Poštovani gospodine predsjedniče. U ime kluba Hrvatske stranke prava predlažem da nam se danas tijekom ove sjednice obrati predsjednik Vlade ili ministrica vanjskih poslova i europskih integracija vezano za zadnji potez slovenskog Parlamenta jučer kad su proglasili epikontinentalni pojas, jer to je sad situacija sasvim drukčija. A ujedno vas izvješćujem da s obzirom na tu činjenicu klub HSP-a inzistira da se na ovoj sjednici raspravi naš prijedlog odluke o izmjeni i dopuni odluke jurisdikcije Republike Hrvatske na Jadranskom moru, jer više nema potrebe ono što su nas ostali klubovi zamolili budući je Slovenija jednostrano ušla u ovaj dio. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Zlatko Tomčić. Izvolite.
Hvala vam gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Vrlo sličan zahtjev kluba HSS-a kao i kluba HSP-a. Držimo da nije koincidencija da na dan kada je Hrvatska dobila status pregovarača za Europsku uniju da isti dan slovenski Državni zbor proglasi svoj epikontinentalni pojas, odnosno zaštićenu ekološku ribolovnu zonu. Držimo da se radi o svojevrsnim pritiscima na Republiku Hrvatsku pa i pretenzijama na suverena prava Republike Hrvatske. Držimo da je obveza ovog Doma, koji je donio odluku o proširenju jurisdikcije Republike Hrvatske na Jadranskom moru, da ovaj potez susjedne Slovenije detaljno raspravi. Zato predlažemo da se u tijeku dana netko od predstavnika Vlade obrati ovom Saboru, a da vi, kao predsjednik Sabora svojim autoritetom stavite tu točku na dnevni red koja bi trebala završiti stavom Sabora Republike Hrvatske o ovom potezu narušavanja suverenih prava Republike Hrvatske od strane susjedne Slovenije. Dakako da bi mogli sada zatražiti i stanku za detaljno očitovanje kluba o ovoj točki. Međutim, ne želimo narušavati predviđenu točku koja je na dnevnom redu Izvješća o pravu hrvatskih branitelja, pa vas molimo da u tijeku dana i tijeku ove rasprave dadete svoje očitovanje ovom Domu o tome kada će se ova točka staviti na dnevni red, kada će se voditi rasprava i da li imate pretenzija da ovaj Visoki dom zauzme svoje stajalište obzirom na odluku koju je donio. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvažena gospodo zastupnici. Da, kao što su i moji prethodnici rekli slovenski Parlament je proglasio svoj epikontinentalni pojas, a dogovor je, ukoliko se ne varam na proširenoj sjednici Predsjedništva bio da će i Sabor u takvoj situaciji odgovoriti na takvo jedno apsurdno slovensko traženje. Vlada je odgovorila svojom notom i to treba pozdraviti, trebalo je hitno reagirati, ali Vlada ovisi od ovoga Parlamenta i mora omogućiti predsjednik Sabora da Parlament o tome raspravi. Konačno, isto tako treba reći da u ovom trenutku ne treba trubiti u ratne trube, upravo suprotno, treba uputiti poruku da su Hrvati i Slovenci susjedi, da imamo ogromnih zajedničkih interesa, ali da te interese dovode u pitanje ovakve slovenske odluke. Znači, zaštićeni, kako ga oni zovu, ekološki i epikontinentalni pojas vodi nas u konflikte, vodi nas možda i u arbitražu na većem dijelu granične crte i držim da o tome ima što Sabor reći i jasno, obvezati kao najviše zakonodavno i predstavničko tijelo hrvatskih građana, Vladu Republike Hrvatske. Rekoh, ponavljam, Vlada je ispravno reagirala i onda kada je povukla ambasadora iz Slovenije pred mjesec dana, ispravno je reagirala i tijekom jučerašnjeg dana, ali držim da ovaj Parlament mora dobiti priliku da o tome progovori i obveže Vladu kako se ima dalje ponašati.
Zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče. Ja se pridružujem ovim zahtjevima da u toku dana raspravimo jučerašnju činjenicu i odluke o usvajanju zakona u Parlamentu susjedne Slovenije, to tim više što je sinoć kasno ministar vanjskih poslova Republike Slovenije na slovenskoj televiziji dao dvije tvrdnje koje su, po našem sudu, najblaže rečeno, zapanjujuće. Prvo je ustvrdio da je njihov zakon jučer u Parlamentu donijet je unutarnje pitanje Slovenije, a ne predmet međunarodnih mogućih sporova. I drugo, da prijedlog koji je tokom večeri stigao iz Zagreba on tumači kao prijedlog Hrvatske o mogućoj arbitraži razgraničenju triju zona, ekoloških zona na Jadranu, pa je pojasnio talijanske, hrvatske i slovenske. To je bit, smisao donijetog zakona i naš stav do sad i tolerantni odnos u procesu usvajanja takvog zakona u Sloveniji mijenjaju mišljenje da bi bilo korisno i da Sabor bude upoznat sa potpunim sadržajem prijedloga ministrice vanjskih poslova Republike Hrvatske svojim kolegama u Ljubljani i da bi temeljem toga mogli raspraviti sve moguće okolnosti poslije toga. Hvala.
Hvala lijepa. Gospođe i gospodo zastupnici, Hrvatski sabor je svojedobno kada je Parlament Slovenije, Državni zbor, donio zakon kojim je dijelove hrvatskog državnog teritorija, četiri naselja, uvrstio u hrvatski državni, u slovenski teritorij, svojom odlukom to proglasio papirnatom aneksijom, papirnatim anšlusom. Vlada je i sada reagirala notom utvrđujući da je to pravno bezvrijedan i ništetan sa stajališta međunarodnog prava i sa stajališta Hrvatske potez slovenske strane, dakle donošenje ovoga zakona koji je jučer na večer donesen. Slažem se sa vašim prijedlozima koji ste iznijeli, ja ću odmah stupiti u kontakt s predsjednikom Vlade da podnese određenu informaciju na temelju koje ćemo onda i organizirati raspravu u Hrvatskom saboru. Kolega Tomčić. Izvolite.
Hvala vam lijepo. Oprostite na još jednom traženju riječi. Predlažem gospodine predsjedniče da u međuvremenu sazovete i proširenu sjednicu Predsjedništva kako bi se klubovi dogovorili na koji će se način voditi rasprava, sa kojom tematikom, kako ne bi stvarali uistinu nepotrebnu lošu atmosferu. Mislim da bi bio koristan jedan sastanak proširenog Predsjedništva. Hvala vam.
Dobro, tijekom dana ću, nakon što kontaktiram predsjednika Vlade i sazvati taj sastanak. Gospođe i gospodo zastupnici, kao što je dogovoreno, molim predsjednika Vlade, doktora Ivu Sanadera da podnese Hrvatskom saboru informaciju, izvješće i prijedloge, i stajalište Vlade vezano za donošenje zakona u Slovenskom parlamentu o epikontinentalnom pojasu i ribolovno-ekološkoj zoni. Predsjedniče, izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, dame i gospodo zastupnici, zahvaljujem i na čestitkama koje ste uputili za ovaj naš zajednički uspjeh, za početak pregovora s Europskom unijom. Mislim da je to i naša zajednička zasluga i naš zajednički uspjeh. Prije svega, svih građana Hrvatske i da nas to potiče još dalje da nastavimo sa potrebnim naporima da Hrvatsku učinimo zemljom koja se može nositi u svakom smislu sa zemljama Europske unije i da jednog dana kad se za to ispune uvjeti postanemo punopravna članica. Nadam se da nećemo dugo čekati. Prije nego kažem nekoliko riječi o najaktualnijim zbivanjima sa Slovenijom, u odnosima sa Slovenijom, želim još jedanput reći da mi što se tiče naše Vlade, držim da je to i možda postoji suglasje svih nas ovdje da sa Slovenijom, sa zemljom s kojom smo u bivšoj Jugoslaviji dijelili najbliže, najbliskije odnose, da ćemo zajedno sutra dijeliti i najbliskije odnose, odnosno budućnost u Europskoj uniji kad uđe i Hrvatska u Europsku uniju. Da treba razvijati na principu zaista dobrosusjedstva i prijateljstva. Jer ima puno toga više što nas vezuje, što nas zbližava, što nas povezuje nego onih nekoliko točaka koje ne podcjenjujem, a koje su točke prijepora. I zato želim na početku reći da je u ovim danima, mjesecima i tjednima slovenska Vlada uvijek razdvajala pitanje potpore Hrvatskoj Europskoj uniji od pitanja koja su otvorena u našim odnosima od Savudrijske vale do dugova Ljubljanske banke jer i to ne smijemo nipošto zaboraviti jer naši građani su štedjeli i imali novac u Ljubljanskoj banci i imaju ga pravo dobiti natrag. Ili od nekih drugih pitanja. Dakle, puno je više toga što nam je zajedničko nego ovih nekoliko otvorenih pitanja koje nipošto ne podcjenjujem. I zato želim reći ovdje da su kolege iz slovenske Vlade prije svega premijer Janša i ministar vanjskih poslova Rupel do krajnjeg časa, do dizanja ruke Rupela u Luxemburgu odijelili ova dva pitanja i vrlo jasno davali Hrvatskoj potporu za Europsku uniju. Kao što sam i ja to rekao, i kao što ništa manje odlučan i određen u pitanju ovih odnosa političkih neću biti ni ja kad je riječ o odnosima sa Slovenijom. Želim vam reći da smo u petak, 30. svibnja na sjednici Vlade donijeli odluku. Ja ću je dati predsjedniku Sabora i da se distribuira, Odluku o rješavanju pitanja razgraničenja državne granice na moru između Republike Hrvatske i Republike Slovenije pred Međunarodnim pravosudnim tijelom. Ta Odluka ima dva članka. 1. je, Vlada Republike Hrvatske predlaže Vladi Republike Slovenije rješavanje pitanja razgraničenja državne granice na moru između Republike Hrvatske i Republike Slovenije pred Međunarodnim pravosudnim tijelom. I 2. članak, zadužuje se Ministarstvo vanjskih poslova i europskih integracija da diplomatskim putem izvijesti slovensku stranu o prijedlogu Republike Hrvatske iz točke 1. ove Odluke te da predloži slovenskoj strani pregovore o podnošenju pitanja razgraničenja na moru između dviju država pred Međunarodnim pravosudnim tijelom. I točka 3., ova Odluka stupa na snagu danom donošenja. Na temelju ove Odluke ministrica vanjskih poslova je jučer napisala pismo i poslala slovenskom ministru Rupelu. To pismo i nota su uručeni, uručeni su još jučer popodne. Dakle, slovenska strana ima službeni prijedlog Vlade Republike Hrvatske da se pitanje razgraničenja na moru, jer ono je bilo do sada glavni kamen spoticanja, riješi pred međunarodnim pravosudnim organima. Reći ću ovdje vrlo jasno, nismo napisali "arbitraža" jer smo u konzultacijama s pravnicima odabrali što nam se čini puno logičnije, odabrali ovu formulaciju da se to pitanje razriješi pred Međunarodnim pravosudnim tijelom kojim pitanje za obje zemlje da se o tome dogovore, mora se naći suglasnost oko teme za pregovore, kolokvijalno kazano za arbitražu i mora se naći i uskladiti koje je međunarodno pravosudno tijelo će to biti. To smo, dakle, tu Odluku donijeli u petak jer je iz Slovenije bilo stalno primjedbi i prigovora da nemaju niti službeni prijedlog Hrvatske, da Hrvatska govori o arbitraži i o nekom međunarodnom tijelu, ali nema još službenog prijedloga. Evo, gospodo, sad ga imate. Drugo, Slovenija je u svojoj odluci koju je Državni zbor donio jučer proglasila tu ekološku zonu, odnosno ribolovnu zonu epikontinentalni pojas u našem zerpu. I još ću jedanput ovdje reći, ta odluka je u potpunosti i do kraja pravno ništavna. Ona je pravno ništavna. Mi smo sa Talijanskom Republikom pred dva mjeseca, negdje početkom kolovoza, je li tako, razmijenili note. Krajem 7., krajem srpnja razmijenili note o određivanju kota između Hrvatske i Italije, odnosno u određivanju razgraničenja epikontinentalnog pojasa. I tu smo vrlo jasno precizirali kote, a taj, te pregovore su započeti još u proteklom mandatu, negdje 2001., 2002. godine, završeni ovog ljeta i razmijenjene note s Italijom. Dakle, vrlo jasno smo utvrdili kao slijednica bivše Jugoslavije bili smo dužni to napraviti. Dakle, naći, točno odrediti kote i po najnovijoj tehnologiji snimanja koje su puno drugačije, puno naprednije i puno preciznije nego ono što su bile negdje za vrijeme Jugoslavije prije 30, 40 godina. I u tom smislu taj posao je za nas završen. Ja ću reći vrlo otvoreno. Slovenci su se našli potaknutima da nakon tog našeg završetka posla s Italijom i razgraničenja epikontinentalnog pojasa između Hrvatske i Italije. Smatrali su da je to jednostrani čin jer da smo definirali kotu u Sjevernom Jadranu. Da, definirali smo, ja ću to vrlo jasno i otvoreno reći, definirali smo kotu između Hrvatske i Italije, ne razgraničenje između naših dviju zemalja nego razgraničenje epikontinentalnog pojasa dviju zemalja i u Sjevernom Jadranu. Zašto? Pa zato jer je to uvijek i bilo i pripadalo u tom smislu Hrvatskoj kao slijednici bivše Jugoslavije. I zato proglašenje tog njihovog "pojasa" u našemdijelu je apsolutno pravno ništavno. Mi smo to istakli još 25. kolovoza odmah nakon što je taj prijedlog usvojila slovenska vlada i uputila ga u proceduru u Državni zbog. Jasno je i svima da je glavnina odredbi a naročito proizvoljno određivanje južne granice, za Sloveniju južne granice, tog tzv. Zaštićenog ekološkog pojasa izazvalo u nas snažne reakcije i Vlada je odmah reagirala. Ne želim spekulirati o razlozima zbog kojih je to slovensko vodstvo, jučer Parlament napravili, ali možemo pretpostaviti da je riječ možda o hvatanju boljih pozicija za pregovore koje moraju uslijediti pred pravosudnim međunarodnim organima, tj. Kolokvijalno kaznena arbitraža. Što se epikontinentalnog pojasa tiče, i ovo je sada važno i to želim naglasiti, opće je mjesto međunarodnog prava da taj pojas države ili imaju ili nemaju te ga dakle ne mogu proglasiti. Države ili imaju epikontinentalni pojas ili nemaju, ne mogu ga proglašavati. Mislim da se može reći da se radi o svojevrsnoj kulminaciji višegodišnjeg prijepora koji potječe još iz vremena raspada Jugoslavije oko razgraničenja u Savudrijskoj vali ako je tijekom godina počeo poprimati neke zaista neprihvatljive odlike. Još jedanput želim naglasiti kako nema mjesta dramatiziranju i molim i Hrvatsku javnost i zastupnike u Hrvatskom saboru da zaista sačuvamo prisebnost jer nema razloga dramatiziranju ništa se ovom odlukom Slovenskog državnog zbora jučer nije promijenilo. Mi imamo epikontinentalni pojas imamo kote kojim smo kotama razgraničili naš epikontinentalni pojas od Talijanskog i ovo je pravno ništavno. Međutim, kada sam to rekao želim ponoviti ono što sam rekao na početku. Mislim da je naš trajan interes da razvijamo svestrane partnerske odnose sa susjednom Slovenijom i da nas ta budućnost koja će biti zajednička u Europskoj uniji obvezuje na to ali ne na popuštanje. Dakle prijateljstvo i dobrosusjedstvo da ali ne kupovati to teritorijem, to je čvrsto i odlučno stajalište hrvatske vlade a mislim i svih nas ovdje da oko toga postoji veliki konsenzus. U tom duhu, Vlada Republike Hrvatske službeno predlaže Slovenskoj strani da se razgraničenje na moru između dviju država odnesen na rješavanje nekom međunarodnom tijelu te inicira dijalog o svim aspektima postupka. Smatramo da je to ispravan put, s obzirom na 15-tak godina neuspješnog pregovaranja. Isto tako smatramo da je to ispravan put s obzirom da neriješeno pitanje granice na moru predstavlja žarište nesporazuma i koji dovode do povremenih incidenata koji otežava život ljudi uz granicu, što smo do sada u suradnji sa Slovenskom stranom uspjeli izbjegavati. Želim još jedanput istaći i zahvaliti slovenskom premijeru i Vladi koji su zajedno s nama na Brijunima na zajedničkoj sjednici Hrvatske i Slovenske vlade jasno rekli da žele i potpisali smo sporazum o izbjegavanju incidenata, nadamo se da ćemo se svi zajedno toga i držati. I konačno, ponavljam još jedanput da je važno da u ovom trenutku sačuvamo prisebnost, ne popuštajući u smislu očuvanja nacionalnih interesa, zahvaljujući Sloveniji, zato imamo snage i moramo je imati na potpori početku pregovora Hrvatske i Europske unije, i na činjenici da su tu temu odvojili od ove, i mi odvajamo tu temu i zahvaljujemo na potpori, kao i svima drugima koji su nas potpomagali i pružali jasnu potporu ali isto tako ovdje kažemo, Hrvatska neće, ponovit ću onu sintagmu koji su neki s asocijacijama na neka prošla vremena blagonaklono primili. Ponovit ću ono Hrvatska ništa ne traži tuđe ali nećemo dati ni svoje. Pa nije ni drug Tito bio u svemu u krivu. To su i Slovenci rekli. U svakom slučaju, poštovana gospodo zastupnici, dopustite da zaključim. Dopustite da zaključim. MI ćemo, ja ću zamoliti predsjednika Sabora da saborske službe distribuiraju odluku hrvatske Vlade, to je službena odluka u kojoj predlažemo Republici Sloveniji da zajednički dogovorimo izlazak pred međunarodno pravosudno tijelo, da definiramo točke prijepora, mi predlažemo razgraničenje granice na moru u Savudrijskoj vali. Vjerojatno, to smo već čuli jutros čini mi se, ukoliko sam dobro izviješten, da je Slovenski ministar vanjskih poslova rekao, e ako će Hrvati predlagati razgraničenje samo na moru mi ćemo predložiti razgraničenje nekih točaka na kopnu koje su za njih prijeporne. Nemamo ništa protiv, ne možemo ići u pred međunarodni pravosudni postupak ili arbitražu tako da se samo radi o onome i razgovara o onome što mi hoćemo. Ukoliko postoje prijepori na kopnu spremni smo prihvatiti jer za svaku odluku su potrebne obje strane, suglasnost obje strane. Smatram da je iznimno nužno da Hrvatski sabor, ja vas pozivam, da Hrvatski sabor da potporu Vladi u ovoj odluci koju smo mi već donijeli. A donijeli smo je sa sviješću da su parlamentarne stranke na sastanku na koji sam bio pozvao čelnike parlamentarnih stranaka, ta se vrlo jasno, jednoglasno izjasnili da podržavaju postupak arbitraže, kolokvijalno jer upozoravaju pravnici postupak pred međunarodnim pravosudnim tijelom je puno bolji, i ostanimo pri tom, možda u ovom trenutku ne treba govoriti o drugome. Dakle, molim vas za potporu Vladi u ovome. Naša ta odluka sa pismom ministrice koje također mogu priložiti predsjedniku Sabora, je dakle primljena službeno od Slovenske strane. Apeliram i na slovensku stranu budući da 15 godina raspravljamo o tim točkama i ne možemo se u bilateralnom konceptu dogovoriti idemo pred trećega ali s obvezom oba Parlamenta i to je nešto na što moramo upozoriti i na što moramo i mi pristati, s obvezom oba dva Parlamenta da unaprijed pristanu na rezultate, odnosno na konačni pravorijek te pravosudne institucije, u suprotnome smo neozbiljno, bez obzira tko bio, ja sa Hrvatske strane, u ime hrvatske vlade apeliram na Hrvatski sabor da podrži ovaj postupak. Ukoliko Slovenci u svom odgovoru službenom ministrici vanjskih poslova još predlože neke druge točke predlažem da ih prihvatimo i da što prije krenemo u pripreme tog postupka pred međunarodnim pravosudnim tijelom. Za nas je ovaj time ću zaključiti, ova jučerašnja odluka Državnog zbora pravno nevrijedna i ništavna i predlažem da hrvatski sabor nađe načina da donese odgovarajući zaključak koji bi se referirao na ovu odluku Državnog zbora Slovenije. Hvala na pozornosti.
Hvala lijepo predsjedniče. Nakon ove informacije određujem stanku do 14 sati, a sazivam odmah prošireno Predsjedništvo Hrvatskog sabora radi zauzimanja daljnjih stajališta o ovom pitanju. Gospođe i gospodo zastupnici nastavljamo sa sjednicom. Izvijestio bih vas da je na proširenom Predsjedništvu Hrvatskoga sabora postignut jedan dogovor, da se imenuje i imenovana je jedna peteročlana radna skupina koja će u 15,00 sati sastaviti jedan tekst prijedloga rezolucije kojim će se referirati na ovu odluku slovenskoga Državnog zbora i nakon čega će kada mi to sastavimo, taj nacrt rezolucije ponovo ga razmotriti prošireno Predsjedništvo onda će se konačno uobličiti ta rezolucija, a tijekom sutrašnjega dana bi se osvrnuli i očitovali samo predsjednici klubova na taj usuglašeni tekst rezolucije. Nastavljamo sa raspravom.
Hvala vam lijepa poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Gospođe i gospodo zastupnici, ja vas pozdravljam. Želim vam dobro jutro i veselim se što možemo zajedno, evo, raspraviti o jednom izvješću za koje mi u Ministarstvu hrvatskih branitelja, u hrvatskoj Vladi mislimo da je objektivno, da je sveobuhvatno i da daje dovoljno podataka za jednu objektivnu konstruktivnu raspravu o tome što je Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti činilo u prošloj godini u provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovim obitelji. Na početku bih, dame i gospodo, željela, budući da smo, evo, 3. počeli pregovore za ulazak u Europsku uniju, željela zahvaliti svim hrvatskim braniteljima i članovima njihovih obitelji na njihovom doprinosu za taj čin. Činjenica jest da nije bilo hrvatskih branitelja, da nije bilo njihove hrabrosti, mudrosti, odlučnosti, da se nisu odazvali na poziv prvog hrvatskog predsjednika dr. Tuđmana, da ne bismo bili u prilici razgovarati o početku pregovora za ulazak u Europsku uniju. [[Pljesak.]] I želim se dakako zahvaliti svim braniteljskim udrugama i Koordinaciji udruga iz Domovinskog rata koji su jučer poduprli i pisanim putem Vladu u njezinim nastojanjima, poslali brojne brzojave i naravno dali nov poticaj hrvatskoj Vladi u svemu što treba učiniti u ovom razdoblju pregovora koji će biti i teški, ali koji sasvim sigurno donose bolji život svim građanima Republike Hrvatske. Dame i gospodo željela bih na početku ovoga izvješća reći jedan podatak koji će vam vjerujem pomoći u vašoj raspravi. Naime ovo izvješće o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji naslanja se na revizijsko Izvješće o radu Ministarstva hrvatskih branitelja, odnosno obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti za prošlu godinu. Dakle za ovo izvještajno razdoblje, to revizijsko izvješće je bezuvjetno, dakle gotovo bez ijedne primjedbe. To ističem s ponosom u ime svih zaposlenih u Ministarstvu obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti, jer to znači dvije stvari. Da smo poštovali zakon u svim njegovim odredbama i druga je stvar, da smo ispunili sve obveze iz državnog proračuna, odnosno da smo poštivali sve ono što je naša zakonska obveza. Dame i gospodo ovo je izvješće koje vjerujem da ste pozorno proučili, daje pregled i jasnu sliku o tome kako se provodio zakon, kako smo gospodarili novcima i dapače pokazuje da smo u prošloj godini vraćali i dugove iz prethodnih razdoblja. Moram još jednu stvar istaknuti koja će vam vjerujem također pomoći u raspravi o ovome izvješću. Mi smo u prošloj godini donosili dva proračuna, dakle Ministarstvo je bilo suočeno kao i cijela Vlada naravno, sa nužnošću donošenja dva proračuna. Prva tri mjeseca financirali smo se prema privremenim dokumentima, odnosno prema privremenom proračunu. Donijeli smo prvi proračun za 2004. godinu. Zašto to govorim? Zato što smo sa našim projektima za 2004., projektima ove Vlade mogli početi tek nakon što je proračun donesen i naravno donosili smo pod kraj godine proračun za 2005. godinu. Dakle što smo u najkraćim crtama učinili u 2004. godini? Dva puta smo promijenili postojeći, tadašnji zakon iz 2001., dakle Zakon o pravima hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji. Prvi put smo promijenili zakon zbog toga da bismo poboljšali psihosocijalnu skrb za hrvatske branitelje i članove naravno njihovih obitelji i da bismo ispravili nepravdu spram onim hrvatskim braniteljima koji su bili pravomoćno osuđeni na zatvorske kazne duže od šest mjeseci, a koji su prema tadašnjem zakonu gubili sva pripadajuća im prava. Na taj način hrvatski branitelji su protuustavno bili dvostruko kažnjavani, dakle oni koji su bili osuđeni na zatvorske kazne. Zatim je donesena druga izmjena Zakona o pravima hrvatskih branitelja koja je bila vezana za tzv. postupak prevođenja, a kojim se željela ispraviti moguća nepravda nanesena onim braniteljima i članovima njihovih obitelji koji su u postupku prevođenja prema tadašnjem zakonu oštećeni za svoja prava. Odlukom Vlade Republike Hrvatske u prošloj godini snižena je cijena otkupa stana, odnosno cijena stanova na područjima od posebnog državnog interesa, odnosno posebne državne skrbi za 30% i u gradovima sa manje od 10 tisuća stanovnika. Želim pripomenuti da smo tu odluku u ovoj godini evo rekla bih poboljšali, dakle odluka danas glasi da je cijena stana snižena za 30% na područjima od posebne državne skrbi i u gradovima, odnosno mjestima sa manje od 20 tisuća stanovnika. Zatim odlukom Vlade u prošloj 2004. godini dana je mogućnost hrvatskim braniteljima da po zaštićenim najamninama dobiju na korištenje neuseljene stanove dok ne dobiju konačno rješenje za stambene kredite. Posebno želim istaknuti problem hrvatskih branitelja, odnosno hrvatskih ratnih vojnih invalida 100%-tnih prve skupine koji su do prošle godine imali neriješeno iznimno važno pitanje koje se odnosilo na njegovatelje, odnosno njegovateljice jer u najvećem broju slučajeva njegovatelj, odnosno njegovateljice su supruge 100%-tnih invalida prve skupine. Mi smo taj status konačno u prošloj godini riješili, dakle regulirano im je zdravstveno, mirovinsko osiguranje i ono što je također važno, pravo na bolovanje, jer i same njegovateljice na žalost sve češće obolijevaju. Mi smo donijeli i jedan poseban program u prošloj godini, program liječenja, dakle ne samo hrvatskih ratnih vojnih invalida nego i svih drugih branitelja program liječenja u toplicama. Potpisali smo sporazum, odnosno ugovor sa šest toplica u prošloj godini koji je omogućio dodatno liječenje, odnosno zdravstvenu skrb o hrvatskim braniteljima. Što se tiče jednokratnih pomoći željela bih nešto posebno također reći o tom problemu, jer na žalost mi se u Ministarstvu hrvatskih branitelja svakodnevno suočavamo sa sve većim zahtjevima hrvatskih branitelja za jednokratnim pomoćima. Reći ću vam za usporedbu podatak da je u 2003. godini zaprimljeno 140 zahtjeva za jednokratne pomoći, da je ukupno odobren iznos bio nešto veći od 335 tisuća kuna, a u 2004. razmatrano je 667 zahtjeva i ukupno odobren iznos jest više od milijun i pol tisuća kuna, odnosno gotovo milijun i 600 tisuća kuna. To su sve podaci dakle za 2004. godinu. Naravno kao posebno važan trenutak u izvješću o tome što smo radili u prošloj godini, ističem donošenje novog Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji, zakona koji je poduprt od svih braniteljskih udruga i za koji vjerujemo da je dobar, pravedan zakon i da će se provoditi u stvarnome životu. U 2004. godini dame i gospodo, naime mirovina i mirovinskih prava hrvatskih branitelja vraćen je dug iz 1997. godine i prevođenje mirovina prema zakonu iz 2001. godine od 1. srpnja do 31. prosinca 2004. godine. Zatim što se tiče stambenoga zbrinjavanja ukupan broj neriješenih zahtjeva hrvatskih ratnih vojnih invalida za stambeno zbrinjavanje smanjen je za gotovo 13% u odnosu na 2003. godinu. Moram reći da je upravo stambeno zbrinjavanje, odnosno provođenje svih odredbi zakona koji govore o stambenom zbrinjavanju još uvijek, možda i najveći problem, zbog toga što se i prema našoj procjeni, prema dosadašnjim odredbama zakona ta prava prilično sporo ostvaruju. I zbog toga mi u Proračunu za sljedeću godinu predlažemo neke izmjene, predlažemo izmjene modela. Model nije lako preko noći izmijeniti jer vi znate da Ministarstvo graditeljstva gradi stanove. Ministarstvo hrvatskih branitelja preuzima te stanove i onda prema posebnoj listi koja se svake godine donosi, dodjeljuje te stanove. Međutim, to prema našoj procjeni, evo iz nešto manje od dvije godine iskustva u radu Ministarstva, ide presporo. Pritisak je velik i mi ćemo u Proračunu za sljedeću godinu tražiti povećanje sredstava za kredite, odnosno za kreditno zbrinjavanje. Tu moram pripomenuti i problem s kojim smo se suočili u prošloj godini kod preuzimanja stanova koje je trebalo dodijeliti hrvatskim ratnim, vojnim invalidima, odnosno stradalnicima iz Domovinskoga rata. Problem stanova koji su loše građeni, u kojima ima puno nedostataka i s kojima naprosto ni mi ni Ministarstvo graditeljstva nismo znali što bismo počeli. Ali to je za jednu posebnu raspravu, jednu posebnu temu. Kažem, mi ćemo učiniti sve da ovaj sustav poboljšamo, da ga unaprijedimo i da rješavanje stambenih problema, koliko je moguće, ubrzamo. Željela bih istaknuti još nekoliko podataka iz ovoga Izvješća. Trajna prava u 2004. godini povećana su za 5%. Za obiteljske invalidske mirovine povećani su za gotovo 40%. Prava za besplatne udžbenike, odnosno sredstva za prava za besplatne udžbenike povećana za otprilike 20%. Za nabavu osobnih automobila sredstva povećana za otprilike 32%. Moram reći da smo mi u prošloj godini počeli izvršavati i obvezu nabave automobila 100%-tnim hrvatskim ratnim vojnim invalidima prve skupine iz Domovinskoga rata. Odredbu, odnosno obvezu koja nije ispoštovana u 2003. godini. Vi znate da hrvatski ratni vojni invalidi prve skupine imaju pravo svakih 7 godina na automobil. To je zakonsko pravo koje im pripada i koje se sasvim sigurno mora ispoštovati jer znamo dobro što automobil znači čovjeku bez ruku, bez nogu, čovjeku kojemu automobil zapravo znači život, znači kontakt sa drugim ljudima. Dakle, i ta obveza je što se tiče Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti u prošloj godini ispoštovana. Naravno, s napomenom da smo morali rješavati i zaostatke. Izdaci za psihosocijalnu pomoć, odnosno psihosocijalni program povećani su za gotovo 32%. Veliki napor smo učinili u svim poslovima ekshumacija, identifikacija i pokopa hrvatskih branitelja. Prema službenim evidencijama na popisu hrvatskih branitelja i civila iz 91., dakle onih koje tražimo iz 91., na kraju prošle godine bilo je tisuću 174 branitelja i civila, a danas je to tisuću 149. Napominjem, na popisu onih koje tražimo iz 1991. godine. Dame i gospodo, od onoga što smo učinili, što je razvidno u ovom Izvješću, želim još spomenuti da smo u prošloj godini morali mijenjati Zakon o fondu hrvatskih branitelja iz Domovinskoga rata, zbog toga što smo bili upozoreni od Komisije za vrijednosne papire da postojeći predloženi zakon nije moguće provesti. Mi smo zakon promijenili, odnosno promijenio je zakon Hrvatski sabor, donio je taj Zakon Hrvatski sabor. U ožujku prošle godine konstituiran je upravni odbor Fonda, donesen je statut, Pravilnik o kriterijima za odabir društva, raspisan natječaj i donesena odluka o izboru za društvo za upravljanje imovinom. To je bilo prošle godine, u ovoj godini evo mogu reći da je Fond uistinu profunkcionirao, da je prenešeno 7% dionica HT-a u Fond hrvatskih branitelja i da očekujemo prenošenje 7% dionica INA-e u taj Fond. Zatim, od onoga što bi htjela također istaknuti, od onoga što se i vidi i ne vidi u ovome Izvješću, ali što mislim da je važno. Da smo izmijenili Pravilnik o utvrđivanju postotka oštećenja organizma hrvatskim ratnim vojnim invalidima iz Domovinskog rata čime je ukinuta Odluka o obveznoj primjeni upitnika MMPI 2 u postupku stjecanja statusa hrvatskih ratnih vojnih invalida temeljem dijagnoze posttraumatskog stresnog poremećaja. Tako smo ispunili jedan od najvažnijih zahtjeva Udruge hrvatskih branitelja liječenih od posttraumatskog stresnog poremećaja koji su tražili nekoliko godina, tražili da se taj test MMPI 2 koji ih je, kako su oni tumačili, ponižavao ukloni iz upotrebe. Isto tako želim podsjetiti poštovane zastupnice i poštovane zastupnike da je Vlada u lipnju prošle godine donijela Odluku o, najjednostavnije rečeno, reprogramiranju kredita Hrvatske banke za obnovu i razvoj. Produžen je rok otplate za 20 godina, uključujući poček od 5 godina, bez obračunavanja kamate. Mnogi hrvatski branitelji koji su uzeli te kredite rekli su da im je na taj način, evo, skinuta omča oko vrata jer su teško podnosili terete kredita. Vidjet ćemo, razgovarat ćemo sa braniteljskim udrugama što dalje s tim kreditima. Zatim, podsjećam poštovane zastupnice i zastupnike da smo u studenom prošle godine donijeli Odluku o iznimnoj nabavi stanova za potrebe stambenog zbrinjavanja stradalnika iz Domovinskoga rata kojem je kupljeno 138 stanova iz Programa POS-a. To je bilo pred kraj prošle godine. Zatim, posebno bih željela istaknuti da je Vlada u prošloj godini donijela i novi Program zapošljavanja hrvatskih branitelja iz Domovinskoga rata i djece poginulih, zatočenih i nestalih hrvatskih branitelja. Prema tom Programu mi imamo 3 nove mjere koje su već u prošloj godini dale dobre rezultate. Posebno ističem Program zadrugarstva, odnosno Program osnivanja, odnosno poticanja zadruga hrvatskih branitelja. Dakle, zadruga u kojoj se udružuju hrvatski branitelji ili djeca poginulih, zatočenih i nestalih hrvatskih branitelja. U prošloj godini smo potaknuli, novčano naravno, sa po 150 tisuća kuna 10 takvih zadruga. U ovoj godini moram reći sa zadovoljstvom i veseljem da broj zainteresiranih iz dana u dan raste. Da ćemo mi sasvim sigurno do kraja ove godine imati ugovore sa više od 20 zadruga. One okupljaju velik broj zadrugara. Evo primjerice, u Brinju 280 hrvatskih branitelja koji su se udružili u zadruge, koji žele raditi, pokazati da evo 2005. godine ne sjede doma te čekaju da sve njihove probleme riješi netko drugi. Žele sami raditi, živjeti dostojno i dostojanstveno od svoga rada i u tom smislu postižu izvanredne rezultate, međusobno se udružuju, osvajaju tržište, imamo sjajan primjer zadruge iz Duge rese i zadruge braniteljske na Rabu koje su potpisale zajednički ugovor, našle tržište u hotelskom kompleksu "Imperijal" na Rabu, proizvode voće, povrće, svakodnevno svježe povrće se odvoze u vrijeme turističke sezone dakle tek ubrano na stolove Hrvatskih turizma i mislim da upravo hrvatski branitelji na taj način pokazuju u kom smjeru Hrvatska danas evo, kada smo počeli pregovore za ulazak u Europsku uniju treba ići. Isto tako želim dame i gospodo istaknuti nedovoljno poznate podatak, kao što je ovaj podatak o zapošljavanju hrvatskih branitelja potpuno nepoznat i hrvatskoj javnosti možda i ponekom od vas ili ponekom od vas, zbog toga što se o tim dobrim primjerima na žalost premalo govori ili usudim se reći uopće ne govori. Zašto to meni nije jasno ili mi je možda jasno ali nije uputno da za ovom govornicom o tome komentiram. MI smo pokrenuli jedan poseban projekt koji mi se isto tako čini jako važnim, projekt u kojem sudjeluju 100% invalidi prve skupine iz Domovinskog rata i predstavnici udruga civilnih invalida. Oni su osnovali jedno zajedničko povjerenstvo obišli sve velike gradove u Hrvatskoj i predložili Ministarstvu one objekte u pojedinim gradovima koje bi trebalo posebno prilagoditi za 100%, odnosno za invalide, bez obzira jesu li invalidi iz Domovinskoga rata ili su na žalost invalidi iz nekih drugih razloga. MI smo krenuli sa jednim velikim projektom, počeli smo prošle godine u Vukovaru, idemo dalje, upravo ćemo ovih dana donijeti odluku o potpisivanju ugovora sa novih nekoliko gradova u Hrvatskoj. I u prošloj godini, dame i gospodo, jest utemeljeno stručno povjerenstvo koje je izradilo novi nacionalni program psihosocijalne i zdravstvene pomoći stradalnicima iz Domovinskog rata odnosno sudionicima Domovinskog rata. Prema tom novom programom mi smo na novi način ustrojili u ovoj godini naše tzv. PTSP centre, centre koji moraju biti neprekidno na usluzi Hrvatskim braniteljima i članovima njihovih obitelji, svima onima koji imaj svakodnevne probleme, svima onima koji na žalost još uvijek kako volimo katkada reći ovako slikovito makar ništa nije dovoljno snažno da bi oslikalo o kojem i kakvom se problemu radi. Dakle, s braniteljima koji još uvijek u duši i srcu nisu izašli iz rata. Moraju biti na usluzi onima koji su oboljeli od posttraumatskog stresnog poremećaja i s tim se bore svakodnevno. Dame i gospodo, gospodine predsjedniče, ovo je u najkraćem izvješće koje je pred vama, naravno da u izvješću ima puno drugih detalja o kojima ćete vi govoriti. Željela bih na kraju još reći jednu činjenicu iz dvogodišnjeg iskustva u radu u ovome Ministarstvu. Briga o hrvatskim braniteljima i članovima njihovih obitelji ne smije i ne može biti samo briga Ministarstva hrvatskih branitelja. Ne smije ih se upućivati samo na vrata Ministarstva hrvatskih branitelja, briga o hrvatskim braniteljima mora biti briga svih, briga cijeloga društva, briga svakog ministarstva, svih ministarstava, naravno cijele Vlade ali i lokalne uprave, samouprave. Dakle, svih nas tamo gdje Hrvatski branitelji žive, tamo gdje se prepoznaju njihovi problemi, ako se budemo tako postavljali ako budemo rješavali probleme tamo gdje oni nastaju, a onda naravno kao središnje mjesto koncentrirali Ministarstvo hrvatskih branitelja, ja sam sasvim sigurna da će problema biti manje. Ono što na kraju mogu reći da je i pritisak ovih dana u ovoj godini, znatno manji, problemi se rješavaju, ubrzava se rješavanje problema ali ljudi koji desetke godina žele naći svoje pravo, kako kažu istjerati svoje pravo, dokazati da imaju pravo su nestrpljivi s razumijevanjem, očekuju da se problem riješi odmah, katkad da se riješi od dana do dana. Evo, dame i gospodo, hvala vam lijepa, na kraju bih samo spomenula, to nije tema naše rasprave, da smo mi u prošloj godini počeli izradu registra hrvatskih branitelja i da je on gotov, da je na popisu hrvatskih branitelja dakle na tome registru 487 tisuća 407 hrvatskih branitelja. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Ivica Pančić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, više netočnih navoda izrečeno ali većinu njih ću u svome izlaganju. Nije točno ovo posljednje što je gospođa potpredsjednica rekla da je registar gotovo, odnosno dvojbeno je da je gotovo zato što je na tiskovnoj konferenciji od predstavnika Vlade rečeno da se on treba dorađivati. Ali ono što sam mislio da je bitno posebno ispraviti je konstatacija da 2003. godine niti jedan 100% invalid 1. skupine nije dobio osobni automobil od strane države, odnosno Ministarstva. Ovdje imam izvješće za 2003. godinu a dobro je nekada nositi izvješća sa sobom, pa stoji u izvještajnom razdoblju Ministarstvo je u navedenoj kategoriji ratnih stradalnika sukladno odredbi iz članka 46. Zakona dodijelilo 35 osobnih automobila. Hvala.
Hvala lijepa. Poštovani zastupniče, vrlo pažljivo sam pratio izvješće potpredsjednice Vlade i niti u jednom trenutku nije rekla da 2003. ni jedan 100% invalid nije ostvario pravo na osobni automobil. Kontaktirao sam predsjednika Vlade i u 12 sati ćemo prekinuti raspravu, i predsjednik Vlade će podnijeti jednu informaciju o svim konzekvencama jučer izglasovanoga Zakona u Slovenskom parlamentu i nakon njegove informacije ćemo dalje zauzeti stajalište da li i kako organizirati određenu raspravu povodom toga izvješća, dakle u 12 sati ćemo saslušati informaciju predsjednika Vlade. Želi li predsjednik Odbora za ratne veterane dodatno obrazložiti Izvješće? Da. Poštovani zastupnik predsjednik Odbora Vlado Jukić. Izvolite.
Štovani gospodine predsjedniče, štovana gospođo ministrice, gospodine tajniče. Odbor za ratne veterane Hrvatskog sabora na svojoj 15. sjednici održanoj 6. srpnja 2005. godine razmotrio je izvješće o provedbi zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za razdoblje od 1. siječnja do 31. prosinca 2004. godine koji je predsjedniku Hrvatskog sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske. Sjednici Odbora nazočili su predstavnici udruga proizašlih iz Domovinskog rata. Uvodno je predstavnik izvjestitelja u osnovnim crtavma predstavio predmetno Izvješće koje se odnosi na zakon koji je 31. prosinca 2004. godine prestao važiti. Za provedbu prava propisanih zakonom tijekom 2004. goidne utrošeno je nešto više od 3,9 milijardi kuna. Najveći dio tih sredstava odnosi se na prava iz mirovinsko invalidskog osiguranja i to 2,73 milijarde kuna ili 70% ukupnih sredstava. Na provedbu trajnih prava osobne i obiteljske invalidnine, doplatci za njegu i pomoć, posebni doplatci utrošeno je 654 milijuna kuna ili 16,8% ukupnih sredstava. Na stambeno zbrinjavanje utrošeno je 174 milijuna kuna ili 4,4,% ukupnih sredstava te na zapošljavanje hrvatskih branitelja utrošena su 123 milijuna kuna ili 3,1% utrošenih sredstava. Nazočni članovi udruga proizašlih iz Domovinskog rata nisu imali većih primjedbi na izvješće već su se svojim izlaganjima uglavnom osvrtali na uočene probleme u provedbi važećeg zakona. Od iznijetih primjedbi treba navesti neusaglašenost broja djece bez oba roditelja i broja korisnika uvećane obiteljske invalidnine, izostavljanje podataka o broju nezaposlene djece odnosno članova obitelji poginulih hrvatskih branitelja te nedostatak podataka o kumulativnom ostvarivanju prava na obiteljsku invalidninu, povećanu obiteljsku invalidninu i uvećanu obiteljsku invalidninu. Još uvijek nisu stambeno zbrinutih svi stopostotni hrvatski ratni vojni invalidi iz Domovinskog rata a također nema ni podataka o primjeni kaznenih odredbi protiv odgovornih fizičkih i pravnih osoba za nepoštivanje prava propisanih zakonom. Članovi odbora u kraćoj raspravi naglasili su činjenicu da se radi o Izvješću o provedbi zakona koji više nije na snazi i u raspravi iskazali slijedeća mišljenja. Nisu utrošena sva planirana sredstva za stambeno zbrinjavanje znajući da se u tu svrhu u državnom proračunu izdvojena 203 milijuna kuna, 144 milijuna na poziciji Ministarstva zaštite i okoliša i 59 milijuna na poziciji Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti. Utrošena su 174 milijuna kuna ili 86% od planiranih a istovremeno nekoliko tisuća stradalnika čeka na listi za rješavanje. S druge strane, za provedbu nekih prava utrošena su veća sredstva od planiranih što ukazuje na nedovoljno dobro koncipiranje državnog proračuna. Kod provedbe nekih prava uočeno je smanjenje broja korisnika a povećanje isplaćenih sredstava što je nelogično znajući da je osnovica za isplati ostala nepromijenjena. To se odnosi prvenstveno na opskrbninu, posebni doplatak te na doplatak za njegu i pomoć druge osobe. Nema podataka o primijenjenih sankcijama u slučaju nepoštivanja prava za odgovorne kako fizičke tako i pravne osobe a tu se prije svega misli na poštivanje prava prvenstva pri zapošljavanju, rješavanja infrastrukture i komunalnog opremanja za stambeno zbrinjavanje što je u nadležnosti jedinica lokalne i područne samouprave i drugih prava za čije su nepoštivanje propisane sankcije. Nema podataka o broju upravnih sporova koje vode hrvatski branitelji u cilju ostvarivanja svojih prava. Znajući da su mnogi sporovi riješeni u korist hrvatskih branitelja potrebno je utvrditi odgovornost pojedinaca iz državne vlasti kako dužnosnika tako i službenika za nastalu štetu te iste sankcionirati. Stari zakon nije ispunio osnovnu intenciju a to je štednja jer se kod njegovog donošenja planirano utrošiti oko 2,3 milijarde kuna a tijekom 2004. godine kada je isti proveden u punoj mjeri utrošeno je više od 3,9 milijardi kuna. Nakon provedene rasprave odbor je jednoglasno sa devet glasova donio zaključak: "Predlaže se Hrvatskom saboru prihvaćanje Izvješća o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za razdoblje od 1. siječnja do 31. prosinca 2004. godine." Hvala.
