada to, pred nama je veliki posao, zato mislim da se moramo danas u Saboru usredotočiti na ono što je pred nama a to je ova važna odluka, ovaj važan Zakon. I meni, ja osobno, ne znači puno što je ovdje danas netko iz Vlade ili nije iz Vlade, nije nitko. Mene zanima, budući da je bilo puno raspravi oko toga kako tko poštuje institucije Hrvatskoga sabora i što radimo ovdje u Hrvatskome saboru. Meni je ovdje zanimljivija činjenica budući da je predlagatelj Odbor za Ustav a navedeni su koliko znam kao predstavnici predlagatelja svi članovi odbora, većina članova odbora koji su zastupnici u ovom Hrvatskom saboru dame i gospodo nenazoči ovoj raspravi, ne sudjeluje u njoj, pa ča ni ne sjede kao promatrači kada razgovaramo o ovom važnom pitanju. To je dragi moji prijatelj, dame i gospodo zastupnice i zastupnici, isto tako pitanje o kojem moramo razgovarati. Ako je odlučeno da predlagatelj bude Odbor za Ustav, ovlašteni je predlagatelj, onda barem svi članovi toga odbora moraju ovdje nazočiti. I bilo bi dobro i važno da raspravljaju. Vlada će svakako provoditi naše odluke kakav zakon mi budemo donijeli, kakav zakon mi budemo uobličili tako će se Vlada morati ponašati. Apsolutno se slažem da smo ove odluke morali donijeti davno prije. Moje mišljenje je, recimo pred kraj zasjedanja prošle godine, negdje u srpnju prošle godine, mi smo trebali završiti ovaj posao. Svakako nigdje ne postoji zapreka niti u Ustavu niti u našim zakonima da su naši predstavnici o kojima danas odlučuju europske institucije mogli proći proceduru, mogli biti pozvani na sjednicu odbora, mogli biti pozvani u skladu sa time i na plenarnu sjednicu. Možda mogli čuti koji dobar i koristan savjet u raspravi. I možda bi im to ja sam sigurna da bi pomoglo u kompliciranom poslu koji ih je čekao pred europskim institucija. Dakle, nikakvog razloga nije bilo da naš odbor zapravo funkcionira punih godinu dana. Ali što je tu je, ovo je pred nama. Ono na čemu apsolutno inzistiram u ime svojega kluba jest da mi ovaj posao završimo do 1. srpnja. Dakle, nema koliko znam poslovničke zapreke da se drugo čitanje zakona obavi žurno što prije. I da mi do 1. srpnja završimo taj posao. Bilo bi loše da 1. srpnja postanemo članica Europske unije a da nemamo instituciju u Hrvatskome parlamentu, to je zapravo, sada postaje institucija iznimno važna koja će nadzirati, ja ću isto tako upotrijebiti tu riječ, nadzirati jer ona je izvorno i navedena u Ustavu kada smo ga mijenjali 2010. godine. Dakle pravni okvir, ustavni okvir za ovaj zakon, odnosno za rad odbora jest svakako članak 144. Ustava. Ovdje se spominje riječ nadzor, govori se o nadzoru. Svakako u skladu sa člankom 4. Ustava Republike Hrvatske da naše institucije moraju surađivati svi u interesu Republike Hrvatske. Nitko nije otok pa tako ni Hrvatski sabor, ni hrvatska Vlada ni hrvatski sudovi. I svi moraju raditi u najboljem interesu Republike Hrvatske. Zato ću ovdje potaknuti raspravu još o nečem što čini mi se a pozorno sam slušala do sada nitko nije spomenuo a odnosi se na taj okvir koji nam daje članak 144. Naime, u članku 144. koji govori o sudjelovanju u institucijama Europske unije kaže se: "Republiku Hrvatsku u vijeću i Europskom vijeću zastupaju sukladno njihovim ustavnim ovlastima Vlada i predsjednik Republike Hrvatske.". Dakle, u vijeću, Europskom vijeću i Vlada i predsjednik Republike. Dakle, mi ovdje raspravljamo o tome da ćemo pozivati predsjednika Vlade što je apsolutno u redu, mislim da je dovoljno dva puta, ali svakako predstavnici Vlade kada god to odbor bude tražio. Međutim, i naravno ne govorim o imenu, o osobi predsjednika Republike, govorim o predsjedniku Republike kao instituciji. Jer smo imali u prošlosti svakako naravno u okviru ustavnih ovlasti kako piše u Ustavu imali smo slučajeva u poslovima koje koordiniraju Vlada i predsjednik Države da naravno nije bilo suglasnosti ili potpune suglasnosti. Dakle postoji li obveza ona iz članka 4. Ustava Republike Hrvatske i u ovom slučaju da i Predsjednik Države kao institucija i Hrvatski sabor i hrvatska Vlada surađuju oko ovih poslova koji su važni za predstavljanje Republike Hrvatske u Europskoj uniji? Moje mišljenje da da. I tu samo to napominjem predstavniku predlagatelja, dakle Odboru za Ustav u kojem su predstavnici svih stranaka da o tome razmisle kako ne bismo u budućnosti došli do bilo kakvih problema koji bi se naravno mogli onda odraziti i imati dalekosežne posljedice u predstavljanju, odnosno u donošenju konačnih odluka. Mislim da u konačnici ovom zakonu između dva čitanja da bi bilo dobro da raspravi Predsjedništvo i Predsjedništvo Hrvatskoga sabora dakle u svom stalnom sastavu, uključivo i predsjednika, odnosno predsjednike i predsjednice svih klubova u Hrvatskome saboru. Mislim da bi to bilo dobro i blagotvorno i zbog sastava. Malo poslije ćemo razgovarati o novom Poslovniku Hrvatskoga sabora. Naš je prijedlog da u ovom odboru koji je sasvim specifičan sudjeluju predstavnici svih klubova koji rade u Hrvatskome saboru. Mislim da bi to pridonijelo onome što nam je svima očito cilj, a to je da zaista to bude odbor koji će i surađivati i nadzirati rad Vlade Republike Hrvatske i naših hrvatskih predstavnika u institucijama Europske unije. Sasvim konkretno o članku 8. dakle gdje se kaže u prijedlogu o dokumentima Europske unije i stajalištima Republike Hrvatske odbor provodi raspravu i može donijeti zaključak o stajalištu Republike Hrvatske na osnovu kojeg Vlada djeluje u institucijama Europske unije. Predlažemo da se briše riječ može, dakle da odbor donosi zaključke koji su obvezni za djelovanje Vlade Republike Hrvatske u institucijama Europske unije. I o članku 11., dakle izvješćivanje Sabora o sastancima Europskog vijeća. Kao što sam rekla, smatramo da je dovoljno da predsjednik Vlade dva puta godišnje podnosi izvješće Saboru o održanim sastancima Europskog vijeća. Ponavljam tu svoju dvojbu o tome ima li predsjednik države ikakve obveze podnositi izvješća, odnosno obavijestiti nas o njegovim stajalištima jer je predsjednik institucija ali je samo jedna osoba neposredno izabrana. I s druge strane također dvojba oko ove stipulacije o tome da iznimno predsjednik može pozvati predsjednika Vlade na plenarnu sjednicu, dakle na čiji poticaj to bismo morali detaljno definirati, jednog kluba, dva kluba, 15 zastupnika, dakle morali bismo doći do toga rješenja. I onda u konačnici kad predsjednik Vlade dođe i stane pred nas i podnese izvješće što onda, dakle otvara se rasprava, u raspravi sudjeluju svi zastupnici koji to žele ili sudjeluju predstavnici klubova. Naše stajalište bi bilo dobro da svi zastupnici u Hrvatskom saboru mogu sudjelovati. I naravno donose li se zaključci nakon toga, obvezuje li se Vlada na što i glasuje li se onda o tim zaključcima. Dakle to je još nekoliko otvorenih pitanja koje bismo svakako do drugog čitanja trebali razmotriti. I zaključno, kolegice i kolege, sudjelovanje u postupku predlaganja kandidata Republike Hrvatske za institucije i tijela Europske unije, znači članak 15. Odbor o izvješću iz stavka 1. ovog članka donosi mišljenje koje upućuje Vladi. Vlada će uzeti u obzir mišljenje odbora iz čega naravno se može zaključiti ako uzima u obzir da onda može odbiti, odnosno preskočiti i ignorirati, što potvrđuje da je to tako i zadnji stavak koji kaže ako Vlada ne prihvati mišljenje odbora o tome uz obrazloženje pisanim putem obavještava odbor. Kakve koristi od toga da Vlada izvijesti odbor pisanim putem da nešto ne prihvaća? Dakle koristi od toga nema. Predlažem da se taj zadnji stavak briše i da Vlada naravno mora poštivati odluke, odnosno zaključke odbora. Ako se to tako zaista i do kraja uredi onda će rad ovoga odbora imati puni smisao i zaista će odbor u kojem će sjediti zastupnici izabrani u Hrvatskom saboru i brojni stručnjaci pomoći da naše sudjelovanje u radu institucija i ukupno naše djelovanje kao 28. članice čiji jezik postaje 24. službeni jezik na što sam osobito ponosna, imati puni i pravi smisao, a Sabor će dobiti zaista ono mjesto koje mu pripada, dakle pravo predstavničko tijelo i vjerujem da to u konačnici može polako i vraćati ugled Hrvatskome saboru. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Imamo prijavljene dvije replike. Prvo poštovani zastupnik Zoran Vinković.
Uvažena kolegice, upravo ste evo ja bih rekao pokrenuli i bit ovog zakona koji ako pogledamo što je zapisano u ovom novom prijedlogu Poslovnika tada vidimo da praktično ovlast cjelokupnog Sabora preuzima Odbor za europske poslove. Dakle, ovako napisan tekst zakona znači da nema rasprave u Saboru nego ta rasprava se može voditi na Odboru za europske poslove, ali sudeći po novom Poslovniku nema niti izvještavanja predsjednika Vlade o toj vrsti politike ili poslova. Ima jedino u ovom novom prijedlogu Poslovnika godišnje izvješće, na koje nisu moguće dati niti replike, povećana minutaža za taj govor pa čak i za završno obraćanje i cjelokupni Poslovnik je ustvari rađen za Vladu, a ne za Sabor. I treba ovdje napomenuti da prije svega Vlada izvire iz Sabora, da Hrvatski sabor imenuje Vladu, a ne Vlada Hrvatski sabor i hrvatske zastupnike. S druge strane, po meni je možda i važnije pitanje u ovom trenutku od brzine donošenja ovog zakona ovako napisanog kada će to ionako raditi Odbor za europske poslove. Prije svega mogućnosti uopće Hrvatske u EU da li su to samo plaće euro zastupnika, povjerenika u Europskim komisijama ili je to povlačenje sredstava iz fondova EU gdje smo praktično ili nesposobni ili blokirani ili onako kako je ispregovarano možemo podići praktično vrijednost hrvatske članarine u EU fondovima, a bojim se da ni to nećemo moći povući.
Hvala lijepa. Na repliku odgovara poštovana Jadranka Kosor.
Slažem se kolega Vinkoviću. Moramo naći način, moramo se nekako izboriti da Sabor kad Hrvatska postane članica EU evo za nekoliko sati rekla bih više ne dana, nego možemo brojiti u satima, dakle da Hrvatski sabor ne bude samo puki promatrač što se događa nego da zaista ima ulogu koja mu pripada i koju smo u konačnici izmjenama Ustava Republike Hrvatske 2010. i upisali ovdje, dogovorili i većina je inače ne bismo mogli promijeniti Ustav za to i glasala. A drugi cilj odnosno drugi dobitak koji iz svega toga možemo očekivati, dakle da ovdje otvaramo rasprave o pitanjima koja se tiču nas kao 28 članice jest i da i građani budu bolje i drugačije informirani, da i građani doznaju postoje li tu različita mišljenja, prijepori, dakle oko naših prijedloga i našega doprinosa kao 28 članice. Ovo je jedna od najboljih pozornica sa koje se mogu čuti različita mišljenja i građani koji se neprekidno, zapravo s pravom žale da nemaju dovoljno informacija što nas to čeka 1. srpnja u 00,1 dakle mogu biti naprosto više informirani, bolje informirani i na kraju mogu preko nas koji smo izabrani kao njihovi predstavnici u ovome Domu predlagati za one odluke koje će se donositi u budućnosti vezane i za osobito osjetljive skupine u hrvatskom društvu.
Drugu repliku iznosi poštovani zastupnik Josip Salapić.
Hvala lijepo predsjedniče, potpredsjedniče Sabora, uvažena gospođo Kosor. Slažem se sa vama kada ste govorili o potrebi da se u ovu problematiku, u ovo bitno, ključno pitanje za Hrvatsku uključi i predsjednik Republike i predsjednik Vlade i predsjednik Sabora na jedan potpuno drugačiji način. A isto tako evo pošto nije replika iz istog kluba, a dolazi evo od mene kao zastupnika osobno mislim da se pomalo u politici zaboravljaju neki ključni trenuci u hrvatskoj povijesti, pa tako i on što ste vi kao premijerka tada na čelu hrvatske Vlade potpisujući sporazum ali bacivši svu težnju političkog rada na upravo ovu temu, a to je završetak pregovora za ulazak Hrvatske u EU možda sebi osobno učinili manje dobro jer niste se bavili politikom unutar stranke i raspisivali unutarstranačke izbore kad ste to mogli kad je otišao bivši premijer Sanader, nego ste učinili puno za Hrvatsku jer ste potpisali sporazum i vodili Vladu koja je uvela Hrvatsku u EU. I smatram da bi i ova Vlada koja je trenutno dobila izbore trebala učiniti barem minimum za vas, a to da vas je stavila u organizacijski odbor za proslavu ulaska Hrvatske u EU ovdje u Republici Hrvatskoj. To je sigurno bi bilo pošteno, a ja vjerujem i osobno se nadam da ćete jednog dana kao europski parlamentarac, kao parlamentarka dati svoj doprinos Hrvatskoj, vi ste to zaslužili što god tko rekao, što god tko mislio, tko god se vama smijao. Ja to mislim danas upravo iz ovog Kluba zastupnika HDSSB-a. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, poštovana Jadranka Kosor.
Hvala lijepa kolega Salapiću, hvala vam lijepa na evo i nekim prisjećanjima. Nije važno je li se netko smije ili se netko podsmjehuje, važno je da Hrvatska ulazi u EU, važno je da je taj posao završen. I važno je naravno katkada spomenuti da je u tom procesu bilo manje ili više hrabrih, manje ili više odlučnih a oni koji su bili spremni podnijeti teret i onih koji to nisu. Činjenica jest da su prilike bile teške, da smo mi pregovarali u iznimno otežanim uvjetima sa teretom rata, nametnutog rata, da nije bilo prevelikog interesa u EU, da su svi bili opterećeni svojim brigama, krizom i da je tu trebalo uložiti dodatno napora, pa naravno i preuzimanja osobne odgovornosti budući da sam potpisala i Arbitražni sporazum. Znamo da je bilo ovdje nekih koji za to i nisu glasovali, da je bilo velikih povika iz oporbe, iz nekih krugova pa naravno i nekih crkvenih krugova itd. što je sve evo nekako zatvorio Papa Benedikt XVI koji je pohvalio hrvatsku Vladu i slovensku Vladu i nas osobno kao premijere koji smo riješili težak problem. Tako da je bilo uspona i padova. Svakako proljeće 2011. ako se svi sjećamo, a sjećamo se nije bilo davno, dakle mnogi su pa i u mojoj bivšoj stranci mislili da mi nećemo završiti pregovore. Bilo je onih koji su tada nagovarali na izbore, bilo je tjeskobe. Iz Europske komisije su stizale poruke da nema možda nade da do kraja lipnja, ali svakako možda ni do kraja godine završimo. Završili smo, to je naš zajednički uspjeh svih koji su u tome sudjelovali. I evo, koristim ovu repliku da svima još jedanput od srca zahvalim, naravno prije svega hrvatskim braniteljima koji su najzaslužniji jer bez slobodne Hrvatske ne bi bilo ni Hrvatske u EU. Hvala vam.
Hvala lijepa. Na redu je klub, molim vas kolega Vinkoviću. Nemojte dobacivat iz. … [[Upadica Vinković, ne čuje se.]] Pa samo ovo, pa samo ono. U Saboru ste, u Saboru ste. Na redu je predstavnik vašeg kluba Josip Salapić.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora, kolegice i kolege zastupnici. Ključno je i važno danas pitanje pred nama, pa bilo bi evo lijepo i vidjeti s obzirom da smo rekli da je ovo jedan od povijesnih zakona koje Hrvatski sabor treba donijeti. Da je više zastupnika u sabornici, da se više, otvorenije i konstruktivnije raspravlja o ovom važnom pitanju za Republiku Hrvatsku. Evo tri tjedna pred ulazak naše zemlje nakon dugo godina čekanja, dugo pregovora, pa čak od onog početka kada je i ova Vlada na čelu sa pokojnim Ivicom Račanom počela Akcijski plan za ulazak Hrvatske u EU, Europsku zajednicu tada pa do prošle Vlade, Vlade HDZ-a koju je vodila gospođa Kosor koja je završila pregovore. Danas smo čuli nabacivanja loptice sa desne na lijevu stranu, sa lijeve na desnu tko je trebao tu biti, tko je ovo napisao, tko je što rekao, tko nije rekao, tko sjedi iz Vlade, tko ne sjedi. Mislim da je najvažnije pitanje kakav je ovaj zakon po svojoj kvaliteti za hrvatske građane jer najviše hrvatski građani i građanke očekuju od ulaska Hrvatske u EU da li će se dakle konačnim pristupanjem 1.07. od 1.07. u našoj zemlji bolje živjeti. Naši građani trebaju imati koristi od zakona koje donosimo, a prije svega i od ovoga zakona i od ulaska Hrvatske u EU. Ako to ne bude tako, ako ne bude novih radnih mjesta, ako ne bude financijske pomoći RH europskih fondova, ulaganja, razumijevanja lijeve i desne strane i poštivanja stavova oporbe onda ni ova Vlada ni naše članstvo u EU niti budućnost Hrvatske kao 28. članice EU nije baš nekakva lijepa ako se mi ovdje u Hrvatskom saboru nećemo razumjeti, prije svega u interesu hrvatskih građana. Tako da apsolutno je nebitno tko je došao, tko nije došao. Tko je mislio da treba biti bi bio, tko je trebao doći valjda bi došao a ovo tko je ovaj zakon napisao bez obzira da li je to predlagatelj u dovoljnoj minutaži izlagao ovdje pred nama zastupnicima ili gospodin Mondekar koji je to možda jer je on u tim poslovima dublje i stručnije u ime kluba SDP-a izlagao. Sigurno je jedno da je ovo zakon koji je bitan, a ovisi prije svega u ovim prvim koracima našeg ulaska u EU o tome kako će se postaviti Hrvatski sabor, zastupnici u Hrvatskom saboru i naša Vlada pred izazovima koji će tek sada početi. Sve ono što smo mi ispregovarali, sve ono što smo potpisali, sve ono što smo uspjeli dakle u političkim pregovorima učiniti dobro za Hrvatsku tek ćemo sad vidjeti jesmo li dobro napravili je li zaista Hrvatska i hrvatski građani od toga bolje žive ili smo se samo floskulama mlatili praznu slamu i rekli da će nam biti bolje u EU. Ja čvrsto i naš klub vjeruje mi smo glasali za ulazak Hrvatske u EU za pristupni ugovor da će to tako biti. A da će to tako biti zbog svih građana i građanki RH i zbog onoga što nam punopravno članstvo kao jednoj mladoj, novoj članici i zemlji koja je u velikoj i dubokoj financijskoj krizi, koja ulaskom Hrvatske u EU traži svojevrsni spas, izlaz iz situacije u kojoj se našla, a sigurno je da nije lijepo i da nije za nas dobro što mi ovako oslabljeni prije svega financijski ulazimo u EU. Nažalost, takva je situacija, tu se trebamo svi potruditi da učinimo bolje Hrvatskoj. Hrvatski sabor siguran sam u ime našeg kluba, to mislimo i dijelimo to mišljenje, da nije dobro da izgubi u bilo kojem obliku dignitet, odnosno svoju ulogu u Hrvatskoj državi jer je Hrvatska vlada, mi smo parlamentarna zemlja, proistekla iz Hrvatskoga sabora i premijer i ministre iz Hrvatske vlade pa i ovaj resor europskih poslova i europskih integracija dobili su povjerenje upravo od nas zastupnika i zastupnica u Hrvatskom saboru. I to je nešto što po ovome dakle prijedlogu zakona ovo je tzv. tehnički zakon, ali povijesni, bitan jer će on u budućnosti otvarati brojna pitanja kada je u pitanju odnos Vlade i Sabora u kontekstu ulaska Hrvatske u EU. Zato po nama bolji bi naziv ovog zakona bio da se radi dakle o Zakonu o nadzoru i suradnji Hrvatskog sabora i Vlade RH u europskim poslovima jer zaista radi se tu i o suradnji, ali se radi i o nadzoru, radi se i o dakle implementaciji Lisabonskog ugovora u naš pravni sustav. I ovaj zakon je u kontekstu ovog dijela nadzora i suradnje ali u kontekstu implementacije Lisabonskog ugovora što je dakle jedan od ključnih sastojnica ovoga prijedloga zakona. Zakon je u prvom čitanju i mi do drugog čitanja, dakle tajming koji jest takav kakav je ne možemo dubiti na glavi da ga promijenimo jer je takav, ali siguran sam da ćemo do 1.07. napraviti to da dođe do konačnog teksta zakona koji će biti prije svega funkcionalan jer ako zakon nema efikasnosti i funkcionalnosti nismo onda napravili ništa. Mi predlažemo da se dakle u nekim dijelovima ovoga zakona možda nomotehnički zakon poboljša, da bude razumljiviji, da se u kontekstu naše uloge kao zastupnika i zastupnica i Hrvatskog sabora u cjelini i odbora, svih saborskih odbora, ovdje posebice Odbora za europske poslove koji će u ključnom slučaju i velikom broju zadataka dobiti potpuno novu ulogu. Mijenja se i uloga Hrvatskog sabora kada su u pitanju europski poslovi, ali mijenja se u potpunosti i uloga Odbora za europske poslove koji će u određenom slučaju preuzeti i funkciju rada Hrvatskoga sabora u ovom dijelu poslova. Pa mi predlažemo dakle da zaista treba pojačati Odbor za europske poslove sa većim brojem članova odbora, sa stručnjacima iz područja europskoga prava koji će dati svoj doprinos siguran sam u tome u kvaliteti rada ovog odbora jer to nije samo razmatranje zaključaka i donošenje radnoga programa i raspravama oko europskih direktiva, prijedloga, zaključaka i smjernica nego je to jedan zaista veliki posao bitan, najbitniji u ovom trenutku za Hrvatsku i treba dati prostora proširenju odbora i većem broju stručnjaka koji će bolje, ne omalovažavajući nikoga mi svi dolazimo iz raznih profesija u politiku i dolazimo u Sabor na temelju dakle neposrednih izbora na temelju odluke i volje birača, svi mi neka područja manje razumijemo. Pa ja sam ne mogu se razumjeti u medicinu, ali mogu se razumjeti u pravo. Pa tako da ako je ovo ključan odbor treba ga pojačati s ljudima koji se bave europskim pravom i koji će razumjeti europske poslove i koji će znati najbolje dati i pomoći Odboru za europske poslove u svojim savjetima i radu što je najbolje za RH u ovom trenutku. Mi ne ulazimo poput nekih drugih članica koje su dosada ulazile u EU, mislim da je naša zemlja u potpunosti promijenila svaki budući ulazak naših susjeda u okruženju u EU. Mi smo prošli jedan od najtežih pregovaračkih puteva, jedan od najzahtjevnijih poslova od svih zemalja dosada jer smo se godinama mučili i i godinama imali nadzor i monitoring europskih stručnjaka i Europske komisije i europske politike na svakom segmentu našega društva života u Hrvatskoj, pa čak i nad onima nad kojima EU zaista imala što reći i što raditi. ali mi smo zbog interesa našeg naroda vjerujem i nadam se tako radili da smo prihvaćali sve inicijative i da smo u potpunosti našu zemlju učinili modernom i europskom i da ćemo od toga ponavljam još jednom ne imati koristi samo nazivom 28.članica EU nego konkretno za one koji su danas na fakultetima, koji studiraju i završavaju studije i ne znaju gdje će naći posla i što će raditi u Hrvatskoj, ne da bježe iz naše zemlje u Kanadu i slične zemlje nego da ostanu u Hrvatskoj sutra za koji tjedan u europskoj Hrvatskoj i da sve ovo što su bivše vlade i dosadašnji političari i politike u Hrvatskoj radili ima svoj interes, doprinos prije svega narodu RH. Onda smo učinili najbolje i onda smo zaista napravili posao koji će pamtiti možda sadašnjost, povijest to ne može, sadašnjost ne zna cijeniti neke naše poteze. Drugačije se živi u Hrvatskoj nažalost teško ljudi preživljavaju, gospodarska situacija je takva loša pa se ne može razumjeti ovaj bitan trenutak za Hrvatsku ulazak u EU ali siguran sam da će budućnost znati procijeniti i ulogu i ovog saziva Sabora i prošle vlade i svih onih budućih vlada koje će učiniti u EU za Hrvatsku najbolje. Dakle mi tu predlažemo da se u tome dijelu Odbor za europske poslove pojača stručnjacima. Isto tako u članku 3.gdje se govorio o ovlastima Sabora u obavljanju europskih poslova u ovome dijelu gdje piše razmatra dokumente EU stajalište RH mi predlažemo da ne piše ovo da o njima se može donositi zaključke nego da stoji da donosi zaključke koji obvezuju Vladu Dakle mi tu predlažemo da se u tome dijelu Odbor za europske poslove pojača stručnjacima. Isto tako u članku 3.gdje se govorio o ovlastima Sabora u obavljanju europskih poslova u ovome dijelu gdje piše razmatra dokumente EU stajalište RH mi predlažemo da ne piše ovo da o njima se može donositi zaključke nego da stoji da donosi zaključke koji obvezuju Vladu RH. Dakle zaključci koje će donositi Hrvatski sabor preko Odbora za europske poslove moraju biti zaključci koji će u institucijama EU obvezivati predstavnike naše Vlade i one koji će zastupati interese Hrvatske na način da će to obvezivati naše stajalište zaključak Hrvatskog sabora, da će obvezivati u zaključcima i stavovima Vlade RH koji će se prezentirati u institucijama EU. To je bitno da mi ne budemo samo tu puki prolaznici i nadglednici u onome što se dešava nego da Sabor zaista kao najveće zakonodavno tijelo, kao nacionalni Parlament ima ključnu ulogu u ovom dijelu kada je u pitanju nadzor nad radom predstavnika Vlade RH u institucijama EU. Isto tako slažemo se da u ovom članku 8.definira tko je to tko će u ime Vlade RH s obzirom da se radi o jednom sasvim novom području i sasvim novim političkim problemima i izazovima pred kojima ćemo se naći, tko će to izvještavati Hrvatski sabor, da li će se odrediti osoba ili funkcija izvjestitelja ili nekako drugačije to nazvati. Bitno je da to bude osoba koja je kompetentna, stručna i koja će u najbolji i najkvalitetniji način razumjeti i moći izvještavati Hrvatski sabor o onome što predstavnici Vlade i Vlada RH u Europskoj komisiji čini i svakako o tome treba održavati kada su u pitanju nacionalni interesi bilo je tu u povijesti EU, a to znaju oni koji prate put Europske zajednice pa sada EU i pitanja nadnacionalnosti EU i supsidijarnosti da li nacionalni parlamenti i nacionalne vlade u nekim trenucima izvan okvira i konteksta i članstva u EU dolazi do eventualnih situacija kada se u određenom trenutku dovodi u pitanje to načelo supsidijarnosti i načelo nadnacionalnosti EU. Mi smo to u ovom kontekstu i to Lisabonski ugovor u potpunosti promijenio i dao neke nove instrumente nacionalnim parlamentima da mogu imati nadzor u eventualnim revizijama i u raspravama u svojim nacionalnim parlamentima gdje mogu utjecati na određene direktive i zakonske prijedloge na drugačiji način nego što su to zemlje članice do sada mogle činiti. I to je ono pitanje što hrvatska javnost treba znati da nacionalni parlament Hrvatski sabor, hrvatska Vlada i hrvatski nacionalni dignitet u cjelini neće biti i nije ugrožen ulaskom u EU nego dapače postoje mehanizmi i instrumenti i zakonski pretpostavke i alati koji će omogućiti kontrolu i nadzor Hrvatskoga sabora nad radom hrvatske Vlade u institucijama EU, a isto tako i nad našim položajem kao zemlje kao nove članice EU u budućnosti u vremenima koja su pred nama. Siguran sam da to nije med i mlijeko, da neće sada padati cvijeće i rasti trava brže od našeg ulaska u EU u Hrvatskoj nego je to jedan novi izazov jedan ključni trenutak, jedan novi put Hrvatske jedno novo vrijeme koje će siguran sam trebati znati iskoristiti. Svaka vlada i ova Vlada i buduće vlade RH a sve u interesu građana i građanki RH i našeg naroda koji je do sada puno patio raznoraznim političkim promašajima. Mi vjerujemo da ovaj ulazak Hrvatske u Uniju nije promašaj nego budućnost RH zbog svih onih i zbog naše djece i svih onih koji će pratiti ovo što je i ovaj Saziv Hrvatskog sabora u povijesnom trenutku činio za Hrvatsku. Klub HDSSB-a u prvom čitanju podržava ovaj prijedlog zakona uz ove argumente koji smo dali na članak 5.i 8., a tu treba još definirati i članak 10., 11.oko ovih izvješća predsjednika Vlade RH dva puta godišnje po mogućnosti izvanredno da to bude češće. Ne samo da je to važno politički nego je to jedno poštovanje Hrvatskog sabora jer mi smo zastupnici koji smo tog premijera i tu Vladu izabrali pa taj međusobno poštovanje će sigurno očuvati ugled i dignitet Hrvatskog sabora kada evo naša zemlja za koji tjedan postane članica EU. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Imamo prijavljene 4 replike. Prvo poštovani zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Kolega Salapić podržavam naravno ovu raspravu no želim samo pridodati da je upravo u ovom trenutku najbitnije i rad ovih naših 12 europarlamentaraca koji odlaze u Europski parlament i ja se nadam da će oni zajedno tamo ne želeći da se desi ovo preslikavanje Hrvatskog sabora u Europskom parlamentu nego da će jednostavno zajedno raditi za interese Hrvatske i lobirati i među lijevima, desnima, centru i svim važnim političkim opcijama u Europskom parlamentu. Međutim, ovaj zakon doista treba doraditi jer ovaj zakon praktično stavlja funkciju Hrvatskoga sabora u jedan odnos koji se tamo 90.-tih godina i ne bih, početkom 90.-tih, i ne bih volio da saborski zastupnici u Hrvatskom saboru postanu kako smo mi to zvali one europromatrače sladoledarima pa da jednostavno gledamo što se to dešava u Europskoj uniji, što to radi Vlada, što to rade europski parlamentarci, naši hrvatski, nego jednostavno da ovaj Sabor ima aktivnu funkciju i u donošenju hrvatskog, političkog stava u Europskom parlamentu. Dakle, zbog toga i slažem se da neke stvari treba odraditi samo ovaj Odbor za europske poslove. Ali on bi trebao biti onda sastavljen iz, praktično iz spomenuli ste i stručnjake za europska pitanja, ali ja bih predložio da tu uđu svakako i predstavnici svih političkih stranaka, političkih opcija ovdje u Hrvatskom saboru kako bi se na određeni način postigao i konsenzus prema Europi. Ali u svakom slučaju za veću ulogu Hrvatskoga sabora a za praktično nadzor nad radom hrvatske Vlade.
Na repliku odgovara Josip Salapić.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Vinković, naši europski zastupnici će vjerojatno morati funkcionirati po klubovima, po političkim grupacijama u Europskom parlamentu pa sada ne znam koliko će oni baš moći baš svi zajedno nastupati tamo u tim političkim stavovima. A da li svi zajedno mogu nastupati u Hrvatskoj, pa možda bi ovaj Odbor za europske poslove kako se već sastoji od različitih političkih stranaka, već sada je taj omjer, dakle oporba, vladajući, vanjski članovi, predložili smo mi u ime kluba i stručnjake. Ne bi bilo loše da to možda budu ako su u Hrvatskoj da budu pozivani naši zastupnici u Europskom parlamentu i oni bi mogli dati svoj doprinos kvalitetnijem radu Odbora za europske poslove ako je to sve moguće spojiti u jedno. A oni bi svakako se slažem sa vama trebali zastupati svi zajedno nacionalne interese Republike Hrvatske. Ali to će biti vrijeme koje je pred nama i koje ćemo vidjeti kako će se koji od zastupnika postaviti. A vidjeli smo da su neki koji su bili apsolutni protivnici ulaska Hrvatske u Europsku uniju dobili najviše glasova za Europski parlament. Pa tako da je to jedna slika koja je politika takva čudna kakva je, ali ćemo vidjeti da li je to u europskom kontekstu baš upravo tako. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Druga replika poštovana zastupnica Jadranka Kosor.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Salapiću dakle koristim ovu repliku da još malo razmatramo ono o čemu ste vi možda i najviše govorili a to je preciznost ovoga Zakona koji mora biti do kraja detaljno razrađen, dakle, da on ne ostavi niti jednu pravnu prazninu. Da ne bude podložan, ovaj Zakon da ne bude podložan dodatnim tumačenjima gdje ćemo ponovno onda imati velike probleme. Dakle, potpuno i do kraja razjasniti kada dolazi predsjednik Vlade recimo u tom slučaju, je li omogućena rasprava, tko sve može raspravljati itd.. Tu trebamo postići sada u ovom fazi do drugog čitanja što je moguće veće suglasje. I naravno oko mišljenja zaključaka, kako god to nazvali. I onoga što bude izrečeno na plenarnoj sjednici ali svakako na sjednici Odbora. Dakle je li to obvezujuće za Vladu ili nije. Jer ćemo u suprotnome doći do toga da ćemo imati primjerice jedan odbor iznimno važan koji zapravo će biti jedna obična figura, lutka na koncu itd., itd.. A ono što naravno nije u skladu sa temeljnom idejom uopće osnivanja toga odbora, i u konačnici stalno se pozivam na izmjene Ustava iz 2010. izmjene toga Ustava oko kojega smo se svi usuglasili, oko naših zastupnika u Europskom parlamentu kojima svima i čestitam još jedanput i želim puno uspjeha, možda točno je ovo što ste rekli, evo imamo i one koji su se žestoko protivili ulasku Hrvatske, međutim i danas govore da Hrvatska nije spremna za Europsku uniju. Što je za mene osobno potpuno neprihvatljivo jer ja mislim da smo spremni i da su to rekli i komisija i vijeće i Parlament Europski i svih 27 država članica je reklo da je Hrvatska spreman za Europsku uniju a neki od naših zastupnika i dalje misle da nije. No, pustimo to, to je stvar izbora i tako su odlučili birači pa prema tome treba tu volju poštovati.
Na repliku odgovara poštovani Josip Salapić.
Hvala potpredsjedniče. Uvažena gospođo Kosor, dobro ste to primijetili i vi a mislim i svi koji smo danas raspravljali da je upravo ključno i bitno da zaključak Hrvatskog sabora mora obvezivati hrvatsku Vladu. Jer mi po ovom tekstu zakona, prijedlogu ne vidimo koji su to kapaciteti i stručni i administrativni u Vladi koji će raditi na ovom području europskih poslova. Isto tako koji su to ključni, mi ne možemo tu u Saboru raspravljati o svim pitanjima koji će se otvoriti pred institucijama Europske unije ali u onim nekim ključnim pitanjima, dakle, svakako treba uključiti na određeni način i ovu plenarnu sjednicu dakle ovaj saziv. Ne samo Odbor za europske poslove, jer ako se ne otvori rasprava o ključnim pitanjima, nacionalnim interesima onda nismo napravili ništa. Onda imamo jedan tehnički zakon koji daje prevelike ovlasti Odboru za europske poslove koji dovoljno nije kapacitiran. Jer sastav politike je takav da on može biti kompetentan u jednom dijelu stručnjaka sa područja europskoga prava. Sigurno, to smo svi svjesni da svi članovi toga odbora to ne mogu biti. Onda, onaj natječaj za članove, vanjske članove odbora isto tako je upitan koliko on je zaista nezavisan u smislu politike. Pa jel su to stvarno ljudi koji su došli kao stručnjaci ili po nekakvim prijedlozima političkih klubova i tako dalje. Pa upravo zato treba ga još više stručno pojačati, pa te ljude i platiti za posao koji rade jer to je zaista jedan bitan posao koji u ključnom trenutku ovisi prije svega i sudbina Hrvatske u institucijama Europske unije. Jer ovo je naš važan i veliki početak. Ali ako mi nismo administrativno, stručno spremni, ako nemamo dovoljno dobar zakonski mehanizam da to kontroliramo i nadziremo kao Hrvatski sabor onda ćemo se već na početku našeg članstva naći u velikom problemu. A slažem se sa vama da smo mi u potpunosti spremni i da to je jedini izlaz za budućnost Hrvatske. Sami u ovakvom okruženju u međususjedskim odnosima, u gospodarskim prilikama i financijskim Hrvatska ne bi mogla sama učiniti ništa. Hvala lijepa.
Treća replika, poštovani zastupnik Davor Ivo Stier.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo ja ću pokušati sada ipak replicirati u skladu sa definicijom hrvatskog leksikona ako se slažete i ako u njoj ne stoji riječ neslaganje ali ipak ćemo pokušati iznijeti opasku ili napomenu ili primjedbu na izlaganje kolege Salapića. U većem dijelu mogu se složiti s onim što ste iznijeli. Čini mi se da nije ipak nebitno da li je danas bio predstavnik Vlade ili nije bio ili da li smo ovaj zakon mogli i pogotovo bi ovo naglasio ranije donijeti jer bi izbjegli neke situacije koje su se upravo sada i dogodilo. Evo prije 10-tak minuta na plenarnoj sjednici Europskog parlamenta je hrvatski kandidat odbijen, dakle Mates je odbijen sa 396 glasova protiv, 231 za i 5 suzdržanih. I da smo imali ovaj zakon prije i to nije stvar prepucavanja između klubova, nego da smo imali ovaj zakon prije, da smo bolje iskoristili i ovaj period pripreme za članstvo mogli smo izbjeći ovu situaciju pa čak možda i nakon onog negativnog izjašnjavanja matičnog odbora u Europskom parlamentu je Vlada mogla povući ovu kandidaturu i izbjeći ovu dodatnu blamažu koja se dogodila prije 10-tak minuta kada je na plenarnoj sjednici Europskog parlamenta odbijen hrvatski kandidat za Revizorski sud. Dobro je da je prošao kandidat za povjerenika Neven Mimica, ali je loša poruka da je evo i ovaj prvi kandidat za Revizorski sud na ovakav način dva puta odbijen od matičnog odbora, onda se i dalje inzistiralo i sada evo vidite na plenarnoj sjednici. I zato mislim da su ovakve rasprave ipak potrebne ne zbog prepucavanja, ali da zbog toga da se pošalje jedna jasna poruka da Vlada mora puno odgovornije pristupiti prema temama zaštite hrvatskih interesa u Europskoj uniji.
Posljednju repliku iznosi poštovani zastupnik Miroslav… Oprostite profesore Tuđman. Odgovor na repliku, zastupnik Salapić.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Kolega Stier, nisam ja govorio da sam protiv rasprave nego ako predstavnik Vlade, ako je ovo ključni trenutak, jedan od bitnijih zakona mada je malen i sa 17 članaka nije sam procijenio da li je to ministrica europskih i vanjskih poslova da tu bude, meni je bilo bitnije da ovaj zakon će bit koristan za građane i građanke Republike Hrvatske. A o Vladi i zašto njihovi predstavnici nisu ovdje to najbolje govori o načinu rada te Vlade i to nije lijepo da se mi moramo zapitkivati treba li biti ovdje predstavnik Vlade ili ne treba, to je nužno i ključno da bude ali nažalost nije tako. A oko ove odbijene kandidature, to prije svega govori o našoj spremnosti i stručnosti i administrativnoj, a i onih u Vladi koji predlažu takve kandidate, ali i onih koji se prihvaćaju takvih kandidatura, pa čak i kandidatura za Europski parlament. Jer ako netko dolazi u Europski parlament gdje treba štititi lice i naličje Republike Hrvatske onda treba poznavati barem minimalno europsko pravo, način rada Europskog parlamenta, mora znati razumjeti i govoriti engleski jezik ili neki od stranih jezika iako će naš jezik postat punopravni službeni jezik Europske unije. To treba biti netko tko će u potpunosti razumjeti svoju misiju tamo. Govorilo se o plaćama europskih parlamentaraca, to uopće nije bitno, bitno je što će oni učiniti za Hrvatsku. Ja se s vama slažem, ja nisam bio protiv toga da ne mislim da ne treba bit ovdje predstavnik Vlade nego to nije bitno, bitno je da je ovaj zakon da će dati interes, doprinos našim građanima. A o Vladi i o stručnosti i onome što se radi, što se ne radi to će procjenjivati građani na sljedećim izborima. Mi možemo samo želiti sve dobro Hrvatskoj, da će ovaj ulazak u Europsku uniju i ovaj zakonski prijedlog nas zastupnike u Hrvatskom saboru imati koristi, da to nije samo bezvezno slovo na papiru nego stručni i jedan čvrsti mehanizam da mi možemo kontrolirati i nadzirati, da upravo spriječimo ovakve situacije kao što je ovo imenovanje danas koje nije prošlo u Europskom parlamentu. Hvala lijepo.
Sad dajem riječ zastupniku Miroslavu Tuđmanu da iznese repliku.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Salapić, ja sam suglasan sa vašom raspravom i sa intencijom da ovaj zakon bude ne samo zakon o suradnji nego i o nadzoru Vlade i sa time, sa osnovnom tezom da Parlament treba imati ključnu ulogu. Međutim objektivno, dogodit će se to da će dobar dio poslova Sabor preuzimati kao članica Europske unije, znači dolazit će iz Europskog parlamenta i zbog naprosto vremenskih ograničenja i tih poslova može se dogoditi da ovaj Odbor za europske poslove naprosto sumira ulogu svih drugih odbora u Saboru, saborskih odbora i da na taj način de facto Sabor sve više gubi svoju parlamentarnu ulogu, odnosno ulogu koju ima i sada. Prema tome, po mom mišljenju u ovom i zato nije samodostatno po mom mišljenju da se proširi ovaj odbor sa dodatnim članovima što je predlagao i u ime HDZ-a gospodin Jandroković i što vi predlažete. Moje mišljenje je da u ovaj članak 8. treba dodati novi stavak da ovaj Odbor za europske poslove ne može donijet stajališta bez mišljenja matičnih odbora po određenim pitanjima. A onda imamo dodatni problem jer teorijski i praktično možemo zamisliti da će to biti različita mišljenja o stajalištima, matičnog odbora, Odbora za europske poslove i Vlade i onda bi trebalo ugraditi stavak da se u tim slučajevima oprečnih mišljenja kada god je to moguće ide na plenarnu sjednicu i to raspravi. I u tom smislu bi ovaj članak 8. trebalo proširiti sa ovim stavovima.
Na repliku odgovara poštovani Josip Salapić.
Hvala potpredsjedniče, uvaženi zastupniče Tuđman. U potpunosti podržavam ovo što ste rekli. U ovom dijelu ponekad rasprava, dakle malo se proširi pa se ne kaže dovoljno sve. Ali u ovom Odboru za europske poslove će biti problema jer teorija je jedno, a praksa je nešto sasvim drugo, a posebno mi uopće nismo upoznati kako će to sve funkcionirati kada se oni brojni zakonski prijedlozi koji će možda biti u nekom trenutku i puno veći nego ovo što mi dobivamo svakodnevno na klupe kao saborski zastupnici. To će biti jedan ogroman posao i prihvaćam tu vašu inicijativu i smatram da je ona jako dobra. Ni u jednom trenutku ne možemo dovesti u pitanje funkcioniranje Hrvatskoga sabora. Treba reći da će bilo koji saborski odbor izgubiti značaj u ovom kontekstu ulaska naše zemlje u EU jer bitan je i ovaj Odbor za europske poslove. Zato smo i predložili povećanje broja stručnjaka i drugačiju funkciju odbora. Ali možda ćemo mi u jednom izvjesnom vremenu koji neće biti tako dugo morati osmisliti i možda još koji saborski odbor ili možda još koju instituciju u Republici Hrvatskoj koja će pomagati Vladi i Saboru u ovom dijelu europskih poslova, jer mi smo pred jednim velikim izazovom i ne možemo sigurno znati kako će to u ovom trenutku funkcionirati. Ali podržavam i ono što ste vi rekli. Mislim da je to doprinos kvaliteti ovog zakonskog prijedloga, ali i doprinos kvaliteti Sabora u budućem vremenu koji je pred nama i hvala vam lijepo.
