Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam nadaljevanje 19. seje državnega zbora Republike Slovenije. Obveščam vas, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanci: Roberto Battelli, Matjaž Han od 18.00 ure dalje, Miran Jerič, Alojz Posedel, Jakob Presečnik, Janko Veber, Milenko Ziherl od 14.00 ure dalje in Miro Petek od 14.00 ure dalje. Prehajamo na 16. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O KOBILARNI LIPICA, NUJNI POSTOPEK. Seznanjam vas, da je za skupni čas razprave predvidenih 3 ure in 45 minut. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije, zato dajem besedo predstavniku vlade za dodatno obrazložitev. Dr. Jelka Pirkovič, izvolite.
Spoštovani predsedujoči, spoštovane gospe poslanke in poslanci, dobro jutro! Vlada ima s kobilarno Lipica velike načrte. Ti načrti so predstavljeni in opredeljeni v programu varstva in razvoja kobilarne Lipica, ki ga je vlada sprejela pred kratkim. [[Tehnične težave z ozvočenjem.]]
Dovolite, dr. Jelka Pirkovič, bodo tehnične službe pogledale, če se da ozvočiti malo močneje. Prosim, da se čas predstavnici vlade ustavi. Prosim za potrpljenje nekaj minut. Obvestili so me, da je z ozvočenjem vse v redu. Zato vas, gospa dr. Jelka Pirkovič, prosim, če lahko govorite glasneje. Hvala.
Takole. Bo zdaj bolje? Dobro. Se opravičujem! Skratka, v programu varstva in razvoja je kobilarna Lipica napisala, da bo kobilarna v kratkem postala vrhunsko vodena izvorna kobilarna lipicancev in kulturni spomenik, ki bo s svojo prepoznavnostjo, privlačnostjo, urejenostjo, dostopnostjo in programi, vezanimi na lipicanca, privlačna za obiskovalce doma in iz tujine. Še več, kobilarna Lipica mora postati simbol Slovenije, naša zaščitna znamka. Da bi to dosegli, je treba marsikaj postoriti. Zadnjih deset let, žal, temu ni bilo tako. Od uveljavitve zakona o kobilarni Lipica iz leta 1996 smo priče zaraščanju pašnikov, slabšanju stanja kulturne dediščine v zavarovanem območju, nezadostni oskrbi konj, izgubi prepoznavnosti kobilarne Lipica, slabšanju in nezanimivosti javnega programa, povezanega z lipicanci, in posledično seveda tudi upadanju števila obiskovalcev. Odgovornost vlade kot ustanovitelja javnega zavoda je na tem področju izjemno velika. Ko smo se odločali, kako naprej, smo tehtali dve možnosti. Prva možnost, ki so jo nekako potiho zagovarjale dosedanje vlade, je bila izločitev vseh programov, ki ne sodijo v izvorno dejavnost, predvsem tistih, ki so kronični proizvajalci finančnega primanjkljaja iz zavarovanega območja. Lipica bi tako postala zgolj kmetijsko posestvo, ki skrbi za genetski material in mogoče še proizvaja konje za protokolarne potrebe. Takšen način seveda pripelje do tega, da Lipica postane zaprto območje. Stranka škoda takšnega delovanja seveda je, da bi bilo treba odpustiti po naših analizah dve tretjini od 200 zaposlenih in, to, kar se ne govori, tudi drastično zmanjšati število konj. Kot vemo, je v Pibru, v sestrski kobilarni, ki proizvaja, če tako grdo rečem, konje za dunajsko jahalno šolo, tam redijo 200 konj in še delujejo z izgubo. Pri nas, če bi seveda zmanjšali tudi dostopnost do kobilarne in kobilarniške programe, bi morali iti v vsaj takšno zmanjšanje števila črede, če ne večje. Druga možnost je seveda opredeljena v programu varstva in razvoja in temelji na lipicancu, na prepoznavanju kulturnih in razvojnih potencialov, ki jih to zavarovano območje nudi. Lipicanci so jedro našega prizadevanja. Potrebno je poskrbeti za njihov življenjski prostor, za kulturno dediščino, ki je vezana na Lipicanca. Vzporedno pa seveda tudi omogočiti razvoj tistih dopolnilih dejavnosti, ki so se v kobilarni Lipica naselile že v 70-ih in 80-ih letih, vendar tako, da ne motijo osnovne dejavnosti in da se jim omogoči razvoj na višjo kakovostno stopnjo. Zato so, nujnost, pred nami tudi spremembe zakona o kobilarni Lipica, saj se je pokazalo, da je sedanji zakon eden od generatorjev slabih razmer. Izhodišče, ki smo jih imeli pripravljavci pri pripravljanju predlogov sprememb je, da je potrebno nujno ohraniti vse pozitivne dosežke obstoječega zakona, to je obseg zavarovanega območja, ki se ne spreminja, za razliko od predlogov v prejšnjih mandatih, ki so pri nas predlagali predlog, da se drastično zmanjša zavarovalno območje. Ohranitev vseh določb, ki opredeljujejo, kaj je predmet zakonskega varstva. To je, čreda konj, pašniki, travniki kot kulturna krajina, stavbna dediščina in umetnostna dediščina v obliki galerije Avgusta Černigoja. Ohranjamo državno lastništvo nad vsem premoženjem, državno lastništvo v zavarovalnem območju je neodtuljivo, ohranjamo javno službo v zavarovalnem območju in država še naprej kot ustanovitelj javnega zavoda zagotavlja, jamči za financiranje osnovne to se pravi, javne službe. Še več. Varstvo širimo s predlogom zakona. Na vplivno območje, ki je sicer že določeno približno slabo leto z odlokom vlade, širi se možnost, da v vplivnem območju država uveljavlja predkupno pravico pri prodaji zemljišč, kar bi omogočalo pridobivanje dodatnih površin za konjerejo. Prav tako širimo javno službo na upravljanje z zavarovanim območjem. To v dosedanjem zakonu ni urejeno. Javni zavod nima pooblastila za upravljanje z zavarovanim območjem. In predlagamo izločitev nekaterih nesmiselnih določb, kot na primer sedaj med javno službo sodi tudi prirejanje športnih prireditev, kar lahko tolmačimo, da je tudi prirejanje turnirjev za golf javna služba. Sedaj omejujejo to na prirejanje športnih prireditev, povezanih s konji in konjerejo. Zakon prinaša dve bistveni novosti, potrebni za to, da omogočimo razvoj na tem območju. To je izločitev gospodarske dejavnosti iz javne službe, ker vemo, da je bil največji problem dosedanjega delovanja, tako da Kobilarna Lipica ustanovi eno osebno gospodarsko družbo, ki pa dobi premoženje samo v najem, to se pravi, gospodarska družba nikakor ne prevzame kapitalskega deleža v obliki premoženja v zavarovanem območju. Javni interes je pri tem zavarovan tudi tako, da pooblastila družbenika in ustanovitelja v tem gospodarskem podjetju izvaja svet Kobilarne Lipica. In druga novost je načrt upravljanja, ki je enoten dokument vlade in katerega sestavni del je načrt prostorskih ureditev, ki je vsebinsko enak z dosedanjim državnim lokacijskim načrtom. Načrt upravljanja tako postaja osnovni programski in razvojni dokument in je hkrati tudi podlaga za izdajanje dovoljenj za posege, vendar samo za tiste posege, jasno, ki so opredeljeni v načrtu upravljanja. Na ta način smo prepričani, da bo omogočen nov razvojni krog kobilarne Lipica. Kobilarna ima na tem področju, kot sami dobro veste, izjemno velike potrebe in tudi pričakovanja v kobilarni in pričakovanja širše javnosti so tukaj zelo velike, kar se kaže ne nazadnje tudi v velikem številu podpisov podpore, ki jo je predsednik vlade dobil za program, ki zadeva Lipico. Zato si iz vsega srca želim in upam, da večina med vami deli to mojo željo in da boste tako tudi se odločili v državnem zboru in podprli ta zakon, skratka da se bo končno uresničila vizija, ki jo je naš veliki pesnik Edvard Koncbek zapisal v svojo pesem o lipicancih. Naj Lipica in lipicanci postane zanosno sedlo našega duha Hvala lepa.
Zahvaljujem se državni sekretarki v ministrstvu za kulturo za dodatno predstavitev predloga zakona. Predlog v okviru zakonodajnega postopka pa je obravnaval odbor za kulturo, šolstvo in šport kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora, mag. Grimsa, da poda poročilo. Izvolite prosim.
Hvala za besedo. Vsem prav lep pozdrav. Odbor za kulturo, šolstvo in šport je na svoji 10. nujni seji, dne 5. julija 2006, obravnaval predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o kobilarni Lipica, ki ga je državnemu zboru Republike Slovenije po nujnem postopku predložila vlada. Po uvodni predstavitvi je odbor opravil obširno razpravo, v kateri je bila pravzaprav rdeča nit, da je stanje, ki se je vleklo dolgo vrsto let, v kobilarni Lipica slabo. Direktor kobilarne Lipica, ki se je seje tudi udeležil, je celo govoril o agoniji kobilarne in da je torej treba storiti vse, kar je v naši moči, da se to spremeni. S tega vidika je večina prisotnih, pa tudi direktor kobilarne, podprli predloženi zakon. Odbor za kulturo, šolstvo in šport je nato sprejel 9 amandmajev k zakonu in končno podprl celotno besedilo kot ustrezno podlago za drugo branje in predlaga državnemu zboru Republike Slovenije, da predloženo besedilo tudi sprejme. Hvala.
Hvala vam. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil poslanec [[...]]Proceduralno? Dovolite, kolega Prijatelj, proceduralni predlog želi podati poslanka Širca. Izvolite.
Prosim, gospod predsedujoči, da bi se pri poročanju odborov - pa to govorim zaradi tega, ker ni prvič - se vendar podajala objektivna slika dogajanja na matičnem odboru, ne pa parcialna, kajti predsednik odbora za kulturo, šolstvo in šport je predsednik državnozborskega odbora vseh političnih strank, ne pa samo ene. Hvala.
Hvala vam za opozorilo. Glede na to, da smo tovrstnih opozoril bili že večkrat deležni, se zavezujem, da bom to vprašanje sprožil na kolegiju predsednika državnega zbora. Do takrat pa nam ne preostane drugega, kot da nadaljujemo s predstavitvami stališč poslanskih skupin. Besedo ima, kot rečeno, za predstavitev stališča poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke poslanec Srečko Prijatelj. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Moram tudi sam pritrditi proceduralni opombi oziroma predlogu. Res je tako, poročanje ni bilo korektno, spoštovani predsednik. Prihajam iz Sežane. Moj volilni okraj je torej Sežana. Krivec za stanje v Lipici pa je država, nihče drug kot država. Lipicancem ne ostane nič drugega, kot da se vsako leto kregajo z državo za ovs. To je mučenje živali. Lansko leto sem podal petkrat intervencijski predlog, da je vlada spoštovala svoj lasten sklep. 253 milijonov so izplačali s časovnim zamikom 9 mesecev. Lipica je blagovna znamka, ki jo pozna cel svet. Lahko bi se primerjala z uspešnimi podjetji, pa ne želim nikogar navajati, da ne bom delal reklame. Lahko bi zagotovila trajnostni razvoj, ne samo Sežani, Kozini, Divači, Komnu. Ko je Lipico upravljala Sežana kot občina - tu je tudi moj kolega Terčon, ki bo lahko to potrdil -, je v Lipici bilo marsikaj videti in čutilo se je tudi, da Lipica prispeva k trajnostnemu razvoju občine. Danes je Lipica nacionalna sramota Republike Slovenije. Povsem odgovorno trdim, da bi bila lahko vzoren protokolaren objekt, če bi država želela poskrbeti za to. Ta zakon je spisek želja vlade, spisek želja tistih, ki bi želeli imeti državno golf igrišče in zadovoljevati svoje potrebe. Nič nimamo proti temu, da je v Lipici kazino, da je v Lipici golf igrišče, še marsikaj drugega spada v Lipico, vendar ne na zaščiteno območje. Ta zakon, spoštovana predstavnica vlada, ne govori o lipicancih, nič ni o lipicancih tukaj zapisanega, govori samo o golfu. Osnovni namen je izgradnja golf igrišča. Odpuščanje delavcem, s katerimi strašite, so prazne farse, to ni res. Prevelika čreda, lepo vas prosim, nacionalni ponos Slovenije pa govorimo o tem, da imamo preveč lipicancev! Smešno! A ni to smešno, sami sebe smešite, ko take izjave dajete v eter. Ne poznam zakona, ki bi lahko tako neposredno in direktno nakazoval potrebe nekaterih vladajočih vplivnežev - ga ni! Ga ni v Sloveniji tega zakona, ta je prvi, prvi, prvi v Sloveniji v državnem zboru - odkar spremljam jaz parlamentarno demokracijo -, ki tako izrazito izraža hotenje in želje nekih posameznikov. Mi v Nacionalni stranki smo pripravili seveda amandma, ki govori, da v vplivnem območju kulturnega spomenika ni dovoljeno izvajati posegov v prostor, opravljati novih dejavnosti, ki neposredno ali so posredno škodljivi za spomeniške objekte, in da v bistvu podrobno namensko rabo na vplivnem območju se določi v občinskem aktu, torej v aktu občine Sežana, in da o tem mora odločati Sežana, tisti ljudje, ki tam živijo. Lepo vas prosim, vsak, ki ima 5 minut časa, se ukvarja z Lipico! Pustite, da Lipico upravlja Sežana. Ko je Sežana imela Lipico, je tam bil Mate Parlov, sicer so to res že davni časi, sedaj skrbi 7 ministrstev za to Lipico, pa vsako leto se prepirajo, kako bodo zagotovili finančna sredstva. Trajnostni razvoj za zagotavljanje razvoja občin v tem prostoru je lahko v bistvu Lipica. Realsocialistične skulpture, betonske, hotelske, je normalno treba nadomestiti z novimi, ki bodo krajinsko usklajene. Lipico ponuditi v bistvu bogatašem, ki prihajajo z namenom igranja golfa, pa na to ni nobeden pomislil od vas, ki tako zagovarjate golf, da golf igrajo bogati, da konje jahajo tudi bogati, pa nimajo kam priti, nimajo kje jesti in kje spati. Tudi tisti delavci, ki so zaposleni v kazinoju, hodijo na malico v Sežano, ker je tam bojda zelo slabo poskrbljeno za njih. In zakaj ne naredimo nekaj, kar bi lahko nudilo več kot to, kar nudi Lipica danes, odlične piknik prostore za Italijane, ki na zelenicah, ki so namenjeni za pašnike, pečejo zrezke in čevapčiče, in cenovni turizem za italijanske in pa seveda poljske pa tudi nemške upokojence, ki pridejo pojesti v Lipico sendvič. To je danes Lipica. Sramota za Slovenijo in seveda sramota tudi za vlado Republike Slovenije. Hvala lepa.
Hvala vam. Stališče poslanske skupine DeSUS bo predstavil mag. Vasja Klavora. Izvolite, prosim.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovane poslanke in poslanci, v poslanski skupini DeSUS menimo, da predlagana novela zakona o Kobilarni Lipica obravnava v bistvu njeno ključno strategijo nadaljnjega poslovanja ob upoštevanju nekaterih osnovnih načel glede varstva kulturne dediščine, varovanja okolja, ohranjanje narave in trajnostne rabe naravnih dobrin ter ekonomsko upravičeno uporabo prostora. Zavedamo se, da je potrebno spremeniti pogoje za delovanje Kobilarne Lipica, in sicer v pozitivnem smislu, torej izboljšati pogoje njene dejavnosti, da bi preprečili nadaljevanje izgube tudi v prihodnosti. S predlaganim konceptom rešitev se v naši poslanski skupini povsem ne strinjamo, ker menimo, da so več kot nujne takšne rešitve, ki bodo vodile kobilarno kot nacionalni kulturni spomenik bolj k učinkovitemu upravljanju v smislu ločenega poslovanja javnega in tržnega dela, seveda ob skupnem medsebojnem odnosu lastnik: uprava. V naši poslanski skupini trdno upamo, da bomo s sprejetjem predloga zakona po nujnem postopku še ujeli, predvideno črpanje sredstev iz evropskih skladov, s katerimi se namerava pokrivati izguba iz preteklih let in po naši oceni traja že predolgo. Glede na to, da Kobilarna Lipica s 400-letno tradicijo predstavlja kulturni naravni kraški biser, smo prepričani, da je potrebno z osnovno tradicijo, torej rejo lipicancev, nadaljevati in poskrbeti za tradicijo tudi v prihodnje. Po našem vedenju je potrebno vzpostaviti najprej transparenten načrt upravljanja s skladi z vsemi pravili, zatem pa racionalno upravljanje njihovega premoženja, seveda s pozitivnim rezultatom poslovanja. Po naši oceni je predlagane rešitve potrebno uokviriti s časovno in finančno dimenzijo, da bo kobilarniška dejavnost postala to, kar je nekoč bila. Ob tem pa poudarjamo, da je pri tem pomembna odgovornost vseh akterjev, torej od menedžmenta, strokovnega vodstva in lastnika, da zagotovijo racionalno gospodarjenje v skladu s predpisi in povezanimi zakoni in akti. Glede financiranja kobilarne ocenjujemo, da je nesmiselno financiranje tudi v primeru večletnega negativnega poslovnega rezultata. Menimo, da racionalno poslovanje v smislu pozitivne realizacije poslovanja zagotavlja trajnostni razvoj Lipice. V naši poslanski skupini poudarjamo, da je potreben transparenten in racionalno naravnan celovit način upravljanja, ki bo učinkovito razpolagal z javnimi sredstvi, zato menimo, da samo s takšnim pristopom lahko ohranimo poslanstvo Kobilarne Lipica. Za uspešen in hitrejši razvoj kobilarne je potrebno zagotoviti takšno pravno podlago, ki je usklajena tudi z evropskim pravnim redom, da bi se njena kulturna in finančna vrednost vsakoletno povečevala, obenem pa permanentno ohranjeval nacionalni biser v smislu varovanja interesa Slovenije. Kljub pomislekom k nekaterim predlaganim rešitvam smo se v poslanski skupini odločili, da bomo podprli dopolnjeni predlog zakona. Hvala.
Hvala vam, mag. Klavora. Poslanka Maria Pozsonec naj bi predstavila stališče madžarske narodne skupnosti. Je ni. In poslanec Branko Marinič bo predstavil stališče poslanske skupine SDS. Izvolite, prosim.
Hvala lepa za besedo, spoštovani podpredsednik. Spoštovana državna sekretarka, spoštovane kolegice in kolegi! V Slovenski demokratski stranki nas pravzaprav veseli, da je vlada pripravila predlog sprememb in dopolnitev zakona o Kobilarni Lipica, predvsem iz tistih razlogov, ki smo jih danes in pa seveda v preteklosti že slišali, in upam, da bomo danes predlog zakona o spremembah in dopolnitvah sprejeli tudi v predlagani vsebini in morda tudi kakšnega izmed amandmajev. Predlagane spremembe in dopolnitve imajo pravzaprav naslednje temelje cilje: razširiti in izboljšati režim varstva kulturne dediščine, kulturnega spomenika, zagotovitev trajnostne ohranitve zavarovanega območja v enem kosu, s tem da ostane v državni last. Zagotovitev boljših razmer za delovanje javne službe, konjereje, in varstva dediščine, uvedba možnosti za fleksibilnejše opravljanje z zavarovanim območjem, zagotovitev gospodarnejšega delovanja javnega zavoda oziroma turistično-gostinske dejavnosti v zavarovanem območju. So pa seveda v predlogu sprememb in dopolnitev zakona o kobilarni Lipici poglavitne rešitve. Zavarovano območje se dopolni z vplivnim območjem, kjer se vzpostavi ustrezen varstveni režim. V vplivnem območju se nahajajo tudi nepremičnine, ki jih je kobilarna Lipica v letu 2005 pridobila, možna strokovna selekcija prirasta konj do četrtega leta starosti, če strokovna komisija za letni pregled kobilarna Lipica ugotovi, da ne ustrezajo standardom in niso primerna za nadaljnjo vzrejo; poenostavitev postopkov prodaje konj in izločanje iz črede; poenostavitev postopkov izdajanja gradbenih dovolj za posege, ki podpirajo ohranjanje kulturnih vrednot in dejavnost javne službe, odpravljanje nesmiselnih določb o odvajanju dela parkirne občini Sežana; uvedba le najnujnejše statusne spremembe, ki zagotavlja neposreden vpliv države na upravljanje in gospodarjenje, hkrati pa omogoča večjo fleksibilnost v poslovanju in gospodarnost pri prodaji turističnih in gostinskih storitev na trgu. V Slovenski demokratski stranki smo k predlogu sprememb in dopolnitev pristopili zelo resno, tako smo v okviru dela poslanske skupine SDS prisluhnili in razpravljali o številnih predlogih različnih interesnih združenj in posameznikov, ki jim ni vseeno, kaj in kakšna bo Lipica jutri. Zaskrbljenost vlade Republike Slovenije, ki je predlog zakona sprememb in dopolnitev poslala v državni zbor po skrajšanem postopku, prav tako daje upanje in nakazuje resno odgovornost te vlade, ki se je pa pretekle vlade, žal, niso lotile, da ji ni vseeno, kaj bo s tako pomembnim kulturnim spomenikom in s konji lipicanci jutri. Seveda so številni dopisi, številna priporočila, ki smo jih dobili, odraz dejanskega stanja, še posebej tista, ki so okrepljena s 1500 podpisi tistih državljank in državljanov, ki živijo neposredno ob sami Kobilarni Lipica, torej ob zavarovanem objektu. Seveda pa smo dobili tudi in obravnavali številna druga sporočila za javnost, ki so ga izražala interesna združenja v tem smisli, da predlog sprememb in dopolnitev zakona ni dober. Kakorkoli že, v Slovenski demokratski stranki ocenjujemo, da je predlog sprememb in dopolnitev zakona o Kobilarni Lipica dober, zato ga bomo tudi podprli. Hvala.
Hvala vam za podano stališče. Mi pa bomo prisluhnili stališču poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije in sicer poslanec Davorin Terčon, izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovana predstavnica vlade! Torej, na začetku bi rekel tako, ker je bilo omenjeno, meni je že popolnoma jasno, kaj bomo sprejeli, katere amandmaje in kakšen zakon. To je bilo že nekje odločeno in glasovalni stroj vladajoče koalicije bo to disciplinirano izvršil. Prav je pa, da slišite naše pomisleke, da veste, kaj boste sprejeli, in ko se bodo dogajali novi zapleti, da boste imeli to pred očmi, da ne boste tudi v bodoče delali novih neumnosti. V poslanskem klubu LDS kot prvo, obžalujemo, da se obravnavan zakon obravnava po nujnem postopku. Za to ni niti najmanjše potrebe, ker se Lipica utaplja v težavah že zelo veliko let, bi lahko ta zakon obravnavali po rednem postopku, poslušali vse argumente, pripombe in skušali sprejeti kvaliteten zakon, ker spremembe se tudi po našem mnenju potrebne. Obžalujemo tudi, da ni bilo javne razgrnitve mnenj in da strokovna javnost ni povedala svojega stališča in da bi tudi na ta način dejansko osvetlili vse probleme, ki v Lipici so. Zavajajoč se nam zdi argument, da je potrebno zakon po nujnem postopku sprejemati zaradi črpanja evropskih sredstev. Država Slovenija je že do sedaj vrsto let financirala vso dejavnost oziroma najnujnejšo dejavnost v Kobilarni Lipica. Že na osnovi obstoječega zakona pa je ministrstvo za šolstvo dalo, torej konkuriralo na razpisu za pridobitev evropskih sredstev za ureditev golf igrišča in ureditev pašnikov, sanacijo in zasaditev dreves in ureditev ograj in ostalih potrebnih zadev, ki so v Lipici nujno potrebne. Izražamo tudi pomisleke glede statusnega preoblikovanja in v bistvu konstituiranja gospodarske družbe, ki bo upravljala z gostinsko in turistično dejavnostjo. Že sedaj obstaja sklep vlade o organizaciji delu v javnem zavodu, ki omogoča brez zakonske spremembe tovrstno preoblikovanje. Če ga je treba spremeniti, to lahko vlada kadarkoli sama stori in zato ni potrebno spreminjati statusa. Na koncu koncev izražamo nek pomislek, da bo javni zavod, ki je v 100% lasti države, bil 100% lastnik gospodarske družbe. Sprašujemo se, čemu je namenjena taka določba. Verjetno samo odpuščanju delavcev in ničemur drugemu. Po našem mnenju je skrb za konje in kulturno dediščino prioritetna in glavna skrb države, ki je to dolžnost prevzela nase, ne pa skrb za neke dejavnosti, ki so lahko dopolnilne in vzporedne, kot je golf igrišče. Seveda se v okviru obstoječe pravne ureditve golf igrišča po sedanjem režimu ne more narediti, ker je tudi program varstva in razvoja v nasprotju z obstoječim zakonom in odločitvami, ki so bile v zvezi s tem sprejete. Zato pač to zaobidemo tako, da spremenimo zakon. Naša zelo bistvena pripomba pa se nanaša na širitev vplivnega območja. Mi se s širitvijo vplivnega območja v načelu strinjamo. Nič nimamo proti temu, da Lipica širi svoje območje na kraško krajino, da jo ureja, da kosi, pridobiva seno za konje tudi na širšem območju. Na koncu koncev smo se vedno spraševali, zakaj morajo v Lipici uvažati seno, tričetrt Krasa je pa nepokošenega in zaraščenega. Vendar, vplivno območje se bo širilo brez soglasja lokalne skupnosti, torej brez vpliva lokalne skupnosti, ker lokalna skupnost ni bila vključena v spremembo zakona. In na vplivnem območju se nahajajo infrastrukturni in ostali objekti, ki bodo lahko v bodoče, kot tudi cele panoge, ovirani v razvoju, kar bom pojasnil kasneje v razpravi, saj me zdaj čas priganja. Izražamo [[Opozorilni znak za konec razprave.]] pomisleke tudi na to, da se ukinjajo nekatere strokovne funkcije strokovnega vodje in tudi pomočnika za kulturno dediščino. To se sicer lahko uredi tudi s podzakonskimi predpisi, vendar smo prepričani, da bi morali tudi v zakonu imeti zapisano strokovno skrb, se pravi, veterinarsko na področju konjereje in za kulturno dediščino tudi. Poslanski klub predlaga, da načrt upravljanja, ki je sedaj predviden, nadomesti [[Opozorilni znak za konec razprave.]] ponovno s programom varstva in razvoja, da bi bila vključena širša javnost. Strinjamo pa se z nekaterimi spremembami, kot je [[...]] [[Nerazumljivo.]] hotela Klub, ki je star šele 30 let [[...]]
Kolega Terčon, čas!
[[...]]vem, bom končal - in olajšanje prodaje premičnega premoženja.
Hvala. Sledi predstavitev stališča poslanske skupine SD. Poslanec Dušan Kumer, izvolite.
Spoštovana predstavnica vlade, spoštovane kolegice in kolegi! V poslanski skupini Socialnih demokratov predloga sprememb zakona o kobilarni Lipica v predlagani vsebini ne bomo podprli, saj z zmanjšanjem varstvenega režima znotraj kobilarne Lipica drastično izničujemo nacionalno, kulturno in zgodovinsko znamenitost, kar Lipica nedvomno je. Za takšno izničenje tudi legitimno izvoljena vlada nima pooblastila državljank in državljanov Slovenije. Pri tem moram poudariti, da razprava na odboru za kulturo, šolstvo in šport ni vlivala optimizma, da bi šlo s strani večine v tem državnem zboru za kakršnokoli pripravljenost prisluhniti predlogom opozicije. Zato je bilo takšno tudi danes poročilo predsednika odbora. Bomo videli; lahko, da se kaj v tednu spremenilo. Sicer pa v poslanski skupini Socialnih demokratov ocenjujemo, da ponujeni predlog tudi v tem primeru dokazuje, da gre za še eno ne dovolj premišljeno in nekorektno potezo vlade in vladne večine v tem državnem zboru. Kajti če bi predlagatelj imel korekten in dober namen, potem ne bi vztrajal na nujnem postopku, in to v času poletnih počitnic, ampak bi prisluhnil predlogu za redni postopek in javno predstavitev mnenj in bi na ta način dal možnost in priložnost povedati svoje mnenje in morebitne predloge še komu izven pisarn na kulturnem ministrstvu in mimo vzišanega in apriornega mnenja predsednika sveta kobilarne in evroposlanca. Torej, očitno to hitenje pomeni, da je prisoten nek strah, da bi morebitna zainteresirana strokovna in laična javnost ponudila rešitve, ki bi šle v prid krepitve identitete Lipice kot sinonima za konjerejo. Torej, da ne bi šle le v ekskluzivno podporo predvsem drugi dejavnosti, pod plaščem kateri se skuša prepričati javnost, da bo jutri v kobilarni Lipica vse v najboljšem redu ali, kot je bilo rečeno na odboru s strani najodgovornejših zavoda Lipica, bo zgrajena čistilna naprava, bo zagotovljena voda, bodo urejene najemne pogodbe in tako dalje. Nič od tega ta sprememba zakona ne ureja a priori. Res pa je, da s tako predlagano spremembo 2., 5. in 9. člena zakona na široko odpiramo vrata za uresničitev ideje o Lipici kot elitni turistični destinaciji. Legitimnost te ideje pa daje unicum novotarijo v tem zakonu, to je poseben in specifično opredeljen način priprave in sprejetja državnega lokacijskega načrta, ne tako kot to velja za druge smrtnike, temveč se bodo pripravljavci načrta izognili presoji vplivov na nepremičnino kot kulturno dediščino. Ne bo variantnih predlogov, kar pomeni, da ne bo vključena in se ne bo upoštevalo mnenj zainteresirane javnosti kot tudi ne lokalne skupnosti. Preprosto se bo dogajalo nekaj podobnega, kot se že dogaja v zvezi s programom varstva in razvoja kobilarne Lipice, ko je vlada že sprejela in natančno opredelila kaj, kje in koliko naj se postori za kvalitetno evropsko primerljivo golfišče v Lipici. Pri tem vlada sploh ni hotela prisluhniti strokovnim mnenjem zavoda za kulturno dediščino. In to je tudi osnovni razlog, zakaj imamo pred seboj ta predlog sprememb po nujnem postopku. Če bi namreč bila večina strokovnjakov v državni upravi kompatibilnih in bi poslušali le vlado in v tem primeru seveda tudi evroposlanca in ne izražali svojih strokovnih mnenj in predlogov, bi morda bil predlog sprememb v normalni parlamentarni proceduri. In ker temu ni tako, smo ujetniki nujnega postopka, torej, ujetniki nekega specifičnega interesa, ki mu ni prioriteta Lipica kot kulturna dediščina in konjereja kot steber te dediščine, morda je tudi ta nujna in hitenje tudi zaradi skorajšnjega predsedovanja Evropski uniji, kajti takrat se bo v Sloveniji večkrat zbrala elita Evropske unije, med katerimi je po vsej verjetnosti tudi veliko eminentnih in dobrih golfistov in slovenski gostitelji se skušajo izkazati. Upajmo le, da jih ne bodo motili udarci ali topot konjskih kopit. Toda to še zdaleč ni razumljiv in tehten razlog za zmanjšano skrb ohranjanja kulturnega spomenika. Zato so predlagani amandmaji le "blažev žegenj" na predlog sprememb zakona in tisti minimum, ki ohranja Lipico kot enega od stebrov slovenske kulturne dediščine.
Hvala vam. Nadaljujemo s predstavitvami stališč poslanskih skupin. Predstavitev stališča Nove Slovenije bo imel poslanec Alojz Sok. Izvolite, prosim.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči, spoštovana sekretarka, kolegice poslanke in poslanci. Torej bistveno, o čemer teče že več let razprava v Republiki Sloveniji, je, kaj pravzaprav z Lipico želimo doseči: ali želimo v Lipici imeti lipicance, torej konje, kobilarno in to "ergelo", ki je tam, ali hočemo v Lipici imeti turizem oziroma eno in drugo. Torej to je osnovno vprašanje in jaz pač v imenu Nove Slovenije moram ugotoviti, da ta zakon, ki ga imamo pred sabo, seveda na to dilemo ne odgovarja. Težave v Lipici se vrstijo že vrsto let in težave so in seveda te težave je treba začeti razreševati, ne pa, da se kopičijo, in v tej smeri ta ločitev na gospodarski del, se pravi tisto, kar bo delovalo po principu gospodarske družbe, in pa na samo kobilarno v Novi Sloveniji pozdravljamo, še zlasti zato, ker se je pač v preteklosti, in še vedno se to dogaja, prelival denar iz Lipice, iz kobilarne, ki ga je v glavnem vzdrževala država preko svojega proračuna, v gospodarstvo in temu je potrebno narediti konec in temu cilju ta zakon sledi. Seveda pa bi rad v imenu Nove Slovenije povedal, da je Lipica poznana skozi konje. Pred več kot 400 leti so ne naključno, ampak z določenimi nameni v tem delu Krasa začeli razvijati konja, ki je dobil ime lipicanec. Jaz mislim, da veste, da gre za križanje različnih konj s celega sveta in s temi križanji so potem prišli do neke zelo odporne vrste, ki je znana po tej svoji odpornosti in seveda v tistem času so konje uporabljali od vojaških namenov do dela in še kaj, ob tem se je seveda razvila tudi ta šola jahanja, bodisi dunajska bodisi naša, lipicanska. Seveda v tem trenutku so zadeve spremenjene. Konjev za vojsko več ne potrebujemo, za delo tudi ne. Sedaj je seveda to spremenjeno v nek naravni kulturni spomenik. In če hočemo ta naravni kulturni spomenik imeti še naprej, potem bo seveda država morala zagotoviti za kobilarno potrebna sredstva. Jaz sem tukaj slišal s strani predstavnice ministrstva, da je konjev preveč. Ne vem, če so to povedali strokovnjaki. V kolikor pač mi hočemo imeti te, ne vem, par linij konj, ki so v Lipici, potem se sprašujem tudi kot veterinar, ali je možno to primerjati s Pibrom. Jaz mislim, da ne in lahko sicer zmanjšamo število konj, ampak potem bo težko vzdržati vse te linije, ki jih danes Lipica ima in zaradi česar je Lipica tudi pridobila pravico do vodenja izvornih rodovniških knjig za lipicanca. To je treba priznati, da je to bilo doseženo in da tako Lipica danes poleg Pibra in pa poleg tega evropskega združenja LIF tudi to pravico ima in pa to počne. Če želimo imeti tako in tako število konj, za katere se bo seveda morala država odločiti, če je to število, ne vem, ki je zapisano v zakonu, pravo, potem bomo morali zagotoviti tudi ustrezne kmetijske površine, da se bodo lahko ti konji - seveda, se strinjam, možno je krmo za konje kupiti, to ni eden problem, danes imamo veliko nepokošenih travnikov širom po Sloveniji, lahko jo kupimo in jo pripeljemo v Lipico, vendar potem to več ni Lipica, potem se zmenimo, da temu ne bo tako. Torej, to je ta osnovna dilema, ki se nam ponavlja tudi v Novi Sloveniji in zaradi katere smo do tega zakona bili v teh usklajevanjih nekoliko zadržani in smo še vedno. Intenco zakona v reševanju teh nakopičenih težav podpiramo, vendar s tega mesta še enkrat povem, da se zavedamo, da bo Lipica potrebovala državno pomoč, da se Lipica kot takšna, kot kobilarna sama ne more vzdrževati in se ne bo in da tudi - s tem zaključim - ni pomembno število obiskovalcev. Ni pomembno! Zakaj govorimo o številu obiskovalcev, gre za to, ali hočemo imeti kulturni spomenik ali ne, če se bomo za to odločili, potem je pač treba zagotoviti toliko in toliko denarja, ne glede na to, kakšen bo obisk v Lipici. Hvala lepa.
Hvala, vam. Sledi še predstavitev poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Poslanec, Mihael Prevc, izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovana državna sekretarka, spoštovane kolegice in kolegi. Kobilarna Lipica je s svojimi lipicanci kulturni spomenik nacionalnega pomena, zato moramo zagotoviti njen nadaljnji obstoj in uspešen razvoj. Nujno je ukrepati čim prej, agonija se vleče že predolgo, zato v Slovenski ljudski stranki podpiramo, da se zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o kobilarni Lipica sprejme po nujnem postopku. V obrazložitvi zakona je predstavnica vlade utemeljila, zakaj je potreben nujni postopek, namen je preprečiti težko popravljive posledice za delovanje države ter izboljšati pogoje za delovanje kobilarne Lipica. Pri tem se v celoti ohranja celotno zavarovano območje kobilarne Lipica in varstveni režim ter nedeljeno lastništvo nad njim in javni zavod kot izvajalec javne službe. Dodatno se v zakonu uvaja vplivno območje, ki je bilo opredeljeno z odlokom vlade Republike Slovenije o določitvi vplivnega območja kobilarne Lipica in v katerem ima država predkupno pravico v skladu s predpisi o varstvu kulturne dediščine. S predlaganim zakonom se omogoča strokovna selekcija prirasta konj do četrtega leta starosti ter poenostavlja postopke prodaje konj in njihovega izločanja iz črede. Poenostavljajo se tudi postopki izdajanje gradbenih dovolj za posege, ki podpirajo ohranjanje kulturnih vrednot in dejavnost javne službe. Uvajajo se statusne spremembe, ki bodo zagotovile neposreden vpliv države na upravljanje in gospodarjenje, hkrati pa omogočale večjo gospodarnost in fleksibilnost v poslovanju. Kulturna dediščina je za Slovensko ljudsko stranko zelo pomemben segment naše kulture, naroda. Zgodovinsko in kulturno smo uspeli uveljaviti pomen kobilarne in vzreje plemenitih živali kot slovensko posebnost in slovenski dosežek. Z nepremišljenimi potezami ne smemo prekiniti uspešnega nadaljevanja vzreje ter teh lepih živali, hkrati pa moramo zagotoviti gospodarno in uspešno poslovanje kobilarne, ki sama po sebi gotovo ne more delovati rentabilno. Ali so predlagane rešitve v zakonu dovolj uspešne, bo pokazal čas. Odgovornost za rešitve pa je vsekakor predvsem na vodstvu kobilarne in seveda na resornem ministrstvu. Na odboru državnega zbora smo od predstavnikov vlade prejeli zagotovili, da obstranske oziroma dopolnilne dejavnosti ne bodo prizadele osnovne dejavnosti kobilarne, to je vzreje in nege lipicancev. V poslanske skupini Slovenske ljudske stranke smo mnenja, da se z dopolnitvami, ki jih je sprejel matični odbor, dodatno zagotovi, da bo namen in nadaljnja vloga Kobilarne Lipica ostala v svojem bistvu nespremenjena in ohranjena tudi bodočim rodovom, zato bomo zakon podprli. Hvala lepa.
Hvala vam. Končali smo. Kolega Srečko prijatelj, proceduralno. Izvolite.
Postopkovno ja. Hvala lepa, spoštovani predsedujoči, spoštovani kolegi in kolegice! V Lipici je "štala", dobesedno. Na hitro spackan zakon ne bo rešil v bistvu Lipice in lipicancev, ampak bo to stanje agonije samo še poglobil. Danes sem zelo razočaran, ker sem slišal kar nekaj laži na račun tega, kaj vse zakon dobrega predvideva. Lipica ni kulturni spomenik, veste. Lipica je nacionalna sramota Republike Slovenije. Če bi bila kulturni spomenik, bi vlada v tem mandatu, ki je že za njo, drugače poskrbela za Lipico, ne zgolj s hotenjem po spreminjanju zakona za zagotavljanje interesov posameznikov. Vemo, kdo rad igra golf in kaj se s tem zakonom zagotavlja. Ne bo gradbenih dovoljenj več potrebno za posege v prostor.
Kolega Prijatelj, vaš proceduralni predlog.
Ja, samo moment, spoštovani predsedujoči. Predlagam, da se v bistvu vlada v še možnem času odloči, da umakne zakon iz procedure, ker je na hitro spackana zakonska materija, ki resnično vladi ni v ponos. V sramoto prej kot v ponos in predlagam vam, da se odločimo o tem, da tega zakona danes ne obravnavamo, se vzame iz procedure, obravnave, in da premislimo, kaj bomo s tem zakonom resnično dobrega lahko v bodoče naredili. Marsikaj je še za zapisati, amandmaji, ki so vloženi, samo delno zadovoljujejo in dajejo, so varovalke, ki so vgrajene v zakon, katere vlada ni hotela videti in poglejte, minister, ki je politična oseba, da se mu daje dovoljenje in vse pravice, da izdaja v bistvu dovoljenje za [[...]]
Srečko Prijatelj, jaz prosim, če vsebino prepustite nadaljnji razpravi. Vaš proceduralni predlog, jaz mislim, da smo ga razumeli, jaz razumem tudi vašo skrb, skrb verjetno vsakega slehernega poslanca, ampak 118. člen poslovnika tega ne dovoli, 118. člen poslovnika [[..]]Jaz mislim, da smo razumeli vaš proceduralni predlog. Hvala. 118. člen poslovnika govori, da predlog zakona lahko umakne predlagatelj ali nadomesti z novim, vendar le do sklica seje državnega zbora. Zato vašega predloga ne morem dati na glasovanje. Verjamem pa, da bo dosti o tem povedala nadaljnja razprava. Kakor pa smo rekli, končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin in prehajamo na drugo obravnavo, to je na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bom vodil na podlagi pregleda amandmajem z dne 13.7., kjer imamo amandmaje k 2., 5., 7., 9. in 11. členu. V razpravo dajem 2. člen in en amandma poslanske skupine oziroma skupine poslancev s prvopodpisanim Davorinom Terčonom. Se opravičujem, in poslanska skupina Socialnih demokratov. Želi kdo besedo? Kolega Terčon, izvolite.
Hvala, gospod predsedujoči. Torej, na začetku naj povem, da je moj predlog, da se vplivno območje določi v soglasju z lokalno skupnostjo. Dajem pa tudi sam proceduralni predlog v okviru razprave in ga bom zdaj obrazložil, naj se to šteje kot proceduralno, prosim. Da vlada prinese pred poslanca izvirnik načrta iz 2. člena tega zakona. To je prvič. In drugič. Da prinese pred poslanca strokovne podlage, ki jih je vlada pripravila in ministrstvo za določitev vplivnega območja. Naj obrazložim. 2. člen našteva parcele, ki so na vplivnem območju, notri so igralnice, notri so planinske koče, notri so pumpe, notri so ureditvena območja, notri so kamnolomi, ceste in ne vem kaj. Vlada je vplivno območje že določila z odlokom, tako kot lahko to stori na osnovo zakona o ohranjanju kulturne dediščine. Pri tem ni konzultirala v potrebni meri občino Sežana. Mi še danes ne vemo, kako je določeno to vplivno območje, iz zakona smo si nekaj skicirali in smo poskušali določiti meje. Vlada za določitev vplivnega območja potrebuje strokovne podlage, ki bi opredelile vsebino; in izvirnik tega. V 2. členu piše na koncu parcel, da je to območje določeno na digitalnem katastrskem načrtu in vrisano na topografski karti v merila 1:25000. Pokažite ga, lepo prosim, ker ne vem, če ga imate. Kolikor jaz vem, ste to vplivno območje določali na pamet, po neki komandi, ki je bilo nekajkrat večje, kot je sedaj. In ko smo šli gledat ta Uradni list, na katerega se nanaša, so tu digitalni načrti za celo Slovenijo, in nič drugega. Torej, kje je zarisano in kje imate strokovne podlage? Ko boste to prinesli, potem bomo lahko razpravljali naprej. Zato dajem proceduralni predlog, da odločimo - da boste vedeli, o čem govorimo -, da vlada to prinese, ker mora imeti. Če ne, je to delala po diktatu, na pamet, in onemogoča razvoj občine Sežana! Ta zakon bo naredil novo škodo z vplivnim območjem. Na zavarovanem območju se bo sedaj delalo, kar si bodo izmislili. Ne bo več javnih razgrnitev, ne bo več vključena strokovna javnost. Delalo se bo, kar se bo hotelo, tudi stolpnice, če bodo hoteli! O vplivnem območju pa bo sprožena procedura, ko bodo državni birokrati odločali, kaj vpliva in kaj ne vpliva na razvoj Lipice. [[Opozorilni znak za konec.]] In bodo nam onemogočali razvoj. Zato proceduralno za začetek predlagam, da to prinesejo, če imajo.
Hvala. Kolega Terčon, kot vem, da veste, ima vlada vso možnost odgovarjati. Zato tudi izražam željo, da bo predstavnica vlade odgovorila na vsa zastavljena vprašanja tekom razprave, tako tudi na vaša tehtna vprašanja. Vendar, kot rečeno, vlada ima to pravico, nima pa, žal, te dolžnosti. S tega mesta tudi pozivam vlado oziroma predstavnico vlade, da odgovori na vprašanja, seveda v okviru prijavljenega časa, kot ga je vlada prijavila za razpravo. Nadaljujemo z razpravo o 2. členu. Besedo ima poslanec Dušan Kumer. Izvolite.
Hvala za besedo. Tudi v poslanski skupini Socialnih demokratov smo predložili amandma k temu 2. členu, v povezavi z 11. členom v prehodnih določbah. Namreč, tako kot je zdaj v predlogu zapisan način določitve vplivnega območja kulturnega spomenika kobilarne Lipica, je po našem globokem prepričanju nepremišljen poseg v vsebino prostorskih aktov in je predlagatelj - moram se tako izraziti - očitno stal na glavi. Namreč, če vlada - in po vsej verjetnosti vlada nima strokovnih podlag, nima načrta razvoja Lipice, na podlagi česa je potem zapisala na desetine in desetine parcel iz tega vplivnega območja, ki bi naj bile posledica tega načrta in tega razvojnega programa Lipice. Kolikor je javno znano in kolikor je možno do zdaj ugotoviti, je vlada naredila samo en korak, in sicer, da je sprejela program varstva razvoja kobilarne Lipica, kjer je opredelila zadeve v zvezi z golf igriščem. In drugo, zaradi česar smo predlagali spremembo tega člena. Nemogoče je določati vplivno območje v Ljubljani na kulturnem ministrstvu, sedežu vlade, ne da bi pri tem sodelovala občina ali pa občine, na območju katerih so ta vplivna območja. Razen, če se bo seveda tudi po kakem drugem zakonu vlada in kulturno ministrstvo preselilo v Sežano. To pa je seveda možno, potem bodo skupaj s prebivalci in lokalno skupnostjo to lahko urejali. Še enkrat, 2. člen je, kako bi rekel, dejansko povezan z 11. členom, ker je tudi smiselno, da je tako povezan. Preden ni tega načrta, ne more biti zakonsko opredeljeno, katere parcele oziroma katero območje je vplivno območje in si ga prilasti vlada oziroma tisti, ki je upravljalec Lipice.
Hvala. K razpravi se je prijavil poslanec Černač. Izvolite, prosim.
Hvala lepa. Lep pozdrav vsem prisotnim. Moram reči, da sem se moral dvakrat uščipniti, čeprav slišim danes, kar tukaj poslušam. Na eni strani grozna izražena skrb za kulturni spomenik nacionalnega pomena, na drugi strani pa amandma, ki povozi to grozno skrb. Kje pa je mesto, če na najvišjem nivoju, da se določi to, kar se sedaj določa v predlogu sprememb zakona. Mislim, da je tukaj najbolj eminentna politična elita zbrana, da o tem odloča. Zakaj pa ne? Jaz dopuščam to skrb, ki jo je izrazil kolega Terčon, da ni vključena lokalna skupnost. In tukaj na nek način razumem, da si mogoče ne želijo, da bi bilo to območje malo bolj obsežno in da bi mogoče začeli uresničevati kakšne drugačne lokalne interese na obrobju kompleksa Lipice, ki mogoče ne bi bili ravno najbolj v skladu s kulturnim spomenikom nacionalnega pomena. Samo špekuliram, saj mogoče ne, recimo v rokah imam pobudo za ustanovitev društva prijateljev Lipice iz leta 1998. Vem, da je bila takrat v občinskem svetu Sežane drugačna struktura, kot je sedaj. Ampak takrat, tudi mediji so o tem poročali, lahko poberem nekaj člankov ven iz tega, so gospodje, vemo, za koga gre, gospod dr. Boris A. Novak je takrat v okviru društva PEN to iniciativo sprožil, zapisali: "...poleg politične igre moči", za katero pač gre v Lipici, zaradi tega se nič ne zgodi od leta 1996, ko je bil zakon sprejet, "grozi tudi nevarnost finančnih pogoltnežev, ki si obetajo lahek in hiter zaslužek. Podjetje Eldorado iz Ljubljane je pripravilo načrt za graditev velikanskega zabaviščnega parka v slogu Karibov le pet kilometrov stran od Lipice." Govorim o letu 1998, gospe in gospodje, da ne bo pomote. Sodeč po članku Karibi na Krasu ali le golob na strehi so svetniki občine Sežana že podprli ta projekt, kjer naj bi v subtropskem kopalnem raju Lipicanci topotali pod palmami. In zdaj se sprašujem: Posledica česa je vloženi amandma? Posledica dejanske skrbi za Lipico ali posledica skrbi nekaterih, ki imajo v neposredni bližini Lipice še vedno takšne ali drugačne podjetniške interese. Mislim, da je nepotreben. Hvala.
Hvala. Imam dva proceduralna predloga? Ne. Potem proceduralni predlog kolega Srečka Prijatelja. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Jaz bi želel opomniti, da nismo dobili odgovora na to, kar je bilo postavljeno s strani kolega Terčona kot postopkovni predlog. Spoštovani predsedujoči, tako komisija za družbene dejavnosti državnega sveta opozarja, da predlog zakona ni usklajen in ni v skladu z zakonom o urejanju prostorov, kakor tudi v bistvu občina Sežana s podpisanim podžupanom Božom Marincem opozarja na to, da v javno razpravo ni bila vključena. Jaz bi želel vedeti, resnično bi želel vedeti, preden govorimo o nadaljevanju te vsebine tega zakona, kakšne so strokovne podlage, ki so vodile vlado Republike Slovenije za sestavo tega zakona. To, kar je postavil kolega Terčon. Mi smo omejeni v diskusiji, zato smo si razdelili amandmaje, ker časovno pač ne zmore vsaka poslanska skupina vsega obdelati. Jaz bi prosil, da se opredelimo do tega, kar je on izpostavil. Hvala lepa.
Hvala vam. K razpravi se je prijavila tudi predstavnica vlade. Glede na to, da so v razpravi posamezna vprašanja, jo pozivam k besedi. Izvolite.
Hvala za besedo. Glede vplivnega območja, tukaj lahko pri meni na [[...]]
Prosim, če ostanete. Hvala.
Glede na določitev vplivnega območja, na računalniku imam odprt izvod iz Uradnega lista, kjer je v prilogi natančno zarisano tudi vplivno območje. Če želite, lahko to pri meni v tem hipu preverite. Kar zadeva strokovno podlago za določitev tega vplivnega območja, ta hip vam s tem ne morem postreči, ker tega dokumenta pri sebi pač nimam, lahko ga pa v kratkem dobite na mizo. Konzultacija z občino Sežana, tako smo lani, približno pred enim letom, določali vplivno območje, je bila neformalna. Zavedali pa smo se, da to moramo opraviti, ker dejansko bi lahko prišlo do prikrivanja določenih interesov s strani občine in prikrivanja vplivnega območja. Tako smo z nekajkratnimi sestanki na občini Sežana določili mejo takrat vplivnega območja in zagotavljam vam, da nismo niti centimetra šli čez tisto določbo, kjer je bila pač z njihove strani izražena želja, da se umaknemo. To, kar predlaga poslanec Terčon, da bi vlada še enkrat odpirala določitev meje vplivnega območja kulturnega spomenika in pri tem bila vezana na soglasje občine, mislim, da je to precedenčni primer, da ima občina veto pri odločitvi vlade, zato predlagam, da državni zbor ravna drugače. Hvala lepa.
Hvala za vaše odgovore. Mi nadaljujemo na podlagi seznama prijavljenih, ker je kar dosti poslancev prijavljenih. Bom prebral vrstni red poslancev. Prvi bo dobil besedo Terčon, za njim kolega Gantar, za njim kolega Zagorac, kolega Bevk, kolega Školč in kolega Kumer. Kolega Terčon, izvolite.