Hvala. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HSLS-a, DC-a, LS-a poštovana zastupnica potpredsjednica Đurđa Adlešić u jednom dijelu a u drugom dijelu poštovani zastupnik Frano Piplović. Izvolite!
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče, poštovana gospođo potpredsjednice Vlade, kolegice i kolege! Evo, dopustite da se na početku i ja u ime našeg kluba pridružim čestitci koju je izrekla potpredsjednica Vlade upravo braniteljima na njihovim zaslugama pri stvaranju Hrvatske ali isto tako za njihovu zaslugu pri činjenici da smo postali dio europske obitelji. Naime, ja ću pokušati izdvojiti samo neke segmente ovog izvješća s obzirom da se radi o provođenju zakona koji je promijenjen, o provođenju zakona do kraja 2004. godine. Dakle, izdvojit ću samo neke za koje držim da treba posebno upozoriti ili je potrebno nadzirati upravo te segmente provođenja ovog zakona. Svakako je prvo stambeno pitanje i pitanje zapošljavanja, dva najbitnija pitanja kod kojih smo upravo pri realizaciji zakona primijetili da je potrošeno najmanje sredstava. Naime, ako je u 2004. godini utrošeno 3,9 milijardi kuna a od toga 70% na prava iz mirovinsko-invalidskog osiguranja onda svakako bode oči činjenica da je svega 4,4% cjelokupnih sredstava otišlo na stambeno zbrinjavanje a da smo svjedoci još uvijek činjenice da stopostotni branitelji nemaju riješeno stambeno pitanje. Isto tako, i za zapošljavanje je izdvojenost svega 3,1% cjelokupnih sredstava. Pri tom treba voditi brigu o činjenici da je ovo zakon koji se odnosi na prava hrvatskih branitelja. Ako branitelji nisu invalidi ili nisu u mirovini onda su upravo ova dva pitanja kod kojih se mogla osjetiti eventualno njihovo pravo ili korist kod korištenja i primjene ovog zakona. Ja ću upozoriti da smo i u posljednja dva mandata bez obzira kako se ljudi na vlasti mijenjali upozoravali na jednu činjenicu koju do sada nikako nismo uspjeli riješiti a to je da su državne institucije, velikim djelom baš državne institucije izbjegavale rješavanje ovog problema ne poštujući prioritete kod zapošljavanja. Podsjetit ću vas još od pokojnog generala Bobetka do mnogih zastupnika koje ovdje vidim koji su znali navesti čak i Hrvatski sabor koji nije poštivao taj prioritet. Bilo bi zanimljivo vidjeti koliko se ta činjenica odnosi i na lokalnu upravu i samoupravu, dakle državne institucije a ja ću vas podsjetiti da sam u ovom Hrvatskom saboru i sadašnjeg ministra obrane Rončevića i prijašnje ministre upozoravala da su često upravo ljudi koji su morali otići naročito iz Ministarstva obrane pa iz Ministarstva unutarnjih poslova bili upravo ljudi koji su bili hrvatski branitelji. Najmanje se dirala administracija ili oni ljudi koji na bojištu nisu bili. To je problem koji je ostao neriješen i koji se vuče od jedne, druge ili treće Vlade. Činjenica je da je u prošloj godini bilo 27 tisuća nezaposlenih hrvatskih branitelja a ove godine evidentirano je 25 tisuća i 500 sigurno možemo pokazati da postoji određeni napredak ali bi isto tako trebalo vidjeti koliko se ljudi prestalo javljati na zavode za zapošljavanje jer nam naprosto više ne vjeruju. Činjenica je da je i kvalifikacijska struktura prilično nepovoljna i treba tražiti od drugih ministarstava, ne samo od ovog ministarstva atraktivnije programe zapošljavanja i naravno onda efikasnije i trošenje tih sredstava. Bilo bi zanimljivo da imamo i podatak o broju nezaposlene djece članova obitelji poginulih hrvatskih branitelja jer se ni taj prioritet određen zakonom vrlo često ne primjenjuje. Želim upozoriti dakle na ono čega u ovom izvješću nema a što bi trebalo potražiti kod izrade sljedećeg izvješća. Naime, osim što nedostaju podaci o broju upravnih sporova na što je upozorio kolega Jukić govoreći u ime odbora postoji činjenica da upravni sporovi traju dvije, tri ili više godina. To je za one koji su bez sredstava čitava vječnost a radi se o iznimno osjetljivoj populaciji. Pa bih ja molila potpredsjednicu Vlade da nam kaže, znamo da je pravosuđe nešto na što ne smijemo vršiti nikakve pritiske ali da li postoje neke metode i da li postoje podaci kako bi se doista upravo ti postupci ubrzali. Zatim, još nešto što nije dio ovog ministarstva a to je nedostatak evidencije dodjele poljoprivrednog zemljišta u zakup ili prodaju hrvatskim braniteljima. Kao gradonačelnica mogu reći da se veliki broj hrvatskih branitelja zapravo svoj egzistencijalni živog žele riješiti radom u poljoprivredi. Zato podupiremo modele zadruge o kojima ste govorili ali dodjela i prodaja zemljišta ide nedopustivo sporo pa vas ja molim da zatražite očitovanje i Ministarstva pravosuđa o trajanju postupaka i o broju postupaka koji se vode naročito oni sa državnim institucijama. A isto tako, da vidimo što se može učiniti da se već jednom ubrza ili prodaja ili zakup zemljišta. Dakle, za one ljude koji žele živjeti od svog rada. Ponovo upozoravam i na veliki broj oboljelih od PTSP-a, znam da neke mjere i programe provodite, međutim, tu treba pokušati pronaći što žurnije modele. Ali ću vas podsjetiti na amandman koji je odbijen, koji sam u ime kluba podnijela ovom Hrvatskom saboru i Vladi kod donošenja Zakona o pravima hrvatskih branitelja za koje i danas držim da bi o tome amandmanu trebalo razmisliti. Ja sam naime tada zatražila da se oslobađanje od plaćanja participacije oslobode i invalidi Domovinskog rata sa kategorijom oštećenja organizma od 20%, ne samo od 30%. Žao mi je što tada niste poduprli taj amandman jer 20% su zapravo prema podacima u pravilu upravo oboljeli od PTSP-a, onima kojima je pomoć često potrebna, prema podacima koje imam. Zanimljiv je i podatak da Ministarstvo nije suglasno sa nekim ocjenama Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje koje se odnosi na uzroke invalidnosti pa bi i tu trebalo znati što ministarstvo poduzima. I dopustite evo još neka pitanja ili neki problemi na koje su upozorili predstavnici HVIDRE iz Bjelovara i naše županije koji osim što pitaju o modelima ubrzavanja upravnih postupaka na što znam da ne možete vjerojatno dati potpuno precizan odgovor pitaju i za rješenje za razliku od mirovine. Naime, oni su dobili, mnogi od nas ta rješenja, to sigurno ne vrijedi samo za Bjelovar nego i za ljude bez obzira gdje žive, gdje navodno na kraju rješenja piše isplata kada to bude moguće. Bilo bi dobro znati kada je to. I upozoravaju na ukidanje poticajnih mjera tri, dakle na one koji sami uplaćuju doprinose, pa kada su to poljoprivrednici i njima bi taj novac sigurno puno značio ili oni ljudi koji se bave obrtom, dakle, oni koji već nešto imaju pa bi mogli stvarati i više. A oni koji nemaju ta sredstva su im isto kap u moru. I naravno pitaju nešto što ćete vjerojatno još danas čuti kada usklada mirovine, invalidnine jer postoji dug. Ja bih vas molila da možda i na kraju sljedeće školske godine razmotrimo koje mjere su, koje mjere poduzeti i da li je doista bila dobra i kvalitetna mjera koja je donesena o povlaštenom upisu u srednje škole i fakultete. Pa da to ovdje raspravimo, da se i tu prestane licitirati ili uzajamno optuživati. Neka to bude naša odluka. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. U ime Kluba HDZ-a, poštovani zastupnik Josip Đakić. Izvolite [[Upadica: Drugi dio!]] A drugi dio! Postoji još drugi dio. Poštovani zastupnik Josip Piplović, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, gospođo potpredsjednice hrvatske Vlade i ministrice. Ja ću biti kratak, zapravo ovdje imamo riječ o izvješću staroga, provedbi staroga zakona a novi zakon i njegovi učinci i njegove učinke ćemo vidjeti u novom izvješću ali svega ovoga što ste vi kazali onoga što znamo iz javnosti ipak se stvari kreću, smanjenje su tenzije u društvu, smanjuju se i traume hrvatskih branitelja, doduše imamo još uvijek problema, međutim, dat je zakonski okvir za njihovo rješavanje i potrebno je znači i strpljenje svih u ovom procesu i stručnosti i dobra volja da se ti problemi rješavaju. Međutim, ja bih istakao ovdje jedan veliki problem koji unatoč dobrim rješenjima koje su ponuđene u ovom novom Zakonu stoje a to je veliki broj još uvijek i ne riješenih predmeta koji stoje kod Upravnog suda a to je negdje koliko ja imam informaciju oko 50 tisuća upravnih predmeta i to je jedan veliki problem koji čini mi se i opterećuje provedbu samog ovoga zakona, znači novoga zakona. Ljudi i dalje žive u nadi da mogu riješiti jedan od tih svojih problema, neki imaju opravdana nadanja, drugi imaju krive osnove, nemaju osnove za ono što čine i traže. Međutim, u svemu tome upravni sud je pretrpan tako da se zapravo ne može efikasno rješavati taj jedan gorući problem. Čini mi se da bi trebalo pozvati udruge i same branitelje pa i sve one koji su u ovom procesu pa i samo ministarstvo da se pokuša ići na jednu vrst nagodbe, da se to što prije rastereti da ukoliko negdje ima osnove za nagodbu da se ne opterećuje upravni sud i time se problem što prije riješi. Iz ovog Izvješća je vidljivo da je država u proteklom mandatu za 2004. godinu izdvojila 4 milijarde kuna za prava branitelja i njihovih obitelji i negdje oko 15 milijardi za programe. Ističem ovaj podatak da bi i pozvao zapravo udruge na jednu vrstu racionalnosti, naime, ovo je ipak veliki novac koji se izdvaja za hrvatske branitelje, za programe, za njihovu resocijalizaciju, i za jedan njihov, njihovo normalno uključivanje u život da bi bilo dobro da programe koje nude Vladi, temeljem kojih se ova sredstva odobravaju, da to ipak budu na neki način zajednički problem, da se programski povezuju, da će time sa istom količinom novca imati veću učinkovitost. U svakom slučaju branitelji su zajedno ratovali, branili Domovinu i normalno je da je bilo dobro da se zajednički sjećaju, da se druže i da zajednički planiraju zapravo taj svoj povratak, to svoje uključivanje u društvo, vrednovanje svih vrijednosti Domovinskoga rata, znači kroz zajednički nastup. Ukoliko su podijeljeni, rascjepkani, čini mi se da će biti manja učinkovitost. I za sam kraj, ja ne znam da li je to sada koincidencija, što danas imamo raspravu ali u današnjem tisku imamo jedan veliki naslov gdje piše djeci branitelja oduzeti povlastice za fakultete. Ja bih molio da se u tijeku ove rasprave kada budete uzimali riječ da se o tome i ministarstvo, odnosno vi kao potpredsjednica o tome očitujete, jer to sada ponovno izaziva jednu zebnju kod branitelja, kod same javnosti. Ovdje imate nekoliko kvalifikacija koje jednostavno ne stoje. Ja ću ukratko spomenuti, jedan uvaženi kolega veli da je riječ o eklatatnom primjeru diskriminacije, drugi uvaženi kolega veli da je ovdje uvođenje jednoga kriterija gdje se zapravo provodi klijentalizam da se isključuje kult rada itd., odnosno da bi trebao kriterij biti da bolji zna više. Ja mislim da onog trenutka kada smo donosili ovaj Zakon, kada smo glasovali, kada smo digli ruku za Zakon o hrvatskim braniteljima i svim njihovim pravima, da Hrvatski sabor nije imao ni najmanje na umu da razvije bilo kakav klijentalizam već da hrvatskim braniteljima omogući, odnosno djeci hrvatskih branitelja omogući stvaranje odgovarajuće šanse, da im se pruži šansa ukoliko imaju sposobnost i budu htjeli raditi, oni će moći uspjeti na fakultetu, u tome se smislu razlikujem od kolegice Đurđe koja je malo prije istakla ovaj problem jer ta djeca su već time hendikepirana što nemaju roditelja, što su prošle mnoge, velike traume rata, što su bile izbjeglice, što su veliki dio svog djetinstva i mladosti proveli po hotelima, po razno raznim ne adekvatnim smještajima. Čini mi se da ipak ova kvalifikacija vrijeđa svakog domoljuba a i same hrvatske branitelje. Nadalje, slažem se da treba biti kriterij za ulazak na fakultet, sposobnost da bolji zna više, to je činjenica. Međutim, oni koji ovo govore jesu li sigurni da oni koji znaju više, da je znaju zbog toga što imaju sposobnost i što su kvalitetno radili. Imali li tu možda i utjecaja roditelja i roditeljskog učinka time što je otac, majka, netko iz obitelji na jednom višem položaju. Možda više ima novca, možda više ima utjecaja. Prema tome, ovakve stvari u svakom slučaju čini mi se da vrijeđaju hrvatske branitelje, odnosno njihovu djecu i žrtvu koju su ti hrvatski branitelji dali. Tako da ova inicijativa da se djeci hrvatskih branitelja oduzmu povlastite za fakultete vraća nas ponovno na sam početak gdje smo bili prije 2 godine kada su se hrvatski branitelji, cjelokupna javnost temeljem ovog pitanja nepotrebno frustrirali. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Marija Lugarić.
Poštovani gospodine predsjedniče, netočan je navod kolege Piplovića da isključivo neki od nas iz oporbe se zalažu za ukidanje ove odredbe i Zakon o pravima hrvatskih branitelja u privilegiranom upisu. Citiram izjavu ministra Primorca, citiram: «Dok sam ja ministar kriteriji za upis u obrazovne institucije bit će izvrsnost i ne smije se dopustiti da ona ne dobije mjesto koje pripada». Ove smo godine bili dužni poštovati Zakon na osnovi kojega je upisano 15 do 20% studenata više no za iduću godinu treba razmisliti o drugim rješenjima, kaže ministar obrazovanja dodajući da već ima najave nekoliko braniteljskih udruga koje su voljne da se pronađe drugačije rješenje. Stoga je netočan navod da je to samo isključivo stvar nas iz oporbe i nas nekih.
Nisam čuo da je spomenuo zastupnik Piplović uopće oporbu. On je spomenuo neke, ali nije uopće dominirao … … [[Upadica se ne razumije.]] Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice. Poštovani zastupnik Josip Đakić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, uvažena potpredsjednice i ministrice, državni tajniče, kolegice i kolege! Analizirajući izvješće o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji u izvještajnom razdoblju od 1. siječnja do 31. prosinca 2004. godine Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice u potpunosti podržava ovakovo izvješće kroz koje se očituje svekolika briga i skrb za populaciju hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji. U izvještajnom razdoblju 2004. godine dogodile su se kao što smo već i čuli dvije izmjene Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata koje su bitno promijenile sam status hrvatskih branitelja i ukinule odredbe Zakona o dvostrukom kažnjavanju te prekinule postupke prevođenja tj. revizije svih hrvatskih ratnih vojnih invalida. Također u izvještajnom razdoblju 2004. godine Hrvatski sabor donio je Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o Fondu hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji jer prijašnji nije bio provediv i nije mogao donesti nikakvo dobro hrvatskim braniteljima. Isto tako u izvještajnom razdoblju tj. preciznije 22. siječnja 2004. godine Vlada Republike Hrvatske donijela je Odluku o izmjenama i dopuni Odluke o raspolaganju stanovima u vlasništvu Republike Hrvatske namijenjenim za stambenog zbrinjavanje obitelji poginulih hrvatskih branitelja, hrvatskih ratnih vojnih invalida iz Domovinskog rata kojima je prodajna cijena stana umanjena za 30% za stanove na područjima od posebne državne skrbi i stanove izgrađene u naseljima koja su manja od 10 tisuća stanovnika. Isto tako izmijenjen je i Pravilnik o utvrđivanju postotka oštećenja organizma hrvatskih ratnih vojnih invalida iz Domovinskog rata čime je ukinuta sramotna obaveza i primjena ispunjavanja testa MMP-2 u postupku stjecanja statusa hrvatskih ratnih vojnih invalida temeljem dijagnoze PTSP-a. Vlada Republike Hrvatske donijela je Odluku o izmjenama uvjeta kredita po kreditnim programima zapošljavanja razvojačenih pripadnika Hrvatske vojske kojima je odobren reprogram kreditnih, kredita i to produženje roka otplate na 20 godina uključujući poček od 5 godina bez obračunavanja kamate. U izvještajnom razdoblju za osobne invalidnine mjesečno je prosječno bilo 34 tisuće 139 korisnika što je za 1% više nego u 2003. godini. Te je za osobne invalidnine u 2004. godini utrošeno 11,98% više sredstava nego u 2003. godini ili u ciframa 110 milijuna 379 tisuća i 183 kune. Precizno je obrađeno i prezentirano koliko je korisnika posebnog doplatka na koji pravo ostvaruju hrvatski ratni vojni invalidi i članovi njihovih obitelji koji nisu u radnom odnosu, ne primaju mirovinu ili naknadu plaće od dana stjecanja prava na profesionalnu rehabilitaciju kao i tijekom nje. U izvještajnom razdoblju takovih korisnika bilo je 1327 hrvatskih ratnih vojnih invalida koji su imali pravo na ovu mjeru. Što je za 42,73% manje nego 2003. godini, a iz toga proizlazi da je preko 1000 hrvatskih ratnih vojnih invalida u ovom promatranom i izvještajnom razdoblju riješeno da li mirovinom, da li zapošljavanjem ili trajnim radnim odnosom tako da više nisu na onoj popularnoj skrbi ili da nisu nezbrinuti. Dok je programom stručnog osposobljavanja i zapošljavanja hrvatskih branitelja koji je proširen na nove tri mjere poticaj razvoja zadrugarstva hrvatskih branitelja, subvencioniranje dvije, dva posto kamate na poduzetničke kredite. Zapošljavanje je također postiglo kroz ove mjere svoj efekt tako da je dodijeljene su određene i financijske potpore poduzetnicima koji proširuju djelatnost i zapošljavaju hrvatske branitelje. Mjerama za zapošljavanje u 2004. godini realizirano je 1350 zahtjeva i broj nezaposlenih hrvatskih branitelja smanjen je za ukupno 7% u odnosu na 2003. godinu. Isto tako u ovom izvješću ono što nije rečeno, a tiče se Fonda hrvatskih branitelja i Pravilnika koji je donesen uz taj Fond o pripadajućim udjelima dionica i kako će se one izračunavati. Ja bih želio i ovim povodom jasno i nedvosmisleno reći kakove su to bodovanje i kako je podijeljeno, podijeljeno na borbeni i neborbeni sektor. Podjelom na borbeni i neborbeni sektor u kriterijima za dodjelu udjela u Fondu hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji razgraničava se branitelje koji su sudjelovali u ratnim operacijama od ostalih. Na taj način svaki dan sudjelovanja u Domovinskom ratu unutar borbenog sektora odnosno unutar zapovjedništava i postrojbi koje su sudjelovale u pripremi i izvođenju borbenih djelovanja množit će se sa pripadajućim brojem bodova. Za određeno razdoblje sudjelovanja i to za sudjelovanje od 5.8.1990. do 1.5.1991. sa jednim bodom. Od 2.5.1991. do 15.1.1992. sa 8 bodova. Od 16.1.1992. do 30.4.1995. sa jednim bodom. Od 1.5.1995. do 31.8.1995. sa tri boda. A od 1.9.1995. do 30.6.1996. sa jednim bodom. Tako je definirano i ovo su kriteriji za stjecanje prava u Fondu hrvatskih branitelja i po njima će biti obračunata i poslana rješenja svim hrvatskim braniteljima korisnicima i onima koji ostvaruju pravo na dionice u Fondu hrvatskih branitelja i kroz 3 godine one će biti umnožene kroz sve firme koje su u privatizaciji. O nezaposlenosti bih još rekao, hrvatskih branitelja, da je točna ona tvrdnja koja govori o tome da se u mnogo puta u lokalnim samoupravama baš i u državnim institucijama nije poštivao zakon i nije prioritet kod zapošljavanja imali hrvatski branitelji no ti odnosi se mijenjaju i inspekcijske službe, a i pravosudni organi i svi oni koji su voljni podnesti ili žalbu ili prigovor ili bilo šta stječu svoja prava bar kroz žalbe i prigovore. Moram naglasiti da je u promatranom razdoblju kroz određene forme koje smo naveli već zaposleno 10 tisuća i 566 nezaposlenih hrvatskih branitelja. Tako da ova populacija zasigurno kroz sve ove mjere koje su poduzete i na onom starom zakonu, a pogotovo donošenjem novog zakona zasigurno doživljava svoje priznanje i dignitet kao što su danas u nekoliko navrata govornici i rekli da treba čestitati im za uspjehe koje je postigla današnja Vlada u konačnom početku pregovora sa Europom i dovela nas do Europe, ali bez hrvatskih branitelja zasigurno ne bi bilo ni slobodne države Hrvatske. Želim reći ovog puta da kada se govori o upisu na fakultete i zakonskoj odrednici koja je donesena u novom zakonu zasigurno je ova godina prelomna, s obzirom da je generacija koja je branila Hrvatsku baš djecu imala koja je, koji su naišli u ovoj generaciji i tako im se omogućio upis ne bi trebalo se dvojiti oko toga da li su zaslužili ili nisu zaslužili. Ja vjerujem da ta djeca su ravnopravna sa svima drugima po znanju, da bi isto tako trebala ravnopravno učestvovati u svemu, ali nagrada djeci tih sinova koji su branili, stvorili hrvatsku državu zasigurno može biti i u upisu na fakultet kroz ovu formu koja se sada koristi. Svim onima kojima smeta vjerojatno ovakva forma smetala vam je, smetala im je i hrvatska država, pa vjerojatno i danas rogobore i protive se svim mjerama koje idu u korist hrvatskim braniteljima i članovima njihovih obitelji. Nadam se će udruge iz Domovinskog rata kao mjerodavne i kao mjerilo kriterija u donošenju zakonskih odrednica zasigurno dići svoj glas i osuditi postupke onih koji žele umanjiti prava hrvatskih branitelja. Suradnja koja se odnosi na izvještajno razdoblje sa udrugama proizašlih iz Domovinskog rata promijenila se je. Ne bih rekao samo u 100 postotnom iznosu, nego i puno, puno više zato što više nije bilo samo lipa za pojedine udruge, nego je bilo i kuna koliko je stvarno potrebno, te više nije trebalo popisivati nikakve akte kojima bi pojedine udruge trebale biti lojalne aktualnoj vlasti nego su zajednički raspravljale o svim detaljima i zakona i proračuna Republike Hrvatske o donosile najbolje odluke i prijedloge kako bi Vlada imala mjerila i kriterije u daljnjem postupanju. Stoga mogu ustvrditi da zasigurno suradnja sa udrugama proizašlim iz Domovinskog rata je neopisivo bolja i ono što nas zadivljuje da stvarno ne moramo potpisivati lojalnost vlasti, nego da možemo otvoreno, jasno i glasno na sjednicama i koordinacijama s njima donesti odluke koje su najbolje za populaciju hrvatskih branitelja. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepo. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Ivica Pančić.
Na početku samo da ukažem na to da nisu dobre rasprave kada kritike na pojedina zakonska rješenja, ovdje govorimo o upisu djece na fakultete svode se na razinu onih koji su protiv hrvatske države. Smatram da to nisu, to nije razina na kojoj bi ovaj Sabor trebao raspravljati. Smatram da u ovoj Hrvatskoj nitko nije protiv Hrvatske. Ali da pređem na sljedeće ispravke netočnih navoda. Rečeno je: "Izmijenjen je Zakon o fondu, jer fond po prijašnjem Zakonu nije mogao donijeti nikakvo dobro hrvatskim braniteljima.". Apsolutno netočno, jer su napravljene samo kozmetičke promjene u novome, odnosno u izmjenama Zakona o fondu za hrvatske branitelje. A koliko dobro će donijeti ovaj zakon ukazuje činjenica da Vlada Republike Hrvatske ne želi isplatiti 240 milijuna kuna dividende Hrvatskog telekoma hrvatskim braniteljima.
Hvala lijepa. Drugi ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Marija Lugarić.
Govoreći o odredbi zakona koji se odnosi na privilegiran upis djece, invalida i dragovoljaca kolega je rekao da se to odnosi na, citiram: "Djecu koja su naišla u ovoj generaciji.", to je netočan navode, jer je i lanjskih godina bilo djece stopostotnih invalida ostalih kategorija i djece branitelja kad nje bilo te odredbe o privilegiranom upisu. Imate primjerice na drugo ili trećoj godini studija dijete koje je upisano normalno, a čak mora i plaćati studij što na neki način … … [[Govornik se isključio, ne čuje se.]] Gospodine predsjedniče ja bih vas molila da upozorite kolege da ne gase mikrofone kad ne žele slušati ono što im se ne sviđa, a znaju da je istina. Dakle, ta djeca su međusobno nejednaka i taj zakon je stvorio nejednakosti. Ako se već toliko za to zalažete, ja bih voljela da se založite da se to onda pravo proširi na djecu koja sada studiraju drugu, treću, četvrtu godinu studija, koja za razliku samo zbog toga što su rođena godinu, dvije dana ranije, a njihovi roditelji su skupa bili u ratu, nemaju pravo na to pravo. I drugo,
Hvala lijepa. U ime Kluba zastupnika HSP-a, poštovani zastupnik Vlado Jukić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospođo ministrice, gospodine tajniče, kolegice i kolege. Nakon govora mojih prethodnika u ime klubova i idilične atmosfere držim da je ipak potrebno malo i neke druge aspekte problematike hrvatskih branitelja naglasiti. Sama činjenica da mi danas u listopadu govorimo o Izvješću o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja govori u prilog tome kako se ne odnosimo prema toj problematici onako kako bi trebalo. Nikakvih razloga nije bilo da o ovom Izvješću nismo raspravljali u travnju, jer svrha podnošenja Izvješća je sagledavanje stanja problematike, ali naravno, i mogućnost izvlačenja pouka u provedbi. Očito da odlaganje, stavljanje Izvješća na dnevni red jest neka vrsta političke taktike i tome se ja u ime kluba HSP-a protivim. Doduše imamo i neka druga izvješća koja ni ne dolaze, iako zakoni nalažu da moraju doći na dnevni red, ali o tom drugom prilikom. Ovo Izvješće govori o provedbi zakona koji je izazvao velike polemike u hrvatskoj javnosti i izazvao mnoštvo prijepora i bio jedan od ključnih problema mandata vladavine prošle Vlade, Vlade Ivice Račana i držim s pravom, obzirom da je za vrijeme prošle Vlade hrvatskim braniteljima bilo vrlo teško. Kada je donošen ovaj zakon u ovoj istoj sabornici, u približno sličnom sastavu imali smo naširoko i nadugo rasprave o tome kako je taj zakon ono nešto što će riješiti probleme hrvatskih branitelja. Temeljna odrednica predlagatelja ovoga zakona, a govorimo, ovo Izvješće govori o četvrtoj godini njegove provedbe, znači o kraju njegovog življenja kao propisa, temeljna odrednica bila je uvjeravanje hrvatske javnosti, nas hrvatskih zastupnika i činjenicu kako hrvatska država ne raspolaže sredstvima dostatnim da na pravi način isfinancira prava hrvatskih branitelja, nego da se mora uvesti štednja i sjećamo se naslova i iz radnih materijala i iz prijedloga i iz medija sukladno mogućnostima države i manje-više teško je naći protuargumente, s obzirom na financijsku situaciju koja je bila 2001. godine. Međutim, postavlja se pitanje je li moguće da se donese zakon u Hrvatskom saboru, da se za taj zakon stručno argumentirano simulira potrebna sredstva u iznosu 2,3 milijarde kuna, a da taj zakon završi kao što je završio ovaj, to vidimo iz ovog Izvješća, sa troškom od 4 milijarde i više od 4 milijarde kuna. Pa je li to moguće? Očito da je. Ali samo u Hrvatskoj. Zapitajmo se što bi se dogodilo kada bi druga ministarstva na takav način dolazila ovdje sa prijedlozima u Hrvatski sabor i kada bismo mi još neke druge zakona donijeli na takav način da umjesto 2 milijarde i 300 treba 4 milijarde. Zamislimo situaciju da dođe ministar financija i da predloži državni proračun od 100 milijardi a da na kraju godine bude potrebno 160. Pa što bi bilo od naše države? Ovo je jedinstven primjer Zakona o pravima hrvatskih branitelja u proteklih deset godina. Ni u jednom, primjenom niti jednoga zakona nije se to dogodilo na tako drastičan način da je zakon u simulaciji, u prijedlogu bio potpuni promašaj. O tome, o onom nezadovoljstvu hrvatskih branitelja opravdanom, o jednoj jako lošoj javnoj klimi stvorenoj protiv hrvatskih branitelja ne treba niti govoriti. Zato i začuđuje činjenica da su toliki novci potrošeni a da su ciljevi potpuno promašeni. I revizija je promašila, i od štednje nije ostalo ništa. Ostalo je samo nezadovoljstvo hrvatskih branitelja, i dugovi i sudski procesi koji traju i dan danas. I za to bi netko trebao snositi odgovornost. Političku odgovornost naravno snosi Vlada prošla i ministar koji je naš danas kolega, međutim držim da to nije dovoljno. Oni ljudi, ja sam siguran da kolega Pančić nije kvrcao po kompjutoru i izračunavao simulaciju koliko treba novaca za provedbu zakona nego su neki drugi ljudi koji za to primaju plaću državni službenici njemu pripremali radne materijale i očito da su oni pogriješili u izračunima i držim da bi oni trebali snositi odgovornost jer takav promašaj za milijardu i više kuna u nekoliko godina zaslužuje pažnju i traži odgovornost jer postavlja se pitanje može se to nama i danas dogoditi. Mi kao zastupnici ne možemo biti informirati i moramo vjerovati Vladi kada dođe sa prijedlogom i kaže da za određeni zakon i prava treba toliko i toliko sredstava. Ako netko namjerno ili iz neznanja krivu informaciju dostavi Hrvatskom saboru onda mi ne možemo donositi odluke, pravovaljane odluke a očito da oni koji su glasovali u prošlom mandatu za ovaj zakon su donijeli lošu odluku koja se sada pokazuje u ovom izvješću skoro dvostruko više novaca plus sudski procesi koji još uvijek traje i razlike koje još uvijek nisu isplaćene. Odgovornost u redovima Ministarstva hrvatskih branitelja svih onih osoba i ljudi koji su sudjelovali u procesu ili obmane ili greške kada se donosio zakon. Koliko je nama poznato nitko nije odgovarao, niti disciplinski niti kazneno. Možda je netko premješten na neko drugo radno mjesto ali nam se čini da isti ljudi i danas rade isti posao a mi danas ovdje raspravljamo o izvješću. Ono što je zanimljivo spomenuto to je rekla i ministrica da sredstva za stambeno zbrinjavanje nisu utrošena ali to je samo vrh ledenog brijega stanja stambene problematike hrvatskih branitelja. Nisu utrošena sredstva zbog toga što jednostavno sustav je tako postavljen da nije moguće i ono malo sredstava što se osiguralo državnim proračunom potrošiti. Mnoštvo je primjera. Više je pravilo nego iznimka nesolidna gradnja i loši stanovi za hrvatske branitelje. Bilo je niz intervencija, i po medijima se o tome razgovaralo. Više je pravilo da je loša gradnja nego da nije, ali isto tako ništa se poslije toga nije dogodilo. Netko tko je potpisao nadzor tih objekata, primio za to visoki honorar i time dopustio da se iz državnog proračuna isplate sredstva za te građevinske radove taj netko je odgovoran. Prema našim saznanjima još nitko nije snosio ni disciplinsku ni kaznenu odgovornost za potpisivanje zgrada. Sjetimo se primjera stana bez centralnog grijanja. Mjesecima se razvlačilo po medijima i tu po odborima, i u ministarstvu su se ljudi morali hvatati za glavu kako riješiti taj problem. Kako je moguće da je netko potpisao i primio stan u kojem nema centralnog grijanja a bilo je u projektu. I taj slučaj je ministarstvo rješavalo tako što je smjestilo obitelj u hotel uz visoke troškove. Tako drastičnih primjera ima. Nitko nije snosio odgovornost. Ja bi molio ministricu da na kraju izlaganja kaže je li netko snosio odgovornost i hoće li uopće snositi odgovornost za takove stvari koje su direktna šteta državnog proračuna, time i poreznim obveznicima. I rekao bih nešto o nečemu što nema u izvješću. O izvješću je apsurdno raspravljati nakon devet mjeseci i nakon toga što taj zakon više nije na snazi. Naravno, u pravu su oni koji kažu da se tijekom 2004. godine klima promijenila. Nije se toliko promijenilo materijalno stanje hrvatskih branitelja, promijenila se uveliko politička klima i točno je da je hrvatskim braniteljima u zadnje dvije godine lakše. Ako već nemaju redovito i sve ono što imaju po pravu, po zakonu barem ih se ne proziva kroz medije i barem netko im kaže i lijepu riječ. Ono čega nema u izvješću a trebalo bi biti je nekoliko problema koje bi trebalo rješavati. Prvi problem je status pripadnika Hrvatskog vijeća obrane. O tome govorimo već desetine puta u ovom Saboru. Rok istječe. Mi smo danas u listopadu, 31.12. ove godine istječe rok u kojem će pripadnici Hrvatskog vijeća obrane dobivati svoja materijalna prava u Bosni i Hercegovini i u Hrvatskoj iz Bosne i Hercegovine. Riječ "zakonsko rješenje" koje smo slušali od prošle Vlade i od ove Vlade je "to će se riješiti međunarodnim sporazumom". Teško je vjerovati da je moguće potpisati međunarodni sporazum u sljedećih četrdeset dana. Što će biti sa tim ljudima i njihovim pravima želio bih danas ovdje čuti jer pričamo o hrvatskim braniteljima. Htio bih reći nekoliko stvari o onome što nam se dešava u primjeni novoga važećega zakona jer izvješća služe tome da bismo mogli vidjeti što u provedbi nije dobro, što zapinje i što bi eventualno moglo promijeniti. Najdrastičniji primjer ili greške namjerne ili nenamjerne u novom zakonu je pitanje statusa pripadnika narodne zaštite. Prepune su novine, prepuni su mediji. Većina hrvatske javnosti uvjerena je kako se naglo povećao broj hrvatskih branitelja i kako pripadnici, bivši pripadnici narodne zaštite imaju status hrvatskih branitelja. A ja ovdje mogu reći temeljem dokumenata, argumenata i upita odbora kojem sam na čelu da niti jedan pripadnik narodne zaštite nije ostvario svoje pravo status hrvatskog branitelja niti će ga ostvariti prema novom zakonu ukoliko netko ne predloži izmjenu i dopunu zakona iz jednostavne činjenice na koju smo upozoravali kada se donosio zakon. Kolega Kovačević je ovdje nekoliko puta se javlja za riječ pa je promijenjeno sa šest na pet mjeseci zato što je odglasana odredba koja kaže da je najmanje vremenski period koji je trebao pripadnik narodne zaštite provesti kao naoružani pripadnik pet mjeseci. A iz svih relevantnih dokumenata Ministarstva obrane i hrvatske Vlade proizlazi da je taj period pet dana manje. Dakle, donijeli smo zakon, ljudi su prozvani u novinama, o tome se raspravlja, lamentira jesu li bili naoružani, nisu li bili naoružani. Donijeli smo zakon u kojem stoji da pripadnici narodne zaštite su hrvatski branitelji, međutim oni to svoje pravo ne mogu ostvariti i to je žalosna činjenica. Je li to pogreška ili je namjera, to bi trebali danas ovdje čuti. Ako je netko tko je predlagao odredbu zakona zaboravio ili nije znao za stanje, pravno stanje onda bi za to trebao snositi odgovornost. Tisuće pripadnika Narodne zaštite se s pravom smatraju obmanutima jer kada dođu tražiti potvrdu oni je dobiti ne mogu. Ne mogu je dobiti iz jednostavnog razloga što je 30. srpanj do 24. prosinca nema pet mjeseci a zakon kaže da mora imati pet mjeseci. Taj problem treba hitno riješit ili izmjenom i dopunom zakona ili javnim očitovanjem što se htjelo uvođenjem narodne zaštite u Zakon o pravima hrvatskih branitelja a onemogućavanjem bilo kakvog ostvarivanja njihovih statusnih prava. Isto tako, predlažem da ispravimo jednu nepravdu, nepravdu učinjenu svima onima koji su otišli u mirovinu po općim propisima a prije stupanja na snagu ovoga zakona, to znači do kraja prošle godine jer u ovoj godini po važećem zakonu oni koji idu po općim propisima imaju pravo na minimalnu mirovinu, ona je simbolična. Međutim, ona puno znači hrvatskim braniteljima koji po općim propisima imaju manju mirovinu od zagarantirane. Međutim, ima lijep broj hrvatskih branitelja koji to pravo ne mogu ostvariti jer su otišli u mirovinu prije primjene ovog Zakona. I bilo bi poželjno i dobro tu nepravdu ispraviti i u izmjenama i dopunama Zakona previdjeti izmjenu koja će omogućiti i rješavanje i te nepravde. I na kraju, dvije rečenice samo o izjavi prorektora, gospodina Jerolimova, a vezano za upis djece hrvatskih branitelja na što smo upozoravali i na Aktualnom satu. Gospodine je rekao, citiram: "nadležne institucije morati će, morati će razmisliti o etičkom i pravnom aspektu toga problema", završavam citat. Za gospodina doktora Jerolimova problem je primjena Zakona koji je donio ovaj Hrvatski sabor. On je to rekao nekoliko puta na tiskovnim konferencijama, nadodavši naravno kako će oni, sveučilište, voditi računa o uspjehu djece hrvatskih branitelja tijekom studija, samo nije rekao na koji će to način učiniti. Ne čudim se niti sadržaju niti se čudim osoba koja je to rekla. Koja je Zakon koji smo mi ovdje donijeli u Hrvatskom saboru u korist djece hrvatskih branitelja naziva javno problemom. Čudim se onima koji su trebali i morali reagirati na takove izjave, bez obzira na tzv., autonomiju sveučilišta. Oni su autonomni u svojim poslovima, ali ne mogu biti autonomni od odgovornosti primjene hrvatskih zakona. I stoga prozivam Vladu da se očituje o tome problemu i da poduzme mjere protiv takovih osoba koji primaju plaću iz državnog proračuna, a negiraju odredbe hrvatskog zakona već ih nazivaju problemima i naše institucije, tj., nas, Hrvatski sabor prozivaju da bi trebali razmisliti o etičkom, zamislite, i pravnom aspektu tog problema. A radi se o djeci onih koji su njemu i nama omogućili da danas sjedimo ovdje i da primamo plaću iz Hrvatskog državnog proračuna. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Ivica Pančić.
Zahvaljujem. Kaže gospodin Jukić, umjesto planiranih 2,3 milijarde potrošeno je 4 milijarde kuna i postavlja pitanje je li to obmana ili greška. Kažem, nije to ni obmana ni greška već nepoznavanje problematike. Jer treba razlikovati proračun Ministarstva branitelja, bez obzira kako se danas zove, i Izvješće o provedbi Zakona za hrvatske branitelje. Jer u ovome i u prijašnjim izvješćima zbrojena su sva izdvajanja iz svih ministarstava, uključujući i izostavljene proračunske prihode. I drugo, kaže, hrvatskim braniteljima je lakše sada. Pa vjerojatno je lakše zbog akcijskog plana i pune suradnje sa Haagom. Vjerojatno su i demonstracije u Splitu bile …
Hvala lijepa, gospodine Pančić. Drugi ispravak, poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Ja bi ispravio izjavu da postoji tzv. autonomija sveučilišta. Ne, postoji stvarna, zakonski propisana autonomija sveučilišta i ona baš zato i jeste da svaki član sveučilišta, a posebice prorektor može komentirati i zakone. Mogu to činiti građani, a ne čak i prorektor. I ne misli valjda kolega Jukić da smo mi nepogrješivi pa da donosimo zakone koji se ne mogu mijenjati u nekim dijelovima. Pa mi samo donosimo zakone koji mijenjamo prije nego stupe ti zakoni na snagu, a svakako da akademska zajednica ima pravo i potrebu sudjelovati u komentiranju donesenih zakona i o njihovoj provedbi. Zato postoji autonomija sveučilišta.
