Otvaram sjednicu, gospođe i gospodo zastupnici. Na dnevnom redu je - Konačni prijedlog Zakona o reguliranim profesijama i priznavanju inozemnih stručnih kvalifikacija, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 430 Predlagatelj je Vlada. Raspravu su proveli odbori za zakonodavstvo, europske integracije, obrazovanje, znanost i kulturu. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Predstavnik predlagatelja, državni tajnik Želimir Janjić će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.
Hvala lijepa, poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovane zastupnice i zastupnici. Dopustite da vam kratko kažem o ovomu zakonu koji ima klasifikacijsku oznaku P.Z.E. Iako iz ministarstva nastojimo sve zakone poslati u redovitu proceduru, dakle u dva čitanja, ovaj puta formalno ovaj zakon ide po hitnom postupku. Međutim praktično, ovaj zakon je u drugom čitanju. Ja ću vas podsjetiti da ste o ovom zakonu raspravljali u prosincu mjesecu 2008. godine i da smo nakon te rasprave ne samo prihvatili ono što je u raspravama rečeno, nego smo imali nekoliko konzultacija s Bruxellesom da bismo u konačnici imali ovaj tekst kakav imamo i dopustite da vam par riječi o tomu kažem. Dakle, danas se u Republici Hrvatskoj za stručno priznavanje inozemnih obrazovnih kvalifikacija u svrhu zapošljavanja primjenjuje Zakon o priznavanju inozemnih kvalifikacija. Međutim, navedenim zakonom se formalno potvrđuje vrijednost inozemne obrazovne kvalifikacije ili diplome ili svjedodžbe koje je izdalo nadležno tijelo u svrhu pristupa zapošljavanju. A sama inozemna obrazovna kvalifikacija podrazumijeva formalni naziv za određenu razinu odnosno stupanj stečenih znanja, vještina i kompetencija koji se dokazuje inozemnom školskom svjedodžbom, diplomom ili drugom javnom ispravom koju izdaje nadležna ustanova. Dakle, bit priznavanja po navedenom zakonu je isključivo priznavanje dokaza o završetku formalnog obrazovanja, dok se profesionalna osposobljenost u okviru tog postupka ne razmatra. U tom smislu prijedlog ovog zakona predstavlja novinu u Republici Hrvatskoj, jer će se u postupku priznavanja razmatrati u jednom objedinjenom postupku i dokazi o završetku formalnog obrazovanja i profesionalna osposobljenost kandidata, stručno usavršavanje i osposobljavanje nakon formalnog završetka obrazovanja, kao i moguće stručno iskustvo. A ako se ocijeni da kandidat ispunjava propisane uvjete, istom će se priznati stručna kvalifikacija radi obavljanje određene profesije u Republici Hrvatskoj. Ovim prijedlogom zakona transponiraju se odredbe Direktive 2005/36 Europskog parlamenta i Vijeća o priznavanju stručnih kvalifikacija od 7. rujna 2005. godine. Tom direktivom jamči se osobama koje su stekle stručne kvalifikacije u jednoj od država članica pristup istoj profesiji i ista prava prilikom obavljanja te profesije u drugoj državi članici, kao i državljanima te države članice. Cilj je direktive da priznanja stručnih kvalifikacija država članica domaćin nositelju kvalifikacije omogućava pristup reguliranoj profesiji za koju je osposobljen u matičnoj državi članici, kao i obavljanje te profesije pod uvjetima koji vrijede za njezine državljane. Pri tome se pod reguliranom profesijom podrazumijeva profesionalna djelatnost ili skupina profesionalnih djelatnosti kod kojih je pristup i obavljanje, odnosno način obavljanja djelatnosti na temelju zakonskih akata, odnosno podzakonskih i drugih akata donesenih na temelju zakonskih ovlaštenja izravno ili neizravno, uvjetovan posjedovanjem određenih stručnih kvalifikacija, kao i profesionalna djelatnost ili skupina profesionalnih djelatnosti kojima se bave članovi strukovnih organizacija s profesionalnim nazivom. Donošenje ovoga zakona predviđeno je kao prvo mjerilo za zatvaranje poglavlja 3. – Pravo poslovnog nastana i sloboda pružanja usluga. U svrhu ocjene usklađenosti prijedloga zakona s pravnom stečevinom Europske unije u studenom 2008. godine u Bruxellesu su održane tehničke konzultacije s predstavnicima Europske komisije, te je istaknuto da bi prijedlog zakona trebao sveobuhvatno sadržavati sva tri sustava priznanja inozemnih stručnih kvalifikacija i to: 1. opći sustav priznavanja stručnih kvalifikacija, 2. priznavanje stručnih kvalifikacija na temelju stečenoga iskustva i 3. priznavanje stručnih kvalifikacija na temelju koordinacije minimalnih uvjeta osposobljavanja za doktore medicine, doktore dentalne medicine, medicinske sestre, za djelatnost opće zdravstvene njege, primalje, veterinare, magistre farmacije te arhitekte, zajedno sa propisivanjem svih minimalnih uvjeta osposobljavanja za navedene profesije. Zbog toga je prijedlog zakona dopunjen propisivanjem priznanja stručnih kvalifikacija na temelju stečenog stručnog iskustva i priznanja stručnih kvalifikacija na temelju koordinacije minimalnih uvjeta osposobljavanja, te je dana 20. travnja 2009. dostavljeno neformalno mišljenje Europskoj komisiji zajedno sa tablicom usklađenosti direktive sa prijedlogom zakona. Vi ste u ovome prijedlogu dobili ove tablice usklađenosti, dakle i imate sa strane oznake što je sve usklađeno nakon ovih konzultacija. Nakon zaprimljenoga neformalnog mišljenja, primjedaba i preporuka Europske komisije održan je ponovno u srpnju 2009. godine tehnički sastanak u Bruxellesu nakon kojih je prijedlog zakona dorađen prema daljnjim uputama Europske komisije. Zadnje mišljenje Europske komisije zaprimljeno je 23. srpnja 2009. godine sukladno kojem su izvršena dodatna tehnička poboljšanja teksta ovoga konačnoga prijedloga zakona. Poštovani potpredsjedniče, hvala vam lijepa.
Hvala. Zakonodavstvo? Europske integracije? Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu, predsjednik Odbora gospodin zastupnik Petar Selem. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Kolegice i kolege. Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu na svojoj 21. sjednici razmatrao je Prijedlog zakona o reguliranim profesijama i priznavanju inozemnih stručnih kvalifikacija, s konačnim prijedlogom zakona. Raspravljao je kao matično radno tijelo. Donošenjem novog zakona po prvi put će se u Republici Hrvatskoj urediti minimalni uvjeti osposobljavanja za pristup i obavljanje profesija doktora medicine, doktora medicine specijalista, doktora dentalne medicine, doktora dentalne medicine specijalista, medicinskih sestara za djelatnost opće zdravstvene njege, primalja, magistara farmacije, veterinara i arhitekata, sukladno direktivi 2005/36 EZ kao tzv. reguliranih profesija te sustav priznavanja inozemnih stručnih kvalifikacija za obavljanje reguliranih profesija u Republici Hrvatskoj. Na dva će se načina ostvarivati pravo na poslovni nastan, odnosno pružanje usluga na privremenoj i povremenoj osnovi u Republici Hrvatskoj na temelju inozemnih stručnih kvalifikacija. Utvrđuje se i postupak priznavanja inozemnih stručnih kvalifikacija u ovim slučajevima. Ovaj se prijedlog zakona odnosi samo na osobe koje u Republici Hrvatskoj žele obavljati navedene regulirane profesije, dok će se na osobe koje žele obavljati neku drugu nereguliranu profesiju i dalje primjenjivati postojeći Zakon o priznavanju inozemnih stručnih kvalifikacija iz 2003. godine s izmjenama i dopunama iz 2006. prema kojem se kod nas provodi postupak priznavanja stručne spreme u svrhu zapošljavanja. Razlika u regulativi je u tome da se po navedenom zakonu priznaju i rješavaju samo dokazi o postignutom stupnju formalnog obrazovanja. Znači, praktički diplome dok će se u predmetnom prijedlogu o kojem sad raspravljamo za priznanje reguliranih profesija u slučaju navedenih profesija u postupku utvrđivati ukupna profesionalna osposobljenost. Znači specijalizacije i slično što pretpostavlja stručno usavršavanje i osposobljavanje nakon stjecanja formalnog obrazovanja, znači diplome kao i moguće stručno iskustvo. Razmatrajući predmetni prijedlog odbor je jednoglasno donio sljedeći zaključak. Odbor predlaže Hrvatskom saboru da donese Zakon o reguliranim profesijama i priznavanju inozemnih stručnih kvalifikacija. Hvala.
Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, gospodin zastupnik Nevio Šetić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, uvažena gospođo zastupnice, gospodo zastupnici. Evo, Prijedlog zakona o reguliranim profesijama i priznavanju inozemnih stručnih kvalifikacija s Konačnim prijedlogom zakona je pred nama za koji će odmah na početku vam mogu reći klub Hrvatske demokratske zajednice glasati za, jer ovim zakonskim prijedlogom usklađuje se zakonodavstvo Republike Hrvatske sa zakonodavstvom Europske unije. I ono što je još važnije, donošenjem ovog zakona po prvi puta će u Republici Hrvatskoj urediti minimalni uvjeti osposobljavanja u Republici Hrvatskoj za pristup i obavljanje profesija doktora medicine, doktora medicine specijalista, doktora dentalne medicine, doktora dentalne medicine specijalista, medicinskih sestara za djelatnost opće zdravstvene njege, primalja, magistara farmacije, veterinara i arhitekata sukladno Direktivi 2005/36 kao i sustav priznavanja inozemnih stručnih kvalifikacija za obavljanje reguliranih profesija u Republici Hrvatskoj u svrhu ostvarivanja prava na poslovni nastan, sloboda pružanja usluga na privremenoj i povremenoj osnovi u Republici Hrvatskoj na temelju inozemnih stručnih kvalifikacija, te sam postupak priznavanja inozemnih stručnih kvalifikacija. Očito da je riječ o protoku ljudi i profesionalaca koji će moći raditi, dakle po principima kako je to u Europskoj zajednici, Uniji. Ono što posebno želim se osvrnuti jest na sam sadržaj, jer čuli smo i od državnog tajnika opća načela i ovo je hitni postupak jer su već rasprave vođene i na neki način raspravljeno i analizirano u Bruxellesu. Ali ono što je važno čuti i znati da se osnove nalaze recimo unutar ovih sadržaja zakona. Ovim prijedlogom zakona uređuje se priznavanje inozemnih stručnih kvalifikacija s ciljem pristupa određenoj profesiji, tj. obavljanja određene djelatnosti u zemlji primateljici u svrhu pružanja usluga na privremenoj i povremenoj osnovi. Dakle, kad nije riječ o obavljanju trajne gospodarske aktivnosti. Osoba ne osniva poslovni nastan u Republici Hrvatskoj već isti ima osnovan u državi članici Europskog gospodarskog prostora, a u Republici Hrvatskoj dolazi kako bi uistinu pružala privremeno i povremeno usluge regulirano glavom 2. prijedloga zakona kandidat dostavlja izjavu u pisanom obliku, te dokumente nadležnom tijelu. Dakle, zakon vrlo precizno sve to regulira. Uređuje se priznavanje inozemnih stručnih kvalifikacija s ciljem pristupa određenoj profesiji, tj. obavljanja određene djelatnosti u zemlji primateljici u svrhu ostvarivanja prava na poslovni nastan. Primjenjuje se na osobe koje u Republici Hrvatskoj žele osnovati poslovni nastan i obavljati određenu reguliranu profesiju, regulirano glavom 3. prijedloga zakona, utvrđuje se opća načela i postupak priznavanja inozemnih stručnih kvalifikacija za navedenu osobu, opći sustav priznavanja kvalifikacija. Ovim zakonom uređuje se priznavanje stručnih kvalifikacija na temelju stečenog stručnog iskustva koje pokazuje opće poslovno ili stručno znanje i sposobnosti što je propisano u okviru glave 3. zakona. Ovim zakonom se uređuju minimalni uvjeti osposobljavanja, potrebna razina obrazovanja i stručnog usavršavanja i osposobljavanja i priznavanje stručnih kvalifikacija na temelju koordinacije minimalnih uvjeta osposobljavanja za 7 profesija iz direktive koje sam već spomenuo. Dakle, doktora medicine, doktora dentalne medicine. Za sada tu treba reći da u Republici Hrvatskoj još uvijek doktori dentalne medicine nose naslov stomatolozi uz obvezu promjene tog akademskog naziva što je u tijeku. Vjerujem da će to biti. Medicinska sestra za opću zdravstvenu njegu, primalje, veterinare, magistre farmacije, te arhitekte. Sustav autornog priznavanja kvalifikacija regulirano glavom 4. prijedloga zakona koji su kvalifikacije stekli u državama članicama Europske unije. Ukoliko osoba koja želi obavljati jednu od navedenih profesija ne ispunjava uvjete za automatsko priznavanje kvalifikacija na istu se primjenjuje opći sustav priznavanja kvalifikacija. Podliježe priznavanju po propisanom postupku. To je jako važno istaknuti. Nadalje odredbe zakona neće se primjenjivati na pomorce čiji je postupak priznavanja stručnih kvalifikacija reguliran posebnim propisima. Priznavanje stručnih kvalifikacija za pomorce regulirano je Direktivom 2001/25 o minimalnoj razini izobrazbe pomoraca i Direktivom 2005/45 o uzajamnom priznavanju svjedodžbi pomoraca koje su izdale države članice i kojima se izmjenjuju i dopunjuju Direktive 2001, te se stoga isti izuzimaju od primjene Direktive 2005/36. Dalje, odredbe ovog zakona ne primjenjuju se na kvalifikacije osoba koje obavljaju uslužne ili posredničke poslove pri kojima ne dolaze u neposredan doticaj sa opasnim kemikalijama čiji je postupak priznavanja stručnih kvalifikacija uređen posebnim propisima. Isto tako, uređuju se stečena prava za navedenih 7 profesija u skladu s Direktivom, prava koja je Europska unija odlučila priznati na području svojih država članica. Ured koji je građanima dužan pružati potrebne informacije o priznavanju stručnih kvalifikacija sukladno ovome zakonu je Nacionalni … [[Govornik se ne razumije.]] ured koji vodi bazu podataka u reguliranim profesijama u Republici Hrvatskoj. Dakle, u sklopu Agencije za znanost. Isto tako, nacionalni koordinator koji podnosi izvješće Europskoj komisiji o provedbi ovog zakona imenuje Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva. U svrhu provedbe ovog zakona Vlada Republike Hrvatske donijet će popis reguliranih profesija u Republici Hrvatskoj, što je nužno, jer se to po prvi puta na ovaj način čini. U svrhu provedbe ovog zakona i priloga direktiva Vlada Republike Hrvatske donijet će i popise koji sadržavaju odgovorno prilozima direktivi. Dakle, čeka nas još dosta posla za dovršiti, definitivno bez ovog zakona to ne bi bilo moguće. I na kraju, u ime kluba Hrvatske demokratske zajednice zbog svih ovih razloga želim reći da podržavamo i da ćemo glasati za.
Hvala. Klub zastupnika HNS-a, gospodin zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, državnoga tajnika ne vidim. Pardon. Pred nama je jedan zakon koji na prvi pogled izgleda vrlo kompliciran, ne samo po opsegu, nego i po načinu kako se regulira ova materija. Međutim, doista se radi o usklađenju naše pravne prakse u jednoj ovlasti koju možemo nazvati reguliranje prostora stručnih profesija, osobito kad se govori o obvezama Republike Hrvatske da bude jednako uređen prostor kao što su to i druge članice europskog ekonomskog prostora. Dobro je da je u nastanku ovoga zakona, da su dakle vođene vrlo intenzivne konzultacije, i ovo što reče državni tajnik trebalo bi biti stanovita garancija da se ovaj zakon neće vraćati na doradu kao neki drugi koji su također imali certifikat usklađenosti sa europskom pravnom stečevinom, pa su nam se vraćali po tri, četiri puta. Ja se nadam da ove tri runde konzultacija sa ljudima iz Europske Komisije su urodile plodom na način da više nema dvojbenih rješenja i da se nećemo u tom smislu morati sramotiti. Ključna stvar je da smo do sada imali postupak koji je bio tek polovičan, kad se govori o priznavanju inozemnih kvalifikacija i to uglavnom ili isključivo u onome formalnom dijelu, odnosno u dijelu priznavanja formalnog, stečene razine formalnog obrazovanja. Odnosno, do sada smo primjenjivali Zakon o priznanju inozemnih obrazovnih kvalifikacija, tako da smo nakon formalnog priznanja, formalnog obrazovanja koje je stečeno u drugim zemljama imali određeni pravni vakuum. To je naravno prostor u kojemu se može dogoditi i niz zlouporaba. To je prostor u kojemu se može bez dodatnih stručnih znanja praktički zauzeti određeni profesionalni prostor sa određenim mogućim posljedicama. Prije svega zato jer se radi o zanimanjima za koje možemo slobodno reći da su od posebnoga značenja. I sva ova medicinska, dentalna, farmaceutska zanimanja, ali i zanimanja arhitekta, rekao bih izravno utječu ne samo na kvalitetu života ljudi kojima se pružaju usluge u tim strukama, nego ako hoćete baš i na sam život … [[Govornik se ne razumije.]] Stoga je iznimno važno uspostaviti sustav koji će biti usklađen sa čitavim europskim ekonomskim prostorom, jer ja vjerujem da su zemlje Europske unije otišle korak dalje i u praksi i u iskustvu nego što je to bio slučaj sa zemljama, uvjetno rečeno u tranziciji, u koje spada i Hrvatska. Sada bismo trebali dobiti kompletan postupak u kojem bi se jedinstveno utvrđivala situacija priznavanja dokaza, ne samo u formalnom stupnju naobrazbe, nego i o stručnoj usavršenosti, kako bi se omogućilo stranim državljanima privremeno i povremeno bavljenje svojom strukom i u Republici Hrvatskoj, a u smislu poslovnog nastana. Činjenica jest da će provedba ovog zakona iziskivati i određene dodatne troškove, doduše po ovome što vidimo minimalne, jer se radi tek o pripremi … [[Govornik se ne razumije.]] kataloga, međutim puno važnije od toga je da Vlada Republike Hrvatske na vrijeme donese propise koji su izvedbeni propisi iz ovoga zakona. Prije svega radi se o popisu reguliranih profesija, popise koji sadržajno odgovaraju prilozima direktivi 2005/36, a jednako tako trebamo se dakle kvalificirano pripremiti da cijeli taj postupak, proces završi do službenog pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji. U tome smislu svakako je važno što se u okviru Agencije za znanost i visoko obrazovanje provodi jedan projekt kojega je sufinancirala nizozemska Vlada kao predpristupni projekt Matra MPAP, pod nazivom osnaživanje uloge nacionalnog ureda koji je osnovan u sklopu Agencije za znanost i visoko obrazovanje. Nadam se da će u sklopu toga projekta biti osigurano i dopunsko osposobljavanje službenika, jer taj proces je vrlo zahtjevan, ovaj postupak je sada združen, on ima nekoliko elemenata vrlo važnih i jako je bitno da agencija svoj posao odradi na vrlo profesionalan način kako se ne bi dogodilo da već prvi slučajevi možda kiksaju. Jako je važno dakle da Republika Hrvatska ovo shvati kao ozbiljnu obvezu, jer moramo znati da će ulaskom Republike Hrvatske u Europsku uniju pitanje slobode tržišta rada izbiti u prvi plan i na način koji će pogoditi određene struke u Republici Hrvatskoj odljevom kadrova. Vidjeli smo što se događalo u Poljskoj, vidjeli smo što se događalo u Baltičkim zemljama, vidjeli što se dogodilo u Češkoj i Slovačkoj, sad se to događa u Rumunjskoj i Bugarskoj. Recesija je to u nekoliko ublažila, usporila ili je počela smanjivati broj visoko stručnih kadrova koji odlaze u zemlje zapadne Europe a povećava se broj onih koji se vraćaju, ali je činjenica da će Republika Hrvatska tek ući u taj proces i da je za očekivati da će mnoge naše struke, ako baš hoćete i ova koja je dosta ugrožena deficitom kadra a to su medicinske struke, pretrpjeti određeni udar odljeva stručnjaka, pa će onda i medicinske ustanove, ali i tržište usluga kao takvo biti primamljive za takve kadrove koji su školovani i osposobljeni u drugim zemljama Europske unije. Odnosno za one koji mogu privremeno i povremeno obavljati tu djelatnost u Republici Hrvatskoj. To je jedan proces za kojega bi država morala biti pripremljena i to simultanim aktivnostima od onih koji brinu brigu o tržištu rada, od onih koji su već sada suočeni sa deficitom određenih stručnih kadrova pa do onih koji omogućavaju postupak kao što je ovaj a to je priznavanje formalnog obrazovanja i stručne osposobljenosti. U tome smislu HNS će podržati ovaj Zakon i zahtjeva od Vlade da shvati ovo kao jednu od vrlo važnih zadaća u postupku pridruženja Europskoj uniji kako bismo negativne efekte prije svega na tržištu rada ublažili što je moguće više a osobito u ovim djelatnostima i u ovim strukama koje su već sada deficitarne u Republici Hrvatskoj odnosno koj emožemo smatrati strukama od posebnoga interesa. Zahvaljujem.
Hvala. Pojedinačna rasprava gospodin zastupnik Vedran Rožić, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Pred nama je Prijedlog zakona o reguliranim profesijama i priznavanjima inozemnih stručnih kvalifikacija. Naime, direktivom 2005./36. Europske zajednice jamči se osobama koje su stekle stručne kvalifikacije u jednoj od država članica pristup istoj profesiji, ista prava prilikom obavljanja te profesije u drugoj državi članici, kao i države članice a cilj je poboljšanje pravila važećeg sustava priznavanja kvalifikacija. Priznavanjem stručnih kvalifikacija država članica domaćin nositelju kvalifikacija omogućava pristup reguliranoj profesiji za koju je osposobljen u matičnoj državi članici te obavljanje te profesije pod uvjetima koji vrijede za njezine državljane. Pod reguliranom profesijom smatra se profesionalna djelatnost ili skupina profesionalnih djelatnosti kod kojih je pristup i obavljanje, odnosno način obavljanja djelatnosti temeljem zakonskih, podzakonskih i drugih akata izravno ili neizravno uvjetovan posjedovanje određenih stručnih kvalifikacija kao i profesionalna djelatnost odnosno skupina profesionalnih djelatnosti kojim se bave članovi strukovnih organizacija s profesionalnim nazivom. Stupanjem na snagu spomenute direktive utvrđeno je da Republika Hrvatska nema prilagođen pravni okvir niti administrativnu strukturu za priznavanje stručnih kvalifikacija. Danas se u Republici Hrvatskoj za stručno priznavanje inozemnih obrazovnih kvalifikacija u svrhu zapošljavanja primjenjuje Zakon o priznanju inozemnih obrazovnih kvalifikacija. Predmetni Zakon je nedostatan jer se njime samo formalno potvrđuje vrijednost inozemne obrazovne kvalifikacije koje je izdalo nadležno tijelo u svrhu pristupa zapošljavanju, do čim sama inozemna obrazovna kvalifikacija podrazumijeva formalni naziv za određenu razinu, odnosno stupanj stečenih znanja, vještina i kompetencija koji se dokazuje inozemnom školskom svjedodžbom, diplomom, i drugom javnom ispravom koje izdaje nadležna ustanova. Dakle, bit priznavanja po navedenom zakonu je isključivo priznavanja dokaze o završetku formalnog obrazovanja dok se profesionalna osposobljenost stručno usavršavanje i osposobljavanje nakon završetka formalnog obrazovanja koji mogućnost stručno iskustvo u sklopu postupka navedenog zakona razmatra. Nakon što se kandidatu prizna određena obrazovna kvalifikacija prema navedenom zakonu isti mora dodatno ako je riječ o reguliranoj profesiji od nadležne strukovne organizacije ili od nadležnog tijela ili organizacije ishoditi odobrenje za samostalnog obavljanje regularne profesije. U tom smislu ovaj Zakon predstavlja novinu u Republici Hrvatskoj jer će se istim a u svrhu priznavanja stručne kvalifikacije radi obavljanja određene regulirane profesije u Republici Hrvatskoj u postupku priznavanja razmatrati u jednom objedinjenom postupku i dokazi o završetku formalnog obrazovanja i profesionalne osposobljenosti kandidata. Ukoliko se ocijeni da kandidat ispunjava propisane uvjete istom će se priznati stručna kvalifikacija radi obavljanja određene profesije u Republici Hrvatskoj a time omogućiti i pristup i obavljanje određene regulirane profesije u Republici Hrvatskoj. Ovim Zakonom se određuju i minimalni uvjeti osposobljavanja u Republici Hrvatskoj za pristup i obavljanje profesije doktora medicine, doktora medicine specijalista, doktora dentalne medicine, doktora dentalne medicine specijalista, medicinskih sestara za djelatnost opće zdravstvene njege, primalja, magistra farmacije, veterinara i arhitekata. Priznavanje inozemnih stručnih kvalifikacija, kvalifikacije sukladno direktivi Europskog parlamenta i Vijeća od 7. rujna 2005. godine o priznavanju stručnih kvalifikacija, sustav priznavanja inozemnih stručnih kvalifikacija za obavljanje reguliranih profesija u republici Hrvatskoj u svrhu ostvarivanja prava na poslovni nastan, sloboda pružanja usluga na privremenoj, povremenoj osnovi u Republici Hrvatskoj na temelju inozemnih stručnih kvalifikacija, te postupak priznavanja inozemnih stručnih kvalifikacija. U tu svrhu ta osoba koja bi u republici Hrvatskoj po prvi puta želila pružati usluge na toj osnovi bit će dužna o tome izvijestiti nadležno tijelo, istom dostaviti propisanu dokumentaciju. Ista će podlijegati posebnim propisima kojima se uređuju stručne kvalifikacije za obavljanje reguliranih profesija i odredbama koje vrijede za stručnjake koji se bave istom profesijom u Republici Hrvatskoj. Glavom 3. Prijedloga zakona uređuje se priznavanje inozemnih stručnih kvalifikacija u svrhu ostvarivanja prava na poslovni nastan, a primjenjivat će se na osobe koje žele u Republici Hrvatskoj osnovati poslovni nastan i obavljati reguliranu profesiju. Glavom 3. također uređuje se i priznavanje stručnih kvalifikacija kod određenih profesionalnih djelatnosti na temelju stečenog stručnog iskustva koje pokazuje opće poslovno ili stručno znanje i sposobnosti. Također se zakonom uređuje stručne kvalifikacije tzv. sektorske profesije, odnosno za navedene prije profesije za koje sukladno spomenutoj direktivi vrijedi načelo automatskog priznavanja kvalifikacija. Odredbe Zakona o reguliranim profesijama i priznavanju inozemnih stručnih kvalifikacija neće se primjenjivati na pomorce, jer je postupak priznavanja njihovih stručnih kvalifikacija reguliran posebnim propisima. Kvalifikacije osoba koje obavljaju uslužne ili posredničke poslove pri kojima ne dolazi u doticaj s opasnim kemikalijama jer je postupak priznavanja njihovih stručnih kvalifikacija uređen posebnim propisima. I na osobe koje žele obavljati određenu nereguliranu profesiju jer će se na njih i nadalje primjenjivati Zakon o priznavanju inozemnih obrazovnih kvalifikacija. U svrhu provedbe ovog zakona Vlada Republike Hrvatske donijet će popis reguliranih profesija u Republici Hrvatskoj te popise koji sadržajno odgovaraju prilozima Direktivi 2005/36, a sama primjena odredbi vezanih u postupak priznavanja inozemnih stručnih kvalifikacija uključujući i primjenu tih odredbi započet će od trenutka pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji, do kada će se uspostaviti i potrebni administrativni kapaciteti za provedbu zakona. Stoga se predlaže ovaj zakonski prijedlog raspraviti i prihvatiti po hitnom postupku, s obzirom da donošenje ovog zakona predstavlja usklađivanje zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Europske unije te obzirom da je donošenje ovog zakona mjerilo za zatvaranje Poglavlja 3., Pravo poslovnog nastana i sloboda pružanja usluga.
Hvala. Gospodin zastupnik Šimo Đurđević. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče hrvatskoga Sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Donošenjem ovog zakona po prvi puta će se u Republici Hrvatskoj urediti minimalni uvjeti osposobljavanja za pristup i obavljanje profesija i to doktora medicine, doktora medicine specijalista, doktora dentalne medicine, doktora dentalne medicine specijalista, medicinskih sestara za djelatnost opće zdravstvene regije, primalja, magistra farmacije, veterinara, arhitekata, a u svrhu ostvarenja prava na poslovni nastan, sloboda pružanja usluga, na privremenoj i povremenoj osnovi u Republici Hrvatskoj na temelju inozemnih stručnih kvalifikacija te sam postupak priznavanja inozemnih stručnih kvalifikacija. Danas se u Republici Hrvatskoj za stručno priznavanje inozemnih obrazovnih kvalifikacija, a u svrhu zapošljavanja, primjenjuje Zakon o priznavanju inozemnih obrazovnih kvalifikacija. Navedenim zakonom samo se formalno potvrđuje vrijednost inozemne obrazovne kvalifikacije koji izravno nadziru tijelu u svrhu pristupa zapošljavanja. Bit priznavanja po navedenom zakonu je isključivo priznavanje dokaza o završetku formalnog obrazovanja. Nakon što se kandidatu prizna određena obrazovna kvalifikacija isti mora dodatno od nadležne strukovne organizacije ishoditi odobrenje za samostalno obavljanje regulirane profesije. Ovaj zakon predstavlja novinu u Republici Hrvatskoj budući da se sukladno ovom zakonu, a u svrhu priznavanja stručne kvalifikacije radi obavljanje određene profesije, razmatrati u jednom objedinjenom postupku. Kada se ocijeni da kandidat ispunjava propisane uvjete istom će se priznati stručna kvalifikacija radi obavljanja određene profesije u Republici Hrvatskoj i time omogućiti pristup i obavljanje određene regulirane profesije u Republici Hrvatskoj. Pri Agenciji za znanost i visoko obrazovanje djeluje Nacionalni ured koji obavlja poslove vezane uz stručno priznavanje visokoškolskih kvalifikacija. Predloženi zakon ima 77 točaka, a iz njihovih obrazloženja od stranice 50 do 55 razvidno je da je Zakon o reguliranim profesijama i priznavanju inozemnih stručnih kvalifikacija ide ususret zainteresiranim strankama, smanjuje administriranje i primjenjuje europska praksa. Zbog svega navedenog podržavam donošenje ovog zakona. Hvala.
Hvala. Gospođa zastupnica Suzana Bilić Vardić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče hrvatskoga Sabora, gospodine državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Raspravljamo danas o prijedlogu Zakona o reguliranim profesijama i priznavanju inozemnih stručnih kvalifikacija s konačnim prijedlogom zakona. Još jednim zakonom koji nosi oznaku prijedlog Zakona Europa br. 430, koji označava usklađenje hrvatskog zakonodavstva s pravnom stečevinom Europske unije i na koji se primjenjuju odredbe hitnog postupka. Donošenje ovog zakona koji je Vlada Republike Hrvatske uputila ovome Visokome domu mjerilo je za zatvaranje Poglavlja 3. Pravo poslovnog nastana i sloboda pružanja usluga. Obveza donošenja Zakona o reguliranim profesijama i priznavanju inozemnih stručnih kvalifikacija utvrđena je Direktivom 36 Europskoga Parlamenta i Vijeća od 7. rujna 2005. godine o priznavanju stručnih kvalifikacija, kojom se jamči osobama koje su stekle stručne kvalifikacije u jednoj od država članica, pristup istoj profesiji i ista prava prilikom obavljanja te profesije u drugoj državi članici kao i državljanima te države članice. Priznavanjem stručnih kvalifikacija, država članica nositelju kvalifikacije omogućava pristup reguliranoj profesiji za koju je osposobljen u matičnoj državi članici kao i obavljanje te profesije pod uvjetima koji vrijede za njezine državljanine. Pod reguliranim profesijama podrazumijevaju se profesionalne djelatnosti ili skupina profesionalnih djelatnosti kod kojih je pristup i obavljanje, odnosno način obavljanja djelatnosti na temelju zakona, izravno ili neizravno, uvjetovan posjedovanjem određenih stručnih kvalifikacija kao i profesionalna djelatnost ili skupina profesionalnih djelatnosti kojim se bave članovi strukovnih organizacija s profesionalnim nazivom. Slijedom iznijetoga ovim se zakonom prvi put određuju minimalni uvjeti osposobljavanja u Republici Hrvatskoj za pristup i obavljanje profesija. Kako smo već čuli, doktora medicine, doktora medicine specijalista, doktora dentalne medicine, doktora dentalne medicine specijalista, medicinskih sestara za djelatnost opće zdravstvene njege, primalja, magistara farmacije, veterinara i arhitekata, kao i priznavanje inozemnih stručnih kvalifikacija uključujući sustav priznavanja inozemnih stručnih kvalifikacija za obavljanje reguliranih profesija u Republici Hrvatskoj, a u svrhu ostvarivanja prava na poslovni nastav, sloboda pružanja usluga na privremenoj i povremenoj osnovi u Republici Hrvatskoj na temelju inozemnih stručnih kvalifikacija, te postupak priznavanja inozemnih stručnih kvalifikacija. Za nabrojane tzv. sektorske profesije sukladno već spomenutoj direktivi europske EZ vrijedi načelo automatskog priznavanja kvalifikacija. Ovaj zakon primjenjuje se na državljane i državljanke država ugovornica ugovora u europskom ekonomskom prostoru u što ulaze sve članice Europske unije plus Norveška, Lihtenštajn i Island. Dakle, na sve državljane koji su stekli stručne kvalifikacije u državi ugovornici Europskog ekonomskog prostora, a koji u Republici Hrvatskoj kao osobe zaposlene kod određenog poslodavca ili osobe koje obavljaju samostalnu djelatnost, žele obavljati određenu reguliranu profesiju. Jednako tako zakon se primjenjuje i na državljane trećih država, koji su stekli stručne kvalifikacije u državama ugovornicama Europskog ekonomskog prostora. Međutim, zakon se ne primjenjuje na pomorce čiji je postupak priznavanja stručnih kvalifikacija reguliran posebnim propisima, kao niti na kvalifikacije osoba koje obavljaju uslužene ili posredničke poslove, pri kojima ne dolaze u neposredan doticaj s opasnim kemikalijama čiji je postupak priznavanja stručnih kvalifikacija uređen posebnim propisima. Republika Hrvatska putem ministarstva nadležnog za rad, obvezna je temeljem sukladno odredbama ovog zakona imenovati osobu koja će obavljati poslove nacionalnog koordinatora za priznavanje inozemnih stručnih kvalifikacija kao i njegove obveze, ali i tijelo koje će obavljati poslove kontakt točke. Kontakt točka dužna je voditi bazu podataka koja među ostalim sadržava i popise reguliranih profesija u Republici Hrvatskoj, s naznakom razine stručne kvalifikacije koja se zahtijeva za obavljanje regulirane profesije i nadležnim tijelom za priznavanje inozemne stručne kvalifikacije. Kontakt točka dužna je izdati i vodič o općem sustavu priznavanja stručnih kvalifikacija u Republici Hrvatskoj u pisanom i elektronskom obliku na hrvatskom i engleskom jeziku najkasnije do dana pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji. U prijelaznim i završnim odredbama ovoga zakona predviđeno je, odnosno utvrđeno je i potrebno usklađenje popisa akademskih naziva i akademskih stupnjeva i njihovih kratica u dijelu koji se odnose na akademski naziv doktora stomatologije, a visoka učilišta koja izvode studij stomatologije, dužna su uskladiti svoje opće akte u dijelu koji se odnosi na akademski naziv doktora stomatologije s ovim zakonom u roku od dva mjeseca nakon stupanja ovoga zakona na snagu. Jednako tako propisuju se i obveze izmjena i brisanja pojedinih odredaba Zakona o arhitektonskim i inženjerskim poslovima i djelatnostima u prostornom uređenju i gradnji, također radi usklađenja toga zakona sa odredbama ovoga zakona. Postupci priznavanja inozemnih stručnih kvalifikacija sukladno ovom zakonu, započet će se provoditi od trenutka pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji. I kako smo već čuli za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu za 2010. i 2011. Ono povećanje novčanih obveza odnosi se jedino na izvanje ovoga popisa kojeg kontakt točka mora izraditi i posisa reguliranih profesija koje kontakt točka mora objaviti na engleskom i hrvatskom jeziku najkasnije do dana pristupanja Republike Hrvatske u Europsku uniju. A i zbog toga, a i zbog svega navedenoga u cijelosti podržavam donošenje predloženog Prijedloga zakona o reguliranim profesijama i priznavanja inozemnih stručnih kvalifikacija s konačnim prijedlogom zakona. Hvala lijepo.
Hvala. Gospodin zastupnik Ivan Bagarić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ja sam kao i moje kolegice i kolege pridružujem potpori ovog prijedloga zakona. Mislim da je vrlo važno naglasiti kako danas u Republici Hrvatskoj za stručno priznavanje inozemnih stručnih kvalifikacija a u svrhu zapošljavanja se primjenjuje Zakon o priznavanju inozemnih obrazovnih kvalifikacija. Međutim, navedenim zakonom samo se formalno potvrđuje vrijednost inozemne obrazovne kvalifikacije, diplome i svjedodžbe koje su izdale nadležno tijelo u svrhu pristupa zapošljavanju, a sama inozemna obrazovna kvalifikacija podrazumijeva formalni naziv za određenu razinu, odnosno stupanj stečenih znanja i vještina i kompetencija koje se dokazuje inozemnim školskim svjedodžbama, diplomom ili drugom javnom ispravom koje izdaje nadležna ustanova. Dakle, bit priznavanja po navedenom zakonu je isključivo priznavanja dokaza o završetku formalnog obrazovanja, dok se profesionalna osposobljenost u okviru toga postupka ne razmatra. U tom smislu prijedlog ovog zakona predstavlja novinu u Republici Hrvatskoj, jer će se u postupku priznavanja razmotriti u jednom objedinjenom postupku i dokaz o završetku formalnog obrazovanja i profesionalna osposobljenost kandidata. Stručno usavršavanje i osposobljavanje nakon završetka formalnog obrazovanja kao i moguće stručno iskustvo. A ako se ocijeni da kandidat ispunjava propisane uvjete, istom će se priznati stručna kvalifikacija radi obavljanja određene profesije u Republici Hrvatskoj. Vrlo je važno ovdje kada govorim o ovoj materiji, kazati da je zapravo donošenje ovog zakona je jedna od mjera koja je potrebna za zatvaranje poglavlja 3. tzv. pravo poslovnog nastana i sloboda pružanja usluga. Prema tome, kako usklađujemo sve segmente društva sa europskim, odnosno svo zakonodavstvo i ovo je jedno vrlo važno područje na kojem bi rekao da Hrvatska uređuje svoj prostor i usklađuje ga sa europskim. I sa stajališta rekao bih unutarnjeg uređenja Republike Hrvatske na ovom području, ovo je vrlo važna materija, ali je vrlo važna i iz pozicije svih onih struka kojih se ovaj zakon tiče, a koje se na određeni način sutradan u integriranoj Europi uključuju, odnosno zbog svih onih ljudi koji će sutradan ne znam biti pokrivene ovim zakonom kada je u pitanju Republika Hrvatska i obrnuto kompletan europski prostor. Nije primarni cilj svakako ovog zakona, na određeni način pružanje potpore i ljudima koji će sutradan ići ne znam iz Hrvatske u Europu i tražiti svoje radno mjesto i obrnuto. Međutim, ja mislim da treba spomenuti da je ovaj zakonski prijedlog značajan i zbog naših ljudi koji su stekli određenu vrst obrazovanja u svijetu i kako bi zapravo sutra dan to znanje i te diplome bile usklađene i kompatibilne sa onima u Republici Hrvatskoj i obrnuto. Dakle, naprosto da se postigne jedan visoki stupanj sinergije i razumijevanja odnosno uređivanja odnosa u ovom području. Ja mislim da je vrlo važno još spomenuti ovdje da je zapravo sadržaj prijedloga zakona i to što se osim ovim prijedlogom zakona uređuje ne samo priznavanje inozemnih stručnih kvalifikacija s ciljem postupka određene profesije tj. obavljanja određene djelatnosti u zemlji primateljici u svrhu pružanja usluga na privremenoj i povremenoj osnovi, dakle kad nije riječ o obavljanju trajne gospodarske aktivnosti. Također, uređuje se priznavanje inozemnih stručnih kvalifikacija s ciljem pristupa određenoj profesiji tj. obavljanje određene djelatnosti u zemlji primateljici usprkos ostvarivanja prava na poslovni nastan. Zatim, uređuje se priznavanje stručnih kvalifikacija na temelju stečenog stručnog iskustva koje pokazuje opće, poslovno i stručno znanje i sposobnost. I na koncu, uređuje se minimalni uvjeti osposobljavanja, potrebna razina obrazovanja i stručnog usavršavanja i osposobljavanja i priznavanja stručnih kvalifikacija na temelju koordinacije minimalnih uvjeta osposobljavanja. Za sedam profesija iz direktive ovdje smo već čuli dakako da su to doktori medicine, doktori dentalne medicine. Za sada u Republici Hrvatskoj to su još uvijek stomatolozi uz obveznu promjenu akademskog naziva, zatim medicinske sestre za opći zdravstvenu njegu, primalje, veterinare, magistre farmacije te arhitekte. Važno je također kazati da odredbe zakona neće se primjenjivati na pomorce čiji je postupak priznavanja stručnih kvalifikacija reguliran posebnih propisima. Priznavanje stručnih kvalifikacija za pomorce regulirano je direktivom drugom iz 2001. godine o minimalnoj razini izobrazbe pomoraca i države članice i kojom se izmjenjuje i dopunjuje Direktiva 2001. 25 EZ te se stoga isti izuzimaju od primjene direktive. Zatim, odredbe ovog zakona neće se također primjenjivati ni na kvalifikacije osoba koje obavljanju uslužne i posredničke poslove pri kojima ne dolaze u neposredni doticaj s opasnim kemikalijama čiji je postupak priznavanja stručnih kvalifikacija uređen posebnim propisima. Uređuju se također stečena prava za navedenih sedam profesija u skladu s direktivom. Onda vrlo je važno napomenuti da nacionalnog koordinatora koji podnosi izvješće Europskoj komisiji o provedbi ovog zakona imenuje Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva te da u svrhu provedbe ovog zakona Vlada Republike Hrvatske će donijeti određeni propis reguliranih profesija u Republici Hrvatskoj. Zatim, u svrhu provedbe ovog zakona i prijedloga direktive Vlada Republike Hrvatske također donijet će popise koji sadržajno odgovaraju prilozima u direktivi. Zakon će se primjenjivati isključivo na osobe koje u Republici Hrvatskoj žele obavljati reguliranu profesiju dok će na osobe koje žele obavljati određenu nereguliranu profesiju i dalje se primjenjivati Zakon o priznavanju inozemnih obrazovnih kvalifikacija sukladno kojem se danas u Republici Hrvatskoj provodi postupak stručnog priznavanja u svrhu zapošljavanja. Također, zakon će se primjenjivati na državljane odnosno državljanke država ugovornica ugovora o europskom gospodarskom prostoru, zatim na državljane odnosno državljanke trećih država koji su stekli stručne kvalifikacije u državi ugovornici. Na koncu, priznavanje inozemnih stručnih kvalifikacija u skladu sa ovim zakonom provodit će se od trenutka pristupanja Republike Hrvatske u punopravno članstvo Europske unije do kada će se uspostaviti potrebno administrativni kapaciteti za provedbu ovog zakona. Konačno, još jedanput naglašavam da je zapravo ovaj zakon usklađivanje sa europskim zakonodavstvom i kao takvome a inače i zbog suštine tog zakona moja potpora kao i potpora mojih kolegica i kolega ovom zakonu. Hvala vam lijepa.
Hvala. Završni osvrt državni tajnik Želimir Janjić. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici. Hvala vam najljepša na ovim raspravama i na pokazanom interesu za donošenje ovoga zakona i usklađivanje sa pravnom stečevinom Europske unije. Htio bih posebno apostrofirati poštovani zastupniče Beus-Richembergh. Vi ste koncentrirani sada na nekakav drugi posao ali dopustite da vam kratko samo kažem. Naravno da ćemo itekako voditi računa o tome da sve radimo u rokovima koji su predviđeni. Ovaj zakon će stupiti na snagu onoga trenutka kada Republika Hrvatska bude u Europskoj uniji a do tada trebamo napraviti sve ove poslove o kojima ste govorili. Ne samo da ćemo mi voditi računa o tome nego će i Europska komisija itekako voditi računa o tome. Pa vama za informaciju, prije par dana dobili smo dopise od njih u kojemu traje da ih do 15. listopada izvijestimo u kojoj fazi je donošenje zakona a kada vi zastupnici u Hrvatskome saboru u petak budete glasovali i kada donesene ovaj zakon onda ćemo mi i prije 15. listopada njima poslati dopis u kojem ćemo reći da je zakon usvojen u Hrvatskom saboru i poslat ćemo im tekst zakona, tako da što se tiče vaše brige hvala lijepa, itekako ćemo voditi računa o tome. I na koncu da ne bih morao dolaziti i očitovati se o amandmanima. U ime predlagatelja prihvaćam predložene amandmane od Odbora za zakonodavstvo i cijenjenoga gospodina zastupnika Krunoslava Markovinovića. Hvala vam najljepša.
