Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani predstavniki vlade Republike Slovenije, želim vam dobro jutro in lep dan! Pričenjamo nadaljevanje 37. izredne seje državnega zbora Republike Slovenije. Obveščena sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Janez Janša, Zmago Jelinčič Plemeniti, Franc Kangler, Ivan Kebrič, Maksimiljan Lavrinc, Alojz Peterle, Maria Pozsonec, Majda Širca do 13.00 ure, Jožef Školč, Matjaž Švagan in Marija Ana Tisovic. Dovolite samo sledeče obvestilo. Prešli bomo na obravnavo 3. točke dnevnega reda, to je na obravnavo predloga zakona o izvrševanju proračuna Republike Slovenije za leti 2004 in 2005, nujni postopek. Opravili bomo splošno obravnavo in preden bomo prešli na drugo obravnavo predloga zakona, bomo opraviliše glasovanja o uskladitvenih amandmajih k predlogu sprememb proračuna za leto 2004 in k dopolnjenemu predlogu proračuna za leto 2005, nato pa prešli na drugo obravnavo predloga zakona o izvrševanju proračuna Republike Slovenije. Prehajamo torej na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O IZVRŠEVANJU PRORAČUNA REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETI 2004 IN 2005, NUJNI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. K besedi vabim najprej predstavnico vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. To nam bo podala državna sekretarka v ministrstvu za finance mag. Helena Kamnar. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci! Zakon o izvrševanju proračuna je končni dokument, s katerim boste lahko tudi oba proračuna stopila v veljavo, ko bo za to nastopil čas. Zakon je pravzaprav po vsebini približno enak kot vsa druga leta. Tokrat je težišče tega zakona na dveh točkah. Prva točka je tista, ki naj bi odpravila morebitna tveganja, da bi ne realizirali tistega dela proračunskih sredstev, ki so vezana na evropski proračun. Zato so v zakonu vzpostavljeni drugačni mehanizmi in nekoliko bolj gibljivo ravnanje s proračunskimi sredstvi, ki so namenjena izvrševanju nalog, povezanih z evropskimi skupnimi politikami. Gre preprosto za to, da je v tem trenutku razdelitev sredstev evropskih skladov vsaj v tistem delu, ki se nanaša na strukturne sklade, bolj indikativna kakor pa dejanska. Kajti projekti, ki bodo realizirani iz strukturnih skladov, bodo morali predhodno pridobiti soglasje v Evropski komisiji in šele na tej podlagi se bodo lahko realizirali. Zaradi tega obstaja možnost, da bodo nekateri projekti na posameznih ministrstvih dobili potrditev kasneje kot drugi, in zaradi tega je v zakonu o izvrševanju proračuna omogočeno, da se ta sredstva lahko prenašajo iz enega na drugo ministrstvo v odvisnosti od tega, kako bo delo na posameznih projektih potekalo glede dinamike. Drugi del, ki je pomemben v tem zakonu o izvrševanju proračuna in je tudi nekako letošnja novost, pa odpravlja tveganja, ki so povezana z drugačnim uresničevanjem makroekonomskih napovedi, ki niso odvisne samo od domačega okolja, ampak tudi od mednarodnega okolja. Vsled tega je v zakon vgrajeno pooblastilo vlade, da v primeru, da ob pomladanski napovedi, ki bo pripravljena v začetku leta 2004, lahko vlada, če bo kazalo, da bodo gibanja slabša od načrtovanih, zmanjša proračunske odhodke na tistih segmentih, ki se ne vežejo na evropski proračun in ki nimajo neposredne zakonske osnove. Na ta način bomo preprečili, da bi se proračunski primanjkljaj, ki je že sicer relativno visok, kot ste tudi sami ugotovili, še povečal. To so glavni poudarki, mislim, da zakon, kljub temu, da rešuje tudi nekatera vprašanja, ki bi morda sodila v druge zakone, vendarle glede na to, da je povezan z uresničevanjem proračuna v točno določenem letu, predstavlja dovolj dobro osnovo, da realiziramo oba proračuna, zato predlagam, da ga sprejmete. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora, gospoda Cirila Pucka, da nam le tega predstavi. Izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Spoštovani predstavniki vlade! Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Navedeni predlog zakona je odbor obravnaval v razpravi, dolgi več kot šest ur, kar samo po sebi kaže na to, na dve stvari. Da gre za zelo občutljiv zakon in da po drugi strani na osnovi mnenja zakonodajno-pravne službe v njega hoče vlada spraviti tudi stvari, ki vanj ne sodijo. Zato je bilo vrsto členov potrebno ustrezno dopolniti oziroma spremeniti, da bi na ta način vsaj kolikor toliko popravili samo osnovno besedilo zakona. Ustavil bi se predvsem pri nekaterih zelo pomembnih vprašanjih, o katerih je odbor oblikoval spremembe oziroma dopolnitve in s tem v bistvu popravil posamezne člene iz osnovnega besedila zakona. In sicer je odbor sprejel amandmaje k naslednjim členom: k 2., 6., 8., 9., 10., 11., 16., 21., 26., 28., 30., 39., za novi 40.a člen, k 44, 50., 53., za novi 53.a člen, za novi 54.a člen, k 55. in k 56. členu, kot je razvidno iz poročila, ki ste ga, upam, že dobili. Prav tako je oblikoval amandmaje oziroma povzel amandmaje nekaterih poslanskih kolegov oziroma predloge na pobudo predlagatelja zakonskega predloga k 6., 8., 21. za novi 40.a člen in za člene, ki sem jih že prej naštel. Potem je povzel amandma oziroma predlog poslanca Andreja Bajuka za novi odstavek 21. člena in za črtanje 53. člena zakonskega predloga. Prav tako je odbor na osnovi posredovanih pripomb zakonodajno-pravne službe državnega zbora oblikoval oziroma sprejel amandmaje k 2., 9., 10., 11., 16., 26., 28., 30. in 56. členu zakonskega predloga ter pobudo za amandmaje odbora k 8. in 39. členu, ki jih je na seji posredoval kolega Vili Trofenik. Izmed predlogov, podanih na seji odbora, odbor ni podprl pobud za črtanje 28. in 52. člena in za uvedbo 54.b člena. Ter za uvedbo novega 39.a člena in za spremembo 7. in 11. člena na predlog predlagatelja zakonskega predloga. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Predlagam, da na osnovi tega, kar sem povedal, po zares kvalitetni razpravi, soočanju argumentov za in proti, podprete po mnenju odbora zelo dobro popravljeno osnovno besedilo predloga zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Najprej nam bo stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke predstavil gospod Sašo Peče. Izvolite.
Spoštovani prisotni! Žal mi je, da ne morem priti pred to govornico in reči, da je akt, ki ga danes obravnavamo, plod kvalitetnega in pa treznega dela. V nacionalni stranki smo prepričani ravno nasprotno, kot sta podala stališče predstavnik vlade in pa predstavnik delovnega telesa, ki se je ukvarjalo s to materijo. Že dolgo si v nacionalni stranki želimo, da bi se ta državni zbor in pa s tem ta država srečala s takim aktom, ki bi omogočal neke vrste stabilne in pa transparentne javne finance, ki bi se seveda odražale potem v vse višji kvaliteti življenja vseh državljank in pa državljanov Republike Slovenije. Ocenjujemo pa, da je predlagani akt v bistvu samo nadaljevanje tiste farse, ki se je včeraj začela, farse tako imenovanih javnih financ. Dovolite, da ss dotaknem v uvodu obrazložitve, kot jo podaja Vlada Republike Slovenije, ki v ciljih, načelih in poglavitnih rešitvah tega zakona omenja, da to ni sistemski zakon in da ta zakon ne ureja posebnih načel, temveč sledi izključno proračunskim načelom in pa proračunskim postavkam, izhajajoč iz zakona o javnih financah. Po naši oceni, po oceni nacionalne stranke bi moral biti pristop vlade pri obravnavanju tega gradiva seveda drugačen, načela bi morala biti vsebovana, kajti drugače, v kolikor bi sledili zahtevi oziroma obrazložitvi Vlade Republike Slovenije, je današnji akt pred nami izključno pravilnik. In seveda, ker si ne moremo v tej državi privoščiti za 3.000 milijard, kolikor štejeta torej proračuna za leto 2004 in pa 2005, podzakonskega akta oziroma pravilnika v domeni najsibo enega ministrstva ali mogoče samo vlade, je to nesprejemljivo. V nadaljevanju ciljev, načel in poglavitnih rešitev proračuna vlada pod številko 1 prikazuje vprašanje oziroma rešitve, vezane na tokove z EU. Po oceni Slovenske nacionalne stranke seveda moramo gledati obojestranska razmerja z EU. Torej tisto, kar v evropske integracije oziroma evropski proračun Slovenija daje, in tisto, kar iz teh naslovov seveda Slovenija dobi. In obveznosti Slovenije do Evropske unije v njihovi finančni instituciji oziroma do institucije Evropske unije so fiksne. Imamo navedene v proračunu, po drugi strani pa prejemke iz teh institucij oziroma iz Evropske unije lahko označimo kot nefiksne in izkazujejo sposobnost po eni strani slovenske države, razdeljene na slovensko vlado, lokalne skupnosti in posamezne predlagatelje oziroma zahtevke za nosilce in predstavljajo nefiksna sredstva. V našem primeru v proračunu za leto 2004 v višini 80 milijard slovenskih tolarjev. Po naši oceni se s tovrstno dikcijo, kot jo Vlada Republike Slovenije opredeljuje na stani 3899,seveda ustvarja neke vrste iluzija, iluzija o presežku sredstev, ki jih pridobimo iz EU in da Slovenija več pridobi, kot Slovenija da, ob tem pa pozabljamo ravno na kvaliteto različnih programov in sposobnost prijavljati se na tovrstne programe oziroma enostavno rečeno na sposobnost črpanja teh sredstev. Do sedaj se je kar nekajkrat v naši državi izkazalo, da nismo sposobni črpati sredstev, ki naj bi pripadala, poudarjam naj bi pripadala državi Republiki Sloveniji iz tega ali onega naslova. Toda realnost je drugačna in tu ne krivim izključno Vlado Republike Slovenije, ki se mi zdi, da je na tem področju naredila celo korak naprej. Krivim pa sam sistem v naši državi, ki po eni strani dopušča tako lokalnim skupnostim kot posameznim političnim interesom, da se odmikamo od sredstev, ki bi jih bilo možno v našo državo pripeljati iz naslova Evropske unije. Glede na to, da posamezne lokalne skupnosti za posamezne projekte seveda hočejo pridobiti denarna sredstva iz naslova skupne evropske politike, kajti evropska politika je usmerjena na posamezna področja, kjer poskuša posameznim državam pomagati na ta ali oni način - do tu vse lepo in prav, ampak zaustavi se, žal, v naši državi. V mestu Maribor smo iz tega naslova hoteli [[Opozorilni znak za konec.]] pred časom pridobiti sredstva za izgradnjo neke vrste deponije, ki bi bila izvedena v skladu s predpisi Evropske unije, toda ravno zaradi takega akta in obnašanja vrhovne slovenske politike ter lokalnih oblastnikov je prišlo do tega, da se občine ne prijavljajo, izključno zaradi individualnih interesov posameznih tako imenovanih občinskih funkcionarjev [[...]]
Gospod Peče, lepo prosim [[...]]
Če bomo imeli tovrstne [[...]]
Gospod Peče, lepo prosim, če končate, ker že prekoračujete dovoljeni čas.
Se opravičujem! Informacija o mojem razpoložljivem času je bila seveda drugačna. Predloga zakona o izvrševanju proračuna Republike Slovenije ne bomo podprli.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Nove Slovenije bo predstavil dr. Andrej Bajuk. Izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Spoštovani predstavniki vlade Republike Slovenije, spoštovane kolegice in kolegi! Zakon o izvrševanju proračuna je neka posebnost naše zakonodaje, ki dejansko omogoča, da se stvari potem izvršujejo nekoliko drugače, kot pa zapišemo ali pa sprejmemo v našem proračunu. Predlagane rešitve v tem zakonu, letošnja verzija Zipra za leti 2004 in 2005, pa dajejo največje možnosti vladi za kreiranje, se pravi ustvarjanje velikosti proračunskega primanjkljaja prek tega, kar je že zapisano v našem predlogu proračuna, za prevzemanje obveznosti, ki jih bo treba plačati v naslednjih letih in ki niso eksplicitno izkazane ter seveda za finančno zadolževanje. To, spoštovane kolegice in kolegi, ni nobena novost - način, kako to deluje pri nas, na Slovenskem, je pa nekoliko drugačen. Gotovo ste zasledili debato v evropskem parlamentu v zadnjih dneh, kako se ta parlament boris komisijo, da bo ja obdržal svoje pravice kot zakonodajna oblast ravno nad proračunom. A vendar pri nas, na Slovenskem, pa sprejmemo proračun, potem pa še nek takšen zakon, ki odpira vse možnosti za samovoljno odločanje izvršilne oblasti. V imenu naše poslanske skupine bi rad opozoril na to, ker se to dogaja ne samo pri tem zakonu, temveč pri marsikaterem drugem. In vedno opozarjamo na to, da državni zbor v sedanji sestavi sprejema lahkotno in veselo neko virtualno odpoved svojim dolžnostim in dejansko omogoča samovoljo izvršilne oblasti. Vem, da je to govorjenje v prazno, če rečem po domače, kot da bi metal bob v steno, ker za to velika koalicija nima nobenega posluha, a vendar prišel bo čas, ko bodo morda čez nekaj let analizirali, kdaj se je pa to zgodilo, da je državni zbor Republike Slovenije postal le nek organ, ki se sestaja, odloča zelo malo in dovoljuje samovoljo izvršilne oblasti. To je napačen pristop, to se nam bo slabo obrestovalo. Verjemite, kakšen drugačen državni zbor v prihodnjih sestavah bo, upam, skušal to ravnovesje med izvršilno oblastjo in parlamentom ponovno ustvariti. Kot sem rekel, letošnja verzija zakona o izvrševanju proračuna je pa doslej še najbolj obširna. Dejansko bomo dovolili marsikaj. Ker bomo še imeli obširno razpravo o konkretnih amandmajih, ne bom šel v detajle, bom pa, ker bom imel še to možnost kasneje. Rad bi pa opozoril na dve stvari ali tri, ki so v naši oceni ključnega pomena in ki niso bile sprejete na matičnem delovnem telesu. Gre predvsem za tako imenovani 26. člen, ki ni nič drugega kot ponovitev 21.b člena, ki je bil vključen v sedaj veljavni zakon o izvrševanju proračuna ob času, ko smo sprejemali rebalans proračuna. In to je, da smo sedaj, da je ta državni zbor ne sicer s podporo koalicije Slovenija odprl možnost in našel rešitev tega, te velike praznine, ki jo imamo v naši zakonodaji glede koncesij. Povsod po svetu, kjer se o teh stvareh zdaj s temi stvarmi ukvarjajo, najdejo zakonske rešitve za te stvari. Na to smo opozarjali, ko ste v veliki koaliciji to sprejeli in danes se še ponavlja. Rad bi vam rekel, da to je izrazit dokaz ali pa izkaz tega, na kar mi stalno opozarjamo, in to je razkorak med besedami in dejanji. Vlada govori o zasebnih investicijah, kako jih zanimajo tuja vlaganja, a vendar, ko je pa treba ustvariti tisti minimalni pravni okvir, da bi se to lahko uresničilo, potem pa napravi to, na takšen način, ki pa je popolnoma nesprejemljiv.
Hvala lepa, dr. Bajuk.
O tem bom prav gotovo imel še zelo veliko povedati, ker to je ena največjih napak. In drugo stvar - in s tem končam, hvala gospa predsedujoča - je pa, kako se bomo sedaj lotili po hitrem postopku upravljanja z davčnim dolgom. Spoštovane kolegice in kolegi! Povsod po svetu ima parlament to pravico in dolžnost, da odloča na tem področju, tega načina, kot se bomo tega lotili, pa nikjer na svetu še nisem videl. Hvala.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil gospod Ciril Pucko. Izvolite.
Hvala, spoštovana gospa podpredsednica. Predstavnice, predstavniki vlade, kolegice in kolegi! Zakon, ki je pred nami, je osnova za izvrševanje proračunov v naslednjih dveh letih. Zato ga Liberalna demokracija Slovenije tako popravljenega s strani odbora za finance in monetarno politiko tudi podpira. Z njim omogočamo, dajemo vladi določen manevrski prostor, da bi se izognila različnim željam, ki se bodo gotovo v naslednjem volilnem letu pojavljale. Hkrati daje tudi možnost oziroma razrešuje vprašanja, predvsem s tem delom, ki je bil na odboru spremenjen, da se lahko razrešijo tisti problemi, ki so nastali od same predložitve osnovnega besedila zakona v proceduro. Zato menimo, da bomo tako popravljen zakon tudi podprli in s tem omogočili, da Republika Slovenija v naslednjih letih normalno deluje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil gospod Franci Rokavec. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa predsedujoča. Spoštovani predstavniki vlade, kolegice in kolegi! Zakon o izvrševanju proračuna za leti 2004 in 2005 dejansko kaže realnost javnih financ in pa predvsem realnost življenja v naši državi. Namreč vemo in zavedamo se, da je to osnova za izvrševanje proračunov tako za leto 2004 kakor tudi za leto 2005. Vendar pa ocenjujemo v poslanski skupini, da rešitve, kakršne so predlagane, nalagajo pred vlado Republike Slovenije zelo veliko odgovornost. Odgovornost predvsem, kako se bodo koristila sredstva iz Evropske unije, iz različnih skladov. Tukaj pa menimo, da je dejansko odgovornost še toliko večja, ker prehajamo tako v volilno leto kakor tudi v leto vstopanja Slovenije v Evropsko unijo. Toda kljub vsemu dovolite, da izpostavim nekaj zelo perečih odprtih vprašanj v tem predlogu zakona. Predvsem je odprto vprašanje investicijskih transferjev občinam, vprašanje sistemske spornosti posameznih določb, ki bi sodile v področne zakone - spornost, ki jo je odbor za finance in monetarno politiko že opravil, določbe 11. in 15. člena, kjer se kot namenski prihodki štejejo tudi prihodki od prodaje državnih kmetijskih zemljišč in gozdov, vprašanje obsega poroštev za leti 2004 in 2005, realnega prikaza javnega dolga, problematikeinfrastrukturnih objektov, ki naj bi prešli v državno last, vprašanje plačila davčnega dolga in eno ključnih vprašanj, višina zneska primerne porabe občinam. Dejstvo je, da so se vsa ta leta občinam nalagale nove in nove obveznosti, sredstev za njihovo izvedbo pa država ni omogočila. Zato je skrajni čas, da letos vsaj malenkostno v tem zakonu o izvrševanju proračuna država nameni minimalno izravnavo občinam in jo na ta način tudi uskladi z novimi predpisi, ki so bili občinam dani. Sedaj je tudi vprašanje primerne porabe v občinah, ki naj bi imele avtohtone romske skupnosti. Dovolite mi, da se poleg navedenega sklopa dotaknem tudi vprašanja zmožnosti oziroma pripravljenosti občin, da prevzamejo obveznosti, ki jim jih nalaga zakon o graditvi objektov. Večina občin v tem trenutku ni pripravljena in usposobljena za izvajanje tega zakona. Poleg tega mi dovolite, da opozorim tudi na vprašanje zniževanja oziroma zviševanja praga javnih naročil male in velike vrednosti, problematike lokalnih skupnosti pri pravicah pridobivanja proračunskih prihodkov iz naslova davka na dodano vrednost v skladu z odločbo ustavnega sodišča. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo temeljito spremljali razpravo in odločanje o posameznih amandmajih. Če bo odločanje o njih šlo v smer, ki bo omogočala razreševanje naštetih vprašanj, bomo v poslanski skupini ta zakon podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil mag. Andrej Vizjak. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, spoštovana podpredsednica. Spoštovani predstavniki slovenske vlade, spoštovane kolegice in kolegi! Rad bi predstavil nekaj točk glavnih in ključnih pomislekov Slovenske demokratske stranke ob tem zakonu o izvrševanju proračuna. Žal pa je bistveno premalo časa, da bi analiziral ta zakon, kajti mislim, da je to naredil odbor, pa še ni imel dovolj časa in verjamem, da bi lahko temu posvetil še kak dan. Ne bom opeval stare dikcije, da ta zakon o izvrševanju proračuna daje prevelika pooblastila vladi, da prerazporeja sredstva, ki jih sprejme državni zbor. To smo že večkrat poudarili in to se odslikava tudi v tem zakonu. Opozoril bi pa na nekatere druge točke, ki so novost in dajejo doslej vladi največje možnosti predvsem za kreiranje velikosti primanjkljaja, za finančno zadolževanje slovenske države in za prevzemanje obveznosti, ki jih bo potrebno plačati v naslednjih letih. To se mi zdi, da so ključni problemi in novosti in, bi rekel, specifike tega zakonao izvrševanju proračuna. Kaj ostane opoziciji drugega, da ob seveda proračunu še kaj proba s kakšnim amandmajem prerazporediti kakšna sredstva, ki jih je vlada začrtala. Seveda takšen zakon o izvrševanju proračuna pa daje vladi in seveda vsem vladnim strankam in poslancem možnost, da kasneje z raznoraznimi ukrepi, ki jih ta zakon predvideva, tako kot je tudi predsednik odbora povedal, kupuje bonbončke na različnih teritorijih in s tem volitve v prihajajočih letih. Kar je pa še najbolj kritično, je pa to, da ta zakon omogoča enormno prevzemanje obveznosti za prihodnja leta. Mi danes lahko praktično sestavimo proračun tudi za leto 2006, tudi za leto 2007 na podlagi prevzemanja obveznosti. To je skrajno nedopustno v takem obsegu. Jaz vem, da so večletni projekti, vendar jih danes ne smemo izpeljati v takšni meri, da praktično zabetoniramo proračune prihodnjih let. Posvetil bi pa v tem uvodnem delu nekaj več besed o obsegu zadolževanja slovenske države za leti 2004 in 2005. V 31. členu zakona o izvrševanju proračuna je predvideno, da se lahko slovenska država zadolži leta 2004 do višine 293 milijard slovenskih tolarjev, seveda s tem dolgom odplačuje del dolga iz preteklih let, zlasti kritičen je pa tretji odstavek, kaj v obseg zadolževanja države ne šteje. Naslednje stvari: zadolževanje po zakonu o zagotavljanju sredstev za realizacijo TRP-ejev, temeljnih razvojnih programov, zadolževanje države za potrebe upravljanja z dolgovi in za prevzemanje dolga. Spoštovane poslanke in poslanci, država slovenska si je s temzakonom dala mandat in vlada predvsem, da se lahko zadolžuje tudi za prevzemanje dolga. Katerega dolga? Davčnega dolga, vsega dolga. Mi lahko skratka prevzemamo na pleča davkoplačevalcev nekaj, kar je nekdo ustvaril, na primer železnice in druga podjetja in seveda to prevzemamo v javni dolg mimo višine, ki ga določamo s tem zakonom, višine dolga 293 milijard za leto 2004 in 422 milijard za leto 2005. Mislim, da je ta možnost in to pooblastilo vladi zelo zelo nevarno za prihodnost Slovenije, ne nazadnje je tudi mimo načel transparentnosti javnih financ in sploh pregleda nad tem, kaj bomo morali in kaj imamo danes vse v tem javnem dolgu. Ustavil bi se, ker imam še pol minute časa, tudi pri ukrepih 8. člena za uravnoteženje proračuna, ki daje vladi Republike Slovenije, da linearno posega v proračunske uporabnike in zmanjšuje njihove pravice do višine deset milijard, če se seveda iz napovedi gospodarske rasti izkaže, da ne bo moč doseči vseh teh prihodkov oziroma, da bo primanjkljaj. Mislim, da je to skrajno nelogičen in nepravilen ukrep, da se linearno seka vsepovsod po malo, namesto da bi se takrat, ko je že jasno, kateri projekt in kateri programi so morebiti težje izvedljivi v nekem proračunskem letu, da se seveda v te nekoliko bolj zareže in v tiste, kateriso prioritetni, nekoliko manj. Gre skratka za neko linearno sekanje, kar je po moji oceni nesprejemljivo in slabo. Tega zakona seveda ne bomo podprli, podprli pa bomo prizadevanja, da se glede na nove obveznosti, naložene občinam, seveda zagotovijo tudi dodatna sredstva. Hvala.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov bo predstavil gospod Leopold Grošelj. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani predstavniki vlade, spoštovane kolegice in kolegi! Zakon o javnih financah predvideva, da se ob vsakokratnem proračunu sprejema tudi zakon o izvrševanju proračuna. V njem tudi določamo način in pogoje ter različne posebnosti pri izvrševanju proračuna v posameznem proračunskem letu. Tako predlog zakona o izvrševanju proračuna za leti 2004 in 2005 ureja določitev strukture posebnega dela proračuna. Opredeljuje tudi pravila prerazporejanja pravic porabe ter prenaša neuporabljene pravice porabe med letoma. Opredeljuje namenske prihodkein prejemke proračuna v posameznem letu, določa maksimalni obseg terjatve države in podobno. Skratka, gre v marsičem za zakon, kakršnega smo sprejemali ob proračunu tudi v preteklih letih, vendar bomo v tem zakonu sprejemali tudi nekatere posebnosti, ki jih v preteklem obdobju ni bilo in nanje bi radi posebej opozorili tudi v poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov. Prve pomembne nove rešitve so vezane na tokove, povezane z našim vključevanjem v Evropsko unijo, saj v letošnjem letu sprejemamotako rekoč prva evropska proračuna Republike Slovenije. Tako zakon prvič postavlja sistem, ki bo zagotavljal izpolnjevanje slovenske obveznosti do Evropske unije iz proračuna in na drugi strani tudi način pridobivanja namenskih sredstev iz Evropske unije v proračun za izvajanje skupne evropske politike v Sloveniji. V tem okviru gre za evropske politike na področju kmetijstva, strukturno in kohezijsko politiko ter notranje politike, ki se nanašajo tako na kmetijstvo, na podeželje, regionalne politike, socialni sklad, schengensko mejo in podobno. Državo moramo torej usposobiti za črpanje namenskih sredstev Evropske unije, kajti obveznosti naše države do Evropske unije iz proračuna bodo nastajale kot fiksne in samo od naših kvalitetnih instrumentov bo odvisno,koliko razpoložljivih sredstev Evropske unije bomo sposobni pridobiti nazaj za dogovorjene projekte. Vsebovane so tudi rešitve, povezane z različnimi mehanizmi za uravnoteženje proračuna, pri katerih gre za poizkus, da na preprostejši način reguliramo proračunsko porabo v obdobju priključevanja Slovenije v Evropsko unijo, ko so nekatere ocene prihodkovnih virov še vprašljive. Gre za tako imenovani fiskalni stabilizator, ki je predviden kot možnost dodatnega zadolževanja, o katerem odloča vlada v primeru, če so realizirani prihodki nižji od načrtovanih. Ta sicer jemlje pristojnosti temu zboru, vendar se nam zdi za normalno izvajanje proračuna v letu 2004 kot letu vključevanja v Evropsko unijo potreben inštrument. Prav tako podpiramo tudi predlagane ukrepe možnega linearnega zmanjševanja pravic porabe v višini 15 milijard kot možnosti zmanjšanja skupnega obsega odhodkov v sprejetem proračunu za leto 2004 in seveda pri vseh posameznih neposrednih uporabnikih. Razprave, ki so se odprle tudi ob tem zakonu in senanašajo na določitev primerne porabe na prebivalca za financiranje lokalnih skupnosti v letih 2004 in 2005, nam kažejo na to, da je velik problem, s katerim se srečujejo praktično vse Slovenske občine, to, kako financirati vedno nove in nove obveznosti, ki jih občinam nalaga država, s sprejetjem zakona oziroma podzakonskih aktov. Dejstvo je, da bomo morali zelo resno proučiti, kako zagotoviti v lokalni skupnosti več sredstev, s čimer bomo lahko zagotovili normalni razvoj tako večjih urbanih središč kakor tudi manjših podeželskih občin. Te razprave so nam pokazale, da velikokrat tudi ne izpolnjujejo sprejetih sklepov tega zbora in lokalnim skupnostim ne zagotavljamo dodatnih sredstev za specifične potrebe, kot na primer tudi dodatni finančni [[...]] [[Nerazumljivo.]] občin za avtohtono romsko skupnostjo. Kljub nekaterim pomislekom v poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov pozdravljamo opredelitev 52. člena, ki zagotavlja delodajalcem možnost oprostitve plačila prispevkov v primerih zaposlovanja težje zaposljivih brezposelnih, saj je ravno rast zaposlovanja eden ključnih motorjev možnega gospodarskega razvoja in povečanja socialne kohezije kot enega prednostih ciljev našega priključevanja k Evropski uniji. V poslanski skupini združenih socialnih demokratov bomo podprli tudi rešitve, ki poenostavljajo dopolnjevanje letnega plana prodaje premičnega premoženja države, pa tudi tiste rešitve, ki bodo omogočile konverzijo neplačanih davkov, prispevkov in drugih obveznih terjatev v lastniške deleže v kapitalskih družbah. Predlagana rešitev bo po našem mnenju omogočila, da tistim podjetjem, ki izpolnjujejo pogoje za prestrukturiranje, le-to omogočimo tudi s konverzijo terjatev in tako ohranimo števila delovna mesta, predvsem v slabše razvitih območjih. To se nam zdi pomemben instrument zavarovanja premoženja države, z možnostjo v bodoče prodaje kapitalskega vložba v posamezne gospodarske družbe. Hvala.
Hvala lepa. Slišali smo stališča poslanskih skupin. Ker strokovne službe intenzivno pripravljajo uskladitvene amandmaje, ki jih je odbor za finance in monetarno politiko obravnaval danes, nekaj pred deseto uro je tudi zaključil svoje delo, in glede na to, da smo dolžni seveda zakon o izvrševanju proračuna sprejeti takšen, da bo usklajen z že sprejetima obema državnima proračunoma, dovolite, da do takrat, da bomo prejeli na klopi uskladitvene amandmaje k predlogu sprememb proračuna za leto 2004 in k dopolnjenemu predlogu proračuna za leto 2005, prekinem sejo, ki jo bomo nadaljevali takoj, ko bodo uskladitveni amandmaji na klopeh, s tem da bomo prešli na obravnavo in glasovanje o uskladitvenih amandmajih. To smo dolžni storiti, preden nadaljujemo delo na zakonu o izvrševanju proračuna Republike Slovenije; preden sprejmemo zakon oizvrševanju proračuna, moramo sprejeti oba proračuna. Do takrat prekinjam sejo. Mislim, da bomo gradivo dobili na klopi v zelo kratkem času. Izvolite, gospod Vizjak.
Oprostite, vendar proceduralno predlagam, da bi lahko šli še na katero od točk, ki nas čakajo. To je odlok o programu prodaje državnega finančnega in stvarnega premoženja za leti 2004 in 2005. Mislim, da bi lahko to točko prekinili, če pač oblast ni sposobna, da funkcionira, ta državni zbor tako, kot se šika, in gremo pač naprej.
Hvala lepa. Gospod Vizjak, hvala za vaš predlog. V petnajstih minutah bodo amandmaji na klopeh in mislim, da ni dobro, da točke tako drobimo. Torej, čez petnajst minut nadaljujemo delo; uskladitveni amandmaji bodo takrat na klopeh. Hvala lepa. Gospod Pucko, proceduralno, izvolite.
Gospa podpredsednica, zakaj ste zdaj prekinili sejo? Jaz bom predstavil poročilo, saj ni zdaj tu potrebne maše. Povedal bom, kaj je odbor naredil, in boste vse izvedeli in vse znali.