Klub zastupnika HNS-PGS-a-. Poštovani zastupnici Srećko Ferenčak i u drugom dijelu Alenka Košiša Čičin-Šain. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, uvažena gospođo ministrice. Prije početka bilo kakve rasprave o ovom Izvješću i provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za razdoblje od 1.1. do 31.12.2004. godine želim istaknuti da bi se ovakva i slična izvješća trebala naći u Hrvatskom saboru početkom godine, a najkasnije u prvom, a ne u zadnjem tromjesečju. Jer pitam se kakvom smisla ima raspravljati o provedbi jednog zakona za 2004. godinu kad ćemo vrlo uskoro u ovom istom Domu raspravljati o Prijedlogu državnog proračuna za 2006. godinu. Iz ovog se jasno vidi neorganiziranost i neažurnost ministarstva kojemu je za pisanje jednog ovakvog Izvješća trebalo 6 mjeseci. Ali s obzirom na poznavanje unutarnje organizacije ministarstva teško je i vjerojatno očekivati brže reagiranje. Iz dnevnih novina sigurno su nam poznate kadrovske promjene unutar ministarstva i danas ministrica ima već vjerojatno 3. postavu dužnosnika oko sebe. Samom tom činjenicom bavljenja samim sobom i kadroviranjem unutar ministarstva jasno je da je od svih silnih obećanja braniteljima, majkama, umirovljenicima i svim ostalim društvenim skupinama o kojima bi se ministarstva trebalo brinuti nije bilo vremena. I zato je ispunjeno tako malo za stvarne životne potrebe branitelja. Ali pred nama je ovo Izvješće, takvo kakvo je, pa mi dozvolite da u ime Kluba zastupnika HNS-a i PGS-a nešto kažem i o istom. U Proračunu za 2004. godinu Ministarstvo je dobilo 5,6 milijardi kuna, a od toga za skrb o braniteljima 3,4 milijarde. Za provođenje zakona potrošeno je 3,9 milijardi kuna. To nije mali novac za Državni proračun i važno je kako i na koji način se taj novac troši. Upravo zbog dostojanstva branitelja i njihovih obitelji potrebno je neke stvari istaknuti. Nedavno smo informirani da je napokon izrađen Registar branitelja, samo je pitanje kome će on služiti i u koje svrhe. Pri tome je izuzetno važno napomenuti da je nužno da se takav jedan registar napravi, ali smo svjesni, a ovom Domu je to i u više navrata izrečeno, da se prava sustavna revizija stvarnog stanja broja branitelja nikad nije napravila. Zapravo, počela se raditi, ali dolaskom ove Vlade naprosto je prekinuto. Zašto? To valjda znaju oni koji su takvu odluku i donijeli. U novom popisu branitelja, informirani smo u medijima, a evo danas i od gospođe ministrice, gotovo je 500 tisuća ljudi. Kolege zastupnici, to je skoro jedna polovina radnog sposobnog stanovništva Republike Hrvatske. Svakome je jasno da ta brojka nije realna i stvarna i sigurno je da na tom popisu ima ljudi koji tu ne pripadaju. Pravovaljan i upotrebljiv Registar branitelja ne samo onaj koji će na papiru dokazivati tko je uistinu branio ovu državu nego onaj koji će svakom tom imenu i prezimenu koji je na tom spisku dati dostojanstvo, dignitet i ponos, a na temelju toga i zaslužena prava. Ponavljam, zaslužena prava trebalo bi biti prioritet u radu ministarstva. U ovom Izvješću velika se pažnja posvećuje suradnji s udrugama proizašlima iz Domovinskoga rata. Na tu su radnju utrošeni veliki dio financijskog kolača kojim raspolaže Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti. Raduje nas da se na tom području razvijaju kvalitetni programi, ali nismo uvjereni da se svi ti troškovi moraju biti toliki. Tvorac Izvješća hvali kako u razdoblju na koje se Izvješće odnosi ima manje nenamjenskih troškova nego do sada, valjda želeći dati svima do znanja da se ponašaju razboritije nego oni prije njih. Lijepo je čuti da se novcima poreznih obveznika raspolaže s dužnom pažnjom u maniri dobrog gospodara, ali ovo Izvješće nas baš i ne može uvjeriti da je tome tako. Suradnja s udrugama stajala je 15 i pol milijardi kuna. … [[Upadica se ne razumije.]] Milijuna, točno. Hvala. U sklopu čega su se financirala razna događanja, seminari, tribine, programi, časopisi, novine i susreti branitelja. Međutim, iz tog Izvješća nije vidljivo da se na jedne te iste svrhe iz drugih ministarstava troše veliki novci. To mi nekako liči na krilaticu "kruha i igara" kojom su rimski carevi kupovali svoj pleps kako ne bi razmišljali o onome što im je uistinu potrebno. Braniteljima gospodo ne treba i oni ne traže milost već traže svoja zaslužena prava. A braniteljima prvo treba zapošljavanje, treba im radna mjesta. 3% od ukupnog proračuna svega je utrošeno na zapošljavanje. Trebaju im stanovi, svega 4% utrošeno je od ukupnog proračuna za tu svrhu. I treba te branitelje resocijalizirati kako bi i dalje mogli biti od koristi i u razvojnom razdoblju ove države koju su branili i obranili. Ja sam siguran da je svima nama i da se slažemo da ubuduće novce treba usmjeriti u ova prioritetna pitanja branitelja, a ne u novine i časopise. Nedjelotvorna i potpuno promašena politika objavljivanja dežurnih telefona i ministričinog mobitela, koji su potpuno gluhi na pozive braniteljske populacije. U ovom primjeru jasno se odražavaju politikantski potezi u odnosu na stvarnu brigu o braniteljima. I najvažnija stvar još jedanput, koju čitajući ovo izvješće želim upozoriti s jedne strane galantno troše novce na razne prirede, a s druge strane minimalni napori da se branitelji i članovi njihovih obitelji zaposle. A što je jedan od najbitnijih preduvjeta za život dostojan čovjeka. To je jedini pravi način na prevenciji svih onih tužnih sudbina branitelja i članova njihovih obitelji o kojima smo na žalost zadnje vrijeme prečesto čitali i obavještavani u novinama. U izvješću se želi impresionirati javnost brojkama i poticajnim mjerama, ali čim zagrebemo malo ispod te površine stvarna slika je drugačija. Čak ni samo Ministarstvo ne poštuje odredbe Zakona kojeg je napisao, što pokazuje činjenica koliko malo se branitelja ili članova njihovih obitelji za vrijeme vlade zaposlilo barem na jednostavnim uredskim poslovima i koliko se Ministarstvo bavilo kontrolom zakonskih odredbi o prioritetu pri zapošljavanju branitelja. Klub HNS PGS-a smatra da ovo Ministarstvo mora izraditi jasne kriterije i transparentan sustav koji će efikasno pomagati braniteljima i funkcionirati bez obzira na trenutačnu političku vlast, a ne da se kao ovo Ministarstvo bavi karitativnim uslugama, dijeljenjem milostinje ili politikantskim brojanjem glasova. Navest ću vam jedan primjer iz ovog izvješća koji jasno pokazuje o čemu govorim. Za udruga koja je prema našem mišljenju nužna i potrebna, to je udruga liječenih od PTSP-a, tokom 2004. godine Ministarstvo je za njenu djelatnost utrošilo 20 tisuća kuna, 10 tisuća kuna za sportske aktivnosti i 10 tisuća kuna za resocijalizaciju tih ljudi, dok se za razne tribine evo tribina nepoznate tematike utroši 70 hiljada kuna, na nogometni klub se utroši 10 hiljada kuna, na lovački savez 50 hiljada kuna, pa gospodo gdje su tu kriteriji, gdje je tu sustav, gdje je tu transparentnost rada. Gdje je tu stvarna briga za branitelje i njihove životne potrebe. Uostalom niti u jednom dijelu izvješća ne može se doznati po kojim to kriterijima i načelima resorna ministrica dodjeljuje te novce. Klub zastupnika HNS PGS-a smatra da Izvješće o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za razdoblje od 1. 1. do 31. 12. 2004. godine u ovakvoj formi nije prihvatljivo jer nije transparentno i da se iz njegovog sadržaja može uočiti samo jedna bitna činjenica da Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti ne radi svoj posao kako treba i ne brine na pravi način o stvarnim životnim potrebama hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Povreda Poslovnika, poštovana zastupnica potpredsjednica Đurđa Adlešić.
Gospodine predsjedniče, meni je žao ja sam mislila da ovaj govor lagano nestaje iz govornice, članak 214. Ja se slažem da svi mi možemo osporavati izvješće, možemo se i slagati s izvješćem, kritizirati treba ako želimo da bude bolje, da izvješće bude bolje i da se zakon provodi kako treba. Ali spajati ministričin broj telefona, i mobilni broj telefona sa izvješćem čini mi se doista da je prevršena mjera. Oprostite.
Hvala lijepa. Ne radi se o povredi Poslovnika, radi se o stajalištima koja ja ne mogu procjenjivati ali ne o povredi Poslovnika. Ispravci netočnih navoda, poštovani zastupnik Josip Đakić.
Gospodine predsjedniče, ispravit ću netočan navod kolege koji je ustvrdio da je netočna brojka u registru hrvatskih branitelja, tj. Da tu ima svega i svačega da ste imalo vjerojatno bili u postrojbi znali bi da potvrde za postrojbu i učešće u domovinskom ratu daje Ministarstvo obrane, odnosno ured ili uprava za obranu kao i za pripadnike policije njihovo Ministarstvo. I stoga su potvrde relevantne, usklađene da se ne poklapaju i tako je nastao registar Hrvatskih branitelja što govori o vjerodostojnoj dokumentaciji iz ova dva Ministarstva plus oni koji su ostvarili pravo iz Zakona o pravima hrvatskih branitelja kao narodna zaštita koji su bili preko 5 mjeseci. To su točne činjenice gospodine.
Hvala. Drugi ispravak, poštovani zastupnik Jure Bitunjac.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolega Ferenčak u svom ekspozeu je govoreći o izvješću za prošlu godinu spomenuo sljedeće neažurnost i neorganiziranost Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti što apsolutno nije točno. Naime, Ministarstvo je tijekom 2004. godine a i ove godine pokazalo veliki stupanj organiziranosti i ažurnost donoseći u prvom redu Zakon o pravima hrvatskih branitelja kada je riječ o 2004. godini a iskazalo je veliku brigu kada je riječ o braniteljima. S druge strane ono što je najvažnije Ministarstvo je prošle godine uspostavilo jedan dijalog sa braniteljskim udrugama, ono što je falilo bivšoj vladi koja je bila ja bih rekao u permanentnom sukobu sa braniteljskim udrugama i sa braniteljima kada je riječ o Domovinskom ratu. Hvala lijepo.
Hvala. Treći ispravak poštovana zastupnica Marija Bajt.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče. Poštovani kolega Ferenčak je iznio niz netočnih navoda, niz uvreda na Ministarstvo i kaže da Ministarstvo se bavi karitativnim uslugama a ne zapošljavanjem hrvatskih branitelja, pa ispravljam taj dio navoda, gdje je 4. kolovoza 2004. godine hrvatska Vlada donijela zaključak o prihvaćanju programa stručnog osposobljavanja i zapošljavanja hrvatskih branitelja, koji je u odnosu na prijašnji proširen za tri nove mjere, to je poticaj zadrugarstva hrvatskih branitelja, također je pojačano mjerama za zapošljavanje, program ima šest mjera, 2004. godine realizirano je 1350 zahtjeva, a također u 2004. godini broj nezaposlenih hrvatskih branitelja smanjen je za 7% u odnosu na 2003. godinu stoga su netočni podaci koje kolega iznosi. Hvala.
Hvala. I četvrti ispravak, poštovana zastupnica Ivanka Roksandić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa ovu raspravu kolege Ferenčaka, trebalo bi u potpunosti ispraviti ali netočno je zaista što je rekla kolegica Bajt, da ovo Ministarstvo ne brine zapošljavanju hrvatskih branitelja. Ovo Ministarstvo je donijelo šest mjera za zapošljavanje hrvatskih branitelja, kolegica je napomenula jednu od važnih kao i ministrica u raspravi. A čak 10 tisuća 566 kao što je vidljivo iz izvješća hrvatskih branitelja se tijekom 2004. godine zaposlilo.
I peti ispravak poštovani zastupnik Ivan Bagarić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovani kolega Ferenčak dopustite mi da vas ispravim. Vi ste na koncu završili svoje izlaganje tvrdnjom kako se Ministarstvo ne brine, kako ne radi svoj posao, to je potpuno netočno, to je samo po sebi razumljivo da je netočno. Međutim, i ovo Izvješće i život potvrđuje da je to netočno, da se radi puno i da se puno napravilo. Ali je točno da Ministarstvo hrvatskih branitelja ne može biti jedina adresa koja će rješavati sva pitanja hrvatskih branitelja. Nego cijelo hrvatsko društvo treba preuzeti tu jednu tešku, veliku i odgovornu zadaću. Hvala.
Hvala. U 11 i 15 isteklo je vrijeme za pojedinačnu raspravu za ovu temu u trajanju od 10 minuta. I sada ima još u ime Kluba HNS PGS-a, 6 i pol minuta poštovana zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain.
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedniče, poštovana gospođo ministrice, poštovani tajniče. U svim mogućim predizbornim kretanjima, u svim mogućim obilascima terena uvijek su nam usta puna brige o braniteljima. Ja bih se usredotočila na ovaj Izvještaj upravo u pogledu te brige a usredotočila bih se na dva najvažnija elementa, element stambenog zbrinjavanja i brige za zapošljavanje. Dakle, daleko od toga da tvrdim da Ministarstvo nije ništa napravilo. Ministarstvo vodi brigu upravo o brojevima, dakle 4,4% je potrošeno za stambeno zbrinjavanje stradalnika domovinskog rata, dakle 174 milijuna je otišlo na tu poziciju, odnosno čak nije niti potrošeno sve što je u planu bilo predviđeno nego je potrošeno 86% od planiranih sredstava za 2004. godinu. Što se tiče zapošljavanja tu je situacija još i gora jer je tu potrošeno 3,3% od ukupnog budžeta za to, odnosno utrošeno je 123 milijuna. Dakle dvije najvažnije stvari, elementarne, egzistencijalne stvari za branitelje su upravo je pokazana briga u ovakvim brojevima 3,3 i 4,4. Ne kažem da nije ništa, to je upravo toliko koliko brojevi pokazuju. Ono što bih međutim rekla iz ovog izvještaja, ono što mene smeta i usredotočit ću se samo na stambeno zbrinjavanje, rekla bih da je nedovoljno prikazati samo ukupan broj zaprimljenih zahtjeva, a ne navesti koliko je ukupno stradalnika Domovinskog rata stambeno zbrinuto do 31. prosinca 2004. dodjelom stana, odnosno stambenog kredita. Budući da je u izvještaju iskazan samo broj zbrinutih u 2004. u najmanju ruku bilo bi dobro da imamo komparativne podatke sa 2003., 2002. i inim godinama ranije. Iz toga bi se vidjelo u krajnjoj liniji i angažman ministarstva na ovoj vrlo osjetljivoj problematici. Nigdje se ne vidi koliko je u 2004. godini ugovora z izgradnju objekata Ministarstvo graditeljstva, koliko je građevina započelo, kako i koliko lokacija je dobiveno od strane jedinice lokalne samouprave. Slažem se sa našim kolegama koji su ovdje rekli da briga za branitelje ne može biti samo briga ministarstva već da je to briga čitavog našeg društva, ali dopustite da je i u prethodnoj Vladi isto tako to bila briga čitavog društva a ne samo briga ministarstva. Dakle tu se ništa ne mijenja. Također smatram bitnim naglasiti da je u izvješću trebalo iskazati koliko jedinica lokalne samouprave do sada nije osiguralo građevinsko zemljište i komunalno opremanje a po zakonu je to obaveza te razlozi zbog kojih nisu kao i što poduzima Ministarstvo graditeljstva, odnosno Ministarstvo branitelja u slučaju neosiguravanja građevinskog zemljišta i tog komunalnog opremanja. Kod dodjele lokacije za organiziranu izgradnju, jedinice lokalne samouprave dužne su dati opremljenu i pripremljenu građevinsku česticu iz razloga što iz prakse znamo da su dodjeljivanje zemljišno-knjižnih čestica za koje je zatražen povrat od bivših vlasnika pa nisu bile imovinsko-pravo čiste, pa nije napravljena ili provedena parcelacija, pa nije bilo prilaznog puta, pa nije bilo riješenog vodovoda, kanalizacije, nije bila osigurana električna energija, često puta je trebalo uz to sagraditi pokoju trafostanicu, da nisu bile u građevinskoj zoni te čestice koje su jedinice lokalne samouprave dodjeljivale, za koje nisu bili napravljeni prostorni planovi, nisu bili napravljeni generalni, detaljni planovi ili urbanistički planovi temeljem kojih se mogla izdati građevna dozvola pa smo onda po nekoliko godina čekali donošenje planske dokumentacije, pa su recimo u tim česticama prolazili razni magistralni vodovodi, toplovodi, kolektori, plinski kolektori. Često puta su takve čestice koje su se dodjeljivale za organiziranu izgradnju bile opterećene raznom planskom infrastrukturom itd. tuda su išli. Sve ovo, sve te čestice ponuđene od strane jedinice lokalne samouprave ministarstvu, često puta samo su bacanje pijeska u oči i hinjenje prave želje da se ustvari riješi stambeno zbrinjavanje stradalnika. … [[Upadica se ne čuje.]] Jest gospođo ministrice, upravo tako. Iz iskustva mogu reći da su često jedinice lokalne samouprave o trošku programa stambenog zbrinjavanja pokušavale riješiti svoje urbanističke i komunalne probleme, a kao primjer toga ću vas podsjetiti na zgradu u Klanjcu i na zgradu u Pločama koje još započeta 98. i 99. godine, ni do danas nisu dovršene. Zahvaljujem.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Ispravljam netočan navod uvažene kolegice da je stajalište bivše i sadašnje Vlade bilo da je briga o hrvatskim braniteljima briga svih, to je možda na papiru tako, ali ako se pogleda izvješće izgleda malo koga je briga.
Drugi ispravak, poštovani zastupnik i potpredsjednik Darko Milinović. Izvolite.
Uvažena zastupnica je iznijela niz netočnih navoda, evo ja ću spomenuti samo jedan. Nije istina da ne postoje komparativni podaci u vezi zbrinjavanja, stambenog zbrinjavanja branitelja ako se zna da je smanjen broj neriješenih zahtjeva za stambeno zbrinjavanje hrvatskih ratnih vojnih invalida za 12,48%. Znači smanjen je broj neriješenih zahtjeva, to znači da se radilo više nego protekle godine.
I treći ispravak, poštovani zastupnik Josip Đakić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče ispravit ću netočan navod uvažene kolegice Čičin-Šain gdje je ustvrdila da briga čitavog društva je bila briga i u prijašnjoj vlasti. To je sasvim netočno i vaša briga u prijašnjoj vlasati bila je kako skinuti prava hrvatskih branitelja, kako ih oblatiti i kako ih prozvati i molim vas lijepo, nemojte se više o njima brinut.
Potpredsjednica Vlade, ministrica Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče, dame i gospodo. Evo moram se javiti da bih reagirala u ime Vlade i u ime ministarstva dakako, u cijelosti odbaciti neargumentirane navode kluba HNS-PGS-a koji su malo prije izneseni. Poštovani gospođe i gospodo iz kluba HNS-PGS-a ja vas podsjećam da raspravljamo o Izvješću o provedbi zakona koji je donesen u vrijeme kad ste vi imali vlast, zakona koji je donesen 2001. godine, zakona koji je znatno smanjio prava hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji, zakon koji je ta prava smanjio u materijalnom dijelu i do 40% a o proglašavanju različitih kategorija lažnima, sumnjivima itd. itd. neću govoriti. Ja sam se klonila, izrazito klonila bilo kakvog politiziranja u svom uvodnom govoru, ali sada moram iznijeti neke podatke. Vi uporno se zauzimate u svojoj raspravi za stambeno zbrinjavanje i za zapošljavanje hrvatskih branitelja. Gospođe i gospodo iz kluba HNS-PGS-a što te sve projekte niste ostvarili kada ste imali šansu, kad ste bili na vlasti, dapače ni jedan projekt gospođo Čičin-Šain, ni jedan projekt stambene izgradnje nam niste ostavili da tako pojednostavljeno kažem. Ja sam samo kratko spomenula probleme s kojima smo se suočili, a sad ću reći detalje. Mnoge zgrade koje su uistinu započete davne 98., spominjete zgrade 98. Što ih gospođo Čičin-Šain niste završili, bile su u vašoj ovlasti? Vi ste tada bili zaduženi za izgradnju braniteljskih stanova. Meni je žao da sada nemam cijeli ovakav kup, ali sljedeći puta ću donijeti, fotografija i stanova koje ste nam ostavili da bismo ih mi predali hrvatskim braniteljima i članovima njihovih obitelji. Stanovi dame i gospodo zastupnici, u kojima nema pola pločica, u kojima otpadaju umivaonici, u kojima nema pola parketa, stanovi u kojima iz ničim objašnjivih razloga podignut stup usred dnevnoga boravka. Stanovi u kojima su loše izvedene, loše spojene instalacije, stanovi koji prokišnjavaju, stanovi u zgradama primjerice u Senju gdje je za vrijeme velike bure odnesen krov vjerovali ili ne. Te stanove smo mi naslijedili i sada je trebalo predati ključeve hrvatskim braniteljima, odnosno hrvatskim ratnim vojnim invalidima, udovicama, majkama, očevima ili djeci poginulih. Nemojte nas prozivati, nemojte da cijeli taj veliki problem uistinu do kraja raščlanimo pa da vidimo tko je, čije su firme gradile te stanove i zašto su tako loše izgrađeni, tko će kazneno odgovarati. … [[Upadica se ne čuje.]] Da, ja se slažem, netko za to treba odgovarati. Što se tiče zapošljavanja, imali ste šansu. Imali ste šansu zaposliti hrvatske branitelje, imali ste šansu krenuti s novim projektima. Mi smo pokrenuli prošle godine tri nove mjere. Rekla sam vrlo jasno kakve rezultate te tri nove mjere su dale. Gospodin Ferenčak kaže da ova Vlada, odnosno ministarstvo, odnosno ja na čelu ministarstva se zauzimam samo za "kruha i igara", kako kažete, suprostavljajući se svim onim projektima koji idu za suradnjom sa udrugama iz Domovinskoga rata ali naravno i cjelokupnom radu ministarstva. Ja vas podsjećam gospodine Ferenčak da su sredstva koja se daju udrugama za njihove programe, ista kakva su bila u vrijeme kada ste vi participirali u Vladi apsolutno ista. Međutim ta se sredstva dodjeljuju na temelju jasnih kriterija koji se moraju ispuniti. A to možete naravno provjeriti u nalazu državne revizije za rad ministarstva u 2004. godini. Prema tome, uistinu sa indignacijom izbacujemo vaše objede na račun ministarstva i na račun svih ljudi koji rade na ovom ministarstvu. Što se tiče vašega pitanja o tome, odnosno lamentiranja o tome da se sve svodi na telefoniranje na ministričin mobitel, odnosno broj telefona, ja bih rado postavila pitanje koliko ste razgovora sa hrvatskim braniteljima vi osobno obavili? Što se tiče "kruha i igara" i "bacanja prašine u oči", još nekoliko podataka sa napomenom još jedanput naravno da govorimo o Zakonu, o provedbi Zakona iz 2001. godine koji smo dva puta prošle godine promijenili da bi bio koliko toliko podnošljiv za hrvatske branitelje i članove njihovih obitelji. Ali, kada se govori o kruhu i o igrama gospodine Ferenčak, ja vas podsjećam da je nova Vlada u novi Zakon unijela institut najniže, odnosno zaštićene mirovine, da hrvatski branitelji po prvi puta kada ostvare uvjete za odlazak u mirovinu, kada nastupe godine 65, odnosno 60, mogu otići u mirovinu, mogu dobiti prvi puta gospodine Ferenčak 45% prosječne plaće koja će naravno rasti. Prvi puta smo mi osigurali da se taj Zakon okrene uistinu prema hrvatskim braniteljima koji su branili, obranili Hrvatsku. Kada govorite o prašini koju bacam ja ili moje ministarstvo ili cijela Vlada u oči ja vas podsjećam da je mirovina hrvatskih branitelja od 1. siječnja ove godine ostvarena prema općem propisu se uvećava za 10, odnosno do 30%. Da se uveo taj status najniže mirovine, zatim, da se proširuju carinske porezne olakšice za uvoz osobnog automobila na još neke skupine najtežih invalida. Da smo učinili znatne pomake u zbrinjavanju, odnosno u brizi za djecu poginulih hrvatskih branitelja, doplatak za njih bez cenzusa, mogućnost naravno upisa, da smo isto tako ostvarili usklađivanje Zakona o pravima hrvatskih branitelja i Obiteljskog zakona, da djeca poginulih hrvatskih branitelja nakon završetka školovanja imaju pravo još godinu dana na mirovinu, ili odnosno dok se ne zaposle itd., itd.. To je sve bacanje prašine u oči. Isto tako ostvarujemo program kupnje automobila za najteže invalide iz Domovinskoga rata, ostalo nam je do kraja godine riješiti još samo četiri kuće, odnosno stana za 100%-tne invalide prve skupine i onda ćemo moći reći da su oni potpuno zbrinuti. Neću govoriti o ostalim odredbama zakona, ostalim pomacima, snižavanju cijene stana o čemu sam govorila na početku za 30%, to ste mogli i vi gospodine Ferenčak u silnoj brizi za stambeno zbrinjavanje hrvatskih branitelja. Mogli ste, vaša Vlada je mogla donijeti tu odluku i ona bi sasvim sigurno bila dobro prihvaćena među hrvatskim braniteljima. Što se tiče registra, vi naravno pitate čemu će taj registar služiti, žalosno je pitanje čemu će i kome će služiti. Služiti će hrvatskim braniteljima, služiti će tome da konačno znamo brojku koja je posljedica sklapanja, odnosno zbližavanja registra u Ministarstvo obrane i Ministarstvu unutarnjih poslova, ali služiti će tome da svi oni koji su u tome registru mogu participirati u Fondu hrvatskih branitelja koje je utemeljila ova Vlada, koji je jedan od najsnažnijih fondova u Hrvatskoj, kojem je već sada 7% dionica HT-a, u kojem će uskoro biti 7% dionica INE, gospodine Ferenčak. Toliko o karitativnom djelovanju našega Ministarstva. A što se tiče vašeg karitativnog djelovanja imali smo prilike vidjeti kako je to završilo. Hvala vam lijepa.
Hvala. Povreda Poslovnika, poštovani zastupnik Željko Pecek.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, naime, sustavno se krši na ovakvom načinu komunikacije između ministrice i nas, članak 213. Poslovnika. Ona proziva zastupnike zašto nešto nisu odradili što je njezin posao i koliko su odradili. Gospođo ministrice, potpredsjednice Vlade, dužnost saborskog zastupnika nije da se javlja na telefon, za taj posao primate vi plaću, međutim, kako je taj telefon organiziran i kakve su.
Kolega Pecek, ovo nije nikakva povreda Poslovnika, ovo je osporavanje tvrdnji ministrice. Hvala lijepa. Idemo na ispravke netočnih navoda. Poštovani zastupnik Ivica Pančić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Govoreći o Zakonu iz 2001. godine rečeno je, zakon je taj …
Gospođo Lalić, izvolite mi prestati dobacivati! Nemojte dobacivati mi iz klupe, imate li neku primjedbu izvolite se ustati, staviti to u primjedbu a nemojte mi dobacivati iz klupe. Hvala lijepa. Izvolite.
Pozivam na pribranost, nema razloga da se svađamo. Govoreći o Zakonu iz 2001. godine rečeno je, zakon je to koji je znatno smanjio prava. Apsolutno netočno! Zakoni iz 2001. samo je usklađen sa financijskim izdvajanjima koje je HDZ-ova Vlada iz 99. godine izdvajala za Zakon o pravima hrvatskih branitelja. Konkretno recimo, zakonska obveza iz 97. je bila isplata invalidske osnovice od 160%, a isplaćivano je 115. i to je ugrađeno u taj Zakon iz 2001. A i novi zakon iz 2005. temelji se u najvećem dijelu na Zakon iz 2001. a za naše vrijeme da dodam hrvatski branitelji nisu morali plaćati …/Govornik se isključio pa ponovno uključio./… liječničke, znači nisu morali plaćati administrativne pristojbe na liječničke recepte i uputnice a danas ih plaćati izgleda moraju.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain.
Poštovana gospođo ministrice, to što naša Vlada nešto nije učinila ne amnestira ovu Vladu da to napravi u protekle 2 godine. To je pod 1.! A pod 2.! Što se tiče tko je kome što ostavio, ja vam mogu reći što je ostavljeno u Ministarstvu tadašnjem za javne radove od objekata. Dakle, svi oni objekti i svi oni projekti i sve one fotografije o kojima vi govorite su projekti koji su sklopljeni ugovori 98. i 99. godine u doba vaše HDZ-ove Vlade. Hvala lijepo.
Treći ispravak poštovani zastupnik Srećko Ferenčak.
Ja ću ispraviti navod gospođe ministrice u kojem ona tvrdi da sam ja protiv suradnje sa udrugama, to ste vi rekli. Ja sam rekao raduje me da na tom području se razvijaju kvalitetni programi. Isto sam tako rekao da se iz vašeg izvješća gospođo ministrice, nemojte se na mene ljutiti ja sam samo čitao vaše izvješće, kaže: pregled od … [[Govornik se ne razumije.]] potpora udrugama za odabrane programe u 2004. godini. Ovdje piše da ste Udruzi oboljeloj od PTSP-a dali 20 tisuća kuna a razno razna događanja sportska, lovački savez i nogometni klub, tribina, 70 hiljada kuna. Iz toga sam izvukao zaključak da to nije sustavno nego tebi dam 10 hiljada kuna, tebi 20 hiljada kuna, morate izgraditi sustav gospođo ministrice. O tome ja govorim!
To je komentar! To je komentar kolega Ferenčak!
Da, pa to hoću naučiti gospođu a neće me slušati.
Kolega Kovačević, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče odustat ću od ispravka netočnog navoda te vas molim da zaštitite dostojanstvo hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji i da prema članku 210. Poslovnika upozorite i skrenete pozornost svim zastupnicima koji će raspravljati o ovoj temi da se drže izvješća i da ne dovodimo sad branitelje da se dijele među sobom i raspravljamo što je prije bilo: kokoš ili jaje? Branitelje ne interesira. Dobio sam 15 poruka. Njih ne interesira rasprava [[Upadica: Kolega dajte]] O tome što je bilo.
Ispravak netočnog navoda. Ja ne, neću arbitrirati. Izvolite
Ne, ne. Ali ja vas molim, članak 210. Poslovnika. Inače ako to se nastavi rasprava tražimo pauzu u ime Kluba Hrvatske stranke prava.
Izvolite ispravak netočnog navoda.
Rekao sam da odustajem. Prvo sam digao povredu Poslovnika. Ispravak …
Ma koja povreda Poslovnika?
Ovo sve što se događalo. Pročitajte članak
Šta što se događa je povreda Poslovnika?
Gospodine predsjedniče polako. Samo malo.
O kome ću ja, šta ću ja suditi zasupnicima?
Raspravlja se od … [[Govornik se ne razumije, govornici govore uglas.]] godine.
Za njihova mišljenja?
Izvješće od 2004. godine. Je li tako?
Da, izvješće od, za 2004. godinu.
A onda vam članak 210. kaže, znači. Molim vas u ime Kluba Hrvatske stranke prava, u ime branitelja koji meni i Vladi Jukiću šalju SMS poruke. Da se, upozorite nas sve kolege zastupnike da se držimo teme, da vidimo kako i na koji način napraviti ono što trebamo napraviti a ne da vodimo jalove rasprave. Razumijete? To je zamolba.
Odakle ću ja procjenjivati da su, da zastupnici vode jalove rasprave?
Pa evo dobivam …
Samo bih ja trebao
Hoćete da vam pokažem poruku?
Kao predsjednik Sabora bi trebao upozoriti zastupnike [[Upadica: Tako je.]] Da vodite jalove rasprave [[Upadica: Pa ne, ali]] Onda bih ja jako lijepo prošao od vas da upozorim vas ili nekoga drugoga da vodi jalovu raspravu [[Upadica: Pa držite se teme onda.]] Idite na ispravak netočnog navoda, izvolite ići.
Odustao sam. Tražim, apeliram da raspravljamo o onome što branitelje interesira, a ne jalove rasprave što je prvo bilo kokoš ili jaje?
Hvala lijepa. Tražite od mene da ja zastupnike upozoravam i vrednujem je li vode jalove ili nejalove rasprave. Ima li još koga od? Nema više nikoga je li? I Klub,klub [[Upadica: Ja sam imao ispravak]] Zato vas i pitam lijepo, pa onda pratite malo. Ispravak netočnog navoda još ima poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Pa ja bih želio ispraviti netočni navod potpredsjednice Vlade da je ova Vlada utemeljila Fond hrvatskih branitelja. Fond hrvatskih branitelja je utemeljen Zakonom iz 2003. godine, iz 2003. godine koji je u ovom Saboru predložio zastupnik SDP-a kolega Pavle Kalinić. Hrvatska vlada je samo provela ono što je Hrvatski sabor utemeljio, a to je da se formira Fond hrvatskih branitelja. Ono što jest problem da još hrvatski branitelji nisu dobili dividendu iz tog Fonda zato što se to sada ekstenzivno tumači da će to biti od nekog tamo trenutka. A ja molim predsjednika Sabora da upozorite kolegu Kovačevića da nije dozvoljeno imati upaljeni mobitel u ovoj dvorani pa ga neće onda stizati SMS-ovi je li?
Prvo kolega Mršić, vi opet ispravljate nešto što ministrica nije uopće rekla. Zato što ja to pažljivo pratim pa po tome kolegice Sobol znam. A što se tiče mobitela zastupnici se ne pridržavaju naputka tajnika Sabora da ne koriste mobitele u sabornici pa će vjerojatno konzekvenca toga biti da će biti postavljen jedan uređaj koji će onemogućiti svima da telefoniraju i da koriste mobilne telefone [[Upadica: Ja nisam telefonirao.]] Da, da primaju poruke. Poštovani zastupnik Damir Kajin u ime Kluba IDS-a. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjena gospođo potpredsjednice Vlade, uvažena gospodo zastupnici. Ma mislim ako smo korektni prema sami sebi, sami, sebi samima onda ćemo priznati vjerojatno da niti jedna zemlja kada su branitelji ili ratni invalidi posrijedi nema zakonodavni sustav kao što ga ima Republika Hrvatska. Govorim jasno u onom pozitivnom smislu. Još jedanput: nijedna zemlja svoje borce znači branitelje, ratne invalide proizašle iz Domovinskog rata ne tretira kao što tretira iste Republika Hrvatska. Jasno, to sve vrijedi za borce Domovinskog rata. Ne i za borce NOR-a. Njima su, što je sramota ukinuta čak invalidska prava, ali Hrvatska ima gospodo zakonodavni sustav… … / Upadica: Pardon kolega, molim kakav je to/ … S kojim se može pohvaliti.
Kolega Kajin, malo se zaustavite kolega Kajin. Molim vas kakav je to smijeh tamo? … [[Upadica se ne razumije.]] Upozoravam vas da se držite dostojanstveno. Raspravljamo o ozbiljnoj temi, važnoj temi koja nije podložna nikakvim smjehovima.
Ali to želim reći da Hrvatska ima, još jedanput ću ponoviti, zakonodavni sustav, a to je ovaj Zakon, ovo izvješće o kojem mi raspravljamo s kojim se ne može vjerojatno pohvaliti niti jedna zemlja u svijetu pa i daleko bogatija od Republike Hrvatske. I jasno, pošto smo taj sustav uveli, te odredbe izglasali, počeli primjenjivati jasno je da ćemo i ubuduće te norme iz zakona morati primjenjivati. Kada su invalidi posrijedi njima bih dao sve. Nijedno pravo invalidima se ne može reducirati, nijedno pravo se invalidu ne može ograničiti iako jasno uvijek je bilo, bit će da ima i onih koji su možda i zloupotrijebili te mogućnosti, ali kod sviju ostalih koji su sudjelovali u Domovinskom ratu što je bila naša građanska obveza mislim da ne treba izlaziti sa nikakvim posebnim beneficijama, a sigurno najveća koja je uvedena to je istina za vrijeme mandata Jadranke Kosor to je ovo pravo na mirovinu u iznosu od 45% prosječne plaće. Ali o tome kasnije. Neka prava iz ovih zakona koji je na djelu odnosno čak izvješće, ja ću se usuditi to reći na ovaj način govoriti, su čak bizarna. Na primjer nisam znao, promaknulo mi je kad je bio zakon usvajan da na primjer Zakon poznaje i pravo na oslobađanja od plaćanja naknade za prenamjenu poljoprivrednog zemljišta. Ma gdje toga ima? Sad jasno mora tako ostati, ali budimo iskreni. Tu između sebe gdje toga ima? Da gradite kuću, a da ste s druge strane oslobođeni prenamjene zemljišta ili kao što je isto tako poznato carine na uvoz automobila. Ja neću reći da je to kupovanje, vezivanje uz određenu političku opciju ove ili one kategorije građana. Ali još jedanput ću reći da su to velika prava. Što reći o pravu na besplatne dionice? Ma iskoristit ćemo svi ta prava, to je jasno. Jasno da hoćemo. Ali opet ni to se ne radi. Sad što će se dogoditi? Kao kod kuponske privatizacije. Prognanici su dobili dionice, prodali su ih našim famoznim PIF-ovima od onoga grofa Eltza do Radimira Čačića i ti ljudi su preko noći postali vlasnici cijele Hrvatske koji ni manje ni više čak i tuže državu sad da im je dužna 2 milijarde kuna jer da nisu dobili dionice koje su si zamislili. Jasno, bolje dati braniteljima dionice nego tajkunima iako je logika jasna. To su vrijednosni papiri. Njima se trguje i u konačnici opet će ih preuzeti tajkuni. Ali sada kada imamo ove odredbe, kada imamo taj fond jasno da to treba primjenjivati i poštivati, a braniteljima možemo koji će dobiti dionice HT-a i INA-e samo poručiti da su to najdohodovnije hrvatske tvrtke koje ostvaruju zajedno čini mi se 3 i pol milijarde kune dobiti i da ne prodaju jasno te dionice nego pokušaju iskoristiti tu dividendu. Ali isto tako si možemo postaviti pitanje zašto dividenda, onih 260 milijuna kuna o kojima govori gospodin Pančić iz HT-a nije već podijeljena hrvatskim braniteljima? Koji jasno na to imaju pravo. No, dobro. To je sad politika. Politika privatizacije više, a ne čak pomoći braniteljima, ali da ja odlučujem a držeći da je odlazak u obranu Hrvatske bila građanska obveza svakog hrvatskog građanina. Da, ako nije invalid ne treba mu pripasti niti jedno posebno pravo. Znači, invalidima sve, drugima ne. Govoriti na taj način za ovom govornicom, ja sam isto tako svjestan da je to krajnje nepopularno, da je to možda i politički štetno, ali da ne bude zabune, po četvrti, peti put, invalidima sve, drugima ne. Ali jasno je da država i o tim drugima mora voditi računa, ako ti drugi dođu u probleme. Dobro, za aute više nema onog oslobođenja, ali strana 70 govori da je 107 milijuna kuna oslobođeno carine. Tvrdim, 50% je zloupotrebljeno, jedni uvoze, drugi koriste, znamo svi te slučajeve. Mirovine, velika su tu prava i ja tu kažem to je zasluga ministrice Kosor, teško da bi se negdje drugdje to pojavilo, uvedena su i to treba danas podržavati. Obveze države će po tome tek nastati, ali odlučili smo se i za sada to se ispunjava, ali navodno da postoji jedan problem o kojem je gospodin Jukić govorio, a to je taj da oni koji primaju mirovine, a nisu išli u mirovinu nakon 1.1.2005. primaju znatno manje mirovine od ovih koji 1.1.2005.. Meni se, eto, Lemezan Avdo, rođen 50. godine iz Slavonskog Borda javlja, ja ću to predati ministrici koji mi ukazuje na jedan takav problem i to je zapravo problem, ne znam, čak ne bih rekao loša namjera zakonodavca, već vjerojatno birokratska logika i treba ispraviti nepravdu prema malim ljudima. Ona kaže: "Ja ne tražim ništa, samo ono što mi pripada. Primam penziju tisuću 333 kuna 45 lipa.", a navodno da tim ljudima treba pripasti minimalna mirovina 4 tisuće 200 puta 45, to je nekih tisuću 800 kuna. Jasno, da kada dođemo do takvih pojedinačnih slučajeva onda se vidi da uz sve dobre namjere zakonodavca, kao što kazoh, ta birokratska logika zna biti kruta i napraviti nepravdu tim malim ljudima. Neću reći da, i to bi bilo krivo kad bi neko rekao, da ljudi u ministarstvu, ovom ili onome bivšem, nisu osjetljivi. I da budem otvoren, u neke male greške, u ocjeni invalidnosti, svi imamo na umu onaj slučaj gospodina Darka Bešteka, jednostavno nije trebalo ni tada ulaziti. Ako je netko ostao bez noge, ako je netko ostao bez ruke, ma nije sada ni bitno 100 ili 90%, 90%-tni invalid ili 80%-tni invalid. Jasno, onaj koji je s tim stupnjem invalidnosti može se osjetiti zakinutim, o tom valja voditi računa, da se sustav ne raspadne. Ali opet, treba imati u svemu tome mjeru. No, taj problem postoji. Znači, generalno ovaj zakon htjeli mi to sebi priznati ili ne, iznad je hrvatskih mogućnosti, ali ima pojedinačnih nepravdi i tu su ljudi u ministarstvu da te nepravde, jasno, ispravljaju, a zastupnici, Bože dragi, da na njih upozoravaju. Na primjer, u jednom od zadnjih "Ferala" pročitao sam slučaj Mira Buzdovačića kojem su amputirane obje noge, koji je u ratu proveo 5 godina. Istina, postoji mišljenje drugostupanjske komisije da ta bolest MB-burger nije nastala kao posljedica Domovinskog rata ni ranjavanja u tom ratu. On je ranjen u ratu, pa nema pravo na status ratnog vojnog invalida. Sad, da li je ta dijagnoza točna ili ne, o tome opet netko treba utvrditi. Ja nisam o tome, taj koji može o tome progovarati, ali želim reći da ima takvih možda nekih malih slučajeva gdje birokracija pod navodnicima trenira strogoću i kompromitira jedan dobar zakon, zakon iznad hrvatskih mogućnosti, jedan pošten zakon prema toj populaciji. Jer nemojmo konačni i zaboraviti da sredstva za primjenu ovog programa su respektabilna, 3,9 milijardi kuna. Ono za što treba svakako izdvajati sredstva to je problem samozapošljavanja, to ne može biti nikakva beneficija. Hrvatska ima te programe, uvodio ih je gospodin Pecek, hrvatske županije imaju te programe, gradovi imaju ta poticajna sredstva i ovdje se na strani 67. kaže da poslodavci koji zapošljavaju navedenu skupinu nezaposlenih osoba ostvaruju poticaj od 70& iznosa bruto plaće u prvoj godini i 50% iznosa bruto plaće u drugoj godini rada. Po isteku 24 mjeseca sufinanciranog razdoblja poslodavac može koristiti dodatni poticaj od tisuću eura itd., itd. Znači, ne može i za to je izložen, izdvojeno 91,7 milijuna kuna. Nisu to mala sredstva za proračunske mogućnosti Republike Hrvatske. Ja želim vjerovati da se to pravo neće ukinuti, kao što je 4.8., to je onaj crni dan za "Liburniju", ove godine Vlada donijela odluku o prestanku stimuliranja poslodavaca koji su zapošljavali nezaposlene sa Hrvatskog zavoda za zapošljavanje i onda su imali pravo da budu oslobođeni one prve godine doprinosa za mirovinski, odnosno za zdravstveno …
Držite se teme.
…osiguranje. To treba njima vratiti i to je bilo sigurno loše. Znači, želim vjerovati da se nešto slično neće dogoditi sad kad su hrvatski branitelji posrijedi. Koje su mjere za samozapošljavanje koje opet valja kombinirati sa oslobađanjem od carine, od prenamjene zemljišta itd.. Ovdje ih je čitav niz na strani 69, od, ne znam, sufinanciranja 90% troškova osposobljavanja kod onog, znate poslodavca i da ja sada to sve ne čitam, ali ima čitav niz takvih mjera. Znači, ne možemo reći da se ništa ne čini. Je da bode u oči činjenica da po tom osnovu sva sredstva koja su bila osigurana u proračunu nisu za te namjene iskorištena, a držimo da se je to trebalo naprosto učiniti. Znači, moramo biti objektivni, priznati da na tom području, kad je sprovedba ovog zakona posrijedi, ogromnu energiju ulažu i ljudi u izvršnoj vlasti i aktualna ministrica i pretpostavljam, ne pretpostavljam, nego sam siguran i bivši ministar gospodin Pančić itd.. Međutim, jedan moment je također interesantan. Branitelja ima 489 tisuća 407, nevjerojatno ali je tome tako. Međutim, ispalo je i onih 7 tisuća pripadnika naoružanih odreda narodne zaštite, oni nisu išli u rat, ali su upadali u vojarne što bi im po nekoj logici trebao dati status branitelja. A zašto to govorim? Jer tajnice, čistačice itd. koje su provele u tim uredima za narodnu obranu imaju taj status, a ti ljudi nemaju i to gospodo nije pravično. Da s druge strane ni jedan iznos za invalida nije previše govori i podatak da je samo 2004. umrlo 220 invalida Domovinskog rata. 12 njih 2004. izvršilo je suicid, a dvoje njih je bilo mlađe od 35 godina. Što će reći da su iz rata izašli sa nešto više od 20 godina. Još uvijek vjerojatno naročit problem su nestale osobe, njih tisuću 174, to je ogroman problem. Nažalost, možemo pretpostaviti njihovu sudbinu, ali treba sve učiniti da roditelji barem sutradan znaju mjesto gdje će zapaliti svijeću. U toliko je trebalo možda biti maksimalno obazrivo i oko ovoga uklanja Zida boli u Zagrebu, iako je vjerojatno Đamonjin spomenik prikladnije rješenje. Međutim, isto tako imamo podatke da i srpske udovice tragaju za nestalima na područjima Republike Hrvatske, to je znači humanitarno pitanje, tu se nema šta politizirati i to pitanje također treba na jedan pošten način pokušati riješiti. Sigurno je jedno, da ministarstvo odrađuje jedan nezahvalan posao. U opoziciji lako dijelite lekcije, ali kad se dođe u poziciju da se odlučuje onda se tek vidi kakav je život. Ovdje se rješavaju ti konkretni problemi, problemi malih ljudi, stradalih ljudi, osjetljivih, revoltiranih, ljudi koji su ostali bez svega i jasno da ovdje treba biti krajnje obazriv. Ima još nekoliko problema na koje me upozoravaju. To su ove stipendije. Navodno da ovaj fond nije zaživio a trebao je negdje u 6. mjesecu. Problem zgrada o kojima su govorili zastupnici, ministri, je ogroman. One zgrade u Puli to je sramota, mislim sramota, neću više jer nemam vremena crveno je, da o tome elaboriram. Problem kampa na Valovinama u Puli također, ali to je problem Ministarstva obrane, ne ministarstva skrbi o braniteljima itd. itd. I za kraj samo još jednu rečenicu, da invalide iz Bosne i Hercegovine treba pratiti kao invalide u Republici Hrvatskoj. Ako su se oni javili na poziv Tuđmana i Šuška, stradali u tom ratu, bez obzira što ja mislio o tom ratu, kao i naši Istrijani koji primaju talijanske mirovine, njih je 12 tisuća Istrijana, Opatijaca, Riječana itd. imaju pravo da im se izađe u susret, a o tom ratu ja imam svoje mišljenje i često puta sam ga isticao. Znači želim reći da se vodi računa, a …
Hvala lijepa. Ne možete izjednačavati one koji su za sudjelovanje u talijanskoj vojsci ostvarili mirovine. Talijanska vojska je u Istri i u Hrvatskoj u 2. svjetskom ratu djelovala kao okupaciona sila. Izvolite.