Hvala. Zaključujem raspravu.
Prelazimo na glasovanje o raspravljenim točkama dnevnog reda. Utvrdili smo kvorum. Prvo, Konačni prijedlog zakona o reguliranim profesijama i priznavanju inozemnih stručnih kvalifikacija. Bio je hitni postupak. P.Z.E. br. 430. Predlagatelj zakona Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo i zastupnik Krunoslav Markovinović. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja prihvatio je amandmane i o njima se ne glasuje, jer oni postaju sastavni dio konačnog prijedloga zakona, sukladno članku 169. Poslovnika. Dajem dakle na glasovanje: Prijedlog Zakona o reguliranim profesijama i priznavanju inozemnih stručnih kvalifikacija. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Utvrđujem da je većinom glasova 95 glasova za i jedan suzdržan prihvaćen prijedlog ovog zakona, zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Prelazimo na slijedeću točku. - Prijedlog zakona o Agenciji za strukovno obrazovanje i obrazovanje odraslih, prvo čitanje, P.Z. br. 438 Predlagatelj zakona je Vlada. Raspravu su proveli odbori za zakonodavstvo, obrazovanje, znanost i kulturu, razvoj i obnovu. Izvješća ste primili na sjednici. Predlagatelj državni tajnik u Ministarstvu znanosti, obrazovanja i športa Želimir Janjić će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici. Dopustite da kratko samo obrazložim prijedlog ovoga zakona u prvom čitanju. Želim na početku samo naglasiti da se radi o redovitoj proceduri, da smo otvoreni za sve prijedloge koje ćete ovdje izreći u parlamentarnoj raspravi, da ćemo ih razmotriti i ugraditi u drugo čitanje kada budemo pripremali konačan prijedlog ovoga zakona. Dopustite da vas podsjetim, poslije 2000. godine smo posebno intenzivno počeli govoriti o cjeloživotnom učenju kao nečemu što je postalo rekao bih planetarni hit. A kada je riječ o tome onda svakako govorimo i o obrazovanju odraslih kao jednome najvećem segmentu cjeloživotnoga učenja. I svjesni činjenice da zbog mogućnosti zapošljavanja, zbog mogućnosti zadržavanja radnoga mjesta, da zapravo imamo sada takvu situaciju da radno ovisno stanovništvo treba voditi računa da svoje kompetencije uvijek dograđuje, da se prilagođuje novim tehnološkim procesima kako bi moglo zadržati svoje radno mjesto i kako bi moglo računati sa novim kompetencijama. To je razlog zašto smo željeli osnažiti i naše strukovno obrazovanje, ali i ovaj dio cjeloživotnoga učenja odnosno obrazovanja odraslih. Pa da vas podsjetim, Agencija za strukovno obrazovanje osnovana je 2005. godine radi toga što smo ocijenili, a i vi u brojnim raspravama koje smo imali u Hrvatskome saboru, da bismo trebali imati puno jači suport, podršku svim našim ustanovama koje provode programe strukovnoga obrazovanja i da nije bilo dovoljno onih devet savjetnika koliko smo imali u Zavodu za školstvo. Stoga je osnovana Agencija za strukovno obrazovanje 2005. godine, a onda je to osnaženo donošenjem Zakona o strukovnom obrazovanju 2006. godine oko kojega smo se ovdje, da vas podsjetim, visoko usuglasili i taj zakon gotovo jednoglasno donijeli. Veliki broj zastupnika koji sjede u ovom Visokom domu u ovome sazivu bio je i u prošlome sazivu i raspravljao o ovom zakonu. Druga ustanova koju smo, stručna ustanova koju smo osnovali je Agencija za obrazovanje odraslih. Osnovana je 2006. godine, a godinu dana kasnije osnažena je donošenjem Zakon o obrazovanju odraslih. Ove dvije agencije dakle djeluju tri odnosno četiri godine i kroz ovih nekoliko godina mi smo mogli analizirati kako ovi poslovi teku, odnosno koliko su ti poslovi i poslovi i jedne i druge agencije, obzirom da sada u ovome trenutku ovih nekoliko godina, vjerojatno i ubuduće, da govorimo o obrazovanju odraslih dakle obrazovanju osoba preko 15 godina, uglavnom je riječ o strukovnom obrazovanju. Ove dvije agencije naravno surađuju, ali to puno puta znade malo usporavati sve te procese radi toga što jedna traži mišljenje od druge itd. Iz tih razloga na temelju ovih iskustava do sada mi smo odlučili predložiti Hrvatskome saboru donošenje ovoga zakona kojim bismo zapravo djelatnosti ovih dviju agencija stavili u okrilje jedne nove agencije radi toga što obavljaju slične poslove i što zapravo trebaju raditi na istim projektima. Neću govoriti koji su sve, vi to jako dobro znadete, ali posljednje o čemu govorimo to su projekti koji su vezani za pretpristupne fondove, za IPA-u, za treću i četvrtu komponentu itd. Iz tih razloga mi predlažemo dakle da se osnuje jedna nova agencija, ali odmah želimo reći da prestankom rada ovih dviju agencija, odnosno osnivanjem nove agencije, da svi radnici koji su zatečeni na svojim mjestima da će se naći u novoj agenciji, a da ćemo prema Zakonu o ustanovama imenovati privremenoga ravnatelja i provesti svu onu potrebnu proceduru da započne s radom ova nova agencija. I dopustite da kažem još nešto. To je naravno sekundarno u svemu ovom, ono sadržajno je puno bitnije, prethodno što sam rekao, ali ovdje možemo računati i na određene uštede. Mi smo ovdje iskazali u onom obrascu procjene financijskog učinka koliko će trebati sredstava za provođenje ovoga zakona, pa smo rekli ne samo da neće trebati sredstava, novih sredstava za provođenje ovoga zakona, nego će čak trebati i nešto malo manje novaca, pa smo ovdje izračunali da je to 430 tisuća kuna i to je ono što možemo izračunati. Međutim, postoji jedan dio koji na takav način ne možemo izračunati, a koji će također biti svojevrsna racionalizacija pa dopustite da vas podsjetim. Radi se o tomu da u provedbi ovih projekata IPA-e da smo mi prihvatili određene obveze Europske komisije pa je u smislu naših kapaciteta da možemo apsorbirati ona sredstva koja su bespovratna i koja su nam na dispoziciji. Konkretno, mi smo sada raspisali u mjesecu rujnu nekoliko natječaja, konkretno tri natječaja, koji su teški oko 16 milijuna eura. Pozvani su naravno provideri u Republici Hrvatskoj i očekujemo naravno da će se ta sredstva moći i povući. Ali od nas kao ministarstva koje je zaduženo za to i od Agencije za strukovno obrazovanje u ovome trenutku traži se da bude ekipirana provedbena jedinica i mi smo prihvatili obveze da je kadrovski do kraja i ekipiramo. Dakle, mi trebamo do konca 2010. godine imati 25 osoba koje će raditi na pripremi i provedbi ovih projekata. Trenutno ih imamo 13 i time poštujemo onu dinamiku koju je zahtijevala Europska komisija. Dakle, trebamo zaposliti još 12. Ako bi situacija ostala ovakva, morali bismo od Vlade Republike Hrvatske tražiti 12 novih osoba koje trebamo zaposliti, za koje trebamo osigurati sredstva. Međutim, spajanjem ovih agencija, osnivanjem jedne agencije i donošenjem, što će biti predviđeno statutom, a onda i drugim aktom, pravilnikom u unutarnjem ustroju te agencije, mi možemo računati da racionalizirajući poslove koje imaju sada jedna i druga agencija u toj novoj agenciji, da zapravo računamo sa tih 12 novih osoba koje će preuzeti ove poslove, a neće biti dodatno opterećenje na državni proračun i zapravo racionalizacija se najvećim dijelom očituje u tom. Neću govoriti o ovim drugim stvarima da kada se nađu na jednome mjestu da ćemo imati manji najam nego što imamo sada na dvije lokacije itd. Evo za uvod. Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, hvala najljepša.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. Gospodin Petar Selem, predsjednik Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedniče. Gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Naš odbor je na svojoj 21. sjednici razmatrao ovaj Prijedlog zakona o Agenciji za strukovno obrazovanje i obrazovanje odraslih kao matično radno tijelo. Kao što je već i rekao gospodin državni tajnik, ovim prijedlogom se žele dvije postojeće agencije čija se djelatnost sada dijelom dopunjuje i poklapa, Agencija za obrazovanje odraslih i agencija za strukovno obrazovanje, ovim se prijedlogom one objedinjuju u novu, jedinstvenu Agenciju za strukovno obrazovanje i obrazovanje odraslih. Prijedlog zakona regulira statusni oblik tj. pripajanje dviju postojećih agencija novoj agenciji, osnovna obilježja nove agencije, prijelazna rješenja među kojima i odredba da nova agencija preuzima i raspoređuje zaposlene u postojećim dvjema agencijama. Prijedlog se obrazlaže programskom sličnosti postojećih agencija, zatim njihovoj čestoj međusobnoj upućenosti na iste i slične zadaće, a posebno i uštedama financijske naravi koje će proizići iz financiranja jedne agencije umjesto dvije postojeće. U raspravi je prijedlog razmotren u kontekstu iskustava u radu postojećih agencija koje su osnovane na području odgoja i obrazovanja. Možda je najveći prijepor u raspravi je bila sugestija strukovne naravi na koju predlagatelj treba odgovoriti prigodom utvrđivanja konačnog prijedloga zakona, a koja glasi: “Treba li se odlučiti za predloženo rješenje ili pak Agenciju za strukovno obrazovanje objediniti sa Agencijom za odgojom i obrazovanje, budući da je strukovno obrazovanje samo jedan posebni oblik srednjeg obrazovanja.“ Naprotiv, Agencija za obrazovanje odraslih dio je jednog područja što ga u Hrvatskoj tek treba razviti u skladu sa europskim iskustvima, a to je područje cjeloživotnog učenja, te bi prema tome trebalo zadržati autonomiju i razviti posebnu agenciju za cjeloživotno obrazovanje. S tim u svezi izraženo je mišljenje da se do takvog rješenja može doći uz prihvaćanje postojećeg prijedloga, budući da prijedlog u statusnom pogledu, ponavljam u statusnom pogledu predlaže pripajanje predloženih agencija nekoj novoj agenciji koja bi se tek imala osnovati. Prema tome, prihvaćanje prijedloga ne isključuje unaprijed ni jedan od u raspravi iznijetih prijedloga, a identitet prijedloga zakona ostaje i dalje održan u svakom od načina rješenja. Dakle, može se nastaviti s radom na postojećoj podlozi sve do utvrđivanja konačnog prijedloga zakona. Iznijete su i stanovite primjedbe i prijedlozi u svezi s drugim pitanjima što ih nameće prijedlog zakona. Među ostalim i načelna primjedba da u svakom slučaju bez obzira na konaćno statusno rješenje treba osnovna pitanja buduće agencije riješiti neposredno, izravno zakonom, a ne u tim pitanjima upućivati na statut što ga agencija tek treba donijeti. Ukazano je i na preglednosti koja proizlazi iz prijedloga da se predloženim zakonom mijenjaju odredbe nekih drugih zakona iz područja odgoja i obrazovanja. Predlagatelji su iznijeti druge primjedbe i prijedlozi koji se tiču budućeg statusa zaposlenih u agenciji kao i nejasnoće oko nekih uvjeta što ih trebaju ispunjavati članovi upravnog odbora agencije. Ukazalo se na potrebu da se zakonom odrede strukture uključujući i gospodarstvo iz kojih će se imenovati članovi upravnog odbora. Predstavnici gospodarskih struktura koji su nazočili sudjelovanju u raspravi istaknuli su da su škole zajedno s njihovim osnivačima odgovorne zbog organiziranja neprimjerenih programa, odnosno zbog nedostatka programa što ih gospodarske i druge djelatnosti očekuju iz sustava strukovnog obrazovanja. Naglašavaju kako gospodarstvo i druge djelatnosti nemaju vremena čekati spore promjene obrazovnog sustava. Nakon provedene rasprave odbor je većinom glasova, 5 za i 3 protiv donio sljedeći zaključak: Odbor predlaže Hrvatskom saboru da prihvati Prijedlog zakona o Agenciji za strukovno obrazovanje i obrazovanje odraslih, a sve primjedbe i prijedlozi uputit će se predlagatelju radi utvrđivanja konačnog prijedloga zakona. Hvala.
Hvala lijepa. Da li žele drugi predstavnici odbora? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba HNS-a, gospodin zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine državni tajniče. Ovaj put vam ne nosim dobre vijesti kao što vi nama niste donijeli dobar zakon. Naime, nas je posebno zainteresirala tvrdnja iz obrazloženja da će se ovim zakonom postići racionalizacija i to kadrovska i financijska. Pa kad malo bolje pogledamo, a da bismo zapravo shvatili o čemu je riječ, onda idemo sad malo kronologijom. Ovdje se radi o spajanju dviju agencija. Jedna i to Agencija za strukovno obrazovanje osnovana je uredbom Vlade 2005. godine, pa je onda izmijenjen Zakon o srednjem školstvu. U srpnju 2008. je još donesen i Zakon o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi, a u veljači ove godine donijet je Zakon o strukovnom obrazovanju. Dakle, to je relevantan zakonski okvir u kojemu djeluje Agencija za strukovno obrazovanje. Druga agencija, Agencija za obrazovanje odraslih osnovana je Uredbom Vlade Republike Hrvatske u svibnju 2006. Već u listopadu 2007. doživjela je bitne promjene kad je iz agencije izdvojen Centar za mobilnost i projekte Europske unije donošenjem Zakona o agenciji za mobilnost i EU projekte, pa je onda Agencija za obrazovanje odraslih praktički ugurana i u Zakon o obrazovanju odraslih u veljači 2007. Dakle, u samo pet godina dvije uredbe i pet zakona pokušavaju regulirati ovo područje i ne uspijevaju. I sada predlagatelj dođe i kaže: pokušat ćemo racionalizirati stvar, a možda ćemo racionalizirati i broj propisa. Time je zapravo priznao da je koncept na temelju kojega je razvijao ove dvije agencije i zakonodavni okvir bio potpuni promašaj. A ako je to već tako dajte da vidimo što je sad predložio, ima li tu sad napretka. Dozvolite mi jednu digresiju. Neki dan je ovdje u Saboru ministar financija kao jedan od važnih argumenata naveo nekakav primjer iz Velike Gorice gdje ravnateljica Pučkog otovrenog učilišta ima pravo na otpremnicu. A zamislite zašto? Zato jer je po struci glumica, a u Pučkom otvorenom učilištu osim ravnateljske dužnosti nema ni jednog sistematiziranog posla na kojega je možete rasporediti nakon što istekne mandat, a sad ovdje imamo situaciju da ćemo imati 3 ravnatelja jedne agencije. Kako? Veli se ovim prijedlogom da će postojati privremeni ravnatelj, moramo imenovati privremenog ravnatelja ove agencije koji će ako Bog da biti dovoljno dobar da bude i stalni, ali da će ravnatelji postojećih dviju agencija ne samo ostati u agenciji nego zadržati ugovore o radu sa svim pripadajućim pravima. To znači da ćemo imati tri čovjeka koji primaju ravnateljsku plaću i tri čovjeka koji imaju ugovorom utvrđenu otpremninu. A kako sad smetaju trojica sa otpremninom? Ne smetaju nikome, a jedna ravnateljica malog pučkog otvorenog učilišta koja je od toga napravila veliku kulturnu ustanovu, ona je sada na … [[Govornik se ne razumije.]] Neki dan smo u novinama čitali kako izgledaju ti ugovori. I kako je jedan slučaj u kojemu je izravno Ministarstvo znanosti odgovorno, doveo do toga da se isplaćuje otpremnina u visini od 2 milijuna i 100 tisuća kuna. A mi sad ovdje tri ravnatelja imamo. I onda se kaže bit će racionalizacija. A spajaju se svi zaposleni u jedno. Kako je predlagatelj izračunao uštede za plaće, to nama ovdje iz ovoga nije jednostavno jasno. Nadalje, ova agencija ne ide konceptualno u reformu. Jer čim vi preuzimate sve što ste imali, nekritički, čim ste vi zapravo samo jednim obuhvatom poklopili ono što ste dosad imali niste promijenili ništa. Dakle postavlja se pitanje je li ova formalna racionalizacija da umjesto dvije adrese imate jednu, i to pod egidom da se spajaju oni koji slično djeluju, odnosno kojima se preklapaju ovlaštenja ili se zapravo radi o nečemu što je, dozvolite mi reći, jedna umjetna tvorevina kojoj nema pandana u zemljama Europske unije. Da se razumijemo. Nije dobro što predlagatelj ovo nije oblikovao na način kako su to neke druge zemlje napravile, a mi kao eto pozivamo se na tradiciju, uspješnost, praksu i to ne u elementarnom obrazovanju, nego u cjeloživotnom učenju, gdje smo mi još uvijek tanki, u osnovnom konceptu novog društva znanja. Pogledajte što je država napravila u tzv. projektu opismenjavanja. Od 60 tisuća ljudi koji nisu završili osnovnu školu, koliko je planom bilo predviđeno da se osposobe, država je uspjela manje od 10% ispuniti svoj plan. Samo 5 tisuća ljudi je prošlo kroz postupak osnovne škole. Nadalje. Kako predlagatelj vidi poziciju ovih ljudi na tržištu rada? Što traži realni sektor? Traži brzo osposobljavanje, efikasno osposobljavanje. A s druge strane predlagatelj je stvorio program u kojemu odrasli ljudi koji nisu završili osnovnu školu moraju proći 5 stotina sati nastave. Možemo mi koliko god hoćemo sad govoriti da li je to realan ekvivalent o osmogodišnjoj školi. Ali je činjenica da tako strukturirani program ne prolazi dovoljan broj ljudi, da ostaju najniža moguća pozicionirana radna snaga i da realni sektor to ne prihvaća, jer mu takvi ljudi ne trebaju i da takvih ljudi koji su u stanju onda kroz poseban program završiti osnovnu školu da bi pristupili strukovnome obrazovanju je jako malo. Kaže se, između ostaloga, donošenjem ovoga zakona nova bi agencija imala jasno utvrđenu ulogu. Pitam se da li je to predlagatelj sam sebi uputio kritiku priznajući da dosadašnje agencije nisu imale jasno utvrđenu ulogu. Nakon 5 zakona i dvije uredbe predlagatelj računa da će tek ovim šestim korakom konačno doći u točku gdje bi mogao eventualno biti zadovoljan učinjenim. Kaže predlagatelj da zbog različitih zakonskih okvira kojima se uređuju područja njihovih djelatnosti, pojavljivala su se teškoće u načinima rješavanja potreba korisnika sustava u čijoj su one funkciji i time dovodile do smanjivanja mogućnosti za jedinstveno i cjelovito uređivanje sustava strukovnog obrazovanja i obrazovanja odraslih. Točno je da su u svezi s djelatnosti sadašnjih agencija korisnici sustava, misli se prije svega ovdje na ustanove, imali određenih poteškoća. Ali ti problemi i poteškoće nisu organizacijske naravi, nego su prije svega proizišli iz kaosa sustava koji sada je zapravo parcijalno razmatrano od samoga Ministarstva znanosti, pa se događa dakle da nam je čitavo srednjoškolsko obrazovanje problematično zbog toga jer nije usklađeno s potrebama poslodavaca. Iz srednje škole nam se masovno ide na burzu, a ne na tržište rada, jer burza nije nužno tržište rada. Jednako tako nama se gube odlikaši iz osnovne škole u srednjoj školi i ne završavaju je. Takvih primjera ima jako puno i to je problem sustava. I onda nam se događa da nam je sve više i više odraslih ljudi u ovome statusu kojim pokušavamo ih obuhvatiti obrazovanjem odraslih, stručnim obrazovanjem, a s druge strane imamo situaciju sa visokom stručnom spremom takvu kakvu imamo. I sa prosjekom i sa postotcima i sa razinom obrazovanosti u društvu. Predlagatelj nadalje ističe da će osnivanjem ove agencije biti stvorena jedinstvena baza podataka koja će služiti lakšem praćenju, unapređivanju sustava te njegovoj međunarodnoj usporedivosti. Dakle nakon što samo u ovoj godini ove dvije agencije potrše 51 milijun 366 tisuća 988 kuna, dakle bez onih potrošenih milijuna u 2008., 2007., 2006. i 2005. godini, otkad su osnivane, zatim bez uračunatih potrošenih milijuna eura iz projekata CARDS strukovno obrazovanje i CARDS obrazovanje odraslih predlagatelj će sad novoj agenciji dodijeliti nove budžete, nove milijune kuna kako bi ustrojila se nekakva baza podataka za koju mi znademo da je već trebala postojati u Ministarstvu znanosti. Pa ministarstvo već sad ima bazu podataka o svim korisnicima, o svim školama, i osnovnim i srednjim. O svim ustanovama koje se bave. Koji su to podaci koje sad moramo mi posebno plaćati? Obrazloženje zakona da će se ovim zakonom postići nekakva racionalizacija čini nam se nije uvjerljiva. Spajanje strukovnog obrazovanja i obrazovanja odraslih je zapravo gotovo izjednačavanje tih dviju kategorija koje su bitno, bitno različite. Hoće li to moći kadrovi, koji su sada u agenciji? Hoće li to moći kadrovi koji nisu primani na javnim natječajima? Državni tajniče zašto ste poništavali natječaje u ovim agencijama, i zašto niste primali ljude nego ste uzimali okolo, preuzimanjem, po babi, po stričevima, hoćete da vam kažem čovjeka iz Velike Gorice koji je zaposlen mimo javnoga natječaja i tko ga je zaposlio, neću jer ćete opet reći da ja imam nešto protiv nekoga osobno. Ja vam govorim načelno, ja govorim ono što znam, otkud dolazi i to su argumenti. Što mi možemo očekivati od ove agencije kada se tako zapošljava i kada se tako ekipirali ono što se sada samo spaja, to je zapravo jedan brak u kojemu su supružnici budući jako nespojivi ali jedni i drugi nešto se baš ne trude za novu vrijednost pa će im trebati izgleda pomoć. Nismo došli do one razine, na žalost, ovim Prijedlogom zakona kojim bi HNS bio zadovoljan i zato na žalost ne možemo podržati ovaj Prijedlog zakona. Zahvaljujem.
Hvala. Imamo dva ispravka prvo je gospodin Stjepan MIlinković. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolega Beus Richembergh je rekao jedan netočan navod da sa ovim Prijedlogom zakona, s čim smo obuhvatili s ovim prijedlogom, ove dvije stvari nije napravljeno ništa. Nije točno, ovaj je Prijedlog zakona je u prvom čitanju i gospodin državni tajnik je jasno rekao da ostaje otvoren za sve daljnje prijedloge itd, ali vi se u standardno vašem negativnom pristupu i negiranju svega i svačega uistinu već pokazalo da vi unaprijed znate da to neće ništa. Naravno da će ovaj Zakon unaprijediti i da treba unaprijediti to područje naravno u suradnji sa jedinicama lokalne i regionalne samouprave, i svakako ali ako ste vi unaprijed vidovit onda ja ne znam što se tu može dodatno učiniti.
Hvala. Ispravak gospođa Ivanka Roksandić, izvolite.
Hvala gospodin predsjedniče. Kolega Beus nemojte politizirati sa obrazovanje, nije obrazovanje zadužilo to a vi to jeste počeli na samom uvodu. Netočno je što kažete da će ova agencija u jednom momentu imati tri ravnatelja, ne, pročitajte završne i prijelazne odredbe. Ja znam da je vama teško usporedivo to što vaša ravnateljica a to je sasvim nešto drugo ima menadžerski ugovor jer vi unaprijed znadete da ona više neće biti ravnateljica pa joj morate isplatiti menadžerski ugovor jer ju nemate kao diplomiranu glumicu kuda razmjestiti. Ova tri ravnatelja nisu ravnatelja, jedan je privremeni, a ova dva biti će raspoređena na nova radna mjesta, znači neće dobiti niti otpremninu niti imaju menadžerski ugovor, samo da biste istakli to što se događa u Velikoj Gorici ovo ste istakli ovdje, to nije točno. Nemojte javnost obmanjivati ova ustanova je nešto sasvim drugo od onog vašeg Otvorenog učilišta koje je donijelo menadžerski ugovor vašoj ravnateljici. Nemojte to mijenjati.
Hvala. Gospodin državni tajnik Želimir Janjić.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani gospodine zastupniče, dopustite da zbog pojašnjenja kažem nekoliko stvari koje ste vi ovdje iznijeli da ne bi netočna informacija otišla u javnost. Dakle, kada ste spomenuli ova tri ravnatelja hvala lijepa gospođi Roksandić da je to ispravila, radi se o sljedećem. Nema niti jedne agencije niti jednoga čelnoga mjesta u agenciji u ovome dijelu koji se odnosi na obrazovanje. Ja ću vam nabrojiti Agencija za obrazovanje odraslih, Agencija za mobilnost i EU programe, Agencija za strukovno obrazovanje, Agencija za odgoj i obrazovanje i nacionalni centar za vanjsko vrednovanje obrazovanja, dakle pet ih ukupno ima, ne više. Na čelu niti jedne ne nalazi se ravnatelj koji ima pravo na bilo kakav menadžerski ugovor, ovo o čemu vi pričate to može biti u nekom učilištu, nekome Pučkom otvorenom učilištu kojemu država osnivač nije. Zakonom o ustanovama iz 93. godine do tada je država bila osnivač ali je tim Zakonom rečeno da se osnivačka prava prenose na gradove i od tada su gradovi osnivači. Da li u Velikoj Gorici ili u nekome drugome mjestu, da li se grad odlučio dati nekome menadžerski ugovor to je njihova stvar, ali ovo Ministarstvo to nije napravilo niti kod jedne agencije i vaša teza da će se to dogoditi sa ravnateljima koji su bili pa će sada postati jedan na žalost nije takva. Nadalje, kada govorite o projektu opismenjavanja, kako ga u žargonu zovemo, to je projekt za Hrvatsku pismenost i put do poželjne budućnosti od 2003. do 2012. godine taj projekt se provodi. Bilo bi bolje da je više uključeno u taj projekt, to su svi stariji od 15 godina koji nisu završili čitavu osnovnu školu. Vi govorite o 500 sati to nije tako. Ako netko nije završio samo 8. radio, on će provesti 19 tjedana koji ni slučajno 500 sati i završiti taj svoj 8. razred i završiti jedan dio svojega obrazovanja, ako se radi o 2 razreda onda će biti dva puta po 19 sati, to su obrazovna razdoblja. Jedino su 1., 2., 3. i 4. spojeni u jedno pa se to završi za 19 tjedana. Sve ovo drugo moguće je u jednoj godini završiti dva razreda, i to imamo. Ono što posebno veseli imamo puno roma koji su završili školu na taj način, a onda, država im sve plaća a onda imaju pravo i završiti jedan program osposobljavanja za nešto, rukovatelj nekakvim građevinskim strojem u trajanju od 150 sati i to država plaća. Ali ne radi se o 500 sati. Kada govorite o potrebama gospodarstva govorite zapravo o upisnoj politici. Kada bi ovo Ministarstvo sada reklo za upise u srednje škole mi donosimo odluku, ne pitamo više škole, ne pitamo više županije nego mi određujemo upis jer imam uvid gdje šta treba, onda bi sigurno rekli vi centralizirate umjesto da decentralizirate, sada je decentralizirano. Ono što treba jasno reći svatko ima svoj dio odgovornost u upisnoj politici i obrazovanju za potrebe gospodarstva u onoj mikro regiji koja se na njih odnosi, pa tako škola predlaže svojem osnivaču županiji, a županija zna na svojem području koji joj kadrovi trebaju, pa onda daje kredite, daje stipendije surađuje sa gospodarskim subjektima i pita ih što trebaju. A onda kada to usuglase pošalju nama u Ministarstvo i mi na temelju toga donesemo odluku. Dakle, to je put, pitanje je samo koliko u lancu svatko od njih u tom decentraliziranom dijelu prihvaća tu odgovornost. Dakle, o tomu govorimo. Nemojte pokazivati prstom u ministarstvo pa reći vi ste odgovorni za taj dio, svatko je u jednome dijelu odgovoran i taj proces za razliku od prijašnjih vremena malo se bitnije pokrenuo nabolje. Dakle, računajte s time da ćemo vjerojatno ubuduće imati takvu situaciju da će voditi računa itekako o tomu koje kadrove će školovati, da neće krojiti prema zaposlenim profesorima u školama nego doista prema potrebama gospodarstva u toj županiji. Ako se tako postavimo, ako tako budu svi u lancu radili nema potrebe takav pristup mijenjati jer on je decentraliziran. Pa kada pitaju Hrvatsku obrtničku komoru da li ćete se vi protiviti ukoliko ćemo u Istarskoj županiji upisati nekoliko odjela frizera, a znamo da ih ima na Zavodu za zapošljavanje, onda će Hrvatska obrtnička komora, odnosno njihov ceh reći, e vidite mi imamo svoje članove, oni imaju svoje radnje, oni plaćaju državi poreze. Ako ćemo ih fabricirati više onda će neki od njih raditi na crno i biti nelojalna konkurencija onima koji plaćaju sve obaveze. To nije u redu. Pa će se usuglasiti, to navodim kao primjer jer su to učinili i upisali su puno manji broj od onoga što je bilo predloženo. To je pravi postupak. Hvala vam lijepa.
Hvala. Klub SDP-a, gospođa zastupnica Marija Lugarić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče sa suradnicima na samom početku da kažem klub SDP-a neće podržati donošenje ovog zakona. Smatramo da će ovaj zakon, ako bude usvojen u ovom konceptu u kojem je predložen, nanijeti štetu samom sustavu, više potpore sustavu, a onda posljedično i na sustav školstva, da će stvoriti zakonsku zbrku, da će tražiti novu izmjenu tek donesenih zakona i pravilnika. Kolega Beus je maloprije dosta dobro iznio cijelu tu kronologiju koju ne bih ponavljala, ali ono što je čini mi se i dosta važno donijet će i zbrku u samim nadležnostima unutar sustava. Mi iz SDP-a promatramo raspravu o ovom zakonu kao zapravo prigodu da jednom, a nažalost tek i po prvi puta ovdje raspravimo o tome kako zapravo stvaramo sustav koji mora biti potpora obrazovnom sustavu u smislu obrazovnih institucija, dakle samih škola zbog kojih sve ovo na neki način, nadam se, i radimo. Mi smo dosada i to smo čuli u nekoliko godina, gotovo pomodarski osnivali agencije, a da zapravo nikada nismo raspravili zašto neke agencije osnivamo i koje bi trebale biti njihove nadležnosti, odnosno to nismo raspravljali u paketu nego sa godinu dana razmaka. Neke je donosila Vlada uredbom pa smo nakon godinu dana ih, da tako kažem, ozakonjivali u samim zakonima. Za nas u SDP-u je neupitno da neke stručne poslove treba lišiti politike i ove uprave, da tako kažem, i izdvojiti ih iz ministarstva koje mora ostati inspekcijski nadzor i sama uprava da se stručni poslovi moraju obavljati u specijaliziranim agencijama. No međutim, kada smo išli gledati koji su to poslovi koji se obavljaju u samim agencijama vidjeli smo da ne samo da nema preklapanja nego da neke poslove naprosto ne radi nitko, odnosno da agencije u kako su površno nažalost zamišljene i kako smo ih postavili, naprosto ne mogu udovoljavati zahtjevima vremena, a onda s druge strane i samog sustava. Primjerice, a u odnosu na ove agencije, uzmite sustav srednjeg školstva, srednjeg strukovnog školstva. Dio programa koji se odrađuje u srednjim strukovnim školama je opće obrazovanje i ono je, da tako kažem, podupirano od Agencije za odgoj i obrazovanje koja se bavi samo općim obrazovanjem. Drugi dio koji se odnosi na strukovno obrazovanje se podupire iz Agencije za strukovno obrazovanje. Ako i možemo kao argument prihvatiti da se u ovom dijelu spajanja obrazovanja odraslih i strukovnog obrazovanja u jednom dijelu to preklapa, iako je to površno deduciranje obrazovanja odraslih na samo strukovno obrazovanje, o tome ću reći nešto i kasnije, onda nam se čini da je valjaniji argument, obzirom na veći broj i institucija i korisnika, obuhvatiti srednje školstvo u jednoj agenciji, srednje strukovno školstvo. Jer ako je problem ovim davateljima usluga, da tako kažem, u obrazovanju odraslih komunicirati sa 2 agencije, odnosno njima problem komunicirati, onda je puno veći problem to komunicirati sa srednjim školama. Dakle, taj argument u ovom smislu preklapanja nadležnosti čini mi se da nije zapravo valjan, odnosno da postoji ovaj drugi koji je bitno od njega jači. Ono što mi u SDP-u smatramo je da je vodeći se čistom tom imanentnom logikom zapravo spajanja, ako uopće nešto i trebamo spajati, trebamo spojiti Agenciju za odgoj i obrazovanje s ovom Agencijom za strukovno obrazovanje, a ovu Agenciju za obrazovanje odraslih konačno postaviti onako kako ona treba i ono što ona treba biti, a to je Agencija za cjeloživotno učenje. Naime, da se vratim na ono što sam maloprije govorila oko obrazovanja odraslih i njegovog reduciranja na strukovno obrazovanje. Činjenica jest da oko 70 do 80% svih programa obrazovanja odraslih čine strukovni programi. Naprosto to ne može biti dobar razlog za spajanje ovih agencija jer naprosto korisnička struktura, da tako kažem, tih korisnika tih dviju agencija, metodologija rada, ciljevi naprosto koji su definirani u strategiji obrazovanja odraslih se zapravo na neki način ovim prijedlogom i ovakvim reduciranjem suzbijaju, odnosno od njih se djelomično odustaje. To da odustajemo od programa, to nije neka novina i strategija ove Vlade, ali ovdje moramo naprosto jednom reći dosta, idemo vidjeti što zaista trebamo napraviti. U Europi postoji nešto, u Europskoj uniji program koji se zove "Integrated lifelong learning program" koji kod nas nema adekvatnu varijantu i u situaciji nesigurnog tržišta 21. stoljeća kada nijednom našem građaninu i radniku ne možemo jamčiti sigurnost radnog mjesta ono što mu država mora omogućiti, a to je da jamčimo sigurnost zaposlenja. Sigurnost zaposlenja možemo našim građanima jamčiti na način da u onoj situaciji kada njihove struke postaju ili nepotrebne ili zastarjele na tržištu rada, im omogućimo brze dokvalifikacije, brza doškolovanja pa čak i promjene zanimanja. I to se radi u procesu prvenstveno cjeloživotnog učenja gdje će biti više nadogradnje, a manje ovih komplentih, da tako kažem, mijenjanja struka. Mislim da je bilo rečeno već u izvješću odbora, gospodarstvo zaista nema vremena čekati desetljeća da završimo obrazovne reforme. Sad umjesto postavljanja tog fleksibilnog sustava cjeloživotnog učenja gdje moramo imati agenciju koja bi radila akreditaciju programa cjeloživotnog učenja, mi smo prvo cjeloživotno učenje reducirali na obrazovanje odraslih, a spajanjem s ovom agencijom ćemo ga zapravo gotovo pa i dokinut. Poznati su podaci da u Skandinaviji koja se diči dobrim i gospodarskim i obrazovnim rezultatima, ali i standardom stanovništva, jer su to sve međuzavisne stvari, u gotovo svakom trenutku svakoga dana 20-ak posto radnika sudjeluje u nekom obliku cjeloživotnog učenja. To ne moraju biti strogo formalni oblici. To su vrlo često informalni oblici obrazovanja, za razliku kod nas u Hrvatskoj gdje su takvi oblici obrazovanja radnika, naprosto ne postoje. Negdje sam pročitala podatak jedva jedan u tri godine nekako koliko toliko sudjeluje u nekakvom minimalnom programu obrazovanja. Stoga mi smatramo da je rasprava o ovom zakonu prigoda da prvenstveno ispravimo krivo postavljeni sustav cjeloživotnog učenja koje smo ponavljam, krivo reducirali na obrazovanje odraslih. Neki od nas koji su bili u prošlom mandatu o tome su na taj način govorili kada smo donosili Zakon o obrazovanju odraslih, ali tada naprosto za takve stavove nije bilo sluha. Ja vam moram priznati da čitajući obrazloženje zakona u raspravi na odboru, pa i sada slušajući uvodno izlaganje predlagatelja, još uvijek nisam uspjela shvatiti zašto mi te agencije zapravo spajamo? Koji je to pravi razlog? Mi čak niti lingvistički obrazovanje odraslih i strukovnih ne možemo podvesti pod ovaj pojam, pa će i naziv agencije biti djelomice nezgrapan. No međutim mi nećemo ostvariti ni uštede, nego možda ove u budućnosti što nećete morati zapošljavati nove djelatnike i imati problema sa Vladom da li dozvolit zapošljavanje novih djelatnika. Jer zakonom i ovim prijedlogom je predviđeno da se svi djelatnici obje postojeće agencije preuzmu u novu agenciju, što znači da nema smanjenja broja zaposlenih. Agencije nije moguće smjestiti u jedan zajednički prostor, što znači da će kao dijelovi jedne cjeline koja treba biti u budućnosti, ostati i dalje u iznajmljenim prostorima, što znači da nema niti smanjenja troškova najma prostora. U Agenciji za obrazovanje za odraslih trenutno imamo vd. ravnatelja, nemamo ni zamjenika, ni pomoćnika. Već je bilo ovdje rečeno oni će ostati na svojim mjestima i na svojim plaćama kao i do sada. Dakle, nema niti racionalizacije troškova toga rukovodećeg kadra. Prema tome, osobno niti ja niti kolege iz SDP-a, neki će govoriti o tome u detaljima više u svojim pojedinačnim raspravama, naprosto ne vidimo niti jednog racionalnog razloga, zašto bi se upravo ove dvije agencije trebale spajati i zašto spajanje uopćenito kao takvo. Mi se bojimo u SDP-u da ćemo doći za godinu dana ili za dvije godine iz Vlade s nekim opet prijedlogom da spajamo sada neke opet duge dvije, tri ili pet agencija ili osnujemo neku novu, jer naprosto iz razloga što ono što se hvalilo kao postignuće ministarstva, da smo napravili agencije, da sada imamo obavljanje stručnih poslova van ministarstva, sada o tome na neki način odustajemo. Iako je ovdje od strane predlagatelja izražena spremnost da se zakon popravi do drugog čitanja, mi iz SDP-a ga smatramo teško popravljivim, jer naprosto koncepcijski je pogrešno postavljen. Ako se prihvate ove primjedbe koje su do sada bile izrečene u raspravi, to naprosto više neće biti ovaj zakon. I iz toga razloga što je zakon koncepcijski loš, što ne donosi racionalizaciju i na koncu konca ne nudi niti jedan valjani argument zašto upravo spajamo nešto što je vrlo teško spojivo, što smo vrlo gorljivo zagovarali prije samo dvije ili tri godine. Iz razloga što se ne zna ni što se hoće, čini mi se u obrazovnom sustavu, ni što se neće, ni kamo idemo, ni gdje smo, mi nećemo podržati ovaj zakon. A želimo zapravo u ovom kontekstu upozoriti i iskoristiti prigodu u ovoj raspravi, reći da je Vlada donijela dokument koji se zove Strategija razvoja obrazovnog sustava 2005. 2010. godina, gdje su definirani neki ciljevi. Kako dani prolaze i 2010. godina dolazi sve bliže i bliže tako mi se čini sve više i više stvari iz strategije odustajemo na neki način od njih. I nove najave koje su došle o produljenju trajanja obveznog obrazovanja u smislu produljenja trajanja općeg obrazovanja, idu suprotno i tim strategijama i nekim raspravama koje smo imali prije. I mislim da bi bilo dobro, odnosno bolje držati se loše strategije, nego odluke donositi stihijski, a ovo je jedan klasičan primjer takve odluke, kakve smo i do sada imali puno previše iz područja obrazovanja. Dakle, ajmo radije voziti po nečemu što je zacrtano koliko god je loše bilo, nego voziti ni po kakvoj traci, jer mi sada naprosto, ja se bojim, radimo nešto što popraviti nećemo moći, a za godinu, dvije ili tri ćemo opet doći sa nekakvim promjenama koje će jednako loše biti argumentirani i koji jednako loše neće imati svoju niti svrhovitost, a onda neće donijeti poboljšanje u sam obrazovni sustav. Zahvaljujem.
Hvala. Jedan ispravak gospodin zastupnik Anton Mance. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, predstavnici ministarstva. Pa ispravio, kolegica je jako puno navela tu netočnih navoda. Kao da će doći do zbrke, da se gube ciljevi obrazovanje odraslih, da ne možemo spojiti obrazovanje odraslih, strukovno obrazovanje, da je koncepcijski pogrešan. Siguran sam da nije i na odboru na kojem smo raspravljali o regionalnom razvoju, zaključili smo, a vidim da je to i u ovom drugom Odboru za rad i socijalno partnerstvo, dakle dobiva se time. Ja osobno podržavam i smatram da je koncepcijski dobro. Smatram da poznajem sustav i ljudi koji su radili da poznaju sustav obrazovanje. Jer ako odijelite gimnazije, mi smo tek nedugo dobili nešto u strukovnom obrazovanju. Strukovne škole su kod nas bile potpuno zapostavljene, tim zakonom su dobile, a ovim povezivanjem dobit ćemo upravo što i drugi ovdje primjećuju. Da li tržište rada i obrazovanje odgovara ili treba? Kada se to spoji ova jedna i druga agencija, mislim da će se time dobiti pregled. Samo u jednom dijelu bi možda za cjeloživotno obrazovanje, možda ne spada ovdje ovako napisano, ali da ćemo dobiti i tvrdim vam da koncepcijski potpuno odgovara i da niste uopće u pravu tu. Krivo govorite čisto politikantski kako kolega prije vas.
Državni tajnik Želimir Janjić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Dakle, želim jasno reći da smo osnovali Agenciju za strukovno obrazovanje koja se etablirala kao jedna moćna ustanova i u sustavu možete pitati bilo koju srednju školu, možete pitati bilo koje pučko otvoreno učilište kolika im je podrška Agencija za strukovno obrazovanje. Agencija koja iza sebe ima brojne odrađene poslove, neću govoriti o ovima koji su okrenuti prema Europskoj uniji, nego samo da kažem o ovima koji se odnose isključivo na nas. Dakle, imenovano Vijeće za strukovno obrazovanje, tako je sustav znači postavljen kao jedno strateško tijelo koje će promišljati sustav i zapravo ga čuvati fleksibilnim i dorađivati, odgovarati na potrebe gospodarstva. Nadalje, dakle to je nešto što imate na našem web-u na web-u Agencije za strukovno obrazovanje. Nadalje, imate sektorska vijeća. I isto tako posve je jasno transparentno sa vrlo jasnom strukturom koju smo definirali u zakonu skupa s vama ovdje u Hrvatskom saboru. Dakle, čija će zadaća između ostalog biti doći do strukovnih kurikuluma itd. poslovi na kojima se intenzivno radi, onako kako smo zacrtali. Dakle, jedna ustanova kojom se doista možemo pohvaliti. Ne morate vjerovati ovom u što državni tajnik kaže, ali možete bilo koju školu pitati kakva je podrška sustavu strukovnog obrazovanja koji 75% čitavog sustava srednjega obrazovanja sada, a kakva je bila prije 10 godina? Dakle, to je ono što vrlo jasno moramo reći. Drugo, kada je riječ o Agenciji za obrazovanje odraslih ja ću vas podsjetiti, Vlada Republike Hrvatske je 2004. godine imenovala Vijeće za obrazovanje odraslih. Dakle, ne Ministarstvo obrazovanja i športa, Vlada Republike Hrvatske je i nazvala ga Vijeće za obrazovanje odraslih. To Vijeće za obrazovanje odraslih u čijem sastavu je najveći dio osoba iz Nacionalnog vijeća za konkurentnost. Dakle, oni su donijeli Strategiju strukovnog obrazovanja. U toj strategiji su rekli da će se donijeti zakon. Oprostite, krivo sam rekao, strategiju obrazovanja odraslih, ne strukovnog i tamo je rečeno da će se donijeti Zakon o obrazovanju odraslih. Taj zakon je i donesen. Dakle, nije se u onome terminološkome dijelu od 2004. godine do dana današnjega nije se mijenjalo ništa. I tada se govorilo naravno o cjeloživotnom učenju pa sa provajderima kad se razgovaralo došlo se do te ocjene da kod nas, naša realnog je zapravo da najveći dio cjeloživotnoga učenja zapravo sa nalazi u dijelu obrazovanja odraslih. Mi priželjkujemo da to ne bude kao što ste u svojoj raspravi rekli 80% su to strukovni programi. Bilo bi sjajno da je netko silno zainteresiran pa da želi proći nekakav program usavršavanja u nekome dijelu što nije strukovno obrazovanje pa reći recimo mene zanima da li na filozofskom fakultetu negdje mogu usavršiti jedan dio koji me posebno zanima, koji se odnosi recimo na stari Rim. Mi toga u ovom trenutku nažalost nemamo, takvo vrijeme priželjkujemo hvala Bogu, ali u ovom trenutku to nemamo. Ovo naravno je prvo čitanje, ovo je široka rasprava pa možemo započeti sa obrazovanjem odraslih a završiti sa produljenjem obveznog obrazovanja itd., dakle sve je to poslovnikom naravno dopušteno. Ali hoću reći da smo u situaciji da izgrađujemo taj sustav i ja sam stoga morao spomenuti strukovno obrazovanje gdje je taj posao doista izuzetno dobro ide da se ne bi stekao dojam da mi sada ovim idemo tobože nešto dokinuti. Hvala lijepa.