Vem, gospod Pucko, vendar moramo prejeti uskladitvene amandmaje na klopi. Za petnajst minut prekinjam sejo. Hvala lepa.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, predstavnice in predstavniki vlade Republike Slovenije! Nadaljujemo delo, in sicer nadaljujemo s prekinjeno prvo točko dnevnega reda, z obravnavo in glasovanjem o amandmaju matičnega delovnega telesa, to je odbora za finance in monetarno politiko, za uskladitev sprememb državnega proračuna za leto 2004. Želi besedo predstavnik matičnega delovnega telesa. K besedi vabim predsednika odbora za finance in monetarno politiko, gospoda Cirila Pucka.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Ker ste medtem že dobili poročilo o sprejemu uskladitvenega amandmaja na seji odbora za finance in monetarno politiko, bi dodal le-to, da po mnenju članov odbora procedura na včerajšnji seji ni bila korektna. Posebej zato, ker je državni zbor že sprejel razvojne programe in v tem primeru, ko so pozneje bili sprejeti oziroma sprejeti posamezni amandmaji, razvojni programi enostavno niso usklajeni s proračunom, ki bo, če bo sprejet. To je pač dejstvo, preko katerega v bodoče naj ne bi državni zbor šel. Vi mi lahko odkimavate, zadeva je pač takšna. Hvala.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavnici vlade Republike Slovenije. Želi gospa državna sekretarka besedo? Ne. Hvala lepa. Torej, soglašate z amandmajem, to je tudi razvidno iz dopisa vlade Republike Slovenije. Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin. Bi kdo želel k uskladitvenem amandmaju? Stališče poslanske skupine Nove Slovenije. Doktor Andrej Bajuk, izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Jaz se zahvaljujem gospodu predsedniku odbora, da je opomnil ta državni zbor sicer o tej posebnosti procedure včeraj, ker je tako tudi bil zaprošen na odboru samem. Sicer pa moram povedati naše stališče, da takšno opozorilo, naj se to nikar ne zgodi še v prihodnje, se nam zdi nepopolno. Dejansko bi bilo treba to stvar urediti že sedaj, ne pa samo čakati na dobro voljo prihodnjič. Jaz upam tudi, gospa predsedujoča in spoštovane kolegice in kolegi, da bomo temeljito pregledali naš poslovnik, kar se tiče procedure sprejemanja proračuna vsako leto. Na tak način, kot smo zdaj sami sebe omejili, je resnično nesmiselno. Sam opozarjam na dejstvo, da je zakon o izvrševanju proračuna, tako kot se pač razvija stvarv naši državi, veliko bolj pomemben kot pa proračun sam. Ker tukaj, v tem državnem zboru in v delovnih telesih govorimo in debatiramo ure in ure, potem pa pride v obravnavo zakon o izvrševanju proračuna, ki pa dejansko izbriše večino vseh teh omejitev, ker vključuje razna dovoljenja izvršilni oblasti, da lahko počenja praktično, kar hoče. A vendar se takšen zakon po našem poslovniku sprejema po nujnem postopku. To se pravi, širše razprave ni, samo to, kar je bilo amandmirano, potem imamo nekaj minut, da šeamandmiramo, da morda lahko še odpremo stvari, da lahko opozorimo na določene zadeve. Mislim, da moramo nujno pregledati naš poslovnik. Vem, da je predsednik komisije za poslovnik zdaj tu prisoten in upam, da bo tudi to vključil v razpravo, ko bomo pregledali naš poslovnik. Dejstvo je, da smo se omejili na takšen način, da bomo še bolj izničili vlogo državnega zbora kot zakonodajne oblasti na ključnem področju, ki bi moral zagotoviti, da bo ta izvršilna oblast dejansko delovala na podlagi odločitev državnega zbora. Dejstvo, da zdaj sprejemamo takšen zakon o izvrševanju proračuna, da vse to razvodeni in izniči, je velika žalost za našo demokracijo. Da pa o tem zakonu ne moremo razpravljati, kot bi zaradi svoje vrednosti to moralo biti, je pa silno žalostno, in upam, da bomo to tudi spremenili. Glasovali bomo proti temu amandmaju, kot smo glasovali proti celotnemu proračunu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo in prehajamo na [[...]]Gospod Anderlič, izvolite. Stališče poslanske skupine?
Ne, proceduralni predlog. V imenu poslanske skupine želim pred odločanjem 15 minut odmora.
Hvala lepa. Poslanska skupina sme zahtevati 15 minut odmora. Torej, na željo poslanskega kluba LDS odrejam odmor. Sejo bomo nadaljevali ob 11.30 uri, ko bomo prešli na odločanje o amandmaju za uskladitev sprememb državnega proračuna.
Spoštovani, spoštovane! Nadaljujemo delo. V skladu s poslovnikom je poslanski klub LDS prosil za petnajst minut odmora. Želi besedo predstavnik poslanskega kluba. Gospod Anderlič, izvolite.
Po našem mnenju obstajajo pogoji, da lahko nadaljujemo z odločanjem. Hvala.
Hvala lepa. Prehajamo torej na odločanje o amandmaju za uskladitev sprememb državnega proračuna in sicer sprememb državnega proračuna za leto 2004. Lepo prosim za pozornost, ker bomo glasovali. Glasujemo. Navzočih nas je 52, za je glasovalo 40, proti 12. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je uskladitveni amandma sprejet. Zato prehajamo na odločanje o spremembah proračuna Republike Slovenije za leto 2004 v celoti. Glasujemo. Prekinjam glasovanje. Gospod Battelli, obrazložitev glasu.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. S posebnim zadovoljstvom bom glasoval proti temu proračunu, ker je v popolnosti popolnoma prezirljiv do položaja narodnih skupnosti. Bil je sprejet na način, ki je omogočil, da vsaj najmanj tri četrtine tega zbora sploh ni vedelo, za kaj gre. Po proceduri, ki je bila popačena in kako bi rekel, vse to je slonelo samo na skrbi vlade, da ohrani določena razmerja pri velikih številkah Vse, kar ureja dejansko življenje v tej državi, je bilo popolnoma sekundarno. Skratka, po mojem skromnem mnenju je ta proračun škandalozen.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Kelemina. Izvolite, potem gospod Peče.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani! Očitno so s predlogom teh proračunov, ki sta pred nami, zadovoljni vsi, vsi tisti, predvsem vsi tisti, ki so že leta prisesani na državni proračun in so z letošnjo razdelitvijo seveda zadovoljni oziroma lahko rečemo celo izredno zadovoljni. To pomeni med drugim tudi, med vrsticami povedano, da so pri pripravi državnega proračuna imeli glavno besedo tisti lobiji, ki za ustrezno dobljena sredstva podpirajo vlado in obstoječo oblast, to pa je najhujša in najbolj nevarna oblika politične korupcije, o kateri preprosto ljudstvo nima pojma. Iz protesta proti takšnemu načinu sprejemanja državnega proračuna in pa tudi nevpliva poslancev na spremembe in na samo vlogo proračuna v državi bom zapustil dvorano državnega zbora. Hvala lepa, ker nočem sodelovati pri takšnem glasovanju.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Peče, izvolite.
V imenu poslanske skupine. Proračun ni škandalozen in tudi ne verjamem, da je smiselno zapuščati dvorano ob glasovanju. Dejstvo je, da je ta proračun samo nadaljevanje javnofinančne igre, ki jo je ta državni zbor pod to vlado in pa prejšnji državni zbor začel že pred leti. Ko je politika rekla "ja" tako imenovani stroki, da bomo celotne javne finance napajali izključno iz davkov v tej državi, da vse ostalo pač ni pomembno. In vsa dosedanja leta ste se strinjali s tovrstno proračunsko igro in tu si morate vsi priznati. Po drugi strani se zavedamo in pa opozarjamo, vsaj nekateri v tej dvorani, da v tem finančnem aktu ni ne enega instrumenta, kako zmanjševati proračunski deficit, torej primanjkljaj, niti nobenega instrumenta, kako na prste stopiti inflaciji. Dejstvo je, da so kontne postavke vsako leto enake in da je njihov mehanizem spreminjanja izključno temelj oziroma temelji na dveh predpostavkah. Prva je dvig cen življenjskih potrebščin in druga je dvig plač v letu. Nič drugega ne upošteva ta proračun, torej na strani izdatkov nima nobenega kriterija, ki bi spodbujal konkurenco, nima nobenega kriterija, ki bi ne samo spodbujal, ampak projekte delal uresničljive, projekte, ki bodo imeli sinergijo, ne, nobenega od teh elementov ta proračun nima. Toda, žal, in kar je hujši greh teh javnih financ te vlade, torej Vlade Republike Slovenijein tistih poslancev, ki to vsako leto sprejemate, je seveda na strani prihodkov. Dokler bo ta država spodbujala davčne prihodke, dokler bomo iz leta v leto povečevali davke, uvajali nove davke in bili zadovoljni s predlogom vlade, da je preko 90% vseh prihodkov proračuna sestavljeno izključno iz davkov, toliko časa ne bomo mogli govoriti ne o razvojni naravnanosti ne o kakršnikoli drugi primerljivosti, ki nas bo pripeljala v kvalitetno tako imenovano Evropo, kar nam je ta ista vlada obljubljala, ne s takšnim načinom do javnih financ. Slovenska nacionalna stranka in jaz kot poslanec Slovenske nacionalne stranke vsako leto oziroma vsake tri mesece, ko se srečamo s tovrstnimi javnofinančnimi akti, opozarjamo na te napake. Vlada Republike Slovenije seveda jih ne sprejema, jih ne jemlje na znanje, toda, kar je huje, ignorira jih. Da bi vsaj dobili odgovor Vlade Republike Slovenije, ki bi nakazoval na možnost razmislekov o zmanjševanju davčnih prihodkov, na možnost razmisleka o zniževanju inflacijskih teženj, na možnost razmisleka o zmanjševanju deficita, ne, vse to se vam zdi samoumevno in pozneje kot višek, vrhunec vsega je poslanec, ki mu njegov amandma ni šel skoz v milijoninki tega proračuna, užaljen. Ta proračun predstavlja globalno krizo javnih financ v našidržavi. Ni napaka v posameznih postavkah, napaka je v načinu proračuna, zato proračuna ne bomo sprejeli. Hvala.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Kavčič, izvolite.
Predlog proračuna bom podprl. Podprl ga bom zato, ker predstavlja dovolj dober kompromis med tistim, kar je v danih okoliščinah možno. Podprl ga bom tudi zato, ker se napaja iz davčnih prihodkov, ker mi ni jasno, kako naj bi se sicer nek realen državni proračun kreiral, če naj ne bise napajal iz davčnih prihodkov. Ob tem seveda pa mislim, da ta proračun nakazuje vrsto vprašanj, ki še niso dokončno rešena, kar pa je na dani stopnji razvoja realno pričakovati. Se pravi, ta predlog proračuna velja podpreti.
Hvala lepa. Gospod Kacin, obrazložitev glasu, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Tudi sam želim in bom podprl sprejem tega proračuna iz veliko razlogov, predvsem pa v upanju, da ne bi kdorkoli od proračunskih uporabnikov, če že govorijo nekateri o tem, da je ta proračun škandalozen, z gnusom zavrnil črpanja proračunskih postavk. Kajti če proračunskih postavk ne bi črpali, bi nas pač to prisililo v ponoven rebalans proračuna. Jaz si tega seveda ne želim, zato bi želel s potrditvijo tega proračuna sedaj enkrat in dokončno glasovati za ta proračun, tudi v želji, da bi vsi tisti, za katere je to škandal, spali v miru in znali izkoristiti prihodke iz tega proračuna v letih, ki so pred nami. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Vizjak. Izvolite.
Hvala lepa. Ne bom rekel, da je proračun škandalozen, ker menim, da ni. Je pa v bistvu ponavljajoča se zgodba pristopa preteklih let in te vlade in mislim, da ta v izzivih evropske skupnosti žal ni več primeren. Ni več primeren zaradi tega, kajti ponavlja zgodbo čedalje večjega, fiksnega dela proračuna in seveda onemogoča s tistim gibljivim delom proračuna slediti izzivom, ki jih ponuja naše članstvo v Evropski skupnosti, in seveda ne omogoča, da se naš bruto domači proizvod dviguje na tako raven, da bomo lahko sledili in tudi dosegali stopnjo razvitosti ostalih članic evropske skupnosti. Prepričan sem, da seveda, če merimo bruto domači proizvod v procentih, to ne pomeni, da smo primerljivi z evropsko skupnostjo, kajti procent GDP-ja v evropski skupnosti je absolutno nekaj povsem drugega, kot je procent GDP-ja pri nas. In seveda, če primerjamo procentualne stopnje, to ne pomeni, da sledimo in da dohajamo razvite. Vlada v proračunu za leto 2004 kakor tudi v proračunu za 2005 ni zmogla resnejših strukturnih sprememb proračuna, ki bi peljale naše gospodarstvo po sledi večjega tehnološkega razvoja, dviga konkurenčnosti. Skratka, da bi tudi naše gospodarstvo lahko šlo v smeri dviga bruto domačega proizvoda in dohajanja razvojnih razlik. Sledimo staremu vzorcu, ki je preživet. Vlada ni sposobna ponuditi novega, zato tudi, zaradi teh razlogov, ne bom podprl proračuna za leto 2004 kakor tudi ne za 2005.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil gospod Peče. Izvolite.
Podajam stališče poslanske skupine Nacionalne stranke izključno iz enega samega razloga, ker hočem, da bi se poslanci in poslanke zavedali pomena proračuna, najpomembnejšega akta v tej naši državi. Spodbudilo k predstavitvi stališča oziroma obrazložitvi glasu pa me je predvsem dojemanje nekaterih posameznikov v tem državnem zboru o proračunu. Da, konec razprave, po treh letih polnega mandata so še zmeraj nekateri, ki mislijo, da je izključno en proračunski vir prihodkov, in to je davčni vir. Poglejte, tu izvira osnovna napaka. Niso davčni prihodki edini vir prihodkovne strani proračuna. Več jih je: davčni prihodki, nedavčni prihodki, kapitalski prihodki, prejete donacije, transferni prihodki, prejeta sredstva iz Evropske unije. Vsak od teh je razdeljen na tisoče postavk. Zato govoriti o tem, da v Sloveniji poznamo izključno opcijo davčnih prihodkov, je seveda napačno. Verjamem pa, da je podlaga za odločitev poslancev o sprejemu tega proračuna nepoznavanje proračuna. Kajti dejstvo je, da davčni prihodki seveda podpirajo preko 90%. In ravno zaradi tega razmerja, ravno zaradi tega, ker vsako leto poudarjamo tovrstno razmerje 90 proti 10, da bi vlada Republike Slovenije znižala to razmerje na 80, 20, 70, 30, postopoma, to je naš namen. Dokler tega pravila vlada Republike Slovenije ne bo vzela v kalkulacijo pri pripravi proračuna, toliko časa pri novih in povišanih obremenitvah državljanov in državljank Slovenska nacionalna stranka pač ne more sodelovati.
Hvala lepa. Gospod Pukšič, obrazložitev glasu. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica, kolegice in kolegi. Tako kot, žal, večino sprejemanja proračunov v preteklih letih, tako je tudi letos oziroma letos je bilo še bolj to izrazito, da so bili tisto malo število amandmajev, pa če je že, vendarle upoštevano samo kakšen amandma, ki je šel s strani koalicije oziroma tistih poslancev, ki so pač imeli premalo možnosti pri kreiranju in pripravljanju proračuna. Seveda s strani opozicije druge možnosti kot preko amandmajev nimamo. Zato kaj drugega tudi ne moreš narediti, pa vendar so bili po vrsti vsi zavrnjeni, čeprav so bili nekateri vsebinski in zelo dobri. Vsekakor pa bi želel, da bi tiste postavke ministrstvo za finance, ki so namenjene tako imenovani finančni izravnavi, kar obdržalo same in bi gospod Kacin imel priložnost sprejemati še spremembo proračuna, ker je na teh postavkah resnično gnusen, in to zato, ker so obveznosti, ki jih imajo občine po tej formuli starejši, mlajši, seveda nihče pa tu ne pove, koliko revnih, koliko brezposelnih in tako dalje. Torej so obremenitve posameznih občin bistveno različne, kot pa tisti, ki imajo tudi preko 14 milijard čez tako imenovano primerno porabo ali v procentih preko 50%. Iz tega naslova je proračun gnusen in zaradi takšnega, če bo sprejet, bo šla Slovenija nazaj.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Pucko, potem gospod Gračner.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Proračun za leto 2004 je prvič pripravljen v skladu s pravili, ki veljajo v Evropski uniji. Poskuša slediti politikam vlade, dohodkovni, se pravi, ustrezni dezindeksaciji plač, politiki zniževanja inflacije, to je, približevanju maastrichtskim kriterijem. Hkrati s predlaganim proračunom začenjamo spremembo strukture proračuna, z namenom, da bi na ta način začeli tudi s spreminjanjem miselnosti proračunskih uporabnikov. In na tej trnovi poti niti ne pričakujemo podpore tistih, katerih življenje je lagodno oziroma prelagodno.
Hvala lepa. Gospod Gračner, obrazložitev glasu, izvolite.
Hvala. Z velikim veseljem oziroma podprl bom proračun za leto 2004 zaradi tega, ker smatram, da ta proračun ni gnusen, pač pa je evropski. Zavedati se moramo, da smo tudi ta proračun spreminjali predvsem zaradi tega, ker takrat, ko smo ga prvič sprejeli, še niso bila zaključena vsa pogajanja zEvropsko unijo in zaradi tega tudi niso bila podana vsa izhodišča. Moramo poudariti, da Slovenijo v letu 2004 čakajo novi izzivi, in sicer izzivi v Evropski uniji in Natu. In to se bo zgodilo prvič v slovenski samostojnosti, zaradi tega pač še toliko bolj podpiram ta proračun. Seveda bo na drugi strani vključevanje v Evropsko unijo prinašalo tudi neka tveganja, vendar menim, da smo nekje z določenimi ukrepi za povečanje prilagodljivosti gospodarstva ter z drugimi ukrepi za spodbujanje gospodarske rasti in zmanjšanje nezaposlenosti ta določena tveganja v proračunu poskušali odpraviti. Novembra leta 2003 je tudi vlada sprejela skupaj z banko program vstopa v ERM 2 do konca leta 2004, ki predvideva tudi prevzem evra že v letu 2007. To so tudi cilji, ki so jih naši državljani močno podprli na letošnjem marčnem referendumu. Vemo, da smo takrat v Sloveniji dobili izredno veliko podporo Evropske unije. Če pa sledimo sam proračun in njegove karakteristike, potem pa v času bivanja v tem ERM 2 lahko rečemo, da bomo izpolnili vse te maastrichtske kriterije. Te fiskalne kriterije oziroma fiskalna merila tako ali tako že izpolnjujemo, dočim kriteriji, kot sta nizka inflacija in dolgoročne nizke obrestne mere, pa so dobro zajeti v tem proračunu, zato bom proračun podprl.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, dr. Bajuk, izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Dejansko besede "nekaj minut pred polnočjo" ne bodo spremenile dejstva, da je ta proračun za leto 2004 res le nadaljevanje ene in iste zgodbe zamegljevanja in nepopolnega poročanja državnemu zboru. Obžalujem, da sem moral zdaj slišati ravno te zavajajoče besede, da naj bi se ta proračun približeval maastrichtskim kriterijem. Spoštovane poslanke in poslanci! Ta državni zbor nima pojma, kje smo ali ne blizu maastrichtskih kriterijev, ker slovenska vlada noče o tem poročati. Poroča Bruslju, temu državnemu zboru pa ne. To bomo morda ugotovili, ko bomo dejansko videli, kaj se bo iz vsega tega izcimilo. To, kar pa danes delamo, je pa pač samo nadaljevanje ene in iste zgodbe. Da pa se danes tukaj predstavniki velike koalicije oglašajo, da je to v skladu z maastrichtskimi kriteriji, je pa žalostna podoba strokovnega pristopa. Dobro veste, da se ta naš proračun dela po domačih slovenskih kriterijih, da nima nobene zveze, nobene zveze s tako imenovanimi evropskimi kriteriji, o katerih pa vlada poroča v Bruselj, slovenskemu državnemu zboru, Sloveniji pa še ne. Prišel bo čas, ko bo tudi to prišlo na dan. Hvala lepa. Mi glasujemo proti.
Hvala lepa. Prehajamo torej na odločanje o spremembah proračuna Republike Slovenije za leto 2004. Glasujemo. Navzočih nas je 65, za je glasovalo 50, proti 15. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 15.]] Ugotavljam, da so spremembe proračuna za leto 2004 sprejete. Preden zaključim to točko dnevnega reda, prosim, da opravimo še glasovanje o sledečem predlogu sklepa, na podlagi osmega odstavka 163. člena poslovnika predlagam zboru, da sprejme naslednji predlog sklepa: "Državni zbor pooblašča predsednika odbora za finance in monetarno politiko, gospoda Cirila Pucka, gospoda poslanca dr. Andreja Bajuka in poslanca gospoda Vilija Trofenika, da v sodelovanju z ministrstvom za finance ter zakonodajno pravno službo odbora na podlagi sprejetih odločitev zbora pripravijo končno besedilo sprememb državnega proračuna za leto 2004." Glasujemo. Navzočih nas je 61, za je glasovalo 55, proti 1. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. In nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda - za obravnavo in glasovanjem o amandmaju matičnega delovnega telesa, to je odbora za finance in monetarno politiko za uskladitev predloga državnega proračuna za leto 2005. Želi besedo predsednik odbora? Gospod Pucko, želite besedo? Izvolite.
Hvala lepa gospa podpredsednica. Kolegice in kolegi! Iz poročila je razvidno tisto o čemer je odločal odbor, zato menim, da ni nobenih potreb, da bi kaj dopolnjeval.
Hvala lepa. Vlada soglaša z uskladitvenim amandmajem. Želi kdo predstaviti stališče poslanske skupine do uskladitvenega amandmaja? [[Ne.]] Zaključujem razpravo in lahko preidemo na odločanje o amandmaju za uskladitev predloga državnega proračuna. Glasujemo. Navzočih nas je 62, za je glasovalo 48, proti 11. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 11.]] Ugotavljam, da je uskladitveni amandma sprejet. Zato lahko preidemo na odločanje o predlogu proračuna Republike Slovenije za leto 2005 v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 64. Za je glasovalo 49, proti 14. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 14.]] Ugotavljam, da je proračun Republike Slovenije za leto 2005 sprejet. Ponovno prosim za podporo sklepu. Na podlagi osmega odstavka 163. člena poslovnika predlagam zboru, da sprejme naslednji predlog sklepa: Državni zbor pooblašča predsednika odbora za finance in monetarno politiko, gospoda Cirila Pucka, poslanca doktorja Andreja Bajuka in poslanca Vilija Trofenika, da v sodelovanju z ministrstvomza finance ter zakonodajno-pravno službo zbora na podlagi sprejetih odločitev zbora pripravijo končno besedilo državnega proračuna za leto 2005. Glasujemo. Navzočih nas je 63. Za je glasovalo 52, proti 5. [[Za je glasovalo 62.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na prekinjeno 3. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O IZVRŠEVANJU PRORAČUNA REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETI 2004 IN 2005, NUJNI POSTOPEK Prešli bomo na razpravo o posameznih amandmajih in členih dopolnjenega predloga zakona. V okviru nujnega postopa je možno torej vlagati amandmaje, zato ste na klop, [[...]] [[Glas v ozadju.]] [[...]]Samo da dokončam svoje obvestilo. Zato ste na klop dobili amandmaje, ki so jih upravičeni predlagatelji vložili. Proceduralni predlog, gospod Rokavec. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa predsedujoča. Poglejte, nekaj amandmajev je že prišlo na klop, verjetno jih nekaj še bo. Po takih pogojih se dejansko ne da delati. Pričakujem, da bomo pred odločanjem poslanke in poslanci dobili na klopi prečiščen pregled amandmajev k zakonu o izvrševanju proračuna. Hvala.
Hvala lepa. Poslovnik državnega zbora [[...]]Gospod Rokavec, službe pripravljajo pregled amandmajev. Ogromno razprav bo ob posameznih členih in amandmajih. Prepričana sem, da bo pregled pripravljen. Službe intenzivno na tem delajo. Prepričana pa sem tudi, da bo posamezen člen in amandma, ki je vložen k njemu, zahteval ogromno razprave. Tako res predlagam, da odpremo, ker k 2. členu je na primer že vložen amandma, celo trije amandmaji, in v tem času bo pregled amandmajev, ki sicer ni v poslovniku zapovedan, smo pa na njega vsipravzaprav navajeni. Zato res predlagam, da z delom nadaljujemo. Prosimo službe, da poskušajo čimprej pripraviti pregled vloženih amandmajev, kar nam bo zagotovo pomagalo pri odločanju. Odločali bomo po vrsti. Ko bomo končali razpravo o posameznem členu in amandmaju, bomo o tem tudi odločali. Tako da jaz res predlagam, da v upanju, da pregled amandmajev dobimo čimprej na klop, da preidemo na razprave o členih in amandmajih. Hvala lepa gospod Rokavec. Odpiram razpravo o 2. členu in o treh amandmajih k 2. členu. Pod 1 je amandma poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Pod 2 amandma poslanske skupine Nove Slovenije k 2. členu, pod 3 amandma treh poslanskih skupin, in sicer poslanskega kluba LDS, Združene liste Socialnih demokratov in poslanske skupineDeSUS. O vseh treh amandmajih odpiram razpravo. Gospod Peče, izvolite.
Spoštovani prisotni! Namen popravka, predlaganega s strani Slovenske nacionalne stranke, je v dveh delih. Prvič, v prikazu nesmiselnosti oziroma netransparentnosti predloga, ki nam ga pošilja vlada Republike Slovenije v obravnavo in seveda, kar je huje, v sprejem. Drugič, v težnji pa vzpostavitvi pozitivnega sistema, ki bo omogočal nemoteno izvrševanje prej sprejetega proračuna in uresničevanje oziroma zasledovanje ciljev. Po naši oceni, po oceni Slovenske nacionalen stranke bi bilo v povezavi z 2. členom lahko kvalitetnejše pristopiti k novim rešitvam vezave na mehanizme za uravnoteženost proračuna. Dejstvo je, da vlada Republike Slovenije v tem delu izključno vidi glavnega in edinega krivca za neuravnotežen proračun in vsako leto povišanje te vrzeli, torej neuravnovešenosti v negotovem svetovnem gospodarstvu, kar je vlada jasno nakazala na strani 3900. S tem poudarkom, da vlada Republike Slovenije ni pripravljena oziroma sposobna prevzeti tisti največji levji delež krivde za neuravnotežene proračune tako v preteklosti, kakor žal tudi v prihodnosti. To je naša lastna oziroma vladna nesposobnost in pripravljenost preiti na nov način obračunavanja oziroma prikazovanja inpa sistematizacije proračuna. Na drugi strani, na podlagi rešitev, vezanih na usklajevanje transferov posameznikom in gospodinjstev, je potrebno poudariti, da poskušamo z amandmajem pod členom 2 pristopiti k spremembi obstoječega sistema postavljanja proračunskih postavk na tem ali onem razredu, kjer vlada Republike Slovenije izključno uporablja dva tako imenovana statistična mehanizma. Prvič, rast cen življenjskih potrebščin in rast plač. Če se bo vlada Republike Slovenije obravnavala ta dva mehanizma oziroma kriterija kot edina zahtevana pogoja za vstop v proračunsko postavko oziroma spreminjanje vrednosti te proračunske postavke seveda tudi v naslednjih letih, ne moremo preiti h kvalitetnejšem proračunu. Po naši oceni bi seveda te statistične mehanizme, rast cen življenjskih potrebščin in rast plač. Gospod predsedujoči, vas lahko prosim za mir v dvorani?
Lepo prosim vse kolegice in kolege, da spremljamo razpravo oziroma da ne motimo razpravljavcev.
Jaz verjamem, da poslanci vladajoče večine ne spremljajo razprav opozicijskih poslancev, izrazil bi pa željo, da ne motijo. Jaz tudi verjamem, da besede tako argumentirane ali drugače argumentirane vas ne morejo prepričati v nasprotno stališče. Rad pa bi prepričal, in to je moj namen, Vlado Republike Slovenije, da bi naslednjo leto pristopila h korektnejšemu proračunu. Zato predlagamo skozi dopolnitev 2. člena dopolnitev teh tako imenovanih statističnih mehanizmov s poudarki na programih sposobnosti, realizacijoin učinkovitosti. Vlada na naslednji strani proračuna oziroma Poročevalca ugotavlja druge nove rešitve, vezane na izvrševanje proračuna, kjer nas že v naprej opozarja na potek in pa kronološko dogajanje v zvezi s proračunom leta 2004 in 2005, kjer nakazuje, kdaj in kje se bodo pojavljali zakoni z naslovom: zakon o dopolnitvi oziroma zakon o spremembi. S tovrstno rešitvijo, kot jo poudarja vlada v svoji obrazložitvi, v naprej povemo, da proračun ni dolgoročen, da naj se na proračun vsi tisti segmenti v naši družbi, ki so na njega vezani, in verjetno je prav, da vas opozorim, da proračun ni namenjen sam sebi, ampak je na proračun vezanih ogromno, ne samo institucij, temveč tudi posameznikov v tej naši državi, zato bi bilo smiselno si to vedenje, s katerim sem vas ravno kar obogatil, vzeti tudi v miselnost. Po drugi strani oziroma po naslednji strani, in sicer v nadaljevanju pa se je smiselno dotakniti povezave amandmaja Slovenske nacionalne stranke z oceno finančnih posledic predloga zakona. Dejstvo je, da Vlada Republike Slovenije ugotavlja, citiram: "z njuno uveljavitvijo bo mogoče izvajati naloge države v prihodnjih dveh letih v obsegu, kot je določeno s proračunom," poudarjam tisti del, ki je seveda v tem trenutku najpomembnejši, žal pa je zavajujoč, to je naloge države, ki izhajajo iz proračunov. Žal, v proračunu zahtevka tudi Slovenske nacionalne stranke, da bi proračun opredelil določene prioritetne naloge, ni. In zmotno, po moji oceni zmerno zmotno je razmišljanje vladnih predstavnikov in pa vladnih poslancev, ki govorijo, da v proračunu so naloge. Ni jih. V proračunu so izključno proračunski nosilci za posamezne naloge. Dokler ne bomo poleg nosilcev opredelili tudi najpomembnejše naloge, toliko časa v tej državi proračun ne bo nič drugega kot statistični prikazatelj proračunskega primanjkljaja, kjer nikoli ne bomo vedeli, kakšne naj bodo realne postavke v prihodnjih letih, posebej ob upoštevanju izključno dveh kriterijev, ki jih Vlada Republike Slovenije dosega oziroma obravnava pri pisanju tovrstnega akta. Kar se pa tiče ostalih členov, v povezavi z amandmajem Slovenske nacionalne stranke, je seveda absolutno smiselno poudariti neskladje oziroma onemogočanje izvajanja tega akta, dokler bo vsebina 1. člena zagovarjala sistem dveletnega, torej 2004 in 2005 ZIPRA oziroma zakona o izvrševanju proračuna. Če pogledamo skozi finančne ocene, vidimo, da govorimo o preko 3.000 milijardah oziroma za posamezno leto 2004 in 2005 preko 1.500 milijard. Zato ocenjujemo, da ravno na podlagi teženj te vlade in seveda tudi državnega zbora, in po moji oceni tudi Republike Slovenije, po različnih vizijah za posamezna leta, je seveda nesmiselno sprejemati zakon o izvrševanju proračuna za dve leti. Ne samo zaradi finančnega obsega, ki ga ta dva akta nosita, torej proračun za leto 2004 in 2005, temveč tudi zaradi različnih izzivov, ki so pred nami. V nadaljevanju v povezavi s 3. členom kot strukturo proračuna bi po naši oceni ravno v povezavi z amandmajem in v neskladju s 6. členom predloga zakona, ki ustvarja neko navidezno prejemanje sredstev iz Evropske unije. O tem sem govoril ob predstavitvi stališč poslanske skupine, pa sem bil žal omejen na pet minut, zato nisem mogel izpostaviti te vrste dileme, ki je zavajajoča. Dejstvo je, da Slovenija bo prejemnik evropskih sredstev,če bomo imeli na položajih take ljudi, ki bodo zagotavljali, da se pridobivajo ta sredstva, ki bodo te programe prijavljali in jih naredili take, ki bodo omogočali tistih 80 milijard sredstev, ki naj bi bila rezervirana za Republiko Slovenijo. In če se nebo pustilo posameznim interesom, v mojem primeru iz Maribora interesom Liberalne demokracije, ki ni hotela omogočiti financiranja deponije v Mariboru, je to pač zavajajoče. Rad pa bi v povezavi s 6. členom poudaril, da je po moji oceni največja napaka tega ZIPRO-a naslednja: prvič, prilivi namenskih sredstev EU se štejejo kot prihodki proračuna šele, ko se nakažejo na tolarski podračun proračuna. Po naši oceni bi ta postavka morala ven, ker predstavlja - in priznali boste, potiho ali pa na glas -, da dejansko drži, da je to potuha za neizkoriščenost programov, potuha za tista sredstva, ki jih Slovenija ne bo izčrpala iz tako imenovanih sredstev Evropske unije. Če tovrstne dikcije nimamo pri ostalih prihodkih iz naslova prihodkovne strani proračuna Republike Slovenije, kar bi omogočalo, da ne bi imeli vsako leto večjega deficita, bi tudi tu morali ostati na načelu, da Slovenija mora izčrpati čisto do zadnjega evra ali pa tolarja, kar hočete, iz tistih sredstev, ki so Sloveniji kakorkoli namenjena. S predlogom, ki pa ga navajate v besedilu člena, da se prilivi štejejo kot prihodki šele takrat, pa seveda omogočate, da Slovenija ne bo pridobila vseh sredstev in da bo netodajalka v evro proračun ter da bomo seveda na laž postavili vse tiste volilne obljube iz obdobja vstopanja v EU. Po naši oceni bi 6. člen, prvi odstavek moral najti mesto [[...]]