Oni su bili gospodine predsjedniče na teritoriju Republike Hrvatske. Svi oni koji su bili tamo, na kraju su sudjelovali u partizanskom pokretu. Tako je.
O njima ne govorimo. Hvala lijepa. Ne možete izjednačavati, govori se Domovinskoga rata, i pripadnike talijanske vojske. … [[Upadica se ne čuje.]] Ispravci netočnih navoda. Poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče vezano za netočan navod uvaženog kolege Kajina odnosi se baš na mirovine i smatram da je netočan navod kako su ove, institut najniže mirovine kako je beneficija. Ovo nije nikakva beneficija za hrvatske branitelje jer je potrebno da oni imaju 40 godina mirovinskoga staža i ukoliko ne steknu te uvjete onda njih 17 koliko ih sada ima, dobija prosječno 1.877,00 kuna. A što je beneficija, reći ću vam slučaj dvojice hrvatskih branitelja dragovoljaca iz Domovinskog rata koji su mi to rekli u Kninu, koji primaju mirovinu iz Srbije i iz Crne Gore i to u neredovno i u malim iznosima za razliku od tzv. srpskih dobrovoljaca koji žive u Beogradu i dobivaju redovito hrvatske mirovine. E to je za tu dvojicu hrvatskih dragovoljaca beneficija gospodine Kajin. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Josip Đakić, ispravak netočnog navoda.
Gospodine predsjedniče ispravit ću netočan navod uvaženog kolege Kajina gdje je ustvrdio da dividenda od 7% dionica HT-a pripada Fondu hrvatskih branitelja i da nije isplaćena, a to je ustvrdio isto i gospodin Kajin kao i Pančić. Ja mogu samo reći da je to apsolutno netočno, da dividenda po zakonu pripada fondu i braniteljima od momenta prijenosa 7% dionica na fond, tj. početkom upravljanja dionicama.
I treći ispravak, poštovani zastupnik Vlado Jukić.
Ispravljam netočan navod kolege Kajina koji je u nekoliko puta iznio navod, tezu, tvrdnju kako je Republika Hrvatska jedinstven primjer u svijetu po visokoj razini prava branitelja što je potpuno netočno i kolega Kajin nije upućen u tu problematiku očito, jer da jest znao bi da u zemljama u najbližem okruženju samo status branitelja donosi i mjesečna materijalna prava, u širem okruženju je isto tako. Naši hrvatski branitelji imaju pravo koje mogu osim ovih deklaratornih prava, možda će imati pravo na dionice i par tisuća vrijednosti, možda ako fond profunkcionira. I rekao je kolega Kovačević, kada budu imali 65 godina i 40 mirovinskog staža imati će tu minimalnu mirovinu. Drugih prava materijalnih branitelji u širem smislu nemaju i nije točna tvrdnja i vrlo je loše i pogrešno poruku u javnost slati uporno koja se provlači u hrvatske medije, s ovoga mjesta da svi hrvatski branitelji imaju velika materijalna prava. Hrvatski ratni vojni invalidi da, ali hrvatski branitelji ne.
Hvala lijepa. Radi one informacije koju treba dati predsjednik Vlade, određujem stanku od 10 minuta. Nastavljamo sa raspravom. Na redu je u ime kluba HSU-a, poštovani zastupnik Dragutin Pukleš.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani zastupnici. Izvješće o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji pokazuje da je došlo do osjetnih pomaka u rješavanju problematike vezano za braniteljska prava. Međutim kako to uvijek biva, uvijek nešto i ostane što se može poboljšati. Zakon o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji koji je stupio na snagu 1.1.2005. pokazao je i svoje slabosti što je posljedica izostanka šire javne rasprave te izostanka konsenzusa između brojnih udruga dragovoljaca. Ocjenjuje se da je zakon donio i veće podjele među braniteljima, naime dosadašnji nosioci statusa hrvatskog ratnog vojnog invalida svoj su položaj poboljšali dok će ostali branitelji dragovoljci to ostvarivati teže iz razloga što su nedostatni prateći propisi. Čini se da su neke udruge dale svoj sud o zakonu ne vodeći brigu o njegovoj provodljivosti i prema njima na cjelokupnu populaciju u Hrvatskoj. Ti problemi nerješavanja statusa kao i pitanja stambenih problema, pitanja zaposlenja kao i neodgovarajuća liječnička skrb poglavito kod osoba sa simptomima PTSP-a za posljedicu ima sve veći broj drugih oboljenja pa i povećanje suicida kod branitelja. Veliki su problem ostvariti mogućnost medicinskog dokazivanja PTSP-a, bolesti koja je nastala kao posljedica neposrednog sudjelovanja u obrani suvereniteta Hrvatske i kao uzrok drugih oboljenja. Važno je da se bolesnima osigura kvalitetno liječenje te da se rokovi za podnošenje zahtjeva za priznanje statusa hrvatskog ratnog vojnog invalida produže za godinu dana i tako se tim ljudima dade na raspolaganje dovoljno vremena da mogu uspjeti kompletirati svu potrebnu dokumentaciju koja im je za to potrebna. Bilo bi dobro dati još godinu dana, dakle do kraja 2006. godine iz razloga koje smo naveli, da su ovi zakonski akti, podzakonski akti još uvijek dovoljno neusklađeni. I jasno je da prava branitelja moraju biti provediva i svim braniteljima moraju biti dostupna ravnomjerno, jer jedino se na taj način može osigurati da će zakon imati i svoju punu primjenu. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. U ime kluba HSS-a, poštovani zastupnik Željko Ledinski. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Evo dozvolite nekoliko riječi vezano na Izvješće o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za 2004. godinu. Pa evo i danas smo već konstatirali da su branitelji sigurno jedni od najzaslužnijih da imamo evo danas mogućnost da počinjemo pregovore sa Europskom unijom i zbog toga bi sigurno bilo potrebno da o njihovim pravima skrbimo na pravi način. Premda moram konstatirati da iz ovoga izvješća baš ne mogu reći da je sistematizirano po korisnicima i po njihovim pravima kako je to u zakonu navedeno i kako bi trebalo biti, pa je to izvješće ponekad i teško pratiti jer se pojedina prava isprepliću i prezentirana su na različitim mjestima. U cijelom izvješću se određene kategorije provlači to da ne mogu ostvarivati određena prava iz zakona i nisu neke te od tih kategorija koje su ovdje navedene, nisu ni predmet zakona kao što su mirnodopski vojni invalidi i civilne žrtve rata. Isto tako u izvješću se prikazuje provedba drugih zakona i propisa kroz praktički od skoro 10-tak institucija koje isto su na određeni način povezane sa ovim zakonom, ali imaju svoje druge ovlasti a direktno njihovo provođenje njihovih djelatnosti nije ni vezano ovim zakonom kao što su npr. Zakon o posredovanju pri zapošljavanju, pa onda Zakon o zaštiti vojnih i civilnih invalida itd. Iz izvješća je teško ponekad utvrditi stvarno stanje i potrebe pojedinih kategorija stradalnika. Na primjer ne poklapaju se podaci za kupnju vozila za invalide npr. 80 invalida je zaostatak iz 2003. godine, 43 su redovne dodjele u 2004. i još 14 su prvi put stekli pravo što ukupno iznosi 137, a isto nam se prikazuje nabavka 122 vozila sa rokom isporuke do kraja 2005. godine. To je praktički nemoguće onda komparirati određene podatke koji su navedeni, barem je meni bilo tako. Po izvješću ispada isto tako da onda neki od tih invalida koji imaju, to su oni najteži koji imaju pravo, voze auto neznam star 8 ili 9 godina, onda se sa pravom možemo pitati kada će doći na red ovi koji su sada ostvarili to pravo 2005. godine, znači tek za nekoliko godina po tome bi ispalo, a moramo reći da su to najteže kategorije vojnih invalida i mislim da bi trebalo se malo pažljivije skrbiti posebno o tim najtežim kategorijama. Kada govorimo o izvješću o stambenom zbrinjavanju on je isto tako pomalo nejasan. Postoje razlike između pojedinih kategorija i branitelja i članova obitelji poginulih branitelja kao i razlike u statusnom zbrinjavanju i one su dosta velike da bi se mogle svesti na ukupnu brojku od 13 tisuća 113 zahtjeva. Koliko je točno stradalnika do sada stambeno zbrinulo, te koliko ih se još stvarno treba zbrinuti je ključni podatak kojeg nisam pronašao. Velika je razlika između onih koji se stambeno zbrinjavaju i onih koji poboljšavaju uvjete stanovanja. Iz Izvješća se ne može utvrditi broj stradalnika, korisnika obnove kao povratnika u svoju sredinu odakle su prognani. Ja ga isto, taj podatak nisam uspio pronaći u Izvješću. Isto tako u Izvješću stoje razne tabele iz drugih ustanova, zavoda, ministarstava i pitam se što to znači. Da li onda imamo cjelovitu sliku toga ili nemamo ili samo uzimamo neke druge podatke iz drugih ministarstava za koja su druga ministarstva zadužena. Mislim da bi to ipak trebalo objediniti i sa točnim podacima, posebno kažem uspoređujući ono što su zahtjevi stvarni, što su stvarne potrebe i što se u tom određenom vremenu našlo. No, s obzirom da je to Izvješće po starome Zakonu vjerujem da će u novom provođenju biti daleko bolje. Kad govorimo o mjerama za zapošljavanje hrvatskih branitelja koje provodi Zavod za zapošljavanje, one nisu predmet ovog Zakona, ali sigurno da ih je bitno pogledati. One su donijele određene pokazatelje, ali evo sada već od 5.8. praktički više tih mjera nema i do kraja godine, koliko sam imao prilike čuti, da ih neće biti u Zavodu za zapošljavanje. To znači da nekoliko mjeseci smo ostali bez tih mjera. Imamo jednu pauzu koja upravo, čini mi se, za braniteljsku populaciju nije dobra. Trebalo bi stimulirati gospodarstvenike da to bude kontinuirano i na taj način bi mogli tek onda ostvarivati rezultate. A ovdje je vidljivo da su te mjere ipak donijele određene rezultate i na taj način posebno kod tih mjera, još što želim reći je to da sama isplata tih poticajnih sredstava kasni po 6, čini mi se, 7 mjeseci, što isto stvara probleme kod gospodarstvenika. Imam i osobno prilike vidjeti baš za jednoga branitelja koji mi se žalio zbog toga. U tom dijelu stvarno bi bilo dobro da imamo redovitu isplatu tih mjera i da što prije dobijemo kompletan sustav mjera koje će Vlada provoditi na zapošljavanju ne samo branitelja nego i svih ostalih nezaposlenih. Također u ovome Izvješću nema ni riječi o dodjeli dionica koje najviše zanimaju sve kategorije branitelja i stradalnika. Posebno one probleme oko dividende kod T-Com-a, o čemu je već bilo danas dosta riječi. Isto tako nepoznato je stvarno stanje populacije djece poginulih branitelja, njihovih udovica, roditelja, te invalida i njihovih obitelji. I s obzirom da nema ni potpunih podataka onda isto tako moram reći da nam sigurno nisu ni poznati ni potpuno njihovi problemi, kakve oni imaju. I mislim da bi to u idućim izvješćima sigurno trebalo biti objedinjeno, ne samo kroz nekakve tabele nego stvarno uz određen prikaz stanja i problema koji jesu. Jer kažem, te populacije su sigurno za to zaslužne. Namjera Ministarstva je da se skrbi o hrvatskim braniteljima i članovima obitelji i da kroz izvješća prezentira te probleme populacije za koju je zadužena. A iz ovog Izvješća ne možemo potpuno kvalitetno sagledati. I kažem, zato bih volio bez obzira što je to po starome Zakonu, ali bilo bi dobro da iduće izvješće koje bude po pravima iz novoga zakona, bude kvalitetnije i da možemo reći na kraju da rješavamo određene probleme, a ne da nam se kao do sada dešava da nas zaustavljaju naši kolege branitelji i pitaju kako pomoć da se nekakav predmet na upravnom sudu riješi koji stoji preko 3 godine. Evo, osobno sam neki dan sreo čovjeka u … [[govornik se ne razumije.]] koji me moli, pita kako doći do rješenja upravnog suda koje preko 3 godine stoji tamo. Kad smo jučer na Odboru za pravosuđe govorili o Zakonu o sudovima onda je naš uvaženi profesor koji je član tog Odbora, mislim Horvatić, rekao da i suci moraju voditi brigu o prioritetima kada rješavaju određene spise. A mislim da je ta populacije sigurno zaslužila da bude u prioritetu rješavanja tih problema. A kažem, imamo slučajeva čak čuo sam i preko 4 godine da sporovi stoje. To vi sigurno znate. I evo, moj je apel da stvarno pokušamo svi zajedno utjecati na to da barem tim ljudima, a vidjeli smo koliko ima suicida i svega ostaloga, itd. Prema tome, on ako ne može riješiti svoj problem 3, 4 godine onda je pitanje uopće što mi sve to radimo tu, ako ne možemo tima koji su najzaslužniji za državu omogućiti da barem imaju normalno rješenje svojih pravnih sporova u nekakvom minimalnom roku. Evo, toliko od Kluba HSS-a. Hvala.
Zahvaljujem. U ime Kluba SDP-a uvaženi zastupnik Ivica Pančić.
Gospodine potpredsjedniče, predstavnici ministarstva, kolegice i kolege. Odmah na početku da iskažem zadovoljstvo što možda po prvi puta o jednome izvješću i uopće o problematici hrvatskih branitelja da raspravljamo bez suviše politikantstva i političkih diskvalifikacija. Iako su se neke neprihvatljive riječi mogle čuti u ovoj raspravi, ali ostavimo to jednome zanosu koje vode saborske zastupnike pri ovim raspravama. Što ne znači da u njima ne smijemo biti kritični. Dapače, kritika, ali svakako argumentirana kritika. To daje nadu da se ipak neke stvari popravljaju, ne samo u Saboru već u cjelokupnom našem društvu iako treba biti oprezan, ne smijemo biti previše naivni. Osobno ja i Klub SDP-a uvijek smo za argumentiranu raspravu i poštenu političku utakmicu. Kada govorimo o Izvješću o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja za proteklu godinu osvrnio bih se u nekoliko rečenica na ono što smo mogli čuti od potpredsjednice Vlade koja je nažalost nema ovdje, je rečeno da je ovo Izvješće objektivno i sveobuhvatno, te da je ministarstvo u potpunosti radilo u skladu sa zakonom. Pa možda da nekoliko riječi kažem na ovaj formalni dio o sveobuhvatnosti i objektivnosti Izvješća. Ne bih se sa tim mogao složiti jer u protivnom, a u rukama sam imao nekih 10-ak izvješća što godišnjih, što polugodišnjih od 97., čini mi se, tako da mogu komparirati različita izvješća. Ovoliko grešaka i ispuštenih čitavih potpoglavlja u odnosu na Izvješće 2003., a da ne govorimo o 2002. godini koje je izvješće zahvaljujući i saborskim zastupnicima i njihovim traženjima možda bilo i najsveobuhvatnije. Toliko grešaka, kažem, u ovom Izvješću ne bi bilo. Prikupiti i uskladiti podatke nije jednostavno što pokazuje i ova rasprava 9 mjeseci nakon zaključenja protekle godine. To zahtjeva vremena, ali i ne predstavlja neki poseban zahtjevni proces, posebno ako ministarstva i Vladina radna tijela funkcioniraju. Nažalost, i ovo Izvješće napravljeno je kao što je rađen i prošlogodišnji Proračun gdje se podaci o izvršenju proračuna dotjerivaju po potrebi. A složit ćete se da to nije dobro. A koliko je ministarstvo radilo po zakonu, dat ću jedan, dovoljno je jedan primjer. To kazuje kriminalistička obrada koja je vršena nad službenicima zbog uzimanja mita od nezaposlenih hrvatskih branitelja. To su bili podsticaji u iznosu od 20 tisuća kuna koje su ti ljudi dobijali a službenici u tom Ministarstvu uzimali su sebi pola. Moja dobronamjerna sugestija, uistinu dobronamjerna da se vodi o svemu računa kada se daju ovakve ocjene, a ocjena je bila da Ministarstvo izvrsno funkcionira. Da prijeđemo na sadržaj. I ovo izvješće kao i cjelokupno iskustvo ovih 15 godina pokazuje da su dvije temeljne mogućnosti izgradnje sustava skrbi za hrvatske branitelje. Jedan se gradi kroz aktivne mjere među ostalim školovanja, prekvalificiranja i zapošljavanja uz jasno iskazanu materijalnu i zdravstvenu zaštitu za najteže stradalnike, za Hrvatske ratne vojne invalide i obitelji poginulih i nestalih hrvatskih branitelja. Znači kombiniranje tih mjera daje najbolje rezultate i može se reći da je to dobar sustav skrbi po mom mišljenju. KOliok je Hrvatska se približila tome o tome možemo dvojiti, dijelom se približila. Drugi se temelji prvenstveno na pasivnim mjerama mirovinskim i invalidskim davanjima koja su bitna, ali ne smiju biti jedina. Ponavljam, ne jednom ovdje rečeno, nije rješenje u umirovljenju osobe sa 35 ili 40 godina koja nema teško tjelesno oštećenje i pred kojom je čitav radni vijek to se već pokazalo pogrešnim. Ovo Izvješće pokazuje upravo tendenciju određenog povećanja kako financijskog tako i broja korisnika mirovinskih i invalidskih izdvajanja a smanjenje što je vrlo znakovito iznosa za zapošljavanje i školovanje hrvatskih branitelja, pa je tako taj iznos smanjen za 27 milijuna u odnosu na 2003. godinu. Znači, Vladina politika je iščitavamo preraspodjela sa aktivnih na pasivne mjere, bez značajnijeg povećanja proračuna, i sa novim Zakonom koji je stupio na snagu ove godine koji također preferira veća izdvajanja iz mirovinskoga, to je današnja situacija. Smatram da će se posljedice ove vladine politike daljnje pojačavati uz vrlo brzo vidljiv problem nemogućnosti iznalaska dovoljno financijskih sredstava u proračunu što će dovesti do nerealiziranja zapisanog u zakonu. Volio bih da griješim. Iskustvo na žalost kazuje drugačije, sjetimo se 98. i nemogućnosti isplate invalidnina po zakonskoj osnovici od 160%, ali vidjet ćemo uostalom tko će imati pravo. Prijeđimo konkretno na stavke iz Izvješća. Izvješće kao što sam rekao, sadrži niz upitno točnih podataka, ostaje dvojba radi li se o slučajnim greškama ili ne. Uvijek sam se pitao kako je kod nekih 2+2 ili 5 ili 3 po potrebi a nikada 4, kao što je to za normalne ljude. Da skratim, ako zbrojimo, molio bih da predstavnici Vlade pokušaju pratiti, ako zbrojimo obiteljske i invalidske mirovine, to je nekih 2 milijarde kuna zajedno, milijarda 100 plus 900 ugrubo govorim, i dug koji je isplaćen 2004. 97 milijuna ako ne varam i ako tome pribrojimo naknade za profesionalnu rehabilitaciju u iznosu 338 milijuna čini mi se, ukupna svota isplaćenih mirovina je na zbirnoj tablici na stranici broj 4. uvećana za 210 milijuna. U tekstu dalje navodi se prevođenje mirovina ali nigdje nije vidljivo u kojem iznosu. Ako vidimo izvješće za 2003. godinu tamo su samo dvije stavke zbrojene, obiteljske i invalidske mirovine i došlo se do nekih milijardu i 900 recimo, a ovdje nije vidljivo čak i da su se zbrajali i porezi i utezi iznos nikada ne bi bilo 2 milijarde 700 i nešto milijuna, sada ne znam da li se to radi o grešci, čut ćemo uostalom. Nadam se da se ne radi o uljepšavanju stvarnosti jer nitko time ne dobiva, možda kratkoročno, dugoročno sigurno ne. Ako stjecanja prava na mirovinu vidljivo je iz izvješća da je broj korisnika povećan za 14% i da su povjerenstva za reviziju koja utvrđuju osnovanost zahtjeva pri mirovinskim fondovima bitno smanjila kriterije. 2003. u potpunosti suglasni u ocjeni bilo je 44% slučajeva, a 2004. u 63% slučajeva, znači 19% više. Ako znamo da je u novom zakonu omogućeno vještacima da samostalno odlučuju o uzročno posljedičnim vezama oboljenja ranjavanja, ozljeda sa ratom što je bila jedna od naših najvećih primjedbi za zakon doći će ponovno do kaosa gdje će u invalidske mirovine ići i ljudi koji nemaju status Hrvatskog vojnog ratnog invalida. O svemu tome smo već govorili kod rasprave o novom Zakonu, ali upozoravamo da ne bi bilo ponovno rečeno da nismo govorili. Interesantno je također kod stambenog zbrinjavanja smanjenje sredstava za 107 milijuna kuna, a istovremeno se ističe da se broj zahtjeva za stanovima ne smanjuje. Samo postavljam pitanje na žalost, opet ću ga postaviti državnom tajniku koji mi je odgovorio to na zadovoljavajući način, ali opet nema odgovora gospodine ministrice, ima li to veze sa podrškom nekakvom novom modelu izgradnje 100 tisuća stanova u 10 godina u vrijednosti 4 milijarde eura. Državni tajnik to je već jednom negirao, ali i ovdje smo mogli čuti prije par sati da se priprema neki novi model. Upozoravam da je taj novi model u protivan postojećem zakonu a da ide na ruke kojekakvim bjelosvjetskim tajkunima, nazovimo ih tako. Moj prijedlog je, treba napustiti izgradnju stanova i većinu zahtjeva treba riješiti kroz kredite, prvo zbog brzine, drugo zbog primjedbe na kvalitetu zgotovljenih stanova, i treće izbjegava se na taj način getoizacija branitelja. I treba voditi računa upravo je bio jedan upit, branitelja prije sat, dva što je sa onim ljudima koji čekaju deset i više godina, 30%-tni su invalidi po osnovi ranjavanja i tu postoji jedno uvjerenje da novi invalidi najčešće po osnovi PTSP-a preskaču te 30 ili 40%-tne invalide a oni čekaju već 10 i više godina da riješe to svoje pravo. Kod upisa u obrazovne ustanove i prava na stipendiju, upitno je to nedostaje u izvješću, koliko je djece i Hrvatskih ratnih vojnih invalida ostvarilo tu stipendiju a nevidljivo je, nema toga broja koliko je studenata po starom zakonu upisano na sveučilišta. Nema niti smještaja u studentske domove, kao što nema niti podataka o smještaju umirovljeničke domove, uistinu ne znam jer to nikada nije bio problem u prijašnjim izvješćima navesti. U ovom Izvješću govori se samo o djeci upisanoj u srednje škole. Budući je novim zakonom pravo na upise na fakultete je prošireno a o mogućim problemima dobronamjerno smo vas upozorili sa amandmanima. Pitanje je što sa djecom i hrvatskim ratnim vojnim invalidima koji su 2004. godine recimo upisali fakultet i taj studij plaćaju. I moja sugestija je članovima Vlade da se dogovore između sebe, Ministarstvo obitelji, branitelja i Ministarstvo znanosti što kane poduzeti glede toga problema koji se otvorio i ljudi uistinu nazivaju i pitaju. Kod dodjele dionica kojih razumljivo nije bilo 2004. godine ponovno treba postaviti pitanje zašto dividenda HT-a u iznosu od nekih 240 milijuna kuna nije uplaćena u fond. Istovremeno, za tribine u fondu za udruge, nekoliko udruga isplaćeno je ukupno 340 tisuća kuna. Kod temeljnog problema hrvatskog društva zapošljavanja hrvatskih branitelja vidljivo je da su sredstva sa 150 milijuna kuna smanjena na 23 a broj nezaposlenih hrvatskih branitelja, ovdje smo govorili da se broj nezaposlenih smanjio za 7%. Nažalost, prema podacima Hrvatskog zavoda za zapošljavanje on se povećao sa 26 tisuća 362 u dvanaestom mjesecu 2003. povećao se na 26 tisuća 962 u dvanaestom mjesecu 2004. Možete reći da to nije veliko povećanje ali do tada je bio trend smanjivanja. Također i podaci iz kolovoza 2005. nepovoljniji su od kolovoza 2004. tako da je danas 25 tisuća 274 nezaposlena hrvatska branitelja. Zbog završetka sezonskih radova brojka će dalje rasti. Zbog toga čini nam se ne dobrim rješenjem ukidanje Vladinih mjera za zapošljavanje hrvatskih branitelja kao i ostalih građana. Kada govorimo o samoubojstvima ovdje je navedeno da je 12 hrvatskih ratnih vojnih invalida počinilo suicid. Trebamo izbjeći svako politikanstvo. Jedan čovjek da si oduzme život previše je. Zbog toga svi podaci koji izlaze u javnost moraju biti istiniti i moraju biti stručno valorizirani. To do danas nije bilo slučaj. Ako manipuliramo brojkama kako onda možemo uvesti prave mjere i pravu strategiju u prevenciji suicida. Odgovor je nikako. I dozvolit ćete mi još jednu temu a to je jedno od najbolniji pitanja u Republici Hrvatskoj. To je pitanje pronalaska nestalih hrvatskih branitelja i civila. U tom pogledu ovo izvješće pokazuje da bitan napredak nije postignut.
Poštovani zastupniče, vrijeme je isteklo.
Evo još samo dvije rečenice oko nestalih. Mislim da ova tematika zaslužuje.
Već imate 20 sekundi prekovremeni.
Mislim da ne trebamo cjepidlačiti na problemu zatočenih i nestalih hrvatskih branitelja.
Dovršite u dvije rečenice.
I osobno sam prijašnjim bio nezadovoljan brzinom posebno poslova identifikacija. Smatram stoga da Vlada treba napustiti postojeći sustav organiziranja ovoga zahtjevnog posla kao što je i predsjednik Udruge zatočenih i nestalih prije dva tjedna u jednom našem tjedniku ukazao na probleme postojećeg modela i zbog toga predlažemo ponovno formiranje Vladinog ureda za zatočene i nestale. A o konkretnim mjerama to ćemo u pet minutnoj raspravi.
Zahvaljujem gospodine zastupniče. Vaše je vrijeme isteklo. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Kovačević.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, imam dva netočna navoda. Prvi je netočan navod kako se bivša Vlada držala načela da umirovljenje nije rješenje za hrvatske branitelje. Da se toga načela držala ne bi se mogla dogoditi ta činjenica da je sa 1.1.2000. do zaključno sa 31. prosinca 2004. godine ta brojka sa 26 tisuća, znači ukupan broj mirovina i invalidskih i obiteljskih narasla sa 26 na 36 tisuća a sada je već u devetom mjesecu na 38 tisuća. Prema tome, to nije oživotvorno. Vezano za onaj iznos 2 milijarde i 700 da je utrošeno na mirovine sa pozicije Ministarstva obitelji. Točno je da je utrošeno ali nije prikazan onaj dio što je napravljeno još za bivše Vlade. Naime, na toj poziciji su sada i mirovine Hrvatske vojske a njih je sada u ovome trenutku. Bilo ih je koncem prošle godine sedam tisuća i 200 a sad je već 11 tisuća i 300.
Zahvaljujem. S ovim smo završili raspravu po klubovima. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Uvaženi zastupnik Stazić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Govorit ću samo o prvom dijelu izvješća, prvih tridesetak stranica. To je onaj dio izvješća koji tretira invalide. Tko je osoba s invaliditetom, kolokvijalno invalid? Osoba s određenim oštećenjem tijela. Invalidnost je jedan od oblika života kao djetinjstvo, kao starost. Takav odnos međutim prema invalidima i invalidnosti nije postojao oduvijek i ne postoji ni danas u svim školama mišljenja kao što su neke religije. Tako Biblija – Novi zavjet Evanđelje po Ivanu kaže da je nakon ozdravljenja slijepoga Isus odgovarao na pitanja učenika koji su ga pitali "Učitelju, tko je zgriješio, on ili njegovi roditelji da se slijep rodio?". Kad je dijelio milost ozdravljenja invalida, uklanjanje invalidnosti oduzetih, slijepih, nijemih, gluhih Isus je redovito govorio "Idi i ne griješi više.". Invalidnost je dakle shvaćena u Bibliji, u kršćanstvu kao kazna za neki počinjeni grijeh. Ja osobno ali vjerujem i cijeli Klub SDP-a ne dijelim takav stav prema invalidnosti ni prema invalidima. Invalid nije kriv za svoju invalidnost i invalidnost nije i ne može biti kazna za neku pogrešku. Zbog toga invalidi i ne trebaju trpjeti kaznu, oni ne trebaju ni milost ni sažaljenje. Ali, trebaju poštivanje i trebaju pomoć društva. Samo tako svaki će invalid postati ravnopravan član društva, zaštićen od svake diskriminacije zbog svoje invalidnosti. Društvo pravednosti treba invalide zaštititi i od diskriminacije unutar njih samih, i to diskriminacije s obzirom na porijeklo invalidnosti. Različiti su načini na koje ljudi uopće postaju invalidi. Neki se kao invalidi rađaju, nečija je invalidnost posljedica bolesti, starosti, možda traume, nesreća na radu, prometa, neka druga nesreća u običnom civilnom životu ili stradanje u ratu. A kad stradaju u ratu opet mogu stradati kao vojnici ili kao civili. Kod nas svaka od tih kategorija ima različiti status i različitu brigu društva. A zašto? Zar je vid jednoga manje vrijedan od vida drugoga? Zar je sluh jednog čovjeka manje vrijedan od sluha drugog? Zar je nečija noga vrijednija od noge drugog čovjeka? I u ovom zakonu imamo izvješća o naknadi za invalidnost. I sad pazite, tu za osobnu invalidnost civili maksimalno mogu dobiti tisuću i 100 kuna a hrvatski ratnih vojni invalidi maksimalno 4 tisuće i 54 kune. Mislim da je to kategorija doplatka na invalidnost ili kako se već zove. Kada je o sljepoći riječ civili dobijaju 270 kuna, branitelji oko 3 tisuće kuna. Nikome se ne može naknaditi vid ni s 270 kuna, ni s 3 tisuće kuna ni s 300 tisuća kuna. Nikakav novac ne može čovjeku vratiti izgubljeni vid. Ali baš zato što se novcem ovo ne može vrednovati, postavlja se pitanje zbog čega taj različiti tretman prema invalidima. Civilni invalidi uopće nemaju pravo ni na posebni doplatak ni na ortopedski doplatak, ni na opskrbninu ni na čitav niz drugih prava koja se navode u ovom izvješću. Ne zauzimam se ja ovdje da se prava hrvatskih ratnih vojnih invalida smanje nego da se i drugi invalidi bez obzira na porijeklo invalidnosti, izjednače u pravima s njima. Kako objasniti različiti pristup npr. invalidima borcima Narodnooslobodilačke borbe i invalidima braniteljima Domovinskog rata. I jedan i drugi borili su se za slobodu svoga naroda. I jedan i drugi borili su se protiv poznatog i opasnog agresora. I jedan i drugi borili su se u vojsci koja se zauzimala za pravedne ciljeve. I jedan i drugi doživjeli su invalidnost u toj borbi. Danas ih ne vrednujemo jednako. Zar izgubljeno oko partizana vrijedi manje od izgubljenog oka borca Domovinskog rata? Da zaključim. Mi ovdje raspravljamo kako se provodio zakon koji u principu nije pravedan jer ne tretira jednako sve invalide. On je upravo svjedočanstvo da imamo različit pristup prema različitim kategorijama invalida i to upravo s obzirom na porijeklo njihove invalidnosti. Može li se pravednost postići nepravednim odnosom prema svim invalidima bez obzira na razlog invalidnosti? Invalide ne smijemo dijeliti među njima samima pa čak ni onda kada ta podjela donosi neke političke poene pojedinim strankama, jer nikakav interes stranaka ne smije biti iznad interesa invalida i nikakav interes stranaka ne smije biti iznad elementarnog poimanja pojma pravednosti. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Korenika.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege, članovi ili predstavnici Vlade. Pa kada pogledam ovo izvješće čini mi se da ipak moramo ukazati na neke stvari koje jesu dobre, ali ima stvari koje sasvim zaslužuju kritiku ovog Visokog doma pa i šire hrvatske javnosti. Ja ću se ipak malo više orijentirati na zapošljavanje hrvatskih branitelja jer smatram da sve branitelje najbolji primjer njihove rehabilitacije, osposobljavanja da nastupe na posao jer na taj način će sasvim sigurno biti i manje problema i sa posttraumatskim stresnim sindromom, sa uključivanjem u društvo, sa svime ostalim. I upravo zbog toga ako gledamo tablicu na stranici 68, pregled broja nezaposlenih hrvatskih branitelja u 2004. godini po mjesecima vidimo paradoksalnu situaciju. Na jednoj strani imamo da je broj nezaposlenih hrvatskih branitelja sve manji, međutim meni se čini kad ovako ovlaš pogledam da u nekim od najrazvijenijim hrvatskim županija raste broj nezaposlenih. Ja bih volio da dobijemo tumačenje iz Vlade koji su razlozi znači da u pojedinim županijama raste broj nezaposlenih hrvatskih županija, je li razlog zbog toga što su oni manje stručno osposobljeni, što možda jedan dio hrvatskih branitelja jednostavno ne želi ići na prekvalifikaciju, doškolovanje i sve ostalo što im se nudi kao mogućnost ili je u pitanju nešto drugo. Ja razumijem, mogu biti stečajevi poduzeća, međutim odmah se nadovezujemo i dalje, da na stranici 65, 66 imamo govora o prednostima hrvatskih branitelja prilikom zapošljavanja. I meni osobno se javilo nekoliko hrvatskih branitelja koji su se javljali na natječaje pa i u tijelima državne ili sudbene vlasti i koji jednostavno nisu uspijevali. Imali su jednake ili podjednake uvjete za primanje u državnu službu, međutim uvijek je izabran netko drugi ili netko treći, čak im je u pojedinim tijelima savjetovano da se ne žale jer će biti primljeni neki drugi puta. Ovdje imamo zanimljivu tablicu, da i ovdje uredno piše za one koji su se žalili ili tražili dodatni nadzor, smatram da je tih koji su tražili nadzor daleko manje nego što je stvarno bilo potrebe za žalbom i sada imamo zanimljivu stvar, da u pet područnih jedinica čini mi se imamo samo pet mjera gdje je ustanovljeno da je bilo opravdano. Meni se čini i predlažem hrvatskoj Vladi pa i ovom Visokom domu s obzirom da smo mi donijeli takav zakon, da i nedostatak ovog izvješća je što mi danas znači, kad je ipak evo gotovo konac 2005. godine, nemamo izvještaj i informacija protiv onih koji su svjesno kršili zakon i gdje je ustanovljeno da unatoč tome što je poništen natječaj nije primljen hrvatski branitelj koji je trebao imati prednost. Piše se da su podnešene prekršajne prijave, bilo bi zanimljivo čuti koje su hrvatski sudovi izrekli mjere i kolike su kazne za nepoštivanje ovog zakona. Jer tu se vidi sve naše licemjerje, na jednoj strani svi govorimo o hrvatskim braniteljima kako im treba ponoći, treba ih zaposliti, a na drugoj strani se to jednostavno ne provodi. Upravo zbog toga predlažem da se javno ukazuje kako na pojedince tako i na eventualno trgovačka društva i tijela državne i sudbene vlasti koja ne provode ovaj zakon da bismo i na taj način i klimu i atmosferu u ovom društvu pokazali kao puno bolju i kvalitetniju, jer mislim da ako se zaklinjemo u hrvatske branitelje i njihova prava da onda im trebamo omogućiti da nastupe u svijetu rada. Druga stvar na koju želim ukazati, to su na pojedina rješenja Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje koja se godinama ne provode u život, odnosno ne izvršavaju. Činjenica je ovdje, ja imam ovdje jedan predmet koji ću dati i predstavnicima Vlade, gdje je korisnik invalidske mirovine kao hrvatski ratni vojni invalid trebao dobiti znači uz invalidsku mirovinu i određeni dodatak. Da budemo precizni, da ja ne ispadam licemjer i za vrijeme one koalicijske Vlade to se nije radilo. Istina … 2004. godine zbog neizvršenih obećanja mi smo izgubili izbore i to je sasvim sigurno jedan od tih detalja. Međutim ja ne vidim razloga da dan danas, evo ga konac je 2005. godine, rješenje koje je stupilo na snagu 2004. koncem 10. mjeseca, znači koncem listopada, gotovo godinu dana, kaže se žalba ne odgađa izvršenje, međutim paradoks je dana istom rješenju piše doslovce ovako: "Invalidsku mirovinu određenu ovim rješenjem isplaćivat će Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje iz sredstava osiguranih u državnom proračunu mjesečno unatrag." Međutim tu postoji određena razlika i kaže se: "Razlika prevedene invalidske mirovine s dodatkom na mirovinu za razdoblje od 7. studenoga 2001. do 30. lipnja 2004. uz obračun isplaćenih iznosa mirovina za isto razdoblje isplatit će se naknadno nakon što se za to osiguraju sredstva iz državnog proračuna Republike Hrvatske." Očito je, ja bih volio čuti razloge zašto do dana današnjeg to nije napravljeno jer mi smo i u proračunima osiguravali novce za takve potrebe. Trebaju li i invalidi, znači ratni vojni invalidi koji inače ovdje se konkretno i radi o čovjeku izuzetno slabog materijalnog stanja sa dvoje djece od kojih je jedna srednjoškolka, troškovi i sve ostalo. Koji jedva spaja kraj sa krajem, međutim isplate nema. Mislim da svi skupa moramo poraditi na tome i meni će biti jako drago vidjeti kad budemo raspravljali o izvršenju Državnog proračuna za ovu godinu koji su razlozi, znači, za konkretno rješenje koje postoji da se ne isplaćuju iznosi novca jer ne vjerujem da je toliko tih rješenja da u državnom proračunu novci nisu osigurani. Posebna stavka isto tako se odnosi na, a o tome je govorio i kolega Pančić u ime Kluba SDP-a, radi se o dividendama i o isplati, znači o dodjeli dionica hrvatskim braniteljima. Meni se čini neprimjerenim da se još uvijek ne isplaćuju, odnosno ne daju, da još uvijek, iako je osnova Fond hrvatskih branitelja, da mi još uvijek ne znamo konkretno u portfelju koja trgovačka društva ulaze u taj portfelj. Ja dopuštam da ne znam ja osobno, ali mislim da bi to trebalo napraviti. Bilo je više puta i zastupničkih pitanja kada će se i profit, znači dividenda Hrvatskoga Telekoma početi uplaćivati u Fond hrvatskih branitelja kako bi hrvatski branitelji dobili ono što smo im zasluženo zakonom i omogućili. Mislim da previše pričamo. Svjesni smo toga da u ovoj državi možda ovoga časa financijska situacija nije najblistavija. Svake godine ona je sve bolja i bolja. Međutim, razloga nema da se dividenda iz Hrvatskog Telekoma ne preusmjeri u Fond hrvatskih branitelja kako bi hrvatski branitelji dobili ono što zaslužuju. Hvala lijepa.
Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Josip Đakić.
Gospodine potpredsjedniče, ispravit ću netočan navod uvaženog kolege koji govori o isplati dividende i koji govori o dionicama i da je nepoznato iz kojih se sve firmi slijevaju 7%-tni udjeli u Hrvatski fond hrvatskih branitelja. Naime, točno je da se točno zna da sve državne firme koje će biti u privatizaciji, a to je INA, a to je Hrvatske šume, Hrvatska Elektroprivreda i sve ostale koje će ove 3 godine biti privatizirane, 7% udjela pripada Fondu hrvatskih branitelja. Isto tako, dividenda, rekao sam već danas, a vjerojatno niste slušali, da dividenda pripada Fondu, a i braniteljima od momenta preuzimanja 7%-tnih udjela HT-a.
Zahvaljujem.
Znači, od onog dana kad su prenesene na Fond.
Zahvaljujem. Povreda Poslovnika.
Gospodine potpredsjedniče, ovo uopće nije bio ispravak netočnog navoda jer još uvijek nema službeno, kolega dragi, htjeli vi to priznati ili ne, nemate službeno koje su to dionice kojih poduzeća službeno ušle u Fond hrvatskih branitelja. Niste napravili ispravak, oprostite. Slušajte što govorim.
Zahvaljujem. I vi ste sad povrijedili Poslovnik, niste naveli članak koji sam ja povrijedio, ali dobro. U ime Vlade, državni tajnik. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče, poštovane gospođe zastupnice i poštovana gospodo zastupnici. Samo nekoliko odgovora na ove informacije koje je iznio gospodin Korenika, kada je u pitanju dug prema korisnicima mirovina. Taj dug proizlazi iz 2001. godine, je li tako, i nastao je na osnovu Zakona iz 2001. godine. I zakonska obveza je bila da će se do konca 2004., odnosno u roku od 3 godine taj dug isplatiti. Nažalost, on nije isplaćen. On je i kroz ova rješenja koja su izdana braniteljima konstatiran i točno utvrđen. I visina tog duga je negdje oko 330 milijuna kuna i nastojat će se riješiti u razdoblju koje je pred nama. Nažalost, mi smo kao ministarstvo opterećeni bili ne samo ovim dugom nego čak dugom iz 97. godine. I u prošloj godini je isplaćeno 97 milijuna kuna toga duga. Dakle, i na tom primjeru ova Vlada je pokazala i ozbiljnost i odgovornost kada su obveze prema braniteljima, pa i ovaj dug koji je jasno utvrđen će prema korisnicima biti izvršen. Što se tiče zakonskih odredbi, prednosti pod jednakim uvjetima prilikom zapošljavanja, zna se točno na koga se i na koje institucije to odnosi. Mi smo kao Ministarstvo za sve one slučajeve za koje smo imali informaciju naravno i službeno reagirali. Daljnji postupak i procedura je na drugim institutima, odnosno institucijama i vidimo da se u onim slučajevima gdje je to bilo signalizirano taj posao uspješno odradio. Kada je u pitanju dividenda u Fond hrvatskih branitelja, ja moram reći da je sjela već dividenda 12 milijuna kuna, ali za ono razdoblje otkad su dionice HT-a prebačene u Fond hrvatskih branitelja. Vlada je jasno se očitovala na zahtjev i Upravnog odbora Fonda, odnosno Upravnog vijeća o pitanju ovih 220 milijuna koji se često u raspravama spominju. I stav je Vlade da se pravo na dividendu što ja osobno također se slažem s tim stavom, da se pravo na dividendu stječe onog trenutka kada se u Fond prenesu dionice. I od tog trenutka kada su prenijete dionice dividenda će uredno sjedati na račun Fonda hrvatskih branitelja. I još samo jedna stvar, kada se govori o broju nezaposlenih hrvatskih branitelja valja imati na umu činjenicu da je u proteklih godinu, dvije dana bilo značajnog povećanja broja nezaposlenih iz jednostavnog razloga što se iz MORH-a kao višak nekoliko tisuća ljudi našlo u situaciji da se moraju prijaviti na Biro za zapošljavanje. I to je bitno poremetilo ovu sliku i krajnji broj onih koji su ovim mjerama koje je Vlada poduzela riješili pitanje svog zaposlenja.
Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Mršić.