Gospod predsedujoči, glede na to, da je zdaj predstavnica vlade rekla, da lahko to priskrbijo, predlagam, da prekinemo, in to priskrbijo - kot prvo, strokovne podlage za določitev vplivnega območja, da bomo videli, kako so črpalko vključili pa igralnice, in kakšne so bile te strokovne podlage, tudi kamnoloma. In drugič, ne izris tam na računalniku, to smo že itak v Sežani narisali pa vam poslali. To, kar je navedeno v 2. členu - je določeno v digitalnem katastrskem načrtu, Uradni list RS, št. 131/03 za k.o. Sežana, Bazovica in tako naprej. To nam prinesite! Prekinimo za deset minut in če imajo, naj prinesejo! Pa se bomo potem menili dalje. To je moj proceduralni predlog. Gospod predsedujoči, 61. člen poslovnika državnega zbora, prvi odstavek, pravi: "Državni zbor ne more odločati o zadevi, glede katere poslancem ni bilo prej poslano oziroma izročeno ustrezno gradivo." Mislim, da ne moremo odločati, če ne pridemo do teh dokumentov, da vidimo končno enkrat, kaj so tu izrisali.
Kolega Terčon [[...]]
In kar se tiče sodelovanja z občino, kar je v obrazložitvi. Gospa Pirkovič, vi ste poslali na občino Sežana - jaz sem podžupan občine Sežana in menda vem, kaj se dogaja, tako upoštevajte to -, vi ste poslali na občino en krompir, vplivno območje - poglejte ga! -, zaščiteno je 311 hektarjev. Vplivno območje je po moji oceni 1.000 hektarjev. Vi ste ga poslali nekaj tisoč hektarjev do vasi Lokev, potem je občina Sežana rekla - je to zarisala in je rekla, to bi bilo možno, vendar pošljite nam strokovne podlage, da bomo opredelili vsebino. Ker so notri trije kamnolomi, kjer se pridela več kot 90% kamna na Krasu, in kaj je bolj tipično na Krasu kot kamnarstvo?! A vi nam boste dejavnost uničili zaradi nesposobne skrbi za Lipico! Mi imamo v načrtu, da bomo naredili šolo kamnarske dejavnosti. V načrtu imamo, da bomo naredili park in muzej kamnarske dejavnosti. Vi boste pa filozofirali, kaj smemo in kaj ne smemo v vplivnem območju! Noter je karavla, noter je mejni prehod, noter je koča, noter je bencinska črpalka, noter je ureditveno območje, trije kamnolomi, dve igralnici! Na kakšni osnovi ste to naredili? Prinesite te dokumente, prosim.
Kolega Terčon, hvala. Kot veste, poslovniški pogoji za obravnavo te točke so izpolnjeni. Matično delovno telo je predlog zakona obravnavalo, amandmaji so na mizi, lahko se še vedno vlagajo. Mislim pa, da se bo na vaše izvajanje odzvala državna sekretarka, ki jo prosim za dodatna pojasnila. Izvolite.
No, še enkrat. Digitalni katastrski načrt pomeni ravno to, da je načrt v digitalni obliki in da je dostopen prek svetovnega spleta. Zato ne razumem, kaj želite. Papir? To ni papir, katastrski načrt je objavljen skupaj z elektronsko obliko Uradnega lista. Lahko vam sprintamo, če dovolite, da grem [[...]]Če je v tem problem. [[Oglašanje iz ozadja.]] Ja, seveda, lahko. Poglejte si! Tu si sprintajte, jaz tukaj printerja žal nimam. Lepo vas prosim, ne bodite [[...]] [[Oglašanje iz ozadja.]] Lahko naredimo v vladni sobi to, no, če je v tem problem. Poglejte, druga reč. Kaj je namen določanja vplivnega območja? Določanje vplivnega območja ni v tem, da preprečujemo dejavnosti, ki se odvijajo v tem vplivnem območju, ampak da presojamo, če se bodo te dejavnosti na novo pojavljale. Da po postopku, ki ga določa zakon o varstvu okolja, presojamo vplive na kulturno dediščino, torej v tem primeru na kobilarno Lipica. Nič drugega. Zakon o varstvu okolja se v tem primeru upošteva. Za območje, ki je določeno kot vplivno območje, je treba pripraviti celovito presojo oziroma presojo vplivov na okolje. In to je vse. In nehajmo se slepiti, da gre za kakršnokoli omejevanje razvoja, ali pa šole kamnarstva ali pa izločanje obstoječih dejavnosti iz vplivnega območja.
Videl sem, da je obrazložitev državne sekretarke povzročila kar nekaj želja po proceduralnih predlogih. Dovolite pa, jaz vas vprašam, predvsem vas, kolega Terčon, vi trdite, da je razlika med dokumenti, s katerimi operira vlada, zato bi jih radi pridobili. Izvolite.
Skušal sem razumeti gospo državno sekretarko. Mi smo v digitalni obliki šli na splet in smo dobili odlok. Tam piše, da je priloga tudi ta digitalni načrt. To smo šli gledat in smo videli, da obstaja digitalni katastrski načrt za celo Slovenijo. Če to pomeni, da bi šli oni v vladno sobo in da bodo zarisali na tem digitalnem načrtu to, kar sem jaz vam pokazal, kar smo že mi izrisali, in če je to dokument iz Uradnega lista, ker v Uradnem listu pa tega ni, potem je to to, potem se pa pokaže, kakšno kavbojstvo je to, ker drugače ga ne morem imenovati. To je kavbojščina. Oni gredo na vseh načrtih, vsak ki gre lahko gor in zriše eno območje in reče, da je to dokument. Mislim, da bi morali imeti strokovne podlage, da bi moral biti ta načrt verificiran, da bi moral nekje ostajati s pečatom. Tega pa ni. Če je temu tako, potem vemo, za kaj gre, gospod podpredsednik, ste že rekli, da obstajajo vse predpostavke, lahko gremo z debato naprej. Saj bodo prinesli na koncu koncev to, saj drugega nimajo. To vemo. Bolj zanimivo je, kaj imajo na strokovni podlagi. To bi pa res rad videl. In lahko prekinemo za 10 minut in vidimo, kaj je na tem.
Kolega Terčon, jaz sicer lahko izkoristim možnost, ki mi jo daje zadnji odstavek 73. člena poslovnika, ki je v bistvu vezana tudi na vaš predlog oziroma zasleduje enak cilj. Prosim, glede na to, da imamo danes prisotna dva predstavnika vlade, če eden poskuša med razpravo pridobiti informacije, za katere se je del poslancev zavzemal, mi pa bomo ta čas nadaljevali z razpravo. Proceduralno. Še en proceduralni predlog. Kolega Zagorac, povejte mi.
Ne samo vam - hvala za besedo vseeno - gospod predsedujoči, tudi ostalim prisotnim. Glede na to, da se pojavlja utemeljen dvom o tem, da so dokumenti, ki nam jih je na daljavo pokazal kolega Terčon, in pa z dokumenti, ki so sestavni del zakona in jih imamo ostali poslanci, da obstaja med njimi razlika in da je predstavnica vlade dejala, da ima to zadevo v elektronski obliki, mislim, če bo šla na internetno stran državnega zbora, bo tam dobila elektronski naslov vseh poslancev in bo z veseljem to elektronsko obliko poslala po mailu vsem poslancem, da si bomo lahko to ogledali. Verjamem, da smo vsi toliko sposobni, da znamo pogledati svoja lastna elektronska sporočila in si pogledamo, ali obstaja dejanska razlika med tem, kar ima vlada, in med tem, kar trdi kolega Terčon - ostali poslanci, ki nismo pripadniki ne LDS-a in ne vlade, smo sedaj zbegani, kajti postavljeni smo pred dvom kdo ima prav: ali ima prav kolega Terčon ali ima prav vlada. Zato predlagam, ne vem, ali predstavniki vlade rabijo ta odmor, ali lahko to elektronsko pošto pošljejo kar z mesta, na katerem se nahajajo, da si te zadeve pogledamo. Je pa zelo zanimivo, vsekakor zelo zanimivo, da vse te stvari niso predlog zakona, kar bi lahko bile, in ne nazadnje bi to mogoče odvrnilo tudi takšne proceduralne zahteve ali pa pojasnila, kot jih imamo sedaj. In to je še en dokaz, da se je vlada lotila zakona tako, "čez palec". Pa dajmo Lipico pred lokalnimi volitvami. Hvala.
Torej, hvala vam tudi za vaš proceduralni predlog. Med tem ko ste ga podajali, me je predstavnik vlade obvestil, da bo vseh 90 poslank in poslancev pridobilo želeno informacijo v elektronski obliki na svoje elektronske naslove, zato lahko vsaj do takrat, dokler tega ne dobimo, nadaljujemo z razpravo. Besedo ima poslanec Pavel Gantar. Izvolite.
Hvala lepa. Dovolite, gospod podpredsednik, spoštovana predstavnica vlade, kolegi in kolegice, da podprem ta amandma, ki omogoča, da se vplivno območje določi pač v soglasju tudi s pristojno občino oziroma lokalno skupnost. Kot veste, so tudi pravila v Evropski uniji, ki jih priporočajo pri razglašanju različnih oblik varovanih območij tako na področju varstva narave kot kulturne dediščine je tesno sodelovanje z lokalnimi skupnostmi, kajti izkazalo se je, da če tega tesnega sodelovanja ni, so takšni režimi ponavadi neučinkoviti in povzročajo nove konflikte, spore. Pravzaprav res ne razumem, zakaj bi vlada temu nasprotovala. Sama pravi, da se formalno, neformalno dogovarja - to je lepo in je treba ceniti njeno dobro voljo, vendar želimo več kot samo dobro voljo, tudi neko institucionalno pritegnitev lokalnih skupnosti v ta proces. To je povsem jasno, razumljivo in to se je pravzaprav tako in drugače praviloma vedno seveda dogajalo, zato mislim, da je ta amandma dober. Kar zadeva pa zakon, kot ga obravnavamo, spomnili se bodo nekateri, da smo v tem državnem zboru obravnavali zakon o Škocjanskih jamah, o Škocjanskem zatoku in da je sestavni del zakona vedno bila kartografska priloga z vrisanimi mejami in celo z navedenimi obodnimi parcelami in seznamom vseh parcel. Upam samo, da so jih znali prav našteti, da ne bomo vsake pol let spreminjali zakon, ker je bila parcela napačno navedena. Te kartografske podlage ni in žal mi je, da se je strokovna služba tu zmotila, ker preprosto ta zakon ni primeren za obravnavo, dokler tega pomembnega dokumenta ni zraven priloženega. Ampak, ker se strokovne službe na to niso odzvale, tudi ne odbor, verjetno je to spregledal, smo pač danes tukaj, kjer smo. To, kot je bilo povedano, da je digitalni načrt v digitalni obliki in je možen dostop kot informacija javnega značaja na spletu, je vsekakor vsakemu jasna, ampak nas zanimajo konkretno vrisane meje in obodne parcele tega vplivnega območja. Tega pač mi nimamo in to želimo imeti in je seveda prav, da imamo. Jaz bi vendarle povedal v podporo temu amandmaju še dve besedi. Ker je državna sekretarka imela izjemno, bi rekel, nekako nabuhel in nabrekel uvod in predstavitev in že dolgo nisem slišal tako zanesenega govora, kako je bilo prej vse slabo, kar je deloma mogoče tudi res, in kako je zdaj vse dobro. Prejšnje vlade, da niso nič naredile - seveda so naredile, če ne bi nič naredile, kobilarne Lipice, verjemite, ne bi bilo več, pa je. In drugič. Da je bila tiha predpostavka prejšnjih vlad, da se vse dejavnosti izločijo in da kobilarna postane zaprto kmetijsko posestvo. To pa ni res! In to tudi gospa državna sekretarka ve, da ni res. Predpostavka prejšnjih vlad, na žalost, je bila zelo podobna tej predpostavki tega zakona, je bila ves čas predmet kontraverz med ministrstvom za kulturo, ministrstvom za kmetijstvo in tudi delno okoljskega ministrstva. In kakšna je bila ta predpostavka? Vseskozi se je poskušalo prodati idejo, kako bodo komercialne dejavnosti nosile neprofitno dejavnost vzdrževanja in razvoja in tako naprej genskega materiala kobilarne Lipica. Nikoli se ta predpostavka ni uresničila, nikoli ni zaživela! Ravno obratno se je prej dogajalo, da se je lahko denar premikal iz te dejavnosti v komercialne dejavnosti. Zato je treba poiskati rešitev, ki je čista, in jaz zdaj ne bom govoril, kakšna ta rešitev je, je zelo podobna temu - o tem bomo mogoče še kaj rekli - podobna temu, kar je bilo danes že rečeno, da je treba dejansko na nek način se odločiti o tem, kaj je za nas ta kobilarna, kaj so za nas ti konji in kakšne dejavnosti lahko gredo zraven in kakšne ne. In v tem ta zakon v celoti, ne samo v tem členu, se opravičujem gospod podpredsednik, dejansko pod firmo varovanja genskega materiala pravzaprav odpira prostor vsem možnim zadevam, predvsem pa golf igrišču. Hvala lepa.
Hvala vam. Naslednji na seznamu prijavljenih razpravljavcev je poslanec Boštjan Zagorac, izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Sam moram izraziti eno veliko začudenje enega izmed mojih predhodnikov, ko je govoril o zaščitenih območjih in je rekel: "Kaj bi želeli več, sedaj ima v rokah o tem odločati najvišja ali pa visoka politika." S tem stavkom se ne morem strinjati z vami in na dušo vam polagam, naj o tem odloča najvišja ali pa visoka stroka, ne politika. Hvala.
Hvala. K razpravi vabim poslanca Sama Bevka. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Jaz bi najprej rad povedal, da ob tej razpravi v državnem zboru pogrešam prisotnost ministra za kulturo dr. Simonitija, ki je prvi človek ministrstva za kulturo. Jaz sicer zelo cenim dr. Jelko Pirkovič, ki je vrhunska strokovnjakinja za spomeniško varstvo, vendar danes ni diskusija predvsem in samo o tem vprašanju, seveda pa ne bom dal proceduralnega predloga, da naj se minister tukaj pojavi, najbrž ima kakšne druge pomembnejše obveznosti. Bi pa rad oporekel tudi nujnemu postopku za sprejem tega zakona, saj ta zakon ne more biti v funkciji varovanja in zavarovanja varnosti in obrambe države, niti se ni zgodila kakšna naravna nesreča ali težko popravljiva posledica za delovanje naše države. Finančne posledice, ki jih vlada navaja kot razlog za ta nujni postopek, pa v poslovniku državnega zbora seveda sploh niso navedene. Kobilarna Lipica, ali pa ministrstvo za kulturo, ali pa vlada lahko na sklade Evropske unije za sredstva za razvoj Kobilarne Lipica kandidirajo že na podlagi obstoječega zakona, zato ni nobene nuje, da bi tako na vrat na nos in čez noč spravili pod streho to zadevo. Zato bi najprej opozoril koalicijske poslanke in poslance, predvsem pa vlado, da ne zlorablja poslovnika državnega zbora zaradi svojih kratkoročnih političnih interesov. No, in če si pogledate 426-letno zgodovino kobilarne Lipice, boste videli, da je preživela že veliko vojn, epidemij, celo potres, veliko razdejanj in nesreč ter spornih poslovnih in spomeniških odločitev. Kljub temu se je ohranila več kot 400 let, zato me s tega vidika fizični obstoj kobilarne Lipica ne skrbi. Tudi 10 let v državni lasti kobilarne ni uničilo, čeprav je bil to predvsem fevd ene politične stranke. Ob obravnavi amandma k 2. členu, pa bi dejal to, da apeliram, da se amandma k 2. členu zakona, ki ga predlaga poslanska skupina Socialnih demokratov, ki ga je podpisal kolega Dušan Kumer in pa skupine poslancev s prvopodpisanim Davorinom Terčonom, sprejme. Namreč, prisluhnili bi tako zahtevam lokalne skupnosti občine Sežana, prisluhnili bi tudi mednarodnemu združenju za Lipico, ki se je v preteklih dneh in mesecu dni z več pismi obrnila na poslanke in poslance ter nas opozorila na nedodelane stvari v tem zakonu, in mislim, da bi bilo prav, da prisluhnemo opozorilom združenja, kajti njihova opozorila so povsem na mestu. In zakaj bi bilo dobro podpreti ta amandma k 2. členu? V preteklosti je bil večkrat izražen interes, da bi matični Kras, kamor sodi tudi kobilarna Lipica oziroma spomeniško zaščiteno območje Kobilarne Lipice, poskušali uvrstiti na seznam svetovne dediščine pri UNESCU. Enega izmed takšnih predlogov je vladi pred 11-imi leti celo uspelo spraviti na tako imenovani poskusni seznam svetovne dediščine pri UNESCU. Pri vsaki takšni kandidaturi pa je nujno sodelovanje lokalne skupnosti, ki ima prvo besedo pri skrbi in urejanju prostora in skrbi za prostorsko planiranje, zato predlagam, da pač amandma poslanske skupine Socialnih demokratov in Davorina Terčona sprejmete. Ob zaključku oziroma pod črto, pa še to. S tem, ko je predsednik vlade Janez Janša pred tremi dnevi v Beli hiši v Washinghtonu ameriškemu predsedniku izročil kip lipicanca in komplet opreme za golf, je dal jasen znak, da je usoda kulturnega spomenika Kobilarne Lipica zapečatena in povezana predvsem z razvojem golfa. Hvala lepa.
Hvala vam, kolega Bevk. Besedo ima poslanec Jožef Školč.
Hvala lepa, gospod podpredsednik, spoštovana državna sekretarka in pa tudi kolegice! Ta amandma, ki ga predlaga gospod Terčon in ostali, je pomemben in rešuje del problemov, ki jih ta zakon ne razrešuje. Tisto, kar se mi zdi, da lahko tukaj razpravljamo, je, ali držijo te trditve gospe Pirkovič, da ni potrebno imeti nobene razgrnitve. Po moji presoji in po moji vednosti seveda to ne zdrži, kajti posledice določitve vplivnega območja z zakonom so take vrste, da bodo vplivale v bistvu na vse režime v tem območju. Skrajno nenavadno bi bilo, da državni zbor pravzaprav določi nek varstveni režim, ki ni v celoti definiran, hkrati pa ne lokalna skupnost ne lastniki parcel ne vedo, kaj ta varstveni režim pomeni in kakšne bodo imeli omejitve na svoji lastnini. Zato je nujno potrebno, da te stvari stečejo tako. Tudi sam ne poznam, ampak tukaj bo gospa Pirkovičeva zlahka odgovorila, nobenega kulturnega spomenika, ki bi imel tako široko določen ta varstveni pas. Nobenega v tem trenutku se ne spomnim, dopuščamo možnost, da je. S tega vidika je vprašanje predvsem, zakaj tukaj nimamo teh podlag za določitev tega varstvenega pasu. Samo po sebi to ne more biti sporno, ne glede na to, da ni zmeraj in povsem jasno, kaj ti varstveni režimi pomenijo, in tudi za podpisnike amandmaja to ni sporno. Menim pa, da je za odločitev državnega zbora, tako kot je rekel kolega Černač in na njega se velja sklicevati, zelo pomembno, da vemo, kaj bomo sprejeli. Če mi sprejmemo nek zakon, kjer poleg zavarovanega območja, ki je definirano kot spomenik, določimo tudi z zakonom varstveni pas, hkrati pa ne povemo ljudem, kaj ta varstveni pas za njih pomeni, jih na nek način v bistvu razlaščamo. Posegamo v njihove pravice itn. To pa je nekaj, kar državni zbor, da uporabim besede vašega komisarja, ne bi smel početi, ker bi sicer nadaljeval slabo tradicijo tistih predhodnikov oblasti v Sloveniji, ki so ljudem jemali zemljo, premoženje, ne da bi za to dali pravične odškodnine. Skratka, te omejitve morajo biti jasne, če jih prinaša zakon, tega kasneje ni. Po vseh teh običajnih postopkih morajo lastniki vedeti, kaj se iz tega zgodi, ne samo, da mora teči neformalno postopek, kot je bilo rečeno za občino, teči mora formalni postopek, in tudi lastniki parcel morajo dobiti ustrezne odločbe, da bodo vedeli, kaj se bo zgodilo. Obstaja neka analogija z zakonom o Triglavskem narodnem parku, ki je sicer v celoti malenkost drugače definiran, ampak ima svoj teritorij, ta teritorij ima, bom rekel, svoje osrednje območje, znotraj parka so definirani tudi posebej spomeniki, kot narekuje zakon o dediščini, tako kot je znotraj Lipice posebej opredeljena stavbna dediščina - mislim, da v 5. členu - kot kulturni spomenik. Hkrati, ko se posega v režim Triglavskega narodnega parka in ko se je poskušalo določiti, bom rekel, to širše območje, ki mu lahko rečemo tudi vplivno delovno območje, je bila potrebna razgrnitev v občinah. Ta razgrnitev je tekla v Tolminu, ta razgrnitev je tekla v Bovcu, je tekla v Kobaridu in je tekla ne nazadnje v Bohinju, kjer so se celo samo notranje meje med osrednjim območjem in širšem območjem spreminjale. Vlada je to tukaj izigrala, to ni dobro, državni zbor tega ne sme podpreti in ni res to, kar pravi gospa Pirkovič, da to ni potrebno. To je še kako potrebno, ker je poseg nenazadnje tudi v lastninske pravice ljudi, ki imajo te parcele, ki so tu naštete. Potreben je tudi ne samo dostop do elektronskega zapisa, po zakonu o varstvu okolja je potrebna razgrnitev tudi z zemljevidi v ustreznih merilih. Tega danes ni, gospod podpredsednik, in iz tega naslova je, bom rekel, površno tudi vaše sklepanje, da so izpolnjeni vsi pogoji za odločanje. Ampak vi nimate izbire, ker je pač predsednik državnega zbora ugotovil, da je dovolj, če imamo poročilo matičnega delovnega telesa. Na matičnem delovnem telesu, se opravičujem, žal ni bilo mogoče opraviti nobene resne razprave, ker se je ljudem mudilo, bog ve kam in jih je bolj zanimalo, da bi zakon čim prej sprejeli kot razpravljali o težavah, ki jih prinaša, in pogojih, ki so potrebni za ta sprejem.
Hvala za vašo razpravo. Kolega Školč, jaz bom še enkrat dodal, da vsi pogoji na podlagi poslovnika pravnoformalno so izpolnjeni za obravnavo na seji državnega zbora, drugo pa je vprašanje vsebinskega izpolnjevanja pogojev, ampak kot povedano, nadaljujemo z razpravo. Besedo ima poslanec Dušan Kumer. Izvolite.
Hvala za besedo. Jaz bi se še enkrat ustavil pri tem amandmaju k 2. členu, in sicer bi še enkrat poudaril, da ta amandma, njegova vsebina predvsem glede sodelovanja lokalne skupnosti izraža neko evropsko normo, ki velja tudi pri urejanju teh prostorskih zadev. In ne nazadnje, ali ni higienično, ni pošteno, da če mi danes sprejmemo ta načrt vplivnega območja, jaz sem si vzel čas, pa sem malo preštel, sem prišel do 1327 parcel, tako da to številčno tudi - a ni fer, da vemo, kaj mi sprejemamo, in je tudi pošteno, da tisti, katerim bomo posegli v to pravico, da vedo, da danes v državnem zboru bomo na nek način okrnili režim na njihovi lastnini. Zato bi še enkrat poudaril, da je smotrneje, da nadaljujemo z dosedanjim načinom določanja vplivnega območja, po katerem vlada na podlagi zakona o varstvu kulturne dediščine v sodelovanju z lokalno skupnostjo to sproti določa. In še enkrat na 11. člen - predpogoj, da pa to sploh lahko določiš, pa še enkrat, je potreben nek načrt razvoja, nek načrt razvoja Lipice. In poglejte, nekdo se tudi iz nas danes dela norca. Jaz sem s spleta, ker veliko govorite o spletu, potegnil od predvčerajšnjim tekst, in sicer predlog sklepa o spremembah sklepa organizacij in dela javnega zavoda Kobilarne Lipica, ki ga je pripravilo kulturno ministrstvo. Poslušajte, mi danes o spremembi zakona, tukaj notri pa je predvčerajšnjim že bil predlog za spremembo o organizaciji, sistematizaciji in tako dalje v zavodu Kobilarna Lipica. 11.7. originalni tekst iz kulturnega ministrstva. Jaz mislim, da se nekdo z nami tudi "heca". Če že imamo nujni postopek, a ni mogel še počakati tri dni, pa to dati, ne pa da se nekdo nalašč "zafrkava" z nami. Hvala lepa.
Hvala vam. Besedo ima poslanec Rudolf Petan.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Torej na začetku bom povedal in obljubil, da ne bom nič bolj kršil poslovnik kot nekateri pred menoj, bom se pa strogo držal tega, kot je predvideno. Ampak začel bom pa s tem, kar je danes zapisano v enem od medijev: "Samo ena stvar je hujša od tega, da smo vedno za - da smo vedno proti." In to je danes več kot očiten primer tega načela; tistega stavka, ki je pa pred napisan, pa ga ne bom prebral, tistega pa je boljše, da si preberete sami. Je pa več kot značilen za to današnjo razpravo ob tej točki. Dejstvo je, da te današnje zahteve, da se prekine, da še ugotovimo, da najdemo ono, da ne vem, kaj dodamo, bi jaz rekel: 15 let je bilo časa, da se res v miru nekaj naredi, pa se ni naredilo čisto nič, očitno. Sedaj pa pravite, da se nekaj na hitro "skropuca", pa da bomo na hitro nekaj odločali. 15 let je bilo časa, da bi se lepo v miru, 15 let! A naj čakamo še 15 let, pa bomo potem lahko v miru imeli dovolj časa, da to naredimo? Govorite o "štali". Bojim se, da tam ni prava "štala", ker tam mora biti prava, pa ni prava, je ona drugačna. Edino, kar "štima" pri tej zadevi, je to, da je vsaka vlada - ne glede, katera je bila, glede na sestavo mislim - morala dati interventna sredstva ali kakšno drugačno pomoč. To je bila stalnica, to je bilo vedno in to "je štimalo". In to je bilo edino, kar je štimalo. Povsod drugod so bile težave. Vsi pravite - tisti, ki nasprotujete temu zakonu -, da tam zadeva propada. Jaz poznam deloma, ne tako dobro kot nekateri tisti, ki ste od tam, ampak se strinjam z vami, da stvar propada. In zadnji čas je, da se nekaj naredi. Ta primer se mi zdi, mislim, ta način reševanja, da se loči na dve organizaciji. Se pravi ena, ki bo čisto kulturna, in ena, ki bo imela gospodarsko dejavnost, kajti, če drži tisto, kar smo slišali na odboru, da se tam ne more narediti čistilna naprava, kljub temu da je denar, pa vas lepo prosim, kje je pa zdaj tista skrb za okolje na tistem kraškem terenu, kjer vse pronica in tako naprej, pa se čistilna naprava ne more narediti ali pa se zelo težko naredi, ker je verjetno tudi tam toliko botrov, kot jih je pri celem tem reševanju Lipice, da se tudi čistilna naprava ne more narediti! In naslednje, kar smo tudi lahko slišali na odboru, ker jaz sem bil do konca odbora, jaz nisem šel predčasno z odbora, zdaj pa jamrajo, da tam ni bilo možno razprave, ostal sem do konca. In tam smo slišali, da zaposleni v gostinski dejavnosti so še vedno javni uslužbenci. Oprostite, prihajam pa s področja, kjer je turizem zelo močen, in vem, da se tako ne da delati, zato ker zaposleni morajo delati - ne osem ur, ampak kakorkoli pride, včasih tudi 24 ur skupaj, mogoče se tudi celo krši delovna zakonodaja, ampak potem moram biti toliko počitka. Tako, da tisti, ki so tam zaposleni v gostinstvu ali pa še v katerem drugem delu, to je najbolj kričeč primer, res ne more biti javni uslužbenec ali državni uslužbenci, to ne gre. To je že vnaprej obsojeno na neuspeh, že vnaprej je obsojeno na izgubo! In, oprostite, po 15-ih letih reševanja, pa ne trdim, da ni bilo namena, da se res nekaj reši, ampak ni pa uspelo. Po 15-ih letih pa zdaj res ni več časa, da bi še malo modrovali pa še malo filozofirali, pa se še malo sprenevedali, pa še iskali strokovnjake, pa še razgrinjali javno te načrte, pa iskali parcelne številke. Posledice so tu, izguba je, nazadovanje, tudi brezvoljnost zaposlenih - ne bom spet omenjal, kdo je javni uslužbenec. Vse skupaj je eno veliko jamranje in zahteva po državni pomoči. To pa "štima", ker vsaka vlada je to naredila. To štejem v dobro, ampak tako verjetno ne gre naprej. Slišimo, da je edini krivec za takšno stanje država. Verjetno to tudi drži, ampak če mislimo državo kot institucijo, ne bi rekel, verjetno so tudi lokalci kaj prinesli k temu pa še kakšni posebni, specifični interesi tisti, ki mogoče sploh nimajo s tisto lokalno skupnostjo nič. Tudi s tem se strinjam. Posledica tega bi naj bilo neko kreganje, kar verjetno drži; ampak, zanimivo je pa nekaj drugega. Zdaj, ko je tu nek predlog, ki bi neke stvari vsaj sistemsko, organizacijsko postavil v neko logično vsebino, da se nekaj loči, kar ne gre skupaj - kultura pa gospodarstvo. Zdaj je pa vse narobe! Zdaj, ko gre za konkretno ukrepanje, smo pa seveda proti. In bom še enkrat prebral: "Najhujše je to - ne, da smo za, ampak da smo vedno proti." In to je ravno ta primer. Dejstvo je, da takšna organizacijska shema je kot neke vrste "zvezane roke pa pojdi plavat". Verjetno se ne da. In tudi tisti, ki so bili tam in ki so se ukvarjali z Lipico, verjetno ne morejo kaj drugega narediti, ker imajo vedno zvezane roke. Skoraj bi pa lahko trdil, da imam občutek, da je bil to celo interes nekoga. In zdaj je tudi ta drugi amandma in vsi amandmaji so v bistvu v tej vlogi - da vse ostane po starem. Očitno je interes nasprotnikov - ne trdim, da čisto vseh, ali pa se mogoče tega niti ne zavedate vsi, ki ste proti, da je vse uperjeno proti temu, da se ne bi nič naredilo. Da bi natakarji še naprej bili javni uslužbenci in da bi delali osem ur pa nič več. V turizmu to ne gre, da bi še naprej lahko jamrali. In če drži tisto, kar se tudi sliši, da je nekomu velik interes, da se ne bi nič naredilo, da bi se dalo tudi trgovati z zemljišči, to je v tem trenutku verjetno največji biznis v Sloveniji. Tam so tudi velika zemljišča, in to je popolnoma jasno. In to je vse pod neko krinko kulturnega spomenika, kjer se ne bi smelo nič delati, kjer je treba vse zaščititi, ampak čistilne naprave pa ne smemo tam zgraditi, zato ker verjetno ne sodi tja. Vendar, spoštovane gospe in gospodje, povsod po svetu so tudi največji kulturni spomeniki v funkciji nekega gospodarstva. Veže se gospodarstvo na to in tisti kulturni spomeniki se tržijo. Tržijo se, tako ali drugače. Dejstvo je tako. Zdaj ne vem, kaj tam vse dogaja, ali so tam res tudi prostori za piknike. Ampak če je to res, potem je pa res zadnji čas, da se nekaj naredi, da se to prepreči. Res zadnjič čas. Ampak treba je nekaj narediti, ne samo reči, dajmo še počakati, vprašajmo še strokovnjake, dajmo javno razgrnitev, pa bomo tam modrovali, ali je tam prostor za piknike ali ni. Treba je nekaj narediti! Ali pa naj ostane po starem! Če smo proti, potem pomeni, da ostane po starem. Mi pa kritiziramo, vsi, brez izjeme, tudi z mano na čelu. Vsi kritiziramo, da tako stanje ne more več biti. Petnajst let smo iskali koncept, iskali smo rešitve, smo modrovali, smo filozofirali, iskali vplivna območja. Eni so celo predlagali, da bi tja vozili zemljo, ne vem, navozili 30 centimetrov zemlje tja, na tisti teren, pa bi kaj drugega bilo tam. Tako rekoč vsi smo bili pametni, ampak prave rešitve pa nismo našli. Petnajst let smo v bistvu imeli razgrnitev, predstavitev mnenj, strokovne razprave, rezultat je pa, kot vsi ugotavljamo, katastrofa, zato ker očitno nekomu to ustreza. Očitno mu ustreza. Vse je narejeno napol, tudi golf je narejen napol, ker ima samo 9 lukenj. Golf z 9 luknjami je pol golfa, no, ker ni resen, to je za učenje, za kakšne resne igralce pa to ni. Pa tudi tisti, ki imajo kaj pod palcem, ne gredo na tak golf. Dela se očitno škoda. In zato je treba takoj nekaj ukreniti, takoj. Ne več modrovati pa iskati, ne vem kaj kaj vse, da ne bom še enkrat našteval. Treba je postaviti neko logično organizacijo, ki deli na kulturni del pa na gospodarski - to sta dve različni dejavnosti, imata popolnoma drugačne zahteve, lahko pa živita v sožitju. Lahko eden drugega podpirata. To pa drži in to zelo in to je tudi v svetu, da se na kulturne spomenike veže neka gospodarska funkcija in se lepo živi tudi od tega. Jaz teh amandmajev, vsaj tega pri 2. členu, ne bom podprl, zato ker mislim, da je v funkciji zavlačevanja, ki ne rešuje ničesar. Ne rešuje ničesar. 15 let je bilo časa, da bi to lahko rešili, pa se ni dobro rešilo. Še vedno trdim, da nimam občutka, da se ni poskušalo ali pa da so bili slabi nameni. Tega ne bom trdil nikoli, zato ker sem prepričan, da se je tudi poskušalo, ampak ker je bilo očitno preveč botrov pa preveč zakomplicirano je bilo vse skupaj, preveč interesov je bilo v isti organizaciji povezano, tako da se gospodarski del ni mogel na račun kulturnega, kulturni del pa ne na račun gospodarskega razvijati. Tako da, spoštovani gospodje, jaz ne bom podprl tega amandmaja, bom pa na koncu [[...]]
Mir v dvorani prosim, besedo ima kolega Petan!
Saj že končujem - bom pa na koncu še enkrat prebral ta stavek: "Samo ena stvar je hujša od tega, da smo vedno za - da smo vedno proti." Hvala.
Hvala vam. Nadaljujemo z razpravo. Besedo ima kolega Davorin Terčon.
Hvala, gospod predsedujoči. Torej naj povem na začetku, ker je gospod Petan govoril nekaj generalnega, jaz sem v preteklosti in preteklost - če mislim bližnjo preteklost -, ko smo bili mi vladajoča stranka, lahko povemo, da ni bilo vse v redu v Lipici, da ne bomo kakšnih dvomov imeli. Razmere so bile take v koaliciji, bili smo tudi kot stranka žrtve koalicijske pogodbe, tu je bil fevd SLS stranke in zadeve se niso uredile. To je treba priznati, da ne bomo kakšnih očitkov želi. Kolega Černač je bil direktor, navaja tam neke tropske parke. Mi teh projektov in pobud dobimo na občino dosti, občinski svet ni nikoli odločal, tako kot rečete. Kolega Černač, razumem pa sedaj, zakaj ste tako hitro iz Lipice šli. Ja, poglejte, in to zelo malo časa. Jaz sam sem skušal in sem imel nemalo težav, tudi koalicijskih, priznam, najti sobivanje gostinstva, turizma in konjev oziroma kulturnega spomenika. Nekaj tega, kar je v zakonu napisano, kolega Petan, je bilo ali prepisano ali pa ideja dobljena, prav iz mojih predlogov, ki sem jih pošiljal ministru. In jaz ne nasprotujem zakonu, ne govorim kar počez, predvsem kar se tiče premične kulturne dediščine, ker je olajšana prodaja, [[...]] [[Nerazumljivo.]] hotela Klub, kar se tiče pa načrta opravljanja, je bilo nekoliko drugače, kar se pa tiče strukture vodenja, je bilo tudi nekoliko drugače, vendar poenostavljeno, ker je obstoječi zakon preveč rigiden. S tem se že strinjam. Kar se tiče občine, smo ugotovili, da ni bila vključena v nobeno fazo zakona, niti primerno vključena takrat, ko ste sprejemali odlok o vplivnem območju na vladi. Občina Sežana, ko je videla, da vlaki peljejo mimo je 5.7. sprejela tudi sklep in vam ga poslala. In rekla, da se vključi, predvsem kar se tiče vplivnega območja, pa ni nobenega glasa. Vrhovni cesarji ne slišijo tako daleč. Povedal pa vam bom, da v Lipici res nikoli ni bilo idealno stanje, da pa je res slabo, odkar so pametnjakoviči iz Kranjske dežele prišli urejati razmere. Takrat je pa res [[...]]In odkar se konji na dveh nogah motajo okoli tistih na štirih nogah. In, če sem kakšnega užalil, se mu bom rade volje opravičil, ampak tako je, konji na dveh nogah se motajo okoli tistih na štirih. Torej, zdaj k vplivnemu območju, zakaj bi - jaz se sprašujem in hočem, da razumete, v čem je problem. Kot sem rekel, jaz sem vedno skušal ali najti sobivanje, če pa to sobivanje ni možno, potem pa prav: dislocirati gostinsko dejavnost, igralnico, golf ven, na drugo lokacijo občine Sežana in mi bomo ravno tako zadovoljni in Lipica naj se razvija v zaprtem delu in naj bo to kulturni spomenik, tako kot se hoče. Mi pa bežimo v nove težave, namesto da to rešimo. Glejte, vse težave so bile v tem majhnem zaščitenem območju, ki je 311 hektarjev, zavarovano. To se zdaj poenostavlja, praktično, kot sem rekel, se bo delalo, kar se bo hotelo. In zavarovano. Lipica bo pripravila, vlada bo potrdila. Določili smo pa novo vplivno območje oziroma ste novo vplivno območje, ki bo generiralo nove težave. Mi ne nasprotujemo vplivnemu območju, lahko se določi večje vplivno območje, dobrodošlo bo, da Lipica razširi svoje pridelovalne površine, kultivira kraško krajino še izven, čeprav tista notri je bila kultivirana tako, da so izropali vrtače in naredili tudi golf s kmetijskim denarjem, da se razumemo, zakaj gre tam. Ampak, to je treba narediti premišljeno! In se sprašujemo, zakaj ste to, kar sem jaz naštel, dali notri. Zakaj ste dali kamnolome, ki se ne bodo smeli širiti, in ta procedura bo taka, da bodo vsi dajali soglasje, delale se bodo presoje vplivov na okolje. Zakaj ste dali "igralnice"? In seveda se sprašujem, vlada je dala koncesijo za zadnjo igralnico, potem ko je že predhodno določila vplivno območje, ki je določeno zdaj z aktom vlade! Rad bi vas vprašal, kakšno presojo vplivov na okolje ste naredili. Zdaj je tam nova igralnica, ko ste imeli odlok že sprejet! Še nekaj bom povedal, zakaj bežimo iz ene težave v drugo, ne pa rešujemo problema? Poglejte, mi smo sprejeli zakon o Kobilarni Lipica in smo s tem posledično zaščitili golf, igralnico in celotno območje. Potem so se pojavili tisti, ki so rekli, da to ne sodi notri. In se postavlja vprašanje, kaj sodi notri in kaj ne. Zdaj smo to olajšali, da sama Lipica to dirigira, vendar smo določali vplivno območje - ampak, kako smo ga določili? Da smo ponovno dali te objekte, druge objekte, notri in sedaj bo spet kdo rekel, kaj ne sodi notri! Poglejte, za kaj gre. V občini Sežana so sedaj tri igralnice, ena je v zavarovanem območju, torej, izven zavarovanega in vplivnega območja ni nobene, vse tri so tukaj notri. Torej, država, ki daje koncesije, ne da niti ene koncesije - eno je dala, ki še ni narejena, ampak ni, dala je pa na vplivno območje! Potem pa ta ista vlada da te igralnice na vplivno območje! Ja, kje je tukaj logika? Do sedaj je bila ena v zavarovanem območju, potem sta nastali dve, ki sta bili izven zavarovalnega območja, ampak sedaj, ko določamo vplivno, sta ti dve na vplivnem območju. Za božjo voljo, na celem Krasu ni prostora za nobeno igralnico in vse te igralnice morajo iti na območje Lipice, potem se pa to zavaruje z vplivnim območje! To je narobe svet! Ali razumete, za kaj gre? Na kakšni osnovi ste dali tole koncesijo, če ste imeli že vplivno območje, se sprašujem! Ali sedaj delate vplivno območje zato, da boste dali koncesijo notri? Ali kaj? Ali da jih boste metali "ven"? Kje je logika? Vse, kar hočem, je to, da bomo našli eno soglasje, da bomo določili tudi to vplivno območje in da bomo določili meje, kako da ne bi generirali novih sporov. In vi na to ne slišite! Ali razumete, da je tu logično. Vi imate moč, vi boste to izglasovali, ampak vprašajte se, kaj delate. Zavarovano območje so igralnice motile in so se pogovarjali, da bodo šle ven, vi ste pa sedaj določili še dve igralnici notri, ki bosta spet motili. Čigave? Ne vem, ena je bila od prej, eno je pa ta vlada dala - ona že ve, komu. To hočem povedati. Premislite, saj ste dolžni, ker vladate, to državo voditi po eni logiki in najdite eno racionalno rešitev. Ampak oprostite, to niso racionalne rešitve in predlogi tudi niso [[...]] [[Nerazumljivo.]] Predlogi so konkretni, vsebinski, pametni. Določimo vplivno območje skupaj in pustimo tisto, kar ne sodi noter-ven, da se bo lahko razvijalo. Ali bomo mi uničili kamnarstvo na Krasu ali kaj? Pa kaj delamo?
Hvala. Kolega Bajc, ne morem vam dati, dovolite prosim, ne morem vam dati replike glede na to, da danes sploh še niste govorili, torej tudi vaš citat ni mogel biti narobe izgovorjen. Lahko vas prijavim oziroma lahko vas dam - dovolite prosim, jaz vodim sejo! Kolega Bajc, lahko vas dam na seznam prijavljenih za razpravo, v kolikor imate to željo. Dobro. Nadaljujemo. Kolega Černač, vi pa imate pravico. Izvolite.
Hvala lepa. Jaz obžalujem, kolega, prijatelj Terčon, da ste se spustili na tak nivo, ker ti zelo dobro veš, zakaj sem jaz iz Lipice šel, in točno veš, kako je takrat poslovala, ko sem jaz šel. Ta zadeva, ki si jo omenil glede tega mega centra, pa nima z Lipico in z menoj kot prvim v.d. direktorjem javnega zavoda kobilarna v letu 1996 nobene zveze, pač pa ima z vašim občinskim svetom. Ne, rekel si, da ni čudno, da sem jaz zaradi tega iz Lipice šel. Ker si pa to temo sprožil, si preberi dokumentacijo, ki sem jo tebi in vsem ostalim kolegicam in kolegom poslal 17. decembra 2004, ko je ponovno kolega poslanec Jelinčič izhajal iz napačnih podatkov in govoril ravno tako neumnosti o tem. Lipica je takrat, ko sem jaz iz nje šel leta 1997, tekoče poslovala s presežkom, ob tem da ji je bila državna podpora zmanjšana iz 50 na 30 milijonov letno, in ti kot takratni načelnik upravne enote to zelo dobro veš, ker si bil z vsem tem seznanjen. Bi ti pa prebral eden del tega, zakaj je moral v.d. pač iti. Normalno, mandat je potekel, svoje je naredil, sanacijski program je bil narejen kot ena izmed redkih stvari, ki so bile narejene, vse ostalo, kar bi morala takratna vlada narediti, pa žal ne. Ministri so bili pa takrat Jožef Školč, dr. Pavel Gantar, mag. Mitja Gaspari in mag. Metod Dragonja. To je bilo pet tvojih nekdanjih kolegov. Glede na to, da imaš dva tukaj, ju lahko vprašaš, kako in kakšna navodila so dali za glasovanje na seji sveta zavoda, na podlagi česar je bil potem izbran nov direktor. Taka je pač ta zgodba. Prijavljen sem še k razpravi o tem amandmaju in bom nadaljeval kasneje. Hvala lepa.
Hvala, kolega Černač. Nadaljujemo z razpravo. Kolega Gantar, sem vas zabeležil. Poglejte, bili ste omenjeni kot tedanji minister. Če boste to zanikali, vam dam besedo, če pa tega ne boste zanikali, vam pa ne dam besede. [[Oglašanje v ozadju.]] Besedo ima, in edini, kolega Borut Sajovic. Izvolite. [[Oglašanje v ozadju.]] Ne bom dal replike na repliko, lahko se prijavite k razpravi. Kot rečeno, pa ima besedo kolega Borut Sajovic. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči, za besedo. Kolegice in kolegi! Danes, ko govorimo o zakonu o kobilarni Lipica in razlagamo, da gre za nekega kroničnega bolnika, vam moram v uvodu povedati naslednje: podprl bom amandma k 2. členu, ker vključuje lokalno javnost, kajti mislim, da Kraševci, prepihani od burje, marsikdaj razmišljajo bolj bistro in čisteje, kot pa od megle zavedeni Ljubljančani. Bom pa rekel sledeče. Kot veterinar moram reči, da sem v življenju nekaj takih kobilarn videl, in moram reči, da Lipica ni tak bolnik in v tako slabem stanju, kot večina v tem državnem zboru danes skuša predstaviti. V Lipici smo v zadnjih 15 letih, pa tudi v 50, če hočete reči, in v ostalih 426 letih, dosegli točno tisto, kar je bil namen - v Lipici danes smo ohranili kulturno kraško krajino in smo ohranili avtohtonega lipicanca. Vse te zadeve, ki zdaj meglijo, kaj je z golfom, kaj je s hoteli, kaj je s turizmom, za Lipico niso bistvene. Lipico mi ohranjamo zaradi konja in kulturne kraške krajine. In hudo mi je, ko ljudje, ki bi morali to krajino in ta kulturni spomenik zaščititi, kot je gospa Pirkovičeva, ki pa pravi, da je konjev in te krajine tam preveč. Poslušajte, ste že kdaj slišali, da je nekdo v svetu, ki ščiti kulturno dediščino, rekel, da je kulturne dediščine preveč. To je enostavno nepojmljivo in absurdno. Vse te zadeve, o katerih govorimo danes, kaj bo v prihodnje tam še ob Lipici, bo golf ali ne bo golf, so drugotnega pomena. Golf je tista stvar, ki Lipice ni, je ne more in je ne bo rešil. Tudi množični turizem ne. Kako zgledajo kobilarne v svetu? Gre za nek miren, intimen prostor v naravnem okolju, ki ga vsaj v večini primerov v svetu ne motijo množice turistov, ne moti hupanje avtomobilov, ne motijo ga igralnice, ne motijo ga klima naprave, ne motijo ga velika parkirišča in niti piknik prostori. Ko smo bili s kmetijskim odborom lansko leto na Irskem, zato, da tam konjev marsikje ne motijo, so bili številni objekti pokriti s kamerami, da se nadzor opravlja iz nekega centralnega prostora, ne pa da na vsakih pet minut nek radoveden hlevar odpira škripajoča vrata in gleda, ali se je neko težko pričakovano žrebe točno določene genetske linije že rodilo ali pa ne. In vsa ta zadeva, navlaka, s katero mislimo, da bomo Lipico rešili, je odveč. Lipica je bila in bo ostala strošek in Slovenci se moramo zavedati, če nam je do tega nacionalnega ponosa toliko, da bomo lipicanca dali tudi na eno stran od evro kovanca, da nas ta zadeva tudi nekaj stane. Kar se pa tiče golfa, pa še to, in profita in gospodarskih dejavnosti, povezanih s kulturo. Teorija, da je zaradi profitov v tej državi mogoče početi prav vse, mi seveda ni sprejemljiva. Če mislite, da je golf zdravilo za vse, potem vas sprašujem, ga boste postavili tudi v Planici, ki je tudi naš slovenski problem. Bomo v Tamarju, v Triglavskem narodnem parku za to, da bomo nekaj zaslužili, postavili tudi igrišče. Boste na zaščitenem Plečnikovem stadionu v Ljubljani postavili mogoče vsaj mali golf zato, da bomo s tistim denarjem zgradili nogometno igrišče. Z Lipico, golfom in množičnim turizmom je približno tako, kot če bi v porodnišnici odprli nočni bar, zabavišče in še javno hišo za povrh. Hvala lepa in mislim, da se ni obneslo, in zato se je treba iz napak v preteklosti nekaj naučiti tudi naprej. [[Oglašanje iz ozadja.]] Hvala lepa. Če pa mislite, da je golf taka univerzalna rešitev za vse, potem pa poleg tistega v Triglavskem narodnem parku in TNP-ju, prosim, da postavite vsaj dve luknji za golf tudi na dvorišču tovarne Iskra Emeco v Kranju in pa vsaj eno majhno na dvorišču v tovarni Peko v Tržiču, da ohranimo tam tista nujno potrebna delovna mesta, na katerih ima pa roko seveda država.
Hvala. Proceduralno. Kolega Jelinčič, izvolite, prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Jaz bi predlagal, gospod predsedujoči, v kolikor je mogoče, da eklatantne laži preprečite v državnem zboru, takšne kot jih je trosil gospod Černač. Kajti takrat, ko je bil on še v Slovenski ljudski stranki, sedaj je prestopil v stranko zaradi promocije samega sebe, ne zaradi promocije Lipice, takrat je bilo vse narobe v Lipici in takrat se je, ljudje so se obrnili proti njemu, ni ga LDS odstranila, ampak so ga ljudje tako rekoč zbrcali ven, kajti v tistem času je bilo prodanih največ konj, v tistem času se je prodajal genetski material kar tako po dolgem in po čez in zato so danes vzrejne luknje v Lipici. Mislim, da bi bilo smiselno, če se bi gospodu Černaču vsaj opomnilo, da naj ne govori neumnosti. Jaz včasih govorim neumnosti, ampak jih govorim v privatnih krogih, gospod Černač jih govori pa tukaj notri. Hvala lepa.
Kolega Černač, veste, da vam ne morem dati besede. Kolega Černač, ne bom vam dal besede, ker vem, kam bo to pripeljalo.
Ne, gospod predsedujoči, ne more vedeti. Proceduralno, tako kot vsak v tej dvorani imam [[...]] [[Izklop mikrofona.]]
Kolega Černač, lahko se prijavite k razpravi, kjer vam bom dal besedo, ne bom pa dopustil, da bi se tematika iz kobilarne razširila na drugo temo, ker po moji oceni je škoda našega časa, da jo posluša vseh ostalih 90 poslancev. Kot rečeno, pa besedo ima poslanka Majda Širca. Izvolite.
Danes govorimo o zaščiti vplivnega oziroma o določitvi vplivnega območja in tudi zavarovanega območja. Jaz vas opozarjam, da razen na papirju gre za čisto farso, kajti tako vplivno kot zavarovano območje je vlada že definirala s tem, ko je marca 2006 sprejela program varstva razvoja kobilarne Lipica za 2006 in 2010 in ko je pravzaprav vse, o čemer boste danes zvečer odločali, zagotovo vladi všečni smeri že nekdo naredil. Decembra lani je namreč gospod Brejc, predsednik zveze, evropski poslanec, golfist in predsednik sveta lipiškega zavoda dejal, da lokacijsko informacijo že imajo, gradbenega dovoljenja za gradnjo golfa ne potrebujemo, citiram, kar je bilo zapisano v medijih, treba je samo spremeniti zakon o kobilarni Lipica; in tu pravi gospod Brejc, "ne pričakujem prevelikih ovir, kajti idejni projekt o gradnji golfa imamo, sedaj poteka količenje oziroma geodetska dela, izvedbeni projekt je v nastajanju in ni problema". Danes je to, kar se tukaj dogaja, seveda neka scena, ki jo je pač potrebno uprizoriti zaradi tega, da pač se zadosti zakonu, ne pa praski. Vas opozorim tudi, da tako vplivno kot zavarovano območje se je definirano v programu varstva in razvoja, da so definirane točno luknje, kje bodo, zakaj bodo, da so definirana stranišča, da so definirane garderobne hiške, za te mogoče ni definirana kakšna bolj protokolarna za gospoda Busha, če bo kdaj seveda prišel poskusiti to opremo. Skratka, vse je definirano, celo definirana so sredstva iz državnega in drugih virov, ki naj bi v letu 2007. Se oziram v leto 2007, ker 2006 recimo ni dosti različno. Ker za leto 2007 se edini pameten, po količini pameten, izdatek usmeri v igrišče za golf in znaša 120 milijonov, tako kot znaša v letu 2006, med tem ko znaša nič milijonov za obnovo silosov, hlevov, stanovanj, nič tolarjev za osemenjevalnice, nič tolarjev za dodatne hlevske kapacitete - ne, glavni denar gre za golf. Se pravi, da se ne gre sprenevedati ob tej temi. Zato lahko mirno ponovim to, kar je dejal sicer nikoli kaj preveč citiran gospod Boris A. Novak nedavno tega, par dni nazaj - pa saj ni bil zadosti objavljen, zato je smiselno, da ga ponovim -, da mu gre na bruhanje, ko gleda to cinično brutalnost politikov, ki zaradi lastne zabave ogrožajo preživetje lipicancev v njihovi zgodovinski zibelki starega kulturnega spomenika, ki traja več kot 426 let, in da ta naša jara gospoda, ki svoj privilegiran status dokazuje z igranjem golfa, uporablja vsa dovoljena in nedovoljena sredstva, da bi spremenili ta sedaj v osnovi dober zakon, citiram tega gospoda. In še nekaj naj vas spomnim. V tej od 16. stoletja naprej stari zgodovini je obstajal nek moment, ko je bilo ponovno potrjeno, da se ekonomska računica v kontekstu vzreje lipiških konjev in konjereje ne izide. V času Avstro-ogrske monarhije je Franc Jožef razmišljal o tem, da bi se umaknili iz Lipice in to dejavnost opustili. Ampak takrat je strateška računica ekonomsko pretehtala in so se vse smeri usmerile v to, da se je okrepila dejavnost v Lipici, ohranila ta dejavnost in še več, da se je tudi še bolj razvila. Mimogrede, vaša skrb o kulturnem spomeniku in kobilarni Lipica, ki je zgolj krinka za nekaj drugega, ne gre niti tako daleč, da bi sedaj v tem zakonu omenili matične knjige, ki bi lahko, če ne drugega, Sloveniji dale osnovo za to, da bi se ta osebna izkaznica hranila pri nas.