Klub HDZ-a gospođa zastupnica Ivanka Roksandić. Izvolite.
Hvala. Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, suradnici, ravnatelju Agencije za strukovno obrazovanje, kolegice i kolege. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice razmotrio je prijedlog ovog zakona i na samom početku reći ću da ćemo podržati prijedlog ovoga zakona. A zašto? Nekolicina nas upravo u klubu HDZ-a je ljudi iz prakse, iz strukovnog obrazovanja, evo i kolega Mance, kolega Šima Đurđević, kolegica Suzana Bilić-Vardić, dakle svi ljudi koji smo došli iz prakse i zamislite upravo iz strukovnog obrazovanja koji smo zaista svojim iskustvom možemo svjedočiti što se to događalo unazad ja bih rekla evo iz osobnog iskustva gotovo tridesetak godina ovog obrazovanja. I kada je evo osnovana ova Agencija za strukovno obrazovanje pa i Agencija za obrazovanje odraslih a gotovo svi koji smo radili u strukovnom obrazovanju morali smo biti vezani i za obrazovanje odraslih jer to je zaista povezano u praksi bili smo veseli što napokon imamo jednu agenciju koja je davala podršku Ministarstvu obrazovanja da bi došlo do reforme strukovnog obrazovanja. Upravo u cilju razvoja sustava obrazovanja i reforme poduzet je čitav niz aktivnosti i tu moramo biti jasni i moramo svjedočiti svi u ovoj Sabornici da su doneseni u posljednjih pet, šest godina zakoni koji uvode novine u obrazovanje, poglavito u područje cjeloživotnog učenja i strukovnog obrazovanja. Doneseni su i strateški dokumenti na koje moram podsjetiti da je to plan razvoja sustava odgoja i obrazovanja od 2005. do 2010. i da su upravo tu ucrtani temelji osnivanja i agencije a i reforme strukovnog obrazovanja. Sam državni tajnik je rekao da više od 75% učenica i učenika uglavnom ide i obrazuje se u području strukovnog obrazovanja. Dakle, upravo njima treba posvetiti pažnju a ja ću vam tvrditi da unazad tridesetak godina o njima se najmanje vodila briga. Najlakše je bilo donijeli programe iz gimnazijskih ili opće obrazovnih predmeta a struka je nažalost uvijek bila na posljednjem mjestu. Jedan od važnih ciljeva već ove spomenute Uredbe za obrazovanje odraslih od strane državnog tajnika koje je donesena 2004. je bila priprema za zanimanje i profesionalno poticanje mladih. Osim donošenja Zakona o strukovnom obrazovanju u siječnju 2005. Vlada je osnivanjem Agencije za strukovno obrazovanje prihvatila vrlo tešku i ne tako jednostavnu zadaću razvoja strukovnog obrazovanja. Osnovna zadaća ove agencije za koju ja ovdje, ravnatelj je ovdje, ističem svaku pohvalu jer je učinila prve velike korake u reformi obrazovanja i uključila sve socijalne partnere, sve partnere koji su važni za razvoj strukovnog obrazovanja i Hrvatsku udrugu poslodavaca, i Hrvatsku gospodarsku komoru, i Hrvatsku obrtničku komoru, i Hrvatski zavod za zapošljavanje. Dakle, svi oni su bili uključeni u stvaranje i novih programa i prijedloga koje je agencija donosila. A što je agencija radila i radi? Prije svega, brinula je o usavršavanju nastavnika strukovnog obrazovanja, definirala je nacionalni klasifikacijski okvir, izradila je programe i izrađuje još uvijek. To je dugotrajan postupak i nije ga jednostavno završiti. Koje to programe? Koji su prije svega omogućili postizanje potrebnih učeničkih kompetencija za potrebe tržišta rada i visokoškolskih ustanova te nacionalnog i regionalnog razvoja. Agencija je koristila jedinice lokalne samouprave, regionalnu prije svega praksu, institucije koje su rekle nama treba to i to. Teško je to dragi kolege postići jer kod planiranja upisa u strukovne škole su interesi veliki i pojedinaca i roditelja, a normalno je da tržište u ovakvim uvjetima u kojima danas radi mora tražiti određene kadrove i da onda obrazovne institucije moraju biti fleksibilne i tako se ponašati prema tržištu rada. Obrazovanje uvijek ne može i ne smije biti prefleksibilno, jer bi onda nastao nered u sustavu. Što je učinila agencija? Provela je na početku, što je izuzetno dobro, do sada smo uglavnom imali sporadično to, ali je agencija počela provoditi analizu tržišta rada čiji je rezultat bio odmah vidljiv, smanjenje broja strukovnih zanimanja. Osnovala je sektorska vijeća za strukovne sektore koji su izradili prijedloge strukovnih zanimanja. Samo ću malo spomenuti da je učinila i veliki iskorak u tome što je u sklopu CARDS programa za 2,68 milijuna eura unaprijedila strukovno školstvo. U 14 strukovnih škola u Hrvatskoj otvorila je centre nove tehnologije. Ja znam za jedan takav u Tehničkoj školi u Sisku koji nije samo za tu školu, nego su obuhvaćena sva zanimanja iz cijele Sisačko-moslavačke županije koja idu na praksu u taj Centar za nove tehnologije, ali ne samo redovni programi, redovni učenici, nego i oni koji se obrazuju, odrasli koji se obrazuju za potrebe gospodarstva. Dakle, i oni su tu uključeni. Započela je suradnju s partnerima za izradu programa usmjerenih na stjecanje, već sam govorila, stručnih kompetencija prema ispitanim zahtjevima tržišta rada. Cjelovito učenje podrazumijeva danas stjecanje znanja i kompetencija, kolegica Lugarić je to dobro govorila, prema životnim i profesionalnim potrebama jednako važnima u svim vrstama učenja, i formalno i neformalno i iformalno. Agencija ova za strukovno obrazovanje prepoznala je takve oblike i upravo njih unijela u programe i mogu reći da upravo je započela i stvorila dobre preduvjete ne samo za redovan sustav strukovnog obrazovanja nego i za ono što zovemo obrazovanje odraslih. Slične stvari radi i Agencija za obrazovanje odraslih. Dakle, ove dvije agencije radile su odvojene, a iz ovog izlaganja možemo vidjeti da se u svojim djelatnostima one preklapaju. Kako su zadaće ovih agencija slične dobro bi bilo da se one i ujedine u jednu instituciju. Zato ćemo prihvatiti ovaj prijedlog uz napomenu da molimo, a to su tehničke napomene, da se bolje definiraju one podružnice koje se inače definiraju u prijedlogu zakona u članku 7. Jer ono što znači podružnice, znači li to da će buduća agencija osnivati veliki broj podružnica gdje kome padne na pamet? Mislimo da bi to trebalo definirati bolje zakonom što su to podružnice. I isto tako mislimo da bi trebalo definirati zakonom članove upravnog vijeća ove agencije i da bi u njih trebalo svakako uključiti i članove koji će dolaziti iz Hrvatske gospodarske komore, Hrvatske obrtničke komore, ministarstva i agencije, jer jedino na taj način bi po nama mogli zadovoljiti sve ove partnere koji u budućoj agenciji i u ove dosadašnje dvije imaju svoj interes prije svega prema obrazovanju. Evo, mi ćemo podržati ovaj zakon u prvom čitanju uz ove prijedloge koje smo dali za promjenu članaka. Hvala.
Hvala. Dvije obavijesti. Sjednica Odbora za pomorstvo, promet i veze održat će se danas u 13,30 u dvorani "Janko Drašković", dvorana 202. I Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost sjednicu zakazanu za danas u 13,30 pomiče za četvrtak 1. listopada u 10 sati u dvorani "Josipa Jelačića". Sad idemo na pojedinačnu raspravu. Gospodin zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Hvala lijepa, poštovani predsjedniče. Tajniče sa suradnicima, kolege zastupnici. U svakom slučaju da svaka ušteda, racionalizacija je za podržati i pohvaliti. Mislim da u tom smislu to nije upitno, jer mi možemo politizirat ovdje da li treba spajat ili rastavljat te agencije, ali mislim da bi bilo važnije ovdje razgovarati o samom sadržaju i ulozi tih agencija i da je to ono u principu ona suština ovog pitanja i zašto ta agencija i hoće opravdat svoj cilj. Zbog toga, po meni, je vrlo važno da nova upravljačka struktura koja će bit na čelu te agencije stvarno bude toliko dobro kvalificirana da sve one nedostatke i probleme strukovnog obrazovanja, za koje ja znam reći da već i vrapci na krovovima ponavljaju, pokuša riješiti i da se na tom području učini određeni napredak. A gdje su problemi? Pa problemi su sigurno i to mislim da svi znademo, da ja ništa novo ovdje neću otkriti i onda je samo pitanje zašto se to toliko možda i sporo rješava i zašto se prije i brže to ne rješava. Problem je prvi usklađenost sustava strukovnog obrazovanja sa potrebama tržišta rada. To je jedan od velikih problema i na tom području tržišta rada očito i u tom usklađenju sa sustavom obrazovanja vlada jedno rasulo. Očito da nitko ne detektira, da nitko ne prati koje su to stvarne potrebe, koja su to zanimanja deficitarna danas u Hrvatskoj gdje treba više ulagat i kako sačuvat takva zanimanja da ona ostanu u Hrvatskoj. Pojedini poslodavci vrište kako im nedostaje kvalificirane radne snage, kako bi trebalo radnu snagu uvoziti izvana u Hrvatsku i na taj način jednostavno kompenzirati ono što mi nemamo. No, mi smo svjesni da i sada uvozimo dio radne snage, uvozimo jedan dio kontrolirano radne snage za koje oni dobivaju dozvole za rad, a jedan dio je nekontroliran koji u principu nestaju na sivom tržištu rada što je jedan problem koji mi znamo, ali nažalost dosta pred tim problemom zatvaramo oči. Mi isto tako znamo koja su nam to deficitarna zanimanja. Znamo da su to zidari, da su to konobari, da su to poštari, da su to krovopokrivači, da su to slastičari i tako bih ja još mogao nabrojati desetke takvih zanimanja koji su evidentirani da su deficitarni u Hrvatskoj. Znači ovo nisam ja izmislio nego je netko to detektirao. Isto tako, da se iz godine u godinu smanjuje broj obrtnika, a što je najbolji pokazatelj kada pogledate u Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje pa onda vidite da na primjer od 2005. godine kada je Vlada osnovala Agenciju za strukovno obrazovanje je obrtnika bilo negdje prijavljeno 83749 onih koji su plaćali doprinose, znači najkvalificiraniji podatak, a da ih je danas na žalost negdje, da je ta brojka spuštena na 79000. E sad postavljamo pitanje zašto? Ako s jedne, s druge strane detektiramo da imamo deficitarna zanimanja. Još veći problem je u poljoprivredi. U poljoprivredi je još gorja situacija. 2005. godine imali smo 46726 poljoprivrednika, a krajem ove, prošle godine 2008. ostalo ih je svega 39824 poljoprivrednika. Kad kažem poljoprivrednika onda tu i mislim na zanimanja koja su vezana, koja su strukovna zanimanja koja su vezana uz tu djelatnost. Hrvatska zbog buduće generacije nema pravo na izumiranje pojedinih zanimanja u struci ili obrtu i to još najgore uz sve veću nezaposlenost u Hrvatskoj. Zato jer po meni pojedini odgovorni pojedinci nisu dobro ili dovoljno nisu učinili da bi motivirali i obrazovali pojedine ljude za određene deficitarne struke. Drugi problem koji je isto tako jasan i detektiran i nikakvih tu problema nema da ga mi ne znamo. To je nedovoljno ulaganje u razvoj ljudskih resursa, posebno od pojedinih tvrtki koje bi se trebale više uključiti u stipendiranje i dodatno motivirati obrazovanje deficitarnih zanimanja i tako direktno doprinijeti rasterećenju nezaposlenosti umjesto što grakću kako treba uvesti radnu snagu, uvesti stranu radnu snagu u Hrvatsku. Tu bi sigurno morala imati veću ulogu i Obrtnička komora. Ja znam da se ona angažira djelomice, ali mislim da bi ona trebala itekako biti jedno tijelo koje bi upozoravalo i javno ako treba kritiziralo ono što nije učinjeno. Zatim, isto tako Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa trebalo bi sigurno po meni više učiniti na osposobljavanju nastavnika za strukovne predmete. Ako znademo da je to jedan od velikih problema strukovnog obrazovanja jer se godinama sluša vapaj sustava obrazovanja kako je upravo obrazovanje strukovnih nastavnika neadekvatno i ne postoji standard zanimanja nastavnika što ima za posljedicu nedovoljna kompetencija za rad u nastavi i nestandardiziranost visoko obrazovnih programa u kojima većina nastavnika stječe kvalifikaciju za rad u nastavi. Znači, trebalo bi vidjeti i što radi Hrvatski zavod za zapošljavanje. Ako nam se tamo sve više taloži ljudi bez posla, a imamo određena zanimanja koja su nam deficitarna zašto Zavod za zapošljavanje te ljude prekvalifikacijama, dokvalifikacijama isto tako dodatno ne obrazuje za ova deficitarna zanimanja i zašto tu u principu možda više i sa lokalnim zajednicama nije u kontaktu da vidi koje su to potrebe i kako smanjiti broj nezaposlenih na tom Zavodu za zapošljavanje, a znači ljude uputiti na ona zanimanja koja su zapošljiva na tržištu rada. Mislim da je dobro i tajnik rekao nema izgovora u svakom slučaju da nema sredstava. Sredstava ima dovoljno. Sredstva su ovih godina bila iz tog CARDS projekta, sredstva su sada iz predpristopnog programa IPA-e. Sredstva ima, znači samo treba vidjeti da li se ta sredstva kvalitetno koriste, da li su ona iskorištena upravo za ove programe i ove ciljeve za koje u principu te agencije bi trebale ili ta agencija bi trebala postajati. I na koji način motivirati, nagrađivati đake za zanimanja koja nam nedostaju. Mislim da je to vrlo važno, jer onda u principu sigurno bi imali i daleko manje rashode i državnog proračuan za pojedine socijalne potrebe, jer bi normalno imali manje socijalnih problema. Što se tiče te nove agencije ja od nje puno očekujem i vidim da je očekuje dosta veliki posao ako će raditi u duhu svog naziva, a posebno će se morati sigurno pozabaviti područjem cjeloživotnog učenja što je ovdje bilo isto tako spomenuto, jer bez čega nema sigurno kvalitetnog razvoja ovog društva. Hvala vam lijepo.
Hvala. Gospodin zastupnik Daniel Mondekar. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene kolegice i kolege zastupnici, državni tajniče sa suradnicima. Mi živimo i radimo u našoj državi Republici Hrvatskoj koja se nalazi pred vratima Europske unije i ovdje barem u Saboru što se tiče politike mi se svime time ponosimo da će Hrvatska ako Bog da za par godina biti punopravna članica. Ali kada pričamo o obrazovanju onda riječi i djela se zaista tu bitno, bitno razlikuju pogotovo kad pričamo o hrvatskom obrazovanju u kontekstu i europskog obrazovanja. Dakle, pred vratima Europske unije smo, Republika Hrvatska nema još uvijek pravilni sustav cjeloživotnog obrazovanja. Mi se nalazimo pred vratima Europske unije, a nemamo uopće sustav priznavanja neformalnog i informalnog obrazovanja. Mi se također izgleda nalazimo u jednoj situaciji u kojima se ne razumije baš pravilno pojam obrazovanja odraslih, ali i pojam strukovnog obrazovanja, te nema jedinstvenih, dakle ponovit ću jedinstvenih istraživanja o potrebama tržišta rada koja onda prati iza toga pravilno mjerenje i definiranje ishoda učenja. E sad ovako. To je ono što mi nemamo, a trebamo imati, a slijede nam određene obveze sa članstvom u Europskoj uniji. Ja neću nabrajati sve te obveze, ali dovoljno je reći da mi moramo drastično smanjiti broj učenika koji pod navodnicima ispadaju iz obrazovanja, a da nisu dobili kvalifikaciju. Ali u postocima mi ćemo morati u narednih deset godina imati 12 i pol posto stanovništva u procesu cjeloživotnog učenja. E sada, ovaj zakon nimalo ne pomaže da se to postigne. Ovaj zakon još samo dodatno produbljuje problem u kojem se naše obrazovanje nalazi. Ja ću to vrlo rado i sada reći. Dakle mi govorimo o spajanju, još bolje reći, zaista stapanju dviju agencija jer obrazovanje odraslih naprosto se stapa u strukovno obrazovanje. Kardinalna greška. To je zaista kardinalna greška. Dvije agencije. Prva je Agencija za obrazovanje odraslih. Prije dvije godine ovdje je stajao Dragan Primorac i rekao nam je da je najbolji primjer da Hrvatska spremi društvo znanja drastično povećanje proračuna za tu agenciju. Ono što je nama zaboravio reći da je ta agencija u jesen 2007. sa pet ljudi narasla na preko 30, a sada sa ovim ugovorima o djelu i što još sve uz agenciju ima gotovo 50 ljudi, po različitim vrstama ugovora su vezani uz tu agenciju. Također nam je zaboravio reći da je u godinu dana, kolegice i kolege, ta agencija promijenila pet ravnatelja. Malo više od godinu dana. Imala jedan jedini CARDS projekt, imao sam tu čast da sam bio upoznat s tim projektom od početka do kraja, pratio sam taj projekt. Inače, čisto da znate, neozbiljnost provođenja od strane agencije bila je tolika da se jedinica za provedbu projekta tri puta promijenila, u potpunosti cijela. Ono, barem oni ljudi koje je dala agencija da sudjeluju na provođenju tog CARDS projekta. Tri jedinice za provedbu projekta su se promijenile. Te od velikih ono akcija i djela imamo tjedan obrazovanja odraslih. Agencija se doslovce svela, ako je netko od vas pratio njezin rad, na to da je bio servis pučkim, bila servis pučkim otvorenim učilištima za kratke programe osposobljavanja čime je izašla pak druga greška po kojoj se valjda počelo smatrati da je obrazovanje odraslih zapravo obrazovanje ljudi bez kvalifikacija ili s potrebom opismenjavanja. Ajde mi recite, šta je ta agencija, ili još bolje šta će nova agencija dati visoko obrazovanoj osobi koja želi se dalje obrazovati i ići u sustav obrazovanja odraslih? Ništa. Nije ni tad mogla dati, neće dati niti sad. Ali doduše ono što je uspješna agencija bila, bila je i primjer političkog kadroviranja koje je zapravo na kraju krajeva i dovelo do toga da je ova agencija krajnje nefunkcionalna. Druga Agencija za strukovno obrazovanje je velikim dijelom suprotnost ove. Iako je i ona bila opterećena politikom, ipak je daleko uspješnija agencija. Ali greška koja pak sad tu postoji, a koju smo već čuli danas jedanput u Saboru, je da je strukovno obrazovanje dio srednjeg školstva. Ne, strukovno obrazovanje nije nužno dio srednjeg školstva i to je golemi problem. Taj problem i to razmišljanje doveo je do kaosa u programima stručnog usavršavanja i do kaosa na tržištu rada, a još ni jedna od tih agencija nije se pobrinula da usustavi, da napravi zaista normalan sustav kakvi programi postoje, kako se … [[Govornik se ne razumije.]] na tržištu rada. Spajanje, odnosno stapanje ovih dviju agencija otvara određena i pitanja. Prvo, što se tiče zakona. Zakon je zaista izuzetno preopćenit. To je zaista preopćenit zakon. Ako hoćete otvorite ga, nađite djelatnosti nove agencije, strukovno obrazovanje se spominje preko 20 puta, obrazovanje odraslih dva puta. Toliko o novoj agenciji. Zaista od tud i proizlazi da će obrazovanje odraslih doslovce biti svedeno na dio strukovnog obrazovanja što je katastrofalno loše za Republiku Hrvatsku. Mi to ne smijemo dozvoliti. Obrazovanje odraslih nije vezano samo za strukovno obrazovanje, a strukovno obrazovanje nije srednjoškolsko samo obrazovanje. I očito taj problem valjda nitko ne želi priznati i riješiti. Druga stvar, EU projekti. Uvaženi državni tajniče, ja se malo time bavim. Agencija kada bi nategli kriterije, barem AO, kada bi nategli kriterije nema 12 ljudi koji taj posao mogu raditi, možda pet ima. Druga stvar su IPA-e. Vi znate da Agencija za strukovno obrazovanje ima IPA-u za jačanje kapaciteta. Vi znate da AO je dobilo IPA-u za jačanje kapaciteta. Pa neće nam se dozvoliti dvije IPA-e istog posla. Mi de facto ćemo izgubiti vjerojatno jedan projekt. To ćemo još vidjeti kako će biti. Ujedinit će se ta dva IPA projekta. Dobro. Vidjet ćemo. To ćemo vidjeti. Ja se iskreno nadam da hoće, da ne bi izgubili te novce. Da ne bi izgubili te novce i da se jednako tako neće smanjivati jedinica za provedbu projekata, jer ako se smanjuju to znači gubitak radnih mjesta. Tako da to stvarno. Treća stvar su baze podataka. Ovdje su ih isto već spomenuli u par navrata. ASSU ima svoju bazu podataka, AO ima, određene baze vjerojatno ima ministarstvo. Ja sam imao tu čast da gledam te baze podataka i bit će velikih problema s njima jer su u ovom trenutku jako nekompatibilne, a jako puno novaca se za njih potrošilo, što iz državnog proračuna, što iz EU projekata. Nemojmo da gubi se godina ili dvije godine kako bi se baze podataka spojile, jer će od toga patiti i tržište rada i oni koji se zapravo trebaju obrazovati. Zaključno, zapravo da ne dužim previše, jer ovo smatram zaista lošim prijedlogom. Jer opet ću ponoviti nema pravilne vertikalne cjeloživotnog učenja, a ovaj način zabetonirat će, ponovit ću zabetonirat će jako loš sustav u kojem obrazovanje odraslih ide po strukovno obrazovanje i po kojem strukovno obrazovanje se gleda na krivi način samo kao srednjoškolsko obrazovanje. Ovo će produbiti probleme koji će zapravo biti skupa greška, jer će netko morati platiti na kraju i financijski i svime da se ti problemi riješe. Dakle, od ovog zakona nema očito nikakve zapravo društvene korisnosti, u ovom trenutku ja vam de facto vas molim da razmislite da do drugog čitanja ga drastično promijenite ili da se krene od početka i počne slagati pravilan sustav cjeloživotnog učenja od dna do vrha. Evo ga, toliko o tome. Hvala puno.
Hvala. U 11 i 39 isteklo je vrijeme za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta. Gospodin zastupnik Šimo Đurđević. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče. Pa mislio sam, pripremio sam se za ovo izlaganje i misleći odustati ili ga skratiti maksimalno, ali kad sam uvidio ove rasprave prije mene, kolegice i kolege što su izrekle poglavito u onom dijelu dvorane, evo uzet ću i ja sebi za pravo dati obol ovoj raspravi. Mislio sam da ćemo se u svezi ovoga usuglasiti i do drugog čitanja dati svoje konstruktivne prijedloge, pa onda u drugom čitanju popraviti ono što se da popraviti, ali vidim da rasprava i u ime klubova i pojedinačno kreće u jednom drugom pravcu da ovo nije dobar prijedlog. U Republici Hrvatskoj djeluju dvije samostalne agencije kojima je osnivač Republika Hrvatska čija je djelatnost usmjerena na praćenje, unapređivanje, razvoj, vrednovanje obrazovanja u području srednjoškolskog strukovnog obrazovanja i obrazovanja odraslih. Ovim zakonskim prijedlogom osniva se nova agencija s ciljem objedinjavanja djelatnosti u području strukovnog obrazovanja, obrazovanja odraslih, te se uređuje njezin status, djelatnost i okvir za ustrojstvo. Nova agencija nosit će naziv Agencija za strukovno obrazovanje i obrazovanje odraslih, te će se obavljati djelatnosti s naglaskom na cijelo životno učenje kojem je cilj unapređenje znanja, vještina, kompetencija za osobne, društvene i profesionalne potrebe. Ovim Zakonskim prijedlogom Agencija za obrazovanje odraslih i Agencija za strukovno obrazovanje objedinjuje se u novu Agenciju za strukovno obrazovane i obrazovanje odraslih te prestaju postojati kao samostalne pravne osobe. A Agencija za strukovno obrazovanje odraslih kao pravni slijednik sve poslove, otpremu, pismohranu, i drugu dokumentaciju, sredstva za rad, financijska sredstva te prava i obaveza radnika navedenih agencija. Donošenjem ovog Zakona Agencija za obrazovanje odraslih i Agencija za strukovno obrazovanje pripojit će se novoj Agenciji za strukovno obrazovanje i obrazovanje odraslih te prestati postojati kao samostalne pravne osobe. Za provedbu ovog Zakona nisu potrebita dodatna sredstva u ovoj 2009. godini, ali iz materijala možemo uviditi da u 2010. godini osnivanjem jedne Agencije za strukovno obrazovanje i obrazovanje odraslih bi se uštedilo u državnom proračunu oko 430 tisuća kuna. Zbog svega navedenog podržavam prijedlog Zakona o agenciji za strukovno obrazovanje i obrazovanje odraslih u prvom čitanju i dakako očekujem do drugog čitanja konstruktivne prijedloge svih nas i odbora i pojedinaca da ovaj Zakon uredimo onakav kakav bi bio najbolji za učenike i onima kojima su znanje i vještina apsolutno potrebiti na ovom surovom Europskom tržištu rada. Hvala lijepo.
Hvala. Gospođa zastupnica Marija Lugarić.
Hvala poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Osjećala sam potrebu kako ova rasprava ide malo kraju, reći neke stvari jer mi se čini da smo došli nadam se nehotice u jednu lažnu dilemu gdje raspravljamo o formi, a zapravo rasprava pokazuje da dilemu koju moramo razriješiti u području sadržaja poslova koje rade i jedna i druga agencija. Gospodine državni tajniče u jednoj od svojih intervencija govorili ste o uspjesima Agencije za strukovno obrazovanje i o njezinom ugledu koje uživa kod korisnika sustava i cijeloj toj priči, ja naprosto tome nemam što dodati i to je točno i Agencija za strukovno obrazovanje u tom smislu ima, unatoč svojim malim problemima, ajmo to nazvati dječjim bolestima, ima i svoju prepoznatljivost i stručnu afirmaciju i taj dio nije problematičan. Ono što nama je problem je priča obrazovanja odraslih, odnosno cjeloživotno učenje. Rekli su kolege da im se čini da ovaj dio obrazovanja odraslih koji se mora u smislu planiranja struke voditi u Agenciji za obrazovanje odraslih po novom u nekoj novoj agenciji se ovim zakonom utapa u strukovno obrazovanje, ona se doslovce ne da se utapa, ona će se tamo doslovce u potpunosti utopiti. I čini mi se da je kolega Mondekar u pravu kada kaže da strukovno obrazovanje se zapravo odvija na dva fronta. Jedan je dio koji se odvija kroz formalni srednjoškolski sustav, a drugi dio je koji je također formalno obrazovanje, van formalnog obrazovnog sustava i to je ono što čini Pučko otvoreno učilište u smislu stjecanja strukovnih kvalifikacija, i to jest strukovno obrazovanje, koje se odvija na dva različita područja. Ako to želimo i to su razlozi za objedinjavanjem ovih dviju Agencija, onda se ta nova Agencija može zvati Agencija za strukovno obrazovanje. Onaj dio koji nama nedostaje, koji nemamo razvijen i vi ste gospodine državni tajniče u pravu kada govorite o tim problemima koji imamo u tom cjeloživotnom učenju i u razlici između postojećeg i poželjnog stanja. Ali mi do poželjnog stanja nećemo doći tako da kažemo ovo nam treba, to nemamo, i za to imamo slabe kapacitete pa ćemo privremeno obustaviti rad na tome dijelu. Dakle, ako smo donekle uredili sustav u obrazovanju odraslih koji se odnosi na stjecanje strukovne kvalifikacije i koje jest strukovno obrazovanje ono se može obavljati u Agenciji za strukovno obrazovanje, no međutim, sve ono što nije strukovno obrazovanje, ono inicijalno što je usavršavanje u poslu, ono što je u smislu doškolovanja ne nove kvalifikacije nego naprosto poboljšanje kvalitete i nekih dodatnih kompetencija koje ljudi u već postojećim strukama, sve ono što bi se dali podvesti pod informalno obrazovanje koje mora imati jednu nužnu ali vrlo malu regulativu u smislu akreditacije, to je nešto što ne spada u strukovno obrazovanje i to je nešto što ne spada u ovu agenciju, to je posebno drugi posao. I sve ono što govorimo, zapravo protivljujući se spajanju ovih dviju agencija ne ide suprotno agenciji za strukovno obrazovanje nego afirmiranju koncepta cjelo životnog učenja koji je barem nominalno sada postojao kroz Agenciju za obrazovanje odraslih sada de facto prestaje postojati. I to jest problem ovog Zakona, nije on toliko problem forme, koliko je on problem sadržaja koji nam je kako vrijeme će odlaziti će biti sve potrebniji, sve nužniji zbog svih argumenata koje smo ovdje u raspravi čuli vezanih i uz tržište rada i zapošljivost naših građana. A mi smo to stavili pod tepih i rekli to ćemo u drugo vrijeme raspravljati i to jest koncepcijski problem ovog Zakona. Da s ovim Zakonom u paketu dođe nešto što bi se zvala Strategija cjelo životnog učenja ili razvoj sustava akreditacije nešto što bi pokazalo da u Vladi i Ministarstvu postoji a) volje, b) razumijevanja za to onda bi ovo možda moglo biti prihvatljivo. Ali samo možda. U situaciji kada dva sustava ne stapamo jedan uz drugi, nego ovaj mali koji nije funkcionirao, a to znate bolje od mene u ovom formalnom smislu Agencije za obrazovanje odraslih doslovce utapamo u strukovnom obrazovanju, ovo naprosto nije dobro jer ćemo najveći dio onoga što nam je nužno zapravo će nestati. I u tom smislu argumentaciju koju ste rekli oko broja ljudi koja može biti razumna sa stajališta racionalizacije broja ljudi u državnoj upravi i zaposlenja. Ako imamo ljude u Agenciji za obrazovanje odraslih koji nisu funkcionirali a sada ćemo im dodijeliti teže poslove u ovom odjelu za EU programe oni će promijeniti nominalno radno mjesto, zadovoljit ćemo brojeve koji se od nas traže ali ti ljudi neće znati raditi posao. Jer ćemo zadovoljiti po broju zaposlenika bez novog zapošljavanja. Dakle, da negdje i za ključim, nije problem u strukovnom obrazovanju moramo negdje vrlo jasno znati da se ona odvija u dva područja, u području formalnog … sustava i ovom andragoškom području a da s druge strane područje cjelo životnog učenja kod nas u zakonu i odlukama Vlade krivo reduciramo na obrazovanje odraslih, ne možemo reći to ne postoji idemo ga još dodatno lupiti po glavi i ne dozvoliti mu da se razvija nego treba donijeti posebne dokumente ili propise odnosno treba raditi na tome da ona ograničenja koja sada postoje u cijelo životnom učenju naprosto radimo na tome da ih prevladamo i da što više naših ljudi uključimo u programe cjeloživotnog učenja. I to je čini mi se najveći problem ovog zakona koji se fokusira na jednu formu, ja jedino u tome mogu naći koliko-toliko opravdanje za donošenje ovog zakona, međutim to naprosto nije dovoljno dobar razlog da bi ovdje u hrvatskom Saboru ovaj zakon i na ovakav način formiran mogli podržati. Usput budi rečeno, nekoliko samo vrlo konkretnih primjedbi oko samih članaka jer se bojim da unatoč ovoj raspravi koja je pokazala ove probleme će se i dalje ustrajati na ovom konceptu. Članak 4. agencija između ostalog radi i vrednovanje u sustavu strukovnog obrazovanja. Po Zakonu o nacionalnom centru za vanjsko vrednovanje obrazovanja vrednovanje radi Nacionalni centar koji još kao jedan dokaz da mi nismo točno djelatnosti preklapanja unutar djelatnosti potpuno razriješili. Bilo je ovdje spomenuto, čini mi se kolegica Roksandić je spomenula centre novih tehnologija, to super zvuči, no međutim ti centri novih tehnologija nemaju nove tehnologije. One su nove za naš obrazovni sustav jer se nismo radili, ali to su tehnologije koje u gospodarstvu se rade. Nova tehnologija znači nešto posve novo. Dakle, zgodno zvuči ali to naprosto nije, to je trebalo bi naći nekakav drugi izraz. Članak 7. Ustroj tijela agencije. Unutarnji ustroj agencije barem u naznakama mora biti riješen u zakonu ne može se sve prepustiti statutu, mislim da je bila slična primjedba i na podružnice. Upozoravam Agencija za odgoj i obrazovanje već ima podružnice, imat ćemo dakle 2 paralelne agencije sa paralelnim podružnicama. Nisam sigurna koliko je to racionalno. Članak 9. stavak 4, da predsjednik odnosno član Upravnog vijeća ne može biti ako ima pravomoćnu osudu za kazneno djelo koje ga čini nedostojnim obnašanjem dužnosti. Mislim da moja definicija dostojnosti, odnosno nedostojnosti se može razlikovati od vaše ili od nekog trećeg i čini mi se da bi po našem kaznenom zakonu trebalo točno popisati koja su to djela dostojna ili nedostojna predsjednika ili član Upravnog vijeća agencije. Ista stvar članak 11. Uvjeti za ravnatelja agencija i članak 13. za pomoćnike ravnatelja, ne može ostati samo u statutu barem u nekim … [[Govornica se ne razumije.]] to mora biti riješeno u zakonu kao što smo to imali i u svim drugim zakonima kod ovih nekih formalnih stvari jel inače nam Zakon o ustanovama potpuno dovoljan, ne treba nam poseban zakon kao takav. I članak 21., upozoravam na jednu vrlo lošu praksu iz Ministarstva znanosti, nešto što je pravno dozvoljivo, ali mi se čini da je izvan pravih, dobrih pravnih standarda i dobre pravne prakse. Mi donošenjem jednom stavkom u prijelaznim odredbama ovog zakona mijenjamo 3 druga zakona tj. 2. Velim, ako je i moguće naprosto je neuredno i neprecizno, stoga ako se ovim zakonom traži izmjenu neka druga 2 zakona onda treba u paketu uputiti izmjene i tih drugih zakona u proceduru da naprosto imamo trend tih promjena jer kako sam rekla malo pomalo se gubimo u tome što hoćemo napraviti pa nam se prioriteti mijenjaju nekoliko puta godišnje pa onda zakone donosimo pa ih mijenjamo u drugim zakonima, to više nitko ne može uhvatiti ni za glavu ni za rep kako zapravo naši temeljni zakoni koji reguliraju školstvo zapravo na neki način izgledaju. Evo ja se nadam da ova rasprava možda malo osvještava jedan problem o kojem nismo dovoljno razgovarali. Na neki način može poslužiti i kao dobar argument i ministarstvu i Vladi da zaista problem koji imamo riješimo, a ne da ga rješavamo na način koji će generirati još mnogo novih problema, a to ovaj zakon jest i stoga neće dobiti moju potporu u prvom čitanju, ali uz nadu da sve ovo što sam izrekla ja i kolege dosada u raspravi će ipak biti, ako ništa drugo dobro razmotreno i onda obrazloženo u konačnom prijedlogu zakona. Zahvaljujem.
Hvala. Gospodin zastupnik Zvonimir Mršić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajnici. Dakle, ovdje se ili kod svakog zakona se treba postaviti jedno od ključnih pitanja posebno u ovo vrijeme kada imamo problema sa državnim proračunom i imat ćemo problem sa državnim proračunom, odnosno morat ćemo svaku kunu barem 2, 3 puta okrenuti prije nego odlučimo kamo ćemo je investirati, koji je cilj zakona? Mi ovdje imamo ocjenu stanja, imamo pitanja koja se uređuju, imamo posljedice koje će se postići donošenjem zakona i imamo nekakvu minimalnu uštedu. Posljedice koje će se postići donošenjem ovog zakona kažete spojit će se 2 agencije pa nećemo imati 2 nego ćemo imati jednu i bit će neko smanjivanje troškova potrebnih za vidljivost rada i postojećih kapaciteta i metodologije da bi se ubrzale koristi. To je dakle posljedice koje će biti. Ali ove agencije nisu osnovane da bi šparale. Ove agencije su osnovane da bi podigle razinu kompetencija države jer Agencija za obrazovanje odraslih nema cilj da špara nego njezin jedini cilj je da kvalifikacionu strukturu našeg stanovništva digne za barem jedan stupanj. Što znači da oni koji nemaju završenu osnovnu školu, da završe osnovnu školu. Oni koji imaju završenu školu, a nemaju nikakvo zanimanje da im omogući dobivanje zanimanja. Oni koji imaju nekakvo zanimanje da ih gurne da idu dalje u obrazovanju. To je zadatak Agencije za obrazovanje odraslih. Naravno da ona to neće činiti nego mora verificirati programe, odnosno poticati da se programi verificiraju i pronalaziti one koji će te programe izvoditi. Što znači, ne da treba na njoj šparati nego u nju treba investirati jer svaka njezina kuna koju će ona investirati obrazovanju odraslih u budućnosti će se višestruko vratiti Republici Hrvatskoj i građanima Republike Hrvatske. Ulaganje u obrazovanje je svojevrsna štednja, svojevrsno životno osiguranje nacije, budući da se to naknadno vraća kada se završi proces obrazovanja ljudi stječu veću izglednost da se zaposle, a kada se zaposle sa višom razinom znanja i sposobnosti ili kompetencija onda je vjerojatno da će ostvarivati i veći dohodak, odnosno da će više zarađivati za sebe, svoju obitelj ali naravno i za društvo. Dakle, ako idemo na ovakvu mjeru onda bi ja volio do drugog čitanja da imamo i cilj ili takvu posljedicu gdje ćemo reći gledajte u 2 ili 3 godine, 2 godine koliko nam radi Agencija za obrazovanje odraslih smo napravili to, to, to i to. Toliko programa, toliko ljudi smo prošli, toliko je institucija bilo uključeno, sada ćemo to spojiti sa Agencijom za strukovno obrazovanje pri čemu dijelim dileme ko i moje kolege da li je to prirodno spajati i da li je prirodno spojiti nešto što se bavi i obrazovanjem neodraslih, dakle i djece. Jer strukovno obrazovanje ide od završene osnovne škole, a odrasli po ovom mislim da se smatraju osobe starije od 15 ili 16, 15 godina. Dakle, ovdje idemo i korak natrag što se tiče dobi. I da vidimo koji će biti rezultat odnosno koja će biti posljedica toga što smo ovdje spojili. Koji je naš cilj? Da li je cilj da za godinu dana imamo udvostručimo količinu verificiranih programa za obrazovanje odraslih. Da li je naš cilj da za godinu dana udvostručimo mjesta gdje će se nuditi mogućnost obrazovanja odraslih? Da li je naš cilj, ovo predlažem da izbrišete ovu zadnju stavku i da ćete ušparati 430 tisuća kuna, ja predlažem da stavite, da ćete za sljedeću godinu tražiti dodatnih 5 milijuna kuna za obrazovanje odraslih, jer ćemo na takav način potaknuti ljudi da se idu obrazovati. Jer u ovoj recesiji, građani neće imati novac da sami plaćaju edukativne programe. Smanjene su stavke i u Hrvatskom zavodu za zapošljavanje gdje se preklapaju pučka otvorena učilišta, agencije i zavod na obrazovanju za poznatog poslodavca. Dakle, i tamo se smanjio broj onih koji se obrazuje. I nama je nema bolje investicije nego da sljedeće godine uložimo u obrazovanje odraslih i da oni kojima visi radno mjesto ili koji su ostali bez svog radnom mjesta, pa se nalaze, idu na Zavod za zapošljavanje, da ih držimo u radnoj temperaturi, naprosto da im damo novo znanje ili novu kompetenciju s kojom će povećati svoju izglednost da se zaposle. Ako ih bacimo na Zavod za zapošljavanje, damo im malu naknadu s kojom će oni jedva preživljavati, pa nije za očekivati da će oni ići u neki program za obrazovanje odraslih da bi se prekvalificirali ili stekli neko novo znanje. Prema tome, mi ovdje trebamo reći ne da treba ušparati na ovome, treba ušparati na nekim stavkama, ja ću vam reći na kojima. Nego trebate osigurati 10 puta više novca sljedeće godine za obrazovanje odraslih. Isto kao što treba osigurati i više novaca za obrazovanje strukovno obrazovanje u srednjim školama, jer moramo opremiti naše strukovne srednje škole sa novim uređajima, novim aparatima, jer ne mogu se obrazovati na onome što je bilo prije 20 godina. Struke su se od prije 20 godina do danas značajno promijenile. Ne može operator na računalu ili elektrotehničar raditi na žicama od prije 20 godina. Danas se sasvim drugačije radi. Ne može automehaničar pohađati nastavu u strukovnoj školi na nečemu, na radionici od prije 30 godina ili 20 godina. Dakle, mi moramo ovdje osigurati novac i u sljedećem proračunu da se poveća ova stavka, jer je to investicija u budućnost ove zemlje. Mi imamo problem sa brojem visokoobrazovanih. Posebni problem imamo sa brojem visoko obrazovanih u strukturi radno aktivnog stanovništva. Ali to oni koji stvaraju novu dodatnu vrijednost. Ali mi imamo ogromni problem i u strukturi nezaposlenih. Više od polovice nezaposlenih nema završenu osnovnu školu ili nema nikakvog zanimanja. I ako želimo njih ili ako računamo na njih da ih vratimo ponovno u radni odnos ili da dobiju priliku za rad, onda im moramo pružiti priliku da steknu nova znanja na tome. Dakle, molio bih do drugog čitanja ako možete, odrediti si i taj cilj što će biti efekt te agencije. Ne samo da će ušparati na papiru i na oglasima u Narodnim novinama, nego što će biti efekt njihovog rada. Mi moramo si postaviti cilj inače što želimo u obrazovanju? Koliko želimo povećati prosječnu obrazovanost nacije, koliko želimo da se promijeni cijela priča u obrazovanju? Sada kod ušteda, mogli ste možda i neke druge uštede napraviti, jer primjerice za usluge promidžbe i informiranje ove dvije agencije će do kraja godine potrošiti 109 tisuća kuna. Pa za materijali i ostale materijalne troškove, to ste rekli. Ali za zakupnine i najamnine, će ove dvije agencije do kraja godine potrošiti milijun kuna. Milijun kuna i to najam prostora i dvorana za seminare i treninge ravnatelja i za naknade za zakup poslovnog prostora i najam dvorana za natjecanje. Dakle, moglo se na tome uštedjeti i onda se moglo to investirati u programe. Iskustvo zapadno europskih zemalja je da 30,30,30 bude dakle 30% daje školarine država, 30% lokalna samouprava, a 30% investira pojedinac koji se želi steći novu kvalifikaciju. Ja ću vam reći iskustvo grada iz kojeg ja dolazim. Mi smo prvi krenuli u projekt obrazovanja odraslih. Do sada je kroz taj projekt prošlo tisuću i 300 osoba. To je jedna četvrtina ukupnog broja ljudi koji završava osnovnu školu u Hrvatskoj. U jednoj Koprivnici koja ima 33 tisuće stanovnika. Velika većina njih koja je završila osnovnu školu kao odrasli nastavili su neki od programa, da bi stekli nekakvo prvo zanimanje. Oni koji su nastavili tako se dalje obrazovati da bi stekli neko od zanimanja, velika većina njih je dobila priliku za posao. Naše Pučko otvoreno učilište u ovom trenutku ima 42 verificirana programa i kroz ta 42 verificirana programa godišnje prođe više od 400 odraslih da bi steklo neko novo znanje neku kvalifikaciju ili da bi se prekvalificiralo. 90% njih nakon što završi taj obrazovni program, dobije priliku za posao. Prema tome, iz osobnog iskustva grada kojim upravljam vam govorim da je to doista najbolja investicija. I onda se treba imati svrha i cilj, moramo imati cilj što će biti konačni rezultat. Ne ušteda od 400 tisuća kuna. A priča o strukovnom obrazovanju srednjoškolaca, dakle o redovnom strukovnom obrazovanju je nešto sasvim drugo i mislim da nije sretno spajanje ovo koje se čini.
Hvala. Jedan ispravak, gospodin zastupnik Antun Mance.