Završili smo raspravu po klubovima, pa prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prijavili su se trojica kolega. Prvi od njih je Davor Ivo Stier, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Evo kao što je prof. Tuđman prije spomenuo doista jedan značajan dio hrvatskog zakonodavstva bit će temeljen na odluke koje se donose u Bruxellesu i Strasbourgu od 1. srpnja. Prema nekim procjenama starih članica, neki kažu čak i do 80% nacionalnog zakonodavstva se temelji na europskom zakonodavstvu. Imamo naravno i one uredbe koje se izravno primjenjuju u domaćem zakonodavstvu, ali i direktive koje onda traže odluku, zakonsku proceduru u Hrvatskome saboru. No i u jednom i u drugom slučaju ipak je ta zakonodavna inicijativa započeta u Bruxellesu, u Strasbourgu gdje Hrvatski sabor kao što je i prije rečeno nema svojih izravnih predstavnika, odnosno što se tiče europskih parlamentaraca njih biraju hrvatski građani neposredno, a Hrvatski sabor može na ovaj proces u samom početku utjecati upravo kroz sustav nadzora nad Vladom jer predstavnici Vlade su upravo ti koji će zastupati u vijeću ili u slučaju premijera na Europskom vijeću službena stajališta Republike Hrvatske. I upravo zbog toga je izuzetna važnost ovog zakona koja na žalost možda nije niti prepoznata u dovoljnoj mjeri što se donekle vidi i iz ove situacije gdje nemamo predstavnika Vlade na raspravi. Ključni trenuci i ciljevi zakona bi trebali biti stoga upravo da se osigura i demokratičnost i transparentnost, jedno odgovorno postupanje Vlade u zastupanju hrvatskih stajališta u EU. Naime, hrvatski građani već sada imaju jednu percepciju da se krucijalne odluke donose izvan Hrvatskoga sabora daleko od očiju javnosti i da u Saboru samo vladajuća većina mehanički to potvrđuje. Međutim, ukoliko se članstvo u EU uzme kao neki alibi, kao izgovor da se još dodatno marginalizira Hrvatski sabor onda će se doista ostaviti hrvatske građane u potpunom mraku. I stoga je izuzetno bitno da se u konačnoj verziji promijene neke odredbe u ovom zakonu posebice ona u članku 11. Sada kako one stoje su neodržive i zato je upravo išao i iz redova Hrvatske demokratske zajednice prijedlog da predsjednik Vlade mora prije svakog Europskog vijeća izvijestiti saborski odbor o stajalištima koja će zastupati u Bruxellesu, a ne samo naknadno nakon što se one drže. Dobro je što je predlagatelj načelno naznačio spremnost da se ide u tom smjeru, no naravno morat ćemo vidjeti kakva će biti ta točna formulacija. Ono što je više puta i ovdje spomenuto jest zabrinutost zbog toga i kritika što je vladajuća koalicija držala u ladici godinu i pol ovaj zakon i da ga sada moramo razmotriti svega 19 dana prije ulaska u EU. To je jedan neodgovoran način ponašanja vladajuće koalicije. I doista možemo si postavit pitanje ako je za zakon koji ima svega 17 članaka je trebalo čekati godinu i pol dana, ako je to način na koji funkcionira Kukuriku koalicija kako ćemo sa ovakvom Vladom i ovakvom vladajućom koalicijom moći funkcionirati nakon 1. srpnja kada budemo već punopravni članovi EU gdje će se tražiti ako ne na tjednoj, možda i na dnevnoj bazi donošenje odluka. Mi u ovom zakonu doista nemamo niti taj dio jasno definiran kako će Vlada donositi ta stajališta koja će biti glavno mjesto za konačnu odluku što se tiče izvršne vlasti, da li će težište ipak biti u onom dijelu koji je evo do sada vodio potpredsjednik Mimica ili će to biti u Ministarstvu vanjskih i europskih poslova, kako će ta koordinacija izgledati. Mislim da Sabor itekako bi to trebao i znati i vodit računa pa i ovim zakonom isto tako urediti. I prije i u replikama smo iz HDZ-a više puta spomenuli da je bio i netransparentan put donošenja ovog zakona, od toga da smo imali uvjeravanja od strane predstavnika Vlade da oni rade na tome, da će to biti do kraja 2012. godine gotovo pa početkom 2013. pa se prebacilo na jedan odbor, na drugi odbor. Na kraju takav netransparentan način nažalost je doveo do toga da imamo sada na prvom čitanju jedan tekst koji nažalost nema onih formulacija koje bi omogućile da ga odmah već sada i u prvom čitanju možemo podržati. I šteta je da se nije išlo drugim putem, da već u prvom čitanju imamo takve primjedbe uvrštene u tekst zakona, u tekst prijedloga zakona jer je bilo vremena za to ali nažalost nije učinjeno. To pogotovo ističem iz razloga što ako smo i bili uspješni, a bili smo u završetku pregovora bilo je i zbog predanosti da tadašnje Vlade, ali mora se i naglasiti i zbog nacionalnog konsenzusa relevantnih političkih i društvenih čimbenika u Hrvatskoj. Taj je konsenzus bio i institucionaliziran upravo u Saboru kroz Nacionalni odbor za praćenje pregovora koji su vodili upravo oporbeni čelnici tadašnji, od Ivice Račana, kasnije Vesne Pusić, međutim nakon dolaska Kukuriku koalicije na vlast nažalost ti mehanizmi koji su oblikovali taj nacionalni konsenzus su ukinuti. Naravno Nacionalni odbor više nije mogao funkcionirati kada su pregovori gotovi, međutim stalno se nas uvjeravalo da će kroz ovaj zakon koji je trebao doći na vrijeme, a nije, da će se stvoriti novi mehanizmi. Činjenica je da se to nije dogodilo, prošlo je godinu i pol dana gdje je rad Vlade po europskim pitanjima bio jednostavno prepušten samovolji izvršne vlasti bez ikakve prave, učinkovite kontrole odnosno nadzora Sabora ili saborskih odbora. Niz drugih pitanja koji možda nisu striktno bili vezani za acquis ali jesu bili doneseni u okviru naših pristupnih pregovora kao što je npr. bio Zakon o HRT-u koji je donesen isto konsenzusom za vrijeme prijašnje Vlade. Kad je došla Kukuriku vlast nažalost pregazila je taj konsenzus i samovoljom ga je promijenila. Stanje nažalost u HRT-u nimalo nije zadovoljavajuće ni danas. Imamo naravno i zadnji eklatantni primjer kada se išlo putem razbijanja konsenzusa kada u ovom Saboru gotovo svi klubovi su se složili da nije dobro raspisati europske izbore 14. travnja jer ćemo time imati vrlo nisku izlaznost i poslati vrlo lošu poruku našim partnerima i saveznicima u Europi, a onda ipak sa strane i Vlade i institucije predsjednika odlučeno je ipak da se ide na taj datum. I dogodilo se upravo ono što smo ovdje iz redova oporbe ali čak i od strane nekih kolega iz redova vladajuće koalicije upozoravali. Dakle, opasno je ići tim putem razbijanja nacionalnog konsenzusa tamo gdje je on potreban, a po ovim europskim pitanjima ja vjerujem da doista jest i da je moguć. I zato i u svim našim kritikama i prema ovom prijedlogu zakona išli smo ne samo zbog kritike nego smo i ponudili konkretna rješenja. Kao što je na primjer oko članka 11. što je evo kolega Jandroković u ime kluba i ponovno pročitao. I stoga je dobro ako već smo izgubili godinu i pol dana da barem sada, iako ima svega još 19 dana do ulaska u EU, da pokušamo postići tu situaciju da konačna verzija zakona bude zadovoljila i ove prijedloge, bude uvrstila i ove prijedloge koji dolaze iz oporbenih redova pa da se može onda i klub HDZ-a odnosno iz naših redova podržati konačni prijedlog zakona. Hvala vam puno.
Imamo prijavljenu jednu repliku. Poštovana zastupnica Jadranka Kosor, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Slažem se sa ovim o čemu je govorio gospodin Stier pa evo i koristim i ovu prigodu, to su sada zadnji dani pred i njegov i odlazak svih drugih naših kolega koji su izabrani u Europski parlament, čestitati i zaželjeti puno uspjeha. Možda se malo o tome govorilo, ali uloga eurozastupnika pa i hrvatskih jest zastupati prije svega i promicati europske vrijednosti u Europskom parlamentu i sigurna sam da će to biti tako, naravno i hrvatske interese tu nema dvojbe. Točno je dakle nakon gašenja Nacionalnog odbora, Hrvatski parlament, došlo je do promjene vlasti ali Hrvatski parlament nije imao pravu mogućnost pratiti sve ono što se događalo u našim koracima koje je Vlada Republike Hrvatske prije svega trebala obaviti da bi svih 27 država članica ratificiralo ugovor. O čemu zapravo govorim? Želim podsjetiti na problem koji je neočekivano eskalirao, bio je to problem Ljubljanske banke i vjerujem da je Parlament, da je Sabor, da smo ovdje imali neku mogućnost pozvati kao što smo mi, kao što se sigurno kolega Stier dobro sjeća išli u velikom sastavu na sjednicu Nacionalnog odbora na koju nas je pozvala gospođa Pusić, dakle i ja kao predsjednica Vlade i drugi kolege i tu su bili svi čelnici parlamentarnih stranaka gdje smo razgovarali o preostalim poslovima. Dakle, a da je Hrvatski sabor imao odbor koji smo definitivno mogli i prošle godine utemeljiti mi bismo sasvim sigurno olakšali tu situaciju u koju smo se doveli, odnosno u koju smo dovedeni zbog koje smo tako reći do posljednjih trenutaka strepili što će biti sa ratifikacijom u Republici Sloveniji. To je još evo jedan prilog ovoj raspravi da smo taj posao trebali obaviti prije. Ali ono što je sada nužno, i time završavam, bitno je i tu molim predsjednika Odbora za Ustav da nas u završnoj riječi izvijesti dakle o onim prijedlozima da idemo u drugo čitanje i svakako da ovaj zakon izglasamo do 1. srpnja. Bilo bi loše, bilo bi u najmanju ruku neozbiljno da postajemo članica EU a da nemamo Zakon o suradnji ili nadzoru između Vlade i Hrvatskoga sabora kao članica. Hvala.
Na repliku odgovara poštovani Davor Ivo Stier.
Da, hvala vam na čestitkama. Meni je žao upravo zbog toga što i drugi izabrani eurozastupnici nisu danas ovdje s nama, pogotovo oni koji su danas i promatrači u Europskom parlamentu ali doista zbog važnog događaja glasovanja na plenarnoj sjednici u Strasbourgu o hrvatskim kandidatima morali su biti tamo iako bi bilo sigurno za ovu našu raspravu povoljnije i svrsishodno da su oni bili i danas ovdje u Hrvatskome saboru da se dnevni red mogao ranije utvrditi i uskladiti s tim obvezama. Što se tiče slučaja koji ste naveli za Ljubljansku banku, doista se tu pokazalo da je bila greška ići s taktikom čekanja, da će se to pitanje samo po sebi riješiti. Više puta smo pozivali premijera da se uključi u rješavanje tog pitanja. Ministarstvo vanjskih poslova je moglo dati jednu ako hoćete stručnu razinu ali na kraju se to moralo na najvišoj političkoj razini riješiti. Na kraju je to opet došlo pet do dvanaest prekasno i dobili smo jedan kompromis kakav smo dobili. Prema tome evo ima puno razloga zašto taj nadzor saborski nadzor koji je u krajnjoj liniji i mogućnost da i hrvatski građani mogu pratiti što Vlada čini po europskim poslovima da bude transparentan i da se može onda i na taj način dobiti potrebnu kvalitetu u zastupanju hrvatskih interesa u EU.
Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Na redu je poštovani zastupnik Davorin Mlakar.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Mnogo toga je već rečeno, naravno da smo si uzeli dio teme. Vjerojatno da su govornici koji su sada govorili već pokrili dobar dio onoga što smo mi pred kraj željeli reći ali jednostavno radi se o temi koja zaslužuje našu pažnju pa ću ja probati to sažeti što je u moguće kraćem vremenu. Mi o mnogim stvarima mislimo različito, to nije ni čudno niti zabrinjavajuće međutim čini mi se da u odnosu na vladajuću koaliciju mislimo različito i o značaju i važnosti ovog zakona koji je danas pred nama. Ne mogu govoriti u ime svih ali barem u svoje osobno ime mogu reći da mi se čini da je ovo jedan od najvažnijih zakona koje donosi Hrvatski sabor s obzirom da on ima i utjecaja ili refleksije iz Ustava RH, ima pitanje rješavanja odnosa Vlade i Parlamenta i zadiranja u djelokrug jednog i drugog tijela, a osobito zbog činjenice prijenosa dijela suvereniteta na EU mislim da je zakon od izuzetne važnosti. Stoga me posebno čudi da ni naša javnost nije osobito zainteresirana za ovu temu i da je ta tema relativno slabo popraćena medijski. Neću ulaziti u razloge zašto je to tako ali vjerujem da smo javnost već iscrpili ovim stilom rada, nažalost čini mi se da on postaje imanentan ovoj Vladi. Rekao bih da je ovo krajnje neozbiljan način donošenja ovako važnog dokumenta. Rekao bih isto tako da ozbiljnije radi i kućni savjet stambene zgrade pripremajući se za ono što su njegove dužnosti. I stoga mi je nevjerojatno i ponovit ću da 18 dana prije ulaska u EU mi imamo Zakon o odnosu Parlamenta i Vlade i to u prvom čitanju. 18 dana do ulaska u EU po prvi puta raspravljamo zakon za koji znači se mora dogoditi još jedno čitanje i bit ćemo sretni i naravno da ćemo iskoristiti na najgori mogući način dosadašnji Poslovnik da bismo uopće odradili u dva čitanja ovaj zakon i da ga donesemo dan ili dva prije ulaska u EU. I bez obzira što vam parlamentarna većina dozvoljava i ovakav način rada vjerujem da on apsolutno nikome ne odgovara i da je ovo osim onoga što su već govorili na neki način omalovažavanje uloge Parlamenta, ovo je u krajnjoj liniji krajnje neozbiljan rad vlade, krajnje neozbiljno raspravljanje o tako važnim temama, dva tjedna prije pristupanja u punopravno članstvo. Ali osim te načelne primjedbe koja čudi me da nije zgrozila sve one kojih se ovaj zakon tiče, ja bih govorio svega o nekoliko stvari koje možda nisu ranije već kolege u svojim nastupima već spomenuli. To je pitanje naziva zakona koje nije samo formalno pravno pitanje nego je suštinsko pitanje točno odrediti što ovaj zakon pokriva. Čuli smo iz nekih izlaganja da je suradnja nešto što je utemeljeno na hrvatskom Ustavu. Stoga ću ja u prilog teze u koju se zalažem da uz suradnju to bude i nadzor Parlamenta nad izvršnom vlašću citirati članak 144. Ustava koji smo i mijenjali 2010.godine upravo zbog pristupanja EU. A on u stavku 4.kaže "Nadzor Hrvatskoga sabora nad djelovanjem Vlade RH u institucijama EU uređuje se zakonom" Stoga, oni nekakvi argumenti sa početka rasprave da je suradnja nešto što se temelji na hrvatskom Ustavu meni ostaje upitnim jer u ovom konkretnom pitanju, o ovom konkretnom rješenju govori Ustav ovako kako sam pročitao stavak 4. članka 144. Ustava Republike Hrvatske. Stoga ću se založiti u ovoj raspravi da umjesto da se ovaj zakon zove o suradnji Hrvatskog sabora i Vlade Republike Hrvatske u europskim poslovima se zove zakon pa kao nekakvo kompromisno rješenje o nadzoru i suradnji. I drugo ono što piše u članku 1. ovoga zakona da je predmet zakona suradnja Hrvatskog sabora i Vlade u europskim poslovima, predložiti ću vodeći se onom sintagmom da pametan ući na tuđim greškama a bedaci na vlastitima, da možda kada se već pozivamo na komparativno zakonodavstvo sugeriramo ono što su neke zemlje članice Europske unije drugačije propisale a čini mi se i preciznije i točnije nego ovako kako se predlaže u našem zakonu. Naime, te zemlje ne govore o poslovima, europskim poslovima nego govore o poslovima Europske unije. A čak i bez prevelikog zadubljivanja u logiku ili terminologiju i bez rekao bih nekakvog dubinskog razumijevanja suradnje i obveza iz članstva u Europskoj uniji vjerujem da će mnogima biti prihvatljivo rješenje da ono što je suradnja Hrvatske sutra sa Europskom unijom to su poslovi te Europske unije i da je to točnije određen djelokrug nego ovako kako se predlaže u našem zakonu a da se tiče europskih poslova. Mislim da je nepotrebno napomenuti da europski poslovi su širi pojam i da mogu podrazumijevati nešto sasvim drugo od onoga što čeka Hrvatsku s obzirom na članstvo u Europskoj uniji. Kada već govorimo o komparativnom zakonodavstvu, tako je to riješeno primjerice u Njemačkoj, Švedskoj pa i Austriji da ne idem dalje, evo mogu spomenuti i Češku Republiku. I ne vidim razloga zašto se predlagatelj opire prijedlogu bez obzira iz kojih redova dolazio da možda preciznije i točnije odredi i dosege ovoga zakona. A koje se kriju u ovakvoj definiciji opasnosti sutra u radu Parlamenta i Vlade ostavljam vam na vašu imaginaciju jer se bojim da će se odnos parlamenta i Vlade dodatno zakomplicirati ako ovakvih tumačenjem zakona kako on sada glasi će se poslužiti Vlada tada kada će joj odgovarati da neke stvari riješi bez adekvatnog nadzora ili obveza Hrvatskog parlamenta. Stoga ću ponoviti još jednom zahtjev. Prijedlog bi bio da se zakon naziva zakon o nadzoru i suradnji Hrvatskoga sabora, dakle, o nadzoru Hrvatskoga sabora nad Vladom Republike Hrvatske i o suradnji u poslovima Europske unije. I da shodno tome i u članku 1. a i dalje u tekstu se taj zakon odnosi na poslove Europske unije. Pozivam se, ponoviti ću ovdje i na praksu drugih europskih zemalja koje su na isti način to pitanje riješile. I za kraj a čini mi se da bi nam bilo od koristi jer ne znamo kako će se taj zakon sve moguće odraziti na praksi, da se možda kao što to ima recimo riješeno Njemačka u svom zakonodavstvu a nije niti rogobatno ni veliko nego je sve propisano u 16 točaka da se defacto navedu poslovi Europske unije u kojima se vrši nadzor nacionalnog parlamenta nad Vladom i u kojem na poseban način surađuju parlament i vlada. Ako već nismo imali vremena, kvalitetne rasprave ili razmišljanja dovoljno kvalitetnih da bismo već sada uredili naš zakon na taj način, evo prijedlog je da do drugog čitanja predlagatelj prihvati ili barem razmotri u dobroj vjeri ove primjedbe pa da na ovaj način uredimo tekst ovoga zakona. Vjerujem da će nam biti od koristi.
Hvala. Repliku ima kolega Šuker.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kolega Mlakar, meni stvarno nije jasno što se sa ovim zakonom tako revolucionarno predlaže da se toliko dugo morao kuhati u kuhinji ove Vlade. Jer ovo je kada pogledamo iskustva ostalih članica Europske unije jedan tehnički zakon. Tehnički zakon koji bi trebao definirati odnos Sabora i Vlade ali sa krajnjim ciljem da budemo čim efikasniji i da budemo čim korisniji hrvatskim građanima. No, kolega Mlakar je li možda ovo vas podsjeća na to da je netko vjerojatno htio odrediti na tragu famoznih prebrojavanja da i prema broju članaka pojedinog zakona se prebaci nadležnost na Sabor. Meni to miriši na tako nešto. Jer vjerojatno da nije bilo takvih genijalnih ideja vjerojatno bi mi ovaj zakon usvojili još prije nekoliko mjeseci.
Odgovor na repliku, Davorin Mlakar.
Uvaženi kolega Šuker ako sam aluziju dobro razumio a tiče se jučerašnjih rasprava u ovom istom Domu, ja vidim drugu poveznicu. Vidim da je i ovakav zakon, neću reći šepavo napravljen, jer tak tekst je relativno dobar i može se popraviti, ali činjenica da dolazi 20-ak dana pred naše članstvo u Europskoj uniji je nešto što su mediji morali posebno obratiti pozornost. I tu vidim poveznicu sa jučerašnjom raspravom i činjenicom da brojanjem riječi kojima ćemo dodatno opismeniti ali i zaposliti Poreznu upravu ćemo dobiti jedan sustav koji ne razumiju ni oni koji su ga predlagali, a kamoli naši kolege u Europskoj uniji da ćemo brojati riječi novinskih članaka pa onda na temelju toga određivati porezne stope. Mislim da je dosta umjesno primijetiti da takav način rješavanja pitanja pojedinih izdavača u našim propisima je onako dug tim istim medijima da poštede komentara ili ozbiljnih rasprava vladajuću koaliciju zbog činjenice da ovako šlampavo nastoji odraditi svoj posao i da ono za što je bilo vremena gotovo dvije godine radimo sve u zadnji čas i još se čudimo kritikama, opravdanim kritikama koje dobivamo iz protivničkih redova.
Nastavljamo raspravu. Kolega Branko Vukšić.
Uvažena potpredsjednice Hrvatskoga sabora. Kolegice i kolege. Ja nisam toliko ushićen ulaskom u Europsku uniju da bih kao neke kolege i kolegice brojao sate do 1.7. jer smatram da ulazak u Europsku uniju nije cilj nego je sredstvo da hrvatskim građanima bude bolje, da hrvatski građani žive bolje, a to kako će hrvatski građani živjeti u Europskoj uniji to ćemo vidjeti nakon 1.7., za godinu dana, za nekoliko godina, da li je to sredstvo opravdalo taj cilj, a cilj je sada mnogima ulazak u Europsku uniju. Ali naglašavam, digao sam ruku za ulazak u Europsku uniju. Isto tako nisam ushićen toliko, treba naglasiti, mi političari volimo često pretjerivati da bih ovo nazivao ovaj zakon od 17 ili 18 članaka povijesnim zakonom. On jest značajan, važan zakon, međutim kako je napisan ne mislim da je značajan i važan. Već su kolege i ono što je kolega Mlakar prije govorio, mnogi su već se dotakli svih važnih problema ali nije na odmet neke povezati. I ja se slažem također da Prijedlog zakona o nadzoru i suradnji uđe, znači riječ nadzor, međutim pitanje je tko koga nadzire. Nadzire li Vlada Sabor kao što je sada i hoće li ubuduće Sabor nadzirati Vladu. U ovom Visokom domu iznad koga je Vlada, u ovom Visokom domu iznad kojega su politički moćnici, u ovom Visokom domu iznad kojega su nepolitički moćnici koji političke moćnike instruiraju i kontroliraju, događa se još jedan sukob teorije i prakse. Znači mi čitavo vrijeme govorimo kako će Sabor nešto učiniti, međutim kada pogledamo malo povijest donošenja ovoga zakona tad vidimo da je Vlada diktirala sve. Prvo je rekla da će ona sama napraviti taj zakon pa onda nije napravila, pa je dala jednom odboru, pa je taj odbor odustao od toga tobože sam, pa je onda dala drugom odboru i sad mi govorimo o tome da je Odbor za Ustav donio taj zakon, predlaže taj zakon Hrvatskome saboru, a zapravo ne znamo tko su autori tog zakona. Sasvim sigurno da se zakon ne može donijeti ako je riječ o suradnji i o nadzoru Hrvatskoga sabora i Vlade Republike Hrvatske o europskim poslovima, sasvim sigurno da je uputno da Vlada i zapravo i trebaju Vlada i Sabor surađivati. I sasvim sigurno da je ovdje i predstavnik Vlade trebao sjediti, bilo bi to najuputnije da je to ministrica vanjskih i europskih poslova gospođa Vesna Pusić i da smo trebali raspravljati stvarno o suštini stvari. Međutim, pošto nije tak i pošto znamo iz prakse da smo kao što reče premijer ovdje u Saboru, polukancelarska država, a ponaša se sam premijer kao kancelar koji ne uvažava Sabor, znamo da ovo može biti samo mrtvo slovo na papiru, a to je još jedno od mrtvih slova na papiru. Sigurno da je ta nepodnošljiva lakoća zanemarivanja, podcjenjivanja Sabora dovela do toga da zakon kasni. Zakon je već trebao biti donesen prije nekoliko mjeseci ako ne i prije godinu dana. Međutim mi u svemu kasnimo, jedino ne kasnimo u recimo, najviše kasnimo u parlamentarnoj demokraciji. Tu čak smo se počeli okretati unatrag, ići unatrag. Recimo članak 4. ovoga zakona o kojem je bilo malo riječi, nekoliko saborskih zastupnika je spomenulo, omogućuje potpuno razvlašćivanje Sabora. U tom članku se zapravo krije među recima to da će premijer odgovarati odboru, a neće odgovarati plenarnoj sjednici Sabora, neće nas izvješćivati, a kad će nas izvješćivati tad treba povezati ovaj drugi akt o kojem ćemo danas razgovarati, to je Poslovnik Hrvatskoga sabora koji također isto tako podcjenjuje u svemu zastupnike u Hrvatskom saboru. Sve više postajemo zapravo kancelarsko-partitokratska država u čemu ima javnost svoju preciznu ocjenu, svoje precizno mišljenje. Zato Sabor čini mi se s pravom ocjenjuje s najnižom mogućom ocjenom. Je li za to kriva, maloprije sam isto u jednoj replici govorio, Vlada? Za to su krivi saborski zastupnici koji pristaju na ultimatume Vlade iako po Ustavu Vlada izvire iz Hrvatskoga sabora. Mi često smo ovdje u Saboru svjedoci da saborski zastupnici koji govore u svojim raspravama protiv zakona dižu za nekoliko dana ili isti dan ili dan poslije ruku za taj zakon protiv kojeg su govorili. Slažem se sa onim zastupnicima koji su govorili da bi trebali promijeniti možda način izbora saborskih zastupnika, da ne budu toliko ovisni o svojoj partiji, o svojim vođama i da mogu lakše raspravljati u ovom Hrvatskom saboru, a na kraju što je najvažnije i glasati. Sumnjam da će se to dogoditi u ovom mandatu, jer Kukuriku koalicija je napravila dva koraka velika unazad. Znači narod osjeća da u Saboru ne leži moć. Ako u Saboru ne leži moć, onda ovaj prijedlog zakona o nadzoru kao što kolege s pravom ističu da bi trebalo stajati u naslovu i suradnji Hrvatskog sabora i Vlade će vjerojatno biti da će Vlada nadzirati Sabor a nadzirat će ga preko ovog europskog odbora. Već sam prije rekao da bi bilo vrlo važno istaknuti tko je autor ovog skromnog uratka, je li to Vlada, je li to Odbor za Ustav, Poslovnik, politički sustav, je li to netko od onih moćnika koje sam malo prije govorio. I hoće li se napokon u drugom čitanju ovdje u Saboru dogoditi čudo pa će predstavnik Vlade doći i s nama saborskim zastupnicima raspravljati o ovome prijedlogu zakona. Netko je ovdje od prethodnika rekao čini mi se iz kluba SDP-a da je o ovom aktu pokrenuta velika javna rasprava i da se javnost uključila u tu raspravu. Međutim, mi često znamo da se rasprave vode po Internet stranicama, da su dugotrajne rasprave i da nakon tih rasprava Vlada, ne Sabor nego Vlada ne uvažava rasprave te javnosti. Bahatost vladajućih je iznad javnosti i rasprave ma koliko duge bile sasvim sigurno ne urađaju plodom i nisu svrhovite. Tako da kad se samog prijedloga zakona u ovom čitanju tiče moja malenkost neće dići ruku za njega. Hvala.
Replika Zoran Vinković.
Vidite kolega Vukšić, možda će jedno od pitanja o nekom budućem milijunašu biti tko je tvorac ovog zakona. Da li je to Vlada, da li je to Odbor za europske poslove ili je to Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav Hrvatskog sabora. Jer ja ne vjerujem onda, jer bilo je tu puno riječi o šlamperaju, o javašluku, o niz drugih ovako težih kvalifikacija o ovom zakonu. Pa ne vjerujem da bi ljudi evo kao što je to zastupnik Mlakar rekao onda za svoj rad da je to javašluk obzirom da između ostalog su svi članovi odbora navedeni kao predlagatelji zakona i čak izvjestitelji odnosno vjerojatno su trebali braniti ovakav zakon na sjednici Hrvatskog sabora. Dakle, to je možda evo jedan dobar prijedlog evo za televizijske producente. Doista, postavlja se opravdano pitanje tko je u stvari tvorac ovog zakona, tko je predlagač. A što se tiče vremena za jedan ovakav zakon, pa ti prije svega pregovori su počeli još od vremena Račanove Vlade i ovo je jedan od tehničkih dokumenata, ali i dokument koji doista predstavlja vrlo bitnu funkciju odnosa Hrvatskog sabora i odnosa hrvatske Vlade i tu ste apsolutno u pravu. To sam već nekoliko puta spomenuo. Ne bira hrvatska Vlada zastupnike u Hrvatskom saboru, nego zastupnici u Saboru biraju hrvatsku Vladu. I ako uzmemo ovaj zakon i novi Poslovnik koji je predviđen tada jednostavno ćemo kao što sam to i rekao postati doista promatrači sladoledari i gledati što se to dešava ne samo u EU nego u Hrvatskoj, jer nećete imat pravo na repliku, predsjednik Vlade ovdje može doći, govorit 20 minuta, napast kog god hoće, kazat da ste tamburaš, da ste ne znam kakva politička opcija, da govorite gluposti, a vi nemate pravo odgovorit ni jednom riječju.
Odgovor na repliku, Branko Vukšić.
Mislim u pravu ste kad pitate zapravo tko je autor, jer ovdje piše da je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavio Odbor za Ustav i Poslovnik i to se može tako tumačiti zapravo. To su ono ko što kažemo mi kad su izbori nositelji lista oni koji nose liste u Sabor oni su nositelji lista, pa tako ovdje su dostavljači Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Pa na tragu ovog što ste govorili tko je kome zapravo nadređen i tko koga bira možda bi u ovo doba recesije, u doba štednje bilo puno jeftinije, puno bolje da Vlada izabere saborske zastupnike jer ionako je nadređena saborskim zastupnicima pa bi bilo puno lakše. Jedino je pitanje, moramo se dosjetiti tko će izabrati Vladu. Možda će biti jedna Vlada do kraja, do vijeka.
U ime predlagatelja završna riječ predsjednika Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav kolega Peđa Grbin.
Uvažena gospođo potpredsjednice, uvažene kolegice i kolege. Prije svega zahvalit ću na raspravi, zahvalit ću na onim prijedlozima u dijelu u kojima su bili konstruktivni i svakako ćemo iste pokušati ugraditi prije svega u Nacrt konačnog prijedloga, a potom nadam se da će i Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav kada bude raspravljao o usvajanju i predlaganju konačnog prijedloga zakona te primjedbe u većem dijelu i podržati. Morat ću krenuti ovdje od početka, čisto da neke stvari razjasnimo. Predlagatelj ovog zakona kao što je u njemu jasno navedeno, kao što je u odluci Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav još jasnije navedeno je upravo taj saborski odbor i nitko drugi. Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Danas u ime predlagatelja govorim ja, ali da smo se drugačije dogovorili mogao je danas govoriti bilo koji od kolega iz tog odbora, ne bi bilo razlike. Mi smo taj dokument predložili. Zanima vas tko ga je napisao? Evo nećete vjerovati napisan je u Saboru. Neke će to možda iznenaditi, ali ovaj dokument je doista pripremljen u Saboru. A sad, niti kolega Mondekar niti ja nismo supermeni da smo takav dokument bez obzira što nekom smeta što ima samo 17 članaka nismo kolega Mondekar niti ja mogli sami napraviti pa smo se konzultirali sa drugim kolegama iz Sabora i sa kolegama iz drugih parlamenata koji su ukazivali na neke probleme, nedostatke svojih sustava, na neke dobre strane svojih sustava koje smo pokušali ovdje integrirati. Konzultirali smo se sa stručnim službama i u Saboru i u Vladi jer surađujemo, jer nismo otok, a konkretno konzultirali smo se i sa javnosti. Pa su neke primjedbe koje su nam pristigle u javnoj raspravi i koje su došle prije nego što je javna rasprava održana, prije nego što je prijedlog Poslovnika na Odboru za Ustav prihvaćen usvojene i integrirane u sustav, primjerice o vanjskim članovima odbora. Međutim, vjerujem da mi to nećete povjerovati ali ovo su činjenice. E sad, o samom zakonu. O samom zakonu je provedena doista široka rasprava. U čitavom nizu odbora ovog Parlamenta, sada ovdje, provedeno je internetsko savjetovanje, proveden je Okrugli stol na kojem su bili predstavnici ne samo političkih stranaka nego i zainteresirane javnosti. Dali su čitav niz konkretnih, dobronamjernih primjedbi za koje već sada mogu reći da vjerujem da će morati biti usvojene jer su takvog karaktera. Bez obzira na to tko ih je predložio. Tako primjerice nakon što smo saslušali primjedbu na članak 4. koja je dana na Odboru za vanjsku politiku i ja ovdje odgovorno moram reći da ću se zalagati da njihova primjedba bude usvojena. Isto kao što se, nakon što sam ju čuo, nakon što sam je razmotrio zalažem i da primjedba kolege Stiera u određenom obliku bude usvojena gdje se odnosi na članak 11., odnosno na potrebu dodatnog obavještavanja i Sabora i Odbora za europske poslove o sastancima Europskog vijeća. Znači, ovo je prvo čitanje, nismo najpametniji na svijetu. Kad se čuje neka dobronamjerna primjedba ona će morati biti i usvojena. Međutim, neke primjedbe nisu na mjestu. Prije svega u pogledu članka 8. više je nego jasno da Vlada u institucijama EU djeluje na temelju zaključka Sabora ako Sabor takav zaključak donese. Način na koji je to određeno u zakonu doslovce prati odredbu Ustava i tu ne možemo mrdati niti lijevo niti desno. Ustav je propisao, mi smo tu odredbu integrirali u zakon. I jasno je, Sabor je taj koji će odlučiti ako to želi, ako to hoće kako će Vlada djelovati u institucijama EU. U pogledu pozivanja predsjednika Vlade, zakonom je određeno da to čini predsjednik Sabora, a iz Poslovnika jasno proizlazi da predsjednik Sabora to može učiniti na vlastitu inicijativu, ali isto tako i na inicijativu Odbora za europske poslove. I mislimo da je time više nego dovoljno pokriven način na koji bi predsjednik Vlade trebao dolaziti u ovaj Dom i obavještavati nas o tome što se događalo na sjednicama Europskog vijeća i koji je trenutni položaj RH u tom tijelu i u samoj EU. U pogledu članka 15. također predloženo rješenje smatramo dobrime jer će osim Vlade kao formalnog predlagatelja i Sabor imati priliku reći što misli o imenovanju pojedine osobe u institucije EU. Osobno ne vidim potrebu za promjenom, a kao što je kolega Mondekar to vrlo jasno obrazložio ovaj nas model svrstava u gornji Dom europskih parlamenata po ovlastima koje imamo u pogledu imenovanja u institucije EU. I za kraj, što mi je malo moram reći i žao, nekako mi se čini da se najviše debate vodilo oko imena ovoga zakona. O pitanjima kako je to uređeno u Hrvatskom ustavu neću jer je kolegica Jelaš to više nego jasno obrazložila. Međutim, pročitat ću vam nazive nekoliko zakona u zemljama koje su nam bliske ili koje nam mogu biti uzor u ovoj materiji i vidjet ćete što nas je vodilo također, osim naravno same ustavne odredbe, u ideji da ovaj zakon nazovemo Zakonom o suradnji. Primjerice, Njemačka Zakon o suradnji Savezne vlade i Njemačkog Bundestaga u europskim poslovima. Mađarska Zakon o suradnji Parlamenta i Vlade u poslovima EU. Slovenija Zakon o suradnji Državnog zbora i Vlade u europskim poslovima. Slovačka Ustavni zakon o suradnji između Nacionalnog vijeća Republike Slovačke i Vlade Republike Slovačke u europskim poslovima itd. Dakle, ja doista ne vidim što bi bilo sporno u tome da dva tijela vlasti surađuju na dobrobit RH? A ta suradnja u određenim elementima ima oblik nadzora, u drugim elementima ima oblik suradnje jer je propisano kako će se npr. dostavljati podaci i drugi dokumenti Hrvatskom saboru. Evo, ovime bih završio. Najavio da ćemo nadam se ovo prvo čitanje u petak podržati i da ćemo vrlo skoro, svakako prije 1. srpnja, raspraviti o ovom zakonu u drugom čitanju i usvojiti ga da sukladno našim potrebama stupi na snagu do 1. srpnja ove godine. Hvala lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona izjasnit ćemo se poslije.
Prijedlog zakona o suradnji Hrvatskoga sabora i Vlade RH u europskim poslovima, prvo čitanje, P.Z. br. 373. Rasprava je zaključena. U skladu sa prijedlozima radnih tijela Hrvatskog sabora dajem na glasovanje sljedeći zaključak: 1. Prihvaća se Prijedlog zakona o suradnji Hrvatskoga sabora i Vlade RH u europskim poslovima koji je predložio Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav i 2. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona. Molim da se izjasnimo o prijedlogu zaključka. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Ima netko suzdržan? Hvala, molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 77 glasova za, 2 glasa protiv, 22 glasa suzdržana donesen predloženi zaključak.
Prelazimo na: - Prijedlog Poslovnika Hrvatskog sabora – Predlagatelj: Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav, prvo čitanje. Prijedlog ste primili u pretince. Kod donošenja prijedloga Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za europske integracije, Odbor za pravosuđe i Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Izvješća ste primili na sjednici. U ime predlagatelja predsjednik Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav kolega Peđa Grbin će uvodno obrazložiti prijedlog. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolegice i kolege. Važeći Poslovnik Hrvatskog sabora donio je Zastupnički dom Hrvatskog državnog sabora na sjednici održanoj 30.lipnja 2000.godine, dakle u vrijeme kada je Sabor još uvijek bio ustrojen kao dvodomno tijelo te se kroz prethodnih 13 godina njegov tekst prilagođavao normativnoj regulativi na način da je Poslovnik 8 puta mijenjan i dopunjavan. Imajući u vidu novu potrebu izmjena Poslovnika Hrvatskog sabora potrebnu zbog pristupanja RH EU kao i činjenicu da je čitav niz odredbi Poslovnika bilo potrebno modernizirati uskladiti sa postojećom praksom i promijeniti Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav Hrvatskoga sabora predlaže ovome Domu usvajanje novog Poslovnika Hrvatskog sabora koji će nadamo se pridonijeti većoj učinkovitosti rada Sabora te će pridonijeti većoj demokratizaciji postupka donošenja zakona i drugih akta koje sukladno ustavnim ovlastima donosi Sabor. Bitne izmjene u odnosu na važeći poslovnik odnose se na sljedeće, prvenstveno ovim prijedlogom uređuju se djelovanje Sabora u europskim poslovima. U EU donose se zakonodavni akti i druge odluke koje se izravno primjenjuju u Hrvatskoj ili zahtijevaju izmjenu hrvatskog zakonodavstva. U donošenju tih dokumenta Sabor ne sudjeluje izravno već posredno kroz postupak nadzora nad djelovanjem Vlade u institucijama EU o čemu je bilo govora u prethodnoj točci dnevnog reda. Ovim prijedlogom poslovnika ustrojavamo Odbor za europske poslove te uređujemo način rada toga odbora, komunikaciju sa drugim matičnim odborima kao i instrumente koje će Sabor imati u cilju provođenja onih ovlasti koje su mu izravno prenijete temeljem Lisabonskog ugovora. Za razliku od drugih odbora Odbor za europske poslove imat će 17 članova, a u njegov rad biti će uključeni i predstavnici javnosti putem vanjskih članova odbora. Smatramo da predložene odredbe Poslovnika jamče široku uključenost matičnih radnih tijela Sabora ali i javnosti u postupku donošenja akata EU. Osim odredbi koje se tiču EU u tekst prijedloga poslovnika ugrađene su odredbe koje se odnose na definiranje pojedinih pojmova u smislu odredaba ovog poslovnika. Radi neometanog tijeka prve konstituirajući sjednice uređuje se privremeno predsjedanje sjednicom Sabora te se na jasniji i precizniji način određuju distinkcije između izabranog zastupnika i zastupnika kojemu je započeo mandat. Odredbom članka 15.tog prijedloga propisan je način dostave službenih dokumenata koji se prikupljaju i obrađuju u Saboru, Vladi, ministarstvima i drugim tijelima državne uprave te dokumenta EU. Odredbe o djelokrugu pojedinih odbora su usklađene s promjenama u pravnom sustavu dok kao posebno važne promjene valja istaknuti proširenje djelokruga Odbora za gospodarstvo na pitanje zaštite potrošača i Odbora za zakonodavstvo na predlaganje donošenja jedinstvenih metodološko nomotehničkih pravila za izradu akata. Promijene su odredbe koje se tiču situacija u kojima se pojedinačno bira pojedini član vlade na način da se procedura prvenstveno smješta pred matični odbor koji će moći provoditi saslušanje kandidata i postavljati mu pitanja o njegovom programu i planu rada ukoliko postane ministar što do sada nije bilo moguće. U poslovničke odredbe uvodi se posebna obveza godišnjeg izvješća Saboru o radu Vlade i stanja u državi koje je predsjednik Vlade dužan podnijeti jednom godišnje na početku drugog redovitog zasjedanja Sabora. Takvo bi izvješće predsjednik Vlade bio dužan usmeno predstaviti Saboru sa ciljem boljeg upoznavanja javnosti s vladinim aktivnostima ali i s ciljem osiguranja čvršće suradnje između Sabora i Vlade. Unijeta je odredba po kojoj ukoliko su u zakonodavnu proceduru upućene izmjene i dopune zakona Sabor može zaključkom o prihvaćanju prijedloga zakona kojim se određuje predlagatelju da izradi konačni prijedlog zakona, odrediti da predlagatelj umjesto predmetnih izmjena i dopuna izradi cjelovit konačni prijedlog zakona kako bi se izbjegle situacija u kojima gomilamo izmjene i dopune zakona pa ih pojedini zakoni imaju više od 20. Proširuje se i primjena sankcije, opomena za oduzimanjem riječi sukladno odredbama Ustava RH i Zakona o suzbijanju diskriminacije, na drugačiji način se uređuje podnošenje prigovora zastupnika protiv stegovne mjere udaljenja sa sjednice Sabora, propisano je da se umjesto tiskanog glasila glasilom Sabora smatra web stranica Sabora itd. Završno, naglasit ću da ovaj prijedlog poslovnika ne predstavlja nikakvu revolucionarnu promjenu već jednu namjeru da se poslovnik učini boljim, naglašavanjem njegovih pozitivnih karakteristika i pokušajem da se one koje su se u praksi pokazale lošima izmijene. Hvala vam lijepa.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvi na redu su klubovi. U ime Hrvatskih laburista kolega Dragutin Lesar.
Poštovane kolegice i kolege. Ja ću svoju raspravu započeti sa konstatacijom da je ovaj prijedlog poslovnika bolje bi ga bilo nazvati poslovnik o zaštiti lika i djela premijera ili članova Vlade ma tko oni bili, a o drugom dijelu se radi o poslovniku o kastriranju oporbenih zastupnika i klubova zastupnika. Od svega što je predsjednik Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav rekao slažem se jedino u tome da je pristup da se piše potpuno novi poslovnik bolji nego da se išlo na 9.izmjene i dopune jer sam uvijek zagovarao da preveliki broj izmjena i dopuna bilo kojeg akta stvara pravnu nesigurnost i nedoumice. Ali idemo redom po samom poslovniku. Ima dosta primjedbi. Ostat ću kod onih za koje smatram da su bitne. Upozoravam da prema predloženom članku 29.se sužava mogućnost formiranja klubova zastupnika u odnosu na dosadašnje rješenje jer i predviđa mogućnost da klubove zastupnike mogu formirati samo zastupnici političkih stranaka ili više njih zajedno ili samo nezavisni zastupnici. Dok je dosadašnji Poslovnik omogućavao i formiranje zajedničkih klubova zastupnika nezavisnih zastupnika i zastupnika političkih stranaka. I naravno da će i odredbe ili riječi oko zastupnika nacionalnih manjina opet biti različito tumačeno jer zastupnici nacionalnih manjina mogu biti nezavisni zastupnici ali i zastupnici pojedine političke stranke! Dakle, dvostruki status imati po načinu izbora, s time da i ovdje u članku 29. i kod njih se pravi izuzetak da mogu imati svoj klub zastupnika i biti član kluba stranke kojoj pripada. Ali o tome neka više brinu oni koje direktno ova izmjena u članku 29. pogađa. Pitao sam, nisam dobio suvisli odgovor zašto ovim Poslovnikom uvodimo više potpredsjednika radnih tijela. Naime, dosada sva radna tijela Sabora su imala predsjednika i jednog potpredsjednika. Sada se u članku 46. govori o tome da radna tijela imaju predsjednika, potpredsjednike i određeni broj članova. Zašto više potpredsjednika. Nadalje, kada mandatar za sastav Vlade dođe u Sabor predstavlja program i kandidate za Vladu, članove Vlade. Međutim, prema odredbama ovog Poslovnika u članku 119. saborski zastupnici ne smiju raspravljati o kandidatima za članove Vlade nego samo o programu Vlade … [[Govornik se ne razumije.]] kandidat za premijera ponudio. Pokušajte sada shvatiti sljedeće, on dolazi da predstavi program i kandidate za Vladu ali se rasprava smije voditi samo o programu predloženom programu ali ne i o kandidatima za Vladu. Još je ljepše pod navodnike rješenje dano za rekonstrukciju Vlade. Ako u toku mandata dolazi do promjena člana Vlade kandidat za novog ministra ide pred matični odbor. Ako se ne zna koji mu je matični odbor ili se radi o članu Vlade bez … [[Govornik se ne razumije.]] onda ide pred Odbor za Ustav. I piše u Poslovniku da se tamo njemu mogu postavljati pitanja a da na pitanja on može odgovarati. Koji je smisao toga kada biramo cijelu Vladu niti rasprava o kandidatima za članove Vlade, na odboru se evo sada dajem moćnost postavljanje pitanja ali kandidat ne mora odgovoriti. I onda taj prijedlog dolazi na plenarnu sjednicu na koju se o novom ministru glasa bez rasprave. Dakle, nema rasprave na plenarnoj sjednici. Ovakav način rekonstrukcije Vlade mogu se i pojednostaviti. Da premijer u ruku 24h pisanim putem Saboru izvještava tko ga je smijenio, tko ga je postavio za novog ministra. Članak 122 govori o obavezi Vlade da se očituje o prijedlozima kada ona nije predlagatelj. I čudim se Klubu SDP-a što ponavlja takvu odredbu u Poslovniku. Jer upravo ta odredba o Poslovniku u kojoj nema rok u kojem se Vlada mora pisano očitovati je bio predmet najžešćih svađa, nadmudrivanja, natezanja, ljutnje i protestiranja dok su bili u oporbi Jer isti takav način odugovlačenja, otvaranja rasprave o oporbenim prijedlozima zbog toga što Vlada nije dostavila mišljenje a to je radnim tijelima bio izgovor zašto oni ne mogu otvoriti raspravu. A predsjedniku Sabora je bio izgovor što nema mišljenje radnih tijela pa on ne može otvoriti raspravu na plenarnoj sjednici. A početak problema je u članku 122. stavku 2. u kojem se ne usudimo Vladu obvezati u kojem roku mora dati mišljenje na oporbeni prijedlog. Zašto je problem napisati da Vlada mišljenje mora dostaviti u roku od 30 dana? Ako doista se smatra da u Poslovniku Parlamenta moraju biti takve odredbe da vladajućoj većini uvijek ma tko ona bila omogućava opstrukciju oporbe već u prvoj fazi, dakle ne davanja mišljenja i nepropisivanje nikakvih rokova onda ovaj Poslovnik u tom dijelu ne bi trebao imati nikakve odredbe. Ili jednostavno možemo upisati da bez pristanka Vlade oporba nema pravo predlagati ništa. Kada su zastupnička pitanja, aktualno prijepodne zastupnik ima 2 minute, sada po novom Poslovniku ministar 4 minute za odgovor. Prije smo imali da ima 2 minute, a uz iznimno teško pitanje i na njegov zahtjev i uz odobrenje predsjednika Sabora mogao je odgovarati 4 minute. Sada je u pravilu 4 minute. I uvijek na semaforu se uključi 4 minute kada ministar ili bilo tko počne odgovarati. Pa je li moguće da su sva pitanja toliko komplicirana da mu treba jedanput više vremena za odgovor od pitanja, od vremena za postavljanje pitanja. Idemo na interpelaciju o radu Vlade. Bio je rok 8 dana da predsjednik Sabora dostavi interpelaciju Vladi, sada je 15. Vlada je u roku od 8 dana morala odgovoriti, sada je 15. Pa je onda u roku od 8 dana trebalo to podijeliti zastupnicima, sada je 15, 3 puta po 15 je 45. I onda dolazi odredba Članka 148. da se interpelacija uvrštava na dnevni red iduće, prve iduće sjednice. S obzirom da sjednice Sabora traju sada po 4 mjeseca, to znači da interpelacija da bi došla na dnevni red od dana podnošenja do uvrštavanja u dnevni red. prolazi između 6 do 8 mjeseci, zavisno o mjesecu u kojem je podnijeto. 6 do 8 mjeseci. Ali to ne znači da će se o njemu otvoriti rasprava prvog dana prve sjednica, samo da će se uvrstiti na dnevni red i ništa drugo. Oporba daje prijedlog predsjedniku Sabora po članku 178., a on je obvezatan te prijedloge uputiti radnim tijelima, Vladi ako Vlada nije predlagatelj. U kojem roku, opet nema roka. I uvijek kad Vlada nije predlagatelj nema roka. Članak 179. veli da radna tijela moraju razmotrit sve prijedloge koji su dati u proceduru ali ne zna se kada jer nema roka. Dakle radna tijela i matično radno tijelo oporbeni prijedlog može staviti na dnevni red za 10 mjeseci, imali ili ne imali mišljenje Vlade, sasvim svejedno. I kada je i to zadovoljeno eto svojim čudom došlo je mišljenje Vlade, radno tijelo je dalo stav, pitanje je otvaranje rasprave na plenarnoj sjednici je dato na volju samo jednom jedinom čovjeku, onom tko u datom trenutku predsjedava plenarnom sjednicom ili predsjedniku Sabora jer se formulacija o završetku sjednice u pravilu kad se iscrpe sve točke dnevnog reda piše u Poslovniku, koristi da se sjednica prekida kada na dnevni red dođu oporbeni prijedlozi. Kada bi imali pravilo da sjednica mora trajat tako dugo dok se ne iscrpe sve točke dnevnog reda onda ovih manipulacija ne bi bilo. I kako to da upravo tu vrstu manipuliranja sa oporbenim prijedlozima koji je HDZ i njegova koalicija tako dosljedno koristio protiv sadašnje vladajuće koalicije baštinite i nastavljate zadržavat u Poslovniku. Dobro je rješenje ponuđeno u članku 187. stavku 1., 2., 3., 4., 5., 6., da ukoliko se radi o prijedlogu zakona koji već ima nekoliko izmjena i dopuna Sabor može zaključiti da za drugo čitanje ide u proceduru novi tekst, da se mora radit novi zakon a ne izmjene i dopune zakona. To jest mali iskorak činjenici da u Hrvatskoj ne bi trebali imati zakone sa 28 izmjena i dopuna. Međutim ovakva formulacija još uvijek nije dovoljno jamstvo, ja bih se zalagao za to da jasno propišemo da jedan zakon može imat najviše tri izmjene i dopune, a nakon toga se mora ići sa novim zakonom, posebno zbog toga što nemamo ustaljenu praksu objavljivanja pročišćenih tekstova zakona, posebice zbog toga što je veliki broj državnih službenika i lokalnih prinuđen koristiti se neslužbenim tekstovima pročišćenih tekstova jer doista se nitko više ne može snalaziti u šumi izmjena i dopuna zakona. U prošlom mandatu, pred kraj samog mandata čak je i HDZ bio spreman na jednu takvu odredbu da se ograniči pravo predlaganja izmjena i dopuna zakona ako su već tri takve izmjene i dopune napravljene i da se kod četvrte intervencije mora nuditi kompletno novi zakon. Kada sjednica Sabora traje duže od jedan dan predsjednik Sabora može predložiti dopunu dnevnog reda i naravno da se ta dopuna dnevnog reda uvijek radi vladinim prijedlozima. Ali kad to pravo predsjednika za predlaganje dopune dnevnog reda povežete sa člankom 224. zadnjim stavkom onda uvijek ispada da oporbeni prijedlozi se nikad ne uvrštavaju u dnevni red u toku sjednice nego se ona formulacija od 30 dana koristi za tek prvu sljedeću sjednicu. I završno, sa još dosta tehničkih detalja koje će vjerojatno i sam predlagatelj uočiti da su nezgrapno napisane, ako Poslovnik Sabora onemogućava da oporbeni prijedlozi po vremenskom redoslijedu uz minimalno poštivanje Vlade i radnih tijela imaju isti tretman i status i omogućava im se rasprava i u odborima i na plenarnoj sjednici, to jeste kastriranje oporbe. To jeste dokazivanje sile i nadmoći vladajuće većine da sve oporbene prijedloge po kvaliteti sadržaju može uništiti samo na način odugovlačenja otvaranja rasprave kada teme, prijedlozi zakona ili drugi prijedlozi akata postaju ili passe, nepotrebni ili je u međuvremenu vladinim prijedlogom neki od tih zakona već promijenjen. Sve je u rokovima, ni za jednu radnju Vlade, radnog tijela i onoga tko sastavlja dnevni red nema nijednog roka obaveza uvrštavanja u dnevni red. I zbog toga jedina smo članica Europske unije za par dana, tobože modernoj demokratskoj državi u kojem su demokrati na vlasti, oporbeni prijedlozi na dnevnom redu Sabora mogu biti 3 godine, 11 mjeseci i 29 dana, a da se rasprava o njima ne otvara.