Kolega Peče! Moram vas opozoriti, da razpravljamo v tem trenutku o amandmajih k 2. členu in prosim, da se držite tega, kar je trenutno dano v razpravo.
Gospod predsedujoči! Jaz vas moram seznaniti z vsebino amandmaja, podpisanega s strani Slovenske nacionalne stranke, ki govori, da s tem amandmajem hočemo izpostaviti osnovo za nemoteno izvrševanje sprejetega proračuna. Evropska postavka, "prejeta sredstva iz Evropske unije v letu 2004", je 80 milijard. Če se vam to zdi premalo za nekaj minut, da mi namenite posluha, mi to povejte direktno, drugače pa prosim, če me ne prekinjate. Obljubim pa, da se pozneje ravno v interesu vašega hotenja zaključiti sejo, ne bom več oglašal. V nadaljevanju v povezavi z amandmajem k 2. členu je tudi predpostavka v širšem gledanju, da je od 14., 15., 16., 17., 18. člena seveda popolnoma nepotrebno, da bi vprašanje prerazporejanja moglo biti krovno opredeljeno v zakonu o javnih financah in ne v obliki zameglevanja akta, ki je seveda pred nami. V povezavi z vzpostavljanjem osnov za izvrševanje sprejetega proračuna v skladu s sprejetimi cilji, pa bi morali slediti tudi težji po spremembi 30. člena, kjer vlada Republike Slovenije govori o odpisu terjatev Republike Slovenije po zakonu o javnih financah. Znesek stotih milijonov v drugi vrstici omenjenega člena s tremi vrsticami bi po naši oceni ravno zaradi preglednosti in pa transparentnosti in pa omogočanja izvajanja proračuna moral biti ob soglasju državnega zbora. Tako bi ena oblast vedela, kaj dela druga oblast v tem državnem zboru. Tako bi sledili ustavni ureditvi Republike Slovenije. V največji kategoriji, po naši oceni kategoriji, ki bo onemogočala izvrševanje oziroma v popolnosti izvrševanje sprejetega proračuna, je obseg zadolževanja za leto 2004 in 2005, kjer vlada Republike Slovenije jasno nakazuje na uveljavitev dveh novih terminov zadolževanja, to je bruto in neto zadolževanje. Bruto zadolževanje oziroma zadolževanje, kot ga vlada Republike Slovenije načrtuje v zakonu o izvrševanju proračuna, torej ZIPRO, znaša za leto 2004 skoraj 300 milijard slovenskih tolarjev, za leto 2005 pa 422,8 milijard slovenskih tolarjev. Torej skupaj zadolževanje v teh dveh proračunskih aktih, področje javnih financ za preko 720 milijard slovenskih tolarjev. Toda - se opravičujem - to je šele neto zadolževanje. Bruto zadolževanje sledi v točkah od 1 do 6, kjer vlada Republike Slovenije pove, da v zadolževanje iz prejšnjega odstavka se ne vključuje zadolževanje iz šestih ostalih naslovov. In naj še kdo v tej dvorani reče, da akt, ki je pred nami, predstavlja transparentnost. Ni res. Akt, ki je pred nami, prikazuje določene segmente, ostale pa namerno zakonsko skriva. In ta državni zbor to sprejema. Ko smo v tem državnem zboru imeli možnost spregovoriti o zadolževanju, o zadolževanju preko vrednostnih papirjev, naj bo obveznic države, katere modni krik je postal v letu 1995, ko ta država vsak mesec naprej izdaja nove obveznice, ta državni zbor ni hotel spregovoriti. Zato se mi smiselno zdi, da je potrebno spregovoriti v tistih trenutkih, ko je ta možnost. In ker ta državni zbor predlogu Slovenske nacionalne stranke o zadolževanju ni omogočal razprave, zato jo izkoriščamo danes. Namen pa je samo eden. In namen ni to, kar si mislite poslanci Liberalne demokracije ali pa Združene liste, torej v kritiziranju. Ne. Namen je v tem, da bi vzpostavili sistem javnih financ, ki bo preživel in nas bo peljal naprej. V Nacionalni stranki se seveda sicer zavedamo, da sam sprejem amandmaja k 2. členu dopolnjenega predloga zakona o izvrševanju proračuna Republike Slovenije za leti 2004 in 2005 ne bo pripeljal do učinkov, katerih si v Nacionalni stranki želimo. To je seveda jasno vsem nam Dejstvo je, da je tako sama obrazložitev kot vsebina posameznih členov tega zakona uperjena v netransparentnost. Iskreno pa upam, da bomo v naslednjih letih, ko bomo govorili o zakonu o izvrševanju proračuna, uporabili drugačen pristop. Prvič, vsakoletnipristop, pristop transparentnosti in pristop obveznosti te države, vlade Republike Slovenije, da iz Evropske unije izčrpajo do zadnjega evra. V Nacionalni stranki samega akta, torej zakona o izvrševanju proračuna, ne nameravamo podpreti, ker verjamemo, da je to slaba popotnica. Slaba popotnica posebej v teh trenutkih, ko bo Slovenija vstopila v Evropsko unijo. In pa, kar je seveda huje, slaba popotnica, ki se bo izkazala v manj kvalitetnem življenju, tako na kratek, srednji in dolgi rok državljanov Republike Slovenije, posebej ob predvidenem obsegu zadolževanja, in pa ob pomanjkanju tako imenovanih protiinflacijskih programov, ki bi po moji oceni morali biti zaznani tudi v tem aktu, in pa seveda programi, ki bi seveda zmanjševali proračunski deficit. V Nacionalni stranki samega akta ne bomo podprli. Amandma, ki pa vsaj malo nakazuje na možnost resnejšega pristopa vlade Republike Slovenije pri delanju tovrstnih aktov v prihodnjih letih, pa bomo. Hvala zaenkrat.
Nadaljujemo z razpravo o amandmajih k 2. členu. Blaž Kavčič ima besedo.
Hvala lepa. V zvezi z amandmaji k 2. členu bi predlagal poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke, da razmislijo o umiku tega amandmaja in razmislijo o tem, kako naj ga ubesedijo. Tako kot je predlagan, predstavlja tavtologijo, nabuhlo izražanje. Razmislek, ki bi pa bil potreben, je, ali predlagajo, da zakon o izvrševanju proračuna predstavlja osnovo ali pa je osnova. Oboje je verjetno nekoliko težje. Morda bo tudi njim razmislek o tem kako, logično ubesediti to misel, ki so jo želeli izraziti, nekoliko težji, glede na to, da razumem, da v svojih razmislekih zanemarjajo davčne prihodke kot približno 95% vir državnega proračuna. Razmislek seveda je lahko v določeni smeri simpatičen za igranje z besedami, ampak vodi v smer razmisleka "ukinimo davke, povečajmo transfere". V realnem življenju se pa seveda tega realizirati na ta način ne da. Predlagal bi, da v smislu spoštovanja slovenskega jezika umaknejo ta predlog amandmaja.
Hvala. Doktor Bajuk ima besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Jaz bi rad govoril o amandmaju, ki ga je vložila poslanska skupina Nova Slovenija. Ali je to zdaj mogoče ali smo že pri tej točki? To je amandma številka 2.
Smo pri amandmaju k 2. členu.
Gospod predsednik, spoštovane kolegice in kolegi! Za tiste kolege, ki ne sledijo ali pa niso sledili razpravi, gre za 2. člen zakona o izvrševanju proračuna, in sicer 19. točka drugega odstavka. Drugi odstavek vključuje definicije, kaj so uporabljeni pojmi v tem zakonu. 19. točka pa govori, kaj je javna infrastruktura in je močno povezan s 26. členom, h kateremu smo tudi vložili amandma in predlagamo, da se črta. Govoril bom o tem amandmaju in seveda tudi o 26. Ne morem predlagati črtanja 40. člena, ker po naših teh čudnih pravilih je tako imenovano zaprt, to se pravi, da je zacementiran, a vendar, če bo to sprejeto, potem ga bo pa treba uskladiti in tudi tega črtati. Zakaj pravzaprav gre tukaj? Poglejte, gotovo ste me že večkrat slišali, govorim o razkoraku med besedami in dejanji. In to je že postalo neka fraza. Bi vam pa rad lepo povedal, na nekem konkretnem primeru, kaj mislim, ko govorim o razkoraku med besedami in dejanji. Velika koalicija, naš predsednik vlade govori, kadar le more, o odločitvi vlade in kako smo odprti za zasebno iniciativo, kako bi radi vlaganje, predvsem tudi tuje vlagatelje. Tuje vlaganje pa je možno samo v nekem vzdušju, kjer so javna pravila igra in kjer se ne deluje s figo v žepu, če smem po domače povedati. Vam bom povedal konkreten primer, ki bo potem omogočil morda vam boljše razumevanje našega stališča do tega. Gotovo se spomnite, leto dni nazaj se je vlada odločila za delno privatizacijo letališča v Mariboru. Bil je nek razpis in sam sem bil seznanjen, ker me je obiskal predstavnik nekega britanskega podjetja s svojim veleposlanikom in je izjavil, izrazil zanimanje, da bi njegovo podjetje dejansko tudi investiralo v mariborsko letališče. Naj vas opozorim, da mariborsko letališče je že privatiziralo marsikaj, ne pa steze, kjer avioni dejansko pristanejo. Njihovo zanimanje je bilo veliko. To je ena firma, deset let morda obstaja, se razvija na evropskem področju in bi bilo silno zanimivo, če bi do tega prišlo. A vendar so izrazili svoje dvome, če bodo lahko predstavili svoj predlog, ker ne morejo dobiti od vlade Republike Slovenije nekega jasnega stališča, koliko bo stala uporaba te steze, da bodo avioni njihovi lahko pristajali. Imeli so pogovore z vlado, z ministrstvom za promet, in seveda do tega ni nikoli prišlo. Torej, se niso predstavili. Zgodbo veste, kako se je nadaljevala. Prišlo je do neke dražbe, pojavila se je ena slovenska državljanka, ki je imela eno torbico obljubljala, da bo kupila, potem po 30-ih dneh se je pa izkazalo, da je bila torbica prazna. In končno je prišlo do tega, da se je to sprivatiziralo, kupec pa je bil slovenski podjetnik. Spoštovani gospodje, nejasnost pravil igre onemogoče, da resni igralci dejansko sodelujejo. In to je ključni problem 26. člena in pa tega 2. člena te zgodbe, o kateri bi jaz rad vam danes govoril. Sistematična in načrtovana nejasnost pravil igre onemogoča, da bi dejansko vse to se uresničilo. Izkaže se, da so besede gospoda predsednika vlade in celotne vlade popolno jalove in prazne, ker govorijo eno delajo pa drugo. No, zdaj pa gremo na konkreten primer 26. člena in 2. člena, kjer predlagam, da se 19. točka črta. Zakaj predlagam, da se črta? Ker je to na nek način podaljševanje tega, kar je ta državni zbor proti volji opozicije že sprejel, in to je, da skušamo rešiti na tak neprimeren način v zakonu o izvrševanju proračuna sistemska vprašanja. Zakaj pa govorim o sistemskih vprašanjih? Spoštovane gospe in gospodje, mi potrebujemo zakon o koncesijah, kjer bodo pravila igre jasno določena. Tako, kot so pa tukaj, pa ni prav nič! Kdo pa lahko to verjame? Prav gotovo ne nek resen akter, ki bo hotel sodelovati in investirati kot zasebnik v našo infrastrukturo. Samo na podlagi jasnih pravil igre. In v čem je nejasnost naših pravil igre? Ja, nejasnost je pa velika. Omenil sem že to zadevo, ko smo obravnavali, mislim, da maja meseca rebalans proračuna. Slišali smo ponovno goreče besede ministrstva za finance, kako je nujno, da se odpre možnost tujim investitorjem in domačim tudi. Pravila so bila nejasna. Kako pa vladajoča koalicija rešuje v tem državnem zboru nejasnosti? Ja, s tem, da reče, minister za finance naj pa še konkretna navodila napiše. No, morate vedeti, da od takrat, ko jeta državni zbor ta odlok sprejel, ministrstvo za finance še ni tega navodila napisalo. Torej gre spet samo za besedičenje, da bo lepo izgledalo, kako se zanimamo za zasebne investicije, dejansko pa ne naredimo niti tistega koraka, ki je sicer napačen, da bi se to tudi uresničilo. In zakaj nimamo sistemskega zakona? Ko sem to vprašanje ponovno odprl na odboru za finance, sem s strani vlade dobil odgovor "ja, še ni bilo časa". To je pa zanimivo. Veste, zakaj je zanimivo? Res je, da - kot mi je povedala gospa državna sekretarka - je ministrstvo za finance meni osebno poslalo predlog, na katerem delajo. To se je zgodilo enkrat septembra meseca, če se ne motim. Dejstvo pa je, da sem odkril, in sicer v nekem članku, ki je bil objavljen v - kako se že to imenuje?- imenuje se Pravna praksa [[to je strokovna revija pravnikov]] , v številki 40, objavljeno 13.11., se pravi, pred enim mesecem. In tam ta strokovnjak, ki o tej zadevi piše - naslov članka je "Zasebnost vlaganj v javno infrastrukturo" -, je Aleksej Možina, in piše, da ta predlog obstaja že od leta 2001. Od leta 2001 naj bi že obstajal predlog, a vendar ga državni zbor še nima. Kaj pa imamo? Imamo govore, govorjenje in jalove predloge. V čem pa je problem? Jaz bi povabil vse tiste, ki ste se danes že duševno odločili, da boste glasovali proti vsakemu predlogu opozicije, da bi še danes, preden boste glasovali, prebrali ta članek. Jaz sam sicer nisem pravnik, morda marsikatera stvar mi tu pa tam uide, ker pač moraš biti tu strokovnjak na pravnem področju. Dejstvoje, da v tem strokovnem članku nam govorijo o popolni in nesmiselnosti te odločbe. Govorijo o odločbi, ki je bila že sprejeta in je sedaj v veljavnem zakonu kot 21.b člen, in pa, mislim, 29. člen. To je v sedaj veljavnem ZIPR-u. Ker pa je to, kar sedaj obravnavamo, isti tekst, malenkostne spremembe, njegove ocene tudi veljajo. Dejansko posegamo na področje javnih naročil, s tem, da sedaj nekaj popravimo, da mora slediti smiselno, sedaj ne več smiselno, da mora slediti 133. člen zakona o javnih naročilih. Seveda, spoštovane kolegice, kolegi, zakon o javnih naročilih bomo še obravnavali. To se pravi, spet bomo nekaj delali, ne glede na to, da bomo morda, upam, malo bolj resen predlog imeli na razpolago, na prihodnji redni seji državnega zbora. In ta strokovnjak tudi dokazuje, da takšen predlog, kot ga imamo, ki pa še ponavlja za dve leti tisto, kar ste že sprejeli, oprostite, se oproščam, mi nismo res glasovali proti z vso dušo, da je to tudi v neskladju z evropskimi pravili. Seveda to nikogar ne moti, da ni vskladu z evropskimi pravili, ni v skladu z našo pravno ureditvijo in, spoštovane gospe, in gospodje, ni v skladu z zdravo pametjo. Takšne stvari se ne urejajo na tak način. Najmanj pa, da se urejajo tako, kot ste že sprejeli, in boste sedaj ponovno, izgleda, da boste sprejeli, da se te stvari rešujejo preko nekih navodil ministra za finance. To tudi s strokovnega vidika dokazuje, da je to nesprejemljivo, ker gre za upravno materijo, ki pa se lahko rešuje samo preko zakona in ne preko podzakonskih aktov. Jaz se sprašujem, zakaj to počenjamo. Zakaj slovenska vlada noče tega sistemsko urediti? In se ne morem otresti ocene, da tega ne dela samo zato, ker si hoče zagotoviti, da se bo lahko predstavljala pred svetom, kako smo odprti, kako smo pripravljeni in tržno orientirani. Dejansko pa delamo tako, da se ja ne bo nič zgodilo. In to je tisti razkorak med besedami in dejanji, o katerem jaz govorim. Jaz predlagam, da črtamo 19. točko 2. člena, predlagam, da črtamo 26. člen, ne glede na to, kar sem slišal tudi v odboru za finance. Kot veste, med nami je veliko kolegov županov, ki imajo neko posebno moč. To je, da razumejo morda lokalne probleme bolje, kot pa tisti, ki pač ne delujemo na lokalni ravni. Jaz sem bil zelo ganjen glede njihovih zahtevkov: "Moramo to urediti, naj se ta vrata odprejo, dajmo dovolj, da bo prišlo do zasebnega kapitala, da bomo lahko začeli te stvari reševati." Predragi moji kolegi, s kakšnim veseljem bi jaz to rad videl, da bi se to zgodilo, a trkate na napačna vrata. Trkajte na vrata slovenske vlade, ki že dve leti noče, da bi se tak zakon dejansko obravnaval v tem državnem zboru. Se ne zavzema za sistemske rešitve, zavzemajo se za stalno ali pa še za nadaljnjo nepreglednost. Tako, kot je bil tisti primer, s katerim sem začel. Zakaj privatiziramo? Ja, da se lepo sliši, potem pa naredimo taka pravila igre samo zato, da zagotovimo, da bodo nekateri prijatelji dobro povezani prišli do določenih stvari. Potem imam pa še nam strokovna vprašanja za ministra za finance, ki ga na žalost tukaj ni. Jaz bi ga rad vprašal, če bomo v tistih navodilih, ki še niso zapisani in ki jih sedaj ponovno ta zakon predvideva, ali bomo tudi vključili kakšno odločbo, kakšni naj bodo dovoljeni profiti? Ali veste, zakaj vas to sprašujem? Če nekdo morda hoče slediti temu vprašanju, kako se to razvija drugod po svetu, je zelo dober primer Velika Britanija, ko so pod vladavino gospe Maggy Thatcher marsikaj naredili po hitrem postopku. Danes imajo pa velike težave zaradi tega in se mučijo, kako bodo prišli do enega sistemskega zakona. Pri nas sistemski zakon ne, edini sistem, ki velja, je nepreglednost in pa ustvarjanje pogojev, da bodo samo določeni prijatelji prišli do tega, kar bi pa moralo biti odprto za vse, ki hočejo deliti in tvegati v naši skupini razvoj. Predlagam, da podprete ta amandma, da črtamo 19. točko 2. člena in seveda tudi 26. člen tega predloga. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo besedo o amandmaju k 2. členu? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Kolega Peče.
Se opravičujem, ampak res vam moram nameniti vprašanje, ali namenoma spregledate ali je izključno pomota? Zaradi tega, ker se mi zdi, da držimo dvignjeno roko, vsaj poslanci Slovenske nacionalne stranke, dva sta spredaj, in bi le lahko pogledali tudi kdaj pa kdaj na nas, če imamo kaj povedati. Osnovni namen mojega oglašanja je v odgovoru gospodu Kavčiču. Verjamem oziroma vem, midva imava različne poglede. Vi ste pač podvrženi pretiranemu pritisku kapitala, sam pa sem mogoče malo bolj kot vi neobremenjen s tem. In želja Nacionalne stranke glede davčnih prihodkov je izključno samo ena: da v tej državi celotna javna uprava ne bi živela od davkov ljudi, državljank in državljanov, in da bi se razmerje spremenilo. Da naših državljanov ne bi vsako leto obremenjevali z novimi davki, da bi lahko katerega od davkov izpustili, kajti, veste, tudi igranje - pa bom uporabil vaš žargon, ker se vam zdi mogoče zadeva sicer malo simpatična, ampak nič kaj več kot simpatična - je davčna politika oziroma fiskalna politika lahko tudi zelo dober instrument razvoja države, v obliki pospeševanja ali pa v obliki zaviranja. In vlada Republike Slovenije se je, žal, na podlagi teh stopenj, torej razmerij med davčnimi in nedavčnimi prihodki, poslužila tistega instrumenta, ki zavira gospodarski razvoj. In če je to v interesu vas ali pa Liberalne demokracije, je to seveda vaša pravica. Ampak to ni želja in hotenje Slovenske nacionalne stranke. Zato je naše hotenje vedno bilo, da pristopimo k manjšim davčnim prihodkom. Prosil bi pa še, da se ne norčujete s področja davkov, ko govorite tako vehementno. Nihče ni rekel, da bomo davke ukinili, nihče ni predlagal ukinitve davkov, saj to je absurd! To verjetno dojamete celo vi. Ampak smiselno pa je skozi drugačno davčno politiko spodbuditi gospodarstvo. In eden izmed teh ukrepov je v manjših davčnih bremenitvah. Kot pa veste - jaz upam, da veste - se pa davčne bremenitve na drugi strani izkazujejo v polnitvi proračuna. Hvala.
Želi še kdo besedo? Najprej gospod Ciril Pucko.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Oglasil bi se v zvezi s široko obrazložitvijo amandmaja k 2. členu, ki ga predlaga Slovenska nacionalna stranka. Sam sicer nisem ne vem kakšen velik poznavalec slovenskega jezika, se pa pod takšno besedilo amandmaja, kot je to, ne bi podpisal. Ker bi me bilo kljub vsemu malo sram. Ker ne bi vedel obrazložiti, kaj sem hotel povedati s takšnim amandmajem. Toliko za začetek. Kar se pa tiče prioritet Slovenske nacionalne stranke, te boste gotovo na veliko izpostavili po prihodnjih volitvah in iskali podporo, da bodo dobile ustrezno podporo v vladnih dokumentih bodoče koalicije. Prepričan sem, da vam bo to uspelo in da bo slovenska javnost sledila vašim prioritetam, še posebej zato, ker dvomim, da ste si tiste, kijih je naša vlada predstavila na začetku mandata in skozi proračune, tudi tista dva, ki sta bila danes sprejeta, poskušala uresničevati. Prepričan sem tudi, da je vaša pripravljenost o davčni reformi, o kateri ste toliko govorili, takšna, da boste takoj, ko bodo posamezni zakoni vloženi v proceduro, izkazali velik interes in jih tudi podprli v začetku prihodnjega leta. Na ta način boste pokazali, da so prioritete vaše stranke lahko tudi prioritete naše vlade. Hvala.
Hvala. Besedo ima državna sekretarka gospa Helena Kamnar. Replika kolega Kavčič. Dajem priložnost za repliko kolegu Kavčiču.
Hvala lepa. Mene sicer v osnovi veseli, da je gospod Peče v poskusu pojasnjevanja ali poučevanja naredil korak naprej v preciznosti izražanja. Če bi tako predstavil svoje stališče, bi se mogoče vsaj v tistem delu, ki zadevajo osnovno arhitekturo proračuna, lažje razumeli. Ker s tem, kar je on povedal sedaj, da bi si želeli spremembo strukture finančnih prihodkov v korist nedavčnim prihodkom, s tem se je seveda možno strinjati. In bomo vsi veseli, če bomo to po korakih dosegali. Po drugi strani ti komentarji, ki so se nanašali na mene, odražajo neko lahkotnost bivanja, lahkotnost govorjenja in odsotnost razmisleka, kar je pač za poslanca Slovenske nacionalne stranke morda lahko celo logično, odsotnost odgovornosti za to, da se nek vsebinsko zaokrožen proračun vsako leto vendarle sprejme in realizira in da je to dokument, ki žal mora predstavljati rešitev tudi za mnoge neljube probleme, s katerimi se vlada ukvarja. Vlada ima to, in koalicijski poslanci v veliki meri z njo, ne zaradi tega, ker bi bili pod nekim pritiskom kapitala ali kakorkoli, ampak zato, ker smo pod pritiskom soočanja z realnimi problemi gospodarstva, zato torej moramo sprejemati tudi rešitve, ki odstopajo od določenih idealov strukture, virov, torej davčnih prihodkov. Za to gre.
Hvala. Kolega Peče, nato pa državna sekretarka.
Dovolite, prvi del gospodu Kavčiču. Poglejte, ravno skozi to razpravo smo že dosegli enega izmed ciljev, ki je bil zasnovan v Slovenski nacionalni stranki. Celo vi ste spregovorili o tem, da je smiselno razmisliti o zmanjšanju davčnih virov na račun nedavčnih. To se je zgodilo prvič. Mogoče bomo še koga pritegnili, poleg vas, da bo v tej smeri začel vsaj razmišljati. In pa drugi del gospodu Pucku. Veste, kdo se pod kaj podpisuje, to raje zadržite za sebe. Rad vam bi povedal, da dvomi, ki ste jih izpostavili, so vaši. In resnično nimam namena se prepirati z vašimi dvomi. To bom raje vam prepustil, boste imeli ogromno dela.
Gospa državna sekretarka, imate besedo.
Hvala lepa. Rada bi se oglasila na dve stvari. Prvo, na amandma gospoda Pečeta. Torej ta amandma absolutno ni potreben, ker je vloga zakona o izvrševanju proračuna jasno definirana v zakonu o javnih financah. Glede strukture proračunskih prihodkov. Če želimo, da se država umika iz zasebnega sektorja, potem je jasna posledica, da postajajo vedno bolj pomembni davčni viri pri napajanju proračuna. Namreč, umik države iz zasebnega sektorja in povečevanje nedavčnih virov, ni združljivo. Posebno, če pogledate, kaj nedavčni viri so. Kar se tiče amandmaja gospoda Bajuka. Ambicije teh členov v zakonu o izvrševanju proračuna niso urediti celotno področje koncesij. Ambicije teh členov so vsaj za silo pravno urediti zasebna vlaganja pri graditvi javne infrastrukture. O tem, ali je gradnja javne infrastrukture, razen pri avtocestah, javna služba ali ne, lahko teče pravna polemika, vendar v veljavni zakonodaji je samo gradnja avtocestne infrastrukture opredeljen kot javna služba. Torej, gre tukaj za ureditev vprašanja, ki ni bilo urejeno, in je neurejeno potekalo, kar tudi ni bilo prepovedano. Kar pomeni, gradnja z zasebnimi sredstvi objektov, ki služijo kot javna infrastruktura. Hvala lepa.
Hvala. In še enkrat Sašo Peče.
Gospa državna sekretarka, zgolj vam v razmislek. Nikakor se ne morem z vami strinjati. Ampak, poglejte - tudi amandma gospoda Bajuka, ki govori o koncesijah nakazuje na pomanjkanje slovenske zakonodaje s področja koncesij. Prihodki iz naslova koncesij lahko spadajo med nedavčne vire. Torej že skozi ta vir pridobivanja s strani udeležbe oziroma lastništva nad koncesijo bi spremenil strukturo. Zato govoriti izključno, da je to nemogoče, ne bo držalo. Verjamem pa, da je to strategija vlade Republike Slovenije. Hvala.
Dr. Bajuk.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Jaz se zahvaljujem gospe državni sekretarki za njeno izvajanje. Rad bi pa opozoril, da je - seveda, se strinjam, saj ne morem drugače kot strinjati se s tem, kar je rekla, da to ne more biti sistemska ureditev. Saj ravno v tem pa je problem. Ne morem se pa tudi strinjati z vami, spoštovana gospa, ko ste rekli, prav za silo, da bomo za silo to uredili. Niti za silo ne. Ker imamo ravno iz strokovnega pravnega vidika dve vprašanji, ki nista bili odgovorjeni. In se čudim, to tudi naša služba za zakonodajo na to ni odgovorila in bi zdaj prosil, da naj to napravi, ali je ali ni ravno ta odločba v neskladju z evropskimi direktivami, in pa drugič, ali tudi ni v neskladju z našim pravnim sistemom. Ker v kolikor je podelitev koncesije upravni akt, potem je nesprejemljivo, da se pusti, da se ta stvar ureja v podzakonskem aktu. Na to nas opozarjajo razni strokovnjaki, ki nam pravijo, da je ustavno sodišče, naše ustavno sodišče, Ustavno sodišče Republike Slovenije o sličnih vprašanjih že tako odločalo. Torej, če bo ta zakon tako sprejet, kot je predlagan, bom dejansko moral načeti postopek pred našim ustavnim sodiščem. Torej, tudi za silo ni to zadosti. To je nesprejemljiva rešitev za realni problem. Ugotavljam pa, da ni bilo ne ugovora, ne odgovora na moje ocenitve, da dejansko vlada govori o svoji pripravljenosti in zavzetosti, da bi povečali zasebne investicije, bodisi domačo ali pa tuje, na tem področju, da pa dejansko dela vse, da do tega le ne bi prišlo. Ker ravno v tem je ključni problem. In če bi poslušali, morda bi jih le prepričal, ampak tako je, gospod podpredsednik. Včasih je tako, govorimo v prazno. Ampak bom pa vam povedal, gospod podpredsednik, če me poslušate, da ravno v tem je bistveni problem. Problem je, da vztrajamo in pa hočemo uzakoniti [[...]]
Lepo prosim tukaj na desni, da utišate vašo razpravo ločeno.
[[...]]stalno meglo, stalno meglo. Hvala lepa.
Hvala lepa, dr. Bajuk. Alojz Sok ima še besedo.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Ne bi se spuščal v samo vsebino, vseeno pa, ko poslušam tole, bi rad gospoda Pucka - če ne bo sedaj odšel iz dvorane - torej vidim, da odhaja, mogoče mu bodo kolegi prenesli. Vseeno bi ga rad vprašal, ker bomo o teh amandmajih glasovali in se bo tudi sam moral opredeliti do tega, kaj je slovnično tako močno narobe v amandmaju, ki ga je vložila poslanskaskupina Slovenske nacionalne stranke. Sicer je rekel, da ni ravno velik poznavalec slovenske slovnice, ampak vseeno bi ga vprašal, če mi lahko odgovori, kaj se njemu zdi slovnično tako sporno. Mogoče bi opozoril, da je tretji amandma slovnično veliko boljčudno formuliran kot prvi - in tega je gospod Pucko podpisal, ker je vložen tudi v imenu LDS -, pravi, da se v drugem odstavku doda nova 23. točka, ki se glasi: "Velike začetne tuje investicije so tuje investicije..." Če mi lahko tole pojasnite. Torej, meni to zveni zelo neslovnično, zapisano na takšen način: "velike začetne tuje investicije". Hvala lepa. Mogoče bom dobil odgovor na to.
Hvala. Kolega Ciril Pucko.
Hvala lepa. Spoštovani kolega Sok, z velikim veseljem vam bom odgovoril na to, kako bi sam oblikoval ta amandma. Napisal bi, recimo, takole: V 2. členu se doda nov prvi odstavek [[dvopičje, narekovaj spodaj]] : "Beri 1. člen!" [[klicaj, narekovaj zgoraj]] . S tem bi poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke dobila možnost, da razpravlja o vsebini 2. člena, če že niso znali napisati vsebinskega amandmaja na ta člen. Toliko. Zdaj pa o tistem, o čemer vi govorite, kako bi se naj glasil amandma, nova 23. točka. Ta točka sledi tistemu, kar pravi prvi stavek drugega odstavka: "Posamezni, v tem zakonu uporabljeni pojmi, imajo naslednji pomen:" [[dvopičje]] . In potem točka 23: "velike začetne tuje investicije so tuje investicije, kot so opredeljene s posebnimi predpisi." To sledi tistemu, kar je sprejeto v enem izmed naslednjih besedil členov. Hvala.
Najprej kolega Vili Trofenik. Hvala lepa.
Doktor Bajuk.
Ali imam besedo?
Izvolite, ker vam Vili Trofenik odstopa, da boste vi prej razpravljali.
Jaz bi rad sedaj omenil ravno ta predlog Liberalne demokracije, ta dodatna 23. točka. Kolegi, ki so bili na odboru za finance, bodo razumeli, da s tem hoče vlada rešiti zagato, ker ni bilo jasno, ne takrat, sedaj pa še manj, kaj so velike investicije. Ker za velike investicije se pač dovoljujejo neke stvari in neki posebni pogoji, do tega člena bomo še prišli, ki so po naši oceni popolnoma nesprejemljivi. Šlo pa je za to, da je prevod besede "greenfield", ali začetne investicije, vsaj tako bi jaz prevajal, ampak tudi nisem ekspert. Sedaj pa, kako se to reši? To je pa spet neka zanimivost. Kako se reši zagato - s tem da se reče, da bo prišel še drug predpis. Potem se mi kot Poncij Pilat roke umijemo, vse je lepo, zavozlano. Nekdo drug nam bo pa to povedal, nekdo drug bo povedal - upam, da vlada v kakšnem navodilu, ki bo prišlo alipa ne, bo pa obrazložil -, kaj je ta velika investicija. Torej, nekdo drug in ne državni zbor bo odločal, kdo bo dobil subvencije, pod kakšnimi pogoji. Spoštovane kolegice in kolegi! Ja, saj smo vendar državni zbor! Zakonodajalska oblast Republike Slovenije. Ne moremo se rešiti naše odgovornosti na tak način, da najdemo neko lepo slovnično izvedbo za odločitev, ki pa je v svojem bistvu nedemokratična. Ja kako bomo mi pristali na to, da bo izvršilna oblast sedaj pa sama povedala v nekem posebnem odloku, kdobo deležen subvencij? Ali smo res že tako daleč, da se tega ne zavedamo, da če bo kdo oproščen davka ali pa bil deležen neke posebne pozornosti s strani vlade in sredstev, ker nam ljudje zaupajo, da mora to biti na podlagi jasnih pravil in da mora obstajati nek nadzor. Kako pa naj nadzorujemo? Poglejte, kako predlagate rešiti ta problem - eno posebno navodilo bo to rešilo. Ja, saj o tem smo debatirali dolgo časa v delovnem telesu, ker ni bilo jasno. In seveda, kako se ta nejasnost popravi - ja, naj izvršilna oblast napiše, pa bo. Spoštovani, prosim vas, glasujete proti tem predlogu Liberalne demokracije. Spet so se zmotili. Hvala.