Pa ja bi ispravio državnog tajnika što se tiče dividende. Znate, tu ne može Vlada imati neko svoje autentično tumačenje. Treba naprosto postupiti prema onome kakav jest običaj u financijama. Znači, vlasnik dionica stječe pravo na sve buduće isplate dividenda, a isplate dividenda se ostvaruju za poslovanje iz prethodnog razdoblja. Ako su dionice HT-a prenesene početkom ove godine u korist Fonda hrvatskih branitelja, onda taj Fond, odnosno hrvatski branitelji imaju pravo na isplatu dividende za proteklu fiskalnu, odnosno financijsku godinu, a to je 2004. godina. Ne može Vlada autentično tumačiti zakone u poslovanju sa dionicama, od onoga što je inače uobičajeno na burzi. Dakle, dividenda nije nešto što se stječe iz budućeg razdoblja nego je dividenda ono što će se steći kao korist iz prethodnog razdoblja poslovanja.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Jure Bitnjac.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Evo pred nama, pred braniteljskim udrugama i uopće pred hrvatskoj javnosti je Izvješće o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za 2004. godinu. S obzirom da su neke kolege izrekle određene opservacije na račun samog izvješća po mojoj skromnoj ocjeni ja ću reći sljedeće da je ono napravljeno stručno, kompetentno, da je jednostavno i da je sveobuhvatno i pregledno. Mislim da za svakog onoga tko je dobronamjeran da može iščitati na neki način sve ono što je Ministarstvo radilo u protekloj godini na provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja i njihovih obitelji. Ja bih želio čestitati i žao mi je što ministrica nije tu na brizi koju je iskazala u a2004. godini za branitelje, a poglavito bih želio čestitati njoj i državnom tajniku na uspostavi dijaloga koje je ovo Ministarstvo uspostavilo i hrvatska Vlada u cjelini kada je riječ o braniteljskim udrugama, tijekom 2004. godine. Zašto to ističem? Po mojoj procjeni tog dijaloga a mislim da je javnost inače u Hrvatskoj svjedok tome da tog dijaloga nije bilo 3. siječnja 2004. godine, pa do konca 2003. godine, i da je bivše Ministarstvo odnosno bivša Vlada da su bili ja bih rekao cijelo to vrijeme, u jednom permanentnom sporazumu ili otvoreno govoreći konfliktu kada je riječ o braniteljima, kada je riječ o braniteljskim udrugama, proteklo je već od toga godinu i pol dana, ne znam da li su čelnici bivšeg ministarstva i da li je bivša Vlada našla odgovor na to pitanje. Ali je činjenica da je situacija bila kakva je da de facto tog dijaloga nije bilo da su branitelji bili gurnuti na društvenu marginu. Upravo kada je riječ o izvješću za 2004. godinu ponovit ću to da uza sve ovo, kada je riječ o izvršenju zakona o pravima Hrvatskih branitelja da je Ministarstvo u prvom redu uspostavilo jedan normalan dijalog sa braniteljskim udrugama, sjetimo se samo kako se sve Europske, stare demokracije, države odnose prema svojim vojnicima, prema svojim braniteljima, oni koji štite nacionalne interese, ako pođemo do Francuske, Engleske itd., prema tome, branitelji moraju zauzeti svoje mjesto u hrvatskom društvu ono koje im pripada, na taj način mi vraćamo samo dio duga za sve ono što su učinili za nas. Uz sve učinjeno i ovo što smo slušali i u samom izvješću to piše kada je riječ o radu Ministarstva tijekom 2004. godine mislim da je najveći posao učinjen donošenjem ovdje u Hrvatskom saboru novog Zakona o pravima hrvatskih branitelja, on je stupio kao što znamo 1. siječnja ove godine na snagu, mislim da sada ovaj važeći Zakon je pravično i trajno osigurao prava branitelja koja ne bi trebala biti podložna promjenama u ovome Saboru, ona su iznad svih političkih po meni prepucavanja i nadam se da ubuduće kada je riječ o provedbi zakona i samom zakonu da neće biti političkih sučeljavanja, gdje bi branitelji bili kao objekt nekih naših političkih odmjeravanja. Mislim da su bile neke rezerve na članak 53. postojećeg Zakona kada je riječ o upisima u obrazovne ustanove, mislim da je to pitanje riješeno ali možemo govoriti i ići u jedan drugi segment kada je riječ o školstvu, visokom školstvu, načimati te probleme ali smatram da se svi možemo složiti da djeca smrtno stradalih branitelja, nestalih branitelja, dragovoljaca iz Domovinskog rata i onih koji su poginuli da njihova djeca moraju imati određeni tretman, hvala bogu, pod uvjetom da prijeđu prag, i da na neki način, to je i naša obveza, koja je regulirana zakonom i koju treba provoditi. Dopustite mi da kažem nešto kada je riječ o stambenom zbrinjavanju. Ja mislim da svaki od nas saborskih zastupnika je imao bar pokoji poziv telefonom ili susret na ulici gdje se ovo pitanje postavlja kada je riječ o stambenom zbrinjavanju hrvatskih invalida domovinskog rata, obitelji poginulih, ajmo mislim da su oni uglavnom riješene, ali poglavito invalida koji imaju 20, 30 ili 40% invalidnosti i da to pitanje nije još riješeno, ima nekih neriješenih 13 tisuća prema ovom izvješću, na razini države. I promišljajući o tom problemu, sklon sam na neki način, i bilo bi mi drago kada bi se našao određeni model da li u sklopu Ministarstva, kroz državni proračun, ili pak putem na domaćem tržištu novca, da se pokuša ubrzati stambeno zbrinjavanje branitelja, a na način da se da primarno prioritet da se da stambenim kreditima gdje bi se poboljšali stambeni uvjeti, invalidi domovinskog rata mogli izvršiti dovršetak svojih kuća, i mislim da bi trebala biti politika Vlade da se branitelji zbrinjavaju u mjestima gdje su do sada živjeli. To govorim zbog toga što je to na neki način gledajući sa gospodarskog a poglavito sa demografskog aspekta i nacionalni interes. Evo zaključno, mislim da i prijašnje rasprave, manjim dijelom na neki način, kada se govori o pravima branitelja, onda se stječe na neki način jedan pogrešan dojam, da se branitelji brinu isključivo za svoja materijalna prava i privilegije što apsolutno nije točno. Svjedoci smo da i mnogi branitelji prošlo je 10 godina od Domovinskog rata, da se žale da su na neki način zaboravljeni, i u tom pravcu mislim da je ovo Ministarstvo i vi gospođo ministrice da ste puno učinili u tom međusobnom razumijevanju i dijalogu i siguran sam da u ozračju ovih pregovora sa Europskom unijom, da će branitelji zauzeti onu poziciju kao i u drugim demokratskim državama tamo gdje su branili interese određenih nacija, određenih država. Uvjeren sam kao i moji kolege i kolegice ovdje u Saboru da je Ministarstvo i Vlada u cjelini da su izvršili svoje zakonske ocjene i što je najvažnije, ponovit ću po treći put, uspostavili dijalog, razumijevanje sa braniteljskim udrugama. Evo, hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo dvije replike, uvaženi zastupnik Josip Đakić. Riječ ima uvaženi zastupnik Josip Đakić i replika. Gospodin Ivica Pančić odustao od ispravka netočnog navoda pa je kasnije digao repliku. Izvolite.
Hvala lijepa. Sasvim je nebitno ja repliciram gospodinu Bitunjcu. Njegovo je pravo da misli da je ovo izvješće napravljeno stručno i kompetentno, a moje je pravo da kažem da to nije tako. Ali ja navodim primjer, ali nitko me ovdje nije demantirao od predstavnika Vlade, kada kažem uzmite Izvješće i poredite stranu 4. zbirna tabela, ukupno za mirovine isplaćeno 2 milijarde 733 milijuna, a na 33., 34. stranici kada zbrojite sve ove stavke, kako god zbrajali, kako god se trudili, kako god koju matematiku primijenili tu brojku ne možete dobiti. Ja ću vam dati ne znam što ako dobijete tu brojku od 2 milijarde 700, što više u toj tablici taj je iznos za 210 milijuna veći nego što se može naći u sadržaju. Rekao sam gdje se možda krije kvaka ali nigdje mi nije odgovoreno. Međutim, prelazim na važnije što je gospodin Bitunjac rekao, da je bivša vlada bila u permanentnom nesporazumu sa Hrvatskim braniteljima. Nisam želio potezati tu priču, ne želim se ja ni vraćati na Split, niti na mitinge niti na blokade, na ovdje rasprave. Tko su oni? Kakva je to Vlada koja surađuje sa Haagom? Ne želim da me vraćate tamo ali vi silom se trudite da vam kažem tko je tada bio za suradnju sa Haagom a tko nije i tko danas provodi operativni plan. Barem sam ja akcijski plan. Pa barem u obitelji i u crkvi sam naučio da ne lažem i da se pristojno i pošteno ponašam. Ja mogu biti veći desničar od dobrog dijela vas. A zašto? Pa zato što nikad nisam bio član Saveza komunista. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku Jure Bitunjac.
Kolegica Pančić, ja neću uopće licitirati sa mojim vjerskim uvjerenjem, to ću ostaviti za sebe, kad je riječ o partiji. To je bilo uvijek daleko od moje kuće. Ne znam, o tom ideološkom djelu i ja sam malo drugačije obrazovan. Nisam rekao da ste vi … [[Govornik se ne razumije.]] mlad čovjek ali dobro. Vratit ću se na ovo. Vi ste spomenuli blokadu Split akcijski plan. Akcijski plan, ja ne bih želio sada govoriti o tome niti sam kompetentan za te stvari ali reći ću samo to, da ova Vlada kad je riječ o međunarodnim obvezama prema Haagu ili prema bilo kome nema kompleks izvršiti ono što je nacionalni interes. Vi ste defacto dok ste vi bili ministar, dok ste bili u Vladi bili ste u ja bih rekao ne samo u … [[Govornik se ne razumije.]] sukobu nego jednostavno imali ste stanoviti kompleks kad je riječ o braniteljskim udrugama ali to je problem vas i vaše stranke. Kad je riječ o Splitu blokadama. Mislim, vezati njih uz braniteljske udruge da je to nonsens ja to ne bih posebno komentirao. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Replika uvaženi zastupnik Đakić.
Gospodine potpredsjedniče, ja ću replicirati svom kolegi Bitunjcu u onom dijelu u kojem nije do kraja dotakao izvješće i stvarno nije rekao ono što zapravo izvješće nosi. Sve je on lijepo opisao, o svemu je krasno izgovorio jer ono zapravo takvo i je. No međutim, ono što ga krasi je nalaz državne revizije u kojem stoji samo jedan segment koji se piše na kraju revizornog nalaza a on je taj da je ocjena revizije bezuvjetna. S time želim reći da prijašnja izvješća koja smo mogli vidjeti od 2000. godina nadalje su imala određenih bitnih primjedaba koje su graničile sa Kaznenim zakonom i odredbama po kojima je trebalo pokrenuti i kaznene postupke. Dalje želim naglasiti da kada se govori o tome da izvješće nije korektno, da je ovakvo, da je onakvo želim ponoviti ono što nije kolega Bitunjac rekao a to je da je stambeno zbrinjavanje hrvatskih branitelja u 2004. godini povećano za 12,48% što znači da je riješeno u 2004. godini tisuću i 198 zahtjeva hrvatskih ratnih vojnih invalida. I mogu reći sa svoje županije da su ostali samo oni sa 40% i to pojedinci još koji nemaju više članova obitelji a svi drugi su zapravo već riješeni ali za njih smo pripremili zemljište, idu dvije zgrade i njih ćemo riješiti do kraja našega mandata. Također bih želio naglasiti i ono što nije spomenuto da je po prvi puta u devet gradova sklopljen ugovor i pomoć u rješavanju pristupa našim invalidima kroz liftove, kroz prilaze itd. učinjen. To je stvarna briga za branitelje i to je ono što danas gospodin Bitunjac nije rekao. Nadam se da će još dopuniti se i da će stići još reći ono što nije stigao u odgovoru na moju repliku. Hvala lijepo.
Dobro. Dakle, uvodimo repliku na nešto što prethodnik nije rekao. Odgovor na repliku.
Pa evo, ja bi zahvalio mom uvaženom kolegi stranačkom prijatelju na dopuni mog kratkog izlaganja. Ali ono što je bitno da mi u HDZ-u kad se već govori o braniteljima nikada ne zauzimamo obrambeni gard s jedne strane. I naglasit ću to da braniteljske udruge, apsolutno sve braniteljske udruge vjeruju ovom ministarstvu, ovoj ministrici i ovoj Vladi. To je ono bitno, to je ona poanta koju sam ja pokušao na neki način u mom izlaganju iznijeti. Ako nisam bio precizan mislim da je sada jasno. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. I sada da čujemo potpredsjednicu Vlade. Izvolite!
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Gospođe i gospodo zastupnici! Željela bih se ispričati što nisam bila od početka poslije podnevnog dijela rasprave. Ispričavam se. Vjerujem da ćete ispriku primiti. Naime, u hrvatskoj Vladi bio je jedan sastanak kod premijera upravo vezano za jednu od tema koja se ovdje nekoliko puta danas spominjala. To su dionice, to je Fond hrvatskih branitelja i evo sa zadovoljstvom gospođe i gospodo zastupnici mogu vas izvijestiti da će za nekoliko dana, ja predviđam već sljedeći tjedan biti donesena odluka o prijenosu 7% diona INA-e Fondu hrvatskih branitelja iz Domovinskoga rata, tako da evo mislim da hrvatski branitelji ali da i vi zastupnici i zastupnice možete biti zadovoljni i ovim izvješćem ali i onome što će biti izvješće za 2005. godinu kad govorimo o provođenju zakona. Dakle, željela bih samo još kratko reći budući da sam evo stigla i na ove replike a čula sam da je o tome bilo riječi i u izlaganju predstavnika SDP-a vezano za samo izvješće odnosno kako je napravljeno, kako su prezentirati podaci. Izvješće je rađeno stručno. Gospodin zastupnik Pančić dobro zna kako se rade izvješća. Ovo je ministarstvo koje je zaduženo podnositi izvješća Hrvatskome saboru. Ona se rade uistinu prema svim podacima kojima ministarstvo raspolaže. A ponavljam još jedanput činjenicu koju molim vas da uzmete u obzir u daljnjoj raspravi, da o ovome izvješću upravo govori i revizijsko izvješće. Ako je revizijsko izvješće koje je pročešljalo kao što znate sve stavke, koje je zavirilo u svaki papir reklo da je ministarstvo poslovalo i u provođenju zakona odlično i u svim onim stvarima koje se tiču državnoga proračuna odnosno ispunjavanju obveza prema državnome proračuna onda vjerujem da nema nikakvog razloga da vi ovdje u to sumnjate. Isto tako bih željela još reći riječ dvije o registru. On se isto dosta spominje. Dame i gospodo, registar hrvatskih branitelja je trebao biti davno napravljen. Osobno smatram da nije dobro i da zapravo pada na teret svih nas da deset godina nakon završetka "Oluje" mi nismo imali registar hrvatskih branitelja iz Domovinskoga rata. Taj posao trebao je biti obavljen davno prije. Neću sada naravno spominjati tko ga je sve trebao obaviti, zakonske obaveze su bile jasne i iz zakona iz 2001. godine. Taj posao nije obavljen. Posao je obavila ova Vlada, nimalo lak, nimalo jednostavan. To mi je postalo jasno tek onda kad smo krenuli u posao izrade registra, kad je osnovano povjerenstvo. Moram spomenuti činjenicu koju vi sigurno vrlo dobro znate ali možda šira javnost ne zna. Ministarstvo hrvatskih branitelja nikada nije izdavalo potvrde o statusu hrvatskih branitelja. Te potvrde izdavale su se u Ministarstvu obrane i u Ministarstvu unutarnjih poslova. Prema tome, mi smo dobili popise iz Ministarstva obrane, Ministarstva unutarnjih poslova. Ta dva popisa trebalo je objediniti. Tu je bilo iznimno mnogo posla. Neću spominjati sada podatke koji su se ponavljali, koji su bili nepotpuni, u kojima je bilo svega i svačega. Učinili smo napor da pročistimo sve što na te popise nije spadalo, da dođemo do svih relevantnih podataka o ljudima koji su na tome popisu i popis koji je pred vama, pred cijelom javnošću je takav kakav jest. To je 489 tisuća 407 hrvatskih branitelja koji imaju taj status i imaju pravo biti na tome popisu. Ja bih isto tako kao i potpredsjednica i ministrica zamolila da se oko toga broja isto tako ne politizira. Da se tim brojem ne manipulira jer on nije nastao voljom nekoga, negdje u nekom kabinetu, u nekoj kuhinji nego je on, to je odraz stvarnosti. To je broj koji imamo. Mi smo napravili jednu veliku prezentaciju, za sve zainteresirane zastupnike voljna sam organizirati još jednu prezentaciju samo za vas da bismo vam prikazali kako je to išlo iz godine u godinu, kako se brojka mijenjala. Naravno svi ti ljudi nisu bili cijelo vrijeme, to vi dobro znate u obrani Hrvatske, oni su se mijenjali. I ja bih možda citirala izjavu jedne majke poginulog hrvatskog branitelja na prezentaciji registra, jer smo naravno registar prikazali prije svega udrugama pa smo onda išli pred javnost sljedeći dan. Koja je rekla da podržava registar kao što su uostalom registar podržale sve braniteljske udruge i rekla jednu važnu rečenicu: ja stojim iza svakoga od tih ljudi koji imaju status ako ga imaju. U to ne sumnjam. Jer možda je netko tko je bio samo dva ili tri dana u obrani bio baš taj koji je mom sinu dao posljednju čašu vode kada je umirao, kada je bio smrtno ranjen. Ili je pokušao moga sina ili nečijeg drugog sina iznijeti sa prvih crta, pomoći mu, dopremiti do bolnice i na taj način možda spasiti nečiji život. Pa vas molim da uistinu taj osjetljiv problem gledate uistinu sa puno pozornosti, da o tome sa puno pozornosti i digniteta govorimo da ne bismo evo stvarali nove neprilike prije svega hrvatskim braniteljima koji onda to s pravom doživljavaju kao evo svojevrsni attackt na njih. Prema tome, još jedanput ponavljam, broj koji je pred nama, koji je u registru, broj koji je stvaran, taj posao je završen, taj posao je završen, jedino što nam predstoji još odvajanje borbenog od neborbenog sektora i 80% toga posla je obavljeno, taj posao se kao što znate obavlja u Ministarstvu obrane. On je važan zbog udioništva u Fondu hrvatskih branitelja koji razlikuje naravno prema broju bodova borbeni od neborbenog sektora. I na kraju, evo dame i gospodo budući da je bilo spominjano, da su bili spominjani i suicidi, ja isto tako apeliram kada govorimo o samoubojstvima hrvatskih branitelja molim vas uistinu vrlo, vrlo oprezno jer mislim da ne treba posebno obrazlagati zašto je to važno. Svaka rasprava o tome izazove novu uznemirenost između onima koji su oboljeli od posttraumatskog poremećaja. Ja ću reći na kraju još jedan podatak, mi smo također, govorim mi, ova Vlada javno progovorili prvi puta o broju suicida, prošle godine negdje na početku mandata, ja sam vam iznijela podatak od 1366 suicida među hrvatskim braniteljima, prvi puta kao što znate. Međutim, poslije smo istražujući dodatno među dokumentima prije svega Ministarstva obrane došli do novih podataka i ja sam čim smo to doznali, čim smo napravili novu provjeru, izašli sa novim podatkom, ponavljam ga još jedanput pred vama. Naime, nismo imali podatke sve to vrijeme, svih ovih godina, primjerice o situaciji iz 91. ili iz 92. Pokazalo se, naše evidencije su govorile da primjerice 91. nije bilo samoubojstava, pa otuda ta brojka 1366 koju smo imali u prošloj godini. Međutim, naknadno smo došli do podataka da je 91. bilo 14 suicida, da je 92. bilo 65 suicida a podaci prijašnji su govorili o 28. Tako da do kraja 2004. taj broj iznosi 1503. Nažalost 1503. S time da je u 2004. 96 hrvatskih branitelja izvršilo samoubojstvo, 2003. - 138, 2002. - 120, 2001. - 130, 2000. - 117, 99. - 153., 98. - 111., 97. - 108., 96. - 93, 95. - 132, 94. - 118, 93. - 104., 92. - 65, i 91. - 14. Mi činimo sve da pomognemo hrvatskim braniteljima koji imaju probleme, ustrojili smo na novi način PSP centre, pokrenuli novi psihosocijalni program i vrlo usko surađujemo sa udrugama hrvatskih branitelja oboljelih od posttraumatskog stresnog poremećaja. I vjerujemo da to sve skupa ali i cjelokupno ozračje prema hrvatskim braniteljima mora dati pozitivne rezultate. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Pančić.
Ja ću se osvrnuti na ovaj … [[Govornik se ne razumije.]] dio samoubojstva i ostalog da ne bi politizirali već ću na formalni dio. A ja bih molio ako imate vremena da sutra da se nađem na kavi pa da mi kažete koja je to matematička formula koja će 1191 milijun invalidskih mirovina i 902 obiteljskih mirovina plus 96 milijuna kuna duga, kako će to pretvoriti u 2 milijarde 733 milijuna. Fali, ne fale 200 tisuća, ne fali 2 milijuna, fali 210 milijuna. Ja ne kažem da je to netko uzeo, ali kažem, oni koji su pisali ovo izvješće, a molim vas da pogledate stranice 4. i stranice 33 i 34. To su napravili na nekvalitetan način i nikome neće pasti kruna sa glave da kaže, da napravljena je greška ili iza toga se krije što mi nismo uspjeli pročitati. Ništa više.
Zahvaljujem. Evo ministrice imate poziv na kavu. Riječ ima uvaženi zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, poštovana potpredsjednice Vlade. Prvo moram kazati da ne treba pretjerivati u hvaljenju ovoga izvješća. Normalno, ima određenih pomaka, da je sve to bilo tako divno i krasno kao što čujemo danas u diskusiji pojedinih zastupnika proističe da nismo trebali donositi novi Zakon o pravim hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. Jer eto vidite koliko se toga napravilo na temelju starog zakona. Prema tome, treba biti realan i sagledavati činjenično sve što je. Ja ću se u prvome dijelu svoga izlaganja osvrnuti na znatan broj paradoksa, propusta i nedorečenosti koje izravno ili neizravno proističu iz ovoga izvješća. Prva je, odnosi se na pitanje mirovina i broja invalidskih i obiteljskih mirovina. Jer naime, proističe iz svega ovoga 2000. sa 1. 1. bilo je ukupno nešto manje od 26 tisuća mirovina i od toga je bilo negdje oko 10 tisuća mirovina obiteljskih i 16 tisuća hrvatskih ratnih vojnih invalida, znači 26 tisuća svi su se zagovarali i govorili su o načelu kako treba ne umirovljavati branitelje nego rješavati kroz zaposljenje i završno sa ovim izvješćem broj mirovina se povećao znači u prosincu, stanje sa 31. prosinca 2004. godine na 36 tisuća. Ta brojka je sada u tom trenutku za rujan 38 tisuća 346. I kada se uzme brojka recimo hrvatskih vojnih invalida kaže se u izvješću da je 34 tisuće. Kada se uzme da je ovdje se govori da je 26 tisuća 234 korisnika invalidske mirovine, da je 6 tisuća korisnika privremene naknade, proističe da su svi hrvatski ratni vojni invalidi zbrinuti odnosno da je mala brojka, … [[Govornik se ne razumije.]] što je netočno. Netočno jer negdje oko 8 do 9 tisuća dobiva samo invalidninu. Nema druga primanja. Posebno je znakovita ova stvar što se dogodila vezano za same hrvatske branitelje. Znači koji su otišli u mirovinu kao pripadnici hrvatske vojske i tu, tu je dokaz da tu ne zna se tko šta govori, kako govori? Slušajmo riječi ministra obrane. Jedanput mu je 8 tisuća, drugi put 9, treći put 10 tisuća je umirovljeno. A sad pogledajte podatke. Recimo 2000. godine bilo je negdje oko 300, baš 345 osoba koje je koristilo mirovine prema Zakonu o pravima mirovinskog, iz mirovinskog osiguranja djelatnih vojnih osoba. Ta brojka je bila u prosincu, sa 31. prosinca 2004. 7 tisuća 202 osobe. Sad je u, sa rujnom je 11 tisuća 313. A državni tajnik kaže kako je došlo do povećanja broj nezaposlenih činjenicom tom što je jedan dio otišao iz hrvatske vojske i prijavio se na Hrvatski zavod za zapošljavanje. Dogovorite se u Vladi tko govori istinu. Dogovorite se u Vladi tko govori istinu i to nam, informirajte. Svatko daje svoje podatke. Očito je, slažem se i podržavam potpredsjednicu Vlade da se svi trebaju brinuti o hrvatskim braniteljima, sve institucije. Gospođo potpredsjednice imat ćete od nas ovdje podršku. Lupnite šakom o stol i recite i ministru obrane i svima drugima da, da situacija nije baš tako. Imat ćete podršku nek sve institucije rade svoj dio poslova. Pogledajte kako ministarstva primaju djelatnike, zapošljavaju hrvatski branitelji kod njih nemaju prednosti. Uzmite i javna poduzeća i sve ostalo. Prema tome tu ćete imati našu podršku, uvedite tu reda. Kad smo već kod mirovina ja nisam mogao vjerovati ali nažalost je to istina. Slučaj je o kojem sam već govorio 5.8. sam bio ove godine u Kninu i sad su, razgovarao sam sa trojicom hrvatskih branitelja. Oni su hrvatski branitelji, dragovoljci iz Domovinskoga rata koji danas uživaju mirovinu Srbije i Crne Gore. Zašto? Zato što su prije nego što su došli i stekli status dragovoljca radili su znači u, u Vojvodini i prvo su imali mirovinu koju im je dala Hrvatska. Danas prema sporazumu hrvatske Vlade koji smo i mi odobrili oni dobivaju mirovinu. Pazite hrvatski dragovoljci iz Domovinskog rata dobivaju mirovinu od Srbije i Crne Gore i to u iznosu nije ni 1000 kuna i neredovito. I oni su sad kad su bili na onome području se susreli sa tzv. srpskim dobrovoljcima, srpski dobrovoljci taj ću izraz uporabiti, koji danas žive recimo u Srbiji ili, ili Beogradu i nekom drugom području. Jedan od tih srpskih dobrovoljaca je rekao ovome hrvatskom dragovoljcu: «Ja imam dvije i po tisuće kuna» veli «hrvatske mirovine kao srpski dobrovoljac. Dobivam je redovito i još si uštedim. A koliko ti imaš? Ti dobiješ vidiš od Srbije i Crne Gore iznos od 1000 kuna i to neredovito.» Evo to je, to su ti svi paradoksi, a kako se to dogodilo? Kad smo mi govorili, kad se zakon donosio. Rekli smo: «Vodite računa o tome djelu.» Bila je ona prva varijanta. Oni su znači u onoj skupini 15 tisuća umirovljenika koji su, dobivaju mirovine s područja neke od republika bivše Jugoslavije kojima je ova vlast ukinula i onu naknadu što su imali, onaj doplat posebni. Znači to je prestalo važiti sa 1.1. ove godine. Ništa se tu nije napravilo. Znači to je jedan od isto velikih paradoksa. Sad slušajte treći paradoks. Svi znamo koliko cijenimo i uvažavamo grad Vukovar, vukovarsku bolnicu. Znate koliko prema službenim podacima proističe? Da vukovarska bolnica je dala znači od osoblja, liječnika i medicinskog osoblja, 450 osoba ima status hrvatskog branitelja. Prema tome proistječe da su, a negdje oko 250 ranjenika su oni mogli opsluživati koliko je bilo u vukovarskoj bolnici. Proističe prema time podacima, to je znači paradoks da su dva medicinska djelatnika vodili računa o jednom ranjenom hrvatskom branitelju ili civilu. To je paradoks, neistina. Prema tome to sve dokazuje kako je, kako se moglo dogoditi da se ova brojka naraste, da je sama vukovarska bolnica od medicinskog osoblja i liječnika dala 450 branitelja. … [[Upadica se ne razumije.]] To, nije dala. Manji je broj daleko bio. Ili proistječe prema tome broju da su dva dežurala o jednome. A nije nažalost, daj Bože da je bilo tako. Pa nije bilo tako. … [[Upadica se ne razumije.]] Znam više gospodine potpredsjedniče. Dajte zamolite gospođu Zdenku, nervozna je pa stalno dobacuje nek ode izaći van ili popije limunadu jednu tak da joj bude, ali ne ono … … [[Upadica se ne razumije.]]
Evo upozoravam nemojte biti nervozni.
Da. Tako. Da. E sad idemo na druge situacije. Recimo kod nekih prava što je sadržano u ovome izvješću vidljivo je da je broj korisnika smanjen. Osnovica za isplatu ostala nepromijenjena, a utrošeno više sredstava. To se odnosi na opskrbnine, posebni doplatak i doplatak za njegu druge osobe. Prema tome puno je tih razno raznih situacija koje govori da, da su to paradoksi koji ne znam kako su stvoreni. Da papir u biti trpi sve. Posebno je, znači paradoks je veliki, ogroman broj problema vezano za stambeno zbrinjavanje, a 16% sredstava nije utrošeno. Šta sad tu kazati? 16% sredstava nije utrošeno. Nešto se s time moglo napraviti, a nitko za to kažem nije odgovarao. Što se tiče, što se tiče isplata razlika mirovina veliki broj hrvatskih branitelja znači pita hoće li iduće godine njima biti isplaćen ovaj dio gdje su svi dobili rješenja? To je negdje koliko čujem oko negdje 350 milijuna kuna i sad se tu pojavljuju razno razne špekulacije, što ne vjerujem da je točno da je jednom broju isplaćen, drugom nije isplaćen. Ono kruže priče moraš biti dobar sa HVIDRA-om pa će ti dati preporuku, bit će isplaćeno, a drugima neisplaćeno. Mislim da to nije točno, ali tu treba Ministarstvu kazati pravu i punu informaciju hoće li biti isplaćeno i kad će biti isplaćeno? Također u izvješću nema ništa oko dugotrajnosti postupaka. Postupci za utvrđivanje statusa hrvatskog ratnog vojnog invalida su i dalje jako dugotrajni. Ne pridržava se zakonskih rokova. Imam tu znatan broj primjera gdje je vidljivo da se čeka po 9,10 mjeseci od prvog stupnja do drugog. Samo da dođe rješenje. A da ne govorimo koliko traje i drugi stupanj. Također nema ni podataka koliko se u ovome trenutku se vodi upravnih sporova pred Upravnim sudom Hrvatske i koliki je to iznos koliko recimo Ministarstvo godišnje mora plaćati normalno prema, na temelju presude Upravnog suda. Prema tome sve ovo govori da, da je moglo biti daleko kvalitetnije izvješće nego što je. Da se moglo sagledati sa više stajališta, ali to je stvar koja je bila, koja je prošla. Prema tome određenih pomaka ima, mi ćemo to podržati. Ali tražimo od potpredsjednice Vlade da ove stvari gdje ćemo im dati podršku odnosa i odgovornosti svih članova Vlade, svih koji imaju obvezu bilo na koji način ali ako nikako drukčije onda u provođenju propisa koje je donio ovaj Hrvatski sabor da izvole se tome ponašati, a ne da svaki ministar radi po svome. I kod zapošljavanja, čega drugoga. Pa recimo puno je primjera i u Ministarstvu pravosuđa da se kod zapošljavanja u KP domove uopće ne uzimaju hrvatski branitelji. Čak sam imao situaciju da im pošalju da ide, mora ići na zdravstveni pregled iako to nije bilo sadržano u natječaju. Prema tome puno ima tu i ovo je vrlo loša pozicija. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Hebrang.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Ispravljam ispravak krivog navoda u svezi vukovarske bolnice. Naime kolega očito nije upoznat da je to ukupni broj branitelja iz te bolnice, a posade su se mijenjale. Mi smo iz Zagreba dok god se moglo kroz kukuruze proći, slali svakih 15 do 30 dana zamjenu sa novim timovima i svi su oni naravno bili u statusu branitelja. Do trenutka kad se više nije moglo proći kroz kukuruze onda je naravno ostao zadnji tim. Dakle to je zbroj svih onih koji su cirkulirali u smjenama kroz vukovarsku bolnicu i on sigurno nije pretjeran. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik, šta je? Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Štengl.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Netočan je navod i o 250 pacijenata vukovarske bolnice. To je optimalan broj u normalno vrijeme dakle za vrijeme mira. U ova tri mjeseca odnosno u ta tri mjeseca opsade Vukovara kreveti su bili u svim mogućim prostorima i uglavnom na tri etaže. U tom slučaju računica je potpuno drugačija. Hvala.
Zahvaljujem.
… [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]]
Zahvaljujem, riječ ima uvaženi zastupnik Tomislav Čuljak.
Poštovani potpredsjedniče, potpredsjednice hrvatske Vlade, cijenjene kolegice i kolege. Evo, Izvješće o provedbi Zakona o hrvatskim branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za razdoblje od 1. siječnja do 31. prosinca je po meni dokument koji jasno govorio ispunjenju prava koje ostvaruju hrvatski branitelji, sukladno važećem Zakonu u navedenom periodu tijekom 2004. godine. Sama izrada Izvješća je vrlo opsežan i ozbiljan posao za koji ministrica Jadranka Kosor i svi oni koji su radili na prikupljanju i obradi podataka zaslužuju pohvale i čestitke. Izvješće je sačinjeno pregledno po poglavljima sa pripadajućim tabelama, pa je jednostavno utvrditi u kojoj mjeri se u 2004. godini provodio Zakon o hrvatskim braniteljima, a o tome najbolje svjedoči nalaz Revizije koja nema primjedbi na rad ministarstva. Ja se želim osvrnuti na nekoliko, po meni najbitnijih pokazatelja iz samog Izvješća, budući da je dosta već govora o Izvješću bilo. U Izvješću je prikazana provedba zakonske obveze članka 46. stavak 2. kojim hrvatski ratni vojni invalidi iz Domovinskog rata s tjelesnim oštećenjem 100% prve skupine imaju pravo na osobni automobil i to svakih 7 godina. To pravo ostvaruje 137 hrvatskih ratnih vojnih invalida prve skupine, a treba naglasiti da je Ministarstvo branitelja, postupajući po Zakonu o javnoj nabavi izvršilo provedbu zakonske obveze, pa je 14 hrvatskih ratnih vojnih invalida u 2004. godini koristilo pravo na dodjelu osobnog automobila. Što se tiče stambenog zbrinjavanja u 2004. godini riješeno je tisuću i 198 zahtjeva za stambeno zbrinjavanje čime je broj ne riješenih zahtjeva smanjen za gotovo 12 i pol posto u odnosu na 2003. godinu. Odlukom Vlade iz siječnja 2004. godine smanjena je prodajna cijena stanova za 30%, jedan značajan iznos, za stanove izgrađene na području od posebne državne skrbi i stanove izgrađene u naseljima manjim od 10 tisuća stanovnika. Isto tako, odlukom Vlade od 11. studenog 2004. o iznimnoj nabavi stanova za potrebe stradalnika Domovinskog rata kupljeno je ukupno 138 stanova iz programa POS-a. i iz ovoga je zapravo vidljiva želja Ministarstva branitelja i hrvatske Vlade za što bržim rješavanjem stambenog zbrinjavanja stradalnika Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. U 2004. godini Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti pokrenulo je i projekt rješavanja pristupačnosti objektima osoba sa invaliditetom, pa je sa 9 gradova sklopljen ugovor o sufinanciranju tog projekta, što je od velikog značaja za invalidne osobe, jer im se praktički na taj način omogućuje pristupačnost domovima zdravlja, centrima za socijalnu skrb, dječjim vrtićima, gradskim upravama i drugim važnijim objektima. Posebno želim istaknuti i dvije izmjene Zakona u 2004. godini. 4 veljače ukinuti su i članci zakona od 94 i 95 kojim su hrvatskim braniteljima na odsluženju zatvorske kazne bila uskraćena ranije stečena prava. 8. travnja 2004. ukinuti su članci 135., 136., 137., 138. i 139. koji su predviđali obvezu tzv. prevođenja ili revizije svih ranije stečenih prava čime se zapravo, evo, prekinulo sramotnu reviziju i muvanje branitelja koji su morali svoj status dokazivati na krajnje ponižavajući način. U 2004. godini isplaćen je i dio duga koji je nastao nepoštivanjem prevođenja mirovina prema prvotnom zakonu, a 19. ožujka 2004. godine konstituiran je i upravni odbor Fonda za hrvatske branitelje i donesen je status i pravilnik o kriterijima za odabir društva, a 14. lipnja Hrvatski sabor donio je Zakon o fondu hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovim obitelji. U 2004. godini donešeno je i nekoliko odluka Vlade koje su važne. Između ostalih i odluka o izmjeni uvjeta kredita po kreditnom programu zapošljavanja razvojačenih hrvatskih branitelja kojom je određen reprogram kredita i produženje roka otplate na 20 godina uz poček 5 godina i to bez kamata. Posebno želim pohvaliti program stručnog osposobljavanja i zapošljavanja koji je proširen za još tri mjere i to poticaj razvoja zadrugarstva, zatim subvencioniranje kamate od 2% na poduzetničke kredite koji zapošljavanju branitelje. I treće, dodjelu financijske potpore poduzetnicima koji proširuju djelatnost i zapošljavanju branitelje. Pa, ove mjere dale su rezultate i to je vidljivo jer je broj nezaposlenih branitelja smanjen u odnosu na 2003. godinu za 7%. Primjetno je i povećana skrb za branitelje oboljele od PTSP-a, jer 16. siječnja 2004. izmijenjen je Pravilnik o utvrđivanju postotka tjelesnog oštećenja čime je ukinuta sramotna obvezatna primjena popunjavanja upitnika MMP2 u postupku stjecanja hrvatskih ratnih vojnih invalida temeljem dijagnoze posttraumatskog stresnog poremećaja. I na kraju, a najvažnijim za hrvatske branitelje držim u 2004. godini donošenje novog Zakona o hrvatskim braniteljima koji je nastao u suradnji Ministarstva branitelja i predstavnika braniteljskih udruga čime je prestao vrijediti onaj Zakon iz 2001. godini koji je, po meni, trebalo nazvati Zakon za smanjivanje i oduzimanje prava hrvatskih branitelja koji je provodio tadašnji ministar Ivica Pančić. Ali ja bi to prokomentirao ovako, kakva branitelj, takav ministar, kakav ministar, takav zakon, pa vam …
Ja vas molim da se suzdržite osobnih prozivanja tko je kakav branitelj bio. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Pančić.
Gospodine Čuljak, vidim vas i odmah sam sretan što sam normalan.
Ispravak netočnog navoda, on nije rekao da ste nesretnik kad ga vidite. Ispravak netočnog navoda.
Gledajte sebe i što ste napravili od Vinkovaca, kriminal i mafija vladaju, ali to je baš dobro.
Uvaženi zastupniče Pančić.
Ali evo, gospodin, pa Bože moj, ja sam danas htio …
Molim vas, ispravak netočnog navoda.
… uistinu biti benevolentan, ali izgleda da to …
Ali ispravite netočan navod, ja vas razumijem.
Evo, gospodin kaže da je bivši zakon bio zakon o smanjivanju prava. Pa zašto ste ga onda u 90%-tnom obimu prepisali? Također, gospodin kaže da je ovo Izvješće pregledno po poglavljima, a ja tvrdim da vi gospodine to uopće niste pročitali. Jer uzmimo 60. stranicu, pa kaže, poglavlje, 60. stranicu molim vas otvorite: "Prednost pri upisu u obrazovne ustanove i pravo na stipendiju". Nema nikakvih izvješća o upisu na fakultete i nema nikakvog izvješća o stipendijama.
Zahvaljujem. Isteklo je vrijeme. Riječ ima uvaženi zastupnik Ivan Jurkin.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane ministrice i potpredsjednice Vlade, poštovani gospodine iz Vlade, kolegice i kolege. Ja ću svom kratkom izlaganju pokušati objasniti zašto je vodeća dijagnoza uzroka invalidnosti PTSP. Jer mislim da to kao učesnik Domovinskog rata koji sam vidio tegobe tih branitelja, a ujedno sam i liječio, pa imam pravo da o tome kažem nekoliko riječi. Zato si postavljam pitanje, da li je postotak od 59,22% u obrađenom uzorku koji ste nam pokazali, da li je on previsok i iznosim svoje mišljenje. Pogledajte, kada pojedinac uđe u njemu jednu nepoznatu situaciju on neizbježno na putu svoje adaptacije prolazi kroz tajne … [[Ne razumije se.]] dezorijentacije. I ja se isto tako sjećam kada sam izlazio u brigadu da sam bio pun zbunjenosti. Međutim ta zbunjenost može biti normalna reakcija, čini mi se da je kod mene bila normalna, ali ako ona prevrši mjeru onda postane psihički poremećaj. I sada u toj nesretnoj situaciji pojavljuje se onaj stresni događaj o kojem ja želim govoriti, a to je PTSP. Reakcija na taj događaj uključuje intenzivan strah, osjećaj bespomoćnosti i užasa. Dakle javlja se odmah nakon traume, nakon stresnog događaja iako se psihičke tegobe mogu javiti i mnogo godina nakon traume, sad se već počinje opstruirati sa podatkom od 30 godina. No najvažnije je od svega da branitelj psihološki pati, jer mu se nameće neželjena sjećanja na tu traumu i on se počne ponašati kao da se taj događaj ponovno zbiva i … [[Ne razumije se.]] reakcija puna pretjeranog straha vodi u depresiju uz jak osjećaj stida, nemoći, a često to onda vodi u suicid o kojem je ministrica pričala, međutim tu temu želim sasvim izbjeći. I tako se sad stvaraju osobne drame i razaraju se obitelji. Kako? Branitelj dolazi s ratišta sa znakovima PTSP-a i obitelj ga ne razumije. Obitelj vidi da se nešto događa, vidi da je povratnik emocionalno preosjetljiv, razdražljiv i impulzivan. A on ustvari traži da ga ta njegova okolina prihvati. No dok je on bio na ratištu i obitelj je živjela u teškoćama i stradanjima i on također očekuje utjehu, razumijevanje i zaštitu i sada u tom očekivanju podrške s jedne i s druge strane niti jedna ni druga strana ne nailazi na razumijevanje i sada je dovoljna sitnica, bolje reći jedna iskrica da dođe u obitelji do konflikta i sada su svi bolesni i nitko više nije kao što je bio prije rata i ja više nisam isti kao što sam bio prije rata, ne samo fizički nego i psihički. I sada da rezimiram i donesem zaključak. Onaj postotak od 59,22% na temelju ovog mojeg razmišljanja nije previsok. Procjenjuje se da je broj osoba direktno pogođen ratom u Hrvatskoj gospođo ministrice, računa se da je oko milijun tako da ona vaša brojka koju ćete god vi navesti nije previsoka. Potrudio se da nađem u literaturi studije i to znanstvene koje pokazuju da 40 do 70% onih koji su bili izloženi traumi ili su bili prisiljeni napustiti ognjište i postali izbjeglice, razvijaju PTSP a 15% depresivnih na žalost izvrši suicid. Zato se moram baviti prevencije i ističem onu poznatu izreku gospodina Davisona "jedan gram prevencije često vrijedi kao kilogram terapija". Zato me veseli gospođo ministrice što ste posjetili referentni centar Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi u bolnici Dubrava, mislim da ste bili tamo u 8. mjesecu … … [[Upadica se ne čuje.]] Da. I ja sam također bio ovih dana tamo i moram istaknuti izuzetno vrijedne ljude koji rade u tom Centru za psihotraume i trebali bi raditi na tome da taj centar što više približimo braniteljima. I na kraju vam tvrdim. Svaki je sudionik Domovinskog rata iz njega izašao s duševnim ožiljcima u većoj ili manjoj mjeri i zato se prema braniteljima moramo odnositi kao prijatelji i ne dozvoliti da im zadavamo nove rane, jer ranu koju ti nanese prijatelj nikad ne može da zaraste. I kada sam čitao vaše izvješće, imam osjećaj da su ga radili moralni ljudi i zato prihvaćam to vaše izvješće ne samo po kvantiteti nego i po kvaliteti, jer često kvantiteta ne dovodi do kvalitete. Međutim vaše izvješće je upravo mislim rađeno kvalitetno, uz jednu opasku. Da se samo bojim one stare židovske izreke "ako sam stalno dokazivao da sam u pravu možda ispadnem kriv". Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima uvažena zastupnica Ivana Roksandić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospođo potpredsjednice hrvatske Vlade i ministrice, gospodine iz ministarstva. Pa evo danas smo zaista puno toga čuli o ovom izvješću, ali ja ću na početku ipak istaknuti da je pred nama vrlo opsežno, sveobuhvatno i zaista detaljno obrađeno izvješće, a iz samog uvoda može se već iščitati koja su to prava ostvarena u 2004. godini. Prošla godina je zaista bila godina mogli bismo ju nazvati, prava hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji jer promjenom čak u istoj godini dva puta onog prijašnjeg zakona vraćena su mnoga prava, a naročito kada je stupio na snagu potpuno novi Zakon o pravima hrvatskih branitelja. Pored niza prava koja su obrađena u ovom izvješću stambeno je zbrinjavanje čuli smo i danas ovdje, jedno od najznačajnijih. Ma koliko ima problema moramo utvrditi da je ipak riješeno 1198 zahtjeva, to nije malo. Da je cijena stana smanjena za 30% što je izuzetno dobro. U gradovima sa više od 20 tisuća stanovnika i na posebnoj državnoj skrbi, a nemoguće je ne spomenuti i odluku Vlade Republike Hrvatske ove godine u prigodi 10. obljetnice "Oluje" koja je svojom odlukom na područjima od posebne državne skrbi donijela odluku da se dodijele stambeni prostori i kuće braniteljima. To je itekako izazvalo velike hvale barem na onom području na kojem ja živim. Posebno na što ću se osvrnuti je već toliko puta spominjano pravo djece hrvatskih branitelja za prednost pri upisu u obrazovne ustanove. Čini mi se da se je to pravo u ovom trenutku željelo ispolitizirati. Ništa se nije vjerujte dogodilo što nije bilo riješeno u samom tijeku upisa u obrazovne ustanove ili na fakultete, a u nekim sredinama se pokušalo čak diskriminirati ove učenike, ovu djecu i pokazati da su oni najlošiji, a zauzeli su mjesto dobrih, izvrsnih učenika i studenata. Na primjeru moje županije i moga grada reći ću vam da u odnosu na prošlu godinu upisa, a to će se vidjeti vjerujem u izvješću za 2005. godinu, svega je 47 učenika upisano više nego za prethodno razdoblje po pravu ove prednosti i to učenici uglavnom u tehničke škole, dakle ne u gimnazije ili u neke škole koje bi ajmo nazvali škole u kojima treba vrlo visoki postotak bodova, a i ti učenici imali su prag. Isto tako veliki broj djece je čak više od 14.800 iskoristilo prava na besplatne udžbenike prošle godine, odnosno za novu školsku godinu što je izuzetno važno. Jedna od važnih mjera u svezi zapošljavanja koje naročito ove tri mjere pozdravljam ministrice, je i mjera za koju sam vam na prošloj sjednici postavila i zastupničko pitanje, a to je poticanje osnivanja zadruga hrvatskih branitelja. Jer pred Siska, u malom mjestu Crnac osnovana je jedna takva braniteljska zadruga gdje su se udružili branitelji, a gotovo ja bih rekla cijelo mjesto je mjesto hrvatskih branitelja u kojem se proizvodi voće i povrće. Izuzetno djeluju, a na primjeru koji ste danas naveli, da ne ponavljam one zadruge u Dugoj Resi i zadruge na Rabu koje zajednički surađuju na plasiranju svojih proizvoda u turizmu itekako treba vidjeti, na neki način i temelj i uporište za otvaranje i daljnjih zadruga. I evo, na kraju, najvažnije što je obilježilo 2004. godinu je ipak donošenje novog Zakona o pravima hrvatskih branitelja koji je stupio na snagu početkom ove godine. I nadam se da će Izvješće za 2005. biti još sveobuhvatnije i vidjet ćemo tek onda koja su to stvarna prava koja su hrvatski branitelji ostvarili donošenjem ovog novog Zakona. Hvala vam.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi zastupnik Pančić.