Hvala. U ime Kluba zastupnik SDP-a potpredsjednik doma Nenad Stazić.
Poštovana potpredsjednice, cijenjeni kolegice i kolege. Tri su razloga zbog kojega se donosi ovaj Poslovnik. Prvo je priprema za članstvo u Europskoj uniji i obaveze Sabora u toj novoj ulozi. Druga je bolja organizacija rada Sabora, a treća je uklanjanje anakronizama i nelogičnosti u ovom prijedlogu zakona. O prvom razlogu ja neću govoriti jer o njemu se već dosta govorilo u okviru prethodne točke dnevnoga reda. Pa analizirajmo što se u ovom prijedlogu novog Poslovnika događa na planu bolje organizacije rada i uklanjanja anakronizama i nelogičnosti. Mnogi zastupnici u neformalnim razgovorima su mi rekli ja se s time slažem, da bi nam trebala bolja organizacija i čvršći plan sjednica, da bismo po uzoru na neke europske parlamente trebali i godinu unaprijed trebali imati plan rada Sabora, a možda na razini kvartalnoj i plan odrađivanja dnevnoga reda ili barem na razini jedne sjednice, zakazane sjednice, tako da se uvijek zna što se radi, kad se radi i koliko će taj rad trajati. Mnoge zemlje EU to pitanje imaju regulirano na kvalitetan način. A kako su ga regulirali? Tako da kad se usvoji dnevni red onda se odredi koliko će trajati rasprava po određenoj točki dnevnoga reda, ukupno koliko će trajat rasprava i onda se to vrijeme podijeli po klubovima ovisno o snazi kluba. Tako se može točno predvidjeti koliko će trajati rasprava po određenoj točki dnevnog reda i tako se može planirati rad. Mi u našem Poslovniku u članku 234. imamo takvu mogućnost, međutim klub SDP-a smatra da bi to trebalo precizirati na način da se izbaci riječ: "iznimno", da se utvrdi da vrijeme određuje Predsjedništvo Sabora i da u to vrijeme koje otpada na svaki klub ulaze i replike i odgovori na replike. Zašto bi ovo povećalo kvalitetu našega rada i zašto bi unaprijedilo organizaciju? A zašto bi zapravo djelovalo i demokratski, da se ne bi dogodilo da neki klub koji ima podršku 6% biračkoga tijela uzima ovdje 60% vremena zato da se ne bi dogodilo da manjina terorizira ne samo većinu u Parlamentu, nego i ukupnu javnost, pa se onda javlja na bezbrojne replike na svakog govornika, pa se replicira vlastitom klubu, a u toj replici se uopće ne govori o temi, nego se citiraju bećarci, izvode doskočice i uglavnom neuspješno pokušava biti duhovit. Ovo bi, ova izmjena bi omogućila i to da se veća pozornost posveti radu odbora. Jer onda je posve jasno da ne bi svaki zastupnik mogao računati na to da u okviru vremena određenog za njegov klub dođe na red, ali svoju zastupničku dužnost, svoje pravo mogao bi iskoristiti u radu odbora. Odbori bi tada dobili više na cijeni, a to je ono što apsolutno svi zastupnici zagovaraju, da prebacimo težište ili da pojačamo rad u odborima. Također mislim da bi trebalo razmotriti i to predlažemo predlagatelju da do drugog čitanja razmotri, da predvidi mogućnost skraćivanja vremena govora što bi mogao učiniti predsjednik ili predsjedavajući s obzirom na broj prijavljenih govornika. Ako se ne bismo koristili ovim planom da se za svaki klub odredi vrijeme, znači ako bismo nastavili radit ovako kad se vidi da je za neku temu se prijavilo previše zastupnika da se onda smanji vrijeme predviđeno i za klubove i za zastupnike. Takva praksa također postoji u europskim parlamentima, ona nije nikakvo suzbijanje demokracije. Dakle, u zemljama koje imaju dulju demokratsku tradiciju, puno dulju demokratsku tradiciju nego što imamo mi. Aktualno prijepodne članak 136. Mi smo do sad zapravo neprestano kršili Poslovnik. Tko odgovara, kome se postavljaju pitanja? Članovima Vlade, premijeru i članovima Vlade. Tko ima pravo odgovarati? Premijer i članovi Vlade. Tko su članovi Vlade? Ministri. Jesu li to zamjenici? Nisu. Što onda imaju zamjenici tražiti na aktualnom prijepodnevu? Ništa. Na aktualnom prijepodnevu moraju sudjelovati oni koji imaju pravo odgovarati. Međutim, moramo riješit to pitanje logično. Ali ministar se razboli, završi u bolnici, a zastupnik mu je neki pripremio pitanje. Tko tada ima pravo odgovarati na tako postavljeno pitanje? Po našem dubokom uvjerenju potpredsjednik Vlade zadužen za taj resor ili premijer. Također smatramo da bi premijer imao mogućnost u okviru one četiri minute koje sada predviđa Poslovnik dopuniti odgovor svakog ministra. Zašto? Pa zato što on odgovara za ukupni rad Vlade i za rad svih svojih ministara. I zbog toga što pitanje može bit postavljeno ministru kulture da kaže što se u gospodarstvu napravilo u određenoj županiji. Može, nitko zastupniku ne može zabraniti da postavlja pitanje pogrešnom ministru. Tada premijer mora imati pravo, mogućnost odgovaranja na takvo pitanje, odnosno dopune odgovora. Članak 127. mislimo da bi trebalo promijeniti. On kaže: "Sabor odnosno njegova radna tijela osim izvješća i podataka mogu od ministara i dužnosnika koji rukovode radom drugih tijela državne uprave tražiti i provođenje određenih radnji koje su u njihovoj nadležnosti." Klub misli da je ovo zadiranje u izvršnu vlast. Sabor možda, radna tijela nikako ne mogu od određenih dužnosnika tražiti da provode određene mjere ili radnje iz njihovog djelokruga. Zašto? Jer čelnik neke uprave, u djelokrug njegovog posla spada recimo i imenovanje i smjenjivanje njegovih zamjenika pa bi kad bi se ovo doslovno primijenilo neki saborski odbor mogao tražiti od čelnika neke državne uprave da smijeni svog zamjenika ili pomoćnika. Sabor nadgleda Vladu i Sabor, plenarna sjednica, plenum može od Vlade nešto zahtijevati, ali provedba toga spada na Vladu a ne na Sabor. Znači, Sabor ne bi smio, a pogotovo ne radna tijela, tražiti od bilo kojeg dužnosnika bilo što osim od Vlade u cjelini. Replika, dakle ja mislim da je nama dužnost svima brinuti o dignitetu Sabora, odnosno o dostojanstvu Sabora. To je dostojanstvo svakog od nas. Rasprave nam se po nekim točkama odužuju u nedogled zbog toga što se neumjereno, prekomjerno replicira pa i vlastitom klubu. Replicirati vlastitom klubu znači izraziti neslaganje sa stavom vlastitog kluba. To znači gotovo pa iskazati želju da ćete osnovati novi klub. Tu replika gubi smisao, ona gubi svoju snagu, ona gubi svoju osnovnu ideju. I mislim da bi u interesu svih nas bilo ako ne možemo o tome postići dogovor, kolegijalni dogovor da se to ne radi, onda da se to uredi na adekvatan način Poslovnikom. Hitni postupak, trebalo bi preciznije odrediti kad se smije ići na hitni postupak. Dakle, mislimo da bi bolja formulacija bila zakon se može donijeti po hitnom postupku kada to zahtijevaju osobito opravdani razlozi koji moraju biti posebno obrazloženi. Jer pazite, mi imamo onu formulaciju još iz vremena rata i poraća kad to zahtijevaju interesi obrane. Danas to više mislim da ne bi trebalo navoditi područje. Kad su za to opravdani razlozi pa nek Vlada objasni koji su to razlozi. Oni kod svakog zakonskog prijedloga mogu biti različiti. Ali mislim da bi ih trebalo svakako precizirati. Objavljivanje dnevnog reda. Mi se nalazimo u situaciji da predsjednik svaki put kad mi usvojimo dnevni red kaže ja bih sada morao pročitati taj usvojeni dnevni red da li mi dajete dozvolu da ja to ne radim? I onda mi svi klimamo glavama pa to predsjednik ne mora raditi. Pa ajmo to riješiti Poslovnikom, da se taj dnevni red objavljuje na primjeren način. Na primjer na web stranici Sabora. Da ne mora svaki put predsjednik nas pitati a mi njemu davati odobrenje za nešto što je posve nelogično da on sad čita pola sata cijeli dnevni red. Drugo čitanje zakona, evo ja sam i neki dan morao kolegu upozoravati da se ne drži Poslovnika jer što kaže sad naš Poslovnik? Da drugo čitanje obuhvaća raspravu o tekstu konačnog prijedloga zakona sa stajalištima radnih tijela, raspravu o podnesenim amandmanima, odlučivanje o amandmanima i donošenje zakona. A raspravu u prvom čitanju ili kad se zakon donosi po hitnom postupku pa je objedinjeno prvo i drugo čitanje naravno obuhvaća i raspravu o kontekstu u kojem se zakon donosi. Ali ako mi imamo sad ovako striktnu odredbu za drugo čitanje zakona koje se ali baš nitko živ ne drži pa ajmo je izbaciti iz Poslovnika. Omogućimo sebi da govorimo i u drugom čitanju o svemu i svačemu ako to želimo. Ali nemojmo zadržavati neku odredbu koje se nećemo držati jer time sebi kompliciramo posao a pogotovo onom tko vodi sjednicu. Dakle, vratimo taj tok rasprave u korito Poslovnika. Kad neki zakon ima oznaku P.Z.E onda on ide u hitni postupak, ali što se događa često u praksi? Jedan dio zakona se mijenja na način da se on usklađuje sa direktivama EU, a drugi dio zakona se mijenja usput, a to nema veze s nikakvim direktivama EU nego Vlada predlaže izmjene zakona kao što se predlažu inače izmjene zakona. Mišljenja smo da bi takve izmjene koje nisu isključivo usklađivanje sa direktivama EU trebale ići u dva čitanja kao i svaki drugi zakon. Ili bi za hitni postupak morali postojati osobito opravdani razlozi koji bi morali biti navedeni. I ima jedan članak 196., ja mislim da se ovdje radi o grešci kada se kaže, dakle tu se daje, to je pitanje amandmana. Amandmani se mogu podnositi samo na one članke zakona koji se mijenjaju Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona. Sad se ovdje predviđa da se iznimno iz stavka 3. ovog članka amandmani mogu podnositi i na članke zakona koji nisu obuhvaćeni predloženim izmjenama i dopunama zakona ako pa se kaže su takve naravi da sadržajno odgovaraju amandmanima predloženih izmjena i dopuna. Prvo, mislim da ovdje se radi o lapsus calamiu, ovim amandmanima nikako ne spada tu pa je očito intencija bila da se mogu amandmani podnositi i na one članke zakona koji nisu obuhvaćeni izmjenama ako sadržajno odgovaraju predloženim izmjenama i dopunama. To je jedna dosta opasna situacija koju ja mislim ne bismo trebali prihvatiti. Ona naime daje mogućnost Vladi da manipulira Poslovnikom. Vlada predloži izmjene i dopune nekog zakona, prođe se to kroz to u raspravi u prvom i u drugom čitanju a onda klub, većinski klub te Vlade pod kraj podnese 6 amandmana na članke koji uopće nisu bili raspravljeni. Dođe predstavnik Vlade i kaže Vlada prihvaća, Vlada prihvaća, Vlada prihvaća i izmjeni se zakon u onom dijelu u kojem nikad nije bio raspravljen. To mislim da je dosta opasno, jedna opasna situacija. To je recimo jedan članak koji bitno ugrožava parlamentarizam, a ne ovi koji su u raspravi kolege Lesara bili spominjani. I predlažem predlagatelju da ovo ozbiljno razmotri ovu primjedbu pa da do drugog čitanja to ispravi. Inače, mislim da ovaj prijedlog Poslovnika donosi jednu dobru ravnotežu između demokratskog prava opozicije da djeluje u Saboru da se njezin glas čuje i onemogućavanja toga da manjina terorizira većinu i cijelu javnost. Ako u organizaciji rada još tu liniju pojačamo mislim da će to biti na korist svih zastupnika, svih klubova i u interesu Sabora kao institucije, važne institucije ovoga društva i u interesu vraćanja digniteta ovome Domu koji je moramo se složiti svi oko toga ozbiljno narušen u javnosti. Hvala.
Hvala. Prelazimo na replike. Dragutin Lesar prva replika.
Kolega Stazić ja se s vama slažem da replika unutar kluba istog kluba zastupnika nije zapravo replika da bi ju mogli poslovnikom zabraniti. Ali kada govorite o teroru manjine nad većinom u prošlom sazivu Sabora bili ste onda prvak u tom teroru jer ste upravo kroz replike koristili svoje pravo i borili se opravdano i s pravom, za mogućnost javnog govora. I tu ste briljirali, dva saziva Sabora koliko se ja sjećam. Ukoliko ovaj Poslovnik već sakati oporbu jedino primirje spomenuto aktualno prijepodne gdje ministri imaju duplo više vremena … za odgovarat od zastupnika da pita. I drugo je članak 128.kada premijer na početku prvog drugog redovnog zasjedanja dolazi i podnaša izvješće o radu Vlade i stanju o državi. I ovaj Poslovnik predviđa da premijer može govoriti sat vremena a da na njegov govor nema replike. U raspravi mogu sudjelovati samo klubovi zastupnika od 20 minuta, premijer ima još završnih 20 minuta na koji također nema replike. Prilikom rasprave o interpelaciji pravo na repliku ili obraćanje je premijeru ili članu Vlade čije se povjerenje propituje piše u Poslovniku ima samo zastupnik kojega je ovaj prozvao. Zaboravili ste napisati imenom, prezimenom, po boji kose, odijelo, visini i stranačkoj pripadnosti jer ako mu ne spomene ime i prezime ali citira njegovu tvrdnju, izjavu, optužbu, prijedlog bilo što bez spominjanja ili prozivanja da citiram odredbu Poslovnika svi moramo šutjeti. Dobar odnos snaga i omjer demokratske parlamentarne većine i manjine nije u ograničavanju vremena nego između ostalog i poštivanju usvojenog dnevnog reda. Jučer ste svjedočili što znači nered u dnevnom redu.
Odgovor na repliku Nenad Stazić.
Prvo, nemaju članovi Vlade dvostruko više vremena od zastupnika u aktualnom prijepodnevu. Pitanje traje dvije minute, a komentar toga odgovora traje još minutu. A ovdje bi Vlada imala 4 minute s tim da bi svaki ministar ako se usvoji ovo što sam predlagao, morao ostaviti i nešto vremena i za premijera ako želi intervenirati pa bi tu stvar zapravo potpuno balansirali. Drugo, kada premijer govori sat vremena onda klub nema mu pravo nitko replicirati, ali klubovi govore ima ovdje 11 klubova svaki po 20 minuta to je 220 minuta ako sam dobro izračunao 3 sata i 40 minuta. A premijer nema pravo zucnuti. Preko 3 sata sluša kako ga se napada i nema pravo zucnuti. I vi govorite sada da je ovaj prijedlog poslovnika napravljen in favore premijeru koji preko 3 sata i 40 minuta mora šutiti i slušati što mu se govori. I govorite da tu nema balansa, pa ako postoji disbalans postoji na premijerovu štetu.
Branko Vukšić replika.
Rekli ste kolega Staziću da bi po vašem prijedlogu jednom od prijedloga klubovima trebalo odrediti vrijeme za rasprave. i to vjerojatno biste vi odredili vrijeme prema broju zastupnika jer ste rekli da ne može manjina terorizirati većinu i ne može da vas citiram, klub koji ima 6% biračkoga tijela uzimati većinu vremena u Saboru. Tada će bit će nam dobro, imat ćemo još manji ugled jer će sjednice Sabora trajati jednom tjedno jer većina uglavnom šuti. Vama ne treba to vrijeme. To govorim sudeći prema praksi. Rekli ste da je svima nama dužnost brinuti se o dignitetu Sabora. Što najviše narušava dignitet Sabora? Upravo podanički mentalitet saborskih zastupnika većine bez obzira bila ona većina ili ova većina. Sve se bespogovorno prihvaća. Ako govorite, prije ste govorili da ste razgovarali sa kolegama koji bi nešto učinio onda razgovarajte sa svojim kolegama kada ih je sram da moraju dizati ruke. To narušava dignitet Sabora a ne ono što mi raspravljamo ovdje. Vi ovo je antidemokratski prijedlog poslovnika. Ušutkati oporbu, ne joj dati prilike da govori, čim manje govoriti, čim više ograničiti. Kažete zbog čega bi premijer slušao nekoliko sati, a on ima pravo sat vremena. pa on dolazi u Hrvatski sabor zaboravili ste i dalje tvrdite da je premijer nadređen saborskim zastupnicima. On je došao slušati nas, ima da sluša jer je ovdje izabran ovdje je potvrđen. Mislim da ću ostalo govoriti u svojoj raspravi. Hvala.
Odgovor na repliku Nenad Stazić.
Ako govorite o ovom prijedlogu poslovnika kao antidemokratskom onda biste trebali pročitati poslovnike parlamenta Njemačke, Nizozemske, Austrije, Slovenije pa biste vidjeli da nemate pojma o tome što govorite. Ne bih ja određivao kolega vrijeme klubu, ne bih ja to radio kao što kažete. To bi radilo predsjedništvo u skladu sa Poslovnikom na način da se svakom klubu odredi minimalno vrijeme koje može biti i sadašnje vrijeme od 15 minuta plus određeno vrijeme dodat po broju zastupnika. To je praksa u demokracijama starijima od naše [[Upadica: U demokracijama?]] U demokracijama da … [[Upadica se ne čuje.]] To vi mislite. Ako vi mislite da mi nismo demokracija to je vaš problem. Kažete da bi onda Sabor radio jednom tjedno. Ne bi radio jednom tjedno, ali bi se više radilo u odborima. Ne toliko pred kamerama, ne toliko izgrađujući nekakvu vlastitu sliku, pa sada, neću je okarakterizirati kakvu. U medijima i u javnosti nego bi se odgovornije, ozbiljnije radilo na prijedlogu zakona sa ciljem da taj prijedlog zakona se dogradi, uredi, izbrusi, ispolira da bude što kvalitetniji. Vrijeme rasprave na odborima ne mora uopće biti ograničeno, jer tamo bi se trebalo zapravo uz suradnju vanjskih članova odbora koji su stručnjaci iz određenog područja tamo bi se zapravo trebalo popravljati zakonske prijedloge a ne na plenarnoj sjednici. Opet kolega Vukšić da vam kažem, nije to moja izmišljotina, to nije moja izmišljotina, tako se radi naime u naprednim demokracijama. Ne znam zašto se ne bismo na njih ugledali.
Josip Borić, replika.
Hvala lijepo. Uvaženi potpredsjedniče vi ste u svojoj raspravi rekli da replika unutar kluba ustvari na neki način ruši dostojanstvo ovoga Sabora. Mi smo svi došli u ovaj Hrvatski sabor, ja sam prvi puta, vi ste već duže tu, jedini naš alat kojeg imamo je ustvari govor. Mi po Poslovniku možemo govoriti o pojedinačnoj raspravi, u raspravi kluba, replikom, povredom Poslovnika, nažalost skinuli ste onu odredbu koju smo imali a to je ispravak netočnog navoda. Pogledajmo statistiku, možda pa da vidimo što se desilo. Vaša je predodžba bila ukidanje ispravka netočnog navoda, mi ćemo biti brži, efikasniji itd., itd., to se zloupotrjebljava. Mislim da za onoliko koliko su ukinuti ispravci netočnog navoda da su se na drugoj strani povećali broj replika. Unutar kluba ako moj predstavnik kluba govori moguće je da on u svojoj raspravi i ne dotakne sve ono što mi u klubu možda i mislimo da je trebalo reći kada govori u ime kluba ili pojedinačno. Zašto to ne dopuniti sa nekakvim svojim razmišljanjem, pogotovo ako si siguran ili znaš da nećeš pojedinačno raspravljati ili ako misliš da je to baš ono nešto što možda fali da bi ta rasprava imala konačni nekakav oblik. Zbog čega bi to onda ograničilo. Mislim da je to krivi pristup i da bi trebalo razmišljati a o tome niste ništa rekli da se najviše u ovom Saboru, u ovom Domu zloupotrjebljava povreda Poslovnika. Kada se svi javljaju, kada izgube na neki način priliku da nešto odgovore ili su zaboravili, repliku itd., dižu se pločice povrede Poslovnika i onda se replicira pod tim pojmom. A naravno nikakvih kazni gotovo za to nema. Osim možeš se nekome žaliti, pa ako se ne žališ nećeš više raspravljati. Vi ste svojom prvom izmjenom Poslovnika repliku dignuli toliko visoko da ona zaista sada strši a naše rasprave traju duboko u noć kao nekada. Mislim da je to bila vaša kriva procjena. Bolje da je ostao ispravak netočnog navoda, mi bi danas puno manje onda replicirali a sigurno bi rasprave bile jednako kvalitetne.
Odgovor na repliku Nenad Stazić.
Nismo mi ispravak netočnog navoda izbacili iz Poslovnika zbog toga što smo htjeli da sve bude brže i efikasnije nego zbog toga što se taj institut zloupotrjebljavao. I htjeli smo izbaciti jedan institut koji se konstantno zloupotrjebljavao jer se dizala pločica netočnog navoda a zapravo se repliciralo bez mogućnosti da čujete odgovor na repliku. Zato smo uveli mogućnosti odgovora na repliku. Šta se sada događa? Pa gledajte, sve ovisi o savjesti zastupnika. Savjestan zastupnik to nije radio, nesavjestan jest. Da li će se sada zloupotrijebiti replika? Pa može se, pa sve se može na svijetu zloupotrijebiti, pa sve se može zloupotrijebiti a sada da li je nama u interesu da tu zloupotrebu spriječimo ili da ju potičemo. Ako vi kažete replika služi da se nadopuni klub pa ajmo to nazvati dopunom klubu, ajmo to nazvati dopunom klubu od 2 minute i zastupnik smije svoj klub jedanput nadopuniti. Mislim. Ajmo naći neko razumno rješenje. Članovi Odbora za Ustav i Poslovnik neće se protiviti, uvjeravam vas u to, niti jednom rješenju, bez obzira da li dolazi iz oporbe ili iz vladajuće većine koji ima za cilj ovo unaprijediti naš Poslovnik. I spriječiti zloupotrebe. I hvala vam što ste spomenuli povredu Poslovnika, da i tu bi trebalo nešto izmijeniti. Trebalo bi izmijeniti na to da kada zastupnik zloupotrjebi pločicu povrede Poslovnika da o svakoj takvoj prijavi za povredu Poslovnika raspravlja Ustav za Odbor i Poslovnik. I ako utvrdi da je to zloupotrijebio da nema više na toj sjednici pravo dizati tu pločicu. Jer gledajte, jer gledajte tako jedan neodgovaran zastupnik može svakih 5 minuta ometati raspravu i reći pa ja se sada koristim Poslovnikom. Pa jel nam je to cilj ili nam je cilj da takve zloupotrebe spriječimo.
I kolega Ivan Šuker replika.
… [[Govornik se ne razumije.]] gospođo potpredsjednice. Kolega Staziću, ja sam siguran da oporbeni zastupnik Stazić da je slušao ovo što je govorio potpredsjednik Doma bi se zgrozio, zašto? Replika unutar kluba je izmišljotina Kluba SDP-a i kada ste bili u oporbi to vas nije smetalo. Dapače, o proračunu se raspravljalo do 3, 4 ujutro isključivo zbog tih replika. Druga stvar, vi definitivno predlažete da prije svega oporbenim zastupnicima se ograniči vrijeme govora u ovom Domu, predlažete. A Vladi dajete … [[Govornik se ne razumije.]] mogućnosti za rasprave ili bili šta. Vi trebate znati da do donošenja ovog Poslovnika koji sada važi predstavnik Vlade nije imao mogućnosti da tijekom rasprave replicira saborskom zastupniku. Dapače, nije se niti mogao javiti nakon ispravaka netočnih navoda i svega nego se mogao tek javiti kada je saborski zastupnik ili klub raspravljao tek nakon te rasprave se mogao javiti i raspravljati. Dakle, vi sada dajete Vladi daleko veće mogućnosti, veća prava nego što ima saborski zastupnik. Logična je stvar, pa vi to jako dobro znate, da čovjek u saborskoj raspravi koristi svaku mogućnost da iznese nekakvo svoj mišljenje, svoj stav, nekad pogodi, nekad promaši ali mislim da nijedan zastupnik nije neodgovoran. Svatko ima svoj način i stil kao što ste ga i vi imali. Zato sam rekao da bi kolega oporbeni zastupnik Stazić bio zgrožen s ovim, ali to su činjenice. Očigledno da na stvari gledamo drugačije, ovisno jesmo pozicija ili opozicija. Međutim, mislim da je ključna stvar ovoga svega skupa da svi mi raspravljamo o onome što je tema zakona, dakle predloženom, ima nas puno više nego predstavnika Vlade i više puta se daju ovdje i konkretni i dobri primjeri i možda bi bilo dobro da ih Vlada usvoji. Međutim, vaš prijedlog u ime kluba SDP-a ide nažalost s tim da Vlada je sve, Vlada može sve, a vi gospodo oporbeni zastupnici možete se frigat, mi ćemo vas ograničiti na nekakvih nekoliko minuta da raspravljate i to je sve. Raspravljajte na odborima na kojima mi šutimo, a vi raspravljajte jer vaše rasprave na odborima skoro uopće ne postoje.
Odgovor na repliku, Nenad Stazić.
Pa mislim da nije točno da je cilj ovoga Poslovnika ušutkati oporbu. To prvo ne bi bilo ni moguće, nema takvog Poslovnika, teško ga je i zamisliti koji bi potpuno ušutkao oporbu. Kažete da do sada Vlada nije imala pravo odgovarati na ispravak netočnog navoda. To je točno ali smo shvatili da je taj ispravak netočnog navoda zapravo jedan institut koji se zloupotrebljava i prema vladi i prema predlagatelju i prema zastupnicima i prema klubovima i prema kolegama i prema svakome. Zato smo ga izbacili van. Ako uvedete repliku pa morate uvesti institut odgovora na repliku. Pa ako sada zastupnik može ili klub može odgovarati na repliku svoga zastupnika pa kako onda Vlada ne bi mogla odgovarati repliku nekog drugog zastupnika ili nekog drugog kluba. … [[Upadica se ne razumije.]] Nisam vas čuo ovo vaše dobacivanje. … [[Upadica se ne razumije.]] Da, pa ne mogu onda na njega odgovorit kad nisam čuo. Dakle ja osobno bih predložio da nema replike ni predlagatelju ni klubu ne samo iz istog kluba nego iz suprotnog kluba jer kad netko govori u ime kluba on ne govori u svoje ime, šta ćete njemu replicirati. Morali biste replicirat cijelom klubu, to može samo neki drugi klub jer to bi bilo logično. Replika predlagatelju, pa svaka rasprava može biti replika predlagatelju, pa dignete se za raspravu i velite slupajte, ja glupljeg prijedloga zakona od ovog nisam nikad vidio ni čuo za njega. Pa i to je replika, replicirate mu 10 minuta u svojoj raspravi. Prema tome, to je jedan institut koji je u odnosu na predlagatelja, u odnosu na izlaganje kluba posve nepotreban. Ali kad smo ga već uveli ajmo dotjerat ta pravila da bar spriječimo zloupotrebu, da ostavimo njegovu demokratsku primjenu, ali da spriječimo zloupotrebu. … [[Upadica se ne razumije.]]
Ajde to izvan klupa riješite. U ime Kluba zastupnika HNS-a kolega Goran Beus Richembergh.
Poštovana gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege zastupnice i zastupnici. Usudio bih se reći da nema toga Poslovnika o radu bilo kojega tijela kojega ljudi loše volje, dakle suprotno od onoga ljudi dobre volje, nisu u stanju na neki način izvrnuti, izvitoperiti ili što reče kolega Stazić zloupotrijebiti. Dakle Poslovnik jest i može samo to biti dakle katalog proceduralnih normi. On može i treba biti zapravo vodič kroz proceduru, set pravila kako se određena procedura realizira. Točno je, zastupnicima u Hrvatskome saboru ne smije se ograničavati sloboda govora jer to je kao što reče kolega Borić jedini alat koji imaju, neovisno o tome jesu li u opoziciji ili opoziciji. Gotovo da nema drugog načina da iskažu svoj stav ili prijedlog. Mogu naravno podnijeti i pisani amandman. Dakle, činjenica je da parlament kao takav već u korijenu svoje riječi ima riječ kao osnovno sredstvo kojim se služe oni koji su njegovi članovi. Druga je stvar kako ćemo mi naš govor upotrijebiti ili zloupotrijebiti da bismo postigli određeni cilj. Taj cilj može biti slanje poruke, taj cilj može biti dobronamjerna kritika, naputak da se nešto promijeni, ali može biti i posve sebično, zapravo samo i isključivo privlačenje nečije pozornosti ne bismo li sebe kao pojedinca, bez obzira zastupali u tom času samo svoje mišljenje ili stav neke skupine koju ovdje predstavljamo, prikazali u boljem svjetlu nego što ona ili mi zaista zaslužujemo. Dakle uvijek je sve stvar na dobroj volji, ako hoćemo i na pristojnosti, na dobrom odnosu prema pravima onih drugih. Nekad i to mu parlament mora osigurati je štiklec, zabavna dosjetka, ironija, sarkazam, to su iznimno važne stilske figure koje zapravo s malo riječi intonacijom mogu oslikati smislenost ili besmislenost onoga s čim polemiziramo. To nećemo nikada nadam se niti pokušati sankcionirati. Ali ono što se meni čini da ovdje nedostaje, ne u ovome tekstu Poslovnika nego inače u parlamentarnoj praksi kod nas je konstantna tehnička komunikacija između pozicije i opozicije. Ona bi morala postojati i ona bi morala funkcionirati. Razdjelnica opozicija-pozicija vidi se jednom godišnje, uvjetno rečeno u produžecima, a to je proračun. Proračun je razdjelnica između pozicije i opozicije jer on kao okvir u kojemu se odvija razdvojena politika definira politiku Vlade, odnosno vladajućih. Naravno da je potpuno normalno da opozicija kritizirajući prijedlog proračuna zapravo traži drugačiju politiku. Kad kažem produžeci mislim na eventualne rebalanse. Sva ostala pitanja što se vidi i petkom su pitanja na kojima pozicija i opozicija postiže što se Hrvatskoga sabora tiče vrlo visoki konsenzus. Pogledajte koliko se naših zakona usvaja zapravo glasovima iz svih klubova – vrlo veliki broj. Dakle, postoji i duh i platforma na kojoj bi trebalo parlamentarizam graditi još bolje, još više, angažiranije. Ono što čini mi se nedostaje konstantna tehnička komunikacija između klubova, između predsjednika klubova i pozicije i opozicije kako bi se neke stvari i izbjegavale, kako se ne bi išlo u konflikte koji su nepotrebni ili koji su samo i isključivo rezultat neposjedovanja informacija ili krivog razumijevanja. Hajmo o tome malo porazgovarati. Mislim da to vrijedi našega razgovora i da će onda ublažiti i tenzije oko konkretnih rješenja. Jer velim sva rješenja predložili ih jedni ili drugi mogu na neki način biti izvitopereni. Ono što možemo iskoristiti sada ovu prigodu kada se, dakle donosi Poslovnik Hrvatskoga sabora je ujednačiti neke izričaje, neke načine definiranja pojedinih uloga. Na primjer, pogledajte recimo radna tijela Sabora. Neka radna tijela su u svojim člancima koji opisuju njihove zadaće definirana na jedan način, čak i tehnički, a druga na drugi način. Evo na primjer, odbori u članku 99., 101. i 103. dakle poljoprivreda, promet i veze i još nešto pomorstvo na sasvim drugi način definiraju svoje ovlasti i djelokrug rada u odnosu na druge. To tehnički se može relativno jednostavno i brzo. Činjenica je također da ovaj Poslovnik mijenjamo i zbog toga da napravimo prostor vrlo važnome novome odboru. To je Odbor za europske poslove. Kao jedan od najvažnijih, ako ne i najvažnije radno tijelo Hrvatskoga sabora u kontekstu našega sudjelovanja u EU kao zajednici gdje nosimo svoje obveze, ali ostvarujemo i svoja prava. Ono što bismo mi iz kluba Hrvatske narodne stranke – Liberalnih demokrata predložili je da se u ujednačenju i podizanju kvalitete pojedinih odredbi recimo intervenira da se u jednom od članaka definira za sve odbore jednako ono što na primjer piše ovoga časa kao djelokrug rada Odbora za turizam što je nelogično. Dakle, nije logično da samo Odbor za turizam ima odredbu, evo sad ću vam je citirati to je članak 77. Suradnja sa odgovarajućim radnim tijelima u Europskom parlamentu i parlamentima drugih zemalja. To je nešto što treba pisat svim odborima. Prema tome, predlažemo da to kao i pravo na raspravu o svim europskim pitanjima koja se tiču pojedinih politika za koje su nadležni pojedini odbori uđe u jedan poseban članak, da se dakle jednim člankom ta dva pitanja reguliraju kao prava svih odbora. I onda ćemo ujednačiti pristup. Nadalje, osvrnuo bih se na članak 127. gdje se zapravo uvodi mogućnost da se radna tijela traže direktno od ministara i vladinih dužnosnika da provode određene zaključke odbora. To je narušavanje postojećeg odnosa razdiobe vlasti. Meni je gotovo nezamislivo da bi članovi Odbora za financije mogli na primjer mogli naložiti ministru financija što on treba raditi. To je odredba članka 127. na žalost stipulirala tako da bi to bilo moguće. Radna tijela Hrvatskog sabora kao integralni dio našega Parlamenta imamu ne samo pravo nego i obvezu nadzirati provođenje razvojnih politika u tome smislu davati zaključke i preporuke, ali ne komunicirati direktno davajući naloge ministrima, Hrvatskome saboru, odgovornoj Vladi. Sabor može dati naloge Vladi, ali ne ministrima, zamjenicima ministara, načelnicima pojedinih uprava. Dokle bi to došlo? Pa oni odgovaraju Vladi, odnosno premijeru, odnosno svojim ministrima ako je riječ o nižemu rangu. Dakle, čini nam se da to nije dobro jer to načelo nalogodavstva spustiti na razinu radnih tijela mislim da bi prouzročilo velike probleme. Što se tiče pak izričaja u članku 128. svakako smo za to da se obveže predsjednik Vlade da redovito izvješćuje Hrvatski sabor o radu Vlade da li je ovaj izričaj i stanje u državi pravi. E to je nešto što nudimo na raspravu predlagatelju da još jednom, dakle razmotri da li je to dobar izričaj jer zapravo stanje u državi je jedna vrlo tvrda formulacija za koju ja mislim da pripada teškim olovnim vremenima kada je država bila u opasnosti bez obzira tko je procjenjivao tu opasnost. Ali definitivno kad govorim o radu Vlade, Vlada preko svojih resora pokriva ali apsolutno sva pitanja koja mogu zanimati Hrvatski sabor. Dakle, predlažemo predlagatelju da u ovome razdoblju do drugoga čitanja malo, dakle pristupi ujednačenju kvalitete tekstova koji govore o definiciji obveza i djelokrugu rada odbora Hrvatskoga sabora, da se ujednači dakle pristup prema svim radnim tijelima Hrvatskoga sabora, neka radna tijela su iznimno važna odnosno postoje definirana tijela Hrvatskoga sabora koja ima iznimno visoku razinu odgovornosti, recimo Antikorupcijsko vijeće uopće nema status radnog tijela Hrvatskoga sabora što je potpuno nelogično. Mislim da bi tu trebalo intervenirati. I naravno predlažemo da se one proceduralne promjene koje vode pojednostavljenju, skraćenju rokova, dakle višoj razini logike u funkcioniranju Parlamenta. Jedan dio tih je primjedbi dao i predstavnik Hrvatskih laburista na sjednici Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Dakle, da se još jednom dobro i kvalitetno rasprave na Odboru za Ustav koji je odlučio i da će ići u ovom vremenu i sa tematskim raspravama i stručnim raspravama sa vanjskim ekspertima tako da bismo na drugome čitanju mogli dobiti tekst s kojim će biti velika većina nas ovdje zadovoljna. U tome smislu najavljujemo da će klub HNS-a podržati ovaj prijedlog i preporučiti ga predlagatelju za drugo čitanje. Hvala lijepa.
Zoran Vinković, replika.
Kolega Beus ja sam se nadao da upravo klub HNS-a neće podržati ovaj prijedlog Poslovnika Hrvatskog sabora koji slobodno možemo nazvati prijedlog ukidanja opozicije ili oporbe u Hrvatskom saboru. Jer ono što je važilo za SDP dok je HDZ bio na vlasti pa i za potpredsjednika Sabora očigledno to sada ne bi trebalo i ne smije važiti za sadašnju opoziciju. Ne govorim samo o ispravku netočnog navoda nego o replikama unutar kluba, o traženju stanke, o svemu onome što je Poslovnik omogućavao. Ali isto tako podsjećam i da ono što je potpredsjednik Sabora prije nekoliko minuta rekao o strankama koje imaju ili nemaju 6% i koje teroriziraju većinu u Hrvatskom saboru pa jel' to možda nije uvreda i za sve hrvatske građane i birače koji su glasali za te stranke pa i za stranke unutar koalicije koji nemaju tih 6%? Kao što je HSU, kao što je HNS, kao što je IDS. I da li od Hrvatske trebamo napraviti jednostavno ukinuti sve druge političke opcije i proglasiti Poslovnikom i zakonom da u ovoj državi postoji samo HDZ i SDP. Da li je to intencija ovog Poslovnika? Na kraju, što znači ovaj tu Poslovnik po kojem smo radili u ovom zasjedanju? Po kojem je radio i potpredsjednik Sabora zajedno sa svim drugim potpredsjednicima Sabora koji ne važi ništa, koji apsolutno ništa ne važi. I ovo nisu tamburaške doskočice ni bećarci nego čovjek radi i prima plaću po Poslovniku koji ne važi, daje opomene po Poslovniku koji ne važi. I svima nama drži predavanje kako se treba ponašati u Saboru. Pogledajte što ste radili u protekle 4 godine u Hrvatskom saboru.
Hvala lijepa kolega Vinković. Replika je bila kolegi Goranu Beusu Richemberghu.
Kolega Vinkoviću ja vama pridržavam pravo vrlo pitoresknih i zanimljivih primjedbi i naravno opservacija na ono o čemu razgovaramo, ali ja mislim da ste vi temeljno u krivu, dakle da se niste dogovorili sami sa sobom u ovoj sada svojoj replici. Kako vi možete očekivati od kluba HNS-a da bude protiv nečega što danas ovdje razgovaramo kad u tome o čemu razgovaramo nema apsolutno ničeg od ovoga što vi spominjete? Dakle, vi polemizirate sa stavovima kluba SDP-a koji su izneseni u raspravi o prijedlogu u prvome čitanju. Dakle, vas uopće ne zanima što se ovdje proširuje djelokrug Odbora za Ustav, Odbora za zakonodavstvo, Odbora za gospodarstvo, što se uvodi novi odbor bez kojega ne možemo funkcionirati u EU, što se uvodi obveza Godišnjeg izvješća predsjednika Vlade o stanju u državi i radu Vlade. Dakle, čitav niz vrlo važnih promjena koje unapređuju rad Hrvatskoga sabora gdje nigdje ne spominju se replike, apsolutno nigdje. Dakle, to je stav jednoga kluba kao što je vaš stav da repliku ne treba mijenjati. Dakle, predlagatelj jednako sluša vas kao što sluša drugi klub. Zašto biste vi očekivali da mi budemo u startu protiv nečega što ovdje uopće ne piše? O tome ćemo razgovarati ako to postane službeni prijedlog Odbora za Ustav, politički sustav i Poslovnik. Do tada, što bismo mi trebali za vaš račun polemizirati s kolegama iz SDP-a? Pa taj film nećete gledati. Neku vrstu komunikacije gajimo i unapređujemo. Hvala lijepo.
Dragutin Lesar, replika.
Kolega Beus na tragu vašeg poziva za što manje konflikta jedno sredstvo rješavanja ili preveniranja konflikta doista je i Poslovnik kojega ste vi nazvali katalogom procedure. Ja se pridružujem tom pozivu za smanjenje točaka mogućih konflikata u samom Poslovniku i zato bih vas molio da obratite pozornost na katalog procedure kada su oporbeni prijedlozi u pitanju u dijelu rokova u kojem predsjednik Sabora mora uputiti oporbeni prijedlog u proceduru, kada ga mora uvrstiti u dnevni red, u kojem roku Vlada mora dati mišljenje, u kojem roku radno tijelo mora raspraviti prijedlog i u kojem roku se mora otvoriti plenarna rasprava. Kada bi tu umjesto prazne crtice upisali rokove vjerujte mi da bi niz točaka i razloga konflikata koji dosad postoje, verbalnog konflikta, smanjili čak i prepolovili. A što se tiče uloge radnih tijela s pravom ste upozorili na nelogičnost nekih nadležnosti i svega toga, ali postoji još jedan problem. Mi u petak vršimo dopunu dnevnog reda s 20 novih točaka dnevnog reda i predsjednik Sabora veli nastavljamo u srijedu s točkom koja je upravo dopunjena na dnevni red i molim odbore da rasprave o dopunjenim točkama dnevnog reda. Kada bi na odbore dolazili ministri s ovlastima odgovaranja, dogovaranja i prihvaćanja prijedloga pola mojih rasprava bi izostajalo. Ja nažalost znam samo jednog ministra s kojim je vrijedno raspravljati na odboru jer je spreman odmah na odboru reći prihvaćam to i to što sam čuo ili ćemo korigirati mi ili ćemo prihvatiti vaše amandmane i to je tri puta do sada napravio. Nakon pet minuta rasprave na odboru. To je ministar Bauk. I kada imate takav odbor i takvog ministra na odboru onda ovdje rasprava dovoljna dvije minute o tom prijedlogu zakona što se mene tiče.
Odgovor na repliku Goran Beus Richembergh.