Hvala. Naslednji ima besedo poslanec Branko Grims.
Hvala za besedo. Moram reči, da mi je prav nerodno, da govorim po vsem tem, kar je bilo izrečeno, kajti zlasti kolegi iz LDS so iz parlamenta kot prostora svobodne besede danes naredili umazano štalo, nedostojno plemenitih lipicancev, o katerih bi sicer morala teči beseda. Zadeva že od samega začetka, oprostite, teče tako, da to ni ničemur podobno. Bom tudi obrazložil, zakaj to govorim. Moram reči, da še pred nekaj časa, pred nekaj minutami bi govoril precej drugače, kajti ko sem dobil seznam teh amandmajev, vključno s tem prvim, o katerem zdajle teče beseda, so mi bili nekateri na pogled kar zelo všeč in sem hotel še predlagati svojim kolegom, da bi se usedli skupaj, prediskutirali, če ne bi katerega od teh podprli. Vendar potem si pa poglejmo, kako je potekala vaša razprava, spoštovane kolegice in kolegi, in zakaj sem se odločil, da tega niti slučajno ne bom storil, glasoval bom proti vsem vašim amandmajem, vključno s tem, o katerem zdaj govorimo. Zakaj? Ali veste, kaj vi danes počenjate? Pojdimo po vrsti. Najprej je bilo dano oziroma bom tako začel, bom začel z uvodnimi besedami kolega iz LDS, ki je začel, da v LDS že itak vedo, da je že vse zmenjeno in bo vse njihovo zavrnjeno, da jim je to popolnoma jasno in to pričakujejo in končal v istem govoru dve minuti za tem z besedami, da v LDS pričakujejo, da bodo vsi njihovi amandmaji dobili polno podporo. Zdaj, treba se bo odločiti za eno od teh dveh možnosti, kajti samo ena od teh dveh je realno mogoča v dejanskem svetu. Drugo. Ko sem v uvodu govoril sem povedal, da je bila rdeča nit prav v vseh in ko sem govoril v vseh sem mislil tako opozicijo kot pozicijo, ocena, da je stanje slabo, to je bilo osnovno sporočilo mojega poročila, ki sem ga podal ustno. Pisno poročilo ste pa prejeli vsi na klop in je popolno, odraža vse možne in takšna in drugačna mnenja in lepo odraža razpravo. Namerno sem se samoomejil, kajti če bi povedla vse kar si mislim o tisti razpravi, tudi o delu te, bi bilo zelo neprijetno, če bi to počel v okviru poročila kot predsedniku odbora, namreč danes, še mnogo bolje je bilo pa to na odboru, je bila večkrat kot beseda lipicanec uporabljena beseda golf, to zelo veliko pove o tej razpravi, namesto, da bi se pogovarjali o simbolu Slovenije o tem kako maksimalno v mejah dejanskih možnosti naše države, naše skupnosti mu omogočiti pogoje njegovega obstaja, tudi v združeni Evropi in s tem tudi promovirati Slovenijo, se igra na čustva, hoče narediti neko negativno propagando, računa na to, da ima nek šport določen predznak v javnosti in se to poudarja do nezavesti, še mnogo bolj menda se je to počeno na odboru in moram reči, da sam osebno zelo obžalujem, da debata poteka na ta način. Ker sem se samoomejil, sem povedal samo še to, koliko členov je bilo spremenjenih, koliko amandmajev je bilo sprejetih, in to je relevantno za to razpravo, kajti točno k vsem tem so bili vloženi tudi amandmaji. Kdor misli, da je to slučaj, potem ne pozna poslovnika državnega zbora. In kaj se je potem zgodilo? Nato je vik in krik, kako si nekdo drzne govoriti tako, kot misli v tem državnem zboru. Nekateri bi še vedno radi diktirali, kaj se sme in kako se sme govoriti v tem državnem zboru in kako ne. Kolegi, o tem nima nihče od vas nič za odločati, niti kolegij državnega zbora ne. Če komu niso všeč poročila, ki so pa pisna in ta so relevantna za tisto, kar bi vi želeli, naj pa pogleda, če notri kaj manjka. Jaz trdim, da je to o kobilarni Lipica zelo korektno narejeno, sem ga tudi preverjal zaradi enih pripomb iz preteklosti na delo strokovne službe, ki pripravlja ta poročila, ne pripravljam jih jaz, tudi s pomočjo magnetograma, in so dejansko notri lepo zabeleženi prav vsi bistveni poudarki iz razprave. Če bi jaz recimo tamle navedel kot predsednik odbora eno dejstvo, ki je tudi v poročilu, bi bilo takoj vpitje. Da je bil dan tudi predlog, da zakon ni primerna podlaga za nadaljnjo obravnavo in da smo o tem odločali; in ne boste verjeli, niti eden ni glasoval za tak sklep. Zanimivo, ne. Potem bi bilo vpitje, ja, zato, ker nas ni bilo, pa ne vem, kaj. Ja, v redu, nekateri morda ste šli res ven, ampak ne reči, da je bila samo pozicija takrat notri, ker je bil zanesljivo še kdo tudi iz opozicije zraven, ko se je o tem odločalo. Toliko samo okrog teh raznih poročil in manipulacija. Tako se je zadeva začela. Potem pa pojdimo naprej. Oporekal se je nujnemu postopku. Jaz osebno mislim, da je tukaj ena velika kontradiktornost. Če se govori o lipicancu kot o slovenskem nacionalnem simbolu, in sam osebno se s tem strinjam, potem je treba ukrepati, če je rdeča nit v vseh bila, in na seji odbora in sedaj tukaj v dvorani, da so stvari izjemno slabe, da je situacija kritična. Nekateri ste tudi danes uporabljali besedo "agonija", s katero smo se soočali tudi na seji odbora. Ampak če pa oporekajo nujnemu postopku predstavniki točno tistih strank, ki so pred samo nekaj leti, ko so bili oni v vladi, po nujnem postopku poslali v obravnavo zakon, ki je bil samo en cilj in to je bilo celo napisano v obrazložitvi zakona, da poveča profit igralnicam, vključno s tisto v Lipici, ampak ne zaradi lipicanca, ampak zaradi profita, in je bilo to po nujnem postopku, veste. Lepo vas prosim, dajte se malo v ogledalo pogledati. Tukaj gre za resno stvar, za simbol slovenstva, tam je šlo pa za profit tistih, ki so bili vaši, ne vem, sponzorji, financerji, kolegi. Zanimivo je bilo takrat v državnem svetu poslušati razpravo, ker vsak, ki je gor prišel, je rekel, "ja, saj argumenti za veto so upravičeni", predlagal sem namreč takrat veto, "ampak veste, jaz sedim v nadzornem odboru te pa te igralnice", in to so ljudje kar povedali v mikrofon, greste lahko pogledati tisto razpravo. Je bila zelo poučna, tudi za tole, sedanjo danes, zelo zanimiva. Nato se je nadaljevalo sedajle, zlasti s tistim nastopom, drugim nastopom kolege iz LDS, ki enostavno sedaj za stanje krivi dobesedno vse. Oni so bili ujetniki svoje koalicije. Oprostite, kdo je bil pa predsednik vlade pa kdo je imel največ poslancev in s tem največjo odgovornost in se dela norca iz svojih nekdanjih kolegov, hkrati se pa že dela norca tudi iz tega poskusa te vlade, da zadeve uredi. Nisem in ne bom trdil, da so vse stvari v tem zakonu idealne. Mene v tem zakonu sploh še niste slišali, da bi se vrednostno opredeljeval v posameznih rešitvah, niti tega ne nameravam storiti. To je en projekt, ki ga je vlada prevzela nase, jaz osebno to vlado podpiram, bom zato tudi za to glasoval, rad bi z veseljem pomagal, da bi bil zakon še boljši, ampak oprostite, s takim načinom vašega dela se pa to ne da. S tem, da kam pripeljejo stvari, če jih pripeljemo tako, kot so se danes tukaj postavljale. Pa zato, da spet ne bo preveč resno, še upam, imajo tudi smisel za humor, toliko ga še premoremo vsi skupaj, samo en primer. Prejle je en kolega iz opozicije razvil misel, da darilo, ki ga je izročila vlada sedajle v Združenih državah Amerike predsedniku Bushu, odraža bodočo usodo Lipice. Če je to res, v redu, lahko se s tem strinjamo, če je to res, potem pa oprostite, je pa mene kot Kranjčana zelo strah in me zelo zanima, kakšno usodo je potem namenila potem prejšnja vlada gradu Brdo, ki leži v moji občini, v Kranju, ker je tam gospodu Clintonu, ravno tako ameriškemu predsedniku, na višku afere z gospo Monico, na višku Impeachmenta izročila kot darilo cigare. Toliko daleč nas potem pripelje tovrstna logika. Kolegi, lepo prosim, dajmo se malo bolj omejiti in iti dejansko v smeri tega, kar bi moral biti danes cilj, to pa je, da se išče realne rešitve, možne rešitve iz stanja, ki zagotovo, to pa upam, da se končno vsi strinjamo, Sloveniji zagotovo ne more biti ponos. Kajti če kdo ne ve, kakšno je stanje, prosim, pojdite si sami osebno ogledati stanje Kobilarne Lipica, sam sem doli bil in to je dejansko treba urediti, kakorkoli že, ampak nekaj je treba storiti.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Anderlič.
Zdaj sem pa pred težko nalogo oziroma kar strah me je po tem poučnem govoru, ki sem ga sedaj poslušal. Predvsem v tistem delu je pa zastrašujoč, ko pravi, "jaz se zakona sploh nisem dotaknil, me sploh ne zanima. Ampak jaz podpiram to vlado in bom vse podprl, kar je tukaj notri." Ampak to je tisto, kar je znano in ni nič novega povedal. Meni je že dolgo časa jasno, da kulturni spomenik, kot je Lipica, to državo stane in bo stal še tudi v bodoče in prav je tako. Želimo ga imeti, vseskozi smo morali na takšen ali drugačen način z državnim denarjem to podpirati in tudi v prihodnje bo tako. Tudi nisem nasprotnik zakona, ki bi lahko popravil stanje v Lipici in nadgradil, kar je mogoče nadgraditi, in naredil stvar transparentno, pregledno, jasno in vzpostavil mehanizme, ki bi tam resnično najbrž naredili situacijo takšno, da bi bilo stanje pregledno, da bi se vedelo, kaj je tisto, kar nastanejo v narekovajih konji, in kaj je tisto, kar ščitimo, in kaj je tisto, kar je vzporedna dejavnost, kaj je tisto, kar bogati kulturno turistično in, ne vem, še kakšno ponudbo. Tudi proti golfu nisem, saj vendarle nisem naiven, da boste izkopali ven tistih devet lukenj, ki je tam in naredili tam pašnik, bilo bi tudi narobe. Tudi proti novim luknjam do 18, kot so neka spodobna igrišča, nimam nič. Imam pa seveda veliko proti temu, da se ne predstavi državnemu zboru strokovnih podlag. Jaz obžalujem, da je odbor za kulturo, šolstvo in šport v naglici spregledal, da za takšne odločitve mora imeti strokovne podlage, seveda je spregledal, ker je zakon po nujnem postopku, ker ga je treba čez noč sprejeti. In to je tisto, kar je narobe. Danes ugotavljamo tudi tisti, ki nismo člani odbora, da bi bilo prav, da vidimo te strokovne podlage, na kakšni osnovi in za kaj je zarisana ta karta. Ali so to strokovne podlage? Ne, to niso strokovne podlage. Jaz se samo bojim, ker je veliko strokovnjakov za mejo v Sloveniji, za državno mejo, da niste risali še kaj na italijanski strani in bo še kakšen špetir, samo še tega se bojim. Ampak, to je vse mogoče. Zanima me, ali je res mogoče iz tega ugotoviti, katere površine so namenjene, katere so res najboljše in jih je mogoče nameniti za golf dejavnost. Kot sem rekel, ne nasprotujem temu, da se tam golf dela, nasprotujem, da se dela z državnim denarjem, verjamem, da boste to skozi sredstva iz evropskih skladov ali z donatorji, kot tam piše, da boste to iz tistega denarja gradili, verjamem, to bomo verjetno kasneje skozi analizo porabe proračunskega denarja lahko ugotovili. Ampak me pa hudičevo zanima, ali ta prva luknja je šest metrov stran od dnevne sobe znamenitega golfista na Krasu in to zadira v interes lipicanca, ki je tam blizu ali ne, to me pa zanima, zato bi pa najbrž moral imeti strokovne podlage; in tega ne želite predstaviti tukaj. To je problem, da tega ne želite predstaviti. Zakaj točno tak zaris tega območja, v katerem delu mislite, da se bodo razvijale določene dejavnosti; in na tej osnovi bi potem lahko si ustvaril sodbo. Strašljivo je, ko uvajate v državnem zboru diskusijo, gospod Petan in nekateri drugi, "kdor ni z nami, je proti nam", in vi ste proti temu, da se zadeve urejajo in tako naprej, ne. Zakaj, če je zakon v takšnem postopku, kot je, če imamo 2. člen, če imamo tukaj govora o vplivnem območju, govorite o vsem drugem? Ko jaz govorim o vplivnem območju, mislim na vse dejavnosti, ki tam so in ki ne smejo negativno vplivati na ta kulturni spomenik in tako naprej. In iz tega ven, oprostite, in iz tega seznama parcel si ne znam ustvariti podobe, kaj to vplivno območje postavlja in v katerem delu ne sme biti peskokop zaradi golfa in v katerem delu ne sme biti peskokop zaradi površine, kjer se pasejo konji ali kako drugače opravljajo svoje dejavnosti. Za to gre. In ali ste pripravljeni namesto boljševističnih trditev ali pa zahtev gospoda Petana, da mora biti samo tako, kot so si oni zamislili, če ne ste proti in ovirate? Jaz sem to slišal, veste, kolikokrat, pa veste pred koliko časom že. Res in to zelo, zelo grobo se je slišalo in danes se ta retorika ponavlja. Zakaj ob, še enkrat ponavljam, ob dejstvu, da ste spregledali, jaz to nič ne zamerim v neki nujni, v neki želji, da se to na tej seji še naredi, ste spregledali, da za takšno odločitev, za nastanek takšne karte rabimo strokovne podlage, rabimo utemeljitev, najbrž si vsak želi ustvariti predstavo, kaj bo danes tukaj odločal, ampak ne. In mi samo pravimo, veliko poslancev je reklo danes že tukaj skladno s smernicami Evropske unije, direktivami, zakonodajo, ki je je nešteto glede posegov v prostor in tako naprej, tudi v Sloveniji bi bilo nujno in res nujno predstaviti poslancem, kaj to pomeni. In jaz res obžalujem, da se delate, ne bom rekel, da se delate norca, ampak da podcenjujete državni zbor, da rečete, dali smo vam karto, to je vplivno območje in to je tisto, kar mi že vemo. Zakaj smo ga tako zarisali, saj obstajajo strokovnjaki, ki so najbrž to zarisali in najbrž so utemeljili, zakaj je neka špica tam zarisana, drugje je zaokroženo in tako naprej, pa naj to povedo in vlada je dolžna to povedati. Mene ne zanimajo diskusije o tem, kdo je kdaj bil kakšen vplivnež na kakšnem področju, kdo je imel možnost odločanja in tako naprej. Jaz se strinjam s tistimi, ki pravijo "pripeljali smo Lipico do tam kjer je zdaj". In to smo pripeljali na način, da ji vsako leto državni proračun v zadnjih 10-ih letih namenil toliko in toliko 100 milijonov in tudi za časa znamenitega direktorja, ki je šel s pokončno glavo iz Lipice, tudi takrat, ampak zdaj je to tam. Jaz sem zato, da gremo naprej, dajmo se vprašati, ali takrat, ko je govora o regijskem odlagališču, ko je govora o čistilnih napravah, ko je govora o avtocestah, ko je govora o drugih stvareh, ko gre tudi za spomenike in tako naprej, ko gre za poseg v prostor, tudi tam so včasih spomeniki in je, če nič drugega, bogata arheologija; pa se išče kompromis tudi z lokalno skupnostjo, ki bi rada cesto tam, pa je ne more zaradi, ne vem, arheologije ali česa drugega. Zakaj pa tukaj tega ne bi upoštevali, zakaj tukaj ne bi dali tej lokalni skupnosti možnosti, da da svoje mnenje, zakaj se niste pripravljeni pogovarjati. Ampak ne, treba je uveljaviti znamenito Petanovo tezo, ki jo je prostodušno priznal oziroma jo postavil kot izhodišče, "kdor ni z nami je proti nam in zavira razvoj, ki ga mi peljemo tukaj naprej". Ne gre za to, državni zbor je vendarle mesto, kjer se izmenjajo, naj bi se izmenjali argumenti, na koncu naj bi presodila boljša odločitev, žal nimamo opravka s tem. Jaz tukaj upam, da vemo, kaj delamo vsi skupaj.
Hvala. Repliko na vaše izvajanje želi kolega Branko Grims, izvolite.
Hvala. Glejte, moram reči, da je bilo to pa res zdajle tako tipično za današnji potek razprave s strani LDS. Potem, ko jih opozoriš, da s svojo žaljivostjo, sprenevedanjem, kontradiktornostjo in očitnimi neresnicami zgubljajo vsako možnost, tudi zato, da bi uveljavili nek svoj predlog v okviru zakonodajnega postopka, se prvi, ki se naslednji oglasi, znova zateče k očitni neresnici. Jaz seveda to lahko takoj dokažem, tudi z magnetogramom, niti slučajno nisem rekel, da me ta zakon ne zanima. Še kako me zanima. Rekel pa sem, da noben zakon ni idealen in da sem prepričan, da bi tudi tega lahko še z ustreznim sodelovanjem zagotovo izboljšali. Ampak, spoštovane kolegice in kolegi iz LDS, način, ki ste si ga izbrali vi, je, oprostite primerjavi, tako konjski, da je nedostojen plemenitih lipicancev. Hvala.
Nadaljujemo z razpravo. Besedo ima poslanec Kristijan Janc.
Hvala, predsedujoči. Spoštovana sekretarka s sodelavcem, spoštovane kolegice in kolegi! Ko govorimo o današnji tako pomembni temi, kot je kobilarna Lipica, je zagotovo namen te vlade, da se izboljša obstoječe stanje tega objekta, tega kulturnega spomenika. Spominjam se nekaj mesecev nazaj, ko smo obravnavali poročilo o poslovanju kobilarne Lipica na komisiji za nadzor proračuna, kjer je takrat že bivši direktor povedal številne nerazumljive in neposlovne poteze takratnega zavoda - kar tu nekaj ne gre skupaj -, kako je nujno treba nekatere ukrepe spremeniti, če želimo narediti določene korake v prid kulturnemu spomeniku in celotni infrastrukturi na območju kobilarne Lipica. Jaz verjamem, da so tu različni interesi, tako lokalne skupnosti, politike posameznikov in tako naprej. Pa tako je tudi, konec koncev, vsepovsod. Ne nazadnje je primer Planice zelo svež. Tam je podobna zgodba. Številni interesi povzročajo to, da imamo tam nacionalno sramoto namesto nacionalnega ponosa. Ampak hvala bogu, v kobilarni Lipica je malce drugače. V bližnji preteklosti sem bil tam in moram reči, da ni vse tako tragično in slabo, čeravno verjamem, da je tam še veliko možnosti za večji uspeh. In zagotovo je namen tega zakona izboljšati obstoječe stanje. Ne trdim, da je to optimalna varianta, da je v njem vse najbolje napisano. Vendar pa trdim, da je to bistven korak naprej. Že tisti segment, ki je morda majhen, ampak je pomemben, da se vendarle nekako izloči gospodarska dejavnost iz kulturnega dela, mislim, da je eden pomembnejših korakov. Kajti pod skupno streho javni zavod, gostinstvo in druge storitve pa kulturne zadeve ne sodijo skupaj. Kdor se na to vsaj malo spozna, ve, da to ne spada pod isto streho. In da nekdo, ki posluje v okviru javnega zavoda na področju gostinstva, niti slučajno ne more uspeti. In zato je ta infrastruktura v kobilarni Lipica sramota. Mislim, da je ta korak narejen in bo narejen s tem predlogom zakona, da gremo iz tega ven in poskušamo tu narediti nekaj več. Seveda me moti, da vse preveč kažemo s prstom na bivšo vlado, bivšega ministra, on je kriv, on je "zaštrikal", tisti direktor je "zaštrikal". Mislim, da to ni produktivno in tudi v tem trenutku ne pomaga nič. Kar je bilo, je bilo. Stanje je takšno, kot je, država je dajala svoje letne kvote v kobilarno Lipica, verjetno premalo, pa tudi ta verjetno ne bo dala dovolj, kajti to je kljub vsemu tudi finančno zelo zahteven projekt, ki zahteva veliko vlaganja. Denarja pa država nikoli nima dovolj, tudi za tovrstne spomenike in še marsikaj drugega. Pa vendar, bolj pomembno je, kako od tu naprej. Volja je, cilj je, predlog zakona imamo na mizi. Morda me res malo moti v tistem delu - če tega optimalnega sodelovanja med državo, ministrstvom in lokalno skupnostjo ne bo, potem se bojim, da uspeha ne bo. Praksa iz lastnega okolja je, če tega partnerstva ni med državo, med lokalno skupnostjo, med kulturnim spomenikom, potem se bojim, da bo tukaj uspeh optimalen. To pa je ena bolj moja bojazen, osebna. In če tega ni, ampak jaz sicer ne vem, nimam preverjenih teh rezultatov, kakšni so, ampak po razpravi nekaterih kolegov poslancev, ki izhajajo iz tega območja in to boljše poznajo od mene, čutim, da tega partnerstva ni, in to mene nekoliko skrbi za nek bodoči dober rezultat te kobilarne Lipica. Upam, da bo tudi ta vlada in to ministrstvo zagotovilo še več denarja, da bo ta kobilarna, ta slovenski ponos, ta dragocenost, ki jo imamo, zaživela, in da se bodo tudi s to spremembo zakona tiste stvari, ki so bile več let, po mojem, nesprejemljive, izboljšale v dobrobit vsega tistega, predvsem pa tudi konec koncev ureditev infrastrukture, ki je zelo pomembna za tak vrstni objekt. Ne nazadnje jaz nimam nič proti golfu. Nekoč smo gradili tenise kot gobe po dežju. To je bil hit. Danes tenis igrišč ne gradimo več v Sloveniji, gradimo pa golf igrišča. Imamo kar nekaj zelo uglednih in zelo uspešnih in če bo eden več, hvala bogu, in ne bo ga investirala država, bodo ga verjetno neki investitorji, taki in drugačni in s tem nimam jaz nič. Je to lahko dodatna ponudba v Kobilarni Lipica k celotnemu kompleksu k temu delu Slovenije. Če pa to kdo vidi kot spor nekih posameznikov v politiki, ki tukaj iščejo, je pa to njegov problem. Jaz vidim to bolj neko transparentnost, neko kompleksno ponudbo, neko idealno lokacijo za tovrstno dejavnost. Če pa so kakšni posamezni interesi drugačni pa da koga to moti, naj se sam sebe vpraša, kako je. Skratka, jaz upam, da je država s tem premikom naredila en korak naprej, lahko je mogoče dva, ampak jaz se v to ne bom sedaj vtikal. Upam, da bo s to spremembo zakona in s to dobro voljo naredila tiste, bom rekel, zgodovinske ali pa v preteklosti, ki so bile, žal ne vse idealno, te popravke naredila v dobrobit tega spomenika, te kulturne dediščine, in da bomo skupaj s tem sprejemom zakona naredili tudi korak naprej, da bodo rekli na koncu, čez dve leti, ko bodo nas ocenjevali, ali pa tri, da je pač bila sprememba narejena, in to v pozitivnem smislu, v dobrobit tega nacionalnega spomenika in dobrobit temu, da bo ta spomenik obiskovalo čim več Slovencev in tujcev in da bo prinašal dobiček in delo tistemu okolju, tisti občini in tistim zaposlenim v tem objektu. Hvala lepa.
Hvala vam. Besedo dajem poslancu Josipu Bajcu, izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovana državna sekretarka s sodelavcem, kolegice in kolegi! Veliko danes govorimo o vsemu in vse vprek, zelo malo pa o lipicancu oziroma o tistem, komur bi vsaj delno, kajti tako razumem tudi spremembe zakonodaje, uredili njegov status. Drugo. 426 let je, odkar obstaja Kobilarna Lipica oziroma odkar se govori o lipicancu, vendar lipicanec in območje lipicanca ni bilo samo na območju Lipice, tisti, ki prihajamo iz tistih koncev, vemo, da so območja za rejo lipicanca bila na tistem kraško-notranjskem dosti širša oziroma večja. Tudi v teh 426-ih letih se je dogajanje, bom rekel, ali pa obstoj, razvoj lipicanca verjetno ponavljal tako, kot se ponavlja Gaussova krivulja, enkrat malo bolj, enkrat malo manj, enkrat je uspešnost bila te reje, potem manjša. Spomnim se, nekateri mogoče tudi, približno 40 let nazaj, se pravi 60. leta, ko se bi kmalu zgodilo, da lipicanca v njegovem izvirnem območju ne bi bilo več. Veste, pa takrat ni bila SLS, o bog ne daj, da bi bila 60. leta še kakšna druga stranka kot neka, ki je takrat obvladovala vse, kar se mu reče. Vendar tudi in predvsem mislim takrat, ko je pokojni predsednik bivše naše države udaril po mizi, se je nekaj reda naredilo tudi pri reji in vzreji lipicanca na našem koncu. 60., 70. leta se zgodi pa ta široka Lipica in danes govorimo o vsej tisti široki Lipici, pa samo o lipicancu ne. Takrat zaradi "švercarjev", ki so hodili čez mejo, pa zaradi tega, ker je rabil nekje prespati, da je šel trikrat, štirikrat po "šuškavc" čez na Občine, se zgradijo hoteli. Ker so vedeli, da Italijani imajo nekaj denarja, so zgradili tudi takrat igralnico zraven. In potem naknadno pride tudi golf igrišče, ampak prej, ko sem pa vpadel v besedo, veste, tudi tista hiša je bila tam zraven, ko ste govorili. Vse se je to dogajalo, spet ne po zaslugi SLS, ker je gospod Terčon oziroma kolega Terčon omenjal SLS, niti daleč od tega ni bilo. [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] [[...]]Bom, ampak glede na to, da vsi drugi niste o tem, bi težko jaz. Okoli samega zakona, vplivnega območja, soglasja, vključevanja lokalne skupnosti. Jaz si upam trditi, pa bom čez palec rekel, mislim, da je dosti več usklajevanja bilo pri pripravi tega predloga zakona in tisto, kar tvori, in sestavnih delov tega zakona, kot je bilo pred leti, ko smo določi območje Nature v tej naši Sloveniji. Veste, nekatere občine imajo več kot 50%, so vključene v Naturo 2000, pa skoraj "ne bev, ne mev" se ni reklo na lokalnih skupnostih. Naslednje, kar bi rad rekel kolegici Majdi Širca, zagotavljam vam, ne po vaše, ne po A. Novakovo, nisem bil jare gospode, pa čeprav sem eden od poslancev, ki tvorijo koalicijo. Tudi nikoli nisem igral golfa in mislim, da ga tudi ne bom. Rad grem pa v naravo in tudi v Lipico. In še nekaj moram reči, kolega Jelinčič, mislim, da ste takrat, ko ste privihral v dvorano, kar nekaj neresnic, nekaj jih je poskušal kolega Černač popraviti ali, pa bom rekel, v repliki odpraviti, gospod Černač ni bil nikoli član Slovenske ljudske stranke. Mislim pa, da ostale netočnosti, kolega Jelinčiča, je pa sam poskušal utemeljiti. Če povzamem, osebno ocenjujem, da je dopolnjen predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o Kobilarni Lipica, tako kot ste nekateri kolegi, ki ste poskušali vsaj malo razpravljati o vsebini tega zakona, izboljšava obstoječega stanja. Ali je to najboljše - bi težko rekel. Na tak način, kot danes razpravljamo, ga pa sigurno ne bomo izboljšali. Zaradi tega bo v tem trenutku po takemu zakonu moja beseda oziroma moj gumb povedal za.
Hvala. Kolega Terčon, ste se prijavili k repliki? Izvolite.
Kolega Bajc me je omenjal pa bom odgovoril njemu čisto na kratko, pa Grimsu pa še Černaču, vse skupaj. Ja, kolega Bajc, vi ste bili v koaliciji, kmetijski minister je bil vedno vaš, direktorja ste postavili vi in so bili pač po vašem vzoru. Tudi kolega Grims se je čudil, da smo imeli, saj smo imeli predsednika vlade. Ja, saj v tem je štos, bili ste koalicijski partnerji, sedaj, kaj ste vi pri njih pa ne vem, to pa sami razčistite med seboj. Kolega Černač tudi, ki je bil strašno užaljen z mojim izvajanjem, samo to povem, kolega Černač, vi začeli trositi resnice in jaz sem vam povedal samo tisto, kar je res.
Hvala. Besedo ima poslanec Gantar. Izvolite.
Poskušal bom biti kratek. Najprej je potrebno popraviti netočno navedbo državne sekretarke, da gre za vplivno območje po zakonu varstva okolja. Niti po zakonu varstva okolja, to ste omenili, niti po zakonu o ohranjanju narave, ne bom razlagal, zakaj. Ona se tudi strinja s tem. To, kar tukaj vidim, je preprosta ekspropiacija teritorija neke lokalne skupnosti občine Sežane, iz njenega upravljanja v upravljanje države, preprosto to in nič drugega. Nobenega drugega razloga ni kot to, da si je država vzela večji kos v tej občini. To je prva zadeva. Druga zadeva, ki bi jo rad povedal še enkrat, ker danes ne bom mogel več govoriti. Po zakonu, ki je bil sprejet leta 1996, so bile ves čas kontraverzne, ali bo varstveni režim ali bolj, recimo temu, komercialni režim, da ne razlagam. Za bolj komercialni režim so vedno navijali na ministrstvu za kmetijstvo, za bolj varstveni režim, kulturno varstveni bolj na ministrstvu za kulturo, kar gospa Jelka Pirkovič dobro ve. Res je to, da prejšnja vlada ni proizvedla nekega jasnega dolgoročnega koncepta sedaj, v tej dilemi, vendar je storila vsaj eno, in to je, da ni odprla poti k totalni komercializaciji; in to počenja ta zakon. Moja vizija kobilarne Lipica je približno podobna tisti, ki sta jo predstavila dva veterinarja, gospod Sok in gospod Sajovic. Ta vizija tukaj notri nima prostora, to je potrebno vedeti, nima prostora. Zelo me čudi, da ste tako obrnili ploščo. Čudi me zato, ker danes plombirate po celi Sloveniji, ne morete nič zgraditi, zaplombirali ste eno največjih vojaških zgradb v Ljubljani, ki razen tega, da je zelo velika, nima nobenih posebnih vrednosti, zaplombirali ste Plečnikov stadion, tu pa odpirate vse povrh in počez. Od kdaj taka sprememba? Zaradi politične volje. Skrbi me takšno stališče, ki se prilagaja aktualni politiki. Kar zadeva oceno gospoda Grimsa, da je to štala, da je ta parlament štala, to je njegova sodba, jaz ga samo prosim, da v tej štali ne igra vloge "konjskega hlapca". Hvala.
Jaz prosim vse poslance, če ohranijo kulturo dialoga in ne označujejo ostalih poslancev z oznakami, kot njim samim ne bi pasale, če bi jih dobivali, ampak kakorkoli, odločitev je v rokah oziroma v ustih vsakega posameznega poslanca. K besedi vabim poslanca Zvonka Černača. Izvolite.
Hvala lepa. Mislim, da se debata danes dejansko ne odvija v pravo smer, danes ne gre ne za Terčona, ne za Černača in ne še za koga drugega. Obžalujem, gospod predsedujoči, da nekateri lahko v okviru proceduralnih predlogov v krogu diskvalificirajo, žalijo svoje kolege in iznašajo laži, ki so eklatantne in na vsakem mestu preverljive, drugi pa nimamo možnosti, da bi se tega ubranili. To pa res obžalujem, jaz sem ravno zaradi tega povedal, kaj sem moral narediti 17. decembra 2004, in obžalujem, da tisto ni zaleglo. Vsem sem poslal pisno, prosim, preberite si tisto pošto in boste lahko videli, da vse, kar je bilo rečeno s strani kolege Jelinčiča, so grobe laži in diskvalifikacija. 2. člen je v obravnavi in amandma na ta drugi člen, smo dobili v vmesnem času tisto, kar je bilo proceduralno, ne vem, kolikokrat predlagano, da ne moremo zakona obravnavati, ker tega nimamo. Sedaj to imamo, vendar v vsej tej razpravi jaz nisem zasledil ene besede o tem, kajti tisto, kar je bilo govorjeno, da vplivno območje, zavarovano območje nista na ustrezen način določena, ni res, na internetu to obstaja, kar pomeni, da se razprava po nepotrebnem odvija okrog stvari, ki niso za ta amandma bistvene. Vemo, kaj pomeni vplivno območje, to ne pomeni nič drugega kot PVO, presoja vplivov na okolje bo potrebna za tisto, kar bo potrebno v tem okviru na novo izvajati oziroma vršiti. Vse je zavarovano znotraj vplivnega, oprostite, kolega Terčon, pa zdaj imam jaz besedo, ti boš lahko govoril, ko se boš priglasil. Mogoče tudi to ne bi bilo potrebno, v kolikor bi po letu 1996, ko je bil ta zakon sprejet, vlada naredila tisto, za kar je bila obvezana. Aktivnosti, ki so bile določene, bile zelo jasno opredeljene, z zelo jasnimi roki; in razen tistega, kar je bilo nekje na vodstvu samega javnega zavoda, se pravi sanacijski program, ureditev lastniških razmer in vsega ostalega, kar je bilo narejeno v rokih, se vse ostalo, kar je bistveno za razvoj Lipice, kar je temelje, se pravi prostorski izvedbeni načrt, ki ga je določil takratni 7. člen in ki bi moral biti sprejet do 31.5.1997, ne, ni sprejel, sploh se ni začel delati. To je problem. Vemo pa, da na takšnem območju, kot je Lipica, na območju kulturnega spomenika, kot je Lipica, brez ustreznih prostorskih podlag ni mogoče zastaviti širšega ustreznega razvoja. Potem ne bi bil narejen program varstva in razvoja celotnega območja 8. člen do 30.11.1996, za štiri leta ni bil narejen, ni bil narejen ne do 1996, še mislimo do 2000 ali kasneje ni bil narejen. Tu so problemi in zaradi tega se soočamo s tem, da je v tem zakonu treba na nek način sprostiti tisto, kar bo omogočilo normalno poslovanje tega kompleksa, ob tem da mora biti ustrezno ščiten in varovan. In to ta sprememba zagotavlja, zato je ta amandma po moji oceni popolnoma nepotreben. Mislim, da interesi države in lokalne skupnosti tukaj ne bodo šli en nasproti drugemu, pač pa morajo biti ti interesi usklajeni in sem trdno prepričan tudi, da ti interesi bodo pri izvedbi usklajeni. Gre preprosto za to, da se s formalnimi birokratskimi postopki ne omejujejo aktivnosti, ki so nujne, da na eni strani valoriziramo ta kulturni spomenik, da ga damo očem javnosti takšnega, kot bi moral biti; in na drugi strani omogočimo normalne pogoje zaposlovanja, kjer sedaj pa dejansko zaradi teh regul v zakonu niso ustrezni. Ne more biti, oprostite, gospe in gospodje, ena natakarica javna uslužbenka v eni Lipici, žal ne more biti, to je omejujoče in ne gre za nič drugega kot za to, da se v tem zakonu na eni strani postavijo parametri varstva, ki morajo biti izpolnjeni, in na drugi strani sprosti pogoje za opravljanje tistih dejavnosti, ki lahko delujejo popolnoma, popolnoma po tržnem principu. Vam bom povedal še en primer, ko ste govorili o konjih. Niti en konj ni bil prodan, mimogrede, v mojem mandatu, pa ne zaradi tega, ker ga ne bi želeli prodati. Med 250-imi jih je kar nekaj takih, ki jih je potrebno prodati, potrebno jih je prodati. Saj ne bodo nikamor šli, še vedno jih bodo imeli rejci. Na celem svetu jih je 3.000 in kaj, naj bi jih zdaj 3.000 dali v Lipico, ni to bistvo. Bistvo je, da se varuje material, genski potencial in da se ima nad tem kontrolo in roko. Bistvo je v tem, da je en del tudi teh konjev takih, ki lahko denar služijo, niso vsi najbolj top, ne. In ko smo hoteli takrat 10 konjev dati, da bo lahko vsak jahal, so rekli, ne, to pa ni mogoče, ker to je pa zdaj elita in zaradi tega se tu ne da tako delati, da bi, bom rekel na grob način, si tudi oni zaslužili "futer". Ampak tako delajo povsod, tako je delala Avstro-Ogrska, ki je Lipico ustanovila, ki je vedela, kako je treba ravnati, ki je vedela, da tisto območje ne prenese več kot recimo 260 konjev, in je zato imela, kar je rekel kolega Bajc, posestva tako na Škulah pri Hruševju kot na Prestranku, na Počku in Bilah in tako naprej, kjer so žrebeta bila do določene starosti štirih, petih let in so jih potem tista, ko so bila dobra seveda pripeljali nazaj in jih uporabili za najboljši material; in tako bi morali mi ravnati. Ampak kljub temu jasnemu zakonu, ki je bil takrat sprejet, leta 1996, se niste lotili ne problema Kazinoja, ste ga pustili, izločili ste ga, da se ga ne sme podržaviti, v Lipici govorim Kazinoja. Tam je bil denar, okrog 300 do 400 milijonov letno, ki bi lahko generiral razvoj Lipice, je ostal, da se je lastninil po drugem zakonu in niste rešili teh zemljišč, ki so bila na vseh teh posestvih. Razen 311 hektarjev Lipice, ni bilo s tem zakonom rešeno ničesar drugega. Šle so Škule, šel je Prestranek v privat roke in edino še Poček in Bile sta v državni lasti zaradi tega, ker je tam na srečo ali pa na žalost vojaški poligon, ampak najmanj primerno od vseh teh posestev. In mislim, če bi se te stvari takrat uredile, tako kot so bile predvidene, in če bi bila takrat podpora takratne vlade, pa ne govorim nič slabega, morda so bili pač drugi interesi, druga preokupacija in ni bilo teh interesov, da bi se s tem ukvarjali, bi verjetno danes v Lipici že imeli golf z 18 luknjami, verjetno bi pa že ne imeli več igralnice, sem trdno prepričan, da bi se verjetno iz območja že odselila, ker bi sama videla, da v tem območju nima več perspektive razvoja. Zaradi tega mi tukaj ni jasno te debate okrog golfa, ki so popolnoma neproduktivne, pa vendar golf ni od včeraj, pokojni Franetič ga je v Lipico pripeljal konec osemdesetih let in kaj naj bi zdaj naredili? Naj bi ga ukinili. Res je, niso ga dobro zasnovali, niso ga dobro glede na kulturno kraško krajino, so ga preglomazno zasnovali, vendar takrat so bili drugi časi. Tam je in sedaj ga je treba na ustrezen način ovrednotiti, ker verjetno za sam produkt Lipice nima kakšnih negativnih učinkov, ima pa zelo velike negativne učinke igralnica, Kazino v samem jedru Lipice, ki bo morala perspektivno seveda najti drugo lokacijo. In če že zaključim. Število konj v Lipici se je v letih 1991 do 1995 gibalo od 169 do 181. Leta 1996 so bili tam 204 konji in 1997 238 in tako naprej se je ta zgodba odvijala. Mislim, da je namera vlade v primeru Kobilarne Lipica oziroma Lipice kot celote zelo jasna, in mislim, da ta amandma, ki je tukaj zdaj predlagan, ni potreben, ker gre za neko dodatno formalno prepreko, da se lahko aktivnosti peljejo malo hitreje naprej. Hvala lepa.
Hvala vam. Kolega Černač, žal mi je, če imate občutek, da niste dobili besede, ko ste jo hoteli dobiti, ampak naj povem tako za vas kot za vse ostale poslance, replike na repliko praviloma ne dajemo, replike na proceduralno pa naš poslovnik niti ne pozna. Besedo ste dobili v skladu s poslovnikom, ko ste se prijavili k razpravi, tako kot vsi ostali poslanci. Nadaljujemo z razpravo. Kolega Anderlič, dovolite, da jaz vodim sejo. Jaz imam najlažji pregled, si zapisujem sproti ob pomoči sodelavca, vi ne vidite za vašim hrbtom, saj to je v človeški naravi, da ne vidi nazaj, in verjamem, da velja tudi za vas. Besedo ima kolega Boštjan Zagorac.
Hvala za besedo. Verjamem, da imam besedo v okviru razprave o amandmaju k 2. členu, ki ga predlaga kolega Terčon, čeprav sem dvignil roko za proceduralno.
Kolega Zagorac, odločite se, kaj boste imeli.
Potem bi v tem trenutku imel proceduralni predlog.
Izvolite.
Gospod predsedujoči. Za lažjo odločitev k sprejemu oziroma podpori ali nepodpori amandmaja, ki ga je predlagal kolega Terčon, bi vljudno prosil predlagatelja zakona, sam sem v tem času posvetil nekaj trenutkov tem številkam, ki nam jih je vlada predlagala kot parcele, parcelne številke. Verjamem, da tudi kolega Černač, ki zdaj ne posluša, bo z veseljem odgovoril kot bivši direktor Lipice. Dajte nam povedati oziroma razložiti, kaj se nahaja na parcelnih številkah, pa če si jih boste zapisovali: 165/136, 165/137, 165/138 in potem imate 165/139 pa 165/14 in potem imate 165/140? Teh šest parcel se mi zdi zelo pomembnih in verjamem, da se bo vsem nam, tudi koalicijskim poslancem, lažje odločati o amandmaju in o predlogu zakona, v kolikor nam boste povedali, kaj se na teh parcelnih številkah nahaja. Zato predlagam, da se državni zbor opredeli do tega mojega proceduralnega predloga in da vlada oziroma predlagatelj s pomočjo, če je ta potrebna, bivšega direktorja kobilarne Lipica zagotovi, kaj se na teh parcelah nahaja. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospa Alenka Jeraj. Prosim.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem. Nekatere poslanke in poslanci se danes ukvarjate s strokovnimi podlagami.
Razprava teče naprej tako, kot je [[...]] [[Medsebojni pogovor.]] [[..]]Potem pa proceduralni predlog definirajte tako, da se ga lahko da na glasovanje brez dodatnih obrazložitev. Še enkrat, prosim.
Hvala še enkrat gospod predsednik za besedo. Ga bom formuliral, ker ste ravno vršili menjavo spoštovanega gospoda podpredsednika. Ga bom formuliral še enkrat. Mislim, da je bil dovolj razumen. Naj vlada pred glasovanjem o amandmaju poslanskega kluba Liberalne demokracije zagotovi podatke, kaj se nahaja na naslednjih parcelah, kot jih predlaga v 2. členu zakona, seveda, v kolikor to želi, lahko pa državni zbor tak proceduralni predlog sprejme. In sicer gre za parcelne številke 165/ [[...]]
Gospod Zagorac, to smo slišali, ampak to ni izvedljiv proceduralni predlog, ker ni v skladu s poslovnikom. Vi lahko predlagate prekinitev seje, [[...]]
[[...]]če vlada [[...]]
[[...]]da se zagotovijo določene informacije ali da določen problem delovno telo ponovno obravnava ali kaj podobnega.
Ker je čast tega visokega zbora zelo pomembna, bi želel, da se vlada opredeli, ali rabi čas, da nam to pripravi, ali ne rabi časa, da nam to pripravi. Kar se mene tiče, mi lahko pošljejo po elektronski pošti.
Gospod Zagorac, še vedno je razprava, prosim [[...]]
[[...]]verjamem, da te podatke imajo [[....]]
Prosim, proceduralni predlog? Še vedno je razprava.
Da nam vlada zagotovi podatke pred odločanjem, kaj se nahaja na parcelnih številkah, ki so jih navajali. Lahko vam jih preberem še enkrat, ampak ste mi povedali, da ste jih slišali.
Glejte, vlada, predstavniki vlade so tukaj in so slišali vaše zahteve. Se bodo vključili v razpravo in mislim, da bodo zadostili vašim pričakovanjem.
Jaz upam, da bodo res. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospa Jerajeva. Ko bo ona končala, boste dobili proceduralni predlog.
Hvala še enkrat. Torej nekatere poslanke in poslanci danes postavljate kot največji problem strokovne podlage, to ste očitno našli v tednu, odkar smo na odboru obravnavali spremembe zakona. Namreč, takrat je bil glavni problem to, da zakon sprejemamo oziroma novelo po nujnem postopku, in ste predlagali, da prestavimo točko dnevnega reda, obenem sicer govorili, da je Lipico treba rešiti čimprej in v najkrajšem času, ampak ne po nujnem postopku, očitno. Predlagana je bila javna razprava, razprava med stroko, naj stroka svoje pove. Stroka o Lipici govori že 15 let in razprav in okroglih miz je bilo že veliko, rešitev pa malo manj. Lipica dela z izgubo, sredstva, ki jih dajejo davkoplačevalci za rešitev problema, se prelivajo in rabijo za namene, za katere niso bili dani. Jaz se ne morem znebiti občutka, da v resnici nekateri ne želite reševati problema Lipice, ali pa da ne želite dovoliti, da bi to naredil nekdo drugi, ker bi potem morali priznati, da tega niste naredili takrat, ko ste imeli možnosti. Takrat je bilo očitno idej veliko manj kot danes, ko vsi veste, kako in kaj bi morali z Lipico narediti. Koliko je opoziciji v resnici do rešitve problema v Lipici, kaže tudi njihov odnos po treh urah razprave na odboru, smo bili v sobi samo še predstavniki pozicije in dva predstavnika opozicije, gospa Širca in gospod Kumer. Mi smo se želeli pogovarjati in smo se, seveda tisti, ki smo na odboru ostali. Torej dejstva so naslednje, Lipica posluje z izgubo, sredstva se porabljajo nenamensko, namenjena za konje, ki jih poudarjate in ki so glavni v Lipici in z njihovo vzrejo so se prelivala v gostinstvo. Objekti, ki so v Lipici, že desetletja, med njimi tudi golf, ki je naenkrat zelo moteč in problematičen, zaradi zakonskih omejitev propadajo, nekatere nove investicije sploh niso bile možne ali pa onemogočene. Vlada pa je pripravila program razvoja in spremembe zakona, s katerim bomo dosegli visoko zaščito črede lipicancev, kar bo prvič, prvič je v tem programu določen obseg črede. Za ohranjanje lipicanca se bo poskrbelo tudi, bo poskrbljeno bolje kot kdajkoli, poskrbeli bomo za preko 100 hektarjev pašnikov in travnikov, ki so se v preteklosti zaraščali in niso služili svojemu namenu. Jaz se sprašujem, ali želimo ohraniti tako stanje, ali pa želimo Lipico urediti in pripraviti prostor tako, da bo primeren za vzrejo konj. Vladi je bilo včeraj poslano odprto pismo s 1500 podpisi prebivalcev Lipice in okolice, ki vlado podpira v teh njihovih prizadevanjih in so za to, da se razmere v Lipici uredijo. Novela zakona prinaša vplivno območje, ki bo preprečilo, da bi se vzpostavile nove dejavnosti, ki bi kobilarni ali pa njeni dejavnosti škodile. Država bo imela možnost predkupne pravice na zemljiščih, ki bodo služile Lipici za vzrejo konj. In direktor kobilarne je na odboru povedal, s kakšnimi težavami se ukvarjajo, da ne morejo zgraditi čistilne naprave in drugih investicij, ker to zakonsko ni bilo možno, in to novela rešuje. Novela prinaša spremembe, ki bodo omogočile, da se izboljša tisto, kar se je od sprejema zakona izkazalo kot pomanjkljivost ali pa kar je onemogočalo in postavljalo Lipico v tako situacijo, da se razmere niso dale urediti. To pa je tako namen. Prvi korak je zakon, potem pa seveda izboljšave tam, kjer se ugotovi, da nekaj nismo najbolje zastavili. Kdo je bil takrat minister in kdo ne, iz katere stranke, nekateri bi to celo zatajili, da so bili ministri, verjetno ni najbolj pomembno. Dejstvo je, da se je v Lipici storilo premalo in je prav, da se naredi več. Zato bom novelo zakona podprla, ne bom pa podprla amandmaja k 2. členu in drugih, ki novelo spreminjajo. Kot pozicijska poslanka se zavedam odgovornosti, ki sem jo s svojo izvolitvijo sprejela, in ena od odgovornosti je tudi skrb za biser v Sloveniji in slovenstva, ki so jih nekateri pustili propadati, čeprav so si v zakon nekatere stvari zapisali, realizirali pa jih potem niso.
Hvala. Gospod Terčon, izvolite.
Hvala, gospod predsednik. Torej moje proceduralno vprašanje oziroma predlog je, da dobimo na mize tudi strokovne podlage za določitev vplivnega območja, ker so opredeljeni tudi neki kriteriji. Gospa Pirkovič je na začetku seje, gospod predsednik, vas ni bilo, obljubila, da bomo dobili tudi to. Jaz sem zahteval poleg tega, kot veste, tudi ta zaris, ki je tak, kot sem napovedal, da bo, torej eno karto so povlekli ven, so zarisali mejo na računalniku in to so nam sedaj skopirali. To sem že napovedal. Sedaj bi pa radi še strokovne podlage. Obrazložitev. Ne nasprotujemo ureditvi razmer v Lipici, kar trdite. Lipica je do sedaj bila to zavarovano območje in če jo želite urediti, uredite. 2. člen, o katerem govorimo, govorimo o tem, o širšem, jaz ne razumem, ali moram govoriti kako drugače ali kaj, da ni razumljivo. In ta predlaga samo to, da se v soglasju določi to vplivno območje. Že gospod Černač je rekel, da bo PVO tu potreben. V zaščitenem pa ne bo potreben. Že tu nekaj ne gre skupaj. In to bo omejilo razvoj na tem območju. Če drugega ne, gospodje s kulturnega ministrstva, vprašajte se, kaj ste naredili v zadnjem primeru, ko je Tavčar s Povirja prosil za soglasje za poskusni kamnolom, za razširitev in opravljanje dejavnosti poskusno, koliko časa ste komplicirali, da smo le po urgencah našli ustrezno rešitev. Še preden je bilo to zakonsko sprejeto, ste komplicirali. To hočem povedati. In ne govorite, da smo proti temu, da se uredijo razmere v Lipici. Smo proti temu, da ustvarjate nove probleme s tem, in to je to. Gospod predsednik, pričakujem, da bo vlada povedala, kdaj bo prišla s strokovnimi podlagami, če jih ima, da vidimo, kakšne so. Mogoče jih pa nima.