Hvala. Vili Trofenik, prosim.
Hvala. Želim replicirati kolegu gospodu Pucku [[..]]
Vas ni imenovalo, tako da to ni replika, lahko pa razpravljate.
Želim popraviti njegove netočne navedbe. V resnici pa gre za amandma, ki ga je tudi moja poslanska skupina, na žalost, podpisala in katerega obrazložitev k 2. členu je inovativna približno tako kot včeraj eden amandma v zvezi z obrestmi. Na odboru za finance vlada ni znala povedati, kaj so to velike začetne tuje investicije. Pod ta amandma so avtorji amandmaja napisali, da amandma sledi mnenju zakonodajno-pravne službe, in so pozabili, da imamo to mnenje vsi na mizi in da ta njihova trditev seveda ali pa predlog amandmaja še zdaleč neustreza pripombam zakonodajno-pravne službe. Da se ne razumemo napačno, jaz bi bil zelo vesel, če bi vi imeli sistemsko urejene instrumente za privabljanje tujih investitorjev, ampak jih nimamo. V tem konkretnem primeru gre za točno znanega enega in enegasamega tujega investitorja, ki mu poskušamo pisati neke instrumente na kožo. Drugi tuji lastniki firm, ki že delujejo pri nas ali želijo investirati, hodijo spraševat, kaj gre za diskriminacijo, ker dobesedno gre za diskriminacijo. Lepo prosim, ne delajte ne norčujte se, moj prispevek ni namenjen proti konkretnemu investitorju, vendar že končno omogočimo, da bomo imeli sistemsko privabljanje ali stimuliranje tujih investitorjev. Ta obrazložitev in ta amandma, spoštovani tisti, ki ste jih podpisali, pa vam v vsakem primeru ne more biti v okras, ampak bistveno kaj drugega. Primerjajte stališče zakonodajno-pravne službe, ki trdi podobno, kot sam razmišljam, ker gre za konkretnega, bi moralo biti v načrtu razvojih programov in še kaj zraven napisano, ker gre za pridobitev javnih sredstev brez razpisa, in še mora biti v skladu z normami Evropske unije. Hvala lepa.
Hvala. Gospa Helena Kamnar, državna sekretarka.
Hvala lepa. Res je, da včeraj oziroma predvčarjšnjim nismo znali natančno pojasniti, kje in kako so definirane velike začetne investicije. Danes pa to že znamo. S 1.5. prihodnjega leta vstopamo v Evropsko unijo in s tem prevzemamo pravni red Evropske unije v popolni meri, tudi na področju državnih pomoči. Zlasti to področje je od tedaj naprej v celoti podrejeno evropski komisiji, ki bo tudi dajala soglasja na priglašene sheme, bodisi individualne bodisi skupne za posamezne vrste državnih pomoči. Pravila Evropske unije bodo uporabljena neposredno preko regulativ, direktiv in smernic, ki na tem področju veljajo. Začetna investicija je definirana v medsektorskih pravilih o regionalnih pomočeh. Velika investicija pa je definirana v smernicah o državnih pomočeh, v točki 4.4. Kaj je tam zapisano? Začetna je investicija je definirana na tak način: "vlaganja v osnovna sredstva pri postavitvi novega obrata, pri širitvi obstoječega obrata ali začetka dejavnosti, ki pomeni temelj za spremembo proizvoda oziroma proizvodnega procesa." Velika investicija pa je definirana na sledeč način: "velikost za posamezne sektorje se definira v posameznih medsektorskih pravilih o državnih pomočeh." Pravil je zelo veliko. In za vsako posamezno področje jih bomo spoštovali, tako kot veleva evropska zakonodaja. Hvala.
Hvala lepa. Po prijavah je še Alojz Sok na vrsti za razpravo. Nato pa še enkrat Vili Trofenik.
Hvala lepa. Jaz sem se že prej prijavil, ker sem želel replicirati gospodu Pucku, pa mi niste dali besede. Torej, 1. člen je nekaj, 2. člen pa govori o pomenu uporabljenih pojmov. Gospod Pucko je sicer samozavesten mož, to se mu pozna, in odgovarja, in čeje potrebno tudi na aroganten način, ampak to seveda niso odgovori, so pa primerni za stranko, katere član je. Kar se pa tiče tretjega amandmaja. Torej 2. člen govori o pomenu uporabljenih pojmov in ne pojem pojasniti na takšen način, kot ste vi napisali: "Velike začetne tuje investicije so tuje investicije, kot so opredeljene s posebnimi predpisi." To seveda ni nikakršna razjasnitev uporabljenega pojma, to je v bistvu prazna vsebina. Ker napeljujete na to, da boste z nekim posebnim predpisom - ne vem, mogoče tudi s kakšnim tajnim - opredelili, kaj so to velike začetne tuje investicije. Če bi želeli pomen uporabljenih pojmov razčistiti, da bi ne predstavljali dvomov - tako jaz razumem te člene v vseh zakonih, da pojasnijo uporabljene pojme -, potem bi seveda to morali napisati drugače. Oglasil pa sem se, naj še enkrat povem, samo zato, ker je gospod Pucko rekel, da bi ga bilo sram se podpisati pod amandma poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke, nič pa ga ni bilo sram podpisati se pod takšen amandma Torej, takšen način razprave me seveda vedno prebudi iz tega poslušanja in moram reagirati na to. Hvala lepa.
Spoštovane kolegice in kolegi, upam, da tudi vi želite, da bi danes sejo končali. Samo toliko, da bi skušali biti racionalni pri razpravah. Ciril Pucko, želite repliko? Potem imate prednost.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Gospodu Soku bi povedal samo naslednje: da sem mu s tem, kar sem mu želel povedati, kako bi oblikoval amandma, želel povedati, da 1. člen govori o tem, čemu je namenjen zakon o izvrševanju proračuna. Prepričan sem, da ste to prebrali in če bi želeli biti korektni, bi tako to tudi razumeli. To je vsa zgodba in s tem pač to polemiko zaključujem, ker ne vidim nobenega smisla. Samo to sem mu želel povedati in ničesar drugega. In spoštovani kolega Sašo Peče mi je celo dal prav, da so v veliki naglici, ko so prepisovali iz Poročevalca, prepisali dve besedi preveč, zato je stavek izgubil svoj smisel. Hvala.
Vili Trofenik.
Hvala lepa. Temeljnega odgovora seveda nisem dobil od strani državne sekretarke, ali bodo taki pristopi omogočeni tudi drugim zainteresiranim tujim investitorjem ali samo tistim, tistemu, ki se skriva za to nedefinirano definicijo?
Sašo Peče.
Če je problematičen amandma Slovenske nacionalne stranke, ga bomo umaknili. Zdi se mi pa, in to resnično mislim, skrajno neprimerno od poslancev Liberalne demokracije, da si upajo pri tako pomembnem aktu, kot je ta, spustiti se v eno izmed črkovnih napak, ko vsi veste, kaj je bil namen, in da je prišla samo ena beseda, to je beseda "predstavlja" preveč notri. In da se sedaj zadnje pol ure dotikate samo te besede, čeprav ste smisel vsi razumeli, smisel tako davčne politike kot amandmaja! Ampak, seveda, žal, ker nimate druge razprave, zaradi tega ali onega razloga - po vsej verjetnosti, ker je ne smete imeti, se toliko dotikate amandmaja. Če vas to toliko moti, ga lahko tudi umaknemo. Tako ali tako je vlada Republike Slovenije povedala, da ne bo zasledovala ciljev, kot jih ponuja Nacionalna stranka, ampak bo nadaljevala s svojo politiko. Hvala.
Zaključujem razpravo o amandmajih k 2. členu in prehajamo na odločanje. Imamo predlog, da izglasujemo oziroma obravnavamo in izglasujemo amandmaje k predlogu zakona o izvrševanju proračuna. In nato imam predlog, da bi naredili pavzo za pripravo amandmajev za tretjo obravnavo, obenem pa je najbrž kdo za kosilo. Potem bi nadaljevali sejo. Prehajamo torej na odločanje o amandmaju poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Glasujemo. Navzočih nas je sigurno več kot 43. Ponovil bom glasovanje. Prosim za pozornost, glasujemo drugič. Glasujemo. 10 minut odmora. 10 minut po poslovniku. Po poslovniku sicer ne bomo prišli s to sejo nikamor. 10 minut. Jaz sem vaš predlog podal, da bi obravnavali in sprejeli amandmaje, glasovali o amandmajih in nato naredili pavzo. Vem, da nas je v dvorani več kot 43, in bom ravnal zaenkrat tako, kot poslovnik veleva. Hvala lepa. Nadaljujemo ob 13.19 minut.
Povem predlog, kako bi nadaljevali s to sejo po tej desetminutni prekinitvi. Ob 13.19 bomo glasovali o amandmajih k 2. členu, nato naredili 30 minut pavze. Ob 13.19, tako kot smo prej prekinili za 10 minut, bomo glasovali o amandmajih k 2. členu. To je po poslovniku. Nato pa dogovor, da naredimo 30 minut pavze.
[[...]]glasovali tretjič. Prosim, da pridete v dvorano. Prosim za pozornost. Glasovali bomo tretjič. Poglejte svoje glasovalne naprave. Na glasovanje dajem amandma poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Glasujemo. Navzočih nas je 63. Za je glasovalo 8, proti 46. [[Za je glasovalo 8.]] [[Proti 46.]] Amandma ni dobil podpore. Na glasovanje dajem amandma poslanske skupine Nove Slovenije. Glasujemo. Navzočih nas je 63. Za je glasovalo 17, proti 45. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 45.]] Amandma ni dobil podpore. In na glasovanje dajem amandma štirih poslanskih skupin, LDS, Združene liste, Slovenske ljudske stranke in DeSUS. Obrazložitev glasu je možna.
Gospod predsednik. Na podlagi izvajanja gospe državne sekretarke bi pričakoval, da je to umaknjeno. Saj je sama razložila, da je nesmiselno. Ali se motim? Oprostite.
Nihče ni umaknil. Samo še obrazložitev glasu, kolega Anderlič.
Glasoval bom za amandma, ker je bil vložen na zahtevo službe za zakonodajo in pravne zadeve, da mora biti to tako urejeno. Res je, vlada meni, da lahko to tudi na drugačen način, ampak so se strinjali z ugotovitvami službe, in zato je ta amandma vložen. To je vse, kar je ob tem za povedati. In da ne bi bilo pravno neusklajeno, bom to seveda podprl, kajti tudi vložili smo ga zaradi tega.
Hvala. Obrazložitev glasu, še [[...]]
Hvala lepa. Jaz bom glasoval proti.
To je drugič obrazložitev glasu, doktor Bajuk.
Obrazložitev glasu. Prej je bilo vprašanje proceduralno, če to sploh ni bilo umaknjeno. V imenu poslanske skupine.
Dobro.
Evo pa smo v poslovniku. Ne samo, da smo v poslovniku, še eno minuto daljše lahko govorim. Vsi poslanci Nove Slovenije bomo glasovali proti temu amandmaju, ker se nam zdi popolnoma nesmiseln. Se nam zdi, da je nek ponovni korak, ki je v neskladju z odgovornostjo državnega zbora, ker se sklicuje, da bo nekdo drugi opravil to, kar bi moral državni zbor kot zakonodajna veja oblati. Hočem pa tudi v imenu poslanske skupine izraziti svoje začudenje nad tem, kar je povedal gospod Anderlič kot vodja poslanske skupine Liberalne demokracije.
Ni polemike.
Dobro se spomnim, ko sem bral v časopisju, da je on poslanec, ki ne bo nikdar sprejel nobenega mandata ali pa odločbe od drugod, da je samostojen, zdaj je pa pač povedal, da mu je služba naše hiše tako velela in bo tako glasoval. Škoda. Hvala.
Hvala. Glasujemo o amandmaju štirih poslanskih skupin. Prosim za pozornost. Glasujemo. Navzočih nas je 67, za je glasovalo 48, proti 17. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 17.]] Amandma je dobil podporo, je sprejet. Po dogovoru torej 30 minut odmora, to je ob 14.05 uri nadaljujemo sejo.
Spoštovane kolegice in kolegi, predstavnice in predstavniki vlade! Nadaljujemo z delom, in sicer bomo nadaljevali z razpravo in odločanjem o amandmajih k dopolnjenemu predlogu zakona o izvrševanju proračuna Republike Slovenije za leti 2004 in 2005. Smo v drugi obravnavi in na 2. strani pregleda vloženih amandmajev. Prehajamo na razpravo in odločanje o 11. členu in amandmaju poslanskega kluba LDS k temu členu. Želi kdo besedo? [[Ne želi.]] Razpravo zaključujem. Lepo prosim za pozornost, ker bomo prešli na odločanje. Prosim vse, ki se nahajate v bližini, da se nam pridružite. Odločali bomo namreč o amandmaju k 11. členu. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 11. členu. Glasujemo. Žal, prvo glasovanje ni bilo uspešno. Vseeno mislim, da nas je v dvorani dovolj. Lepo prosim vse, ki se nahajate v preddverju, da se nam pridružite. Drugič bomo glasovali o amandmaju k 11. členu. Glasujemo. Navzočih nas je 55, za je glasovalo 48, 6 proti. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odpiram razpravo o 21. členu in amandmaju štirih poslanskih skupin koalicije k temu členu. Želi kdo besedo? [[Ne želi.]] Razpravo zaključujem. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 57, za je glasovalo 48, proti 5. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Smo pri 26. členu, h kateremu sta vložena dva amandmaja. Najprej bomo glasovali o amandmaju poslanske skupine Nove Slovenije, z opombo, če bo sprejet ta amandma, je glasovanje o naslednjem amandmaju, to je poslanskih skupin koalicije, k temu členu brezpredmetno. Odpiram razpravo. Razpravo zaključujem. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine Nove Slovenije. Glasujemo. Navzočih nas je 57, za je glasovalo 12, proti 43. [[Za je glasovalo 12.]] [[Prosti 43.]] Amandma ni bil sprejet. Zato prehajamo na odločanje o amandmaju štirih poslanskih skupin koalicije. Glasujemo. Navzočih nas je 61, za je glasovalo 47, proti 11. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 11.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Smo pri 38. členu, in sicer v pregledu imamo samo en amandma. Na klop smo dobili dopolnitev tega amandmaja, štiri poslanske skupine koalicije so ta amandma dopolnile, tega amandmaja ni v pregledu. Ta trenutek nam spoštovani strokovni sodelavec deli na klop še en amandma, in sicer amandma skupine poslancev s prvopodpisanim Andrejem Fabjanom. Torej o 38. členu in o dopolnjenem predlogu amandmaja štirih poslanskih skupin ter o vloženem amandmaju skupine poslancev s prvopodpisanim Andrejem Fabjanom odpiram razpravo. Gospod Rokavec, izvolite.
Hvala za besedo. Namreč, menim, da bi bilo najbolj primerno, da bi vse amandmaje, ki so predlagani k 38. členu, črtali. Menim da se bo ta državni zbor nevarno poigraval z vsemi slovenskimi občinami, če bi sprejel kakršenkoli amandma, ki je predlagan k 38. členu. Menim, da je nedopustno, skrajno nedopustno, da ta državni zbor, vlada nalaga občinam vedno nove naloge po zakonih kakor tudi podzakonskih predpisih. Ne zagotovi pa jim ustavne pravice, da jim za to tudi zagotovi finančna sredstva. Odkrito povedano, da se ta država nevarno poigrava z občinami in želi namensko uničiti slovenske občine, večino slovenskih občin, razen mogoče nekaterih, ki imajo dovolj veliko lastnih prihodkov. Jaz apeliram na vse poslanke in poslance ne glede, ne glede, odkrito povedano na odločitve naših šefov, koalicijskih šefov, da podpremo 38. člen takšnega, kakršnega je izglasoval odbor za finance in monetarno politiko. Državni proračun na koncu sprejema državni zbor in državni zbor je tudi in na koncu bo odgovoren in soodgovoren za to, kakšno bo stanje v naših občinah. Preveč let smo že tlačili navzdol,s tem da nismo dali potrebnih finančnih sredstev. Sedaj je čas, da začnemo popravljati to krivico, ki je očitna in ki bo zelo drago stala to našo državo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Čebulj, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovani kolegi in kolegice! Jaz tega amandmaja osebno ne morem podpreti. Poglejte, glede na to, da je odbor za 38. - to je s prvopodpisanimi oziroma vodji poslanskih skupin. Gre za to, da je odbor za finance pač sprejel tezo amandmaja, ki jo je vložil kolega Trofenik. In glede na poznavanje problematike, katere srečujemo v občinah, in s tem, da nam zakonodajno telo kot državni zbor nalaga vseskozi večje obveznosti po občinah, in glede na amandma, ki pač predlaga, da sezmanjša znesek na glavarino po občinah, ni to samo 1200 tolarjev na prebivalca, ampak glede na zakonske obveznosti, katere sledijo občinam v letu 2004 in 2005, bo pomenilo 10.000 na prebivalca, ki ni jasno tukaj notri opredeljeno. In še enkrat poudarjam in se pridružujem vsekakor mnenju tudi Rokavca. Moje je pa sledeče tudi mnenje pri vsem tem: predlagam, da enostavno občine ukinemo in se dejansko vodijo vsa dela, ki so sedaj v pristojnosti občin, da se centralistično vodijo iz Ljubljane. Na tak način, če bomo nadaljevali s politiko financiranja občin, pomeni, da se bodo ustavile tudi določene investicije, pretežno pa tudi na področjih, ko govorimo o opevanih evropskih skladih, za katere tudi potrebujejo občine sredstva, da lahko določena dela izvedejo. Jazse čudim dejansko vsem tem poslanskim skupinam, predvsem vodjem in njihovi politiki, da tako mačehovsko gledajo, glede na to, da je lokalna samouprava pokazala, da so občine pokazale pravo mero dela in razvoja. Sem prepričan, da če bi občine in vodstvo občine, vključno z občinskimi svetniki in vsekakor občani ne sodelovali s tem lokalnim skupnostim tako, vsekakor ne bi bilo teh rezultatov, tudi ne opevanih uspehov države na ta račun. In zaradi tega tega amandmaja, vas prosim, kolegi poslanci in poslanke, ne podprite. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Vizjak, izvolite.
Ja, hvala lepa. Poglejte, po precej naporni razpravi na odboru za finance je uspelo sprejeti praktično dvignjeno primerno porabo na prebivalca. Mislim pa, da je ta znesek še prenizek. Funkcioniranje slovenskih občin je bistveno drugačno, kot je bilo morebiti pred petimi, desetimi leti, kajti danes ne samo da je država obesila cel kup nekih novih obveznosti na naše občine, temveč so občine tudi pred izzivi, da seveda štartajo na razno razna razvojna sredstva, pripravljajo projekte; skratka, velik del razvoja Slovenije in slovenskega podeželja se vrši prek razvojnih programov občin, za kar morajo občine investirati denar, tisti prosti denar, ki ga še imajo na voljo oziroma tisti mehki del občinskih proračunov. Denarja za investicije torej tudi zaradi tega razvojnega gledanja občin zmanjkuje. In mislim, da je dvig primerne porabe na prebivalca en simbolni premik v razmišljanju države tudi zato, da občina za ta del povrne vsaj nekaj stroškov. Pojavlja se žal, da bomo imeli tudi v občinah vse manj tega mehkega dela proračuna, da bomo izvajali dejansko zgolj samo še zakonske obveznosti, ki si jih tudi tu v okviru državnega zbora lepo nalagamo, in rezultat bo ta, da pravzaprav ima kolega Čebulj prav, da je vprašanje, ali sploh še potrebujemo neko lokalno samoupravo ali zgolj potrebujemo tam nekaj birokratov, ki bodo razkanalizirali tisti denar, ki pač pride iz države v lokalno skupnost. Mislim, da je podpis treh vodij oziroma štirih vodij poslanskih skupin pod amandma, ki zopet znižuje primerno porabo na prebivalca, nepremišljen in je zgolj plod tega, da ni kje vzeti. Sam pa imam vir za ta denar, ki je tudi zakonsko pokrit, le da se ga ne izvaja: zakaj ne vračajo občine, ki imajo lastnih prihodkov nad primerno porabo, ta del denarja v sklad, iz katerega se bo financirala ta primerna poraba. Vem za občine, ki imajo bistveno, bistveno več lastnih prihodkov, kot je njihova primerna poraba.
Hvala lepa. Gospod Kelemina, izvolite. Izvolite, gospod Kelemina.
Hvala lepa. Sem prehitro na vrsto prišel. Hvala. Poglejte, jaz teh amandmajev - zdaj sta že dva ali koliko jih je že tu s strani Liberalne demokracije k 38. členu, ne vem, izgleda, da že dva, po ostalih podpisnikov - ne bom podprl, seveda logično, da ne. To pa zato, ker je vse to, kar se dogaja tu pri nas v državnem zboru, noro. To je, preprosto povedano, že enostavno noro! Ne predstavljam si, spoštovane poslanke in poslanci, in vas sprašujem, kako dolgo bomo še dovolili, da dejansko z našimi glavami pa z našo pametjo manipulira birokracija. Mi dobro poznamo situacijo na lokalnem nivoju in vemo, kakšna je. Sami sprejemamo neke, sam pravim, določene določbe določenih zakonov, ki so v nasprotju z obstoječimi zakoni, tako z ustavo kot z zakonom o lokalni samoupravi in tudi verjetno zakonom o financiranju občin, saj vedno nove obveznosti nalagamo - ne samo z zakonskimi akti, ampak tudi s podzakonskimi akti oblast, birokracija nalaga občinam nove obveznosti in za to ne zagotavlja dodatnih sredstev. To je definitivno res in poslanci to vemo, da je to res. To veste tudi župani iz opcij, kiste danes na vladi. Ne ukrepate in ne storite ničesar! Poglejte, občine se enostavno ne pritožijo na vse te kršitve, ki jih oblast povzroča, mi oziroma vi, poslanci oblasti, pa to potrjujete in omogočate, da se to dogaja. Ne vem, zakaj se občine ne pritožijo. Ne vem, zakaj imamo neka združenja ali kaj so že to neke institucije, ki enostavno molčijo in klečijo pred to birokracijo, ki nas vedno znova potiska v nemogoč položaj. Resnično ne vem, kako bodo lokalne skupnosti še uresničevale vse te svoje naloge, ki jih morajo; veste, kakšne so pred njimi. In tudi ne vem, zakaj mi, poslanci, dovolimo, da se te stvari kar naprej dogajajo, in ne storimo popolnoma ničesar: niti na področju regionalnega razvoja, ne na področju financiranja občin - dobro, lokalna samouprava je itak sama po sebi umevna - in še cela vrsta drugih ukrepov, ki bi jih morali mi narediti in ki bi morali zagovarjati neko politiko, ki bi bila primerna za razvoj podeželja, razvoj občin. Jaz vem, da nekatere občine imajo danes preveč denarja. Imajo ga preveč zato, ker smo nepravično, kar je že bilo govora o tem, tudi s kršitvijo zakonodaje, kršitvijo enakosti pred zakonom, nekaterim dovolili, da imajo prihodke, izredne prihodke, ki jih druge občine nimajo. Ve se, da gre za te kršitve. O tem smo govorili te dni na odborih, predvsem na odboru za finance itn., in prav tiste občine, ki imajo že danes ogromna sredstva, ki z njimi ne vedo, kaj bi počeli - tako kot, recimo, v Novi Gorici, kjer nove robnike mečejo ven, pa dajejo nove robnike notri in to marmornate oziroma ne vem iz kakšnega materiala vse. Enostavno zlate robnike lahko delajo, če hočejo, drugje pa taka velika pomanjkanja sredstev! Mislim, da bi enkrat morali ugotoviti v državnem zboru, poslanci, če že drug nihče tega ne ugotovi v tej državi in če so vsi ostali nesposobni oziroma klečijo pred nekom, da bi povedali, da so nekatere občine daleč, daleč finančno podimenzionirane in da se s takim načinom ne bodo nikoli približale tistim, ki so danes tako razvite. Nikoli! Zato teh amandmajev nikakor ne morem podpreti in seveda pričakujem, da se boste prej kot slej morali poslanci s temi stvarmi - in poslanke, seveda - začeti ukvarjati in tudi nekaj na tem področju storiti. Če boste pa kar klečali, zaradi mene kar klečite, jaz ne bom. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Trofenik, izvolite.