Kolega Lesar kada sam govorio o prijedlozima koje je predstavnik Hrvatskih laburista iznio na Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav mislio sam upravo na vaše prijedloge koje ste tamo formulirali vezano za rokove jer to definitivno jest logično. Mogu vam reći i kao zastupnik da se potpuno slažem sa svim prijedlozima koji umanjuju rizik konflikta i tu smo na istoj valnoj dužni dakle na istoj frekvenciji razumijevanja. Definitivno je jasno da stabilna parlamentarna većina nema se šta bojati parlamentarne manjine i tu nema potrebe pokazivati mišiće nekakvim artificijelnim mjerama produljenja ili glumljenja nekakvih neodređenih rokova, to definitivno nema potrebe i tu ste u pravu. Kada bi opozicija znala da će njeni prijedlozi doći brzo na dnevni red bit će raspravljeni. Većina ih vjerojatno neće prihvatiti ali će dati legitimitet rasprave tome. Sve bi bilo vjerojatno puno jednostavnije. Ja sam u tom smislu pobornik pristupa kojega vi zagovarate. Ali s druge strane zbog nekih tehničkih rješenja cijeli poslovnik izvrgnuti ruglu i tvrditi da je ovo nešto što je antidemokratski što ukida pravo opoziciji da govori, da ne govorim dalje je zapravo krajnje neodgovorno. Hvala lijepo.
I Branko Vukšić replika.
Gospodine Beus svaki zastupnik odgovara za svoju riječ. Što je odgovorno, a što je neodgovorno to je isto tako vaše mišljenje. Ja to shvaćam kao vaše mišljenje ne stav vlasti jer predstavljate sebe ovdje u Saboru kao što zastupnik predstavlja sebe. U potpunosti se slažem s vama i to smo nekoliko puta ovdje već rekli da je govor naš jedini ne naš jedini mislim da ste vi rekli jedini ako dobro pamtim naš glavni alat ili netko drugi, oprostite ali vi ste isto o tome govorili. Govorili ste o riziku da treba smanjiti rizik konflikta sa uskraćivanjem govora u Saboru se neće smanjiti rizik konflikta nego će se povećavati. Vi se niste zalagali za smanjivanje govora, niste se zalagali za ono što se zalagao vaš prethodnik međutim ne slažem se s vama u tome govorili ste o članku 127.i gdje ste rekli da je zapravo suprotno slovu zakona da saborska tijela nalažu ministrima gotovo da ih pozivaju na odgovornost na odborima. Međutim duh toga članka je sasvim drukčiji i ja se s njim u potpunosti slažem jer on kaže da traži izvješća i podatke od ministara i dužnosnika koji rukovode radom drugih tijela državne uprave, a oni su na postavljeni zahtjev obvezni dati informacije. Kako će odbor raspravljati, kako će donositi određene zaključke ako nema informacije. Mislim da ta formulacija meni ne smeta da je ona dobra.
Odgovor na repliku Goran Beus Richembergh.
Kolega Vukšić niste korektni. Dakle sada citirate prvi stavak toga članka. On nije sporan ni meni kao što nije sporan ni vama. Sporan je ovaj drugi u kojemu se kaže da radna tijela osim izvješća i podataka iz stavka 1.ovoga članka mogu od ministara i dužnosnika koji rukovode radom drugih tijela državne uprave tražiti i provođenje određenih radnji koje su u njihovoj nadležnosti. Pa šta to točno znači? Da ćete sutra od ministra unutarnjih poslova tražiti provođenje radnji i prisluškivanja nad nečim ili nekim? Dakle nemojmo ići u mjeru koja može banalizirati namjeru. Nema nikakvoga spora da je svaki ministar i čelnik tijela državne uprave dužan i obvezan radnome tijelu Hrvatskoga sabora kao i Saboru dostaviti sve tražene podatke i sve tražene informacije. Ako su klasificirani zna se pod kojim uvjetima se to radi. Ali dakle nikakve zadrške u tome da odgovara na ovaj način informacijama i svim potrebnim podacima koji su nužni i saborskom radnom tijelu i Saboru da donosi kvalitetne zaključke, da dobro odlučuje i generalno pametno i kvalitetno radi. Ali baš da odbor nalaže ministrima šta oni moraju provoditi kao posebne mjere čini mi se da smo tu malo pobrkali lončiće. Dakle ovaj se članak sastoji od dva stavka, 1.ni meni ni vama nije sporan. Hvala lijepa.
U ime kluba HDZ-a kolega Davorin Mlakar.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolegice i kolege. Prvo da smanjimo neizvjesnost reći ću odmah na početku klub HDZ-a neće podržati ovaj poslovnik, a pokušat ću u svojoj raspravi u ime kluba argumentirati i zašto. Želio bih prvo reći nešto da pozdravljamo napor da se izradi novi tekst poslovnika. To je vrlo obiman i zahtjevan posao i s obzirom da smo do sada radili na temelju Poslovnika i onih famoznih izmjena i dopuna koje nikad nisu objavljene pa time stavljaju ili ostavljaju upitnim kvalitetu pozivanja na takav dokument koji nismo bili u stanju objaviti ni u NN ovo je sigurno korak naprijed i korak naprijed u dobrom smjeru jer je čitav niz poboljšanja u odnosu na dosadašnje tekstove donesen u ovom Poslovniku. I mislim da je to pošteno reći i da to treba reći jer se treba zahvaliti onima koji su u okviru saborskih radnih tijela izradili ovaj tekst. Međutim, kao i svaki tekst i ovaj pati od nekih prigovora. Želeći doprinijeti tome da on bude bolji nego što je sada, shvaćajući potrebu da se i on donosi, oprostite na izrazu u "a la wild" proceduri da se sve to dogodi do 1. srpnja a da smo imali debelog vremena to učiniti ranije. Pokušati ću sugerirati predlagateljima što bi valjalo promijeniti da bi ovaj naš Poslovnik bio bolji. Članak 3. i članak 6. Poslovnika govore o nečemu što ne postoji u hrvatskom Ustavu, osim što nije ni ustavna kategorija, pitanje je i koliko je logički kvalitetna. Naime, govori se o zastupniku u Hrvatskom saboru i o izabranom zastupniku u Hrvatskom saboru. Ustav ne poznaje distinkciju između zastupnika i izabranog zastupnika pa onda cijela ova pravna akrobatika koja je ovdje izvedena nema previše smisla. Predlagatelj je želio reći da postoji zastupnik koji je verifecirao svoj mandat i onaj koji to još nije učinio. A onda tome koji nije učinio nalaže da treba dati ostavku ili staviti mandat u mirovanje i mora o tome obavijestiti predsjednika Sabora 24 sata prije početka konstituirajuće sjednice na kojoj može verificirati svoj mandat. Meni moram priznati logički potpuno krivo zvuči da stavite u mirovanje nešto što nije počelo teći. Pa onda zbog toga i ovakva odredba Poslovnika da se mandati stavljaju u mirovanje prije nego počinju teći, prije nego što se konstituira Sabor mislim da nemaju smisla a on se nadograđuje kao osnovna greška na to da dijelimo zastupnike na one koji su izabrani i one koji to nisu. Prema tome. Zbog značaja teme, zbog ustavnih ograničenja koja predlagatelj mora uzeti u obzir vjerujem da bi članak 3. i 6. u tom dijelu trebalo promijeniti. Naravno da se mandat mora staviti u mirovanje u zakonom predviđenim okolnostima tada kada ga verificirate sumnjam da je moguće prije toga. Jedna sugestija predlagatelju koju smo sugerirali i ranije nije prihvaćeno nije suštinsko poboljšanje teksta ali je možda zbog jasnoće i kvalitete rada u Saboru ne bi bilo loše da se prihvati. To je članak 40 koji govori sada o tajniku i zamjeniku tajnika Sabora pa onda i njihovim pomoćnicima. Mi imamo tajnika Sabora imamo zamjenika koji je ustvari tajnik Plenarne sjednice i brine o toj sjednici. I mislim da je bolje tog zamjenika zvati tajnikom Plenarne sjednice da bi se izbjeglo ako ostane ovako kao što je sada da imamo i druga visoko pozicionirana mjesta u stručnim službama Sabora a to je da imamo pomoćnike zamjenika tajnika. Jer mislim da to niti je korektan naziv niti taj naziv radnog mjesta odnosno u ovom slučaju čak i dužnosti upućuje na ono što čovjek treba raditi. Vjerujem da bi i više odgovaralo istini da Sabor ima ako već niste uzeli rješenja kao što je uzela Vlada nepotrebno da ima glavnog tajnika jer Vlada nema drugih nego jednog tog tajnika. Onda barem da u Saboru postoji tajnik Sabora a da je njegov zamjenik umjesto zamjenika tajnik Plenarne sjednice i onda možda to zamjenjivanje njihovo odgovaralo puno više onom poslu koji oni stvarno ovdje obavljaju. To su dobronamjerne primjedbe za službu koja nama neće pretjerano značiti ali mislim da je čak i što se tiče struke i sustava državne uprave korektnije. E sada ima nešto što je puno manje korektno i ono što je predlagatelj ovdje po prvi puta donio u Poslovniku, ne bih rekao čak ni da je kukavičje jaje jer se teško čovjek ovdje može snaći, nego je ovo rekao bih čak i iz nedavnog Vladinog iskustva pokušaj da se potpuno promijene ponovno odnosi između Vlade i Parlamenta. Naime, člankom 119. novim predstavljanje Vlade Saboru sada ću parafrazirati da ne čitam odredbe, predviđa se da se ubuduće kada se imenuje pojedini ministar u Vladi, dakle ne kada ide cijela Vlada na prihvaćanje u Sabor nego kada se imenuje pojedini ministar da se o njemu ne raspravlja na plenarnoj sjednici. Nego da se rasprava o tom kandidatu provede u radnom tijelu Sabora u čijem djelokrugu su pitanja iz nadležnosti središnjeg tijela državne uprave čijim se čelnikom kandidat predlaže imenovati kako to stoji u sadašnjem prijedlogu Poslovnika. To je izbjegavanje osnovne skoro funkcije Parlamenta da na plenarnoj sjednici odlučuje o članovima Vlade, ako hoćete i o njihovim programima, o kvaliteti njihovog profesionalnog rada ili karakteristikama svakog pojedinog člana Vlade kojeg se predlaže imenovati i kojem se treba glasovati o povjerenju. Da ova stvar bude dodatno ne sistemska ako hoćete je činjenica da kada se govori o glasovanju o povjerenju pojedinom ministru tada će se voditi rasprava na plenarnoj sjednici, dakle nekome tko je već u svom mandatu. Ali kada prvi puta stupa na tu dužnost onda će se kao što je sada bila praksa i što je bilo u krajnjoj liniji funkcija Parlamenta da odlučuje o članovima Vlade da bi se spriječilo raspravu o pojedinom kandidatu neće se više o njemu odlučivati na plenarnoj sjednici kroz raspravu nego će se rasprava provesti na pojedinom radnom tijelu koje je da tako kažemo u nadležnosti njegove buduće dužnosti, a na plenarnoj sjednici će se samo provesti glasovanje. Ovo je sramotna odredba ugurana u Poslovnik vjerojatno na bazi zadnjih rasprava o ministrima, pojedinim ministrima koje je ova sadašnja Vlada predlagala i koji su uzeli rekao bih dosta vremena i rasprave u ovom domu. Ništa im se loše nije dogodilo, ali vjerujem da je dobro bilo i za nas i za javnost da se čuje o kome se to radi i s kojim kvalifikacijama i kvalitetama ti ljudi dolaze na svoje dužnosti. S obzirom na vrijeme morat ću se požuriti komentirat dalje. Ono što nam se čini također neprihvatljivim, a to je još jedna od novina u ovom Poslovniku je članak 128. gdje se govori da predsjednik Vlade jednom godišnje na početku drugog redovitog zasjedanja Sabora usmeno predstavlja Saboru godišnje izvješće o radu Vlade i stanju u državi. Ako mi dobro tumačimo, drugo redovito zasjedanje Sabora je ono jesensko zasjedanje koje po Ustavu počinje od 15.9. Nije nam jasno kako će u tom roku predsjednik Vlade moći predstaviti Saboru godišnje izvješće, eventualno polugodišnje izvješće, a još je manje prihvatljivo da on govori osim o radu Vlade i o stanju u državi što je do sada bila odlika predsjedničkih ili polupredsjedničkih sustava i krajnje neprihvatljiva da u jednom parlamentarnom sustavu takvu ovlast i takvu na neki način priliku dobiva predsjednik Vlade, a da se onda ne može replicirati i da se u raspravama o cijelom tom izvješću kako ste dalje razradili ne može replicirati tom predsjedniku Vlade. Nadalje, članak 137. Dakle mi ćemo govorit ovdje s obzirom da se radi o novom tekstu i o nekim stvarima za koje vi vjerujete da su već zaživjele pa da ih ne treba komentirati. Ono što je i do sada izazivalo dosta prigovora ovog puta oporbenih zastupnika to je stavak 2. članka 137. gdje se govori da odgovor na postavljeno pitanje Vladi u pravilu može trajati do 4 minute. To pravilo je sveto pravilo i do sada je korišteno isključivo to pravilo da svaki puta predstavnik Vlade odgovara 4 minute na bilo koje postavljeno pitanje. Imali smo čak prilike čuti i da su željeli namjerno predstavnici Vlade iskoristit cijelo dozvoljeno vrijeme mada po vlastitom priznanju nisu imali ništa pametno za reći. Predlažemo stoga i to ćemo sigurno predložiti i u obliku amandmana kada za to dođe vrijeme, da se odgovor na postavljeno pitanje daje u pravilu 2 minute, a samo iznimno iz nekih točno utvrđenih razloga da to može biti i duže. 255. članak govori o glasovanju. Javno glasovanje u pravilu se provodi elektroničkim glasovanjem. S obzirom da to pravilo još nije zaživjelo, da ga nismo dočekali možda bi bilo bolje da se u pravilu glasuje ručno, dizanjem ruku kako je i također jedna od mogućosti, a samo kada to tehnički uvjeti dozvole i na drugi način. I ono što je također važno za naglasiti, to je drugo čitanje zakona. Drugo čitanje zakona kao konačni prijedlog podnosi se u roku od 6 mjeseci od dana prihvaćanja prijedloga zakona, provodi se na sjednici Sabora. Svjedoci smo i vezano uz zakon o suradnji Sabora i Vlade pa tako i ovaj Poslovnik, da će se dogoditi da tijekom iste sjednice u roku od 15 dana dobijemo zakon u dva čitanja. A s druge strane ako vam protekne rok od 6 mjeseci, a da niste predložili zakon za drugo čitanje morat ćete ponavljat proceduru prvog čitanja. Iskustvo nas uči da ove naše sjednice se na neki način produžavaju, da ćemo doći do toga da pojedina sjednica jedna traje dulje od 6 mjeseci pa se onda postavlja pitanje logičnosti ovakve odredbe. Vjerojatno bi bilo korektnije upisat u Poslovnik da se na istoj sjednici ne može zakon podnijeti u dva čitanja. I na kraju, podržavamo i prijedlog onoga što je već ranije bilo izneseno, da se kod utvrđivanja dnevnog reda unese odredba da se ne može dopunjavati dnevni red novim točkama dok se ne iscrpe već utvrđeni dnevni redovi, odnosno točke koje su unijete u dnevni red. Uz takve prijedloge kada bi predlagatelj to prihvatio mi bismo bili za podržati ovakav Poslovnik. Hvala vam lijepo.
Hvala. I sad idemo na replike. Potpredsjednik Željko Reiner, replika.
Uvažena gospođo potpredsjednice. Pa kolega Mlakar je zapravo vrlo opravdano istaknuo dva momenta na koja bih se ja referirao. Prvi je taj da se člankom 119. uvodi dvije vrste ministara. Jedna vrsta ministara je ona koja se, dakle izabire, o kojima se raspravlja u plenarnom sastavu a druga vrsta ministara je ona koja se naknadno izabire gdje u komornoj atmosferi jednog odbora se procjenjuje da li netko jest podoban, nije podoban razgovara s njime ili njom, a onda tu naprosto glasuje. To je šta god mi rekli o tome i kako god se izrazili ipak reduciranje demokracije s jedne strane, a s druge strane ponavljam uvođenje dvije vrste ministara po dva različita kriterija. A drugi fenomen koji apsolutno mi daje pravo da tvrdim kad gledam ovaj Poslovnik, a pogotovo u kontekstu i prijedloga zakona o kojem smo malo prije raspravljali Zakona o suradnji Hrvatskog sabora i Vlade Republike Hrvatske o europskim poslovima da se zapravo želi inaugurirati kancelarski sustav u Hrvatskoj. Jer članak 128. gdje će predsjednik Vlade govoriti o stanju u državi i naciji je obilježje predsjedničkih, eventualno polupredsjedničkih sustava. I meni je jasno da vjerojatno trenutačni predsjednik Vlade misli da je on Obama ili De Gaulle ali to nije tako, niti smo mi u predsjedničkom i polupredsjedničkom sustavu već parlamentarnom sustavu. I čini mi se da bi to svi bez obzira u kojoj stranci bili trebali tako i shvaćati i u tom smislu podržavati. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, Davorin Mlakar.
Uvaženi potpredsjedniče, ono o čemu smo govorili evo mene je nagnalo da vam repliciram. Ma nema sustava ni kod ovog Poslovnika, a u njegovoj primjeni vidjeli smo koliko puta je bilo loše i teško tumačiti pojedinu odredbu. Ovdje se postavlja pitanje koja je razlika između ministra koji ide na imenovanje zajedno sa cijelom Vladom kada se vodi rasprava i o programu Vlade i o svakom pojedinom članku ili kada se naknadno imenuje pojedini član Vlade. Oni su prema Ustavu svi članovi Vlade s jednakim obvezama i odgovornostima i dapače odgovorni su ovom Parlamentu. Na ovaj način opet se negdje da tako kažem može iščitati rukopis naše Vlade i u dokumentima koji se tiču isključivo Parlamenta, a to je Vladi ne odgovara da bi se raspravljalo na plenarnoj sjednici o pojedinom članu kako se oni relativno često mijenjaju, pa sve dok ne dođe do tih letećih izmjena, pa bi onda umjesto plenarne sjednice bilo zgodnije da se njihovo imenovanje izvrši i rasprava o njima na odboru. Javnost o tome ionako ništa neće znati, a onda će se na plenarnoj sjednici dizanjem ruke potvrditi ili eventualno ne potvrditi pojedino od tih mjesta. Da nemate sustava ni o ovom prijedlogu ilustrirao sam i time da kada se glasuje o povjerenju na zahtjev Parlamenta pojedinom ministru onda se pred ovim Domom vodi rasprava, a ne prebacuje se na nekakav Odbor za poljoprivredu ili pomorstvo, promet i veze nego na plenarnoj sjednici se razgovara i diskutira o povjerenju svakom pojedinom članu Vlade. Tako bi trebalo ostati i kad ih se imenuje bez ovakvih trikova kod izrade novog Poslovnika.
Replika, potpredsjednik Nenad Stazić.
Poštovani kolega Mlakar, da moram priznati i sam sam imao dvojbe oko ovog članka 3. i članka 6. Ali mislim da ih treba čitati u dobroj namjeri, jer uistinu kad se saziva konstituirajuća sjednica onda se na nju poziva tko? Pozivaju se zastupnici. Ali oni de facto još nisu zastupnici dok im nisu mandati verificirani i dok nisu položili prisegu. Tu imamo jedno međurazdoblje koje predlagatelj sad nastoji imenovati, nastoji mu pronaći ime kao kod Predsjednika Republike kad je izabran, kad Državno izborno povjerenstvo proglasi tko je izabrani novi predsjednik on de facto još nije predsjednik dok ne položi prisegu. I on ima, stječe pravo na neku titulu izabranog predsjednika dok predsjednik koji je izgubio izbore ima pravo na svoju titulu predsjednika vjerojatno i doživotno, ali u najmanju ruku dok ne preda svoju dužnost drugome. Slažem se s vama da se ne može dati ostavka na nešto što još nije počelo teći. I u tom smislu možda bi trebalo izmijeniti ovaj članak 6., dakle pa da on glasi da Mandatno-imunitetno povjerenstvo na konstituirajućoj sjednici podnosi izvješća Saboru o provedenim izborima za Sabor i imenima. Slažem se izabranih zastupnika o namjeri podnošenja ostavki jer se ne može izvijestiti o podnesenoj ostavki inače što … [[Govornik se ne razumije.]] O nespojivim dužnostima to može ostati i također o odluci o mirovanju mandata. time bismo možda izbjegli ovu nelogičnost, ali bismo bitnije precizirali taj jedan inter regnum da ga tako nazovem, taj status zastupnika in spe. Još nisu zastupnici ali su već izabrani i onda bismo pronašli ja mislim jedan dobar izraz, mislim da je to dobar napor predlagatelja, dobar izraz da označimo ovo razdoblje i da stvar preciziramo.
Odgovor na repliku, Davorin Mlakar.
Uvaženi potpredsjedniče, vidite da ćemo mi malo po malo se sve više približit u stajalištima čak i kada vi koristite repliku da bi se sa mnom složili. Ali ono gdje se ja sa vama ne slažem to je činjenica da su i ovi izabrani i ako hoćete neizabrani zastupnici zastupnici, samo njima mandat nije počeo teći. Oni su išli na izbore i već tada se zna da su to zastupnici. Moj prigovor je, dakle nemam hrabrosti ovako kao vi sad s nogu iz klupe odmah promijeniti tu odredbu Poslovnika i reći kako bi ona morala glasiti, ali s obzirom da imamo pretpostavljam dva čitanja bit će dovoljno vremena. Mislim da izabrani zastupnik bez obzira na što se mislilo nije zakonski termin koji bi se ovdje trebao koristiti nego bi se trebao koristiti jedini termin zastupnik, a baratati njegovim pravima i obvezama samo što se tiče korištenja mandata. Slažemo se da ne možete staviti u mirovanje nešto što još nije ni počelo teći i kada to sve utvrdimo da kad verificirate mandat i tada ga onda stavite u mirovanje riješit ćemo ove rekao bih tehničke nedosljednosti ili nepreciznosti. Nitko nije ovdje se javio zato da bi prigovarao vladajućima na nekakvu namjeru pisanja nego jednostavno mislim da ovo nije korektno, a u budućnosti će izazvati samo probleme. Prema tome, evo replicirali ste da se slažete i ja se s vama slažem i možemo to urediti bitno kvalitetnije.
Josip Borić, replika.
Hvala lijepo. Pa kolega Mlakar evo referiram se i ja na članak 119. i na ovu odredbu koja u svom dijelu je novina, a podsjeća na jučerašnji Zakon o PDV-u gdje isti proizvod ima dvije stope tako da ovdje imamo iste ministre ili istu Vladu, a dva različita načina imenovanja. Mislim da to ne pridonosi kako se danas često ovdje reklo dostojanstvu ili boljoj percepciji rada ovog Sabora i da jednostavno to treba urediti na način ili da se u stavku 10. doda ili izbriše ovo bez rasprave, da se o tome ipak raspravlja pa neka onda taj ministar ide i na ta tijela, neka ga pitaju što hoće. Jer imali smo evo zadnji puta, mislim da je iz toga i proistekla ovakva odredba imenovanje ministra turizma o kojem je rasprava trajala punih 6 sati. A trajala je s razlogom 6 sati jer najprije je bio sporan način do kojeg se uopće došlo do takvog kandidata, danas sam već to rekao da su meni se činilo iz tih dnevnih novina i iz medija da smo do kandidata za ministra turizma došli na način da su se sms-om dopisivala dva predsjednika stranaka. Taj kandidat ovdje nije dobio pravo niti da govori. Znači, na postavljena pitanja zabranjeno mu je odgovoriti. I naravno da u situaciji koju imamo sada u prijedlogu Poslovnika da o takvom ministru treba raspravljati 13 saborskih zastupnika u nekom odboru plus vanjski koji nemaju pravo glasa, a da trebaju o njemu glasati svih 151 ili većina u Saboru jednostavno ostavlja dojam da to nije logično i da to ne može proći na takav način. Mislim da svaki ministar koji nema potporu ili da čuje što misli većina saborskih zastupnika koji žele o tome raspravljati već u startu ima određeni minus. Mislim da ministar turizma je čuo sve što je trebao i danas evo čujemo o njemu da je jako dobar ministar i da nam je turistička sezona najbolja dosada iako baš to i, po meni, baš i ne stoji. Ali dobro.
Odgovor na repliku, Davorin Mlakar.
Hvala vam lijepa. Uvaženi kolega Boriću evo dali ste mi priliku govoriti možda još koju minutu o nečemu jer sam u ime kluba morao sažeti sve. Na koji način si može netko dozvoliti Poslovnikom Hrvatskog sabora mijenjati ustavna rješenja i tvrditi nam kako je to dobro ili kvalitetno rješenje? Dakle, citirat ću kao što obično kaže predsjednik Sabora zbog hrvatske javnosti: "Odmah po sastavljanju Vlade, a najkasnije u roku od 30 dana od prihvaćanja mandata mandatar je dužan program Vlade i Vladu predstaviti Hrvatskom saboru i zatražiti glasovanje o povjerenju." I sada odjedanput dolaze ovi povremeni članovi Vlade koji se zovu pojedini član, kada se imenuje pojedini član Vlade, onda ovo ustavno pravilo ne vrijedi. I umjesto da se ovdje u ovom Domu raspravlja o kvaliteti pojedine osobe, ako hoćete o njegovom programu, životopisu, svemu onom što bi trebalo biti dostupno javnosti i Parlamentu kada na koncu potvrđuje Vladu mi smo sad to prebacili na odbor od 7 ili 15 članova, pola ih neće ni doći možda na sjednicu i većinom glasova izglasat ćemo umjesto Hrvatskog sabora, a piše vam u Ustavu, tko god je pisao ovakav prijedlog Poslovnika, umjesto Hrvatskog sabora neki odbor će raspraviti o pojedinom ministru koji je došao naknadno. I sad će se dogoditi da ćemo ustvari vjerojatno s vremenom imati sve pojedine ministre naknadne jer će svima i Vladi puno više odgovarati da budu imenovani kasnije, da se o njima uopće na plenarnoj sjednici ne raspravlja. Pa ćete imati pro forma Vladu prvih 7 dana, a onda ćemo izmjenama kroz saborske odbore doći sa 20 novih. Ovo je katastrofalna odredba i dodatno ponižavanje Parlamenta. Sugeriramo vam da to izbrišete.
Nikola Vuljanić, replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Kolega Mlakar rekli ste da je to izbjegavanje razgovora o pojedinim ministrima, ova situacija koju ste sad spomenuli. Iskreno govoreći ne mislim da je to to nego je to izbjegavanje one situacije koju smo pred par mjeseci imali kad je dolazio ministar turizma i kad je Vlada i premijer doživjela kritiku. Nije njemu bilo žao tog ministra, jer konačno kritika i nije bila njemu upućena, bila je upućena Vladi i politici Vlade. Premijer ne želi dolaziti u Sabor i slušati kritiku Vlade. Ono što prema ovom Poslovniku premijer želi, želi jednom u godini dana kao Obama stati ispred zastave i grba i održati nešto što se zove u Americi state of nation. Dakle, reći nešto o stanju nacije na što mi nećemo moći ništa replicirat, prigovarati. To je jednostavno sveto pismo koje je rekao kancelar i ništa drugo. To piše u ovom Poslovniku. Poslovnik je rađen za potrebe vlasti. Ja bih imao jedan prijateljski savjet za vlast, vlast će srazmjerno brzo postati opozicija, sve ovo što sad pišete unutra jako će vas smetati kao što nas je sve smetalo ono što je stajalo u Poslovniku kojeg je napisao HDZ. Sve nas je u opoziciji smetalo. Pa pokušajte malo i iz te perspektive stvari vidjeti.
Odgovor na repliku Davorin Mlakar.
Uvaženi kolega Vuljanić ne slažem se s vama u jednom dijelu tumačenja članka 128.barem ne ovako kako on danas piše. Ali u pravu ste, kakav vlast takav i nacrt poslovnika. Naime, ovaj predsjednik Vlade koji će doći ovako ex katedra nama održati govor o stanju u državi i time pomalo preuzimati atribute suverena će govoriti o godišnjem izvješću vlade za pola godine. to je matematički dosta teško shvatiti, a logički je potpuno neshvatljivo. Dakle na početku jesenskog zasjedanja govorit će o cijeloj godini ali de facto će raditi ta Vlada u toj godini samo 6 mjeseci. Tim više je karikaturalno ovakva rješenja unositi u poslovnik, da je itko želio takve prerogative uopće dati predsjedniku Vlade da se on ovo što ste rekli kao suveren odnosi prema svom puku, to bi vjerojatno stalo kao mogućnost već u Ustavu. Ustav mijenjati na način da Poslovnikom Hrvatskog sabora propisujete imenovanja ispod žita ili u nekakvim radnim tijelima, a onda poslanice ili govore o stanju u državi pripisivati predsjedniku Vlade koji to pravo nikad nije imao samo govori o onom o čemu smo danas već govorili, a to je odnos Parlamenta i Vlade i sve više izgleda da mi odgovaramo vladi a i uredit ćemo sve svoje akte tako da budemo podložni i odgovorni vladi a da ne bude obrnuto.
U ime Kluba zastupnika HSU-a kolega Silvano Hrelja.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani članovi Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Dakle samo da podsjetim u svom izlaganju da smo zadnjom izmjenom Poslovnika u srpnju 2012.godine da su tada odbijeni amandmani odnosno prijedlozi i amandmani Kluba zastupnika HSU-a na način kako je to tada obrazloženo jer nisu bili razmatrani jer se obećalo da će se prijedlozi akceptirati u drugoj fazi odnosno kada se uputi u proceduru zakon koji će definirati odnosa Hrvatskog sabora i Vlade RH vezano za europska pitanja. Budući da u proceduri u prvom čitanju Prijedlog zakona o suradnji Hrvatskog sabora i Vlade RH u europskim poslovima i Prijedlog Poslovnika Hrvatskog sabora, a to je u proceduri a prijedlozi koje sam uputio ranije nisu akceptirani ja ću moje primjedbe, primjedbe koje sam tada iznio u ime Kluba zastupnika HSU-a ponoviti jer smatram da ih treba riješiti. Konkretno primjedbe su na sadašnji članak u prijedlogu 83.kod Odbora za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo koje ima prvi stav identičan kao i svi odbori ili u podstavcima ovdje je puno toga viška. Viška je stambena politika, viška su prava osoba sa invaliditetom, uređivanja radnog prostora, uređivanje i razvoj sustava dvostranog i trostranog socijalnog dijaloga i zaštitu prava bivših političkih zatvorenika. Predlažem da bude krako i precizno, da podstavci budu uređeni na sljedeći način da glase u područjima koje se odnose na zapošljavanje, rad i ravnopravni status zaposlenih u javnom i privatnom sektoru, 2. podstavak mirovinska osiguranja, 3. podstavak zaštitu na radu i 4.podstavak socijalni dijalog i socijalno partnerstvo. Ovo je puno preciznije i ne dozvoljava proizvoljno tumačenje. Obrazloženje je sljedeće primarna zadaća Odbora za rad je radno-pravni status zaposlenih, zapošljavanje, zaštita na radu i poticanje unapređenja socijalnog dijaloga i partnerstva te mirovinska osiguranja. Sva jer ih imamo različitih vrsta, više vrsta. Budući da je u djelokrugu Ministarstva graditeljstva i prostornog uređenja stanovanja odnosno stanogradnja sastavni dio graditeljstva stambenom politikom se ne može baviti ovaj odbor, tim više jer više ne postoje tzv. društveni stanovi. Naime, samo posredno Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo može raspravljati o stanogradnji i to na način primjerice koliko je radnika zaposleno u graditeljstvu da li su pokriveni kolektivnim ugovorom, da li su osigurana sredstva zaštite na radu, može li radnik tijekom svog radnog vijeka kupiti stan od svoje plaće itd. na taj način se može raspravljati i o tom sadržaju. Međutim nije temeljna nadležnost Odbora za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Zatim imamo pravo osoba s invaliditetom koja su inače precizirana u djelokrugu Ministarstva socijalne politike i mladih i stoga ne pripadaju u djelokrug ovog odbora. Naime, samo ona prava koja proistječu iz radno-pravnog odnosa radno-pravnog statusa npr. položaj invalida rada, profesionalna rehabilitacija, pravo na invalidsku imovinu su iz djelokruga odbora zato je neprimjereno i diskriminirajuće posebno izdvajati prava invalida jer ne izdvajamo primjerice prava žena ili muškaraca. Sva prava iz rada i mirovinskog osiguranja primjenjuju se ravnopravno na sve osobe. No nažalost većinu prava osobe s invaliditetom ostvaruje iz sustava socijalne skrbi je što zorno prikazano u izvješćima o radu pravobraniteljice za osobe s invaliditetom. I zato je nužno da se u djelokrugu Odbora za zdravstvo i socijalnu skrb odnosno Odbora za ljudska prava. Sukladno Zakonu o suzbijanju diskriminacije zabranjena je diskriminacija na temelju zdravstvenog stanja i invaliditeta. Zato smatram da prava koja se odnose na rad ili potječu iz radnog odnosa ne treba izrijekom propisivati npr. zaštita žena na radu, prava osoba sa invaliditetom i drugo. Prava koja proizlaze iz radno pravnog statusa jednako se odnose na sve zaposlenike dok su druga prava osoba sa invaliditetom koje nisu zaposlene uređeni u sustavu socijalne skrbi. Nadalje, zaštita na radu je sastavni dio organizacije rada te je nužan svaki poslodavac sukladno Zakonu o zaštiti na radu osigurati uvjete za rad radnika na siguran način. Stoga nije na radnom tijelu da uređuje radni prostor. Također radno tijelo ne može uređivati i razvijati sustav dvostranog ili trostranog socijalnog dijaloga. Zakon o radu članak 285. predviđa, Zakonom o radu predviđa se mogućnost osnivanja gospodarsko socijalnog vijeća a osniva se sporazumom Vlade Republike Hrvatske, sindikata i udruga poslodavaca. Djelatnost se temelji na ideji trostrane suradnje na rješavanju gospodarskih, socijalnih problema, te predstavlja najvišu razinu tripartitnog socijalnog dijaloga. Stoga ne može saborsko tijelo uređivati odnos među strankama koji je uređen njihovim sporazumom. Budući da je tripartitni socijalni dijalog institucionaliziran, njega niti može niti smije uređivati radno tijelo. Odbor za rad je nadležan za zakonodavna rješenja, pitanja kojim se uređuje primjerice zastupljenost udruga sindikata u tripartitnim tijelima. Stoga smatram da je socijalno partnerstvo, socijalni dijalog odnosno odnosi između sindikata i poslodavca bitni za odbor, tim više jer je kolektivni ugovor specifičan ugovor radnog prava koji sklapaju interesni predstavnici radnika i poslodavca. A intencija je Zakona o radu da se zakonom urede minimalni uvjeti dok bi stvarnu razinu prava i obveza uređivali socijalni partneri putem kolektivnih ugovora. Kada je u pitanju zaštita prava bivših političkih zatvorenika koji stoji u djelokrugu ovog Odbora mišljenja sam da je Odbor za ratne veterane nadležan za zaštitu svih žrtava totalitarnih režima, to mu piše u djelokrugu rada, a Odbor za rad kao i u prethodnim slučajevima za mirovinska osiguranja i eventualno radnopravni status. Dalje imamo primjedbe na članak 87. i predlažemo brisanje u članku 87. u djelokrugu rada Odbora za obitelj, mlade i sport, predlažemo brisanje podstavka zaštita žena na radu, zaštitu žena na radu. Zaštita na radu izrijekom je navedena, suvišno je i suprotno zakonu o ravnopravnosti spolova praviti razliku po spolu. Pravilo na jednaku zaštitu na radu imaju svi radnici neovisno o spolu. Dalje imamo primjedbe na članak 48. stav 1., samo trenutak, članak 48. stavak 1. sva radna tijela imaju jednog potpredsjednika samo jedno radno tijelo Odbor za europske poslove ima dva potpredsjednika. Pa bi bilo korisno u stavku 1. članka 48. napisati samo dodati sljedeće riječi, iza predsjednik radnog tijela napisati koje ima više potpredsjednika odrediti koji će ga od potpredsjednika zamjenjivati u slučaju njegove spriječenosti ili odsutnosti. To je jedan jedini slučaj i ne treba generalizirati kao što se generalizira u članku 48. Dakle, imamo primjedbe na članak 52. koji glasi da radno tijelo Sabora može uključiti znanstvene i druge organizacije i pojedine stručnjake u pripremanje akata ili razmatranje pojedinog pitanja iz njegova djelokruga ako su za to osigurana financijska sredstva a može predložiti Vladi da se ti poslovi povjere ministarstvima i drugim tijelima državne uprave. To je već definirano na neki način nenaplatno u članku 57. jer mislim da je to sasvim, sasvim dovoljno, jer mislim da nigdje nismo donijeli ta strateška opredjeljenja da ćemo angažirati stručnjake i da ćemo osigurati buđet za tako nešto da nam izrađuju prijedloge zakona. Dakle, predlažemo brisanje cijelog članka 52. U članku 57. također, pardon, u članku 57. piše i ostalim, i ostale stručne djelatnike, ja bih molio da se terminologija uskladi, djelatnici su, terminologija iz vojnih osoba, mi imamo državne službenike, imamo javne službenike, imamo radnike, imamo stručne, stručnjaci ili stručne osobe, ne moramo tu dodavati i djelatnike. Imamo i primjedbu na članak 41. stav 3. u kojem upitno je sa moralnog gledišta ili stajališta u trenutku kada se smanjuju plaće službenicima, radnicima, ovdje imamo povećavanje plaće, odnosno koeficijenata za tajnika i zamjenika tajnika dok se svim državnim i javnim službenicima smanjuje plaća sa obrazloženjem da nema novca. Ako je potrebno ali treba netko obrazložiti zašto to, zašto to radimo. Ono na što bih se isto tako posebno osvrnuo je članak 29. klubovi zastupnika. Mi ovdje imamo neke hibridne klubove a oni nisu predviđeni ovim Poslovnikom. Naime, Poslovnik ne poznaje razliku između nezavisnog zastupnika, zastupnika koji je izabran kao nestranački član na stranačkoj listi i ne poznaje zastupnika izabranog na nezavisnoj listi, odnosno na listi građana. Ja moram priznati da sam ugodno iznenađen kojom lakoćom neki ljudi danas osnivaju klubove u Hrvatskom saboru, ja to nisam mogao učiniti 2009. godine. Upadica se ne razumije./ … Ja to nisam, nije to voda na mlin nego je potreba da se to stvarno uredi. Nije bilo to dobro ni onda, nije dobro ni sada jer ne pokriva neke stvari koje su se u međuvremenu dogodile. Potreba za djelovanjem putem kluba u Saboru uvijek postoji, međutim kolega Lesar i ja nismo mogli, ja sam bio predsjednik jedne stranke i član stranke i stranački zastupnik, on kao nestranački i gospodin Horvat nismo mogli osnovati klub jer je tajnik rekao ne može, ne piše u Poslovniku. U Poslovniku ni danas ne piše, ali postoji Klub nezavisne zastupnice Jadranke Kosor i Hrvatske građanske stranke, onda postoji Klub nezavisnog zastupnika Furia Radina i IDS-a. Ja ne znam po kom to pravilu i ovdje su dva koraka još napravljena u liberalizaciji i ne znam kako manjinski zastupnik, čovjek izabran na manjinskoj listi može biti odjednom nezavisni i član kluba. On kao manjinski zastupnik može biti član kluba IDS-a i tu dileme nema, ali klub se ne može zvati Klub nezavisnog zastupnika Furia Radina i IDS-a. Nespojivo i nema uporišta u članku 29. Dakle nemam ništa protiv liberalizacije, nemam ništa protiv da zastupnici u ovom sazivu, imamo nezavisnog zastupnika Damira Kajina i zastupnike izabrane sa nezavisne liste, dakle mala sitna razlika, koji su najmanje sporni u ovom slučaju. Dakle nemam ništa protiv liberalizacije, ja samo molim da tu distinkciju upišemo u Poslovnik i kažemo ubuduće će bit tako, da imamo pokriće za ovo što imamo. Ja iznad svega se zalažem da zastupnici imaju uvjete za rad, između ostalog da imaju klub, da mogu nastupati u ime kluba i mislim da je to dobro ali nemojmo da nam oni budu vjesnici proljeća, a proljeće nije donijelo te novosti. Prema tome, mislim da je već to trebalo bit upisano u ovaj Prijedlog poslovnika. Naravno, pošto je Poslovnik dao okvire za one druge namjene o kojima su moji prethodnici ovdje diskutirali, uređivanje odnosa prema Saboru, prema Odboru za europske poslove, klub HSU-a će podržat ovo u prvom čitanju, ali molim da se naročita pažnja obrati na ove primjedbe jer mislimo da su konstruktivne i doprinose poboljšanju Poslovnika Hrvatskog sabora do čega nam je stalo. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Na vaše izlaganje imamo jednu repliku, Josip Salapić. Izvolite kolega.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Uvaženi zastupniče, pa ja sam pažljivo slušao vašu raspravu i potakli ste me samo u jednom dijelu pa sam se evo javio na kraju, kad ste rekli o ovim nelogičnostima članka 29. kod osnivanja klubova zastupnika. Pa ja mislim da je kod nas u politici dosta nelogičnosti pa me vaša rasprava podsjetila na situaciju na izbore u Osijeku gdje je pobijedio nezavisni kandidat. Sad govorim o svrsi i smislu zakona koji mi donosimo. Nezavisni kandidat kojega zavisno podržavaju tri političke stranke: SDP, HNS i HSU i koji na primopredaji vlasti ima sve stranke od ljevice do desnice SDP-a, HDZ-a, HSU-a, HNS-a, Laburista, svih zajedno i onda se postavlja pitanje svrhe provođenja izbora i što je to nezavisno ako zavisno političke stranke u toj kampanji sudjeluju. Dakle koja je svrha naših zakona? Ako je nezavisni onda je nezavisni i ne zavisi od nikoga, ako je zavisni onda zavisi. Onda trebamo promijeniti zakon i smisliti na koji način naši birači ne trebaju biti prevareni. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imamo odgovor, kolega Hrelja izvolite.
Mislim ima sličnosti u ovom što ste vi rekli s ovim što sam govorio, međutim ipak ovdje se netko unaprijed deklarirao što je i upisao se kad je predavao listu kakav je njegov status. Ovdje to nije bio slučaj, ovdje su kasnije stvoreni klubovi na temelju nečega što je živa materija, što se događa u Hrvatskom saboru to će se događati i ubuduće. Prema tome, mislim da je bolje urediti tu distinkciju između nezavisnog zastupnika, zastupnika izabrane koji se proglasi zato što se više ne slaže sa svojom strankom i postaje nezavisni zastupnik, zastupnika izabranog sa liste građana, ok i nestranačkog zastupnika sa liste stranke koja je ušla unutra. To su naoko sitne razlike, ali su veoma značajne. Ja se zalažem da se to vrlo precizno utvrdi. Hvala lijepa.
Hvala i vama. U ime kluba SDSS-a Mile Horvat. Izvolite kolega Horvat.