Pa evo slušajući uvažene kolege sa desne strane, stječem dojam da nas nekoliko tko je radio u tim programima ima nekako iskustvo 20 i više godina i koji poznaje sistem obrazovanja odraslih već možda 30 i više godina od onih povijesnih momenata, jer je s tim najprije počela željeznica jer nije imala svojim škola, pa evo ispada da nam je to možda mana. Jer tu se teorije iznose o tome kako to se ne smije spajati. Pa je sada kolega Mršić na kraju rekao da se to ne smije spajati. Niste u pravu kolega apsolutno što se struke tiče. Niste u pravu ni što se štednje tiče. Štednju je moguće postići da provedete pravu profesionalnu orijentaciju da ne bude tisuće i tisuće ljudi. Onaj koji završi strukovnu školu, neka ima cjeloživotno obrazovanje, dalje neka se usavršava i neka uči u toj struci, a onaj koji nema u tome je problem. I zato to mora biti spojeno. To je moje mišljenje i mišljenje vjerojatno nas koji smo radili taj posao, da se treba spojiti i da treba povezati srednjoškolsko obrazovanje i obrazovanje odraslih, da bi upravo rješavali ovo što ste vi naveli i da se to odvija u školskim centrima. Nisam baš sklon ovi učilištima, nego školama, jer one imaju i teoretske i praktične uvjete da se to provede kako treba.
Pet minutna rasprava, Klub zastupnika SDP-a, gospodin zastupnik Daniel Mondekar. Izvolite.
Hvala. Kolega zastupniče, ja vas svakako pozivam da kao visoko obrazovana osoba pokušate ući u sustav obrazovanja odraslih kad jedanput ovaj zakon donesemo. Što se tiče ovog zakona, stvaranja ove mega agencije mi smo upravo sada u klubu razgovarali u području obrazovanje ovo je zaista protuprirodni blud. Spajate nespojivo i zatvorit ćete vrata mnogima koji će se htjeti obrazovati kasnije kada recimo čak završe fakultet, njima vrata se zatvaraju. Štedite tamo gdje ne smijete štedjeti. Usred krize europske zemlje daju više u znanost i obrazovanje pobogu dragom. I na kraju, od obrazovanja kao "alata" za napredak države vi stvarate ovu agenciju koja će biti kamen spoticanja i problem koji će se u budućnosti morati ponovno rješavati. Ovo je velika greška što radite, skupa greška i zato klub SDP-a ovaj zakon ne podržava. Hvala puno.
Završni osvrt državni tajnik Želimir Janjić. Izvolite.
Hvala lijepa. Ja ne znam da li se što priprema kad se ovako žustro govori na ovu temu. Ja ću podsjetiti da smo mi donijeli dosta zakona u vrlo visokom suglasju gotovo jednoglasno. Pa ću vas prvo podsjetiti, dakle pritom mislim na sve zastupnike u Visokom domu. Prvo ću vas podsjetiti na Zakon o nacionalnom centru za vanjsko vrednovanje obrazovanja kada zapravo samo pet zastupnika je bilo suzdržano. Dopustite, moja ocjena je bila da bi oni bili za da nisu bili blizu predsjednički izbori itd. Dakle, svi prijedlozi koje ste imali, koji idu ka poboljšanju teksta, ka poboljšanju rješenja mi smo ih tada prihvatili i donijeli takav zakon. I to možete posvjedočiti. Jednako tako kada smo donosili Zakon o strukovnom obrazovanju dosta prijedloga, sjajnih prijedloga i amandmana, usuglasili se oko svega i isto tako vrlo visokim brojem glasova koji su tada bili nazočni donijeli taj zakon. Svi zakoni o kojima sam ja govorio u ime predlagatelja dakle nastojali smo da budu u redovitoj proceduri i rekli da su maksimalno otvoreni za sva rješenja i jednako tako smo i sada. I kada budemo poštovani zastupniče Mršić pripremali drugo čitanje pa naravno ne samo da ćemo pročitati fonograme sa ove sjednice nego ćemo i s nekim od vas koji budu htjeli i porazgovarati o drugačijim rješenjima i pripremiti drugo čitanje. Prema tome, ne vidim nekakvog razloga poštovani zastupniče Mondekar da ovako nastupamo. Naravno da vi to možete i nitko vam to ne može priječiti, ne pada mi na pamet da na takav način govorim ali bih molio kada spominjemo neke činjenice da budemo i točni pa kad kažete o Agenciji za obrazovanje odraslih vi kažete promijenila je pet ravnatelja. Nije, tri. A vi ste tako kategorički rekli pet. To nije točno. Nadalje, dopustite kada govorimo o svim ovim programima vi kažete da ćemo ih dovesti u pitanje, da ćemo ih dokinuti, da toga svega skupa više neće biti pa to nije točno. Mi možemo razgovarati o nečemu i mislim da su u srž pogodili u tom dijelu, ne govorim sada o ostalim dijelovima, zastupnik Kunst i zastupnik Mršić pa dopustite da se referiram samo na taj dio. Kada govorimo o vezi sa gospodarstvom i zapravo to je vrlo bitno za gospodarstvo onda mi priželjkujemo veći angažman i gospodarstvenika i lokalnih zajednica o kojima ste posebno gospodine Mršiću vi govorili. Dakle, mi u zakonu ne zaboravite obrazovanje odraslih jesmo rekli tripartitno financiranje kao što je to u drugim zemljama što ste također spomenuli, i ta mogućnost je otvorena. Znamo nažalost malo sjajnih primjera gdje se to i dešava, gdje gradonačelnik u želji da osnaži gospodarstvo što mu je i zadaća, prava zadaća pozove gospodarstvenike i pita ih koje vi to programe, koja vi to zanimanja trebate kojih na Zavodu za zapošljavanje nema i ne može ni biti jer takvi ne postoje u formalnom obrazovanju da pokušamo ići sa tim programima i da imate kadrove koji su vam potrebni. Ja sam bio u jednome gradu da ne reklamiram nikoga, u jednome gradu gdje smo nazočili podjeli njihovih potvrda da su završili jedan program crtači u AutoCAD-u jer je to trebalo gospodarstvu a toga u formalnome dijelu nema. I oni su svi dobili ugovore o radu kao što ste vi spomenuli. Dakle, to je sjajan primjer. Tko je financirao? Financirao je grad i Zavod za zapošljavanje. Nažalost, gospodarstvo ne. A kad govorimo o tripartitnom financiranju onda bi trebalo biti država, da li će to biti zavod za zapošljavanje, da li će to biti agencija sasvim svejedno ali s pozicija države. Ne bi bilo loše da i lokalna zajednica na taj način potiče svoje gospodarstvo i naravno bilo bi dobro da bude poslodavac koji je zainteresiran za podizanje kompetencija svojih zaposlenih a ne da bude sam korisnik. Dakle, tako da sam korisnik ne mora dati jer je njegov poslodavac direktno zainteresiran da produktivnost bude veća. Dakle, to je ono što mi iščekujemo. Prema tome, ove rasprave doista su dragocjene, doista su sjajne jer mi time zapravo šaljemo jednu poruku i našim gospodarstvenicima da od njih očekujemo da se tako postave i da u suradnji sa lokalnom zajednicom pa i sa državom, da dođu do onoga čega u ovome trenutku nemaju. Tek kad to postignemo onda ćemo moći govoriti o napretku, onda ćemo moći govoriti o tome da vrlo konkretno potičemo gospodarstvo da bude jače. Dakle, uvjeren sam da će to tako i biti. Kada govorite poštovani gospodine gradonačelniče Koprivnice, kada govorite u žargonu rečeno opismenjavanju. Ja ću vas ispraviti. Nije jedna četvrtina kod vas nego je jedna šestina, ta brojka je na razini države ipak veća. Dakle, sjajno, izvrsno. Svi oni koji završili svoje osnovno obrazovanje otvorena je mogućnost, država sve plaća a vi ne morate ništa. Takav je projekt do 2013. godine. Ali vam hvala puno na tome što vi detektirate koji su to i što ih animirate i dovedete ih u sustav, jer znate teško je sa 40 godina doći u klupu i završavati peti razred. I stoga je takav angažman vas u lokalnim sredinama doista dragocjen. To je ono što mi očekujemo i naravno da onda kad završi to da stječe uvjete da dođe i do jednoga, do osposobljavanja za jednostavno zanimanje pa će rukovati nekakvim građevinskim strojem kao što sam maloprije spomenuo i imati svoj kruh, dakle imati svoju neku kvalifikaciju koja se upisuje u knjižnicu.Dakle, to je ono što iščekujemo. Ja sam uvjeren da ćemo temeljem ovih rasprava, a jednako tako ću vas sve zamoliti koje budemo kontaktirali da u pripremi drugoga čitanja ovo sve uzmemo u obzir, da pokušamo posložiti na najbolji mogući način i da imamo valjana rješenja. Hvala vam svima najljepša.
Hvala. Zaključujem raspravu.
Prelazimo na Prijedlog Zakona o Agenciji za strukovno obrazovanje i obrazovanje odraslih. Bilo je prvo čitanje, P.Z. broj 438. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Rasprave je zaključena. Dajem na glasovanje slijedeći zaključak: prvo, prihvaća se Prijedlog Zakona o Agenciji za strukovno obrazovanje i obrazovanje odraslih i drugo sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja iznesena u raspravi uputit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Utvrđujem da je zaključak prihvaćen većinom glasova, 67 glasova za, 3 suzdržana i 25 protiv.
Idemo na sljedeću točku - Prijedlog odluke o razrješenju dosadašnjeg predsjednika, zamjenice predsjednika i dijela članova i o imenovanju novog predsjednika, zamjenika predsjednika i dijela članova Vijeća Hrvatske agencije za poštu i elektroničke komunikacije Predlagatelj je Vlada koja je ovu odluku predložila na temelju članka 8. Zakona o elektroničkim medijima. Raspravu je proveo Odbor za pomorstvo, promet i veze. Izvješća ste primili na sjednici. Državni tajnik u Ministarstvu mora, prometa i infrastrukture, Dražen Breglec, će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite, državni tajniče.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Poštovane gospođe i gospodo saborski zastupnici. Pred nama je Odluka o razrješenju dosadašnjeg predsjednika, zamjenice predsjednika i dijela članova i o imenovanju novog predsjednika, zamjenika predsjednika i dijela članova Vijeća Hrvatske agencije za poštu i elektroničke komunikacije. Konkretno, zamjena se vrši u, dva člana će se zamijenit u sastavu Agencije za poštu i elektroničke komunikacije. Navedeno je utvrđeno Zakonom o elektroničkim komunikacijama koji govori da Agencijom za poštu i elektroničke komunikacije upravlja Vijeće koje čini sedam članova te da predsjednika, zamjenika predsjednika i članove imenuje odnosno razrješava Hrvatski sabor na prijedlog Vlade Republike Hrvatske na temelju prethodno objavljenog javnog poziva. Javni poziv bio je objavljen ove godine temeljem prijave 33 kandidata. Vlada je u srpnju ove godine utvrdila prijedlog koji šalje Hrvatskom saboru na usvojenje. Dozvolite da prilikom zaključenja jedne faze u liberalizaciji elektroničkih komunikacija nakon četiri godine djelovanja agencije i ljudi koji su nosili taj izuzetno važan proces još dopunim i iskoristim ovu priliku i istaknem nekoliko najvažnijih pokazatelja koji su se u proteklih četiri godine na području elektroničkih komunikacija događale. Dakle, ovo izuzetno važno tijelo regulira gospodarsko područje koje ostvaruje godišnji ukupan promet od oko 18 milijardi kuna. Možemo reći da kada vršimo izmjenu, odnosno vidite iz prijedloga produljenje povjerenja mandata četvorici članova Hrvatske agencije za poštu i telekomunikacije možemo slobodno iznijeti ocjenu da su oni ne samo dobro nego izvrsno obavili svoj posao, rekao bih svoju povijesnu zadaću, uspjeli u najvećem dijelu liberalizirati područje elektroničkih komunikacija i pritom ostvariti izuzetno vidljive konkretne rezultate mjerljive vrlo konkretnim brojkama. Ja ću ovdje iznijeti samo neke. U te četiri godine prosječne cijene u mobilnim komunikacijama za malog korisnika gotovo su prepolovljene. Prosječna cijena za srednjeg korisnika smanjena je za gotovo 40%, a za velike korisnike 28%. Dakle, rezultati su više nego vidljivi. Ovdje govorimo o tržištu koje je veliko 15-tak milijardi kuna, kad govorimo samo o telekomunikacijama i koje je uz taj pad cijena sve ovo vrijeme raslo. Dakle, industrija je ostvarivala veće i promete i solidne profite. Dakle, postignuta je win-win situacija na području elektroničkih komunikacija. Isto tako, nadamo se da će sličan scenario slijediti u rezultatima i na području nepokretnih mreža kao što sam upravo pročitao u pokretnim mrežama, kao i na regulaciji poštanskog tržišta. U konačnici, kompetencije Hrvatske agencije za elektroničke komunikacije potvrđene su i u ovom Visokom domu prilikom podnošenja njihovog izvješća, potvrđene su i činjenicom da je poglavlje 10. – Informacijsko društvo i mediji uspješno privremeno zatvoreno u prosincu prošle godine. To je ujedno i razlog što se četiri člana Hrvatske agencije za poštu i elektroničke komunikacije, predsjednik, zamjenik i dva člana, praktički imenuju još jedanputa sa malom razlikom što predsjednik, gospodin Gaćina, postaje zamjenikom predsjednika u novom mandatu, što član gospodin Krvišek postaje predsjednikom Agencije za poštu i elektroničke komunikacije. Za sva daljnja pitanja naravno stojimo na raspolaganju. Hvala lijepo.
Hvala. Odbor za pomorstvo, promet i veze, predsjednik Odbora gospodin zastupnik Slavko Linić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Odbor za pomorstvo, promet i veze Hrvatskoga sabora na 34. sjednici raspravio je Prijedlog odluke o razrješenju dosadašnjeg predsjednika, zamjenika predsjednika i dijela članova te o imenovanju novog predsjednika, zamjenika predsjednika i dijela članova Vijeća Hrvatske agencije za poštu i elektroničke komunikacije i to kao matično radno tijelo. Uvodno izlaganje dao je predstavnik predlagatelja koji je kazao da je stupanje na snagu Zakona o elektroničkim komunikacijama Hrvatska agencija za telekomunikacije preoblikovana u Hrvatsku agenciju za poštu i elektroničke komunikacije koja je ujedno i pravni sljednik Vijeća za poštanske usluge. Istaknuto je da je dosadašnjem predsjedniku, zamjenici predsjednika i dijelu članova Vijeća istekao mandat na koji su imenovani te da je Vlada Republike Hrvatske na održanoj sjednici od 11. srpnja 2009. godine utvrdila prijedlog odluke kako o razrješenju, tako i o imenovanju i obavljenom postupku za javni poziv za nove članove, predsjednika, zamjenika i dijela članova. Odbor je bez rasprave predložio Hrvatskom saboru da donese odluku o razrješenju dosadašnjeg predsjednika, zamjenika predsjednika, dijela članova te imenovanju novog predsjednika, zamjenika predsjednika i dijela članova Vijeća Hrvatske agencije za poštu i elektroničke komunikacije.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, gospodin zastupnik Živko Nenadić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče, kolege. Budući da predsjednika, zamjenika predsjednika i članova ove agencije, Agencije za poštu, elektroničke komunikacije imenuje Hrvatski sabor na prijedlog hrvatske Vlade to samo po sebi pokazuje važnost i značaj ove agencije. Budući su ovi članovi kojima ističe mandat imenovani još u vrijeme dok su bile dvije zasebne agencije, Hrvatska agencija za telekomunikacije i Vijeće za poštanske usluge, posebnom odredbom njima je mandat nastavio i pri spajanju tih dviju u jednu agenciju. Hrvatska Vlada je sukladno zakonu raspisala javni poziv radi isteka mandata razriješila ove dosadašnje članove i predlaže Hrvatskom saboru imenovanje istih osoba. Četiri osobe se razrješuju i četiri iste osobe se imenuju. Meni je to drago. Volio bih da toga ima u praksi, u životu često. To znači da su te osobe dobro radile. Nije se čulo ni da se nešto politiziralo i zato, iako su ovdje malo uloge izmiješane predsjednik, zamjenik to je manje važno ne samo, dakle što se i iz životopisa vidi da su to kompetentne osobe već iz dosadašnjeg njihova rada ta na papiru kompetencija je i dokazana. I mislim da stoga zaslužuju ponovno imenovanje ovog Visokog doma i klub HDZ-a će dakako podržati ovaj prijedlog. Hvala lijepo.
Hvala. Klub zastupnika HNS-a, gospodin zastupnik Goran Beus Richembergh.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Na oko jednostavna odluka koja nam se predlaže zapravo implicira nekoliko zanimljivih zaključaka. Prvo, da je na javnome natječaju sudjelovalo 33 ljudi i da ni jedan jedini osim onih koji su već unutra nije zadovoljio uvjete. Drugi da se ovdje radi o jednoj ringišpil varijanti gdje se zapravo unutar zatvorenoga kruga ljudi samo mijenjaju na dužnostima, jer ako je točno ovo što kaže gospodin državni tajnik Breglec da je vijeće agencije predvođeno predsjednikom Gačinom i potpredsjednicom Benčić ostvarilo izvanredne rezultate, onda ne znam zašto ih se smjenjuje. Sad se zapravo mijenjaju uloge, pa na mjesto predsjednika dolazi gospodin Krvišek, gospodin Gačina ide jedan stupanj niže i to je za očekivati da će u sljedećem mandatu ravnatelj biti gospodin Juraj Mužina, a da će gospodin Krvišek biti njegov zamjenik. Jer to je sad očito neko pravilo. Ako je zadovoljstvo potpuno i ako gospodin Gačina nije imao ništa protiv da ostane u punom kapacitetu ne vidim razloga zašto se sada radila rošada osim da se stvori jedan dojam da se zanavlja struktura, a zapravo je riječ o potpuno istim ljudima. Hvala lijepa.
Hvala. Završna riječ državni tajnik Dražen Breglec, završni osvrt.
Zahvaljujem na raspravi i pokušat ću dati odgovor i logično obrazloženje, ali najprije moram reći da je bio javni poziv na javni natječaj, da je većina kandidata zadovoljila uvjete. Nije točno da ni jedan nije zadovoljio. Međutim, od velikog broja kandidata koji su zadovoljili uvjete ipak je bilo potrebno izabrati četiri, dakle predsjednika, zamjenika predsjednika i dva člana koji će dobiti petogodišnje povjerenje, voditi i regulirati tržište pošte i elektroničkih komunikacija u idućem razdoblju. Dakle, postojeća četvorica ljudi koji se u ponešto za nijansu izmijenjenim ulogama imenuju u novom mandatu ne smjenjuju se. To je vrlo očito iz prijedloga ove odluke. Upravo obrnuto. Zahvaljujući izvrsnim rezultatima koje je agencija postigla u proteklom razdoblju, u epohalnom razdoblju gotovo bih mogao reći zbog toga jer je ona morala iz jednog vrlo neučinkovitog tržišnog, iz tržišne situacije dovesti do jedne učinkovite tržne utakmice na području elektroničkih komunikacija. Dakle, upravo zbog tih uspjeha četiri člana u ponešto izmijenjenim ulogama dobili su mandat, novi petogodišnji mandat. Konkretno, naglasak će u idućem razdoblju sukladno Strategiji prelaska iz analognog na digitalno emitiranje biti na području upravo tom, na području radio komunikacija, na području uvedbe digitalne tehnologije i gospodin Krvišek je naj, upravo specijalizirani i najveći stručnjak i u odnosu na svoje kolege u agenciji kao i u odnosu na sve prijavljene. Kako je to jedan važan proces koji je strategijom prelaska definiran da treba biti dovršen u idućih godinu i pol dana to je ujedno bio i taj jezičac koji je implicirao da se upravo zbog tog važnog procesa i ova mala izmjena na samom čelnom mjestu i provede. Zaista, po sadržaju i po radu možemo reći da je agencija nadajmo se da će tako ostati i dalje izvrsno radila svoj posao. Ona donosi odluke svojom, dakle svi članovi, svih sedam većinom glasova, odnosno pretežito u najvećem broju slučajeva to je bilo jednoglasno do sada, tako da i ta izmjena osim stavljanja u radu vijeća agencije prema vani i ostalih dužnosti koje predsjednik ima u suštini zapravo i nije izmjena politike kako ni države, tako ni same Agencije za elektroničke komunikacije i poštu. Evo, nadam se da sam uspio zadovoljiti argumentirano i odgovoriti na sva pitanja. I vjerujem u podršku Sabora ove prijedloge odluke.
Hvala. Zaključujem raspravu.
Treće, Prijedlog Odluke o razrješenju dosadašnjeg predsjednika, zamjenice i predsjednika i dijela članova i imenovanja novog predsjednika, zamjenika predsjednika i dijela članova Vijeća Hrvatske agencije za poštu i elektroničke komunikacije. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Prijedlog Odluke o razrješenju predsjednika, zamjenice predsjednika i dijela članova Vijeća Hrvatske agencije za poštu i elektroničke komunikacije. Molim uključimo se i glasujmo o prijedlogu za razrješenje. Rezultat? Prijedlog odluke je prihvaćen većinom glasova, 94 glasa za, 2 suzdržana, ništa protiv, u tekstu koji je predložila Vlada Republike Hrvatske.
Prelazimo na sljedeću točku - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vijeća ministara Bosne i Hercegovine o plovidbi plovnim putovima unutarnjih voda i njihovom obilježavanju i održavanju, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 410 Predlagatelj zakona je Vlada. Raspravu, amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave koju su proveli Odbor za zakonodavstvo, pomorski promet i veze i Odbor za Hrvate izvan Republike Hrvatske. Izvješća ste primili na sjednici. Državni tajnik u Ministarstvu mora, prometa i infrastrukture Ivica Peravić će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite državni tajniče.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, zastupnice i zastupnici u Hrvatskom saboru. Vlada Republike Hrvatske, sukladno članku 139. Ustava Republike Hrvatske, te člancima 16. i 18. Zakona o sklapanju i izvršavanju međunarodnih ugovora predlaže pokretanje pred Hrvatskim saborom postupak donošenja Zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vijeća ministara Bosne i Hercegovine o plovidbi plovnim putovima unutarnjih voda i njihovom obilježavanju i održavanju po hitnom postupku, a koji je potpisan u Zagrebu 20. veljače 2004. godine. Temelj za donošenje po hitnom postupku sadržan je u članku 159. stavak 1. Poslovnika Hrvatskog sabora. Naime, s obzirom na činjenicu da je u Bosni i Hercegovini okončan unutarnji pravni postupak za stupanje na snagu ugovora, cijeni se da postoji interes i da Republika Hrvatska okonča potreban postupak kako bi ugovor stupio na snagu. Citiranim zakonom čije će odredbe ući u pravni poredak Republike Hrvatske će se potvrditi međunarodni ugovor, koji ima za cilj unaprijediti i međunarodni i međudržavni promet na unutarnji plovnim putovima i stvoriti uvjete na načelu jednakosti i uzajamnosti za nesmetanu plovidbu, obilježavanje i održavanje i prijevoz osoba i stvari na unutarnjim plovnim putovima, naglašavajući važnost plovidbe koja u usporedbi s ostalim vidovima unutarnjeg prometa ima gospodarske i naravno ekološke prednosti. Ugovorom se uređuju odnosi ugovornih strana vezani uz plovidbu plovnim putovima rijeke Save, Kupe, Une, Vrbasa, Bosne, Dunava i Drave, u granicama njihove plovnosti i obilježavanja i održavanje plovnih putova rijeke Save i Une u utvrđenoj klasi. Predmetni ugovor ne utječe na prava i obveze utvrđene drugim međunarodnim ugovorima koje su na snazi za ugovorne strane. Odredbama ugovora kao i njegovom primjenom ničim se ne zadire u pitanje utvrđivanja i označavanja međunarodnih, ispričavam se međudržavnih granica između stranaka. Ugovor se privremeno primjenjuje od dana otpisa. U skladu s predmetnim ugovorom dvije ugovorne strane osnovale su međudržavnu komisiju za primjenu i praćenje provedbe navedenog ugovora. Doneseni su dokumenti poslovnik o načinu rada međudržavne komisije, pravilnik o načinu obilježavanja plovnog puta Save i Une, planovi postavljanja oznaka u sistemu obilježavanja, a u pripremi je donošenje pravilnika o tehničkom održavanju. Međudržavna komisija osnovala je stručne skupine i to za donošenje planova postavljanja oznaka u sistemu obilježavanja plovnog puta Save i Une, ad hoc stručna skupina za izradu nacrta pravilnika o tehničkom održavanju plovnog puta Save i Une, i stručnu skupinu za nadzor i koordinaciju projekta IPA 2008 obnova i modernizacija vodnog puta na rijeci Savi od Račinovaca do Siska. Stručna skupina za donošenje planova postavljanja oznaka u sistemu obilježavanja plovnog puta Save i Une se redovito sastaje, donosi prijedloge planova, nacrte izvješća o njihovom izvršenju, te ih prosljeđuje međudržavnoj komisiji koju svake godine saziva jedna od ugovornih strana u svojoj državi na usvajanje. Prema pravilniku o načinu obilježavanja plovnog puta Save i Une, Bosna i Hercegovina putem Ministarstva komunikacija i prometa obavlja poslove obilježavanja rijeke Save za plovidbu između riječnog kilometra 210. do 343., odnosno od Račinovaca do Oprisavaca, u dužini od 132,2 kilometra. I na rijeci Uni od riječnog kilometra 5. do 15. u dužini od 10 kilometara na obje obale. A Republika Hrvatska putem Agencije za vodne puteve obavlja poslove obilježavanja plovnog puta rijeke Save za plovidbu između riječnog kilometra 343. do 515., od Oprisavaca do Jasenovca, u dužini od 172 kilometra. I na rijeci Uni od riječnog kilometra nula do 5. kilometra, u dužini od 5 kilometara na obje obale. Do potpisivanja ugovora obnovljen je sustav oznaka na lijevoj, tj. hrvatskoj obali na dionici u nadležnosti Republike Hrvatske, a na istoj dionici se plovnim oznakama obilježavala i lijeva i desna ivica plovnog puta. Nakon potpisivanja ugovora razmijenjeni su podaci o obavljenom razminiranju lokacija obalnih oznaka, izrađena je tehnička izvedbena dokumentacija za obnovu sustava na desnoj BiH obali, u dionici u nadležnosti Republike Hrvatske, te tehnička izvedbena dokumentacija za obnovu sustava na obje obale u dionici u nadležnosti Bosne i Hercegovine. U tijeku su na obje dionice radovi obnove sustava na terenu. BiH strana planira, kao i hrvatska strana, dovršiti radove obnove do kraja 2009. godine. Troškove obilježavanja, što obuhvaća obnovu i održavanje sustava snose ugovorne strane, svaka za dio plovnog puta koji obilježava. Ad hoc stručna skupina za izradu nacrta pravilnika o tehničkom održavanju plovnog puta Save i Une je pri završetku rada, te će pravilnik proslijediti međudržavnoj komisiji na donošenje. Stručnu skupinu za nadzor i koordinaciju projekta IPA 2008 obnova i modernizacija vodnog puta na rijeci Savi od Račinovaca do Siska kontinuirano radi, te je omogućena stručna suradnja u cilju izrade studije utjecaj na okoliš i postupku ishođenja lokacijske dozvole. Provedbom projekta IPA 2008 obnova i modernizacija vodnog puta na rijeci Savi od Račinovaca do Siska, koji obuhvaća sve potrebne aktivnosti do izdavanja građevinske dozvole, stvorit će se uvjeti za radove uređenja plovnog puta na zahtijevanu četvrtu, tj. međunarodnu klasu. Obzirom da još nije donesen pravilnik o načinu tehničkog održavanja, održavanje plovnog puta se obavlja neovisno na području svake države uz ograničena stručna usuglašavanja. Nakon donošenja pravilnika stvorit će se uvjeti za koordinirano tehničko održavanje čime će se znatno poboljšati uvjeti plovidbe u okviru naravno postojeće klase. Od osnivanja međudržavne komisije 2007. godine za Republiku Hrvatsku troškovi obilježavanja iznose 2 milijuna i 900 tisuća kuna godišnje, a za radove tehničkog održavanja, te studije i projekte utrošeno je u prosjeku 5 milijuna kuna godišnje. Provedba citiranog Zakona će imati financijski učinak na državni proračun Republike Hrvatske u narednim godinama, a u 2009. godini Republika Hrvatska je osigurala na proračunskoj poziciji K810001 gradnja i tehničko održavanje plovnih putova unutarnjih voda i P1547 gradnja i tehničko održavanje plovnih putova unutarnjih voda, 003 sigurnost plovidbe, proračunska sredstva za provedbu ovog ugovora a poslove koje iz navedenog ugovora proizlaze obavljat će agencija za plovne putove. Evo toliko ja se zahvaljujem.
Hvala. Jedna obavijest sjednica Odbora za zaštitu okoliša održat će se u 13 i 30 u dvorani Ivana Kukuljevića. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ, zakonodavstvo, pomorstvo, promet i veze? Otvaram raspravu. Klub zastupnika HNS-a gospođa zastupnica Danica Hursa. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege. Ovim Zakonom će se potvrditi međunarodni ugovor koji ima za cilj unaprijediti međunarodni i međudržavni promet na unutarnjim plovnim putovima u cilju stvaranja uvjeta na načelu jednakosti i uzajamnosti na nesmetanu plovidbu obilježavanje i održavanje i prijevoz osoba i stvari na unutarnjim plovnim putovima. Ugovor je potpisan u Zagrebu 20. veljače 2004. i privremeno se primjenjuje od dana potpisa. Republika Hrvatska je temeljem ovog Ugovora osigurala proračunska sredstva za gradnju i tehničko održavanje plovnih putova unutarnjih voda. O osnovnim pitanjima koja će se riješiti po prijedlogu ovog Zakona neću ja dalje elaborirati jer je državni tajnik vrlo iscrpno govorio o svim ciljevima koje će polučiti ovaj Prijedlog zakona, o financijama također nego ću reći da će zastupnici Kluba HNS-a podržati ovaj Prijedlog zakona.
Hvala lijepa. Klub zastupnika HDZ-a gospodin zastupnik Dragan Vukić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Klub HDZ-a podržat će donošenje Zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vijeća ministara Bosne i Hercegovine o plovidbi plovnim putovima unutarnjih voda i njihovom obilježavanju i održavanju po hitnom postupku. Naime, usvajanje predmetnog Zakona potvrdit će se međunarodni ugovor čije će odredbe time postati dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske, a Zakon za cilj ima unaprijediti međunarodni i međudržavni promet te stvoriti uvjete za nesmetanu plovidbu, obilježavanje i održavanje i prijevoz osoba i stvari na unutarnjim plovnim putovima dvaju država na načelu jednakosti i uzajamnosti naglašavajući istovremeno važnost plovidbe koja usporedbi sa ostalim vidovima unutarnjeg prometa imam ne samo gospodarske već i ekološke prednosti. Valja dakako naglasiti kako se niti jednom odredbom ugovora kao ni njegovom primjenom ne zadire u pitanje utvrđivanja i označavanja međudržavnih granica između ugovornih stranaka. Ugovorom se određuju odnosi ugovornih strana vezanih uz plovidbu plovnim putovima rijeka Save, Kupe, Une, Vrbasa, Bosne, Dunava i Drave u granicama njihove plovnosti kao i obilježavanje i održavanje plovnih putova rijeke Save, i Une u utvrđenoj klasi te se omogućava uspostavljanje aktivnosti oko provedbe projekata uređenja dijela plovnog puta na rijeci Savi, na graničnom području Republike Hrvatske s Bosnom i Hercegovinom u svrhu osiguranja sigurnosti plovidbe i zaštite okoliša. Njima će se zadovoljiti minimalni zahtjevi plovnosti kojima je potrebno udovoljiti da bi plovidba bila tržišno isplativa što će pridonijeti razvoju gospodarskog rasta kroz realizaciju trgovinskih odnosa. Ovdje bih još dodao da je do potpisivanja ugovora obnovljen sustav oznaka na Hrvatskoj obali na dionici u nadležnosti Republike Hrvatske a na istoj dionici se plovnim oznakama obilježavala i lijeva i desna … plovnog puta. Nakon potpisivanja ugovora u veljači 2004. razmijenjeni su podaci o obavljenom razminiranju lokacija obavljenih oznaka, također je izrađena tehnička izvedbena dokumentacija za obnovu sustavu na Bosansko-hercegovačkoj obali na dionici u nadležnosti Republike Hrvatske te tehnička izvedbena dokumentacija za obnovu sustava na obje obale na dionici u nadležnosti bosne i Hercegovine. Kako se sukladno članku 40. Ugovora isti privremeno primijenio od dana potpisa, ugovorne strane su 2007. osnovale međudržavnu komisiju za primjenu i praćenje provedbe navedenog ugovora. Naglašavam da je u međuvremenu donesen i poslovnik o način u rada međudržavne komisije, pravilnik o načinu obilježavanja plovnog puta Save i Une, zatim planovi postavljanja oznaka u sistemu obilježavanja, a u pripremi je i donošenje pravilnik o teškom održavanju. Zbog čega se održavanje plovnog puta obavlja neovisno na području svake države uz ograničenja stručna usavršavanja. Nakon donošenja Pravilnika stvorit će se uvjeti za koordinirano tehničko održavanje čime će se znatno poboljšati uvjeti plovidbe u okviru postojeće klase. Slijedom navedenog zaključno bih istaknuo kako će Klub zastupnika HDZ-a podržati ovaj Prijedlog zakona. Hvala.
Hvala. Za Klub zastupnika HDSSB-a gospodin zastupnik Boro Grubišić. iZvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege zastupnice i zastupnici. Evo odmah mogu reći iz početka da se HDSSB podržati ovaj Prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vijeća ministara Bosne i Hercegovine o plovidbi plovnim putovima unutarnjih voda i njihovom obilježavanju i održavanju s Konačnim prijedlogom zakona. Naime, svjedoci smo jednog nedavnog novinskog napisa u kojemu je nekakav njemački brod pokušao ući rijekom Savom u, da kažem u, prema Slavoniji i prema Sisku, ali je zaustavljen u Županji jerbo plovni put dalje nije bio, dakle nije bilo dalje moguće ploviti. Upozorili su ih da dalje ne mogu, iako su oni htjeli vidjeti i Slavonski Brod i ostala mjesta duž rijeke Save i evo našu Slavoniju, pa se vratio nazad iz Županje prema Dunavu i dalje prema Crnom moru. Dokle će to takvo stanje trajati ja ne znam, ali znam da je prije ovoga zakona postojao i sporazum sa Bosnom i Hercegovinom iz '98. godine, pa se pitam koliko je tim sporazumom koji je star 10, 11 godina učinjeno po pitanju plovnosti rijeke Save? Svjedoci smo, pogotovo mi u Slavoniji i Baranji da se luka "Brod" gradi puževim korakom, a vrlo imam sigurna saznanja da je luka "Brčko" jako uznapredovala i da je trenutno luka sa najvećim brojem bruto registarskih tona pretovara na rijeci Savi. Dobio sam i informaciju da je Bosna i Hercegovina pregovarala s Mađarskom da se utječe ili lobira, tako bi kanal Dunav-Sava završavao kod Brčkoga. Dakle, jednom kraćom dionicom negoli što je to predviđeno ili negoli što se to planira u nekakvim futurističkim zamislima Vlade Republike Hrvatske. Ovo je zapravo zakonski okvir za regulaciju plovidbe i ova sredstva koja su predviđena od 9 milijuna i 100 tisuća kuna koja se navode u ovim materijalima za 2009. godinu mogu pitati slobodno državnog tajnika je li to dovoljno sredstava da se osposobi plovni put rijekom Savom i Unom do, ja ne znam on je rekao 5 kilometara, ovdje piše 15 kilometara, može se slobodno reći do kojega to mjesta na rijeci Uni, je li to Uštica, je li to Tanac, je li to Dubica, pa da znamo, je li to Kostajnica Hrvatska? Ja točno ne znam. Dakle, kada Vlada Republike Hrvatske potpisuje ovakav ugovor onda bi svi segmenti hrvatske prometne politike trebali biti usklađeni. Mi gradimo, odnosno kažem puževim korakom kažem da gradi se luka "Brod", sredstva se izdvajaju na kapaljku, za razliku od nekih luka na moru gdje nije problem izdvojiti 200 milijuna eura, bez problema za npr. Galženicu u Zadru. Dakle, luka "Brod" se gradi puževim korakom, a integralni željeznički, željeznička stanica ili za pretovar se nalazi i planirana je dakle HŽ u Spačvi. Pa se pitam ima li tu mogućnosti da se u samoj Vladi dogovore, odnosno Ministarstvu prometa, gdje je to potreban integralni pretovar? Da li u luci "Brod" koja već ima kolosijek prema pruzi, prema desetom željezničkom koridoru ili negdje u šumi u Spačvi? I to zahvaljujući tome što, da kažem, politika, politički utjecaj i lobiranje su odvukli takvu jednu pretovarnu željezničku stanicu tamo gdje je bio jači u lobiranju. Dakle otišla je u Vukovarsko-srijemsku županiju. U ovim materijalima kaže se da se ugovorom određuju odnosi ugovornih stranaka vezanih za plovidbu plovnim putovima rijeke Save pa i Kupe, valjda kod Siska onih 500 metara, Vrbasa, Bosne, Dunava i Drave. Koliko ja znam Bosna i Hercegovina nema kontakta sa rijekom Dunav, ona je granična rijeka između Republike Srbije i Republike Hrvatske. Nadalje, ovdje se ne spominje rijeka Neretva ili ona ne spada u rijeku koja spaja 2 države? Pa ću moliti poslije državnog tajnika da mi objasni zašto i Neretva nije obuhvaćena u ovom ugovoru. Dakle, radi se i o obilježavanju i održavanju plovnih putova rijeke Save i Une. Dakle, Sava od Račinovaca uzvodno do Jasenovca, odnosno do ušća Une u Savu i onda još uzvodno Unom do nekih par kilometara. Također je ovim prijedlogom spomenuto u članku 6. Poprečna plovidba skelama, trajektima i slično na međudržavnim plovnim putovima uz prethodno odobrenje ili provedeni postupak skelskog prijelaza u skladu sa važećim nacionalnim propisima i međunarodnim ugovorima između ugovornih stranaka. Ja podsjećam gospodina državnog tajnika da postoji velika potreba upravo za ovakav vid plovila na području Brodsko-posavske županije i molim da se ažurira to pitanje za promet između malogranični ili kakav god između Slavonskog Kobaša i Bosanskog Kobaša. Poglavito stoga što veliki broj građana Slavonskog Kobaša ima, da kažem, katastarske gruntovne čestice na drugoj obali tj. sada u Bosni i Hercegovini. Zanimljiv je, bar po meni, članak 26. ovoga ugovora u kojemu, ja ću možda izdvojiti samo jedan da skratim to, da strojevi i ostala sredstva rada koja su namijenjena za obilježavanje i održavanje plovnog puta, a koja s državnog područja jedne ugovorne stranke prenose na državno područje druge ugovorne stranke su oslobođena svih uvoznih i izvoznih pristojbi i ne podliježu uvoznim ni izvoznim ograničenjima. Mi smo svjedoci i dan danas da se dakle, na kriminalni način eksploatira, to se zove i rudno bogatstvo rijeke Save, a to je šljunak i pijesak. Bez ikakvih gotovo rekao bih ograničenja bez ikakvih inspekcija sa jedne i druge strane imamo ovakve primjere. Ukoliko dođe kod ovoga, je li to zapravo omogućivanje određenih sumnji o mogućnosti određenih zlouporaba ukoliko strojevi koji rade na obilježavanju i produbljivanju i ostalome rijeke Save, nisu podložni nikakvim carinskim i ostalim propisima, zapravo je li to zadržavanje statusa quo, koji sada trenutno postoji na rijeci Savi, a svi dobro znaju i osobe i pravne i fizičke koji na rijeci Savi bespravno eksploatiraju šljunak i pijesak. Iako to nije u članku 24. naznačeno, a napisano je, da se ugovorne stranke dakle postoje Hercegovina i Hrvatska, obvezuju osigurati financijska sredstva za obavljanje radova, održavanja i obilježavanja iz stavka 1.. Ja se pitam da li se podrazumijeva da je to u jednakom omjeru? Dakle, financiranje u jednakom omjeru ili svaka za svoju stranu ima svoju nekakvu cijenu i da li će to međudržavna komisija, povjerenstvo ili kako se već naziva, na kraju međudržavna komisija. Da li će ta međudržavna komisija određivati visinu troškova i financijskih sredstava za obavljanje, održavanja i obilježavanja plovnog puta iz stavka 1. ovog članka? Evo pitanje za državnog tajnika pa se nadam da ću dobiti i odgovore. Dakle u članku 40. završnom članku prijedloga zakona o potvrđivanju ugovora, piše da ovime prestaje protokol o uspostavljanju plovidbe na unutarnjim plovnim putovima rijeke Save i njenih pritoka između Republike Hrvatske i Bosne i Hercegovine, dakle protokol koji je sklopljen ili potpisan 16. listopada 1998. godine. Pa se pitam da li je tim protokolom koji je tada potpisan, a svjedokom sam svaki dan u Slavonskom Brodu da osim patrolnih čamaca pogranične policije, gotovo ništa drugo ne plovi rijekom Savom i ovih eksploatatora šljunka i pijeska, drugo se na Savi nije vidjelo. Dakle, taj protokol nije donio ništa u svezi uspostavljanja plovnog puta rijekom Savom, koji bi bio sasvim sigurno što bi doprinijelo i gospodarskim i ekološkim aspektima Slavonije i Hrvatske jasno u cjelini. Kada ovako da kažem gotovo svi pristajemo, ja sam uvjeren da nitko neće imati posebne primjedbe da se potpiše i potvrdi ovakav ugovor između Vlade Republike Hrvatske i Vijeća ministara Bosne i Hercegovine o plovidbi rijekom Savom, Unom i ostalim rijekama da ih ne nabrajam, onda se pitama kako to da Republika Hrvatska na isti način dragovoljno između obje države ne može nagovoriti ili dogovoriti potpisivanje nekakvog ugovora ili sporazuma o ekologiji kojim rafinerija u Bosanskom Brodu ne bi trovala i zagađivala Slavonski Brod, ali i građane Bosanskog Broda također, dakle nisu ni oni isključeni od toga? Jednostavno ovaj problem, ovaj ekološki problem, a i ovdje se spominje ekologija, je nemoguće ostvariti. Ili postoje neki drugi interesi koji onda priječe da se između Republike Bosne i Hercegovine i Republike Hrvatske riješi problem zagađivanja zraka ili kakvoće zraka u Slavonskom Brodu i županiji Brodsko-posavskoj, a od strane zagađivača rafinerije u Bosanskom Brodu? HDSSB će biti za potpisivanje, dignut će ruku za potpisivanje ovog usvajanja ovog zakona o potvrđivanje ugovora, ali evo uz određene napomene. Hvala lijepo.
Hvala. Pojedinačna rasprava. Gospodin zastupnik Ivan Bagarić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. S obzirom na prirodu ovih ugovora, dakle to znači da mi zapravo ne možemo u pravilu mijenjati odredbe ovog ugovora, ja ću vrlo kratko govoriti o ovom ugovoru, odnosno zakonu kojega ćemo mi danas nadam se donijeti, odnosno poduprijeti. I stog aspekta mislim da je vrlo važan ovaj sporazum i za Bosnu i Hercegovinu i za Hrvatsku. Ne samo zbog regulacije ovog vrlo važnog pitanja u smislu plovnosti ovih rijeka, među kojima su neke od najčišćih u Europi, nego i zbog dakako posljedica koje će iz toga proizići, a one su prvenstveno gospodarske naravi, a i sigurnosti plovidbe općenito na tom prostoru. Dakle, ovaj ugovor ne samo da je doprinos poboljšanju i veza i komunikacija ove države i poboljšanju gospodarske suradnje, prvenstveno trgovinske, a onda gospodarske kao posljedične, on je na svoj način jedan, ja bih rekao javno zdravstveni, odnosno od javno zdravstvenog interesa i za Hrvatsku i za Bosnu i Hercegovinu. Stoga moja potpora ovom ugovoru, odnosno ovom prijedlogu zakona, jer zapravo standardiziranje ove ovlasti i uređivanje ove ovlasti na određeni način je doprinos sigurnosti plovnostima ovim rijekama, ponavljam, među kojima su neke od najčišćih europskih rijeka, neovisno da li su ovog časa u Bosni i Hercegovini ili u Hrvatskoj. Moja jedna samo mala primjedba. U razgovoru sa kolegom Grbićem, on naprosto kaže da je to međunarodni termin. Meni smeta ovaj izraz havarija, iako je on vjerojatno uzet kao takav iz međunarodne terminologije. Zar ne bi bilo ljepše da se to zove, ne znam, nezgoda na plovilima ili ne znam kako? Dakle, težit nam je hrvatskim izrazima i dakle uzet jednu malu moju opasku, dakle primjedbu. Dakako moja potpora ovom prijedlogu zakona, odnosno ovom ugovoru, jer je on potpora i dobrosusjedskim odnosima Hrvatske i Bosne i Hercegovine što je interes Hrvatske i Bosne i Hercegovine i Hrvata s obje strane granice. Hvala lijepo.
Hvala. Gospodin zastupnik Mato Bilonjić. Izvolite.