Hvala za besedo. Govoriti želim o amandmaju štirih poslanskih skupin k 38. členu, to se pravi amandmiranje dopolnjenega predloga zakona, tako kot ga je sprejel odbor za finance. Vendar uvodoma dovolite, spoštovani kolegi in kolegice, tisti, ki še imate kanček odgovornosti do lokalne samouprave, ne dajte se speljati na tanek led, da vas skregajo, po domače, med tistimi, ki se samofinancirate ali se samofinancirajo, intistimi ostalimi. Ker štirje podpisniki tega amandmaja in tisti, ki za njimi stojijo, ravno to želijo, da pride do razdora na področju lokalne samouprave in seveda potem po tistem starem pregovoru: divide et impera je bistveno lažje, kot če bi enotno nastopili. Če se vrnem k vsebini amandmaja oziroma vsebini problema. Vlada je v dopolnjenem predlogu proračuna za leto 2004 povečala proračunske odhodke za 89 milijard. Istočasno je pa imela obraz znižati finančno izravnavo lokalnim skupnostim za 3 milijarde - direktno, posredno gre pa še za več milijard. In na žalost tega niste uspeli ali pa niste hoteli ugotoviti. Kljub temu da smo v tem državnem zboru letos že zmanjšali to potenco pri zakonu o igrah na srečo za milijardo 700 približno učinka negativnega, je vlada šla kljub temu s tem neodgovornim predlogom, neupoštevaje akte oziroma zakonske in podzakonske, ki so bili izdani v tem letu in ki neposredno povečujejo obveznosti lokalnih skupnosti bistveno več, kot je planirana nominalna ali pa realna rast glavarine po predlogu vlade. Poglejmo si samo nekatere. Uredba ministra za šolstvo o cenah v vrtcih oziroma stroški vrtca - sam je spoznal in jo je omejil, da je možno povečanja največ za 10%. Veste, kaj to pomeni, za 10%? Dejansko bi se moralo povečati od 12 do 15% kakor v kateri sredini, vendar teh 10% je tudi fiktivno, ker vso negativno razliko, ki pade zaradi tega, ker niso cene povečane nad 10%, v celoti pokrivajo občine. Stroški predšolske vzgoje so v strukturi primerjalno na primerno porabo, ne na proračune občina, 25-28%. Če to preračunamo na celotno primerno porabo, je 2,5% že pobralo samo otroško varstvo, vlada je pa predlagala povečanje za 4,2. Naslednje, odlok o uvedbi devetletke s 1. septembrom povečuje tudi do tretjino stroške šolskih prevozov iz naslova pravic, pač, za prvošolce oziroma najmanjše, kar je razumljivo, ker jim je treba zagotoviti varno pot v šolo. Stanovanjski zakon je bistveno povečal stroške subvencije stanarin. To so vse socialni transferji, ki jih je treba zagotoviti in jih je treba izvajati. Ampak kljub temu, da je vlada to vedela, je šla z nerealno nizkim povečanjem glavarine in zdaj še ima obraz temu nasprotovati! Ko je bil predlog za povečanje, kar je odbor sprejel, za skromnih 1,3%, kar je približno polovica potrebnih dodatnih sredstev samo na področju otroškega varstva, neupoštevaje druge probleme, ki so na tekočem delu proračuna, in neupoštevaje probleme, ki so nastali, da so prvič po dolgih letih praviloma nominalno predlogi občin za drugo leto v proračunu - nominalno - nižji, kot so bili v letošnjem letu, in da so zaradi tega pa še realno nižji. Vse skupaj, seveda, ne morem drugače reči - dolgo sem verjel, da ni, ampak sem vedno bolj prepričan, da je ena velika špekulacija. Špekulacija - dodatne stroške, ki nastanejo z obveznostmi do EU-ja, dodatne stroške oziroma težave, ki nastanejo na račun davčne reforme in še česa, preleviti na breme občin oziroma direktno na prebivalstvo. Ali bo bolj obdavčeno, ali pa bodo imeli manjše pravice, ali manjšo kvaliteto življenja, ker vse to zagotavljajo lokalne skupnosti. Kje stoji še špekulacija - ne samo na odhodkovni strani, tudi na prihodkovni. Lastni prihodki občin se bodo v prihodnjem letu bistveno znižali. Prvič, predvsem zaradi nerealne ocene nadomestila za uporabo stavbnega zemljišča, ker smo sprejeli zakon v tem državnem zboru, 218. člen, kjer so notri nekateri deli vlade špekulirali, da bo z obdavčitvijo nenzazidanih stavbnih zemljišč prišlo do nekih ekstra velikih lastnih prihodkov občin in da zaradi tega lahko zaprejo državno pipo v strukturi delitve dohodnine oziroma posredno finančne izravnave. To je pričakovanje je lažno, nerealno in ne bo uresničljivo. Prvič, v prihodnjem letu - je že vlada spoznala, da prilivov iz tega ne bo, ker država ne more zagotoviti ustreznih baz in še nekateri pravni problemi so, da tudi če bi hoteli v lokalni skupnosti te davke dodatno uvesti, jih ne morejo. Najmanj pa, da bi v pričakovani višini, ki jih nekdo nerealno pričakuje in poskuša neke druge prihranke oziroma na račun občin priti do prihrankov v državnem proračunu. Drugič, v istem zakonu smo sprejeli - zlasti zaradi nepozornosti vseh, zlasti pa odbora za infrastrukturo - določilo, da niso več obdavčeni oziroma ni prispevka od infrastrukturnih objektov. Ali veste, kaj to pomeni? To pomeni, da smo razbremenili državo. Ker država je lastnica velike večine infrastrukturnih objektov, od katerih se več ne plačuje nadomestila, in to so pomembni viri, ki so izpadli večini, da ne rečem vsem lokalnim skupnostim. Nič ni več od daljnovodov, nič ni več od plinovodov, nič ni več od energetskih objektov in podobno. To se pravi, zavestno smo odrezali prihodke lokalnim skupnostim. V nadaljevanju, navidezno smo vsaj nekaterim želeli preko zakona zagotoviti del koncesijskih dajatev, ampak prišlo je do naslednje, ne morem drugače reči, špekulacije, da koncesijske dajatve iz naslova elektroenergetskih objektov oziroma izkoriščanje rek Soče, Save in Drave ne prinesejo razen trem občinam oziroma štirim v Sloveniji - ostalim ničesar, ker to, kar smo jim z zakonom dali, smo z izračunom finančne izravnave vzeli do tolarja enako. Tu je prihranek države samo v tej špekulaciji, za katerega osebno trdim, nima pravne podlage. V 22. členu zakona o financiranju občin piše, da spadajo med lastne prihodke tudi prihodki po drugih predpisih. Danes ste že eno tako predložitev sprejeli. Ko je ta zakon bil 1998. leta sprejet, ni bilo koncesijskih dajatev. Danes pa vlada trdi, da gredo koncesijske dajatve, po zakonu odstopljene iz naslova energetskega izkoriščanja rek, v breme lastnih prihodkov ali, če hočete, v škodo finančne izravnave. Samo ob eni reki, tri pa imamo samo, je prihranek države kot lastnice tri milijarde. Vsota, za katero so pa nas, po domače, "okrog prinesli", pa je nekaj čez milijardo dvesto. Govorim o Dravi, enako bi lahko povedal o Soči in enako bi lahko povedal tudi o Savi. Na tak neurejen pristop, ko koncesijska dajatev od igre na srečo ostane priboljšek občinam, tistim, ki imajo to srečo, ko koncesijska dajatev iz naslova energetskega izkoriščanja rek, ki je praviloma povezana z degradacijo prostorov, gre v breme, to se pravi, dejansko te odstopljene koncesijske dajatve ni, razen za štiri občine v Sloveniji, ostalo nobena, seveda so to igre, ki niso zmanjšale predvidenega transfera samo za glede na dosedanji predlog oziroma veljavni proračun samo za slabe tri milijarde, ampak vsaj za dvakrat toliko. Na drugi strani pa indirektno znižale stroške državi kot lastnici energetskih in drugih sistemov, da lahko s povečanim dobičkom, ali ostankom dohodka, ali kakorkoli hočete, pač razpolagajo za neke druge namene. Vse je pa šlo v škodo. Izključno iz tega razloga je bil moj predlog na odboru za finance sploh predlagan, da vsaj načelno in kozmetično z zelo malim realnim učinkom poskušamo najprej to priznati, drugič pa delno popraviti. In seveda, ta amandma, ki ga ponujate štirje veliki, oprostite izrazu, je žalitev. Žalitev, ker ponujate virtualni amandma za leto 2005, kar je norčevanje iz državnega zbora in poslancev in občin in slovenske javnosti. Ker nima nobenega učinka. Za leto 2005 je drugi problem. V istem zakonu, ki ga danes sprejemamo, ni predvideno sprejemanje dopolnitve državnega proračuna za leto 2005 v letu 2004. To se pravi, glavarina, ki bo tu notri sprejeta, na tej glavarini bodo občine delale proračune v letuvolitev za naslednje volitve, ker ne bo tega nihče sprejemal. Katerakoli vlada bo, bo prišla leta 2005 z rebalansom, ampak takrat bo prepozno, ker za nazaj ne bo možno spremeniti občinski proračun. Cel kup je bilo sprejetih včeraj, pa posledično danes, amandmajev, ki so nedopustni, ker zagotavljajo izbrancem lastno udeležbo za investicije ali celo drugače: omogočajo investicije mimo pravil igre veljavnih v tej državi. V kombinaciji zniževanja finančne potence občin, kar ta nizka glavarina pomeni, posledično pomeni v strukturi vedno manjše investicijske dele proračunov in pomeni realno vedno manjšo možnost večine lokalnih skupnosti, pa če hočete tudi od Ljubljane ali pa do Hodoša, da se prijavljajo na razpise za investicije. Na drugi strani pa je isti državni zbor ob asistenci vlade nekaterim mimo tega zagotovil, igra je zelo jasna, razpoložljiva sredstva EU tudi deliti samo izbrancem, lokalne skupnosti pa spraviti v situacijo, da bodo same krive, da ne morejo štartati na razpise, ker ne bodo imele lastnih sredstev. Pa ne gre samo za sredstva, gre za princip. Jaz sem bil obdolžen zadnjič, da nasprotujem nekaterim vodovodom, daleč od tega! Ampak poleg treh objavljenih ali priznanih problemov na vodooskrbi jih je v Sloveniji desetine vsaj tako težkih ali pa še večjih. Ko ta dvolična država, ko je z zakonom o vodah prevzela skrb za vodovarstvene pase, deli se vse mogoče subvencije, da bi pa zagotovila ali pa zavarovala zdrave pitne vire, je pripravljena tudi izbrancem samo v izbranih sredinah zagotoviti nadomestila, ko se tepeta kmetijska raba prostora in zdrava pitna voda. Seveda, takšno reševanje, kot so si dovolili na račun Ljubljančanov, da odložijo ali omilijo vsebnost pesticidov v vodi in jih kar prisilijo, da pijejo zastrupljeno vodo, je milo rečeno neodgovorno. Tako za Ljubljano, in podobni so učinki tudi drugje. Cvetka, na katero nihče ni opozoril, sem prisiljen opozoriti, v eni izmed odločitev pravzaprav se bo danes še, dvakrat ponovila, in ponovno opozarjam, da ne bom napačno razumljen: privoščim vsem Slovencem pitno vodo in vodovod, ki je skrajna sila, da leta 2003 ali v bodoče bi to že vsi imeli s tem, da so nekateri morali to drago plačati, brez pomoči države, kljub temu, da smo v isti državi. Ampak poglejte, ministrstvo za okolje in prostor in institucije v njegovi sestavi, agencije ne priznavajo nobeni lokalni skupnosti stroške projektne dokumentacije, ko je treba opravičevati namensko porabo ekološke takse. Državni zbor na predlog vlade pa določi sredstva za sofinanciranje projektne dokumentacije. Spoštovani sosedje iz Prekmurja, ne vzeti to osebno, ne gre na vaš račun, gre za nedoslednost, nespoštovanje predpisov, ki smo si jih sami zadali, in ista ministrstva, ki to delajo, zakaj delajo. Zopet gre za kriterij naši ali pa drugačni. Lahko bi naštevalnaprej. O kriterijih javnih razpisov, odločitvah, da se nekaterim, ki se zavedajo odgovornosti lokalnih skupnosti, iščejo vsemogoče vire, da bi zagotovili lastno udeležbo, da pa se jim to prepreči, ker so jim tekoče obveznosti, zlasti z vidika socialnih transferov, praktično onemogočile vsakršni nadaljnji razvoj, ker razvoja brez investicij ni. Spoštovani minister za finance, ki ga ni, in do katerega sem osebno gojil velike simpatije in spoštovanje, ker prihaja iz strokovnih krogov, ki jih je treba spoštovati, pa tudi njega osebno, me je razočaral, je nekulturno v njegovi odsotnosti, sicer sem pa to povedal sinoči že na televiziji. Groziti z odstopom, groziti, da se razsuje proračun, na postavki 1,5 milijarde, iz naslova finančne izravnave za občine, je milo rečeno neodgovorno in neresno. Ko smo z zakoni uzakonili, zlasti z zakonom o javnih financah, Zipro-m poštnim nabiralnikom vsako leto, da se sme s tako imenovanimi preobremenitvami bodočih proračunov trošiti tekoče več, ne samo tam, kjer je logično, za investicije, ki potekajo več let, ampak tudi tam, kjer ne bi bilo potrebno. To ministrstvo ne zna podati solucije, da če res nima sredstev, kar mu pa ne verjamem, za finančno izravnavo v letu 2004, ki bi se povečala iz tega naslova v globalu za manj kot 5 procentov, da bi prolongiralo to obveznost za lokalni skupnosti na začetek leta 2005, kar tako ali tako dela vsako leto, ker takrat izračunava dejanske poračune. Zato odgovor ali argument, da bi bilo treba povečati deficit, ne zdrži. Argument, da bi bilotreba povečati proračun, ne drži. Niti prerazporeditve ni treba delati v škodo drugih postavk, ker je izračun finančne izravnave ob vsem spoštovanju, tisti, ki to ministru delajo, kar je bilo podlaga za odločitve vlade in kar je bilo podlaga za proračune občin v letu 2004, tako nenatančen glede na metodo, in razpoložljive podatke, da je odstopanje sigurno večje v absolutnem znesku, kot je 1,5 milijarde. Lahko je navzgor, lahko je navzdol. Mega amandma, ki ga spoštovani kolegice in kolegi vsako leto z lažnimi pričakovanji vlagate, nikoli se pa ne vprašate, koliko je učinkovit na segmentu cest, ker če bi to analizo napravili, bi bilo globoko razočaranje in bi nehali to pisati. Jaz sem nehal to podpisovati leta 1997, ker se držim tistega pregovora, da gre nekdo samo enkrat na led, pa ne več. Seveda je virtualen ali namišljen. Tako kot je namišljeno žaljivo povečanje glavarine za leto 2005. O tem, koliko bo v letu 2005, bo nekdo odločal v letu 2005. Kdorkoli. Tisto, kar bi realno pomenilo v tej situaciji, ki nastopa danes in jutri, ne pojutrišnjem, je seveda samo povečanje vsaj delno v letu 2004. In preden zaključim, ker sem se dal osebno speljati tudi še pri eni in drugi strani na led, ko sem želel popraviti vsaj delno, nerazumno in nepošteno in neodgovorno dejstvo, da tisto, kar en zakon daje, si dovoli nekdo s tehniko vzeti, ko sem predlagal, da se vseh 50% koncesijskih dajatev prizna ali izključi, kakorkoli to hočete, iz izračuna finančne izravnave. To bi pomenilo v globalu za državo 800 milijonov, 30 občinam pa bi približno pomenilo, pomembna razvojna sredstva ali pa, če hočete, investicijska. Tudi to je vlada ali predstavniki vlade so zatrli, zato tudi ni dobilo podpore na odboru. Vendar se sprašujem, kako bodo ravnali takrat, ker to je osnovnošolsko jasno, da bo na ustavnem sodišču padlo. Ker temelji, ne kar zakon daje, nekdo s tehniko izračuna jemlje, pa ni toliko, oprostite, da bom rekel, pameten in bister, da bi pomiril tiste, ki bi lahko to napravili, da bi jim vsaj polovico priznal tistega, kar jim je zakon dal. Da zaključim. Seveda gre za dvojno razočaranje, za neodgovornost vlade, za neodgovornost koalicijskih, poslanskih skupin in vodstev, v katero sicer sam spadam, na žalost. In pa za celokupno odgovornost vlade in, če hočete, državnega zbora v odnosu do javnih financ, do četrte javne blagajne, to je lokalnih skupnosti, ki bo imela dalekosežne posledice. Razumel bi vse skupaj, če bi bili v neki izredni situaciji in se strinjam tudi, da v smislu prihrankov ali stabilizacije morajo vsi segmenti družbe ustrezno prispevati, vendar ne gre. Nihče me ne bo prepričal, ko povečujemo za 89 milijard izdatke državnega proračuna, da je treba zaradi tega to vzeti lokalnim skupnostim. Povečane stroške zaradi vstopa v EU in vse, kar bo prinesla davčna reforma, alipa dosti od tega, bodo pokrili, ne bom rekel državljani, ampak v drugi funkciji občani občin v Sloveniji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Po vrstnem redu vas bom povabila k besedi. Gospod Sušnik, gospod Pukšič, gospod Fabjan in gospod Sok. Najprej ima besedo gospod Sušnik. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Ko sem slišal, da je odbor za finance dvignil primerno porabo za tisoč dvesto dolarjev, preprosto nisem mogel verjeti, ker se mi je to zdelo nemogoče, glede na odnos vlade in koalicije do financiranja občin. Vendar me je ta amandma, ki je bil sedaj vložen na ta 38. člen, postavil na realna tla. Prepričan sem, da se ni zgodil oziroma da se ne bo zgodil noben premik v tem smislu, da boste amandma izglasovali in postavili stvari na svoje mesto, tako kot v tej državi morajo očitno biti. Tu je bil en simbolni namig lokalnim skupnostim, da bi se pa tukaj lahko nekaj zgodilo v pozitivni smeri. Ta primerna poraba se neposredno navezuje na dvig proračunov kar v 165 občinah, 28 je takih, ki se same financirajo. Ko pa pogledamo strukturo teh občin, pa potem tudi strukturo volivcev pa malo volilno matematiko, mi je pa oziroma verjetno vsem tudi jasno, zakaj sedaj to poročilo, da vseh 165 podeželskih občin tega minimalnega dviga glavarine ne zasluži. Volivci v teh 165 občinah niso ključni, ne pomenijo ničesar v tej volilni matematiki, zaradi tega tudi niste pripravljeni dati teh 1900 tolarjev. Nič ni presenetljivega, nadaljuje se odnos državnega zbora, odnos vlade do podeželja do lokalne samouprave. Jaz se sprašujem, tega odgovora verjetno nihče ne more dati, kako dolgo bo ta zgodba še šla. Nič se ne smemo čuditi, če vedno znova in znova ugotavljamo sedaj smo celo priznali, da se nam je procent bruto družbenega proizvoda, ki ga porabimo na lokalnem nivoju, za boga svetega dvignil za 0.2 % iz 5 na 5.2%. Hvale vreden napredek. Je pa ta nivo uporabljen na lokalnem nivoju in je še vedno zelo, zelo oddaljen od prve primerljive evropske države, kjer je ta nivo uporabljen 20 %. Jaz v nobenem primeru ne mislim podpreti tega amandmaja. Po drugi strani se mi pa nehote vsiljuje ena misel. Mislim, da je bil ta preskok na odboru za finance narejen samo zaradi kozmetike, ker so mediji lepo poročali, da se je pa sedaj kar naenkrat pa izboljšalo financiranje občin, poročanje o usodi tega amandmaja, ki bo postavilo stvari spet na svoje mesto, pa sigurno ne bo tako obsežno in tako, kot je bilo poročanje odbora za finance, tako bodo oziroma bomo župani odgovarjali na vprašanja, saj boste dobili več denarja. Uspešna politika vladanja, uspešen manever, ki ste ga naredili in za katerega, bom povedal, lahko samo čestitam, dosežen je bil namen. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Pukšič, izvolite.
Hvala lepa. Gospa podpredsednica, kolegice in kolegi, državni sekretarji, podsekretarji, spoštovani gospodje ministri, kjerkoli že ste, v slovenskih toplicah ali pa na kakšnem smučanju, ali kje drugje, lep pozdrav iz Slovenije iz proračunske dvorane, kjer vas seveda to, kar je najpomembnejše za funkcioniranje države, ne zanima. Prav lep pozdrav vsem štirim koalicijskim strankam te koalicije, ki peljejo to Slovenijo v globoko brezen. Ampak hvala bogu, da se leto izteka, pravijo, da naslednje leto boljše bo. Verjamem, da bodo to slovenski državljani tudi naredili boljše leto, ker takšnim resnično ne moreš zaupati niti lopate in samokolnice, kaj šele javne finance. To, kar ste naredili s podpisom pod ta amandma vsi štirje vodje koalicijskih strank, s tem ste pač dokazali, da vam dejansko ni za državo, da vam dejansko ni za to lokalno skupnost, ampak da vam je samo za to, da ste vi na oblasti, in da boste seveda se tukaj poigravali s svojo dvoličnostjo, ki je pa neizmerna. Govoriti o tem, da bo milijarda 200 ali milijarda pa pol na tej postavki za finančno izravnavo občin pri 1500 milijardah, pri 89 milijardah primanjkljaja, spravila državo na kant, je seveda neresno. Res je, da nekateri želijo, da bi to razpravo sproducirali na razpravo tistih v državi, ki pripadajo 28 občinam, ki se same financirajo, in tistih 165 občin, ki seveda te možnosti nimajo. Enostavno, če nimajo, pa jih tudi ne rabimo, če se same ne financirajo. Zakaj pa ne? Tudi to je možno. In ker imate večino, lahko spremenite ustavo, ker boste zapisali, imeli bomo 68 občin oziroma 28 občin, ki se same financirajo, ostale pa bomo izvozili. Tudi to možnost imate. Uboga oblast, ki se seveda boji svojega lastnega naroda. In to, kar ste naredili in o čemer govorite, je seveda popolnoma nesprejemljivo in nevzdržno. Nekajkrat sem že vprašal, pa seveda odgovora ni, ker ga ne more nihče dati, kolikšen delež od primerne porabepa je tisti, ki je nekje v mejah, v povprečju, v državi za, recimo, plačevanje domov ostarelih. Po formuli, ki je za izračun tako imenovane primerne porabe, se seveda to ne da eksplicitno ugotoviti. Nekoč, ko smo imeli zagotovljeno porabo, je bilo 5-krat toliko, je toliko, če si jih imel 12, pa je bilo 12-krat toliko pač toliko. Razlika je v tem, da imajo nekatere občine v formuli, glede na starejše nad 65 let, lahko seveda starejše, ki nimajo lastnega premoženja, ki imajo ali državno ali kmečko pokojnino in nimajo kje drugje preživeti še tistih nekaj uric svojega življenja kot v domu. Ampak seveda to mora pokriti občinski proračun. Ja, do neke mere, do povprečja vsi enako. Razlike so ogromne. Nekateri občinski proračuni morajo to pokrivati v višini celo do10% svojega proračuna in je to neznosno. Če bi se zavedali vodji poslanskih skupin tega državnega zbora, če se že ministri in vlada tega ne zavedajo, in če bi vsaj malo poslušali svoje poslance, kolege poslance iz lastnih poslanskih skupin, saj ni potrebno iz sosednjih in drugih, potem seveda takšnega "ciganskega" v narekovaju, da ne bo kdo mislil, da sem mislil tu Rome, ampak tako "pesjega", da bom drugače rekel, amandmaja vodji tega ne bi podpisali. Pod to se lahko podpišejo samo tisti, ki ne poznajo slovenskega podeželja, samo tisti, ki ne vedo, da v tej državi poleg 28 samofinanciranih obstaja še 165 drugih občin. Za temi občinami pa seveda stoji približno milijon štiristo prebivalcev. To so tiste realne številke in to so tisti realni podatki. Ne bom seveda govoril o načinu izračunavanja in o zakonu, ki je popolnoma neprimeren za izračun te finančne te primerne porabe, ker so o tem govorili že bivši minister za finance, gospod Gaspari, o tem je govoril bivši minister za finance gospod Rop in tem govoritudi zdajšnji minister doktor Mramor, vendar nobeden od njih ni naredil nič. Mramor je pri tem še najmanj kriv, ker je najmanj časa na tem položaju. Pa vendar, ker ve, ker pozna problematiko, bi lahko zastavil in to bi pričakoval, če je mož beseda, tudi sam sem imel veliko upanja, ko je prevzel en strokovni človek področje financ, da bo pač na tem področju postavil red in da bo naredil to, da bo zakonodaja veljala za vse te državljane v tej državi. Ne enako, seveda ne, saj tega ne pričakujemo. Bog ne daj! Ampak vsaj približno, vsaj približno enako, tako z odstopanjem plus minus 15%, pa še vedno imate potem 30 za malverzacije in za razno podpiranje tistih investitorjev, ki peljejo investicije z večjimi dobički, ki pa se seveda lahko potem prelivajo na neke druge zadeve, ko ima nekdo pač lahko 70 jumbo plakatov, pa seveda je to mizeren strošek. Vsekakor bi pričakoval tudi od ministra Mramorja, da se bo tu postavil jasno in da bo pač zastavil pozicijo ministra za pošteno ali nepošteno delo. No, in vidite dragi politiki, dragi slovenski politiki, tega nimate, te hrbtenice nimate, da bi se postavili za to, ali je nekaj pošteno, ali pa za svojo politično kariero. Ko bomo imeli takšne politike, potem bo seveda v tej državi lažje. Kdaj pa kdaj kdo od poslancev pri določeni zakonodaji si to upa tudi narediti, ko mu je vedenje o tistih, ki so dali glas in ga izvolili, več, kot pa navodilo nekih strankarskih navodil ali kakšnih drugih pogovorov in tako dalje. Ko boste to znali narediti, potem bo manj te dvoličnosti. Zaenkrat pa dobim občutek, da ste ta amandma na odboru izglasovali samo zato, da boste lahko danes iz koalicijskih vrst govorili in prepričevali, kako dobro bi bilo, če bi to bilo sprejeto, koliko se trudite. Potem prideš na teren, pa rečejo ljudje, ja, pa poslušaj, saj so poslanci Liberalne demokracije, pa Združene liste, pa ostalih koalicijskih strank so se trudili, pa veš, da je oni govoril o tej zadevi, ampak pač ni šlo skozi. Ja, dragi moji! Ni šlo skozi, ampak kdo je kriv, da ni šlo skozi? Opozicija. Nikoli, nihče od opozicije, sem trdno prepričan, ne bo glasoval za takšen amandma. Upam, da vas še je kaj v hlačah, in da kdo od poslancev še upa izpostaviti pozicijo poslanca pred kariero, politično, za tisto, od koder je bil izvoljen, in za materijo, o kateri se bo glasovalo. Bo se pa seveda glasovalo o tem, ali bodo nekateri pravzaprav preživeli v tej državi ali pa ne. V nasprotnem primeru bodo nekatere občine morale pošiljati kakšne trimesečne račune pač na ministrstvo. O tem sem pa že govoril včeraj. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Fabjan. Izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Predstavniki vlade, kolegice, kolegi! Jaz bi začel predvsem s tem, kako so štirje kolegi začeli vlagati, ne en amandma, ampak en amandma k 138. členu in pa dopolnjeni amandma. Govorimo pa vse skupaj v bistvu o eni vsebini. Hočem povedati v svoji razpravi to, kako so v bistvu koalicijske partnerice in s tem jasno večina poslancev v tem državnem zboru pozabili, kar smo sprejemali nedavno tega, pred enim letom. Pozabili so na romske skupnosti. Prvič, v prvem delu črtamo 1200 tolarjev občinam, v drugem delu v amandmaju pa črtamo cel drugi odstavek, torej črtamo Rome. Skratka, pozabljamo na romsko skupnost v Sloveniji. Spoštovani, jaz vas bi rad spomnil, da smo z veliko večino v tem državnem zboru pred dobrim letom sprejeli, mislim, da dva sklepa. Ko smo sprejemali zakon o spremembi zakona o lokalni samoupravi kjer je vlada kot predlagatelj določila občine, ki naj bi imele avtohtone romske skupnosti. Državni zbor je predlagano novelo takrat sprejel. Ob sprejemu zakona pa je tudi sprejel z veliko večino dodaten sklep, v katerem je določil, da se občinam, ki so navedene, 20 občinam, v zakonu zagotovijo dodatna sredstva v proračunu za leto 2003. Tega ni bilo. Zato sem kot prvopodpisani od desetih kolegov poslancev danes vložil tretji amandma k 38. členu zakona o izvrševanju proračuna Republike Slovenije za leto 2004 in 2005, kjer na to ne pozabljamo. Imamo to možnost in mislim, da je prav, ne da samo govorimo in drugače mislimo, ampak da naredimo nekaj konkretnega. Nekaj konkretnega pa je to, da postavimo s tem amandmajem prave stvari na pravo mesto. To pa pomeni, da tem 20 občinam, ki imajo romske skupnosti v občini, kot tudi, predvsem pa predstavnike v občinskih svetih, svojega občinskega svetnika v občinah, da jim priznamo določena sredstva. Ta predlog je, da naj bi se občinam znesek primerne porabe na prebivalcav Republiki Sloveniji, ki imajo izvoljenega predstavnika romske skupnosti v občinski svet, v letu 2004 in za leto 2005 povečal za občine, v katerih je od vseh občanov, v občini do 2% romske populacije za 1 000 tolarjev, za občine, v katerih je od vseh občanov v občini nad 2% romske populacije, pa za 2 000 tolarjev. Mislim, da je to dovolj velik argument, da to danes sprejmemo prav zaradi tega, ker, kot sem slišal, so se kolegi v koaliciji po izračunih predstavnikov ministrstva za finance nekako ustrašili, da pa bo tisti prvotni predlog, ki pa je bil v zakonu, dodatno povečal breme države za milijardo 500 milijonov. Če se motim, prosim, da me predstavniki vlade popravijo. Jaz lahko zagotavljam, da s tem, kar nas 10 poslancev predlaga, gre za veliko, veliko manjša sredstva in bomo naredili nekaj konkretnega. Dejstva so, da samo v zadnjih dveh letih vlada zagotavlja občinam za kandidiranje na določene razpise za problematiko v romski skupnosti. Vendar poglejte, suma sumarum je teh sredstev, mislim, da 70 milijonov za celo Slovenijo. To je ne odgovorno in neresno in še enkrat bi spomnil, da smo z veliko večino v tem državnem zboru ne dolgo tega nazaj sprejeli dva sklepa, ki nekako zavezujeta vlado, da v proračunih zagotavlja ta sredstva. Torej nas 10 ni na to pozabilo, kot so pozabili štirje kolegi, ki so kar nekako v dveh kosih to kar črtali. Sicer pa je potrebno še povedati, jaz se popolnoma strinjam z razpravo mojih predhodnikov, predvsem pa mislim, da ste danes slišati gospoda Trofenika, kolega poslanca, ki je razpravljal natanko 21 minut in 47 sekund. Mislim, da ste doživeli 21 minut in 47 sekund resnice v tej Sloveniji. Kot je rekel kolega Čebulj, razvoj, napredek v vseh občinah v Sloveniji je tisti, ko govorimo ali pa govorite o uspehu Slovenije, vsekakor so to dejstva, da vsaka občina ima velike zasluge skupaj s projekti, z državo, da se razvija in da nekako hočemo pred Evropo postati lepši ali hitreje razvijajoči se. Ampak dejstvo je, dragi kolegice in kolegi, da mi danes govorimo o zakonu o izvrševanju proračuna za leto 2004 in za leto 2005. Ob dejstvu, da v letu 2004 Slovenija vstopa v Evropsko unijo. Lahko bi našteval primere. Včeraj smo sedeli nekje v južnem delu Slovenije, pet županov jugovzhodne Slovenije, če gledam kot statistične regije, s predstavniki ministrstva za okolje in prostor, pa smo se konkretno pogovarjali o predpristopnem pristopu Slovenije za porabo ISPA sredstev, za centralno deponijo v Novem mestu, vredno 4 milijarde 700 milijonov. In kaj je dejstvo. Da so prišli s podatki, da moramo občine ob prvem podpisu nekega pisma o nameri zagotavljati kar naenkrat dodatno 20 % sredstev več, kot pa smo bili prvotno dogovorjeni. In kdo bo v tej zgodbi o uspehu potem govoril, kdo je bil uspešen, kdo ne, če nam, ko te nekdo postavi pred dejstvo inobčinam nalaga, da moramo kar dodatno 20 % več zagotavljati, sedaj teh 20 % suma sumarum pomeni, primer belokrajnske občine, skupaj 400 milijonov. To je nemogoče. Sedaj se vračam na tisto razpravo, ki so jo že moji kolegi prej povedali. Nikakor se ne morem strinjati s tem amandmajem. Za vsak primer pa tudi predlagam tisti amandma, ko sem povedal, da ne pozabimo romske skupnosti v občinah, katere predstavnike imajo občinski sveti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Sok. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovana predsedujoča, kolegice poslanke in poslanci. Jaz sem včeraj skoraj eno uro razpravljal o amandmajih Nove Slovenije na proračun, pa kljub temu ni bil niti eden sprejet. Dolžina razprave seveda še nič ne pomeni. Kar se pa tiče te razprave, pa se mi seveda zdi, da gre za vihar v kozarcu vode in da ga je sedaj velika koalicija iz brda preselila vseeno v ta parlament, v poslopjedržavnega zbora. Zelo sem zadovoljen, kadar se odpre razprava o občinah. Ni tako dolgo, ko so tukaj nekateri, ki danes zelo veliko skrb o financiranju občih izražajo, glasovali in nasprotovali gladko proti vsem predlogom, da bi prebivalci kateregakoli območja v Sloveniji dobili priložnost za novo občino. Šlo je za 51 predlogov. Enega smo sedaj odobrili, vse ostale pa gladko zavrnili. Niti ljudem ni bila dana možnost, da bi se na referendumu o tem izrekli in me zelo veseli, da pa danes, ko se nekako bližajovolitve, pa se seveda izraža velika skrb, kako bodo občine preživele, kako se bodo financirale in to je dejansko problem v tej državi. Jaz že sedaj povem, da tega amandmaja, ki so ga podpisali štiri predsedniki poslanskih skupin, ne bom podprl. Res pa je, da vse te naloge, ki jih je vlada te države na podlagi zakonov, sprejetih v tem parlamentu, prenesla na občine in jih s tem seveda dodatno obremenila, da ste pravzaprav poslanci velike koalicije vse te zakone sprejeli. Nikoli niste podprli opozicije, ki vas je opozarjala, da to ni dobro, kaj šele, da bi kakšen naš amandma bil sprejet pri tem zakonu. Nič od tega ni bilo sprejeto. Danes pa od vas tukaj poslušamo, kaj vse je v tej državi narobe. Se pravi, to zadevo morate pripisati sami sebi in pa svoji vladi. Tako jaz to zadevo razumem in seveda bi bilo veliko boljše, če bi se koalicijske stranke med sabo dogovorile, če bi prišle v državni zbor z usklajenim predlogom ne pa, da sedaj tukaj pred očmi slovenske javnosti razvijate to debato, kdo je za večje finančne spodbude občinam in kdo ni. Vsega skupaj je 1,5 milijarde, kar predlagate, seveda drobiž v primerjavi s proračunom, ki ste ga včeraj sprejeli za leto 2004. Za leto 2005 pa je itak tako kot smo že včeraj povedali pa tudi danes slišali ta proračun brezpredmeten, ker ga bo potrebno še večkrat spreminjati. Še bolj me skrbi to, da je predlog amandmaja, ki ga imamo na mizi, usklajen, da je podpisan s strani vseh poslanskih skupin, tukaj pa poslanci posamezne poslanske skupine vehementno nastopajo proti in zagovarjajo svoja stališča. To dejansko, gospe in gospodje, kaže na nenačelnost delovanja te vladajoče koalicije. Če vladajoča koalicija tako nenačelno deluje, potem si državljanke in pa državljani od takšne koalicije ne morejo kaj dosti obetati. Očitno greza to, da če se nam ne bo dalo to kar smo mi zahtevali, potem bomo pa nasprotovali nekje pri neki drugi rešitvi. Za Slovenijo bi seveda bilo najboljše, če bi bile te odločitev usklajene. Če bi bile usklajene, potem seveda država ne bi nalagala občinam nalog na področju otroškega varstva, nalog na področju šolskih prevozov, ne vem, nalog na vseh ostalih področjih. Istočasno pa, ko jim nalaga te naloge ne prenese tudi finančnih virov. Strinjam se z vsemi tistimi, ki so na to opozarjali. Opozicija pa itak na to opozarja že tri leta. Da zaključim. Meni se takšen način dela ne zdi primeren. Očitno je bolj v smislu že začetka predvolilne kampanje. Ampak tako ste se pač odločili, da boste to zadevo na takšen način vodili. Primerno mesto vam je dala tudi RTV Slovenija, da ste celo tam pokazali, kako ta koalicija z vlado na čelu usklajeno deluje. Mi v opoziciji pa smo se in se bomo še naprej zavzemali, da se občinam zagotovijo višja sredstva, kajti slovenske občine napram občinam v Evropski uniji dobijo sorazmerno mali del bruto družbenega produkta za potrebe na nivoju lokalne samouprave. Tega amandmaja pa ne bom podprl, kljub temu, da se s takšnim načinom razprave in pa s poigravanjem velike koalicije tukaj med sabo ne strinjam.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? [[Ne.]] Lahko torej zaključim razpravo. Zaključujem razpravo o 38. členu in o dveh amandmajih k temu členu. Lepo prosim za pozornost. Najprej bomo glasovali o amandmaju skupine poslancev s prvopodpisanim Andrejem Fabjanom k 38. členu. Pod dva bomo glasovali o spremenjenem oziroma dopolnjenem amandmaju štirih poslanskih skupin koalicije k 38. členu. Če prvi ne bo sprejet. Dva amandmaja sta. Še enkrat pojasnim. K 38. členu imamo dva amandmaja. Najprej bomo glasovali o amandmaju za spremembo člena, tako kot ga predlaga skupina poslancev s prvopodpisanim Andrejem Frabjanom. Ta amandma se nahaja na enem papirju. To bo prvo glasovanje. Drugo glasovanje bo o amandmaju, ki so ga štiri poslanske skupine dopolnile. V pregledu amandmaja imate amandma štirih poslanskih skupin, ki pravi: V prvem odstavku se ob 1. točki številka 91 tisoč 359 nadomesti s številko 90 tisoč 159. V 2. točki pa se številka 95 tisoč 196 nadomesti s številko 94 tisoč 571. Z dodatkom k temu amandmaju poslanske skupine predlagajo, da se črta drugi odstavek. Je jasno? Obrazložitev glasu, gospod Fabjan. Izvolite. Najprej o amandmaju desetih poslancev.
Hvala lepa za besedo, gospa predsedujoča. Kolegice in kolegi! Jaz sem tudi prej razpravljal v bistvu na sam ZIPRO oziroma tudi na ta 38. člen in bi res v obrazložitvi glasu hotel vse vas še enkrat spomniti, da smo v tej dvorani pred dobrim letom ob sprejemanju zakona o lokalni samoupravi sprejeli dva sklepa. Dejansko sklep, ki je z veliko večino bil tukaj izglasovan in v bistvu, kar tudi potrjuje tisto, kar je pred nedavnim govoril varuh človekovih pravic, da ste tudi z veliko večino sprejeli njegovo poročilo o problematiki romske skupnosti v Sloveniji oziroma v dvajsetih občinah, katere smo zapisali takrat v zakon. In ta moj amandma z desetimi podpisanimi kolegi poslanci oziroma devetimi nič drugega ne določa kot to, da v praksi uresniči tisto, kar smo takrat sprejeli sklep, da ne bomo samo govorili in mislili, zato predlagamo konkreten predlog, ki ga imate pred seboj in vas prosim za sodelovanje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Lahko preidemo na odločanje? [[Da.]] Glasujemo torej o amandmaju desetih poslancev. Jaz se opravičujem! Obrazložitev glasu. Res pogledam in se zadržim z očmi kar nekaj trenutkov. Prosim, da ste res bolj odzivni in hitri, ko želite obrazložiti svoj glas. Gospod Čebulj, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Glede na to, da kolega Fabjan ni v celoti citiral tega sklepa, ki ga je sprejel državni zbor, bi ga pač povzel in pravi takole: "Vlada naj prouči možnost zagotavljanja dodatnih sredstev občin, ki so navedene v 14. členu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o lokalni samoupravi za reševanje romske problematike v proračunu za leto 2003." Kolega Fabjan je vložil kot ta problem, ki ga je potrebno razrešiti v vladi Republike Slovenije. Seveda je pa tudi odločitev državnega zbora. Gre tudi za leti 2004 in 2005. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Janc, izvolite.