Evo cijenjena kolegica izrekla je neke podatke pa samo da nadopunim, da ne ispadne da se prijašnjih godina, to niste vi tvrdili, ali neke vaše kolege ranije jesu. Da se nije ništa za hrvatske branitelje radilo. Tako da ste ispravno rekli da je 2004. podijeljeno što stanova, što kredita oko tisuću i 200, ali 2003. godine podijeljeno je 2 tisuće i 100. I kada govorite o politizaciji upisa djece na fakultet, ja sam smatrao da to nije dobro rješenje. Da toj djeci treba pomoći kroz dodjelu stipendija, prvenstveno na taj način onima koji se upišu, ali da ovo nije dobro rješenje. Ali kada se već, kada smo već došli do toga trebamo iznaći rješenje. Ali gdje je problem? Nije problem u vama, nije problem ovdje u nama, ali izgleda problem je u Vladi koja se ne može dogovoriti sama sa sobom. Tako da ministar Primorac danas u "Slobodnoj Dalmaciji" dok Ministarstvo branitelja kaže ne pripremaju se izmjene, ministar Primorac kaže trebaju nam druga rješenja.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvažena zastupnica Roksandić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa uvaženi kolega Pančić. Vi ste prije svega ispravljali moje netočne navode ili moje mišljenje, ono što ja jesam mislila ili nisam mislila. A to, gospodin ministar Primorac itekako ima pravo, kao i vi i ja, na svoje mišljenje. On je izrekao svoje mišljenje, a vjerujem da će Vlada dati dobar odgovor nakon ove godine i analize ovoga što se događalo na upisima i iznaći, kako vi kažete, rješenje za sljedeću znanstvenu, odnosno upisnu godinu na fakultete. Međutim, vidite da je nastava na fakultetima krenula. Neki fakulteti su možda iskoristili to pravo pa da više žele pokazati kako je sad. Neki dan sam na televiziji gledala nemogućnost početka nastave, no vjerujte, reći ću vam. Ima fakulteta, a imam i znam pouzdane informacije, kada upišu studente po osobnim potrebama uz plaćanje tada je dovoljan broj mjesta na fakultetima. Ne kažem da je to na svim fakultetima, ali ima dobrih takvih primjera. A u ovom slučaju se je htjelo istaknuti kako to nije dobar primjer. Sve je podređeno promjenama pa možda i ova zakonska odredba, a komentirati mišljenje ministra Primorca u ovom trenutku ne bi htjela. Hvala.
Zahvaljujem. Replika, uvažena zastupnica Lugarić.
Poštovana kolegice ROksandić. Kad ste govorili oko ove, po mnogima od nas, ali ne samo ovdje nego iz struke, sporne odredbe oko privilegiranog upisa djece invalida i dragovoljaca htjeli ste relativizirati zapravo važnost odredbe. Pa ste izrekli koliko je samo primjerice u vašoj županiji djece invalida koristilo to pravilo. Htjela bi reći da problem i ne znajući o vašoj diskusiji koju ste imali maloprije s kolegom Pančićem, reći da nije samo stvar u tome za koliki broj studenata su povećane kvote. Primjerice, Filozofski fakultet u Zagrebu je povećao kvote za gotovo 30%. Dakle, preko onoga što je trebalo biti upisano. Problem je u tome što je ovo prva godina jednoglasno ovdje u Hrvatskom saboru usvojene primjene Bolonjskog procesa koji jamči studentima studiranja u grupama, primjerice, manje od 10 studenata. Po seminarskim 10 do 15, koja jamči 25 do 30 studenata po profesoru. Samim prekoračivanjem broja studenata po godini, ja ne kažem da je ikome dobrome uzeto mjesto jer su za broj djece invalida proširene te kvote. Znatno je onemogućena provedba reformskog, odnosno Bolonjskog procesa na sveučilištu, na što panično upozoravaju i brojni dekani. To je popraćeno i traženjem brojnih sredstava pojačanih troškova koji se mjere u nekoliko milijuna kuna koji su dani zahtjevi sa sveučilišta i pojedinih fakulteta prema Ministarstvu znanosti, za koje u državnom proračunu nema novaca. Primjerice, Filozofski fakultet za 26% povećanog broja studenata je tako tražio gotovo 9 i po milijuna kuna. Pa ja onda pitam, ako ćemo mi kao odgovorni zastupnici donositi zakone, kažem možemo se slagati, ne slagati. Vi kao većina imate pravo donijeti odluku, ali onda ste trebali u rebalansu osigurati i taj dovoljan broj novaca i osigurati takvu politiku zapošljavanja kojom bi omogućila takav sveučilišni kadar koji bi mogao popratiti taj povećani broj studenata. Tako da nijedna odredba nije za relativizirati, ima svoje prilično važne posljedice koje ne dozvoljuju da se s njima ovdje olako nabacujemo.
Zahvaljujem.
Ma evo, uvaženoj kolegici Lugarić. Da ne bi mislila da sam ja, kao što je rekla, relativizirala taj podatak. Ne, nisam htjela reći da se mi nismo time uključili i da se ne može uključiti u Bolonjski proces nego je to stvar samo organizacije fakulteta. Da je izazvalo poteškoće, nisam rekla da nije izazvalo poteškoće fakulteta. Ali činjenica da organizacijskom, nekakvim ustrojstvom fakulteta može se puno toga popraviti.
Zahvaljujem. U ime Vlade Republike Hrvatske, potpredsjednica Vlade i ministrica, gospođa Kosor. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Pa evo, htjela bih samo kratko nešto reći o, budući da je ovdje sada rekao neka se mi u Vladi dogovorimo oko ovog navodnog problema upisa djece. Naime, meni je žao da uvijek nekako, evo, kad govorimo o upisu djece dragovoljaca, o upisu djece poginulih hrvatskih branitelja, djece invalida onda se odmah stvaraju neki problemi. Ja spominjem još jedanput, podsjećam da se ta djeca nisu tek tako upisala. Podsjećam na naslove u novinama tipa "Kosoričini privilegije za neznalice". Dakle, to je uvredljivo. Vi znate da su reagirali mnogobrojni i branitelji i braniteljske udruge jer to nisu privilegije i to nisu privilegije za neznalice. Neznalice su oni koji ne znaju u kojim uvjetima su ta djeca živjela svih ovih godina dok su njihovi očevi bili na ratištu, dok su njihovi očevi se vraćali puni trauma, o čemu smo maloprije čuli. I to su uistinu prave neznalice. A što se tiče stajališta Vlade i Ministarstva znanosti, ja ću vam sada pročitati od riječi do riječi očitovanje Ministarstva znanosti, obrazovanja i športa od 17. rujna 2004. godine vezano za Prijedlog zakona, odnosno Zakon o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskoga rata i članova njihovih obitelji. "Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa primilo je Nacrt prijedloga Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji, te na isti daje sljedeće mišljenje. Člankom 54. stavkom 1. Nacrta prijedloga Zakona propisano je da hrvatski branitelji iz Domovinskoga rata, djeca smrtnog stradalog hrvatskoga branitelja iz Domovinskog rata, djeca zatočenih ili nestalih hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata, hrvatski ratni vojni invalidi iz Domovinskog rata i djeca Hrvatskih ratnih vojnih invalida iz domovinskog rata, dragovoljac i djeca dragovoljaca iz Domovinskog rata imaju pravo na stipendiju tijekom redovito srednjoškolskog obrazovanja, redovitog dodiplomskog studija, pravo na naknadu dijela troškova školarine, poslijediplomskih studija na visokim učilištima, ako im je ona prijeko potrebna, ako im redoviti prihodi mjesečno po članu kućanstvu dvostruki iznos cenzusa iz članka 88. stavak 1. točke 5. zakona. Vezano uz navedeno predlažemo brisati riječi ako im je prijeko potrebno, budući da se radi o nedovoljno određenom uvjetu za ostvarivanje prava na stipendiju. Budući da je istom odredbom za ostvarivanje prava na stipendiju određeno da redovni prihodi mjesečno po članu kućanstva ne smiju prelaziti dvostruki iznos cenzusa propisanog člankom 88. stavkom 1. točkom 5. Prijedloga zakona mišljenja smo da je uvjet imovinskog cenzusa dovoljan za utvrđivanje je li stipendija osobi iz članka 54. stavka 1. Prijedloga zakona prijeko potrebna. Na ostale odredbe nacrta prijedloga zakona o pravima Hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji, Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa, polazeći od svoga djelokruga nema primjedbi". Prema tome, kao što vidite jedina primjedba Ministarstva znanosti, obrazovanja i športa odnosila se na odredba o stipendijama, a na ovaj dio o čemu se danas ovdje u sabornici ponovno vodi polemika, Ministarstvo znanosti, nadležno Ministarstvo nije imalo ni jedne jedine primjedbe. Isto tako budući da je Zakon donošen javno, da se o zakonu raspravljalo javno, u dva čitanja, nitko sa bilo kojeg fakulteta, nitko iz bilo koje institucije, ni jedan profesor, ni jedan rektor se nije javio i ukazao na problem koji bi eventualno iskrsnuo kada se Zakon donese. Prema tome, ja molim da se ta činjenica uzme u obzir i da se sa ovim odredbama Zakona prestane manipulirati i s njima politizirati. Hvala.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, Marija Lugarić.
Ispravak samo jednog netočnog navoda poštovane gospođe potpredsjednice Vlade i ministrice, dakle koja je rekla da se ovdje kod ovog prijedloga ne radi odnosno o privilegijama uvjetno rečeno za neznalice govoreći pri tom kako su sva djeca invalida i dragovoljaca trebala proći sam izborni, odnosno … prag. Činjenica jest da je razredbeni prag na većini fakulteta postavljen na oko 200 do 250 bodova od tisuću bodova ukupno, a da su se redovno na većini fakulteta studenti mogli upisivati ukoliko su na razredbenom ispitu i temeljem bodova iz srednje škole skupili preko 600 ili 700 bodova. Ako pogledate rang liste na većini fakulteta koje su objavljene na Internetu, pa je provjerljivo, dakle ja nisam neznalica kao što se pokušava reći se vidi da su većine te djece prikupila jedva 300, 400, 500 bodova uz dužno poštovanje one djece koje su upisana normalno. I ovdje kada govorim o djeci koja su stekla sve uvjete za upis na studij, ponovno postavljam pitanje što je sa onima koji su se rodili godinu dana ranije i sada studiraju drugu ili treću godinu, koji primjerice plaćaju studij jer eto je zakon izglasa na njih godinu dana prekasno.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Petar Mlinarić.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospođo potpredsjednice hrvatske Vlade, kolegice i kolege. Prije nekoliko mjeseci, točnije povodom 10. obljetnice "Oluje" Vlada Republike Hrvatske darovala je 17 tisuća objekata u suglasnost svih udruga, da se nekretnine na područjima od posebne državne skrbi daruju trajno vlasništvo branitelja. Odluka Vlade je naišla na odobravanje i zahvalnost hrvatskih branitelja, Ministarstvo obitelji i branitelja i zahvalnost Vladi Republike Hrvatske, zahvalnost premijeru Hrvatske Vlade dr. Ivi Sanaderu i potpredsjednici Vlade i ministrici obitelji i branitelja gospođi Jadranki KOsor. Ovo je izrazito lijepa gesta Vlade republike Hrvatske za rješavanje stambenog zbrinjavanja navedene kategorije branitelja, u povodu 10. obljetnice briljantne oslobodilačke akcije "Oluja" i obilježavanja blagdana dana pobjede "Domovinske zahvalnosti". Ministarstvo je provelo niz mjera upošljavanje u vidu pomoći u kući. Ovim mjerama je uposleno oko 300 osoba socijalne kategorije, a osim toga u domove bolesnih i nemoćnih svaki tjedan se pokuca na vrata 7 tisuća i 500 obitelji ili korisnika, spomenute kategorije. I sve potrebe istog tjedna se obave, da li je to kupnja namirnica, odvoženje u dom zdravlja ili bolnički pregled, podizanje lijekova, dovoz drva, čišćenje kuće ili stana i slično. Kada pomnožimo da je svaka … domaćica 325 korisnika služi. To je 7,5 tisuća to nije mala brojka. Pribrojao bih ovim mjerama i mjere upošljavanja hrvatskih branitelja preko osnivanja zadruga, gdje je postignut pun pogodak. Braniteljske zadruge koje djeluju u vidu poticaja financira Ministarstvo branitelja, dosadašnje iskustvo zadrugara je vrlo pozitivno, i zadrugari pomažu osnivanju drugih zadruga sa već stečenim iskustvom. Ovim dana uz bolje rečeno pomoći ministarstva i zadrugara, branitelji Vukovara, bolje rečeno sa Trpinjske ceste otvorit će zadrugu u prigradskom naselju Lipovača, a zadrugu će otvoriti potpredsjednica hrvatske Vlade i ministrica obitelji i branitelja gospođa Jadranka Kosor, to vam je ujedno gospođo potpredsjednice poziv i još bih jedan poziv uputio vama kolegicama i kolegama i svim braniteljskim udrugama da 16. listopada u Vukovaru se obilježava dan pogibije legendarnog zapovjednika obrane Vukovara generala bojnika Zadre Blage pa vas sve skupa pozivam. Hvala lijepa.
Zahvaljujem vam na pozivu. Riječ ima uvažena zastupnica Zdenka Babić-Petričević. Oprostite. Istina. Replika uvaženi zastupnik KOvačević.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvažena kolega Mlinarić je govorio vezano za ovu Uredbu što je Vlada donijela prije 5. kolovoza ove godine, nije baš takva situacija da su svi previše oduševljeni, zbog činjenice da se to odnosi samo na one obitelji na Hrvatske ratne vojne invalide, Hrvatske branitelje koji nisu već krenuli u rješavanje svog stambenog pitanja putem APN-a i ove dodjele. Naime, na njih se to ne odnosi, znači onaj koji je ranije ušao u režiju APN-a Hrvatski ratni vojni invalid, on i dalje mora otplaćivati onako kako mu je ugovorom sklopljeno, za razliku od drugih, tako da su tu ti branitelji stavljeni u neravnopravni položaj u odnosu na hrvatske branitelje i članove obitelji koji uopće nisu pokušavali rješavati taj dio. Tako da baš nije kako vi to govorite. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Riječ ima uvažena zastupnica.
Gospodine dopredsjedniče, gospođo ministrice, dame i gospodo. Nemojte me zafrkavati, jesam. Na vaše iznenađenje i vi ste moji. Gospodine dopredsjedniče, gospođo ministrice, dame i gospodo. Ovo je Izvješće o kojemu mi jutros od 9 sati i 30 minuta raspravljamo, na žalost mogu nešto konstatirati a to je da svakoj točci dnevnoga reda priđemo sa jednog stajališta jedna strana na jednoj strani, druga strana na drugoj strani pokušavamo ispolitizirati ne imajući u vidu da svaka točka dnevnog reda koje je pred nama svaka je važna ali ima nešto što se može staviti u posebnost našu a naša posebnost i naša rasprava o takvim točkama trebalo bi upravo biti izvješće o pravima hrvatskih branitelja. Da nije bilo hrvatskih branitelja ni ova ni ona strana, ni vi za koji kažete da ste naši, ja kažem da ste i jedni i drugi, da smo naši ne bi danas sjedili u Hrvatskom saboru. Možda bi neki imali sreću pa bili zastupnici ne u Hrvatskom saboru Republike Hrvatske nego u Saveznoj skupštini. No međutim, uz veliko poštovanje prema onima koji su nas doveli u Hrvatski sabor ja ne bi čak željela ni ovo izvješće uspoređivati sa izvješćem iz 2003. godinu, 2002. godinu, 2000. i 2001. godinu pa ne za čudo ni onu godinu 1999. ili 1998. ili od samog početka zakona kad je stupio na snagu Zakon o hrvatskim braniteljima koji je donesen u Hrvatskom saboru. Znate zašto? Zato što se danas ne govori ovdje o privilegijama nego se ovdje govori o pravima. Ne bih htjela uspoređivati ovo izvješće sa onim prvim izvješćima kad bi, onda bi upravo me ova točka upis djece hrvatskih branitelja ove godine na fakultete u Republici Hrvatskoj dovelo ne samo u povijest od 1990. godine nego prije 1990. godine pa da vidimo čija su onda djeca imala pravo na privilegije upisa, na stipendije, na đačke i studentske domove itd., itd. ne daj Bože te usporedbe. Idemo govoriti o nečemu što je ovo izvješće na 83 stranice napravljeno, kako se kaže danas, nestručno. Ako je to nestručno napravljeno ali je ono napravljeno na stvarnim činjenicama, na onomu što je učinjeno u 2004. godini pa dao Bog da se dogodilo da 2005. godine što se ja potpuno nadam da će ovo izvješće za 2005. godinu biti, neću reći bolje nego da će biti bogatije u izvršavanju onoga što smo mi danas dužni prema hrvatskim braniteljima kako ste vi rekli gospođo ministrice u uvodnome govoru ne samo Ministarstvo hrvatskih branitelja, ne samo mi ovdje u Hrvatskom saboru nego cijelo hrvatsko društvo je dužno prema onima koji su stvorili neovisnu i suverenu državu Hrvatsku. Kratko, iako je ponovljeno ovdje nekoliko puta, istina mi smo promijenili 2004. godine dva puta zakon, zna se zašto smo ga mijenjali, u nadi da taj zakon je bolji. I bolji je i dokazano je po ovome izvješću da je bolji od onoga iz 2003. godine. Na taj način hrvatski branitelji su protuustavno po zakonu iz 2001. godine bili dvostruko kažnjavani. Zatim je donesena druga izmjena o Zakonu o pravima hrvatskih branitelja koja je bila vezana za tzv. postupak prevođenja. Pa gospodo, i na jednoj i na drugoj strani zar je taj postupak bio nama na ponos ili na sramotu svih nas? Odlukom Vlade Republike Hrvatske u prošloj godini snižena je cijena otkupa stana odnosno cijena stanova na područjima od posebnog državnoga interesa odnosno posebne državne skrbi za 30% i u gradovima sa manje od deset tisuća stanovnika ako hoćemo da cijela država živi onda je i ovo jedan način da cijela Hrvatska država živi životom ljudi a ne da bude pustoš. Cijena stana snižena je za 30% na područjima od posebne državne skrbi i u gradovima odnosno mjestima sa manje od 20 tisuća stanovnika. Sljedeće, stopostotni invalid prve skupine koji su do prošle godine imali neriješeno pitanje njegovateljstva to se dogodilo u 2004. godini da smo riješili prava onih koji su njegovatelji tih sto postotnih invalida Domovinskoga rata kao što je to svugdje u civiliziranom svijetu. Program liječenja hrvatskih branitelja, i ovdje ste nabrojili nekoliko toplica u nadi da će se taj program i dalje ne poboljšavati nego se mora poboljšati da bi hrvatski branitelj doživio u Hrvatskoj državi ono, ponavljam, što je i zaslužio. U 2004. godini, dame i gospodo, naime mirovina, mirovinskih prava hrvatskih branitelja vraćen je dug iz 1997. godine i prevođenjem mirovina prema zakonu iz 2001. godine od 1. srpnja do 31. prosinca 2004. godine. Zatim, što se tiče stambenog zbrinjavanja ukupan broj neriješenih zahtjeva hrvatskih ratnih vojnih invalida za stambeno zbrinjavanje smanjenje gotovo za 13%, negodovali su danas ovdje kolege zastupnici iz one stranke čiji su članovi veliki građevinari pa valjda nisu dobili poslove u 2004. godini od onoga što su se nadali. No međutim, kad se ovdje govori a posebno me danas veseli što je učinjen veliki napor u svim poslovima eshumacije evo uoči dana Svih svetih nije to baš patetika nego je to stvarnost u nadi da će svaka majka uskoro moći doći na grob svoga sina a ne na Dan svih svetih ona će opet razmišljati gdje su kosti moga branitelja, ili moga sina, ili moga jedinca. U tome je veliki napor. Ja vam čestitam u nadi da će se dogoditi da će ovaj broj doći jednoga dana na ono što je zaslužio svaki hrvatski branitelj odnosno da ćemo pronaći svakoga i obilježiti ono najmanje njegov grob. No međutim, kad bi dalje nabrajala što joj se dogodilo u 2004. godini trebalo bi mi još deset minuta ali ja ću završiti s ovim što ste vi još danas i ponovit ću ono što ste danas rekli. Svi moramo misliti o pravima hrvatskih branitelja ne samo da ostane slovo na papiru nego da se realizira kao što se počelo dobro realizirati 2004. godine. I na kraju, gospodine kolega Pančiću, vi ste sami rekli nećemo govoriti, nećemo ispolitizirati. A danas ste pokušali nekoliko puta ispolitizirati ali spominjali ste akcijski plan. Gospodine Pančiću, akcijski plan vaše partije je trajao pedeset godina sudbinom hrvatskoga naroda u domovini i iseljeništvu. I gospodinu Staziću. Invalidnost nije kazna niti propovijeda to Evanđelje niti po Sve. Ivanu niti po Svetom Mateju i nemojte vrijeđati nas vjernike. To bi isto bilo da ja sada počnem tumačiti programska načela Komunističke partije Jugoslavije.
Tri replike. Poštovani zastupnik Zvonimir Mršić prva.
Poštovana kolegice Babić-Petričević. Ja doista ne znam zašto vama treba da nas dijelite na naše i vaše i da svojatate vaše s našima ili naše s vašima. Ja sam hrvatski branitelj, gospođo Babić-Petričević i nema potrebe da netko govori u moje ime. Ja sam zastupnik građana Hrvatske u ovom Saboru svih iz moje izborne jedinice, iz mog grada. Prema tome, nema potrebe da nas dijelite i svojatate ili nas se odričete. Ali kad već tako govorite o tome da je netko ispolitizirao ovu temu onda to sasvim sigurno nije ova strana kao što bi vi rekli jer ispada da doista do 2004., dakle do prosinca 2003. je bio opći potop. A onda nije došla arka i spasila sve to nego je došao jedan veliki kruzer. Jer to što je u 2004. napravljeno u općem potopu pa to je čudo. Nemoguće je da u 2004. godini se uspjelo iz prosinca 21003. godine do kraja 2004. kupiti zemljište, izprojektirati, raspisati natječaje, opremiti stanove i dodijeliti 1200 stanova u 2004. godini. Vjerojatno je netko to što se radilo …/Govornik se isključio./…
Dobro. Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovana zastupnica Zdenka Babić-Petričević.
Gospodine predsjedniče, najprije moram nešto reći a to je gospodin Mršić, ako ne ništa drugo, s one strane on je moj jer je on porijeklo iz Imotskog. Drugo. Kolega iz drugog reda, neću ga imenovati, da se ne uvrijedi, rekao je naši i vaši, ja sam rekla, vi ste moji. Treće. Upravo vi koji ste htjeli ispolitizirati ono što se ispolitizirati ne može i rekli ste u 2004. godini što je učinjeno. Sada ću ja ispolitizirati. Sve nepravde učinjene u koalicijskoj Vladi nije dovoljno ispraviti gospođo ministar za dvije godine trebati će nam još jedan mandat, ako Bog da povjeriti će nam ga hrvatski narod.
Dobro. Poštovani zastupnik Ivica Pančić, replika.
Ako Bog da, ali vjerojatno neće! Ne znam čemu nervoza. Provodite akcijski plan, izručili ste 8 hrvatskih generala Hagu, 2001. prozivali ste ovu Vladu za veleizdajničku zato što je surađivala sa tim Hagom, a vi sada lovite Gotovinu po čitavom svijetu. I što sada. I opet smo mi krivi za to. Molio bih da pogledate u vlastito dvorište. Pa čak i jedna HVIDR-a sada zajedno sa Sjedinjenim Američkim Državama organizira tribinu sa Srbima i Bosnom i Hercegovinom kako surađivati sa Hagom, pa dajte budite malo ozbiljni. A ovome akcijskom planu koji sam provodio 50 godina nikada nisam bio član saveza komunista, tako da to kažite svojim članovima saveza komunista koji su pretrčali 90.-te u vaše redove i vjerojatno napravili i najveće zlo. Ali to je vaš problem. I postavljam pitanje u vašoj raspravi, slažem se, nema naših ili vaših ali slučajno sjedimo zajedno na Odboru za useljeništvo, niti, pratio sam vas pozorno, niti jednom jedinom riječju niste spomenuli hrvatske branitelje, pripadnike Hrvatskog vijeća obrane. Čiji su sada oni, izgleda tuđi. Zašto? Zato što ova Vlada, zato što Sanader, gospođa Kosor su vam rekli, nemojte postavljati ta pitanja jer novca nema.
Dobro. Odgovor na repliku, i ja apeliram na sve zastupnike da se drže ove teme, da ne izlazimo iz tema koje nisu u svezi sa … [[Govornik se ne razumije.]] izvješćem. Odgovor na repliku poštovana zastupnica Zdenka Babić-Petričević.
... [[Govornik naknadno uključen.]] vezano za Hrvatsko vijeće obrane, jer i vi sami znate kada je donesen Zakon, prvi put u ovom Zakonu pročitajte članak 165. što on znači. Sporazum je pripremljen, ne ovisi o meni, o jednoj i drugoj Vladi kada će taj sporazum se realizirati u nadi da će se to dogoditi što skorije jer su to zaslužili pripadnici Hrvatskoga vijeća obrane, to bi bilo prvo. Drugo. Vezano za akcijski plan, za politiku Hrvatske demokratske zajednice, odnosno odlaska 10 ljudi u Den Hag. Gospodine Hrvatska demokratska zajednica tada pod vodstvom dr. Franje Tuđmana vodila je odgovornu politiku, danas vodi pod vodstvom dr. Ive Sanadera. Treće. Kada bi ja spominjala naše ili vaše, ja ako rečem nešto, možda zbog mog dugog jezika ne znam mrziti jer me tako majka odgojila. Nemam više vremena odgovorila bih vam još jedan dio.
Poštovani zastupnik Nenad Stazić replika.
Gospođo Babić, Petričević, vi ne polemizirate samnom, vi polemizirate sa tekstom evanđelja. U sva četiri evanđelja gdje se opisuje kako je Isus ozdravljao bolesne, u pravilu su to bili invalidi, slijepi, nepokretni, gluhi, oduzeti itd.. Svakome je rekao nakon ozdravljenja grijesi su ti oprošteni. Idi i ne griješi više. Iz čega se logično zaključuje da je invalidnost koju je on pozdravio bila određena kazna za nekakav prijašnji grijeh. Ja se vama, grijesi su ti oprošteni pa sada, do sada nisi vidio a sada kada su ti grijesi oprošteni vidiš. To je stvar logike i poznavanja biblijskoga teksta. Ja se vama čudim da vi tako slabo poznate biblijski tekst pa vas upućujem da ga još jedanput studiozno proučite.
Amen! Poštovana zastupnice Zdenka Babić-Petričević. Odgovor na repliku.
Gospodine Staziću. Oprostimo gospodine jer ne zna što čini i što govori.
Vrlo su na zavidnoj razini, teološke rasprave, poznavanje evanđelja, zapovjedi Božjih. Poštovana zastupnica Irena Ahel, izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospođo potpredsjednice, sa suradnicima, kolegice i kolege. Iz izvješća o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji, za razdoblje od 1. siječnja do 31. prosinca 2004. godine vidljivo je da se provode odredbe zakona koje se odnose na prava branitelja po svim ministarstvima. Resorno ministarstvo, Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti učinilo je iznimno mnogo za poboljšanje kvalitete i uvjeta života hrvatskih branitelja te su sprovedene sve odredbe i ispunjene sve obveze koje proizlaze iz zakona što potvrđuje i bezuvjetno izvješće revizije. Iz niza aktivnosti koje je Ministarstvo učinilo u protekloj godini osvrnuti ću se samo na neke koje smatram najvažnijima a to je prvenstveno novi Zakon o pravima Hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji koje je Hrvatski sabor usvojio 30. studenog 2004. godine. Isto tako 4. lipnja 2004. godine donijet je Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o Fondu hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. U siječnju prošle godine Vlada je donijela odluku o izmjenama i dopunama Odluke o raspolaganju stanovima u vlasništvu Republike Hrvatske namjenjenim za zbrinjavanje obitelji poginulog hrvatskog branitelja i hrvatskog ratnog invalida kojom je prodajna cijena stana umanjena za 30% za stanove na područjima od posebne državne skrbi i stanove izgrađene u naseljima manjima od 10 tisuća stanovnika. Također valja istaknuti da je u prošloj godini izmijenjen pravilnik o utvrđivanju postotka oštećenja organizma hrvatskih ratnih vojnih invalida iz Domovinskog rata čime je ukinuta sramotna obvezatna primjena upitnika MMPI2 u postupku stjecanja hrvatskog ratnog vojnog invalida iz Domovinskog rata temeljem dijagnoze posttraumatskog stresnog poremećaja. Tim izmjenama bitno je promijenjen status i položaj branitelja i članova njihovih obitelji. Nadalje, 11. studenog 2004. godine Vlada Republike Hrvatske donosi Odluku o iznimnoj nabavi stanova za potrebe stambenog zbrinjavanja stradalnika iz Domovinskog rata kojom je kupljeno ukupno 138 stanova iz programa POSA ukupne vrijednosti 52 milijuna 994 tisuće i 703. kune. U prošloj godini riješeno je ukupno 1198 zahtjeva hrvatskih ratnih vojnih invalida za stambeno zbrinjavanje čime je broj neriješenih zahtjeva smanjen za 12,48% u odnosu na razdoblje 2003. godine. U razdoblju koje je obuhvaćeno ovim izvješćem isplaćen je dio duga koji je nastao nepoštivanjem provođenja, prevođenja mirovina umirovljenih hrvatskih branitelja prema prvotnom Zakonu o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. U cijelosti je isplaćen dug za 1997. godinu i za razdoblje 1.7. do 31.12.2004. godine. Ukupan iznos je približno 112 milijuna kuna. U 2004. godini Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti iniciralo je projekt rješavanja pristupačnosti objektima, osobama s invaliditetom. Po prvi puta sa 9 hrvatskih gradova je sklopljen ugovor o sufinanciranju pristupačnosti objektima od značaja za invalidne osobe. Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti zaključilo je ugovore o pružanju usluga medicinske rehabilitacije hrvatskim ratnim vojnim invalidima čime im je omogućeno i dodatno liječenje. Značajno je istaknuti i to da je 11. lipnja 2004. godine Vlada Republike Hrvatske donijela Odluku o izmjenama uvjeta kredita po kreditnom programu zapošljavanja razvojačenih pripadnika Hrvatske vojske kojom je odobren reprogram kredita i to produženjem roka za 20 godina uključujući poček od 5 godina bez obračunavanja kamata. Takve primjere bi mogla navoditi još, još jako puno i govoriti o tome jako dugo. I smatram da je rasprava o ovom izvješću prevažna i da je potrebno u to sve skupa unijeti malo ozbiljnosti a ne da kao zastupnici na ovakav način raspravljamo o onima koji su nas obranili od agresije. Hvala lijepo.
Hvala. Gospođe i gospodo zastupnici izvještavam vas da je Radna skupina konsenzualno usvojila Nacrt deklaracije vezano za zakon koji je donio slovenski Parlament i sazivam proširenu sjednicu predsjedništva u 17 sati na istom mjestu gdje je održana i prethodna sjednica da prošireno Predsjedništvo Sabora dakle sa predsjednicima ili predstavnicima klubova razmotri ovaj naš nacrt deklaracije kako bi ga mogli distribuirati ako se usuglasimo i sutra u pola 11 bi se predsjednici klubova ili predstavnici klubova mogli očitovati na taj prijedlog. Poštovani zastupnik Ivan Bagarić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Ja bih se osvrnuo pošto je danas puno toga rečeno i nema potrebe ponavljati ja bih se osvrnuo jedino na segment prvenstva prava upisa djece hrvatskih branitelja na fakultete inače, na obrazovne institucije. Ja držim da je to značajno i zapravo između ostaloga i zbog toga jer vidim da je u javnosti, a i ovdje jedan, jedan visoki stupanj podijeljenosti oko tog pitanja. Imajući u vidu da u Hrvatskoj vrlo mali postotak, da imamo vrlo mali postotak visokoobrazovanih ljudi a da smo evo već ako Bog da i na pragu Europske zajednice. Mislim da je vrlo značajno da, da svaki novi student koji može doći odnosno svaka osoba koja može sutradan završiti visoko obrazovanje da to i učini kako bi zapravo s više znanja postigli veći gospodarski razvoj i kako bi zapravo u tom jednom začaranom krugu ostvarili veći, veći napredak u cijelosti. Kritičari ovog prava i zakona, oni naglašavaju tri elementa i po njima, po njima to nije dobra odluka. Jedan od njih je po njima pad kvalitete studija. Drugi je pravednost i ja bih kazao dostupnost onih koji se upisuju i treća navodno limitiranost kapaciteta. Ja sam u međuvremenu, ja sam u međuvremenu razgovarao s nekoliko profesora s kojima ja imam kontakt i čisto podijelio stav, mišljenje u svezi s ovim problemom i zapravo iznijet ću jedno, jedan stav koji ide u kontra ovom sada recimo u javnosti važećem i koji nije, nije za ovu odluku. Kad je u pitanju pad i kvaliteta na našim studijama, studijima onda se navodi neispunjavanje norme, honorarni rad kao osnovni razlog zašto je pad kvaliteta na studijima takav kakav jest odnosno ja ne bih rekao pad nego zašto nije kvaliteta onakve, na onoj razini kakvu želimo? Kad je u pitanju pravednost i dostupnost studija odnosno upisa onda treba jasno i uvijek kazati da svi studenti idu na prijemni, svi polažu prijemni i samo oni koji prijeđu prag bivaju upisani. Prema tome oni koji nisu upisani, koji nisu prešli prag ne mogu biti upisani bez obzira bili djeca branitelja ili ne bili. S druge strane mi non-stop i pomalo to u javnosti se provuklo kao važeće kao da djeca branitelja sami po sebi ne prijelaze prag i sami po sebi nisu dobri. Ja mislim da je to stvarno nakaradno i nakazno i dajmo se tog kloniti. Kad je u pitanju limitiranost kapaciteta što bi se, što se odnosi vjerojatno na prostor, ljude i tako dalje onda trebamo znati da na nekim studijima, na nekim fakultetima kao na primjer na Pravu i Ekonomiji postoji jedna velika kvota studenata koja se upisuje na temelju tzv. posebnih potreba. Ali to nisu braniteljska djeca. Nego to su posebne potrebe koje fakulteti imaju kako bi, kako bi ne samo tako nego kako bi zaradili neki novac. A taj novac kad se zaradi onda se ne ide utrošiti na otvaranje nekog novog radnog mjesta na tom fakultetu ili sveučilištu nego se troši na način na koji se troši. Ne bih uopće oko tog raspravljao kako i na koji način, ali bilo kako da je, bilo kako da je to nije važnije pitanje od pitanja ovog o kome govorim. Prema tome dakle mi sada trebamo eventualno razgovarati o varijanti. Ako je ova varijanta na studijima ovim kojima sam spomenuo i način upisa iz tzv. posebnih potreba koja je potpuno nekontrolirana i koja je takva kakva jest. Ako je i zakonska onda ako nešto treba mijenjati onda bi trebalo mijenjati tu zakonsku potrebu. Prema tome u današnjem intervjuu kojega ste vidjeli, kojega je dao gospodin ministar. Ne znam, nisam s njim razgovarao međutim kad je on spomenuo druga rješenja možda je gospodin ministar mislio i na takva rješenja. Prema tome ne odričem se i niti mislim da se treba odreći prava, prava iz ovog Zakona koja su, koja su usvojena i koja su donesena jer vjerujem da će izazvati poticaj za mlade, na mlade ljude da što viši, što veći broj ljudi studira da bi postigao ono što sam malo prije kazao, više znanja koje će poslije pokrenuti Hrvatsku i proizvesti veće gospodarske učinke. Kad je u pitanju rasprava dosadašnja osvrnuo bih se samo na jednu jer me se tiče, a to je ovaj dio gospodine Pančiću kojega ste vi maloprije spomenuli kad ste kazali, a odnosi se i na ovo izvješće pa nisam, ne govorim mimo teme, a odnosi se dakle na ovo izvješće a vezano za prava pripadnika, stradalnika Hrvatskog vijeća obrane. Vi znadete da ovo što ste vi sad kazali u biti nije tako. Vi ste kazali da nam je rečeno da ne postavljamo takva pitanja jer nema novca. Pa dokaz tome da nije to tako, da nije to tako je to da sam ja postavio to pitanje i to na «Aktualnom satu» ovdje i nitko mi nije kazao da ne postavljam to pitanje. Dapače dobio sam odgovor da radna skupina radi i na pripremi tog dokumenta i da ga je već, ne znam koliko znam već napravila, uradila i da će taj sporazum biti potpisan. Evo toliko i to je moj doprinos vezano za ovu raspravu. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo tri replike. Prva, poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Pa, ja bih volio doista kad bi se demistificiralo ovaj problem upisa brucoša u prvu godinu djece branitelja, odnosno stradalnika Domovinskog rata. O.k., možemo razgovarati o tome da li kriteriji moraju biti takvi kakvi jesu, da li se mogu upisati svi oni koji su prešli prag ili ne. To je jedan problem i očito da je to tako da smo shvatili da nisu bili sagledani svi aspekti zakona kada se je donosio taj zakon. Međutim, mi danas imamo drugi problem. To je da su fakulteti tražili povećanje kvota, da im to ministarstvo nije odobrilo, da sada imao upisane na fakultete 20 do 30%, zavisno od fakulteta do fakulteta, da sada jednako tako Sveučilište ne dobiva povećanje proračuna niti za ovu godinu rebalansom, a projekcija proračuna za sljedeću godinu neće pratiti te potrebe za fakultete koji su, gdje su, dakle stvoren je jedan problem. Nije problem u tome što su se upisali brucoši. Problem je u tome što Ministarstvo znanosti i Vlada Republike Hrvatske to adekvatno ne prati financijskim sredstvima u tome da omogući dodatno zapošljavanje znanstvenih novaka, asistenata i profesora, u tome da se iznajme dodatni prostori, da bi se, jer imamo dvostruki problem, s jedne strane Bolonja nam je rekla da moraju biti bolji uvjeti za studiranje, dakle manje grupe, više profesora, manje studenata po grupi i s druge strane imamo prebačaj kvote 20 do 30%. Ako imamo taj problem onda ministarstvo treba odgovoriti. I drugo, ne postoje posebne potrebe kolega na fakultetima, nego osobne potrebe, to je onaj dio koji je redovnih studenata, a koje ministarstvo im ne plaća obrazovanje, nego im plaćaju roditelji ili dobijaju stipendiju iz nekih drugih grupa. Tu bi bilo dobro da ministarstvo delimitira te kvote i da kaže da fakultet može upisati studenata, sve studente koji su spremni platiti obrazovanje, a prošli su razredbeni postupak, prešli su prag. Prema tome, ne samo djecu branitelja, nego sve koji se žele obrazovati, jer nam je cilj doći do toga da imamo 40% visoko obrazovanih u strukturi stanovništva. Nažalost, Ministarstvo znanosti nije dozvolilo niti jednu kvotu da se poveća u ovoj akademskoj godini koja upravo započinje ovih dana.
Dobro, hvala. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Ivan Bagarić.
Pa upravo te osobne potrebe, kolega Mršiću, ja sam kako sam ja prozvao, nazvao posebne potrebe. Prema tome, ako su ovo nekakve redovite ili, ne znam ni ja, redoviti upis, ovo se ima u pravu nazvati „posebnim upisom“. Prema tome, bilo osobne, bilo ove,bilo one. A sad ću vam reći, dakle taj glas samokritičnosti iz akademske zajednice što kaže, oni kažu ovako, da oni su tražili, mi smo tražili proširenje kvota kako bi zadovoljili upravo ove posebne potrebe, posebne, ja ih zovem posebne, kako bi namakli neki novac, samo malo, kako bi istodobno ti isti profesori radili tobože taj posao, sad me slušajte, a onda honorarno, osobito na veleučilištima, samo malo, i ne ostvarivali svoju normu sati. Prema tome, to je nedopustivo i o tome treba povesti brigu. Prema tome, zaključit ću, to traženje povećanja kvota ti ljudi iz akademske zajednice tvrde da je na račun ovoga o čemu govorim, i to treba kontrolirati i nadzirati i mijenjati i to nije dobro.