Hvala. Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Pa evo o ovome zakonu je dosta toga kazano. Ja ću se malo osvrnuti na plovni put rijeke Save. Naime, hrvatski unutrašnji plovni putevi, na ovoj skici se vidi koliki je to značaj od Brčkoga pa do Siska kad znamo da danas i u onom objašnjenju se kaže da je to sve druga odnosno treća skupina kategorija a da bi za međunarodnu plovidbu trebalo riješiti najmanje 4C da bi se gospodarstvo potpomoglo i za Hrvatsku i u ovome dijelu bosanske strane. Mi znamo što je rijeka Sava bila prije Domovinskog rata a znamo što je rijeka Sava bila za vrijeme Domovinskog rada. Naime, na najvećem dijelu plovnog puta vodile su se žestoke bitke na tome dijelu tako da je ona prilično zagađena, da je zapuštena za vrijeme Domovinskog rata a poslije Domovinskog rata da nije odrađen, dovoljno sredstava da se nije osiguralo i s jedne i s druge strane tako da će ovaj zakon osim što će riješiti obilježavanje i ono što je još bitnije održavanje tog plovnog puta riješiti i problem zaostalih eksplozivnih naprava u tome dijelu, uređenje skelskih prijelaza koji su bili da ih nikako ne zaboravimo jer vrlo dobro znamo da se mostovi mogu rušiti ne samo u agresiji odnosno u ratnim okolnostima nego da mogu i elementarne nepogode a znamo da su skelski prijelazu Županju sa Orašjem držali na životu preko 60 tisuća tamo stanovnika pa poslije toga i na Odžaku, pa poslije spojili dva Broda odnosno dvije države Bosanski i Slavonski Brod. Prema tome, velika korist od ovoga zakona kad se stavi u primjenu zakon, kad se uredi taj plovni put rijeke Save od Siska pa do Brčkoga i za luku Slavonski Brod odnosno za gospodarstvo i sa jedne i sa druge strane obale. Evo, toliko sam samo htio kazati da je rijeka Sava jedna od žila kucavica za razvoj gospodarstva triju hrvatskih županija Sisačko-moslavačke, Brodsko-posavske, Vukovarsko-srijemske, ali isto tako i Posavske u Bosni i Hercegovini odnosno ovoga gore dijela prema Banja Luci. Svakako podupirem taj dio, samo bih volio da kroz godinu, dvije dana ovdje bude 4C koridor, znači plovni put koji može ploviti međunarodni promet a ne da nam se dešava kao što sad imamo na rijeci Savi da godišnje jedino kad su velike oborine pa vodostaj naraste onda se može ploviti, ostalo samo plove manji čamci a ne i teretni transport. Hvala lijepo.
Hvala. Završni osvrt državni tajnik Ivica Perović. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjene zastupnice i zastupnici. Zahvaljujem se na ovoj raspravi u ime Vlade Republike Hrvatske i na naravno podršci ovog prijedloga zakona uz naravno možda pojedina pojašnjenja koja su bila iznesena u samoj raspravi. Ono što sam ja rekao u ovom dijelu uvodnog obrazloženja nisam rekao da 9 milijuna kuna nije dovoljno naravno ono što je spomenuo gospodin Grubišić da bi imali plovnost rijeke Save u ovom dijelu, nego sam spomenuo da za provedbu ovog samog zakona znači dosadašnjih godina i za iduću godinu će biti potrebno ovaj iznos sredstava. Što se tiče ovo je naravno zakonski okvir kojim će se poboljšati i sama suradnja između Republike Hrvatske po pitanju obilježavanja i same plovnosti na navedenim, znači ne samo na rijeci Save nego i na navedenim rijekama koje su sastavni dio ovog sporazuma. Što se tiče pitanja pojedinih luka ja danas neću ulaziti u samu raspravu ali evo može se zastupniku dostaviti Grubišiću odgovor na ova pitanja u kojoj su fazi znači pitanje i Luka, i Brod, i Spačva. Što se tiče samog članka 6. pitanje skela to je specifičan način prijelaza i on kao takav se morao regulirati kroz ovaj zakon jer vi znate da svi koji ste se vozili skelom da ona ide na maticu odnosno na samo ono uže pa zbog same plovnosti to pitanje je potrebno i dodatno regulirati i naravno da je pitanje skela ne na području samo Brodsko-posavske županije i na području Sisačko-moslavačke županije i dijelu Zagrebačke županije jedno od bitnih pitanja. Što se tiče članka 24. naravno da omjer financiranja će regulirati međudržavna komisija. I možda samo na kraju što se tiče ekologije. Ekologija je u ovom dijelu zakona spomenuta samo u smislu prometa koji se odvija rijekama, da je jedan vid i zaštite naravno okoliša kao takav i kao takvim ga i u ovom smislu treba i smatrati. Hvala lijepo.
Hvala. Zaključujem raspravu.
Prelazimo na Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vijeća ministara Bosne i Hercegovine o plovidbi plovnim putovima unutarnjih voda i njihovom obilježavanju i održavanju. Bio je hitni postupak, P.Z. broj 410. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje: Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vijeća ministara Bosne i Hercegovine o plovidbi plovnim putovima unutarnjih voda i njihovom obilježavanju i održavanju. Molim uključimo se i glasujmo. Hvala. Rezultat? Konačni prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova, 95 glasova za i jedan suzdržan.
Prelazimo na slijedeću točku. - Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o javnim cestama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 426 Amandmani do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, pomorstvo, promet i veze. Predstavnik predlagatelja državni tajnik u Ministarstvu mora, prometa i infrastrukture Zdravko Livaković će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite državni tajniče.
Hvala. Gospodine potpredsjedniče, poštovani zastupnici. Par rečenica oko ovoga. Dakle, u 2008. godini ovaj Visoki dom je donio Zakon o koncesiji i Zakon o javnom privatnom partnerstvu u smislu usaglašavanja naše zakonske regulative prema EU propisima. Također slijedom toga i Zakon o javnim cestama koji predviđa koncesioniranje na auto-cestama i određenim objektima na državnim cestama nužno je uskladiti sa tom zakonskom regulativom. I samo da podsjetim, važeći zakon prije ove izmjene je predviđao mogućnost davanja koncesije na auto-cestama i kažem objektima na državnim cestama pojedinim na način da do 33 godine temeljem javnog natječaja a ta izmjena je bila prije koju godinu dodjeljuje Vlada a sve preko 33 godine da dodjeljuje Hrvatski sabor. Ovim izmjenama pošto je Zakonom o javnom privatnom partnerstvu utvrđen maksimalni rok davanja koncesije na 40 godina predlaže se da se uskladimo sa tim zakonom, dakle da se koncesije daju do 40 godina ali da Vlada donosi tu odluku. Evo, to je najkraće rečeno vezano za ove odredbe. Hvala.
Hvala. Odbor za pomorstvo, promet i veze, predsjednik Odbora gospodin zastupnik Slavko Linić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Odbor za pomorstvo, promet i veze Hrvatskoga sabora na 34. sjednici raspravio je Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o javnim cestama i to kao matično radno tijelo. Uvodno izlaganje dao je predstavnik predlagatelja koji je kazao da se prijedlogom ovog zakona predlaže usklađenje sa zakonom o koncesijama i to usklađenje zakona se provodi na način da se ovim prijedlogom zakona brišu sve odredbe koje su inače propisane odredbama Zakona o koncesijama i samo se u izmjenama određenih odredbi ovog zakona upućuje na primjenu Zakona o koncesijama. Naglašeno je da su prema Zakonu o koncesijama na davanje koncesije poslije 1. siječnja 2009. godine primjenjuje postupak davanja koncesija upravo propisan Zakonom o koncesijama te je to bio razlog da se Zakon o javnim cestama uskladio sa donesenim ranijim zaključcima. Bez rasprave Odbor predlaže donošenje Zakona o izmjenama Zakona o javnim cestama.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, gospodin zastupnik Ivan Bogović. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine državni tajniče, kolege i kolegice zastupnici. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o javnim cestama Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice će podržati u cijelosti. Procesom usklađivanja hrvatskog zakonodavstva s pravnom stečevinom Europske unije 2008. godine donesen je novi Zakon o koncesijama kojim je uređen postupak davanja koncesija, prestanak koncesija, pravna zaštita i postupak davanja koncesija i prestanku koncesija te Zakon o javno-privatnom partnerstvu. Prijedlogom zakona o izmjenama Zakona o javnim cestama isti se usklađuje s važećim Zakonom o koncesijama. Podsjetimo se, javne ceste su opće dobro i na njima se ne može stjecati pravo vlasništva niti druga stvarna prava po bilo kojoj osnovi. Javna cesta upisuje se u zemljišne knjige kao opće dobro u skladu s propisima koji uređuju zemljišno-knjižne upise. Javne ceste u smislu ovog zakona jesu ceste koje se ovisno o njihovom društvenom, prometnom i gospodarskom značenju razvrstavaju u jednu od sljedeće četiri skupine: autoceste, državne ceste, županijske ceste i lokalne ceste. Iste se razvrstavaju na temelju mjerila koje donosi Vlada Republike Hrvatske, a akt o razvrstavanju javnih cesta kojim se određuju autoceste državne, županijske i lokalne ceste i njihovo značenje donesti ministar nadležan za promet i objavljuje u "Narodnim novinama". Da bi se javnim cestama moglo kvalitetno upravljati, graditi i održavati iste, potrebno je izraditi planske dokumente. Planski dokumenti za građenje, održavanje i upravljanje javnim cestama su Strategija razvitka javnih cesta. Hrvatski sabor na prijedlog Vlade donosi strategiju kojom se utvrđuju ciljevi i plan razvitka javnih cesta u Republici Hrvatskoj u skladu sa Strategijom prostornog uređenja Republike Hrvatske. Strategija sadrži analizu stanja autocesta, državnih, županijskih i lokalnih cesta te potrebu razvitka istih. Temeljem mjerila za građenje autocesta, državnih, županijskih i lokalnih cesta te prijedlog kriterija prioriteta građenja autocesta i državnih cesta, potrebe održavanja postojećih autocesta i državnih cesta, načela održavanja županijskih i lokalnih cesta te prijedlog kriterija prioriteta održavanja autocesta, državnih, županijskih i lokalnih cesta Vlada Republike Hrvatske donosi program građenja i održavanja javnih cesta za četverogodišnje razdoblje u skladu sa strategijom. Izvješće o ostvarivanju dugoročnih ciljeva razvoja cestovne infrastrukture utvrđenih strategijom razvitka javnih cesta i izvršenju programa građenja i održavanja javnih cesta Vlada jedanput godišnje podnosi Hrvatskom saboru. Prioritet u građenju i održavanju autocesta državnih, županijskih i lokalnih cesta i potreba razvitka javnih cesta utvrđena strategijom mora se temeljiti na prostornim, prometnim, tehničkim, ekološkim i demografskim i gospodarskim analizama s gospodarsko opravdanim prometno-tehničkim rješenjima radi povećanja sigurnosti kapaciteta i protočnosti prometa. Poslove građenja i rekonstruiranje javnih cesta obuhvaćaju građevinsko i drugo projektiranje s istražnim radovima, projektiranje opreme pratećih objekata prometne signalizacije i drugo projektiranje, stručna ocjena studija i projekata, otkup zemljišta i objekata, izmještanje komunalne i druge infrastrukture, ustupanje radova građenja, organizacija stručnog nadzora i kontrole ugrađenih materijala izvedenih radova, organizacija tehničkog pregleda i primopredaja javne ceste te dodjelu javnoj cesti i objekata na korištenje i održavanje. Pravo građenja i upravljanje autocestom i pojedinim cestovnim objektima na državnoj cesti može se steći koncesijom. Ista uključuje pravo gospodarskog korištenja autoceste ili objekta na državnoj cesti, te pravo rekonstrukcije i održavanja autocesta i cestovnog objekta na državnoj cesti tijekom trajanja ugovora o koncesiji i/ili pravo korištenja cestovnog zemljišta radi izgradnje pratećih uslužnih objekata i obavljanja djelatnosti ugostiteljstva, trgovine, usluga opskrbe gorivom, servisnih usluga i slično. Istim zakonom nije dozvoljeno davanje koncesije na županijsku i lokalnu cestu. Prema ranijem Zakonu o koncesijama krajnji rok na koji se koncesija mogla dodijeliti je 99 godina, a važeći je članak 50. Zakona o javnim cestama propisao je da Hrvatski sabor donosi odluku o davanju koncesije za autoceste ili pojedini objekt na državnoj cesti ako se koncesija daje na vrijeme od 33 godine i dulje, a Vlada, ako se koncesija na vrijeme do 33 godine. Sada se rok na koji se koncesija daje ograničava na 40 godina sukladno ograničenju Zakona o javnoprivatnom partnerstvu. Kako je krajnji rok na koji se koncesija može dodijeliti 40 godina, predloženo je da se ovlasti Vladu Republike Hrvatske za donošenje odluke o odabiru i davanju koncesije do krajnje propisanog roka. Da bi se dodijelila koncesija potrebno je provesti pripremne radnje za davanje koncesije, koje po nalogu davatelja koncesije provodi ministarstvo sukladno Zakonu o koncesijama. Pripremnim radnjama smatraju se posebno procjena vrijednosti koncesije, izrada studije opravdanosti i davanja koncesije, davatelj koncesije u izradi studije opravdanosti davanja koncesije, posebno uzima u obzir javni interes, utjecaj na okoliš, zaštitu prirode i kulturnih dobara, financijske učinke koncesije i usklađenost gospodarskim razvojem, razvojnim planovima i planovima davatelja koncesije. Prije početka postupka davanja koncesije, davatelj koncesije dužan je imenovati stručno povjerenstvo za koncesiju iz redova istaknutih stručnjaka iz područja prava, ekonomije, tehničkih i drugih odgovarajućih struka ovisno o predmetu koncesije. Član stručnog povjerenstva ne smije imati izravnih ili neizravnih osobnih interesa u bilo kojoj aktivnosti koja bi dovela do sukoba tih interesa s njegovim dužnostima u radu stručnog povjerenstva. A zadaci stručnog povjerenstva za koncesiju su pomoć davatelju koncesije pri pripremi potrebnih analiza ili studija opravdanosti davanja koncesije, pri pripremi i izradi uvjeta i dokumentacije za nadmetanje, pravila i uvjeta za ocjenu ponuditelja i primljenih ponuda, te kriterij za odabir ponude, analiza projektnog prijedloga koncesije radi utvrđivanja rada radi li se o projektu javno-privatnog partnerstva kako je određeno propisima kojima se uređuje javno-privatno partnerstvo. Pregled i ocjena pristiglih ponuda, utvrđivanje prijedloga odluke o odabiru najpovoljnijeg ponuditelja za davanje koncesije ili prijedloga odluke o poništenju postupka davanja koncesije i obrazloženje tih prijedloga, obavještavanje nadležnog državnog odvjetništva o namjeri davanja koncesije za gospodarsko korištenje općeg ili drugog dobra, te obavljanje ostalih poslova potrebnih za provedbu postupka davanja koncesije. Stručno povjerenstvo za koncesije o svom radu vodi zapisnik koji potpisuju svi članovi povjerenstva. U provedbi pripremnih radnji ministarstvo može povjeriti određenih stručno-tehničkih poslova stručnim pravnim osobama nadležnim za obavljanje poslova upravljanja, građenja i održavanja autocesta. Nakon provedenog natječaja i odabira najpovoljnijeg ponuditelja s istim se sklapa ugovor o koncesiji kojim se određuju prava i obveze davatelja koncesije i koncesionara u skladu sa odredbama ovog zakona, te Zakona o koncesijama. Od 1995. godine do danas dodijeljene su tri koncesije za autocestu i sklopljeni ugovori o koncesiji koji su još u tijeku realizacije. Za istarski ipsilon Bina Istra d.d. Pula u mješovito francusko-hrvatskom vlasništvu za autocestu A1 Zagreb – Bosiljevo i A6 Bosiljevo – Rijeka koncesionar autocesta Rijeka – Zagreb d.d. u vlasništvu Republike Hrvatske i za autocestu A2 Zagreb – Macelj koncesionar autocesta Zagreb – Macelj d.o.o. u mješovito njemačko-hrvatskom vlasništvu. Da bi se u budući mogao raspisivati natječaj za dodjelu koncesija na javnim cestama, a u skladu sa Zakonom o koncesijama nužno je usvajanje ovog prijedloga zakona. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice prihvaća Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o javnim cestama. Hvala lijepa.
Hoćemo nastaviti ili? Još su dva kluba. Ako počne ovaj drugi klub onda neće stići, ona ćemo ući onda malo. Hajmo mi prekinuti onda pa ćemo nastaviti u 15,00 sati. Klub zastupnika SDP-a, gospodin zastupnik Luka Denona. Onda Klub zastupnika HSS-a, gospodin zastupnik Stanko Grčić. Dakle, nastavak u 15,00 sati.
Nastavljamo sa radom sjednice Sabora. Rasprava po klubovima. I na redu je klub SDP-a, uvaženi zastupnik Luka Denona. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Evo mogu onda sada reći i kolegice i kolege, jer se u međuvremenu su se pridružili osim riječkih saborskih zastupnika i neki drugi, pa im se zahvaljujem. Očito je da je ova pauza je trebala biti i malo duža, ali možda zato što je prijedlog izmjena i dopuna ovog zakona neatraktivan, no dozvolite da unaprijed kažem da će SDP-ov klub podržati prijedlog ovoga zakona, pogotovo kada se u obrazloženju iščita da je u 2008. godini u procesu usklađivanja hrvatskog zakonodavstva sa pravnom stečevinom Europske unije donesen novi zakon o koncesijama kojim je drugačije uređen postupak davanja, odnosno prestanak koncesije, pravna zaštita u postupcima davanja koncesije, prestanak koncesije, te Zakon o javnoprivatnom partnerstvu i s odredbama navedenih zakona moraju se uskladiti odredbe o koncesiji u Zakonu o javnim cestama. Isto tako je jedan članak obrazloženja govori da kako se na postupak davanja koncesije od 1. siječnja 2009. godine primjenjuje Zakon o koncesijama nužno je bilo iz zakona brisati sve odredbe koje su suprotne Zakonu o koncesijama i na taj način stvoriti zakonske pretpostavke za davanje novih koncesija. I kada se to iščita naravno da nijedan klub, pa niti čini mi se pojedini zastupnici neće imati ništa protiv da se takav zakon i donese, odnosno da se izvrši to usklađenje. Ali evo ja bih samo pitao državnog tajnika ako mogu, budući da u uvodu se spominje i Zakon o javnim cestama, pa se nabrajaju "Narodne novine", ja ću samo kraj reći 148/08., 152/08. i 38/09. Pretpostavljam da je u tim izmjenama i dopunama također i taj Zakon o javnim cestama usuglašen sa pravnom stečevinom Europske unije. Isto tako sad imamo dva čini mi se usklađena zakona koji neusklađeno žive jednu godinu da bi se negdje sreli i da bi se ponovo nekako uskladili. Jer ako od 1.9. već Zakon o koncesijama živ, onda ga tek sada usuglašujemo sa Zakonom o javnim cestama. Čini mi se da je previše vremena da bi se nešto uskladilo. Evo pa bojim se da će tih zakona kojih trebamo uskladiti i koji trče jedan za uz drugoga neusklađeni, da bi se negdje sreli pa uskladili, će biti poprilično još, pa bi bilo dobro kada se nešto uskladi sa stečevinom Europske unije da se odmah i oni zakoni kojih se to tiče također usuglase, a ne da čekamo na to godinu dana. To je jedna moja primjedba. I sada bih ako smijem samo pitati, možda ja nisam dobro razumio, ali u članku 48. u konačnom prijedlogu zakona piše da je koncesionar ovlašten odlučivati o korištenju cestovnog zemljišta i obavljanju pratećih djelatnosti na javnoj cesti sukladno propisima iz članka 46. ovog zakona. Znamo o čemu se tu radi, znači koncesionar koji dobije koncesiju gospodari i zemljištem uz autocestu, pa bi bilo dobro da možda dodate ovdje ili je to negdje drugdje dodano da bi to što će se odlučivati o korištenju cestovnog zemljišta, da bi možda bilo dobro da to bude uz suglasnost davatelja koncesije. Znamo da tamo mogu biti samo benzinske crpke ili neki drugi objekti, ali ipak ako piše ovako decidirano da je koncesionar ovlašten odlučivati o korištenju cestovnog zemljišta, bilo bi dobro da stoji negdje i uz suglasnost davatelja koncesije, jer nisam siguran da sam to iščitao negdje da će to biti tako i ugovorom riješeno. Isto tako, naravno da je odluka dobra da to bude na 40 godina i da to daje, koncesiju daje Vlada, ali bilo bi dobro da onda jedanput godišnje ta izvješća o koncesijama također stignu pred ovaj Sabor da znamo kako koncesionari iskorištavaju ono što im je dato u koncesiju i da li je to onda sve onako kako treba biti. Drago mi je da je u članku 52. u ugovorom o koncesiji gdje se određuju prava i obaveze davatelja koncesije, koncesionara stavljeno i nešto što se zove mjerila za utvrđivanje visine naknade. Pretpostavljam da će davatelj koncesije, odnosno Vlada Republike Hrvatske na taj način također moći kod kreiranja tih mjerila za utvrđivanje visine cestarine u budućnosti i imati utjecaja na nas koji se vozimo autocestama da onda vjerujem plaćamo i jeftinije autoceste nego što je to danas. I gospodine državni tajniče u članku 51. kada se spominju odluka o odabiru najpovoljnijeg ponuditelja koja sadrži osobito, pa se tu nabraja, nabraja se osobito uvjete za povjeravanje trećima pojedinih radova ili usluga koje su predmet koncesije. Vjerujem da su pod tim uvjetima se misli na, znači to su podkoncesije koje će koncesionari vjerovatno davati nekom od korisnika usluga, ali pretpostavljam da, nisam siguran koje tu uvjete možemo propisati, budući da ako se ne varam živimo u vremenima kada se svi radovi i svi, sve usluge, za sve se raspisuje javni natječaj. Pa i vjerujem da je, nije nužno kazati koji su to uvjeti, jer na javnom natječaju onaj tko da najviše dobit će mogućnost da izgradi ili pumpu ili da izgradi neki drugi uslužni objekat ili nešto treće. Tako da čini mi se da je, evo na tih par pitanja ako se može malo pojasniti. I svakako evo da negdje stavite da Vlada Republike Hrvatske mora, barem jedanput godišnje, dati ovom Saboru izvješće o tijeku koncesije. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. U ime Kluba HSS-a uvaženi zastupnik Stanko Grčić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Evo nastojat ću bez puno ponavljanja i sadržaja ranijih rasprava jer su kolege već dosta tih pitanja postavili i nastojat ću vrlo kratko prezentirati i obrazložiti stavove Kluba Hrvatske seljačke stranke. Zakonom o javnim cestama uz ostalo određeni su uvjeti te način dodjele koncesija za građenje i upravljanje autocestom i pojedinim cestovnim objektima na državnoj cesti kao što je most, tunel ili neka već druga građevina. Koje uključuje pravo gospodarskog korištenja autocesta ili objekta na državnoj cesti te pravo na rekonstrukciju održavanja autoceste i cestovnog objekta na državnoj cesti tijekom koncesijskog razdoblja ili pravo korištenja cestovnog zemljišta radi izgradnje pratećih uslužnih objekata i obavljanja djelatnosti ugostiteljstva, trgovine usluga opskrba gorivom servisnih usluga ili nekih drugih usluga. NO prisjetimo se da smo u tijeku 2008. godine u postupku usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske sa zakonodavstvom Europske unije donijeli i novi zakon o koncesijama i Zakon o javnom privatnom partnerstvu kojima se na drugačiji način uređuju brojna pitanja vezana uz koncesije. Stoga je nama dobro pristupiti ovakvim izmjenama i dopunama Zakona o javnim cestama kako bi se uskladila pitanja koncesije na autocestama i državnim cestama sa novim odredbama spomenutih zakona. Kao što vidimo osnovni cilj koji se želi postići je usklađivanje zakona o javnim cestama sa zakonom o koncesijama na način da su u Prijedlogu zakona o javnim cestama izmijenjene ili su iz njega brisane odredbe koje uređuje Zakon o koncesijama ili se upućuje na njegovu primjenu. Podržavamo potrebu ovakvog načina žurnog donošenja predmetne izmjene i dopune zakona o javnim cestama jer je Zakon o koncesijama u primjeni od 1. siječnja ove godine, odnosno postupak dodjele koncesija prema istome. Stoga je usklađenje ovog zakona od osobitog interesa za cjelokupno društvo odnosno od državnog interesa. Dobro je i to što za provođenje ovog Zakona nisu nužno potrebna sredstva iz proračuna Republike Hrvatske i mi u Hrvatske seljačke stranke smatramo da će se ovim izmjenama Zakona o javnim cestama riješiti dosadašnja neusklađenost sa Zakonom o koncesijama stoga podržavamo predložene izmjene i nadamo se njegovoj uspješnoj primjeni u praksi. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. U ime Kluba HNS-a uvažena zastupnica Danica Hursa izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege. Javna cesta je opće dobro i na javnim cestama se ne može stjecati pravo vlasništva niti druga stvarna prava po bilo kojoj osnovi. Javne ceste se razvrstavaju kao što znamo na autoceste, državne ceste, županijske ceste i lokalne ceste. Ove predložene izmjene Zakona o javnim cestama prema navodima predlagatelja predlažu se isključivo radi usklađenja sa Zakonom o koncesijama koji je stupio na snagu 1. 1. 2009. i to treba podržati. Međutim, ima nekoliko otvorenih pitanja. Promijenjena je odredba članka 50. koja je propisivala da odluku za dodjelu koncesije za javne ceste, ako se koncesija daje na 33 i više godine daje Hrvatski sabor, a na vrijeme do 33 godine Vlada. Odredba je promijenjena na način članak 3. ovoga Prijedloga da postupak davanja koncesije provodi resorno ministarstvo u skladu sa Zakonom o koncesijama. U članku 4. je nadalje navedeno da odluku o odabiru najpovoljnijeg ponuditelja u postupku davanja koncesije donosi Vlada kao davatelj koncesije u ime Republike Hrvatske. Namjera je predlagatelja da se kao davatelja koncesija za javnu cestu, autocestu isključi Hrvatski sabor, zašto koji je razlog tome. Iz obrazloženja se ništa ne vidi. Naime, navedeno je kako je ovim prijedlogom određen krajnji rok za davanje koncesije od 40 godina, članak 1. a da je Vlada po dosadašnjoj gore navedenoj odredbi davala koncesiju do 33 godine pa ju je opravdano ovlastiti za donošenje odluke o dodjeli koncesije do krajnje propisanog roka tj. 40 godina. Zašto su rokovi u stavku 3. 20 dana u Zakonu, u koncesijama 30 dana, i stavak 4. 60 dana u Zakonu o koncesijama 10 dana izmijenjenog članka 52. različiti od rokova koji su za te radnje propisani Zakonom o koncesijama. Što će biti sa tri koncesije za autoceste koje su od 1995. godine dodijeljene. Da li će se Ugovori o koncesijama revidirati s obzirom na ove izmjene Zakona, znamo vrijeme trajanja od 40 godina. Evo, uz ova pitanja reći ću da će članovi Kluba Hrvatske narodne stranke podržati ovaj Prijedlog zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Zaključili smo raspravu po klubovima idemo na pojedinačnu raspravu. Zastupnica Vesna Buterin, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Važećim zakonom o javnim cestama propisano je da se koncesijom stječe pravo građenja i upravljanja autocestom i pojedinim objektima na državnoj cesti koje uključuje pravo gospodarskog korištenja, pravo rekonstrukcije i održavanja tijekom koncesijskog razdoblja i slično. Koncesija se naravno dodjeljuje nakon provedenog javnog natječaja. Isto tako Zakon ne omogućuje koncesiju za županijsku ili lokalnu cestu što je vezano uz članak 6. u kojem je uvođenje naplate cestarine predviđeno samo na autocesti. Kako bi se ubuduće moglo raspisivati natječaje za dodjelu koncesija na javnim cestama koje će biti u skladu sa novim Zakonom o koncesijama nužno je usvajanje ovoga prijedloga zakona koji u sebi sadrži određene izmjene koje ću ja neke ovdje u svojoj raspravi nabrojiti. Dakle, prema ranijem Zakonu o koncesijama krajnji rok na koji se koncesija mogla dodjeljivati bio je 99 godina, a sada se rok na koji se daje koncesija ograničava na 40 godina. Da bi se koncesija dodijelila potrebno je provesti pripremne radnje za davanje koncesija koje po nalogu davatelja koncesija provodi ministarstvo sukladno Zakonu o koncesijama, a upravo tim pripremnim radnjama smatraju se uz ostalo procjena vrijednosti koncesije te izrada studije opravdanosti davanja koncesije. Davatelj koncesije u izradi studije opravdanosti davanja koncesije posebno uzima u obzir javni interes, utjecaj na okoliš, zaštitu prirode i kulturnih dobara, financijske učinke koncesije i usklađenost sa gospodarskim, razvojnim planovima i planovima samog davatelja koncesije. Samim ugovorom o koncesiji određen je dakle sadržaj ugovora zatim predmet koncesije, rok trajanja koncesije, visina naknade za koncesiju te način i uvjeti njezina plaćanja, mjerila za utvrđivanje visine cestarine, mjere očuvanja i zaštite okoliša kao što sam maloprije navela, prestanak ugovora o koncesiji te uvjete primopredaje autoceste odnosno pojedinog objekta na državnoj cesti po prestanku ugovora o koncesiji. Na temelju ovog svega navedenog ja dajem punu podršku izmjenama i dopunama ovog prijedloga zakona. Hvala.
Zahvaljujem. U ime predlagatelja uvaženi Zdravko Livaković, državni tajnik u Ministarstvu mora, prometa i infrastrukture. Izvolite.
Evo poštovani zastupnici par odgovora na pitanja, dakle uvaženi zastupnik Denona. Bilo je jedno od pitanja zašto tek sad se usklađuje ovaj zakon kad je ovaj. Dakle, tu je bilo temeljem Zakona o koncesijama i Zakona o javnom privatnom partnerstvu dosta dilema jer podvući koncesije na cestama pod sve ostale koncesije, odnosno javna privatna partnerstva dosta je teško jer je puno opsežnija problematika, da tako kažem, pa nam je trebalo malo više vremena da to uskladimo. I ovo što ste pitali vezano za kriterije pod kojim će se podizvoditelj? Dakle, kad se nekome da koncesija onda mu se dalo sve i on odabire izvođača radova, ako treba nešto graditi, prema vlastitoj volji i svojim poslovnim interesima. Dakle, nema više javnog nadmetanja za pojedine radove i usluge. To je tako pod koncesijama, jel'. Dakle, usklađenje s europskom praksom, ništa mi tu nismo novoga napravili. Mislim da je vrlo važno u natječaju za koncesionara da se utvrde, da koncesionar predloži koja su mjerila za utvrđivanje cestarine, jer onda možemo jasno i transparentno pratiti da slučajno ne povećava cijene za krajnje korisnike bez ikakve kontrole nego da se ta mjerila jasno razrade pa da onda svatko to može jednostavno pratiti. Tu se spominje, kazali ste, da bi se povjeravali recimo benzinske pumpe uz suglasnost davatelja koncesije, čujte možemo to u ugovoru, mislim to bi bila odredba koju bi u ugovoru stavili, svakako jel. A inače ta sfera, da tako kažem, davanja koncesije i koncesijski natječaj i koncesijskih ugovora u europskom zakonodavstvu i praksi razrađena tako da praktički to su, da tako kažem, šprance. Gospođi iz HNS-a, 40 godina je izglasano u ovome Domu u Zakonu o javno-privatnom partnerstvu tako da mi samo apliciramo tu situaciju iz tog zakona na ovo, jer ovdje se ne usklađuje samo za Zakon o koncesijama nego i Zakonom o javno-privatnom partnerstvu. E sad da li do 33 godine ili 40 godina, evo Vlada je predložila ovaj model, mislim da tu nema ništa osobito sporno niti ima namjere da se zatvara ne znam Vlada mimo ovog Doma, ali ako u tom smislu bude nekakav amandman vi ste ti koji donose, a ne mi jel tako? Evo postojeći ugovori su postojeći ugovori u krajnjoj liniji na njih se ne odnosi ovaj zakon jedino u slučaju nekakve izmjene i dopune eventualno tih ugovora, ali onda vrijedi Zakon o koncesijama koji regulira taj koncesionarski ugovor. Ja mislim da sam ovaj koliko sam uspio pohvatati sve. Da li će 40 godina za redom se izvještavati? Ne znam, evo jednostavno mislim da bi to bilo. Ugovor je potpisan zna se tko to prati, kako bi to izvješće trebalo izgledati, ne znam u kom smislu, u kojoj formi bi se to uopće dogodilo? E sad zamislite da tih koncesija bude puno pa koliko je to sjednica? Mislim da je možda previše.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu za to potrebni uvjeti i prelazimo na točku 6.
Peto, Konačni prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o javnim cestama. Bio je hitni postupak, P.Z. broj 426. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje: Konačni prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o javnim cestama. Molim uključimo se i glasujmo. I prekontrolirajte da li je ono što ste željeli se upalilo na tom mjestu, jer mnogi to učinu, pa ne kontroliraju. Ja vas upozoravam. Dogodi se i meni. Molim rezultat? Ovaj prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova, 92 glasa za, 2 suzdržana i jedan protiv.
prelazimo na točku 6. - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju protokola iz 1996. godine uz Konvenciju o minimalnim standardima na trgovačkim brodovima iz 1976. godine, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 428. Predlagatelj Zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika, hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pomorstvo, promet i veze. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Ivica Perović, državni tajnik u Ministarstvu mora, prometa i infrastrukture. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, štovane zastupnice i zastupnici hrvatskog Sabora. Često s ponosom ističemo da je Hrvatska pomorska država i ona to doista jeste. Kako po svojoj 6 tisuća 278 kilometara dugoj obali, kopna i otoka, tako i sa tisuću 180 brodova sa oko 1,5 milijuna bruto registarskih tona i oko 104 tisuće brodica i jahti upisanih u hrvatske upisnike po svojim lukama, ali možda više od svega upravo po oko 20 tisuća hrvatskih pomoraca koji plove na brodovima svih zemalja svijeta. Hrvatska Vlada je prepoznala posebnost ovog zahtjevnog zanimanja pa je iniciranjem i provedbom niza mjera i aktivnosti nastojala poticajno djelovati i kako na izbor pomoračkog zanimanja, tako i na očuvanje i promicanje ove profesije. Naime, kako u svijetu tako i kod nas uočen je zabrinjavajući trend opadanja interesa odlazak na brod, pa se pomorska industrija suočava sa sve ozbiljnijim pomanjkanjem prije svega časničkog kadra. U takvim uvjetima mi se u Hrvatskoj možemo pohvaliti sustavnim pristupom razvoju pomorstva u cjelini, a tu posebno upravo mjerama usmjerenim ka pomorcima. Spomenimo samo neke, stipendiramo đake i studente pomorskih škola i fakulteta, reformirali smo pomorsko školstvo, gradimo školski brod, proveli smo tzv. socijalnu reformu za pomorce koja je osigurala participaciju svih hrvatskih pomoraca u hrvatskom zdravstvenom i mirovinskom sustavu pod povoljnijim uvjetima. Za pomorce je osiguran čitav niz poreznih olakšica. U hrvatsko zakonodavstvo kontinuirano se ugrađuju najviši svjetski standardi života i rada pomoraca. No, upravo činjenica da veliki broj hrvatskih pomoraca njih više od 80% plovi na brodovima stranih zastava. Nas posebno motivira da aktivno sudjelujemo i potičemo usvajanje i primjenu globalnih standarda, koji osiguravaju dostojne životne i radne uvjete pomoraca bez obzira na zastavu pod kojom oni plove. Jedan od takvih instrumenata je i Konvencija o minimalnim standardima na trgovačkim brodovima iz 1976. godine čija je stranka Republika Hrvatska od 1996. godine temeljem Zakona o potvrđivanju iz 1995. godine. Svrha ove konvencije je osigurati provedbu standarda sadržanih u čitavom nizu drugih instrumenata usvojenih u okrilju Međunarodne organizacije rada i to na ujednačen način, a što se postiže između ostaloga pravilima o inspekcijskom nadzoru koji se provodi u lukama, nad brodovima strane zastave. Protokolom iz 1996. godine koji je stupio na snagu 2003. godine, proširuje se lista konvencija čija je provedba i nadzor na provedbom osigurava naravno ovim instrumentom. Kako su odredbe konvencija sadržanih u dodatku protokola iz 1996. godine, već implementirane u hrvatsko zakonodavstvo i primjenjuju se na hrvatskim brodovima, poseban značaj donošenja ovog zakona ogledat će se upravo u nadzornoj komponenti, odnosno u osiguravanju nadzora nad primjenom odredaba ILO instrumenata na brodovima stranih zastava u hrvatskim lukama, a što je ujedno i zahtjev Direktive Europske unije koja se odnosi na inspekcijski nadzor nad stranima brodovima u lukama članicama Europske unije. Evo, zahvaljujem.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Koliko vidim ne. Otvaram raspravu. I prvu su na redu klubovi. U ime kluba HNS-a uvažena zastupnica Danica Hursa. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege. Evo čuli smo iscrpno uvodno izvješće našeg državnog tajnika i odmah na početku ću reći da će članovi kluba Hrvatske narodne stranke podržati prijedlog zakona o potvrđivanju protokola iz 1996. godine uz Konvenciju o minimalnim standardima na trgovačkim brodovima iz 1976. godine. Nije na odmet neke stvari ponoviti, pa dopustite. Dakle, rečeno je Republika Hrvatska je '96. godine potvrdila Konvenciju o minimalnim standardima na trgovačkim brodovima, time se naravno obvezala usvojiti zakone ili druge propise kojima se za brodove registrirane na njenom području uređuju. Tu spadaju sigurnosni standardi, odgovarajuće mjere socijalnog osiguranja, uvjeti radnog odnosa i uvjeti života na brodu, te u svezi na navedenim vršiti stvarnu kontrolu nad brodovima koji su registrirani na njenom području. Odredbe zakona i drugih propisa kojima se provodi konvencija, moraju biti sukladne odredbama konvencija koje se navode u dodatku konvencije. Konvencija je u našem zakonodavstvu implementirana kroz odredbe Pomorskog zakonika i propisa koji su doneseni temeljem njega kao u nizu pravilnika koji reguliraju problematiku s posebnim naglaskom u nadzoru nad uvjetima života i rada pomoraca na brodovima. Protokol iz 1996. godine uz Konvenciju o minimalnim standardima na trgovačkim brodovima iz '76. godine stupio je na snagu 10. siječnja 2003. godine, te su ga do sada raticifirale 23 države. Protokolom se proširuje popis konvencija navedenih u dodatku konvencije, a dodaci su minimalni standardima na trgovačkim brodovima iz 1976. godine. Uključivanje Konvencije o smještaju članova posada na brodovima iz '70. godine, Konvencijom o radnom vremenu i broja članova posade iz '96. godine, Konvencijom o osobnim ispravama pomoraca iz 1958. godine, Konvencijom o predstavnicima radnika iz 1971. godine, Konvencijom o zdravstvenoj zaštiti i pružanju medicinske skrbi iz 1987. godine, Konvencijom o repatrijaciji pomoraca koja je revidirana iz 1987. godine. Dakle, protokol stupa na snagu za Republiku Hrvatsku 12 mjeseci nakon dana registracije njezine ratifikacije kod glavnog direktora Međunarodnog ureda rada. I zaključno, potvrđivanjem ovog protokola upotpunjuje se cjelina mnogostranih ugovora koje je Republika Hrvatska u postupku usklađivanja hrvatskog pomorskog zakonodavstva s pravnom stečevinom Europske unije, naprosto mora potvrditi.
Zahvaljujem. U ime kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Živko Nenadić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajnici, kolegice i kolege. Republika Hrvatska je '96. potvrdila Konvenciju o minimalnim standardima na trgovačkim brodovima Međunarodne organizacije rada i time se obvezala usvojiti zakone ili druge propise kojima se za brodove registrirane na njenom području uređuju sigurnosni standardi. Konvencija je u našem zakonodavstvu implementirana kod odredbe Pomorskog zakonika i propisa koji su doneseni temeljem toga zakona. To su razni u pravilu pravilnici. Što nam ta konvencija kaže? Evo pa ovo najvažnije. Svaka članica koja ratificira ovu konvenciju obvezuje se imati zakone ili druge propise za brodove registrirane na njenom području kojima se uređuju sigurnosni standardi uključujući standarde osposobljenosti, radno vrijeme i brojno stanje posade tako da se jamči sigurnost života na brodu. Potom odgovarajuće mjere socijalnog osiguranja, također uvjeti radnog odnosa na brodu i uvjeti života na brodu u mjeri u kojoj nisu po mišljenju članice uređeni kolektivnim ugovorima ili ih nisu odredili nadležni sudovi na način koji je jednako obvezujući za brodovlasnike i pomorce na koje se odnosi. Važno je na neki način posebno istaknuti i to da konvencija ne dopušta nikakvu diskriminaciju na temelju rase, boje kože, spola, vjere, političkog uvjerenja, nacionalnog ili socijalnog podrijetla koje ima za posljedicu ukidanje ili narušavanje jednakosti, mogućnosti ili postupanja u zaposlenju ili zanimanju. Dakle, da ne bih ovo druge odredbe i članke čitao stvarno jedno veliko poboljšanje u našem zakonodavstvu i za naše pomorce i naravno klub HDZ-a ovakav prijedlog će podržati. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Imamo jednu prijavljenu. Uvaženi zastupnik Gari Cappelli. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Danas je dakle prilika raspravljati o prijedlogu zakona o potvrđivanju protokola iz 96. uz Konvenciju o minimalnim standardima na trgovačkim brodovima iz 76. Dakle, znamo da u Republici Hrvatskoj danas imamo negdje oko tridesetak tisuća pomoraca. Naša zemlja vodi stalnu brigu o ovoj kategoriji stanovništva donoseći dakle propise kojima se na ovaj ili onaj način olakšava obavljanje njihovog teškog poziva. Jedan dio hrvatskih pomoraca radi na brodovima hrvatske zastave. U odnosu na njih Republika Hrvatska ima daleko veće ovlasti i mogućnosti intervencije nego u odnosu na hrvatske pomorce koji plove na brodovima stranih zastava, premda se i u odnosu na ove potonje čini što se može i to kroz djelovanje hrvatskih predstavnika u međunarodnim regulativnim tijelima ali i kroz donošenje određenih domaćih propisa poput onog o pravu na izravnu tužbu protiv osiguravatelja odgovornosti, te onoga o međunarodnoj dakle nadležnosti hrvatskih sudova u sporovima za naknadu štete uslijed smrti i tjelesne ozljede. U pogledu pomoraca koji plove na domaćim brodovima Republika Hrvatska ima mogućnost donošenja propisa koji se obvezno primjenjuju na takve brodove a koji se odnose na uvjete života i rada pomoraca. Republika Hrvatska članica je 56 konvencija Međunarodne organizacije rada koje se odnose na pomorce a svojim internim propisima nastoji predočiti odredbe tih konvencija u domaćem zakonodavstvu. Jedna od takvih konvencija je Konvencija broj 147 o minimalnim standardima na trgovačkim brodovima. Prihvaćanjem ove konvencije Republika Hrvatska se dakle obvezala u svoje nacionalno zakonodavstvo pretočiti odredbe dakle petnaestak različitih konvencija Međunarodne organizacije rada o uvjetima života i rada pomoraca. Godine 96. Konvencija broj 147 dopunjena je protokolom kojim se primjena konvencije proširuje na još šest konvencija Međunarodne organizacije rada o uvjetima života i rada pomoraca. Drugim riječima, protokolom dakle iz 96. godine proširuje se krug konvencija koje se temeljem Konvencije broj 147 implementira u nacionalno zakonodavstvo. Zakon koji je danas pred nama donosi se na usvajanje navedenog protokola iz 96. godine na Konvenciju broj 147. Konvenciju 147 kao i protokol iz 96. ratificirala je dakle većina članica Europske unije. Prihvaćanjem protokola iz 96. Republika Hrvatska bi nastavila već započeti trend usvajanja standarda Međunarodne organizacije rada iz oblasti uvjeta života i rada pomoraca kao i zaokružila dakle posao već započet usvajanjem same Konvencije broj 147 ali i pristupila velikoj obitelji europskih zemalja koja je učinila isto. Stoga dajem punu potporu ovom prijedlogu zakona. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se za to steknu potrebni uvjeti.
Šesto, Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju protokola iz 1996. godine uz Konvenciju o minimalnim standardima na trgovačkim brodovima iz 1976. godine. Bio je hitni postupak, P.Z. broj 428. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje: Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju protokola iz 1996. godine uz Konvenciju o minimalnim standardima na trgovačkim brodovima iz 1976. godine. Molim uključimo se i glasujmo. Hvala. Rezultat? Ovaj prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova, 88 glasova za i 2 suzdržana, ništa protiv.