Zahvaljujem se potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege. Sasvim je razumljiva i opravdana i logična ova inicijativa da se promijeni Poslovnik ako znamo da ulazimo u Europsku uniju, dakle vjerojatno je to jedan od osnovnih uvjeta za redefiniciju i veliko pospremanje ovog našeg Poslovnika. Rečeno je tu da je potrebno i urediti suradnju Sabora i Vlade u području europskih poslova i naravno treba definirati pojačano nadzor Sabora nad djelovanjem Vlade u institucijama Europske unije. To su za nas potpuno prihvatljivi razlozi i mislimo da je dobro što će ići ove izmjene u dva čitanja. U svakom slučaju je stvar ozbiljna. Dobro je da raspravimo način našeg rada u Saboru, a istovremeno je dobro da se javnost kroz ove naše rasprave upozna sa onim što će nas čekati kad budemo ušli u EU. Dakle, vrlo skorog datuma. Ja ću reći načelno nekoliko naših stavova o ovom svemu i onda ću prijeći na konkretnu analizu pojedinih odredaba ovoga prijedloga u cilju da se one poboljšaju. Načelno dakle mislimo da ulaskom Hrvatske u EU mijenja se i smanjuje se uloga Sabora, a povećava se uloga Vlade. Druga stvar, Odbor za europske poslove mislimo da će postati središnje tijelo za obavljanje europskim poslova u Saboru. I treća stvar koja mislimo da je bitna, dakle dio zakonodavne aktivnosti Sabor prenosi na Vladu. Vlada zakonske prijedloge iz EU a i svoja stajališta dostavlja Saboru, a Sabor u određenom roku o tim zakonima Vladi šalje svoje mišljenje. Dakle, to je nekakav princip rada koji će biti u budućem vremenu. Zato mislimo da je načelno za nas vrlo bitno obavezati Vladu da dostavlja Saboru sve zakonske prijedloge, naravno i ostale svoje akte o svom radu u europskim institucijama, te propisati i utvrditi rokove da bi Sabor mogao pratiti i nadzirati aktivnosti Vlade u Vijeću EU. Sabor bi preko Odbora za poslove EU trebao iznositi obvezujuća mišljenja Vladi. Sabor bi trebao i definirati na neki način vlastiti sustav nadzora Vlade. Ove odredbe su između ostaloga ugradile i ostale članice EU. Konkretno bih nešto rekao o pojedinim odredbama ovoga Poslovnika. Donošenje godišnjeg plana rada i utvrđivanja dnevnog reda članak 38. o tome je već bilo govora trebalo bi dopuniti novom alinejom kojom se u djelokrug poslova Predsjedništva Sabora i predsjednika klubova zastupnika predviđa utvrđivanje godišnjeg plana zasjedanja Hrvatskog sabora. Dakle, treba utvrditi dane plenarnog zasjedanja budući da je to inače praksa parlamenata većine zemalja. I druga stvar vezano za dnevni red sjednica trebalo bi regulirati da utvrđeni dnevni red vrijedi za cijeli tjedan zasjedanja i da se u pravilu ne može mijenjati kao što je to do sad bila praksa budući da se dopuna dnevnog reda ionako da smo to radili na kraju radnog tjedna, dakle petkom. Znači vrlo nam je bitno da se uredi ovaj način rada u Saboru. Druga stvar je članak 119. o kojem se ovdje već dosta govorilo, imenovanje novih ministara. Kod određivanja novog ministra o njemu će po prijedlogu ovog teksta o njemu će se raspravljati samo na matičnom odboru, ali ni tamo ministar, budući dakle ministar neće morati odgovarati na pitanje zastupnika dok na plenarnoj sjednici Sabora o novom će ministru će se samo glasati bez rasprave. Naravno da je dobro da odbori imaju prilike da razgovaraju o novoimenovanom ministru, ali mislimo da je isto tako bitno da se omogući da se na plenarnoj sjednici Sabora raspravlja o novom imenovanju ministra bar na nivou klubova zastupnika. Mi mislimo da je ako se to ne ostvari, dakle ruši se, dovodi se u pitanje jedna od osnovnih funkcija ovoga Parlamenta da raspravlja o ministrima kao nositeljima izvršne vlasti. I mislimo da nema potrebe da se ti nositelji izvršne vlasti boje nekakve javne ocjene ili javnih pitanja u ovome Parlamentu. Mi inače imamo otežanu komunikaciju sa pojedinim nositeljima izvršne vlasti kad se radi o relaciji saborski zastupnik i pojedina ministarstva, imamo otežanu komunikaciju i na relaciji saborski zastupnik i direktori, odnosno ravnatelji javnih ustanova, javnih poduzeća. Ako još i ovim degradiramo mogućnost da se o pojedinim ljudima raspravlja u Saboru onda dovodimo sebe u još nepovoljniju poziciju u odnosu na izvršnu vlast. Dobro je u članku 128. Godišnji izvještaj Vlade da se on podnosi jednom godišnje, ali isto tako nam je nejasno zbog čega nema mogućnosti da se, da po tom izvještaju replicira, odnosno da saborski zastupnici otvoreno i jasno postavljaju pitanja predsjedniku Vlade o onom izvještaju, o elementima izvještaja koji se godišnje na kraju prezentira. O interpelaciji je ovdje bilo govora. Rokovi kod interpelacije produženi su sa 8 na 15 dana za svaka od ta tri potrebna koraka, a zatim se navodi kako se zahtjev za interpelacijom uvrštava u dnevni red na prvoj sljedećoj sjednici. To kad smo izračunali u nekakvim rokovima u datumima znači da će se na interpelaciju čekati od 4 do 6 mjeseci i postavlja se onda i svrha, postavlja se pitanje svrhe postavljanja interpelacije ukoliko će se kroz ovako definirane rokove o njoj raspravljati nakon šest mjeseci. U članku 196. se govori o način podnošenja amandmana. U stavku 4. je prijedlog da se amandmani mogu podnositi i na članke koji nisu obuhvaćeni izmjenama i dopunama zakona, naravno ako se amandmani odnose na odredbe zakona koji se mijenja ili dopunjuje a po svojoj naravi su takvi da sadržajno odgovaraju amandmanima predloženih izmjena i dopuna. Mislimo da je to dobro rješenje da se daje mogućnost intervencije i promjene važećih odredaba zakona, a ne samo da se raspravlja o predloženim izmjenama i dopunama kao što je to naime do sad bio slučaj. Dakle, ovim se omogućava da se intervenira u sadržaj cjelokupnog zakonskog teksta. To je vrlo bitno zato što će se ovdje vjerojatno raditi i o paketu zakona iz EU. Hitni postupak, članak 202. predloženo je da se o primjeni hitnog postupka odlučuje samo ako zastupnik iznese primjedbu o provođenju hitnog postupka. U suprotnom smatrat će se da je prihvaćen prijedlog za provođenje hitnog postupka i to za nas nije dobro rješenje. To je negativno postavljena definicija. Znači, ukoliko ne prigovorimo onda će biti hitni postupak. Hitni postupak je stvar koju treba izbjegavati ako želimo razvijati nekakvu razinu parlamentarizma, trebamo omogućiti nivo javne rasprave, široku javnu raspravu a to se hitnim postupkom ne postiže. Zato mislimo da treba stvar okrenuti a ne tako kao što je definirano u članku 204. Ovdje bih nešto rekao i o članku 66. naslovljenom na Odbor za europske poslove. U članku 66. se kaže da će Odbor za europske poslove imati predsjednika, dva potpredsjednika i 14 članova, a još 6 članova imenuje se iz reda javnih, znanstvenih i stručnih djelatnika. Mi ovdje ispred kluba nacionalnih manjina smatramo da je odbor prevažan, posao je prevažan i da bi tu trebalo definirati u ovoj kvoti od 14 članova obavezno definirati prisutnost jednog predstavnika kluba nacionalnih manjina. I u tom smislu ćemo mi i podnijeti amandman. I zadnja stvar, to je članak 67. Odbor za vanjsku politiku, mi mislimo da bi u prvom stavku iza alineje 1. trebalo bi dodati i rečenicu prati i razmatra pitanja vezana uz zajedničku vanjsku sigurnosnu politiku EU i zajedničku sigurnosnu i obrambenu politiku. Isto tako mislimo da se alineja 2. treba dopuniti pa će ona glasiti: "Surađuje s odgovarajućim odredbama odborima parlamenata drugih zemalja i sudjeluje u međuparlamentarnoj suradnji EU posebno u području zajedničke vanjske i sigurnosne politike i zajedničke sigurnosne i obrambene politike." To je dodatak i taj tekst bi trebao izgledati ovako. I treća alineja bi trebala koju predlažemo da se ubaci kao četvrta alineja, jest da sudjeluje i u međuparlamentarnom nadzoru nad zajedničkom vanjskom i sigurnosnom politikom poslove i u zajedničkom sigurnosnom i obrambenom politikom sudjelujući na sastancima međuparlamentarne konferencije EU zajedno s predstavnicima Odbora za obranu ili drugim odborima. Zašto to kažemo? Naime, to je odbor za vanjsku politiku sam ocijenio da je to potrebno unijeti jer na temelju iskustava sadašnjih država članica EU središnju ulogu u postupku nadzora imaju odbori za europske poslove nacionalnih parlamenata koji postupaju u ime cijelog Parlamenta i središnje su mjesto za koordinaciju i uključivanje drugih radnih tijela. U najvećem broju država članica su međutim poslovi praćenja i nadzora nad aktivnostima Vlade u područje zajedničke vanjske i sigurnosne politike EU i zajedničke sigurnosne i obrambene politike EU u nadležnosti Odbora za vanjsku politiku nacionalnih parlamenata. Nakon što postane članica EU Hrvatska naravno preuzima i nove obveze, a time i Odbor za vanjsku politiku dobiva nove nadležnosti te je stoga potrebno promijeniti nadležnost, a i broj članova Odbora za vanjsku politiku kao i broj savjetnika u tajništvu odbora. Naime, predlaže se da se uz predsjednika i potpredsjednika umjesto 11 članova da Odbor za vanjsku politiku broji 13 članova. Ovo su naši prijedlozi u smislu poboljšanja ovoga teksta i očekujemo da će se dio ovoga uvažiti i da ćemo u drugom čitanju moći konstatirati da imamo jedan kompletan Poslovnik za rad Hrvatskoga sabora. Hvala.
Hvala i vama. Na vaše izlaganje repliku ima potpredsjednik Željko Reiner. Izvolite potpredsjedniče.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvaženi zastupniče ja se mogu složiti eventualno s vama kad ste rekli da bi Sabor trebao davati obvezujuće naputke Vladi, međutim bojim se da ste previdjeli činjenicu da je cijela intencija ovog Poslovnika jednako kao i zakona o kojem smo ranije raspravljali upravo suprotna tj. da osigura dominaciju Vlade nad Saborom. Prema tome, bojim se da taj vaš prijedlog sasvim sigurno neće oni koji su to sastavljali prihvatiti. Međutim, ne bih se mogao složiti s vama da je u ovom Poslovniku dobro riješeno pitanje odnosa sa EU jer ako samo kvantitativno pogledamo, a ja sam o tome već prijepodne govorio, od praktički 300 članaka točno 296 članaka svega 10 uključujući i nekoliko formalnih je posvećeno odnosima s EU i upravo na to smo ukazivali tijekom cijelog prijepodneva da to nije dobro i sasvim sigurno nije dostatno. Prema tome, bojim se da te neke želje koje ste vi izrazili neće naći svog odraza u konačnom tekstu ovog Poslovnika. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Odgovor, kolega Horvat. Izvolite.
Zahvaljujem se. Pa kolega u svakom slučaju je dobro što idemo u drugo čitanje. Zato smo i rekli da ovo prvo čitanje treba da bude prvi filter ovih sugestija i ja se nadam da će predlagatelj uvažiti ovo što smo mi rekli i da ćemo kroz dodatna rješenja u ovome prijedlogu u ovom Poslovniku ipak postaviti relaciju između Sabora i Vlade onako kao što to treba da bude i kao što to očekuju saborski zastupnici.
Zahvaljujem. U ime kluba HDSSB-a raspravu će podijeliti Josip Salapić i Zoran Vinković. Izvolite kolega Salapić.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora, kolegice i kolege zastupnici. Kolega Vinković mi je dao 7 minuta, kaže da ja pripalim da će on zapaliti što god to značilo. Ne znam, ali evo klub HDSSB-a u ovom prijedlogu Poslovnika prije svega podržavamo namjeru da trebamo Poslovnik učiniti kao jedan od naših najvažnijih alata u rukama zastupnica i zastupnika demokratičnijim, pristupačnijim i razumljivijim. Vidjeli smo u ovom pročišćenom tekstu koji nije objavljen u Narodnim novinama što ga sada koristimo da ima puno nerazumijevanja i da se mnogi od nas kolega zastupnika ne snalaze u tome poslovniku pa su raznorazna tumačenja, često pogrešno ne autentična pa onda se ne zna po kojem članku zakona što to znači što ne znači, a u svakom slučaju zbog veće učinkovitosti rada Hrvatskog sabora podržavamo da Poslovnik mora biti prije svega razumljiv i zastupnicima koristan u svakodnevnom zastupničkom radu. U onom dijelu odnosa Hrvatskog sabora spram Vlade RH u kontekstu ulaska Hrvatske u EU govorio sam u ime kluba HDSSB-a oko one jutarnje rasprave o zakonu pa evo da to ne ponavljamo. Ono što nas smeta u ovome prijedlogu Poslovnika Hrvatskoga sabora to su neke nelogičnosti oko članka prijedloga 119., 128.i 129. U članku 119.kada se raspravlja o prijedlogu za imenovanje ministra u Vladu RH rasprave koje treba voditi Hrvatski sabor mi se ne podržavamo ovaj prijedlog da Hrvatski sabor ne raspravlja o tome prijedlogu jer čemu onda predstavljanje ministra i čemu parlamentarizam u RH, čemu to da Vlada proizlazi iz većine u Hrvatskome saboru ako mi zastupnici i zastupnice u Hrvatskom saboru nećemo raspravljati o tome prijedlogu pa makar i ono bilo kritično ili kritički se osvrtali o nečemu jer smatramo da kvalitetna rasprava bez kvalitetne oporbe i kritike neće dati nikakav ništa to nije loše nego samo može poboljšati kvalitetu rada vlade i pojedinog ministra. Dakle pitanja da se ne raspravlja o tome i pitanja da se osoba koja je kandidat za ministra koja još nije dobila potporu većine u Saboru može odgovarati na pitanja koja postavljaju zastupnici u svojim raspravama, a da se ne provodi rasprava oko toga i da on može odgovarati na pitanja koja su njemu postavlja mislim da to treba izbaciti iz poslovnika jer onda bi po toj nekakvoj namjeri trebalo biti više kandidata pa onda ćemo postavljati pitanja kandidatima pa ćemo se odlučiti koji je najbolji kandidat. Tako da kandidat za ministra jš uvijek je samo kandidat a ne ministar. To će odlučiti Sabor s većinom dakle glasovanjem to smatramo da treba izbaciti. Ovo izvješće predsjednika Vlade Hrvatskome saboru o stanju RH u cjelini, to je nešto što smo mi predlagali kao klub i u nekim prijašnjim raspravama o nekim zakonima. Mi smatramo da je to dobro, da je to potrebno i dobro upravo iz ovog razloga što je premijer i Vlada u cjelini dobila potporu saborske većine poslije demokratskih izbora poslije odluke građana i građanki RH o tome kome daju povjerenje. Dakle većinu u Hrvatskom saboru mi smatramo da je to dobro i potrebno ali ono što je loše dakle namjera je pozitivna i to možemo podržati. Ono što nije dobro to je da mi o tome nećemo raspravljati nego će samo govoriti predstavnici klubova onda već sada unaprijed dakle jedna namjera koja je dobra gubi svaki smio je zna se već otprilike kako se klub većinske dakle većine SDP-a i HNS-a koalicije govoriti o izvješću premijera pozitivno, da će oporba biti kritična u nekim dijelovima koja se tiču gospodarstva, financija, nema ulaganja, nema novih radnih mjesta kako ve ć je situacija nažalost takva kakva je u Hrvatskoj. Dakle već se sve svodi na to da se zna otprilike u kojem će smjeru ići rasprava i onda ako nema rasprave zastupnika samo ima klubova onda tu gubi svaki smisao. To je samo nekakav recital koji će netko pročitati i reći ključne i kritične točke i nema ništa oko toga. Mi smatramo da bi trebalo ostati u poslovniku ali zasigurno zadržati raspravu jer svaka rasprava pa makar ona i bila drugačija od očekivanja doprinosi većoj demokraciji u Saboru, a i mi smo zemlja koja će za koji tjedan ući u EU zašto ne bi ako postoji potreba za kritikom premijer i predsjednik Vlade dobio kritiku u Saboru jer i od kritike se može stvoriti neko pozitivno rješenje neko mišljenje koje će dati svoj doprinos političkom smislu i političkom radu RH. Dakle to je nešto što možemo reći da je namjera dobra. To smo mi predlagali ali ovo treba ostaviti ali izbaciti toga da nema rasprave da to nema smisla ako to ostane ovako. Što se tiče proširenja djelokruga rada Odbora za zakonodavstvo to je logično i u smislu drugačijih zadaća koje se stavlja pred odbor kada Hrvatska postane za koji tjedan članica EU, to je rješenje koje mi podržavamo. Isto tako Odbora za gospodarstvo. oko pitanja uloge Odbora za europske poslove već smo rekli, dakle ovo je prvo čitanje i poslovnika i onoga zakona što smo raspravljali ujutro, treba napraviti mehanizme takve da će zaista svojom stručnošću i kompetencijom bez ovog dijela što spada u poslovničku odredbu koliko članova ima odbor i kako se on slaže po političkim zastupljenosti u Saboru. mi smatramo da to treba proširiti sa stručnim ljudima i sa ljudima koji se bave europskim pravom i na taj način dati veću težinu ako smo se već odlučili za ovakav način rada toga odbora. Ali svakako da treba dati obvezujuću ulogu da Sabor svojim zaključcima obvezuje i Odbor za europske poslove i Vladu RH kada su u pitanju odluke koje se tiču interesa RH u institucijama EU. Ova promjena da jedna trećina zastupnika pri konstituiranju Hrvatskog sabora nakon izbora predlaže radna tijela i ono što je do sada pripadalo u djelokrug klubova zastupnika mi smatramo da je to nomotehnički logički dobro jer nama klubova zastupnika dok se ne konstituira Hrvatski sabor. Što se tiče drugačijih rješenja kod pitanja izmjene i dopune zakona i amandmana na predložene zakonske tekstove, ove izmjene i dopune ako su opsežne to je dobro da se ide u konačni tekst zakona jer time ćemo dobiti kvalitetniji zakon. Isto tako ova iznimka na amandmane što je do sada bilo potpuno drugačije da se amandmani mogu dati na izmjene i dopune zakona a koje nisu predložene od strane Vlade to smatramo također dobrim. Nekad se dogodi da se nešto i propusti u predlaganju pa da mi kao zastupnici i klubovi zastupnika možemo reagirati pravovremeno i predložiti amandman koji nije prijedlog izmjena i dopuna. Evo toliko u ovome dijelu, kolega Vinković će nastaviti dalje. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Evo nastavit ću gdje je moj uvaženi kolega bio. Ja sam lijepo je danas da mi evo u prepunoj sabornici raspravljamo o Prijedlogu Poslovnika Hrvatskog sabora, doista lijepo. Samo je pitanje po kojem poslovniku radimo? Da li vi znate gospodine potpredsjedniče? Vidite, ne radimo po ovome po kojemu smo radili godinu i pol dana. Po njemu sasvim sigurno ne radimo jer on je nevažeći, ali i radimo. Tako da tu treba odgovorno postaviti pitanje zašto onda potpredsjednici Sabora, predsjedavajući ovom sjednicom, predsjednik Sabora ne radi po važećem Poslovniku. Vezano za ovaj Poslovnik slobodno ga možemo nazvati, a prije svega ću reći da bi ovaj Poslovnik trebao biti donesen dogovorom, da ne spominjem stranu riječ konsenzus svih političkih stranaka ovdje. Dakle, i pozicije i opozicije jer oni koji su danas pozicija već sutradan mogu biti opozicija, isto tako i sadašnja opozicija može već sutradan biti pozicija. Pa Poslovnik treba gledati i iz te perspektive na način kako bi rad u Hrvatskom saboru bio što kvalitetniji. Ovako napisan prijedlog Poslovnika se može slobodno nazvati i klub HDSSB-a u ovom prvom čitanju svakako ne može ovakav tekst, bez obzira na određene namjere koje i postoje u ovom Poslovniku i koje su prepisane iz jednog važećeg i jednog nevažećeg, iz jednog Šeksovog i iz jednog ne znam tko ga je pisao jer ne važi sasvim sigurno neću podržati ovakav tekst Poslovnika u cijelosti i slobodno ga možemo nazvati prijedlog ukidanja opozicije u Hrvatskom saboru, odnosno mogućnosti opozicije da raspravimo o određenim temama. Posebno je ovdje evo tijekom današnje rasprave bilo pomalo i teško čuti a smatram da su tu uvrijeđene praktično sve političke opcije, čak i pozicije i opozicije koje nisu kako je to rekao potpredsjednik Sabora koji imaju 6%, bave se tamburaškim doskočicama i ne znam šta je sve lamentirao tu su uvrijeđene i nacionalne manjine ili stranke, političke stranke koje nemaju 6% na nacionalnoj razini. I očigledno da ne možemo od Hrvatske stvoriti model koji je Sjedinjenim Američkim Državama, koji se želi prakticirati vjerojatno i u Njemačkoj itd. Ali na stranu, pa ću evo pokušati na nekoliko primjera koje je evo dotaknuo i moj prethodnik i kolega Salapić. To je prije svega ovaj izuzetno lijepo napisan članak 119. gdje praktično Vlada imenuje ili smijeni nekog od ministara ili članova Vlade, a Hrvatski sabor ima jedinu moguću funkciju dići ruku za ili ju ostaviti spuštenu pa biti suzdržan obzirom da nam ne rade ovi jako plaćeni sustavi za glasanje ili ostati ili biti normalno za. Dakle, nema nikakve rasprave o novom ministru. Jedina rasprava se vodi na odboru, a odbor koji je ukras demokracije u ovom Saboru, jer bez obzira kakav je stav odbora i tamo većina, odnosno pozicija ima većinu tako da i prijedlozi odbora rijetko ili nikada bez obzira što su to matična tijela Hrvatskog sabora većina u Hrvatskom saboru, a tako je bilo i prije kolege iz HDZ-a nije to novina ove demokracije sada, nego je to tako bilo i prije, nema nikakve mogućnosti, dakle utjecati i donijeti mišljenje koje bi trebalo. Tu je još ljepše napisan članak 128., 129. i 130. gdje praktično ja ne tvrdim da se to može desiti, ali se to itekako u demokracijama u kojima su eventualno nategnuti odnosi većine i manjine može itekako dogoditi. Ne mislim tu na bacanje onih zastupničkih torbi, udaranje ili ne znam šta. Ali bože dragi, slika je to iz drugih parlamenata čak i koji imaju visoko razvijenu demokraciju gdje vi na govor predsjednika Vlade koji se jednom godišnje ukazuje ovdje u Hrvatskom saboru govori o stanju nacije nemate mogućnost niti replike. Imate mogućnost rasprave kroz klubove, ali nemate mogućnost rasprave kao zastupnik što je po meni jedna izuzetna manjkavost ovog Poslovnika. Tu je također i članak 137. koji već i sada zlorabimo ovim i postojećim i nepostojećim Poslovnikom, jer imate prije svega da član Vlade kojem je pitanje postavljeno kaže u pravilu odgovara i taj odgovor može trajati 4 minute. Kod nas to nije izuzetak, nego je to pravilo. Dakle, član Vlade govori 4 minute bez obzira na složenost pitanja. Jer teško je odrediti što je složenost pitanja. Tu je i članak 204. koji se odnosi na hitni postupak, pa ga evo treba pomno razmotrit obzirom da i po postojećem i po nepostojećem gotovo 90% na što je ukazao i Ustavni sud imamo zakone po hitnom postupku. Iznimno zakon se može donijeti po hitnom postupku samo kad to zahtijevaju interesi obrane i drugih osobito opravdani državni razlozi, odnosno kad je to nužno radi sprječavanja ili otklanjanja većih poremećaja u gospodarstvu. Dakle, mi nismo uspjeli otkloniti te veće poremećaje u gospodarstvu, ali 90% zakona ide po hitnom postupku. I to nije novina ovog Poslovnika, nego je to upisano i u ova dva, jednom postojećem i jednom nepostojećem. Tu je članak 236. koji govori o povredi Poslovnika koji također dakle predsjednik Sabora dužan je uvrstiti mišljenje odbora, dakle radi se o onom poznatom sustavu kadija te tuži, kadija te sudi, mišljenje odbora u dnevni red sjednice Sabora o mišljenju Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav Sabor odlučuje bez rasprave. Dakle, ne spominje se kada će se to staviti na dnevni red. Pa se ja bojim, znam da je u prošlom sazivu bio jedan prijedlog HNS-a o osudi staljinističkih zločina izgladnjivanjem gladi, bogami do dan danas Hrvatski sabor o tome nije raspravio. Zahvaljujem pa ću evo vidim da ima par replika pa ću.
Hvala. Ima 4 replike. Prvi se javio kolega Peđa Grbin. Izvolite.
Evo zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Prije svega zahvaljujem kolegi Salapiću na vrlo konstruktivnoj raspravi i na primjedbama i prijedlozima koji su u njoj izneseni. A što se tiče kolege Vinkovića, poštovani kolega Poslovnik po kojem radimo je onaj koji je objavljen u Narodnim novinama i to onima br. 71/2000., 129/200., 117/2001., 6/2002., 41/2002., 91/2003., 58/2004., 39/2008., 86/2008. i 81/2012. godine. Dakle, radimo po onom Poslovniku kojeg je u ustavnoj proceduri donio Hrvatski sabor sa svim njegovim izmjenama i dopunama koje su sukladno Ustavu RH objavljene u Narodnim novinama i stupile na snagu. Ono što je sporno je pitanje pročišćenog teksta. Ali pročišćeni tekst kao takav ne predstavlja akt na temelju kojeg se donose odluke već samo jedno radno sredstvo koje olakšava rad. U ovom slučaju vi to radno sredstvo imate na web stranicama Sabora i kao i svakom zastupniku podijeljeno vam je na klupe. Dakle, radimo po Poslovniku Hrvatskog sabora čije su zadnje izmjene i dopune objavljene u Narodnim novinama 81/2012. godine. A što se tiče drugih primjedbi koje ste iznijeli, konkretno onih o govoru predsjednika Vlade, to je institut koji se u ovom obliku po prvi put uvodi ovim Poslovnikom. Testirat ćemo ga, vidjet ćemo kako izgleda. Ali po ovom prijedlogu koji se nalazi pred nama svaka politička opcija zastupljena u Hrvatskom saboru imat će apsolutno jednaku priliku očitovati se, pohvaliti ili kritizirati to izvješće i nitijednoj političkoj opciji neće biti uskraćena rasprava. Hvala.
Hvala i vama. Imamo odgovor, kolega Vinković. Izvolite.
Pa da ne sumnjajući dakle u vaše pravno znanje, ne komentirajući ono što ste rekli o referendumu i referendumskom pitanju, ali malo pročitajte Ustav pa ćete vidjeti tko odlučuje o pitanju da je to Ustavni sud. Međutim, evo ja ću vam postaviti već kad radimo dakle kako kažete da je ovo samo redakcijski pročišćeni tekst. Daj mi recite gdje je nestao ispravak netočnog navoda? Jeste vi to ukinuli sami po sebi ili to radimo onda po starom Poslovniku? Pa bih vas ja zamolio gospodine potpredsjedniče Sabora da prenesete predsjedniku Sabora da mi vratu onu pločicu sa ispravkom netočnog navoda. Jer ovo što je sada kolega Grbin pričao to je neistina. Ne netočan navod, nego neistina. Dakle, mi radimo po nepostojećem Poslovniku. I to je činjenica. Da ne spominjem i druge odredbe koje se nalaze u tome. A što se tiče predsjednika Vlade, dakle ja tu ne mislim na Zorana Milanovića nego prije svega mislim na mogućnost, odnosno nemogućnost saborskog zastupnika da replicira predsjedniku Vlade i mimo klubova zastupnika. To je novina, ali već ako uvodimo novinu onda ju uvedimo sa svim demokratskim standardima. Zahvaljujem.
Hvala. Imamo najavljenu povredu Poslovnika, kolega Peđa Grbin.
Evo zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Uvaženi zastupnik Vinković navevši da ja ne govorim istinu omalovažio me kao saborskog zastupnika iako je konkretan ispravak netočnog navoda ukinut izmjenama i dopunama Poslovnika Hrvatskog sabora br. 81/2012. godine kada je izmijenjen članak 209. Hvala lijepa.
Koji članak Poslovnika je povrijeđen kolega Grbin?
… [[Govorniku isključen mikrofon, ne razumije se.]]
Ovako, kolega Grbin … [[Upadica se ne razumije.]] Kolega Grbin konstatiram da nije bilo povrede Poslovnika od strane kolege Vinkovića, nije vas uvrijedio. On je općenito kazao da je neistina, ne da ste vi kazali neistinu, čitajte, možemo pogledati fonogram. To je njegovo mišljenje. A upućujem vas na nadležan odbor da on procjeni da li je bila povreda Poslovnika. Sljedeća replika, potpredsjednik Željko Reiner. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa uvaženi zastupnik Vinković je ja mislim dobro detektirao da se sa cijelim jednim nizom članaka koji se uvode zapravo reducira demokracija ovim Poslovnikom. Jedna od stvari je naravno i to da će se o novim ministrima, dakle ne onima koji su izabrani kad i cijela Vlada nego oni kasnije, raspravljati a o tome se više puta govorilo kao lošem rješenju u isključivo u okviru odbora a glasovati onda, samo glasovati, u plenarnom sastavu što je ruku na srce upravo smiješno. Ne zato što ćemo stvoriti samo dvije vrste ministara nego zato jer mi u plenarnom sastavu raspravljamo o kojekakvim stvarima. Neću reći više ili manje važnim, više ili manje presudnim za hrvatski narod i Hrvatsku državu ali oprostite ako možemo o izvješćima raznim raspravljati ja mislim da čak i izvješću obrtničke komore raspravljamo ili ne znam čemu sve ne a nećemo raspravljati o čovjeku ili ženi koja se bira za ministricu ili ministra, muškarcu ili ženi koje ćemo birati kao ministricu ili ministra. Čini mi se da je to nešto što je strašno čudno i što odudara od bilo kojeg principa koje mi ja mislim ovdje zastupamo. Ono što je bilo rečeno o članku 128.je zapravo na neki način tiho revidiranje Ustava jer očito se daje predsjedniku Vlade pozicija koju on u parlamentarnom sustavu nema i bez obzira na to što će smjeti govoriti o tome predstavnici parlamentarnih stranaka, zastupnici neće smjeti tu govoriti. On će dati svoje razmišljanje o stanju države i nacije na temelju pola godine, a mi ćemo to moći saslušati i svoje si misliti.
Hvala. Imamo odgovor kolega Vinković. Izvolite.
Zahvaljujem. Kolega Reiner doista to je tako. I sami ste potvrdili ono što sam ja govorio. Sabor doista raspravlja npr. ove godine ili prošle godine smo raspravljali o izvješćima iz 2011. Ali već kada ste spomenuli Ustav dakle netko bi možda pomislio da se Vinković ponekad ne drži Poslovnika, ali se drži Ustava. Pa ću ja samo podsjetiti na ono što je Ustavni sud naložio izrađivaču pročišćenog teksta NN br. 85/2010. Vladimiru Šeksu da vrati one određene članke. Nema kolege Grbina. Tako da smo mi država odnosno Hrvatski sabor koji čita nevažeći tekst Ustava, isto tako ima i redakcijski pročišćeni tekst koji ne važi i koji je ukinuo zajedno sa predsjednikom Sabora, potpredsjednicima Sabora ispravak netočnog navoda. I sada meni dođe da se ja opet ne pridržavam Poslovnika jer je to očigledno stvar svih saborskih zastupnika a prije svega oni koji predsjedaju ovom sjednicom Sabora. Da se ne drže ni Ustava da se ne drže ni Poslovnika. Pa bih vas ja zamolio da mi sutra obavezno na klupu dostavite prije nego što se usvoji novi Poslovnik Hrvatskog sabora da mi vratite onu palicu s ispravkom netočnog navoda. Tek tada ću još aktivniji zastupnik. Zahvaljujem.
Hvala i vama. Sljedeća replika Ivan Šuker. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Vinkoviću ovim prijedlogom novog poslovnika ne da se ukidaju oporbeni zastupnici nego se ukidaju ministri i potpredsjednici Vlade. Jer pogledajte što piše u članku 119.to je stavak 7.ili 8.zapravo 9. Veli tijekom rasprave iz stavka 6., 7.i 8.svakom predloženom kandidatu se mogu postavljati pitanja na što ovaj ima pravo odgovoriti. Pa šta ćete nekome postavljati pitanja ako on nema pravo odgovoriti? Pa logična stvar ako ga netko ispituje da čovjek ima pravo odgovoriti. Ali ne, to treba staviti u poslovniku ali znate zašto? Zato što su se predsjedniku Vlade dale takve ovlasti da ministru i potpredsjedniku Vlade koji snose odgovornost za rad svog resora treba posebno u poslovniku naznačiti da oni imaju pravo odgovoriti na pitanje ako im netko postavi pitanje na raspravi gdje se govori o njihovoj sudbini. A do čega su dovedeni oporbeni zastupnici potpredsjednik Sabora gospodin Stazić je pokušao jutros zapravo u svojoj raspravi elaborirati dakako predsjednik Vlade ima malo vremena u odnosu na oporbene zastupnike. E sada gledajte on govori o izvješću ima sat vremena. imate 4kluba vladajuće koalicije to je dodatnih 80 minuta, imate 2 hibridna kluba koja su često uz Vladu to je dodatnih 40 minuta,imate 2 manjinska kluba to je dodatnih 40 minuta. Znači to je 80 +80 to je 160 i onda još ovih 60 to je 220 minuta, a tri oporbena kluba imaju zajedno 60 minuta. Znači sjajna matematika odnos 1:4. Ali ne daj Bože da bi slučajno jer s obzirom da predsjednik Vlade može govoriti sat vremena o tome što je Vlada radila a oporbeni klubovi imaju pravo govoriti samo 20 minuta ono što Vlada nije radila ne daj Bože da slučajno padne na pamet oporbenom zastupniku da nešto kaže mimo kluba. Ne on nema pravo govoriti. Ali zato predsjednik Vlade po ovom poslovniku ima pravo replicirati na svaki govor … 20 minuta pojedinog kluba. Dakle mi smo sve potaracali što naš narod kaže u Saboru jedino predsjednik Vlade ovdje može doći i raditi što god hoće.
Hvala. Vrijeme. Imamo odgovor kolega Vinković.
Kolega Šuker ja ovo govorim i radi budućnosti jer vi ste ipak veći majstori od ovog nesnalaženja u prostoru i vremenu. A onda tek mogu pomisliti šta će se onda dešavati sa ovim poslovnikom koji će vjerojatno i gotovo sigurno usvojiti sadašnja vladajuća koalicija. Dakle ali podsjetit ću kaže govor predsjednika Vlade o izvješću može trajati najdulje 1 sat. Na govor predsjednika Vlade nije dopuštena replika. Dakle predsjednik Vlade ne govorim o imenu i prezimenu, može ovdje sat vremena govoriti šta mu god srce želi i vi ne možete reagirati kao što i do sada niste mogli reagirati na određen način jer je predsjednik vlade ponovno imao pravo odgovoriti i na vašu repliku. Protiv toga ja nemam ništa. Ali ovo je institut ukidanja govora najjačeg oružja zastupnika koji je izabrao hrvatski narod. To je govor, to nije revolver, mitraljez, minobacač, stinđer. To je jezik, to je govor. I zato vas molim u ime tog govora najjačeg oružja zastupnika u Hrvatskom saboru da jednostavno, evo se držimo postojećeg Poslovnika dok se ne usvoji novi. I nadam se gospodine potpredsjedniče da one stare pločice ne znam koliko dođe jedna, ja sam svoju označio niste bacili u smeće i vjerojatno je reciklirano i da vratimo ispravak netočnog navoda kako bi svi zastupnici mogli raditi po Poslovniku oni koji ga imaju i oni koji su ga dobili ili nisu dobili na klupe.
Sljedeća replika, Josip Borić. Izvolite kolega.
Hvala lijepo predsjedniče. Pa kolega Vinković, vi ste u svojoj raspravi tvrdili da po novom Poslovniku nema rasprave o novom pojedinačnom ministru koji se pojavi, pa nekakva hokejaška izmjena onako na brzinu. Malo će saborski odbor to nešto raspraviti i onda idemo dalje na glasanje. Ništa čudno, jer ja moj je dojam iz ove rasprave, ali i iz ovoga što piše na svim ovim stranicama koje smo dobili Poslovnika da mi nemamo onaj važni, najveći, konkretni cilj što se htjelo postići sa ovim izmjenama Poslovnika. Ovdje piše veća demokratizacija postupka donošenja zakona i učinkovitost rada Sabora. To je općenito. Mi nismo odredili što želimo sa Hrvatskim saborom, jer ova pozicija Sabora ne veseli nikoga od nas ovdje. Mi smo danas već čuli, netko je rekao iznad Sabora je samo bog. Po ovom Poslovniku iznad Sabora je samo Zoran Milanović, takav je dojam nas koji čitamo i određene članke koji upućuju na takvu situaciju, a jedna je od tih ovo koje ste vi naveli, da bi onda u raspravi čuli ovo što ste s pravom upozorili da vas se diskriminira kao skupinu, manju skupinu saborskih zastupnika jer je eto nekakav cenzus šest posto gdje bi se onda ocjenjivalo tko smije i koliko smije uopće sudjelovati u radu nekakvog zajedničkog doma. Činjenica jest da je institut replike i ova priča o ispravku netočnog navoda zapravo bio korak nazad u radu Sabora iako se tada postavljalo u prethodnim izmjenama kao najvažniji doseg tih izmjena upravo učinkovitiji i brži rad Sabora. Mi smo postigli sasvim suprotno. Bojim se da ćemo i sa ovim Poslovnikom postići isto to, jer po izvješću predsjednika Sabora za prošlu godinu od 7000 javljanja 3300 su replike. Znači, 50% skoro su replike [[Upadica Batinić: Vrijeme kolega Borić.]] Znači da bez dobrog sagledavanja gdje je pozicija i osnovnog cilja koji se želi postići sa ovim Poslovnikom ove manje pojedinačne izmjene jednostavno neće postići svrhu Poslovnika.
Hvala. Imamo odgovor, kolega Vinković izvolite.
Ja se kolega Vukšić držim Poslovnika kako kad, ali evo kolega ja kao inženjer strojarstva nisam pravni stručnjak. Ali evo uvidio sam određene probleme u ovom tekstu za razliku od velikih pravnih stučnjaka koji tumače čak i referendum i Ustav i ne znam šta. I evo primijetio sam određene stvari koje prije svega ulogu Hrvatskog sabora smanjuju, dovode u povlašteni položaj u odnosu na hrvatsku Vladu, u odnosu na predsjednika Vlade. I ukoliko tako nastavimo tada jednostavno možemo kazat pa onda nećemo imati 153 zastupnika, nego hajmo izići na izbore, pa će ovdje hrvatske građane predstavljati i predsjednici političkih stranaka kako pozicije tako i opozicije i to će biti puno jeftinije za ovu državu, puno jeftinije za hrvatske građane, a na kraju postoji još jedna mogućnost pa hajmo se opet vratiti u onaj jednopartijski sistem pa ćemo imati delegatski sistem i svima će biti lijepo kojima je tada bilo lijepo. Ali ovaj Poslovnik i ovaj Hrvatski sabor mora štititi demokraciju u Hrvatskoj, mora štititi ovu državu i mora razvijati tu demokraciju. Jer demokracija nije cvijet kojeg trebate zalijevati svaki dan, nego trebate i doprinijeti da ona ima snažne temelje i da svakodnevno se razvija. U Saboru možda ljudi kad gledaju, ali Sabor je donio i gotovo 70% zakona jednoglasno, ponekad i uz burnu raspravu, ponekad uz prijedloge, primjedbe itd. I nema ovdje da tako kažem ljudi koji ne razumiju ono što pričaju niti ja se nadam da većina ljudi priča iz svoje glave, a da ne priča kako partijski šefovi kažu.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi se javio Branko Vukšić. Izvolite kolega.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Pa shodno onome što je prije nekoliko sati govorio potpredsjednik Hrvatskoga sabora gospodin Stazić da manjina u Saboru terorizira većinu ovo je protuteroristički ili antiteroristički akt. Čisto ako smo mi teroristi, onda je to protuteroristički akt, žele nas eliminirati. Međutim, tim pristupom gospodin Stazić teroristima naziva i one koje su glasali za nas. Ovo što se predviđa s nekoliko članaka jest ukidanje opozicije. Što se želi ovim aktom? Želi se smanjiti mogućnost opoziciji, mogućnost govora. Kažu nije to točno. Kako nije točno? Članak 128. i 129. kaže govor neću cijeli pročitati da vas ne davim jer ste svi pročitali, "na govor predsjednika Vlade nije dopuštena replika". On može govoriti sat vremena, ali nije dopuštena replika. I onda tko može govoriti kada se predstavlja Vlada. Mogu govoriti predsjednici klubova. Predsjednik kluba je izabran u jednoj izbornoj jedinici. Tko zastupa građane druge izborne jedinice da komunicira sa predsjednikom Vlade? I kad sam rekao da je to antidemokratski netko je ustao da to nije antidemokratski. Da, to je jednostavno onemogućena komunikacija sa članovima Vlade i predsjednikom Vlade koji je izabran u ovome Saboru. Prije je gospodin Šuker izračunao koliko dobiva pozicija vremena, koliko opozicija. Ako se izbroji i govor premijera i govor klubova pozicije tad se vidi da zapravo ima pravo govoriti tri, četiri kluba opozicije. Ali njihovi saborski zastupnici ne mogu govoriti, uglavnom pozicijski i ne govore, odnosno saborski zastupnici vlasti. Kada mandatar Vlade predstavlja članove Vlade nema razgovora sa zastupnicima, nema rasprave o tim istim budućim članovima Vlade. Pa čemu ih onda dovodi u Sabor? Sjede ko mumije ovdje i on predlaže, izrecitira imena njihova, pročita ili izgovori svoj program i nakon toga saborski zastupnici moraju šutjeti. Druga stvar je još u nepriličnijoj situaciji su upravo ti ministri. Pa ti ministri, budući ministri, su valjda zbog nečega izbor tog mandatara Vlade. To su ljudi s imenima i prezimenima, trebali bi biti. Pa valjda je njihovo pravo predstaviti se Saboru koji će ih izabrati. Na temelju čega mi možemo odlučiti i dići ruku za, protiv na temelju čega? Na temelju toga što se oni ne predstavljaju, na temelju CV-a kako se to popularno kaže? Zbog čega oni ne mogu dobiti nekoliko minuta da se predstave i da im saborski zastupnici, pa evo prihvatite predsjednici klubova, postave pitanja na koja oni trebaju odgovoriti. Možda bi bila Vlada jednoglasno izabrana nakon toga što vidi da stvarno ima kvalitetne buduće ministre, a možda bi i članovi pozicije, odnosno vlasti rekli e pa nećemo izabrati te. Jel' se toga netko boji? Opstrukcija prijedloga opozicije je prestrašna, nevjerojatna. To je točno. Naši prijedlozi stoje mjesecima i godinama i čak nisu raspravljeni u jednom mandatu. To je radila i HDZ-ova Vlada, odnosno Vlada dobro sam rekao to radi Vlada jer vjerojatno šef Vlade tako naredi da se o tome ne raspravlja. Najeklatantniji primjer kršenja demokratskih načela je bio kod Zakona o HRT-u. Hrvatski laburisti su pustili u saborsku proceduru zakon koji je stajao nekoliko mjeseci, nakon toga je došao zakon Vlade. Kad je naš zakon bio raspravljen? Kad je ovaj usvojen, mjesec dana nakon toga. I sad vi kažete da ste demokratska vlast. Pa po čemu je to demokratski? Pa to je izigravanje demokracije. To je sramota Sabora! A vi kažete ne pa to mi imamo pravo, mi smo dobili većinu mi podnosimo teret sav teret Hrvatske na svojim leđima. Tako da ne priznajemo opoziciju. Opozicija je tek smokvin list kao što je smokvin list čitav Sabor. Ne čitav Sabor, ispravljam se, samo onaj dio koji podržava tu Vladu. Ne treba sve saborske zastupnike u isti koš trpati. Kaže se ovaj Poslovnik će omogućiti bolju organizaciju rada Sabora. A što je sad priječilo da se organizira? Pa jučer smo ne znam 13 točaka dnevnog reda ili 10 točaka dnevnog reda prošli, nije se znalo više tko, ne znamo se kako pripremiti, naročito klubovi koji imaju manje zastupnika. Po nekakvom redu se pripremate i onda kažu ne ide ovaj zakon koji je drugi nego ide ovaj jedanaesti. I to je sad bolja organizacija? Pa zašto ide taj jedanaesti? Raspustite onda, ne treba Sabor na taj način raditi. I sad mi moramo, i što se dogodilo? Od tih 11 točaka koliko 10 saborskih zastupnika je raspravljalo sve skupa. Zbrzali smo jučerašnji dan. To ruši dignitet Sabora, ne govori saborskih zastupnika. Prije sam rekao svaki saborski zastupnik odgovora za svoje riječi. Svakog saborskog zastupnika narod u Hrvatskoj ocjenjuje. On ga ocjenjuje na izborima. Mnogi koji su puno govorili u Hrvatskom saboru nisu prošli, to se sjećate, na izborima. Znači, svaki saborski zastupnik odgovara za ono hoće li govoriti često, ima li što govoriti, ali to mu sasvim sigurno neće vlast će njemu dodijeliti evo vi imate 6% vama 35 minuta pa se vi preraspodijelite. I onda šef stranke kaže e sad sam ja došao na svoje, e ti nećeš govoriti sad će govoriti ovaj. Vi znači partitokraciju podupirete svim silama. Nasreću nema to, ja se ispričavam nema u prijedlogu ali čim je potpredsjednik Sabora predložio nešto takvog moglo bi se to, to je zlosutna najava. Rekli ste da treba prebaciti težište rada na odbore. Sasvim sigurno, slažem se. Na odborima treba raspravljati, u odborima imamo stručnjake, imamo vanjske suradnike ali onda treba urediti tako da odluke odbora obvezuju plenarnu sjednicu, a ne da se kaže nije bilo na odboru pa kažu ma nema veze mi ćemo to i točka se prođe, izglasa se, a da nije bilo na odboru. Po čemu težište? Po ovom Poslovniku ne. Odbori ne dobivaju nikakvu veću ovlast osim što dobivaju nove potpredsjednike. Vlast je demokratska onoliko i ovdje u Saboru koliko brani pravo saborskih zastupnika manjine, odnosno opozicije. Umjesto da im daje više prostora pokušava učiniti opoziciju nevidljivom. I svaki puta kada opozicija govori tada se kaže to je populizam, to mi više smeta mi da ne budem prost, kada netko naziva zastupnike tamburašima, kada ih pokušava uniziti. A sve do prije 15 mjeseci ili godinu i pol dana činili su 10 puta gore. A sada kada mi govorimo kažu ne smijete govoriti a ako već ne možemo vas uniziti ovako onda ćemo zakonskim rješenjem, onda ćemo poslovnikom pokušati. Ne treba se obraćati premijer Saboru ako nemamo pravo njega pitati i ako nemamo pravo replicirati, ako nemamo pravo komunicirati. Ja sam prvi koji neće doći slušati premijera u Hrvatski sabor ako ću morati sjediti kao mumija. Što će mi to? pa slušam ga svaku večer. Monolog je na Hrvatskoj televiziji naruči si 20 minuta emisije 20 minuta mu novinar postavlja pitanja koja su mu neki drugi odredili. I sada će doći još sat vremena u Sabor i sat vremena nam držati s visoka lekcije i ja moram šutiti i ne pitati, moram šutiti isto kada predstavlja a sve češće je to nove ministre. Čemu smo onda mi? Ovdje smo izabrani da govorimo, ovdje smo izabrani da zastupamo one koji su nas izabrali a vi nam pokušavate i ovim poslovnikom to onemogućiti. Nadam se da nećete uvažiti niti jednu od onih zlosutnih najava potpredsjednika Sabora.
Hvala. Imamo prijavljeno 6 replika. Prvi se javio Zoran Vinković.
Kolega,ja sam rekao odmah da je ovo ovo nije prijedlog poslovnika nego prijedlog ukidanja opozicije u Hrvatskom saboru. ali mene to ne čudi. Pa imate preko 700 tisuća potpisa za referendum i to ne važi. Pa Hrvatski sabor ako već ne može donijeti odmah odluku po zakonu traži mišljenje Ustavnog suda i tu je stvar jasna, a ne da Hrvatski sabor donosi odluku o neraspisivanju referenduma, to nema nigdje, to očigledno ima samo ovdje kod nas. S druge strane nazvali ste ovaj prijedlog ovog poslovnika antiterorističkim aktom, dokumentom, oruđem. Ja ne bih volio da nas saborske zastupnike na osnovu i ovih postojećih poslovnika odnosno jednog važećeg na osnovu ovog prijedloga da netko posebno evo ove zastupnike opozicije sada u Hrvatskom saboru ne nazovu pripadnicima Al-Quaide pa ili ja ili vi budemo Bin Laden ili ne znam tko. Ali hoćemo da netko tako promatra to. Dakle ja se sjećam i onog vremena tamo kada sam gospođi Kosor nosio onu torbu dječju to je tada bilo zanimljivo. I nije nigdje u Poslovniku pisalo da se to može napraviti i raditi. Sada ovim poslovnikom ja ne smijem pitati predsjednika Vlade ni kako je, nakon sat vremena njegovog govora u Saboru. ima pravo kolega šta će ovdje. Idem bolje onda na kavu. Ne mislim na Milanovića, mislim i na drugog koji bude došao i trećeg i četvrtog. Kog to zanima onda? Nemate ga pravo pitati kao izabrani zastupnik od strane hrvatskih građana. A mi ga izabrali tu pa to nema nigdje.
Hvala. Kolega Vukšić izvolite odgovor na repliku.
Uvaženi kolega Vinkoviću ja se nadam da referendum neće biti zabranjen. Mislim o referendumu se govori u javnosti međutim još nisu prispjeli potpisi koliko znam i da ne možemo prejudicirati jel nije još zadovoljena forma koju treba zadovoljiti. Prema tome ne bih o tome govorio. Ovo što sam govorio to da je antiteroristički rat govorio sam ironijski, međutim s vama se u potpunosti slažem da se želi i o tome sam većinu govora i posvetio da se želi na neki način onemogućiti opoziciju da bude glasna. Onemogućuje se ono što su odlični saborski zastupnici SDP-a i HNS-a koristili kada su bili u opoziciji. Da se njima to učinilo takav stav oni bi proglasili oprostite na izrazu fašističkom vladom neku drugu vladu da im se to dogodilo. dizali bi bune na to. Prema tome, kako se može uopće i pomisliti da onima koji su u manjini, da onima koji ne mogu donijeti niti jednu odluku u Hrvatskom saboru znači ni na što ne možemo utjecati, jedino sredstvo u opoziciji jest govor to nam je jedino oružje i oruđe. I tada kažu e sada ćemo vam ukinuti da ne možete govoriti a onda pod … svojeg ravnatelja HRT-a da stavi sjednice na 4.program. pa onda još sada im smeta, možda su ljudi shvatili da postoji 4.program pa polako se ušaltavaju pa kažu narod gleda, kaže onda ukini replike, ukini mogućnost da nešto pitaju premijera. Dakle to je dokidanje opozicije. Međutim čim nas oni žele više ukinuti mi ćemo biti glasniji i naći ćemo načina kako da narodu objasnimo što žele učiniti.