Hvala. Upam, da boste pred glasovanjem zvečer ponovili ta proceduralni predlog, in sicer: naj se v skladu s tretjim odstavkom 73. člena poslovnika seja prekine, da se pridobi mnenje vlade. Če boste pred glasovanjem to ponovili, bomo v skladu s poslovnikom dali tak predlog na glasovanje. Nadaljujemo z razpravo. K besedi se je javila gospa sekretarka, dr. Pirkovič. Prosim.
Čisto na kratko. Meni je žal, da se tako zapletamo okrog vplivnega območja. Vplivno območje je določeno z odlokom vlade. Je pa to narejeno na podlagi zakona o varstvu kulturne dediščine. Izvedba režima pa je odvisna od zakona o urejanju prostora in od zakona o varstvu okolja. V postopkih sprejemanja odločitev, kaj se v vplivnem območju sme in kaj se ne sme, kjer ima še vedno vso pristojnost občina, je treba samo skozi presojo vplivov na kulturno dediščino ugotoviti, ali določena investicija take vplive ima ali jih nima. In to je vse. Zato je tudi povsem jasno, da igralnica, ki ste jo omenili, ki je dobila koncesijo znotraj vplivnega območja, pač ne sodi v presojo vplivov na okolje, ker ni taka investicija, ki bi imela že po uredbi Evropske unije in po zakonu o varstvu okolja kakršnekoli vplive na okolje in vključno s tem tudi na dediščino. Nima vplivov na dediščino. Proceduralni predlog, ki je bil dan glede določenih parcel - v tem vidim samo zavlačevanje. Sedaj bomo povedali, kaj so te parcele, v naslednjem koraku lahko govorimo, kaj so druge parcele, in tako lahko počnemo ves dan. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Školč.
Hvala lepa. Poglejte, to, kar govori gospa Pirkovič, je samo delno res. Mi v tem trenutku nimamo teh izhodišč, o katerih je govoril gospod Terčon, in mi v tem trenutku nadomeščamo odlok z zakonom, zato smo dolžni to imeti, ker tudi vse spremembe bodo potem vezane na zakonodajni postopek, ne na postopek odločanja v vladi. Druga stvar. Kolega Černač je povedal, da pač ni bilo volje za in da ni bilo nič narejeno glede teh prostorskih dokumentov. To seveda ne drži. Resnica je ravno obratna. Državni lokacijski načrt je bil pripravljen, ker pa državni lokacijski načrt ni bil tak, kot bi si želeli ljudje, ki hočejo preurejati Lipico, je obtičal v vladnih predalih in zato smo dobili spremembo zakona o Lipici, to je ključna resnica. Resnica je, da v skladu z zakonodajo niste hoteli urejati stvari tam, ampak mimo sedaj veljavne, zato se tu konstruirajo izjeme in zato mi nimamo teh podatkov. Tako se je potrebno vprašati, zakaj je vsa zakonodaja o varstvu dediščine in o Lipici omejujoča zato, da se te stvari delajo. Tretja in zadnja stvar. Ko se toliko sklicujemo na preteklost, jaz sam priznam, da sem bil minister, in vam tudi povem, da je bil takrat narejen program obnove spomenikov, mislim, da iz 5. člena, da je stekel, ne vem, če je iztekel do konca, in ni res, da ni bilo za varovanje kulturne dediščine v smislu stavbne dediščine nič narejenega. Skoraj vse je bilo obnovljeno, za to je bil denar, del denarja je bil pridobljen tudi iz dogovora s kazinojem Portorož. Toliko o tem, da se ni nič delalo. Tisto, kar pa ministrstvo tu zavaja, je, da noče podati tistih podlag, ki pomenijo razširitev. Enkrat se sklicuje na zakon o dediščini, drugič na zakon o varstvu narave in po enem in po drugem zakonu ne bi bilo nič narobe, ko razglašamo to z zakonom, če bi imeli podlage, nujne bi bile, vsaj za odločanje v državnem zboru. Gospod predsednik, to so eni od tistih elementov, ki jih državni zbor, če jih poslanci zahtevajo, tudi mora dobiti. V tem oziru je tudi vprašanje, če so bile izpolnjene vse predpostavke za sprejemanje zakona, razen, bom rekel, formalnih, da je [[...]] [[Izklop mikrofona.]]
Hvala, gospodu Školču. Jaz se opravičujem gospodu Anderliču, da je bil pomotoma izpuščen v vrsti najavljenih. Besedo ima gospod Zagorac, se odpoveduje. Gospod Mikolič.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. jaz bi ta amandma, tako kot najbrž marsikateri župan v državnem zboru pa podžupan kolega Terčon, podprl, če ne bi bil v neskladju z drugo zakonodajo. Midva s kolegom gospodom Školčem to dobro veva, sicer sedaj je šel ven, in sicer med ostalim z zakoni, ki urejajo razglašanje kulturnih spomenikov, pa zakon, ki ureja oziroma določa zavarovana oziroma varovana območja kulturnih spomenikov ter tako imenovanega vplivnega območja, o katerem je sedaj najbolj žgoča tema. Ta zakonodaja se je pač sprejemala, vsaj jaz mislim, da ravno takrat, ko je bil minister gospod Školč, oziroma kaj pravzaprav hočem povedati. Spomenik, tako piše v zakonodaji, spomenik državnega pomena, vemo, kdo ga razglaša. Vemo, kdo razglaša spomenik lokalnega pomena, in temu primerno, kakor piše v zakonu, se določa tudi zavarovano in vplivno območje. In jaz bi se vprašal, zakaj v teh zakonih zraven zakona o varstvu okolja, kot omenja tudi sekretarka, zakaj takrat niso bile lokalne skupnosti povabljene zraven, da naj bi za določanje teh območij, pa tako kot se sedaj tu predlaga, dajale soglasje. Prav gotovo je bil nek namen, da ni to tako v zakonu zapisano, pa mislim, da je bil kar namen, da je namen bil najbrž nekako argumentiran v tem smislu, da bi v lokalnih skupnostih prišlo do različnih konfliktnih interesov, in zaradi tega vprašanje, kako bi se sploh ta tako imenovana vplivna območja lahko definirala. Moram vam povedati, če bi to v zakonu pisalo, potem mi pa tudi zelo znani Kozjanski park najbrž danes ne bi imel nič območja oziroma tako imenovanega vplivnega območja, kjer bi konflikt interesov ravno s strani lokalnih skupnosti bil tako velik, kar skozi to desetletje smo opažali pa še opažamo. In ravno s tem namenom je najbrž zakonodajalec pač takrat tak zakon predpisal. Zelo me moti, kako hitro nekdo obrne ploščo. Mi smo pa res nekaj posebnega, tako kot so nekaj posebnega lipicanci. To je bilo danes velikokrat tukaj rečeno. Se pravi, ko nam bi neka druga varianta bolj ležala, bi pa poklicali zraven oziroma v tem zakonu o Kobilarni Lipica decitirali jasno, da mora občina, lokalna skupnost dati soglasje. Še enkrat pravim, kot župan bi bil zelo vesel, če bi to bilo v drugih zakonih tako definirano. Ampak na žalost to ni in tudi ne morem glasovati danes za ta predlagan amandma. Hvala.
Hvala. Želi še kdo razpravljati k 2. členu in k amandmaju k 2. členu. Gospod Bajc, izvolite.
Hvala, gospod predsednik. Imel bi eno vprašanje po temu drugemu amandmaju in navezal bi se na razpravo mojega kolega predhodnika, če bo predstavnica vlade odgovorila, oziroma prosim jo, da odgovori. Ali v podobnih primerih, ko se razglašajo kulturni spomeniki na ravni, bodisi stavbni in podobni, državnega pomena, je v kateremkoli zakonu taka dikcija, kot jo predlaga ta amandma. Če sem vas prav poslušal takrat, ko ste predstavljala stališča vlade, bi bil to unicum, in če je to in če boste to potrdila, da je to unicum, lahko rečem, da gre to samo za lokalne interese nekaterih iz tistega območja, ki so obvladovali to območje do danes in ga še danes obvladujejo.
Gospa državna sekretarka, želite odgovoriti.
Čisto na kratko. Zakon o kulturni dediščini ne predvideva soglasja lokalne skupnosti k razglasitvi.
Hvala. Želi še kdo? Ne. Potem zaključujem razpravo in prehajamo na razpravo o 5. členu in o štirih amandmajih k 5. členu. Kdo želi besedo? Gospod Prijatelj.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Torej, 5. člen je prav gotovo eden tistih členov, ki govori o tem, kako modro in pametno je pripravljen ta zakon. Narekuje, da vlada Republike Slovenije je dolžna sprejeti načrt o upravljanju za zavarovano območje za dobo štirih let, nadalje pa daje dovoljenje za poseg v prostor na zavarovanem območju samo ministru, in ta je pristojen v bistvu zato, da izdaja potrebna dovoljenja. Seveda naš amandma, ki smo ga vložili na 5. člen, želi popraviti to krivico, ki je bila storjena v pripravi tega zakona, na katero je opozarjala tudi občina, in upam, da vladni poslanci sledite usklajevanju in da imate toliko pregleda nad tem dogajanjem, da veste, da je tudi strokovni svet Lipice dal podporo k temu amandmaju. Strokovnem svetu predseduje gospod Brejc in bi bilo prav, da v bistvu daste možnost in priložnost občini, da reče kakšno besedo pri tem, kaj se sme in kaj se ne sme dogajati znotraj zavarovanega varstvenega območja Lipice. Seveda, če se to ne bo sprejelo v tem kontekstu, kot je predlagano, potem je odšel še zadnji vlak iz perona in Lipica resnično ne bo imela nobenih zavor več o tem, da se z njo ne počne tisto, kar vsak posameznik, ki ima pet minut časa, hoče. Vemo namreč, da se z Lipico ukvarja skoraj vsak, ki to v bistvu danes hoče. In da strokovnih podlag, ki bi varovale to območje, ni, ki bi narekovale razvoj v tem območju, skoraj ni, s tem zakonom pa prihajamo tudi na to, da bo lahko v Lipici se počelo tisto, kar bo minister, ki je politična oseba, določil in odločil. Prosil bi vas, da razmislite o vsebini tega amandmaja in da ga podprete, ker na tak način bomo vgradili vsaj eno malo varovalko v ta na hitro pripravljen, lahko rečemo temu kar skropocalo zakona, in dali možnost, da lokalna skupnost odloča o tem, kaj naj se tam dogaja. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Zagorac.
Hvala za besedo, spoštovani gospod predsednik. Spoštovani prisotni! Zdaj smo pri tistem amandmaju, o katerem je bilo govora že v prejšnjem členu, smo pri amandmaju, ki daje izključne pristojnosti ministru, da odloča o tem, kaj se bo na določenem zavarovanem področju dogajalo in kaj se ne bo. Zdaj smo pri tem amandmaju, kjer je tudi vsebina zakona, bom rekel, na zelo tanki liniji, ali gre za politični zakon, ali gre za reševanje državnega, poudarjam, državnega kulturnega spomenika. Nekateri so govorili o tem, kaj pa nekdo, ki ni od tam oziroma ki ni lokalen, govori. Gre za državni kulturni spomenik, mi smo državni zbor in prav je, da o tem razpravljamo. Gre pri tem zakonu za ločitev, bom rekel, turizma in gospodarstva od konjereje, smo slišali v tej razpravi že kar nekajkrat. Strinjam se, gre za ločitev turizma in gospodarstva, izključno za turizem in gospodarstvo in pozablja se na konjerejo. Nekateri ste v svojih razpravah omenjali konje, nekateri celo žrebeta in kobile. Ampak vam bom povedal, če ste pogledali predlog zakona, nobenemu ne morem očitati, da ga ni, najdete besedo konj omenjeno dvakrat, besedo žrebe ničkrat in besedo kobila ničkrat, toliko o konjereji v tem zakonu. Če bi zakon nosil naslov "zakon o izgradnji golf igrišča v Lipici" in s tem bi mogoče celo bil sprejemljiv, ker bi se intenca pokazala. Takrat bi ga celo razumel. Ko pa nekdo govori o konjereji v tem zakonu pa o lipicancih, pa gre za popolno zavajanje javnosti, kajti povedal sem vam, kolikokrat se beseda konja pojavlja v samem zakonu, beseda turizem bistveno večkrat, beseda golf se ne pojavlja, pojavlja pa se, da ima minister izključno pristojnost, da določi, kaj se bo na določenem zemljišču izvajalo. Gre za poplačevanje visokih predstavnikov koalicijske vlade, ali pa bom bolj natančen, da ne bom koga užalil, ki je v tej koaliciji SDS-a, za intence, vemo, kdo ima intenco tam graditi golf igrišče. Moram reči, da v svoji šestletni prisotnosti v tej hiši, se pravi da sem tukaj preživel en mandat vladavine tudi neke druge koalicije, kateri je bilo danes očitano, da v Lipici ni naredila popolnoma nič, nisem doživel tako odkritega zakona, ki bi favoriziral posameznega predstavnika določene politične stranke in mu omogočal svoj finančni, poslovni pa ne nazadnje tudi športni razcvet. Da je temu tako, da gre za turizem, spoštovani kolegi iz Socialdemokracije, dajte mi povedati, iz Social demokratske stranke Slovenije, se opravičujem in hvala za opozorilo, Slovenske demokratske stranke, še enkrat opravičilo, kolega Petan, kdo ima v občini Lipica, kjer vemo, da obstajata dva kazinoja, izključno koncesijo v enem izmed njih. Ali gre za vidnega predstavnika SDS-a? [[Ne?]] Vas spomnim, kdo ima, vas spomnim na ime in priimek, ali vas je mogoče klima napihala, pa ne veste, za koga gre. Sem vam povedal, kdo ga ima. In ko nekdo trdi o tem, da tukaj ne gre za plačevanje funkcionarjev oziroma njihovih zaslug. Verjamem, da tudi lipiški kazino, govorimo o tistem, ki se nahaja na zaščitenem območju, bo prej kot slej potreboval nekega novega koncesionarja; in to je zakon, ki ste nam ga danes pripravili. Vsi štirje amandmaju k 5. členu, bom rekel, so sprejemljivi v toliko, kot je že povedal moj kolega, poslanski, Srečko Prijatelj, da se naredi ena varovalka, da se vam onemogoči, da s temi parcelami na štirih straneh naredite dobesedno kar vam je volja, čeprav sam verjamem, da nekatere parcele, ki ste jih navedli, sploh ne obstajajo, ampak zato bom počakal na demanti pred glasovanjem predstavnika vlade. Mogoče ste si jih izmislili, mogoče ste dodali kakšno luknjo. Devet lukenj ni polovičen golf, je mali golf, gospod Petan, mali golf, ne polovični, mali golf. Verjamem, da ga ne igrate, ampak ko boste enkrat nekje blizu predsednika vaše stranke, boste tudi to začeli delati. V Slovenski nacionalni stranki smo podali kar nekaj pobud z Lipico. Ena izmed teh je bila moja, v imenu Slovenske nacionalne stranke, o tem, da se konji lipicanci vključijo v državni protokol. Danes, pa čeprav govorimo v vašem prepričanju o konjih, o tem ni bilo niti besede. Mi lahko predstavnica vlade pove, kako ste jih vključili, katera finančna sredstva ste zagotovili, ko gre za protokolarne konje. Kaj ste dosedaj naredili v dveh letih za to, da so ti konji vključeni v protokol? Nič. Danes ste nam predlagali Brejčev zakon o razvoju turizma v Lipici. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Kumer.
Hvala za besedo. Najprej bi rad rekel, res je, da zakon o varstvu kulturne dediščine ne zahteva soglasja lokalne skupnosti. Treba pa je povedati drugi del resnice. Tudi noben zakon dosedaj ali pa v nobenem zakonu, ki opredeljuje kulturni spomenik državnega pomena, ni tako zapisan 2. člen, kot je v tem zakonu zapisan, zato gre za unicum in gre za presedan in to je treba povedati, resnico, celotno. Kajti danes je že bilo rečeno tudi s strani predstavnice vlade, da je bil sprejet odlok, in res je, vlada je sprejela odlok o tem območju brez formalnega sodelovanja lokalne skupnosti - tudi danes je bilo rečeno, neformalno sodelovanje lokalne skupnosti je bilo. In mi danes v tem državnem zboru ta odlok prelevimo, spreminjamo v zakon. Se pravi, to vplivno območje iz odloka spreminjamo v zakon. Zato smo k prejšnjemu 2. členu predlagali, da vidimo, ali so kakšne strokovne podlage, ali je narejen načrt razvoja Lipice. Naj zdaj preidem na ta 5. člen. Če vse to drži, kar smo s strani vlade slišali, strokovne podlage so, načrt razvoja Lipice je, ni samo program varstva in razvoja kobilarne Lipica 2006-2010, potem je v tem drugem odstavku 7. člena ta dikcija nepotrebna ali ta določitev nepotrebna - da za posamezne dele zavarovanega območja lahko vlada po potrebi sprejme delni načrt upravljanja. Ni nobene potrebe po tem, da bi se zato sprejemal ta delni načrt. Menimo, da si vlada s tem želi pridržati diskrecijsko pravico o tem, ali bo za posamezne dele zavarovanega območja uveljavljala posebne ukrepe in poseben režim upravljanja, saj nikjer v predlogu, tudi v tem členu ni zapisanih nikakršnih meril o tem, kako, kdaj oziroma pod kakšnimi pogoji bo to počela. Zato po našem mnenju povsem zadostuje, tako kot je zapisano, da bo vlada sprejela za štiriletno obdobje načrt upravljanja kobilarne Lipica. In znotraj tega štiriletnega načrta po vsej verjetnosti, če obstajajo, še enkrat ponavljam, strokovne podlage, strategija razvoja Lipice in tako dalje, za katero pravite, da sega v leto 2050, kaj se bo tam dogajalo, potem v to znotraj štiriletnega obdobja z delnimi posegi ni treba posegati. Predvsem - da se ponovno vrnem na 2. člen -, če zares za tako opredeljenim 2. členom stojijo strokovne podlage, še toliko manj. Zato upam, da bo večina v tem državnem zboru, vsaj ta, ki ni zlonamerna in ni tista, ki bi rušila koncept, podprla ta predlog.
Hvala. Želi še kdo razpravljati o tem členu? Gospod Zagorac.
Hvala za besedo. Še enkrat dobronameren poziv vsem poslancem, da se izognejo času prihodnosti, ki bo pokazala, kaj ste danes sprejeli in kaj bo minister lahko samovoljno, če ne podprete nobenega amandmaja, naredil in kaj bo zraslo v Lipici - poziv, da podprete amandma tudi Slovenske nacionalne stranke o tem, da se ta pristojnost ministru vzame in se da del odgovornosti tudi lokalni skupnosti. Sam ne verjamem, da vam bo tisti, ki mu je ta zakon pisan na kožo, rekel hvala za to, da ste ga podprli. Ko boste odšli od tu, bo na to pozabil. Ne bo vam dal niti zastonj učnih ur golfa. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo razpravljati k temu členu? Ne. Zaključujem razpravo. Prehajamo na razpravo o 7. členu in o amandmaju k 7. členu tega zakona. Želi kdo razpravljati? Ne. Zaključujem razpravo. Prehajamo na razpravo o 9. členu in petih amandmajih k temu členu. Želi kdo besedo? Ne. Prehajamo na 11. člen in na dva amandmaja k 11. členu. Želi kdo besedo? Gospod Kumer, izvolite.
Glede na diskusijo o 2. členu, ki je povezan s 11. členom, in jaz sem takrat uporabil sintagmo, da je pripravljavec stal na glavi takrat, ko je to pripravljal. Vsaj po našem mnenju, naši poslanski skupini se zdi logično, da prej, preden dokončno določiš to vplivno območje in poseg na ta vplivna območja, obstajajo nekateri drugi, sedaj sem že 10- krat ponovil, dokumenti, ki so danes že bili zahtevani. Ko je ta načrt upravljanja sprejet, šele takrat se dokončno določi poseg v to vplivno območje. Preprosto, zato smo predlagali, da gredo ta predhodna določila in ne v kakšen poseben člen pri 2. ali pa pri 5., mislim, da v 5. členu.
Hvala. Želi še kdo razpravljati o 11. členu in dveh amandmajih? Ne. Zaključujem razpravo. Končali smo z razpravo o amandmajih, o katerih bomo v skladu z časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 15. točki dnevnega reda oziroma najkasneje jutri ob 00.05. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 13. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SOGLASJU IN POROŠTVU REPUBLIKE SLOVENIJE ZA OBVEZNOSTI DARS D.D. IZ NASLOVA KREDITOV IN DOLŽNIŠKIH VREDNOSTNIH PAPIRJEV, NAJETIH OZIROMA IZDANIH ZA RESTRUKTURIRANJE DOLOČENIH KREDITOV DARS D.D. - nujni postopek. Predlog zakona je v obravnavo predložila vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku vlade za dodatno obrazložitev.
Hvala, gospod predsednik. Na kratko bom predstavil predlagani zakon. Predmet predlaganega zakona je v bistvu poroštvo Republike Slovenije k družbi Dars d.d. za obveznosti iz naslova rekonstruiranja nekaterih kreditov, ki jih je Dars d.d. najel v preteklem obdobju. Pogoji zadolževanja, ki jih je Dars d.d. takrat dosegel na trgu, so bili bistveno manj ugodni od pogojev, po katerih se lahko zadolžuje danes. Najetje kreditov oziroma izdaje dolžniških vrednostnih papirjev po tem zakonu bodo namenjene za predčasno poplačilo obstoječega dolga Dars d.d., oziroma v primeru rekonstruiranja dela dolga pri obstoječih upnikih za izboljšanje pogojev zadolževanja v smislu znižanja stroškov zadolževanja, skratka za bolj ugodne obrestne mere. Z rekonstruiranjem po tem zakonu se zagotavlja izboljšana struktura kreditnega portfelja Dars d.d. ter omogoča aktivno upravljanje z dolgom s ciljem zniževanja obveznosti s financiranja. Realno je torej pričakovati, da bo prihranek zaradi prestrukturiranja presegel 500 milijonov slovenskih tolarjev letno, se pravi za približno 2 milijona evrov, torej v 20-ih letih preko 10 milijard oziroma 40 milijonov evrov. Sredstva za odplačila najetih kreditov oziroma izdanih obveznic bo zagotovil DARS d.d. iz sredstev koncesijske dajatve. Finančne posledice v tem zakonu bi prizadele proračun Republike Slovenije le, če bi prišlo do unovčitve po zakonu o poroštvu Republike Slovenije za omejene kredite oziroma izdane dolžniške vrednostne papirje. V tem primeru Republika Slovenija za omejene kredite oziroma izdane dolžniške vrednostne ima na podlagi 7. člena pravico do regresiranja vseh plačilnih zneskov, skupaj z vsemi stroški, ki so v zvezi s tem nastali, in sicer iz sredstev po vseh virih, ki so namenjeni gradnji avtocest v Republiki Sloveniji. Zadolževanja po tem zakonu ne štejejo v kvoto zadolževanj po zakonu o izvrševanju proračuna Republike Slovenije, saj gre le za nadomeščanje obstoječih kreditov. Kreditna izpostavljenost družbe DARS d.d. in s tem poroštvena izpostavljenost države se ne povečuje, nasprotno. Zaradi ugodnejših pogojev novih zadolžitev bo izpostavljenost DARS d.d. in s tem tudi države manjše. Hvala.
Hvala državnemu sekretarju na ministrstvu za finance. Predlog zakona je obravnaval odbor za finance in monetarno politiko kot matično delavno telo. Prosim, predsednika odbora, gospoda Bojana Starmana, da predstavi poročilo odbora.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik, spoštovani. Predlog zakona o soglasju in poroštvu Republike Slovenije za obveznosti DARS d.d. iz naslova kreditov in dolžniških vrednostnih papirjev, najetih oziroma izdanih za restrukturiranje določenih kreditov DARS d.d., je obravnaval na svoji 19. seji 11.7. tudi odbor državnega zbora Republike Slovenije za finance in monetarno politiko kot matično telo. Odbor je dobil mnenje oziroma pripombe zakonodajno-pravne službe, ki so bile kasneje v amandmajih odbora, ki so se izoblikovali, kasneje tudi upoštevane s sprejetjem amandmajev k 1., 5. ter k samemu naslovu. Povedati moram, da je odbor soglasno podprl vse amandmaje, kakor tudi vsebino samega zakona, ker je vsebina zakona taka, da je koristna za državo, kakor tudi za davkoplačevalce. Omogoča namreč Darsu, da kredite, ki so po dne, konec leta 2005 znašali 691 milijonov evrov spremeni, rekonstruira na način, da bodo stroški zadolževanja oziroma stroški teh kreditov bistveno nižji. Povedal bi, kaj pomeni to restrukturiranje. Restrukturiranje pomeni ali reprogram ali refinanciranje obstoječih obveznosti, za reprogramiranje obveznosti se šteje sprememba ročnosti in drugih pogojev obstoječih obveznosti, za refinanciranje obveznosti pa zadolževanje pod ugodnejšimi pogoji. Se pravi, v vsakem primeru se bodo ti krediti, ki se bodo ponovno najeli, porabili za odplačilo obstoječih kreditov, ki so bili pač najeti v časih, ko so bile splošno veljavne obrestne mere in pogoji za kredite bistveno slabši. Omenjene, pričakovane pozitivne ocene, od tega pa je že povedal predstavnik vlade, ki niso zanemarljive. Predlagam torej, da ta zakon državni zbor tudi sprejme. Amandmaji pa so že vključeni v besedilo zakona. Hvala lepa.
Hvala. Sledi predstavitev stališča poslanskih skupin. Gospod Vili Rezman bo predstavil stališče poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Hvala lepa. Ko govorimo o zakonu o poroštvu Republike Slovenije za obveznosti Dars, govorimo pravzaprav posredno o naših prometni infrastrukturi, o cestni infrastrukturi, za katero vemo, da ni takšna, kot bi si jo želeli, in da jo skušamo z nacionalnim programom gradnje avtocest, z letnimi plani pač posodobiti in zgraditi tam, kjer je doslej še ni bilo. V poslanski skupini DeSUS podpiramo tako nacionalni program kot letne načrte. Podpiramo pa seveda tudi vse tisto, kar je nujno potrebno zato, da se zagotovijo ustrezni finančni viri in da se pravzaprav gradnja tudi omogoči. Gradnja se financira iz različnih virov, med katere sodijo tudi vrednostni papirji, dolžniški papirji in tudi krediti; in v različnih obdobjih, v različnih okoliščinah so pač bili najemani krediti z različno ugodnimi pogoji. Pokazalo se je, da v določenih obdobjih ni bilo mogoče najeti, vsaj za današnje razumevanje, ugodnih kreditov in da je sedaj, ko so razmere spremenjene, možno spremeniti način financiranja, in sicer na ta način, da se to financiranje restrukturira, kakor je bilo v uvodu že tudi omenjano. Mi podpiramo to predvsem za voljo tega, ker se s tem omogoča nemotena nadaljnja gradnja in obnova naših avtocest, ker nam zagotavljajo predlagatelji, da bo na ta način lažje upravljanje s kreditnim potencialom v Darsu, in ker nam zagotavljajo s številčnimi izračuni, da gre za nemajhne prihranke, gre na letnem nivoju za več stomilijonske in na nivoju celega obdobja vračila kreditov za milijardne prihranke. In bilo bi res nenavadno, ko bi kdo med nami takšnega predloga ne sprejel, zato v poslanski DeSUS podpiramo ta predlog zakona, ki je pred nami.
Hvala. Gospod Srečko Hvauc bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, prosim.
Spoštovani! V Slovenski demokratski stranki bomo podprli predlog o soglasju in poroštvu Republike Slovenije za obveznosti Darsa iz naslova kreditov in dolžniških vrednostih papirjev, najetih oziroma izdanih za restrukturiranje določenih kreditov Darsa. Vsi vemo, da Dars financira gradnjo avtocest tudi s krediti, in povsem logično je, ekonomsko upravičeno in racionalno, da se najamejo krediti tisti, ki so najbolj ugodni. In ker vemo, da so se v preteklem obdobju razmere na nam dostopnih finančnih trgih zelo spremenile, krediti so postali bolj ugodni, še posebej z vstopom v Evropsko unijo, je povsem logično, da poskušamo te cenejše vire tudi izkoristiti. Ob obstoječem trenutku vsak dan izgubljamo in zato tudi podpiramo to, da se ta zakon sprejme po nujnem postopku. Če pogledamo seznam kreditov, vidimo, da gre za kredite, ki so bili najeti od leta 1994, pa tam mislim, da do 2000, tudi v tem obdobju so se razmere na finančnem trgu izboljševale in se nam postavlja vprašanje, zakaj se ni že kdaj prej pristopilo k podobnem restrukturiranju. Posebej je treba še poudariti to, da ni novih obveznosti za državo oziroma ne gre za povečevanje tveganja Darsa, ali pa prej gre za zmanjševanje. Dars ima tudi zagotovljen dolgoročni, stabilni vir odplačevanja teh obveznosti, gre za cestnine in ni nikakršnih tveganj, kar se tega tiče, zato v Slovenski demokratski stranki podpiramo ta zakon, saj bomo ne nazadnje z njim prihranili na letnem nivoju tam okrog 500 milijonov tolarjev. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Milan Petek, ki bo predstavil stališče poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Lep pozdrav kolegom, predstavnikom ministrstva, predsedniku. Poslanski klub LDS bo podprl zakon, saj se z njim zmanjšujejo oziroma preprečujejo težko popravljive posledice za delovanje države, ki bi nastale, če bi odlašali z restrukturiranjem kreditnega portfelja Darsa. Za restrukturiranje kreditnega portfelja je potrebno reprogramiranje in financiranje nekaterih kreditov, ki jih je Dars resnično najemal v preteklosti pod mnogo manj ugodnimi pogoji, kot jih lahko trenutno dosegamo na finančnem in kapitalskem trgu. Zadeva je razumljiva, bili nismo v Evropski uniji, vstopali smo v Evropsko unijo, pogoji za nas so bili drugačni in zaradi tega so ti krediti imeli mnogo slabše pogoje. Danes je situacija spremenjena in zaradi tega so pogoji primerni za to, da se restrukturira ta dolg, ki je nastal, ali pa te obveznosti, ki so nastale v preteklosti. Torej, kot rečeno, bo poslanski klub LDS podprl zakon, vendar ob tem moramo ponovno opozoriti vlado, da naj razmisli o načinu financiranja Darsa o proračunu za leto 2007 in leto 2008, saj je politika te vlade za financiranje avtocest zgrešena. Vlada je namreč zaprla proračun za leto 2005 in 2006 tako, da je zmanjšala sredstva za avtocestni program, posledica tega je rekordno zadolževanje Republike Slovenije. Do sedaj je bil večji del denarja za izgradnjo avtocest zagotovljen iz državnega proračuna, vsi vemo, da je tega bilo približno tretjino, tretjino je bilo zadolževanja in tretjina cestnine. Sedaj je ta koncept spremenjen. Spremenjen ni zato, ker vlada in koalicija verjameta, da se je Dars sposoben sam zadolžiti, po tem zakonu pravzaprav ne bi bilo potrebno, ampak zato, ker se je vlada odločila nameniti več sredstev represivnim organom. Spomnite se iz proračunskih dogajanj, ko se je 36 milijard dajalo vojski in policiji v letu 2006, in 26 milijard več v letu 2007. To so po naši presoji razlogi, da je Dars moral iti v zadolževanje. Zato je prometno ministrstvo dobilo bistveno manjši delež denarja kot v preteklih letih. In kaj se zaradi tega dogaja. Gradnja cest ne bo bistveno hitrejša, bo pa zanesljivo bistveno dražja. Projekt, ki je bil na podlagi študij, ki jih je naročil sedanji prometni minister, takrat še predsednik uprave Darsa, finančno stabilen, potem postal vprašljiv in negativen. Dars bo slej kot prej postal nesolventen in zaradi takega načina financiranja avtocest bodo prizadeti davkoplačevalci in tisti, ki bodo plačniki bistveno povišane cestnine zaradi obveznosti vračanja kreditov. Sistem elektronskega cestninjenja za vse uporabnike, ki ga bomo po zagotovilih ministra predvidoma uvedli v letu 2008, bo takšne odločitve, torej povišanje cestnin, zagotovo prinesel. Kot že rečeno, sam zakon, ki ga danes obravnavamo, seveda ima pozitivne posledice, zaradi tega ga bo LDS podprl. Hvala.
Hvala. Gospod Feri Horvat bo predstavil stališče poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala za besedo, predsednik. Spoštovani državni sekretar s sodelavcem, kolegice in kolegi! Poslanke in poslanci poslanske skupine Socialnih demokratov podpiramo predlog zakona in bomo glasovali zanj. Ob tem pa bi želel izraziti pričakovanje, da vlada poskuša tudi v drugih primerih, kjer smo zadolženi v tujini pod manj ugodnimi pogoji, kot je možno to danes, glede na realno pričakovanje, da bomo z vstopom v evroobmočje deležni še ugodnejšega položaja in ugodnejših pogojev na mednarodnem finančnem trgu, da tudi v drugih primerih poskuša vlada doseči prestrukturiranje; in predlagamo, da pride s podobnimi predlogi zakonov. In drugo, kar bi želel ob tej priložnosti reči, je pobiranje cestnin. Pospešiti je bilo treba dejavnosti za učinkovito pobiranje cestnin, kar bo dejansko omogočilo oziroma olajšalo potem tudi odplačevanje kreditov. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Ciril Testen, ki bo predstavil stališče poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Pozdravljeni, predstavniki ministrstva, poslanke in poslanci! V poslanski skupini Nove Slovenije se strinjamo s predlogom zakona o soglasju in poroštvu Republike Slovenije za obveznosti Dars iz naslova kreditov in dolžniških vrednostnih papirjih, najetih oziroma izdanih za rekonstruiranje določenih kreditov Darsa. Naše stališče utemeljujemo z naslednjimi razlogi. Razmere na mednarodnem finančnem trgu in tudi ostale razmere na domačem in mednarodnih finančnih in kapitalskih trgih so si v preteklih desetih letih, odkar je Dars na teh trgih aktiven povpraševalec, bistveno izboljšale. Za Slovenijo so ti pogoji še bistveno boljši glede na tiste, ki so veljali pred desetimi leti; tudi zato, ker je v tem obdobju Slovenija vstopila v Evropsko unijo. Vstop Slovenije v Evropsko unijo pomeni tudi uskladitev zakonodaje z evropsko zakonodajo, kar daje naši državi v vlogi kreditojemalca povsem drugo izhodišče. Slovenija je v tem obdobju vstopila tudi v zvezo Nato, kar pomeni s stališča varnosti dodatno sigurnost za kreditodajalce. Slovenija je v zadnjih dveh letih izpolnila tudi konvergenčne kriterije, ki so zelo zahtevni, in bo tudi kot edina nova članica prevzela evro kot plačilno sredstvo s 1.1.2007, kar tudi pomeni boljše izhodišče. Danes je mogoče doseči bistveno boljše pogoje od tistih, ki jih je Dars dosegel v obdobju od leta 1994 do 1996, pa nekateri tudi kasneje pri evropski investicijski banki, in sicer so obrestne mere na te kredite danes od 4.38 do 7.59 letno, trenutno obrestne mere pri evropski investicijski banki pa se gibljejo okoli 3% letno ali evribor plus 0.10%. Podobno velja tudi za nekatere komercialne banke, ki so v obdobju do leta 2001 dajale kredite, ki imajo danes 5,5% obrestno mero. Predlagani zakon bi Darsu omogočil rekonstruiranje nekaterih kreditov in tudi bistveno zmanjšal obseg plačanih obresti. Ocenjuje se, da bo Dars na tak način lahko na letnem nivoju prihranil cirka 500 milijonov oziroma 2 milijona evrov, v 20-ih letih to predstavlja 10 milijard tolarjev ali 40 milijonov evrov. Skratka, pomembno je po našem mnenju, da izkoristimo to možnost, ki se v tem trenutku ponuja in omogoča Darsu lažje odplačevanje najetih kreditov. Vsekakor je potrebno ugotoviti, da se predčasno poplačilo dolga še kako izplača in da je iz teh razlogov tudi nujen postopek povsem upravičen. Bilo bi povsem neracionalno, če bi se zaradi dolgotrajnih postopkov obresti zvišale, s tem bi lahko izgubili na učinkovitosti načrtovanega koraka. V poslanski skupini Nove Slovenije predlog zakona, ki ga je pripravilo ministrstvo za finance, podpiramo, ker menimo, da je za Dars in posledično tudi za Slovenijo dobro.
Gospod Josip Bajc bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Gospod predsednik, hvala lepa. Kolegice in kolegi! Spoštovani državni sekretar s sodelavcem! Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke podpira sprejetje zakona o soglasju in poroštvu Republike Slovenije za obveznosti Darsa d.d. iz naslova kreditov in dolžniških vrednostnih papirjev najetih in izdanih za rekonstruiranje določenih kreditov Darsa d.d. Sprejetje obravnavanega zakona ne nalaga novih finančnih obveznosti za proračun Republike Slovenije. Proračun bi bil prizadet le v primeru, če bi prišlo do vnovčitve poroštva države. Sredstva za odplačilo najetih kreditov oziroma izdanih obveznic v obdobju 1994-2004 bo zagotovil Dars iz koncesijska dajatve, ki jo odvaja. Zadolževanje po tem zakonu se ne šteje v kvoto zadolževanja proračuna Republike Slovenije, v konkretnem primeru gre za, kot povedano, nadomeščanje že najetih kreditov s strani Darsa v obdobju 1994-2000, in če smo si ju pogledali v zakon, smo lahko videli, da je bilo teh 16 kreditov tako različno po denarni vernosti, enkrat so bili dolarji, evri, enkrat nekatere druge monete in verjetno vsak od kreditov je bil najet pod bistveno neugodnejšimi pogoji, kot so danes krediti na evropskem trgu. Iz tega razloga bo poslanska skupina Slovenske ljudske stranke obravnavani predlog zakona podprla, daje pa v razmislek tudi na drugih področjih, kjer je država bila v preteklem obdobju najemnik kreditov in ki so mogoče v tem trenutku in po sedanjih kriteriji neugodni, da se poskuša na podoben način tudi te reprogramirati oziroma restruktuirati. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Boštjan Zagorac bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Predlog zakona, da ne bom bral celega naslova, ki je pred nami, je pač nujno zlo. Mislim, da ne bo poslanske skupine in poslanca, ki bo temu predlogu zakona nasprotoval, saj tudi ni smiselno nasprotovati takšni ponudbi, ki jo imamo pred seboj, vendar pa bi le dodal v povezavi s tem zakonom par dejstev. Samo v tem mandatu sprejeti zakoni o soglasju in poroštvu Darsa družbe za avtoceste Republike Slovenije so prinesli zadolžitve Darsu in s tem poroštvo državi Republiki Sloveniji v višini ene milijarde 640 milijonov evrov. Ne glede na to, koliko modrih besed o ugodnih kreditih je bilo izrečenih danes pri predstavitvi tega zakona, o tem, kako ugodno smo ta kredit dobili oziroma kako pomembno ga je vzeti, je treba povedati, da je kredit pač kredit in nobeden na tem svetu, razen če ima kdo res dobrega prijatelja, ne da kredita toliko, da boš ti potem vrnil enako vsoto, za kolikor si ga vzel. Vedno preplačaš kredit, pa naj bo še tako ugoden, ampak vedno ga je potrebno preplačati. Ko smo slišali od enega izmed mojih predgovornikov v predstavitvi stališča, eno tretjino izgradnje slovenskih avtocest gre iz kreditov, ena tretjina po planu iz pobiranja cestnin. Sam sem eden izmed tistih, ki se vozijo v Ljubljano, nisem Ljubljančan in se vozim iz Maribora in vem, kaj pomeni pobiranje cestnin. Tudi pričakujem in utemeljeno pričakujem, vsi tisti, ki pričakujete kaj drugega, verjamem, da ste v zmoti, ampak čas bo pokazal, da se bodo te cestnine še povečale. S tem, ko povečujemo cestnine, obdavčujemo posredno, ne neposredno, vse uporabnike. Uporabniki pa, verjamem, da so, bom rekel, davkoplačevalci, državljani Republike Slovenije. En tak nesmisel, ki se pojavlja pri pobiranju cestnin, s katerih se bo poplačevalo, po mojem prepričanju, tako ta kredit kot tudi vse prejšnje kredite, je nesmisel na relaciji Šentilj-Pesnica. Gre za 8 kilometrov zelo lepo urejene avtoceste, kjer ljudem poberete 220 tolarjev zato, da 8 kilometrov koristijo avtocesto. Mislim, da je to lep prikaz tistega, kako se mislijo povračila kreditov izvajati tudi v bodoče. Mislim, da je potrebno pri Darsu poudariti tudi to, da je skrajni čas, čeprav sem tudi sam v imenu poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke postavil kar nekaj vprašanj ministru za promet, da naj končno razreši to dilemo "zaprt, odprt sistem pobiranja cestnin", da se končno najde tisti sistem pobiranja cestnin, ki bo prijazen do uporabnikov avtocest. Sam se seveda tudi ne strinjam in tudi v Slovenski nacionalni stranki se ne strinjamo z dejstvom, pa verjamem, da vsi poslanci tukaj prebirate medije, z enim stavkom iz enega izmed slovenskih medijev, ki je rekel, da direktor Darsa dobi samo pol kruha, plača pa celega zato, ker prodajalka dobi samo pol avtoceste, plača pa celo cestnino, in to je eno dejstvo o katerem bo potrebno razmisliti. Danes zjutraj, ko sem se peljal iz Maribora v Ljubljano, sem v bistvu bil deležen, če bi lahko procentualno se nekako opredelil, od Maribora do Vranskega nekje 70% avtoceste, plačal pa sem celih 100, čeprav nisem bil deležen luksuza, ki bi mi naj avtocesta ponujala, pač sem plačal cel ta luksuz, tudi zastoje in morebitne predvidene nesreče, ki se dogajajo. Samo v tem tednu, vam lahko povem, da je zaradi zožitve ceste, avtoceste med Mariborom in Celjem prišlo do zelo hude prometne nesreče, in ob teh kreditih, ki jih navajam, je potrebno razmisliti. Mogoče je čas, da razmislimo tudi o tem, ne nazadnje te kredite poplačujemo uporabniki slovenskih avtocest.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predloga zakona ni bilo vloženih amandmajev, ni možna razprava o členih, zato razpravo zaključujem in s tem tudi drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o zakonu bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 15. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 14. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O POROŠTVU REPUBLIKE SLOVENIJE ZA OBVEZNOSTI UNIVERZE V LJUBLJANI, UNIVERZE V MARIBORU IN ŠTUDENTSKE ORGANIZACIJE SLOVENIJE IZ NASLOVA KREDITOV, NAJETIH ZA SOFINANCIRANJE RAZŠIRITVE POSODOBITVE IN POSODOBITVE PROSTORSKIH POGOJEV IN TEHNOLOŠKE OPREMLJENOSTI TER IZGRADNJO IN PRENOVO ŠTUDENTSKIH BIVALNIH ZMOGLJIVOSTI. Predlog zakona je v obravnavo predložila vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku vlade za dodatno obrazložitev. Gospod Lavrič, državni sekretar v ministrstvu za finance, imate besedo.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Na kratko bom predstavil predlog zakona. Po obstoječem besedilu zakona o poroštvu je upravičenec do najema kredita s poroštvom države tudi Študentska organizacija Slovenije, in sicer v višini 3 milijarde tolarjev. Ta organizacija od začetka veljavnosti poroštvenega zakona, to je od 27. avgusta 2003, ni najela kredita. Po pogovorih med vlado in predstavniki ministrstva za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo ter Študentsko organizacijo Slovenije je bilo ugotovljeno, da le-ta pogojuje najem kreditov s solastništvom študentskih domov. Po usklajenem pravnem mnenju ministrstva za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo ter ministrstva za finance solastništvo ob upoštevanju predpisov Republike Slovenije ni mogoče. Iz zgoraj navedenih razlogov vlada predlaga spremembo zakona, tako da bo Republika Slovenija dala poroštvo javnemu zavodu Študentski domovi v Ljubljani, Univerzi v Mariboru in Univerzi na Primorskem, ki bodo najeli kredite namesto študentske organizacije Slovenije v skupni višini 3 milijarde tolarjev, pri čemer pa se obstoječa kvota ne spreminja. Z uveljavitvijo zakona ne bodo nastopile nove finančne obveznosti za proračun Republike Slovenije, saj se skupna višina kreditov ne spreminja. Zaradi pogojevanja najema kredita Študentske organizacije Slovenije s solastništvom študentskih domov, do katerega po mnenju vlade niso upravičeni, se prenova študentskih domov ni mogla uveljaviti v dovolj veliki meri. S spremembo kreditojemalca pa bo po mnenju vlade obnova domov pospešeno stekla. Poleg tega bi rad poudaril, da je bila študentska organizacija le vmesni člen med študentskimi servisi in proračunskim skladom. Zajemanje podatkov tako ni bilo popolno in ažurno, saj se je koncesijska dajatev nakazovala po dejanskih stroških mesečno, Študentska organizacija Slovenije pa je te zneske nakazovala v obliki akontacij na podlagi lanskih podatkov. S spremembo zakona o dodatni koncesijski dajatvi bodo koncesijska sredstva nakazana neposredno v proračunski sklad, ne več prek ŠOS-a. Predlagana rešitev torej omogoča poenostavitev obračunavanja in plačevanja koncesijske dajatve, hkrati pa tudi sproten nadzor, ki ga bo izvajala Durs, skratka državni organ. Ob tem bi še poudaril, da bo prihranjenih še 3 milijone slovenskih tolarjev proračunskega denarja, ki jih je ŠOS zaračunaval vladi za posredovanje sredstev med študentskimi servisi in proračunskim skladom kot provizijo. Hvala.
Hvala mag. Lavriču. Predlog zakona je obravnaval tudi odbor za finance in monetarno politiko in pripravil poročilo. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospa Eva Irgl bo predstavila stališče poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Najlepša hvala za besedo. Kolikor nas je v tem državnem zboru. V letu 2003 je bil sprejet Zakon o poroštvu Republike Slovenije za obveznosti Univerze v Ljubljani, Univerze v Mariboru ter Študentske organizacije Slovenije, po katerem naj bi ŠOS najela kredite za sofinanciranje izgradnje in prenovo študentskih domov oziroma bivalnih zmogljivosti do skupne višine glavnic 3 milijarde tolarjev, vse s pripadajočimi obrestmi in stroški kreditov. Ker pa Študentska organizacija Slovenije pogojuje najem kreditov s solastništvom študentskih domov, kar pa po pravnem mnenju ministrstva ni mogoče, je vlada Republike Slovenije v predlogu zakona predlagala, da kredite, ki bi jih po prvotnem zakonu najela Študentska organizacija Slovenije, najame javni zavod Študentski domovi v Ljubljani, Univerza v Mariboru ter Univerza na Primorskem. Zakon ne razširja obsega poroštev, ki jih država izdaja, in je v tesni povezavi z zakonom o spremembah in dopolnitvah zakona o dodatni koncesijski dajatvi od prejemkov, izplačanih za občasna in začasna dela študentov in dijakov; in ga bomo danes tudi obravnavali kot zadnjo točko dnevnega reda. V Slovenski demokratski stranki podpiramo predlog zakona, ki pomeni v prvi vrsti reševanje že sprejetih pogodbenih obveznosti. Nesprejetje zakona bi imelo namreč hude posledice tako glede finančnih obveznosti države, še posebej pa bi te posledice občutila študentska populacija. V Sloveniji je namreč akuten problem pomanjkanja študentskih sob in to na vseh treh lokacijah, v Mariboru, v Ljubljani in na Primorskem, zato bi vsako odlašanje problem samo še povečevalo. V Slovenski demokratski stranki smo presenečeni, da je vodstvo ŠOS-a v prejšnji sestavi na tem tako pomembnem področju zasledovalo predvsem poslovne interese pred interesi študentov. V Slovenski demokratski stranki se tudi ne moremo strinjati s tem, da bi ŠOS postal solastnik študentskih domov iz sredstev koncesijske dajatve za občasna in začasna dela študentov in dijakov. To bi namreč prej ko slej vodilo v poskuse zlorabe tako pridobljene lastnine v zasebne namene. Primeri prakse nekaterih študentskih servisov so namreč še kako sveži. Ker je v koalicijski pogodbi med drugim zapisano, da se bo koalicija zavzemala za povečevanje zmogljivosti študentskih domov in pri tem posebno pozornost namenila tudi študentskim družinam, bomo v Slovenski demokratski stranki podprli predlagane spremembe in dopolnitve zakona o poroštvu. Hvala.
Hvala. Gospod Rudolf, ga ni. Gospa Breda Pečan bo predstavila stališče poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Poslanska skupina Socialnih demokratov sicer podpira to, da se zakon o poroštvu sprejme, vendar moram vseeno pripomniti, da je v družbi, v kateri ena generacija drugi generaciji ne verjame, nekaj zelo narobe. In da bi bil čas, da vlada Republike Slovenije, zlasti ministrstvo za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo, preveri, ali je dvom v dobre namene študentske organizacije, ki konec koncev praktično vsako leto zamenja svoje vodstvo, in torej ni možno, da bi se lahko razvila neka koruptivna miselnost ali dejavnost zaradi tega, ker se praktično ne morejo usidrati v neko organiziranost, organizacijo. Najmanj kar je, pa tako ali tako načeloma študirajo, praviloma bi morali študirati največ pet let. Tako da je zakon, ki je obrazložen na tak način, kot je obrazložen ta predlog, zakona dejansko posmeh družbi, ki naj bi gradila svoj razvoj na nekih vrednotah. Ena od teh vrednot je zagotovo zaupanje v človeka. In družba in vlada in državni zbor, ki ne verjameta mladi študentski generaciji, mislim, da bi morala temeljito razmisliti o svojem sistemu vrednot, predvsem pa o svojem sistemu vere v človeka, ki bo konec koncev čez nekaj let vodil to državo, ljudi, ki bodo vodili to državo. Hvala.
Hvala. Gospod Testen bo predstavil stališča poslanske skupine Nove Slovenije.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav še enkrat. V poslanski skupini Nove Slovenije bomo predlog podprli. V letu 2003 je takratna vlada sprejela zakon o poroštvu Republike Slovenije za najem kreditov Univerze Ljubljana, Maribor in Študentske organizacije Slovenije. Študentska organizacija naj bi najela 3 milijarde tolarjev kredita za izgradnjo in obnovo študentskih domov. Kredit naj bi odplačevala iz dodatnih koncesijskih dajatev, ki naj bi se do konca leta 2009 zbirala v okviru 1% dodatnih koncesijskih dajatev, drugi 1% pa se nameni za sofinanciranje, razširitev in posodobitev prostorskih pogojev in tehnološke opremljenosti univerz v Sloveniji. Po 1.1.2010 pa naj bi za izgradnjo in obnovo domov porabili celotno dodatno koncesijo, to je 2%. Treba je povedati, da je bil med prejšnjo vlado in Študentsko organizacijo Slovenije v času po volitvah v letu 2004 podpisan dogovor, vsekakor sporen dogovor po vsebini in času, da bo ŠOS v okviru najetega kredita postal solastnik študentskih domov. Ta dogovor je vsekakor sporen s stališča pristojnosti vlade, ki je dogovor podpisala v času, ko po našem mnenju, ni bila več pristojna. Postavlja se tudi vprašanje, kako naj študentska organizacija postane lastnik na osnovi koncesijske dajatve, ki so državna sredstva in jih država oblikuje za posebne namene. Med Študentsko organizacijo Slovenije in ministrstvom za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo so potekali številni razgovori, v okviru katerih naj bi se dogovorili, da študentska organizacija najame kredit za sprejeto poroštvo in tako omogoči nadaljevanje z investicijami v študentske domove, za katere je ministrstvo že podpisalo pogodbe. Žal do dogovora ni prišlo. Da bi rešili nastalo situacijo, je ministrstvo za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo in ministrstvo za finance predlagalo spremembo zakona, in to tako, da postane nosilec javni zavod Študentski domovi Ljubljana, namesto Študentske organizacije Slovenije. V poslanski skupini Nove Slovenije podpiramo predlog zakona predvsem iz dveh razlogov, in sicer, da se prepreči škoda, ki bi nastala zaradi ustavitve del, kar bi gradnjo vsekakor podaljšalo in podražilo. Podpiramo tudi cilj, ki ga ministrstvo za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo zasleduje, da pridemo čim prej do dodatnih nastanitvenih kapacitet za študente. Še enkrat bi radi poudaril, da po našem mnenju koncesijske dajatve niso sredstva, ki bi se jih lahko kdorkoli prilaščal, v tem primeru ŠOS, ampak so to državna sredstva in jih je potrebno tako tudi obravnavati. Hvala.