Jaz sem želel podati proceduralni predlog. Sprašujem vas, predsedujoča, kakšen je princip glasovanja. Ali bomo glasovali najprej o amandmaju, ki je bolj oddaljen in ki spreminja več, to je amandma štirih poslanskih skupin?
Hvala lepa za opozorilo, gospod Janc. Gospa generalna sekretarka se je še bolj poglobila in bolj oddaljen amandma, prosim, da se nič ne smejite. Vsi amandmaji so prišli na klop in mislim, da je seveda potrebno izjemno veliko koncentracije, da lahko pogledamo vse papirje v smislu nujnega postopka. Bolj oddaljen je seveda dopolnjen amandma štirih poslanskih skupin. In ta princip državni zbor uporablja vedno. Zato bomo morali [[...]]Lahko pojasnim do konca, preden [[...]]
Oddaljen je najbolj tisti amandma, ki člen spreminja v celoti in nobene drugačne razlage ne more biti, kdo je bolj oddaljen.
Gospod Brenčič, amandma desetih poslancev ne spreminja, ampak na en način prepisuje že obstoječo odločitev v dopolnjenem predlogu. Samo številke spreminja. Dovolite, minuto, da strokovne službe natančno pregledajo in potem bomo odločali tako, kot je treba. Za pet minut prekinjam, da natančno raziščemo, kakšen je kateri amandma.
Spoštovani, spoštovane! Dovolite, da nam pri vsebinski presoji, ker oddaljenost amandmaja se presoja po vsebini vloženih amandmajev, pomaga namestnica vodje službe za zakonodajo, gospa Ogrinc. Gospa Ogrinc, izvolite, lepo prosim. Lepo prosim za mir.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Po primerjavi vloženih amandmajev ugotavljamo sledeče. Upoštevaje dopolnjen predlog zakona v 38. členu in upoštevaje vloženi amandma skupine poslancev, s prvopodpisanim gospodom Andrejem Fabjanom, ugotavljamo, da v tem amandmaju je prvi odstavek povsem identičen osnovnemu besedilu dopolnjenega predloga v tem členu, medtem ko je v drugem odstavku, kar zadeva sredstva, namenjena romski populaciji, je pa samo spremenjen v bistvu kriterij za določanje višine potrebnih sredstev. Amandma štirih poslanskih skupin, čeprav je vložen tako, kot je pač vložen v dveh delih, upoštevaje ta dopolnjeni predlog, pa dejansko spreminja v celoti besedilo tega člena. Hvala lepa.
Hvala lepa. To potrjuje, da bomo najprej glasovali o dopolnjenem amandmaju štirih poslanskih skupin pod 1. Če ta ne bo sprejet, če ta ne bo sprejet [[...]] [[Glas v ozadju.]] [[...]]Lepo prosim za pozornost, da ne bo spet kaj narobe. Če ta ne bo sprejet, bomo prešli na glasovanje o amandmaju desetih poslancev, s prvopodpisnim gospodom Fabjanom. Če pa bo [[...]]Jaz se zelo lepo opravičujem. Še enkrat. Ampak ste klepetali, ko sem že [[...]]Nekaterim grem prav [[...]]Jim ni všeč, da toliko razlagam. Najprej bomo glasovali o dopolnjenem amandmaju oziroma spremenjenem amandmaju štirih poslanskih skupin. Če bo ta amandma sprejet, postane amandma desetih poslancev brezpredmeten. Če amandma štirih poslanskih skupin ne bo sprejet, bomo prešli na glasovanje o amandmaju desetih poslancev. Jasno? Kot je bilo povedano, najprej glasujemo o amandmaju štirih poslanskih skupin. Še enkrat. O dveh amandmajih glasujemo. Štiri poslanske skupine so vložile spremembo že vloženega amandmaja. Ta je vključen. Sem ga prebrala. To je en amandma, ki se glasi, vam ga preberem ponovno: V prvem odstavku se v točki, številka 91359 nadomesti s številko 90159. V drugi točki pa se številka 95196 nadomesti s številko 94571. In dopolnitev: Črta se drugi odstavek. To je en amandma. O tem glasujemo sedaj. Če bo sprejet, je amandma desetih poslancev brezpredmeten. Če ne bo sprejet, glasujemo o amandmaju 10 poslancev. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev. Za je glasovalo 34, proti 26. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 26.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet, zato je postal amandma 10 poslancev brezpredmeten. Nadaljujemo. V razpravo dajem 40a. člen in amandma štirih poslanskih skupin k temu členu. Želi kdo besedo? [[Ne.]] Lahko preidemo na odločanje. Glasujemo o amandmaju štirih poslanskih skupin koalicije za novi 40a. člen. Navzočih je 47, za je glasovalo 36, proti 6. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 53. členu in amandmaju poslanske skupine Slovenske ljudske stranke k temu členu. Želi kdo besedo? Gospod Rokavec izvolite.
Hvala za besedo. Pa smo tam. Dejstvo je, da je večina v državnem zboru zavrnila amandma k 38. členu. Na ta način se občinam onemogoča, da lahko izvajajo z zakonom predpisane zahteve, ki jih država zahteva. In zakon o graditvi objektov je izrecno občinam naložil novo nalogo. Nalogo, da sprejme tako odloke o nadomestilu za uporabo stavbnega zemljišča, evidentira vsa nezazidana stavbna zemljišča in tudi vzpostavi popolnoma primerljiv kataster teh zemljišč. To je od občin zahteval v času 6 mesecev po uveljavitvi zakona. Se pravi že polovico leta velika večina slovenskih občin nima urejenih odlokov o nadomestilu stavbnega zemljišča v skladu z 218. členom zakona o graditvi objektov. Zakaj? Zato, ker nima tudi ne finančnih, pa tudi ne kadrovskih pogojev, da lahko zahteve, ki jih je pred občine postavil zakon, realizira. Enostavno v tem trenutku smo bili najprej soočeni z absolutno neprimerljivo primerno izravnavo, ki jo je podalo ministrstvo za finance. Potem je ta izravnava bila popravljena, ampak kljub temu je bistveno previsoka takšna, kakršna je. Občine teh prihodkov ne bodo pridobile v letu 2004, lahko mogoče 2005. Dejstvo je pa nekaj drugega, da sam zakon zahteva, da morajo občine, če ne uredijo to z odloki, pobrati nadomestilo za uporabo stavbnega zemljišča v višini, ki je določena za zemljišča, ki so zazidana stavbna zemljišča. Za tista, ki so pa v prostorskih in ostalih drugih aktih občine opredeljena kot nezazidana stavbna zemljišča, pa seveda, če tega ne storijo, morajo občine po tem roku zaračunavati višino, ki je določena za zazidljiva stavbna zemljišča. Jaz sem prepričan, da večina slovenskih občin tega v letu 2004 do 31. marca ne bo imela pripravljenega. In najmanj kar je, bi bilo potrebno, da bi državni zbor prisluhnil in s sprejemom tega amandmaja omogočil, da se ta rok naloži po 1.1.2005. Tako možnost je državni zbor že pri nekaterih vprašanjih reševal. Naj samo navedem. Pri ZIPRO za leto 2002/2003, ki ga je državni zbor sprejemal v decembru, je seveda v 41. členu povišal v prvem odstavku stopnjo DDV-ja na 20% in v drugem odstavku stopnjo DDV-ja na 8,5%. Takrat se je država odločila, da mora to storiti, da bo dobila dovolj finančnih sredstev. V tem trenutku ocenjujem, da ker ni bil sprejet amandma k 38. členu, pa so bistveno bolj še utemeljeni razlogi za to, da sprejmemo ta amandma in da ne pahnemo občine v protizakonito stanje, kjer na eni strani, ali ne bodo mogli izvrševati te zakonske naloge ali pa bodo tako in tako v prestopku. Če se povrnem še na nekatere rešitve, ki so v noveli zakona, novega zakona o lokalni samoupravi, kjer bi bila lahko celo pristojnost vlade, da če občina ne izvaja, krši zakon, da lahko začne postopek za razrešitev župana oziroma občinskega sveta, je to še višek ignorance. Zato menim, da s sprejemom tega amandma ne povečamo nikakršnih dodatnih finančnih obremenitev za državo, omogočimo pa občinam, da v razumnem roku lahko uredijo zahteve iz 218. člena zakona o graditvi objektov. Toliko. Hvala lepa.
Hvala lepa. Takoj. Gospa Cveta Zalokar Oražem, potem gospod Pucko. Gospa Oražem, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Mene v zvezi s tem amandmajem, katerega problematiko dobro poznam, zanima, kakšno je stališče vlade v zvezi z njim. Predvsem zato, ker v zvezi z zazidanimi stavbnimi zemljišči lahko rečem, da so morda imele občine še dovolj časa, ker pravzaprav bi te zadeve morale uskladiti nekje do meseca junija. Kar se pa nezazidanih stavbnih zemljišč tiče, moram pa reči, da kljub stalnim pozivom, da bi želele občine dobiti neke kriterije in merila, kaj je sploh nezazidano stavbno zemljišče, ker je zakon izjemno nedefiniran, in da bi predpisale to zadevo približno enotno vsaj na celotnem teritoriju države, tega odgovora ne dobijo. Tako sedaj vsak dela po svoje in mislim, da rezultat ne bo nikakršen finančni izplen, ampak tisoče in tisoče pritožb na odmere, ki jih bodo v prihodnjem letu dobivali državljanke in državljani. Zato me zanima, kakšno je stališče vlade v zvezi s tem, kaj bi pomenilo, če bi se tak amandma sprejel.
Hvala lepa. Gospa državna sekretarka, gospa Kamnar, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Vlada tega amandmaja ne podpira iz dveh razlogov. Prvi je ta, da so aktivnosti za sprejemanje odlokov na občinski ravni v polnem teku, v veliko občinah so bili odloki že sprejeti, v nekaterih bodo še do konca leta. Res je, da bodo nekatere občine malo zamujale, ampak menimo, da to ni razlog za sprejemanje take rešitve v zakonu o izvrševanju proračuna. Na drugi strani glede nejasnosti o statusu nezazidanih stavbnih zemljišč je državni zbor v juniju mesecu zavrnil pravzaprav obvezno razlago 218. člena zakona o graditvi objektov. Ministrstvo za okolje in prostor je dalo kar nekaj napotil o tem, kako je treba ravnati s tem členom zakona. Če tu obstaja še kakšno vprašanje, jaz mislim, da ga je moč rešiti še do konca leta in razčistiti ta vprašanja. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Pucko, izvolite, potem gospod Čebulj.
Hvala lepa. Pričakoval sem, da bo gospa državna sekretarka obrazložila tudi finančne posledice za državni proračun. Ker tega ni, me zanima z "da" ali "ne", kakšne, ali so ali niso in kakšne so, če so. V nasprotnem primeru bom seveda z veseljem ta amandma podprl.
Hvala lepa. Gospa državna sekretarka, izvolite. Gospod, Čebulj, dovolite, da gospa državna sekretarka dopolni dvoj odgovor. Gospa Kamnar, izvolite.
Sprejem tega amandmaja nima finančnih posledic na državni proračun, ker državni proračun še ni vključeval posledic novega obračuna nadomestila za stavbna zemljišča.
Hvala lepa. Gospod Čebulj, izvolite.
Hvala lepa. Poglejte, osebno sam bom podprl ta amandma. Jaz bi rad majčkeno dodatno glede obrazložitve gospe državne sekretarke, ki govori o zakonu, ki je sprejet. Govorimo o tem, da so občine v večini že sprejele odloke o nadomestilu stavbnega zemljišča, nekatere ga popravljajo. Gre pa za drugo vprašanje tukaj in drug problem, ki nastaja skozi zakon o graditvi objektov. Ne bom citiral člena samega zakona in seveda samega zakona, ki ga predpisuje tudi ministrstvo. Gre tukaj za to, da tukaj občine nimajo digitalizacije, kompletnega katastra po občinah. Ta javna polemika se tudi izmenjuje v raznih časopisih davčne uprave, geodetske uprave, skratka resornih ministrstev. Tukaj bi rekel v tem primeru, da v vladi se ne ve, kaj dela levica oziroma kaj dela desnica. Nenazadnje je to odlok, ki bo v bistvu obremenil tudi občane, ki govori o nezazidanih površinah, ki govori o zazidanih površinah. Naj tudi to spomnim, da je geodetska uprava oziroma ministrstvo za okolje in prostor peljalo kataster objektov že v letu 1997/98 in razpolagajo s podatki, z zemljišči, ki so pa nezazidana, pa ne razpolaga. Tudi občine naj razpolagajo. V tem je ves problem, ki nastaja, kako naj občine davčni upravi, ki zahteva od lokalnih skupnosti, naj posredujejo podatke, da bo lahko izdala odločbe, plačilne odločbe občanom. In vsekakor, ne samo v letu 1994, da se bomo s tem soočali, tako kot je rekla kolegica iz Domžal, ampak še v letu 1995. Ker nekatere občine še vedno imajo planske prostorske dokumente, ki so iz leta 1993, 1995, nekatere občineso pristopile k novelaciji planskih prostorskih dokumentov in bodo imele digitalizacijo katastra kmetijskih zemljišč, nezazidanih stavbnih zemljišč in tudi seveda zazidanih stavbnih zemljišč. Takrat bo šele moč govoriti, da bodo odloki v občinah dejansko zaživeli. Toliko. Hvala lepa. In zaradi tega tudi podpiram ta amandma.
Hvala lepa. Ne želi nihče več razpravljati, torej zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje. Torej glasujemo o amandmaju poslanske skupine Slovenske ljudske stranke k 53. členu. Glasujemo. Navzočih nas je 59. Za je glasovalo 32, proti 19. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 19.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Spoštovani, spoštovane! V skladu s poslovnikom je seveda doktor Andrej Bajuk v imenu poslanske skupine Nove Slovenije vložil amandma k 53.a členu, in sicer dokler pisnega odpravka ne dobite na mizo, dovolite, da vam amandma preberem. Gospod Bajuk ga bo seveda obrazložil. Vlaga se torej amandma k 53a členu, in sicer 53.a člen se črta. Obrazložitev, da gre za nesmiseln pristop in potrebuje sistemsko rešitev. Torej, o 53. [[...]]Lepo prosim za pozornost! Odpiram razpravo o 53.a členu in amandmaju poslanske skupine Nove Slovenije z vsebino, da se ta člen črta. Doktor Andrej Bajuk, izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Spoštovani. Ta predlog spremembe zakona je bil priložen ali pa smo ga dobili na mizo zadnjo minuto v odboru za finance, in sicer če ste ga imeli možnost pregledati, odpira možnost odplačila davčnega dolga. Spoštovani, obrazložitve na seji sami so bile zelo pičle, sam sem imel možnost to vprašati gospoda Mramorja, in sicer v televizijskem programu in mi je sam tam obrazložil, da je to bil predlog ekonomistov v strateškem svetu vlade Republike Slovenije za gospodarske zadeve, ne vlada za gospodarske zadeve - strateški svet za gospodarske zadeve, da se bomo razumeli [[...]], in sicer da se on v principu s to stvarjo strinja. Moram vam priznati, da se jaz s tem tudi strinjam v principu, dobro bi bilo, da bi slovenska vlada, predvsem pa davčna uprava, imela neko sistemsko stališče, kako bomo reševali vprašanje davčnih dolgov. Seveda, ko pa jaz izrečem besedo davčni dolgovi, pa pride iz spomina marsikaj, in bi vas rad opomnil, opozoril, da tukaj pa gre za eno zadevo, ki je resnično temeljnega pomena v neki demokratični družbi. Gre za enakost vseh pred zakonom, predvsem pred davčnim zakonom, in če je kakšen princip, če drugega ne iz pragmatičnih razlogov, jih mora pa neka država zagotoviti, je pa ravno enakost vseh pred davčnimzakonom. Strinjam se s tem, da moramo to napraviti, a vendar, spoštovani gospodje, če vi gledate obrazložitev, pa saj ni treba nič gledati, ker ne boste dosti našli, vas sprašujem, ali je to sploh pametno, da na tak način gremo. V obrazložitvi je edina stvar, kar vemo, da je baje davčna uprava izrazila, da je 26 takšnih podjetij. Ali jih je 26, a ne ve, ali vi verjamete, da davčna uprava ve, da jih 26. Saj nismo pozabili - upam, da ne -, da nismo pozabili -, da nam je računsko sodišče povedalo, da sploh nemore izdati nobenega mnenja o računovodskih izkazih davčne uprave Republike Slovenije, ker niso med seboj usklajeni. Potem se pa vprašam, zakaj pa samo za stroške, to se pravi, za tiste dolgove, ki presegajo 20 milijonov tolarjev. Zakaj pa ne manj? Od kodta cifra? Kakšno je mišljenje? Ali so kavico pili pa so se tako odločili, ne vem in sem prepričan, da tudi vi ne veste. Človek bi se pa vprašal, zakaj pa ne 15 ali pa morda 25. Kje pa je kakšna strokovna obrazložitev za to? Ali se vam res zdi, da se lahkoto počenja na taki način? Potem so pa pogoji. Podjetje izpolnjuje pogoje za prestrukturiranje, gotovo je kje v kakšnem zakonu zapisano. Ne vem pa, če ni takšen princip zapisan v marsikaterem zakonu in da bomo imeli težave, katerega uporabiti, katerega pa ne. Čudno pa je, morda to, da v četrtem odstavku pravijo, da morajo informirati, da morajo dobiti soglasja od ministrstva, in smo spet pri eni in isti stvari. V zadevah, kjer mora odločati državi zbor, pa boste prepustili, pa naj minister naredi, saj on že ve. Spoštovani gospodje, to ni pravi pristop. Potem pa, da bodo ohranjale nek drugi pogoj. Drugi odstavek, druga točka, da bodo ohranjena delovna mesta v slabše razvitih območjih. Zakaj pa samo v slabše razvitih območjih, zakaj pa ne morda kje drugje? Kaj pa če je 25, 30 milijonov tolarjev dolga, pa ni v ogroženem ali pa slabše razvitem območju? Ali vam je jasno, kaj je slabše razvito območje, ali je to nad povprečjem, nad dvema tretjinama, nad eno tretjino? Kaj pa je slabše - vsak, ki ni najboljši, je pa že slabši. Ali se vam zdi, da je to nek zakon? Ali je to sploh mogoče, da se kaj takega predlaga? In pa tretja točka: konverzija je smotrna, in v skladu z načeli dobrega gospodarja - to je pa krasno. To je pa res zanimivo. Ker če imamo kakšne težave še v tem državnem zboru, v tem sklicu je, da se ne strinjamo, kaj je dobro gospodarjenje. Ker vam, v veliki koaliciji se vam zdi, da je dobro gospodarjenje v marsičem, drugje, na tej strani državnega zbora, kar se tiče koalicije Slovenije, pa imamo popolnoma drugačno mnenje, kaj je dobro gospodarjenje. Vam se še dobro zdi, ravno, recimo, ti tretji amandmaji, pa ta zakon, ki smo jih sprejeli v ZIPR-u. Torej, potem pa še drugo vprašanje. Davčna uprava Republike Slovenije. Ja, kako pa bomo mi to stvar takole odločali, ko pa je računsko sodišče zahtevalo, da naj vlada zamenja gospoda direktorja. To je že, mislim, stara novica. Upam, da se spomnite, to je bilo, mislim, dva meseca nazaj. Kaj pa je vlada odgovorila? Ja, veste, saj itak, naj ostane kot v.d., bomo morda spremenili, bomo naredili en sklic. Sklic za novega direktorja. In seveda, sploh se niso odzvali na to, kar je računsko sodišče končno, po desetih letih, da je nekaj takega zahtevalo. Ampak, ker smo te stvari spraševali na seji odbora za finance, mislim, da sedaj danes niste imeli, nihče ni imel možnosti, da bi časopisje prebral v detajle. Bi vam pa rad povedal, da je v današnjem Dnevniku, petek 12. decembra 2003, na strani, daleč tam nazaj, kjer so takšni oglasi objavljeni, imamo oglas vlade RepublikeSlovenije, ministrstvo za finance, razpis za generalnega direktorja davčne uprave Republike Slovenije, in ta stvar bo trajala nekaj mesecev. Spoštovane kolegice in kolegi! Če našo vlado res skrbi vprašanje davčnih dolgov, ali se vam ne zdi, da bi morali začeti tam, kjer je računsko sodišče ugotovilo, da naj najprej uredijo knjigovodstvo, da bomo sploh vedeli, za kaj se gre. Ali se vam ne zdi smotrno, da bi morala vlada prej se odzvati na to, kar je računsko sodišče povedalo, in ta državni zbor se pa še ni upal prevzeti tega zavzetega stališča. Ali se vam ne zdi, da bi bilo smotrno, da bi enkrat v tem državnem zboru odprto imeli neko razpravo, kaj se resnično dogaja na ravni davčnih dolgov. Te zgodbice so takšne in drugačne. Edino, kar vemo - da se je podvojilo v zadnjih dveh letih. Morda zaradi, bog ve kakšnih razlogov. Ker itak ne vemo. Torej, ne samo, da je to na hitrico narejeno, nesmiselno, da ni nobene strokovne podlage, ampak da to predlaga ta ista vlada, ki se glede vprašanja davčne uprave RepublikeSlovenije dejansko norca brije, predvsem iz računskega sodišča, da ne rečem iz vseh državljank in državljanov, ker da je tam nekaj narobe, to pa še ptički vedo in pojejo, samo naša vlada še ni odkrila - oprostite, je odkrila, ker danes so že dali razpis. Predlagam, da se to črta, predlagam, da ta državni zbor sprejme odlok in zahteva od Vlade Republike Slovenije, da pride z nekim konkretnim programov, kako bomo zagotovili, da bomo uresničili v slovenskih državi po 13-ih letih naše osamosvojitve ta elemenatarni princip enakosti vseh pred davčnimi zakoni. Predlagam, da se ta člen črta. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? Gospod Grošelj, izvolite.
Hvala za besedo. Sicer sem samo član odbora za finance in monetarno politiko, vendar kljub temu vam moram povedati, da ko smo obravnavali ta amandma, je bilo devet članov odbora za in samo eden je bil proti. Mislim, da je bil to gospod Bajuk, to se pravi, tudi vaši kolegi: ali so odšli z odbora ali pa so seveda drugače glasovali. Zato mislim ne bom govoril v množini, ampak bom govoril samo v imenu svoje poslanske skupine, tako kot sem obrazložil v imenu poslanske skupine tudi zakon o izvrševanju proračuna, bom uporabil samo zadnji stavek. "V poslanski skupini Združene liste se nam zdi pomemben instrument zavarovanja premoženja države z možnostjo bodoče prodaje kapitalskega vložka posamezne gospodarske družbe." In prepričan sem, da bodo tako storile tudi ostale poslanske skupine, ki so temu amandmaju dale ustrezno podporo in glasovale proti predlogu gospoda Bajuka. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Bajuk, izolite.
Hvala lepa. Spoštovani kolega Grošelj, jaz nisem zanikal pomembnosti tega vprašanja, seveda je pomembno! Pa še kako je pomembno! Mislim, da bi to morda bilo še en pameten pristop, da do tega pride. Bom pa razložil, če drugega ne, za tiste, ki to poslušajo, da očitno v tem državnem zboru ni zadosti posluha za takšne stvari. Vam pa povem, česa se jaz bojim. Ali veste česa se bojim? Bojim se, da bomo nekateri odpisali - ne odpisali, oprostite. Gre za konverzijo kot kapitalski vložek, seveda, če je kandidat za prestrukturiranje to podjetje -, potem bomo to prodali, prodali, kot prodajmo, kot se v tej deželi, naši deželi, resnično to dogaja, prodajali bomo nekaterim bog ve po, kakšnem postopku in nepreglednosti, kot se vedo zgodi, in bomo dejansko prišli do nekega odpisa. Ker tisti, ki bodo kupili, bodo dobili veliko manj, kot pa je dejansko ta - bodo plačali manj, kot pa je morda ta odpustek teh ali pa kapitalski vložek. Jaz mislim, da je popolnoma nepregleden način, ki je tukaj vključen ali pa impliciten v tem predlogu vlade, da je to nesmiselno, da za to potrebujemo sistemski pristop. Pripravljen sem, danadaljujemo čim prej z izredno sejo tega državnega zbora, takoj po praznikih, če je potrebno, da se bomo tega lotili. Ne pa na takšen način, ki nam bo še kakšne težave prinesel. Verjemite mi, spoštovani kolega, strinjam se z vami, da je to zelo pomembna zadeva, a vendar tudi nisem zanikal, da ne bi bil to pameten način, vsaj kot pristop, ne pa tako, kot je tukaj zapisano. Ne brez varovalk, ne brez sistemske rešitve v celoti. Hvala.
Hvala lepa. Mislim, da lahko razpravo zaključim. Zaključujem torej razpravo. O amandmaju poslanske skupine Nove Slovenije k 53.a členu, in sicer s sledečo vsebino: 53.a člen se črta. O tem amandmaju bomo glasovali. Glasujemo. Navzočih nas je 57, za je glasovalo 16, proti 41. [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. In še zadnji amandma istih predlagateljev. To je amandma k 54.a členu, in sicer z naslednjo vsebino: črta se "nimajo več položaja neposrednega uporabnika", ampak v prvem odstavku, ker v drugem je nima več. Se pravi, v prvem odstavku se črta "nimajo več položaja neposrednega uporabnika", ampak o tem amandmaju odpiram razpravo. Gospod Bajuk, izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Spoštovane kolegice in kolegi. Tukaj gre pa res za nek, mislim, da je samo redakcijski problem, ker v kolikor me spomin ni zapustil in mislim, da me ni. Sicer še nisem mogel preveriti z magnetogramom naše seje na odboru. Gre za sledeče. Kot veste, je vlada Republike Slovenije predlagala, da se ukinijo nekateri uradi. Ti so tukaj vključeni v prvem odstavku: urad za priseljevanje in begunce, urad za javna naročila, urad vlade Republike Slovenije za droge, urad vlade Republike Slovenije za invalide in bolnike ter urad za slovenski jezik. Ta zakon, ta predlog je v proceduri. Vlada je pripravila proračun na podlagi te postavke, da bo ta zakon resnično sprejet. In mi nismo temu oporekali in tudi jaz temu ne oporekam, ker zelo mogoče, da bo sprejet, čeprav bom jaz vsaj za en urad odločno proti in veste, za katerega gre. Gre za urad za slovenski jezik. A vendar tukaj na način, kot je in kot je to nam predstavljeno na odboru in sem tudi za ta amandma glasoval, je, da bodo operirali, to se pravi, bodo delali kot navadni uporabniki, kot so bili do sedaj, do tiste točke, ko bo zakon sprejet. Od tam naprej pa niso več; a vendar, sredstva, ki so predvidena za njihovo delovanje, niso sedaj v njihovih uradih, ampak na ministrstvih, na katere bi potem bili premeščeni, ko bo enkrat zakon sprejet. Mislim, da to, kar sem predlagal, da se to črta, ne da nimajo več položaja neposrednega uporabnika, ampak bi potem se to bralo na naslednji način. Vsi ti uradi do uveljavitve zakona oziroma predpisa, ki bo uredil njihovo ukinitev, se financirajo iz finančnega načrta ministrstva, kamor se vključujejo s proračunom za leto 2004. To je princip. To se pravi, delajo tako, kot so delali do sedaj. Sredstva, ki so predvidena za njihovo delovanje, so sedaj v ministrstvu, kamor jih vlada misli prestaviti - bodo pač tako delali. Ne pa, da jihže sedaj proglasimo, kot da niso več proračunski uporabniki. Ker veste, kaj bi to pomenilo. To bi pomenilo, da spet ta državni zbor sprejme neko popolnoma sekundarno vlogo svojega delovanja. Čemu pa imamo predlog zakona, zakaj ga bomo sploh obravnavali, če bomo že v tem zakonu prejudicirali to, kar bo zaključek ali pa končna posledica zakona, ko bo enkrat sprejet. Upam, da je to bolj jasno. Na podlagi obrazložitve gospe državne sekretarke sem si drznil to predlagati, jaz upam, da boste tudi to podprli. To pomeni, da bodo delovali, kot so do sedaj, ne bodo pa več neposredni proračunski uporabniki, ko bodo enkrat ukinjeni, potem bomo morali pač delovati na podlagi vseh predpisov, ki veljajo za tiste, ki so pač sestavni del nekega ministrstva. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Kamnar, izvolite.
Hvala lepa. Sicer mislim, da je dikcija v veljavnem členu ustrezna, mislim pa tudi, da ne bi bilo nič drugače, če je ta amandma sprejet, ker mislim, da je opredelitev vloge neposrednega uporabnika pravzaprav bolj pojasnjevalni del tega člena kot kaj drugega. Gre pa za to, da bomo vsi vedeli, o čem govorimo. V proračunu ti organi, ki so tu zapisani, nimajo svojih finančnih načrtov in s tega vidika, ker je opredelitev, kdo je neposredni proračunski uporabnik, tudi nimajo statusa neposrednega proračunskega uporabnika. S tem pa seveda ni rečeno, da se ne bodo financirali tudi v obdobju, ko poseben zakon morebiti spremeni njihov položaj, ampak financirali se bodo skozi finančne načrte ministrstev, kamor bi se ti organi premestili, ko bo poseben zakon sprejet, tako da, mislim, da ni nič narobe, če je amandma sprejet, pa tudi nič narobe, če ni sprejet. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Bajuk, izvolite.
Hvala lepa. Dejansko, razlika je v obdobju do tistega trenutka, ko bo zakon sprejet. Dokler zakon ni sprejet, ti uradi obstajajo, tudi če se je ministrstvo za finance odločilo za neko krajšo pot in je že sedaj v proračunu tako predlagano. A vendar, status neposrednega proračunskega uporabnika pa imajo in morajo imeti, dokler ne bo zakon spremenjen, če ne, pa ZIPRO postane temeljni zakon v ureditvi naše vlade, kar se mi pa zdi nesprejemljivo in nespoštljivo do tega državnega zbora. Hvala.
Hvala lepa. Mislim, da lahko preidemo. Gospod Pucko, izvolite.
Hvala lepa. Osebno mislim malenkost drugače, ampak v tej malenkosti je razlika. Če črtamo besedilo "nimajo več položaja neposrednega uporabnika", so neposredni uporabniki. In bistvo tega je, da nimajo več statusa neposrednega uporabnika, ker še zakoni, ki bi to urejali, niso sprejeti. In zato po mojem mnenju to mora tako ostati. Kljub drugačnemu mnenju vlade. Hvala.