Hvala. Sljedeća replika Ivan Šuker. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Vukšić da se obistini ne daj Bože ono što je govorio kolega Stazić u ime kluba SDP-a mi bi vjerojatno ove dvije točke već davno završili raspravu jer naprosto ne bi išlo. Međutim vrlo interesantno je ovo davanje novog vremena novog prostora predsjedniku Vlade. Jer gledajte u članku 129.kaže u raspravi nije dopuštena replika. Znači zastupnici ne smiju replicirati zastupnicima, zastupnici ne smiju replicirati predsjedniku Vlade ali je vrlo interesantno da nije napisano da nema niti rasprave u ime predlagatelja. Jer šta je, po našem poslovniku na svaku raspravu po klubu predsjednik u ime predlagatelja može raspraviti 10 minuta. Pa onome što sam ja sve zbrajao dodajte još 100 minuta što će on odgovarati po svakom predlagatelju. Dakle to je nešto što ovaj Sabor vodi u mrak u kakvom nikad nije bio. A o tome kako se koriste sredstva pa koja čak niti ne postoje u Poslovniku zna najbolje kolega Šeks. Njemu se jedanput dogodilo jer se radilo duže od pola 7 da su mu kolege iz SDP-a okružile govornicu i sjednica se nije mogla nastaviti. Sjednica se prekinula. A znate zašto? Zato što se o toj točki dnevnog reda po njihovom mišljenju moralo raspravljati ujutro kad to prenosi televizija. Šta bi mi sad trebali raditi? Dubit na glavi tu ispred govornice jer naše sjednice se uopće ne prenose. Prema tome, zato jesam rekao kolegi Staziću danas da Stazić oporbeni zastupnik čuje Stazića potpredsjednika Sabora da bi se zgrozio nad ovim što je danas ovdje predlagano. A inače tek toliko kolege koji ste vi kraće u ovom Saboru repliku u ime kluba to je izum umotvorine kluba SDP-a, a zato da se raspravlja o proračunu do dva, tri ujutro tako da se ne bi moglo glasovati u petak nego da se glasovanje prebaci za sljedeći tjedan. Međutim, naprosto svijet ne počinje s nikim i ne završava s nikim. Ima ono u narodu "nemoj činit onome što ne bi želio da tebi čini netko drugi" a to je možda u ovom Saboru poslovica koju bi trebali svaki dan ponavljat onima koji žele zatomit demokraciju u Republici Hrvatskoj.
Hvala. Imamo odgovor, kolega Vukšić izvolite.
Pa ima i ona "da bog da imao vlast pa ne imao". Je li? Postoji i ta. Da slažem se s vama. Nadam se da se neće obistiniti ono o čemu je govorio gospodin Stazić. I on se sam nada. To ne znam da li postoje dva gospodina Stazića ali nema veze. Jedan od ministara mi je rekao kad sam mu dao primjedbu, kad smo raspravljali čini mi se o nekom radnom aktu smo raspravljali bio je to ministar Mrsić da neka se malo strpim, sutra će biti ujutro pa će mi se svjetla pozornice upaliti. Pazite, prvo nije dobio opomenu, normalno da nije. Pa ja onda njemu mogu uzvratiti sebeljubivi ministar na taj način govori koji samo što iz paštete ne iskače na Hrvatskoj radioteleviziji. Ne borimo se mi za kamere zbog toga što smo sami sebi samodopadni, nego zbog toga da ljudi čuju o čemu govorimo. To je ono što smo govorili to je naš alat. A druga stvar već su, je toliko telekomunikacijska mreža raširena da hrvatski građani sasvim sigurno gledaju i sjednice drugih parlamenata pa je vrlo dostupan i britanski parlament. Pa pogledajte kako raspravljaju u britanskom Parlamentu i koliko ima pod navodnicima galame i koja je to atmosfera. Ovo je komorni Sabor, ovo je komorni ansambl. Prema tome, o čemu mi raspravljamo? Prvo valjda će nam zabraniti i negodovanje, valjda će nam zabraniti i lupanje po, nećemo moć govorit. Šta ćemo onda? Lupat ćemo po klupama? Zavezat će nam ruke? Ne znam šta. Mislim da ova rabota koju ste započeli nije dobra.
Hvala. Sljedeća replika Đurđica Sumrak. Izvolite kolegice.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi kolege. Evo ga, nakon ovih rasprava, bit će ih još, sve više i više dobivamo konture Poslovnika kao da ih je pisao Kim II Sung aman za njega. Sat vremena govori, a oni svi kliču i bacaju se ničice, ali ništa drugo ne prigovaraju. Sjeverna Koreja će ovo zaista sa pažnjom proučiti, podržati i mi ćemo imati divan Poslovnik. To je festival demokracije u ovom Poslovniku. Tako su nam najavljivali od onih svojih prethodnih dva još Poslovnika da će uvesti reda. Danas su poluprazne ove klupe. Zašto? Zato jer od ujutro su odbori i to ne bilo kakvi odbori, nego važni odbori na kojima se raspravlja i još uvijek traju, a danas su i važne točke dnevnog reda. Pa kako to? Rečeno je da će se odbori održavati u vrijeme kad nema sjednice, jel' tako Sabora. Međutim, obzirom da je takav Kim II Sungovski Poslovnik vjerojatno više imate pravo mi ne moramo ništa ni govoriti, nego će nas oni lijepo zabraniti. Reći će gotovo, Sabora više nema, nema u Hrvatskoj više Sabora. Nama to nije u interesu. Samo će uvaženi voljeni sin i vođa govoriti koliko hoće. Eto, to je moje mišljenje, a mislim i većine.
Hvala. Imamo odgovor kolega Vukšić.
Da sad je Kim Jong, da on, um na kraju. Ovako, da obećavali smo, obećavala je većina da ćemo imati sjednice odbora ponedjeljak i utorak. Ja moram reći da nikad u životu nisam bio, kolege znaju, u ovih 15 mjeseci pardon, u ovih 15 mjeseci na sjednicama Odbora za prosvjetu i kulturu ponedjeljkom i utorkom jer jednostavno se to ne može dogoditi. Zašto se ne može dogoditi? Nema kolege, nek' kolega objasni zbog čega. I to sam molio na samoj sjednici da neću više dolaziti u vrijeme zasjedanja plenarne sjednice, jer trebamo nešto raditi. Vi ste govorili o tome, podsjetili da žele dokinuti da Parlament i da nema smisla više govoriti u Saboru. Mislim da nećemo posustati, da bez obzira predstavljao se ovdje premijer i ako nam onemoguće raspravu s njim da ćemo naći načina kako ćemo raspravljati sa tezama u njegovom govoru. I mislim da će to biti veliki minus poziciji, jer sasvim sigurno da narod shvaća što se radi. A jedna stvar koju bih podržao u ovom a mnogi kolege su izrekli kritiku to je odgovor četiri minute. Ja jesam za odgovor četiri minute. Ako pitate ministra neko pitanje tad stvarno tražite odgovor ne sa da i ne, nego pojašnjenje. Međutim, tada predsjedavajući treba imati hrabrosti da premijeru kaže za ovo imate dvije minute, za ovo četiri. A znate kako premijer kaže ne ja imam pravo, daj mi Poslovnik. Prema tome, sve u odnosu predsjedavajućeg i premijera. Ali više sam da ostane 4 minute nego dvije minute jer stvarno želim saznati odgovor. Ne ja, nego javnost jer mi pitamo radi javnosti ne zbog samih sebe što smo radoznali.
Hvala. Sljedeća replika, potpredsjednik Željko Reiner. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, pa prije nego što kažem što sam mislio uvaženom zastupniku Vukšiću moram reći da mi je žao da nema ovdje predsjednika Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav kao predstavnika predlagatelja. Nema ga većinu ove diskusije kao što ga nije bilo ni dobar dio diskusije pod prethodnom točkom. Dakle, predlagatelja očito ne zanima baš previše što se ovdje govori jer to će se ionako odlučiti negdje drugdje kao što smo mnogi od nas rekli pa to nije ovdje ni napravljeno. To je napravljeno jedan i drugi tekst su napisani negdje drugdje po diktatu nekoga drugoga. Pa možda nije ni važno što mi ovdje tu govorimo i što sugeriramo. No, htio bih se ipak referirati na ono što je rekao uvaženi zastupnik Vukšić, a to je da bismo svi trebali biti svjesni nečega. Mi u ovom času donosimo svoj Poslovnik, ne Vladin Poslovnik, ne Poslovnik vladajućih, mi donosimo Poslovnik Hrvatskog parlamenta. Jednako mislim da bi nam trebalo svima biti stalo kako onim vladajućim tako i nama u oporbi da donesemo najbolji i najkvalitetniji Poslovnik. Poslovnik koji se neće onda mijenjati kad se vlast promijeni nego koji će trajati. Jer vlast uvijek traje neko vrijeme. Hoće li biti izvanrednih izbora? Pa možda puno prije, možda već najesen ili sljedeće godine ili u najgorem slučaju za dvije godine. A zašto bi se onda taj Poslovnik morao mijenjati? Pa hajdemo ga danas napraviti najbolje, najobjektivnije, da on vrijedi i koristi svima. Da ne bude sad na korist onih koji su sad na vlasti pa da onda drugi kad dođemo ponovno na vlast, a doći ćemo, da onda mi idemo to na neki drugi način mijenjati, a onda vi koji sad zastupate ovo ćete govoriti kako to ne valja. To nema smisla. Pa mi svi zajedno sad uređujemo nekakvu svoju kuću i nekakvi svoj način ponašanja i ja plediram da tako gledamo i na ovaj Poslovnik.
Hvala. Imamo odgovor, kolega Vukšić.
Da poštovani kolega Reiner to je po onoj vlast to sam ja ili država to sam ja. Poslovnik treba skrojiti po mojoj mjeri. U ovom trenutku ja vladam i želim da mi bude najlakše. Nije bitno što će se dogoditi sutra jer svaka vlast misli da će trajati 20 godina. Sjetite se i prvog predsjednika države dr. Franje Tuđmana kad je rekao mi ćemo najmanje 20 godina vladati pa ipak nisu, samo 10 je bilo. Taj Poslovnik koji je skrojen po mjeri samo jedne stranke ili jedne koalicije zapravo unižava Sabor. Poslušnost, ponavljam, i poltronstvo je unizilo Sabor. Sabor unižava činjenica da saborski zastupnici bespogovorno glasaju za ono u što ne vjeruju. A to sam se uvjerio desetke puta razgovarajući s njima jer to je kažu ona stranačka disciplina da bez stranačke discipline nema parlamentarizma. Onda to nije parlamentarizam ako je šefova riječ zadnja riječ. U čemu se sastoji parlamentarizam? U tome da se dižu ruke kako šef kaže. Pa tu nema parlamentarizma. Slažem se s vama treba konsenzusom, znači trebamo jednoglasno donijeti Poslovnik i da Poslovnik traje pošto sad ulazimo u EU, vjerojatno se nećemo razdruživati tako brzo, ulazimo u EU i neće biti više razloga za mijenjanje Poslovnika. Raspravljajmo o tom Poslovniku duže vrijeme, ne mislim da trebamo 1.07. donijeti Poslovnik. Mi svašta nismo ispunili pa ne trebamo ispuniti ni taj rok. I dogovorimo se i donesimo Poslovnik koji će vrijediti i za iduću vlast, bez obzira koja to bila.
Hvala. Sljedeća replika, Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Vukšiću mislim da sam dobro razumjela suštinu onoga što ste željeli reći svojom raspravom, a to je da i novim Poslovnikom moramo nastojati što je moguće više doprinijeti jačanju ugleda Hrvatskoga sabora. Ugled Hrvatskoga sabora evo i po svim istraživanjima pa i kad pogledate portale, reakcije građana je zaista na niskim granama. Kad se otvori rasprava o plaćama državnih dužnosnika onda gotovo isključivo krene zahtjev za smanjivanjem plaća saborskih zastupnika i zastupnica ne ministara, ne nekoga iz ne daj Bože trećeg stupa vlasti nego uvijek isključivo i samo po zastupnicima. Dakle, zastupnici su neradnici, neznalice, niškoristi ljudi koji sjede ili čak ne sjede uopće u ovoj zgradi nego troše državni novac, novac poreznih obveznika i apsolutno ništa ne rade. Dakle, to moramo pokušati i kroz ovaj novi Poslovnik promijeniti. Što znači poboljšati uvjete našega rada. Dobro ste spomenuli jučerašnji dan. Zaista oni građani koji su eventualno mogli pratiti što se događa su bili sasvim sigurno zbunjeni jer se u nekim trenucima nije znalo ni gdje ćemo ni kako ćemo ni kamo ćemo. I naravno da nije bilo zastupnika ovdje i naravno da nije bilo kvalitetne rasprave o nekoliko važnih točaka dnevnoga reda. Spomenuli ste još seljenje prijedloga oporbenih zastupnika uvijek na dno i neraspravljanje o prijedlozima oporbenih zastupnika. Želim skrenuti još na jednu stvar koju možda niste primijetili. Postoji jedan prijedlog Vlade, a to je prijedlog Zakona o prekršajima protiv javnog reda i mira koji se seli već nekoliko mjeseci, sada je po ovom dnevnom redu 65. točka, to je prijedlog Vlade iznimno važan prijedlog. Prema tome i nama se to, ja sam prije mjesec dana tražila da se kaže jel' Vlada povlači, dobro bi bilo da ga povuče zbog digniteta Vlade, a ne da ga selimo na dno dnevnoga reda.
Hvala, shvatili smo kolegice Kosor. Imamo odgovor, kolega Vukšić.
Uvažena kolegice Kosor, da, ljudi su s razlogom kivni na Sabor. Trebamo svi skupa poraditi na jačanju ugleda Sabora. Prije svega treba penalizirati nerad u Saboru, nedolazak u Sabor, neopravdani nedolazak u Sabor. Sasvim sigurno da su saborski zastupnici na odborima, kada je sabornica prazna neki rade međutim često je prečesto prazna kada nema odbora jel vidimo kada jesu a kada nisu odbori. To treba kazniti novčanim kaznama. Treba uvesti novčane kazne. Neki parlamenti imaju, ne dobivaju kada ne dolaze na glasovanje ne dobivaju dnevnice, ne dobivaju dio plaće. Mi se previše teško narod živi da bismo se mi bahatili ovdje da ne bismo radili jer imamo predobre plaće u odnosu na većinu hrvatskog naroda i moramo snositi svoj teret. Zato mi jesmo Hrvatski laburisti predložili smanjivanje svim državnim dužnosnicima pa smo ispraćeni podsmjehom jer to je kao populistička mjera. Nije, jer se mi želimo odreći te plaće. Nije populistička mjera. Ako mislite da je populistički biti bliže s onima koje predstavljate onda ste pogriješili. Kada bi se uvelo pravilo da se mora raspraviti sve ono što je na dnevnom redu i da sjednica prije ne završava tada ne bi ovo što ste vi rekli da neki zakoni završavaju na 63.mjestu, a o tome je govorio gospodin Lesar malo prije tada bi bilo više reda i tada se ne bi stavljalo na dnevni red pro forme. Nego kada se stavi na dnevni red znači ta će točka na dnevnom redu doći kad-tad u raspravu do kraja sjednice.
Hvala. I zadnja replika Josip Salapić. Izvolite kolega.
Hvala potpredsjedniče. Pa evo uvaženi kolega Vukšić moja je replika vama u smislu i ove koji su do sada imali. Rekli ste u svom izlaganju da je pomalo ovaj saziv Sabor kao komorni saziv pa ispada da mi sami sa sobom oporba tu razgovaramo. I to je jako loše. Ja mislim daje to posljedica promjena poslovnika jer ukidanjem onog ispravka netočnog navoda koji je trajao 1 minutu htjelo se doskočiti ovim replikama koje su 2 minute, pa 2 minute odgovora to je sve skupa razdužilo raspravu pa je vjerojatno naputak vladajuće koalicije da se o ničemu ne raspravlja. E upravo taj naputak ja vjerujem da postoji jer nije po meni baš sasvim svejedno kada vi nešto kritički govorite da vam nitko ništa ne odgovori. Pa to ispada kao u filmu Mrtav hladan svako sam sa sobom. Dakle nema apsolutno odgovora sa druge strane. Pa čak i onaj koji prati Hrvatski sabor kada vidi polupraznu sabornicu i nas par tu kako sami sa sobom diskutiramo mi smo kao oporba kritični i želimo nešto popraviti ali sami smo sa sobom. To je kao sada u izbornoj kampanji kada su nas stavili pred kameru televizijsku i kaže imate 3minute da date svoj program. Pa kom da dam? Nekako je nezgodno kao da vas ne netko utrpao u kutiju i sami sa sobom. Dakle nema povratne, gubi se kvaliteta i smisao rasprave a samim time kvaliteta parlamentarizma. Jer svrha je izbora da postoje različita mišljenja. Većina ima svoje mišljenje, oporba će imati svoje mišljenje. Nekad smo i konstruktivni i vrlo je loše da se mišljenje oporbe ne uvažavaju u ovih 2 godine mandata vlade. Nismo mi toliko glupi da mi ne znamo o čemu mi govorimo. Mi govorimo ono što mislimo i što trebamo reći i želimo popraviti situaciju ako možemo i očekujemo da se će se nešto i prihvatiti. Ako se sve odbaci, ako smo mi danas tu navedeni i da smo mi skupina 6% koja tambura i priča bez veze i da smo mi teret vladi onda se izgubio smisao parlamentarizma i općenito višestranačja u Hrvatskoj. To je loše.
Hvala. Odgovor kolega Vukšić.
Uvaženi kolega Salapiću jedan me građanin pitao koji redovno prati sjednice jesam li ja po kazni svaki dan u Saboru. ja sam pitao zašto to misli, pa veli vi ste tamo čučite vas nekoliko u zadnjim klupama jest vi po kazni, jeste vi dežurni ili niste jel ljudi ne shvaćaju jer oni misle da nitko ne treba ništa raditi. zato i jesmo došli na loš glas. U Saboru treba biti i treba raspravljati. Kažeta da nam nitko ne replicira na naše replike na naša izlaganja. Ne znam da li je to odgovor ili nije odgovor ali nije dobro jel ta je komunikacija potrebna, nužna. Kada bismo više komunicirali na taj način i kada bi se više opozicija tada bismo izbistrili svoje stavove. Znači polemikom možemo doći do nekakvog rješenja. Međutim mi ovdje govorimo monologe već znam točno tko će kome replicirati i onda se to proglašava od potpredsjednika Sabora i još nekih drugih ljudi cirkusiranje. I sada mislite jel ću ja cirkusirati govoriti. A što mi drugo preostaje ne odgovoriti jer mi opozicija nemamo mogućnosti kao što ima ministar je svaki dan barem u nekoj emisiji, svaki dan tumači negdje, svaki dan ima intervju. Nama je ovo politička pozornica i politička pozornica koji trebamo iskoristiti i moramo negdje iznijeti svoje stavove. A gdje ćemo iznositi svoje političke stavove nego ovdje u Saboru jel smo zato i izabrani, a ne zbog toga što bi kao što kaže jedan ministar uživali u svjetlima pozornice.
Hvala. I sljedeći za raspravu prijavio se Josip Kregar. Izvolite kolega.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo. Mislim da je zajednički nazivnik mnogih rasprava koje sam danas čuo živa želja da se poveća ugled i politički utjecaj Sabora. Mislim da to svi dijelimo. Istina, na izvršnoj vlasti tako literatura kaže stoje mnoge prednosti, stručno znanje, dodir sa informacijama, svakodnevni posao profesionalca u određenom usko definiranom području u svakom ministarstvu. Tako da Sabor htio ne htio kada sam dobije ovakav zadatak da donese neki akt ne pokazuje tako visoki stupanj stručnog znanja, spremnosti i efikasnosti u tome. Ali nemojte krivo shvatiti ja ne govorim ovo zbog činjenice da rasprava nije dobra jel je mislimo ocjenjivat. Svakako ima pravo i dobro je da ima pravo na iskazivanje svog mišljenja. Ali ono na što želim ukazati je činjenica da gubitak vjerodostojnosti i ugleda Sabora u društvu nije rezultat ovakvih malih sitnih proceduralnih trikova i nije rezultat određene kampanje za pojedini trenutak iza koje tko zna kakvi interesi stoje. Ugled i dojam Sabora u javnosti rezultat je loše prakse nepostojanja elementarnih ne poslovničkih nego etičkih i ljudskih normi u raspravljanju. Ja sam čuo danas mnoge stvari koje su naravno možda razumljive u otvorenoj raspravi i slobodi izražavanja, ali nisu baš konstruktivne, više su uvredljive nego što pomažu. Dojam i ugled Sabora u javnosti prvenstveno je uzrokovan baš time što se stvara dojam svadljivosti i nepotrebnih tenzija. Ja sam bio ponosan na nekim saborskim sjednicama, istina kasno popodne i navečer kad nema prijenosa, u kojem je prevladavalo vrlo odgovorno, smisleno i stručno potkovano i opravdano raspravljanje. Nekad to nije slučaj i to je ono što je utjecalo na ugled i značenje Sabora. Naravno da želim demokratsku raspravu u Saboru, ali ovdje je činjenica da je ova izmjena Poslovnika donekle iznuđena baš time da se izmjene baziraju na lošoj praksi koja u Saboru u pojedinim stvarima postoji. Ispravak netočnog navoda je primjer jedne takve zloupotrebe. Međutim, ja mislim da se to ne ispravlja izmjenama Poslovnika. Dozvolite onda na što mislim. Ja mislim, a to se ponavlja iz saziva u saziv, da bi Sabor trebao donijeti etička pravila ponašanja zastupnika u obavljanju svoje javne funkcije. Ona bi se ticala ne samo ponašanja na ovoj pozornici nego bi se ticala ukupnog djelovanja javnog djelovanja izabranih zastupnika. Takva stvar se i naznačuje u prijedlogu Poslovnika. Tamo i imamo prijedlog kojeg evo ovim ja podržavam da se donese jedan takav akt jer bi on možda bio mogućnost da se korigira i ukaže na to da se krše pravila osnovne elementarne pristojnosti ponašanja i izražavanja svog mišljenja. Nitko ne bi smio cenzurirati sadržaj, pogotovo to ne bi smjela biti samo cenzura bilo kojeg zastupnika. Ali potrebno je da se pri tome vodi računa o tome koje su posljedice stila i načina govorenja, koje su posljedice nastupa koje izaziva mnogobrojne replike ali ne vodi dobrom promišljanju i rezultatu. Deliverativna demokracija je demokracija koja se temelji na raspravi, a ni rasprava pri tome nije jednostavno puko shvaćanje. Dakle, predlažem i zadovoljan sam da u prijedlogu izmjena Poslovnika stoji jedna takva klauzula. Mislim da to nije jedini primjer pozitivnog vrednovanja ovih promjena i da treba malo obratiti pažnju da su one rezultat i želje da se kodificiraju i dobre prakse koje u Saboru postoje. Za kraj Poslovnik kažem nije ono osnovno sredstvo koje utječe na javni dojam, on samo organizira naše rasprave. Volio bih naravno da onda kod donošenja bude što viši stupanj slaganja i konsenzusa. Ali na tome treba raditi, možda jednim drugačijim tonom i stilom nego ga imamo. I dozvolite još samo jednu malu sitnu primjedbu koju ću šire razraditi jer ovo je ipak mjesto u kojem se ne može sve reći u tako malo vremena. To je činjenica da nemamo dovoljno razrađene odredbe koje se tiču rada u odborima. Imamo, samo mislim da neke praktične stvari koje se tiču djelovanja ili rada odbora između sjednica koje se tiču reda i kvoruma na sjednicama treba doraditi u raspoloženju tolerancije i suradnje bez shvaćanja da je govorenje istine uvreda, ali i bez toga da se istina izreče na uvredljiv način.
Hvala i vama. Imamo prijavljeno nekoliko replika. Prva se javila Đurđica Sumrak. Izvolite kolegice.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi gospodine zastupniče i uvaženi profesore mene zanima evo da mi odgovorite u ovoj mojoj replici zar vi smatrate zaista da je u ovom Poslovniku govor premijera u ovom slučaju se radi o premijeru Milanoviću jednosatni govor premijera na kojeg neće biti replike, koji će biti besprijekoran da će doprinijeti i stručnosti i uvažavanju i da ćemo mi tada pokazati kako smo vrlo kulturni, kako smo demokratični, kako uvažavamo i kako ljubimo sve to oko sebe. Uvaženi profesore smatrate li da je to zaista tako dobro? Evo to me zaista zanima. I zar vi mislite da u ovom Saboru ne sjede jednako tako stručni ljudi možda čak i stručniji nego što su pojedini ministri i da bi u nekim fahovima, odnosno u ministarstvima sjede zaista ministri kojima je možda bolje uvaženi zastupniče da šute kao što im brani to premijer. Da li to podržavate da premijer Milanović brani ministru da uopće odgovori na pitanje zastupnika? Pa zar će to doprinijeti dignitetu Sabora? Evo, mene zanima vaše mišljenje. Hvala.
Hvala. Odgovor, kolega Kregar. Izvolite.
Najljepše zahvaljujem na pitanju da mogu odmah objasniti … [[Govorniku isključen mikrofon.]] [[Upadica Batinić: Mikrofon.]] Zahvaljujem na pitanju jer ono omogućava naravno da razjasnim ono što hoću reći, ali u tome i je prednost onoga protiv čega je bilo govora, replike. To je mogućnost da kažem ono što mislim, a dozvolite onda ukratko. U većini parlamenata koliko ja znam doista izlaganje premijera ne može se pretvarati u opću raspravu u kojoj se gube oni naglasci i mogućnosti koje jedna takva okolnost znači. To naravno ne smije spriječiti da se o pitanjima raspravlja, ali ne u tom trenutku kad se izlaže politika Vlade. Ja mislim da je ovo rješenje koje je kompromis u kojem klubovi imaju ta prava, ali ne još i zastupnici jedno razumno rješenje, srednje rješenje. Nije ovo Sjeverna Koreja i nadam se nikad Hrvatska neće biti slična u svom političkom sistemu. A što se tiče drugih pitanja, zapravo vidim jednu stvar koja je dosta važna. Ja inače zastupam mišljenje da je snaga izvršne vlasti toliko velika da se Parlament samo svojom aktivnošću i pameću tome može suprotstaviti, ali nije moje mišljenje nastalo na temelju iskustva Hrvatskog sabora. Uzmite literaturu. Max Weber 21. poglavlje knjige Privrede i društvo, 70 stranica u kojem objašnjava koje su to prednosti, a to vi svi znate. Gospodin Šuker je bio ministar, pa zna koja snaga znanja i iskustva i podataka stoji iza ministra koji govori o financijama. To saborski zastupnik uz najbolju volju, njegovu sada ili vašu u budućnosti nema. Dakle, mi jesmo na neki način i inferiorni u našim mogućnostima prema izvršnoj vlasti. Ali gospodo, ne donose oni zakone nego mi.
Hvala. Sljedeća replika, Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Kregar, kazali ste da ste ovdje prepoznali živu želju za što bolji ugled Sabora i zastupnika u javnosti. Sabor ima onakav ugled kakav je zaslužio, zastupnici imaju upravo onakav ugled kakvi su ga i zaslužili. To je posljedica godina djelovanja, ponekad malo i na neprirodan način. Vlada se često prema Saboru ponaša podcjenjivački, a nekad i Sabor i zastupnici pristaju na samo podcjenjivanje. I to nije dobro za demokraciju. Nekad je Sabor mjesto za liječenje taština nekih iz Vlade, a nekad je Sabor i mjesto za dodvoravanje mladih što je mimo svakog razuma. To bi trebalo izbjegavati. Primjerice, iako Poslovnik Sabora niti je definirao, niti sada novim definira da kada su izvješća pojedinih institucija koje odgovaraju izravno Saboru i podnose izvješća izravno Saboru nitko se na odboru čak ne usudi raspravljati o tim izvješćima da nema mišljenja Vlade o tom izvješću, a kamoli ga stavit u proceduru na dnevni red ili javnu raspravu da nema mišljenja Vlade. I na to pristajemo, uporno pristajemo. To je bila praksa izuzev iznimaka. Nije to, ne pristaje svatko. Ali vrlo često pristajemo na samo podcjenjivanje. A nekada je li ovo dobro ili nije, ja čak mislim da ćete se prvi vi suprotstaviti ovakvim Poslovnikom nakon što se izgubi vlast. A da neće i koristiti to nekada, naravno da neće. Imali smo neki dan ovdje priliku kada je potpredsjednik Sabora govorio samo šest minuta i rekao javno da ne želi odgovarati na zastupničke replike, a nije nitko reagirao na takvo ponašanje potpredsjednika Vlade. Njegova je dužnost razgovarati i odgovarati na zastupnička pitanja.
Vrijeme. Hvala. Sljedeća replika, Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Kregar, ako sam vas dobro shvatio, a ja mislim da sam vas shvatio dobro jer ste me u tome uvjerili kada ste replicirali gospođi Sumrak. Vi govorite o tome kako je Sabor često puta inferioran Vladi odnosno ministarstvima, pogotovo kada je u poziciji predlagača kao što je slučaj ovaj dokumenat kojeg danas raspravljamo. Govorite da je kod ministra ili u ministarstvu stručno znanje, posjedovanje informacija dnevno donošenje odluka što ga čini snažnijim u odnosu na nas saborske zastupnike. Vidite, ja se tu djelomično s vama slažem. S ovih 10 godina bavljenja proteklih sam sedam godina bio na toj tamo strani pa onda vam mogu reći da se s vama djelomično slažem, da sam puno puta predlagajući zakone prije nego što bi uputija zakon u proceduru Vlade koristio službe ovoga Sabora, stručne službe Sabora i to sam se uvjerio i tada a i danas da često puta ne samo među zastupnicima nego u stručnim službama ovog Sabora postoje ljudi koji bi napisali puno bolje zakone od onih koji danas dolaze u Sabor a kojih ste i sami svjedoci da često puta su i nomotehnički loši, da čak dolaze i zakoni koji ne percipiraju činjenicu da su već doneseni zakoni koji mijenjaju te druge dokumente itd. itd. Ja bih bio sretniji kada bi ovaj Sabor više puta predlagao zakone i koristio ne samo tu svoju ovlast da raspravlja o zakonima koje predlaže Vlada već da se često puta i zastupnici angažiraju na predlaganju zakona i vjerujte ima i dovoljno informacija i dovoljno stručnih znanja i dovoljno snage da se dnevno odlučuje i među zastupnicima. I takav odnos koji vi nama govorite da postoji između Vlade i Sabora ja se s njime ne slažem jer govorim, imam iskustva i s jedne i s druge strane sabornice. Mislim da je velika snaga u Saboru. I nema jake izvršne vlasti, nema jake izvršne vlasti bez jake ove zakonodavne, odnosno parlamentarne rasprave, bez jakih parlamentaraca i na tome trebamo ustrajavati.
Hvala. Imamo odgovor, kolega Kregar. Izvolite.
Budući da ste vi rekli da se djelomično slažete i ja se djelomično slažem sa vama i mislim da Sabor ima ne samo u stručnim službama, nego prvenstveno u kvaliteti zastupnika jednu snažnu mjeru, jednu veliku snagu koja može doprinijeti tome da i prijedlozi, ne samo gotovi oblici zakona budu dobri i bolji, zato i postoji procedura. I zato i postoji Poslovnik. I zato postoje rasprave na odborima. I zato postoje vanjski članovi odbora koji u tome svemu mogu puno pomoći. Naročito bih podržao vašu zamisao da Sabor kao tijelo bude aktivniji u predlaganju nekih dokumenata ili politika koje se donose. I mislim da u tome imate pravo. Ja sam čuo ovdje primjere i čujem loših praksi koje su rezultat ja bih rekao i neke vrste nespremnosti za pravu političku borbu na otvorenoj sceni. Ne smatram to dobrim, ali ne mogu unaprijed reći da je ovaj ili onaj prijedlog dobar samo zato što nije došao na dnevni red.
Hvala. Sljedeća replika, Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Kregar kazali ste u kontekstu jačanja dostojanstva, odnosno ugleda Sabora da je jako važno, odnosno da tome može pridonijeti stil i način na koji govorimo. Potpuno se slažem govoreći o saborskim zastupnicima i zastupnicama ali se to svakako mora odnositi i na članove Vlade i o njihovom stilu i načinu na koji govore u Hrvatskom saboru i općenito u hrvatskoj javnosti. Imam osobno iskustvo, dakle u skladu s onim što ste govorili, o činjenicama kojima raspolaže ministar. Dakle, na početku mandata predsjednice Vlade jako sam se žestila na često okrutne prigovore oporbe, pitanja, osobito na aktualnom prijepodnevu. A onda sam promijenila taktiku i odlučila odgovarati isključivo na svako pa i najprovokativnije pitanje jezikom argumenata, brojki, činjenica dakle onima kojima raspolaže premijer, odnosno onima kojima raspolaže ministar. I to se pokazalo ja mislim učinkovitim. Međutim, ima još jedna činjenica o kojoj sasvim sigurno imamo svatko od nas neko svoje iskustvo. Naše rasprave u Hrvatskom saboru teško da će moći biti prenesene u većini medija ako nisu na nekoj vrsti ruba ili granice. Ili prevedeno, često puta se isključivo citiraju oni koji govore na granici uvrede ili koji na neki način ridikuliziraju stvarnost. I to je isto tako činjenica, to je naravno srcu medija i njihovoj odluci što će i kako prenositi. Ali to je isto tako činjenica s kojom se suočavamo.
Hvala. Sljedeća replika, Ivan Šuker. Izvolite kolega Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Kregar ja sam iskreno govoreći očekivao da ćete govoriti o inferiornosti kojoj se u ovom Poslovniku stavljaju saborski zastupnici u odnosu na Vladu. Vi ste sjajno elaborirali da saborski zastupnici nemaju informacije i to informacije u principu za raspravu … na ovaj ili na onaj način. Ali, to je već sama inferiornost. Jer suludo je reći da saborski zastupnik, recimo evo mi ćemo Izvješće o izvršenju proračuna, mi nemamo informacije kakvo je punjenje proračuna sa 30.05. Recimo ja dok sam bio ministar ja sam do drugog ili trećeg u mjesecu sazvao novinare i dao informaciju kakvo je stanje u javnim financijama. Ja sam bio netransparentan, ovakav, onakav. Sad ne možemo dobiti nikakvu informaciju i to je ok. To je samo jedna mala opaska na ovo što ste vi rekli oko inferiornosti. Ovisno koliko se čovjek potrudi, toliko ima podataka. Međutim, ovaj Poslovnik gura stvarno saborske zastupnike i ovaj Dom u inferiornost. Jer gledajte predsjednik Vlade tu može raditi što hoće. Kad govori o izvješću nije to predstavljanje Vlade nego Izvješće o radu, znači mi praktički ne možemo raspravljati o tome. Kad se odgovara na zastupničko pitanje on ima pravo 4 minute i ministar ima pravo 4 minute i on komotno po ovom Poslovniku kako se predlaže i kao što je govorio kolega Stazić u datom momentu može ministru reći sad ti stani sad ću ja odgovarati dvije minute. Dakle, naprosto se daju određena prava ovim Poslovnikom izvršnoj vlasti što nikad dosad nitko nije imao u ovom Domu, nikad nitko! Pa za '90-e godine HDZ-a se govorilo svašta, međutim ni pokojni predsjednik Tuđman nije imao nekakva prava koja se danas daju predsjedniku Vlade Milanoviću. To je činjenica i to je istina od koje mi ne možemo pobjeći. Možda to nekom u ovom trenutku odgovara, ali ja vam samo, rekao sam u jednoj replici što su napravili kolegi Šeksu kad su bili nezadovoljni samo s tim što se ne prenosi određena rasprava, okružili su tu govornicu ti isti koji nas danas uvjeravaju da se Poslovnikom treba urediti da Vlada u Saboru može raditi što god hoće, a saborski zastupnici nemaju nikakvo pravo. Dakle, ja sam s obzirom na vaše i znanje i autoritet očekivao da ćete progovoriti o tome.
Hvala. Imamo odgovor, kolega Kregar. Izvolite.
Ja naravno govorim ono što ja mislim, a ne ono što vi očekujete da ću ja reći. … [[Upadica se ne razumije.]] Tako je. Ali vi imate recimo tu naviku da iz klupe uvijek neku upadicu dobacite što ne smatram dobrim za govornika koji vam nešto objašnjava. Pa molim nemojte. Ono što kod vas u vašem pitanju ja prepoznajem kao pozitivno jest činjenica da u svakoj odluci postoji nešto u čemu trebamo razlikovati tehničko znanje i zastupanje interesa. Mi zastupnici možda nemamo tehničko znanje na razini onih koji su time posebno i specijalistički bave ali mi zastupamo interese naših birača. I zbog toga ono o čemu mi odlučujemo nije tehnička odluka i nije birokratski postupak. Mi odlučujemo o interesima, mi odlučujemo o onima koji su nas odabrali da ih zastupamo
Hvala. I zadnja replika, Branko Vukšić. Izvolite.
Uvaženi prof. Kregar govorili ste o bitnim stvarima kao što su etika, moral, stil u Saboru pa i ton. Stil određuje i ton. Majstori koji to dobro rade, koji su dobri govornici ima jedna sjajna Harrissova knjiga o Ciceronu kako je on vježbao svoje govore. Znate dobro da je on mucao, kako je ispravljao taj svoj govor. Ja ne mislim da ovdje u Saboru ima pretjerano grubih govornika, da ima bezobraština, da ima onih govornika ili onih govora koje bi se trebali stidjeti. Mislim da su rijetki bili ispadi i to su javno bili osuđeni u samome Saboru kada su bili neprimjereni, ali ako je temperament nekad je temperament stvar pojedinca, stvar karaktera, a nekad se taj temperament tempira pa se podvikne zato što se zna da se treba u tom trenutku podviknuti. Rekli ste da ponekad ovdje vlada svadljivost i nepotrebne tenzije. Tu tenzija nažalost ja sam rekao … tu tenzija nema. Vi ste vjerojatno na raspravama kada ima nekih malih tenzija. Tu ljudi tvrdo zaspe u Saboru, spavaju. Kada bi bilo nekih tenzija nitko ne može zaspati u Saboru. Ugled kao što ste vi rekli i politički utjecaj u Saboru ne može se povećati nekakvom lažnom bliskošću klubova koji nisu bliski koji se bore za svoj politički prostor. To je u nesuglasju. Hvala.
Hvala. Odgovor, kolega Kregar izvolite.
Biću u odgovoru kratak. O tome mislim ja ne mogu suditi. Odnosi se i na mene, odnosi se na sve nas ali prosudbu radi publika, narod i oni ocjenjuju jesmo li mi ljudi posebnih sposobnosti ili smo malo nervozni ili imamo egzibicionističke sklonosti i slično, oni ocjenjuju, ne mi. I nitko si ne bi mogao dati u ovom Domu pravo da to ocjenjuje. Ali to ne znači da ne možemo napraviti neki napor da takve stvar … [[Govornik okrenut od mikrofona, ne razumije se.]] neću u ići u detalje i govoriti da bi potkrijepili svoju tvrdnju o … velim drugi će odlučiti. Ali ako hoćete ja ću tu i završiti … ne samo kritika.
Zahvaljujem. Za riječ se javio u ime predlagatelja Dragutin Lesar. Izvolite kolega Lesar.
Za ovo javljanje ponukale su me riječi koje su često bile ponavljane tenzije, konflikt, argumenti, ugled Sabora, poziv protiv konflikta i da zapravo raspravljamo o katalogu procedure. U jednoj replici prihvatio sam poziv jednog predstavnika jedne vladajuće koalicijske stranke, da bude što manje tenzija i da tom katalogu procedure upišemo pravila koja prvo svima budu jasna, nedvosmislena i jednaka prema svima. I naravno da uvijek će biti situacija kada bilo tko od nas pojedinačno može reagirati na neprimjereni način koji se sankcionira ili ne sankcionira da to može izazvati bijes, nezadovoljstvo, ljutnju građana ove zemlje i neslaganje s takvim pristupom. Za tako osobno ponašanje najveću odgovornost snosi taj pojedinac ali i stranka koja tolerira takvo ponašanje ako se nekome to dogodi nekoliko puta. Ali odgovarajući ponovno na poziv smirite tenzije, dajte da bude što manje konflikta, da razgovaramo argumentima i kako bi ugled Sabora bio što veći, ja vas sada moram podsjetiti kako je do ovog prijedloga poslovnika došlo. Profesore Kregar, na Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav pojavio se ovaj nacrt poslovnika. Ja sam član toga odbora i na početku sam postavio pitanje, kako ćemo doći do prijedloga jer ovo je nacrt. I predložio i pitao da li ćemo na toj sjednici odbora kada se utvrđuje prijedlog za prvo čitanje iznositi primjedbe, prijedloge, konstruktivne, bez kamera i medija, dakle bez potrebe stjecanja političkih bodova, bez tenzija, konflikta i s argumentima da autor teksta odmah se očituje o prijedlozima, primjedbama i dogovaramo što se ugrađuje unutra i onda idemo prema prvom čitanju. Ili druga mogućnost da se tjedan dana odgodi utvrđivanje prijedloga i pozovu klubovi zastupnika da u pisanom obliku interveniraju na nacrt teksta pa da se i na sjednicu odbora svi predsjednici koji nisu članovi odbora pozovu kako bi na samoj sjednici odbora prilikom utvrđivanja prijedloga došlo do što većeg suglasja. Ni jedan ni drugi prijedlog nije prihvaćen jer je rečeno da ovaj novi poslovnik ide u dva čitanja i da ga do 1.7.moramo imati. Pokraj mene je sjedio uvaženi profesor Smerdl koji je rekao zašto tvrdite da do 1.7.moramo imati onaj Zakon o suradnji Vlade i Sabora i ovaj poslovnik jer se do 15.7.ništa neće revolucionarnog desiti da bi Hrvatska propala ili izgubila ulazak 1.7.u EU ako ta dva akta kasne dva tjedna, 15 dana, 16, 14, 10. I sada kada u raspravi iznosimo argumente i borimo se barem za malo više ravnopravnosti u ovoj sabornici, to je teror manjine nad većinom. Ne znam da li ste bili cijelo vrijeme u dvorani. Ali to je upravo tako nazvano. Da je to teror manjine nad većinom. Što se tiče prijedloga etičkog kodeksa za saborske zastupnike a ponukani raspravom kolegice Kosor, zašto kodeks za saborske zastupnike? Zašto ne onda kodeks za državne dužnosnike? Što smo mi? Neka posebna sorta, da bi netko ili mi sami za sebe morali donositi etički kodeks u ponašanju, u razgovoru, izričaju i … [[Govornik se ne razumije.]] a svi drugi državni dužnosnici koji imaju daleko veće ovlasti, koji mogu veću, veliku korist ili štetu napraviti građanima ove zemlje, dobro ili loše? Koji zemlju predstavljaju u međunarodnim asocijacijama. Ovu državnu predstavljaju. Tamo odlučuju u ime Vlade, ponekad uz ili bez konzultacija sa Saborom. O ovom, etičkom kodeksu njihovog ponašanja se ne usudi nitko progovoriti. Zašto sami sebe dovodimo u situaciju da se svodimo u kavez grupe ljudi za koje treba donijeti etički kodeks ponašanja? Zašto pristajemo, i u tom istom kontekstu je kolegica Kosor rekla da su problem u Hrvatskoj samo saborski zastupnici zbog plaća, nitko drugi. I na kraju, doista se slažem da ugled Sabora i njegova snaga u odnosu na Vladu ne ovisi samo o Poslovniku, ni o našim raspravama, ni o argumentima, ne samo o tome. I da bi bilo izuzetno korisno da sam Parlament proizvodi, donosi više zakona ili drugim proceduralnih akata koje ovaj Poslovnik omogućava. U pravu ste svi koji to smatrate. Ali sada vas profesore Kregar molim, uzmite pročišćeni tekst dnevnog reda ove sjednice i pogledajte zadnjih 15 točaka po predlagateljima. I ja ću vam donijeti 50 tekstova pročišćenih dnevnih redova i gledajte zadnjih 15 točaka po predlagateljima, ne po sadržaju, samo čitajte predlagatelje. Pa kako Parlament da ostvari tu ili nadoknadi taj svoj hendikept u odnosu na izvršnu vlast i jača svoju poziciju i ugled zakonima ili drugim aktima. Recimo Sabor svojim zaključkom o nekoj temi može Vladu obavezati da nešto napraviti, učini, izvijesti, ne napravi i obrnuto ako takvi prijedlozi akata stoje na dnevnom redu tri godine. Ali to se regulira u ovom Poslovniku. S obzirom da nema rokova u njemu moguće je demokratski i poslovnički ponašanje da niti jedan prijedlog Sabora, bilo jednog kluba zastupnika, dva kluba zastupnika, trećine zastupnika u Hrvatskom saboru. Pa čak kada i dobijete 52 potpisa za hitni postupak niste izborili se da to bude uvršteno i raspravljeno po hitnom postupku jer opet o tome većina odlučuje. I upravo danas zbog toga o tome govorimo. Upravo zbog toga u Poslovniku i zato nisam glasao na Odboru za njega, za taj prijedlog govorimo da su proceduralne radnje izostanak rokova razlogom zašto ne možemo u Parlamentu ili Parlament dići na veći stupanj ugleda i u javnosti izboriti se za bolju, bolju startnu poziciju, poziciju odnosa prema izvršnoj vlasti. I na Odboru za Ustav, da sada ne spominjem imena rečeno je u teoriji je Parlament iznad izvršne vlasti Vlade. U praksi Vlada uvijek rukovodi Parlamentom, ako ni po čemu drugom to je po agendi, po temama i zakonima koje predlaže. Pa onda, vladajuća većina koja uvijek može odbiti svaki prijedlog, ima većinu, znači da je zato vladajuća. Nedozvoljavajući i onemogućavajući terminski i proceduralno da se o tim prijedlozima raspravlja čini štetu Saboru. Ja vam to mogu ilustrirati na dva primjera [[Upadica: Zaključite kolega Lesar.]] 30.-tog 8. prošle godine, a prošlo je vrijeme? To znači da ću se ponovno javiti [[Upadica: 10 minuta.]] Hvala.
Ali ipak, ja bih rekla da napredujemo svojevremeno je većina mogla skinuti sa dnevnog reda već uvršteni prijedlog zakona. Kolega Kregar replika. Kolega Lesar imate ovdje.
Javljam se samo da bih razjasnio jednu stvar, nisam htio izolirati u posebnu grupu ni zastupnike jer doista kao što i vi predlažete i hvala vam na podršci u tome. Mislim da treba donijeti kod eksplicite što se tiče vršenja javnih dužnosti. Dakle to će biti prilično širok krug ljudi. U nekim zemljama nije tako. U nekim zemljama su kodeksi samo za parlament posebni, za izvršnu vlasti. Ja ne vidim štetu u tome što i vi predlažete da imamo jedan kodeks koji vrijedi za sve one koji ne obavljaju svoj posao za sebe nego obavljaju posao za druge vršeći javnu službu. Ali dozvolite samo jednu stvar da primijetim, ono sve što ste rekli meni je izgledalo kao replika. Niste se prijavili kao osoba koja govori u ime predlagatelja. To nije korektno čini mi se.
Odgovor na repliku, Dragutin Lesar.