Prelazimo na 7. točku dnevnog reda. - Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o prijevozu u cestovnom prometu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 439 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pomorstvo, promet i veze. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Držen Breglec državni tajnik u Ministarstvu mora, prometa i infrastrukture. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Vrlo kratko. Iz odredbi važećeg Zakona o prijevozu u cestovnom prometu razvidno je da se obavljanjem djelatnosti svih vrsta javno cestovnog prijevoza temeljen na temelju sustava dozvola, odobrenja, licenca i slično osim kod auto taxi prijevoza u kojem je ostavljena mogućnost obavljanja djelatnosti na temelju licencije ili koncesije. Ovim zakonom uvodi se sustav dozvola i u djelatnosti auto taxi prijevoza a uz to se preciznije određuje područje na kojem prijevoznik obavlja auto taxi prijevoz. Dosadašnje iskustvo naime u primjeni ovog zakona pokazalo da se institut koncesije nije koristio u svom sadržajnom smislu kao koncesija već kao sustav dozvola. Uz to valja imati na umu da je prošle godine donesen i Zakon o koncesijama kojim je uređen postupak davanja prestanka koncesija te pravna zaštita u postupcima davanja koncesije što znači da postojeće odredbe Zakona o prijevozu u cestovnom prometu koje su se odnosile na koncesiju kao način obavljanja auto taxi prijevoza nisu bile usklađene sa odredbama važećeg zakona što se naravno ovim zakonskim prijedlogom i ispravlja. U pogledu nadležnosti za organiziranje taxi službe o kojem je posljednjih godina bilo puno riječi i u javnosti želim napomenuti da se ovim prijedlogom zakona unatoč nekim inicijativama da se to sad napravi ne zadire već će se to napravi slijedećim izmjenama ukoliko to bude potrebno cjelovitim izmjenama Zakona o prijevozu u cestovnom prometu. Te ostaju da je nadležnost jedinica lokalne samouprave za definiranje uvjeta pod kojima će se na njihovom području obavljati taxi služba, dakle u domeni njihove vlastite nadležnosti, u domeni jedinica lokalne samouprave. Za daljnja pitanja naravno stojimo na raspolaganju. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. U ime Odbora za pomorstvo, promet i veze. Izvolite.
Potpredsjedniče. Odbor za pomorstvo, promet i veze Hrvatskoga sabora na 35. sjednici održanoj 24. rujna raspravio je Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o prijevozu u cestovnom prijevozu, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske. Odbor je Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o prijevozu u cestovnom prometu raspravio kao matično radno tijelo sukladno odredbi članka 89. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Uvodno izlaganje dao je predstavnik predlagatelja. Prije je kazao da je iz odredbi važećeg Zakona o prijevozu u cestovnom prometu razvidno da se obavljanje djelatnosti svih vrsta javnog cestovnog prijevoza temelji na sustavu dozvola, osim kod auto taxi prijevoza u kojem je ostavljena mogućnost obavljanja djelatnosti na temelju licencija ili koncesija. Ovim zakonom uvodi se sustav dozvola i u djelatnost auto taxi prijevoza i preciznije utvrđuje područje na kojem prijevoznik obavlja auto taxi prijevoz. Također je istaknuo da se ovaj zakon usklađuje sa Zakonom o koncesijama. U raspravi je razmotren prijedlog Hrvatske obrtničke komore kojim se ukazuje da bi auto taxi prijevoz trebalo uređivati na razini županija te da bi to rješenje logičnije i opravdanije. Predstavnik predlagatelja obrazložio je loše strane tog prijedloga ističući prednosti predloženog rješenja koje omogućava obavljanje auto taxi prijevoza na temelju dozvola. A na području jedinica lokalne samouprave u kojoj se ne izdaju dozvole auto taxi prijevoz se obavlja na temelju licencije za obavljanje auto taxi prijevoza, ako to svojim propisom utvrdi nadležno tijelo jedinice lokalne samouprave. U raspravi je izraženo mišljenje da je potrebno razmotriti mogućnost propisivanja kriterija kojim bi se postigla ujednačenost i omogućila konkurentnost u djelatnosti auto taxi prijevoza. Nakon provedene rasprave Odbor za pomorstvo, promet i veze Hrvatskoga sabora jednoglasno je odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese Zakon o izmjenama Zakona o prijevozu u cestovnom prometu u tekstu kako ga je predložila Vlada Republike Hrvatske. Hvala.
Hvala. Možete odmah ostati ovdje, jer ste na redu u ime kluba. Otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. U ime kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Živko Nenadić. Izvolite.
Evo hvala, potpredsjedniče. Doista nakon izlaganja državnog tajnika i ovog što sam pročitao u ime Odbora za pomorstvo, promet i veze nema i ne osjećam baš potrebu bogzna što novo reći, a pogotovo nema potrebe širiti. Dakle, Zakon o prijevozu u cestovnom prometu uređuje između ostalog uvjete i način obavljanja djelatnosti prijevoza putnika u unutarnjem cestovnom prometu. Za obavljanje pojedinih vrsta javnog cestovnog prijevoza prijevoznik mora bit registriran za obavljanje djelatnosti javnog cestovnog prijevoza te posjedovati licenciju kojom dokazuje ispunjavanje zakonom propisanih uvjeta. Za početak obavljanja prijevoznik mora pribaviti od nadležnog tijela dozvolu za određenu vrstu prijevoza. I kao što reče državni tajnik, iznimka u tom pogledu do sada su bili, još uvijek su, auto taxi prijevoznici. Naime, prema odredbama važećeg zakona auto taxi prijevoz obavlja se na temelju licencije, a može i na temelju koncesije. Natječaj o koncesiji obavezno mora sadržavati pored ostalog uvjete za izdavanje licencije propisane spomenutim zakonom. Stoga prijevoznik koji auto taxi prijevoz obavlja na temelju koncesije nije obvezan pribaviti licenciju. Dosadašnje iskustvo u primjeni ovog zakona pokazalo je da institut koncesije nije baš bio najučinkovitiji u sadržajnom smislu, već kao dio sustava dozvola. Također, istaknuto je da je na snazi Zakon o davanju koncesija, a ovaj zakon nije usklađen sa tim Zakonom o davanju koncesija pa je i to nužno usklađenje. Dakle, iz odredbi važećeg Zakona o prijevozu u cestovnom prometu razvidno je da se obavljanje djelatnosti svih vrsta javnog cestovnog prijevoza temelji na sustavu dozvola, osim kod auto taxi prijevoza, a ovim zakonom uvodi se sustav dozvola i u djelatnost auto taxi prijevoza. A uz to se, što je vrlo važno, preciznije utvrđuje područje na kojem prijevoznik obavlja auto taxi prijevoz. Svi mi iz života svakodnevnog imamo iskustva, a često lokalni dužnosnici i velikih problema oko tih auto taxi prijevoza odnosno mjesta nadležnosti i gdje se smije kretati, ukrcati, iskrcati itd. Ovim prijedlogom i to se poboljšava. I klub HDZ-a podržava ovaj prijedlog zakona. Hvala.
Zahvaljujem. U ime kluba SDP-a uvaženi zastupnik Mario Habek. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Predstavnici Vlade, poštovane kolegice i kolege. Zakon o prijevozu u cestovnom prometu je zakon koji uređuje uvjete i način obavljanja djelatnosti prijevoza putnika i tereta u unutarnjem cestovnom prometu, pružanje kolodvorskih usluga, prijevoz za vlastite potrebe, kao i nadležnosti tijela zaduženih za provođenje i nadzor nad provedbom ovog zakona. Želim istaknuti kvalitetu koja se vidi u ovom zakonu, prvenstveno iz razloga što su u tom zakonu obuhvaćene direktive odnosno norme koje propisuje Europska unija, a isto tako je vidljivo da ministarstvo komunicira sa gospodarstvenicima odnosno učesnicima u cestovnom javnom prijevozu. Ovaj zakon možemo usko povezati i sa Zakonom o sigurnosti u prometu. Naime, radi se o nekim člancima koji se spominju u oba zakona sa skoro istim odredbama. Ministarstvo mora preuzeti odgovornost za predlaganje i kontrolu ovakvih zakona. Ovako ćemo vidjeti da se pojedine stvari reguliraju u dva različita zakona, iako je sasvim jasno da je to područje Zakona o prijevozu u cestovnom prometu. Pred nama su izmjene i dopune Zakona o prijevozu u cestovnom prometu koji između ostalog uređuje uvjete i način obavljanja djelatnosti prijevoza putnika u unutarnjem cestovnom prometu, a za obavljanje tih djelatnosti pravna ili fizička osoba mora biti registriran i posjedovati licenciju. Također prijevoznik mora od nadležnih institucija dobiti dozvolu za određenu vrstu prijevoza. Iznimka je auto taxi prijevoz gdje se prijevoz putnika obavlja osobnim automobilom. U tom smjeru idu izmjene i dopune ovog zakona gdje se predlaže da se auto taxi prijevoz obavlja na temelju dozvole koje izdaju nadležna tijela u jedinici lokalne samouprave, a na temelju licencije odnosno koncesije osim u jedinicama lokalne samouprave u kojoj se ne izdaju dozvole. Također se ovim izmjenama i dopunama zakona određuje područje na kojem auto taxi prijevoznik može obavljati djelatnost, ali s time da nadležno tijelo može utvrditi pod kojim je uvjetima dozvoljen prijevoz auto taxi prijevoznicima koji imaju sjedište i prebivalište izvan područja dotične jedinice lokalne samouprave. Pošto je ovaj Zakon potrebno uskladiti sa Zakonom o koncesijama koji je na snazi od 1. siječnja ove godine SDP će podržati izmjene i dopune Zakona o cestovnom prometu makar je to trebalo već odraditi već i prije 9 mjeseci ali kao što dobra star poslovica kaže „Bolje ikad nego nikad“. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. U ime Kluba Hrvatske narodne stranke uvažena zastupnica Danica Hursa.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, državne tajniče, kolegice i kolege. Ove kratke predložene izmjene Zakona o prijevozu u cestovnom prometu čine mi se kao jedna konkretna i provediva antirecesijska mjera u malom poduzetništvu prijevozničke branše to jest auto taxi prijevozu. Naime, Zakonom se predlaže jednostavniji i brži postupak obavljanja auto taxi prijevoza na temelju dozvole što je u nadležnosti jedinica lokalne samouprave. Što je dobra odredba daje se dakle autonomija lokalnoj samoupravi i nema petljanja centralne države ustvari koje najbolje pozna i može riješiti lokalna samouprava. Naime, daje se mogućnost jedinicama lokalne samouprave da u skladu sa svojim potrebama donesu propis o obavljanju auto taxi prijevoza te utvrde organizaciju obavljanja autotaxi prijevoza, stajališta, i način njihovog korištenja, broj sjedala u vozilu te druge uvjete koji se odnose na izgled i opremu vozila. To se predlaže umjesto primjene instituta koncesija koji se nije koristio u stvarnom smislu u pogledu tog instituta niti je dao dobre rezultate a tim više što je 1. 1. 2009. stupio na snagu novi Zakon o koncesijama. Tamo gdje se ne izdaju dozvole odnosno tamo gdje jedinice lokalne samouprave nisu donijele propis o obavljanju auto taxi prijevoza taj se prijevoz obavlja na temelju licencije za obavljanje auto taxi prijevoza sukladno odredbama Zakona o prijevozu u cestovnom prometu. Zakonom se također preciznije određuje područje na kojemu auto taxi prijevoznik obavlja djelatnost, isto tako se daje ovlaštenje jedinicama lokalne samouprave da naprijed navedenim propisom mogu utvrditi i to pod kojim se uvjetima auto taxi prijevoz dopušta prijevoznicima sa sjedištem, prebivalištem izvan jedinice lokalne samouprave. Tu se može pojaviti problem „bježanja“ prijevoznika u ona područja gdje su naravno bolji uvjeti, možda zbog pojave nelojalne konkurencije ali to mora lokalna samouprava odrediti kako će zaštititi svoje poduzetnike. Eto iz ovih navedenih razloga Klub zastupnika Hrvatske narodne stranke podržat će Izmjene zakona o prijevozu u cestovnom prometu.
Hvala. I u ime Kluba HSS-a uvaženi zastupnik Stanko Grčić. Izvolite.
Poštovani potpredsjednice Hrvatskoga sabora, uvaženi predstavnici Vlade Republike Hrvatske, uvaženi kolegice i kolege zastupnici. Klub HSS-a podržat će Zakon o izmjenama zakona o prijevozu u cestovnom prometu jer se ovim Prijedlogom usklađuju zakonski propisi i time se osigurava njihova primjena a mi vjerujemo i provedivost. Ovim se Zakonom uvodi sustav dozvola i u djelatnost auto taxi prijevoza a uređuju se konkretnije i područja na kojem prijevoznik obavlja auto taxi prijevoz. Jednostavno rečeno smatramo da stvarno stanje se ujednačava sa pravnom regulativom i usklađujemo ga sa praksom Europskih zemalja. Zakonom o prijevozu u cestovnom prometu pored ostalog određeni su uvjeti i način obavljanja djelatnosti prijevoza putnika u unutarnjem cestovnom prometu. Djelatnost prijevoza putnika obuhvaća i auto taxi prijevoz koji se obavlja osobnim automobilom ako se putnik ili skupina putnika uzima na jednom mjestu. Navedena djelatnost obavlja se na način propisan zakonom i propisom kojeg u skladu sa zakonom donosi nadležno tijelo jedinica lokalne samouprave, odnosno Grada Zagreba. Prema važećim zakona auto taxi prijevoz obavlja se na temelju licencije ili koncesije a koncesiju daje nadležno tijelo jedinica lokalne samouprave, odnosno Grada Zagreba ukoliko je svojim propisom utvrdilo da se auto taxi prijevoz obavlja na temelju koncesije. Dosadašnje iskustvo u primjeni ovog Zakona pokazalo je da se institut koncesije nije koristio u sadržajnom smislu kao koncesija već kao sustav dozvola. Prema odredbama važećeg Zakona o prijevozu u cestovnom prometu obavljanje djelatnosti svih vrsta javnog cestovnog prijevoza temelji se na sustavu dozvola odnosno odobrenja ili licencija osim kod auto taxi prijevoza. Polazeći od navedenog a imajući u vidu to da praksa Europskih zemalja u auto taxi prijevozu koristi institut dozvola a ne koncesija ovim Konačnim prijedlogom zakona o izmjenama zakona o prijevozu u cestovnom prometu uvodi se sustav dozvola i u djelatnost auto taxi prijevoza i preciznije utvrđuje područje na kojem prijevoznik obavlja auto taxi prijevoz. Te se stoga na taj način ujednačava pravna pozicija prijevoznika u Republici Hrvatskoj i usklađuje pravna regulativa sa stvarnim stanjem na terenu. Nadalje, postupci davanja koncesije prestanka koncesija pravna zaštita u postupcima davanja i prestanka koncesije te druga pitanja u vezi s koncesijama uređena su novim Zakonom o koncesijama a koji je na snazi od 1. siječnja 2009. godine i usklađena je s pravnom stečevinom Europske zajednice. Predloženim izmjenama važeći Zakon kao posebni Zakon usklađuje se sa krovnim Zakonom o koncesijama a što je od posebne važnosti za provedivost samog Zakona i ostvarivanje pravne sigurnosti za osobe koje obavljaju djelatnost auto taxi prijevoza. Slijedom navedenom donošenje Zakona o izmjenama zakona o prijevozu u cestovnom prometu u cijelosti će se postići horizontalna i vertikalna usklađenost zakonskih propisa kojima se uređuje područje prijevoza u cestovnom prometu. Iz svega navedenog Klub Hrvatske seljačke stranke podržati će Izmjene zakona o prijevozu u cestovnom prometu. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Imamo jednu pojedinačnu raspravu. Uvaženi zastupnik Gari Capelli. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege, državni tajniče. Dosadašnji Zakon o prijevozu u cestovnom prometu dakle uređuje između ostalog uvjete i način obavljanja djelatnosti prijevoza putnika u unutarnjem cestovnom prometu. Za obavljanje pojedinih vrsta javnog cestovnog prijevoza, prijevoznik mora biti registriran za obavljanje djelatnosti javnog cestovnog prijevoza te posjedovati licenciju kojom dokazuje ispunjavanje zakonom propisanih uvjeta. Za početak obavljanja djelatnosti prijevoznik mora pribaviti od nadležnog tijela, dakle dozvolu za određenu vrstu dok je iznimka u tome pogledu bio auto taxi prijevoz. Djelatnost prijevoza putnika koja se obavljala dakle osobnim automobilom, ako se putnik ili skupina putnika uzima na jednom mjestu. Naime, prema odredbama navedenog zakona auto taxi prijevoz obavljao se je na temelju licencije, a može se obavljati i na temelju koncesije. Ako to spomenutim propisom utvrdi dakle nadležno tijelo jedinice lokalne samouprave. U slučaju takve autonomne regulacije obavljanja auto taxi prijevoza na području jedinice lokalne samouprave nadležno tijelo će naznačenim propisom utvrditi dakle uvjete za dobivanje te koncesije, a auto taxi stajalište, te broj sjedala u osobnom vozilu kojim se obavlja auto taxi prijevoz. Stoga prijevoznik koji auto taxi prijevoz obavlja na temelju koncesije nije obavezan pribaviti licenciju. Ukoliko nadležno tijelo jedinice lokalne samouprave ne donese propis kojim utvrđuje koncesiju kao način obavljanja auto taxi prijevoza, dakle na svom području, a prijevoznik može obavljati auto taxi prijevoz na temelju licencije pod općim uvjetima propisanim Zakonom o prijevozu u cestovnom prometu. Dosadašnje iskustvo, dakle u primjeni ovog zakona pokazalo je da se institut koncesije nije koristio u sadržajnom smislu kao koncesija sa svim posljedicama koje proizlaze iz primjene tog instituta već kao dio sustava dozvola. Uz to valja imati na umu da je 2008. godine donesen Zakon o koncesijama kojim je uređen postupak, dakle davanja i prestanak koncesije, te pravna zaštita u postupcima davanja koncesijama, što znači da postojeće odredbe Zakona o prijevozu u cestovnom prometu koje se odnose na koncesiju kao načinu obavljanja auto taxi prijevoza nisu bile usklađene, dakle sa odredbama važećeg Zakona o koncesijama. Iz odredbi važećeg Zakona o prijevozu u cestovnom prometu očito je da se obavljanje djelatnosti svih vrsta javnog cestovnog prijevoza temelji na sustavu dozvola, odobrenja, licencije i slično. Osim dakle kod auto taxi prijevoza u kojem je ostavljena mogućnost obavljanja djelatnosti na temelju licencija ili koncesija. Ovim zakonom uvodi se, dakle sustav dozvola i u djelatnost auto taxi prijevoza, a uz to se preciznije utvrđuje područje na kojemu prijevoznik obavlja auto taxi prijevoz. Obzirom na opisano stanje uređenja djelatnosti auto taxi prijevoza kao i činjenicu da praksa europskih zemalja koristi institut dozvola u auto taxi prijevozu ovim se zakonom, dakle ujednačava pravna pozicija prijevoznika u Republici Hrvatskoj i usklađuje pravna regulativa, dakle s činjeničnim stanjem. Uz navedeno na predloženi način otklanja se neusklađenost odredbi Zakona o prijevozu u cestovnom prometu u dijelu koji se odnosi na koncesije s odredbama Zakona o koncesiji koji se od 1. siječnja 2009. primjenjuje na postupak davanja koncesije i koji je, dakle usklađen s pravnom stečevinom Europske zajednice. Stoga podržavam Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o prijevozu u cestovnom prometu.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se za to steknu potrebni uvjeti.
Sedmo, Konačni prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o prijevozu u cestovnom prometu, hitni postupak, P.Z. broj 439. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje: Konačni prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o prijevozu u cestovnom prometu. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj prijedlog zakona je prihvaćen jednoglasno sa 95 glasova.
Prelazimo na osmu točku dnevnog reda. To je - Konačni prijedlog zakona o kombiniranom prometu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 436 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Hitni postupak primjenjuje se u skladu s člankom 161. Poslovnika. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za europske integracije i Odbor za pomorstvo, promet i veze. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Dražen Breglec, državni tajnik u Ministarstvu mora, prometa i infrastrukture. Izvolite.
Poštovane gospođe i gospodo saborski zastupnici. Dakle, Nacrtom prijedloga zakona o kombiniranom prometu hrvatsko se zakonodavstvo usklađuje sa jednom direktivom, konkretno sa Direktivom 92 iz '92. godine o utvrđivanju zajedničkih pravila za određene vrste kombiniranog prijevoza tereta među državama članicama. Direktiva s kojom se zakon usklađuje nastoji potaknuti razvoj kombiniranog prijevoza kao alternative cestovnom prijevozu s ciljem rasterećenja cestovnih prometnica, povećanja sigurnosti prometa, smanjenja onečišćenja okoliša, uštede energenata, smanjenje razine buke itd. Također, najvažniji strateški dokument za dugoročni razvoj zajedničke prometne politike Europske unije, Bijela knjiga Europske unije europska prometna politika za 2010. godinu "Vrijeme za odluku" kao svoj osnovni cilj navodi poticanje ravnoteže različitih oblika prometa revitalizacijom željezničkog, pomorskog i riječnog prometa, odnosno revitalizacijom onih oblika prometa koji manje zagađuju okoliš. U tom smislu Zakon o kombiniranom prometu je u skladu sa osnovnim ciljevima zajedničke prometne politike Europske unije. Područje kombiniranog prometa, te njegovo poticanje u Republici Hrvatskoj do donošenja ovog zakona nije bilo sustavno uređeno jedinstvenim pravnim aktom. Dakle, donošenje ovog zakona ima za cilj na sustavan način urediti i potaknuti razvoj kombiniranog prometa u skladu sa pravilima, te osnovnim zajedničkim ciljevima prometne europske politike. Najvažnija pitanja koja se ovim zakonom uređuju i koja želim u uvodnom dijelu posebno naglasiti jesu odredba kojom se predviđa donošenje Strategije razvitka kombiniranog intermodalnog prometa u Republici Hrvatskoj koje ima za cilj dugoročni razvoj kombiniranog prometa, te poticanje razvoja logistike u Republici Hrvatskoj. Nadalje, ovim zakonom će se, posljedica ovog zakona će biti također i mogućnost izuzimanja od obveze plaćanja godišnje naknade za uporabu javnih cesta koje se plaća pri registraciji motornih i priključnih vozila za vlasnike ili korisnike i motornih i priključnih vozila registriranih u Republici Hrvatskoj koja se primarno koriste za prethodni i naknadni prijevoz do i od željezničkog terminala za kombinirani prijevoz ili željezničkog pretovarnog kolodvora. Dakle, tu je zapravo i suština ovog zakona. Hajmo pomoć prijevoznicima kojima će se njihovi osnovni troškovi u smislu izuzimanja od obveze plaćanja naknade za uporabu javnih cesta i tim izuzimanjem ukoliko oni svoja vozila koriste po određenim kriterijima u svrhu kombiniranog prijevoza nastoji se potaknuti promjena, odnosno revitalizacija i željezničkog prometa i micanja tereta sa cesta što ima dakako mnoge pozitivne posljedice. Također, oslobađanje od kvota i dozvola bit će jedna od mogućnosti koji pozitivnih posljedica ovog zakona čime se želi potaknuti da strani cestovni prijevoznici koji tranzitiraju Republiku Hrvatsku ili za prijevoz kroz Republiku Hrvatsku trebaju dozvolu koriste u većoj mjeri ekološki prihvatljive oblike prometa, dakle prvenstveno željeznicu. Također oslobođenje od zabrana prometa koje se u pravilu propisuju u ljetnoj sezoni, vikendom i blagdanom, a koje su se definirale i definiraju se naredbom koju donosi ministar, ne bi se odnosile na sudionike u kombiniranom prometu, naravno onom dijelu kada se teret i vozilo zajedno sa teretom nalazi na cesti. Konačno zakonom je predviđeno da isti stupi na snagu 2010. godine, a pojedine njegove odredbe danom pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji kao što je npr. oslobođenje od plaćanja godišnje naknade za uporabu javnih cesta. Za sva daljnja pitanja stojimo na raspolaganju. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? U ime Odbora za pomorstvo, promet i veze, uvaženi zastupnik Živko Nenadić.
Poštovani potpredsjedniče. Odbor za pomorstvo, promet i veze Hrvatskog sabora na 35. sjednici održanoj 24. rujna 2009. godine raspravio je Prijedlog Zakona o kombiniranom prometu s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 436, koji je predsjedniku Hrvatskog sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske 27. kolovoza. Odbor je prijedlog Zakona o kombiniranom prometu raspravio kao matično radno tijelo, sukladno odredbi članka 89. Poslovnika Hrvatskog sabora. Uvodno izlaganje dao je predstavnik predlagatelja koji je kazao da donošenje Zakona o kombiniranom prometu predstavlja daljnje usklađivanje zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Europske unije u dijelu koji još nije usklađen, a koji se odnosi na kombinirani prijevoz. Temeljem najvažnijeg strateškog dokumenta za dugoročni razvoj zajedničke prometne politike Europske unije, bijele knjige Europske Komisije, europska prometna politika za 2010. vrijeme za odluku. Osnovni cilj zajedničke prometne politike je poticaj postizanju ravnoteže različitih oblika prometa revitalizacijom željezničkog, pomorskog i riječnog kanalskog prometa do 2010. godine, odnosno revitalizacijom onih oblika prometa koji manje zagađuje okoliš. Osnovni cilj je smanjenje opterećenja cestovnog prometa i smanjenje njegovog negativnog učinka na okoliš kroz usmjeravanje prometa sa cesta na priobalnu plovidbu, željeznicu i unutarnju plovidbu. Predstavnici sindikata prometnika vlakova Hrvatske izrazili su nezadovoljstvo predloženim rješenjem, smatrajući da je željeznica ovim prijedlogom stavljena u nepovoljan položaj u odnosu na cestovne prijevoznike, te da željeznicu treba osposobiti kako bi bila ravnopravna sa konkurencijom. U raspravi je konstatirano da ovaj prijedlog ide u korist Hrvatskih željeznica, jer se zakonom između ostalog omogućava stavljanje u funkciju intermodalne infrastrukture, terminal Spačva i niskopodne vagone za prijevoz kamiona, koji nisu dovoljno iskorištene. Istaknuto je da će se ovim zakonom, uz donošenje strategije, stvoriti uvjeti za daljnje poticanje i razvoj kombiniranog prijevoza. Nakon provedene rasprave Odbor za pomorstvo, promet i veze Hrvatskog sabora većinom glasova, 4 za, 3 suzdržana, odlučio je predložiti Hrvatskom saboru da donese Zakon o kombiniranom prometu u tekstu u kojem ga je predložila Vlada Republike Hrvatske. Hvala.
Zahvaljujem. Otvaram raspravu. I prvo su na redu klubovi. U ime kluba HDZ-a, uvaženi zastupnik Ivan Bogović. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče, dame i gospodo, kolegice i kolege zastupnici. Konačni prijedlog Zakona o kombiniranom prometu Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržava u cijelosti. Kombinirani prijevoz je prijevoz tereta pri kojem teretni automobil, prikolice, poluprikolice s vučnim vozilom ili bez njega, izmjenjivi sanduci ili kontejneri dužine od 20 stopa, odnosno 6,096 metara ili više rabe željeznicu ili unutarnje plovne puteve ili pomorski prijevoz pri čemu se početna ili završna dionica puta prelazi cestom od točke utovara tereta do najbližeg terminala za kombinirani prijevoz ili najbližeg pretovarnog kolodvora kao početne dionice, te od najbližeg terminala za kombinirani prijevoz ili najbližeg pretovarnog kolodvora do točke istovara tereta na završnoj dionici puta. Donošenje i usvajanje Zakona u kombiniranom prometu predstavlja daljnje usklađivanje zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Europske unije u dijelu koji još nije usklađen, a koji se odnosi na kombinirani prijevoz. Obveza Republike Hrvatske je provesti usklađivanje sa direktivom Vijeća o utvrđivanju zajedničkih pravila za određene vrste kombiniranog prijevoza roba među državama članicama. Ovim zakonom uređuju se temeljni pojmovi i udaljenosti u kombiniranom prijevozu, oslobađanje od obveze plaćanja godišnje naknade za uporabu javnih cesta, oslobađanje od dozvola i kvota i oslobađanje od ograničenja prometa na cestama za sudionike kombiniranog prijevoza, kao dokumenti koji tijekom svakog prijevoza vozaču teretnog automobila u kombiniranom prijevozu mora imati, radi dugoročnog i koordiniranog razvitka kombiniranog prometa i poticaja razvoja logistike za isti. Vlada Republike Hrvatske donijet će Strategiju razvitka kombiniranog prometa u Republici Hrvatskoj. Neki od temeljnih pojmova u kombiniranom prijevozu. CMR je temeljni list, ugovorni sporazum između pošiljatelja cestovnog prijevoza i primatelja kojim se osiguravaju standardni uvjeti teretnog prijevoza u međunarodnom cestovnom prometu. K-504, K teretni list, CIM za kombinirani prijevoz je komisionarski ugovor o prijevozu koji se sklapa između tvrtke za kombinirani prijevoz i njegova korisnika, kao i ugovor o prijevozu u skladu je s jedinstvenim pravnim propisima za ugovor o međunarodnom željezničkom prijevozu robe CIM koji se sklapa između prijevoznika i tvrtke za kombinirani prijevoz. Intermodalna prijevozna jedinica je kontejner izmjenjivi sanduk, prikolica, poluprikolica s vučnim ili bez njega i teretni automobil, te vagoni namijenjeni intermodalnom prometu. Intermodalni prijevoz je prijevoz tereta u istoj intermodalnoj jedinici pri čemu se koriste najmanje dvije vrste prijevoza bez pretovara utovarnog tereta. Pretovarni kolodvor je željeznički kolodvor opremljen modernim pretovarnim uređajima s minimalnim infrastrukturnim uvjetima za pretovar i odlaganje manjih količina intermodalnih prijevoznih jedinica u kojemu postoji organizacija cestovnog dovoza i odvoza intermodalnih prijevoznih jedinica. Teretnica za kombinirani prijevoz je isprava kojom se pravno ugovorno regulira kombinirani prijevoz i ostvaruju svi pravni učinci kao i pri uporabi pomorske teretnice. Terminal za kombinirani prijevoz je mjesto na željezničkoj mjeri, lukama unutarnje plovidbe ili morskim lukama opremljeno odgovarajućim uređajima na kojima intermodalne prijevozne jedinice mijenjaju vrstu prijevoza. Člankom 4. ovog zakona određuju se udaljenosti u kombiniranom prijevozu u kojem se najveći dio prijevoza mora obavljati željeznicom ili unutarnjim plovnim putevima ili pomorskim prijevozom više od 100 kilometara zračne linije, dok se dio koji se obavlja cestom mora obavljati što je kraće moguće unutar polumjera od najviše 100 kilometara zračne linije od luke, odnosno unutar polumjera od najviše 60 kilometara zračne linije od željezničkog terminala za kombinirani prijevoz ili pretovarnog kolodvora. Ovim zakonom predviđeni su i poticaji kombiniranom prijevozu npr. oslobađanje godišnje naknade za uporabu javnih cesta. Vlasnici ili korisnici motornih i priključnih vozila registrirani u Republici Hrvatskoj, a kojima se tijekom 12 mjeseci od dana zadnje ovjere tehničke ispravnosti vozila obavi najmanje prethodnih ili naknadnih prijevoza do ili od željezničkog terminala za kombinirani prijevoz ili pretovarnog kolodvora izuzimaju se od obveze plaćanja godišnje naknade za uporabe javnih cesta koje se plaća pri registraciji motornih priključenih vozila i koja je utvrđena posebnim propisom. Ministar nadležan za poslove prometa će propisom utvrditi postupak i način dokazivanja korištenja vozila za prethodni i naknadni prijevoz iz stavka 1. ovog članka te stjecanje prava na oslobađanje od plaćanja godišnje naknade za uporabu javnih cesta koja se plaća pri registraciji motornih i priključnih vozila. Županijskim upravama za ceste, odnosno upravnom tijelu Grada Zagreba će se iz sredstava državnog proračuna nadoknaditi iznos godišnje naknade za uporabu javnih cesta koje nisu ostvarile zbog primjene odredbe članka 7., stavka 1 i 2 ovog zakona. Oslobađanje od kvota i dozvola ministar nadležan za poslove prometa u propisu je članka 5. ovog zakona propisat će i cestovne pravce na kojima je prethodni i naknadni prijevoz izuzet od svih kvota i dozvola koje su utvrđene međunarodnim višestranim i dvostranim sporazumima. Oslobađanje od ograničenja prometa na cestama na prethodni i naknadni prijevoz ne odnose se zabrane prometa koje su određene posebnim propisima. Ovim člankom određuje se kako će ministar nadležan za poslove prometa propisom utvrditi cestovne pravce na kojima je prethodni i naknadni prijevoz izuzet od svih kvota i dozvola koje su utvrđene međunarodnim višestranim i dvostranim sporazumima. Takvim izuzećem želi se potaknuti strane prijevoznike da na teritoriju Republike Hrvatske u većoj mjeri koriste ekološki prihvatljive oblike prometa, prvenstveno željeznice. Dokumenti kombiniranog prijevoza tijekom prethodnog i naknadnog prijevoza vozač teretnog automobila dokazuje da dio kombiniranog prijevoza uključuje ili će uključivati željeznicu, unutarnje plovne puteve ili pomorski prijevoz sljedećim prijevoznim dokumentima: kopija CMR-a tovarnog lista koja prati teret tijekom čitavog kombiniranog prijevoza kada se teretni automobil dijelom puta prevozi željeznicom unutarnjim plovnim putevima ili pomorskim prijevozom, a teret ostaje u automobilu. Osim podataka o prethodnom i naknadnom prijevozu sadrži i podatke o ukrcajnom i odredišnom terminalu za kombinirani prijevoz ili pretovarnom kolodvoru. Kopija K-504-K teretnog lista … [[Govornik se ne razumije.]] za kombinirani prijevoz u kombiniranom prijevozu koji uključuje željeznicu. Kopija teretnice za kombinirani prijevoz u kombiniranom prijevozu koji uključuje pomorski prijevoz koja osim podataka o ukrcajnoj i odredišnoj luci sadrži podatke o naknadnom prijevozu. I kopija zaključnice o kombiniranom prijevozu koja uključuje pomorski prijevoz koji osim podataka o ukrcajnoj i odredišnoj luci sadrži podatke o prethodnom prijevozu. Kopija bilo kojeg prijevoznog dokumenta koja prati teret tijekom čitavog kombiniranog prijevoza i koja osim podataka o ukrcajnom i odredišnom terminalu za kombiniranog prijevoza ili pretovarnom kolodvoru sadrži i podatke o prethodnom i naknadnom prijevozu. Obavljeni kombinirani prijevoz na kojem se rabila željeznica ili unutarnji plovni putevi ili pomorski prijevozi je u takvom dokumentu potvrđena pečatom terminala za kombinirani prijevoz ili pretovarnog kolodvora. Prikupljanje statističkih podataka o kombiniranom prijevozu uređeno je posebnim propisima temeljem kojih se ti podaci dostavljaju u EUROSTAT ali tek nakon što Republika Hrvatska pristupi Europskoj uniji. Vlada Republike Hrvatske će u roku od 6 mjeseci od dana stupnja na snagu ovog zakona donijeti strategiju razvitka kombiniranog intermodalnog prometa u Republici Hrvatskoj. Ministar nadležan za poslove prometa u propisu iz članka 5. ovog zakona utvrdit će terminale za kombinirani prijevoz i pretovarne kolodvore i propisati će cestovne pravce na kojima je prethodni i naknadni prijevoz izuzet od svih kvota i dozvola koje su utvrđene međunarodnim višestranim i dvostranim sporazumima. Donošenjem ovog zakona provest će se usklađivanje s mjerodavnom pravnom stečevinom Europske unije u području kombiniranog prijevoza i na taj način ispunjavanje obveza koje proizlaze iz poglavlja pregovora 14. Prometna politika. Također na sustavniji način utvrdit će se pitanje poticaja kombiniranog prometa s ciljem preusmjeravanja na ekološki prihvatljive oblike prometa, prvenstveno željeznički promet. Na taj način doprinijelo bi se rasterećenju cestovnih prometnica, smanjenju broja i posljedica prometnih nesreća, uštedi energenata te smanjenje onečišćavanja okoliša i razine buke. Zbog naprijed navedenog Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice daje punu potporu prijedlogu ovog zakona i glasovat će za isti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. U ime kluba HNS-a, uvažena zastupnica Danica Hursa. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege. Nacionalnim programom Republike Hrvatske za pristupanje Europskoj uniji i planom usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Europske unije za 2009. godinu predviđeno je donošenje Zakona o kombiniranom prometu radi usklađivanja s Direktivom vijeća 92 od 1992. godine o utvrđivanju zajedničkih pravila za određene vrste kombiniranog prijevoza roba između država članica. Spomenuta direktiva donesena je uslijed povećanja prometa razvojem unutarnjeg tržišta, rastućih problema vezanih uz zagušenje cesta, okoliš i cestovnu sigurnost sa jasnim ciljem razvoja kombiniranog prijevoza kao alternative cestovnom prijevozu. Stoga se nastoji što efikasnije povezati cestovni promet sa željezničkim, riječno-kanalskim i pomorskim imajući u vidu zaštitu okoliša i održivi razvoj. Direktiva ima u vidu i oslobođenje količinskih ograničenja i ukidanje raznih ograničavajućih upravnih propisa koji još uvijek postoje u području cestovnog prometa. Također za intnezivniji razvoj kombiniranog prijevoza u planu su i porezne olakšice za korištenje ili posjedovanje gospodarskih vozila ukoliko se ona prevoze željeznicom, kao i poticajne mjere u obliku izuzimanja početne i završne dionice cestovnog prijevoza od carinskih uredaba s obveznom primjenom. Usklađivanje sa naprijed spomenutom direktivom obveza je Republike Hrvatske iz pregovaračkog stajališta za poglavlje 14. Prometna politika. Područje kombiniranog prometa te njegovo poticanje u Republici Hrvatskoj do prijedloga ovoga zakona nije bilo sustavno uređeno jedinstvenim pravnim aktom. Problematika se rješavala preko recimo Zakona o željeznici, preko Pravilnika o tehničkim uvjetima vozila u prometu cestama preko Zakona o potvrđivanju Memoranduma o razumijevanju između Republike Hrvatske i Europske zajednice o sudjelovanju Republike Hrvatske u programu "Marco Polo". Neću elaborirati što ti svi zakonski akti govore, nego ću samo zaključiti, da se iz spomenutih zakona može zaključiti da do sada nije bilo posebnih poreznih olakšica za cestovna vozila koja sudjeluju u kombiniranom prijevozu, osim u obliku poticajnih sredstava temeljem dvostranih međunarodnih ugovora o kombiniranom prijevozu s drugim državama. Temeljem strateškog dokumenta za dugoročni razvoj zajedničke prometne politike Europske unije, Europska prometna politika za 2010. vrijeme za odluku tzv. "bijela knjiga Europske komisije", osnovni cilj zajedničke prometne politike jest poticaj postizanju ravnoteže različitih oblika prometa, revitalizacijom željezničkog, pomorskog i riječno-kanalskog prometa do 2010., odnosno revitalizacijom onih oblika prometa koji manje zagađuju okoliš. Zakon o kombiniranom prijevozu uredit će sljedeća područja. Temeljno pojmovlje, udaljenost u kombiniranom prijevozu, pravila vezana za oslobođenje od obveze plaćanja godišnje naknade za uporabu javnih cesta, oslobođenje od dozvola i kvota, oslobođenje od ograničenja prometa na cestama za sudionike kombiniranog prijevoza, dokumentaciju koju tijekom svakog prijevoza vozač gospodarskog vozila u kombiniranom prijevozu mora imati. A ciljevi, odnosno posljedice koje će doći po donošenju i primjenu ovog zakona bit će: rasterećenje cestovnih prometnica, smanjenje prometnih nesreća i njihovih posljedica, ušteda energenata, smanjenje onečišćivanja okoliša, smanjenje razine buke. Eto, velikog razloga da zastupnici kluba Hrvatske narodne stranke podrže ovaj prijedlog zakona.
Zahvaljujem. Na redu je klub HSS-a, uvaženi zastupnik Stanko Grčić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Danas smo pod točkom 4. dnevnog reda već raspravljali i govorili o plovidbi i plovni putovima i mi u klubu HSS-a smo da će taj ugovor koji smo već na neki način se složili da ćemo ga potvrditi, između Republike Hrvatske i Vijeća ministara Bosne i Hercegovine doprinijeti ja vjerujem i ostvarenju i provođenju i ovog zakona. Područje kombiniranog prometa, te njegova poticanja u Republici Hrvatskoj do sada nije bilo sustavno uređeno jedinstvenim pravnim aktom. Nakon preuzimanja obaveze usklađivanje zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Europske unije, poglavito Direktivom vijeća Europske zajednice utvrđeno je da je transponiranje i implementaciju navedene direktive u pravni sustav Republike Hrvatske potrebno donijeti poseban zakon kojim će se utvrditi zajednička pravila za određene vrste kombiniranog prijevoza roba. Iz toga razloga je Nacionalnim programom Republike Hrvatske za pristupanje Europskoj uniji i planom usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Europske unije za 2009. godinu predviđeno donošenje Zakona o kombiniranom prometu. Osnovni cilj koji se želi postići ostvarivanje ravnoteže različitih oblika prometa i to željezničkog, pomorskog i riječno-kanalskog prometa, te smanjenje opterećenja cestovnog prometa i njegovog negativnog učinka na okoliš kroz usmjeravanje prometa sa cesta na priobalnu plovidbu, željeznicu i unutarnju plovidbu, kao onih oblika prometa koji manje zagađuju okoliš. Predloženim zakonom u skladu s pravnom stečevinom Europske unije, uređuju se temeljni pojmovi udaljenosti u kombiniranom prijevozu, oslobađanje od obaveze plaćanja godišnje naknade za uporabu javnih cesta, oslobađanje dozvola i kvota i oslobađanju ograničenja prometa na cestama za sudionike kombiniranog prijevoza, kao i dokumenti koji tijekom svakog prijevoza vozač teretnog automobila u kombiniranom prijevozu mora imati. Udaljenosti u kombiniranom prijevozu definirane su na način, da je dionica puta na koji teretni automobil prikolice, poluprikolice s vučnim vozilom ili bez njega, izmjenjivi sanduci ili kontejneri dužine 6, odnosno i više rabe željeznicu i unutarnje plovne puteve ili pomorski prijevoz dulja od 100 kilometara zračne linije, dok se dio prijevoza cestom mora obavljati što je kraće moguće i to unutar polumjera od najviše 100 kilometara zračne linije od luke, odnosno najviše 60 kilometara zračne linije od željezničkog terminala ili pretovarnog kolodvora. Razvoj kombiniranog prijevoza koji uključuje željeznicu, nastoji se potaknuti sa odredbama o izuzimanju od obaveze plaćanja godišnje naknade za uporabu javnih cesta koja se plaća pri registraciji motornih i priključnih vozila. S ciljem poticanja stranih prijevoznika da na području Republike Hrvatske u većoj mjeri koriste ekološki prihvatljivije oblike prometa, posebnim propisom sukladno predloženom zakonu utvrdit će se cestovni pravci na kojima je prethodni naknadni prijevoz, prijevoz cestovnom dionicom kombiniranog prijevoza, izuzet od svih kvota i dozvola koje su utvrđene međunarodnim višestranim i dvostranim sporazumima. Nadalje, predloženim zakonom potiče se korištenje kombiniranog prijevoza i time što se zabrane prometa, koje su određene posebnim propisom, odnosno naredbom o ograničenju prometa na cestama, ne odnose na prethodni, odnosno naknadni prijevoz. Pravo prijevoza cestovnom dionicom kombiniranog prijevoza, prethodni, odnosno naknadni prijevoz, prelaskom ili bez prelaska granice, temelji se na načelima uzajamnosti odredbama međunarodnih ugovora, čime je postignuta odgovarajuća zaštita domaćih prijevoznika. Donošenje predloženog Zakona o kombiniranom prometu je pretpostavka za harmonizaciju nacionalnog zakonodavstva sa pravnom stečevinom Europske unije u području kombiniranog prijevoza i ispunjavanju obaveze koje proizlaze iz poglavlja pregovora broj 14. – Prometna politika. Pored navedenog potrebno je istaknuti da poticanje kombiniranog prometa pravno uređeno na predloženi način, ima za cilj preusmjeravanje na ekološki prihvatljivije oblike prometa, a što je preduvjet za rasterećenje cestovnih prometnica, smanjenje posljedica prometnih nesreća, nesreće uštede energenata, te smanjene onečišćavanja okoliša i razina buke. Iznijeti razlozi kao i obaveze usuglašavanja naših propisa sa propisima Europske unije dobar su i dovoljan razlog za klub Hrvatske seljačke stranke da podrži predloženi zakon. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. U ime kluba SDP-a uvaženi Luka Denona. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, cijenjene kolegice i kolege. Naravno da će klub SDP-a također podržati ovaj Prijedlog zakona o kombiniranom prometu, pa da sad ja ne iščitavam to usklađivanje zakonodavstvo Republike Hrvatske sa pravnom stečevinom Europske unije koji je jedan od uvjeta pridruženja Europskoj uniji itd. i tu bi trebalo stati i kazati da je sve rečeno. Ali dozvolite mi da kažem još jednu dodatnu rečenicu, naravno podržat ću. Pokušaj da se takav zakon donese kojega ćemo sada donijeti on će biti savršen, on će biti usklađen ali ćemo po mom skromnom sudu ispuniti formu ali tog kombiniranog prijevoza neće biti. Ako nam je cilj da usvojimo samo formu i da budemo temeljem tog zakonskog rješenja priključeni u tu proceduru Europske unije a da iza toga ne stoji sadržaj i očito je da onda nismo ispunili onu pravu zadaću. Zašto to kažem? Budući da je u samom obrazloženju predstavnik Vlade kazao ovako. Pa pokušavam ovdje, vidim da iščitavamo da se to odnosi na nas. Ne, to se odnosi na njih. Mi još nismo stigli u tu fazu i kaže se da je temeljem najvažnijeg strateškog dokumenta za dugoročni razvoj zajedničke prometne politike Europske unije, naglašavam Europske unije ne hrvatske dijele knjige Europske komisije europska prometna politika za 2010. vrijeme je za odluku, osnovni cilj zajedničke prometne politike je poticaj postizanju ravnoteže različitih oblika prometa revitalizacijom željezničkog, pomorskog i riječnog kanalskog prometa do 2010. godine. To se odnosi na one koji imaju tu strategiju a to su prije svega oni koji jesu u Europskoj uniji jer mi smo rekli da ćemo sve to učiniti tek u roku, da ćemo onaj najvažniji dokument kojim bi to rješavali donijeti u roku od šest mjeseci od dana stupanja na snagu, da ćemo onda tek donijeti zakon, strategiju razvitka kombiniranog intermodalnog prometa u Republici Hrvatskoj, znači u 2010. za šest mjeseci, tako da mi ćemo imati Zakon o kombiniranom prometu ali nećemo kombinirani promet u stvarnosti imati jer nemamo naravno ni strategiju. Jer iz toga stoji djelomično opaska predstavnika Sindikata prometnika vlakova Hrvatske koji su izrazili svoje nezadovoljstvo predloženim rješenjem smatrajući da je željeznica ovim prijedlogom stavljena u nepovoljan položaj u odnosu na cestovne prijevoznike te da željeznicu treba osposobiti. Mi imamo zakon ali nemamo one kojih se zakon tiče sposobne da taj zakon provedu jer očito je da iako će državni tajnik kazati to je stvar Zakona o željeznici. Naravno da jest, ali to je stvar Republike Hrvatske i istog ministarstvo koje tretira kombinirani prijevoz i Zakon o željeznici da onda i revitalizacijom željeznice dođemo u poziciju odnosno u situaciju da možemo onda govoriti da Zakon o kombiniranom prometu ima smisla jer da svi oni subjekti koji u tom kombiniranom prijevozu sudjeluju da su onda dovoljno snažni i jaki da to i ostvare. Ja ću govoriti o onom drugom dijelu gdje su sad svi ti terminali odnosno intermodalni terminali. Imamo Spačvu 1 i drugih nemamo. Ne znamo da li ćemo strategijom predvidjeti nekih drugih i koliko će ih biti u Republici Hrvatskoj a isto tako u onom dijelu koji se tiče pomorskog prometa kojeg također treba revitalizirati nisam siguran da imamo određenih luka za RoRo brodove. Mi smo ih odredili, vjerojatno će ta strategija koja će se dogoditi u 2010. godini za šest mjeseci možda i to sveobuhvatno prihvatiti. O riječnom kanalnom prometu neću govoriti jer čini mi se da je on najmanje revitaliziran i da najviše ulaganja treba biti u njega. Eto stoga naglašavam, mi ćemo prihvatiti jer je zakon ok, zakon je usuglašen sa zakonodavstvom Europske unije ali očito je da ono što iza toga zakona slijedi je puno posla od strategije, od osposobljavanja svih onih koji u tom intermodalnom prijevozu i prometu moraju sudjelovati da se i osnaže da bi u svakom slučaju i taj zakon onda oživio a da nemamo samo formu evo mi smo sada europski zakon usvojili a iza toga neće stajati ništa. Pa mislim da bi onda i kod donošenja i proračuna Republike Hrvatske za 2010. godinu možda negdje trebalo stajati revitalizacija željeznice, da bi se onda ispunile ove norme koje ovim zakonom donašamo. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi je na redu uvaženi zastupnik Živko Nenadić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče. Samo par naglasaka jer vidim da postoji jedno suglasje oko ovog novog zakona. Rečeno je da donošenje i usvajanje zakona po kombiniranom prometu predstavlja daljnje usklađivanje zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Europske unije u ovom dijelu koji još uvijek nije usklađen a koji se odnosi na ovaj kombinirani prijevoz. Osnovni cilj zajedničke prometne politike je poticaj postizanju ravnoteže različitih oblika prometa revitalizacijom željezničkog, pomorskog, riječnog kanalskog prometa do 2010. odnosno revitalizacijom onih oblika prometa koji manje zagađuju okoliš što je danas izuzetno važno. Područje kombiniranog prometa do sada u Republici Hrvatskoj nije bilo jedinstvenim zakonom, aktom uređeno iako određenu potporu je imao u Zakonu o željeznici. Osnovni cilj programa jest smanjenje opterećenja cestovnog prometa i smanjenje njegovog negativnog učinka na okoliš kroz usmjeravanje prometa sa cesta na priobalnu plovidbu, željeznicu i unutarnju plovidbu, to svi naglašavamo cijelo vrijeme rasprave. I na taj način doprinijelo bi se rasterećenju cestovnih prometnica, smanjenju posebice prometnih nesreća, uštedi energenata te smanjenju onečišćavanja okoliša i razine buke. I slažemo se svi da je to više nego dovoljno za podržati ovaj prijedlog zakona. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. I u pojedinačnoj raspravi sudjeluje uvažena zastupnica Mirela Holy. Izvolite.