Hvala. Gospod Josip Bajc bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Gospod predsednik, hvala lepa, spoštovani gospod državni sekretar, sodelavci, kolegice, kolegi, kolikor nas še vztraja v temu državnemu zboru in ob teh obravnavah, ampak kadar prijavljamo čas, zgleda smo takrat zelo velikih oči, da ne rečem česa drugega. Poslanci poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bomo obravnavani zakon podprli, kar je cilj obravnavanega zakona sprememba na strani kreditojemalca za manjkajoča sredstva za izgradnjo in posodobitev prostorskih pogojev, tehnološke opremljenosti in izgradnjo prostorov za potrebe študentov. Z ustavitvijo del na področju izgradnje teh objektov, mislim, da bi prišlo do nepopravljivih škod. Vlada predlaga, da se najame kredit s strani najemojemalca, in sicer da sta to Študentski domovi Ljubljana, Univerza Maribor in Univerza na Primorskem, pri čemer smo pa tudi pri poslanski skupini Slovenske ljudske stranke presenečeni nad zahtevami oziroma nepripravljenostjo sodelovanja ŠOS-a, mogoče tudi iz razlogov, ki jih je omenila kolegica Breda Pečanova. Z obravnavanim zakonom se ne razširja obseg poroštev, ne bodo nastale nove finančne obveznosti za proračun Republike Slovenije, zato bomo poslanci poslanske skupine Slovenske ljudske stranke obravnavani zakon sprejeli.
Hvala. Gospod Vili Rezman bo predstavil stališče poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Tisti, ki se ne morejo neposredno prepričati v to, skoraj da ne bi mogli verjeti, da je lahko ignoranca tako velika, kakršni smo priča sedaj, ko ob tematiki, ki ni tako zelo nepomembna, na enega prisotnega poslanca ali poslanko manjka 12 ali 13 poslank in poslancev. Tako mislim, da je potrebno vendarle poudariti, za kaj pravzaprav gre. Gre za to, da s tem predlogom zakona omogočamo, da bi se vendarle gradili študentski domovi, da bi se gradile in obnavljale bivanjske kapacitete za mlade, dijake, dijakinje, študente, študentke. Gre za to, da bi omogočili financiranje gradnjo novih prostorskih zmožnosti za funkcioniranje naših univerz, in gre za to, da bi se posodobile, da bi dobile novo tehnološko opremo. Morebiti nas bo več takrat, ko bomo glasovali, da bo ta predlog zakona vsaj sprejet, če že nekaj prisotnosti ni mogoče zagotoviti. V poslanski skupini DeSUS to, kar je bistvo tega predloga zakona, podpiramo. Podpiramo zato, ker bi bilo seveda prenevarno, če bi bilo dovoljeno, da bi se pretirano upočasnila ali celo ustavila gradnja, za katero namenjamo ta sredstva, in podpiramo seveda zato, ker je to eden izmed potencialov slovenske družbe, slovenske države, o katerih tako zelo radi zelo pogosto govorimo. Mi bomo torej ta predlog zakona podprl, podprli bomo pa, ker gre pač za neposredno povezavo, in da ne bi bilo potrebno dvakrat hoditi za ta oder, tudi zakon, o katerem bomo kasneje govorili, zakon o dodatni koncesijski dajatvi, ker mislim, da sta oba skupaj tista dva, ki omogoča, da se bo res gradilo več in novejših študentskih domov; in da bomo lahko dodatno in bolje opremili naše univerze. Poslanska skupina DeSUS podpira ta predlog zakona.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, ni možna razprava o členih, zato razpravo zaključujem in s tem tudi drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o zakonu bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 15. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 19. TOČKO DNEVNEGA REDA - TRETJA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ZAVAROVALNIŠTVU. Predlog zakona je za tretjo obravnavo pripravila vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Izvolite, gospod Lavrič.
Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zavarovalništvu je vlada potrdila aprila letos in ga posredovala v državni zbor po rednem postopku. Temeljni cilj novele zakona je uskladitev s predpisi evropskega pravnega reda, predvsem z direktivo, ki ureja finančne konglomerate, ter direktivo, ki vzpostavlja novo organizacijsko strukturo odborov in komisije EU za finančne storitve, kot tudi odpraviti manjša neskladja z nekaterimi drugimi direktivami, ki se nanašajo na področje zavarovalništva. Kot posebno pomembno spremembo bi izpostavil predlog nove ureditve oblikovanja oziroma obravnavanja izravnalnih rezervacij. Ker bodo morale zavarovalnice s 1.1.2007 v Sloveniji začeti uporabljati mednarodne računovodske standarde ter upoštevajoč dejstvo, da hkrati še vedno velja direktiva, ki določa obvezno oblikovanje izravnalnih rezervacij v zavarovalni vrsti kreditno zavarovanje, je v zakonu predpisana rešitev, ki predvideva oblikovanje izravnalnih rezervacij samo še v zavarovalni vrsti kreditnega zavarovanja. Izravnalne rezervacije za vse ostale zavarovalne vrste, ki bodo z uveljavitvijo tega zakona postale presežne, pa bodo morale zavarovalnice do 1.1.2007 razgraditi. V predlogu zakona so predvidene tudi spremembe določb, ki opredeljujejo sestavine temeljnega in dodatnega kapitala zavarovalnice ter računovodske izkaze zavarovalnic. Te spremembe so potrebne zaradi pričetka veljave novih slovenskih računovodskih standardov, ki so uvedli določene spremembe tudi na področju kapitala. Zelo pomemben je tudi predlog nove opredelitve vrste poslov, ki jih lahko opravlja zavarovalnica poleg zavarovalnih poslov. Tako se predlaga rešitev, s katero se zavarovalnici dopušča, da opravlja tudi posebno omejeno obliko pozavarovanja ter posle posredovanja pri nakupih ali prodaji investicijskih kuponov vzajemnih skladov. Po našem mnenju bo taka razširitev poslov okrepila konkurenčni položaj zavarovalnic na širšem zavarovalnem trgu, zlasti če upoštevamo dejstvo, da lahko takšne posle opravljajo tudi zavarovalnice po zakonodaji drugih držav članic EU. Predlog odpravlja tudi nekatere nomotehnične pomanjkljivosti ter nejasnosti ali pravne praznine, ki so se pokazale pri njegovem izvajanju v praksi. Vlada ocenjuje, da so navedene rešitve in predlagane spremembe ustrezne in potrebne. Ob tej priložnosti pa bi želel tudi opozoriti, da je s sprejetjem amandmaja v drugi obravnavi predloga zakona na matičnem delovnem telesu nastala neusklajenost med določbami predloga zakona, zaradi česar bo potreben uskladitveni amandma k 105. členu predloga zakona. Hvala.
Hvala mag. Lavriču. O predlogu zakona v celoti dajem sedaj besedo predstavnikom poslanskih skupin za predstavitev stališč. Gospod Feri Horvat bo predstavil stališče poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Državni sekretar s sodelavkama, kolegice in kolegi. Poslanke in poslanci poslanske skupine Socialnih demokratov podpiramo novelo zakona, še posebej v delu, ki pomeni prilagajanje oziroma usklajevanje zakona z regulativo Evropske unije. Koristna je širitev palete dejavnosti in posledično razvoj in ponudba novih produktov zavarovalnic. Že v dosedanjih razpravah in zlasti v drugi obravnavi smo Socialnih demokrati posvetili osrednjo pozornost največji spremembi veljavnega zakona, vsaj vsebinsko največji spremembi, to je izravnalnim rezervacijam. Sprejemamo argumente, da je glede na sprejem mednarodnih računovodskih standardov z novelo zakona o gospodarskih družbah potrebna opustitev oblikovanja in razgradnja rezervacij z izjemo kreditnih zavarovanj. Aktualno pa ostaja vprašanje načina razgradnje rezervacij do 31.12.2006. Žal v drugi obravnavi na izrecno vprašanje s tega mesta nismo dobili jasnega odgovora, ali 2. točka 102. člena zagotavlja, da bodo zavarovalnice razgrajene izravnalne rezervacije do 31.12.2006 v celoti vključile med postavke dodatnega kapitala. To je aktualno glede na dejstvo, da so imele naše zavarovalnice v primerjavi z zavarovalnicami v primerljivih državah Evropske unije res višje izravnalne rezervacije, vendar so istočasno imele nižjo oziroma nezadostno kapitalsko ustreznost. Zato je v vitalnem interesu razvoja zavarovalništva, krepitve konkurenčne sposobnosti na enotnem oziroma povsem odprtem evropskem trgu in za prodor na druga tržišča zelo pomembno, da vse zavarovalnice, ne glede na lastništvo, usmerijo oblikovane rezervacije med postavke dodatnega kapitala brez predhodne obdavčitve ali porabe dela teh rezervacij v druge namene. Res smo dobili zagotovilo državnega sekretarja že na odboru pri obravnavi predloga zakona, da tam, kjer je država lastnik oziroma solastnik, bo ravnala tako preko pristojnostih organov, da se bo dejansko usmerilo te rezervacije v kapital. Vprašanje se postavlja, kaj se bo zgodilo v drugih zavarovalnicah, ki imajo drugačno lastništvo ali ki so tako rekoč zasebne ali v tuji lasti. Menimo, da bi tudi tam morali dosledno izvesti v interesu zavarovalniške dejavnosti in interesu narodnega gospodarstva ta princip. In tu bi prosil za pojasnilo v zvezi s to 2. točko 102. člena. Jaz poskušam pozitivno ali dobronamerno razumeti to besedilo, tako da bi prosil vsaj za potrditev, da dejansko ta dikcija pomeni, da bo avtomatsko tiste rezervacije, ki so ustvarjene, ki še niso razgrajene, da se jih v celoti usmeri direktno v kapital. Hvala.
Hvala. Gospod Ciril Testen bo predstavil stališče poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Hvala za besedo. Lep pozdrav, gospod predsednik, predstavniki ministrstva, poslanke in poslanci. Ker se kaj bistvenega od druge obravnave vsebinsko ni spremenilo, bom na kratko povedal stališče oziroma poudarke, podobni, kot so bili v drugi obravnavi. V poslanski skupini Nove Slovenije podpiramo predlog zakona predvsem zaradi tega, ker se v prvi vrsti usklajuje z direktivo 2000/87 in 2005/1. Glavna vsebinska sprememba, ki jo tudi podpiramo, je delna ukinitev izravnalnih rezervacij. V Sloveniji smo imeli ob koncu leta 2005 za 33 milijard izravnalnih rezervacij; od tega ostane 17 milijard na področju kreditnih zavarovanj, ostane še naprej, 8 milijard izravnalnih rezervacij je bilo nad zgornjo mejo dovoljeno, za teh 8 milijard je že bila plačana davščina, se pravi davek na dobiček ostane 8 milijard, katere bo potrebno razporediti v dohodek in posledično, če bo to dobiček, tudi plačati davek na dobiček. V Novi Sloveniji se zavzemamo tudi za to, da se dobiček, ki bo nastal kot posledica delne ukinitve izravnalnih rezervacij, ne razporeja v plače, nagrade nadzornim odborom in dividende. Kjerkoli bomo imeli kot koalicija kakršenkoli vpliv, se bomo zavzemali za to, da se čim več teh sredstev razporedi v kapitalsko ustreznost, ki je pri nas zelo nizka oziroma je po evropskih zahtevah na spodnji meji ustreznosti. Zanimivo je mogoče tudi to, da v vseh letih od leta 1994, odkar izravnalne rezervacije obstajajo, jih nismo niti enkrat uporabili za namen, za katere so bile oblikovane. Pomembno je tudi, da se z novelo zakona zavarovalnicam skladno z evropsko ureditvijo daje tudi nekatere druge naloge. Zlasti je tu pomembno, da bodo lahko delno tudi v vlogi pozavarovalnice, prav tako se bodo zavarovalnice lahko ukvarjale z nakupom ali prodajo investicijskih kuponov vzajemnih skladov. V poslanski skupini Nove Slovenije predlog spremembe zakona podpiramo in prepričani smo, čeprav je bilo s strani marsikoga rečeno, da se bodo zaradi spremembe zakona premije višale, da ni prav nobenega razloga, da bi zaradi te spremembe prihajalo na področju premij do sprememb.
Hvala. Gospod Josip Bajc bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Hvala, gospod predsednik, spoštovani predstavnici in predstavnik vlade, kolegice in kolegi. S predlaganimi spremembami in dopolnitvami zakona o zavarovalništvu oziroma zavarovalnicah se želi doseči uskladitev z evropskim pravnim redom, in sicer z direktivami, in pri katerih se je rok za prenos v slovenski pravni red iztekel po pripravi zadnje novele zakona o zavarovalništvu, kot tudi z direktivami, pri prenosu katerih se je izkazalo, da so potrebni določeni popravki tudi v spremenjenem zakonu o zavarovalništvu iz leta 2004. Spreminjajo se tudi določbe o oblikovanju oziroma obravnavanju izravnalnih rezervacij in zavarovalno-tehničnih rezervacij za tveganje velikih škod, pri čemer se ohranja obveznost za oblikovanje izravnalnih rezervacij samo še v zavarovalnih vrsti kreditnih zavarovanj, opredeljene so vrste poslov, ki jih lahko opravljajo zavarovalnice poleg zavarovalnih poslov. Uredba predvideva, da izravnalne rezervacije ne predstavljajo več podstavke za zavarovalno-tehnične rezervacij, temveč glede na njihovo vsebino sodijo med postavke kapitala, zato je obravnavanju zakona predvidena rešitev, s katero je predpisana obveznost oblikovanja izravnalnih rezervacij samo še v zavarovalnih vrsti kreditnih zavarovanj. Vse izravnalne rezervacije, razen izravnalnih rezervacij za kredite zavarovanja, ki bodo z dnem uveljavitve tega zakona postale presežne, pa bodo morale zavarovalnice do 1.1 leta 2007 znižati na nič. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke sprejemamo zagotovilo vlade, da se bo zavzela, da se bodo sredstva iz naslova razgradnja teh rezervacij v zavarovalnicah, kjer vlada nastopa kot neposredni ali posredni lastnik, prelile v postavke kapitala in ne v nagrade uprave ter nadzornih svetov ali v dividende. S tem zagotovilom in glede na to, da usklajujemo ta naš zakon z zakoni Evropske unije, bomo poslanici poslanske skupine obravnavani predlog sprememb in dopolnitev zakona o zavarovalništvu podprli.
Hvala. Gospod Srečko Hvauc bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik, spoštovani. V Slovenski demokratski stranki bomo predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zavarovalništvu podprli. Zakaj? Kot prvo podpiramo to, da usklajujemo našo zakonodajo z evropsko oziroma z nekimi mednarodnimi zahtevami, in sicer v skladu z mednarodnimi računovodskimi standardi se s tem predlogom zakona ukinja oblikovanje izravnalnih rezervacij v vseh zavarovalnih vrstah, razen pri vrsti kreditnega zavarovanja. Zavarovalnice morajo zatečeno stanje izravnalnih rezervacij v zavarovalnih vrstah vključiti med postavke razpoložljivega kapitala, kar je po našem mnenju dobro, ker bo zaradi tega prišlo do povečanja kapitala in s tem do povečanja relativno nizke kapitalske ustreznosti zavarovalnic. Druga taka uskladitev je uskladitev s predpisi evropskega pravnega reda, in sicer z nekaterimi direktivami, predvsem direktivo 2002/87 in 2005/1. Podpiramo tudi to, da bodo lahko po novi ureditvi zavarovalnice opravljale tudi nekatere druge posle poleg zavarovalnih poslov. Gre pa za možnost, da zavarovalnice lahko opravljajo tudi posle posredovanja pri nakupu in prodaji investicijskih kuponov vzajemnih skladov. Bi pa opozoril še na eno pomembno novost, ki jo prinaša ta zakon oziroma spremembe zakona, novost za zavarovance. In sicer določa, da mora zavarovalna pogodba vsebovati tudi določila o odpovedi pogodbe, in sicer ali se sploh lahko odpove oziroma pod kakšnimi pogoji jo je mogoče odpovedati, pa tudi kakšne so ob tem obveznosti zavarovalnice. Posebej določa, da je odpovedni rok pri življenjskih zavarovanjih od 14 do 30 dni. Druga taka novost, pomembna za zavarovance, pa se nanaša na življenjsko zavarovanje, in sicer bo moralo po novem biti na zavarovalni polici posebej določeno, kolikšen delež premije gre za varčevanje in koliko za zavarovanje, kar pač predstavlja strošek za zavarovanca. Menimo, da sta ti dve novosti koristni za zavarovanca, sicer pa bomo zakon v celoti podprli. Hvala.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi razprava o predlogu zakona v celoti. Besedo ima gospod Srečko Hvauc. [[Se odpoveduje.]] Gospod Ciril Testen. [[Se odpoveduje.]] Želi mag. Milan M. Cvikl? Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Glede zakona smo že povedali, da po svoji vsebini - o tem amandmaju bom govoril nekoliko kasneje - v določeni meri ustrezno rešuje in v naš pravni red spravlja evropsko direktivo. Ampak poseben problem je, da vlada, kot pri nekaj deset drugih direktivah, s tem zamuja, četudi so te direktive bile sprejete že pred skoraj dvema letoma. Vendar imamo problem s tem, da v odvisnosti od tega, kako bomo glasovali pri amandmaju k 32. členu, ne moremo mimo mnenja, da s predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zavarovalništvu vlada v nasprotju z drugimi zakoni, predvsem z zakonom o nediskriminaciji po spolu, pravzaprav v slovenski pravni red uvaja diskriminacijo po spolu, in sicer s 7. točko 32. člena. Mi bomo potem v nadaljevanju pojasnili amandma, s katerim menimo, da bi se takšna možnost diskriminacije s strani zavarovalnic zmanjšala. Zato bomo našo podporo zakonu povezovali tudi z odločitvijo o tem amandmaju. Hvala.
Hvala. Želi k splošni razpravi oziroma k razpravi zakona v celoti še vlada besedo? Ne. Zaključujem razpravo o predlogu zakona v celoti. Prehajamo na razpravo o členu in vloženih amandmajih, ki jo bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev z dne 12. julija 2006. V razpravo dajem 32. člen in 3 amandmaje poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Kdo želi besedo? Gospod Cvikl, izvolite.
Pri navedenih amandmajih je ključen predvsem tretji amandma, kjer predlagamo, da zavarovalnice pri postopku selekcije in ocene nevarnosti pri sklepanju zavarovanj, ko se določajo premije in izključevanje zavarovanja v zvezi z zavarovanji in zavarovane skupine življenjskih zavarovanj, upoštevajo posebno okoliščino spola, kadar jo na podlagi ustreznih in točnih aktuarskih in statističnih podatkov odbori agencija za zavarovalni nadzor. Za kaj gre? Trenutno slovenske zavarovalnice uporabljajo aktuarske izračune za Nemčijo, po domače povedano, zahodno Nemčijo, kjer je pa značilnostna struktura vendarle drugačna. In zato ni povsem logično, zakaj se je vlada Republike Slovenije odločila, da bo ne glede na to, da bi lahko upoštevaje dikcijo direktive dopustila izjemo nevključevanja v osebne okoliščine spola, to sedaj vključila v sam tekst zakona. Mi predlagamo amandma, s katerim pravimo, da mora te statistične podatke, te aktuarske podatke v naprej odobriti agencija za zavarovalni nadzor kot neodvisna agencija, ki bo lahko presodila, ali so aktuarski in statistični podatki točni in se nanašajo na populacijo v Republiki Sloveniji, ne pa na katerokoli drugo populacijo. To mislim, da bi bilo korektno, to preprosto pravimo zato, če takšen amandma ne bo sprejet, potem se bo s tem zakonom milijonom žensk ali približno milijonom moških, odvisno od tega, za kakšne vrste zavarovanj gre, zvišala premija ali pa zmanjšale pravice iz naslova zavarovanj. In bi predlagal, da potem, ko smo nekatere zadeve tako imenovanega nezgodnega zavarovanja in ko smo nekatere zadeve življenjskega zavarovanja vendarle natančneje opredelili, da se amandma k 32. členu v celoti podpre. Vse drugo je na nek način povezano s 3. točko tega amandmaja, zato seveda ostalih ne bom podrobneje pojasnjeval.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Ne. Zaključujem razpravo. Končali smo z razpravo o amandmajih, o katerih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 15. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Ker imamo načrtovano ob 14. uri nadaljevanje 1. točke dnevnega reda - vprašanja poslank in poslancev, prekinjam sejo zbora in jo bomo nadaljevali ob 14. uri.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, nadaljujemo s sejo državnega zbora. In sicer prehajamo na nadaljevanje prekinjene 1. točke dnevnega reda, to je na vprašanja poslank in poslancev. V okviru te točke bo na tri vprašanja poslancev opozicije ter na vprašanje poslanca vladajoče koalicije odgovoril predsednik vlade, gospod Janez Janša, ki ga lepo pozdravljam. Prvi bo poslansko vprašanje postavil Sašo Peče v imenu Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Spoštovani prisotni, enako pomembno ali vsaj enakovredno je, da se država umakne iz gospodarstva, kot sam način, kako se bo država umaknila in za katero ceno. Dejstvo je, da država navkljub temu, da marsikdo med nami namenoma ali zgolj zaradi nevednosti pozablja, da država so ljudje in da vlada Republike Slovenije, tudi vi gospod Janez Janša, samo upravljate in praviloma bi morali zasledovati tisti cilj, ki je v interesu državljanov in državljank Republike Slovenije. Iz tega naslova se moje vprašanje veže na dvoje področji. Prvič na področje zasledovanja, po naši oceni, sila negativnih ciljev, ki jih zasledujejo v okviru KAD-a. Dejstvo je, da je KAD pod upravljanjem vlade Republike Slovenije. Po naši oceni so predlogi, ki se odvijajo, in vem, da tovrstnim pobudam nasprotuje marsikatera politična stranka v tem državnem zboru, so izključno na škodo državljanov Republike Slovenije, v zameno seveda za izgubo potencialnega dobička, torej izgubo proračunskega prihodka iz naslova in pa za račun nekaterih posameznikov, ki so pa tokrat, po moji lastni oceni, zelo blizu vam. Iz tega naslova se mi zdi prav tako skregano z vsemi načeli morale, ki naj bi obveljali v moderni družbi, da en izmed vaših ministrov skuša na vsak način prikazati poslance kot ljudi z bonitetami, na njih "prišparati" recimo milijon ali dva, prav tako se mi zdi skregano z vsako zdravo pametjo prišparati milijon ali dva slovenskih tolarjev na račun nekdanjega predsednika Republike Slovenije, enega izmed nosilcev osamosvojitve, po drugi strani pa prepustiti več milijard vašim kapitalskim prijateljem. Po moji oceni je sistem privatizacije tistega lastništva, ki ga ima KAD v rokah, in kot zgleda, da se bo odvijal, v kolikor eni izmed vladnih strank ne bo uspelo drugače, ena izmed, ne ena, ampak konkretna, največji rop zoper državljane in državljanke. Po drugi strani pa bi vas rad povprašal tudi s prodajo dogodkov [[?]] oziroma v povezavi z Novo kreditno banko Maribor in Novo Ljubljansko banko. Sicer vsi vemo, da se kaže interes v tako imenovanem KD Groupu nad pridobitvijo lastništva. Strinjamo se z vami, ko ugotavljate, da ni katastrofa, da se je belgijski KBC umaknil, in da temu ni potrebno posvečati prevelike pozornosti. Rad pa bi tu izpostavil naslednjo dejstvo ali pa vprašanje, kakorkoli hočete, marsikatera slovenska občina razpolaga s stanovanji in jih zaščiti v obliki predkupne pravice po desetih letih. Sprašujem vas, je to opcija vlade, je pripravljena vlada to [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala gospodu Pečetu. Gospod Predsednik, izvolite.
Hvala za besedo. Hvala za vprašanje. Privatizacija ali pa dokončanje privatizacije je eden od ukrepov, ki jih bo vlada izpeljala v času tega mandata v znatni meri. V ta namen smo se tudi ustrezno organizirali. Svetovalne skupine, ki smo jih imenovali že lani, so pripravile predloge praktično za vse ključne projekte privatizacije. Na podlagi tega dela je vlada že določila koncepta privatizacije Nove kreditne banke Maribor in Telekoma Slovenije, oba postopka se začenjata letos. V roku dveh mesecev bo vlada obravnavala tudi vse ostale predloge, tudi predlog za preoblikovanje KAD-a in SOD-a v portfeljska naložbenika. Pri večini teh projektov uporabljamo formulo, po kateri bi na koncu v teh institucijah, bankah, zavarovalnici, elektroenergetskemu sistemu in tudi v drugih podjetjih, recimo v Telekomu, država ohranila četrtinski delež plus eno delnico, z možnostjo vpliva na strateške odločitve, na alokacijo teh podjetij, ne pa več z možnostjo vpliva na poslovanje teh podjetij. Ob koncu tega procesa bo približno takšna struktura. Vsi postopki se bodo izvajali v skladu s časovnico, ki je pri obeh projektih, ki sta že potrjena na vladi in določena. Če bi vas to zanimalo, bi vam lahko predstavil to tako za Novo kreditno banko Maribor kot za Telekom, smo pa to predstavili tudi, ko sta bila oba koncepta potrjena na vladi. In kot že rečeno, v naslednjih dveh mesecih bo vlada potrdila ali pa spremenila, skratka, obravnavala predloge ostalih svetovalnih skupin. Postopki tečejo v skladu s časovnico, ki je bila sprejeta ob sprejetju paketa ukrepov za izvedbo gospodarskih in socialnih reform.
Hvala gospodu predsedniku. Gospod Peče, želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Ne bi se zlagal, če bi rekel, da je zagrmelo, ko ste začeli odgovarjati. V povezavi s tem se seveda ne bi zlagal, nočem pa pretiravati in višjo silo povezovati z vašim odgovorom. V okviru mojega vprašanja moram priznati, spoštovani gospod predsednik vlade, me ni toliko zanimal odgovor, ki ste ga dali. Namen mojega poslanskega vprašanja je drugje. Namen je v tem, da še enkrat razmislite, ali boste vi, ki imate škarje in platno v rokah, dopustili to razprodajo, po moji oceni celo kriminal, v okviru delovanja in prodaje lastništva KAD. Torej, to vam dajem izključno v razmislek in vas še enkrat rotim ali pa prosim, kakorkoli hočete, ne oškodovati državljank in državljanov Republike Slovenije v zameno za kapitalske povezave vaše stranke in verjetno ljudi okoli vas. Po drugi strani bi pa rad postavil dopolnilno vprašanje tudi v povezavi s tako imenovanim KD Group. Kot sem povedal v osnovnem vprašanju, je marsikatera slovenska občina tudi pri prodaji svojega premoženja vpeljala tako imenovano prodajo v skoraj 99% ob 1%, da ga zadrži, ampak prepoved nadaljnje preprodaje za naslednjih 10 let. Bojim sem, v kolikor se bo odvila prodaja največje slovenske banke, navkljub temu, da smo v državnem zboru leta 94 sprejeli sklep, navkljub temu, da je bilo rečeno, da bodo državljanke in državljani poplačani za naslov sanacije bančnega sistema. To se seveda ni zgodilo, navkljub ugovarjanju Nacionalne stranke, da le uveljavite to formulo, ki se je pozitivno izplačala v delu lokalnih skupnosti. In ker ste v okviru svojega odgovra izpostavili tudi formulo v povezavi s prodajo, veste, pa me imenujte vedeževalec ali kakorkoli hočete, v prvi fazi bodo z načinom, kot ga predvidevajo, trpeli upokojenci, potem pa še vsi ostali prebivalci Republike Slovenije.
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Najbrž niti ni potrebno dodatno odgovarjati, ker je poslanec zelo iskreno priznal, da ga odgovori ne zanimajo in da vprašanj ne postavlja zaradi odgovorov, očitno zaradi stvari, ki jih želi povedati o samem vprašanju. Skrb, izražena v zvezi s prodajo deležev KAD-a in SOD-a, je morda na mestu, vendar je ta vlada ali pa ta vladna koalicija na samem začetku ponudila članstvo v nadzornih organih, tudi obeh skladov, tudi opozicijskim strankam; ko gre za oba paradržavna sklada, imate v nadzornih institucijah obeh skladov svoje ljudi. Slovenska nacionalna stranka tudi. Ne spomnim se, da bi vaš predstavnik kadarkoli, ko je šlo za pomembne odločitve, ki so bile sprejete v zadnjih dveh letih ali pa leto in pol, glasoval proti, imate neposreden vpogled v dogajanje na obeh paradržavnih skladih, bolj kot jaz, kot predsednik vlade, ki ne sedim tam. Predlagam, da spremljate predloge, dogodke, soodločate in opozarjate, če se vam bo zdelo, da je kdaj kaj narobe.
Hvala. Gospod Peče, želite predlagati razpravo? Izvolite.
Poslanec Peče je izrazil skrb nad vašim ravnanjem nad našim skupnim premoženjem. In poslanec Peče se je naveličal tekom tega mandata vaših odgovorov, ki so vedno eni in isti in daleč od tega, da bi lahko na njih gradili neko nadaljnjo politiko. In pa, poslanec Peče predlaga uporabo 246. člena poslovnika, s tem razširjeno razpravo, s tem da poslanec Peče vsaj tokrat, prvič v tem mandatu, pričakuje na podlagi vaših besed, to je, če vas to zanima, smo vam pripravljeni povedati. Dovolite vaši večini poslancev v tem državnem zboru, da podprejo razširjeno razpravo na poslansko vprašanje, ki je bilo ravnokar postavljeno na podlagi in z uporabo 246. člena poslovnika. Hvala.
Hvala. O predlogu poslanca gospoda Pečeta, da državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru predsednika vlade na njegovo poslansko vprašanje, bo državni zbor odločil danes v skladu s časovnim potekom seje zbora v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 15. točki dnevnega reda. Naslednji bo predsedniku vlade postavil vprašanje mag. Milan M. Cvikl. Izvolite.
Gospod predsedujoči, poslanke in poslanci, državljanke in državljani! Gospod Janša, ob 15. obletnici slovenske osamosvojitve ste na Trgu Republike uporabljali velike besede. Rekli ste, da je potrebno zaščiti državljanke in državljane pred zlorabami tistih, ki izkoriščajo svojo moč. Govorili ste o pravilih igre in nadzoru, govorili ste o demokraciji. To ohranjajo prav nadzorne institucije in organi. Zanima me: Kako ocenjujete sodelovanje oziroma kako delujejo tri vrste nadzornih institucij oziroma organov? Prvič: Kako delujejo nadzorni organi gospodarskih družb SOD-a in KAD-a, ki povzročajo, da so izgubljene mnoge razvojne priložnosti in da so mali delničarji oškodovani za desetine milijard? Kaj boste naredili, da se bodo ti trendi popravili, da bodo podjetja, kot na primer Iskraemeco ali Steklarna Rogaška Slatina, ohranila zaposlene. Drugič. Kako delujejo nadzorni organi za črpanje evropskih sredstev, če imamo do konca maja letos za 10 milijard minusa, ker kot ugotavlja računsko sodišče, dela minister za delo slabo in obstaja nevarnost, da več kot 60 milijard tolarjev denarja iz Evrope ne bomo uspeli dobiti nazaj v Slovenijo? In tretjič. Kako naj deluje nadzorna institucija porabe denarja, če ukinjate protikorupcijsko komisijo, če ste protiustavno razrešili direktorja urada za preprečevanje pranja denarja, ker je provizije pač potrebno skriti, in če neomogočate državno revizijsko komisijo, ki skrbi za konkurenco pri 500 milijardah javnih naročil? Kako boste zagotovili notranjo ali zunanjo revizijo spornih 63 milijard nakupa vojaških oklepnikov, če vas pa nihče ne sme nadzirati? Včeraj ste ukinili parlamentaren nadzor in to sedaj, ko bomo v državni zbor dobili poročilo o uporabi skoraj 3 tisoč milijard porabe tolarjev v prvem letu mandata vaše vlade; in to ste naredili na izredni seji, ko bi na izredni seji morali obravnavati in dati podporo manjšini v sosednji državi, ko se uveljavljajo oziroma kršijo njene pravice iz avstrijske državne pogodbe. Gospod Janša! Kako torej ocenjujete sodelovanje vaše vlade z nadzornimi institucijami? Prosim, bodite konkretni.
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje. Očitno je danes res težko vreme. Kar se tiče nadzora, se ta vprašanja niso začela odpirati sedaj, vprašanja nadzora v demokraciji je aktualno, odkar ta sistem gradimo, in mislim, da smo danes v Sloveniji nekje v fazi, ko lahko rečemo, da institucije relativno dobro delujejo, ponekod so še posamične težave. Ne izhaja samo iz tega mandata, je pač treba biti tukaj zelo pošten, ko gre za poročilo računskega sodišča o uporabi evropskih sredstev, je to poročilo za leti 2004 in 2005. Ugotavljati, da sredstva ne bodo porabljena za leto 2006 na podlagi podatkov iz konca maja leta 2006, je tudi nekorektno, ker se bilance delajo ob koncu. Tudi lani je bila podobna situacija v začetku leta, na koncu je Slovenija izšla iz črpanja evropskih sredstev kot najbolj uspešna med novimi članicami, tako da je potrebno biti tukaj uravnotežen. Sodelovanje med vlado Republike Slovenije in nadzornimi institucijami je potekalo v okviru ustave in zakonov, je dobro. En takšen dober primer sodelovanja, recimo, sodelovanja med vlado in Banko Slovenije, ki opravlja neodvisen nadzor nad bančnimi institucijami pri pripravah na uvedbo evra. To ni samo moja ocena, to je tudi ocena mednarodnih institucij, ki se bo, to sem trdno prepričan, izkazala za relevantno tudi naslednje leto, potem ko bomo proces zaključili. Kar se tiče nadzornih organov obeh paradržavnih skladov, ki sta bila ponovno omenjena, povem še enkrat, da je za razliko od prejšnjega mandata ta koalicija ponudila celotni opoziciji sodelovanje v teh nadzornih institucijah. Imenovali ste svoje predstavnike, tudi v nadzorni svet Kapitalske družbe, česar ni bilo v prejšnjem mandatu, vaš predstavnik je zraven, dobiva gradivo, neposredno ste obveščeni o samih zadevah, lahko opravljate ta nadzor brez kakšnih posebnih problemov. Mislim pa, da tudi glede na to, kar ste povedali na koncu vprašanja in na dogajanja v komisiji za nadzor javnih financ in proračuna, prihaja tukaj do mešanja dveh stvari: eno je odločanje in drugo je nadzor. Tisti, ki nekaj nadzira, se mora zavedati, da opravlja nadzorno vlogo, ne pa vlogo odločanja. Tukaj so odgovornosti porazdeljene, če se mešajo, pride do kolizije, do kaosa in do blokade. In to blokado ste v vaši komisiji povzročili, zaradi tega je tudi potem prišlo do teh sprememb. In tukaj gre za blokado v tem konkretnem primeru, ki vpliva na zelo konkretne stvari, vpliva na življenje in zdravje ljudi in bi tudi kot predsednik vlade pri takih stvareh pričakoval več resnosti. Ta vlada je podedovala zelo kompliciran sistem javnega naročanja, ki ga ni možno spremeniti čez noč, nov zakon bo sicer v kratkem pripravljen. Vendar imamo trenutno še vedno sistem, v katerem je postopek, ki ga evropska direktiva predvideva za približno en odstotek vseh naročil, tistih največjih, pri nas uporabljen praktično do vsote 10-ih milijonov. In je isti postopek za 10 milijonov ali pa 10 ali pa 15 milijard. To povzroča silne komplikacije v mnogih primerih, omogoča možnost blokade. Nekaj razvpitih primerov je javnosti znanih. Zato da se v primerih, ko gre res za nujne stvari, to preseka, se je pač predlagala interventna zakonodaja, na katero so vsi pozivali, tudi v opozicijskih klopeh, ko pa je prišlo do tega, da bi se odločalo, ste to blokirali. In to ni nadzorna funkcija, to ni opravljanje nadzorne funkcije, to je zloraba nekega organa, ki bi moral opravljati nadzorno funkcijo, zato da se odloči oziroma da se ne odloči. In te stvari je treba zelo jasno povedati. Ta vlada bo [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]bo podprla vse ukrepe, ki bodo povečevali učinkovit nadzor, ne bo pa dopustila, da se mešajo pristojnosti, ker to povzroča kaos.
Hvala. Gospod Cvikl, želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
No, gospod Janša, očitno ste pozabili, da sedite na sedežu predsednika vlade in ne dežurnega meteorologa. Z vašim odgovorom nihče ne more biti zadovoljen, zato imam dodatno vprašanje. Ker ste se ravnokar vrnili iz ZDA, upam, da vam je republikanski predsednik povedal, kako ga demokrati in ne republikanci kontrolirajo v kongresu. Vladna večina pač ne more kontrolirati vladne večine in tisti, ki sodi o uporabi javnega denarja, ne more nadzirati. Upam, da so vam povedali tudi, da v demokraciji problema nesposobnih nadzornikov ali pa nesposobnih ministrov ne morete reševati z medijsko kontrolo. Številka 10 milijard minusa z Evropsko unijo - so pač dejstva, in poročilo računskega sodišča tudi. Danes mislim, da že vsi vedo, da bi minister Bručan že pred 15 meseci lahko sklenil pogodbo za operacijske mize, če se ne bi zapletel z donatorji in premočnimi lobiji; vendar ste v tej operaciji reševanja ministra Bručana uporabili vse, celo rekli ste, da boste prevzeli politično odgovornost za zadeve, ki jih evropska direktiva ne predvideva, ker pravno varnost zagotavljajo sodišča in neodvisne institucije, ne pa politična institucija vlada. Veseli me, da tako dobro sodite delo parlamentarnega nadzora. Jasno mi je, da neodvisnih nadzornikov ne želite. Ne, ker ne želite, da bi vam kdo gledal kako mimo javnih razpisov porabljate denar za razkošne palače. Poročila urada za nadzor proračuna po 4 mesecih še vedno ni. Dejali ste, da vam neprijazni mediji, socialistična miselnost in politični nasprotniki onemogočajo izpeljavo reform, zato vas sprašujem: Kdaj boste, če sploh, spremenili miselnost, da vas lahko kontrolirajo samo vaši? In ne nazadnje: Kateri naslednji korak bo [[...]] [[Opozorilni znak za konec.]] [[...]]v ukinjanju institucij? Kdo je naslednji na vrsti za osebni odstop?
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Torej, hvala tudi za to dodatno vprašanje oziroma komentar. Moram reči, da na tem mestu sedim relativno kratek čas. 10 let sem sedel v poslanskih klopeh, v glavnem v klopeh opozicije, vem, kaj je to parlamentarni nadzor, vem, kaj so prejšnje koalicije delale na tem področju, vem, koliko manevrskega prostora smo imeli in lahko primerjam. Bistveno več kot nekdo, ki je prišel sem pred enim letom. In če kdaj, potem je tega manevrskega prostora zdaj več, kot ga je bilo prej v kateremkoli mandatu. Povejte mi en sam primer, ko je v prejšnjih mandatih komisija za nadzor proračuna blokirala kakšno odločitev. Zelo rad bi slišal takšen primer, tudi če gre za kakšno malenkost, ne pa za življenjsko vprašanje, kot je sprememba zakona o reviziji, tako da okrog tega ni pač na naši strani nikakršnih načelnih dilem in zadržkov. Strinjamo se, da mora parlamentarni nadzor obstajati. To inštitucijo smo bili pripravljeni razširiti na začetku tega mandata tudi na paradržavo, se pravi, na tisti sektor, kjer je zaradi nedokončane privatizacije vpliv države še vedno prisoten. Ponudili smo vam imenovanje oziroma predlaganje ljudi v nadzorne svete, po nekaj mesecih ste se tej pravici odrekli, tako da predlagam, da najprej uporabite vse inštrumente, ki jih imate, ki jih ta koalicija ali pa vlada daje na voljo za to, da ste prisotni tam, kjer se sprejemajo odločitve, potem pa izrekate zelo ostre kritike.
Hvala. Želite predlagati razpravo? Prosim.
Proceduralno želim, da seveda v skladu s poslovnikom, drugim odstavkom, opravimo razpravo o neustreznem odgovoru na postavljeno vprašanje. Najprej, seveda, komisija prejšnjega mandata ni obravnavala 156 poročil računskega sodišča. Komisija v tem mandatu ni blokirala odločitve, ampak je povzročila to, da so poslanci vladajoče koalicije sedaj oblikovali zakon, ki bo vas rešil lobistov. Ne bodo hodili lobisti več okoli vlade, ampak bo državna revizijska komisija tista, ki bo odločila tudi v primeru življenja in smrti v roku treh dni, brez politične sodbe vlade, kaj je življenje in smrt. Vendar, gospod Janša, in za celo slovensko javnost, poglejmo, kaj pomeni včerajšnja samoukinitev parlamentarne nadzora. Z večino glasov bo sedaj vladna večina ugotovila. Prvič, da je bila s strani vas odobrena prodaja Mercatorja, poštena in dobra kupčija, in da je prav, da so slovenski davkoplačevalci oškodovani za do 29 milijard tolarjev, da vi obvladujete časopis Delo. Drugič. Da je prav, da ste brez pooblastila za 2,4 milijarde zgradili stekleno palačo in da se bo skoraj za 10 milijard prenovilo palačo na Gregorčičevi, zdravilo novo sejno dvorano na Brdu pri Kranju in še kakšno vladno golfišče v osrčju kulturnega spomenika Lipica. Da naj ministrica Lukačič ali minister Drobnič kar napadata računsko sodišče, ko le-to ugotovi pomanjkljivosti za več kot milijardo in pol nesmotrne porabe na skladu kmetijskih zemljišč, ko [[..]] [[Nerazumljivo.]] [[..]]navodila, ali pri ministru Drobniču, ko ne uspeva črpati sredstev Evropske unije, zaradi česar imamo sedaj veliko negativno bilanco. Da neoperativni ministri niso nič odgovorni, ker so delovali nesmotrno, ker ne boste želeli seznanitve s poročilom računskega sodišča. To pomeni ukinjanje parlamentarnega nadzora. Predlagam, da preko poletja - nevihte bodo pomagale, ohladimo to vročo dvorano - , da se vlada zamisli nad svojimi dejanji, da se politične stranke koalicije vprašate, kam greste, in se jeseni pogovorimo o tem neustreznem odgovoru. Če bo potrebno vmes koga ukrotiti, verjamem, da bo znal gospod Cukjati sklicati še kakšno izredno sejo. Izvršna oblast brez nadzora ni demokracija, za katero ste se pred nekaj leti zavzemali, zato naj vam citiram iz tako imenovane državljanske pobude: "Nekaj je potrebno storiti." Parlamentarni opoziciji, organizacijam civilne družbe in posameznikom je treba omogoči, da stališča pridejo do izraza. Z ukinjanjem parlamentarnega nadzora tega ne onemogočate. Res je nekaj potrebno storiti [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]
Hvala lepa. O predlogu poslanca gospoda Cvikla, da državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru predsednika vlade na njegovo poslansko vprašanje bo državni zbor odločil danes v skladu s časovnim potekom seje zbora v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 15. točki dnevnega reda. Naslednji ima besedo gospod Aurelio Juri. Prosim.
Hvala gospod predsednik, gospod predsednik vlade. Slovenija se je kot članica Združenih narodov in zveze Nato na osnovi resolucij svetovne organizacije in na osnovi tudi sklepa vrha vojaško-političnega zavezništva izpred dveh let po aktivnem in neposrednem sodelovanju zveze pri urejevanju razmer v Iraku ter še bolj konkretno pri usposabljanju iraških varnostnih sil ponudila, ponudila je svojo pomoč z napotitvijo štirih vojaških inštruktorjev. Vlada je odločitev o napotitvi sprejela 12. januarja letos, realizirala je to odločitev 18. februarja, ko so častnik in trije podčastniki Slovenske vojske odpotovali preko Neaplja v Bagdad in nato v bližnji vadbeni center Al Rustamia. O smiselnosti, upravičenosti in tveganjih te misije smo, kot vemo vsi, razpravljali in odločali tudi na sami seji državnega zbora, ki smo jo sklicali opozicijske poslanke in poslanci pet dni pred njenim začetkom, točneje 13. februarja, in sprejeli takrat na predlog koalicije zavezujoči sklep za vlado, da naj, citiram, "po treh mesecih po napotitvi pripadnikov Slovenske vojske v Irak, državni zbor vlado obvesti o dejavnostih in izkušnjah slovenskih vojakov ter o morebitnih posebnih varnostnih izidih". Prihodnji teden bo minilo pet mesecev od napotitve, neuradno izvemo, da del skupine štirih inštruktorjev ni več v Al Rustamiji in da opravlja baje druge naloge od tistih, zaradi katerih je na misijo odšla. Spremljamo to, kar se v Iraku dogaja, in kako se nasilje stopnjuje, ne nazadnje v povezavi tudi z zaostrovanjem palestinskega vprašanja in novo agresijo Izraela na palestinska ozemlja pa se, žal, kuha tudi v bližnjem Libanonu. S strani vlade pa zahtevanega ali vsaj pričakovanega - če ne drugo, zavoljo odnosa do vaših kolegov, kolegic v koaliciji - odgovora vlade še ni. Torej te informacije nismo prejeli. Ponujam vam sedaj priložnost, da nam vi danes sporočite, gospod premier: Kako je z našimi inštruktorji? Kaj točno počno? Kje so? Ali so še vedno na varnem? Kako se kaj počutijo? Kakšne so njihove izkušnje? Kako ocenjujete njihovo delo? Kdaj bodo dokončno nazaj? In: Ali bodo odšli drugi oziroma ali vlada vztraja pri tovrstnem sodelovanju ne glede na razplet situacije in na varnostne razmere tako v Iraku kot na celotnem Bližnjem vzhodu? Hvala.
Hvala gospodu Juriju. Gospod predsednik, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje. Preden na njega odgovorim, bi vseeno dejal, da ker je danes aktualno to razpravljanje o vlogi opozicije, da v prejšnjem mandatu, ko smo bili mi v tem položaju, predsednik državnega zbora nikoli ni dovolil, da bi se poslansko vprašanje postavilo šele v tretji rundi, potem ko jaz nimam več možnosti za odgovor. Zdaj se to praviloma dogaja z zlorabo poslovnika in se postavljajo oziroma sprašuje popolnoma nove nenapovedane stvari in zadeve, na katere se ne da odgovarjati. Kar se tiče vprašanje v zvezi z Irakom, je vlada že pred časom poslala zahtevano gradivo oziroma odgovor. Ne vem, zakaj ga pristojni matični odbor državnega zbora še ni obravnaval. Mislim, da smo že v začetku junija poslali poročilo o delovanju pripadnikov Slovenske vojske v NTM1, se pravi v šolski misiji Nata v Iraku. Vlada ga je obravnavala in poslala, ne vem, kje se je potem izgubilo. Sicer pa štirje pripadniki Slovenske vojske v tej šolski misiji Nata delujejo v skladu s programom, ki je bil predstavljen že prej, tudi v skladu s specialnostmi, ki jih imajo, činom in usposobljenostjo, gre za urjenje pripadnikov iraških varnostnih sil, ki naj bi v prihodnosti prevzeli odgovornost za red, mir in varnost v tej državi. Slovenije je inštruktorje poslala na podlagi Organizacije združenih narodov in v skladu s sklepom vlade, ki se je glasil, da pošiljamo inštruktorje za šest mesecev z možnostjo rotacije glede na situacijo v Iraku. In glede na obravnavanje teh razmer v pristojnih mednarodnih telesih, telesih Organizacije združenih narodov in Nata, je trenutno ocena takšna, da se bo ta aktivnost nadaljevala. Se pravi, bo prišlo do rotacije za naslednjih šest mesecev, morda tudi za več, odvisno od razmer v Iraku. Soglasna ocena v Natu, tudi v širši mednarodni skupnosti, tudi v tistem delu mednarodne skupnosti, ki je nasprotovala vojaški intervenciji v Iraku, je, da je zdaj edini pozitivni izhod iz te situacije usposobitev Iračanov, da sami poskrbijo za svojo varnost. Okrog tega ni nobenih razhajanj niti v varnostnem svetu Združenih narodov, zato je tudi prišlo do sprejetja te resolucije, ki je bila podlaga za naše sodelovanje v Natovi šolski misiji. Inštruktorji delujejo v bazi, ki je posebej varovana, je to bolj varno območje, kot je območje glavnega mesta Iraka. Bilo je nekaj poskusov ogrožanja tudi tega območja, vendar ni bilo nikakršnih posledic, ne žrtev ne ranjenih ob teh poskusih in ne glede na situacijo, kakršna je v Iraku in ki se zelo počasi stabilizira, zaenkrat ni na voljo ocen, ki bi ugotavljale, da so razmere tam kaj bolj nevarne, kot so bile pred slabega pol leta, ko se je ta misija začela. Na tej podlagi delo poteka normalno in, kot že rečeno, potekalo bo toliko časa, dokler iraške varnostne sile ne bodo same sposobne opravljati svojih nalog.
Hvala. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala, gospod predsednik. Kot član odbora za obrambo in član odbora za zunanjo politiko te informacije nisem prejel, zato tudi prosim vodstvo državnega zbora, da preveri, če je bila ta informacija poslana. Bi bilo prav, da jo prejmemo vsaj člani in članice teh dveh odborov. Ne nazadnje je bila informacijo vlada dolžna podati vsem poslankam in poslancem, kajti ta sklep je sprejel državni zbor. No, upam, da bomo to informacijo tudi čim prej prejeli. Drugo, če mi dovolite, še vprašanje v povezavi z iraško krizo. Glede na to, da, gospod predsednik, prihajate s pogovorov s predsednikom Združenih držav Amerike Bushem, me zanima: Kakšni so obeti razpleta te krize? Ali se bodo Združene države Amerike začele umikati? In: Kakšna zagotovila vam je predsednik Združenih držav Amerike dal, da se bo ta kriza razpletla tako, kot so si želeli tisti, ki so jo, žal, zanetili? Hvala.
Hvala. Gospod predsednik.
Tudi na to vprašanje sem deloma že prej odgovoril. Ne gre samo za stališče Združenih držav, to je zdaj enotno stališče, potrjeno oziroma verificirano tudi z resolucijo Združenih narodov, da je pač treba Iraku pomagati, da bo sposoben sam poskrbeti za mir, red in varnost na svojem ozemlju. Po sprejetju ustave in izvedenih volitvah z visoko udeležbo v Iraku se počasi vzpostavljajo politične institucije, ki prevzemajo političen nadzor v državi, v severnem delu Iraka, deloma tudi v južnem delu Iraka, kjer so obsežna območja že tudi prešla v neposreden nadzor iraških varnostnih sil. Problem ostaja osrednje območje Iraka in sunitski trikotnik, kjer tudi po mojih osebnih predvidevanjih vsaj še nekaj let ne bo možno zagotoviti popolnega nadzora situacije samo s pomočjo domačih varnostnih sil. In omejena vloga Nata, pa verjetno tudi ostalih držav, ki sodelujejo v vojaškem delu iraške misije, bo na tem delu ostala. Najslabša možna rešitev bi bila, da se v tej situaciji mednarodna skupnost iz Iraka umakne. To bi najbrž omogočilo nesluten razmah državljanske oziroma verske vojne in tudi širše ogrozilo situacijo v tem delu sveta. Tega si zagotovo nihče ne želi in glede tega je soglasje tudi tam, kjer ni bilo strinjanja v zvezi z začetkom te kampanje.
Hvala gospodu predsedniku. Gospod Jakob Presečnik vam je posredoval naslednje vprašanje: Kdaj vlada načrtuje sprejem zakonodaje glede pokrajin? V kolikšni meri bo prenesen obseg pristojnosti z državne na pokrajinsko raven? In: Ali se bodo skupaj s pristojnostmi prenašali tudi ustrezni finančni viri in administrativne strukture? Ker je gospod Presečnik danes opravičeno odsoten, sprašujem, ali kljub temu želite odgovoriti na njegovo vprašanje? Izvolite.