Hvala. Druga replika, poštovani zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Kolega Bagariću, ja ne znam kako vi što nazivate, ali postoji inače velika razlika između osoba s posebnim potrebama i osobnih potreba kod studija, to su oni koji sami plaćaju studij. To toliko radi jasnoće radi. Drugo, nitko od nas nema ništa protiv, ja posebno, da u ovoj zemlji studira što je moguće više mladih ljudi, to je jedina sreća za ovu zemlju. Ali nemojte tvrditi da nema privilegija jer su prošli razredbeni ispit. Pa, ako nema privilegija jer su prošli razredbeni ispit pa bi se to ovako i onako upisali, pa što ste mijenjali zakon, upisali bi se onda, upisali bi se i ovako i onako. I meni se čini, meni se čini, gledajte, to je bilo prošle godine kada prodekan u Rijeci na medicinskom fakultetu je upisao jednog takvog genija sa lošim ocjenama, pa kad je izbio skandal u javnost onda se taj izvanredni upis toga, možda sa posebnim potrebama,morao poništiti. Sad ste to, jer nikako ga niste valjda mogli upisati, sad ste zakon donijeli da se upišu svi, pa će se sad i on moći upisati.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Ivan Bagarić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Ali stvarno ovaj vaš konac odgovara, odnosno konac replike stvarno zahtijeva možda da vam odgovorim kako se gospodin nije obratio nikome od ovih koje ste vi kazali da ne griješi i dalje, nego samo jednom, a to je Magdalen. Ovim drugima je govorio da ih vjera spašava. Prema tome, vjerujte, vjerujte i u sustav i u zemlju, nemojte toliko imati sumnje prema svemu ovome i iznositi na ovaj način na koji iznosite i ne vjerovati ni u što. Međutim, moram vam odgovoriti na ovaj prvi dio, a to je da ste naveli kako sam kazao da svi su prošli razredbeni ispit. Ne, to je logično da će svi proći razredbeni ispit, ali ja sam kazao da su svi morali prijeći prag. Prema tome, ne bi bili upisani, dakle ne može loš student prijeći prag. Prema tome, dakle ako je već postavljen prag tamo neki, a je, i ako su ga prešli i pri tome su još djeca branitelja, pa Bogu hvala. Dobro došli. Hvala.
I treća replika, poštovani zastupnik Ivica Pančić. Izvolite.
Ako ništa barem smo uspjeli otvoriti raspravu o HVO-u. Kažete radna skupina radi. Uopće ne sumnjam da radi. Bio sam nekoliko puta na Odboru za veterane i Odboru za useljeništvo. Molim vas recite da griješim, recite da govorim neistinu. Rečeno je: „Sporazum o zbrinjavanju pripadnika stradalnika Hrvatskog vijeća obrane bit će gotov u 6. mjesecu 2004. godine.“. potom smo došli i u 7. mjesec, pa je došla i jesen, pa je rečeno: „Ne, sporazum će biti gotov na Božić 2004.“, znači krajem 2004.. Proljetos predstavnik HVIDRA-e Herceg Bosna rekao je da je sporazum spreman, da je potpisan, parafiran, a ja samo pitam zašto u izvješću nije naprijed stavljeno što se radilo u prošloj godini i zašto taj sporazum nismo vidjeli iako je 6 mjeseci prošlo. Hajde molim vas, predstavnici Vlade, recite da nemam pravo [[Upadica: Nemate.]]
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Ivan Bagarić.
Zahvaljujem se gospodine predsjedniče. Kolega Pančiću, ja se vama također zahvaljujem jer ste redoviti prvo ovim odborima, iskreno, zahvaljujem se i vidim da nemate uopće protiv toga ništa da stradalnici HVO-a dobiju ono što im pripada. Prema tome, iskreno vam se zahvaljujem. Međutim, pozivam vas, stvarno, budimo mrvicu, mrvicu oprezniji s ovim izjavama radi tog, Bogu hvala ovo ne prenosi televizija, pa zbog toga to neće, ova vaša rasprava neće izazvati nedoumice kod ljudi dolje i to zapravo pomutnju, a izazvale bi inače da je čuju. Međutim, morate znati jednu stvar, samo malo, vi govorite ovo što govorite iz čistog neznanja, mislim, ne raspolaganjem informacijama. Meni osobno, kao pripadniku i HVO-a, kad već hoćete je nebitno hoće li ovaj sporazum i jeli on mogao biti prije dva, tri, pet mjeseci ili ne znam kad gotov. Bitno je da on bude potpisan do konca ove godine kad se počimaju ostvarivati ta prava. Prema tome, ovaj drugi dio do sada, koliko se na njemu radilo, da li je usuglašeno ovako ili onako, ako su zadovoljni stradalnici HVO-a i ovdje predstavnici Vlade, zadovoljan sam i ja, a i vi. I ako to bude učinjeno u roku kojeg oni dolje očekuju, a oni znaju za to i zadovoljni su s tim. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovana zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Poštovana gospođo ministrice, evo ja neću o obrazovanju, ja ću kao i obično o stambenom zbrinjavanju. Još malo, nekoliko podataka, jedan dio sam ipak već rekla jutros. Dakle ono što me u izvješću i koncentrirat ću se samo na izvješće. Nigdje u izvješću nije iskazan podatak o broju dodijeljenih stambenih kredita za kupnju stana u vlastitoj organizaciji i za dodjelu kredita za kupnju stana u organiziranoj izgradnji. Ja tu razliku, tu podijeljenost nisam vidjela. Možete me kasnije ispraviti. Kojom bi se na određeni način omogućila kvalitetnija provedba programa stambenog zbrinjavanja u toj organiziranoj izgradnji. Ja bih ovdje napravila jednu komparaciju, jer sam si izvadila izvješće iz 2003. godine, dakle isto vaše izvješće, u kojem na stranici 24 piše rečenica: "Prema utvrđenom redoslijedu u izvještajnom razdoblju" a to je 2003. "riješeno je 2.112 zahtjeva za dodjelu stana ili kredita" to je nas stranici 24. Na stranici 28 izvješća za 2004. godinu, piše: "prema utvrđenom redoslijedu u izvještajnom razdoblju riješeno je 1.198 zahtjeva za dodjelu stana i kredita". Iz ovih brojeva se vidi da je u 2004. godini riješeno u pola manje, približno u odnosu na 2003. godinu. Potpuno mi je nejasno na osnovu čega i kako se pristupa organiziranoj izgradnji, odnosno da li je ministarstvo provelo aktivnosti temeljem kojeg odlučuje gdje će se provoditi organizirana izgradnja, jer izgraditi stambenu građevinu a ne imati točnu evidenciju potreba za određenom lokacijom, odnosno interes stradalnika da žele dodijeljeni stambeni kredit koristiti za kupnju stana u organiziranoj izgradnji na određenoj lokaciji potpuni je promašaj. Ovdje sam također izvadila i neke podatke koji govore o ukupnom zbrinjavanju, stambenom zbrinjavanju stradalnika Domovinskog rata bilo putem dodjele stanova, dakle izgradnjom stanova, bilo kupnjom stanova, pa tako bi vam rekla da za period od 1.1.97. do 1.1.2000. godine je izgrađeno i kupljeno 2.044 stana. Od 1.1.2000. do 1.1.2003. izgrađeno je 3.975 stanova, znači samo tisuću stanova više u istih tri godine. Ukupno je to 5.119 stanova. Rekla bih vam i sljedeće u vezi onoga što smo u jutro razgovarali o tome tko je što naslijedio. Naslijedili smo u 2000. godini 150 objekata za cca stanova bez građevinske dozvole. Prema vašem izvještaju ostavljeno je vama kao novoj Vladi na kraju razdoblja 2003. 1.118 stanova u izgradnji. Komentirala bih još nešto. Pozdravljam načelno novi model stambenog zbrinjavanja i vrlo bi rado da ide sve više i više prema kreditnom rješavanju tog pitanja, dakle davanjem stambenih kredita. Kupnju na slobodnom tržištu pozdravljam, ali postoji izvjesna nepravda koja će se tek, koja će do izražaja tek doći na vidjelo u ovoj i sljedećoj godini. Naime u 2004. godini na stranici 34 vašeg izvještaja u tabeli piše "da je na 19 lokacija kupljeno 138 stanova". Ja ovdje kažem da su to stanovi iz programa POS-a, no takvih će stanova u 2005. biti znatno manje. Stanovi izgrađeni po POS-u imaju vrlo uravnoteženu cijenu koštanja sa limitiranom vrijednošću od 910 eura po m2. Kod tih stanova nema naročito, ti stanovi uglavnom su u velikim gradovima. Tržišta cijena koja je stvarna u velikim gradovima kao što znate, negdje se kreće na nivou 1.600 eura. Pa kada i odbijete 70 eura za zemljište i 210 eura za opremanje te lokacije, tada više to nije cijena od 700 eura nego je to cijena od 1.300 eura. Dakle jedni će stradalnici dobivati kredite za kupnju stanova i plaćati će te stanove po 700 eura dok će drugi stradalnici zato što neće biti više stanova iz programa POS-a kupovati, a dobivati kredite za 700 eura po kvadratu, a kupovati stanove po 1.300 eura po kvadratu. Ja se nadam da vi kolege ovo slušate i da vam je ovaj problem jasan i vjerojatno vrlo blizak. Na žalost o njemu, možda ovo nije sada trenutak da o tome raspravljamo, ali ja bih ipak to upozorila jer ćemo na sljedećem izvještajnom razdoblju na to svakako naići. Organizirana izgradnja rekla bih da se provodi dosta neorganizirano jer je Ministarstvo obitelji nema utvrđene podatke, odnosno listu stambenih potreba za zbrinjavanje stradalnika u organiziranoj stambenoj izgradnji koja bi trebala biti odvojena od liste prvenstva za dodjelu stambenog kredita za ostale namjene. I na kraju ono što je napisano, ali nejasno prikazano su podaci na tablici na strani 32 izvješća i to tabela 1.7. gdje navodi, citiram: "građevine na kojima nije otpočela gradnja, nema suglasnosti Ministarstva obitelji". Tabela 2 i 3 iz kojih se ne vidi i ne zna za koji posao i za što su izvršene uplate. To je posebno naglašeno u tabeli 3 redni broj 9 gdje se navodi, ponovo citiram: "ugovori koji se dijele na više lokacija" i redni broj 10, citiram: "ostale lokacije po kojima je bilo plaćanja 2004. godine". Ako smo dobili izvješće onda prije svega moramo znati o čemu raspravljamo, odnosno mora se znati za što su se određena sredstva uplaćivala, gdje su ta sredstva utrošena, što se novo ugovorilo, što se uopće radilo. Sve treba biti razvidno, a ne da moramo nagađati i tražiti po ovim stavkama. I sad bi još jednu priliku iskoristila, jednu situaciju da podsjetim. Da možda u narednoj godini se očekuje da ćemo preostale stradalnike Domovinskog rata u stambenom zbrinjavanju rješavati kroz projekt koji su nam ponudili, a i gospođa ministrica potpisala protokol u 7. mjesecu, gdje dolazi ponuda od tvrtke "Credit swist first Boston" gdje se govori o 9 tisuća stanova koji će započeti sljedeće godine. Ja sam to skinula sa HINA-nog portala 13.7.2005. godine, možete i vi to skinuti. Dakle radi se o 9 tisuća stanova gdje će kvadrat koštati 600 eura po kvadratu. Možda je to model po kojem ćemo riješiti ove ostale stambeno nezbrinute. U svakom slučaju ja ću pozdraviti svaki model ako to riješimo, međutim puno sam sklonija rješavanju kroz kredite nego kroz bilo kakve ovakve mutne kombinatorike. Ovo izvješće moralo bi biti takvo da možemo odgovoriti i odlučiti da li ministarstvo …
Molim osječke gradonačelnike da omoguće nesmetano izlaganje poštovane kolegice. … [[Upadica se ne čuje.]] I sadašnje, i bivše i buduće.
Ovaj gradonačelnik vrijedi za dvoje otprilike, barem ovako volumenom. … [[Upadica se ne čuje.]] Pa u svakom pogledu, ja nisam decidirala u kojem ne. … [[Upadica se ne čuje.]] Ništa, ništa. Dakle još jedna mala digresija u vezi sa izlaganjem ministrice Dropulić na 14. sjednici. Naime tu bi isto spomenula jednu stvar koja možda nije sasvim do kraja jasna. Jedno su stanovi koji se grade kroz Ministarstvo graditeljstva. Izvještajnom razdoblju ne moraju odgovarati točno brojevi stanova koji su predani braniteljima u odnosu na one koje je Ministarstvo graditeljstva završilo. Tu može postojati izvjesna razlika, naprosto iz nekih drugih razloga, administrativne naravi koji slijede nakon što se stanovi sagrade a još se ne dodijele braniteljima i to mi je potpuno jasno. Ali bih se ovdje vratila na ovu 14. sjednicu i izjavu gospođe Dropulić kad se raspravljalo o Konačnom prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o društveno poticanoj stanogradnji gdje je između ostalog kazala da postoji oko 300 izgrađenih i useljivih stanova koji se ne mogu prodati i da predlažu da se ti stanovi dadu Središnjem uredu za imovinu te da ured zajedno sa Vladom donese odluku da se ti stanovi daju jedinicama lokalne samouprave koji će u te stanove putem najma smještavati stradalnike Domovinskog rata. Da li se postupilo na taj način, da li je ministarstvo preuzelo te stanove? Također u ovom Izvješću meni nije jasno jer nigdje to explicite ne piše. Prema saznanjima kojima raspolažemo ministarstvo je dio stanova preuzelo u Sisku i u Vinkovcima. Sada ima neprodanih i useljivih stanova cca 20 komada. I na kraju, da utvrdimo. U ovom trenutku neriješeno je cca 13 i pol tisuća stradalnika Domovinskog rata, a očekuje se i povećanje tog broja sa obzirom na nove zahtjeve koji se podnose do kraja studenog tekuće godine za iduću kalendarsku godinu i tako svake godine. Tu moramo govoriti još o nečem. Evo, završit ću još jednom rečenicom. Postoje oni stradalnici koji će biti, koji će podnijeti zahtjeve sa naslova PTSP-a. Naravno, to će biti stradalnici sa 60, možda i 70% oštećenja. Kada će konačno doći na red oni sa 40% ili 50% koji nemaju PTSP? Hvala lijepo.
Hvala. Poštovani zastupnik Mato Gavran. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče, uvažena potpredsjednice, poštovani gospodine tajniče, uvažena ministrice. Pa ja ne spadam u one koji tvrde da je Izvješće nestručno napravljeno, ali se pridružujem svima koji su izrazili nezadovoljstvo što ovo Izvješće dolazi na raspravu gotovo koncem godine jer je danas 5. listopad, kada je i aktualnost u najmanju ruku više nego upitna. I kao što smo čuli i od prethodnika, više služi za zadovoljavanje forme, a ne sadržaja, rekao bih, politikantstva. Tim više što raspravljamo o efektima Zakona koji više nije na snazi, dakle, koji smo u međuvremenu i promijenili. A iz rasprave mojih prethodnika vidljivo je da su pomiješali ono što je Vlada donijela čak i u kolovozu ili koncem srpnja ove godine. No unatoč tomu niti danas, a naročito u prijepodnevnim satima nisu izostale teške i neodmjerene i ja bih rekao i nepotrebne riječi. Očito je da još uvijek ovu značajnu i bitnu temu prati puno emocija, puno iracionalnog, uslijed čega je racionalnost i bit problema očito u drugom planu. Još uvijek je u znatnoj mjeri prisutna potreba optuživanja prethodne vlasti, a manje potreba argumentirane rasprave i htijenja svih nas, ponavljam svih nas, da zajedničkim naporima život hrvatskih branitelja, članova njihovih obitelji, naročito djece hrvatskih branitelja, ali i svih građana Republike Hrvatske učinimo lakšim i snošljivijim. Osobno sam vjerovao da su ovakove rasprave završile prošle godine kod donošenja novog Zakona o pravima hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji kojom prilikom smo čuli da je tim Zakonom konačno vraćeno dostojanstvo hrvatskih branitelja, da su ispravljene nepravde, da je vraćen dignitet, itd. No očito je da sam tada kao i sada bio u zabludi. Nažalost, i danas smo skloni gledati u retrovizor, ne pred sebe. Što dakako nije dobro pa stoga držim da sa tom praksom trebamo što prije prestati i žurno okrenuti redoslijed poteza i radnji, a napose navika. Vjerujem da su nam predočeni i usporedni podaci iz prethodnih godina da bi rasprava bila kvalitetnija, a ukupna slika u najmanju ruku jasnija i bolja. Bez obzira kako nas hrvatski branitelji i javnost doživljavala pred nama je Izvješće iz kojeg se mogu iščitati i određeni pomaci za koje sam siguran da unatoč svim naporima, kako ministarstva i Vlade, još uvijek nisu dovoljni da bi znatnije promijenili sliku, a napose status hrvatskih branitelja. Ja ću govoriti samo o jednom segmentu iz ovog Izvješća iz kojeg proizlaze i određene nelogičnosti, primarno na području zapošljavanja. Području koje je, rekao bih, na najbolji mogući način djelatno vraća dostojanstvo je vraća ljude u područje rada, područje stvaranja, područje korisnosti. Iščitavajući podatke na 67. stranici, podaci o nezaposlenosti i zapošljavanju hrvatskih branitelja iz ingerencije za 2004. godinu Hrvatskog zavoda za zapošljavanje vidljivo je da je u prosjeku bilo 26 tisuća 2 stotine i 80 nezaposlenih hrvatskih branitelja. Da je u prošloj godini zaposleno 10 tisuća 566 nezaposlenih hrvatskih branitelja. Na sljedećoj pak stranici, 68., vidljivo je da je u siječnju ukupno bilo 27 tisuća 2 stotine 56 nezaposlenih, a u prosincu 26 tisuća 962. Što će reći, elementarna matematika bar govori, da je svega 2 stotine 94 hrvatska branitelja manje bilo u prosincu nego što je bilo u siječnju prošle godine. A zaposlili smo 10 tisuća 566 branitelja. Ja ću moliti, pokušao sam istražiti i doći do te statistike i nažalost nisam uspio. Volio bih čuti i od vas, uvažena gospodo, temeljem kojih podataka ste došli do ovog podatka da je 10 tisuća i 600 gotovo zaposlenih branitelja što je vrlo bitan i dobar pokazatelj, dobar podatak. Samo je pitanje da li je on stvaran? Ono što je isto tako zadovoljstvo je i spoznaja da su poduzete mjere u svrhu smanjenja nezaposlenosti polučile isto tako pozitivan rezultat. No zabrinjava činjenica da u ovoj godini izostaju ti efekti pa će zanimljivo biti kad nagodinu, nadam se znatno ranije no što danas raspravljamo, budemo raspravljali o Izvješću za ovu godinu. Nadam se da ti rezultati neće biti lošiji od ovih i da u tom slučaju nećemo za neostvareno optuživati bivšu vlast jer to naprosto više neće piti vode. A definitivno to ne bi bilo dobro niti za branitelje, a siguran sam niti za nas. Kad smo već kod mjera, na 69. stranici vidljivo je da je po ovih 6 mjera ukupno tisuću 350 hrvatskih branitelja zbrinuto. Ja ću reći podatak da je od ukupno 655 zaposlenih hrvatskih branitelja s područja Brodsko-posavske županije u 2004. godini njih 111 bilo obuhvaćeno ovim programom. Ove godine podatak iz kolovoza, zaposleno je ukupno 495 branitelja, a svega 64 po ovim mjerama i te mjere su i prestale jer informacija koju ja imam nema više sredstava da bi se financirale pojedine mjere, a pojedine su i ukinute. I na kraju, ja ću vas moliti za komentar. Naravno, osnovno htijenje i moje kao hrvatskog branitelja, a siguran sam i svih nas ovdje, da učinimo sve da pomognemo populaciji kojoj je pomoć doista potrebna. Ja ne bih patetički govorio o potrebama branitelja. Znamo na koncu što su sve napravili i što im moramo učiniti da bi im pomogli da nađu sebe. I na kraju, molit ću vas isto tako za komentar što, uvažena potpredsjednice Vlade, vaše Ministarstvo kani učiniti da poveća zaposlenost hrvatskih branitelja. Naročito na područjima Republike Hrvatske u kojima su rezultati doista poražavajući, a vodeći naravno računa o ravnomjernom razvoju, gospodarskom razvoju svih dijelova Republike Hrvatske. Više je, naime, nego zabrinjavajući podatak da od 26 tisuća 2 stotine 80 prosječno nezaposlenih hrvatskih branitelja sa područja Slavonije i Baranje je njih gotovo 8 tisuća. Ili vrlo precizno, 30% nezaposlenih hrvatskih branitelja iz ukupne populacije je sa područja Slavonije i Baranje. Što samo po sebi dostatno govori o kakvom je području, u gospodarskom smislu, riječ. Naime, to su podaci koji ste vi ispisali, ja sam ih samo jednostavno zbrojio i evo ovdje iznio. Imajući ove zabrinjavajuće podatke za sve nas u vidu, i podatak o broju intervencija u okviru timova psihosocijalne pomoći, mislim da je prijeko potrebno okrenuti se drugim vrijednostima, na drugačiji način raspravljati i što i danas raspravljamo o pravima hrvatskih branitelja, moramo žurno mijenjati ali djelatno sliku i o nama a napose o hrvatskim braniteljima i na taj način da im vratimo dostojanstvo u punom smislu riječi. Evo, to je moj apel jer držim da jedino na takav način možemo očekivati da ćemo zajedničkim naporima iduće izvješće dočekati u kvalitetnijem ozračju i da će ovi podaci biti kudikamo kvalitetniji no što su danas, kvalitetniji u smislu ne samo brojeva već životnih sudbina hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. U ime Kluba 5 minuta, u ime Kluba SDP-a petominutna rasprava uvaženi zastupnik Pančić.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Evo u nekoliko minuta da pokušamo rekapitulirati. Složit ćemo se da su neke rasprave bile nekorisne izgleda da ideološke i politikantske naboje još uvijek ne možemo izbjeći, ali bitno je da ipak idemo naprijed. U izvješću da ponovim još jednom i to govorim najdobronamjernije, primjetan je čitav niz netočnosti, grešaka u jednom dijelu Izvješće skriva prave podatke prešućujući ih ova rasprava traje nekoliko sati, a ja sam rekao da nedostaje 210 milijuna kuna iz mirovinskoga i predstavnici Vlade mi to još nisu mogli objasniti gdje je greška. Nadam se pa neka se kaše da je greška, lapsus kolega, to je dovoljno. Nadam se da će novi pomoćnik ministra poboljšati stanje u Ministarstvu pa da novo izvješće naredne godine metodološki govorimo, metodološki točnije, preciznije, sveobuhvatnije. Ono što je veća zamjerka nama u SDP-u a što je na djelu to je zanemarivanje proaktivnih mjera za bolje integriranje hrvatskih branitelja te daljnje podsticanje umirovljenja bez dodatnih kontrolnim mehanizama što će završiti u dodatnim problemima kako za hrvatske branitelje tako i za čitavo društvo. Stoga u ime Kluba SDP-a predlažemo nekoliko stvari. Prvo, zbog grešaka u Izvješću, dostavljanje dodatnih podataka, odavanjima iz mirovinskog osiguranja po kategorijama korisnika i po financijskim iznosima. Drugo, da se obveže Vlada Republike Hrvatske da uputi Saboru u roku od 30 dana redovito godišnje izvješće o problemu pronalaska nestalih osoba. Podsjećam to je bio zaključak Hrvatskog sabora od 2001. godine kada smo u ovom Izvješću imali Izvješće Vladine komisije o zatočenim i nestalim. Treće, obvezati Vladu Republike Hrvatske da uputi u Sabor prijedlog reorganizacije državne uprave tj. Formiranje Vladinog ureda za zatočene i nestale radi ubrzanja procesa ekshumacija i identifikacija, jer da podsjetim i predstavnici udruga zatočenih i nestalih su protiv postojećeg modela rješavanja. Četvrto, obvezati Vladu da u roku 30 dana uputu u proceduru prijedlog međudržavnog sporazuma skrbi za stradalnike HVO-a. Peto, zahtjev Vladi da poduzme sve mjere u čemu do sada nismo u potpunosti uspjeli, da 204. Vukovarska brigada bude priznata kao ratna brigada i šesto, obvezuje se Vlada da razmotri mogućnost da se svi spomenici Domovinskog rata stave u kategoriju zaštićenih kulturnih spomenika. Hvala.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Josip Đakić.
Gospodine potpredsjedniče, uvažena potpredsjednice Vlade i ministrice. Ispravit ću netočan navod kolege Pančića gdje je ustvrdio da politikantske naboje ne možemo zaboraviti i zanemariti. Nije točno da ne možemo, krenuli smo u jednom razumnom i normalnom dijalogu prisjećajući se samo u nekim momentima i segmentima stvarne istine vaših uvreda i prozivki koje ste naveli na naše branitelje i naše prijatelje, i na obitelji poginulih hrvatskih branitelja. Stoga nemojte govoriti o politikantskim nabojima koje ne možemo zaboraviti, nego o stvarnim istinama i uvredama, jedanput već nađite snage i ispričajte se onima koje ste uvrijedili.
Zahvaljujem. U Ime kLuba HSS-a uvaženi zastupnik Ledinski, 5 minuta.
Štovani gospodine potpredsjedniče, potpredsjednice, štovani članovi Vlade. Evo, na kraju ove današnje rasprave koja je trajala jako dugo kao i svaka rasprava vezana uz izvješće o pravima hrvatskih branitelja, na kraju ne bih se osvrtao više na izvješće o kojemu smo danas dosta govorili nego bih samo želio ukazati na neke probleme koji su ostali očito neriješeni i apelirati da se o njima počne što je moguće više i brže rješavati. Tu prije svega mislim na probleme branitelja koji imaju sporove na upravnom sudu da apeliramo da to bude prioritet rješavanja jer oni stoje čak 3 do 4 godine tamo imam, evo rekao sam to u raspravi nekoliko osobno poznanika, iz osobno jednoga iz A satnije 105. brigade koji me neki dan molio kako doći do rješenja. Isto tako u idućim mjerama kada ćemo iduće izvješće dobivati na klupe volio bih da budu prisutnije mjere koje su u 8. mjesecu ukinute, mjere za zapošljavanje hrvatskih branitelja koje provodi Zavod za zapošljavanje, koje od 8. mjeseca se ne primaju zahtjevi više. Isto tako da isplata subvencija gospodarstvenicima koji zapošljavaju te branitelje ne kasne po 6 i više mjeseci, to je točno da 6 mjeseci i više kasne volio bih da o tome u idućim razdobljima govorimo kao mjerama koje su pomogle da imamo povećano zapošljavanje branitelja. Isto tako ono o čemu sam govorio u raspravi, da bih volio da u idućim izvješćima imamo sistematizirano detaljnije određene stvari, prije svega nama ostaje i dalje nepoznati problemi oni koji nisu u ovim izvješćima, koji nisu ušli u određene brojke. Tu mislim da stvarno stanje populacije djece poginulih branitelja, udovica, roditelja invalida njihovih obitelji. Tako bi onda mogli lakše znati i njihove probleme i onda ih vjerojatno lakše rješavati. Još jednom apeliram na sve koji mogu pomoći da ove probleme koji se odnose na prava branitelja da se što hitnije i žurnije rješavaju. Hvala.
Zahvaljujem. U ime Vlade potpredsjednica Vlade gospođa Kosor.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo, hvala vam lijepa na sveobuhvatnoj, opširnoj raspravi. Otvoreno je i nekoliko tema za koje mi u Vladi držimo da i nisu bile u okviru ovoga izvješća. Ponavljam, radilo se o Izvješću o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja u 2004. godini. To je zakon iz 2001. godine, prema tome zakon koji smo mi dva puta promijenili jer smo bili nezadovoljni tim zakonom. To je bio i glavni razlog zbog kojeg smo odmah počeli raditi na novome zakonu. Prema tome, ja vas još jedanput gospođe i gospodo zastupnici molim da se uistinu koncentrirate na činjenicu da se radi o provedbi zakona iz 2001. godine i svemu onome što smo na temelju toga mogli učiniti. Ovdje je bilo puno pitanja o tome što se napravilo, što je Vlada napravila, što Vlada čini naravno potpuno nevezano za izvješće o kojem smo govorili. Međutim, mene čudi da ta pitanja dolaze uglavnom od onih zastupnika koji su to mogli učiniti odnosno što se moglo učiniti i moglo napraviti u prethodnome razdoblju. Zašto nije više stanova? To pitanje je pitanje nažalost koje ova Vlada može postaviti zapravo prethodnoj Vladi jer nijedan projekt gradnje stanova nije započet u vrijeme mandata prošle Vlade i prošloga ministarstva. Mi smo ponavljam tek kad smo dobili proračun za 2004. godinu mogli početi s nekim projektima. Ja sada mogu najaviti gospođe zastupnice i gospodo zastupnici da mi u ovoj godini planiramo pokrenuti izgradnju gotovo pet stotina stanova na šesnaest lokacija u gradovima kao što su Trogir, Solin, Omiš, Šibenik, Ston, Knin, Benkovac, Drniš, Trilj, Makarska, općine Tisno, Valpovo, Virovitica, Netretić, Vukovar. Naravno, vi dobro znate da to ne ovisi samo o našoj dobroj volji, da tu moramo usko surađivati i sa tim gradovima odnosno jedinicama lokalne uprave. Očekujemo također dovršetak gradnje za 267 stanova na sedam lokacija. Što se tiče kredita ja sam najavila da ćemo mi tražiti u proračunu za sljedeću godinu povećanje i to znatno povećanje stavki za kredite. Međutim, ostaje dakle pitanje zašto jer govorimo o Izvješću za 2004. godinu stanovi nisu početi graditi 2003., 2002. ili 2001. Sjetite se, dame i gospodo, kako je bilo prošle godine kad smo preuzeli ovaj posao. Tijekom godine su se postavljala nebrojeno puta pitanja kad će novi zakon i konstatiralo se unaprijed neće biti novoga zakona, od zakona ništa, to je samo mjehur od sapunice. Međutim, onda kad se zakon pojavio pred zastupnicima onda jedan dio zastupnika za zakon nije htio ni glasovati. Isto tako, bilo je pitanja kad će fond, neće Fond hrvatskih branitelja, od fonda ništa, to je naravno samo prazno obećanje. Međutim, kad smo utemeljili fond a fond se utemeljuje onog trenutka zapravo kad se prenesu prve dionice, onda se postavilo pitanje dividende i tako unedogled. Dakle, ja dame i gospodo teško da mogu prihvatiti na raspravu u kojoj se ono što nismo sami napravili prenosi na teret tuđih leđa i stavlja kao krimen o kojem se onda raspravlja. Pogledajmo šta smo svaki u svom mandatu napravili i onda pošteno raspravljajmo o problemu zbrinjavanja i sveobuhvatne brige o hrvatskim braniteljima i članovima njihovih obitelji. Bilo je ovdje riječi i o zatočenima i nestalima. Sada čujem da se najedanput evo Klub SDP-a ne slaže sa načinom na koji se ova Vlada brine o problemu i rješavanju problema zatočenih i nestalih. Ja se tome jako čudim jer vjerujem da ste obaviješteni da je Vlada prije otprilike mjesec i pol imenovala i posebno Povjerenstvo za zatočene i nestale, Vladino Povjerenstvo za zatočene i nestale u koje su ušli predstavnici nadležnih ministarstava ali i predstavnici obavještajnih zajednica kako bi se problem zatočenih i nestalih hrvatskih branitelja i civila što je moguće brže rješavao. Isto tako, bilo je ovdje pitanja nekoliko puta ali i sada evo u izlaganju predstavnika Kluba HSS-a zašto se sporovi na upravnome sudu ne rješavaju brže. To je naravno problem Vlade, problem ove Vlade, ministarstva i moj. Vi dobro znate za trodiobu vlast i to što je predmet na upravnome sudu ne znači da je za to odgovorna hrvatska Vlada. Isto tako, hrvatska Vlada ne može ni na koji način utjecati ali vas mogu obavijestiti da u svim slučajevima kad se radi o teškoj socijalnoj situaciji u obitelji hrvatskog branitelja čiji je predmet na upravnome sudu o bolesti u obitelji, o bolesti u djece da mi reagiramo i pišemo požurnice. Hoće li jednoga dana i to biti proglašeno primjerice pritiskom na sudove sve je moguće. Ali se i to čini kako bi se postupci ne ubrzali, kako bi se riješili. Ali upozoravam da i ti postupci koji traju, koji su uistinu dugotrajni nisu postupci koji su vezani za rad ove ekipe Ministarstva hrvatskih branitelja nego sežu u neko drugo vrijeme. Što se tiče zapošljavanja, što ćemo učiniti za zapošljavanje. Pa ja sam vrlo jasno rekla da je Vlada donijela program zapošljavanja hrvatskih branitelja do kraja mandatnog razdoblja. Dapače, uvedene su tri nove mjere, potiču se poslodavci koji zapošljavaju branitelje i članove njihovih obitelji odnosno djecu poginulih, zatočenih i nestalih hrvatskih branitelja. Spomenula sam zadruge, spomenula sam i sve one branitelje koji ulaze u svijet poduzetništva koji se stimuliraju u suradnji sa Ministarstvom gospodarstva i sa posebnom kamatom itd., itd. Naravno, ostaju oni programi kojima se nastoji pomoći branitelja da se doškoluju, da se prekvalificiraju i zato dakle tvrdim, uistinu tvrdim odgovorno da nikakvi programi zapošljavanja branitelja nisu suženi ili nisu ukinuti. Dapače, mi smo primjerice u rebalansu proračuna za ovu godinu dodali još milijun i 350 tisuća kuna za mjeru osnivanja zadruga odnosno poticanja zadruga hrvatskih branitelja jer se pokazalo da ta mjera ima velikoga odjeka među njima. Naše su procjene da smo evo do sada kroz te programe zaposlili više od 3 tisuće branitelja, ali o brojkama ćemo naravno kad budemo pisali izvješće o provedbi zakona u ovoj godini. Evo, dame i gospodo, ja bih se željela zahvaliti na raspravi. Ono što mogu reći u ime svih nas da smo se uistinu trudili pošteno i dobro raditi svoj posao u 2004., nastavljamo u 2005. godini. Ponavljam još jedanput. Briga o tome kako će živjeti hrvatski branitelji, hoće li biti suočavani sa preprekama i predrasudama, hoće li ih se vrtjeti u krug, hoće li se voditi kroz labirinte, birokratiziranja ne ovisi samo o Ministarstvu hrvatskih branitelja i o zauzimanju ljudi koji rade u tom ministarstvu. Ovisi o svim ministarstvima pa ja apeliram da se recimo problemi sa poljoprivrednim zemljištem prije svega rješavaju u tom ministarstvu a onda na kraju ako nešto zapne da se dolazi u Ministarstvo hrvatskih branitelja i tako redom. Ali ponavljam još jedanput, to je briga cijeloga društva, svih nas, gradonačelnika, načelnika a ne da im se kao što ima primjera kaže idite tamo, javite se u svoje ministarstvo. A što se nas tiče to naša briga nije. Eto, uz želju da izvješće za sljedeću godinu bude znatno bolje. Ja sam uvjerena da će tako biti. Na kraju želim još jedanput odbaciti sve navode o tome da je ovo izvješće rađeno nestručno i molim sve one koji to tvrde, da se potvrde još jedanput pročitati, da se potrude razlikovati naznake koje nisu mirovine od mirovina pa će doći do pravih brojki, pa će doći do izvješća koje na pravi način pokazuje kako se provodio Zakon o pravima hrvatskih branitelja iz 2001. u 2004. godini. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Pančić.
Prvo vi gospođo Kosor izgleda da sate matematike niste pohađali. Drugo. Jedan dio zastupnika kažete nije htio ni glasovati o zakonu. Točno. Nismo bili kada se glasovalo o Zakonu. Zbog čega? Zbog nespremnosti da se riješi pitanje fabriciranja kvoruma kada se glasovalo da vas podsjetim o povjerenju ministru Žužulu. Isto tako netočno kažete, odakle nezadovoljstvo SDP-ovih zastupnik pitanjem potrage za zatočenim i nestalim jer je formirano posebno Povjerenstvo. Od vaših povjerenstava koristi nema. A predsjednik Udruge zatočenih i nestalih tvrdi da je od konca 2003. kada je stavljen pod okrilje glomaznog Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti ured za …/Govornik se isključio pa naknadno uključio./… a istina boli. Hrvatske udruge nestalih izrazito su nezadovoljno i tempom identifikacije već eshumiranih ostataka. Ako vi niste spremni da izađete sa tim prijedlogom, onda ćemo sa tim prijedlogom kao Sabor izaći mi. Hvala.
Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Vidović.
Pa zapravo navod nije netočan, nego je nepotpun, ovo što …
Ne može, ne može, onda ne može! Ispravite netočan navod.
A netočan je, netočan je jer ne dostaje jedna važna, jedan važan podatak.
Ne može, javili ste se, netočno ispravite što je netočno, ne što je nepotpuno.
Pa reći ću što je netočno. Netočno je da je 3000 branitelja zaposleno putem poticajnih mjera preko Ministarstva hrvatskih branitelja ukoliko se ne kaže da je tri puta više od toga zaposleno preko mjera, poticajnih mjera zapošljavanja namijenjenih braniteljima. I ako se ne kaže da su te mjere šaptom pale ove godine. Netočno je dakle, podatak stvara se kriva slika i ne daje se točan iskaz onoga što će se zapravo, što se događalo i što se događa sa tom populacijom na planu zapošljavanja.
Zahvaljujem. S ovim smo zaključili raspravu. Ne možete sada, nakon ispravka netočnog navoda, nažalost, nažalost ne možete. S ovim smo zaključili raspravu po ovoj točci dnevnog reda.
Gospođe i gospodo zastupnici idemo odglasovati dio raspravljanih točaka. Nećemo danas glasovati jer Vlada se još nije očitovala na brojne amandmane i prijedloge u pogledu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj samoupravi i nećemo danas glasovati jer Vlada također se treba očitovati na amandmane i različite prijedloge proceduralne naravi vezano za Zakon o izmjeni i dopuni Zakona o Državnom inspektoratu pa ćemo ovo ostalo onda. Molim da se prvo uključimo da vidimo… … [[Upadica se ne čuje.]] Dobro. Idemo se sada uključiti. Dobri si rekao, hvala Bogu. Rezultat? 93, imamo kvorum. Prvo, Izvješće o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za razdoblje od 1. siječnja do 31. prosinca 2004. godine. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se Izvješće o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za razdoblje od 1. siječnja do 31. prosinca 2004. godine. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je zaključak prihvaćen sa 71 glas za, 21 suzdržan i jedan protiv. Imamo još jednu skupinu zaključaka koje je predložio Klub zastupnika SDP-a. Molim uključite se. Glasovati za, protiv ili suzdržan. Možete glasovati. Rezultat? 18 za zaključke, 15 suzdržanih, 58 protiv. Nisu doneseni zaključci s tom većinom.
Prelazimo na sljedeću: - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Konvencije o dostavi u inozemstvu sudskih i izvansudskih dokumenata u građanskim ili trgovačkim stvarima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 319; Predlagatelj Zakona je Vlada Republike Hrvatske a kod utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo primjenu hitnog postupka kod donošenja ovoga Zakona. Prijedlog akta primili ste poštom. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Ministrice izvolite.
Poštovane kolegice i kolege zastupnici, međunarodna pravna pomoć u građanskim stvarima obuhvaća dostavu pismena hrvatskih pravosudnih tijela strankama koja se nalaze u inozemstvu, zatim dosta upismena stranih pravosudnih tijela strankama koje se nalaze u Republici Hrvatskoj obuhvaća i upućivanje zamolnice za pružanje pravne pomoći u poduzimanju određenih procesnih radnji i pribavljanja obavijesti o stranom pravu, legalizaciji isprava i drugim stvarima. Navedena materija treba reći da je većim dijelom uređena međunarodnim ugovorima i to dvostranim i višestranima, djelomično domaćim zakonom, Zakonom o parničnom postupku. Zakon se primjenjuje onda kada nije zaključen međunarodni ugovor, odnosno ako međunarodnim ugovorom određeno pitanje nije u potpunosti uređeno. Treba reći da je Republika Hrvatska temeljem sukcesije i primjenjuje dvostrane međunarodne ugovore koje je sklopila država bivša SFRJ a kojom je uređena međunarodna pravna pomoć u građanskim stvarima. Između ostalih dostava pismena i to sa 20-ak zemalja. Konvencija sadrži također i odredbe o dostavi pismena, tj. O načinu dostave pismena, odredbi o jeziku a dodatak konvencije iz 65. godine sadrži obrasce, odnosno ogledne primjerke o tome kako trebaju biti sastavljene zamolnice za dostavu odnosno što državama ugovornicama olakšava pružanje pravne pomoći. Evo, ja vjerujem da će potvrđivanjem Konvencije o dostavi u inozemstvo izvansudskih dokumenata u građanskim i trgovačkim stvarima od 15. studenog 65. godine Hrvatska unaprijediti svoju međunarodnu pravnu pomoć s velikim brojem država u cilju upravo poboljšavanja ostvarivanja uzajamne pomoći. Možda još samo skrenuti pozornost na ovaj Prijedlog teksta zakona stigao je amandman Odbora za zakonodavstvo ovog Sabora kojeg Vlada u pravilu prihvaća s time što je očigledno omaškom pogrešno navedeno da se amandman daje na članak 3. a ustvari daje se na članak 4.. Evo toliko od mene.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji Odbora uzeti riječ? Prelazimo na raspravu po klubovima. U ime Odbora za pravosuđe.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče, gospođo ministrice, gospodine državni tajniče. Odbor za pravosuđe Hrvatskoga sabora razmotrio je na 29. sjednici održanoj 13. srpnja 2005. godine raspravu o Prijedlogu zakona o potvrđivanju Konvencije o dostavi u inozemstvu sudskih i izvansudskih dokumenata u građanskim ili trgovačkim stvarima sa Konačnim prijedlogom zakona. Odbor je predmetni Zakon raspravio na temelju svoje nadležnosti i članka 73. Poslovnika Hrvatskoga sabora u svojstvu matičnog radnog tijela. Predstavnik predlagatelja uvodno je istaknuo da se Konvencijom uređuje međunarodna pravna pomoć u dostavi sudskih i izvansudskih akata u građanskim ili trgovačkim stvarima s ciljem ostvarivanja uzajamne pravne pomoći kako bi primatelj dokumenata bio na vrijeme obaviješten o sudskim i izvansudskim dokumentima koji se dostavljaju u inozemstvo. Konvencija sadrži odredbe o obvezi određivanja središnjeg tijela svake države ugovornice za zaprimanje zahtjeva na dostavu dokumenata, način dostavljanja dokumenata primatelju, uporabu jezika i drugo. U raspravi su članovi Odbora podržali Prijedlog zakona sa konačnim tekstom istaknuvši njegovo značenje u pravcu efikasnijeg postupanja u dostavi sudskih i izvansudskih dokumenata. Naglašeno je u raspravi da bi daljnji korak u svezi dostave u inozemstvu sudskih i izvansudskih dokumenata trebao ići u pravcu izravne komunikacije i neposredne suradnje pravosudnih tijela. Nakon provedene rasprave Odbor za pravosuđe jednoglasno je predložio Hrvatskom saboru da donese Zakon o potvrđivanju Konvencije o dostavi u inozemstvu sudskih i izvansudskih dokumenata u građanskim ili trgovačkim stvarima.