Hvala vam, poštovani potpredsjedniče. Na samom početku rasprave želim reći da pozdravljam donošenje ovog zakona te ću u tom smislu glasati za ovaj zakon. Razlozi zbog kojih me veseli donošenje ovog prijedloga zakona su oni vezani uz zaštitu okoliša, jer je kombinirani promet ili intermodalni promet vrlo dobra i korisna mjera za uštedu fosilnih energenata i smanjenje onečišćenja okoliša. Nije manje važno ni to što se uvođenjem kombiniranog prometa pozitivno utječe na rasterećenje cestovnih prometnica i smanjenje cestovnih prometnih nesreća. Sve to je jako lijepo i treba nas veseliti, no ono što nas mora brinuti je sljedeće. Predlagatelj, nadležno Ministarstvo mora, prometa i infrastrukture i samo otvoreno u prijedlogu zakona priznaje da je glavni razlog donošenja ovog zakona usklađivanje domaćeg zakonodavstva s pravnom stečevinom Europske unije, odnosno da se na taj način omogući zatvaranje 14. poglavlja pregovora ili poglavlja o prometnoj politici. Drugim riječima, da nema Europske unije mi uopće ne bismo donijeli zakon o intermodalnom prometu i na taj način aktivno radili na smanjenju onečišćenja okoliša i drugim važnim koristima koje nužno dovodi korištenje intermodalnog prometa. Znači ovaj zakon, baš kao i mnoge druge zakone koje izglasavamo u ovom Saboru, ne donosimo zbog nas samih i benefita naše države i svih građana odnosno građanki Republike Hrvatske, već iz formalnog razloga usklađivanja s pravnom stečevinom Europske unije, a to je doista strašno. Moram izraziti veliku sumnju u provedivost ovog zakona i to ne samo zbog formalnih razloga zbog kojih očigledno donosimo ovaj zakon, već i zbog još jednog iznimno važnog razloga, a taj ključni razlog jest osposobljenost naše željeznice za provedbu ovog zakona, odnosno koliki stvarni kapacitet naša željeznica imam za realizaciju intermodalnog odnosno kombiniranog prometa. Iskoristit ću ovu priliku kako bih vas podsjetila na sljedeće iznimno važne činjenice. Hrvatska željeznica, željeznička infrastruktura u katastrofalnom je stanju. Vozni park još je u gorem. U posljednjih nekoliko mjeseci gotovo svakodnevno svjedočimo medijskim napisima koji vrište o korupciji i gospodarskom kriminalu u HŽ-u, a koji su uzročno-posljedično izazvali nedavno stravičnu nesreću nagibnog vlaka u Ludinama. HDZ-ove Vlade, one Sanaderove baš kao i ova premijerke Kosor gotovo su u potpunosti zaustavile započeti projekt modernizacije željeznica. HDZ je ukinuo davanja od 1 kune iz litre naftnih goriva za modernizaciju HŽ-a, iako suspenzija tog davanja nije dovela do pojeftinjenja benzina. I sada HDZ-ova Vlada nakon što je od 2003. godine sustavno radila i planski radila na upropaštavanju željeznica, predlaže zakon o kombiniranom prometu koji trebamo pohvaliti, ali pri tom trebamo dobro razmisliti koliko je naš prometni sustav stvarno osposobljen za intermodalni promet. Nažalost, da je bilo mudrosti kod HDZ-a, da je nastavljen projekt modernizacije željeznice koji je započela koalicijska Vlada predvođena SDP-om danas si ne bismo morali postavljati ovo iznimno važno pitanje i ne bismo bili u sadašnjim problemima. Imali bismo moderniziranu i nekorumpiranu željeznicu i ne bismo svjedočili tragičnoj srpanjskoj tragediji. A sada ću se osvrnuti na nekoliko odredbi zakona koje smatram dvojbenima. Prva se odnosi na članak 2. i članak 12. zakona kojim se predviđa da će Vlada Republike Hrvatske donijeti Strategiju razvitka kombiniranog prometa u Republici Hrvatskoj u roku od 6 mjeseci od dana stupanja na snagu ovog zakona. Postavljam pitanje zašto Vlada? Nije li uobičajeno da važne strateške dokumente, a smatram da je Strategija razvitka kombiniranog prometa važan strateški dokument, zašto ga znači ne donosi Sabor kao najviše zakonodavno tijelo u Republici Hrvatskoj? Zbog čega je predlagatelj u članku 7. odredio najmanje 80 prijevoza do ili od željezničkog terminala za kombinirani prijevoz? Zašto ne 100 ili primjerice 60? Na kojim se računicama temelji ta čini mi se jako paušalna odredba? Smatram da je predlagatelj u obrazloženju ove odredbe prijedloga zakona saborskim zastupnicima i zastupnicama trebao objasniti zbog čega je stavio donji limit na 80 prijevoza za izuzimanje od obveze plaćanja godišnje naknade za uporabu javnih cesta i koliko će taj, čini mi se prilično visoki donji limit, poticajno djelovati na prijevoznike da koriste intermodalni prijevoz? Bojim se nedovoljno, a to bi trebao biti glavni razlog donošenja ovog zakona. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu, odnosno prije zaključenja u ime predlagatelja uvaženi Dražen Breglec, državni tajnik u Ministarstvu mora, prometa i infrastrukture. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Evo pokušat ću izaći iz okvira suhoparne rasprave oko usklađivanja sa direktivama, njihovog navođenja i pokušati vas uvjeriti u korisnost ovog zakona i dati neke konkretne odgovore na ovdje u raspravi postavljena pitanja, dakle ne samo forma. Ovim prijedlogom zakona zapravo udovoljava se i sadržaju, rješavaju se potrebe uočene iz ukupnog prometnog sustava, a to je u skladu i zajedno sa uočenim i u Europskoj uniji promjena težišta prijevoza, micanje teretnog prijevoza sa cesta u najvećem mogućem dijelu i promjena težišta tog tereta na ostale oblike prijevoza, prije svega na željeznicu, ako se radi o alternativi kopnenom prijevozu, odnosno na pomorski odnosno riječni promet ukoliko se radi o alternativi određenih pravaca koji su interkontinentalni čak ili međudržavni. Dakle, to je apsolutno proizašlo iz potrebe, ne samo iz sadržaja i da se tome, toj problematici, rješavanju te problematike nije pristupilo samo zbog nužnosti usklađivanja u sklopu pregovora u poglavlju 14. dokazuje i niz stručnih rasprava, okruglih stolova koji su vođeni proteklih godina, čije su publikacije objavljene u nekoliko svezaka dosad, a koje su i preko ovog ministarstva i preko nevladinih organizacija, Intermodalnog promotivnog centra "Dunav-Jadran", u sklopu Europske asocijacije za intermodalni prijevoz provođene diljem Republike Hrvatske. I slijedom tih stručnih podloga došlo se do saznanja da ćemo, uradivši i prvi korak kroz novi zakon, prepisati i definirati obvezu izradu strategije za koju mnogi elementi već jesu definirani. I vrlo kratak rok od 6 mjeseci dat za izradu te strategije proizlazi iz razloga jer stručna podloga postoji, jer smo se tim pitanjem kao nositelj ove stručne problematike, resorno ministarstvo, bavili intenzivno prošlih godina i jer smatramo da je dovoljno u relativnom kratkom roku od 6 mjeseci da se donese potreba Strategija razvoja kombiniranog prometa koja će biti temeljem za jednu novu, za razvoj nove industrije koja u Republici Hrvatskoj nije dovoljno razvijena, a to je logistika. Dakle potencijal je velik, željeznica tu imamo dakako ogromnu, enormnu ulogu i uočeno je naravno da tu potencijalnu, veliku gospodarsku granu osnaženu našim prirodnim položajem treba potaknut, treba osmislit, koordinirat na cjelovit način donošenjem strategija koja se ovim zakonom definira. Što se tiče primjedbi koje se odnose na sektor iz željeznice i pokušat ću prepričati nedovoljnih ulaganja u željezničku infrastrukturu, u ukupni željeznički sektor ja moram jedino ovdje demantirati izrečeno brojkama. Dvije milijarde petsto dvadeset milijuna kuna iz resornog ministarstva, četiristo osamdeset milijuna kuna pokrivanja dugoročnih obaveza preko Ministarstva financija. Dakle, ukupno oko tri milijarde kuna godišnje. Državni proračun država, društvo, pa i ako želite na prijedlog Vlade pomaže se, ulaže se u željeznički sektor kako za infrastrukturu tako i u prijevozne kapacitete, pa tako i u ovu problematiku o kojoj danas govorimo, a to je kombinirani prijevoz čija stavka poticanje kombiniranog prijevoza u proračunu iznosi 44 milijuna kuna a koristi je HŽ kargo. Prema tome, brojke naravno govore jedno, pojedinačni incidentni su nešto sasvim drugo i sigurno da ih ne možemo isključiti. Njih je uvijek bilo, na žalost bit će ih. Ali sigurno da se, da je obaveza sviju nas i to želim ovdje jasno reći i ne bježati od odgovornosti i dalje unapređivati taj sustav sa dovoljnim sredstvima koje evo kao što vidimo jesu velika. Sigurno nisu dostatna, ali nikada neće ni biti jer je to takav naprosto sustav koji prije nego se do kraja racionalizira će biti potrebno još puno na žalost vremena. Na kraju, zašto 80 prijevoza, zašto ne 100, zašto ne 60. 80 prijevoza je otprilike računica koja bi trebala omogućiti da prijevoznik koji dva puta tjedno provodi prethodni, odnosno naknadi prijevoz u radnom tjednu može ostvariti oslobođenje od plaćanja pri kojeg se plaća pri registraciji svog motornog vozila. Dakle, u 40 radnih tjedana ukoliko izuzmemo one koji nisu tako intenzivno radni ljetne i zimske, ako dva puta obavi prethodni i naknadni prijevoz on bi omogućio, njemu bi se omogućilo da ne plaća naknadu koja u praksi iznosi desetak do dvadesetak tisuća kuna ovisno o snazi vozila, ovisno o priključnom vozilu za koji se plaća naknada. Evo, to je konkretan razlog i dakle nije na pamet izrečen ovaj kriterij. Spomenuli ste energetsku učinkovitost. Ovdje se apsolutno možemo složiti u tome da će poticanjem načina promjene načina prijevoza tereta se postići i poticati i energetska učinkovitost u prometu, u transportu iz jednostavne činjenice jer je za prijevoz iste količine tereta cestom potrebno četiri puta manje energije uložiti ako se on prevozi željeznicom, a čak 30 puta manje ako se on prevozi riječnim, odnosno morskim putem. I to treba imati na umu, jer koliko znamo i zbog prevelikog udjela zagađenja koje proizlazi iz prometa, a ono iznosi oko 35% ima i obaveza Republika Hrvatska povući konkretne mjere, pa taj zakon i u ovom indirektnom dijelu ima svoje pozitivne posljedice. Svima zahvaljujem na podršci ovom zakonu i nadam se da će ovakvih prijedloga i takve podrške biti više i u buduće. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se za to steknu potrebni uvjeti.
Osmo, Konačni prijedlog Zakona o kombiniranom prometu, hitni postupak, P.Z.E. broj 436. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje: Konačni prijedlog Zakona o kombiniranom prometu. Molim uključimo se i glasujmo. Hvala. Rezultat? Ovaj Prijedlog Zakona o kombiniranom prometu je prihvaćen većinom glasova, 94 glasa za i jedan suzdržan i ništa protiv.
Prelazimo na točku devet - Konačni prijedlog zakona o sigurnosnoj zaštiti pomorskih brodova i luka, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 449 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Hitni postupak primjenjuje se u skladu sa člankom 161. Poslovnika. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za europske integracije, Odbor za pomorstvo, promet i veze. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Ivica Perović, državni tajnik u Ministarstvu mora, prometa i infrastrukture. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, zastupnice i zastupnici Hrvatskog sabora. Zakon o sigurnosnoj zaštiti pomorskih brodova i luka jedan je od posljednjih propisa u području pomorstva koji je potrebno usvojiti kako bi se pomorsko zakonodavstvo Republike Hrvatske u cijelosti uskladilo sa pravnom stečevinom Europske unije, stoga se predlaže donošenje zakona po žurnom postupku. No, nije to jedini razlog zbog kojeg se predlaže donošenje ovog zakona. Sustav sigurnosne zaštite kakav danas poznajemo uspostavljen je na hrvatskim brodovima i u lukama otvorenim za međunarodni promet temeljem Zakona o sigurnosnoj zaštiti trgovačkih brodova i luka otvorenih za međunarodni promet koji je na snazi od 2004. godine. Tim smo zakonom osigurali primjenu međunarodnih standarda sigurnosne zaštite za brodove i luke kako su definirani međunarodnom konvencijom o sigurnosti ljudskih života na moru. Naime, kada su teroristički napadi u New Yorku i Madridu pokazali da se prijevozna sredstva mogu koristiti kao opasno oružje u rukama terorista u okrilju Međunarodne pomorske organizacije započelo se sa izradom međunarodnog instrumenta koji bi na učinkovit i jednoznačan način osigurao viši stupanj prevencije, te bržu i učinkovitiju reakciju na mogući teroristički napad ili drugi protupravni čin usmjeren protiv međunarodne plovidbe. Kao rezultat na diplomatskoj konferenciji o sigurnosnoj zaštiti brodova i luka održanoj u prosincu 2002. godine u Londonu usvojene su nove odredbe Međunarodne konvencije o zaštiti ljudskih života na moru i Međunarodni pravilnik o sigurnosnoj zaštiti brodova i lučkih područja ISPS pravilnik. Konvencija se primjenjuje na brodove u međunarodnoj plovidbi i luke u koje pristaju takvi brodovi, predviđa uspostavu sustava sigurnosne zaštite na brodovima i lukama koje se potvrđuje izdavanjem odgovarajućih svjedodžbi za brodove, odnosno deklaracija za luke. Temeljem zakona iz 2004. godine svi hrvatski brodovi i brodari kao i sve hrvatske luke na koje se primjenjuje zakon pravovremeno su uveli sustav sigurnosne zaštite, uspostavili odgovarajuće službe i odgovorne osobe, obučili ih, proveli procjene i donijeli planove sigurnosne zaštite. Brodari i luke opremaju se odgovarajućom opremom radi prevencije ili sprečavanja ili pak alarmiranja u slučaju sigurnosne prijetnje. Nadležna državna tijela i institucije, a tu prije svega Ministarstvo mora, prometa i infrastrukture i Ministarstvo unutarnjih poslova redovno obavljaju poslove i zadaće predviđene zakonom, a tu prije svega one koje se odnose na određivanje stupanja sigurnosne zaštite i postupanje u slučajevima sigurnosnih prijetnji. Pa sa zadovoljstvom možemo konstatirati da je uspostavljen sustav sigurnosne zaštite na hrvatskim brodovima i u hrvatskim lukama na visokoj svjetskoj razini. Kao što je poznato posljednjih godina brodovi i pomorci izloženi su novom vidu protupravnog djelovanja poznatijem kao piratstvo. Ova opasna pojava za koju smo mislili da pripada nekom davno prošlom vremenu, na žalost postaje sve učestalija prijetnja suvremenom pomorstvu i to upravo na frekventnim i važnim međunarodnim plovedbenim putovima. Hrvatski brodovi do sada srećom nisu bile žrtve napada, ali je na žalost žrtava piratskog napada bilo više, znači ali je na žalost žrtavama piratskog napada bilo više hrvatskih pomoraca. Kako bismo osigurali pravodobnu i učinkovitu reakciju na možebitni piratski napad na neki hrvatski brod ili osigurali potrebnu pomoć u slučaju kada je žrtva napada hrvatski pomorac Vlada Republike Hrvatske je u lipnju ove godine osnovala stožer za koordinaciju aktivnosti u slučajevima ugroze hrvatskih brodara i hrvatskih pomoraca u međunarodnoj plovidbi. Stožer ima, između ostalog, zadaću osigurati koordinirano djelovanje svih nadležnih tijela institucija, te zainteresiranih osoba u slučajevima sigurnosnih prijetnji ili opasnosti za brod hrvatske državne pripadnosti ili luku u Republici Hrvatskoj, a u smislu primjene Zakona o sigurnosnoj zaštiti. Novim zakonom koji je pred vama dodatno se ojačava sustav sigurnosne zaštite, prije svega u odnosu na hrvatske luke. Naime zakon u sukladno odgovarajući uredbi Europske unije predviđa mogućnost proširenja primjena zakona i na luke otvorene za domaći promet, a prema procjeni sigurnosne zaštite koju provodi Ministarstvo unutarnjih poslova. Nadalje, propisuje se obveza osnivanja službi sigurnosne zaštite u lučkim upravama ili pri koncesionarima luka posebne namjene, te se propisuje način izdavanja identifikacijskih isprava za osobe i vozila koja se kreću na lučkom području. Pored toga zakonom se detaljnije propisuje postupak u povodu najave uplovljavanja broda u luku, uključujući i mjere koje se mogu izreći prema brodu, a one sežu od naloga za ispravak nedostataka do zabrane uplovljavanja ili pak izgona iz luke. Jasnije se definira uloga priznatih organizacija, način njihova ovlašćivanja i nadzor nad njihovim radom, te se definira način koordinacije aktivnosti nadležnih tijela, kao i komunikacija sa tijelima Europske unije i država članica. Donošenjem ovog zakona, ponavljam još jednom, hrvatsko pomorsko zakonodavstvo u području sigurnosne zaštite pomorskih brodova i luka u cijelosti se usklađuje sa pravnom stečevinom Europske unije, a sam sustav sigurnosne zaštite u Hrvatskoj dodatno se osuvremenjuje i osnažuje. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. U ime Odbora za pomorstvo, promet i veze, uvaženi zastupnik Slavko Linić. Izvolite,.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Odbor za pomorstvo, promet i veze Hrvatskog sabora na 36. sjednici održanoj danas raspravio je Konačni prijedlog Zakona o sigurnosti zaštite pomorskih brodova i luka i to kao matično radno tijelo. Uvodno izlaganje dao je predstavnik predlagatelja koji je istaknuo da se donošenjem ovog zakona osigurava potpuno usklađenje pravnog sustava Republike Hrvatske u području sigurnosti i zaštite pomorskih brodova i luka sa pravnom stečevinom Europske unije. Također se usklađuju odredbe zakona sa drugim u međuvremenu donesenim zakonima, te se osigurava njihova učinkovita primjena i to posebno u definiranju postupaka i koordinacija nadležnih tijela u Hrvatskoj. … [[Govornik se ne razumije.]] novina je proširenje primjene zakona na brodove u nacionalnoj plovidbi i na temelju procjene sigurnosne zaštite koje će provesti Ministarstvo unutarnjih poslova. Postupak u povodu najave uplovljavanje brodova postupak ovlaštenja je nadzor nad radom priznatih organizacija za sigurnosnu zaštitu. Naglašeno je da se zbog pravne sigurnosti, preglednosti i transparentnosti u primjeni nije išao u postupak izmjena i dopuna važećeg zakona već na donošenje novog cjelovitog teksta zakona. I ono što je važno, predlagatelj je istaknuo da je sa ovim zakonom najvjerovatnije zatvoreno poglavlje 14. prometna politika do kraja ove godine. Bez rasprave odbor predlaže Hrvatskom saboru donošenje Zakona o sigurnosnoj zaštiti pomorskih brodova i luka.
Zahvaljujem. Otvaram raspravu. Imamo jedan klub, to je u ime kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Gari Capelli. Izvolite.
Uvaženi poštovani potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Dakle danas imamo priliku raspravljati o Prijedlogu Zakona o sigurnosnoj zaštiti pomorskih brodova i luka. Današnjim prijedlogom zakona dakle o sigurnosnoj zaštiti pomorskih brodova i luka propisuju se obveze brodara, luka i pomoraca radi podizanja dakle razine sigurnosne zaštite, kao i obveze nadležnih državnih tijela, institucija u provedbi ovog zakona. U tom kontekstu zakon dakle propisuje obveze, izrade procjena sigurnosne zaštite, te izrade planova sigurnosne zaštite za brodove hrvatske državne pripadnosti i luke u Republici Hrvatskoj. Jednako tako propisani su stupnjevi sigurnosne zaštite na način kako je to utvrđeno Međunarodnim pravilnikom o sigurnosnoj zaštiti brodova i lučkih područja, a definirane su u nadležnosti pojedinih državnih tijela, te mehanizmi njihove suradnje. Dakle kako se novim zakonom osigurava potpuna usklađenost sa uredbama Europskog Parlamenta i Vijeća o sigurnosnoj zaštiti brodova i lučkih operativnih područja, te Direktivom o sigurnosnoj zaštiti luka zakon donosi dakle i nekih novina, a bitnija je dakle da u zakonu se proširuje primjena zakona i na brodove u nacionalnoj plovidbi i luke u koje ti brodovi uplovljavaju što dosad je bio slučaj samo za luke državnog značaja, sad se prenosi i na luke županijskog značaja i na brodove dakle nacionalnoj plovidbi pri čemu se opseg proširenja utvrđuje prema provedbenoj sigurnosnoj provjeri. Jasno je dakle se definira uloga priznatih organizacija, način njihova ovlašćivanja, nadzor nad njihovim radom i druge dakle definicije koje su u zakonu i postavljene. Pored navedenog zakon propisuje obvezu u pogledu izdavanja i nošenja identifikacijskih oznaka za osobe i vozila koja se zadržavaju na lučkom području. Zakon također donosi preciznija određenja komunikacijskog lanca u slučajevima dakle sigurnosne prijetnje. Uz to odredbe zakona također usklađuju se i s odredbama drugih zakona, a poglavito je važno i pomorskog zakonika i Zakona o tajnosti podataka. Donošenjem ovog zakona osigurava se dakle potpuno usklađenje pravnog sustava Republike Hrvatske u području sigurnosne zaštite pomorskih brodova i luka sa pravnom stečevinom Europske unije. Nadalje, usklađuje se odredbe zakona sa drugim u međuvremenu donesenim zakonima te se osigurava njegova učinkovitija primjena poglavito definiranjem postupaka i koordinacije nadležnih tijela. Dakle, kako se radi o usklađivanju hrvatskog zakonodavstva sa pravnom stečevinom Europske unije, a i obaveza Republike Hrvatske kao stranke Međunarodne konvencije o sigurnosti ljudskih života na moru da uskladi nacionalno zakonodavstvo sa navedenim pravnim instrumentom, Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice ne vidi razloga zašto ovaj prijedlog ne bi se i usvojio po hitnom postupku i daje punu podršku ovom prijedlogu zakona. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu, glasovat ćemo kad se za to steknu uvjeti.
Deveto, Konačni prijedlog Zakona o sigurnosnoj zaštiti pomorskih brodova i luka, hitni postupak, P.Z.E. broj 449. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o podnesenim amandmanima, državni tajnik gospodin Ivica Perović. Izvolite. Očitovanje na prijedlog Odbora za zakonodavstvo na amandman na članak 9.
Poštovani gospodine predsjedniče, zastupnice i zastupnici Hrvatskog sabora. Vlada Republike Hrvatske prihvaća sve amandmane Odbora za zakonodavstvo na Konačni prijedlog Zakona o sigurnosnoj zaštiti pomorskih brodova i luka.
Hvala lijepa. Od 1. do 8. svi su amandmani Odbora prihvaćeni. Daje na glasovanje Konačni prijedlog zakona o sigurnosnoj zaštiti pomorskih brodova i luka. Molim vas uključimo se i glasujmo. Rezultat, hvala. Ovaj Zakon o zaštiti pomorskih brodova i luka prihvaćen je većinom glasova 94 glasa za, 4 suzdržana i ništa protiv zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Prelazimo na 10. točku dnevnog reda - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju sporazuma između stranaka sjevernoatlantskog ugovora o sigurnosti podataka, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 411. Predlagatelj Zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika, hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za Ustav, poslovnik i politički sustav. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Dražen Bošnjaković, državni tajnik u Ministarstvu pravosuđa. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospođe i gospodo. Pred nama je Zakon o potvrđivanju sporazuma između stranaka sjevernoatlantskog ugovora o sigurnosti podataka. Članstvo u Organizaciji sjevernoatlantskog ugovora bio je vanjsko-politički i sigurnosni prioritet koji je ostvaren pristupanjem Republike Hrvatske sjevernoatlantskom ugovoru. Nakon pristupanja NATO-u, znači od Republike Hrvatske očekuje se pristupanje određenom broju međunarodnih ugovora koji čine pravnu stečevinu NATO-a, a uz koju je vezano i provođenje unutarnjih pravnih postupaka u slijedećem razdoblju. Republika Hrvatska će potvrđivanjem sporazuma između stranaka sjevernoatlantskog ugovora o sigurnosti podataka sastavljenog u Bruxellesu dana 6. ožujka 1997. godine ispuniti unutarnje pravne uvjete za primjenu njegovih odredaba koje uređuju zaštitu podataka koji nastaju i razmjenjuju se u okviru aktivnosti koje proizlaze iz članstva u NATO-u, čime će se stvoriti pravni okvir za suradnju koju Republika Hrvatska ostvaruje na tom području s NATO-om i njegovim državama članicama. Republika Hrvatska će donošenjem Zakona o potvrđivanju ispuniti unutarnje uvjete za primjenu odredbi sporazuma između stranaka sjevernoatlantskog ugovora o sigurnosti podataka koji predstavljaju pravni okvir za razmjenu klasificiranih podataka između Republike Hrvatske i NATO-a. Navedenim sporazumom uzajamno se štite i čuvaju klasificirani podaci koje NATO stvara i ustupa državama članicama. Koje država članica ustupa drugoj državi članici u potpori NATO programa, projekata ili ugovora osigurava se sigurnosna klasifikacija podataka i čuvanje istih u skladu sa sporazumom. Ograničava se korištenje klasificiranih podataka osim u svrhe utvrđene sjevernoatlantskim ugovorom i odlukama i rezolucijama koje proizlaze iz sjevernoatlantskog ugovora. Ograničava se otkrivanje podataka strankama koje nisu članice NATO-a bez suglasnosti vlasnika podataka, osigurava se uspostavljanje nacionalnog sigurnosnog tijela za NATO aktivnosti koje provodi zaštitne sigurnosne mjere i sigurnosne standarde koji osiguravaju zajednički stupanj zaštite klasificiranih podataka, provođenje sigurnosnih provjera za pristup klasificiranim podacima stupnja tajnosti povjerljivo ili višim u obavljanju službenih dužnosti državljana stranaka. Osiguravanje odredaba sporazuma, sklapanje drugih sporazuma između stranaka vezanih za razmjenu klasificiranih podataka. Uređuje se pitanje potvrđivanja sporazuma i pristupa novih stranaka. Za provedbu ovog ugovora nije potrebno osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu Republike Hrvatske. S obzirom na prirodu postupka potvrđivanja međunarodnih ugovora kojim država i formalno izražava spremnost da bude vezana već sklopljenim Međudržavnim ugovorom kao i na činjenicu da se u ovoj fazi postupka u pravilu ne može mijenjati ili dopunjavati tekst Međunarodnog ugovora, predlaže se da se ovaj prijedlog zakona raspravi i prihvati po hitnom postupku, objedinjujući prvo i drugo čitanje. Hvala lijepo.
Odbor za zakonodavstvo, Odbor za Ustav, poslovnik i politički sustav. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, gospodin zastupnik Tomislav Čuljak. Izvolite.
Potpredsjedniče hrvatskog Sabora, državni tajniče, kolegice i kolege. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava donošenje Zakona o potvrđivanju sporazuma između stranaka sjevernoatlantskog ugovora o sigurnosti podataka. Nakon pristupanja NATO-u Republika Hrvatska treba prihvatiti i pristupiti određenom broju međunarodnih ugovora koji čine pravnu stečevinu NATO-a. Potvrđivanjem navedenog sporazuma između stranaka sjevernoatlantskog ugovora Republika Hrvatska će ispuniti unutarnje pravne uvjete za primjenu njegovih odredbi koje uređuju zaštitu podataka koji nastaju i razmjenjuju se u okviru aktivnosti koji proizlaze iz članstva NATO-a čime će se stvoriti pravni okvir za suradnju koju Republika Hrvatska ostvaruje na tom području s NATO-om i njegovim članicama. Sporazumom se uzajamno štite i čuvaju klasificirani podaci koji NATO stvara i ustupa državama članicama. Ograničava se korištenje klasificiranih podataka osim u svrhe utvrđene Sjevernoatlantskim ugovorom, odlukama i rezolucijama koje proizlaze iz Sjevernoatlantskog ugovora, osigurava se uspostavljanje nacionalnog sigurnosnog tijela za NATO aktivnosti koji provodi zaštitne sigurnosne mjere i sigurnosne standarde koji osiguravaju zajednički stupanj zaštite klasificiranih podataka kroz provođenje sigurnosnih provjera. Budući je 1. travnja 2009. godine Republika Hrvatska postala punopravna članica NATO-a, potrebno je donošenje Zakona o potvrđivanju navedenog sporazuma kako bi ugovor o sigurnosti podataka i u odnosu na Republiku Hrvatsku stupio na snagu. Još jednom klub Hrvatske demokratske zajednice podržava donošenje i potvrđivanje Sporazuma između stranaka Sjevernoatlantskog ugovora o sigurnosti podataka.
Hvala. Klub HSS-a, gospodin zastupnik Stanko Grčić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Na početku same rasprave želimo reći da donošenjem ovog zakona Republika Hrvatska kao članica NATO-a čini novi logični iskorak na području sigurnosti podataka, a koji nadilazi nacionalne okvire. U skorije vrijeme za očekivati je kao nova članica NATO-a na razmatranje i potvrđivanje dobivati nove dokumente koji su rezultat pravne stečevine stranaka Sjevernoatlantskog ugovora. Hrvatska je preko vanjske sigurnosne politike prepoznala važnost članstva u NATO-u iz razloga što male države članstvom u NATO-u povećavaju sposobnost i očuvanje nacionale sigurnosti. Također, članstvo u NATO-u komplementarno je članstvo u Europsku uniju. Ujedno bi podsjetili da ne postoji niti jedan drugi europski sustav zajedničke sigurnosti koji bi dao tolike garancije kao što je to slučaj s NATO-om. Republika Hrvatska je sličan ugovor potpisala i sa Europskom unijom 2006. godine. Od 2007. do danas što od strane Hrvatskog sabora, Vlade Republike Hrvatske ili Vijeća za nacionalnu sigurnost, na nacionalnoj razini donijet je cijeli set zakonskih i podzakonskih propisa koji uređuju područje informacijske sigurnosti, odnosno tajnosti podataka i sigurnosne provjere. Koliko nam je poznato implementacija na nacionalnoj razini po tom osnovu traje, a vjerujem da će još neko vrijeme i potrajati. U starim članicama NATO-a i Europske unije trebalo bi nam otprilike od 3 do 5 godina da ta materija sustavno zaživi na nacionalnoj razini. U predmetnom tekstu sporazuma ne vidimo ništa što bi nam se eventualno nametalo, te dodatno obavezivalo Republiku Hrvatsku, a što ne obavezuje i ostale članice NATO saveza. Stoga ovaj dokument smatramo formalno pravim okvirom za suradnju između Republike Hrvatske i stranaka Sjevernoatlantskog ugovora. Ujedno se nadamo da će dosadašnja implementacija navedenog seta nacionalnog propisa, biti od pomoći našim institucijama da se olakša i implementiranje odredbi predmetnog sporazuma. Vjerujemo da se kroz praktičnu operacionalizaciju odredbi sporazuma djeluje i na izgradnji zajedničke sigurnosne i stabilne okoline. Stoga iz svega navedenog klub Hrvatske seljačke stranke podržava premetni tekst sporazuma, odnosno ugovora. Hvala lijepo.
Hvala. Zaključujem raspravu.
Prelazimo na 10. Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između stranaka Sjevernoatlantskog ugovora o sigurnosti podataka, hitni je postupak, P.Z. broj 411., predlagatelj Zakona je Vlada Republike Hrvatske, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona potvrđivanju Sporazuma između stranaka Sjevernoatlantskog ugovora o sigurnosti podataka. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. Ovaj Prijedlog zakona je prihvaćen jednoglasno sa 96 glasova.
Idemo na sljedeću točku. - Prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade republike Estonije o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 412, Predlagatelj je Vlada. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave koju su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li državni tajnik u Ministarstvu pravosuđa? Da. Dražen Bošnjaković, dodatno obrazloženje prijedloga. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Ovim zakonom potvrđuje se ugovor između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Estonije o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka kako bi njegove odredbe u smislu članka 140. Ustava Republike Hrvatske postale dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske. Dana 17. ožujka 2009. godine potpisan je ugovor između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Estonije o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka kojim se u odnosima Republike Hrvatske i Republike Estonije stvara pravni okvir, te uspostavljaju pravila uzajamne zaštite klasificiranih podataka koja će se odnositi na sve buduće ugovore o suradnji i klasificirane ugovore koje ugovorne stranke sklapaju, a koje sadrže ili uključuju klasificirane podatke. Ugovorom se uspostavlja pravni okvir za osiguranje zaštite klasificiranih podataka koji zajednički nastaju ili se razmjenjuju između ugovornih stranaka, utvrđuju se istoznačajni stupnjevi tajnosti, obveze u pogledu nacionalnih mjera za zaštitu klasificiranih podataka, određuju se nadležna tijela za provedbu ugovora, mehanizmi prijenosa klasificiranih podataka, kao i postupanje s klasificiranim podacima. Sadržane su posebne odredbe o klasificiranim ugovorima, uređuje se način ostvarivanja posjeta i sastanaka stručnjaka, zatim postupanje u slučaju povreda sigurnosti kao i pitanje troškova nastalih u provedbi ugovora. S obzirom na prirodu postupka, potvrđivanje međunarodnih ugovora kojim država i formalno izražava spremnost da bude vezana sklopljenim međunarodnim ugovorom, kao i činjenice da su ove faze postupka u pravilu ne može mijenjati ili dopunjavati, tekst međunarodnog ugovora, predlaže se da se ovaj prijedlog zakona prihvati po hitnom postupku objedinjujući prvo i drugo čitanje. Hvala.
Hvala. Odbori? Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a gospodin zastupnik Tomislav Čuljak. Izvolite.
Evo i Prijedlog zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade republike Estonije o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka, jedan je u nizu ugovora koje će Republika Hrvatska potpisati sa pojedinim zemljama na temelju potrebe za međunarodnom razmjenom podataka ili materijala koji su označeni jednim zakonom utvrđenih stupnjeva tajnosti. Predloženi ugovor je potpisan 17. ožujka 2009. godine u Zagrebu. Navedenim ugovorom se u odnosima Republike Hrvatske i Republike Estonije stvara pravni okvir, te se uspostavljaju pravila uzajamne zaštite klasificiranih podataka. Ugovor je značajan mehanizam za ostvarivanje zaštite u području informacijske sigurnosti te zaštite klasificiranih podataka koji se razmjenjuju između dvije zemlje. Ugovorom se definira i usklađuje čitav niz termina, postupaka i nadležnosti kao što su stupnjevi tajnosti, nacionalna sigurnosna tijela, mjere zaštite i pristup klasificiranim podacima. Nadalje, utvrđuje se postupak uništavanja klasificiranih podataka, klasificirani ugovori i posjeti, rješavaju se pitanja povrede sigurnosti, pitanje troškova i rješavanje međusobnih sporova. Zakonom je utvrđeno da ugovor između Vlade Republike Hrvatske i Republike Estonije mora potvrditi Hrvatski sabor. Zato evo klub Hrvatske demokratske zajednice podržava donošenje navedenog zakona i potvrđivanje navedenog ugovora.
Hvala. Klub zastupnika HSS-a gospodin zastupnik Stanko Grčić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Na samom početku želimo reći da će donošenjem ovog zakona Republika Hrvatska stvoriti pravni okvir za uspostavu pravila uzajamne zaštite klasificiranih podataka s Republikom Estonijom. Na taj način učinit će novi pozitivan iskorak na području sigurnosne problematike koja nadilazi nacionalne okvire uz već ranije potvrđene slične sporazume sa drugih državama. U skorije vrijeme za očekivati je da ćemo na razmatranje i potvrđivanje dobivati i slične ugovore s ostalim državama članicama NATO saveza i Europske unije. Razlozi zbog kojih podržavamo predmetni tekst Hrvatska preko vanjske i sigurnosne politike prepoznaje važnu ulogu međunarodne sigurnosti i uzajamnog povjerenja i sa zemljama i ne tako bliskom okružju a koje su članice NATO saveza i Europske unije odnosno s kojom imamo zadovoljavajuće vanjsko-političke odnose. Predmetni tekst ugovora pisan je bez nametanja interesa i volje neke od strana a smatramo ga i formalno-pravnim okvirom za suradnju između Republike Estonije i Republike Hrvatske na temelju kojih će se razvijati i usklađivati interesi i jačati suradnja između dviju zemalja. Slijedom navedenog nadamo se da će se na ovaj način olakšati rad našim nadležnim institucijama s partnerima iz Republike Estonije posebice u pitanjima vezanim uz istoznačnost pojmova i stupnjeva tajnosti koji su predmet ugovora, obaveza i u pogledu nacionalnih mjera za zaštitu klasificiranih podataka, mehanizama prijenosa klasificiranih podataka, postupanja s klasificiranim podacima, načinom ostvarivanja posjeta i sastanaka stručnjaka kao i postupanje u slučaju povrede sigurnosti i drugim pitanjima. Klub Hrvatske seljačke stranke podržava Prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Estonije o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka s konačnim prijedlogom zakona. Hvala vam lijepo.
Hvala. Pojedinačna rasprava gospodin zastupnik Ivo Grbić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani državni tajniče, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Temeljem Nacionalnog plana za pristupanje Republike Hrvatske Europskoj uniji za 2008. godinu tijekom 2007. i 2008. godine donijet je niz zakonskih i podzakonskih propisa kojima se na jedinstven i cjelovit način uređuje područje informacijske sigurnosti čime je stvorena osnova za uspostavljanje strukovnih standarda za adekvatno uređenje zaštite klasificiranih podataka i na unutarnjem i na međunarodnom planu. Ova potreba za međunarodnom razmjenom podataka koji su prema nacionalnom zakonodavstvu klasificirani ili označeni jednim od zakonom utvrđenih stupnjeva tajnosti proizlazi iz bliskih vanjsko-političkih odnosa između država i povećane potrebe za uzajamnim i usklađenim djelovanjem na rješavanju suvremenih poglavito sigurnosnih problema koji često svojom složenošću i sveobuhvatnošću nadilaze nacionalne okvire. Ugovorom između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Estonije o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka potpisani dana 17. ožujka 2009. godine u Zagrebu uspostavljen je pravni temelj za osiguranje zaštite klasificiranih podataka koji zajednički nastaju ili se razmjenjuju između ugovornih stranaka bilo da se to radi o utvrđivanju isto znači stupnjeva tajnosti, obveza u pogledu nacionalnih mjera za zaštitu klasificiranih podataka ili o određivanju nadležnih tijela za provedbu ugovora, mehanizama prijenosa i postupanja s klasificiranim podacima, uređenja načina posjeta i sastanaka stručnjaka te postupanja u slučaju povreda sigurnosti kao i pitanja troškova nastalih u provedbi ugovora. Radi navedenog a obzirom da Hrvatski sabor potvrđuje ugovore čime se iskazuje formalni pristanak Republike Hrvatske da bude vezana ovim ugovorom podržavam donošenje Zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Estonije o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Ivan Šantek. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, poštovane kolegice i kolege. 17. ožujka ove godine u Zagrebu potpisan je ugovor između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Estonije o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka kojim se odnosima Republike Hrvatske i Republike Estonije stvara pravni okvir te uspostavljaju pravila uzajamne zaštite klasificiranih podataka koja će se odnosi na sve buduće ugovore o suradnji i klasificirane ugovore koje ugovorne stranke sklapaju a koje sadrže ili uključujuću klasificirane podatke. Ovim zakonom potvrđuje se ugovor između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Estonije o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka kako bi njegova provedba u smislu članka 140. Ustava Republike Hrvatske postale dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske. Potreba za međunarodnom razmjenom podataka ili materijala koji su prema nacionalnom zakonodavstvu klasificirani ili označeni jednim od zakonom utvrđenih stupnjeva tajnosti načelno je izraz s jedne strane bliskih vanjsko-političkih odnosa između država a s druge strane povećane potrebe za njihovim uzajamnim i usklađenim djelovanjem na rješavanju suvremenih osobito sigurnosnih problema koji često svojim razmjenama i kompleksnošću nadilaze nacionalne okvire. Također je međunarodna razmjena i zaštita klasificiranih podataka na navedeni način obuhvaćena i u pojedinim zakonima koji uređuju neka područja u radu državne uprave, na primjer Zakon o sigurnosno obavještajnom sustavu Republike Hrvatske i slično. Sukladno nacionalnom planu za pristupanje Republike Hrvatske Europskoj uniji za 2008. godinu donesen je cjelovit paket zakonskih i podzakonskih propisa koji na jedinstven i cjelovit način uređuje područje informacijske sigurnosti kao što su Zakon o tajnosti podataka, Zakon o informacijskoj sigurnosti, Zakon o sigurnosnim provjerama, Uredba o mjerama informacijske sigurnosti, Pravilnik o standardima sigurnosne provjere, Pravilnik o standardima fizičke sigurnosti, Pravilnik o standardima sigurnosti podataka, Pravilnik o standardima organizacije, upravljanja područjem sigurnosti informacijskih sustava i Pravilnik o standardima sigurnosti poslovne suradnje. Donošenjem navedenih propisa stvoren je pravni temelj te su uspostavljeni strukovni standardi za odgovarajuće cjelovito uređenje zaštite klasificiranih podataka kako na unutarnjem, tako i na međunarodnom planu. Zbog svega ovog gore navedeno podržat ću prijedlog zakona. Hvala.