Hvala lepa. Vprašanje je pomembno, nanj je zdaj, ko je državni zbor spremenil ustavo, omogočil krajši postopek za ustanovitev pokrajin, možno odgovoriti. Hvala tudi za pač voljo, da se je oblikovala potrebna večina za to, da je bila ta odločitev sprejeta. S tem so nastopile realne možnosti, da se v tem mandatu Slovenija dejansko decentralizira. Po desetletju in več govorjenja se lahko zdaj preide k konkretnim aktivnostim in del teh aktivnosti bo po spremembi ustave tudi priprave in z naše strani predlaganje štirih pomembnih zakonov: zakona o pokrajinah, zakona o financiranju pokrajin, zakona o oblikovanju pokrajin in zakon o volitvah v pokrajinske organe. Ti štirje zakoni praktično že obstajajo v tistih najbolj delavnih verzijah, nekateri so se itak pripravljali že dlje časa. Do konca tega leta bo, tako je predvideno v normativnem programu vlade, vlada predlagala celoten paket te zakonodaje v državni zbor in pričakujemo, da bi tam nekje do polovice naslednjega leta to zakonodajo tudi sprejeli ob dobri volji in sodelovanju vseh tistih, ki ste tudi podprli spremembo ustave. Zdaj, osnovno izhodišče bo seveda decentralizacija, pri prenašanju pristojnosti in finančnih virov bo vlada zasledovala načelo subsidiarnosti, kar pomeni, da bomo skušali vse tisto, kar se lahko opravlja na nižjih nivojih od državnega, tja tudi prenesti. Hkrati imajo oziroma bodo imele z nastankom pokrajin tudi občine suvereno pravico, da nekatere stvari, ki se upravljajo na prvem nivoju lokalne samouprave, združijo na drugem oziroma na pokrajinskem nivoju. O tem ne bo odločala vlada, to bo stvar odločitve občin. In glede na te principe, ki mislim, da vsaj v načelu imajo zelo široko podporo tudi v tem visokem zboru, kakšnih večjih težav s temi konkretnimi ukrepi ne bi smelo biti - če bo teklo tako, kot je predvideno, in če ne bo prevelikih zapletov ali poskusov blokade sprejemanja določenih rešitev, bi lahko s konstituiranjem pokrajin verjetno zaključili z rokom volitev za naslednji mandat tega državnega zbora, tako da bi tudi volitve v pokrajinske organe izpeljali hkrati z volitvami v državni zbor jeseni leta 2008.
Hvala. Hvala predsedniku vlade za podane odgovore. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi sejo zbora in jo bomo nadaljevali čez 5 minut, to je ob 14.47.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Nadaljujemo sejo zbora. In sicer prehajamo 15. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O DODATNI KONCESIJSKI DAJATVI OD PREJEMKOV, IZPLAČANIH ZA OBČASNA IN ZAČASNA DELA ŠTUDENTOV IN DIJAKOV. Prosim, da se umirite. Lahko nadaljujem? Predlog zakona je v obravnavo predložila vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku vlade za dodatno obrazložitev. Gospod Dušan Lesjak, državni sekretar na ministrstvu, imate besedo. Prosim, kar za govornico.
Hvala lepa. Dober dan, lepo pozdravljeni. Prvič nastopam v takšni vlogi in se za morebitne spodrsljaje že vnaprej opravičujem. Če predstavim predlog in splošne cilje predloga zakona o spremembah, gre za poenostavitev zbiranja denarja, s čimer se odpravi en člen, pospeši denarni tok, izboljša nadzor nad denarnimi transakcijami in prihrani se plačilo storitve za opravljanje storitve nakazovanje tega denarja, kar predstavlja letno 3 milijone tolarjev. Rešitev, ki jo uvaja ta zakon, pomeni relativno in enostavno stekanje finančnih sredstev; strogo namenske narave, preglednost načrtovanja, stalno racionalno uporabo sredstev nad plačevanjem dodatne koncesijske dajatve. Utemeljitev tega zakona ne bo predstavljala dodatne finančne obremenitve za proračun Republike Slovenije in druga javna finančna sredstva. MVZT, kot sem že omenil bo letno prihranila približno 3 milijone tolarjev, ki jih je doslej plačevala ŠOS-u za opravljanje te storitve. Hvala lepa.
Hvala. Predlog zakona je obravnavo odboru za visoko šolstvo, znanost in tehnološki razvoj kot matično delovno telo. Prosim podpredsednico odbora, gospod Evo Irgl, da predstavi poročilo odbora. Prosim. Oprostite, poročilo odbora bo predstavil predsednik odbora gospod Rudolf Moge.
Vem, da nisem lep kot Eva, ampak me boste morali sprejeti. Lep pozdrav vsem. Uvodoma je minister dr. Jure Zupan na odboru dejal, da je cilj predlaganega zakona poenostavitev zbiranja sredstev 2% dodatne koncesijske dajatve neposredno od organizacij, ki opravljajo dejavnost posredovanja začasnih in občasnih del za študente in dijake. Do sedaj je ta sredstva zbirala Študentska organizacija Slovenije, jih vodila ločeno ter jih v celoti odvajala v proračunski sklad v pristojnosti ministrstva, pristojnega za visoko šolstvo, z namenom sofinanciranja izgradnje in prenove študentskih bivalnih zmogljivosti ter opremljenosti univerz v skladu s programom investicij, ki jih sprejme vlada. Rešitev, ki jo uvaja ta zakon, pomeni relativno enostavno stekanje finančnih sredstev, strogo namenske narave, preglednost njihovega načrtovanja, stalnost, racionalno porabo in predvsem stalen nadzor nad obračunavanjem in plačevanjem dodatne koncesijske dajatve. Predstavnik komisije državnega sveta za družbene dejavnosti je izrazil podporo predlaganim rešitvam v zakonu. Zakonodajno-pravna služba državnega zbora pa je opozorila na to, da so v predlagani spremembi zakona kot vir proračunskega sklada opredeljena le še sredstva dodatne koncesijske dejavnosti, ne pa tudi proračunska sredstva, zagotovljena v proračunih tekočih let, kot je to predvideno v sedaj veljavnem zakonu. Predstavniki študentske organizacije Slovenije so nasprotovali sprejetju zakona in pri tem poudarjali, da se predlagatelj zakona pred njegovo vložitvijo v proceduro ni predhodno uskladil z njihovo organizacijo v okviru Sveta vlade Republike Slovenije za študentska vprašanja. Trdili so, da je bil do sedaj nadzor nad zbiranjem in odvajanje sredstev dodatne koncesijske dajatve ustrezen in da s strani računskega sodišča, ki je pristojen za tovrstni nadzor, niso bile dane nikakršne pripombe. Ne strinjajo se tudi z argumentom, da naj bi bilo na podlagi sprejetega zakona zbiranje sredstev dodatne koncesijske dejavnosti poenostavljeno in bolj transparentno ter da bi se na ta način zmanjšali manipulativni stroški v zvezi z nakazovanjem dodatne koncesijske dajatve v proračunski sklad. Po njihovem mnenju vlada prekinja pogodbo s Študentsko organizacijo Slovenije, ki naj bi veljala do leta 2009 zgolj zato, ker se študentje niso hoteli odpovedati solastništvu študentskih domov v višini najetih kreditov, kar naj bi jim zagotovila prejšnja vlada. Zaradi predloga, da naj odbor glasuje o sklepu, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo, je odbor opravil splošno razpravo. V tej razpravi so predstavniki koalicijskih strank menili, da gre zgolj za tehnični zakon, ki le poenostavlja postopke in omogoča večji nadzor nad delom študentskih servisov, zato ne vidijo razloga, da se ta zakon ne sprejme čim prej, četudi ni bil predhodno sklenjen s študentsko organizacijo, saj je študentska organizacija na podlagi tega zakona ne bo utrpela nikakršne škode. Nasprotno temu so predstavniki opozicije menili, da se zakon ne bi smel sprejemati po nujnem postopku, saj ni nikakršne utemeljene podlage za tak postopek. Zakon namreč ne ureja le tehnike zbiranje sredstev dodatne koncesijske dejavnosti, ampak je povezan tudi s problematiko kreditov za sofinanciranje izgradnje ter prenove študentskih bivalnih zmogljivosti, ki naj bi jih najela Študentska organizacija Slovenije. V zvezi s tem ostaja odprto tudi vprašanje glede možnosti, da bi Študentska organizacija Slovenije postala sorazmerni lastnik študentskih domov, zgrajenih iz sredstev dodatne koncesijske dajatve, čeprav po mnenju vlade to ni možno, ker za to ne obstaja pravna podlaga. V nasprotju z vlado pa opozicija meni, da bi bilo dobro, da postane Študentska organizacija Slovenije sorazmerni lastnik študentskih domov in bi le-ta objekte uporabljala le za namen, za katerega so bili zgrajeni. Lastnino, pridobljeno v tem zakonu, pa bi lahko študentska organizacija odtujila ali obremenila le v soglasju z vlado. Po obširni splošni razpravi odbor za visoko šolstvo in znanstveni tehnološki razvoj ni sprejel predlaganega sklepa. V razpravi o vloženih amandmajih poslanskega kluba so bili zavrnjeni vsi njegovi amandmaji, vključno z amandmajem, v katerem je bilo predlagano, da je Študentska organizacija Slovenija sorazmerni lastnik študentskih domov, zgrajenih iz sredstev dodatne koncesijske dajatve. Odbor je kot svoje sprejel tri amandmaje, ki so bili bolj redakcijskega značaja na podlagi mnenja zakonodajno-pravne službe, ki so vključeni v besedilo dopolnjenega predloga zakona. Zboru predlagam, da ta dopolnjen predlog zakona sprejme. Hvala lepa.
Hvala gospodu Mogetu. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Mag. Majda Potrata bo predstavila stališče poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci, spoštovana predstavnika vlade! Poslanska skupina Socialnih demokratov želi najprej posebej poudariti, da se zaveda pomena gradnje potrebnih bivalnih zmogljivosti za študente. Pri čemer se pa zavedamo, da je vlada sprejela tudi program reform, po katerih naj bi se visokošolski prostor v prihodnje oblikoval drugače, nismo pa dobili nobenega odgovora na vprašanje, kako bo s tem povezana tudi potreba po bivalnih kapacitetah v drugih mestih, mimo dosedanjih univerzitetnih središč, ki jih poznamo - seveda gre za Ljubljano, Maribor, Koper in po novem tudi Novo Gorico. To je vsekakor treba upoštevati, glede na to, da se predlagatelj zakona sklicuje samo na nekatere vidike sprememb zakona, ne opozarja pa na nekatere bistvene. Zato je bilo tudi mogoče s strani koalicijskih strank slišati, da gre zgolj za tehnični zakon, s strani predlagatelja pa je bilo v resnici tudi predstavljeno, da gre samo za poenostavljanje zbiranja sredstev, ki naj bi - zdaj pa citiram - "prineslo relativno enostavno stekanje finančnih sredstev". Človek se vpraša, zakaj tako spremembo vpeljevati, če nismo prepričani, da bo poenostavitev zanesljiva. Drugo, kar bi rada rekla v imenu poslanske skupine. Če je to res samo tehnični zakon, zakaj potem predlagatelj niti v ciljih niti kasneje v odgovorih na vprašanja ni povedal, da je pravzaprav skril pomembno spremembo, to pa je, da se v sklad, ki naj bi zagotavljal bivalne zmogljivosti, obnavljanje bivalnih zmogljivosti in tudi investicije v nekatere druge programe v visokošolskem prostoru, zakaj ni povedal, da je izločil drugi del zelo pomembnih sredstev, ki bi naj napajala ta sklad. Sklad naj bi se po novem namreč napajal zgolj iz dodatne koncesijske dajatve, izginila in izpuhtela pa je proračunska obveznost vlade, da namenja v sklad tudi sredstva. Namreč, šele to bi sklad obogatilo in zagotovilo potrebna sredstva, ki bi zagotavljala tudi dovolj načrtno gradnjo in investiranje v tem prostoru. In to je tudi eden od temeljnih razlogov, zaradi katerih poslanska skupina Socialnih demokratov tega zakona ne bo podprla. Pomisleki o nujnem postopku so bili izrečeni že na odboru in tudi ta hip so brezpredmetni, ker postopka ni mogoče več spreminjati, bi se pa bilo treba zamisliti, kako je nujni postopek v obrazložitvi zakona utemeljen in je utemeljen tako, da ne zdrži. Res je tudi namen predlagatelja izboljšati nadzor - in kdo je tisti, ki bo samo imel nadzor? Če ugotavljamo, kako si vlada jemlje pravico zmanjševati neodvisen nadzor nad svojim delovanjem, si pa tukaj jemlje pravico svojega nadzora nad stekanjem sredstev in v ničemer ni znala odgovoriti na tista vprašanja in pomisleke, ki so bili izrečeni glede na to, da je bil očitek zelo jasen, da se sredstva niso stekala v ustrezni višini. Pri tem je bilo pa jasno ugotovljeno, da je bil to bolj izračun "čez palec" ne pa na podlagi točnih navedb. Tako je več kot dovolj razlogov za to, da poslanska skupina Socialnih demokratov ne bo podprla tega zakona. In za konec naj samo še zadnji argument navedem. Ta zakon, podobno kot nekateri drugi, ki jih obravnavamo zadnje čase, ni usklajen z enim od ključnih partnerjev, to pa je študentsko organizacijo. Če do dogovora ni prišlo in so bila pogajanja prekinjena, pa nosi vlada vso odgovornost za to, da povabi študente na pogajanje. O tem govori ne nazadnje tudi ime organa. Hvala.
Hvala lepa. Lep pozdrav vsem skupaj in hvala lepa predsedniku za dosedanje vodenje! K besedi pa vabim mag. Capudra, da predstavi stališče Nove Slovenije.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Predstavniki vlade, poslanke in poslanci! Leta 2003 sta bila sprejeta dva zakona, ki obravnavata tematiko gradnje, posodobitve in obnove študentskih domov. To sta zakon o dodatni koncesijski dajatvi od prejemkov, izplačanih za občasna in začasna dela študentov in dijakov ter zakon o poroštvu Republike Slovenije za obveznosti Univerze v Ljubljani, Univerze v Mariboru in Študentske organizacije Slovenije iz naslova kreditov, ki jih bodo najeli v ta namen gradnje in posodobitve, se pravi, v namen posodobitve in gradnje študentskih domov. Po zakonu o dodatni koncesijski dajatvi mora zbrana sredstva v višini 2% študentska organizacija voditi ločeno ter jih v celoti odvajati v posebni proračunski sklad v pristojnosti ministrstva, pristojnega za visoko šolstvo. Način odvajanja sredstev je bil določen v posebni pogodbi, sklenjeni med ministrstvom in študentsko organizacijo. Edini cilj predlaganega zakona je poenostavitev zbiranja oziroma direktno zbiranje sredstev dodatne koncesijske dajatve od organizacij, ki posredujejo začasna in občasna dela študentom in dijakom, in zaradi tega smo ta zakon imenovali tehnični zakon. V 3. členu novele zakona je določeno, da se obračun sredstev dodatne koncesijske dajatve organizacijam, ki opravljajo dejavnost posredovanja dela študentom in dijakom, izvede direktno pri davčnem organu. Predlagana rešitev omogoča poenostavitev obračunavanja in plačevanja dodatne koncesijske dajatve, hkrati pa zagotavlja sproten nadzor, saj vse opravlja isti pristojni državni organ. Takšna rešitev je po mnenju Nove Slovenije dobra, saj zagotavlja izvajanje nadzora, posledično možnost nadzora nad tem, kdo vse izvaja oziroma uporablja ugodnosti študentskega dela. Torej, vse tisto, za kar si vsi - upam, da iskreno -prizadevamo pri nadzoru študentskega dela, za katerega vsi ugotavljamo, da se ga zlorablja. Zato nas v Novi Sloveniji čudi včerajšnja izjava za javnost Študentske organizacije Slovenije, ki je bila zapisana v elektronski izdaji Dela. Izjavili so, da bo s spremembami obeh zakonov še manj denarja za gradnjo študentskih domov. Dodali so, da se bodo zaradi teh sprememb, po novem, sredstva za gradnjo študentskih domov stekala v integralni proračun in se zato vsako leto ob zaključku proračunskega leta ne bodo mogla prenesti v naslednje proračunsko leto. To piše v elektronski izdaji Dela. Predstavniki študentov v tej izjavi tudi še ocenjujejo, da gre za redefiniranje projekta prenove in izgradnje študentskih zmogljivosti ter za institucionalno brisanje ŠOS-a iz dveh zakonskih aktov. Takšna izjava ŠOS-a je čisto zavajanje javnosti, saj se bo denar iz dodatne koncesijske dajatve, tako kot doslej, stekal v poseben proračunski sklad, ne pa v integralni proračun, kot so zavajujoče v svoji izjavi izjavili predstavniki ŠOS-a. Ne vem, zakaj in tudi ne morem razumeti, zakaj se predsedniki ŠOS-a bojijo preglednosti, katero prinaša sprememba zakona o dodatni koncesijski dajatvi. Predstavniki Študentske organizacije se morajo zavedati, da so sredstva dodatna koncesijske dajatve sredstva, ki so strogo namenska, in da so to državna sredstva, predvsem pa ni osnovna naloga študentske organizacije, da se prek nje pretaka denar, ki ima z zakonom točno določeno pot v posebni sklad. V Novi Sloveniji bomo predlagane spremembe zakona podprli. Amandmajev LDS-a pa ne moremo podpreti, ker smo mnenja, da so predlagane zakonske rešitve dobre in stvari urejajo tako, da bodo pregledne. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi vabim mag. Krambergerja, da predstavi stališče Slovenske ljudske stranke.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Lep pozdrav predstavnikom ministrstva, kolegice in kolegi! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o dodatni koncesijski dajatvi od prejemkov, izplačanih za občasno in začasno delo študentov in dijakov, bomo v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke podprli. Namreč, ocenjujemo, da gre za zakon, ki ga mirno lahko imenujemo tehnični zakon. Cilji zakona so predvsem poenostavitev zbiranja strogo namenskih sredstev in ta sprememba zakona uvaja preglednosti in tudi sproten nadzor sistema. Ocenjujemo, da je takšna sprememba omenjenega zakona potrebna, in prepričani smo, da bo po sprejetju bo dosežen tudi namen zakona, ki je zapisan v ciljih zakona. Torej, zakon bomo podprli skupaj s predlaganimi amandmaji, ki so bili sprejeti na odboru. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi vabim gospo Žgajner Tavš, da predstavni stališče Slovenske nacionalne stranke.
Hvala lepa za besedo. Sredstva dodatne koncesijske dajatve v višini 2% mora po sedanji ureditvi Študentska organizacija Slovenije voditi ločeno ter jih seveda v celoti odvajati v proračunski sklad v pristojnosti ministrstva, pristojnega za visoko šolstvo. Način odvajanja sredstev je bil določen v pogodbi o načinu prenakazovanja sredstev za razširitev študentskih bivalnih zmogljivosti ter seveda razširitev in posodobitev prostorskih pogojev in tehnološke opremljenosti univerz. Novela zakona ni povezana s pravom Evropske unije, to je tudi vladna ugotovitev. Dejstvo tudi je, da je sistem študentskega dela, kakršnega imamo oziroma poznamo v Republiki Sloveniji, pravzaprav dobro utečen "unicum" in da niti EU ne zahteva zgolj enovitega sistema organiziranosti študentskega dela. Vlada med razlogi v okviru te spremembe navaja poenostavitev zbiranja sredstev dodatne koncesijske dajatve neposredno od organizacij, ki opravljajo dejavnost posredovanja začasnih in občasnih del za študente in dijake. Tovrstno delo naj bi torej po novem študentski servisi kot posredovalci zaposlitve sami direktno nakazovali na pristojno ministrstvo, torej ministrstvo za visoko šolstvo. Šlo naj bi, kot smo slišali, za enostavnejše stekanje finančnih sredstev strogo namenske narave, tudi z večjim nadzorom nad obračunavanjem in plačevanjem dodatne koncesijske dajatve. Na matičnem delovnem telesu je bilo tekom razprave izpostavljeno in tudi argumentirano, da je ministrstvo med razlogi za, bom rekla, potrebna spremembe navedlo kup neresnic in zavajajočih podatkov. Vlada je na primer izpostavila, da študentska organizacija ni odvajala vseh sredstev, ki bi jih morala pa so bili podatki napačni, ker so bili izračunani na podlagi popolnoma napačnih postavk. Na kakšen način bo potemtakem ministrstvo sposobno samo zagotavljati in izbirati omenjena sredstva? Da je 3 milijone slovenskih tolarjev kolikor na letni ravni za posredovanje podatkov dobi študentska organizacija, prevelik strošek, temu je mogoče pritrditi, če upoštevamo mačehovsko držo države pri deljenju proračunskih sredstev posameznim društvom z različnih področij tudi tistih, ki se, recimo, ukvarjajo s psihosocialno pomočjo otrokom; pa vendar, ob vseh predstavljenih, načrtno zavajajočih podatkih ministrstva za visoko šolstvo je ne nazadnje težko verjeti, da bo nov sistem pobiranja koncesnin bistveno cenejši, ob dejstvu, da študentski servisi, recimo, danes še nimajo organiziranega tega sistema ter da je treba tudi na to mesto postaviti in plačati človeka. Ministrstvo je tudi to splošno oceno predstavilo brez kakršnihkoli izračunov ali, če hočete, na pamet. Še na eno pomembno dejstvo je treba opozoriti, ko govorimo o dodatni koncesijski dajatvi iz tako imenovanega študentskega dela. Ta sredstva so strogo namenske narave. Gre za gradnjo domov, posodabljanje infrastrukture in tako dalje. V ta namen je bil v preteklosti v okviru ministrstva oblikovan tako imenovan proračunski sklad, kjer so se zbirala in tudi ostala zbrana namenska sredstva, torej sredstva za točno določen namen. Ta novela zakona ukinja obstoječi sklad oziroma proračunsko postavko. Na to nelogično absurdnost resornega ministra, ki dobesedno pljuva v lastno skledo, je opozorila tudi zakonodajno-pravna služba, a so se koalicijski poslanci kljub dodatnemu posvetovanju odločili drugače in ukinili namenski sklad. Toliko o tistih dobronamernih vladnih potezah o resnični težnji po več študentskih posteljah, domovih in tako dalje. Je pa ta zakon oziroma novela tega zakona v veliki meri povezana še z enim zakonom, ki ga odpiramo in popravljamo tudi na tej seji. Gre namreč za zakon o poroštvu Republike Slovenije za obveznosti univerze v Ljubljani, Mariboru in študentske organizacije Slovenije. Država bo po novem najemnica [[...]] [[Opozorilni znak za konec.]] [[...]]kreditov in edina lastnica zgrajenih študentskih kapacitet. Vse očitno kaže na to, da hoče država urejati stvari na visokošolskem področju sama, mimo za to zainteresiranega in tudi pristojnega partnerja. Tu pa, se bojim, ne bodo v dovolj veliki meri upoštevani interesi prizadete populacije, če sploh bodo, in bo dogajanje, roko na srce, odvisno zgolj od volje politike. No, minister, ki bi moral [[...]] [[Opozorilni znak za konec.]] [[...]]zastopati in delovati v interesu svojega resorja, pa se že pri osnovnih potezah podreja. V Slovenski nacionalni stranki - pa bom zdaj rekla malce cinično - tehničnega zakona po nujnem postopku pač ne moremo podpreti.
Hvala lepa. K besedi vabim gospo Irgl, da predstavi stališče Slovenske demokratske stranke.
Najlepša hvala za besedo. Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci, predstavnik ministrstva! V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke se strinjamo s predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o dodatni koncesijski dajatvi od prejemkov, izplačanih za občasna in začasna dela študentov in dijakov, ki ga je v zakonodajno proceduro posredovala vlada Republike Slovenije. Res je, da je omenjeni predlog spremembe zakona kratek, vendar kljub temu bistveno poenostavlja zbiranje denarja, ki se ustvari s plačevanjem dodatnih koncesijskih dajatev, ki jih morajo plačevati delodajalci ob opravljanju študentskega in dijaškega dela. Temu zakonu bi lahko rekli, da je predvsem tehnične narave, saj skoraj ne posega v samo vsebino zakona in višino koncesijskih dajatev. Poleg poenostavitev ta zakon omogoča tudi uvedbo boljše kontrole nad izplačevanjem denarja, kar je tudi v skladu z zahtevami študentske organizacije. Do sedaj je bilo namreč treba sklepati za prenose zbranega denarja štiripartitne pogodbe med posameznimi resornimi ministrstvi in študentskimi servisi. Pri tem je bila največja pomanjkljivost v tem, da praktično nobena pogodbena stranka ni imela nobene možnosti oziroma so bile le-te omejene pri izplačevanju in transferjih denarja. Novi predlog zakona pa uvaja povsem enostavne pogodbe, da se ta denar neposredno nakazuje na poseben, strogo namenski račun ministrstva za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo brez kakršnegakoli posredovanja. S temi spremembami bomo v prvi vrsti dosegli večjo preglednost izplačevanja in s tem manjšo možnost zlorab, hitrejši pretok denarja do tistih projektov, za katere je ta denar namenjen, in pa ne nazadnje tudi zmanjšanje stroškov, ki nastajajo ob številnih denarnih transakcijah. Zaradi poenostavitvi načina zbiranja sredstev bo tako ministrstvo za visoko šolstvo, znanost in tehnološki razvoj letno privarčevalo približno 3 milijone tolarjev. In v situaciji, ko primanjkuje denarja za študentske domove, je potrebno vsako takšno racionalizacijo pozdraviti in tega bi se morali zavedati tako v opoziciji kot tudi v Študentski organizaciji Slovenije. V Slovenski demokratski stranki pa obenem tudi v celoti zavračamo očitke in pomisleke, ki so bili na seji matičnega delovnega telesa izraženi s strani opozicije in predstavnikov ŠOS-a, in sicer, da s temi spremembami se posega na področje avtonomije študentov. Ponovno poudarjamo, da gre pri teh spremembah samo za poenostavitev zbiranja denarja, ki se bo zbiral namensko na enem mestu in se tudi namensko porabljal. Zato se v poslanski skupini Slovenske demokratske stranke s predlaganimi spremembami zakona v celoti strinjamo in ga bomo tudi podprli.
Hvala lepa. In še poslednji bo spregovoril dr. Gaber v imenu poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenija.
Najlepša hvala, gospod podpredsednik. Spoštovane gospe in gospodje, gospod državni sekretar! Pred seboj imamo zakon, ki je nepotreben, koncesije oziroma koncesijska dajatev se tekoče pobira in se steka na ustrezen račun, Študentska organizacija Slovenije sredstva zbira vzporedno, ko sicer zbira dajatve od koncesije tudi za namen delovanja študentske organizacije. Zakon, ki ga imamo pred seboj, bo v nasprotju s tem, kar smo danes že lahko slišali, predvsem pa s tistim, kar smo slišali na odboru, zahteval bo dodatno delo zaposlenih na ministrstvu in povsem verjetno je, ker ne verjamemo, da so tam ljudje, ki nimajo česa početi, dodatne zaposlitve. Povečali se bodo torej stroški in prekinil se bo utečen tok zbiranja sredstev. Minister zato bodisi ne ve, zakaj je zakon predlagal, ali pa se spreneveda in namen zakona sploh ni tisto, kar nam je sam razlagal na odboru, namreč večja transparentnost zbiranja sredstev in pospešitev predvsem izgradnje študentskih domov. Vse kaže, da gre za nekaj povsem drugega, pred sabo imamo namreč še enega iz nabora križarskih zakonov, namen tega pa je preprost in ga je mogoče razdeliti na dva dela. Najprej želi premier in pa zanj seveda minister dr. Zupan desubjektivirati Študentsko organizacijo Slovenije, se je znebiti, kjer je le mogoče, in jo izključiti iz partnerskega opravljanja posla v državo. Pri tem je potrebno ŠOS-u odvzeti možnost sooblikovanja pogojev bivanja študentk in študentov v času študija in to pravzaprav, ker sta tako predsednik vlade kot tudi minister znana pristaša politike pod geslom: "država to sem jaz", niti ne čudi prav posebej. Ob tem pa bo vladajoča koalicija na hitro posegla še v naravo sklada, ki je dal visokemu šolstvu v celoti posebno mesto pri porabi proračunskih sredstev. Na to smo bili posebej opozorjeni tudi s strani sekretariata oziroma službe za zakonodajo tega državnega zbora. Do sedaj je namreč veljalo in ta trenutek, spoštovane kolegice in kolegi, še velja, da sredstva v ta sklad namenja tudi državni proračun, po novem temu ne bo več tako. Še posebej nas čudi, da je temu tako, namreč, da se ta sklad na ta način spreminja prav v času, ko vlada na veliko govori o pomenu znanja za to državo in govori o posebnem mestu visokega šolstva v sistemu te države. Vlada in koalicija imata polna usta ljudskosti, patriotizma, dobrega zgleda mladim, skrbi za razvoj in podobno, s tem zakonom, ki mu pravita sicer tehnični zakon, pa v parlamentu izvajata par vaj. Prva je vaja iz sprenevedanja, govorimo o tehničnem zakonu, ki pa "de facto" v jedru posega v logiko zakona. Drugič, izvajata vajo zmanjševanja moči Študentske organizacije Slovenije. In tretjič, visokemu šolstvu v Sloveniji sporočata, da njunih besed ne kaže, posebej tistih o velikem pomenu visokega šolstva, jemati resno. Poslanski klub Liberalne demokracije Slovenije pri tem poslu ne želi sodelovati in mi zato tega zakona ne bomo podprli. Tukaj imamo danes sicer državnega sekretarja, ki za to početje niti ni kriv, niti dolžen, tako da bi bilo najbolje se obrniti na ministra s predlogom, naj še enkrat premisli, zakaj mu je to početje res potrebno in če slučajno zmore, naj predlaga koaliciji, da zakona ne podpre, ker usmerjen proti študentom, proti visokemu šolstvu v Sloveniji in je eden najbolj nedomišljenih zakonov, [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]ki smo jih v ta parlament doslej dobili.
Hvala lepa. S tem smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih stališč. Prehajamo na drugo obravnavo, to je na razpravo o treh členih in treh vloženih amandmajih, ki jo bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev z dne 13. julija 2006. In dajem kot prvega v razpravo 2. člen in amandma poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije. Mag. Potrata, prosim.
[[...]] [[Izključen mikrofon.]] [[...]]Hvala za opozorilo, gospod Petan. To štejem za eno prijaznejših gest v zadnjem času. Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Želela bi izreči podporo temu amandmaju, ki se skuša dokopati do prvotnega besedila zakona in ne izničuje s tem tako rekoč tisto, kar želi vpeljati novi zakon. Naj še enkrat spomnim, da je med cilji, načeli in poglavitnimi rešitvami predlaganega zakona s strani predlagateljev posebej poudarjeno samo poenostavljeno zbiranje sredstev. Pustimo tisto sedaj, ali je relativno ali ne, ampak samo to, "zbiranje sredstev direktno od organizacij, ki posredujejo študentsko delo", in je izpuščena Študentska organizacija Slovenije. Tudi je tukaj med temi rešitvami zapisano, da bo s tem lažje ugotavljati tako, da bodo ta sredstva strogo namenske narave bolj pregledno načrtovana, da bo večja stalnost, racionalna poraba, stalen nadzor nad obračunavanjem in plačevanjem dodatne koncesijske dajatve. Če dovolite, vse te elemente bi vlada morala oziroma ministrstvo zagotavljati že do sedaj. Jaz imam pomisleke edino glede stalnosti. Namreč, izkušnje glede tega, kolikšen del koncesijske dajatve, ne del, to sta 2%, ampak koliko se te koncesijske dajatve nabere, je nepredvidljiv in domnevati je, da se utegne v prihodnje zmanjševati glede na to, kako se omejuje, kako se zmanjšuje obseg študentskega dela. Leta 2004 je bilo tega za okoli 80 milijard, leta 2005 za okoli 60 milijard. Kako bo leta 2006, se ne ve. Zanimivo pri tem je, da je vlada ves čas upoštevala samo največji znesek, nikoli pa računala z najmanjšim. In sedaj preidem k bistvu svoje podpore temu amandmaju. Člen se sedaj v zadnjem stavku ali zadnji povedi prvega odstavka glasi: "Vir financiranja proračunskega sklada je dodatna koncesijska dajatev po tem zakonu". Izpadlo je tisto, kar sem že prej opozarjala, da se v sklad stekajo tudi proračunska sredstva, kar je mogoče. To so izrazito namenska sredstva za investicije v zmogljivosti in v boljšo tehnološko opremljenost univerz. To se pravi, da ni mogoče teh investicijskih sredstev porabljati za kaj drugega, samo iz proračuna so zagotovljeno tudi javna sredstva za to, poleg koncesijske dajatve, da bi tega bilo vendarle več, da bi se iz tega dalo več napraviti. In jaz ne razumem predlagatelja, ki govori o tem, kako mu je do tega, da bi se zmogljivosti povečevale, da bi se tehnološka opremljenost univerz izboljševala, sam pa predlaga krčenje tega. Jaz razumem, da je lahko predlagatelj v zadregi in da v proračunu za leto 2006 nima potrebnih proračunskih sredstev, ampak zato obstaja rebalans proračuna. Me pa resno skrbi, kako bo izpeljal in uresničil visoka pričakovanja, kaj se bo dalo iz tega proračunskega sklada napraviti. In tisto, kar me posebej moti pri vsem tem, je, da so iz tega trikotnika ministrstvo, študentska organizacija in organizacije, ki posredujejo delo, izčrtani študentje. Zaradi tega, ker ni to prvi primer, da se vlada trudi študente kot sogovornike izključiti, posebej neodgovorno se mi to zdi zaradi tega, ker ima s študentsko organizacijo podpisano pogodbo, ki naj bi veljal do leta 2009. In te pogodbe ne more izničiti, če seveda ne spremeni zakona. In to je razlog, zaradi katerega bom podprla predlog poslanskega kluba Liberalne demokracije, da se vrne prvotno besedilo. Hvala.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda Germiča.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Predstavniki ministrstva, kolegice in kolegi! Ko prebiram zakone, ki so tudi sestavni del dnevnih redov te seje, bi se želel vprašati, ali ta vlada resno uresničuje cilje, ki smo si jih nekako skupaj zastavili. In pri tem je eden izmed ciljev prav gotovo blaginja, drug cilj je dvig izobrazbene strukture prebivalstva, kreiranje boljšega in kreativnejšega delovnega mesta, več teh delovnih mest in kot podlago temu, da gradimo družbo, ki bo temeljila na znanju. Seveda je pri tem zelo pomembno opozoriti na dejstvo, da bo mogoče uresničevati takšne cilje samo s čim večjim konsenzom. In sprašujem se, ali smo na tej poti, ko smo se sposobni pogovarjati. Pretekli dan smo obravnavali zakon o socialni varnosti, kjer govorimo, da iz strategije te vlade zaposlovati ljudi na delovnih mestih, ki bodo eno, dve, tri stopnje oziroma vseh stopenj nižje od pridobljene ravni izobrazbe. Jaz se s takšnim pristopom ne strinjam in to sem povedal že pri obravnavi tega zakona. Po drugi strani minister za tisto področje govori, da bo kar on zastopal delavce, ki bodo delili to usodo, perspektivo, gojili vrednoto družine kot osnovno enoto, ki bo pripravljena skrbeti za to, da bo preživela in si zagotavljala konsistentno socialno varnost. Tu danes govorimo, da ponujamo študentom nekaj, kar pomeni, da jih ne želimo obravnavati kot partnerje, ki pomembno sooblikujejo prihodnost, torej jutrišnji dan. Danes je bilo, in če smo spremljali razpravo na matičnem delovnem telesu, velikokrat povedano, da so argumenti, s katerimi je tudi danes v uvodu vlada nastopila pri utemeljitvi tega zakona, rečeno, bo prihranek, bo poenostavitev, bo preglednost. Natančno branje magnetograma seje matičnega delovnega telesa kaže, kako študentje odgovorno odgovarjajo na tako enostavne argumente vlade za utemeljitev tega zakona. Zelo težko je reči, da je cilj tega zakona ravno to, kajti obrazložitve so na zelo tankem ledu. Seveda je cilj bistveno drugje, to pa je, da se zaobide študente pri sooblikovanju, ne bom rekel soodločanju, pri sooblikovanju zelo pomembnih razvojnih vprašanj. Ko danes govorimo o tem, da bomo polnili sklad - torej, vir financiranja proračunskega sklada je dodatna koncesijska dajatev po tem zakonu, poskušamo z amandmajem v Liberalni demokraciji Slovenije pokazati, da lahko to vodi samo v dejstvo, da bo lahko prihajalo do zamude pri gradnji in prenovi študentskih bivalnih zmogljivosti oziroma da bo upočasnjeno sofinanciranje razširitev in posodobitev prostorskih pogojev in tehnološke opremljenosti univerz. Zakaj lahko to trdimo? Kajti zelo enostavna logika pove, da bo izključevanje študentov in dijakov iz razgovorov o oblikovanju pomembnega vprašanja, torej, kako študentje zagotavljajo svoj socialni status, to je s študentskim delom, lahko pripeljalo do tega, da bo sredstev iz študentskega dela bistveno manj, kajti študenti lahko odreagirajo tudi tako, da ne bodo želeli, kljub svoji socialni stiski, recimo, se vključevati v študentsko delo, katerega 2% pa bosta potem v koncesiji ključni, temeljni in edini vir za napajanje tega sklada. Govorili smo o temeljnih razvojnih programih na področju šolstva in te zadeve vgrajujemo v proračun kot program investicij. Iz magnetograma seje odbora je razvidno, da je bilo rečeno, da je problem in logika proračuna drugačna. Jaz vas samo vprašam, ali je proračunski sklad za investicije na področju zdravstva kaj drugačen. Tam je bila pač odločitev za to, da ta sredstva ohranjamo v tem skladu zato, da bodo investicije, ki so bile zadržane v preteklih letih, imele dinamiko v enem prihodnjih let in sredstev ne bomo izgubljali skozi proračun. To pomeni, ta oblika v proračunu obstaja, mi skozi ta sredstva držimo to dinamiko investicij v zdravstvu, tukaj seveda argumentov, ki bi govorili o tem, da seveda to ni možno narediti tudi tukaj, vlada nima. Seveda pri tem skrbi sam odnos do tega sprejemanja zakona, kjer govorimo, da je po nujnem postopku potrebno vse urediti, pri čemer je bilo danes s strani različnih poslanskih skupin povedano, da sistem funkcionira in če ste zelo natančno analizirali številke, ki so bile predstavljene na matičnem delovnem telesu, je bilo zelo težko oporekati oziroma vlada pravzaprav ni imela argumentov, da oporeka številkam, da se denar nekje izgublja, da bo nekje povečana poenostavitev in da bo preglednost bistveno večja. Torej teh argumentov nismo slišali ne na odbor ne tudi danes. Seveda se pa vlada pri teh rešitvah tudi v tem členu odreka partnerstva pri sooblikovanju in odreka se pomembnemu viru skozi proračun in seveda se sprašujem in izražam bojazen, ali bomo uspeli slediti dinamiki razvoja tako v izgradnji študentskih domov ali v posodobitev in izgradnjo tehnološkega napredka na univerzah, če seveda tako brezbrižno rečemo, da v ta sklad sredstev iz proračuna pač ne bomo usmerjali, če bodo ostala, recimo, neporabljena v nekem tekočem letu. Bilo je tudi povedano, da je sam sistem, ki sedaj velja, nekako škodljiv. Nikjer ni bilo možno zaslediti argumentiranega dejstva, da sistem, ki sedaj deluje, ne ustreza. Tukaj je potrebno opozoriti še na eno dejstvo. 2% koncesijske dejavnosti je samo en del koncesijske dejavnosti, ki se pobira. In odnos med 2% in 10% je zelo povezan in argument, da bo nadzor sedaj bistveno boljši, je seveda na trhlih nogah, saj tisti, ki se v pretežnem delu napaja iz tega vira, bo imel zelo velik interes za to, da bo spremljal, kaj je 10%, kajti na to bo vezan tudi dodaten v okviru 2%. Zdi se mi, da je to v zelo pomembni korelaciji, kar bi bilo potrebno upoštevati. Jaz bom nekako to razpravo o tem členu zaključil s tem, da seveda bo ta razprava zelo pomembna in povezana tudi z razpravo, ko bomo jutri obravnavali drug zakon, ki govori o delitvi teh 10% iz koncesije. Vprašanje je, ali ta zakon in zakon, ki govori o tisti vsebini, nimata en in isti namen: to pa je, da študente odmaknemo od procesov sooblikovanja jutrišnjega dne, da jih odmaknemo kot partnerja v razgovoru pri iskanju rešitev, zato da na neki točki so povedali, da vidijo jutrišnji dan drugače, kot si ga je v glavi zamislil nekdo drug. Jaz si seveda želim, da bi modrost tudi v tej hiši prevladala in da bi v smislu ponovnega razmisleka bil podprt amandma Liberalne demokracije, ki govori o tem, da bi bila rešitev v starem besedilu boljša in da je seveda črtanje tega člena korektna. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kot ste videli, sem se vendarle odločil, da sem dopustil malo širšo razpravo, ker je tudi sam ta člen precej širok, tako da bom to v nadaljevanju tudi drugim omogočil. Besedo ima gospod Petan. Gospod Petan, prosim.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovani! Ta člen, amandma govori, da se člen črta, to pomeni, da ostane tako, kot je bilo v nadaljevanju z ostalimi členi. Glede ciljev, načel in namenov smo danes tudi že nekaj slišali in bi še mogoče še jaz malo dodal glede posredništva ŠOS-a, študentskih organizacij. Ampak, da se razumemo, ko rečem ŠOS, ne mislim študente, zato ker to sta dve različni stvari, svetlobne razdalje so med njimi. In glede konkretnih projektov in programov in pa dinamike gradnje študentskih domov in pa tehnološkega posodabljanja in tako naprej, o čemer se tu govori, o teh dveh procentih in pa, kaj bi vlada morala uravnavati že tudi do sedaj, bi vam mogoče prebral to, kar se te dni na veliko piše in tudi poroča drugod, kako se lahko kontrolira, če je pa nekaj poslovna skrivnost, kako se lahko kontrolira. Mediji so tako ali drugače dobili poslovno poročilo ŠOS-a, to je tisti, preko katerega se nakazujejo sredstva, ki so ga označili kot poslovna skrivnost, čeprav za to menda ni nobene pravne podlage, ker ŠOS ni pravna oseba zasebnega prava, ampak javnega in vsi podatki o financiranju, uporabi denarja naj bi bili javni. Ampak, imel je skrivnost, da ga vsak ne more videti. V poročilu je zapisano, da generalni sekretar, ki je lani aprila bil imenovan za dvoletni mandat, od okoli 3 milijarde tolarjev vrednega študijskega kolača, dobil neverjetnih 13 milijonov tolarjev, od tega 9 milijonov za osnovno plačo, veliko pa je porabil tudi za telefonske storitve, in sicer približno 25 tisoč na mesec. Koliko je že za poslance limit? [[...]] [[Vmesno pogovarjanje.]] [[...]]Prav tako si je izplačal dobrih 100.000 tolarjev nagrade, dobil tudi več kot 200.000 tolarjev letnega regresa, iz naslova amortizacije pa porabil še skoraj 140.000. Se pravi 13 milijonov je porabil za celo leto, približno to je prišlo na njega. Koliko imamo poslanci? Pride kdo na 13 milijonov na leto? Ni treba odgovarjati. [[...]] [[Vmesno pogovarjanje.]] [[...]]Za različne projekte, o tistih, kar smo tudi pri onem zakonu za 10%, o katerem bomo še jutri tudi govorili, pa prejšnji teden smo veliko govorili o ogromnih projektih, da jih nekdo ne bo mogel sedaj dobiti, če se bo tisto razdelilo na 50:50 ali pa 37:50, 35 za štipendije, ker zdaj za štipendije praktično ni nič. Za tiste slavne projekte pa je od celega tega kolača bilo 15,3 milijona tolarjev, od tega projekt študentsko delo na cesti je stal dobra 2 milijona tolarjev. ŠOS je torej v letu 2005 porabil 120 milijonov tolarjev, polovico, več kot polovico za plače in honorarje, zaostali - ne bom čital, ker je brezpredmetno. Ampak približno to je za enega in tako približno se je delalo pod poslovno skrivnostjo. Zdaj pa če gremo naprej, potem ob takih podatkih, to je samo eden, takih je verjetno malo morje. Ob takšnih podatkih velike besede o projektih za mlade, da so odrinjeni nekam na stran, da se jih ne upošteva, popolnoma zbledijo in v tej luči je ta zakon, ki bo omogočal, da se bodo sredstva direktno nakazovala, bom rekel, ne da je nujen, naravnost kriči po tem, da se to zgodi. In po vsem tem, ko človek takšne stvari bere, se začne spraševati, saj vraga potem je ja popolnoma jasno, zakaj dinamika izgradnje študentskih domov pa opremljanja na univerzah je tako, kot je, če se takšne stvari dogajajo, pa je vse naenkrat poslovna skrivnost. To se pravi, povsod tam, kjer se nekaj posredno nekam preko transmisije dovaja nek denar, tam je verjetnost - to ni nujno, da je, ampak verjetnost teoretična, v mehanizem je vgrajeno, da se lahko nekaj izgubi. Ni nujno, da se, ampak vgrajeno je, mehanizem je tak, da je vgrajen, da ti daje možnost, da se nekje nekaj zgubi. In zakaj bi to morali, če je pa namen tako ali tako strogo določen, potem je pa ja boljše, da gremo iz Maribora v Ljubljano direktno ne pa preko Budimpešte. Zakaj bi mogli iti preko Budimpešte? Dobro, vsak si naj odgovori sam. In še enkrat bi rekel, če govorimo o takšni vsebini in podobni kot bomo jutri govorili. To ne pomeni, da bomo študente od nečesa odrezali; daleč od tega. Govorim o študentskih organizacijah, ki so v primerjavi s študenti svetlobna leta narazen in tudi v tem kontekstu se bo verjetno jutri splačalo diskutirati, kako je pa s temi 10%. Zdaj govorimo samo o teh 2%, specialnih, ki smo ju s posebnim zakonom sprejeli - o tistih 10% koncesije delitve ali 50:50, tako kot sedaj; in koliko bo potem še tu takšnih stvari, ki bodo strogo varovana skrivnost. Ali pa se kljub vsemu splača od tistih 50:50, študentke organizacije pa študentski servisi, le splača nameniti kakšnih borih 30% za štipendije? Tu pa zdaj ni samo ŠOS, tu pa so zdaj študenti. In če vzamemo tiste - ali pa ne damo za štipendije, potem pa lahko govorimo, da smo študentom nekaj ne dali - v tem primeru še, ker še nismo dali. Tu bi pa lahko govorili o študentih. V tem primeru pa ne moremo govoriti o študentih, ampak kvečjemu o njihovih organizacijah, to sta pa dve različni kategoriji. In vprašam vas, koliko je takšnih študentov, ki se lahko pohvalijo s takšnimi podatki - študentov govorim, funkcionarji so zopet nekaj drugega! In ta zakon je potrebno sprejeti tudi zaradi tega, da bomo lahko rekli, da so si njihove organizacije in pa sami študenti nekoliko bližje, ker potem ne bo prihajalo do takšnih tajnih, skrivnostnih poročil in tudi ne do takšnih podatkov, da bomo tudi poslanci se vprašali, kje smo pa mi v takšni kategoriji, pa bomo ugotovili, da smo malo nižje ali pa še nekateri krepko nižje - potem pa postane ta zakon popolnoma nujen in logičen. Človek bi se lahko vprašal, zakaj se to že ni zgodilo prej, ali pa, zakaj je sploh bilo potrebno takšno transmisijo uvesti. To je osnovno vprašanje. Zardi tega, če bomo nekaj nakazali direktno, še ne bomo nikomur nič vzeli. Namen bo pa bližje temu, da bomo dosegli. In še enkrat, če bomo morali iz Maribora priti v Ljubljano, bomo lažje in hitreje prišli direktno po štajerski avtocesti kot pa na obvoz, preko transmisije, preko Budimpešte. Oprostite, tako pač je in jaz tega amandmaja ne bom podprl in tudi naslednje ne, bom pa podprl osnovni zakon, ker intenca je pa čisto prava. Hvala.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda Mogeta.
Hvala lepa. Ker sem tudi fizik, kdor ne ve, bi najprej o tej oddaljenosti svetlobnih let rad govoril. Če je študentska organizacija svetlobna leta, iz teh argumentov, oddaljena od študentov, potem je zagotovo tudi z isto logiko cerkev, kot varstvo s premoženjem, svetlobna leta oddaljena od vernikov in potem smo tudi politiki svetlobna leta oddaljeni od ljudi, ki jih zastopamo. In ta argument sploh ne zdrži. Mislim pa, gospod podpredsednik, ker ste pustili malo širšo obravnavo, da v bistvu preko proceduralnih zvijač moramo izrabljati poslanci, da v tej diktaturi koalicije lahko izražamo in povemo tisto, kar mislimo. Poglejte, kolegice in kolegi, vsi trije primeri so isti: zakon o visokem šolstvu, zakon o poroštvu in ta zakon o koncesijah, vsi so bili po nujnem postopku. Kolegij je drugače odločil, ampak valjar koalicije tukaj v državnem zboru je pa zopet to stvar postavil na prvo mesto, s tem pa poslanci, ko te stvari sprejemamo, prvič nekvalitetne. Drugič, ne pustijo nas, da bi povedali, kaj si o tem mi mislimo in kaj si strokovna javnost misli in zaradi tega so ob tem amandmaju zlorabljene proceduralne možnosti, da spregovorimo tisto na tem mestu, kjer pač govorim in za kar smo tudi plačani, lahko povemo to, da mislimo. Mislim, da bi se ob tem, ko vse te stvari, posebej zakon o visokem šolstvu, ki je še kako pomemben, pa se sprejema po skrajšanem postopku, bi se lahko vprašali: "Kdo se boji Virginie Wolf?" Drugo vprašanje je bilo: Zakaj se boji? In zdi se mi, da se s takimi rešitvami, kjer se ne kontaktira zainteresirano javnostjo in se jo pusti ob strani ali pa se jo zaobide, s strokovno javnostjo, da se vnašajo v ta sistem odločanja takšne rešitve, ki pritičejo bolj enemu totalitarnemu režimu kot pa enemu demokratičnemu režimu. In na področju visokega šolstva si tega ne bi smeli privoščiti, morali bi se tega sramovati, da delamo v tem segmentu na tak način v državnem zboru. Poglejte, že to, da vsi trije zakoni, torej tudi ta - ni usklajen s Študentsko organizacijo Slovenije in da študentska organizacija 1. členu, o katerem sedajle govorimo, tudi nasprotuje zaradi tega, kar je kolegica Majda Potrata že v uvodni predstavitvi in tudi še kasneje ob predstavitvi tega amandmaja povedala, kaže na to, da je nam vseeno, kaj študentje govorijo oziroma njihovi predstavniki v študentski organizaciji. V prvem zakonu, da nam je vseeno, kaj govorijo univerze, pa mogoče tudi svet za visoko šolstvo kot stroka. Mislim, da bi nas morala začeti ob takem ravnanju in ob takem delu segmenta vlade ob teh reformah, kot so, ne nas boleti glava, ampak vi morala začeti boleti glava premiera, gospoda Janeza Janšo, in ne nazadnje tudi ministra, ki je odgovoren za ta segment. Mislim, da če se ti "zakončki", pod narekovajem rečeno, ki spreminjajo nekatere spremembe, po vsebini pa globoko zarezujejo v sistem, ki je bil vzpostavljen, rešujejo na tak način, se sprašujem: "Madona, ob vsem tem, ko smo tukaj sprejemali skoraj soglasno resolucijo o tem, kako bo Slovenija šla naprej, nihče ne vpraša kje je nacionalni program visokega šolstva!" Da drugih stvari sploh ne povem! Zdi se mi, če se že tu lomimo in eden drugemu kopljemo jarke, s kopji se obdelujemo drug z drugim, da to ne more biti dobro za to državo, da to ne more biti dobro za državljane te države. Če bi imeli lepo normalen postopek, bi se lahko, oprostite izrazu, "izkašljali" že v prvi obravnavi, druga bi šla, kot bi šla, in tretja bi šla, kot bi šla in bi prišli nekoliko do konca. Ne pa, da to, kar sem že prej omenil, moramo uporabljati vse proceduralne zvijače, da lahko povemo tisto, kar mislimo. Sedaj pa druga stvar. Ta zakon ni sam, ta zakon je povezan z drugimi zakoni, od teh dveh, ki sem jih že omenjal, torej nekaterih nujnih programov v vzgoji in izobraževanju, kjer so tudi rubrike, za katere so določene postavke, iz katerih se da dobiti določena sredstva za izgradnjo študentskih domov. Mi smo v tistih zakonih, ko smo jih izvajali, ker so vedno bili pod udarom proračuna, črpali ne toliko sredstev, kot je tam v zakonu zagotovljeno, ampak neprimerno manjša sredstva, in je minister, ki ni imel sklada, na ta način ob rebalansih ogromna sredstva izgubljal. In če bi poslušali na ministrstvu takrat, ko smo to predlagali in podprli to rešitev, se to ne bi dogajalo, kajti imeli bi svoj sklad, ki bi se prenašal tudi v naslednje leto in bi lahko sredstva črpali iz njega. Če kaj, potem bi morali vsaj zaradi tega ta del zakonodaje pustiti pri miru oziroma 1. člen pustiti v obliki, takšni, kakršna je. Zaradi tega se mi zdi pa - to je moje osebno - , da je cel ta trojček zakonodaje narejen zato, da bi discipliniral Študentsko organizacijo Slovenije, da bi se izvajal nek pritisk na njih. Mislim, da je tako obračunavanje s študentsko organizacijo, kjer se študente jemlje kot najhujšega nasprotnika, ne pa kot partnerja, s katerim se komunicira, vodi seveda k tej, da se ta politika oddaljuje daleč od ljudi, daleč odaljuje od ciljev, ki bi jih morali imeti vsi skupaj. Sprašujem se, kako se bo obnavljalo to partnerstvo in pripravljenost za dialog, ker se je na politični ravni izpostavljalo, potem tudi na podravneh vzpostavljalo. Ne dvomim, glede na glasovalni stroj, ki smo ga izkusili do sedaj, da bo ta zakon takšen, kot ga je odbor predlagal, zagotovo izglasovan, kar pa pomeni, da cel trojček - šlo je čisto po enakem principu v vseh treh primerih: zakon o visokem šolstvu, zakon o poroštvu in zakon o koncesijah, ta trojček - da je to velika zaušnica Študentski organizaciji Slovenije in je hkrati tudi rekviem za to organizacijo; nekateri tako namreč mislijo. Jaz pa mislim, da to ni res. Imeli smo ljudi, ki so napisali: "Ne boste nas, nikoli nas ne boste!" In mislim, da bo za študente to veljalo, kajti če se bo z njimi tako ravnalo, kot se ravna, ne vem, ker trdno verjamem, da so to zdravi, pošteni ljudje, ne pa kaki mazohisti, in bo prišel tudi čas volitev, ko se pokazalo, kakšen odnos je imela katera od političnih opcij do posameznega segmenta te naše družbe. Zato bi vas lepo prosil, da bi vsaj ta člen, ki ne govori o tem, kako se sredstva prenašajo, temveč da ostane ta sklad, ne samo, da se ga napaja iz teh koncesij, ampak da ostane v celoti. Zato bi vas lepo prosil, če nič drugega, da vsaj ta člen sprejmemo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naj samo pojasnim, da ne toleriram nobenih poslovniških zvijač, se pa v dvomu vedno odločam za svobodo govora, ker smo v parlamentu, ker smo v hramu demokracije in moramo biti ponosni na to. Besedo ima mag. Capuder.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Kolega pred mano se je vprašal: "Kdo se boji Virginie Wolf?" Jaz bi se pa vprašal: Kdo se boji preglednosti? Očitno študentje. Kajti občutek imam, da je v naši državi vse, kar naredi vlada v okviru neke študentske tematike, pa čeprav se je veliko pogovarjala in usklajevala s študenti v okviru nekega projekta, napad na študentsko organizacijo. Vse je deklarirano kot napad na študentsko organizacijo in njihovo delo. Jaz se s tem ne morem strinjati. Po drugi strani kar naprej poslušamo izjave, da gre za discipliniranje študentske organizacije, za krivljenje njihovih hrbtenic, za krivljenje njihove pokončnosti. Jaz pa vprašam, kaj v danem primeru, ko spreminjamo ta zakon, kaj pomeni krivljenje v tem primeru - samo to, da bo šel denar direktno od tistega, ki je pač denar dolžan nakazati državi oziroma v poseben sklad, da ne bo šel prek študentske organizacije. Ali je to krivljenje? [[Oglašanje v ozadju.]] Ja, to je krivljenje, to jaz tako razumem. Da zaradi tega, ker poskušamo stvar narediti transparentno, pregledno - ja, transparentno in pregledno. Dobro, tudi če povem trikrat na isti način, gospa Potrata, nekdo tega ne razume. In ta zakon bo naredil samo to, da se bo točno vedelo, koliko je bilo denarja zasluženega oziroma koliko denarja mora dobiti poseben sklad zaradi dela študentov. Koncesnina je neka dajatev, ki se ji država odpove. V enem delu, 10%, si jo razdelijo med seboj študentska organizacija in študentski servisi, 2% je pa strogo namensko. In jaz še enkrat povem, ne vidim razloga, zakaj bi strogo namenski denar ne šel direktno tja, kamor pač mora priti v nek sklad. Zakaj bi šel preko študentske organizacije? In če trditi, da se zaradi tega omejuje študentska organizacija v vsej svoji suverenosti in ne vem kaj še, da se ji zaradi tega krivi hrbtenica - dajte no se hecati! To je čisto navadno sprenevedanje. Ja, je, res je. Toliko zaenkrat, hvala.