Hvala lepa. Razpravo zaključujem. In prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine Nove Slovenije. Glasujemo. Navzočih nas je 62. Za je glasovalo 18, proti 41. [[Za je glasovalo 18.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Končali smo torej odločanje o amandmajih v okviru druge obravnave. Prehajamo torej na tretjo obravnavo predloga zakona. Sprašujem, ali želi kdo od kvalificiranih predlagateljev k členom, h katerim so bili vloženi amandmaji, vložiti amandma? Na klop, oziroma v vednost smo [[...]]Tu že imamo en amandma. Sprašujem, ali kvalificirani predlagatelji želite vložiti amandma? V kolikor želite, bomo prekinili to točko in šli naprej z obravnavo 4. točke dnevnega reda. Če ne želite, bomo prešli na tretjo obravnavo in obravnavali amandma, ki je že vložen v tretji obravnavi. Zato mi je zelo pomembno, ali kvalificirani predlagatelji v tretji obravnavi napovedujete, da bi želeli vložiti amandma. Ne. Lahko torej preidemo na obravnavo amandmaja v tretji obravnavi. Vsak trenutek ga dobite na klop. Če dovolite, vam ga bom prebrala. Tudi ga bodo sami predlagatelji obrazložili. Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke vlaga amandma k 38. členu, ki smo ga amandmirali že v drugi obravnavi. In sicer z naslednjim besedilom. Doda se drugi odstavek, ki smo ga v drugi obravnavi torej črtali. Predlagajo, da se ponovno doda drugi odstavek, ki se glasi: "Znesek primerne porabe na prebivalca v Republiki Sloveniji v občinah, ki imajo izvoljenega predstavnika romske skupnosti v občinski svet, se za leto 2004 in 2005 poveča. Prvič. Za občine, v katerih je od vseh občanov v občini do 2 odstotka romske populacije, za 1000 tolarjev. In drugič. Za občine, v katerih je od vseh občanov v občini nad 2 odstotka romske populacije, za 2000 tolarjev." Zobrazložitvijo, da predlagani amandma nekoliko manj obremenjuje državni proračun, še vedno pa zagotavlja potrebna dodatna sredstva za podeljene naloge občinam. O amandmaju k 38. členu odpiram razpravo. Gospo Podobnik, izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Samo na kratko bi rad utemeljil vsebino tega amandmaja. Prvi odstavek ostane tak, kot ga je prej večina sprejela in smo ga predlagali vodje poslanskih skupin koalicije in bili za to našo potezo kritizirani tudi od lastnih kolegov, ampak tako je pač v politiki. V drugem odstavku pa predlagamo, da se zapiše rešitev, ki je povezana s sklepom, ki smo ga sprejeli na 16. redni seji državnega zbora, in se glasi: "Vlada naj prouči možnost zagotavljanja dodatnihsredstev občinam, ki so navedene v 14. členu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o lokalni samoupravi za reševanje romske problematike v proračunu za leto 2003." Ta proračun je takrat šel mimo. Sedaj je priložnost za leto 2004. Še dodatna utemeljitev, spoštovane kolegice in kolegi. Pred seboj imam poročilo evropske komisije za leto 2003 za področje manjšin. In Slovenija si je prislužila eno stran in pol poročila in več kot polovica je vezano na romsko problematiko v Sloveniji. In ne samo na romsko problematiko, v tem poročilu zelo točno citirajo situacijo, da so "local governement", torej občinske skupščine in župani dolžni, da v okviru veljavnih zakonov omogočijo tistim svojim občanom, ki so romske narodnosti, da se jim pač izboljša socioekonomski položaj, njihove bivalne možnosti, izobraževanje in zaposlovanje. Ta amandma, kolegice in kolegi, tudi sledi pričakovanju evropske komisije. Jaz pričakujem, da bo dobil večinsko podporo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? Ne. Preidemo torej na odločanje o amandmaju poslanske skupine SLS k 38. členu. Glasujemo. Navzočih nas je 58, za je glasovalo 24, proti 23. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 23.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. V okviru tretje obravnave smo končali z odločanjem o amandmajih na podlagi petega odstavka 140. člena. Sprašujem zakonodajno-pravno službo in predstavnico vlade, ali je zakon zaradi sprejetih amandmajev neusklajen. Gospa državna sekretarka, izvolite.
Hvala lepa.
Lepo prosim za mir v dvorani.
Ugotavljam, da z izglasovanjem tega amandmaja proračuna, ki ste ju potrdili, nista usklajena z zakonom o izvrševanju proračuna. Ne vem natančne kvantifikacije tega amandmaja, ampak domnevam, da je po približno ena milijarda v letu 2004. [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] [[...]]Potem mi boste morali [[...]]
Besedo ima gospa Kamnar. Lepo prosim.
Če gre za manjši znesek, bi bilo to moč, domnevam, da zagotoviti med letom iz tekoče proračunske rezervacije, če gre za večji znesek, pa ne. Vsekakor ta odhodek ni predviden, tako da bi prosila, da ugotovimo, za kakšen obseg denarja gre. Na podlagi tega bomo lahko ugotovili usklajenost. Hvala.
Hvala lepa. Tudi predstavnica zakonodajno-pravne službe opozarja, da zaradi sprejetega amandmaja k 53. členu bo potrebno pripraviti uskladitveni amandma. Zato gospa predstavnica zakonodajno-pravne službe nam bo tudi sporočila tudi stališče zakonodajne-pravne službe. Izvolite, gospa Ogrinc. Lepo prosim za mir v dvorani.
Hvala lepa, gospa podpredsednica, za besedo. V zvezi s sprejetim amandmajem za 53. člen. Hvala lepa. Glede na sprejeti amandma za 53. člen, s katerim se direktno posega v zakon o graditvi objektov in izrecno določa nov rok, kot ga določa 218. člen zakona o graditvi objektov, menimo, da gre za nesistemski pristop in direktno neskladje z osnovnim, torej matičnim zakonom. In situacija je povsem enaka, kot je bila obravnavana na matičnem delovnem telesu glede osnovnega besedila predloga zakona, ki je na podoben način želel spremeniti rešitev v 43. členu zakona o graditvi objektov. Ob našem opozorilu predlagana rešitev ni dobila podpore. In podobna situacija je tudi tukaj. Gre za direkten poseg v rešitev matičnega zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prekinjam to točko dnevnega reda za pripravo uskladitvenih amnadmajev. In prehajamo na 4. točko dnevnega reda.Prekinjam torej 3. točko. Ko bodo pripravljeni uskladitveni amandmaji, bomo po zaključeni četrti točki dnevnega reda prešli na obravnavo in odločanje o njih. Sedaj pa prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ODLOKA O PROGRAMU PRODAJE DRŽAVNEGA FINANČNEGA IN STVARNEGA PREMOŽENJA ZA LETI 2004 IN 2005. Predlog odloka je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Prosim za mir v dvorani. Besedo dajem predstavniku vlade Republike Slovenije za dodatno obrazložitev predloga odloka. Predstavnik vlade, državni sekretar v ministrstvu za finance, mag. Anton Žunjič ne bi želel predstaviti, dodatno torej obrazložiti. Predlog odloka je obravnaval odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora, gospoda Cirila Pucka, da predstavi poročilo odbora.
Hvala lepa, spoštovana gospa podpredsednica. Kolegice in kolegi, predstavniki vlade! Odbor je navedeni odlok o programu prodaje državnega finančnega in stvarnega premoženja obravnaval na svoji predzadnji oziroma zadnji redni seji. Pri tem smo ugotovili glede na pripombe zakonodajno-pravne službe toliko pomanjkljivosti tako tehnične kot vsebinske narave, da je vlada predložila nov, spremenjen program te prodaje. Vsled tega je odbor moral sprejeti določene amandmaje, in sicer k 2. členu, k 3. členu in k naslovu poglavja 2.2. Predlagam vam, spoštovane kolegice in kolegi, da tako popravljen predlog odloka sprejmemo. Hvala.
Hvala, predsednik odbora. O predlogu odloka dajem besedo predstavnikom poslanskih skupin. Po vrsti prijavljenih, kolega Sašo Peče, prosim. Stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Leta 1994 je državni zbor [[...]]
Prosim v dvorani za pozornost in mir.
Leta 1994 je državni zbor sprejel ustavni zakon okoli sanacije bančnega sistema, v katerem je izdal neko obliko obveznosti države do sanacije. Nekaj let kasneje, 1997, je Banka Slovenije izdala sklep o uspešnosti poteka sanacije. Vrednost sanacije pa je država pokrivala z obveznicami. Zaključek poročila Banke Slovenije pa se je glasil: "Država je pozitivno izvedla sanacijo", in istočasno sprejel tudi sklep: Ta državni zbor s kvorumsko dvotretjinsko večino, da je za privatizacijo oziroma prodajo državnega premoženja v povezavi z bankami potreben poseben bančni zakon. Začel sem izključno s tem, ker se vlada Republike Slovenije še zmeraj ne drži obveznosti, ki so bile sprejete s kvorumsko večino. Kajti, v seznamu prodaje državnega premoženja, ki je v tem trenutku pred nami, se nahaja Nova kreditna banka. Torej, ena izmed tistih institucij, ki je bila pokrita skozi sanacijo države, ki je to državo stala prek 400 milijard slovenskih tolarjev. Vlado Republike Slovenije smo že kar nekajkrat opozorili, da v tem primeru dela napako, dela protiustavno in protizakonito. Toda nobeno opozorilo do sedaj ni zaleglo, zato ne verjamem, da bo tudi današnje opozorilo zaleglo in vse, kar mi preostane kot poslancu oziroma poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke, kolikor hočemo spoštovati ustavni red, nasprotujemo predlaganemu odlogu, podanemu v obravnavo s strani vlade Republike Slovenije. Hvala.
Hvala. Stališče poslanske skupine Nove Slovenije bo predstavil doktor Bernik.
Hvala lepa, gospod predsedujoči, gospod državni sekretar in drugi gospodje vlade! Ta točka je že naš star prijatelj, že večkrat smo govorili o njih in govorili tudi o nekaterih pomanjkljivosti, ki smo jih zaznali v poročilu. Človek bi skoraj lahko rekel, da je to nekako papirnati in pa "ubogljen" otrok, ki smo ga že večkrat v preteklosti nekako skušali rehabilitirati brez uspeha. Vendar, končno je sedaj prišlo do nekaterih predlogov naše zakonodajno-pravne službe in pa tudi odbora za finance in monetarno politiko. Tako se zdi, da je ta stvar na boljših nogah. Vendar, kljub temu mislimo, da to poročilo še vedno nimazadosti podatkov in človek se včasih sprašuje, ali je to bolj nemarnost ali je pa namensko prikrivanje podatkov. Morda je oboje, vendar ker gre tokrat za poslovne odločitve, se mi zdi, da bi morali biti nekateri standardi boljše definirani in pa potem tudi podatki, ki jih dobivamo, bolj pojasnjeni. Vlada nam ponuja podatke o premoženju v nekakih obrokih, in to še pomanjkljivo. Kar dobivamo v obravnavo, vam zagotavljam, to ni poslovno poročilo, ki bi ga nek resen gospodarski odbor lahko pregledoval in na tem pripravil odločitve. Nekaj stvari bi želel omeniti. In ena stvar, ki je vozadju skrbi, je to, da je vlada upravljala to premoženje že vsa leta po osamosvojitvi, da ne govorim o tem, kaj je delala pred tem. In bi človek rad vedel sploh, koliko je bilo kontrole nad vsem tem ali nadzora. Vlada je imela pri vsem tem velike možnosti, da je manipulirala s tem premoženjem in nekako tako pripravila zlate rudnike za nekatere osebne ali strankarske obogatitve. In to danes vidimo. Na žalost je to trajalo vsa ta leta in šele sedaj se začenjamo ukvarjati s tem, s korupcijo, in s konflikti interesov in tako dalje. To je pa po desetih letih deset pa še toliko let preveč. Tudi nimamo nobenih dobrih podatkov o tem, kako je bilo to državno premoženje upravljano, pa naj gre tukaj za kapitalsko ali stvarno premoženje. Nad celotnim, in sicer zelo velikem premoženjem, nikdar ne moremo dobiti točnega pregleda nad tem, nad celotno vrednostjo tega premoženja. In z vsemi ostalimi poslovnimi informacijami, ki bi se, normalno, pričakovale pri takih poročilih. Bom samo nekaj stvari omenil. Recimo, ne dobimo vpogleda v celotno investicijo državnega denarja v vsako od teh podjetij, ki so na seznamu prodaje. Tako ne moremo vedeti, koliko je dejansko že v ta podjetja vlada že vložila. Niti ne vemo, kakšen dobiček ali izguba bo, ali pa je imela prodaja nominalne vrednosti nekega podjetja. Niti ne poznamo, kdo je v nadzornem svetu in v upravi večjih podjetij. Namreč, to je ključno za vsako podjetje, da se ve, kdo upravlja in kakšni ljudje so to. Namreč, če pogledamo naša podjetja, toliko kolikor je človeku znano je v njih nešteto povezav, je veliko "insajderstva" in podobnega. In vprašanje je, kakšen takšen nadzor ima vlada nad vsemi temi organi. Zanimalo nas bi tudi v tej fazi vedeti, kdaj se je vlada spomnila, da je možen konflikt, in zelo velik, je velika možnost konfliktov interesov, pri omenjenih organih v teh družbah, in kaj je do sedaj naredila in s kakšnimi uspehi. Vsako poročilo bi moralo tudi vsebovati ime ocenjevalca, in njegove kvalifikacije, tako da bi lahko primerjali, komu vlada daje te stvari, ki so zelo dobičkonosne. Potem je vprašanje komisij, ki se imenujejo za vsako prodajo, in bi bilo tudi potrebno videti, po kakšnem kriteriju se o tem odloča, s kakšnimi kvalifikacijami in podobno. Vse to je sedaj, ko je vlada že toliko let opravljala ta podjetja, izredno, izredno pomembno in tukaj bi lahko videli, kakšen gospodar je vlada bila in kaj lahko pričakujemo, ob tem da vlada prodaja samo del tega premoženja, kaj se bo godilo z drugimi. V letnem programu za leto 2003 pri prodaji kapitalskih naložb države je imenovanih 32 družb in pet dodatnih carinskih družb, ampak od teh 32 plus pet sta bili dve prodani, ena je v fazi prodaje, štiri so v fazi pogajanj, pri treh je bil postopek ustavljen, 15 podjetij je v fazi imenovanj komisij in za 6 družb je v skladu z nacionalnem programom bilo odločeno, da ne bo privatiziranih. Torej, imamo pregled zelo počasnega delovanja, kar je do neke mere razumljivo, zaradi trga itd., vendar človek se čudi, da je toliko podjetij v fazi imenovanja komisij. Ne bom govoril o stanju stvarnega premoženja, ki je razmeroma veliko, saj se približuje trem milijardam dolarjem in lahko rečemo, da bo to problem s tem premoženjem, ker večinoma so predmeti, recimo, avtomobili itd., in čim dalj se bo odnašalo, tem dalj "se bo vzelo", da se to proda za manjšo ceno. Upam, da je finančno ministrstvo po preureditvi itd., tudi dobilo ljudi, ki bodo na te stvari gledali in da bomo v prihodnje dobivali informacije, ki bodo bolj točne in nam v pomoč. Hvala.
Hvala. Kaj želite, dr. Bajuk? Jaz grem po prijavljenih skupinah in nato po poslancih. Se opravičujem, ampak tako moram narediti. Besedo dajem poslanskemu klubu LDS in Cirilu Pucku za stališče poslanskega kluba. Anton Anderlič, v imenu poslanskega kluba LDS.
Hvala lepa, se opravičujem, ampak pred časom so javili spremembo, glede na to, da se ob teh poročilih pravzaprav pojavila - in ob razpravi o odloku o prodaji državnega premoženja - praktično stalna vrsta vprašanj, je nesporno, da je potrebno vladi predlagati, da popravi predlog zakona o javnih financah in ga dostavi v državni zbor, in sicer na način, da bomo nekatere nesmisle odpravili in da se bo državni zbor zares ukvarja s tistimi stvarmi, ki tudi v njegovo pristojnost sodi. Namreč, v tem poročilu ste in pa v teh dokumentih ste lahko ugotovili, da se mi ukvarjamo s prodajo državnega premoženja, ki je vredno, če sem prav prebral, najmanjša - ali lahko vsaj moje poslance prosim, če že drugih ne morem [[...]]Imate v tem pregledu prodajo posameznega premoženja, ki je ocenjeno na 500 tolarjev in se s tem ukvarja državni zbor. Na drugi strani pa seveda skorajda milijardo. Ampak, saj vendarle ne gre za to, da bi mi presojali višine, ali so to prave cifre ali ne, ampak državni zbor bi se po našem trdnem prepričanju moral seznaniti s poročilom, katere stari država namerava prodati, pod kakšnimi pogoji in tako naprej. In v tistih primerih, ko gre pa resnično za strateške, za zelo pomembne stari, je pa prav, da tudi državni zbor o tem odloča. Ta odlok je, po mojem, zelo težko sprejemljiv tudi zaradi tega, ker če zakon o javnih financah govori nesporno, da je sestavni del obravnavanja proračuna in takrat naj bi tudi državni zbor o tem razpravljal, ne more biti v odloku navedena prodaja nekega premoženja in zraven napisano: ni cenitve. Torej, se sploh ne ve, za koliko se bo prodalo in če se bo prodalo. Nadalje je resen problem v tem, da se iz leta v leto nekatere stvari pojavljajo v programu prodaje in potem, recimo, imate, ko vam zakonodajno-pravna služba naloži, da dodate podrobnejše obrazložitve odloka, dodate recimo, da se po 2.5 2.8 [[...]] [[nerazumljivo.]] [[..]]recimo svetovanje inženiring, da se postopki prodaje niso pričeli. Imeli ste pa to notri že pred dvema letoma. Torej, zavestna volja, da tega nočete prodati. In zakaj dajete potem na seznam iz leta v leto? In takšnih primerov imate kar nekaj. To, da se vmes od kakšne prodaje kar odstopi, jaz pa verjamem, da so morala posamezna ministrstva zaradi tako imenovanih bilanc imeti čvrsto zapisano in tudi na ta denar so lahko računali skozi leto, skladno z zakonom o proračunu in zakonom o izvrševanju proračuna, kako bodo do teh denarjev prišli in kako bodo z njimi razpolagali. Tako jaz sicer menim, da je prav,da tokrat še to podpremo, če je to nujni pogoj tudi za to, da bodo ostale tri stvari funkcionirale, torej zakon o proračunu za 2004, 2005 in pa zakon o izvrševanju proračuna za obe ti leti, ampak to početje, ki ga počnemo pri tej in podobnih točkah, je absurdno. Verjemite mi, da tudi te obrazložitev, ki ste jih dodatno dali, niso ustrezne in ne morejo prepričati poslancev, da bi lahko, bom rekel, verjeli v transparentnost, preglednost in, bom rekel tudi, nek resen odnos do državnega premoženja. Kajti pravim, dokler ne bom dobil pojasnila, zakaj se nekatere postavke iz leta v leto pojavljajo in so na seznamu, potem pa napišete po treh letih, da se postopek še ni začel. Pa imate, pri drugih imate: priprava komisije je v teku - pa je že tretje leto notri. Lepo vas prosim! Jaz pravim, zavestno, da je to slabo in samo zaradi tega, da ne bi ovirali izvrševanje ostalih zakonov, bomo to podprli, sicer je pa to ne za podpreti, pa resnično predlagam, da se vlada, kljub temu da sklepa ni mogoče predlagati, da se loti sprememb zakonov o javnih financah in da na drugačen način to uravnava.
Hvala. Besedo dajem Janezu Podobniku za stališče poslanske skupine. Se odpoveduje. Leopold Grošelj.
Hvala lepa za besedo. V mesecu juliju v letošnjem letu, ko smo ravno tako obravnavali v državnemu zboru prodajo nekaterih hčerinskih firm, če se spomnim, je bilo to konkretno od rudnika Trbovlje Hrastnik, je bilo takrat tudi s strani vlade obljubljeno, da bo pripravljen poseben zakon,ki naj bi urejal odprodajo državnega premoženja, glede na to, da se je ugotovilo, da še ne bo kmalu prišlo do spremembe zakona o financiranju. Vendar, ne glede na to, kako je bilo odgovorjeno, mi smo v naši poslanski skupini ocenjevali s stališča veljavnega zakona. Ugotovili smo, da je ta odlok o programu prodaje državnega in finančnega stvarnega premoženja za leto 2004 in 2006 pripravljen v skladu s 3. točko 13. člena in da je tudi v skladu s spremembo, ki je bila pred dvema letoma ali pred enim letom, po kateri je seveda vlada tudi dolžna, da predloži državnemu zboru na podlagi prvega odstavka 80.č člena zakona o javnih financah v obravnavo državnemu zboru. S tega stališča seveda mislimo, da je po obstoječem pravnemu sistemu bilo ravnano tako, kot je temu tudi potrebno. Res je, zaradi tega je mogoče tudi prišlo do nekoliko več tudi odprtih vprašanj, vendar na koncu bom tako rekel: skupaj, predvsem na podlagi seveda naše zakonodajno-pravne službe, je le prišlo do takšnega oblikovanja, ki da lahko ta odlok ima svojo vsebino, in da so bile odpravljene tudi tehnične in pa druge pomanjkljivosti. V bistvu gre tudi za to, da je na podlagi tega bilo pripravljeno tudi novo besedilo in tudi seveda nova tabela in s to priložitvijo tega gradiva odboru lahko tudi skupaj ugotovimo, da je lahko omogočena nemotena obravnava. Če dovolite, mogoče samo še nekaj besed o tem, seveda iz tega odloka le ugotavljamo, da gre v danem primeru predvsem za te kapitalske naložbe, ki so na podlagi tega popisa ali v tem pregledu, katerih imetnik je država, in zato je tudi v poglavju 2 tega gradiva predstavljen tudi program prodaje vseh kapitalskih naložb kot tiste vrste finančnega premoženja države, katerega prodaje se načrtuje v letu 2004 ali pa 2005. Mi tudi seveda ocenjujemo, da vse te kapitalske naložbe, ki so pred končno odločitvijo odprodaje, da so izdelane tako, kot je bilo v danem trenutku nenazadnje tudi možno. Da so tudi v podpoglavju 2.5, ki obravnava posamezne kapitalske naložbe, namenjene za prodajo v letu 2004 in 2005, v zvezi s posamezno vrst te naložbe tudi opredeljene zgolj okvirne metode prodaje. Ocenjujemo, da je to zadosti, ker nenazadnje nekaj so knjižne vrednosti, ki obstojajo kot vrednost kapitala v posameznih negospodarskih naložbah, drugo, seveda, so pa pogodbenevrednosti, ki se bodo iztržile ob prodaji tega kapitala. Sigurno se teži k temu, da bi se vsaj ta knjigovodska vrednost zagotovila v celoti, a tudi pogajalci in pa tudi interes je bil tisti, ki bo dokončno določal tudi posamezno vrednost. Pregled je celovit, vendar bi tako, kot je bilo danes že tudi izrečeno, čimprej pristopili k ali spremembi zakona o financiranju, tako da je pregled pravočasno pripravljen in da je nenazadnje, dokler je še potrebno, sestavni del tako državnega proračuna kot ustreznih aktov, če govorimo o zakonu o izvrševanju proračuna. Mi bomo odlok, tako kot je predložen, z vsemi prilogami, tudi v celoti podprli. S tem pa seveda predlagamo tudi, da se poslanci opredelijo tudi pozitivno do vloženega amandmaja v smislu ureditve premoženjskih zadev med Narodnim muzejem v Ljubljani, tako kot je bilo dano že tudi ustno mnenje, pozitivno mnenje tudi s strani vlade oziroma odgovornih ljudi. Hvala lepa.
Hvala lepa. In še Peter Levič za stališče SMS. Se odpoveduje. Prehajamo na razpravo poslank in poslancev. Po vrsti, kot so prijavljeni in prisotni. Doktor Bernik, imate še 33 sekund. Doktor Bernik 33 sekund. Hvala. Franci Rokavec. Ne. France Cukjati.
Hvala za besedo. No, jaz se strinjam z uvodno ugotovitvijo predsednika odbora za finance, da je predlog slabo pripravljen, da je vrsta pomanjkljivosti. Vendar bi tudi omenil, da tudi predlagani amandmaji ne rešujejo problema, kajti gre za napačen pristop do celotne problematike. Ta pristop bi želel samo na enem primeru nekoliko obrazložiti, in sicer v tretjem poglavju, kjer gre za program prodaje stvarnega premoženja. Tudi tu se vidi sistem, ne vem, niso pripravljavci sami krivi, ampak sistem je tako naravnan. Čim nižja je postavka, tem bolj točno je obrazložena oziroma dokazana, navedena. Samo primer. Tukaj imamo tabelaričen pregled prodaje stvarnega premoženja, in sicer, kar se vozil tiče, citiram: "Renault R4, letnik 1992, se bo prodal za 40.000 tolarjev. Škoda Favorit GLX, letnik 1994 za 50.000. Renault R4, letnik 1992, za 20.000 tolarjev". In tako dalje. To vse, gospodje, je v gradivu državnega zbora, ki ga obravnavamo z vso resnostjo. Obenem pa seveda, če grem naprej, in se nekoliko dotaknem ministrstva za zdravje, piše ravno tako, da bodo prodali tri avtomobile, in sicer Lagune, no te so pa malo dražje, te so po 350 tisoč tolarjev, ker gre za letnik 1994, 1995 itd. Zelo transparentno, krasno. Potem pa človek primerja, kaj bo pa ministrstvo naredilo s tem, ko bo ob tri avtomobile, in gre iskati v druge, ravno tako te proračunske dokumente. Pod investicije na postavki 22.13 "investicije" pravi, je obrazložitev, kjer gre za 300 milijonov tolarjev v treh letih 300 milijonov tolarjev, je pa samo to navedeno, citiram: "Nakupi nove opreme, zamenjava tehnološko zastarele in dotrajane opreme, obnova fasade, nakup stolov, delovnih miz, računalnikov, prevoznih sredstev in tehnološko posodobitev napeljav." Tukaj pa nič, koliko novih vozil in podobno;celo ne po število, kaj šele novih vozil po znamki. Če gledamo celotno zadevo naprej, vemo, da je na ministrstvu za zdravje je službenih vozil toliko, da ga ima, recimo, tudi svetovalka vlade svojega, podsekretar, podsekretarka in podobno. Ker vsi gospodje, veste, da je to v nasprotju s pravili v državni upravi. Človeka bi vendarle zanimalo ali gre pri tem novem nakupu za neke novosti, ki jih bodo še drugi podsekretarji, svetovalke in podobno deležni. Dalje. Pri tej postavki, kot sem povedal 300 milijonov, je zanimivo, da ta postavka vsako leto raste. Leta 2002 je bilo za investicije v stare prostore ministrstva za zdravje na Štefanovi 5 65 milijonov, naslednje leto 96 milijonov, leta 2005 116 milijonov. To bi bilo vse lepo in prav, če ne bi vlada oziroma vladne službe že načrtovale prodajo Štefanove 5. Kajti za ministrstvo za zdravje se tako kot za nekatera druga ministrstva pripravljajo novi prostori v Ljubljani, povsem novi, dvakrat večji in se načrtuje prodaja, kjer bo Štefanova 5 prodana za 500 milijonov. Ne razumem te logike. Investicije v te prostore vsako leto rastejo, vendar vsi vemo, da se bodo ti prostori čez dve leti prodali. Ob tem seveda je malenkost izračunati, da se bodo prostori na Štefanovi 5 prodali po ceni 300 tisoč tolarjev za kvadratni meter. Vendar, v lanskem letu je ministrstvo nabavilo prav tako stare prostore v neposredni bližini Štefanove 5, to je v Nebotičniku, po 500 tisoč tolarjev za kvadratni meter. Prodali bomo torej po 300 tisoč, prav tako stare oziroma starejše in slabše prostore pa je ministrstvo nakupilo po 500 tisoč tolarjev za kvadratni meter. Ob tem seveda ne vemo, nikjer iz dokumentov, iz vladnih dokumentov ni znano, v kateri bilanci stanja se nahajajo novo nakupljeni prostori v nebotičniku. Ne vemo. In tudi po kakšnem postopku in pa seveda po kakšnem ključu so bili kupljeni. Namreč v letu 2002 v nobenem vladnem načrtu ne zasledimo, da ima država namen nakupiti dodatne prostore za potrebe širitve administracije na ministrstvu za zdravje. Gospodje! Zelo dobro prikažete stare kripe, ki jih bomo prodajali. Točno po letniku, po znamki itd. Kako se bo porabilo teh 300 milijonov je zavito v meglo, nič ne vemo. Mislim, da je to zelo slabo. Gradivo, ki ga seveda ne moremo ocenjevati, iz tega kar imamo, pa lahko samo zaključujemo, da gre za, kot rečejo naši južni sosedje, "za mutna posla". Ne vemo torej, kaj bo s temi prostori, zakaj se investira v te prostore, tudi v novo opremo na Štefanovi 5, kajti če se bodo prostori prodali, potem se v nove prostore, staro opremo verjetno ne bovlačilo. Tudi ne vemo, kam se bo oziroma kako se bo amortiziralo teh 300 milijonov ponovno vloženih v stare prostore, če računamo, da bomo vložili 300 milijonov, za stare prostore v nebotičniku smo dali 200 milijonov, vse skupaj bo torej 500 milijonov in toliko načrtujemo, da bomo iztržili, da bo vlada iztržila iz prodaje teh prostorov. Torej samo v zadnjih treh letih smo, oziroma bo vlada vložila v te prostore toliko, kolikor bo za prodajo teh prostorov dobila, za prodajo in vlaganje, ki torej ne pomeni nobene dodatne vrednosti. Želel bi nekatere obrazložitve na to temo, če jih seveda imate, predvsem pa ali investicije v te prostore iz naslova 2.9.1.3 veljajo samo za Štefanovo 5 ali tudi za Štefanovo 1, to je objekt nebotičnika. In ali načrtovana prodaja, ki so jo vladne službe ocenile na 500 tisoč, kjer seveda ni navedeno točno kaj, ali vključuje tudi prostore v nebotičniku, oziroma kje so prostori v nebotičniku zavedeni, oziroma v kateri bilanci stanja so izkazani. Hvala lepa.
Hvala. Samo Bevk. Se odpoveduje. Želi besedo vlada? Prosim. Imate besedo. Državni sekretar, gospod Anton Žunič.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, spoštovani predsedujoči! Naj poskušam čim bolj na kratko najprej razložiti tisti del predlaganega odloka o programu državnega finančnega in stvarnega premoženja za leto 2004 in 2005, ki se nanaša na kapitalske deleže. Cilj privatizacije za državo je afirmirati javni interes pri privatizaciji skozi uvajanje sodobnih korporativnih principov in to v podjetjih in v bankah, ki so v lasti države, kar je seveda v interesu vseh lastnikov in ne le lastnikov, temveč tudi poslovnih partnerjev, komitentov in zaposlenih v teh podjetjih in bankah. Pri vsakem posameznem primeru privatizacije bo vlada upoštevala, da je potrebno proces lastninjenja vključevati kot dejavnik razvoja slovenskega gospodarstva ter razvoja finančnega trga. Naj pojasnim. Izbirati moramo takšne strateške partnerje, ki bodo sposobni ne zgolj zmanjševati stroške, temveč in predvsem komplementarno zmanjševanju stroškov tudi prispevati k povečanju kvalitete storitev in poslovnih procesov, ki zagotavljajo strategijo konkurenčne prednosti posameznega podjetja ali banke, ne le na domačem temveč tudi na zunanjih trgih. Skratka, strateški partner, ki ga izbiramo, mora sebe pripoznati v dolgoročnem razvoju posameznega podjetja oziroma banke in pri tem gre tako za investicije v modernizacijo poslovanja kakor tudi za prenos najnovejših poslovnih tehnologij, izboljševanje ekonomike in donosnosti, ohranitev vodilnega tržnega položaja, ter tudi priprave na konkurenco ter dvig strokovne ravni zaposlenih in izboljševanja dostopa do virov financiranja. S tem, predvsem s slednjim, bomo hkrati spodbujali razvoj finančnega trga v skladu z evropskimi izkušnjami in skupnimi evropskimi usmeritvami. Vlada spodbuja tudi procese restrukturiranje in konsolidacije, predvsem takrat ko bo možno na tak način doseči optimalne cilje v procesu lastninjenja državnega premoženja tudi na področjih, ki niso izpostavljena konkurenci. Cilj države je zagotoviti take pravne instrumente, ki bodo tudi privatnim družbam omogočili vlaganje v javne službe, med katerimi so zlasti zanimive gospodarske javne službe, na primer energetika, telekomunikacije, javne službe varstva okolja. S tem, da država mora upoštevati pri javnih službah vse mehanizme, ki državi omogočajo, da javna korist ostane neokrnjena oziroma nedotaknjena. Pravno gre za mehanizme, skozi pravne okvire koncesijskega akta in zakona o gospodarskih javnih službah. Ekonomsko gre za mehanizme, ki omogočajo v tistih delih opravljanja dejavnosti, ki so tržne, tržno konkurenco, v tistih delih, ki na trgu niso izpostavljene, pa to omogočajo skozi makroekonomske modele, ki nadomeščajo učinkovitost sicer tržnih mehanizmov. Proces lastninjenja poteka transparentno skozi objave programa prodaje in skozi sistem tenderjev. Nenazadnje pa lastninjenje predstavlja tudi pomemben vir dohodka v proračunu države, ki bo uporabljen pri zmanjševanju obstoječega javnega dolga, ter zmanjševanju stroškov financiranja in upravljanja z javnim dolgom, s ciljem neposrednega povečevanja vzdržnosti javno finančnega ravnotežja. Doseganje možne višine kupnine je odvisno ne le od ponudbe s strani naših kapitalskih deležev, temveč tudi od povpraševanja po določenih kapitalskih naložbah. Ti pa so seveda tudi predmet gospodarskih ciklov. Vse to seveda včasih tudi bistveno zavleče proces privatizacije, ampak seveda ne smemo nasedati nekim časovnim pritiskom in zaradi tega poskušati v najkrajšem možnem času delati podobne napake v procesih privatizacije kot so se že evidentno dogajali marsikje drugje. Temeljni cilj uporabe kupnine, ki bo pridobljena iz privatizacije bo tudi v bodoče v takšnem postopku zmanjševanja javnega dolga, ki zagotovi dolgoročno maksimalne fiskalne učinke, ob istočasnem upoštevanju monetarnih učinkov ter učinkov na domači bančni in celotni finančni sistem zaradi vpliva na ključne makroekonomske agregate, kot so: zniževanje odhodkov proračuna iz naslova servisiranja dolga - pri tem je seveda bistveno zmanjševanj obresti, oblikovanje nominalnih obrestnih mer na dolgoročnem področju - gre za razvoj finančnega trga, nadaljnje zniževaje inflacije, nadaljnje zniževanje ravni domačnih obrestnih mer, imunizacija pred finančnimi tveganji. To je tisto, kar je, splošno potrebno, po mojem mnenju povedati po današnji razpravi. Konkretno pa bodo vsi predlogi, ki so bili tukaj podani, upoštevani v bodočih aktivnostih vlade, v celoti, in se z njimi v celoti strinjamo. Hvala.