Uvaženi kolega Kregar, nisam nikome osobno replicirao nego sam kao član odbora bio dužan pojasniti proceduru nastanka dokumenta o kojem se raspravlja i ostalim kolegicama i kolegama koje to ne znaju objasniti da je postojao i drugačiji prijedlog načina dolaska do prijedloga izmjena Poslovnika. A to što sam naveden kao predlagatelj, iskoristio sam svoje pravo da govorim i već mi to zamjerate jer svi predlagatelji na toj sjednici nisu imali isti stav. Ja sam ga javno iznio i tamo i danas ovdje i upali ste upravo tom zamjerkom u kontradiktornost svog prijašnjeg stava. Ali da skratim priču, kodeks ponašanja obnašatelja javnih dužnosti. Nema problema, ajmo se dogovorit počnemo ga vi i ja pisat. Ja vam nudim da surađujemo na tome i da do jeseni to ponudimo. … [[Upadica se ne razumije.]] Pa evo, nek to bude javni poziv. Jer o tome ste vi često govorili, pa ajmo konačno nešto napravit od početka da ne samo u teoretskom smislu to nudimo nego nešto konkretno ponudimo.
Nastavljamo raspravu. Potpredsjednik Željko Reiner. Izvolite kolega.
Hvala lijepo uvažena gospođo potpredsjednice. Pa evo na tragu onoga što se govorilo da bismo trebali konstruktivno pokušati poboljšati ovaj prijedlog, dozvolite da možda slijedom članaka kažem nekoliko primjedbi i sugestija. U članku 38. govori da Predsjedništvo Sabora i predsjednici klubova zastupnika raspravljaju o dnevnom redu predstojeće sjednice Sabora. Moram priznat kad sam to pročitao, to je i sada tako stipulirano, me zapravo ja bih rekao to malo zabrinulo, začudilo jer je to u kontradikciji sa člankom 224. Slijedom onoga što je rekao maloprije uvaženi profesor Kregar da izmjene bi se trebale bazirati na lošoj praksi i izmijeniti ju, mi i sad imamo u članku 224. predloženog Poslovnika da dnevni red sjednice predlaže predsjednik Sabora u pravilu u pisanom obliku, dostavlja se uz poziv na sjednicu i može mijenjati na samoj sjednici itd. Čemu onda uopće rasprava na Predsjedništvu Sabora o dnevnom redu kad se taj dnevni red ionako kasnije mijenja i svi znamo da će se mijenjati po sadašnjoj praksi. Ne bi li bilo bolje onda uistinu to definirati da se to ili stvarno na Predsjedništvu Sabora svaki puta konkretno izdefinira taj prijedlog ili pak da to potpuno ukinemo jer je besmisleno da se poslije ionako to može mijenjati. Članak 65. govori o Odboru za europske poslove. Ja sam već kad se govorilo o Zakonu o odnosima ovog parlamenta i Vlade izrazio svoju veliku skepsu koja je utemeljena upravo u ovim formulacijama u članku 65. gdje kaže da taj odbor razmatra dokumente Europske unije i stajališta Republike Hrvatske o dokumentima Europske unije i o njima može donositi zaključke. Dakle odboru ovog parlamenta Poslovnik kaže da smije, da može donositi zaključke. Pa valjda bi bilo da on donosi zaključke, to bi bilo logično jer ako on može donositi ili ne mora donositi pa koji je smisao cijele te priče, a onda se to kasnije isto razrađuje u sljedećim, razmatra izvješća Vlade o sastancima itd. Dakle nikakvi mandat ne daje, o ničem zapravo Vlada ne mora voditi računa što taj odbor kaže jer on tako može razmatrati, smije nešto reći, a Vlada će to poslušati ili neće uopće poslušati. Ono što bi bilo dobro da se razradi je u članku 121. gdje kaže da ako raspravi nije nazočan predstavnik Vlade, Sabor ili radno tijelo može, smatra li da je nazočnost predsjednika Vlade nužna, raspravu prekinuti ili odgoditi. O tome će Sabor, odnosno radno tijelo odlučiti bez rasprave. Ovo je Poslovnik, treba definirat kako, kako će Sabor smatra li, Sabor je amorfan, tu treba biti procedura predložena ako Sabor smatra da je nazočnost predsjednika nužna, kako će se prekinuti ta rasprava i odgoditi. Tko će to učiniti? Sabor je 151 zastupnik u ovom času, prema tome to u Poslovniku, a Poslovnik postoji zato upravo da se urede poslovi, to treba točno definirati. Ja neću ponovo govoriti o pretenzijama u smislu kancelarstva izraženim u članku 128. jer je o tome već puno bilo danas govoreno i ja se nadam da predlagač mora uzeti u obzir sa koliko je kritičkih opaski doživljena činjenica da će premijer govoriti ovdje sat vremena, davati svoje ekspoze o stanju nacije, a onda na to zastupnici neće moći replicirati. No slični problem kao i u onom prethodnom članku kojeg sam spomenuo javlja se u članku 149. kad se govori o interpelaciji i gdje se kaže da zastupnici koji su podnijeli interpelaciju mogu izabrat svog predstavnika koji ima pravo na sjednici Sabora obrazložit interpelaciju. Ne kaže se koliko dugo on to obrazlaže. Tu treba točno navesti. Slično je u istom članku, istom stavku gdje kaže predsjednik Vlade kad je interpelacija pokrenuta itd., kad imaju pravo na sjednici usmeno obrazložit izvješće Vlade povodom interpelacije. Opet se ne kaže koliko će oni to obrazlagati, hoće li to biti 4 minute, 10 minuta, pola sata sat itd. Jedna od važnih stvari koje sam ja očekivao da će se pojaviti u ovom Poslovniku a nisu su vezana uz članak 157. gdje se zapravo na neki način regulira upravo odnos između Odbora za europske poslove i Vlade. Praksa, a ponovo se vraćam na ono što se govorilo da je ova Vlada želi krenuti nordijskim putem itd. itd. Dakle, u nordijskim i baltičkim zemljama. Ne moramo spominjati Dansku koja je možda jedan ekstremni primjer, ali baltičke zemlje recimo. Isto zemlje u tranziciji, slične nama po mnogo tome itd. funkcioniraju na taj način da Odbor za europske poslove zasjeda svaki tjedan jedan dan obično je to petak, u nekim zemljama dva puta utorak i petak. Na svaki od tih sjednica dolazi ministar za europske poslove ili ministar vanjskih poslova, ovisno neke zemlje imaju odvojene ministre vanjskih poslova i ministre europskih poslova, podnosi izvješće, razgovara odbor sa njim i odbor daje mu teze koje će on ili ona zastupati u EU. To bi trebalo definirati. Ovdje tog ništa nema. Ovdje se ne zna koliko često se taj odbor sastaje, kakav je odnos tog odbora sa ministrom vanjskih poslova, treba li on dolaziti na svaku sjednicu odbora, kako će dolaziti, mora li biti posebno pozvan ili on mora doći automatizmom na svaku sjednicu. Ja sam očekivao da će to tu biti u ovom članku. Ovo je Poslovnik. Ovo nije neki opći akt koji nešto an ženeral govori. Ovo treba tu biti točno definirano. Toga tu na žalost uopće ništa nema. Slično tako je i vezano uz temeljni rad ovog Sabora, a to je da sam očekivao da će se sada konačno precizno urediti način funkcioniranja Sabora. Ovdje toga opet uopće nema. Mi smo se dogovarali o tome da ćemo recimo urediti rad Sabora tako da će se plenarne sjednice održavati srijedom, četvrtkom i petkom, petkom da će bit glasanje, ponedjeljkom da će biti sjednice klubova, utorkom da će biti sjednice odbora. Ja sam očekivao sad kad radimo novi Poslovnik pa da će to unutra pisati. toga uopće unutra nema vjerojatno zato jer odgovara nered kakav postoji sad a on postoji. Najzorniji primjer tog nereda je bio jučer kad se nije znalo koji zakon dolazi ne dnevni red, koji je, koji nije, skakalo se, preskakalo se. Nekih za koje sam ja očekivao da će doći sljedećeg tjedna su najedanput se pojavili jučer i to u ranije vrijeme itd. itd. Ako mi stvarno želimo Poslovnikom, a smisao Poslovnika je da uredimo rad Sabora i ako želimo urediti način rada Sabora onda bi ovo o čem sam sad govorio, o čem smo mi puno diskutirali trebalo unutra točno pisati. Uređene zemlje i uređeni Parlamenti imaju točno na početku godine, znaju koji tjedni su radni tjedni. Konkretno evo Bundestag njemački radi tjedno, radi godišnje 88 dana. Sabornici dobe točni raspored koji su to radni dani, zna se kad su odbori, zna se sve. Kod nas se ništa ne zna. Odbori se neki odvijaju za vrijeme parlamentarnih plenarnih sjednica, ne zna se jel' se odvijaju, ne odvijaju se. Prema tome, to sam ja očekivao da će se unutra naći. Unutra toga nema. Šta se događa sa ostalim prijedlozima osim vladinih prijedloga. Već je bilo govora o tome. Nema rokova, nema načina na koji način se oni pojavljuju itd. Prema tome, mislim da to naprosto nije dobro i mislim da to što mi želimo postići da se podigne dignitet Sabora, a on će se podići i s time ako bolje uredimo rad Sabora neće na žalost postići ovim Poslovnikom. U članku 233. gdje se govori o tome da Sabor može odlučit da pojedini predstavnik kluba zastupnika može govoriti i dulje ne zna se što je to dulje i tko će to odrediti i na koji način će odrediti i po kojim kriterijima će odrediti, pa bi i to valjalo unutra unijeti kako bismo ponovno naglašavam, a vjerujem da je to želja svih nas uistinu Poslovnikom uredili način funkcioniranja ovog Sabora. Hvala lijepo.
Hvala. Kolega Ivan Šuker, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kolega Reiner, koliko je nekome stalo do ovoga o čemu mi raspravljamo o ovom Poslovniku osobito nakon rasprave u ime kluba SDP-a najbolji govori ovdje kolegice i kolege pogledajte od svih napisanih oni koji bi trebali ovdje u ime predlagatelja zastupati ovaj prijedlog evo sad više nema ni Lesara. Peđa se sakrio sa strane, ali veći dio dana ga nema ovdje. Dakle, naprosto to govori o ozbiljnosti akta kojim mi reguliramo kako će nam biti na određen način sudbina da tako kažem sutra, koja ćemo prava, tj. prava nećemo imati u ovoj govornici. I to najbolje govori sve o nama samima. Mi naprosto, vladajuća većina je odlučila nešto napraviti, odlučila je zaštititi velikog vođu i cijela priča se svoi na to. A o tome kako saborski zastupnici imaju pravo to je tako i tako nebitno jer na kraju krajeva kad vidite kolega Reiner koliko u raspravi općenito sudjeluju kolege iz vladajuće koalicije koliko ih ima više u odnosu na oporbu onda mi je sve jasno koliko je uopće nekome stalo do rasprave u ovom Saboru. No, na žalost događa se što se događa i tu smo gdje jesmo. Ja se iskreno nadam da ovo nije sumrak demokracije u Hrvatskom saboru i da će to građani znati prepoznati. Jer gledajte, sumrak demokracije je ono što se jučer događalo sa prijedlogom za medije. Jer očigledno su se neki mediji nekome grdno zamjerili kad su nam se počele brojati riječi. Pa to se nikad nije događalo. Ista priča je sa ovim Poslovnikom. Kažem, koliko do njega drže oni koji ga predlažu najbolje govori koliko su danas u sabornici.
Odgovor na repliku, Željko Reiner.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa uvaženi zastupniče Šuker ja mogu samo reći da se nadam da to što ste rekli se neće obistiniti, uz svu skepsu koju pritom imam, i da neće završiti ova naša rasprava koja evo sad satima traje iako je u sabornici manje od 20% zastupnika, a ne odvijaju se nikakve druge paralelne sekcije, zasjedanja, odbori ni ništa, dakle manje od 20% zastupnica i zastupnika ima u ovom času ovdje kad raspravljamo o najvažnijem aktu koji treba regulirati naš način rada. Naravno da onda dio krivice sasvim sigurno za to kako ćemo izgledati u očima javnosti mora pasti i na nas, a ponovno se vraćam na osnovno, nadam se da to neće rezultirati time da se u prijedlogu Poslovnika onda na drugom čitanju pojave dvije, tri minimalne kozmetičke promjene i da se kaže evo mi jesmo uvažili to, a da ove glavne stvari na koje je niz govornika danas vrlo jasno ukazalo budu nedirnute i ostanu i dalje u Poslovniku koji će time ozbiljno narušiti ugled Parlamenta i ono što svi nadam se barem verbalno zastupamo, a to je promicanje parlamentarne demokracije u Hrvatskoj. Hvala.
Đurđica Sumrak, replika.
Hvala vam lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Reiner akademiče ja moram naprosto repliku vama dati iz jednostavnog razloga uvažene kolegice i kolege ne možemo dati repliku vladajućima jer oni naravno šute, njih to ne zanima, odnosno oni ne smiju reagirati. Pa evo ja ću tu repliku dati vama. Meni se čini već godinu i pol da ovakvo stanje i ponižavanja saborskih zastupnika i Sabora, možda ovo sad netko može nazvati jako bezobraznim govorom, je u interesu vladajućih, odnosno u interesu je Vlade. Jer kad se oduzme riječ svakom saborskom zastupniku, kad ga se derogira i ponizi, kad Sabor zaista više neće značiti ništa onda Vlada može raditi što hoće. Jer jedino ovaj Sabor još u prijepodnevnim satima saborski zastupnici imaju mogućnost ukazati na nepravilnosti iz svojih sredina, jedino im to preostaje. Zaista nitko ne pita ni onog radnika koji je ostao, ne pita nikoga ni tetu u vrtiću jer nije dobila plaću, ne pita studenta kako plaća svoje školovanje, mladog čovjeka zašto nema posla, njega se ne čuje. Još jedino mi možemo pronositi glas takvih ljudi, a nama se to oduzima. Čini mi se da je to intencija i da upravo to želi ova Vlada.
Odgovor na repliku, Željko Reiner.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa uvažena zastupnice nažalost je to točno i ta institucija replike koja je uspostavljena je čini se jedna od rijetkih mogućnosti da se neke stvari artikuliraju. Nadam se da se neće u nekoj novoj verziji i to promijeniti i nestati. Međutim, želeći biti konstruktivan iskoristit ću ovo što ste me sad pitali da kažem još nešto vrlo jasno vezano uz pojedine članke što nisam rekao ranije, a to je vezano uz članak 203. gdje se navodi da se treće čitanje zakona provodi po odluci Sabora ili na zahtjev predlagatelja i to u slučajevima kad je na tekst konačnog prijedloga zakona donesen veći broj amandmana ili kad su amandmani takve naravi da bitno mijenjaju sadržaj konačnog prijedloga zakona. Moja sugestija je definirajmo što to znači veći broj amandmana. Veći broj nekome može značiti tri amandmana, a nekome na zakon od, jer nije svejedno naravno niti koliko zakon ima članaka. Ponekad imamo zakone sa šest članaka, evo o kakvom smo jutros razgovarali. Tu je tri članka kompletno drukčiji zakon. A u zakonu koji ima recimo 250 članaka 3 članka su potpuno minorna stvar. Prema tome, ja predlažem da to predlagatelj točno definira i da umjesto jednog mutnog pojma veći broj amandmana se točno kaže ne znam polovica članaka recimo ili dvije trećine članaka nije važno koliko ali da se to precizira. Hvala lijepo.
I Branko Vukšić, replika.
Uvaženi kolega Reiner prije ste govorili o neredu koji vlada na plenarnim sjednicama i uzeli ste kao primjer protekli dan. Međutim, taj protekli dan potvrđuje zapravo kako se radi u Saboru. Što se recimo jučer radilo i što se inače radi u Saboru? Traže se one točke koje se mogu raspraviti. A koje se mogu točke raspraviti? Koji su ministri spremni na to. Znači, mi tražimo ministre koji su spremni, ministre koji su slobodni, ali se ne pita što je najvažnije jesu li saborski zastupnici spremni da raspravljaju? Pa ne raspravljaju ministri o tome nego raspravljaju saborski zastupnici. I onda se skoči s prve točke ne znam s treće točke na jedanaestu točku koja je trebala biti sljedeći dan i sasvim normalno nema rasprava, nema kvalitetnih rasprava, mora se improvizirati. Mora se isto pitati među zastupnicima tko je spreman raspravljati o tome. Mislim da je jedino važno saborskoj većini da se samo stavi kvačica na tu točku dnevnog reda, da se kaže ono ili udari pečat i kaže obavljeno a to što je obavljeno traljavo, što zapravo nismo obavili svoju funkciju jer nismo mogli i oni koji bi željeli to nisu se stigli pripremiti zato je potrebno utvrditi termine, rokove i najmanje treba se dogovoriti da se ne može dnevni red na sjednici koja je zakazana mijenjati osim ako nisu na dnevnom redu hitne točke koje znamo da nitko ništa neće imati protiv. A ne da se u petak ili u ponedjeljak, utorak kad se sastanemo ovdje u Saboru da se nadopune točke dnevnog reda i da se krene od one točke dnevnog reda s kojom smo nadopunili dnevni red. I to se nitko ne buni. Pa normalno da se ne bune oni kojima nije uopće stalo da o tome raspravljaju.
Odgovor na repliku potpredsjednik Željko Reiner.
Hvala lijepo uvažena gospođo potpredsjednice. Pa moram apsolutno složiti sa vama. A nažalost da se želi zadržati takvo stanje blaženog nereda govori i stipulacija članka 228.koji kaže sljedeće, najprije kaže "nakon što je dnevni red utvrđen predsjednik Sabora objavljuje utvrđeni dnevni red", uredu. "Na početku svakog radnog dana zasjedanja predsjednik Sabora u pravilu objavljuje o kojim će se točkama dnevnog reda raspravljati tog dana". I onda međutim dolazi dakle to je jedno sa drugim u kontradikciji, ali onda dolazi najedanput obrat "tijekom sjednice iznimno", tijekom sjednice tog istog dana "može promijeniti redoslijed rasprave i odlučivanja ako za pojedinu točku dnevnog reda nema izvješća nadležnih radnih tijela predlagatelja ili Vlade". Pa sada pomislite to je legalizacija nereda, upravo nereda kakvog mi sada imamo. Dakle tijekom dana se može promijeniti zato ako nema izvješća nadležnih radnih tijela. Pa kako ćemo ljudi mi funkcionirati ako se još ne zna ujutro da li postoji izvješće radnih tijela. Pa ona su to trebala već sve obaviti. Ako nema predlagatelja pa kakav je to predlagatelj koji se ne udostoji doći uopće ovdje pa … morao se vrlo jasno stipulirati da se skida ta točka sa dnevnog reda uopće cijele sjednice jer ako predlagatelju uključujući i Vladu nije stalo do toga i nema uopće motiva doći pojaviti se ovdje pa što onda imamo o tome raspravljati, šta itko ima o tome raspravljati. Prema tome to je nažalost točno što ste rekli a mi sada ovdje samo taj nered u formi članaka sankcioniramo. Ako to tako prihvatimo i budimo toga svi svjesni i nemojmo se onda čuditi kada narod kaže da smo ovakvi ili onakvi jer mi to sami sebi radimo ovim poslovnikom. Hvala lijepo.
Nastavljamo raspravu kolega Boris Blažeković.
Hvala gospođo potpredsjednice. Mene je ova izmjena i dopune poslovnika inspirirala na jednu malo drugačiju raspravu odnosno već su neke kolegice i kolege govorili o tome a to je dobra prilika za promišljanje o položaju Sabora odnosno saborskih zastupnika u društvu te o podizanju razine svijesti o njihovoj stvarnoj ulozi. Nažalost danas već je rečeno po svim anketama građani doživljavaju politiku i političare kao jedno od najnegativnijih pojava i najnegativnije ljude u društvu. Saborski zastupnici su na dnu i tih ljestvica. Nas se doživljava kao najlošije od loših, doživljava nas se kao najkorumpiranije političare uopće iako moram priznati zbilja mi nije jasno kako se nekog saborskog zastupnika uopće može korumpirati i čime, zašto. Usput se u stvarnosti stvara opći dojam da su saborski zastupnici pali od nekud manje-više ni od kud i da ničim nisu zaslužili tu funkciju i položaj. Javno se govori da saborski zastupnici samo troše velike novce poreznih obveznika, ništa ne rade, imaju ogromne privilegije i donose sve krive odluke na štetu onih koje su izabrali. To je nažalost dojam ili kako se danas voli reći percepcija javnosti o nama saborskim zastupnicima što jasno nije u potpunosti točno. Zato smo si jednim većim dijelom i sami krivi i ne samo mi nego zastupnici iz prošlih saziva koji su nam ostavili u nasljeđe tako loše mišljenje o našem poslu. Mislim da tu sliku svi zajedno trebamo pokušati izmijeniti. To nije lako i dugotrajan je i mukotrpan proces i to se svakako po mom mišljenju osim samih nas uključiti i saborske službe, posebno Služba za odnose s javnošću. A važno je, ne toliko zbog nas samih u ovom mandatu već zbog ukupne važnosti politike pa time i političara. Ukoliko ne budemo svi zajedno činili da se imidž političara promijeni na bolje i sami ćemo doprinijeti negativne selekciju u politici. Cilj cijelog društva trebao bi biti da političari, a posebno saborski zastupnici budu najbolji ljudi koje Hrvatska ima. Sadašnjom percepcijom u javnosti najveći broj najkvalitetnijih ljudi i uopće se ne žele baviti politikom i zaziru od nje kao da je kužna. to nije dobra perspektiva. Politika je neminovna i bez nje niti jedna država pa ni društvo ne može funkcionirati. Današnji oblik liberalno demokratskih država razvijenog svijeta i suverena predstavnička demokracija se u svo svoje nesavršenstvo je najsavršeniji oblik političkog predstavljanja i zastupanja interesa građana i građanki. I ni u tragovima se ne vidi neki drugi bolji oblik politike. U svim tim i takvim okolnostima moramo svi zajedno pronaći načine kako podići imidž politike i političara. Naprosto zbog privlačenja što većeg broja kvalitetnih, najkvalitetnijih ljudi koji će onda voditi kvalitetnu odnosno najkvalitetniju politiku. Jasno da se nikad neće postići jeftinim populizmom, samo jasnom, razumnom, suvremenom argumentacijom. Što se samih građana tiče postoje suvereni načini veće participacije građana u svakodnevnu politiku. posebno sam kao moje kolege iz HNS-a vrlo sklon parcipativnoj ulozi građana i otvorenoj državi. Mi smatramo da građani i nakon izbora bez obzira za koju su stranu glasali imaju pravo ali na neki način i obvezu propitivati i tražiti rezultate rada dosega i procesa koji se dešavaju u državi. Treba u potpunosti demistificirati i otvoriti institucije građanima. I zato pozdravljam ideju odličnu ideju da se otvore vrata Sabora za građanstvo. … par nekih primjera za koje mislim da bi bilo dobro da se unesu u novi prijedlog poslovnika, a nisu. Ja mislim da bi bilo dobro npr. dodati u poslovnik da se poslovnikom uređuje i npr. gospodarenje Saborom. To bi po meni otprilike značilo recimo otvaranje saborske suvenirnice. Ili možda, gledam ovdje kamere, možda proširiti djelatnost saborske televizije. Ima i drugačijih načina kako se može gospodariti sa Saborom. Dalje, mislim da bi u Poslovniku moralo stajati da se svakom saborskom zastupniku mora osigurati prostor i uvjeti za rad. To ne piše. Smatram da bi u stvarnosti ali i u Poslovniku trebalo pisati da svaki zastupnik ima pravo na svog stručnog savjetnika. To su samo neki, neka od razmišljanja vezano uz rad na saborskih zastupnika, neću uopće govoriti o svim onim člancima koje su kolege prije govorile. Mislim da bi bilo jako dobro za percepciju saborskih zastupnika u javnosti da se uspostavi javno dodjeljivanje godišnjih nagrada. Saborskih zastupnika pozicije i saborskih zastupnika opozicije a da jedni biraju druge. Treba svakako uspostaviti visoku nagradu Sabora za razvoj društva. Sabor bi trebao dodjeljivati nagrade hrvatskim uglednicima za posebne doprinose razvoja društva. Sigurno ne bi bilo loše uspostaviti nagradu za najboljeg službenicu ili odnosno službenika. To su samo nabacane ideje koje bi mogle doprinijeti i poboljšanju rada saborskih zastupnika ali i imidžu Sabora uopće. No, to sigurno nije ni dovoljno ni jedino, to su samo neke od malo drugačijih ideja. Imidž političara, nas saborskih zastupnika ovisi u najvećoj mjeri o nama samima, o našoj razini komunikacije, kvaliteti rasprava, iskrenosti i političkoj kulturi. Volio bih da se mi u ovom sazivu, da mi budemo na koncu našeg mandata pamćeni po tome da smo mi ti koji su počeli proces reafirmacije politike, političara i saborskih zastupnika. Hvala.
Hvala lijepa.
Evo kolega vi ste predložili da se nagrađuju najbolji saborski zastupnici, evo pa ja odmah predlažem da se kolegu Vinkovića proglasi udarnikom.
Đurđica Sumrak, replika.
Hvala vam lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskoga sabora. Ove naše replike, oprostite gospodine Blažević na ovu vašu idiličnu raspravu, zaista malo onako doprinose da se malo i nasmijemo. To ste tako idilično ispričali da stvarno evo ga moram reći kao da ne živimo ovdje sada nego negdje drugdje. A upravo ovo o nagradama, ja sam htjela reći da bi nam zaista do potpune sreće bilo još to da nagrađujemo jedni druge. Toliko su nas već oblatili svi da bi ove nagrade bile ono baš dobro došle kada bi se to osvojilo. Ja mislim gospodine Blažeković da ne bi iz ove sabornice mogli iz zgrade izaći van šta bi nam ljudi radili, ozbiljno vam velim. Osim toga kako ćemo nagraditi recimo vladajuće kad oni ništa ne govore. Onda dobro, nagradu za šutnju. Ono zlatna šutnja. Evo npr. to, to bi bilo dobro.
Nastavljamo raspravu. Kolegica Jadranka Kosor, izvolite.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice, evo nastojati ću kratko, nekoliko samo kratkih, zaista kratkih napomena. Prije svega o predlagateljima o kojima je puno bilo riječi, to je sve, naravno dio onoga što želimo postići Poslovnikom. Predlagatelj Poslovnika je Odbor za Ustav itd. I ovdje su naravno jasno navedeni svi članovi odbora izuzimajući one koji su danas u Europskom parlamentu kao naši promatrači koji su članovi Odbor za Ustav. Mislim da su svi drugi kolege i kolegice, članovi Odbora za Ustav morali danas cijeli dan tijekom cijeloga dana biti u sabornici i čuti što ostali kolege imaju za reći. I o prijedlogu zakona, odnosima Vlade i Sabora u europskim poslovima. Ali svakako osobito vezano za Poslovnik. Jer Poslovnik je nešto što će svakako odrediti način na koji ćemo raditi, na koji ćemo se međusobno poštovati, uvažavati u sljedećim vremenima. Poslovnik je svakako jedan od onih akata koji se ne bi trebao često mijenjati. Dakle, to je jedan od onih akata koji ne bi trebao, kao što je i Ustav, ne bi trebao biti izložen neprekidnim promjenama. Dakle, ovisno o tome tko je na vlasti, tko je u oporbi. To bi trebao biti dokument koji se donosi konsenzusom. I oko kojega poslije sljedećih nekoliko godina nema spora gdje se svi manje-više slažemo oko prije svega osiguravanja naših uvjeta za rad, ali i način na koji ćemo raditi. Vjerujem da će se svi složiti da je okvir za donošenje Poslovnika, okvir za Poslovnik u cjelini Ustav Republike Hrvatske. Jer Ustav Republike Hrvatske određuje što je Sabor, što je Vlada, kakav je odnos Vlade i Sabora i Ustav Republike Hrvatske jasno zapravo kaže da mi živimo u sustavu parlamentarne demokracije u kojem Vlada odgovara Hrvatskome saboru, Vlada se bira u Hrvatskome saboru i to je izvorište svega ostaloga što zapravo treba donijeti ili što trebamo mijenjati u ovome Poslovniku. Zato se slažem sa svim kolegama koji su ukazivali na ova dvostruka mjerila kod izboru, kod izbora članova Vlade. Dakle nema ministara višeg i nižeg reda, nema ministara i ne može biti ministar jer ja mislim da je to protuustavno da jedne ministre biramo, odnosno o njima raspravljamo na plenarnoj sjednici, a o drugim ministrima raspravljaju samo odbor ili odbori. Jer se može dogoditi kada smo takvo načelo prihvatili da neke ministre koje bismo mogli kvalificirati kao ministre drugoga reda koji se biraju samo tako da se njih predstavlja i o njima raspravlja na odborima da praktički, jer ovdje ne piše u Poslovniku da se oni ni ne pojave na svojoj sjednici, o njima se odlučuje ovdje bez rasprave i da zapravo zastupnici i zastupnice u Hrvatskom saboru ne znaju tko je ta osoba, ne znaju, dakle da ga sutra sretnu na ulici da ga ne mogu prepoznati. Ja naravno malo možda karikiram, ali takva je mogućnost moguća jer Poslovnik ne kaže treba li se i taj ministar kojeg predlaže predsjednik Vlade koji se ponovo bira uopće pojaviti ovdje i kako ćemo onda mi na kraju znati tko je to dame i gospodo postao član Vlade Republike Hrvatske. Tako da mislim da ova odredba svakako nije u skladu sa Ustavom, Ustav jasno kaže kako se bira Vlada i kako se biraju članovi Vlade i svi članovi Vlade moraju se birati na isti način. Svakako da u prošlim vremenima nije bila praksa da se ministri osobno ovdje predstavljaju i da mogu eventualno odgovoriti na pitanja zastupnika i to je točno. Tako je bilo u prošlim vremenima, tako je i sada. Ali zašto ne bismo tu praksu polako mijenjali, mislim da bi bilo dobro, dakle govorim i sa svojim iskustvom i članice Vlade da bi bilo dobro da ministri mogu ovdje nešto reći o svom programu, da mogu ogovoriti na koje pitanje zastupnika. Netko tko je predložen biti ministrom u hrvatskoj Vladi koja vodi državu mora biti spreman stati ovdje i odgovoriti na svako pa i najteže pitanje jer je kao što vidite to tako i u Europskom parlamentu. Naš predstavnik u Europskoj komisiji itekako mora odgovarati na pitanja, itekako se znojiti da bi danas evo bio u konačnici izglasan. Dakle predlažem kolegama iz Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav da još jedanput razmotre ovaj prijedlog. On će izazvati nepotrebno nove rasprave, nova sporenja apsolutno bez ikakve potrebe. I nešto što je vezano za godišnje izvješće predsjednika Vlade Republike Hrvatske, to je nešto što naravno nema, barem ja nisam uspjela protumačiti Ustav i one odredbe Ustava koje se odnose na rad Vlade jer odredbe Ustava koje govore o radu Vlade ne govore ni na koji način nešto posebno o predsjedniku Vlade, dakle toga nema ali molim ako se svi dogovorimo možemo uvesti tu praksu da predsjednik Vlade dođe u Hrvatski sabor i da govori o stanju u državi. Ali mislim da u tom slučaju upravo zbog činjenice da živimo u sustavu parlamentarne demokracije, prije svega mora biti omogućeno svakom zastupniku i svakoj zastupnici da raspravlja o tom izvješću, čak ne samo klubovi nego svaki zastupnik i svaka zastupnica jer svi smo mi birani, za svakog od danas i za svaku od nas je netko glasao i mi svi predstavljamo određeni broj građana Republike Hrvatske. I kad bi premijer došao i govorio o stanju u državi onda bismo svi imali priliku, naravno da tu priliku ne bi svi iskoristili i ne bi svi govorili, ali svi bismo morali dobiti tu priliku da ponešto kažemo i da kažemo stajalište i mišljenje naših birača. To mislim da je nešto što je samo po sebi razumljivo. Oko Odbora za europske poslove dakle koji koordinira, nadzire rad Vlade, odnosno koordinira i surađuje, organizira suradnju između Parlamenta i Vlade, ponavljam prijedlog iz rasprave o tom zakonu dakle mislim da bi u tom odboru trebali biti predstavnici svih klubova jer je to odbor koji dobiva potpuno novu, drugačiju i iznimno značajnu ulogu kad Hrvatska postane članice Europske unije. I nešto što naravno nema posebnog uporišta u Poslovniku, ali nešto iz prakse u našem radu, a vezano za dignitet Sabora i kako nas građani percipiraju, predlažem da ubuduće ipak oglašavamo stanku u našem radu, kažem to je možda potpuno nevažna stvar. Međutim u vrijeme stanke se mogu organizirati sjednice odbora, u vrijeme stanke mogu raditi odbori jer mi nikako i ni na koji način ne možemo objasniti građanima zašto je prazna sabornica. Pa zato što su neki zastupnici na odborima. To ljudi uopće ne razumiju i onda dobivamo kao povratni eho svi ste vi isti, svi vi ništa ne radite i ponavljam, te se kritike odnose isključivo na Hrvatski sabor i zastupnike i zastupnice. Mi zaista ispadamo zadnje ništarije i ljudi koji ovdje zaista samo troše tuđe vrijeme i novac, a to kao što znamo nije tako. Prema tome predlažem odredimo stanku, ako postoji potreba u vrijeme dok zasjeda plenarna sjednica za sjednice odbora neka se one održe u vrijeme pauze, a onda na kraju mnogi zastupnici koji bi htjeli biti na raspravi moraju biti na odboru ili se moraju pripremati jer dolazi neka točka na koju nismo računali. Mislim da će to pospješiti i našem uspješnom radu. Hvala lijepa. I svakako na kraju, Poslovnik ne mora biti donesen do 1. srpnja, do ulaska Hrvatske u Europsku uniju, to je samo po sebi razumljivo, imamo vremena.
Goran Marić, replika.
Hvala lijepa. Kolegice Kosor, za svaku promjenu bilo čega, zakona, Poslovnika, procedure, pravilnika potreban je razlog, potreban je motiv i potrebno je objašnjenje. U ovom dijelu u kojem ste govorili da se pojedinim ministrima novim otvaraju rasprave samo na odborima a ne u Saboru nedostaje razlog zašto se to čini u ovom prijedlogu Poslovnika, nedostaje motiv zašto se to prebacuje, a nedostaje ni objašnjenje što se time dobiva uopće. Samo je promjena na ponuđeno. Vi ste kazali da je ona izvan Ustava. Takva promjena je ne znam evo izvan Ustava ali i izvan zdravog razuma je. Hoće li taj ministar možda i prisegu pred odborom dati? Hoće li glasovati odbor o njemu? Ne mora ni dolazit onda u Sabor. A o čemu ovdje je bilo ikada rasprava ili bilo kojega imenovanja da se nije otvorila rasprava, a toliko beznačajnijih funkcija ima a ministarska funkcija je jedna od najvažnijih u Republici Hrvatskoj i najodgovornijih i najmoćnijih ako hoćete. I tu nema mogućnosti rasprave. Pa kud će veća doza netrpeljivosti prema Saboru promatrajući s one druge strane Markova trga. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku Jadranka Kosor. Uključite mikrofon.
Treba zaista učiniti sve prije svega da ono što je dobro i ono što je bilo dobro i ono što je samo po sebi razumljivo, ono što je logično, ali i ono što je ponavljam i u skladu sa Ustavom ostane tako. Zašto ja kolega Mariću smatram da je ovo jako dvojbeno sa ustavno-pravnog stajališta. Dakle, zato što Ustav jasno određuje da se Vlada Republike Hrvatske bira u Saboru. Inače bi Ustav određivao da se ministri, neki ministri biraju u odborima, neki ministri da se biraju na plenarnoj sjednici. Ustav to ne poznaje kaže u Hrvatskome Saboru. To je samo po sebi razumljivo da je to plenarna sjednica gdje se raspravlja i u konačnici glasuje. Ovaj Poslovnik predviđa da se glasuje o tom, ja ga sada zovem ministar drugoga reda, da se glasuje ovdje. Međutim, nema kao što ste rekli razloga, nema ni jednog navedenoga razloga niti objašnjenja zašto bi to tako bilo. To dakle očito predlagatelji misle da je to, budući da je to kao zamjenski ministar koji dolazi u drugome šalonu. Ali to nije isto. Svaki ministar pa bio on imenovan i 10 dana prije kraja rada Vlade ima jednaku važnost i jednaku vrijednost. I mislim da osobe ministri i ministrice koji bi bili na taj način izabrani, dakle da se o njima raspravlja samo u odboru ili odborima isto to ne bi dobro prihvatili. Svatko tko postaje član Vlade prije svega to je prilika koja se pruža rijetkima. To je ogromna čast i obaveza. Prema tome, oni moraju doći pred Parlament i ponavljam ako je moguće ići ka tome da mogu i odgovoriti na koje pitanje. Hvala.
Gordana Sobol, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, kolegice Kosor. Dakle, vezano oko tih ovlasti odborima odnosno rasprave po odborima, odnosno danas vrlo problematizirano pitanje da li će se imenovanje odnosno prijedlog za imenovanje novih ministara i ministrica naći pred odborom ili na plenarnoj sjednici. Osobno inače mislim da se preuveličava. Ne ulazim u ustavno-pravna određenja. Čini mi se da u zadnje vrijeme mnogi se time bave na razno razne načine. Ali ja ovako podsjećam. Prvo sjednice odbora su javne. U iznimnim slučajevima kod pojedinih odbora zbog određenih dokumenata su zatvorene za javnost. Drugo, na sjednice odbora, na jednu sjednicu odbora može doći svih 151 zastupnik i zastupnice. Sjednice su otvorene. Može se sjednica održati u ovoj dvorani. Tko kaže da ne može? Ili se može održati u Maloj vijećnici. Svi oni koji su zainteresirani i žele postaviti pitanja na odboru nekom od predloženih ministara ili ministrica mogu to učiniti, a imenovanje i glasanje se ionako vrši na plenarnoj sjednici. I kolegice Kosor, mislim da sam vas dobro razumjela. Govorili ste, spomenuli ste i danas izabranog hrvatskog predstavnika povjerenika. On je odgovarao na pitanja pred nadležnim odborom, a Europski parlament je danas glasao o stajalištima i prijedlozima koji su stigli iz nadležnih odbora. I ja mislim da na taj način kolegi Mimici, našem dakle uvaženom sad članu u Europskoj komisiji nije ni na koji način umanjena važnost. Ne vidim razloga da to eventualno ne bi bilo sutra i kod nas, a tim više što osobno mi je žao, ali bit će prilike još govora o Poslovniku da i neke druge stvari i druga rasprave koje imamo na plenarnoj sjednici nema razloga da ih ne prebacimo na odbore.
Odgovor na repliku, Jadranka Kosor.
Točno je ovo što ste rekli o kolegi Mimici. Ja mu isto tako još jedanput čestitam u ime sviju nas. Velika je to čast biti prvi povjerenik u ime 28 članice EU. Međutim, vratimo se mi našem Poslovniku. Ovdje i dalje ostaje veliko pitanje zašto. Dakle, zašto jedni ministri dolaze na plenarnu sjednicu, a zašto bi drugi ministri došli samo na odbore. I to je, ja i dalje ponavljam isključivo pitanje koje se mora vezati za Ustav, za ustavne odredbe i za činjenicu da mi živimo u sustavu parlamentarne demokracije i da svi ministri u svakoj hrvatskoj Vladi moraju biti izabrani po istoj proceduri kao što i svi zastupnici u Hrvatskom saboru moraju biti izabrani po istoj proceduri kao i sve osobe koje bira hrvatski Parlament od evo guvernera do ravnatelja HRT-a moraju biti izabrani po istoj proceduri. Dakle, ne možemo mi kad bi sada se dogodilo ne daj bože da guverner iz nekih razloga ode onda dolazi neki prijedlog za drugog guvernera koji ćemo birati, odnosno o njemu raspravljati samo u odborima. To naprosto ne bi moglo ići, to bi isto tako bilo protivno Ustavu.
Branko Vukšić, replika.
Ja se kolegice Kosor ispričavam malo ću zlorabiti, rekli ste ne daj Bože da guverner ode, ja kažem daj Bože da ode jer zagovara neoliberalni kapitalizam. Pa prema tome ne ga čuvati. Ovako, ovo što govorili shvatio sam o istom tretmanu ministara. Pitanje je tretmana, znači pitanje je kriterija. Treba obrazložiti zašto ministar turizma će odgovarati pred odborom, znači predstaviti se odboru i zašto neki drugi ministar neće doći samo na plenarnu sjednicu. Ja bih se složio s time da piše u Poslovniku da svi ministri se predstavljaju na matičnim odborima i da ih na matičnim odborima mogu odbori ispitati, rešetati na tome i da onda predsjednik matičnog odbora ovdje iznese svoje dojmove i da ministar sjedi sa, ako se predstavlja čitava Vlada onda je druga procedura, da ministar sjedi sa premijerom koji predstavlja Vladu. Mislim da je neka procedura, da imamo ono jednoznačno da znamo što radimo. Međutim, nema toga. Ja bih na kraju samo postavio jedno pitanje, sad ste vi branili saborske zastupnike da su oni kad ih nema u sabornici često na odborima. Recite mi koji odbor sad zasjeda? Većinom kad nema saborskih zastupnika nitijedan odbor, ne smijemo lagati hrvatskoj javnosti.
Odgovor na repliku, Jadranka Kosor.
Oko ovog zadnjeg, danas je bila takva situacija i to su neki kolege ovdje u sabornici rekli. Ja evo i kolegica ispred mene smo upravo kad je bila iznimno važna rasprava morali ići isto tako na sjednicu jednog važnog odbora. Svaki je odbor jednako važan. Prema tome, evo iz današnje prakse to tumačim. Ali, evo nastavljajući na ovo naše promišljanje ja nikako ne bih htjela da bilo tko u sabornici, a razumije ovu raspravu o ovim dvostrukim načinima izbora članova Vlade kao nešto zlonamjerno. Ja mislim da je ovo naš zajednički Poslovnik. Sutra će se odnositi na neku drugu vladajuću većinu, sutra će se odnositi na neku drugu oporbu. Prema tome to je nešto što se sviju nas itekako tiče, a onda se tiče naravno i hrvatskih građanki i građana. Recimo da se dogodi, zašto onda Poslovnik to ne predviđa, da se dogodi neka situacija koju smo nažalost imali 2009. da premijer ode i onda se vladajuća većina, dakle skupe se potpisi zastupnika, ide se kod predsjednika države on daje mandat … taj dolazi ponovno i predstavlja svoju Vladu. Dakle, da taj premijer koji dolazi nakon ovoga prvoga a sve je u istom mandatu se bira tako da se o njemu raspravlja samo na odborima ili na jednom odboru. Dakle, moguće bi bilo analogno ovome da se predvidi takva situacija da se o tom sljedećem premijeru koji u istom mandatnom razdoblju recimo raspravlja samo Odbor za Ustav jer je premijer prvi, samo prvi, ministar i ništa drugo jel'. Premijer je prvi ministar. Tako to su te nelogičnosti koje treba svakako dobro razmotriti da ne bismo zaista dobili jednog čudnovatog kljunaša umjesto Poslovnika kojim ćemo svi biti koliko toliko zadovoljni.
I Đurđica Sumrak, replika.
Hvala vam lijepo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvažena kolegice Kosor govorili ste o tretmanu saborskih zastupnika, općenito i o tretmanu Vlade. Očigledno je da se ovim Poslovnikom na neki način želi sačuvati premijer sadašnji. Dobro se sjećate još nedavno ste bili i sami premijerka i vrlo dobro znate što ste doživljavali u ovim saborskim dvoranama kao premijerka. Tadašnja oporba ja mislim da ste donijeli ovakav prijedlog Poslovnika bi ovdje napravila kolektivni harakiri ili uopće više ne bi sudjelovala kao što nisu sudjelovali, čak nisu imali snage pojedine ministrice sadašnje obratiti vam se sa uvažena gospođo premijerka ili premijerko nego su vas nazivali samo gospođo Kosor. Nema veze, ali moje pitanje je i dobro je ovo što ste sad govorili, za koga se radi ovaj Poslovnik? Samo za Zorana Milanovića i SDP ili ga radimo za bilo kojeg premijera, bilo koju premijerku, za nas saborske zastupnike, za što to radimo?
Odgovor na repliku, Jadranka Kosor.
Hvala lijepa. Pa premijer je osoba koja je naravno prema i Ustavu i praksi čelnik izvršne vlasti, najodgovorniji u tom smislu, kriv za sve što nije dobro, a naravno nimalo zaslužan, to je uvijek tako, za i najmanju sitnicu koja je dobra. Zato slažem se bilo je situacija vrlo neugodnih. Dakle, kad bih ja rekla katkada kao vaša premijerka bilo je dobacivanja iz oporbe ti nisi naša premijerka. Ali svejedno, ja sam se naravno nastojala držati u skladu s poslom koji sam obavljala. Što hoću reći? Premijera nitko ne treba štititi niti braniti u Parlamentu, premijer se mora braniti sam svojom kompetentnošću, svojim radom, svojom upornošću, svojim znanjem i onda će na kraju ipak neki rezultati doći. To je tako i kod gospodina Milanovića i kod svih prijašnjih a vjerujem i kod svih budućih premijera.
Hvala. Kolega Miroslav Tuđman, izvolite.