Hvala lepa. Gospod Moge ima repliko, 3 minute.
Kolega, glede preglednosti dva pojma: en pojem je, da imamo pravico kot opozicija prispevati, da so zakoni kvalitetni, in se mi zdi čisto sprenevedanje, da ste nas tako povozili s svojem strojem, da je šlo to po nujnem postopku, ker ni bilo potrebno. Druga stvar je pa, študentje so vam, kolega Capuder, na seji odbora, kjer ste bili tudi vi prisotni, za vsak mesec posebej povedali, koliko denarja je bilo, kaj je šlo in kdaj so ga odvedli. Torej je tista reč bila zelo pregledna. So pa opozorili, na kar vlada ni opozorila; če bo vlada zdaj vse te reči prevzela - prvič, kdo bo to na vladi počel, kdo bo delal in tretjič, kdo bo zdaj imel nadzor nad vsemi temi rečmi. Zato se mi zdi to krivljenje hrbtenice opoziciji in pa seveda študentom.
Hvala lepa. Imate repliko ali vas prijavim kasneje? Dobro, ker so še trije pred vami. Torej na vrsti pa je mag. Potrata.
Hvala. Jaz razumem, da je zadrega z argumentacijo zakona, ki ni nujno potreben in ki prinaša rešitve, ki ne zvečujejo obsega sredstev; še več, zmanjšujejo jih, ker izrinjajo ali opuščajo proračunska sredstva. Kot stalen vir pa je tu govora o utemeljitvi o stalnosti financiranja. In zdaj upam, gospod podpredsednik, da me ne boste opozorili, ker bom v enem delu na gospoda Petana odgovarjala, pa se nisem prej k repliki javila. Jaz dopuščam možnost, da z gospodom Petanom ne bereva istih časopisov, z veseljem pa ugotavljam, ker ima Študentska organizacija Slovenije zdaj predsednico, mediji ne bodo mogli več zaradi drugega spola mešati med direktorjem in med predsednikom študentske organizacije, ko bodo navajali prihodke. Gre namreč še za nekaj drugega pri vsem. Vse utemeljitve gredo v smer: treba je povečati nadzor. Ja, to razumem kot paternalistični odnos ministrstva do študentske organizacije, ki podobno, kot je zapisano tam v Kozlovski sodbi, je treba obsoditi tistega kozla, ki je "čez planke gledal", pa je pri tem "imel slabe namene". Ali jih je izvršil ali ne - nič ne de. Ampak pri vsem tem pa opozarjam, da ta ista vlada lepo radira vse oblike neodvisnega nadzora nad lastnim delovanjem, torej je nedotakljiva. In zdaj če dovolite, za študentsko organizacijo. Študentska organizacija Slovenije je reprezentativni organ, je voljena, njeni funkcionarji so voljeni. Nekajkrat se nam je že na delovnih telesih poskušalo ponujati kot nadomestilo za študentsko organizacijo svet - študentski svet in to tipično mariborski, ki ni voljen, ampak je imenovan organ. Ta zgodba spominja na nekatere druge zgodbe, kjer se nek vpeljan sistem, ki je legalen in legitimen, ruši in se vzpostavlja nek nov sistem, kot da bomo začeli šteti leta po letu 2004 in kot da se prej nič ni zgodilo in se je vse sedaj začelo dogajati. Jaz mislim, da je vendarle študentska organizacija taka reprezentativna organizacija, ki ima pravico biti vpeta v odločanje in imeti tudi sama nadzor in vlogo pri vsem tem in treba ji je dokazati - če smo sedaj že pri obtoževanju - treba je dokazati krivdo, potem pa ji pooblastila odvzeti. Ampak gre za resnično izrinjanje študentske organizacije na vseh ravneh in tega ni mogoče spregledati tudi ob drugih zakonih, kot sem rekla. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Petan ima repliko.
Hvala za besedo. Dobro, mogoče res ne beremo vsi iste časopise pa ne pridemo do istih informacij, ampak v tem primeru, ki sem ga jaz navajal, ne gre za "kozlovsko sodbo", zato ker nihče "ni čez planke gledal" pa imel poželenje, ampak jaz sem govoril o zadevah "na isti strani plank". In tudi ni šlo za poželenje, ampak za konkretno poročilo o konkretni porabi sredstev, ne pa o poželenju, kako bi nekdo želel nekaj imeti. To poročilo ima tudi podpis, žal je tako. S podpisom je bilo overovljeno, ampak kot poslovna skrivnost. To pa zaradi tega, da, ne vem, da bi mogoče res lahko nekatere samo "gledali čez planke" na to poročilo. Ampak, to, kar je v poročilu zapisano in podpisano, so dejstva, tam pa ni bilo nobenih "plank" več vmes. Jaz mislim, da ni potrebno, da še enkrat preberem "tisto poželenje", 13 milijonov prihodkov enega funkcionarja študentske organizacije. To ni bilo "poželenje", to je bilo poročilo, ki je že bilo. Te stvari so se že izvršile in ni treba, ne vem, nobenega več iskati pa dokazovati, če je to res, če je bilo poročilo, pa ga je človek sam tudi podpisal. To se pravi, tu ni več "kozlovska sodba", to je kakšna druga sodba mogoče; pa ne iz Višnje Gore, ampak od kod drugod, verjetno iz Ljubljane - jaz ne vem natančno, kje ta kozel živi, če se [[..]] [[Nerazumljivo.]] [[..]], ampak to ni na mojem zelniku zraslo o "kozlovski sodbi", jaz sem se samo z istimi besedami izrazil o tistem, o čemer sem bil izven. Tako da, to so res različne stvari: "poželenje" pa že konkretno poročilo. Hvala.
Hvala lepa. Vendarle se morda lahko usmerimo nazaj k amandmajem. K besedi vabim dr. Slavinca.
Hvala lepa za besedo, dr. Pavliha. Lep pozdrav vsem prisotnim. Torej prva ugotovitev, ki jo ob načinu, kako obravnavamo ta zakon, lahko zaznam, je da ni samo vreme bolj tako turobno, ampak je tudi stanje v državi podobno vojnemu stanju, saj vse zakone, ki jih obravnavamo na tem področju, obravnavamo na takšen način, kot da gori voda in jih je nujno treba sprejeti in da bo jutri vojna. Žal se je vojna že začela. Začela se je vojna na področju visokega šolstva, ki pa ni posledica stanja, ampak posledica tega, da jo je nekdo povzročil. Povzročila jo je vlada, povzročilo jo je ministrstvo in zaradi tega, kajti po eni strani noče svoje politike voditi v skladu in potrebami tistih, za katere so poklicani, da vodijo politiko, torej študentov visokega šolstva in celotne Slovenije, kajti zavedajmo se, da je pomen visokega šolstva bistveno bistveno večji, kot pa priti do diplome, ampak nam producira tiste kadra, ki bodo ključno pripomogli k našemu nadaljnjemu razvoju, po drugi stani pa zaradi takih postopkov noben zakon do sedaj ni bil usklajen z reprezentativnimi predstavniki in tudi, kot smo prej slišali, upajmo, da zaradi spola ne bo več mešanja med predsednico in njenimi kolegi in kolegicami študentske organizacije. In neusklajenost je logična, kajti ta zakon ni zaradi tega, da bi z nekimi argumenti poskušali stvar, ki že funkcionira, izboljšati, ampak samo zaradi tega, da se disciplinira Študentsko organizacijo Slovenije, da ne bo nasprotovala vladi, ampak bo lepo, ubogljivo, kot mnoge druge, prikimavala in seveda sodelovala. Žal so se eni spozabili in se ne zavedajo vpliva, pomena in tudi vseh aktivnostih, ki so jih študenti v preteklosti na področju družbenega življenja in pa tudi tiste avantgarde, za katero so zmeraj sodili, naredili in da se jih ne bo dalo disciplinirati in ukloniti. Argumenti, s katerimi so členi tega zakona podkrepljeni in zaradi katerih jih mi argumentiramo in poskušamo zavrniti, popraviti "de facto", so milo rečeno izmišljeni in tendeciozni. Po eni stani je bilo govora o prihranjanju treh milijonov, kolikor na leto študentska organizacija dobi za eksplicitno vodenje in operativno izvajanje teh postopkov, pa drugi strani pa nikjer nihče ni ocenil stroškov, ki jih bo ministrstvo dodatno imelo z opravljanjem teh dejavnosti. Možnosti sta dve: ali bo ministrstvo zaposlilo dodatno osebo, kar bo bistveno več stalo, ali pa bo ministrstvo to naredilo znotraj obstoječega kadra z obstoječim potencialom. V obeh primerih sta seveda slabi možnosti. V prvem primeru dodatno obremenjevanje proračuna, v drugem primeru pa neizkoriščenost kadrov na ministrstvu in posledično veliko veliko notranjih rezerv, ki bi jih bilo treba že prej izkoristiti. Naslednja stvar. Oporekalo se je, da ni koncesija zbrana v obsegu, kot bi bilo treba, torej, da niso bila vsa sredstva zbrana. Argumentacija, vsaj na odboru, kjer smo to stvar podrobneje obravnavali, se je tako izkazalo, kot sem že uvodoma povedal: izmišljena in tendenciozna. Zakaj? Zaradi tega, ker so operirali s podatki o letu, ko se koncesija sploh ni pobirala za celotno obdobje, ali pa s podatki o naslednjem letu, ki pa je bilo ocenjeno na leto poprej, kjer je bil obseg tega dela za 25% višji. In tisto, kar se meni zdi najpomembnejše, je prav gotovo življenjski interes študentske organizacije, da res pobere vse koncesijo. Saj to, kar počne tukaj, je samo eden izmed stranskih produktov. Oni to zadevo pobirajo zaradi tistega dela sredstev, ki pripada potem njim, za njihovo delovanje. In ta manjši odstotek je samo hkrati pobran in potem naprej odvedeno. Kot rečeno, Študentska organizacija Slovenije ima svoj življenjski interes, da pobere od tistih, ki so dolžni to plačevati, čim več sredstev, saj jih večina tako ali tako ostane za njihovo delovanje. In za razliko od učinkovitosti naših davčnih organov, kje točno lahko vsako leto vidimo, koliko sredstev ostaja neizterjenih, sem prepričan, da je v tem trenutku po tem sistemu, ki je vpeljan in tudi dobro funkcionira, izplen bistveno bistveno večji, kot je procent izplena naših davčnih organov in seveda tistih, ki naj bi v prihodnje - ampak bojim se, da bodo - to izvajali. Naslednja stvar je seveda podvajanje dela. Kot rečeno študentska organizacija to uporablja, izvaja že do sedaj in samo del tega, brez dodatnega dela stroškov in drugih manipulativnih aktivnosti, odvaja nekomu drugemu. Sedaj se bo vzpostavljal dvojni, vzporedni sistem, ki bo počel isto zadevo, ampak na različnih mestih in za različnega uporabnika. Seveda tudi tista aplikacija računalniška in drugi softwerski postopki se bodo verjetno morali razviti na novo. Jaz upam, da bo ministrstvo toliko pametno, v kolikor bo dobilo to zadolžitev, da se bo povezalo z dosedanjimi izvajalci in vsaj od njih potem si pridobilo aplikacije - da jih ne bodo šli razvijati na novo in s tem dodatno obremenili proračun in s tem dodatno oddaljili gradnjo novih študentskih domov in novih postelj, kar je bil eden izmed pomembnih in ključnih argumentov, zakaj početi tako oziroma početi dobro uveljavljene zadeve na novo - da bo zgrajenih več študentskih domov in da bodo zgrajeni prej. Seveda minister na vprašanje, kateri člen novega zakona to eksplicitno omogoča, ni mogel odgovoriti. Bilo je vse skupaj potem povezano z špekulacijami, povezano seveda z neupoštevanjem enega drugega zakona. Morda pa se bo zgodilo tako da, bo potem, če se bo študentsko organizacijo kaznovalo za njihove aktivnosti, če se jih bo odrinilo in izločilo iz postopka sodelovanja, tudi sofinanciranja izgradnje študentskih domov in na koncu koncev - kar je logično in upravičeno, odločanja pri le-tem - da se bo morda pocenila izgradnja teh domov. Kot rečeno, gole špekulacije, saj ni bilo nobenega argumenta, še najmanj pa v členih tega zakona, ki ga sedaj mi amandmiramo. In to je že ustaljena praksa, da se za nedelo, neopravljanje enih organov kaznuje druge, ki s tem nimajo čisto nič in seveda niso s tem niti najmanj povezani, so pa moteči zato, ker opozarjajo, zato ker seveda tudi imajo interes, da se stvari izboljšujejo. In poglejmo tudi, zakaj je logično in smiselno, da študentje preko svojih predstavnikov sodelujejo - po eni strani, če že sofinancirajo - pri izgradnji študentskih domov, potem pa tudi kot participanti le-tega. Ta koncesija je izključno posledica dela študentov, izključno posledica tega, kar študentje počnejo v svojem prostem času, da si olajšajo svoj študij. Ponovno bom na tem mestu izpostavil dejstvo in tisto zlorabo, ko so se potencialne in morebitne zlorabe študentskega dela izkoriščale za generalno obsojanje vseh študentov. In to vsi, zelo dobro vsi vemo, da ni prav, ni pošteno in je krivično do študentov, kajti na ta način si študentje, ne le zagotavljajo svoj ali pa olajšajo svoj status in pa socialni položaj ter nekateri si celo omogočijo sam študij, ampak si zagotavljajo in izboljšujejo tudi zaposlitvene možnosti ter si pridobivajo dodatne izkušnje in na ta način tudi pomagajo univerzam, visokošolskim ustanovam približati in slediti ciljem bolonjske in lizbonske strategije; da bo visokošolski študij tesneje povezan s tistimi, ki jih - študente, kasneje diplomante - ne nazadnje rabijo. In možnosti sta tukaj tudi samo dve: ali se študentom prizna, da s svojim delom in posledično s tem odstotkom, ki ga delodajalci preko študentskega dela odvajajo, da s tem deležem oni sofinancirajo vse te dejavnosti - in seveda logično tudi so potem upravičeni do participacije tudi pri odločanju - ali se pa spremeni celotni sistem, ali se ukine študentsko delo v taki obliki, kot je, in je potem to obdavčeno na drug način in seveda se te zadeve potem v celoti financirajo iz proračuna. Vendar, glejte, na tem področju smo tudi s predlaganim amandmajem doživeli popolno, na odboru govorim, popolno nasprotovanje in da ne bom spet uporabljal besede "valjarja". Ko je bilo predlagano, da je treba upoštevati to dejstvo, da niso študentje edini, ki so dolžni in odgovorni za skrb za svoje študentske domove, da je treba dodati kot vir tudi proračun, ta zadeva pa, seveda, ni "šla skozi". In zaradi tega še toliko bolj opozarjam na dvoličnost in tudi na izmišljene in insinuirane argumente, ki jih pri tem zakonu predlagatelj navaja. Nikjer in nikoli nismo slišali, koliko konkretno je Študentska organizacija Slovenije zatajila ali utajila denarja - seveda, zaradi tega, ker ga ni bilo in tudi to ni bilo moč pokazati. Tiste argumente, ki smo jih slišali, da bo sedaj delo bolj transparentno in pregledno, če bo šlo direktno, seveda ne moremo upoštevati, zato ker tudi so na zelo zelo trhlih nogah. Sedaj je študentska organizacija namreč izpostavljena bistveno bistveno večjemu nadzoru, kot bo po predlogu zakona bodoči izvajalec teh aktivnosti. Če zaključim s primerjavo: kot ministrstvu za gospodarstvo ni bilo težko izbirati nobenih sredstev, da obračunajo z motečo gospodarsko zbornico, bojim se, da je ta zakon s strani ministrstva za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo predlagan z enakim razlogom in jim ni težko z nobenimi sredstvi obračunati s Študentsko organizacijo Slovenije. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi vabim dr. Gabra.
Najlepša hvala, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi. Ena glavnih tez na odboru in tudi danes tukaj je ta, o kateri je govoril dr. Slavinec. Namreč, da bomo imeli večjo preglednost pri pobiranju te koncesijske dajatve in da bo z večjo gotovostjo ta denar res prišel v sklad. Zanimivo je, da je argumentacija, ki jo je vlada zapisala, drugačna v papirju samem. Vlada je povedala, zakaj gre. Vlada ta zakon in tistega, ki smo ga obravnavali pred tremi urami, približno jemlje kot paket. Zgodba je preprosta. Oni so se poskušali domeniti s študentsko organizacijo, da se za tisti del sredstev, ki so pobrani od koncesije, študentska organizacija ne sme vpisati kot solastnica na študentske domove. In ker se za to niso uspeli dogovoriti, so sedaj šli v parlament, da spremenijo dva zakona. Študentska organizacija se je hotela subjektivirati, ta dva zakona sta tu zato, da to študentsko organizacijo desubjektiviraš. Še posebej zato, ker je prejšnja vlada bila pripravljena narediti ta korak - res je, da so na ministrstvu za finance imeli kar nekaj težav s tem, vendar je na koncu bila sprejeta odločitev, da se v to smer gre. Mislim, da slej ko prej bo do tega prišlo, tudi če bo sedaj to narejeno na kakšen drugačen način. Zakaj je treba desubjektivirati študentsko organizacijo? Ker je nekoga, s katerim se pogajaš in ima milijarde vredno premoženje in je skupaj z močno študentsko populacijo močan pogajalec, treba jemati drugače kot pasanta. Če se tak pogajalec povezuje še s sindikati in če ti poskušaš proti njemu izvajati reforme, ki jih ta ni pripravljen sprejeti, potem začneš razmišljati, kako ga omajati. To je logika, ki je za tema dvema zakonoma. Da ni mogoče doseči na ta način večje preglednosti, je vsakomur, tudi slepemu, jasno. Tu sedijo ljudje, ki so zadnjič na odboru razlagali, kako bodo sedaj dobili vpogled v to, kaj se dogaja na študentskih servisih. Kdor to govori, bodisi debelo laže ali pa ne ve, o čem govori. Prvič, to ministrstvo, ki s tem zakonom dobiva pristojnosti, nima nikakršnih pristojnosti na področju študentskega dela. Kaj delajo študentski servisi, kontrolira neko drugo ministrstvo. Če mora kdo okrepiti svoje službe in pogledati, kako bi tam naredil red, potem morajo to narediti pri Drobniču, in naj to naredijo temeljito. Sedaj je bil nekdo, ki je kontroliral, ali je 2% pravilno odvedenih ali ne. Kdo je bil to? Študentska organizacija. Zakaj? Ker je študentska organizacija imela dva podatka, ko je gledala, koliko je denarja za njih, njihovih 5%, so videli, ali ta dva podatka vsaj korespondirata. Ministrstvo za šolstvo celo teh dveh podatkov ne bo moglo videti, ker ni pristojno za to, da bi na ta način imelo sploh vpogled v te postopke. Sicer pa njih to tako ali tako sploh ne zanima. Da o teh sredstvih ne vedo nič, so demonstrirali več kot zadosti dobro na odboru za visoko šolstvo. Tam je najprej minister nam vsem skupaj razlagal, da bi moralo biti koncesnin v nekem letu milijardo 600 milijonov. Potem se je pokazalo, da je govoril skorajda tako kot Radio Erevan, o napačnem letu in o napačnih deležih, torej, nič ni držalo. Zakaj ni nič držalo? Zaradi tega, ker ni bil pripravljen naravnost povedati: S študentsko organizacijo se nismo mogli pogoditi. Zato, ker se nismo mogli pogoditi, sta tu sedaj pred vami dva zakona, sprejmite ju zaradi tega, ker se je nam pretežko pogajati, mi se s temi študenti tako ali tako nismo zmenili še ničesar. To je namreč končni rezultat pod črto vseh silnih pogajanj, ker se očitno ta vlada pač pogaja na ta način - pogajamo se, če vi pristajate na naša stališča; če pa ne, takrat pa je pogajanj konec, bomo pa z zakoni te stvari uredili v parlamentu. Zato, kolegice in kolegi, predlagam, da se to dopolnilo podpre. Ima zelo preprosto logiko kot tudi naslednja dopolnila: zakon naj ostane takšen, kot je, transparentnost je spodobno velika, če jo je treba povečati, jo je treba povečati skozi nek drug mehanizem, ne skozi tega. Ker to, kar se dogaja, namreč ni to, kot pravi moj poslanski kolega - iz Maribora prek Budimpešte v Ljubljano, ampak se dogaja to, da tisti, ki v Mariboru pobere en del pošte, pobere še drug del pošte. Mi pa sedaj hočemo dobiti dve pošti v Ljubljano in pošiljamo tja dva kurirja. Najprej gre eden, ki pobere del teh 5% koncesnine, drug bo prinesel še 2%. Zato je pač tako, ali mora biti nekdo na novo zaposlen, ki bo to resno kontroliral, ali pa nekdo sedaj lenari. Vse drugo je sprenevedanje. Ni mogoče, da je temu drugače. Jaz skorajda stavim, da bo prvih nekaj mesecev, tudi če boste koga zaposlili, nadzor nad tem, kaj se dogaja, šibkejši, kot je ta trenutek. Nič hitreje ne boste gradili, količina sredstev je enaka, skorajda z gotovostjo je mogoče trditi, da boste zapravili več sredstev za to, da bo to res teklo, če bo teklo tako, kot bi moralo, kot se jih je zapravilo sedaj. Drugo, na kar bi rad opozoril gospoda državnega sekretarja, ker je nov med nami, pa tudi pravzaprav nas vse skupaj, je tisto, ker je na nek način ključen del tega člena, to je tisti del, ki ga je vlada zamolčala, da ga črta. Zakaj ga je zamolčala? Ker so velemojstri na ministrstvu za finance in jaz tega njim ne zamerim. Oni so tam zato, da preprečujejo proračunske sklade. Ampak drugi ministri so pa tam zato, da skrbijo za svoja ministrstva. In ko se to vzpostavi v neko ravnotežje, država normalno funkcionira. Ni nobena skrivnost, da je neka ministrska naveza dosegla proračunski sklad za to področje, da so bili nekateri drugi proti temu. S tem se je to področje visokega šolstva sopostavilo s področjem zdravstva, kjer tak proračunski sklad obstoji. Tisti, ki ste na ministrstvu za visoko šolstvo sedaj odgovorni za to področje, se lahkotno odpovedujete posebnemu statusu, ki je bil težko izborjen. Ko boste šli v visoko šolstvo pred dekane, pred rektorice, rektorje, me prav zanima, kaj jim boste povedali, zakaj ste se temu odpovedali. Zakaj vaše področje, ki je že dobilo poseben status, skladno z lizbonsko strategijo, skladno z načrti te države, da bo to področje pospešila, se je namreč zgodilo to, da denar, ki v ta sklad pride, če se zgodi, da je v državi luknja v proračunu, ali pa če se zgodi, da denar ostane ob koncu leta, ta sredstva gredo naprej za ta isti namen, sicer pa ostanejo v proračunu in se porazdelijo v druge namene, na primer za plače, za povračilo škod, če do njih pride. Ta poseben status ste imeli. Bili so ljudje, ki so vam ga izborili. Vi ga po hitrem postopku zapravljate. Čestitke Bajuku in njegovim. Upam pa, da so na ministrstvu za visoko šolstvo vsaj opazili, kaj sem jim dogaja; če so namreč tako zelo naivni, da tega niso opazili, potem se slabo piše visokemu šolstvu. Ampak to ni najhujše, slabo se piše s tem razvoju te države. Posebnih statusov ni slučajno imelo zdravstvo in ni slučajno imelo visoko šolstvo, niso ga pa imele neke druge dejavnosti. Zakaj se temu odpovedujete in molče kradoma to počnete?
Hvala lepa. Na vrsti je gospod Sok. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani predsedujoči, predstavniki ministrstva! Najprej moram ugotoviti, da s to spremembo zakona študentje ne bodo v ničemer za nič prikrajšani. Samo način potovanja tega denarja se spreminja. Drugače pa 2%, ostaja 2% in to je pravzaprav koncesijska dajatev, ki jo pogruntavščina bivšega ministra, našega današnjega poslanskega kolega, gospoda Gabra, zato ga tudi razumem, da tako krčevito brani in da ste v LDS-u uspeli napisati tri amandmaje, vsi trije so isti, člen se črta. Zakona, za katerega se je sedanja vlada odločila predlagati na takšen način, ni. [[...]] [[Glas iz ozadja.]] [[...]]Če lahko, kolega Cvikl, se prijavite za razpravo, boste tako, itak ste prijavili preveč časa za razpravo in ponavljate bolj ali manj eno in isto, že slišano zgodbo. Torej, to je bilo sprejeto leta 2003, ko se poleg večih, že takrat uvedenih tolarjev, ne vem, kulturnega tolarja pa bencinskega tolarja pa šolskega tolarja - kolega Moge se velikokrat pohvali, da je dedek enega izmed teh tolarjev, ali oče ali kaj, izumitelj -, da ste uvedli še nek študentski tolar in naredili dejansko pred Evropsko unijo neko bypass podjetje, da to ni prišlo v integralni proračun in se torej ni videl v integralnem [[...]]Ravno to je sedaj kolega Gaber pred menoj preko teh skladov obrazložil, da se to ni videlo, da je prihajalo in da je tudi odhajalo. Se pravi to ni bilo v proračunu nikjer zajeto. In vlada s to spremembo dela točno to, da bo to prihajalo na takšen transparentni način in se bo tudi na transparentni način namenjalo za ta namen kot zakon predvideva. In ravno to, kar ste omenili, kar danes tukaj nihče ni povedal, tukaj se postavlja vprašanja lastništva. Že takrat, ko ste ta zakon predlagali in niste mogli v skladu z zahtevo poslovnika, v skladu z zahtevo, kot jo poslovnik predvideva, dati tri primerljive rešitve v članicah Evropske unije, niste predlagali teh treh primerljivih rešitev, ker nobena evropska država takšne rešitve nima, ker samo v Jugoslaviji smo poznali to delo. Ampak kljub temu, da tej poslovniški določbi takrat niste zadostili, je šlo to skozi parlament, ampak takratna zakonodajno-pravna služba vas je opozorila na ta problem lastništva. Kdo pa je, če se država temu denarju odpoveduje in ga od koncesije namenja za gradnjo domov, kdo pa je lastnik potem te lastnine? Ali študentske organizacije? Takrat vem, da smo v opoziciji predlagali, da bi vendarle to uredili tako, če se že država odpoveduje, da bi to šlo preko univerze, vendar temu ni bilo tako. Torej to ste uredili na takšen način, kot ga še danes tukaj zagovarjate in pravite, da se skozi ta način, spremenjen, odriva študente od soodločanja, da se jih odriva od jutrišnjega dne in kar je še podobnih tovrstnih izjav. Jaz bom takole rekel, imam tudi sam malo vpogleda v to. Sedanja generacija študentov seveda za to, kar vi govorite, zlahka prime, ta argumentacija vzdrži, ampak jutri, ko bodo delavci, ko bodo delali, ne vem, kot na novo zaposleni za 140 tisoč z univerzitetno izobrazbo, jutri bodo seveda o teh vprašanjih in o tem razmišljali povsem drugače, povsem drugače bodo razmišljali kot danes, ko so še sami v tem. Seveda danes je to, ko si študent, zelo priročno in zato tudi vi na takšen način govorite, torej najbolj bodo seveda soodločali, če bodo čim prej doštudirali in čim prej v samem delovnem procesu. Jaz v tej smeri tudi razumem te napade na ministra za visoko šolstvo in to me seveda tudi ne preseneča, kolega Gaber, kajti če ste nekaj uzakonili z neko večino, seveda boste se danes tudi na vse načine branili, da to tako ostane, pa če se vam zdi prav ali pa ne. Sedaj je ocena takšna, da bi pač bilo potrebno ta način zbiranja tega denarja narediti bolj transparenten, predvsem pa je nedopustno, da bi skozi ta sistem, ki ga država omogoča, ki ga daje ta lastnina teh domov, bila definirana skozi tako, kot določa zakon skozi pogodbeni odnos med študentsko organizacijo in pač tistimi, kjer se ta sredstva izplačujejo. Hvala lepa. Torej mi teh amandmajev, seveda za črtanje vseh treh amandmajev, ki predvideva črtanje teh členov, in seveda tega zakona ne bomo podprli, vas pa razumemo v vseh teh razpravah in v tem branjenju teh pozicij in ustvarjanju v javnosti neke fame, češ kako ta vlada in ta vladna koalicija nekaj študentom jemlje, kako je enkrat proti študentom, drugič proti delavcem, tretjič proti upokojencem. To je pač nek način dela opozicije, ki bolj kot to govori, bolj se bo verjetno prejelo, v kolikor seveda ne bo možno s strani vladajoče koalicije dokazati, da temu ni tako, zato je potrebno, da v tem parlamentu med sabo o tem razpravljamo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Repliko ima dr. Gaber.
Najlepša hvala, gospod podpredsednik. Spoštovani kolega Sok, zgodba bi bila skorajda popolna, če ne bi bilo dosti argumentov proti temu, kar govorite. Mi bomo danes odločali o zakonu o poklicnem izobraževanju. Pri zakonu o poklicnem izobraževanju bo naša poslanska skupina podprla predloge, ki so prišli v ta državni zbor zaradi tega, ker smo prepričani, da ta zakon dograjuje sistem. Nasprotujemo pa in bomo nasprotovali vedno takrat vašim rešitvam, kadar gre za razgradnjo sistema in kadar gre za manjšanje pravic določenih populacij in tudi za slabšanje položaja določenih področij. Ne gre samo za študentke in študente, ne gre samo za študentsko organizacijo, za visoko šolstvo v celoti gre, proti obojemu gre ta zakon. Zato mi tega zakona ne podpiramo. Ne gre za vprašanje, kdo ga je pisal.
Hvala lepa. Nadaljujemo z razpravo. Besedo dajem gospodu Ziherlu.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Lep pozdrav vsem prisotnim! K razpravi me je spodbudil članek v Delu včerajšnjega dne, kjer je prikazana struktura sredstev, s katerimi upravlja Študentska organizacija Slovenije. V proračunu so imeli 103 milijone pa 17 milijonov prenosa iz prejšnjega leta, kar je 120 milijonov. Od tega so za projekte porabili samo 20 milijonov. In se sprašujem že na podlagi prejšnjih debat, kaj so lahko s temi 20 milijoni naredili. Kot je kasneje razvidno, so od tega dali 5,2 milijona Dijaški organizaciji Slovenije in vidi se tudi, da je prek 47 milijonov bilo izplačanih za plače šestih funkcionarjev, kjer je bila najvišja plača 840 tisoč tolarjev. Seveda mi je takoj razumljivo, zakaj je potem tak halo in tak ogenj v strehi, ko se nekdo dotakne takega privilegija za določene "male šejke" nekje v neki privilegirani organizaciji. Vsekakor taka organizacija ne more zastopati interesa študentov oziroma pri taki strukturi so študentski interesi zanemarjeni. Že od nekdaj industrija kaže potrebe po študentskem delu. Sam se spomnim, moje prvo študentsko delo je bilo prek zavoda za zaposlovanje v škofjeloški Jelovici. V delovni knjižici imam od tam 2 meseca in 12 dni delovne dobe. To je bilo seveda v času dopustov, ko je treba nadomeščati ljudi, in na tak način se študentsko delo lahko še vedno manifestira. Tudi v podjetju, kjer sem nazadnje delal, je velika sezonska potreba po delavcih v času dopustov oziroma proizvodnja zahteva zelo variabilno število delavcev. Če je nek določen program, je treba za dan, dva močno okrepiti ekipe in takrat vskočijo študentje. Če pogledam sedanjo finančno strukturo prejemkov, mislim, da gre za vsako izvršeno uro dela okrog 300 tolarjev študentskemu servisu in posredno potem tudi naprej. In mislim, da je edino pravilno, da se iz tega velikega denarja za skoraj nič dela poveča delež oziroma da se poveča pogača za namene, ki bodo koristili študentom, torej za izgradnjo študentskih domov. Ob tem pa se hkrati tudi sprašujem, ali so vse kapacitete domov izkoriščene. Za mesta, ki so blizu Ljubljane, pa ob nekoliko boljši prometni ureditvi bi lahko povedal, v Škofjeloškem dijaškem domu, ki ima kapaciteto 250 dijakov, je trenutno zasedeno samo 50 dijakov in morda celo iščejo ljudi za popolnitev kapacitet. Podoben problem je v Kranju. Vožnja z vlakom ni nič daljša kot recimo vožnja v kolonah po sami Ljubljani, in ob tem, da so kapacitete na razpolago, potem morda nekoliko nižja cena plus prevoz, je lahko konkurenčna nekemu dragemu stanovanju v Ljubljani. In zato podpiram, da se iz sredstev, ki ostanejo ob študentskem delu, podpre izgradnja dijaških domov oziroma da se sredstva na nek nov način preusmerjajo na te določene cilje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Cvikl.
Hvala lepa. Dotaknil se bom samo ene točke, ki je po mojem zelo značilna glede na razpravo pri tej točki dnevnega reda in tem amandmajem in današnji oziroma tej seji državnega zbora. In sicer vprašanje samoukinitve proračunskega sklada, ki ga sedaj počne minister za visoko šolstvo. Na tej seji državnega zbora bomo jutri v prvi obravnavi ustanavljali proračunski sklad za obrambo. In to, kar vi tukaj predlagate, čeprav pravite, da je to tehničen zakon, ni nič drugega kot kaznovanje študentov, ker pač imajo svojo misel. In zelo zanimivo je, da je dr. Drnovšku, mag. Ropu uspelo ustanoviti proračunski sklad, diplomiranemu obramboslovcu pa bo uspelo ukiniti proračunski sklad za študente in ustanoviti proračunske sklad za obrambo za 170 milijard tolarjev. In gospodje, prej so vam kolegi poslanci skušali pojasniti, kaj počne ministrstvo oziroma minister za visoko šolstvo in obžaluje, da ukinjate možnost, da bi denar, ki prihaja s koncesijske dajatve, bil podlaga za javno zasebno partnerstvo, da bi se krepila materialna podlaga tako v študentskih domovih kot v visokem šolstvu. Če tega ne razumete, potem ne razumete osnovne proračunske diskusije in ne boste razumeli, zakaj v Sloveniji očitno od sedaj naprej dajemo več v topove, patrije, ne vem, kaj še in bomo dajali manj v znanje.
Hvala. K besedi vabim gospoda Horvata.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke, poslanci, predstavnika vlade Republike Slovenije! Očitno je novela tega zakona dober predlog, ker diskusije predvsem predlagateljev treh amandmajev k trem členom novele gredo v čisto drugo smer, ne v vsebino zakona, ampak smo kaj hitro pri patriji in smo, ne vem, pri kakšnih ukinitvah in radiranjih itn. Očitno gre za tehnični zakon. Jaz bi podčrtal še enkrat pri tej noveli zakona predvsem to, da gre za poenostavitev in za uvedbo definitivno boljše kontrole nad izplačevanjem denarja, kar je dejansko tudi v skladu z zahtevami študentske organizacije. Jaz bi, kar zadeva študentsko organizacijo, samo svojo željo rad tukaj naglas izrazil, na nek način bi rad slovenske študente pozval k enotnosti. Vedno bolj sem prepričan, da Študentska organizacija Slovenije ne postaja in ni predstavnica vseh slovenskih študentov. Jaz verjamem in vem, da je to kompetentna organizacija za dialog z vlado, ampak glede na to, kaj se med študenti dogaja, vedno bolj verjamem, da ŠOS ni predstavnik vseh študentov, jaz upam, da bo pod novim predsedstvom nekoliko drugače. Kje vidim poenostavitev? Poenostavitev, ki jo ta novela prinaša, je v tem, da je bilo do sedaj potrebno sklepati na tem področju štiri partitne pogodbe: med ministrstvom za delo, družino in socialne zadeve, med ministrstvom za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo, med ministrstvom za šolstvo in šport in seveda med, po domače rečeno, med študentskimi servisi. Torej gre za pogodbe štirih partnerjev, od katerih praktično nobeden od partnerjev ni imel možnosti ali pa vsak posamezno omejene možnosti kontrole izplačevanja in trasferiranja denarja. Zdaj bo šlo za enostavne pogodbe, tako da se bo denar neposredno nakazoval in da tisti, ki je delodajalec, bo izplačeval v proračunski sklad, ki je v pristojnosti ministrstva za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo, in ne bo posredovanja, ne bo posrednikov. Posredniki je že po definiciji velikokrat imajo negativni prizvok. Z uveljavitvijo tega predlaganega zakona bo DURS dobila sicer dodatne naloge, za kar pa ne bo potrebnega dodatnega zaposlovanja. V podatkih s spletne strani ministrstva za delo, družino in socialne zadeve je v Republiki Sloveniji 76 koncesionarjev, ki posredujejo začasno in občasno delo dijakom in študentom. Zanje je DURS že pristojen organ za obračunavanje in plačevanje davka na dodano vrednost, zato bo DURS lahko najbolj učinkovito, to sem prepričan, in najlažje izvajal te naloge, predvsem pa nadzor nad zbiranjem in odvajanjem sredstev dodatne koncesijske dajatve. Sredstva za njeno delo so zagotovljena v državnem proračunu. Morda ni naključje, da danes veljavni zakon ravno v teh dneh praznuje svoj tretji rojstni dan, to mi bo spoštovani kolega dr. Gaber verjetno lahko potrdil. Ampak ko gledam obstoječi zakon in razprave takratne opozicije ob sprejemanju tega zakona, si upam trditi, da je zakon na nek način šel v to smer, da je hotel na nek način kupiti študente oziroma jih vezati na sebe, to pomeni na takratno vlado. Mislim, če govorim zdaj spet o posrednikih, je res, da ŠOS mora v določenem časovnem intervalu, določenem roku denar, ki ga dobi od študentskih servisov, nakazati v sklad. Ampak če sem dober finančnik, če sem dober gospodar, s 100 milijoni - približno govorim - s 100 milijoni na mesec lahko marsikaj prislužim. Zaključujem s tem, da sam, niti poslanska skupina Nove Slovenije nobenega od treh amandmajev ne bo podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Capuder.
Hvala. Danes je bilo v razpravi večkrat omenjeno, da ukinjamo ta proračunski sklad. Jaz bi prosil vse tiste, ki to govorite, dajte si prebrati 2. člen, ki niti pod razno ne govori o ukinjanju proračunskega sklada. Gospod Gaber, vi se lahko držite za glavo, samo vaš poslanski kolega je govoril ravno o tem, da ukinjamo proračunski sklad. Gospod Cvikl je to govoril in to je ena velika neumnost, ki jo govori, naj si prebere 2. člen tega zakona. Trositi strah, da se študentski domovi zaradi tega, ker bo denar direktno od koncesionarjev se nakazoval v študentski sklad, da se zaradi tega ne bodo gradili študentski domovi, in to trositi po Sloveniji, to je, jaz ne najdem besed za to. Gradnja študentskih domov se bo gradila s pomočjo sredstev iz sklada in s pomočjo sredstev iz proračuna. Tako, kot se je do sedaj, tudi, ja. In zaključil bi s tem, še prej vam pa povem, da teh amandmajev ne bom podprl. Zaključil bi pa s tem, da se sprašujem, kdo se boji preglednosti. Upam, da ne ŠOS, glede na vaše reakcije pa mislim, da se jih vi bojite, preglednosti.
Hvala lepa. Zdaj pa vendarle prosim, da gremo iz osebne ravni zopet bolj na objektivno, k stvari. Mag. Cvikl ima repliko.
Kratko gospodu poslancu. Če ukinite enega od dveh virov proračunskega sklada, bo stanje nižje in seveda bo postal proračunski sklad nesmiseln. In zato pravim, diskutiramo o tem, da vire zmanjšujemo, hkrati bomo pa jutri oblikovali drug proračunski sklad za topove, tukaj pa smo zmanjšali denar za proračunski sklad za znanje. Za to gre, gospod poslanec.
Hvala. In še gospod mag. Grims.
Hvala za besedo, ravno ob pravem trenutku, ker je bila zdaj še enkrat ponovljena trditev, ki pa le zasluži en komentar. Najprej, zakaj je treba zavrniti te amandmaje, ki so bili zdaj tako ponujani. Iz preprostega razloga, treba je zelo jasno ločiti, kaj je interes študentov kot študentske populacije - in z mnogimi sem v zadnjih dneh o tej zadevi govoril. Nihče mi pravzaprav ni znal zelo jasno in direktno povedati, kaj ima on od tistih dobro plačanih študentskih funkcionarjev. Seveda, interes študentskih funkcionarjev pa je, da si zagotovijo maksimalen vpliv, trajen vpliv in to na različne načine, tudi te, ki jih je opisal gospod dr. Gaber. Ne rečem, da to ni legalen interes, koliko je pa legitimen, pošten, o tem pa rajši ne bi preveč komentiral. Tisto, kar je pa bistveno, pa je bila razprava poslanca LDS ravnokar, že v drugo ponovljeno, ki se dotika vprašanja obrambe oziroma sredstev, ki so namenjena za obrambo. Tukaj lahko povem kot vodja delegacije parlamentarne skupščine Nata za Slovenijo, da smo deležni zelo velikih pohval z mnogih vidikov, predvsem pa je skupna rdeča nit teh pohval, da držimo dano besedo. Gospe in gospodje iz LDS-a, ker gre očitno spet za pojav kolektivne amnezije, bi vas spomnil, da je zavezo za izpolnjevanje dogovora Nata o porabi dveh procentov družbenega proizvoda za namen obrambe dala seveda vaša vlada konkretno vaš predsednik vlade, v času pristopanja k zvezi Nato. To je zaveza, ki je bila dana javno, ki je zabeležena in ki Slovenijo zavezuje, in mi zgolj uresničujemo vaše obljube zaradi tega, ker želimo, da je Slovenija verodostojna, v svetu ugledna in priznana kot dober zanesljiv partner v mednarodni skupnosti. In prosim lepo, v svojih izjavah se zavedajte vsaj tega dejstva. Hvala.
Hvala lepa. Dr. Gaber ima repliko.
Poglejte, kaj se s tem zakonom dogaja in kdo koga pri tem predstavlja, je tema, ki predpostavljam, da jo bomo jutri res nadaljevali. Meni bi bilo zelo drago, če se ne bi pogovarjali na ta način, kdo je s kom govoril in koga je kdo klical, to me namreč spomni na nekega starega, znanega slovenskega politika, ki je rad rekel, da so ga delavci poklicali in so mu rekli, da naj stvari uredi tako in tako. Po tistem politikom so se zgodile za Slovenijo nič kaj obetavne stvari. Bolje se je zanesti na argumentacijo v celoti in iz argumentov razvijati rešitve, ker drugače vsakdo lahko najde koga, ki ga je klical ali pa se mu je vsaj zdelo, da ga je klical. Kar pa zadeva to zgodbo, o kateri sedaj tukaj govorimo in o tem, kje bomo sredstva locirali, za kateri namen in na kakšen način jih bomo zagotovili, pa naj rečem tako, če je vlada sposobna zagotavljati sredstva tudi v višini 2% bruto družbenega proizvoda za obrambo in je to sposobna zagotavljati tako, da ne bo krnila in jemala pravic, ki so kje že bile zagotovljene, prav, je tudi o tem mogoče se povsem brez težav pogovarjati. Ampak da pa bomo obdržali vse, kar je treba dati za obrambo, na tistem področju, tukaj pa jemljemo denar oziroma osnovno logiko, da bo proračunski denar šel v sklad za visoko šolstvo, to pa je, gospe in gospodje, problem, tu pa je razlika med nami, mi se zavzemamo za to, da ta sklad tukaj ostane.
Hvala. Besedo ima še gospod Jerovšek.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi! Po obširni razpravi na pristojnem odboru sem pričakoval, da se bo ta razprava in to vztrajanje poslanskega kluba LDS na amandmajih poleglo, celo sem pričakoval, da jih bodo umaknili, kajti tista razprava je jasno izzvenela v smer, da so se oni tam zavzemali za netransparentno odvajanje denarja, za čim več megle na finančnem področju, za takšne razmere, ki so jih skozi 12 let sistematično ustvarjali, in za meglo, v kateri so se politične intrige najbolj obnesle. Pravkar je bilo rečeno, da s tem zakonom jemljemo nek denar. Jaz ne vem, od kod bi se jemal nek denar, kolikor je meni znano, jih nihče ni zavrgel, da bo manipulativnih stroškov nekaj manj, za tri milijone sredstev bo manipulativnih stroškov manj. Jaz verjamem, da je za vas to zelo majhen denar in se vam zdi, da je to nek drobiž, da ga ni potrebno. Jaz se tudi strinjam, da se marsikje v državi tudi danes dela dosti bolj razsipno. Ampak kdor se ne zavzema, da se je treba tudi za 3 milijone, ki gredo v proračunski sklad za študentske domove, zavzeti in jih dosledno pripeljati tja, na tisto mesto, za kar so namenjeni, ta ima tudi pri milijardnih vsotah druge namene. Še enkrat poudarjam, zavzemanje proti transparentnosti na finančnem področju ni vredno poslanca, po mojem. Eden od študentskih funkcionarjev - ki jih razumem, da se borijo na tem področju, to je legitimno, oni so od tega vseeno nekaj imeli, neke stroške obračunavali in, ne vem, kaj, začasno zadrževali ta denar in ga obračali - je odkrito dejal, da gre za ekonomijo obsega študentske organizacije. Ekonomijo obsega. Ampak vprašam vas pa slovensko javnost, ali je izvirna funkcija študentske organizacije pri nas ali pa kjerkoli v svetu, da gospodari ali pa dela samo z denarjem, ki ga je država zavestno odstopila od svojih davkov - to je ta koncesijska dajatev in tista 2%. Mislim, da ima študentska organizacija pri nas kot drugod v svetu, kjer obstajajo, neke funkcije zavzemanja za splošno korist študentov. Ne pa, kot beremo zadnje čase, da se je to ravno zaradi silnega denarja dostikrat povampirilo, te študentske organizacije. Ne vem, če je povsem upravičeno, da imajo nekateri študentski funkcionarji večje plače od poslancev. In vi se zavzemate za takšno stanje, da z denarjem pokvarimo pravzaprav že mlado generacijo, da bi imela na razpolago poceni denar, s katerimi potem manevrira. Pot tega denarja je popolnoma jasna, kam vse se mora usmeriti, kje mora pristati in za katere namene se mora porabiti. In, gospodje iz Liberalne demokracije, pred dvema dnevoma ali pa včeraj ste doživeli jasen krah svojih prizadevanj glede degradacije diplom 120 tisoč diplomantov slovenskih univerz. Takoj so potihnile govorice o referendumu, ker veste, da je izgubljen, da ga nihče ne bi podprl od teh diplomantov. Ampak vztrajate na drugih stvareh, ki so sicer manjšega obsega, so pa popolnoma nesprejemljive. In sem prepričan, da je slovenska javnost vsak dan bolj osveščena in vsak dan bolj vidi, da se borite za neke privilegije, neke koristi, ki so bile neupravičeno postavljene, tako kot so bile postavljene v zakonih, ki ste jih sami pisali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Potrata zahteva repliko. Prosim.
Gospod Jerovšek, ne vem, zakaj je to potrebno, saj vi ste s takim zavajanjem ljudi zmagali na volitvah. Saj zdaj ste na oblasti in ni treba znova lagati o stvareh, ki niso take, kot vi trdite, da so. Že poprej sem povedala gospodu Petanu, da tisto, kar piše, je plača nefunkcionarja študentske organizacije, ampak zaposlenega, ki je plačan, ki ima redno delovno razmerje, iz katerega se plačujejo tudi vsi dodatki. Študentski funkcionarji, to je predsednik, zdaj po novem predsednica, pa take plače nimajo. Ampak vi zavajate in lažete neprestano in to kar ponavljate in ponavljate. In to ponavljate vi, ki pravite, da vam je do preglednosti, do jasnosti, do natančnosti - bi bilo dobro, da bi kaj od tega res bilo, ko že tako radi transparentnost uporabljate. Hvala lepa.