Hvala. Zaključujem raspravu.
11. Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Estonije o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka bio je hitni postupak, P.Z. 412., predlagatelj Zakona je Vlada Republike Hrvatske, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Estonije o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka. Molim uključimo se i glasujmo. Hvala, rezultat. Ovaj Zakon o potvrđivanju Ugovora je prihvaćen jednoglasno sa 95 glasova.
Idemo na sljedeću točku - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopuni Zakona o službi u Oružanim snagama Republike Hrvatske, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 424 Predlagatelj je Vlada. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave koju su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za obranu. Predstavnik predlagatelja, državni tajnik u Ministarstvu obrane, Mate Raboteg. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Poštovane zastupnice i zastupnici. Predloženim zakonom uređuje se drugačiji način ostvarivanja prava na prehranu vojnih osoba, državnih službenika i namještenika na službi u Oružanim snagama Republike Hrvatske. Mi smo po važećem Zakonu o službi u oružanim snagama Republike Hrvatske propisali da djelatne vojne osobe, državni službenici i namještenici u Oružanim snagama tijekom službe imaju pravo na besplatan objed ili novčanu naknadu za topli objed. Podsjećam vas da je Vlada Republike Hrvatske 2005. godine osnovala i Trgovačko društvo "Pleter-usluge" za obavljanje između ostaloga i poslova pripremanja hrane i pružanja usluga prehrane za potrebe Oružanih snaga Republike Hrvatske, preko čega su se onda ostvarivala i ova navedena prava temeljem važećeg zakona. Međutim, sada sukladno ovom zakonu, važećem zakonu pravo na prehranu trenutno ostvaruje, dakle na besplatnu prehranu trenutno ostvaruje približno 20 tisuća pripadnika Oružanih snaga. Prema novom modelu ta se prava djelomično reduciraju pa smo predvidjeli da ročnici odnosno dragovoljni ročnici, kadeti te djelatne vojne osobe, državni službenici i namještenici raspoređeni na službu u zapovjedništvima i postrojbama Oružanih snaga imaju pravo na besplatan objed. Pravo na besplatan objed također imaju i sve kategorije pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske za vrijeme vojnih vježbi. Međutim, pravo na besplatan objed ne bi imali djelatnici na službi u administrativnom dijelu i to bi obuhvaćalo Glavni stožer Oružanih snaga, Hrvatsko vojno učilište, kao i djelatne vojne osobe raspoređene na službi u Ministarstvu obrane, a i izvan Oružanih snaga. Dakle negdje ukupno njih oko 1500 ne bi imalo pravo na besplatni objed. Ove izmjene su ustvari jedna od mjera uštede u sklopu provedbe antirecesijskih mjera te će se na temelju predloženog zakona ostvariti na godišnjoj razini ušteda u iznosu od 15 milijuna kuna. Kao što vidite, restrikcije se odnose samo na administrativni dio, u Glavnom stožeru Oružanih snaga, Hrvatsko vojno učilište u Ministarstvu obrane, ali i to sa izuzetkom ukoliko njihovi djelatnici sudjeluju na vojnim vježbama onda se na njih ta odredba ne odnosi. Evo toliko bi bilo sa strane predlagatelja u smislu obrazloženja promjena koje predlažemo. Hvala.
Hvala. Odbor za zakonodavstvo? Odbor za obranu? Otvaram raspravu. Klub zastupnika SDP-a, gospodin zastupnik Ante Kotromanović. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Sabora, gospodine tajniče. Kolege zastupnici. Nekoliko riječi o ovim izmjenama i dopunama Zakona o službi u Oružanim snagama Republike Hrvatske. Znači, ovim izmjenama i dopunama Zakona o službi u Oružanim snagama Republike Hrvatske, sa konačnim prijedlogom, eto već nekoliko puta do sada, pet puta smo mijenjali i dopunjavali ovaj zakon, Ministarstvo obrane planira uštediti rekli smo oko 15 milijuna kuna na djelatnim vojnim osobama, službenicima, namještenicima koji rade u Hrvatskom vojnom učilištu, Glavnom stožeru Hrvatske vojske, Ministarstvu obrane na taj način što misle ukinuti topli obrok koji je do sada bio plaćen od strane Ministarstva obrane. Ja ću reći da je to dobro i lijepo što Ministarstvo obrane planira uštediti određena sredstva dok se nalazimo u ovoj … [[Govornik se ne razumije.]] gospodarskoj krizi i kako kažu u Ministarstvu obrane, ove izmjene su jedna od mjera uštede u sklopu provedbe antirecesijskih mjera Vlade Republike Hrvatske. Ali u situaciji kada nam nestaju stotine milijuna u Podravci, HEP-u, kad imamo aferu Kamioni, ovi ljudi koji ostaju bez besplatnog obroka sigurno se osjećaju jadno. To mi dobro znamo i ja sam pričao sa nekim ljudima. Jedan obrok košta oko 33 kune. Procjene su otprilike, to smo ovdje slušali sa lijeve i desne strane, potpuno svejedno, da se na javnoj nabavi samo Republici Hrvatskoj negdje uzme oko 7, 8 milijardi kuna. Ja znam da je praksa u zemljama NATO-a da nam ovim razinama isti ljudi sami si snose troškove prehrane na ovakav način i to je kažem potpuno u redu, ali bojim se da će ovo biti destimulativno za one časnike koji misle napredovati prema Ministarstvu obrane i Glavnom stožeru. Besplatan obrok jedan je od načina privlačenja kvalitetnog osoblja u službi, a mi znamo dobro svi skupa da imamo problema sa kvalitetnim kadrom. Neću puno govoriti o plaćama vojnika, dočasnika, časnika, mislim da smo to više puta govorili, samo ću napomenuti da vojnik profesionalac ima oko 4 tisuće kuna mjesečno, da je to stvarno nedovoljno iako su vojnici u … [[Govornik se ne razumije.]] izuzeti iz ovog dijela, ali kažem vjerojatno jedan dio ljudi i radi po ministarstvu i ovim institucijama, a da ne govorim o namještenicima, službenicima kolika je njihova plaća. Mišljenja sam da bi se veće uštede postigle npr. teritorijalnim preustrojem Oružanih snaga te smanjivanjem troškova za odvojeni život paralelno sa tim naravno, prijevozom. Mi odvajamo otprilike, to smo vidjeli u proračunu, samo Ministarstvo obrane odvaja za prijevoz oko 85 milijuna kuna, razne telefonske usluge, već kada se kažem pozivamo na te antirecesijske mjere. Kao primjer tome reći ću da smo mi imali na svom središtu u Sinju koje je funkcioniralo dugo i to je bilo dobro nacionalno središte koje je ukinuto, otprilike sa 200 i nešto dočasnika, časnika i sada veći dio tih ljudi je premješten u druge postrojbe Hrvatske vojske npr. u Đakovo. I sada taj isti čovjek mora dobivati odvojeni život, pravo na odvojeni život, mora mu se plaćati troškove prijevoza. Ja mislim da u tom kontekstu da je se malo više to sagledalo, malo nekako drugačije da se moglo puno više uštediti nego na ovom besplatnom samom besplatnom obroku. I zato smatram da smo nekako trebali to malo dublje i bolje snimiti stanje i predložiti možda i druge mjere štednje. Ovo kažem, a kako se već nalazimo u ovoj krizi koja je već svi znamo kakva je poglavito što već sada znamo da će proračun za iduću godinu biti vjerojatno za oko 15% manji nego danas i vjerojatno će mnogi procesi koji su započeti na žalost možda će biti čak određeni zaustavljeni, neki će sigurno biti usporeni zbog nedostatka sredstava koje Ministarstvo obrane naprosto neće imati. Ja mislim da kažem da je tu trebalo malo sve skupa sagledati malo bolje i vidjeti gdje se još može napraviti, gdje se može uštedjeti, a vraća se ponovo, a poglavito na ovom preustroju određenom teritorijalnom preustroju i prijevozu i odvojenom životu gdje se strašno puno može uštediti u samom Ministarstvu obrane. Gledao sam te stavke. Vidio sam da su to poprilične stavke koje opterećivaju Ministarstvo obrane. Kažem, mislim nisu to neke posebne izmjene i neću previše govoriti o ovom. Klub SDP-a bit će suzdržan kad budemo glasali o ovim izmjenama i dopunama zakona. Hvala.
Hvala. Klub HSS-a, gospodin zastupnik Stanko Grčić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče, uvaženi tajniče Ministarstva obrane Republike Hrvatske, kolegice i kolege zastupnici. Hrvatska seljačka stranka pozdravlja svaki opravdani prijedlog koji je u funkciji smanjenja rashoda državnog proračuna Republike Hrvatske. Nadamo se da je u pripremi ovog osjetljivog prijedloga bilo dovoljno mudrosti i razumijevanja u trenutnoj gospodarskoj situaciji, a s ciljem donošenja kvalitetnog rješenja za Republiku Hrvatsku. Vezano uz prijedlog izmjena zakona želimo istaknuti i neke činjenice, odnosno argumente. Pozdravljamo stvaranje normativnih pretpostavki da se djelatne vojne osobe koje rade u administrativnom dijelu Glavnog stožera Oružanih snaga Republike Hrvatske i upravnom dijelu Ministarstva obrane Republike Hrvatske po pitanju toplog obroka izjednače s pravima ostalih državnih službenika i namještenika. Prema spoznajama HSS-a u proteklom periodu državnim službenicima, namještenicima ukinuta je naknada za topli obrok ali su državni službenici i namještenici koji rade na razini MORH-a ipak ostali u povlaštenom položaju u odnosu na svoje kolege iz drugih tijela državne uprave, jer su unazad par godina do danas imali mogućnost korištenja besplatnog toplog obroka. Prema našim spoznajama pored njih jedino državni službenici i namještenici u Ministarstvu unutarnjih poslova, te policajci imaju organiziranu prehranu i naknadu za topli obrok. Nadamo se da će se u narednom periodu pokušati ispraviti odnos u plaćama u upravnom dijelu MORH-a između djelatnih vojnih osoba i državnih službenika i namještenika. Želimo podsjetiti da smo u ranijim raspravama ukazivali na problem da već godinama u Ministarstvu obrane u upravnom dijelu, pri tome se ne misli na Oružane snage Republike Hrvatske zajedno na istim poslovima sa potpuno istim opterećenjem i obavezama rade državni službenici i namještenici, te djelatne vojne osobe. Usprkos tome djelatne vojne osobe imaju znatno veću plaću s mogućnošću napredovanja u plaći kroz osobni čin, beneficirani staž, priznanje minulog rada, povoljnije mirovine i otpremnine, plaćeno dopunsko zdravstveno osiguranje i oslobađanje od obaveza polaganja državnog stručnog ispita. Bitno je naglasiti da iste te djelatne vojne osobe u MORH-u za razliku od onih koji su u postrojbama Oružanih snaga nemaju na zaduženju materijalno-tehnička sredstva i opremu, ne odgovaraju za ljude i borbenu spremnost i nisu izloženi dodatnim naporima. Poznata je i činjenica da neke djelatne vojne osobe iz Ministarstva obrane Republike Hrvatske nisu nikad ni bile u postrojbama ili su to bile vrlo kratko, ali zato uživaju sve benefite u odnosu na službenike i namještenike i svoje kolege u postrojbama. Također želimo podsjetiti da je prilikom rasprave na Odboru za obranu uz prijedlog proračuna za 2009. godinu bilo ukazivano na potrebu smanjenja troškova međumjesnog ili međugradskog prijevoza djelatnih vojnih osoba, a koji su nastali kao rezultat preustroja u okviru Oružanih snaga Republike Hrvatske. Ukazujem i na članak 181. stavak 2. i 3. odnosno na pojmove vrijeme službe i obavljanje službe koji možda eventualno mogu doći, dovesti do teškoće i razumijevanju ili razlikovanju ovih pojmova. I na kraju naše rasprave želimo pohvaliti predlagača što ročnici i kadeti imaju pravo na besplatnu prehranu. To između ostalog smatramo i jednim od uvjeta za privlačenje i zadržavanje budućih stručnih kadrova. Iz svih gore iznijetih razloga klub Hrvatske seljačke stranke podržati će predložene izmjene i dopune Zakona o službi u Oružanim snagama Republike Hrvatske. Hvala lijepo.
Hvala. Klub HDZ-a, gospodin zastupnik Mato Bilonjić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Konačan prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Oružanim snagama Republike Hrvatske. Prema važećem zakonu svakodnevno pravo na topli obrok imaju negdje cirka oko 20000 pripadnika Oružanih snaga. Izmjenom članka 181. koji se mijenja i govori da djelatne vojne službe, službenici i namještenici za vrijeme službe u Oružanim snagama imaju besplatan smještaj i organiziranu prehranu osim ukoliko dužnost obavljaju, znači u zapovjedništvima postrojbe Oružanih snaga ili su na vježbama imaju topli obrok besplatno. Iz tih proračuna da je to negdje cirka 1500 djelatnika, obroka dnevno, da je to negdje godišnje 15 milijuna. Nešto će se uštediti, ali mislim da je krajnje vrijeme došlo i da nije recesija, da nije kriza, da ljudi koji rade u Ministarstvu obrane kao što radi u Ministarstvu poljoprivrede da ne bi trebali imati različite ... [[Govornik se ne razumije.]] da bi trebali i jedni i drugi imati, znači ili svima topli obrok, besplatan ili samo organiziranu prehranu. Isto tako ne vidim razloga da na vojnim učilištima netko ima besplatan, a da na civilnim fakultetima ima organiziran i mora ih platiti. Mislim da je prijedlog zakona korektan i da se neće uopće, da bitno neće utjecati uopće na oružane snage jer su svi vojnici i svi pripadnici koji su u postrojbama i u zapovjedništvima i svi oni koji obavljaju dužnost, znači da su na vježbama, na samom terenu zadnjih, na njih se to ne odnosi, nego se odnosi isključivo na ljude koji su znači u jednom administrativnom dijelu. Znači to su Hrvatsko vojno učilište, glavni stožer oružanih snaga, službe u MORH-u i oni koji su izvan službi u MORH-u, znači zasigurno da ne može doći do narušavanja ni borbene spremnosti, niti će to biti nekakav velik teret za časnike i dočasnike koji rade u tome dijelu. A sad kažem onaj tko radi na vojnom učilištu, onaj tko radi u Ministarstvu obrane i u glavnom stožeru može se isto nositi kao što radi i u ostalim ministarstvima, pa kao i mi u Saboru, i mi sami sebi plaćamo ovdje. Klub Hrvatske demokratske zajednice pozdravlja to i kao antirecesijsku mjeru, ali isto i … [[Govornik se ne razumije.]] prava državnih službenika i namještenika. Hvala.
Hvala. Završni osvrt, državni tajnik Mate Raboteg. Izvolite.
Evo kratko još završni komentar na neke od rasprava. Dakle na prvi pogled ova mjera može se učiniti kao rezanje standarda djelatnih vojnih osoba i državnih službenika i namještenika koji rade u administrativnom dijelu Ministarstva obrane i oružanih snaga. Međutim ja moram podsjetiti da je Ministarstvo obrane i Vlada prije toga napravila značajne pomake u povećanju životnog standarda i motiviranosti osoblja za rad u Ministarstvu obrane i oružanih snaga i općenito, dakle ne samo u administrativnom dijelu, nego općenito u oružanim snagama, pa smo mi prošle godine donijeli, ako se sjećate, uredbu o koeficijentima na plaću kao i pravilnik o dodacima na plaću i može se govoriti otprilike o 15 do 20% povećanja plaće, što je rekao bih vrlo pozitivno odjeknulo i nešto što nije napravljeno u drugim državnim službama. Međutim, isto tako moramo reći da ovo nije jedina mjera štednje koju mi provodimo u Ministarstvu obrane. Vi morate znati da smo ove godine imali dva rebalansa i mi smo imali rezanje financijskog plana Ministarstva obrane u iznosu od otprilike 500 milijuna kuna, pa onda možete pretpostaviti da smo provodili i druge mjere uštede. Ovo je tek jedan od primjera, ili jedan od naših poteza u kontinuitetu, a da pritom rekao bih nismo bitno ugrozili naše ključne programe, opremanje i modernizacije. Prema tome, eto htio bih umiriti one zastupnike koji misle da ćemo na ovaj način, sa ovom mjerom demotivirati interese, odnosno smanjiti interese, odnosno demotivirati potencijalne dakle uposlenike u Ministarstvu obrane i oružanim snagama da pristupaju u službu. Mi smo provodili i druge mjere štednje kao što su osobni automobili, mobiteli i ono što je Vlada Republike Hrvatske na svojoj razini propisala, upravo nastojeći osigurati sredstva za ključne aktivnosti unutar oružanih snaga, to je obuka, to je opremanje, modernizacija itd. Naravno kada govorimo o nekakvim rasipanjima u velikim iznosima na drugim stranama, ja moram reći da mi također u Ministarstvu obrane radimo maksimalno moguće na povećanju transparentnosti javnih nabava. I naravno ukoliko je tu bilo nekih propusta, onda za to postoji odgovarajući dakle mehanizmi koji to prepoznavaju i sankcioniraju, ali sa svoje strane naravno radimo u prvom redu na tome da svi postupci nabave budu u skladu sa zakonom i da se sklapaju poslovi koji su dakle u prvom redu transparentno vođeni, a s druge strane i sa pod najpovoljnijim uvjetima. Dakle mislim da smo ovim potezom samo dosljedni u ovoj politici štednje na nepotrebnim troškovima, a isto tako se usklađujemo sa praksom i u ostalim državnim službama, a i sa praksom u ostalim zemljama i sa praksom, evo kao što je ovdje i spomenuto, i u NATO savezu, i u svi koji su bili na školovanjima vani, u svim vojarnama se, mogli ste vidjeti da se plaća hrana itd., ne samo gosti nego i časnici, lokalni itd. Mislim da ovo unatoč svemu što se radi o jednoj restriktivnoj mjeri nije toliko negativno odjeknulo u oružanim snagama, tim prije što smo dali prednost stvarno ljudima koji operativno rade na terenu i mislim da je ovo jedna od dobrih mjera u nizu koje su donesene na planu štednje u ovim recesijskim vremenima.
Hvala. Zaključujem raspravu.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o službi oružanih snaga Republike Hrvatske, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, broj P.Z. JE 424, predlagatelj Zakona je Vlada Republike Hrvatske, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o službi u oružanim snagama Republike Hrvatske. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat, hvala. Ovaj Prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova 66 glasova za, 29 glasova suzdržanih i 2 glasa protiv.
Još ćemo raspraviti jednu točku – - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Hrvatske i Crne Gore o zaštiti prava hrvatske manjine u Crnoj Gori i crnogorske manjine u Republici Hrvatskoj, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 427 Predlagatelj je Vlada. Amandmani do kraja rasprave. Koji su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, i Odbor za Hrvate izvan Republike Hrvatske. Izvješća ste primili na sjednici. Državni tajnik u Ministarstvu vanjskih poslova i europskih integracija Davor Božinović će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite državni tajniče.
Hvala gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo. Dopustite mi ukratko obrazložiti razloge predlaganja Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Hrvatske i Republike Crne Gore o zaštiti prava hrvatske manjine u Crnoj Gori i crnogorske manjine u Republici Hrvatskoj. Dakle dosadašnja suradnja između Republike Hrvatske i Crne Gore, vezana za ova, za manjinska pitanja je zadovoljavajuća, posebno nakon što je potpisan ovaj sporazum koji bi danas treba Hrvatski sabor potvrditi, a njime su stvoren, stvoren jedan širi opseg manjinskih prava i posljedično tome pristup proračunskim sredstvima domicilne države. Implementacijom ovog sporazuma se držimo da se može i dodatno unaprijediti ostvarivanje manjinskih prava od izdavačke djelatnosti pristupa medijima, očuvanja kulturne baštine, itd. Tijekom dvostranih razgovora na najvišoj državnoj razini između Hrvatske i Crne Gore inicirana su pitanja poboljšanja statusa hrvatske zajednice u Crnoj Gori, pa je predloženo i sklapanje dvostranog međunarodnog ugovora. Sporazum je potpisan u Zagrebu 14. siječnja ove godine i njime je zapravo stvoren pravni okvir za ostvarivanje prava te očuvanje i razvitak nacionalnih identiteta obiju manjina. Sklapanjem ovog sporazuma države stranke potvrđuju da nacionalne manjine predstavljaju integralni dio društva i države u kojoj žive, obogaćuju materijalno i duhovno kulturu zemlje i doprinose produbljivanju prijateljstva, suradnje te unapređenju odnosa između dviju država. Dakle, zakonom se potvrđuje sporazum kako bi njegove odredbe u smislu članka 140. Ustava postale dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske i time se obvezuju da će pripadnicima hrvatske manjine u Crnoj Gori i crnogorske manjine u Republici Hrvatskoj osigurati slobodu izbora, izražavanja pripadnosti nacionalnoj manjini te uživanja svih prava u vezi s tim izborom. Pravo uživanja nediskriminacije kako je to predviđeno međunarodnim dokumentima. Pravo zaštite od svake djelatnosti koja ugrožava ili bi mogla ugroziti njihov opstanak, pravo na izražavanje, razvijanje, javno iskazivanje vlastite kulture te očuvanje i zaštitu kulturnih dobara i tradicija. Pravo na očuvanje nacionalnog identiteta i vjeroispovijesti, pravo obrazovanja na jeziku i pismu nacionalne manjine, javnu i privatnu uporabu jezika i pisma te informiranja kao i upotrebu znamenja i simbola nacionalne manjine. Zaštitu ravnopravnog sudjelovanja u javnim poslovima, samoorganiziranju i udruživanju radi ostvarenja zajedničkih interesa te uživanju političkih i ekonomskih sloboda. Sporazum predviđa osnivanje međuvladinog mješovitog odbora koji će se sastajati najmanje jedanput godišnje i koji će pratiti provedbu ovog sporazuma. Za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna financijska sredstva u državnom proračunu Republike Hrvatske radi stvaranja pretpostavki za primjenu sporazumom utvrđenih mehanizama i intenziviranje suradnje između dviju država u području na koje se ovaj sporazum odnosi. Posebice u interesu olakšavanja ostvarivanja prava hrvatske manjine u Crnoj Gori i poboljšanja njihovog statusa potrebno je što skorije stvoriti uvjete za stupanje sporazuma na snagu. S obzirom na prirodu postupka potvrđivanja međunarodnih ugovora kojima država i formalno izražava spremnost biti vezana već potpisanim Međunarodnim ugovorom, kao i činjenicu da se u ovoj fazi postupka u pravilu ne mogu vršiti izmjene ili dopune teksta Međunarodnog ugovora, predlaže se ovaj zakon raspraviti i prihvatiti po hitnom postupku. Provedba samog zakona u djelokrugu je Središnjih tijela Državne uprave nadležnih za vanjske poslove, poslove državne uprave, lokalne i područne, regionalne samouprave, kulture, pravosuđa, znanosti i obrazovanja te unutarnje poslove. Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvažene gospođe i gospodo zastupnici zbog svih gore navedenih razloga predlažem vam da se prijedlog Zakona o potvrđivanju sporazuma između Republike Hrvatske i Crne Gore o zaštiti prava hrvatske manjine u Crnoj Gori i crnogorske manjine u Republici Hrvatskoj usvoji po hitno postupku. Hvala na pozornosti.
Hvala. Izvjestitelji odbora? Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, gospođa zastupnica Ivanka Roksandić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo, državni tajniče i kolegice i kolege, Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržati će potpisivanje ovoga sporazuma iz prije svega svega onoga što je izrekao državni tajnik. Svakako da je ovaj sporazum protuteža visokim standardima zaštite manjinskih prava u Republici Hrvatskoj. Republika Hrvatska ima visoki standard zaštite ljudskih prava za svoje nacionalne manjine i svega onoga što je izrekao državni tajnik mi zaista trebamo zaštiti i nacionalne manjine, naše nacionalne manjine. Poglavito u onim državama koje su nastale iz bivše zajedničke države. Naime, ja sam i ovih dana boravila u Crnoj Gori na danima Ivana Mažuranića, znanstvenom skupu koji je evo i danas još u tijeku, gdje zajednički Skupština Crne Gore i hrvatski Sabor su supokrovitelji ovih dana. Što dokazuje jedan izuzetno prijateljski odnos dvaju naroda koji su vezani ne samo kulturnim već i političkim i prijateljskim sponama. Ivan Mažuranić odaju Crnogorci prije svega priznanje Ivanu Mažuraniću kao hrvatskom banu pučaninu, književniku, političaru koji je upravo Crnu Goru najbolje opisao u svom epu "Smrt Smail-age Čengića". Zašto to govorim ovdje kod potpisivanja ovoga sporazuma? Zato što je zaista kao što je rekao državni tajnik, poboljšani su odnosi i prava naše nacionalne manjine u odnosu na nekoliko godina prije. Naša nacionalna manjina u Crnoj Gori nije brojčana. Ona nažalost sada u ovom trenutku, po posljednjem popisu od 2003., broji negdje svega 7 tisuća Hrvata koji se dakle, državljana Crne Gore koji se deklariraju kao Hrvati, mada prema nekakvim analizama oko 10 tisuća je Hrvata, prije svega, svi mi znamo u Boki Kotarskoj tamo gdje je domicilno područje Hrvata. Svakako da je njihov status i položaj do ostvarivanja prije svega samostalne države Crne Gore bio otežavajući. Jedan broj Hrvata se deklarira kao Crnogorci katolici. Crkva i dalje igra veliku ulogu o okupljanju i kulturnog i duhovnog života u ovom području, ali zaista i država Crna Gora pokazuje sve više interesa i sve više suradnje da Hrvati ostanu nacionalna manjina, dakle da ne dođe jednostavno do mijenjanja nacionalnosti na što su svi oni bili upućeni u posljednjih 50-ak godina. Moramo reći da u ovom trenutku hrvatska nacionalna manjina, ma koliko brojčano nama se čini mala, igra i značajnu ulogu u političkom životu Crne Gore. Mi imamo i jednu zastupnicu u Skupštini Crne Gore. Ona pripada jedinoj političkoj stranci, a to je Hrvatska građanska inicijativa, koja nije samostalno izašla na izbore. Izašla je u koaliciji, ali evo imamo zastupnicu. Hrvati su uspjeli na lokalnim izborima u Tivtu gdje je najbrojnija naša skupina Hrvata, osvojiti čak 3 mandata. Govorim sve to iz razloga zašto treba podržati ovaj sporazum, a i zato što jednostavno da bi oni mogli djelovati i na kulturnom, i očuvanju kulturne i tradicijske baštine, da bi mogli i politički djelovati svakako da su potrebna sredstva. Dosada je država Crna Gora izdvajala mala sredstva za rad te male hrvatske zajednice i zaista ne bi opstali da nije bilo Ministarstva vanjskih poslova, odnosno Državnog proračuna Republike Hrvatskih, Ministarstva vanjskih polova, Ministarstva kulture koji podupiru sve kulturne akcije prije svega za očuvanje kulturnog, nacionalnog i jezičnog identiteta. Oni u ovom trenutku imaju i jedan časopis "Hrvatski glasnik" koji izlazi dvomjesečno koji prati zbivanja u ovoj našoj hrvatskoj zajednici, ali je njima veliki podstrek i očekuju zaista pomoć upravo iz svoje matične zemlje. U razgovoru sa udrugama, a ima ih nekoliko koji su prije svega kulturne udruge, ne političke, nego kulturne koji okupljaju Hrvate na ovom području. I u Crnoj Gori jednostavno očekuju da i Crna Gora potpisivanjem ovog sporazuma preuzme svoje obveze. Veseli ih poglavito to što je imenovana ova mješovita skupina koja će pratiti što se događa po potpisivanju ovog sporazuma i je li zaštita prava obje manjine prema ovom sporazumu u potpunosti se odvija. I taj mješoviti odbor nadam se da će kroz određeno razdoblje, kada zaista potpuno zaživi ovaj sporazum koji mi danas ovdje, dajemo suglasnost na njega, odnosno ratificiramo, da će i ostvariti se ona prava koja se očekuju od države Crne Gore. Moram napomenuti da samo vidimo koji je to omjer između toga što Hrvatska država čini za crnogorsku manjinu. Sam savjet za Nacionalne manjine za potrebe društva i različitih udruga Crnogoraca u Hrvatskoj izdaje više od 800 tisuća. I ako tome pribrajamo što da je Ministarstvo kulture i Ministarstvo obrazovanja, znanosti i športa, onda je to nešto više od milijun kuna godišnje, a gotovo isti broj, čak i nešto manje je Crnogoraca u Hrvatskoj prema posljednjem popisu stanovnika u Hrvatskoj. Evo, klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će ovaj sporazum.
Hvala. Klub zastupnika SDP-a gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Klub SDP- podupire donošenje Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Hrvatske i Crne Gore o zaštiti prava hrvatske manjine u Crnoj Gori i crnogorske manjine u Republici Hrvatskoj. Naravno sada već daleke godine kada je ovdje u Hrvatskom saboru donesen Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina, tada su bila zagarantirana i sva prava koja trebaju imati i imaju i Crnogorci u Republici Hrvatskoj. Zato donošenje ovog potvrđivanju Sporazuma između Republike Hrvatske i Crne Gore da se zaštiti naša manjina u Crnoj Gori za nas ima itekako veliko značenje. Ovo što je rekla kolegica govoreći u ime kluba SDP-a koja je imala prigodu tamo biti, a jednako tako i nekoliko nas koji smo iz parlamentarne skupine prijateljstva parlamentaraca Hrvatske i Crne Gore, upoznali smo se s tim problemima i neće biti pretenciozno reći da je upravo i da dajemo na značaju da to nisu samo formalna prijateljstva, da se tek toliko zadovolji forma nego kako dakle iz takve jedne neposredne suradnje, jer smo mi bili tamo, pa i oni su došli jednom ovdje, čini mi se čak i dva puta, ako nije bila inicijator donošenja ovog prijedloga, onda sigurno da je ubrzala donošenje ovakvog prijedloga zakona. Posebno ću apostrofirati govoreći u ime kluba SDP-a jednu pomalo i žalosnu činjenicu da Hrvati u Crnoj Gori odumiru. I onaj broj koji je kolegica rekla koji jesu Hrvati izjašnjavaju kao Crnogorci katolici. Ali to je upravo zbog toga što se ne osjećaju dovoljno snažnim ni hrabrim da bi upravo mogli izraziti, očuvati i razviti svoj nacionalni identitet svoj kulturno jezični i vjerski identitet. Prema tome, ovaj prijedlog zakona je i početak ali i jamstvo da ćemo mi kao Hrvatska i pomagati u ovom smislu Hrvate u Crnoj Gori. Ali jednako tako preuzeti i svu obavezu koja nije uopće dovedena u pitanje da se zaštite i Crnogorci u Hrvatskoj. Njima toliko manje treba, a koliko Hrvatska troši, ja bih se usudila reći ovdje u ime kluba i dalje vrlo netransparentno kada pomaže Hrvate u susjednim zemljama, a da to nije Crna Gora. Dakle, mi moramo konačno biti svjesni da Hrvati koji žive nama u susjednim zemljama koji su nekada činili zajedničku zemlju, ne žive samo na jednom punktu, koji često imamo one koji se prijave ovdje na jednoj adresi kao u Makarskoj. Oni žive i u Vojvodini, i u Crnoj Gori, i u Hercegovini. Ali ne žive samo na jednom mjestu. Prema tome, pomoći ovdje nešto malo izdašnije da to neće biti nikakvo opterećenje, pa čak i u ovim kriznim vremenima za naš proračun, a njima će značiti zaista puno, gotovo opstanak. U kojim uvjetima oni žive i čuvaju naš identitet, to je zaista potresno vidjeti u Kotoru, čuvajući tu našu tradiciju bokeljskih mornara, naše bokeljske mornarice. Žive u vrlo teškim uvjetima. Iz vlastitih sredstava znaju osiguravati i čuvati našu baštinu. Jednako tako i crkva, Katolička crkva u Crnoj Gori nema dovoljno sredstava. Ne možemo se mi sada samo osloniti na kršćansku solidarnost umjesto crkve. Mislim da bi Hrvatska tu mogla nešto malo značajnije doprinijeti, kažem da se nekima malo više malo uzme, a da se ovima doda. Napominjući još jednom kažem ne žive samo Hrvati u Hercegovini, ima ih i u Crnog Gori. Hvala.
Hvala. Pojedinačna rasprava. Gospodin zastupnik Ivan Bagaraić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Dakle i u ime Odbora za Hrvate izvan Republike Hrvatske i kao zastupnik s 11. izborne jedinice, dakle ispred Hrvata izvan Republike Hrvatske moram ovdje iskazati svoje zadovoljstvo ovim sporazumom koji će sigurno unaprijediti odnos i Hrvatske prema vlastitoj nacionalnoj manjini Crnogoraca koji je vjerujem doista dobar ali također i unaprijediti odnos Crne Gore prema hrvatskoj nacionalnoj manjini u Crnoj Gori a ujedno i ojačati i uspostaviti još bolji odnos između Crne Gore i Hrvatske. Dakle, prema statističkom zavodu Crne Gore kaže se da je 60% gotovo kulturnog blaga Crne Gore u hrvatskim rukama odnosno u hrvatskom nasljeđu. To je jedan doista fenomen i slažem se s kolegicom Antičević da je to doista fenomen jedan možda i u svijetu da jedan tako brojčano mali dio jednog naroda da ima toliko bogatstvo. Dakle, koje je to veliko nasljeđe i koje je to bogatstvo. I zapravo, razlog tome je između ostaloga i to ili posljedica da je hrvatski jezik tamo bez obzira na nezadovoljstvo još uvijek položaja naše nacionalne manjine u Crnoj Gori a kada razgovarate s tim ljudima onda vam oni u živo iznose mnogo problema od onih banalnih, neodobravanja određenih prostorija, nedavanja prostorija za njihovo funkcioniranje itd. Ali dakle ipak u Crnoj Gori hrvatski jezik je službeni jezik, hrvatski narod je doslovno konstitutivni narod itd. Hrvati tako brojčano mali su dali značajan doprinos neovisnosti Crne Gore i to je također još razlog više da mogu očekivati, da imaju pravo očekivati, da imaju pravo očekivati, da i Hrvatska ima pravo očekivati da se njihov položaj još unaprijedi u odnosu na stanje koje sada je. Ovaj sporazum će sigurno doprinijeti tome. Nadovezujem se na raspravu kolegice Ivanke Roksandić koja je govorila ovdje i o našim predstavnicima političkim Hrvata u Crnoj Gori, o hrvatskoj građanskoj inicijativi kao političkoj stranci ali i o Hrvatskom nacionalnom vijeću koje je na određeni način krovna institucija Hrvata u Crnoj Gori i koji su pokrenuli određene projekte među kojima je i Radio Dux koji zapravo osigurava dakle jednu informiranost a i povezanost međusobno Hrvata u Crnoj Gori ali i povezanost sa maticom zemljom odnosno sa Hrvatskom. Mislim da treba biti precizan u izjašnjavanju kad govorimo o ovim pitanjima jer Hrvati u Crnoj Gori doista nisu dijaspora, Hrvati su tamo autohton narod i oni jesu nacionalna manjina u drugoj državi ali su u punom smislu riječi autohton narod i nužno im je dati punu potporu ne samo ovim financijskim odnosno sporazumom i zakonskim prijedlogom koji će biti pretočen u zakonski prijedlog nego i na diplomatskoj i svakoj drugoj razini dati im potporu da se izbore i za ono za što se sada bore a to je da imaju zagarantirano jedno mjesto u crnogorskom parlamentu. Oni to sada nemaju, prema postojećem izbornom zakonu to sada još uvijek nije osigurano i pored ovoga svega ali se radi na tome, ozbiljno se radi i ima puno razloga da se to i dogodi i obećanja da se to dogodi. Prema tome, evo ne znam moja kao zastupnika ali i kao čovjeka koji dolazi također izvan Republike Hrvatske zamolba i državnom tajniku da i s te strane da potporu koliko se može Hrvatima izvan Republike Hrvatske, u ovom slučaju Hrvatima u Crnoj Gori kako bi doista postigli i tu jednu zastupljenost na parlamentarnoj razini. Na koncu bih se osvrnuo jer se moram osvrnuti na izlaganje kolegice Antičević i to je razlog zašto nisam ispravljao njen netočni navod ali ću sad pokušati to učiniti, ali na jedan transparentan način. Dakle, nije točno da se netransparentno kolegice troše novci nekih drugih ma koji to drugi bili jer za te druge postoji natječaj. Dakle, postoji natječaj koji Vlada Republike Hrvatske redovito raspisuje i na taj natječaj se javlja preko tisuću i više projekata. Jedan dio tih projekata prolazi, jedan dio ne prolazi. Sa kolegicom Antičević se potpuno slažem u jednom dijelu da hrvatska nacionalna manjina konkretno u Crnoj Gori ali i u drugim zemljama hrvatska nacionalna manjina od Hrvatske države treba biti jače poduprta, dakle s više novaca, s više projekata. Ja se slažem da Hrvati u Crnoj Gori su prvenstveno pitanje Crne Gore kao njihove domovine ali i Hrvatske države. S druge strane, apsolutno je neprihvatljivo sada potezati to pitanje i uspoređivati ga sa nekim drugima ma koji bili a osobito ne znam dovoditi to u kontekst prijavljivanja mjesta koliko se ljudi prijavilo i koliko živi u Hercegovini, ovdje, ondje jer ta pitanja uvjeravam vas kolegice su razriješena i više je nemoguće prema hrvatskom Izbornom zakonu da jedna osoba i da bi htjela, to je bilo na simboličnoj razini ta zlouporaba ali sad da bi htjela osoba glasovati u Hrvatskoj i još negdje drugdje to je sad nemoguće. Dakle, odgovorno tvrdim da je to nemoguće. Zašto? Zato što je sve uvezano u sustav u kojem kad ste prijavljeni u Hrvatskoj onda budite sigurni da ne možete glasovati niti u Crnoj Gori, niti u Bosni i Hercegovini niti bilo gdje drugdje. Prema tome, nemojmo miješati ovdje stvari, ovo je prevažna stvar. O ovome pitanju možemo razgovarati u nekom drugom kontekstu i možemo razgovarati čak o preraspodjeli ovih sredstava o kojima vi govorite. Ja odgovorno na sebe mogu preuzeti odgovornost da čak sredstva kad su u pitanju Hrvati u Bosni i Hercegovini ako ne možemo iznaći druga budu umanjena a da Hrvati u Crnoj Gori budu dobili više. Ili neki drugi Hrvati u nekoj drugoj od europskih zemalja je se slažem da potpora matične države Hrvatske treba biti još veća. Razlog, upravo je to razlog da smo mi pokrenuli ovdje pitanje i premijer Sanader neposredno prije njegovog povlačenja iz Vlade je rekao ovdje ako se sjećate da će Hrvatska donijeti strategiju kojom će sustavno riješiti ovo pitanje strategiju odnosa Hrvatske prema Hrvatima u svijetu. Meni kao Hrvatu u Bosni i Hercegovini itekako odgovara da ovo prestane biti političko pitanje u Hrvatskom saboru Hrvati u Bosni i Hercegovini nego da se Hrvati u Bosni i Hercegovini isključivo gledaju kao i svi drugi Hrvati izvan Hrvatske, kao interes Hrvatske jer ulaganja u svaku zajednicu Hrvata izvan Republike Hrvatske je prvenstveno hrvatski interes. Dakle, ja razumijem odnose sada u Hrvatskoj, razumijem gospodarsku situaciju u Hrvatskoj, razumiju je i Hrvati izvan Hrvatske, i oni je prihvaćaju. Prema tome, ovog časa da dokinemo sve stavke Hrvata izvan Republike Hrvatske uvjeravam vas u ovim okolnostima da ne bi bilo tamo nikakve pobune, da ne bi se ništa dogodilo, da ne bi nitko doživio to kao ne znam odricanje itd. Međutim, nama je u interesu, Hrvatskoj je u interesu da zadrži taj odnos pa makar on bio nekada i na simboličnoj razini. Zašto? Zato što je to naprosto naš interes, ne samo obveza ustavna ili ne znam kakva. Nego pogledajte vanjsko-trgovinsku bilancu Hrvatske ovog časa sa Bosnom i Hercegovinom. Uvjeravam vas da ne bi bila takva. I pogledajte koji, mislim to je ružno govoriti ovdje koliko Hrvata ovdje koji rade, koji su u radnom odnosu radi za tržište u Bosni i Hercegovini. I ne bi to bilo tako da nije i Hrvata u Bosni i Hercegovini. Prema tome, Hrvati u Bosni i Hercegovini su konstitutivan narod, trebaju to i ostati, a i vi kolegice Antičević i ja trebamo učinit sve da oni to doista i budu, jer je to i vaš interes, uvjetno rečeno i vaše stranke i naše, to je opći hrvatski interes. A interes Hrvata u Crnoj Gori dakako da će biti sigurno unaprijeđeni i poduprti ovim već državnim sporazumom evo kojeg još jedanput podupirem. Hvala lijepo.
Hvala. Replika, gospođa zastupnica Ivanka Roksandić. Izvolite.
Ma evo jedna kratka replika kolegi Bagariću. Govoreći o tome s kakvim se sve poteškoćama susreću Hrvati u Crnoj Gori izrekli ste i nešto što je kažete osnovno prostor za rad. Pa moram ovdje izreći možda sam zaboravila to u svom izlaganju u ime Kluba zastupnika HDZ-a reći da je Vlada Crne Gore ustupila zgradu Doma pomoraca u Kotoru, da je gotova stvar upravo u ovim dobrim sada stvarima koje se događaju od potpisivanja ovog sporazuma. A cijeli taj Dom pomoraca koji je eto u samom središtu grada Kotora gdje je i najviše, osim u Tivtu, u ovom trenutku Hrvata bit će isključivo iskorišten za prostorije konzulata, čitaonice i knjižnice hrvatske, svih udruga Hrvata pa i Nacionalnog vijeća koje isto tako Hrvatske nacionalne manjine koje djeluje u Crnoj Gori. I još jedna zgrada je u Tivtu upravo, koliko imam saznanja, u pripremi da se razriješi taj odnos između Vlade Crne Gore i Vlade Republike Hrvatske koja bi se isto tako, to je bivši Dom kulture koji su gradili Hrvati, isto iskoristila i dala isključivo Republici Hrvatskoj na korištenje za Hrvatsku nacionalnu manjinu.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Ivan Bagarić.
Zahvaljujem kolegici Ivanki koja je zapravo jednim dijelom i upotpunila ovo što smo do sada svi mi govorili i zapravo potvrdila da jednim ustrajnim nastojanjem se može doći do rezultata. Dakle, ovo sve što se sad dogodilo, to lanjske godine je bilo tek izvjesno da bi se moglo dogoditi npr. Ali s druge strane, kolegice, mislim da se čak, to je dobro da se to dogodilo, ali mislim da se ne možemo s tim ne mi zadovoljiti, nego ne mogu se zadovoljiti ni Hrvati u Crnoj Gori radi toga što oni imaju još kojekakvih potraživanja, recimo dole imati i Hrvatski dom u Dobroti ili ne znam ni ja gdje još. Ako je to to, onda je to u redu. Ali dakle još mnoga pitanja su protivno svemu ovom što smo govorili lijepo i pozitivno otvorena i vjerovati je da će ovi međudržavnim sporazumom biti riješena. Evo toliko. Hvala lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu. Prekidam sjednicu. Nastavak sutra u 9,30 Konačni prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o osnovici plaće u javnim službama i Prijedlog zakona o Državnoj komisiji za kontrolu postupka javne nabave i onda onih desetak u objedinjenoj raspravi onih zakona, sporazuma o financiranju Hrvatske i pretpristupne pomoći itd.
13. Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju sporazuma između Republike Hrvatske i Crne gore o zaštiti prava hrvatske manjine u Crnoj gori i Crnogorske manjine u Republici Hrvatskoj, bio je hitni postupak, P.Z. broj 427, predlagatelj Zakona je Vlada Republike Hrvatske, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju sporazuma između Republike Hrvatske i Crne gore o zaštiti prava hrvatske manjine u Crnoj gori i Crnogorske manjine u Republici Hrvatskoj. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. Ovaj Zakon je prihvaćen većinom glasova 98 glasova za i 1 suzdržan, ništa protiv.