Hvala državnemu sekretarju. To je bila razprava poslank in poslancev. V skladu s prvo točko 71. člena, ker je še ostalo nekaj časa, sprašujem, ali še želi kdo razpravljati? Prosim, če dvignete roko, tisti, ki želite. Torej, kolega Alojz Sok in Sašo Peče. Dajem zaenkrat 5 minut. Prosim. Kolega Sok.
Hvala lepa za besedo, spoštovani podpredsednik, kolegice poslanke in poslanci! Torej, jaz bi po ustaljeni praksi želel postaviti predstavniku vlade eno vprašanje. In sicer je na strani 23 v 6. členu tega odloka predvidena prodaja Taluma, delniške družbe. Javno podjetje Eles, ki je v 100 % lasti države ima v svojem lastništvu 80% vrednosti Taluma, delniške družbe. Prodaja je bila predvidena,zaključek prodaje v novembru 2003, po tem predlogu, ki ga sedaj imamo tukaj, pa je razvidno, da ker prodaja ni bila izpeljana v letu 2003, se načrtuje prodaja v letu 2005. Mene pa bi zanimalo, če lahko dobim seveda na to vprašanje odgovor. V časopisu smo lahko pred nekaj tedni prebrali, da je prodaja Taluma ustavljena. Ustavljena pač zaradi zahtev dveh izmed ponudnikov, ki sta oddala zavezujočo ponudbo, in sicer domačega konzorcija Sinal in pa Magyar Aluminium. V zvezi s tem bi rad postavil vprašanje in dobil odgovor, zakaj je komisija v postopku prodaje, menda jo je vodil sam minister Kopač, izločila švicarskega podjetnika Glencore Internatinal AG, ki je celo ponujal za 5 milijard višjo kupnino, kot pa ti dve firmi, ki ju je komisija izbrala, in ki sta na koncu oddali zavezujoči ponudbi. Sprašujem tudi, ali je kaj na tem, da naj bi bila ta prodaja, oziroma nakup s strani domačega konzorcija Sinal, načrtovana iz 10 milijard ustvarjenega dobička, ki naj bi ga ta družba ustvarila v preteklih letih, in ga nekjeposebej hranila za nakup? Takšni članki so se pojavili v medijih, in me zanima, kako je vlada na te zapise odreagirala, oziroma ali ima kakšne podatke, ki bi lahko to ovrgli, oziroma eventualno tudi potrdili? Hvala lepa.
Hvala. Jaz predlagam, da najprej razpravljavci povedo svoje, pa potem odgovor vlade. Sašo Peče.
Tudi jaz bi rad, da bolj konkretno odgovorite na dilemo izpostavljeno v okviru podajanja stališč poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke, in sicer ravno v povezavi z vašim zadnjim delom izvajanja oziroma nastopa, ko ste povedali, da boste v prihodnjih obdobjih stališča in pa različne poglede poskušali upoštevati v okviru priprav naslednjih konceptov prodaj državnega premoženja. Kar se pa tiče bank je potrebno povedati seveda, da naslednjega obdobja več ne bo, kajti dejstvo je, da je ta vlada prodala Novo Ljubljansko banko in da sedaj prodaja Novo Kreditno banko Maribor, zato govoriti, da se bodo tovrstne zadeve upoštevale šele v naslednjih obdobjih je brezpredmetno, ker v naslednjih obdobjih pač več ne bomo imeli kaj prodati iz naslova obveznic izdanih za sanacijo bank. Rad pa bi vaš odgovor. Danes tu trdim, da Vlada Republike Slovenije dela nezakonito. Ne spoštuje sklepov državnega zbora, zato vam bom še enkrat povedal, leta 1994 je ta državni zbor ob sprejemanju ustavnega zakona o nasledstvenih vprašanjih sprejel sklep, ki je točno določal, da se bodo banke privatizirale na podlagi zakona. To varovalko je takrat državni zbor uvedel ravno zaradi vrednosti sanacije, ki je bila 400 milijard slovenskih tolarjev. In z argumentom, ki je bil pozneje uspešno uveljavljen preko centralne banke, da je bila sanacija uspešna, in da se lahko začne ključna vloga bančništva v Sloveniji, kot pospeševalca individualnih, torej fizičnih in pravnih poslov doma in v tujini. S tem je seveda Banka Slovenije priznala pozitivno izpeljano sanacijo. Vlada Republike Slovenije je potrdila, da bo za prodajo bank v naši državi potreben zakon. In tega zakona ni. To sem opozarjal že pri prodaji Nove Ljubljanske Banke in danes tu sprašujem: Zakaj vlada Republike Slovenije krši akte sprejete v okviru državnega zbora? Vse te dokumente sem vam posredoval tako na ministrstvo kakor na ustavno sodišče in pa sedež vlade Republike Slovenije. Povsod je bil negativen odgovor, češ, da se s tem strinjajo, in da za kaj takega nimajo osnove. Torej, dejstvo je, da je ta državni zbor, kot ta, ki je odobril sanacijo, ki je odobril zeleno luč slovenskega bančništva, to zahteval in da se je takratni Mitja Gaspari sam zavezal k tovrstni zadevi kot minister za finance, danes na položaja guvernerja narodne banke. Torej, od vas bi rad odgovor: Zakaj vlada Republike Slovenije krši akte sprejetev državnem zboru? Hvala.
Hvala. Še France Cukjati.
Hvala. Jaz nisem dobil odgovora na vprašanje, bi pa še enkrat ponovil oziroma nekatere stvari obrazložil, vprašanje namreč. Še enkrat. V prostore ministrstva za zdravje se vsako leto vlagajo velika sredstva in sicer vsako leto več. Leta 2002 65 milijonov, lani 100 milijonov in leta 2005 bo vloženih že novih 116 milijonov. Ob tem vladne službe načrtujejo prodajo teh prostorov, ker se bo ministrstvo selilo in iz prodaje bodo iztržili, računajo 500 milijonov, kar je okrog 300 tisoč po kvadratnem metru. Lani novembra je pa vlada zamenjala bolnišnico Trnovo in pridobila s tem, ko je prodala bolnišnico Trnovo oziroma zamenjala, pridobila stare prostore v nebotičniku, 460 kvadratnih metrov. Vendar, ker nikjer iz vladnih dokumentov ni razvidno, nikjer ni razvidno, da bi vlada imela namen kupiti te prostore, v nobenem vladnem načrtu ni tega bilo lani, naszanima, kje, v kateri bilanci je sedaj prostor, oziroma so prostori nepremičnine nebotičnika vpisane, v kateri bilanci stanja? To je samo en drobec tega, kar je problem celotnega gradiva. Namreč, mi po tolikih letih nimamo bilance stanja. Ni prav, da se zdržavnim premoženjem dela tako, da pravzaprav o nakupu, o pridobitvi prostorov izvemo iz javnosti, verjetno je tudi vlada izvedela to iz javnosti, ne iz medijev. In tudi ne vemo, kdo je sedaj kot vpisan lastnik. Kje je ta bilanca stanja? In ti prostori naj bi se čez dve leti prodajali. Kateri prostori in kako, po kakšni ceni? Vemo, da so bili prostori v nebotičniku zamenjani oziroma kupljeni po vrednosti 500 tisoč tolarjev za kvadratni meter. Torej, še enkrat bi prosil za odgovor, kako to, da se vsako leto več vlaga v prostore, ki se bodo prodali? Na podlagi česa je vlada nabavila, pridobila prostore v nebotičniku? In kje so sedaj vpisani, v kateri bilanci stanja? Hvala lepa.
Hvala. Besedo dajem gospodu Mitji Valiču, direktorju servisa skupnih služb vlade, da da odgovore na postavljena vprašanja.
Hvala gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Odgovor na vprašanje spoštovanega poslanca gospoda Cukjatija je naslednje: Na informacijskem portalu vlade ta teden je objavljen predlog finančno ovrednotene strategije nabav nepremičnin za potrebe državne uprave za obdobje do leta 2007. In ta finančno ovrednotena strategija, predlog finančne orednotene strategije nabav ne predvideva prodaje Štefanove v kompleksu Štefanova 235 v tem obdobju. Mi se zavedamo, da so v ta kompleks bila v preteklosti vložena določena finančna sredstva. Vprašanje seveda, glede na dejstvo, da nisem seznanjen z vsemi podrobnostmi, ali so bili v vseh teh proračunskih letih dejansko vložena sredstva v višini 65, 100 in 116 milijonov tolarjev. Lahko da določene, da tako rečem investicije v tem obdobju niso bile realizirane, ker verjamem, da ste omenili v svojem izvajanju planirana sredstva, ki naj bi šla v to obnovo oziroma izboljšanje stanja prostorskih pogojev zaposlenih v ministrstvu za zdravje. Vendar poudarjam, prodaja Štefanove v kompleksu 235 v predlogu strategije, ovrednotene strategije nabav v prihodnjem obdobju ni predvidena. Ti prostori naj bi po našem predlogu ostali v lasti Republike Slovenije in bili uporabljeni za reševanje prostorskih potreb ostalih državnih upravnih organov. Kar se tiče vašega vprašanja glede vnosa izvedenega nakupa, ali menjave teh poslovnih prostorov. Po mojem vedenju se mora vsak nakup poslovnih prostorov, opreme, oziroma ostalih sredstev izkazati v bilanci stanja dotičnega ministrstva, oziroma pristojnega resornega organa. Vsak resorni organ ima svojo bilanco stvarnega premoženja. Vsak resorni organ mora v skladu z zakonom o računovodstvu vsako nabavo opreme vnesti v ustrezno bilanco, opredmeteno bilanco osnovnih sredstev. In verjamem, da je bilo tudi v tem primeru tako. Izkaz dejanskega vpisa v to bilanco opredmetenih osnovnih sredstev je pa razviden iz zakona, oziroma ob obravnavi zakona o zaključnem računu državnega proračuna za vsako proračunsko leto. Če ste zadovoljni z odgovorom, hvala.
Želi še predstavnik vlade? Gospod Žunič, prosim.
Jaz bi odgovoril na vprašanje gospoda Saša Pečeta, v zvezi z zakonitostjo prodaj deležev v bankah v zadnjih letih. Od leta 1994 do tega trenutka, je bila prodaja bank zakonito izvedena. In sicer zakonska podlaga za prodajo bank je bila v zakonu o javnih financah in v zakonu o izvrševanju proračuna. Ali je privatizacija bank že sklenjena, ali ne, ta drugi del vprašanja, lahko mirno odgovorim, da privatizacija bank še ni sklenjena. Nova kreditna banka Maribor je v spisku, ki ga imate danes v odloku pred sabo. Prav tako tudi Poštna banka Slovenije. Medtem ko je bil proces privatizacije Nove ljubljanske banke lansko leto v jeseni ustavljen, tako da je država ostala lastnica 35,7%, EBRD 5%, KAD in SOD vsak po 5%, in pa KBC 34% ter manjšinski delničarji 15%. Ta lastniška struktura zagotavlja nadaljnji razvoj banke in podporo strategije v tisti smeri, ki sem jo jaz uvodoma poskušal na najkrajši možen način razložiti. Dovolite, da odgovorim še na drugo vprašanje, to je na vprašanje o Talumu. Ne bi omenjal, kdo je bil kandidat, kateri partnerji so bili kandidati pri tej družbi, zaradi tega, ker nisem čisto prepričan, če sem za to ta hip pristojen, če lahko navajam vse tiste, ki so bili kandidati za privatizacijo, vendar moram povedati sledeče. Talum je bil ustavljen ravno zaradi tistega razloga, ki sem ga v uvodu omenil. Gre za gospodarski cikel, ki je ravno v letošnjem letu pravzaprav povzročil, da je Talum v neprimerno drugačnih ekonomskih okoliščinah, kot je bil v zadnjih treh, do štirih letih. Gre paseveda po eni strani za znano, spremenjeno situacijo na trgu električne energije in pa po drugi strani tudi za cikel na področju proizvodnje aluminija. Eno in drugo seveda na neki način prelaga privatizacijo in mi smo predlagali, da bi to preložili za eno leto in kot vidite v odloku, jo prelagamo za leto 2005. Hvala.
Hvala lepa.
Predstavnik ministrstva me je vprašal, če sem zadovoljen z odgovorom. Nisem zadovoljen, predvsem dveh stvari. Glede prodaje prostorov ministrstva na Štefanovi 5 je lahko vlada spremenila načrt prodaje danes zjutraj, to ne vem. Lahko, da ga je nenadoma spremenila, ne vem. To dopušča možnost. Glede prostorov v nebotičniku, pa se mi zdi, nimate prav in sicer zaradi tega, ker ministrstvo, posamezno ministrstvo je upravljavec državne lastnine zunaj ministrstva. V primeru ministrstva za zdravje je upravljavec, tako rekoč zdravstvenih zavodov. Upravljavec prostorov samega ministrstva je pa vladna služba skupnih služb. To oba veva in zaradi tega bi vi nekako, bi človek pričakoval, da bi vedeli kje je vpisan prostor, novo pridobljen prostor v nebotičniku. Ta delitev upravljanja, pa dobro veste, je tudi zaradi tega vzpostavljanja, da ne prihaja do prelivanja prostorov, da ne bi prišlo do tea da si ministrstvo pridobi prostore na račun prodaje ali oddaje prostorov zavodov. Zaradi tega je ta distinkcija in to vsi vemo, da je. Ali je bila tukaj kršena ali ne, to bodo drugi ocenili verjetno. To ne bom jaz ocenjeval. Mene samo zanima, kje je ta nepremičnina, kje so te stanovanjske površine vpisane, v kateri bilanci? Hvala lepa.
Dovolite. Glede na to, gospod predsedujoči, da nikoli ne pogledate na [[...]]
Prosim.
[[...]]in se vedno prijavljam k besedi in nikoli ne pozovete. Mi daste besedo?
Ne jemljite si sami besedo. Po členu 71. sem jaz odprl ponovno razpravo, ste se prijavili k razpravi, je vlada dala odgovore. S tem tudi zaključujem razpravo.
Ravnokar ste dovolil.
Prehajamo na drugo obravnavo. Imamo vložen amandma k predlogu odloka in sicer amandma poslanske skupine Nove Slovenije, da se črtajo členi 2., 3. in 6. in odpiram razpravo. Najprej 2. člen, ker je k temu tudi vložen amandma. Dr. Bajuk.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Dejansko bi radi amandmirali vse. To se pravi črtali popolnoma vse člene, a vendar zaradi našega poslovnika črtamo lahko samo 2., 3. in 6., ki so tako imenovano tehnično odprti. Dejansko so pa vsi členi zamegljeni in niso vredni presoje. Zakaj? Spoštovane kolegice in kolegi! Ne bo nobena novost, kar bom sedaj povedal. To ste že slišali večkrat in to je dejstvo, da slovenska vlada ne spoštuje drugega odstavka 146. člena ustave Republike Slovenije, ki jasno in brez vsakega dvoma piše, da država izkazuje svoje premoženje v bilanci premoženja. Vlada Republike Slovenije državnemu zboru Republike Slovenije ni nikdar predstavila bilance stanja. Ne samo to. Tudi vemo, da ne obstaja. V zaključnem računu Republike Slovenije za leto 2002 je računsko sodišče, ki se je prvikrat tega vprašanja lotilo, ugotovilo, da večina ministrstev, večina, to se pravi več kot polovica, bi rekli, večina nima niti inventure, da niso mogli preveriti ali to, kar bi bilo normalno, da je stanje v začetku leta in stanje ob koncu leta v skladu z računovodskimi izkazi, da niti v enem primeru niso mogli tega ugotoviti. Torej so se odločili za najbolj enostavno pot, so rekli, ne moremo dati mnenja. S tem črtanjempredlagam, da ta državni zbor ravno tako pove slovenski vladi, izvršilni oblasti, ne moremo vam dati nobenega mnenja. Na podlagi teh dokumentov, na podlagi vprašanj, ki so jih moji kolegi zastavili in tudi odgovorov, ki smo jih dobili, je vsakomur, ki hoče razumeti, jasno, da to ni resno dejanje. Če hoče ta državni zbor doseči kakšen efekt na tej podlagi, to se pravi, če hočemo enkrat le imeti takšen dokument in takšen predlog glede razpolaganja z državnim premoženjem, za katerega smo odgovorni, odgovorni tudi pred davkoplačevalci, bi morali danes te amandmaje sprejeti, s temi amandmaji odlok nima smisla, torej ga ne morejo izpolniti. Kdaj pa bomo razpolagali s premoženjem? Šele takrat, ko bomo imeli zagotovljeno minimalno preglednost. Spoštovani gospod državni sekretar! Zelo sem vas pazljivo poslušal, ko ste govorili v vaših uvodnih besedah, da bi vlada rada dosegla cilje v skladu s sodobnimi korporativnimi principi. Sodobni korporativni principi. Ali se ne sliši to lepo! Ali ni sodobni korporativni princip, da se takšna stvar odloča na podlagi bilance stanja, nekega jasnega pregleda. Kolega, vodja poslanske skupine liberalne demokracije se je čudil, da so nekatere panoge, ki nimajo cene. Ja saj če bi jo imele, pa ne bi smeli verjeti. Saj ne vemo, ker ni bilo nikdar pregledano. Tudi ne vemo, če je bilo kdaj narejeno, tako kot bi bilo v skladu s sodobnimi koroporativnimi principi. Torej, v imenu sodobnih korporativnih principov, torej v soglasju z vlado, iste cilje imamo, ne moremo podpreti vašega predloga in dokler slovenska vlada ne bo dosledno spoštovala drugega odstavka 146. člena ustave Republike Slovenije ta državni zbor ne sme sprejeti nobenega odloka, nikakršnega odloka, ki bi dovolil izvršilni oblasti razpolaganje s premoženjem slovenske države. Hvala lepa.
Hvala.Sklenem razpravo o 2. členu, predlog amandmaja, da se člen 2. črta. Ta predlog amandmaja bom dal na glasovanje. Prosim vse kolegice in kolege, da pridejo na svoja delovna mesta in da bomo o tem odločali. Glasujemo. Navzočih nas je 52, za je glasovalo 10, proti 40. [[Za je glasovalo 10]] [[Proti 40.]] Amandma ni sprejet. V razpravo dajem amandma k 3. členu, da se 3. člen črta. Želi kdo besedo? Nihče. Zaključujem razpravo o amandmaju k 3. členu in prehajamo na odločanje. Odločali bomo o predlogu amandmaja, da se člen 3. črta. Glasujemo prosim. Navzočih nas je 58, za je glasovalo 13, proti 43. [[Za je glasovalo 13.]] [[Proti 43.]] Amandma ni dobil podpore. In še amandma k členu 6., predlog amandmaja, da se člen 6. črta. Besedo želi kolega Alojz Sok.
Hvala lepa. Glede na to, da nisem dobil prej odgovora s strani državnega sekretarja, odgovoril mi je nekaj kar ga sicer nisem vprašal.
S tisto razpravo smo zaključili.
Saj 6. člen gospod predsedujoči govori o seznamu kapitalskih naložb države za prodajo in med temi je seveda tudi omenjeno podjetje Talum delniška družba. Predvidena je prodaja v letu 2005, to pa zato, ker prodaja v letu 2003 ni uspela, pa ne da bi se jaz zavzemal za to prodajo. Torej, prodaja ni uspela zato, ker sta družbi, ki sta oddali zavezujoči ponudbi zahtevali fiksno ceno elektrike, to smo lahko prebrali v medijih, in vlada seveda na to ni pristala. Jaz pa vas še enkrat sprašujem zakaj ni bilasprejeta ponudba švicarskega trgovca Glencore International, ki ga je vladna komisija za prodajo, ki jo vodi državna podsekretarka na ministrstvu za okolje Jasna Kalšek sredi maja zavrnila. Torej, če mi ne morete danes na to vprašanje odgovoriti bom zadovoljen tudi, če mi odgovorite pisno, rad bi pa vedel kakšni so bili razlogi za to, kajti če so zapisi v medijih verodostojni, potem je ta družba ponujala za 5 milijard višjo kupinino, vlada pa je pričakovala od prodaje 13 milijard slovenskih tolarjev. Hvala lepa.
Državni sekretar, prosim. Gospod Žunič.
Spoštovani. Jaz mislim, da sem prej poskušal odgovoriti morda iz drugega zornega kota. Prej sem poudaril, da družb ne bi omenjal, ker so bili kandidati pri tej privatizaciji, ker sem prepričan, da jih ne smem omenjati. Seveda sem pa pojasnil zadevo ravno iz istega zornega kote, kot je gospod Sok sedaj razpravljal. Če sespomnite sem omenil ceno električne energije. Cena električne energije se je zaradi suš in vremenskih sprememb v svetu ravno v letošnjem letu toliko spremenila in trg električne energije toliko spremenil, da pogoje, ki jih ima tako podjetje, kot je TALUM bistveno spremeni in to tudi iz vidika potencialnega lastnika. To je bil pravzaprav eden izmed pomembnih oziroma ključen razlog po mojem mnenju, zakaj ta privatizacija tokrat ni uspela. Če so bili pa kandidati, ki so ponujali več, moram pa še enkrat iti na tisto svoje uvodno besedilo, v katerem sem povedal, da je sicer kupnina izjemno pomemben element pri odločanju, vendar seveda ni edini. Pomemben oziroma ključni element je tudi, kako bo posamezna gospodarska družba, ki se privatizira, dolgoročno postavljena v kontekst strateškega partnerja v njegovi strategiji. Ali bo on podpiral dolgoročno to podjetje skozi vse tiste elemente, ki smo jih v uvodu omenili in ki so se nanašali na investicije, na razvoj zaposlenih v posameznih podjetjih, na dolgoročno preživetje posameznega podjetja. In pri tem apeliramo na potencialne strateške partnerje, da so pripravljeni te pogoje sprejeti. Hvala.
Hvala lepa. S tem zaključujem razpravo o 6. členu in prehajamo na odločanje. Predlog amandmaja, da se 6. člen črta dajem na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 59, za je glasovalo 12, proti 46. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 46.]] Amandma ni dobil podpore. S tem zaključujemo razpravo o členih in amandmajih Prehajamo na odločanje o odloku programa prodaje državnega finančnega in stvarnega premoženja za leta 2004 in leto 2005 na glasovanje. Proceduralno, kolega Bajuk.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. V imenu poslanske skupine Nove Slovenije na podlagi drugega odstavka 65. člena napovedujem obstrukcijo. Ne bomo sodelovali pri sprejemanju tega odloga. Razlogi so jasni. Takšno razpolaganje z državnem premoženjem ni v skladu z ustavo Republike Slovenije, ni v skladu z zakonom o računovodstvu, ni v skladu s sodobnimi korporativnimi principi in nenazadnje je skregano z zdravo pametjo. Nočemo sodelovati, odgovornost teži na veliki koaliciji. Hvala lepe, mi zapuščamo dvorano.
Hvala. France Cukjati. Prosim za pozornost!
Gospodje! Lahko se smejite, ampak to ni šala. Po 12. letih slovenske svobode mi nimamo bilance državnega premoženja. Zato zapuščamo dvorano.
Hvala. Prosim, če izklopite mikrofon. Kolega Sašo Peče.
Hvala. Vsaj tokrat, da ste mi dali besedo. Se pridružujem poslanskim kolegom Nove Slovenije in socialdemokratov, ampak jaz ne dajem izključno krivdo na vlado Republike Slovenije. Dobršen del krivde nosi ta državni zbor, vi gospod predsedujoči, ker ne dovolite, da se opravi razprava o odgovorih. Če vlada na nekaj odgovarja in v treh mesecih poda dva različna odgovora, kaj so pravni temelji za privatizacijo bank, potem pa ne dovolite poslancu, da bi opomnil na to dvoličnost vlade oziroma dvakratni različni odgovor, mu ne date več besede. S tem onemogočate kvalitetno razpravo in prodajo državnega premoženja in v takih pogojih resnično ni možno opravljati svojega dela kvalitetno. Če je za to krivo pozno zasedanje državnega zbora, se o tem dogovorite na kolegiju in določite druge ure. Iz tega naslova in iz naslova nestrinjanja do programa prodaje državnega premoženja, tudi v nacionalni stranki napovedujemo obstrukcijo, ker pri takem delu nočemo sodelovati. Hvala.
Hvala. Lahko preidemo na odločanje. Prosim za pozornost. Glasujemo za odlok. Navzočih nas je 47, za je glasovalo 45, proti 1. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlog odloka o prodaji finančnega in stvarnega premoženja sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Spoštovane kolegice in kolegi! Ugotavljamo, da bomo vsak čas dobili uskladitvene amandmaje k 3. točki dnevnega reda. Prosim, da ne odhajate daleč stran. Sejo bom prekinil za 10 minut, da bi v tem času lahko amandmaje razdelili.
Nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda, predlogom zakona o izvrševanju proračuna Republike Slovenije za leti 2004 in 2005. Želi predstavnica vlade, državna sekretarka besedo, po uskladitvenem amandmaju? Ne. Želi kdo drug besedo? Po uskladitvenih amandmajih. Najprej bomo razpravljali in odločali o uskladitvenem amandmaju k členu 53, v skladu z 140. členom poslovnika. Želi kdo besedo? Kolega Rokavec.
Hvala za besedo. Poglejte, gre za zelo enostranski odnos vlade, in če bo izglasovan ta amandma, tudi enostranski odnos do zakona o izvrševanju proračuna tega državnega zbora. V tem ZIPRO-tu, ki ga bomo danes sprejeli, je cela vrsta rešitev, ki so bile sprejete, podobnih amandmaju k 53. členu. Navedel bom samo eno. V 51. členu smo izrecno zapisali, da prihodnje leto vlada ne bo predložila predloga proračuna za leto 2006, kar je v nasprotju s prvim odstavkom 13.a člena zakona o javnih financah, ki izrecno govori, da vlada predloži državnemu zboru, skupaj s predlogom proračuna za naslednje proračunsko leto tudi predlog proračuna za leto, ki temu sledi. In tako naprej. Poglejte, menim, da bomo zelo nedosledni, in da bomo zelo enostranski, če bomo sledili temu stališču. Gre za neusklajenost z zakonom o graditvi objektov. S tem se strinjam z zakonodajnopravno službo, ne pa za neusklajenost z letošnjim proračunom, s proračunom 2004, in 2005. In drugo, sekretarka ministrstva za finance, gospa Kamnarjeva je na izrazito vprašanje kolega Pucka odgovorila, da ta amandma nima nikakršnih finančnih posledic za državni proračun. In je nesprejemljivo, da se gremo te zgodbice in te igre v državnem zboru. In predlagam, da se zavrne ta uskladitveni amandma. Ker nima nikakršne neposredne povezave z ZIPRO-tom. Če bomo seveda to sprejeli, potem bomo zelo nekonsistentni in zelo enostranski. Predvsem bomo dali sporočilo občinam, da jim ne želimo priti nasproti niti na pol poti. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo besedo? Državna sekretarka, prosim.
Hvala lepa. Vložena amandmaja temeljita na dveh različnih členih vašega poslovnika. Samo amandma, ki ima finančne posledice temelji na členu, ki govori o proračunu. Drugi amandma, o katerem ste govorili, in se nanaša na zakon o graditvi objektov, temelji na tistem členu, na katerega je opozorila predstavnica sekretariata za zakonodajo, ga ocenila kot neustreznega in neskladnega z veljavno sistemsko zakonodajo in zato je vlada temu sledila.
Hvala. Dolžan sem vas opozoriti, preden bomo o njem odločali. Točka 9 140. člena govori: "Če uskladitveni amandma ni sprejet, je zakonodajni postopek končan." Posledice tega so menda vsem znane. Potem nimamo zakona in posledično proračuna. Tako pravi v poslovniku točka 9. 140. člena Kolega Rokavec, imate še enkrat besedo.
Prav zanimivo bo, kako bo vlada tolmačila druge določbe tega zakona, ki so prav tako nesistemske in posegajo prav tako v druge področne zakonodaje. Še nekaj, leta 2001 je ta državni zbor povišal DDV z zakonom o izvrševanju proračuna, lepo vas prosim.
Hvala. Zaključujem razpravo o uskladitvenem amandmaju k členu 53. in prehajamo na odločanje. Prosim za pozornost. Glasujemo. Navzočih nas je 51, za je glasovalo 37, proti 11. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 11.]] Amandma je sprejet. Prehajam na uskladitveni amandma k členu 38 na podlagi člena 164 poslovnika državnega zbora. Tudi tu bom prebral opozorilo. 164. člen poslovnika govori: "Zakon o izvrševanju proračuna mora biti usklajen s sprejetim državnim proračunom. Če predlagani zakon ni usklajen s sprejetim državnim proračunom mora vlada predlagati uskladitveni amandma k predlogu zakona o izvrševanju proračuna." To je storjeno. "Če uskladitveni amandma ni sprejet se šteje, da tudi državni proračun ni sprejet." Prehajamo na odločanje o uskladitvenem amandmaju. Kolega Pucko, obrazložitev glasu.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Glasoval bom proti temu amandmaju. In to z čisto enostavnega razloga. Zelo jasno je državna sekretarka povedala, da člen nima nobenih finančnih posledic. Prvič. Drugič. Ta amandma je, kot piše v obrazložitvi, pripravljen na podlagi zakonodajno-pravne službe, to mnenje je pa narejeno na osnovi ministra za okolje, prostor in energijo, ki temu amandmaju nasprotuje. Hvala.
Kolega Pucko, govorimo o amandmaju k 38. členu, ki govori: "Drugi odstavek se črta." Želite še enkrat besedo?
Občudujem vas, da me niste takoj prekinili.
Prepuščam besedo do konca. Hvala lepa. Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje. Prosim za pozornost. Glasujemo. Navzočih nas je 56 poslank in poslancev, za je glasovalo 38, proti 16. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 16.]] Uskladitveni amandma je sprejet. In sedaj prehajamo na odločanje o zakonu v celoti. Obrazložitev glasu, kolega Janez Podobnik.
Spoštovani gospod podpredsednik, kolegice in kolegi. Jaz bom glasoval za predlagani zakoni, istočasno pa izrazil svoj protest nad zlorabo procedure, ki so si jo privoščili kolegi v vladi in v državnem zboru. Če je res zakonodajno-pravna služba svoje stališče pripravila na podlagi mnenja nekega ministrstva, ki je še kako zainteresirano, da predlagani člen ne velja, potem je to nekorekten poseg neke veje oblasti v drugo vejo oblasti. In še nekaj kolegice in kolegi, če bi veljala interpretacija kotste jo danes tukaj povedali, je bila vsa današnja razprava o amandmaju kolega Trofenika brezpredmetna. Pa temu ni tako. Ker pa želim, da sistem deluje, bom amandma podprl, postopek nam pa ni v čast.
Hvala. Dr. Bajuk.
Hvala lepa gospod predsednik. Obrazložitev glasu. Mi smo proti temu zakonu, smo se oglašali, da smo proti temu zakonu in bomo glasovali proti temu zakonu. Hvala lepa.
Hvala. Kolega Franci Rokavec, prosim.
Hvala za besedo. Jaz obžalujem, da je večina v tem državnem zboru nemo poslušala finančnega monarha ministra gospoda Mramorja. Do danes sem do njega gojil zelo veliko spoštovanje in upal, da je dejansko minister, ki razume finančne težave in ki se je pripravljen o problemih in vprašanjih boriti do konca procedure. Ne, on je podal ultimat: "Ali odstopim, če sprejmete te amandmaje, oziroma če jih boste zavrnili, je dejansko ta država rešena." To ni korektno od ministra, to ni način ministrovanja. Minister se mora soočiti s problemi, ki jih seveda ima njegovo področje, zato bom glasoval proti in pričakujem in sem prepričan, da ni modro, da ta državni zbor reši ministra na račun slovenskih občin.
Hvala. Magister Drobnič.
Jaz bom glasoval proti temu zakonu. Pa ne bom nič obžaloval tako kot ostali. To je komedijanstvo kar se dogaja in ne sodi tukaj v parlament in glasujmo.
Prehajamo na odločanje. Prosim za pozornost. Odločamo o zakonu o izvrševanju proračuna za leto 2004 in 2005 v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 57, za je glasovalo 41, proti 14. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 14.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. Zaključujem 3. točko dnevnega reda in tudi sejo državnega zbora. Hvala za sodelovanje in lahko noč.