Zahvaljujem. U ime Kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Emil Tomljanović.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvažena gospođo ministrice, evo pred nama je Prijedlog zakona o potvrđivanju Konvencije o dostavi u inozemstvo sudskih i izvansudskih dokumenata u građanskim ili trgovačkim stvarima koje Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podupire u cijelosti. Sama konvencija datira još od 15. studenog 1965. godine, a sagledavajući cjelokupnu problematiku treba navesti i to da je Republika Hrvatska već sklopila dvostrane ugovore o pružanju pravne pomoći u građanskim stvarima sa velikim brojem država koje su potpisnici predmetne konvencije te da je kao država stranka i Haške konvencije o građanskom postupku koja datira još od 1. ožujka 1954. godine. Samom Konvencijom nedvojbeno je uređena odnosno uređuje se međnarodna pravna pomoć u smislu dostave sudskih i izvansudskih akata u građanskim ili trgovačkim stvarima a osnovni cilj tog međunarodno-pravnog dokumenta jest poboljšanje i olakšavanje ostvarivanja uzajamne pravne pomoći, a koja se oslikava uglavnom na dva načina. Prvo, pojednostavljivanje i ubrzanje samog postupka dakle dostave pismena u inozemstvo. I drugo, stvaranje mehanizama osiguranja da primatelj dokumenata bude pravovremeno obaviješten o sudskim i izvansudskim dokumentima koji se dostavljaju u inozemstvu. Nadalje u tom smislu valja napomenuti da se sama Konvencija primjenjuje, a kako je to propisano u članku 1. iste u svim onim situacijama odnosno slučajevima u građanskim i trgovačkim predmetima kada je za potrebe postupanja nužno poslati sudske ili izvansudske dokumente na dostavu u inozemstvo. Što se tiče konkretnih odredbi Konvencije valja naglasiti iduće: Dakle 1. Tijelo ili sudski službenik u smislu propisane nadležnosti prema pravu države iz koje dokumenti potječu prosljeđuje središnjem tijelu države zamolnicu. Ona se sastavlja prema oglednom primjerku koji je priložen uz Konvenciju bez dodatnih zahtjeva za legalizacijom ili nekih drugih, dakle zahtjeva za neke druge formalnosti. 2. Središnje tijelo zamoljene države samo izvršava dostavu dokumenata ili organizira dostavu izvršenja preko odgovarajućih agencija. Isto tako središnje tijelo zamoljene države u tu svrhu ispunjava obrazac potvrde prema oglednom primjerku koji je isto tako priložen u dodatku same Konvencije. Nadalje, Konvencija propisuje da svaka država ugovornica ima slobodu izvršavanja dostave sudskih dokumenata osobama u inozemstvu bez primjene ikakve prisile putem svojih naravno diplomatskih ili konzularnih predstavnika. Uz uvjet da se država odredišta ne usprotivi dakle bez protivljenja one države u koju se pismeno šalje sama Konvencija ne zadire u: 1. Dakle slobodu slanja sudskih dokumenata izravno osoba u inozemstvo putem pošte. 2. Slobodu sudskih službenika dužnosnika ili drugih nadležnih osoba države podrijetla da dostavu sudskih dokumenata vrše izravno posredstvom sudskih službenika, dužnosnika ili druge nadležne osobe države odredišta. I 3. Dakle slobodu svake osobe koja ima interes u sudskom postupku da dostavu izvrši izravno posredstvom sudskih službenika, dužnosnika ili drugih nadležnih osoba države odredišta. Shodno članku 14. tom Konvencije naravno sve poteškoće koje mogu nastati u vezi sa slanjem sudskih dokumenata na dostavu rješavaju se, rješavaju se diplomatskim putem. Zaključno, i ovaj zakon uistinu treba sagledavati u sklopu činjenice dakle i postupka usklađivanja hrvatskog zakonodavstva sa zakonodavstvom i pravnim standardima Europske unije s jedne strane, a s druge pak strane s obzirom na prirodu potvrđivanje međunarodnih ugovora u kojima država i formalno izražava spremnost da bude vezana već potpisanim međunarodnim ugovorima naravno sam zakon u izloženom smislu apsolutno treba podržati. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Prelazimo na, predlagatelj dodatno? Ništa. Glasanje će biti kad se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Konvencije o dostavi u inozemstvo sudskih i izvansudskih dokumenata u … i trgovačkim stvarima. Amandman koji je predložio Odbor za zakonodavstvo, predlagatelj je prihvatio. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je jednoglasno sa 92 glasa za donesen predloženi zakon. Sukladno prijedlogu Odbora za zakonodavstvo dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Ovlašćuje se Stručna služba Hrvatskoga sabora da obavi redakciju teksta ovog zakona prije njegove objave u "Narodnim novinama". Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 90 glasova za i 3 suzdržana donesen je predloženi zaključak.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda: - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju memoranduma o suglasnosti o osnivanju Nacionalnog fonda između Republike Hrvatske i Europske komisije, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 346; Predlagatelj Zakona je Vlada Republike Hrvatske, a kod utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo primjenu hitnog postupka kod donošenja ovog Zakona. Prijedlog akta primili ste poštom. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun i Odbor za europske integracije. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Državna tajnica u Ministarstvu financija gospođa Dalić izvolite.
Hvala lijepo. Ovim se Zakonom predlaže potvrđivanje međunarodnog ugovora koji predstavlja prvi pravni dokument između Republike Hrvatske i Europske komisije sa ciljem reguliranja, korištenja i ukupnog financijskog upravljanja sredstvima iz predpristupnih programa «FARE», «ISPA» i «SAPARD». Ugovor je potpisan 5. svibnja ove godine. Sam memorandum je dokument koji definira organizacijske oblike koje je potrebno ustrojiti u sustavu državne uprave kako bi se mogla prihvatiti sredstva iz predpristupne pomoći. On definira obveze i odgovornosti između različitih dužnosnika i tijela državne uprave u sustavu financijskog upravljanja sredstvima Europske unije. U skladu s tim definiraju se obveze i odgovornosti pojedinih dužnosnika. Zahtijeva se osnivanje i djelovanje Nacionalnog fonda kao ustrojstvene jedinice u Ministarstvu financija koja će primati sredstva iz predpristupnih fondova te ih u skladu sa pravilima Europske unije prosljeđivati tijelima za provedbu ovih programa i krajnjim korisnicima. Nacionalni fond je osnovan u Ministarstvu financija. Ovim memorandumom se također predviđa organiziranje i djelovanje provedbenih agencija za pojedine programe pomoći, provedbene agencije za program «FARE» i «ISPA» osnovane su u Ministarstvu financija. Dok se provedbena agencija za «SAPARD» program osniva u Ministarstvu poljoprivrede. U resornim ministarstvima ovaj memorandum zahtijeva osnivanje provedbenih jedinica što je također već do sada u velikoj mjeri učinjeno. Prema drugom i trećem članku ovog memoranduma sveukupnu odgovornost za financijsko upravljanje predpristupnim fondovima snosi nacionalni dužnosnik za ovjeravanje koji je ujedno i čelnik Nacionalnog fonda. Memorandum stoga u naš sustav javne uprave unosi postojećim dužnosnicima i službenicima nove obveze i odgovornosti isto tako kao i termine koji do sada nisu postojali u našem sustavu javne uprave, ali će sa približavanjem Europskoj uniji postati naša svakodnevnica. Memorandum regulira financijsko upravljanje sredstvima unije, način, otvaranje i vođenje zasebnih računa u bankama za svaki od navedenih programa, principe računovodstva, principe povlačenja odobrenih sredstava isto kao i način upravljanja nepravilnostima. Temeljem memoranduma za svaki od predpristupnih fondova sklopit će se poseban sporazum o financiranju kojima će se ujedno precizirati projekti koji će se specifično financirati iz ovih programa. Ti će memorandumi također biti podneseni Saboru na odobrenje. Za provedbu ovoga memoranduma nadležno je Ministarstvo financija. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji Odbora uzeti riječ? Zahvaljujem. Prelazimo na raspravu po klubovima. U ime Kluba HSS-a uvaženi zastupnik Zlatko Tomčić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodo iz Ministarstva, gospođe i gospodo zastupnici. Ako bi htjeli samo formalno pristupiti ovom predmetu onda bi mogli vrlo kratko reći da treba ga prihvatiti i to čim prije. Iz vrlo jednostavnog razloga, jer i sa ovim nacionalnim, sa formiranjem nacionalnog fonda već ozbiljno kasnimo, pa pokušajmo napraviti nekakvu analizu zašto kasnimo. Iz ovih materijala je zapravo sve vidljivo. Posve je jasno da je potpisivanje ovog memoranduma zapravo bio nekakav neuhodan preduvjet za pokretanje procesa, prije svega … [[Ne razumije se.]] dijela tijela državne uprave zadužena za provedbu ovog cijelog programa predpristupnih fondova. To je bio prvi korak, samo potvrđivanje memoranduma o suglasnosti osnivanja nacionalnog fona predstavlja tek pravnu osnovu za reguliranje svih daljnjih odnosa za jedan drugi i treći program na temelju kojeg će se po odobravanju projekata iz pojedinih programa potpisivati posebni financijski sporazumi. Namjerno ponavljam ponešto iz ovog materijala da se shvati zapravo da samim osnivanjem nacionalnog fonda nismo ni približno došli u onaj trenutak kada ćemo moći reći da možemo početi povlačiti određena sredstva. Dakle, osnovni preduvjet za korištenje sredstava ovih prepristupnih fondova i za PHARE i za ISPU, za SAPARD je zapravo osnivanje ovog nacionalnog fonda kojeg ćemo osnovati onog momenta kad donesemo memorandum, odnosno kad ovaj memorandum potvrdimo. 6. listopada 2004. godine Europska komisija je usvojila predpristupnu strategiju i tom predpristupnom strategijom predvidjela da će Republika Hrvatska za 2005. i 2006. godinu moći koristiti određena sredstava pomoći iz predpristupnih programa koji se ovdje spominju i to u iznosu od 245 milijuna eura. I to za PHARE program u 2005., 2006. godini po 80 milijuna eura godišnje, za ISPU u 2005. 25 i 35 milijuna u 2006. i za SAPARD, odnosno ruralni razvitak u 2006. godini 25 milijuna eura. Dakle, to je bilo 6. listopada 2004. godine. Nažalost, cijeli taj postupak od nacrta teksta memoranduma koji je dostavljen Hrvatskoj u prosincu 2004., dakle u onom momentu kada praktički ulazimo u 2005. godinu, preko povratka iz Europske komisije 17. veljače Vlada donosi o pokretanju postupka, da bi se on, uz sve one prethodne konzultacije koje je potrebno provesti vratio iz Europske komisije 26. travnja ove godine. I konačno imamo potpisan memorandum 5. svibnja 2005. godine. Ovo je zapravo osnovno pitanje, obzirom da je ovaj postupak očito vrlo kompliciran, zašto od 5. svibnja 2005. godine do danas, dakle punih 5 mjeseci nismo dobili ovaj memorandum ovdje na potvrđivanje, jer je za pretpostaviti da bi u onom praktičnom smislu ovoga posla vjerojatno odradili veći dio posla i vjerojatno oni subjekti koji pretendiraju da koriste sredstva iz predpristupnih fonda, bez obzira o kojem se programu radi, vjerojatno bi danas bili spremniji. Danas mi zapravo nemamo temeljne institucionalne pretpostavke koje ćemo sada steći formiranjem ovog nacionalnog fonda. Imati ćemo institucionalne pretpostavke da počnemo eventualno se kandidirati za određene projekte ispred predpristupnih fondova. Ako sam dobro shvatio, u Ministarstvu poljoprivrede još nije formirana ni provedbena agencija. Čini mi se da ste rekli da je u tijeku formiranje, dakle i tu vrlo ozbiljno kasnimo. Ovo što ja govorim ne treba ni u kom slučaju shvatiti kao nekakvo odbijanje ovog memoranduma. Dakako da će ovaj Hrvatski sabor memorandum prihvatiti, ali moramo znati zapravo o čemu se radi. Kad dođemo, kad stvorimo sve institucionalne pretpostavke, a ovo je temeljna institucionalna pretpostavka, tada zapravo tek počinje prava muka i pitanje je koliko su zapravo potencijalni korisnici spremni da temeljem ovih institucionalnih pretpostavki zapravo se kandidiraju za korištenje pojedinih predpristupnih fondova. Oni koji se malo bave sa tim znaju da treba svakako u svojim sredinama imati nekakve razvojne agencije koje poznaju metodologiju rada, koje su u stanju izraditi određene programe i projekte upravo prema metodologiji koju zahtjeva Europska komisija, posebno za korištenje ovih predpristupnih fondova. Da treba izraditi programe koji su u skladu sa tom metodologijom, da treba u tim agencijama imati kadrove, da se trebaju na koncu i provedbene agencije u ministarstvima, ova tri ministarstva kadrovski osposobiti da mogu cijeli ovaj proces pratiti. I na koncu dolazimo do jednog, kad to sve skupa eventualno apsolviramo, kad budemo imali zainteresirane korisnike, kad budemo imali nekakve razvoje agencije, kad budemo imali nekakve izrađene i predložene projekte, tog momenta ćemo se sudariti sa najgrubljom činjenicom u realizaciji predpristupnih fondova, a to je da potencijalni korisnici trebaju osigurati 25% vlastitih sredstava. Mi se sada nalazimo zapravo već na kraju prve godine korištenja ovih predpristupnih fondova. Ako do konca godine jedinice lokalne samouprave koje pretendiraju na dio ovih projekata ne osiguraju u svojim proračunima 25% sredstava za pretpostavljene projekte, ako to nećemo učiniti kada ćemo donositi koncem godine državni proračun za, u državnom proračunu, a ova sredstva se dakako mogu osigurati u državnom proračunu ili u regionalnom proračunu ili proračunima jedinica lokalne samouprave ili na koncu kod krajnjih korisnika. Ako ćemo bar onaj dio koji se zove državni proračun, regionalni proračun i proračun jedinice lokalne samouprave propustiti osigurati 25% ovih sredstava dakako da nećemo moći kandidirati se ponovo za određene projekte iz, za financiranje iz ovih predpristupnih fondova. Nema tu puno mudrosti, znamo kakvo je iskustvo i novih 10 članica Europske unije. Postotak iskorištenosti predpristupnih fondova se kreću od nekakvih minimalnih 15-ak, 16%, do čini mi se, maksimalnih 30, 30 i nešto posto, ako imam sve informacije koje trebam imati. Čini mi se da smo mi već 2005. godinu, bar kad se PHARE programa čine propustili prvu godinu, da smo za ISPU propustili prvu godinu i da se ovog momenta moramo zapravo boriti da se ova sredstva u iznosu od 245 milijuna koji su nam preostala bez 2005. godine da ih realiziramo na najefikasniji način. Zato je iznimno važno da se ovaj memorandum hitno usvoji u ovom Saboru. Šteta je da nije usvojen odmah u 5 mjesecu, bilo je uvjeta, nikakvih razloga nije bilo za usvajanje ovog memoranduma u 5. mjesecu. Ne znam što smo čekali od 5. svibnja ove godine, pa do danas. Ja bih volio čuti nekakvo obrazloženje. Nema nikakve dvojbe da oni koji u jedinicama lokalne samouprave i regionalne samouprave, dakle u županijama rade već na tome, koji su se osposobili i kadrovski i organizacijski, koji već rade i određene programe da će oni sasvim sigurno i biti adekvatni konkurenti za ova sredstva. Ali postavljam još jedno dodatno pitanje. što s onima i dalje državna uprava učinila nešto da ih na vrijeme, posebno ova tri ministarstva, informira, da ih uputi da ih uputi da li je bilo određenih instruktivnih sastanaka, instrukcija za one koji trebaju zapravo biti nosioci korištenja ovih sredstava. Šteta bi bilo da Hrvatska postupi isto kao što je postupio najveći dio zemalja od ovih 10 novih članica Europske unije. U tom smislu u ime kluba HSS-a uz ovu kritiku za kašnjenje, mogu samo jedno reći. Čim prije usvojimo ovaj memorandum, čim prije ga potvrdimo i čim prije pokušajmo i u Ministarstvu poljoprivrede osposobiti provedbenu agenciju koja dakako da će imati velikih poslova bar kada je u pitanju ISPA i kada je u pitanju SAPARD program. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Državna tajnica gospođa Dalić. Izvolite.
Pa evo ustvari drago mi je da temeljem vaše diskusije na određeni način imam priliku i informirati i vas ovdje, da nismo ustvari zakasnili, da su aktivnosti u mnogobrojnim ministarstvima u proteklih godinu dana tekle paralelno tako da i u međusobnoj komunikaciji između naših vlasti i Europske komisije, tako da očekujem da će krajem ove godine novac stvarno i poteći. Zašto nismo zakasnili? Zato jer je proces programiranja i identificiranja projekta koji će se financirati, tekao u proteklih 8 mjeseci u komunikaciji između svih relevantnih tijela prema pravilima kako ih propisuje Unija i konačan propis projekata koji se mogu financirati iz ovih sredstava, predmet je zajedničkog i međusobnog dogovora između Republike Hrvatske i Europske komisije. Prema tome kada Europska komisija donese odgovarajuće odluke o programima, a to očekujemo tijekom ove jeseni, ti će programi biti i spremni za financiranje. Vodili smo računa o iskustvima drugih zemalja zato se je upravo programiranje i definiranje projekta u proteklih mjeseci obavljalo iznimno pažljivo i na način da kako u PHARE tako u ISPA projekt mogu ući samo oni zadaci koji su u potpunosti pripremljeni, u cijelosti pripremljeni i onoga časa kada komisija da pozitivnu ocjenu i efektivno odobri da su to projekti za koje se ona slaže da se koriste njezina sredstva za njihovo financiranje, ti će projekti odmah moći krenuti u provedbu. Osim programiranja dakle koje je vodilo Ministarstvo vanjskih poslova i Europskih integracija, Ministarstvo financija je vodilo uspostavljanje ovih administrativnih struktura, nacionalnog fonda provedbenih agencija, kadrovskog popunjavanja, edukacije, izrade pravila procedura jer smisao je ovog memoranduma i cijelog procesa da se svi dijelovi javnih službi uključeni u ovaj proces ustvari vježbaju upravljanju financijskim sredstvima na način kako to propisuju procedure Europske unije i regulativa Europske unije. U skladu s tim za programe PHARE i ISPA zatražena je akreditacija od Europske komisije i također dakle ocjenu Europske komisije o tome da li je sve ono što smo radili dobro, kvalitetno, očekujemo krajem ove godine. Zajednički ustvari u radu sa Europskom komisijom, službama Europske komisije rađeno je tako da procesi programiranja i procesi uspostavljanja administrativnih struktura konvergiraju otprilike istom razdoblju. SAPARD program je u administrativnoj provedbi nešto kompliciraniji i upravo stoga sredstva iz SAPARD programa su dodijeljena samo i mogu se koristi samo iz budžeta Europske unije za 2006. godinu. Dakle te su aktivnosti u tijeku. Prema tome želim reći da nismo zakasnili, da je hitnost ovoga procesa zahtijevala da se mnogobrojne aktivnosti odvijaju paralelno kao što je i bio slučaj, kako bismo sve aktivnosti imali dovršene krajem ove godine. Sam rok korištenja sredstava počet će trenutkom potpisivanja financijskih memoranduma u kojem će biti precizno opisani projekti. Sredstva će se moći koristiti, odnosno ugovori će se moći sklapati dvije godine nakon trenutka potpisivanja financijskog memoranduma i još jedna godina nakon zaključivanja perioda ugovaranja. Prema tome, mislim da dio, najveći dio primjedaba koje ste spomenuli su srećom, vođeno je o njima računa i poslovi su obavljeni. U onoj mjeri da se je mogao možda sam memorandum naći u Saboru možda mjesec dana ranije, mogu se složiti da se je tu moglo uštedjeti koji tjedan. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Zlatko Tomčić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Pa nije mi cilj šiljiti ovu temu, ali ne vidim ni jedan razlog, vaša grimasa je u odnosu na ovo "šiljenje" … … [[Upadica se ne čuje.]] Zob? Dobro. Ja sam mislio na ovu temu. Ali gledajte evidentno, nema opravdanja. Znate ako je 5. svibnja memorandum potpisan, danas je listopad, da punih pet mjeseci nakon potpisa memoranduma mi raspravljamo kao da se ništa nije dogodilo. Mi znamo koliki su zainteresirani subjekti, koliko je puno neznanja, lutanja, traženja itd. za korištenje ovih sredstava. Ali da se ne bi nadmudrivali mi zastupnici i ljudi iz Vlade, ja ću unaprijed reći. Mislim da će biti dobro da podržimo jedan zaključak kojega je ovdje gospodin Radoš predložio, koji traži svakih šest mjeseci izvješće. Pa ako ćemo biti, ako ćemo razmatrati neko izvješće o realizaciji ovih programa u 2., 3. mjesecu sljedeće godine, samo bi volio znati koliko smo iskoristili sredstava predviđenih za 2005. godinu.
Hvala lijepa. Poštovani kolega zastupniče koliko sam ja informiran, ova Vlada nema ništa protiv da podrži ovaj zaključak koji je predložio kolega Radoš, a koji vi podupirete. Jel' tako? … [[Upadica se ne čuje.]] Dobro. U ime kluba HDZ-a, poštovani zastupnik Šime Prtenjača. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege. Evo uz sve ove dvojbe, naravno i one koje će se naknadno javiti oko ovih sredstava i oko korištenja, posebno oko problema programa i svega onog što se prati a što je preduvjet tome, mi iz kluba HDZ-a držimo da upravo sada u ovom trenutku s obzirom na okruženje, na situaciju treba iznijeti samo nekoliko premisa s tom osnovnom konkluzijom da ovaj zakon treba prihvatiti po hitnom postupku jer ga naravno čak mislim da neće biti previše sporenja osim ovih nešto malo sitnijih dvojbi. Koristim isto prigodu reći, zato se nisam ni javljao prije, da je Odbor za financije prihvatio jednoglasno da ide po ubrzanom postupku. Evo samo nekoliko informacija o trenutnom stanju i razlozima zapravo zašto mislimo da zaista treba prihvatiti taj zakon uz čak mogu slobodno reći u ime kluba da i tako je predviđeno temeljem zakona da se daju polugodišnja izvješća, financijska izvješća pa da mislim da ima osnova da se može i to prihvatiti i da se možemo dogovoriti oko toga. Naime valja samo podsjetiti radi javnosti, a i radi kolega, da je temeljem strategije Europske komisije za razdoblje od 2001. do 2006. za sada predviđeno u okviru CARDS programa, korištenja onih godišnjih ugovora koji su bili, da ih ne nabrajam, do sada. Okvirno negdje oko 255 milijuna, a to ističem upravo radi korelacije sa sadašnjim stanjem i da su ta sredstva bila bespovratna, što je točno. I da su bila korištena za pripremu institucionalnog i zakonodavnog okvira za socijalne ekonomske reforme koje bi trebalo pripremiti kao preduvjet ulaska u to. E sad, novom strategijom je predviđeno u okviru ova tri programa, PHAR, ISPA i SAPHARD, oko 245 milijuna. Pojedinačno je navedeno, da ne trošimo vrijeme koliko pojedini unutar učešća i po godinama propisuje za ove dvije godine, ali ona bitna razlika što je sada predviđena, korištenje, odnosno tih 25% vlastitog učešća. Iako se predviđa da on može biti iz različitih izvora državnog proračuna, vlastitih proračuna, ali to je uvijek dvojbeno i sporno i problematično. Ali i mogućnost kreditiranje što bi se vjerojatno, pretpostavljam, onda moglo koristiti kao vlastito učešće. Ali kako se radi o zaduženju onda opet i lokalna zajednica pa i državni proračun podliježe onom limitu oko mogućeg zaduženja. Tako da mi se čini da će možda trebati to na vrijeme pokušati vidjeti, pa čak i pomoći jedinicama, pogotovo lokalne samouprave, jer će većina programa biti korištena i sa razine da im se može omogućiti kako bi mogli konkurirati na vrijeme. Neki jesu spremni koliko je meni poznato, ali mnogi još uvijek nisu. Prema tome, trebat će omogućiti da se ova sredstva što prije uz to učešće od 25% može iskoristiti. Ciljevi su navedeni, nepotrebno ih je obrazlagati ovdje. Jer se svi slažemo da ti ciljevi kojima se želi ostvariti su nužni, da ih moramo realizirati kao preduvjet daljnjih odnosa sa Europskom komisijom. I da u ovom trenutku pripreme zapravo treba samo ubrzati aktivnost, a ne postavljati dvojbu da li ili ne postići te ciljeve. Na kraju, tim memorandumom koji je potpisan, predviđena je i ta akreditacija koja je opet preduvjet da bi značila da smo konačno osposobljeni za to, a to je ova dvojba koju je gospodin Tomčić prije postavio, jesmo li ili nismo, ili u kojoj mjeri već osposobljeni da bismo mogli vršiti pripreme, realizaciju pod tehničkim uvjetima. Ali na kraju i kontrolu trošenja sredstava koja se previđa iz te razine. Mi upravo zato predviđamo, odnosno mislimo da već i ovoj razini i u ovome trenutku sada, a zahvaljujući sada i ubrzanom razvijanju situacija nakon početka označavanja tih pregovora. Da ovaj Zakon treba prihvatiti po hitnom postupku i da što prije treba prijeći na operacionalizaciju po ministarstvima i konačno ka realizaciji tih projekata. Zato još jedanput, mi podržavamo. Predlažemo da se ovo hitno usvoji. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Klub HNS-a, PGS-a, poštovani zastupnik Jozo Radoš. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospođo državna tajnice. Mislim da nije sporno da ovaj Zakon treba prihvatiti, no mislim da treba reći da se mi često dosta neozbiljno odnosimo prema ovakovim zakonima. Odnosno, prema nečemu što se nama čini kao zgodan, odnosno povoljan zajam. Tako da se primjerice često puta u ovom Saboru zajmovi vrijedni stotinu milijuna dolara prođu gotovo bez ijedne rasprave jer to je zajam koji će se početi vraćati negdje tamo za 5 godina. A zapravo ti zajmovi mogu biti vrlo opasni. Ako ih na pravi način ne obradite, ako ne ponudite prave programe, činjenica da ste dobili nešto jeftiniji novac, zapravo ne znači da ga nećete na krivi način upotrijebiti. Ovo naravno nije zajam, ovo je program pomoći, ali i Republika Hrvatska ovdje sudjeluje. Sudjeluje sa 25% sredstava uz sva ova 3 programa, ali svi operativni troškovi pa i svi rizici i poslovanja uz vrlo zahtjevne uvjete koje postavlja Europska unija su dio naše odgovornosti. To znači, svi operativni troškovi, uposlenici i svi ostali troškovi poslovanja ovoga Fonda i povlačenja svih ostalih zajmova, odnosno pomoći, ne samo ova 3 nego i svih ostalih koliko ih ima, još 12, tečajne razlike koje se mogu pojaviti u poslovanju, bankovni troškovi, naknade, sve su to naši troškovi. To nisu troškovi koji se plaćaju od strane Europske unije ili na nekakvoj kvoti podjelom. Prema tome, ne radi se samo o sredstvima koje ćemo mi dobiti pa nije bitno kako ih utrošimo. Ako ta sredstva ne utrošimo na pravi način nećemo mi samo kao država izgubiti kredibilitet, nego ćemo izgubiti i novac. I zato je ovo pitanje koje je kolega Tomčić postavio vrlo relevantno pitanje. 10. mjesec, listopad ove godine je vrijeme kada se donose odluke, ne znam u kojoj fazi donošenja odluka, bilo bi dobro da nas je državna tajnica malo o tome izvijestila, ali donose se početne odluke o povlačenju novca za ove programe. U listopadu ove godine, danas je 5. listopad ove godine, a mi tek usvajamo ovaj Memorandum. Nema spora da ćemo ga usvojiti. Međutim, doista nije mi jasno zašto nam je trebalo čekati od 5. svibnja kada je on nakon što ga je Vlada potpisala zapravo prošao sva usklađivanja. Zašto taj dokument nismo mogli donijeti u Hrvatskom saboru u jednom čitanju, naravno po hitnom postupku, već u 6. ili u 7. mjesecu? Radi se o vrlo zahtjevnim procedurama. Europska unija neće, ni u ovom ni u drugim slučajevima, davati novac a da neće osigurati koliko je god to moguće da se taj novac troši na odgovarajući način. Ako samo pogledate koje su procedure, a za ljude koji će te procedure provoditi, za njihovu educiranost, za pravovremeno postupanje odgovaramo mi, to je dio ovoga Sporazuma, odnosno ovoga Memoranduma. Pogledate koje su to komplicirane procedure, koliko je to zahtjevan postupak onda naravno da trebate imati educirane ljude za to. I ako pogledate samo u ovom dodatku koji su najviši službenici, tu ne mislim na dužnosnike koji također moraju biti educirani ili moraju imati svoje timove. Državni tajnik mora imati svoj tim koji će mu pomoći da na pravi način vodi ili nadzire provođenje ovih poslova. Ali pogledajte samo na nižoj razini najviše državne službenike koji ovaj Sporazum predviđa imenovati. Pa ćete naravno zaključiti da iako vidite šta oni rade, da ti ljudi danas ili možda prije pola godine su trebali biti imenovani ili educirani. Ništa o tome mi nismo čuli ovdje od gospođe državne tajnice. Mene veseli ili nas veseli da ona smatra da mi ne kasnimo, ali čini mi se da bi puno bilo bolje da smo mi donijeli i ovaj Zakon i zakon koji mu prethodi, a to je Okvirni sporazum o svim programima, ne samo ova 3. Pa da smo educirali naše službenike, pa da smo čak ovdje nešto čuli i o programima koji se predviđaju. Koji su to programi koji se u okviru ova 2, odnosno za iduću godinu 3 programa predviđaju da uđu u tu kvotu koja nam je odobrena? I to je dio onoga što bi trebala biti naša rasprava ovdje. A ne samo formalno, suho, birokratsko prihvaćanje ovoga Sporazuma. Dakle, mi trebamo na najvišoj službeničkoj razini imenovati dužnosnika koji je ovlašten za ovjeravanje programa, sektorskog dužnosnika za ovjeravanje projekata, sektorski pododbor za praćenje, voditelj programa. I pretpostavljam za svaki od ovih programa, odnosno programa u okviru programa. I kad vidite koliko je to zahtjevno pretpostavljam da bi bilo puno bolje da smo mi ovaj Zakon, odnosno ovaj Memorandum prihvatili u lipnju mjesecu ili u srpnju. A da smo onda od srpnja pa do današnjega dana, ako ovaj mjesec već dolaze prve odluke, a u povlačenju sredstava educirali te naše ljude. I da smo dobili neka izvješća o tome šta se to planira, s čim mi to apliciramo za jedan ili za drugi program. Budući da treći program SAPHARD se aktivira tek iduće godine. Naravno, nije ovdje riječ samo o ova tri programa. Okvirnim sporazumom koji smo opet donijeli nakon 6 mjeseci nakon Vladinoga potpisa između Republike Hrvatske i Europske zajednice o općim načelima sudjelovanja u programima Zajednice, mi smo prihvatili, otvorili mogućnost da sudjelujemo u 15-tak programa zajednice, koji su naravno također financijski izgledni za Republiku Hrvatsku ali opet administrativno vrlo zahtjevni, i mi trebamo vrlo ozbiljno se prema tome odnositi i u tom smislu je predložen ovaj zaključak o kojem ću nešto malo više poslije reći. 2007. godine sva ova tri programa se spajaju u jedan program koji se zove IPA i procjenjuje se da će Republika Hrvatske godišnje po tom programu povlačiti negdje oko 200 milijuna eura. Ako se računaju i ovi dodatni programi, teško je sada procijeniti kolika će biti njihova ukupna težina, radi se negdje godišnje oko 200 do 300 milijuna eura ili do dana ulaska Republike Hrvatske u Europsku uniju a to će biti 2009. godina kao što se govori ovih dana onda se govori o financijskoj težini od milijardu eura, radi se o prevelikom novcu da bi se mi prema tome tako olako odnosili i zato sam ja predložio u ime Kluba zastupnika Hrvatske narodne stranke da se Vlada Republike Hrvatske obveže da svakih 6 mjeseci Hrvatskom saboru podnese cjelovito izvješće o korištenju pretpristupnih fondova Europske unije a s posebnim osvrtom na planirane a neiskorištene programe. To znači ono što smo propustili, što smo mogli povući a nismo povukli to bi trebao biti jedan od važnijih sadržaja tog Izvješća. Još više od toga ono za što su povučena sredstva ali su morala biti vraćena, to je još gore za državu ako povuće sredstva, to znači da je došla pred kraj uvjeta za realizaciju a to nije uspjela, za to bi netko već trebao odgovarati i za ovo prvo na nekoj višoj političkoj razini, za ovo drugo svakako netko konkretan. I na kraju posebice s obzirom na moguće prijevare i nepravilnosti u postupku korištenja fondova kao što to piše u sporazumu odnosno memorandumu. To je minimalni napor koji može učiniti Hrvatski sabor, da svojom nadzornom funkcijom i sam sudjeluje u tome da ovi programi budu što je moguće korisniji. Radi se o novcu, i ponavljam radi se o dvije dimenzije, jedna je financijska koja nije zanemariva, u iduće 4 godine radi se oko milijardu eura, dakle 7,5 milijardi kuna, novca koji je za projekte, koji nije za održavanje nikakovih hladnih pogona nego za projekte koje mi dobrim dijelom možemo izabrati, i drugo je naravno kredibilitet Republike Hrvatske koja ukoliko neće u stanju biti povlačiti ove programe u iznosima preko 50 i li preko 70, oko 90% onda će kao država gubiti kredibilitet što nije nešto što nam treba. U tom smislu evo ponavljam u ime Kluba HNS-a podržavamo ovaj memorandum, odnosno ovaj Zakon, i očekujemo da će Hrvatski sabor tijekom svih ovih godina, to bi se ponajprije treba odnositi na njegova tijela Odbor za financije i neke druge strukovne odbore ovoga Parlamenta koji će onda pratiti, za SAPARD bi trebao biti nadležan u najvećoj mjeri Odbor za poljoprivredu, Odbor za zaštitu okoliša za ISPA program itd. Prema tome, tu ima puno prostora za uključenje naših parlamentarnih tijela iako parlament odradi svoj posao na dobar način onda će naravno i Vlada odraditi svoj posao bolje nego što bi odradila bez te parlamentarne dimenzije. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Klub zastupnika IDS-a poštovani zastupnik Valter Poropat. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, uvažena državna tajnice, kolegice i kolege zastupnici. Europska komisija usvojila je pretpristupnu strategiju a uredbom Vijeća Europske zajednice stvorena je pravna osnova da se pretpristupni programi odobre Republici Hrvatskoj. Ovom pretpristupnom strategijom predviđeno je da Republika Hrvatska u razdoblju 2005., 2006. godini koristi sredstva iz pomoći za sva tri pretpristupna programa, FAR, ISPA, SAPARD u ukupnom iznosu od 245 milijuna eura. Ako pogledamo pojedinačno FAR program 80 milijuna eura godišnje za 2005. i 2006. godinu ono što je već napomenuo uvaženi kolega Tomčić a i uvaženi kolega Radoš imamo jako malo vremena još u 2005. godini. ISPA program 25 milijuna eura u 2005. i 35 milijuna eura u 2006. godini i SAPARD 25 milijuna eura u 2006. godini. Osnovni preduvjet za korištenje ovih sredstava je osnivanje nacionalnog fonda kao zasebne, ustrojstvene jedinice u okviru državne riznice u Republici Hrvatskoj, i Ministarstva financija putem kojeg će se u Republiku Hrvatsku usmjeravati sva sredstva pretpristupne pomoći. Preko nacionalnog fonda sredstva Europske unije će se doznačivati prema provedbenim agencijama koje će biti nadležne za provedbu pojedinih programa. Ono o čemu treba posebno voditi računa da će nacionalni fond biti odgovoran za provođenje nacionalnog sustava sufinanciranja kao osnovne pretpostavke za provedbu programa Europske unije. Naime, za razliku od CARDS programa iz kojega su se aktivnosti financirale u potpunosti za projekte iz pretpristupnih programa, u ovom slučaju potrebno je osiguranje sufinanciranja u iznosu od najmanje, podvlačim od najmanje 25% vrijednosti ukupnog projekta, a sufinanciranje se može provesti iz proračunskih sredstava, da li iz državnog proračuna ili iz proračuna jedinica lokalne ili regionalne samouprave ili iz sredstava krajnjih korisnika ili iz državnih odnosno kreditnih sredstava. O ovom sufinanciranju treba voditi računa u svim ministarstvima vezanih za ovu tematiku te informirati i educirati jedinice lokalne i regionalne samouprave, da se što bolje pripreme za planiranje izvora sredstava, da li iz državnog proračuna ili iz svojih proračuna ili iz kreditnih sredstava kako vremenski ne bi došli u situaciju da se ne mogu uključiti u navedene programe. Memorandum o suglasnosti o osnivanju Nacionalnog fonda osim što određuje obveze i odgovornosti Nacionalnog fonda putem kojega će se sredstva iz pretpristupnih programa doznačiti Republici Hrvatskoj propisuju i njegovu nadležnost za ukupno financijsko upravljanje sredstvima dobivenim iz Europske unije. Obavezu osiguranja sufinanciranja, obvezu izvještavanja Europske unije o iskorištenim sredstvima. Kontrolu rada provedbenih agencija i drugo. Ovo je vrlo pohvalno što se čuje da će s obzirom na zaključak kojeg je predložio gospodin zastupnik Radoš, ući u ovu zakonsku regulativu da se svakih 6 mjeseci da imam uvid u ono što je do sada učinjeno. Najvažnije u ovom trenutku je dobra priprema, i dobra edukacija ponavljam još jednom jedinica lokalne i regionalne samouprave kako bi se iste što bolje i što prije opremile i sa tehničkom dokumentacijom jer svi programi moraju biti pokriveni uz izvore financiranja, odnosno sufinanciranja i sa tehničkom dokumentacijom, znamo da niti jedan projekt neće moći biti učinjen ako je za njega potrebna građevinska dozvola a da jednostavno te dozvole nema. DA završim, mi u Klubu IDS-a smatramo da je nužno hitno osnivanje Nacionalnog fonda i podržati ćemo ovaj Prijedlog zakona. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Idemo na pojedinačnu raspravu, poštovani zastupnik Nikola Vuljanić. Nema ga, izgubio je pravo na riječ. Želi li državna tajnica, završni osvrt? Da. Izvolite.
Hvala lijepo. Evo, samo na kraju unatoč kritika da je trebalo dugo da memorandum dođe na potvrđivanje u Sabor. Slažem se to vrijeme treba skratiti i u slučaju Ministarstva financija učinit ćemo sve da u našim budućim zakonskim prijedlozima to tako i bude. Međutim, ono što je najvažnije, što bih željela još jednom podcrtati aktivnosti su proteklih devet, deset mjeseci bile iznimno jake, iznimno snažne u svim tijelima državne uprave na ovome. Akreditacija je stoga i zatražena od komisije još u mjesecu srpnju. Mi ne možemo prejudicirati što će komisija zaključiti. Možemo samo reći da je njezinu odluku o tome da li smo dobro radili i da li su te sve strukture uspostavljene u skladu sa svim pravilima, procedurama kako to komisija traži očekujemo do kraja godine. Prema tome, u narednih nekoliko mjeseci uspješnost našega rada kako u programiranju tako i u ovom uspostavljanju ovih administrativnih struktura biti će jasno vidljiva. Ali mislim upravo iz rada koji su uložili ljudi u različitim tijelima državne uprave da smo proteklih mjeseci ako mi dozvolite da vam prenesem tu svoju impresiju pokazali da postoji sposobnost državne administracije da prihvati nove stvari, da međusobno surađuje kako vertikalno tako i horizontalno između različitih institucija. Prema tome, mislim da će se i u izvješću koje će se dakle u šest mjeseci podnijeti o napretku na ovom procesu to ustvari jasno i vidjeti. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Treće, Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Memoranduma o suglasnosti o osnivanju Nacionalnog fonda između Republike Hrvatske i Europske komisije. Molim uključite se. Možemo glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je jednoglasno sa 96 glasova za donesen predloženi zakon. Imamo još prijedlog zaključka Kluba zastupnika HNS-PGS-a koji je Vlada prihvatila, o podnošenju izvješća Hrvatskom saboru svakih šest mjeseci o korištenju pristupnih fondova itd. Molim uključimo se. Molim glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je sa 93 glasa za i 3 suzdržana prihvaćen predloženi zaključak.
/Govornik nije uključen, ne čuje se./
Hvala lijepa. Nema potrebe. Odbori? Ne. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora između Republike Hrvatske i Republike San Marino o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja porezima na dohodak. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona. Uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 92 glasa za i 1 suzdržanim prihvaćen predloženi zaključak.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane gospođe i gospodo zastupnici! Vlada Republike Hrvatske predlaže Hrvatskom saboru donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika s konačnim prijedlogom zakona sa namjerom da se i u 2005. godini ne plaća dodatak na staž državnim dužnosnicima u izvršnoj vlasti od 0,5% za svaku godinu navršenog radnog staža za ukupno najviše 20%. Mi znamo da dužnosničke plaće koje su često predmet rasprava nisu prevelike, pogotovo u odnosu na plaće u gospodarstvu, u financijskom sektoru ali smatramo da ih državni dužnosnici moraju ili bilo bi dobro da doprinesu i na ovaj način realnim smanjenjem plaća od onih koje im zakonom pripadaju da bi se u državnom proračunu za 2005. godinu uštedjelo nešto više od 13 milijuna kuna. Riječ je o odredbi, propisu koji je na snazi i tijekom ove godine nije se plaćao dodatak na staž jer se primjenjivala uredba o dopuni zakona i mi predlažemo da se to zakonom uredi kako bi stupanjem na snagu zakona prestala važiti Uredba o dopuni Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika. Dakle, zbog očekivane uštede od nešto više od 13 milijuna kuna prema izračunu kojeg imamo predlažemo da se ovaj zakon usvoji za 2005. godinu. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Izvjestitelji odbora? Ne. Nema nitko prijavljen za raspravu. Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog Zakona o dopuni Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika. Dajem na glasovanje predloženi Konačni prijedlog Zakona. Molim uključite se. Možemo glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je sa 82 glasa za i 10 suzdržanih donesen predloženi Zakon.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Ja ću biti kratak budući je prijedlog zakona i u prvom čitanju dobio potporu. Jedan dio primjedbi iz prvog čitanja smo uvažili i pred vama je Konačni prijedlog Zakona o Zakladi policijske solidarnosti. Ja ću samo ponoviti da je osnovni cilj ovoga zakona odnosno osnivanja Zaklade policijske solidarnosti promicanje humanitarnog djelovanja i potpore policijskim službenicima prilikom svih oblika stradavanja i ugrožavanja njihovog socijalnog položaja, pružanja financijske pomoći članovima obitelji poginulih policijskih službenika, pružanje materijalne i zdravstvene pomoći nezaposlenim roditeljima kojima su poginuli policijski službenik je bio jedini skrbnik, pružanje financijske pomoći za liječenje teško oboljelih policijskih službenika i osiguravanje sredstava za pružanje pomoći svim policajcima koji se nađu u određenim teškim socijalnim prilikama. Posljednja događanja su pokazala da je posao policajaca izloženiji sve većim opasnostima. Nažalost, policajci sve češće i stradavanju u obnašanju ove odgovorne i teške službe, tako da uz ona rješenja koja postoje u Zakonu o policiji, u Zakonu o mirovinskom i invalidskom osiguranju želimo uvesti još jedan dodatni institut kojima bi se pružila mogućnost pružanja dodatne pomoći policajcima odnosno obiteljima stradalih policajaca. Kao što sam rekao uvažili smo neke primjedbe tako da je u ovu konačnu verziju zakona uvrštena odredba da ministar imenuje članove upravnog odbora iz redova policijskih službenika kako bi zaista to bila prava zaklada u kojoj će policajci sami utvrđivati kome će se pomoć iz sredstava zaklade dodjeljivati budući da oni najbolje poznaju i opasnosti svoga posla i osobe kojima će ta pomoć najbolje doći. Zaključno, smatram da je donošenje ovoga zakona izrazito dobro, da će se osnivanjem zaklade polučiti dobri efekti i da će se za policajce koji se nađu u teškoj socijalnoj prilici zbog i u povodu obnašanja svoje službe osigurati dodatno mogućnost pomaganja u toj teškoj socijalnoj situaciji. Hvala lijepa.
Hvala lijepa državni tajniče. Odbor za zakonodavstvo? Ustav? Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost predsjednik Odbora poštovani zastupnik Ivan Jarnjak. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege! Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost na 50. sjednici održanoj 29. rujna 2005. godine podržao je iznijeto stajalište predstavnika Vlade Republike Hrvatske te je nakon provedene rasprave jednoglasno odlučio Hrvatskom saboru predložiti donošenje Zakona o Zakladi policijske solidarnosti u tekstu kako je predložen od predlagatelja zakona. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu, pardon, otvaram raspravu. Klub HSP-a, poštovani zastupnik Pero Kovačević, izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, državni tajniče. Prvo ću kazati da će Klub Hrvatske stranke prava podržati ovaj Konačni prijedlog zakona jer je ipak bolje imati nešto nego ništa. Mi sami znamo kakva je situacija vezana u policiji s obzirom i na plaće i na velike dugove policije iz koje je oko 4 milijardi kuna vezano na ispunjavanje onih obveza od bivše Vlade za kolektivni, za prava iz kolektivnog ugovora, kakva je opremljenost naše policije a što sve od te policije tražimo. Prema tome, budimo svjesni i realni jedne situacije. Podržavamo ovaj Zakon čisto zbog toga da se takva situacija koliko toliko popravi. Ali budimo svjesni činjenice da ovim Zakonom o zakladi ne možemo riješiti ono što bi trebali riješiti sustavno zakonski. Znači kroz zakon recimo o pravima, zaštiti vojnih i civilnih invalida jer tu treba i staviti pripadnike policije svih koji u obnašanju službe nastradaju, budu ranjeni ili poginuli, zaštita njihovih obitelji. Znači moramo sustavno sve to riješiti. I onda možemo normalno i tražiti od policije da obavlja sve ono što joj predstoji a ima velike obveze i u borbi protiv kriminala i svega ostaloga. Prema tome, nemojmo gajiti iluzije da smo nešto puno napravili ovim Zakonom, to je jedan mali iskorak, a veliki iskorak će biti kada se riješe svi ovi problemi, ali zakonski, znači to su statusna pitanja koja ne možemo rješavati zakladama, koja moramo rješavati zakonom. Tek onda ćemo napraviti taj dio da to bude i provedivo i da od policije možemo tražiti sve ono što je i potrebno u borbi protiv organiziranog kriminala i svega onoga što nam se događa. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog Zakona o zakladi policijske solidarnosti. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je predloženi Zakon donijet jednoglasno sa 94 glasa.