Hvala vam gospođo potpredsjednice. Ovdje danas je bilo između ostalog i rečeno jedna ocjena da gubitak vjerodostojnosti i ugleda i Hrvatskog sabora i zastupnica i zastupnika Hrvatskog sabora je rezultat loše prakse. Pa dozvolite onda u tom smislu nekoliko komentara ili primjedbi na ovaj nacrt ovog ili prijedlog ovoga Poslovnika. Neću sve ponavljati što je dosada rečeno ali ipak počeo bih od dviju stvari koje mislim ako ih ne promijenimo, odnosno ako ih ne usvojimo da sve ostalo će biti prilog i dalje lošoj praksi. Ovo mislim da je kolega Reiner rekao već vezano za godišnji plan rada Hrvatskog sabora. Ja ne znam dali postoji članica EU koja njihov parlament koji nije donio godišnji plan rada, uključujući i europski parlament. Prema tome, mislim da ovdje treba odrediti da predsjedništvo zajedno sa predsjednicima klubova mora na početku kalendarske godine donesti godišnji plan rada, da se točno zna koje dane su plenarne sjednice, kada su matični odbori, kada su klubovi. Drugi uvjet koji ide sa time i pridružujem se onim zastupnicima koji su to zagovarali, da dnevni red mora biti fiksan. Nema razloga ako je praksa da je Vlada u četvrtak, dnevni red se proširuje u petak. Nema razloga da taj dnevni red ne traje u najmanju ruku do narednog petka, narednih tjedan dana. Sve druge primjedbe koje idu na račun zastupnika te nisu ovdje, te nisu se pripremili padaju u vodu ako ovih dviju pretpostavki za rad Sabora nema. I u tom smislu ima jedna treća primjedba koju mislim da bi trebalo ovdje usvojiti, ima ih niz još drugih ali mislim da nisu rečene. U članku 174.trebalo bi obvezati predlagatelje zakona da izvijeste koje su sve procedure tko je sve participirao u raspravi o prijedlogu zakona koji se upućuje u saborsku proceduru. Mislim da je to jedan minimum, trebalo bi po mom mišljenju dati i analizu postojećeg stanja, ali ona se obično skrati u jednoj rečenici. Ali ovo je pretpostavka ono što se većina zna pozivati na transparentnost itd., ako toga nema naprosto ostalo su prazne riječi. Drugi jedan set pitanja na koje bih htio upozoriti je vezano za određene odredbe. Naime postoji odredba u ovom prijedlogu da matični odbori trebaju raspravljati o određenim temama. Ali izrijekom ne postoji precizirano da mišljenje matičnog radnog tijela mora prethoditi raspravi na plenarnoj sjednici odnosno da ne može se plenarna sjednica raspravljati bez mišljenja matičnog odbora. Nadalje, ovo što se govorilo o imenovanjima članova Vlade, to neću ponavljati samo se pridružujem tom mišljenju. Ali još jedan od ovih primjera koji po mom mišljenju ide na neki način na rastakanje uloge Sabora s obzirom na ovo uvođenje Odbora za europske poslove. u članku 154.stoji da će Odbor za europske poslove poslati stajalište RH matičnom radnom tijelu a ne svim radnim tijelima. Ne vidim razloga zašto sva radna tijela Hrvatskog sabora ne bi sa time bili upoznati. Ili u članku 155.govori se da će dokumente EU iz područja sigurnosne politike proslijediti Odboru za vanjsku politiku, a ne Odboru za nacionalnu sigurnost ili Odboru za obranu kada je pitanje sigurnosti to više nije toliko, mislim neka ide i vanjskoj politici ali nije isključivo ili pretežito vanjska politika. To je drugi nekakav set primjedbi. Treći je odnosi se na rad samoga Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, gdje bi trebalo taksativno navesti da je ovaj odbor zadužen za kontrolu i nadzor nad radom policije. Isto tako ono što je novo što nije definirano, a da je nadležan za sigurnosnu politiku EU jel ne znam koji bi to drugi, naime to je po prirodi stvari spada pod ovaj odbor. Kao da je ovaj odbor isto tako nadležan za nadzor nad svim sastavnicama sigurnosno obavještajnog sustava. Danas je to kako je koji zakon tijekom godina donesen pa u nekim stoji u nekim ne stoji pa su pojedini segmenti izvan toga izvan nadzora onoga što ovaj odbor može činiti ili je precizirano da čini, a s druge strane se to onda ne radi. Kažem, čini mi se da početak uvođenja reda i postizanja kakvog takvog mogućnost ocjene vrednovanja i ukupnog rada Sabora i zastupnika jeste da se definira program rada, godišnji plan rada i dnevni red tijekom zasjedanja. Jedan komentar vezano za ovu ocjenu da li su zastupnici nazočni na sjednici ili nisu. mi smo već čuli čini mi se da je kolega Plenković o tome govorio da je praksa i Europskog parlamenta i drugih parlamenata što znamo iz vlastitog iskustva, da je nekako posjećenost tog odnosno nazočnost zastupnika i zastupnica poprilici kao ovdje kod nas. Međutim ocjena zašto je to tako odnosno kako to utječe na rad zastupnika i ugled zastupnika ovisi o nizu drugih faktora koji naprosto za koje pretpostavke mi nemamo. Saborski zastupnici nemaju prostor, adekvatni prostor, saborski zastupnici nemaju stručne službe adekvatne. Vodstvo sabora ne raspravlja o strategiji kompletiranja te infrastrukture saborske da bi saborski zastupnici mogli odrađivati taj posao kako spada. Ja mislim da sam već spomenuo da ovdje tijekom ovih rasprava da nešto od manje 600 zastupnika u Njemačkom parlamentu ima na raspolaganju pomoć od 2600 stručnih, ne tajnica ili ovako nečeg nego 2600 savjetnika, što bi mi rekli ili stručnih suradnika. Mi nemamo u perspektivi niti projekciju koliko bi to, koliko bi to trebalo biti. S druge strane kada se kaže, ako se želi procijeniti rad zastupnika onda bi trebalo vidjeti koju količinu materijala su zastupnici obvezatni proći i gdje onda to mogu odraditi i na koji način. I kolika je zapravo ako ima ovakvu hrpu papira, koliko radnih sati je potrebno ako se želi solidno to odraditi. Mislim da 24 sata u 7 dana dnevno ne bi bilo, 7 dana u tjednu ne bi bilo dovoljno vremena. Prema tome, tu bih bio oprezniji sa takvom ocjenom, upravo zato što fali nam niz drugih pokazatelja, odnosno sve elemente bi na neki način trebalo ugraditi u ovaj Poslovnik tako da onda s pravom možemo reći da saborski zastupnici nisu odradili svoj posao. Ima još niz drugih elemenata koje bi se moglo navesti ali otom potom. Hvala vam.
Replika Goran Marić.
Kolega … [[Govornik se ne razumije.]] navodili ste razloge izostanka i poluprazne dvorane i dobro ste uočili i o, i o tretmanu i o statusu, ponekad neprimjerenom koje zastupnici imaju u Hrvatskom saboru od uvjeta do mnogih drugih i materijalnih ali i prostornih. Razlozi su i subjektivni i objektivni. Ali ima i onih koji se mogu i spriječiti. Ali primjerice ima nekoliko, mnoštvo zastupnika koji obnašaju druge funkcije. Mislim da to, za budućnost parlamentarizma, za budućnost kvalitetnije politike i rada zastupnika kvalitetnijeg nije moguće obnašati više funkcija u isto vrijeme. Ja sam samo zastupnik, ja ne stignem se naspavati čitajući dokumentaciju. Ne znam kako netko može biti gradonačelnik Rijeke ili Splita ili župan i biti i zastupnik. Naravno da ne može u Zakonu fizike biti u isto vrijeme na dva mjesta. … [[Upadica se ne čuje.]] Dobro, bio je, mogao je, … [[Govornik se ne razumije.]] Prema tome i načelnik općine nekada i direktor neke državne tvrtke ne može biti na dva ista mjesta. A o mnogo čemu otežava rad upravo plan rada i nedostatak odgovarajućeg dnevnog reda koji se ne poštuje. I mislim da bi se tu mogao dovesti puno kvalitetniji. Mislim da je tu predlagatelj i čuo je mnoge prijedloge. Ovaj Prijedlog novi Poslovnika ima dobrih rješenja u samom prijedlogu, puno boljih nego što je bilo ali ima novih nekih rješenja koja su lošija od postojećih. Samo kada bi se dio novih rješenja koja su lošija izostavila, ovaj bi bio prijedlog odličan. Zato nemojmo izbacimo rukopis sa strane, rukopis Vlade iz ovog Poslovnika, ostavimo samo Poslovnik koji je, uređuje, zastupnici u Hrvatskom saboru. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku Miroslav Tuđman.
Što se tiče ove same ocjene zastupnika, jasna stvar da je potrebno niz elemenata. Ako uzmimo primjer jer je i gospodin Reiner to govorio, Njemački parlament zasjeda 22 dana, 22 tjedna u godini, drugim riječima, koliko je to izračunao, … [[Upadica se ne čuje.]] Manje, to je, pet mjeseci i od toga su plenarne sjednice dan i pol samo, četvrtkom dokle traje navečer i petkom do 2, 3 sata. Ali što je poanta? Prema tome zastupnici imaju onda drugih 8, 7, 8 mjeseci da, 7 mjeseci da mogu raditi ili nešto drugo ili se pripremati za ovo. Međutim, u čemu je poanta, oni imaju stručne timove gdje im se ne može dogoditi pogreška ili u pisanju zakona ili u prepisivanju ili u dupliciranju. Prema tome, jedna velika količina ljudi radi iza toga. Prema tome odgovor po mom mišljenju odluka da li netko može još raditi nešto drugo ovisi o tome kakve uvjete ovdje ima i kako će onda cijeli taj Sabor funkcionirati. I čini mi se da je na tom tragu bez, bi morali tražiti rješenja a ne naprosto ocjene paušalne. Mislim, nisam mislio na vas nego bez analize ukupnog ovoga dijela. S druge strane i mi imamo nešto što bi po mom mišljenju bilo normalno a to je da svi zastupnici, čak i kod ovakvog izbornog sustava gdje imamo 10 izbornih jedinica imaju svoje urede po županijama ili općinama odakle inkliniraju, dakle dolaze i da tamo redovito sjede, dva puta, tri puta mjesečno ili koliko treba da ta veza bude drukčija. Prema tome, ono zašto plediram, to je da imamo, da imamo jednu analizu sa procjenom mogućeg investiranja u tu saborsku, odnosno infrastrukturu Hrvatskog sabora kao institucije da bi učinkovitost zastupnika i ovoga Doma bila što veća.
Branko Vukšić, replika.
Uvaženi kolega Tuđman, svidjela mi se vaša ideja koju ste iznijeli a to je da bismo kada dobijemo na klupe prijedlog zakona da bi bilo dobro da dobijemo i podatke o tome, informacije, tko je sudjelovao u javnoj raspravi. Ali bilo bi jako dobro i da vidimo što je rečeno u toj javnoj raspravi, što je uvaženo, što nije uvaženo i zašto nije uvaženo. Tada bi to bila jedna podloga, sasvim sigurno neka saznanja koja danas nemamo. Znači to je moguće napraviti zašto što postoje ti materijali na internetu, ne trebamo printat nego možemo ih dobit internetom. I najlogičnije, ovo što ste vi predložili i što se zalažemo u Hrvatskom saboru, međutim logiku često gurne u stranu bahatost vlasti koji kažu mi sve možemo. Sasvim logično da imamo barem tjedni raspored, da se ne može taj tjedni raspored micati, da znamo da idući tjedan imamo u petak utvrdimo o čemu ćemo raspravljati idući tjedan i ta logika koja je bila najavljena od Kukuriku koalicije, ponedjeljkom zasjedaju klubovi, utorkom odbori, srijedu, četvrtak i petak plenarna sjednica. Zar je to tako teško napraviti? Pa nije teško napraviti. Ovo je totalni kaos i totalni nered koji ne znam zbog čega to podržava Kukuriku koalicija jer to njima ne doprinosi dobro i zašto je to teško. Znači radno vrijemo, radne dane napraviti, napraviti nekakav red. I ovo što ste govorili, što ste rekli, gospodin Plenković je naveo, ne slažem se da je to dobro, ali se slažem s vama da treba uložiti u to. To ste rekli primjer Njemačke 4, malo više od 4 savjetnika ima svaki zastupnik. Europski zastupnici u Europarlamentu će imati u Zagrebu svoje urede, to znate naši ili negdje drugdje u Hrvatskoj. Imat će tu zaposlene kao što će imat 3 zaposlena, svaki parlamentarac će imat 3 zaposlena u Bruxellesu.
Hvala. Odgovor na repliku, Miroslav Tuđman. Digli ste pločicu, hvala. I Đurđica Sumrak, replika.
Hvala vam lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvaženi profesore Tuđman, slažem se sa vama da bi trebalo dignitet i saborskih zastupnika na neki način kroz ovaj Poslovnik podignuti. Naime, lijepo ste govorili a u interesu javnosti je da se to konačno i kaže da mi, većina nas saborskih zastupnika, ali najveća većina pišemo sami svoje rasprave, snalazimo se kako možemo i na koji način umijemo. Naime evo ja mogu samo nešto reći, nas 10 do 12, ponekad 12 dođe u našoj sobi, imamo jedan polupokvareni kompjuter. Dakle na taj internet vrlo teško se dođe. Nas 12 ne možemo svi u isti čas tamo bit. Tko je to sada kriv? Sretni smo da imamo odličnu sobu dole tu u prizemlju i sretni da imamo i taj jedan kompjuter. Mi nemamo ni savjetnike svoje vlastite, možemo imati svoje volontere. Nemamo ni svoje mobitele, nemamo ni svoje prostorije, nemamo ni na neki način riješena pitanja nas koji smo iz Zagreba nikakvog ni javnog prijevoza ni gradskog i opet se ne žalimo. A opet kroz medijsku hajku kad se na nas napada nemamo ni zaštitu našeg predsjednika Sabora da barem kaže nije točno, nije točno to da su neradnici, nije točno to da su im takve plaće. Pa se kaže isto tako gospodine profesore ovo elektroničko evidentiranje. Pa to je čista obmana zato jer evo uvažena kolegica Tireli je zatražila ispis toga i to vjerojatno gospođa potpredsjednica Hrvatskog sabora zna. Pa tako kaže za neke zastupnike da su ušli npr. u 10 pa su ušli u 11, a izašli su ujutro u 5 sati. Taj ispis ponekad može služiti kao policijski dokument, to je naprosto nedopustivo. Kako se to desilo…
Isteklo je vrijeme. Odgovor na repliku [[Upadica Sumrak: OK, nastavit ću kod ovog, zanimljivo je, trebali biste to znati.]] Odgovor na repliku, Miroslav Tuđman.
Vezano za ovo ja sam suglasan sa ovom primjedbom što ste rekli, a i problem je, odnosno odgovor može ići u tom smjeru kako su ograničenja, budžetska sredstva nema, ne možemo prostorna itd. Međutim, problem je u tome po mom mišljenju, barem koliko ja znam ili koliko je nama dostupno, o tome nema nikakve rasprave i nema nikakve projekcije u kom smjeru će se ta saborska, da tako nazovemo ta infrastruktura ili potpora zastupnicima u Saboru planirati i razvijati. S druge pak strane mislim da je moguće i u ovakvim okolnostima naći nekakva rješenja koja ne bi bila neprihvatljiva, a to je da se u izbornim jedinicama zaduže uredi formiraju gdje bi onda zastupnici barem određeno vrijeme mogli tamo ići raditi ili imati potporu. Ali jasna stvar, pretpostavka je zato da znamo raspored kada će Sabor zasjedati i kada neće zasjedati tako da znamo gdje ćemo biti da možemo planirati svoje vrijeme i svoje radne obaveze. Ono što manjka, a ako govorimo o Poslovniku to je da se uopće ne predviđa da se o takvim stvarima netko raspravlja i na koji način će se onda te projekcije realizirati. To je ono što je još jedna od manjkavosti ovog dokumenta.
Kolega Josip Borić, izvolite za raspravu.
Hvala lijepo potpredsjednice. Pa evo ja na kraju dana da ja nešto kažem o ovoj temi. Mislim da je dužnost svakog od nas da pokušamo sebi osigurati dobre uvjete da možemo i demokratski i konstruktivno i na najbolji način i raditi i sudjelovati u raspravama i na taj način obavljati svoju dužnost. Kad je promjena ili prijedlog nečega očekujemo svi da će bit bolje, da treba ići na bolje, međutim ovaj dojam nakon iščitanog Poslovnika je da smo jednostavno krenuli prema ipak lošijem Poslovniku od onih koje smo imali do sada. Jer ono što sam već danas i rekao, imam osjećaj da se izgubio konačni cilj, da ga uopće niti ne vidimo iako je u naznakama navedeno da je cilj demokratizacija postupka i učinkovitost rada ovog Doma. Međutim, ako ćemo demokratizirati postupak i poboljšati učinkovitost rada ima članaka gdje se to dovodi u koliziju jedno s drugim, pa smo već danas čuli, znači da ćemo ubrzati postupak imenovanja nekog ministra, ali ćemo smanjiti demokratizaciju postupka. Čim je tako, a ima dosta takvih članaka mislim da bi o svakome trebalo još raspraviti i na drugim tijelima i između ova dva čitanja i učiniti zaista da se to ne događa. Jer ako zaista želimo i tu demokratizaciju postupka opravdavati ili nekakvom učinkovitošću rada mislim da bi bilo dobro da se to onda ne sukobljava kroz određene članke Poslovnika. Mislim da upravo te dvije riječi demokratizacija postupka i učinkovitost rada prate i mnoge druge članke kroz tekst, pa se pojedinim odredbama zaista sukobljavaju i bilo bi dobro da znamo onda konačno što želimo. Kakav je moj dojam o Saboru? Ja sam u Sabor dolazio i devedesetih kao građanin i 8 godina kao član Vlade i izvršne vlasti sjedio i tamo. Sada sjedim ovdje, znači prošao sam jedan cjelokupni postupak i mogu reći da gledajući 90-te godine ulogu saborskih zastupnika u jednom drugačijem uređenju i sustavu da je tada saborski zastupnik bio ipak nešto drugo nego što je to saborski zastupnik danas. Da li smo to izgubili drugačijim uređenjem, znači kad smo prešli iz predsjedničkog u parlamentarnu, hajmo kako to zovemo parlamentarnu demokraciju moguće je da je i tu došlo do određenih grešaka. Nekada mi se čini kad prolazimo kroz ove prostore, kad sudjelujemo u ovim raspravama, kad vidimo i ulogu jedne institucije, predsjednik Sabora je institucija koji ima snagu riječi, koji može i čija se snaga riječi mjeri. Ponekad mi se čini da imamo predsjednika Sabora koji obnaša dužnost. Mislim da nam treba predsjednik koji će nešto učiniti za nas. Nije to isto ili obnašati ili učiniti. Kad izađemo nakon četiri godine da kažemo da smo napravili to, to i to i da je pozicija i ovog Parlamenta i saborskih zastupnika drugačija ili bolja nego što je bila onog trenutka kad smo ušli. Mislim da bi to trebala biti uloga predsjednika Sabora. A da možemo napraviti promjene na gore pokazale su zadnje izmjene Poslovnika koje su se vrtile oko replike i ispravka netočnog navoda. Tada je rečeno idemo smanjiti ili ubrzati proceduru pa ćemo uvesti replike i zabraniti ispravak netočnog navoda. Što se desilo? Mi smo produžili proceduru. A desilo se zbog toga što su se kroz odredbe članka poziciji izvršne vlasti dale nove mogućnosti. Mi nakon godinu i pol dana iskustva možemo reći i primijetiti gdje je zastoj. Zastoj nastaje u trenutku kada i ministar koji je predlagatelj zakona koristeći te svoje mogućnosti sam stvara zastoj. Najprije izlaže u ime kluba pola sata, onda mu ide set replika, pa onda prvi klub, pa on odmah hoće ispraviti klub. Opet uzima svojih 10 minuta, pa drugi klub, pa replike i mi tek negdje oko tri do četiri sata popodne kad je neki malo jači zakon završavamo tek klubove po jednom prijedlogu zakona. Jer smo dali izvršnoj vlasti ono što i nije trebalo dati. Ako već imaš raspravu 30 minuta, ako imaš mogućnost da izlaziš iza svakog kluba reći što misliš zašto da dajemo i mogućnost da se i replicira u beskraj nakon svakog njegovog izlaganja, a da on na to odmah ima pravo onda i odgovarati. On praktički govori cijeli dan ako želi, cijeli dan govori ako to želi. Da li to možemo ispraviti? Sigurno da možemo. Evo primijetili smo gdje je zastoj. Bit ćemo sigurno brži ako ima volje među vladajućim. Pitanje je da li ima, jer kažem ove promjene koje bi trebale ići na brže ili na bolje zapravo u cijelom vremenu se čine da se rade radi nas, a zapravo idu u korist izvršne vlasti i više mislimo i ovim promjenama o njima nego o nama. Mi smo pokazali da možemo dnevno odraditi i 10 točaka, možemo i jednu, možemo i jednu u dva dana, ovisi zapravo najviše kažem o onome predlagatelju koji koristi svoje mogućnosti. Jesmo li se mi na neki način kao saborski zastupnici popravili kao slika u očima hrvatskih građana? Osobno mislim da nismo, da smo pali, da o tome govore i ankete koje uvijek kažu da smo dvojka i to jedva nategnuta nekakva dvojka u ocjeni hrvatskih građana. Što je uopće tome razlog? Nedavno je bio jedan ja bih to nazvao i udarom ili obračunom sa saborskim zastupnicima kada su na neki način izvješeni kao primjer političara koji su ne samo neučinkoviti, koji isisavaju iz ovog proračuna iz društva nekakve silne novce koji imaju silno puno privilegija i takva slika slala se gotovo punih mjesec dana prema vani. Što bi građani trebali reći na to? Je li netko stao u zaštitu tih saborskih, istih saborskih zastupnika? Mislim da osim nas par pojedinaca teško da bi se uopće moglo reći da smo se uspjeli iz toga izvući, jer ako je normalna ili je visoka plaća za hrvatske porezne obveznike ova koju imamo danas možda je da li nam je visoka plaća našeg ministra od sutra u Europskoj komisiji. I nju plaćaju hrvatski porezni obveznici. Možemo li uopće u te odnose stavljati takve situacije? Što želimo uopće od ovog Hrvatskog sabora. Mi smo danas u ovoj monolitnosti vlasti koju imamo, imamo predsjednika države iz jedne stranke, predsjednika Vlade iz iste stranke, predsjednika Sabora iz iste stranke. Izgubili smo kritičnost među institucijama, nema tko nekome reći da je nešto krivo, nema te snage, osim opozicija. A onda danas čujemo da i opoziciju treba staviti u nekakav postotak do 5, 6% pa ćete govoriti koliko vam kažem. Da li i to malo kritičnog što izlazi iz ovih institucija koje imamo, a to su jedine koje hrvatski građani biraju na ovom državnom nivou, da li i to da ušutkamo kroz određene odredbe ovog Poslovnika? Mislim da to nije pravi put. Dapače, kad vidimo to trebalo bi biti drugačije jer ovakav sustav imamo svega godinu i pol dana. Nije to tako bilo prije, nije bilo. Što je dobro ovdje? Tehnologija. Evo drago mi je da ove tone papira konačno idu u povijest, da ih više nećemo imati, da je na neki način elektronski oblik nešto što je danas prihvatljivo i brže jer zaista kad samo pogledamo na što ovo izgleda ovdje mislim da smo ipak trebali preskočiti koju granicu pa je to evo pohvalno i drago mi je da se to konačno rješava. S time da svatko tko traži i treba dobiti papirnati ima pravo dobiti i papirnati ispis. Međutim, imamo i u tim tehnologijama i elektronsko glasovanje. Mi još uopće nismo elektronski glasovali godinu i pol dana. Zašto? A ja čujem i znam da ovaj sustav funkcionira, barem mi tako kažu. Nedavno sam gledao delegaciju Švedske koja je bila ovdje u posjeti i baš smo u tom trenutku glasali, kada je gospodin iz saborske straže dignuo gore onaj papirić na njihovim licima vidio se smijeh, smiješak. Njima je to smiješno jer to govori o ozbiljnosti jedne institucije kao što je Parlament. Nažalost, naša povijest nije duga iako je ovaj Parlament postojao u nekakvom obliku i u onoj državi, u ovih 20 godina mi nismo uspjeli stvoriti privlačnost tog Parlamenta kroz neke ne znam procedure, rituale ili nešto drugo da on bude prepoznatljiv, nažalost. Neki drugi to imaju [[Upadica Zgrebec: Zaključite kolega.]] Engleski parlament, Američki kongres.
Hvala. Imate dvije replike pa ćete nastaviti. Đurđica Sumrak, izvolite.
Hvala vam lijepo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega slažem se sa vašom raspravom i slažem se sa svim onim što ste ukazali. Naime, kad se donosio ovaj sad kao važeći Poslovnik mi smo isto tako ukazivali na sve njegove nedostatke, ukazivali smo i na nedostatke samo postojanja replika i rekli smo što će se desiti. I sad kad se desilo ono što smo govorili da ćemo se javljati za replike, da nas neće ušutkati nitko e pa sada idu do krajnjih granica, znači treba sad oduzeti u stvarnosti i tu nekakvu slobodu govora. Ja želim ovim putem reći da zaista u ovoj sabornici nikoga od zastupnika, ali ama baš nikoga ne smatram ni neprijateljem niti ga smatram nestručnim, niti ga smatram manje vrijednim. Poštujem zaista svakog zastupnika i drago mi je svakog kojeg vidim izvan ove sabornice. Ovo što mi ovdje govorimo, a kaže se da ponekad sa puno tenzija i sa puno nervoza i ne znam vrijeđanja naprosto ponekad možda tako izgleda, ali zašto? Zato što nas kako bi se reklo u narodu povuku za jezik. Ne znam zašto to više i zašto to ne odgovara vladajućima? Ne znam što si je to umislio premijer Milanović da je on Obama pa da će on sad govoriti nama o stanju nacije, a mi ćemo šutjeti. Ne znam što je on to sebi zamislio i zbog čega njega treba tako žustro štititi od nas, pa neće njemu nitko od nas ništa. On je naš premijer i mi to možemo reći. Mi u HDZ-u možemo reći jednako tako gospodin Milanović je naš hrvatski premijer. Nadam se samo da neće biti dugo.
Odgovor na repliku, Josip Borić.
Kolegice Sumrak pa evo mislim da kad smo kod replika statistika je neumoljiva i ona je za prošlu godinu rekla ono što sam već rekao danas, od 7 tisuća javljanja barem je tako rekao predsjednik nisam to ispratio sve, 3300 su bile samo replike. Kako smo bili do 7. mjeseca sa ispravcima netočnog navoda nekoliko stotina je bilo i ispravaka netočnog navoda. Znači, da je više od 50% javljanja zapravo u tim manjim vremenskim periodima od minute. I činjenica je to da su saborski zastupnici to odabrali kao nešto što im je lakše od pojedinačne rasprave i 10 minuta. Lakše mi je pet puta reći po 2 minute nešto nego jedanput po 10. Mi danas imamo zastupnika koji već imaju nekoliko stotina javljanja. Do kraja mandata će imati preko tisuću. Ali nije ni to najvažnije kao dio statistike ili prepoznatljivosti. Mislim da je puno važnije na koji način raspravljamo. Samo mislim da evo dao sam prijedlog gdje da smanjimo barem malo vremenski pitanje trajanja određenih rasprava jer ako zaista predstavnik Vlade nakon svakog kluba izlazi van i izaziva ponovno set replika pa to traje unedogled naravno da je na njima da se upitaju mogu li i oni doprinijeti nekakvoj boljoj demokratskoj ajmo reći proceduri ili dostojanstvu ovog Doma da stalno ne iskaču i ne govore nam onako svisoka vi ništa ne znate, mi smo od vas uvijek spremniji ili pametniji. Mislim da upravo tu repliku treba pozicionirati na jedan bolji kako kaže cilj učinkovitiji način pa bi nam svima vjerojatno kroz nove izmjene bilo puno i lakše.
Kolega Miroslav Tuđman, replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Kolega Borić rekli ste kako ovi papiri odlaze u povijest sa ovom informatizacijom kako se to već zove. Načelno je to točno, međutim i na ovom primjeru se vidi po mom mišljenju da nije napravljena analiza kolike će biti uštede, koliko je vrijeme prilagodbe toga da li se može, kolika su sredstva potrebna da se to realizira? Da li Sabor raspolaže sa kompjuterima za sve zastupnike? Printerima? Da li ovi laptopi koji su vezani ovdje da li su oni uopće prihvatljivi odnosno da li se može raditi s njime? Iskreno rečeno meni je to struka, ali ja nikad nisam odnosno par puta sam bio prisiljen čitati knjigu na kompjutoru i nikad više. Prema tome ove opširne dokumente ću tražiti izlist. Jel s druge strane kako ćete raditi bilješke? Prema tome, ovo jedna dobra ideja je prihvatljiva, ali njezina implementacija, cijena koštanja, što je sve potrebno to naprosto ne postoji. A to je samo na ovom detalju ne vodeći računa da se sve to može primijeniti i na većinu drugih zakona. a ovdje ako se ne varam čak i ovdje stoji da ovo ništa ne košta odnosno ne opterećuje budžet što je vrlo upitno i nije točno. Tako da s te strane ovakav jedan pristup da se uđe sa jednog načelnog stajališta koji je prihvatljiv ali bez da znamo cijeli taj hodogram i postupke i što ćemo ostvariti u određenim dionicama mislim da nije racionalan i nije dobar.
Odgovor na repliku Josip Borić.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega to nisam stigao na kraju reći, mislim da to u poslovniku u svom dijelu niti ne rješava. To su materijalni uvjeti u kojima rade saborski zastupnici. Oni nisu ni savršeni, nisu ni najbolji. Kako sam radio u izvršnoj vlasti znam da mnoga ministarstva izgledaju puno bolje nego ovaj hrvatski Dom, da državni službenici imaju nekoliko puta bolje radne uvjete nego zastupnici u Saboru od onog što moraju imati od prostorije i radnog stola i svega ostaloga da bi uopće obavljali svoju dužnost. Kolike su uštede? Ja vjerujem s obzirom na ovu količinu papira one su velike. Tu se radi o tonama papira i tisućama litara tinte godišnje. Vjerojatno se tu može naći prostor da se oni koji nisu dobili, mislim da je velika većina zastupnika dobila računalo Sabora na korištenje, ali jednostavno tehnologija je samo kroz ova tri monitora barem u jednom dijelu ubrzala neke situacije. Ubrzali bi mi i glasovanje, brže bi to radili ako bi to radili elektronski ako to vlast želi jer mi govore da ovaj sustav funkcionira ali se ne želi. Možemo brže i raspravljati ako se želi. Možemo mi sve to napraviti jednostavno ako se želi, ako nam nije primana pozicija Vlade. Međutim, ona je ipak ovdje primarna i čini se sve da samo Vlada kroz sustav prolazi brže, a nama kako bude. I zbog toga je da je u dva čitanja ovaj poslovnik, da su predstavnici Odbora za Ustav ovo čuli i da ćemo do kraja kada bude konačni prijedlog poslovnika imati bolje i uređenije članke.
Završno u ime predlagatelja predsjednik Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav Peđa Grbin.
Zahvaljujem uvažena gospođo potpredsjednice. Uvažene kolegice i kolege. Pa evo kao i kod Zakona o suradnji Hrvatskog sabora i Vlade RH u europskim poslovima tako ću i ovdje zahvaliti svima onima koji su iznosili konstruktivne primjedbe i prijedloge te ćemo se potruditi što je moguće više njih uvrstiti u nacrt konačnog prijedloga zakona, te ću i ovdje ponoviti da se nadam da će Odbor za Ustav takav konačni prijedlog usvojiti i uputiti Saboru u proceduru. Neću duljiti, puno toga je rečeno ali osjećam veliku potrebu očitovati se na dvije stvari odnosno jednu tezu povezano uz dva prijedloga koji su iznijeti u ovom poslovniku, a tiču se toga da se njime guši demokracija. Pa gledajte izvješća predsjednika Vlade do sada nije bilo, nije bilo. Predsjednik Vlade je tijekom cijelog svog mandata mogao biti ovdje i pojavljivati se na aktualnom prijepodnevu, čak i ne davati odgovore na pitanja ako je to htio mogao je reći odgovorit ću vam pisanim putem, mogao je reći mi smo prošlu nedjelju pobijedili na izborima i sjesti i to je bilo to. Ovim poslovnikom uvodimo obvezu da predsjednik Vlade jednom godišnje upozna Hrvatski sabor i cjelokupnu hrvatsku javnost o radu Vlade u zadnjih godinu dana kao i o stanju u RH. mislim da javnost i ovaj Dom to imaju pravo znati. A nakon toga će se o tom izvješću voditi rasprava u kojoj će sudjelovati sve političke grupacije u Hrvatskom saboru. ne vidim kako se uvođenjem jednog novog instituta, jednog novog propitivanja rada Vlade guši demokracija. Također kažete da gušimo demokraciju kada predlažemo da se ministri kada se biraju pojedinačno saslušavaju na odborima odnosno da se rasprava vodi na odborima. Kolegica Sobol je to vrlo lijepo i precizno objasnila ali ja to moram ponoviti. Svaki saborski zastupnik ima pravo doći na sjednicu odbora ako je zainteresiran i sudjelovati u raspravi, postavljati pitanja, ne samo kandidatu za ministra što do sada nije bilo moguće nego i predstavniku Vlade koji će u pravilu biti predsjednik i iznimno potpredsjednik Vlade. Znači na svaku sjednicu odbora svatko od nas ima pravo doći i postavljati pitanja. Ima veće pravo nego što je imao do sada. Na tu sjednicu imaju pravo doći i mediji, imaju pravo snimiti sjednicu, imaju pravo takvu sjednicu prenijeti javnosti. Gdje se tu guši demokracija, molim vas? Dakle ne mogu prihvatiti ove dvije teze oko gušenja demokracije i ne mogu prihvatiti ove dvije teze da je ovaj institut apriori loš. Mi možemo razgovarati o njegovoj implementaciju, možemo razgovarati o tome kako ga korigirati, možemo razgovarati i o tome da se takvo saslušanje preseli na plenarnu sjednicu. Ali nemojte molim vas okarakterizirati nešto novo što nosi dodatna prava kao apriori loše. Ovdje bih dovršio i još jednom doista zahvalio svima na primjedbama, saslušao sam ih, moja kolegica iz Odbora bez obzira što imamo i fonogram je bilježila. Kroz raspravu smo pokušali vidjeti kako je i na koji način neke od njih moguće ugraditi u Poslovnik.I doista nam je svima intencija da ovaj Poslovnik učinimo najboljim mogućim za rad Sabora. Da li ćemo to uspjeti, vjerojatno nećemo. Ali nadam se da ćemo barem malo ovim Poslovnikom pospješiti rad Sabora i povećati demokratizaciju i transparentnost njegova rada. Hvala lijepa.
Hvala i sada imamo još četiri replike. Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega, pa ovako, ja bih vam pokušala vama postaviti u svojoj replici pitanja. Kažete da nije, da se ne guši demokracija i da ne vidite u čemu je problem da pri izvješću premijera o stanju nacije da se ne postavljaju pitanja. Pa to znači da jedan cijeli sat gospodin premijer ovaj čas je to gospodin Milanović može govoriti šta god hoće do mile volje a mi ne smijemo njemu reći niti pitati ga, niti ga upozoriti na ono što je u stvarnosti u našim izbornim jedinicama. Zatim, šta ćete učiniti da li ste to predvidjeli, ako svi mi 151 poželimo doći na tu sjednicu Odbora? Pretpostavljam, pa u čemu je onda problem da to ne bude tu, to ne vidim sada problem, ne znam. Zašto nas svakog od 151 jedino, naravno ako računate da naredite svojim zastupnicima u SDP-u i koalicijskim partnerima da ne smiju doći onda je to druga priča, onda oni neće doći. Jer ste im naredili da ne smiju raspravljati pa je to druga priča, oni ne raspravljaju naravno. Sve mi to razumijemo. Ali nemojte govoriti kolega Peđa, ja vas onako cijenim kao mladog čovjeka zaista i imate stručnosti i sve ali puno vam fali iskustva u nekim stvarima. Nemojte nekakve doktrine, ma neću vas sada nemate vi veze sa komunistima nikakve, sasvim u nekim drugim stvarima nemojte nas tako praviti, pa moram reći pravite nas onako blesavima kao da mi nemamo svoje mišljenje i uvjeravate nas da je to sve demokratično. Ali vjerujem da ćete mi sada odgovoriti što ćete napraviti kada mi svi a poželjeti ćemo svi doći na taj odbor i zbog čega je problem da zastupnik postavi pitanje premijeru i da ga upozori da nešto nije točno.
Hvala lijepa. Kolegice Sumrak, upravo ovakve rasprave pridonose srozavanju ugleda Sabora.
A što sam ja krivo rekla?
Odgovor na repliku Peđa Grbin.
Zahvaljujem uvažena gospođo potpredsjednice. Pa evo za pitanja predsjedniku Vlade namijenjen je institut aktualnog prijepodneva, namijenjen je institut zastupničkog pitanja. Institut izvješća o radu Vlade namijenjen je tome da se i stanju u državi, namijenjen je tome da predsjednik Vlade izvijesti Sabor o svojem radu i o stanju a da mu zastupnici putem klubova, znači organizirane grupacije u Hrvatskom saboru na to odgovore i kažu ne, niste u pravu. Situacija nije tako dobra, trebate to i to popraviti. Svaki klub, svaka organizirana grupacija u ovom Domu moći će govoriti o tom izvješću. Što se tiče, što se tiče vašeg navoda da li će svih 151 zastupnik doći na sjednicu odbora, neka dođu pa to je demokracija. Ako rasprava i saslušanje na odboru treba trajati dva dana, trajati će dva dana. Sada ste odgovorili sami šta ako nas svih 151 dođe. Doći će i to je dokaz da ovo nije narušavanje demokracije. Demokracija je i opstrukcija. U Senatu Sjedinjenih Američkih Država najnormalnija stvar je filibuster. Da zastupnik koji nije zadovoljan aktom opstruira. Pa to je dopušteno i u Hrvatskom saboru. I to je bit demokracije da se oporba svim sredstvima bori da se Zakon, da se akt koji treba donijeti većina ne donese jer ga oni smatraju protivnim. Ali dopustite i većini da se bori, da je akt koji je po njihovom mišljenju dobar da se bori da bude usvojen. Ovaj dokument, ovaj prijedlog nije nedemokratičan. Možemo razgovarati o tome da li je više ili manje funkcionalan. Ali niti jednom, niti jednom zastupniku se neće uskratiti pravo koje ima danas. Niti jedno. Hvala.
Miroslav Tuđman replika.
Ja bih se suglasio zapravo sa ovom tezom da je ovaj koncept sa stajališta vladajuće većine pisan jako moderno. Naime, u suvremenim teorijama vladanja postoji ona teza o dominaciji punog spektra vlastitih informacija. To je mislim u literaturi i u praksi izvedivo. Odnosno postoji, može se vidjeti i u praksi se to provodi. I upravo može se braniti teza da ovo nije gušenje demokracije kao što ste rekli, ali je ovo nametanje dominacija vlastitih informacija tako da drugi koji mogu nešto reći ostanu naprosto zanemarivo i relevantno i da ne može doći do izražaja. Tako da se perpetuiranjem jedne te iste informacije stiče dojam kao da je to dominantno mišljenje i da ono, ono je jedino ispravno i da ono jedino vrijedi. I u tome je srž problema. A kada vi ovdje kao predsjednik toga Odbora kažete ja nisam suglasan, ja neću pristati onda je to već problematično i sa stajališta nekakvih demokratskih odnosa jer se apriori već pretpostavlja da će Odbor donijeti onakvu odluku kakvu ste vi ovdje sada rekli. Prema tome, u tom smislu to je naprosto izigravanje volje i druge strane. Poanta bi ovdje bila da se donese takav Poslovnik koji bi bio balans i oporbe i vladajućih bez obzira tko je kada u kojoj situaciji. A da mi se dovedemo u takvu situaciju da kad dođe do promjene vlasti mi govorimo ono što vi sada govorite, a vi ono što oporba govori to je naprosto gubitak vremena i gubitak propuštenih šansi za naš i politički i gospodarski i društveni razvoj. To je ono gdje je po mom mišljenju ključ nesporazuma i o čemu se zapravo vodi rasprava danas cijelo vrijeme.
Josip Borić, replika.
Hvala lijepo. Pa kolega Grbin, ja ne znam da li vi nas podcjenjujete u razmišljanju ili u našoj logici, vi nama cijeli dan objašnjavate da mi možemo doći na saborski odbor i pitat budućeg nekog ministra sve što želimo i to možemo činit dva dana i nas 150, a kad to želimo na plenarnoj sjednici e onda ne može. Opet nas 150 dva dana mi njega ne smijemo pitat. U čemu je razlika, u čemu je brzina, u čemu, što tu sjedi pored njega premijera možda na saborskom odboru neće ili što, u čemu je brzina? Jer ako možemo svi doći i ako možemo svi pitat i ako će televizija prenositi i ako će se to sve i u ovoj sali ovdje dogoditi pa u čemu je razlika. I vi nas uvjeravate kako je to vrhunac vaših razmišljanja, a da mi to ne možemo spoznat nikako. … [[Upadica se ne razumije.]] Treba odbore …, pa odbori naši su jaki, toliko su jaki da nekad donose i zaključke nakon provedenih rasprava u zakonu. Mislim to je pitanje improvizacije. Mi nažalost živimo u improvizaciji trenutačno i dešavaju nam se greške i to treba ispravljati. Ali ja zaista ne vidim ovdje nikakav novi model niti bilo što novo ako je sve ovako kako vi to tumačite. Koja mi je razlika na saborskom odboru, tamo mi je predsjednik netko drugi, a ovdje imam p predsjedavajućeg nekog drugog. Mislim u čemu je problem? Opet kažem možemo i u ovoj sali, možemo bilo gdje, postavljat ćemo mu pitanja, svi ga imamo pravo nešto pitat, a kad dođe ovdje ja ga više ništa ne smijem pitat. Što je to? Pa to su smiješna objašnjenja, nepripremljena koja nemaju veze sa bilo kakvim tumačenjima jer mi smo već čuli od uvaženog predsjednika saborskog Odbora za Ustav različita tumačenja i to su jedine razlike između nas, što vi sve ekstenzivno tumačite, onako kako vam paše. Ako to vama paše da radite na saborskom odboru vi ćete iza toga ustrajati i to ćete izglasati, ali nemojte nas činiti ludima da mi ne znamo razliku između rasprave na saborskom odboru i plenarne sjednice a svi su uvjeti jednaki. Nevjerojatno.
Odgovor na repliku, Peđa Grbin.
Pa u biti uvaženi kolega je i sam odgovorio na ovo prvo, da se na odboru može raspravljati i da tu nema nikakvog narušavanja demokracije. Koji je bit seljenja rasprave na odbor? Pa upravo u tome da se pred odborom što do sada nije bilo moguće jer kandidat za ministra nije mogao odgovarati na pitanja, da se pred odborom koji je matično radno tijelo za određeni djelokrug kandidata za ministra, raspravlja o ministru, znači o njemu kao osobi o njegovim kompetencijama za obnašanje dužnosti ministra i o njegovom planu kada ministar, ako ministar postane. Do sada se rasprava vodila na način da se debatiralo o svemu, a samo ne o ministru i to je bit i to želimo promijeniti. Hvala.
Goran Marić, replika.
Kolega Grbin, kazali ste da će ovaj Poslovnik biti usvojen. Naravno da će bit usvojen, ali bi bilo dobro jer se on odnosi na sve zastupnike i na rad Sabora, proceduru rada nas ovdje da se donese jednoglasno. To bi bilo dobro. I zato ne bi škodilo malo više razumijevanja za konkretne prijedloge i s ove druge strane. Ne govorim ni o kakvom sumraku demokracije jer demokracije mi imamo dovoljno jer da nije demokracije ne bismo ovako ni raspravljali danas i neki dan o obrtu. Ali nije dobro da imamo različite kriterije za iste osobe. Zašto jedan te isti ministar ima jednu proceduru, a nakon toga ako on bude razriješen dužnosti a dolazi drugi ministar prolazi drugu proceduru. Ako se jačaju odbori onda neka procedura bude za sve ista ili na odborima ili ovdje, ujednačimo kriterije. A ako su neujednačeni kriteriji ajmo onda obrazložiti zašto su neujednačeni i koja je potreba, ako je opravdana potreba ja ću razumjeti to. Samo ne vidim razloge za to, niti su napisani, niti su objašnjeni. A volio bih evo da sve konkretne prijedloge da dobro razmislite i da ih ugradite u one koji ne smetaju vašim pogledima na Poslovnik. Primjerice evo ja bih iz konkretnih slučaja iz prakse, vrlo često se događa da na odbore matične dolazi u ime predlagatelja osoba koja nije navedena u prijedlogu zakona da će bit predlagatelj. Ne događa se to samo sada, to se događalo i prije. Ja sam uvijek imao problema što sam vraćao i odgađao sam, nisam htio, gospođa potpredsjednica je svjedok da jedno nisam htio staviti na raspravu na dnevni red jer nije došao onaj tko je bio predložen od predlagatelja nego je došao 4. razred. Zašto ne bi u Poslovniku bila obveza da se ne smije održati sjednica na odboru, rasprava o toj točki ako je u ime predlagatelja došao netko tko nije naveden u zakonu.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, Peđa Grbin.
Zahvaljujem. Kolega, ja se s vama apsolutno slažem i podržavam i želio bih doista da se oko ovog može postići konsenzus, ali ono nekad očito nije moguć. Mi ćemo svakako i to je cilj, razmotrit ćemo sve primjedbe i sigurno ćemo dobar dio njih usvojiti. Evo primjer je jedna primjedba koju ćemo zasigurno usvojiti ona kolege Plenkovića, da se na Odbor za europske poslove pozivaju svi članovi Europskog parlamenta iz Hrvatske. To mi sada na primjer pada na pamet jer smo to proučili i smatramo da je doista potrebno usvojiti. Da li će biti usvojene sve primjedbe koje su iznijete? Neće. Neke su bile i kontradiktorne jedna sa drugom, ali pokušat ćemo postići što je moguće veći konsenzus i tu vam zahvaljujem i na vašim kritikama i na vašim komentarima ovog Poslovnika. Međutim, ovo drugo što ste rekli da se propisuje različita procedura kod izbora ministra i izbora Vlade u cjelini. Ali ona je i danas drugačija. Ustavom je propisano da se kod izbora Vlade u cjelini ne raspravlja o pojedinačnim članovima Vlade, nego o programu Vlade i o Vladi, a sada smo kada smo birali pojedinačnog ministra mogli iako nismo raspravljati o njemu kao o osobi. Dakle procedura je i sada bila različita, jer ćemo reći ako želimo ujednačiti proceduru onda tek ne smijemo raspravljati o pojedinačnom ministru, nego o programu i radu Vlade i Vlade u cjelini. A što da tako propišemo, šta bi onda rekli, pa to bi bio sumrak demokracije. Eto. Ispričavam se kolegici. I ovo zadnje što ste rekli tu vas apsolutno moram podržati. U Poslovniku je propisano tko od strane Vlade može doći. To su ministar, njegov zamjenik ili pomoćnici. Oni moraju biti navedeni u aktu. Ako dođe netko treći svaki predsjedavajući odbora imao bi pravo i dužnost ili uskratiti mu riječ ili odgoditi tu točku ukoliko smatra da bez predlagatelja nema uvjete da se održi. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. O prijedlogu Poslovnika glasat ćemo naknadno. A sada da se dogovorimo za sutra. U 9,30 počet ćemo sa Konačnim prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o radu, pa ćemo nastaviti Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju potraživanja radnika u slučaju stečaja Poslodavca. Nećemo ovaj tjedan raditi Godišnji izvještaj o izvršenju proračuna, nego ćemo nastaviti sa točkama 20., 21. odnosno i dalje po dnevnom redu. Hvala lijepa. Doviđenja!
Prijedlog Poslovnika Hrvatskog sabora. Rasprava je zaključena. U skladu sa prijedlozima radnih tijela Hrvatskog sabora dajem na glasovanje sljedeći zaključak: 1. Prihvaća se Prijedlog Poslovnika Hrvatskog sabora, 2. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga poslovnika. Molim da se izjasnimo o prijedlogu zaključka. Tko je za? Tko je protiv? Hvala. Tko je suzdržan? Hvala, molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 78 glasova za, 23 glasa protiv, 1 suzdržanim glasom donesen predloženi zaključak. Poštovane kolegice zastupnice i poštovani kolege zastupnici nastavljamo sa 8. plenarnom sjednicom Hrvatskog sabora sa dnevnim redom koji je utvrđen. To je - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o radu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 375; Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog zakona primili ste u pretince. U skladu s člankom 159. Poslovnika Hrvatskog sabora hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmane možemo podnositi do kraja rasprave u skladu sa člankom 164. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Izvješća ovih radnih tijela primili ste na sjednici. Želi li predstavnik predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Ministar rada i mirovinskog sustava poštovani Mirando Mrsić. Izvolite.