Spoštovane kolegice in kolegi! Vendarle prosim, da ne uporabljate takšnih sočnih izrazov in se obkladate z vzdevki in glagoli, da lažete in, ne vem, kaj še vse. To ne sodi v parlament. Prosim lepo. To si lahko mislite, ampak na glas izrecite v kakšnih drugih prostorih. Besedo ima gospod Sok.
Jaz bi samo želel eno dopolnitev, ker je prej kolega Cvikl vizavi te razprave, ki jo imamo danes tukaj, omenjal sklad za obrambo. Rad bi samo povedal, da je resolucijo o splošnem dolgoročnem programu razvoja in opremljanja Slovenske vojske sprejel državni zbor v prejšnjem mandatu. Torej, pred slabima dvema letoma in vse, kar se tega tiče, je torej že določeno in je bilo sprejeto. To problematizirati danes tukaj seveda nima smisla, ker so to sprejeli tisti, ki so danes v opoziciji. Samo to sem želel. Zaradi tega, ker nas javnost gleda, ker nas javnost posluša in ker nas jutri čaka razprava v državnem zboru in vidim, da so se predpriprave na to začele že danes. Hvala lepa.
Hvala. Zaključujem razpravo k 2. členu in amandmaju Liberalne [[....]]Oprostite, se opravičujem, gospod Jerovšek. Prosim, gospod Jerovšek.
Hvala lepa. Kolegici Potrati sem dolžan odgovoriti sploh na tematiko, ko pravi, da ima zaposlen na tem takšno plačo, jaz ne vem natančno, večjo, zgleda, od nas poslancev. Poslušajte, to so študentske inštitucije, ki bi morale biti napol ljubiteljske. Bilo bi treba delati splošno za študente, še huje je, da imajo zaposleni, ki niso funkcionarji, tam takšne plače. Potem je zelo nekaj narobe z razmerji plač pri nas in v teh organizacijah. Hkrati moram reči, da si ne pustim od gospe Potrate govoriti o zavajanju in lažeh. Mislim, da zelo transparentno govorim in zavzemanje za transparentnost na finančnem področju ni zavajanje. Gospa naj v lastni družini pomete, ko je njen soprog zavajal ravnatelje ob izvolitvi nove oblasti s hujskanjem.
Gospod Jerovšek, prosim lepo, opozorilo velja za vse!
Ja, moram, če ona tako nastopa, pa moram.
Opozorilo velja za vse!
Sem hvaležen, da ste jo opozorili, da je prekoračila prag, vendar jaz sem enako nastopal kot v opoziciji in enako nastopam sedaj. In to mi tudi ljudje priznavajo. Tudi se bom dosledno zavzemal za nekatere stvari. Zadnjič mi je gospod Gaber očital, da se nisem priklonil nekemu funkcionarju moje stranke. Hvala bogu, da se nisem.
Gospod Jerovšek se bomo o teh stvareh pogovorili po glasovanju, lepo prosim.
Dobro, bom končal.
Hvala lepa. Besedo ima oziroma repliko, razpravo, karkoli že dr. Gaber.
Sedaj poglejte, kolega Jerovšek bi bil zelo kredibilen, če bi se zavedal, da je tak funkcionar, ki je bil plačan iz študentskega denarja oziroma zaposlen, bolj točno, njegov sedanji predsednik vlade. Janez Janša je človek, ki je imel dobro plačo iz študentskih virov. Na ta način bi lažje razpravljal.
Hvala lepa. Sedaj bi želel spregovoriti še državni sekretar. Prosim.
Gospod podpredsednik, hvala lepa za besedo. Spoštovani in cenjene. Jaz se bom skušal ograditi od mnenj in sodb in poudariti nekatera dejstva. Najprej, ne vidim pravzaprav izključenosti študentov in študentske organizacije pri finančni transakciji kot njihovo izključenost pri tem, da odločajo in soodločajo o tem, kje in kako se bodo gradili študentski domovi, kajti vključeni so v svet za izgradnjo študentskih domov. Druga zadeva, ki bi jo želel poudariti, je glede gradnje študentskih domov in interes za gradnjo le-teh. V zadnjih nekaj dneh, ko sem v tej funkciji, je bilo kar nekaj pobud in veliko interesa za gradnjo študentskih domov v Celju in na Obali. Vse bolj se izraža tudi interes financerjev v obliki javno-zasebnega partnerstva tako, da tukaj ne bo samo investicij, fokusirane samo na Ljubljano, Maribor, kot je bilo omenjeno. Pretekli teden je gospod minister sprejel predsednico Študentske organizacije Slovenije, bil sem prisoten na tem razgovoru. Vtis sem imel, da je bilo vzdušje zelo tvorno in bile so dane obljube po strpnem in korektnem sodelovanju v prihodnje. In nenazadnje, kot ekonomist, če smem uporabiti svoje področje, se mi zdi zelo racionalno, da se iz finančnih transakcij izključi eden člen, kajti to pospeši finančni tok. Hvala lepa za besedo.
Hvala lepa. Gospod Bevk, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Gospod Jerovšek, izgleda, da je šel ven, nekaj bi mu rad povedal. To, kar ste maloprej povedali, da danes govorite tako, kot ste govorili takrat v času, ko ste bili v opoziciji, prav to vam je rekla kolegica Majda Potrata, zato ne vem, zakaj se sedaj razburjate. Hvala lepa.
Končujem razpravo. Prosim lepo za malo posluha. Končujem razpravo k 2. členu in k amandmaju poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije in dajem v razpravo 3. člen in prav tako amandma LDS. Ni razprave. Zaključujem razpravo. Še poslednji 5. člen, prav tako amandma LDS. Ni nobenih prijavljenih, torej razprave ni in tudi s tem zaključujemo to točko dnevnega reda. Končali smo razpravo o amandmajih, o katerih bomo glasovali v okviru glasovanj, in sicer čez pol ure, bomo zaokrožili verjetno v dvomu na 17.30 uro. S tem prekinjam to točko dnevnega reda in tudi prekinjam sejo zbora, ki jo nadaljujemo ob 17.30 uri.
Poslanke in kolegi poslanci, predstavniki ministrstev, prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Pri tem prosim, da po standardnem postopku preverite delovanje glasovalnih naprav. Lučke niti ne bom omenjal več. In nadaljujemo s prekinjeno 16. točko dnevnega reda, to je z obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o Kobilarni Lipica po nujnem postopku. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih, ki ga bomo vodili po pregledu amandmajev z dne 13. julija 2006, in sicer imamo amandma k 2. členu. Predlagatelji so skupina poslancev s prvopodpisanim Terčonom Davorinom in poslanska skupina Socialnih demokratov. Gospod Terčon, prosim. Predvidevam, da v imenu poslanske oziroma, povejte.
Lahko kar v svojem imenu. Torej, na našo zahtevo smo obrazložitev, na našo zahtevo smo dobili strokovne podlage in kaj pravijo strokovne podlage za določitev vplivnega območja? Pravijo, da so na vladi začeli en postopek, ki ga niso končali. Zarisali so vplivno območje, ki je točno tako, kot sem jaz rekel, bilo zarisano dvakrat večje, kot je sedaj. Komunicirali so z občino Sežana, ki jim je povedala na kratko, da se okrog tega ne morejo opredeliti in da naj jim pošljejo detajlnejše podatke zato, ker se mora okrog tega občinski svet opredeliti. Torej na občini Sežana niso dobili nič, celo pišejo notri v teh strokovnih podlagah, tukaj so neki dopisi, to niso nobene strokovne podlage. Začelo se je z nekimi izhodišči, da celo niso dobili katastrskih načrtov, ki so jih zaprosili na upravni enoti oziroma na zemljiški knjigi v Sežani. To so zdaj strokovne podlage, preberite si dobro, jaz apeliram na vas in s tem vplivnim območjem bo Lipica sama sebi, okolju in občini Sežana povzročala nove težave. Jaz nimam nobenih težav s tem, da se rešijo neki problemi, ki so bili v zavarovanem območju, in dajte ločiti zavarovano območje, ki je bilo do zdaj edino in vplivno območje. Vendar vi razširjate problem z vplivnim območjem in čas bo pokazal, da smo imeli prav tisti, ki smo opozarjali, da to ni vmesno urejeno, zato vas pozivam, da amandma, ki govori samo o tem delu, podprete s tem, da bi naredili zakon.
Hvala lepa. Gospod Kumer.
Hvala za besedo. Tudi jaz v imenu poslanske skupine na nek način predlagam in prosim poslance večine, da podprejo ta amandma. Res je, da zakon o varstvu kulturne dediščine ne zahteva soglasja lokalne skupnosti, toda prav tako zakon o državnem lokacijskem načrtu ne predvideva in ne zahteva, da se ne povabi lokalne skupnosti k pripravi tega načrta; in predstavnica vlade je danes vsem skupaj nam povedala, da je ministrstvo neformalno komuniciralo pri pripravi odloka vlade, neformalno komuniciralo z lokalno skupnostjo. Se pravi, še enkrat predlagam, da kljub temu, ker gre za unikum, ker noben drug zakon, ki obravnava spomenike državne ali pa kulturne dediščine državnega pomena, nima zapisane takšne dikcije ali pa takšnega načina, kot je tukaj v 2. členu, da ostanemo pri dosedanjem načinu priprave državnega lokacijskega načrta in da sodeluje pri tem lokalna skupnost.
Hvala lepa. Naj ob tem, preden dam besedo tudi drugim, ki želijo obrazložiti glas, povem, če ta amandma ne bo sprejet, potem postane amandma Socialnih demokratov k 11. členu, ki ga imate na zadnji strani pregleda amandmajev, brezpredmeten. Sedaj pa nadaljujemo z obrazložitvijo glasu, mag. Cvikl.
Danes je bilo izrečeno v teku razprave, da ni podlage oziroma da ni strokovnih podlag za to, da bi pravzaprav lahko o tem zakonu sploh glasovali. To, kar smo dobili pod točko 16 v spremnem dopisu gospoda ministra in potem priloženo, prazni papirji brez jasnih opredelitev, brez vsebine in potem dve prilogi iz leta 2000, to ni dokument ministrstva, vlade Republike Slovenije. To je mogoče dokument ministrstva, vlade gospoda Simonitija, ampak na tej podlagi v državnem zboru odločati o tem, kakšno naj bo vplivno območje, mislim, da ne moremo. In jaz bi vas lepo prosil, tisti, ki skrbite za to, kaj obravnavamo v tem državnem zboru in kakšna gradiva dobimo, to niti verodostojno gradivo ni. To niti verodostojno gradivo ni. Tukaj gor piše številka, dvopičje, pa datum: marec 2005. Katerikoli heker, ki bi se igral, bi lahko par "copy-pastov" naredil, pa naredil in zadaj dal neke dokumente iz leta 2000 in 2003. Če so to za vas podlage, ki bodo podlaga za to, da bo v neki občini življenje šlo naprej ali ne, potem mislim, da živimo v različnih svetovih in zato je potrebno podpreti ta amandma, da bo občina Sežana lahko v obravnavi določitve vplivnega območja uveljavljala tiste pravice, ki ji gre, ker je dokument ministrstva za kulturo čisto navaden pisarniški, ne vem, kako bi ga imenoval, zmazek ali pa neizdelan dokument.
Hvala lepa. Takole predlagam. Kdorkoli ne bo izredno povedal, da želi obrazložiti glas v imenu poslanske skupine, se bo domnevalo, da želi v svojem imenu, da bo lažje meriti čas, če se strinjate. Besedo pa dajem gospodu Jelinčiču Plemenitemu.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Prvo v imenu poslanske skupine. Mi bomo podprli amandma, ki ga je predložila skupina poslancev s prvopodpisanim Davorinom Terčonom. Lipica je preveč pomembna zadeva, da bi lahko z njo opravili z levo roko. In povedati moram, da v prvem mandatu sva takrat še skupno s kolegico Polonco Dobrajc naredila to, da sva preprečila razprodajo in uničenje Lipice, kajti takrat se je pripravljala privatizacija, po kateri, ne bom rekel, iz katerih političnih strank so nameravali deliti celo konje, pa ne vem, kako bi jih sekali, po dolgem ali počez. Ampak to se ni zgodilo in Lipica je ostala v enem kosu in v eni obliki. In zdaj ne smemo dovoliti, da bi se zgodilo kaj podobnega. Mislim, da je Lipico treba ohraniti. Konec koncev, celo v bivšem komunističnem režimu je predsednik maršal Tito takrat dal vso podporo temu, da je Lipica ostala, kar je bila, in v bistvu še mnogo pridobila na vrednosti, ceni in pomenu. Zato ne smemo dovoliti, da se bo zdaj, v času samostojnosti in neodvisnosti, svobode ter demokracije zgodilo to, da bo Lipica počasi izginila v rokah nekih društev, golf klubov ali česa podobnega. Tudi krajina sama je preveč pomembna, da bi jo lahko po dolgem in počez prirejali in urejali za določena športna igrišča, ki so pač po godu nekaterim gospodom. Jaz razumem, da golf lahko prinese velike dobičke, vendar to ne pomeni, da bo to golf igrišče prineslo velike dobičke. Kajti za to, da golf igrišča prinašajo velike dobičke, je potrebno še kaj več. Potrebna je popolna infrastruktura, še posebej pa dobri hoteli. Tako dobrih hotelov, da bi pa Lipica lahko nosila take denarje, za katere mislijo, da jih bo, takih dobrih hotelov pa Slovenija še v naslednjih desetih letih ne bo zmogla. Zato še enkrat, mi bomo podprli ta amandma k 2. členu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Ugotavljam, da je navzočih 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 37, proti 38. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Kot rečeno, je s tem postal amandma Socialnih demokratov k 11. členu brezpredmeten [[imate ga na zadnji, 6. strani pregleda amandmajev]] . Nadaljujemo s 5. členom in amandmajem poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije. Ob tem naj povem, da je amandma vsebinsko povezan z amandmajem Liberalne demokracije Slovenije k 7. členu. In če bo sprejet ta amandma, bodo postali amandmaji pod točkami 2, 3 in 4 brezpredmetni. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 32, proti 42. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. S tem je postal amandma poslanske skupine LDS k 7. členu brezpredmeten. Imamo še en amandma k 7. členu, in sicer poslanske skupine [[...]] [[Oglašanje v ozadju.]] Se opravičujem. Imamo naslednji amandma k istemu 5. členu poslanske skupine Socialnih demokratov. Gospod Kumer, prosim.
Tu predlagamo črtanje tega odstavka, ki se glasi: Za posamezne dele zavarovanega območja lahko vlada po potrebi sprejme delni načrt upravljanja. Povsem nepotreben je ta vrinek v ta 5. člen, ker namreč pred tem vrinkom je jasno zapisano, da bo vlada Republike Slovenije sprejela načrt upravljanja za zavarovano območje Kobilarna Lipica za obdobje 4 let, se pravi, za vsako obdobje 4 let bo sprejela nov ali dopolnjen načrt. In če obstaja, zares obstaja, dokument načrta razvoja Lipice in če obstajajo strokovne podlage, potem ni potrebno, da znotraj tega štiriletnega obdobja še vsako leto ali vsake tri mesece se nekdo spomni v vladi in spreminja ta načrt upravljanja. Še enkrat predlagam, da je ta vrinek povsem nepotrebno podpreti.
Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 35, proti 38. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 38.]] Amandma ni sprejet. Tretji amandma je vložila poslanska skupina [[....]] [[Nemir v dvorani.]] Prosim, lep. Drage kolegice in kolegi, obnašajte se vaši funkciji primerno! Tretji amandma je vložila poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke. Če je sprejet ta amandma, potem postane amandma pod točko 4 brezpredmeten. Gospod Prijatelj ima besedo.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Torej, v 5. členu si je - mislim, da je ta člen tisti, ki dela ta zakon slab - si je vlada pridržala pravico, da sprejme načrt upravljanja za zavarovano območje, ministru pa je dovolila poseg v prostor na zavarovanem območju. Torej, minister je tista oseba, ki lahko izdaja dovoljenja za poseg v ta prostor. Naš amandma govori o tem, na kar vas je opozorila tudi občina in vas je naprosil v imenu župana podžupan, da se mora v javno razpravo v pripravi zakona vključiti tudi občina, in sicer v vplivnem območju, smo zapisali, v območju v bistvu kulturnega spomenika ni dovoljeno izvajati posegov ali opravljati novih dejavnosti, v bistvu pa tudi ne posege brez soglasja občine. Amandma je dobronameren, je tudi usklajen s strokovnim svetom Kobilarne Lipica, kateremu predseduje gospod Brejc, in tisti vladni poslanci, ki ne veste, da je to edina varovalka v tem zakonu, čeprav je zakon izredno slab, ki lahko nudi in garantira občini, da bo bdela nad prostorom in imela pravico kaj reči okoli tega prostora, ki se nahaja na Krasu, je to v bistvu edina možnost, da se varovalko vnese v ta zakon. Prosil bi za podporo.
Hvala lepa. Gospod Zagorac, potem gospod Terčon. Gospod Zagorac, prosim
Hvala za besedo, predsedujoči. Sam bom seveda amandma podprl. To je tisti amandma, ki preprečuje ekskluzivo, ki si jo je ta vlada dovolila vzeti. Tisto eskluzivo, po kateri bo minister brez soglasja občine, brez soglasja ljudi, ki tam živijo, naredil na tem območju ravno to, kar se bo njemu v tem trenutku zdelo. To je tisti amandma, ki v kolikor ga boste podprli, spoštovane kolegice in kolegi, bo mogoče malo nakazal na to, da se zakon resnično imenuje zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o Lipici in ne zakon o turistični dejavnosti posameznega veljaka ene izmed ali pa največje vladne stranke. To je tisti amandma, s katerim bomo preprečili samovoljo in s katerim boste pokazali, da resnično v tem primeru vas skrbi to, kar ste nam skušali dopoldan dopovedati, da gre pri Lipici za konje; pa kljub temu da so konji omenjeni v celem zakonu samo dvakrat, turizem in gospodarstvo pa ne vem kolikokrat, pa še kar nam razlagate o tem, da gre za varovanje konjev. Nekdo je celo omenil, da smo tega konja v Sloveniji dali na evrokovanec. Veste, prav je tako, da smo ga dali, seveda ga je treba dati, ampak v naslednjem stavku je povedal zato, ker ga Avstrija ni. Če bi ga, bi pa takratna politika verjetno ostala tiho, kajti vemo, da je Slovenska nacionalna stranka bila tista, ki je vedno vztrajala, da je lipicanec slovenski. Hvala.
Hvala lepa. Vseeno je na mestu opozorilo, da obrazložitev glasu ni namenjena polemiki in ni namenjena razpravi, ampak je namenjena obrazložitvi glasu in sem prepričan, da bo to gospod Terčon upošteval. Prosim.
Hvala, gospod podpredsednik. Torej, glavna priložnost je bila že zamujena za las, 37, 38, vendar je bila. Jaz obžalujem, da ni bil sprejet amandma k 2. členu. In moram reči, v situaciji, v kateri smo, da bom podprl ta amandma Slovenske nacionalne stranke. Po določilih, ki so sedaj v zakonu, je brez tega amandmaja prepuščena prosta presoja državnim birokratom, da bojo na vplivnem območju delali, kar bodo hoteli in postavljali oviro v nedogled. Ta amandma do neke mere blaži to situacijo in opredeljuje v grobem, kaj lahko in do kod ne more državna uprava [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]Vseh problemov ne bo ta amandma rešil, vendar je v dani situaciji, ko ne poslušate nikogar kljub tehtnim argumentom, edino sprejemljivo, da se ta amandma za sedaj sprejme, in jaz ga bom tudi podprl. To daje minimum možnosti občini, da bo imela vsaj neke možnosti, ki so bile vedno zavrnjene, jaz sem vam prej prebral dopis, da bo lahko minimalno vplivala na vplivno območje. Sami ste hoteli težave in sami jih boste imeli, vladajoča koalicija in tisti, ki bodo v Lipici, če se ne boste do tretje obravnave premislili. Če bomo sprejeli ta amandma, bodo te težave do neke mere olajšane, zato apeliram, da se ga sprejme.
Hvala lepa. Glas bo obrazložila gospa Zalokar-Oražem.
Hvala lepa. Tudi jaz bom amandma Slovenske nacionalne stranke podprla. Nedopustna praksa se mi zdi, ki jo pravzaprav uveljavlja ta zakon, da se na lokalne skupnosti, na občine želi pozabiti, da se jih želi izločiti in da pravzaprav ne morejo vplivati niti na stvari, ki se dogajajo v njihovem prostoru, niti minimalno. In mislim, da ta praksa, ki se najbrž bo nadaljevala na podobnih primerih, pomeni na nek način še večjo centralizacijo in pravzaprav tudi na nek način konec lokalne samouprave. In jaz moram reči, da bi zadevo še nekako razumela, če bi šlo, recimo, za vojaški poligon ali pa za nek objekt ne vem kakšnega strateškega obrambnega pomena v tem smislu. Nikakor pa ne morem sprejeti, da se takšna diktatura uveljavlja pri neki zadevi, ki je delno turistična, s področja kulture oziroma bom rekla tudi s področja nadaljnjega razvoja tega prostora. In ukinjati to možnost, da bi lokalna skupnost in občina lahko sodelovala pri tem, je popolnoma nedopustno.
Hvala. Gospod Jelinčič Plemeniti v svojem imenu.
Hvala lepa. Tudi jaz bom podprl ta amandma. Namreč, ta amandma vsaj v neki meri, bi rekel, razrešuje tisto zategnjeno zanko, ki si jo je vladajoča koalicija s tem, ko ni podprla prvega amandmaja, nataknila okoli vratu. Mislim, da bo sčasoma se pokazalo, da bi bilo dobro, če bi bil prvi amandma sprejet in da bo vsaj do neke mere dobro, če bo sprejet ta amandma. V nasprotnem primeru bo zadeva precej precej škripala in se bo končno sesula. Povedati je treba, da ta amandma je usklajen z gospodom Brejcem in vsaj to naj vas prepriča, da boste glasovali za, kajti, če nič drugega, on je iz vaše stranke - po eni strani. Po drugi strani je znotraj tega dogajanja na Lipici v sami srži in zaradi tega mislim, da je smiselno kolegi, da ga podprete.
Hvala lepa. Prosim, mag. Sajovic.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Amandma bom seveda z veseljem podprl, kajti, če pri tako pomembnih projektih, ki so nacionalnega pomena, lokalna skupnost nima kaj povedati, potem je to slabo. Bila je Lipica v določenih letih že precej nazaj pod italijansko okupacijo, zdaj očitno doživlja ljubljansko in pa vladno okupacijo. Zamislite si to zaščiteno območje, na katerem ležijo tudi številni pomembni vodni viri. Z izgradnjo golf igrišča bomo seveda naredili to, da bo namesto kraške suhe trave tam rasla vedno zelena angleška travica. Kje je tukaj nacionalni interes, prepuščam vaši domišljiji in pa presoji. Je pa seveda zato, da dosežemo to angleško travo, potrebno na tako velikem območju na leto kar približno na tone herbicidov in pa seveda na tem kraškem območju, ker še številni ljudje do svojih hiš nimajo vodovodov, na tisoče in tisoče litrov pitne vode za zalivanje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 35, proti 40. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. In še poslednji četrti amandma k 5. členu, ki so ga vložile SDS, NSi, SLS in DeSUS. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, proti 14. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 14.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na 7. člen. Se opravičujem, ta je sedaj brezpredmeten. Imamo pete amandmajev k 9. členu, in sicer prvega so ponovno vložile stranke SDS, NSi, SLS in DeSUS. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 67, proti 1. [[Za je glasovalo 76.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Drugi amandma je vložil poslanski klub Liberalne demokracije Slovenije k istemu členu. Ja, gospa Širca, prosim.
Govorim o amandmaju, ki smo ga vložili v Liberalni demokraciji k 9. členu in bi prosila obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine. Gre pa za tisti amandma, ki govori o nečem, o čemer do sedaj ni govoril še nihče, in sicer o vodenju izvornih redovniških knjig lipicancev. In sicer, to je amandma, ki bi zagotovo, vsaj v duhu, se z njim strinjal tudi danes že večkrat omenjeni predsednik sveta Lipice, predvsem pa vsi tisti, ki ste pred letom in več dvigovali ogromno ogromno želja, nestrpnih izjav je bilo izrečenih, kdo vendarle vodi izvirne redovniške knjige lipicancev. Takrat je bila Slovenija pokoncu in takrat je bilo to poglavje težko zapreti zaradi tega, ker Slovenija ni bila še polnopravna članica Evropske unije. Vemo, da izvirnih redovniških knjig lipicancev v Sloveniji in v Lipici ne vodimo, ampak da je bilo v tem času v okviru možnega, kolikor je bilo, narejeno kar dovolj korakov, ki so omogočili, da se Republika Slovenija poteguje za vodenje rejskih knjig za lipicance in tudi za možnost, ki je vezana ob vodenju teh knjig, da rejcem po svetu podeljujejo pravico do uporabe imena lipicancev. Gre za skrajno pomembno dopolnilo in vsi tisti, ki ste imeli polna pljuča Lipice in tega nacionalnega pomena, se morate tega zavedati, četudi so bila, kot danes vemo, ta pljuča zasedena z drugimi interesi. S tem amandmajem se dotikamo še nečesa drugega - dajemo možnost Republiki Sloveniji, da skozi zakon pridobi tudi možnost uporabe Lipice kot protokolarnih objektov, kar bi z zakonom določili, da se med dejavnosti zavoda uvrsti tudi opravljanje protokolarnih storitev za Republiko Slovenijo, s čimer [[opozorilni znak za konec]] bi se kobilarna Lipica dodatno uveljavila. In še druge alineje, ki jih lahko preberete v amandmaju. Apeliram, da s tem, ko v zakon vnesemo možnost, da se vodijo izvorne rodovniške knjige lipicancev v javnem zavodu Lipica, je možnost za pridobitev tega znotraj pogajanj v Evropski uniji bistveno večja. Mislim, da bo lahko vsakega sram, če tega ne bo podprl.
Hvala lepa. Glas bo obrazložil gospod Zagorac, potem pa gospod Jelinčič Plemeniti.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Sam bom podprl drugi amandma k 9. členu, in sicer tudi zaradi tega, ker ureja, kot je že moja predhodnica povedala, sodelovanje konj lipicancev v državnem protokolu Republike Slovenije. Kot sami veste, smo v Slovenski nacionalni stranki na začetku tega mandata naslovili pobudo na vlado Republike Slovenije, da bi se lipicanci začeli uporabljati v protokolarne namene, najprej pri vojaškem protokolu. Moram reči, da je ta pobuda pristala na plodnih tleh v vladi in smo dobili pozitiven odgovor, da bo vlada naredila vse, da se bo ta dejavnost začela opravljati. Seveda do danes kakšnih konkretnih napredkov na tem še nismo videli. In prav je, da to zapišemo v ta zakon. Ta protokol širimo tudi na celoten protokol Republike Slovenije in prav je, da je v protokolu Republike Slovenije nekaj, na kar smo ponosni. Upam, da tudi vi, ki so vas bila prej polna usta nacionalnega ponosa in interesa. Hvala.
Besedo ima gospod Jelinčič Plemeniti. Izvolite, prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Jaz bom podprl kar nekaj amandmajev k 9. členu. Ne vem še, kako se bom odločil pri petem, ampak zagotovo bom podprl tako prvega kot tudi drugega. Pa bom povedal nekaj o drugem. Mislim, da zadeve, ki so tu navedene, kaj je treba decidirano navesti v četrti odstavek 9. člena, moramo zagotoviti. Italijani si lastijo rodovniške knjige. Prejšnja oblast pod vodstvom gospoda Ropa, pa tudi prej gospoda Drnovška, si ni upala od Italijanov zahtevati rodovniških knjig nazaj. Navkljub temu, da so jih fašisti ukradli, naši gospodje niso imeli toliko "jajc", da bi rekli: vrnite naše nazaj. In zdaj imamo priliko, da v ta zakon vtaknemo vsaj nekaj tega, da bomo vsaj v slovenskem zakonu imeli to, da bomo mi vodili rodovniške knjige lipicancev. Če tega ne bomo naredili, potem, gospodje, pustimo vse skupaj, pa naj gre, kamor gre! Potem se bo dogajalo to, da se bodo med seboj kregali lahi in "jodlarji". Avstrijci iz Pibra ali pa Italijani iz Toskane se bodo kregali med seboj, kdo je lipicanec, in v ameriških filmih bomo zopet lahko videli, kako nekdo reče: "Saj sem rekel, da lipicanci niso iz Španije, ampak iz Portugalske". Mislim, da si take zadeve ne smemo več dovoliti in zato je treba podpreti tudi drugi amandma k 9. členu. Hvala lepa.
Mag. Žnidaršič, izvolite, prosim.
Lepa hvala, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Moram priznati, da me čudi, da to že ni nikjer zapisano, kar predlaga ta amandma, in ga bom seveda podprl. In takoj povem, če ne bo sprejet, da zakona ne bom mogel podpreti, ker se mi zdi to nekaj izjemno pomembnega, da notri stoji. Če tega ne bomo sprejeli kot vladna koalicija, potem je s tem zakonom nekaj bolj narobe, kot smo to že povedali, da ni optimalen in da je na hitrico pripravljen in da kljub prvotni podpori temu zakonu ob takem dramatičnem eventualnem nasprotovanju taki spremembi in dopolnitvi terja potem nov premislek in seveda drugačno ravnanje. Hvala.
Glasujemo. Oprostite prosim, ne tako dramatično, se da to lepo pokazati. Medtem časom mi je pokazal nekaj gospod Bajc, sem bil usmerjen, nisem vedel, drugič kažite bolj. Gospod Sok, izvolite.
Hvala lepa. Jaz bi seveda rad povedal, da na osnovi direktive Evropske unije v Lipici vodijo izvorne rodovniške knjige za lipicance tako kot v kobilarni Piber v Avstriji in tako kot tudi združenje za rejo lipicancev, se pravi 3 organizacije imajo danes s strani Evropske unije to pravico vodenja izvornih rodovniških knjig. Res pa je, ne vem, verjetno se ne razumemo, to, kar ste vi predlagali, da bi zapisali, da se izvorne rodovniške knjige vodijo samo v Lipici, za celotno rejo lipicancev, to pa je nekaj drugega, če ste to mislili. To je pa stvar, ki presega našo odločitev tukaj, ker o tem ne moremo mi sami odločati, ker se je pač potrebno to dogovoriti na ravni Evropske unije. To smo tudi v preteklosti, kolikor nam je znano, poskušali, vendar zaenkrat je pač zadeva odločena tako, kot je. In tisti, ki pravite, da v Lipici ne vodijo izvirnih rodovniških knjig: ali to govorite namerno ali pa pač ne veste, da v Lipici za lipicance na področju Slovenije te izvorne rodovniške knjige vodijo. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Cvikl.
Hvala lepa, gospod predsednik. Jaz sem reagiral zato, ker seveda se čudim, da sedi pri vas pooblaščeni predstavnik služb in ni videl dolge roke gospoda Soka. Še sam sem jo in se mi je zdelo prav, da on spregovori, in mislim, da je bilo dobro, da ste to zagotavljali. Sam bom amandma podprl. To, kar pa bi rad povedal ob tem amandmaju, ob vsem spoštovanju do poslancev iz vladajoče koalicije, vse razumem, kar ste povedali, ne razumem pa tega, zakaj vlada tega amandmaja ne podpira. Ta amandma je amandma, ki je vložen ob prvem sprejemanju sprememb zakona o Kobilarni Lipici, odkar smo stopili v Evropsko unijo. In ta amandma samo ojača pogajalsko pozicijo med tistimi, ki si lastijo pravico vodenja izvorne redovniške knjige lipicancev. Z voljo, politično voljo, močjo zakonodajnega telesa in izvršna oblast, izvršna oblast, kot piše v pregledu amandmajev - vlada ne podpira. Vlada ne podpira tega amandmaja. Veste, danes in jutri se dogajajo v sosednji državi pomembne zadeve za manjšino. Mi z zakonom o Kobilarni Lipici kot suverena država urejamo to, kar pač ta zakon določa za Kobilarno Lipica, in mi bomo, če bomo to zapisali v zakon, imeli močnejšo pozicijo. To je naša državna pogodba za Lipico. Če si to upate zapisati v zakon, imate močnejšo pozicijo, očitno si ne, ker vlada pravi, da ne podpira amandmaja, da pač mi [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]izvorne knjige, ker je pač Lipica na našem teritoriju. To so dejstva.
Gospod Bajc, imate besedo.
Hvala, gospod predsednik. Dal sem se ta čas podučiti. Predlagam tudi kolegom, ki tako vehementno zagovarjate ta amandma, da se daste podučiti, kje se ureja in na kakšne način se vodijo rejske knjige oziroma to področje, o katerem danes govorimo. V zakonu o živinoreji je urejeno skladno z evropsko direktivo, pogoji in načini vodenja rodovniških knjig tudi za lipicanca. V temu zakonu ima Lipica pravico, da vodi rejske oziroma rodovniške knjige za konja lipicanca. V kolikor bi to vnesli v ta zakon o Kobilarni Lipica, bi kršili določbe direktive in bi šli pred Evropsko sodišče v zvezi z vodenjem rodovniških knjig. Preberimo si zakon o živinoreji.
Jaz bi vas opozoril, da ne bi bilo razprave, ampak razpravljamo o tem členu oziroma o amandmaju k temu členu. Še kdo prosim? Gospod Jelinčič, vi ste že imeli besedo. [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] [[...]]Jaz, če se dobro spomnim, in mislim, da se zelo dobro spomnim, da ste začeli svoj nagovor takole: "Jaz bom podprl."
[[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] [[...]]Kaj pa poslanska skupina? Nas je več tukaj, ne samo jaz.
Mi smo se točno odločili po poslovniku, da je vrstni red naslednji. [[...]] [[Oglašanje izklopi.]] [[...]]Prosim.
Zahtevam v imenu poslanske skupine eno uro pavze pred glasovanjem.
Prvo bomo zaključili obrazložitve glasu. Še kdo prosim? Proceduralno, gospod Cvikl, prosim. [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] [[...]]
Gospod predsedujoči [[...]]
Oprostite.
To je farsa, kar se dogaja tukaj notri, farsa in bedarija. Res je, da razpravljamo o konjih, ampak ni treba, da so konji tudi tukaj notri.
Izvolite, gospod Jelinčič, vam bom vrnil s tem, da vam dam besedo.
Hvala lepa, v imenu poslanske skupine. In me veseli, da ste ravnali po svojem premisleku, ne pa, da ste poslušali gospoda Plevelja, tako kot že nekajkrat, in je potem prišlo do takšnih čudnih trenutkov.
Jaz sem vam dal besedo, ne gospod Plevelj. In zato prosim, da [[...]]
Ja, saj sem vam se zahvalil, gospod predsedujoči, in pohvalil sem vas. Dejstvo je, da vodenje izvorne rodovniške knjige lipicancev odpira tudi vprašanje lastnine te knjige, in to je pomembno. Te knjige so bile ukradene in so v Italiji. In če mi v zakon zapišemo "vodenje izvorne rodovniške knjige lipicancev", imamo določeno oporo za zahtevo, da se nam knjige vrnejo, da naredimo tisto, česar prejšnja vlada ni naredila. V tem primeru, gospod Sok, vi bi morali to razumeti. Gospod kolega iz Ljudske stranke pa, treba se je zavedati, da tukaj imamo "lex specialis", ne "lex generalis". Zaradi tega je v tem zakonu lahko to navedeno in še eksplicitno pojasnjeno iz istega razloga, kot sem ga prej povedal gospodu Soku. Zato je zelo pomembno, da podpremo ta amandma. Saj, če ga ne boste podprli, ga pač ne boste podprli, samo čez čas se vam bo to zrušilo na glavo in ljudje bodo spoznali, kdo ga je polomil. Konec koncev ljudje berejo, kako je kdo glasoval, in si to tudi zapomnijo, zato je nesmiselno, da tukaj proti nacionalnem interesu, zato ker stvari ne razumete, glasujete drugače. Jaz mislim, da je škoda vsega skupaj, škoda je zakona, da pade sam po sebi, škoda je Lipice, škoda je našega nacionalnega simbola in ponosa zato, da se bosta tukaj dva ali trije ali pet ljudi, ki zadeve ne razumejo, da bodo rušili en amandma, od katerega nihče ne bo imel zlate krone ali mogoče venčka iz poljskega cvetja na glavi. Hvala lepa.
Besedo ima gospod dr. Slavinec.
Hvala lepa. Tudi sam bom ta amandma podprl. Tukaj še posebej opozarjam na razliko med rodovniško in pa izvorno rodovniško knjigo. Še toliko bolj, ker ne bi rad, da bi nas potem kdo na koncu okarakteriziral za osle, ki se ne vemo pobrigati niti za konje. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Kumer.
Hvala za besedo. Tudi sam bom ta amandma podprl iz enega preprostega razloga. Morda bi pa že bil skrajni čas, da zares reagira Evropsko sodišče in bomo potem videli, pri čem smo, ampak predhodni korak pa je, da danes sprejmemo ta amandma in to vnesemo v zakon. Potem se ne bomo več prepirali okoli oslove sence.
Besedo ima gospod Džuban.
Hvala lepa, predsedujoči. Jaz bom podprl amandma iz razloga, ker je izvorna rodovniška knjiga povsem nekaj drugega kot rodovniška knjiga. Mi imamo v Sloveniji različne vrste živali: gospodarske, športne, za hobije, za potrebe policije, vojske in tako dalje. In znotraj različnih vrst živali so pasme, ki so ali slovenske ali so pa iz celega sveta. In je razlika, če mi vodimo rodovniške knjige za različne vrste, recimo, psov, vodimo tudi za nemškega ovčarja, ki ni slovenski pes in ne rabimo izvorne rodovniške knjige, vodimo pa za kraškega ovčarja, ki je izvirni slovenski pes. In med konji je tudi lipicanec, ki ima eno rodovniško knjigo za vse pasme konjev, različne rodovniške knjige za različne pasme konjev, je pa samo eden izvirni, ki je lipicanec, oziroma eden od izvirnih in ima izvorno rodovniško knjigo, v kateri je bilo v zgodovini tega parlamenta veliko govora in upravičenega govora. In da zaključim. Amandma bom podprl zaradi tega, ker je izvorna rodovniška knjiga povsem nekaj drugega, kot je rodovniška knjiga, in je veliko pomembnejša in je najbolj pomembna za lipicanca in je pomembno, da je v tem zakonu zapisana. Manj pomembne so rodovniške knjige, ki imajo drugo vlogo in uporabljajo se na drugem mestu. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Kokalj. Prosim.
Jaz amandmaja ne bom podprl zaradi načina, s katerim ga predlagatelji predlagajo in tudi obrazlagajo v tem parlamentu. Mislim, da bi gospod predsedujoči moral temu narediti red, mislim, da je to "burkaški" pristop, ki ne zasluži oziroma mi člani parlamenta ne zaslužimo takega pristopa. To je prvo. Drugo. Ta amandma ne bo rešil problema. Če bi stranka, ki sedaj predlaga ta amandma konstruktivno sodelovala pri vstopanju Slovenije v EU, verjetno bi nekaj pripomogla k temu, da tega problema, ki ga navajajo kot razlog za vložitev amandmaja, ne bi bilo.
Gospod Cvikl, prosim.
Predsednik, jaz imam proceduralni predlog, s katerim bom skušal vas naprositi, da vendarle vodite razpravo tako, da tukaj ne bodo ljudje pojasnjevali, zakaj "iz inata" ne bodo podprli nekega amandmaja. Gre za Lipico, gre za kulturni spomenik, ne gre [[...]]
Gospod Cvikl, še enkrat bi vas opozoril. Obrazložitev glasu pred odločanjem, ne razprave, prosim lepo.
[[..]]in predlagam, gospod predsedujoči, svoj proceduralni predlog bom pojasnil. Tukaj je zelo veliko hude krvi na levi, desni, gor, spodaj, naredite pavzo 10 minut, ljudje naj se posvetujejo, popijemo kakšno kavo in glasujmo ne "iz inata", ampak zaradi zakona. In ta zakon sprejemamo prvič, odkar smo v EU. Zato ni vseeno, ali boste to podprli ali ne. Dajete napačno politično sporočilo, ko "iz inata" glasujete proti. Predlagam pavzo.
To je razprava. Kaj predlagate oziroma kakšna je vaša odločitev o obrazložitvi glasu?
Predlagam, da zaradi umiritve situacije vi odredite odmor, v katerem se izvede posvetovanje znotraj poslanskih skupin. Mi posveta ne potrebujemo.
Ker smatram, da je bilo to vaše vprašanje proceduralne narave, bi prosil, če vaš vodja poslanske skupine. [[...]] [[Medsebojni pogovor.]] [[...]]Želi še kdo obrazložiti glas? Gospa Širca, izvolite. Jaz bi pred tem - oprostite, gospa Širca - prosim vam, morda imate prav, da bi bili potrebni vsi skupaj, posebno nekateri nekoliko pavze. Vendar, bodimo resni, vsaj prosim vas bodimo resni in nivo našega obnašanja naj bo raje nekoliko višji, kot je bil do sedaj. Izvolite, gospa Širca.
Tokrat morem v osebnem imenu, ampak imam problem, ker imam še 3 amandmaje k 9. členu, zato zelo hitro. Osredotočili smo se na enega, ampak so pomembni še trije sledeči. In sicer z enim amandmajem hočemo urediti način vodenja na tak način, da se ne zmanjša število strokovnih služb vodstvenih funkcij. Tako zniževanje strokovnih funkcij je nedopustno tudi, zaradi tega [[..]]Jaz bi res želela, da bi bil mir in prosim, če me [[...]]
Hvala lepa, gospa Širca za pomoč. Izvolite, prosim.
Po novem zakonu bo vodstvo zelo obglavljeno. Sedaj imamo menedžerja, ki krizno prihaja iz kriznega štaba Rašice in pravi, da bo naredil vse, kar mu bo vlada ukazala. Za direktorja nimamo dovolj opredeljenih pogojev, zaradi tega z amandmajem pravimo, da je potrebno imeti več izobrazbenih pogojev, kot jih navaja zdajšnji zakon. In ker se ukinja strokovno vodenje na tistih mestih, kjer gre za poudarek za vzgojo konjev, in ker se ukinja strokovno vodenje tam, kjer gre za skrb za kulturno dediščino, predlagamo, da pride tukaj do popravka, da se pojavi v strokovnem vodstvu tudi pomoč s področja varstva kulturne dediščine in tudi pomoč iz varstva in vzreje konj. To je nujno potrebno zaradi tega, ker tako specifična organizacija, kot je kobilarna Lipica, potrebuje več satelitov, ne zgolj samo enega, ki je sedaj nameščen na način, da mu ni potrebno dovolj vedeti in znati, kot bi človek od takšnega javnega zavoda pričakoval. Naj pa še opozorim, da strokovne službe v kobilarni Lipica so bile takoj zamenjane s statutom, ko so se izrazile proti takšnemu predlogu zakona in jih je že doletela ena kazen, zdaj še dodatna s kastracijo njihovega položaja v zakonu samemu. Hvala.
Gospod Sok, prosim.
Še enkrat bom v svojem imenu obrazložil, ker očitno smo se zapletli v pojem izvorne in rodovniške knjige. Jaz bi pričakoval kolega Džubana, da bi potem bolj natančno opredelil, kaj to pomeni, in še enkrat povem, Lipica vodi izvorno rodovniško knjigo. Razlika med izvorno in rodovniško knjigo je v tem, da če vodiš izvorno rodovniško knjigo, potem v tem določaš lastnosti, ki jih neke živali morajo imeti. Če pa gre za rodovniško knjigo, pa je to samo opis lastnosti, ki se prenašajo. Torej, zato se pri konjih imenuje to izvorna rodovniška knjiga in to Lipica v skladu, tako kot je kolega Bajc povedal, tudi vodi in je opredeljeno v zakonu o živinoreji. To, kar pa nekateri mislite, predvsem gospod Jelinčič, je, da bi v Lipici vodili vse izvorne knjige za vse lipicance. Tega pa mi ne moremo napisati v ta zakon, ker to ni stvar tega zakona, ampak je stvar dogovora na ravni Evropske unije. Tam so pa se za to vodenje teh knjig za lipicance potegovali tako Avstrijci, kot Italijani, kot Čehi, kot Madžari; se pravi povsod tam, kjer se lipicanci redijo, kjer se lipicanci vzgajajo. In tukaj Slovenija ni bila v predpristopnem pogajanju uspešna, da bi to vodili samo v Lipici. Zato še enkrat povem, da izvorne rodovniške knjige se vodijo danes za lipicance na treh mestih v Evropi in to je odločitev, ki je bila sprejeta na ravni Evropske unije. Torej to jaz lahko dodam k temu in zato mislim, da ta amandma ne pride v upoštev, da ga kot takega sprejmemo. Hvala lepa.
Gospod Cvik, želite kaj?
V skladu z drugim odstavkom 73. člena kot namestnik vodje poslanske skupine, ker pač sami niste tega naredili, prosim za pavzo za posvetovanje v poslanski skupini v najkrajšem možnem času 5 minut, zato da bomo lahko pojasnili svojo odločite. Upam, da se boste tudi v drugih poslanskih skupinah v tem času lahko posvetovali. Gre za zelo pomembno odločitev in drugi odstavek 73. člena nam to pravico daje. Tako upam, da bom - če dovolite, da povem do konca razloge za takšne pavzo v proceduralnem času, ne da bi me kdo oviral. Dileme, ki so se odprle pri členu oziroma amandmaju, ki smo ga predlagali, so seveda hujše kot diskusija med, da tako rečem, strokovnjaki za takšen ali drugačen zakon, ki opredeljuje rodovniške knjige. Dileme so povezane z osnovnim vprašanjem, kakšno pogajalsko pozicijo oblikujemo v zakonodaji Republike Slovenije.
Gospod Cvikl, predlog ste podali, hvala lepa.
Ali lahko [[...]]
Začeli ste razpravljati.
Gospod predsedujoči, pravico [[...]]Ali lahko? Dovolite, da končam. Hvala.
Želi še kdo, prosim, obrazložitev glasu.
Lahko pojasnim [[...]]
Proceduralno vprašanje je bilo vaše, ne obrazložitev glasu.
[[...]]potrebo po pavzi v času, ki je opredeljen v poslovniku treh minut, razlagam, zakaj menimo, da je potrebna pavza, pavza za vse, ne samo za našo poslansko skupino: zato da se vendarle v tem času pavze razmisli o vseh vidikih, zakaj se naj ta amandma podpre. In ti vidiki so povezani z vsebino zakona in ne z vsebino zakona o živinoreji, povezani so z vsebino zakona o Kobilarni Lipica, ki je kulturni spomenik. Zato sledijo pred nami predstavniki ministrstva za kulturo in ne ministrstva za kmetijstvo. Predlagam poslancem in poslankam vladajoče koalicije, da razmislijo o podpori našemu amandmaju. Predsedujoči, od vas pa pričakujem, da boste v skladu s poslovnikom pravico, ki jo imamo za pavzo 5 minut, pri tej točki dnevnega reda nam dali. Hvala lepa.
Preden bi dal vam besedo, sprašujem, če želi še kdo obrazložiti glas pred odločanjem, pred pavzo? Gospod Terčon, izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. Torej očitno eni še niso razumeli razlike med vodenjem rodovniške knjige in vodenjem izvorne rodovniške knjige. Rodovniških knjig je več in vedite, da tudi v Lipici vodijo neke knjige, da nimajo konjev samo prištetih in jih pogledajo vsak dan, ampak imajo tudi neke zapise, nekaj imajo na ušesih itn. Ampak vprašanje je, kdo bo vodil izvorne rodovniške knjige. In če trdimo non stop, da je to naš konj, potem je potrebno tudi, da imamo nek fundament v pogajalskih pozicijah, da vztrajamo pri tem, da bomo vodili mi izvorne rodovniške knjige. In to je vsa filozofija tega amandmaja in ne razumem, zakaj nasprotujete. Hvala.
Hvala. Gospod Jelinčič, proceduralno vprašanje. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Jaz tisto svojo začetno eno uro krajšam na 10 minut, s tem da je tukaj vštetih tistih 5 minut od gospoda Cvikla in dodatnih 5 minut od Slovenske nacionalne stranke, kar skupaj po računstvu znese 10 minut, 5 in 5 - 10. Hvala lepa.
Hvala lepa. Je še kakšno [[...]]? Je konec? Gospod Jelinčič. Prekinjam sejo za 10 minut in moram reči, da ste zelo lepo uporabili s tem naštevanjem svoje fižolčke. Sejo nadaljujemo ob 18.38.
Spoštovane poslanke in poslanci! Nadaljujemo prekinjeno sejo po odmoru, ki sta ga zahtevali obe poslanski skupini. Želi kdo od predstavnikov obeh skupin besedo? Predstavnik Slovenske nacionalne stranke? Želite besedo? Prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Mislim, da so med tem časom tudi poslanci vladajoče koalicije, vsaj nekateri, spregledali, da gre za zelo pomembno zadevo in da govorimo o "ekusu kabalusu" ne o "ekusu a sinusu", tako da je smiselno, da se tem in v taki povezavi tudi glasujemo. To se pravi, da podpremo amandma pod točki 2, ki ga je vložila Liberalna demokracija, in s tem uredimo vsaj eno zadevo. Človek bi pričakoval, da bodo gospodje iz koalicije razumeli in dojeli, da če prejšnja vlada ni naredila ene zadeve, ni treba vztrajati na tej neumnosti, ampak jo je treba popraviti in to lahko storimo s tem, da glasujemo za drugi amandma. Hvala lepa.
Želite besedo v imenu poslanske skupine LDS? Gospod Džuban, izvolite.
Hvala, predsedujoči. Jaz bom morda samo ponovil tisto, kar sem že rekel. Nujno je, da ta amandma k 9. členu sprejmemo zaradi tega, ker vso zgodovino razprave o lipicancu nazaj smo rekli, da je zibelka lipicanca Lipica. In če je zibelka, potem se na tej lokaciji, pri tej rejski organizaciji mora voditi izvorna rodovniška knjiga. In izvorna rodovniška knjiga, ki jo sicer podeli pristojni oziroma pooblasti rejsko organizacijo pristojni minister, je nekaj drugega, kot je navadna rodovniška knjiga, ki se lahko od leta 2000 vodi za neko vrsto živali, kjer ugotavljamo, od kod so starši in kakšni nasledniki so nastali in se potem pač knjige vodijo naprej, da vemo, s katerimi živalmi, iz katerih pasem imamo opravka. Lipicanec je nekaj edinstvenega, zgodovinsko, kulturno, gospodarsko ali kakorkoli drugače, športno gledano in je pomembno, da ima Lipica na eni strani pristojnost, na drugi možnost vodenja izvorne rodovniške knjige. Na ta način ji omogočimo in jo zadolžimo, da vodi izvorno rodovniško knjigo. In smo v poslanski skupini LDS ocenili, da je potrebno, da ta amandma potrdimo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na odločanje o amandmaju številka 2 k 9. členu. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 37, proti 38. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na tretji amandma k istemu členu, k 9. členu poslanske skupine Liberalne demokracije. Glasujemo. Glasovanje teče. Glasovalo je 77 poslank in poslancev, za 35, proti 42. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 42]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na četrti amandma k 9. členu poslanskega kluba Liberalne demokracije. Prehajamo na odločanje. Glasovanje teče. Glasovalo 76 poslank in poslancev, za 36, proti 40. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 40]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo še na odločanje o petem amandmaju k 9. členu poslanske skupine Liberalne demokracije. Glasujemo. Glasovalo 77 poslank in poslancev, za 33, proti 43. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 43]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na amandmaje, to sta dva amandmaja k 11. členu. [[...]] [[Vmesno govorjenje.]] [[...]]Ja, samo en amandma je, ker je drugi brezpredmeten. In sicer prehajamo k prvemu amandmaju k 11. členu poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, NSi, SLS in DeSUS. Gospod Jelinčič, prosim.
Hvala lepa. Sicer bi rekel, da ta amandma je do neke mere smiseln, v kolikor bi v Kobilarni Lipici imeli kakšen načrt programa varstva in pa razvoja Kobilarne Lipice. Če bi imeli načrt, potem mi danes ne bi sprejemali tega zakona. To se pravi, dokler ne bo tam golf igrišč, bo seveda šlo vse po starem. Nič se ne bo naredilo, nič se ne bo uredilo, vse bo še bolj v razsulu in tudi rodovniške knjige izvorne bodo še naprej vodili Italijani. Skratka, to je nekako tako da, ima človek občutek, da se je vladna koalicija dogovorila z italijansko stanju, da bodo pač prepustili lipicance lahom in da bodo potem morda kdaj pa kdaj pripuščeni na kakšno prireditev v Italiji [[...]]
Gospod Jelinčič dovolite, da vas opozorim.
Jaz tega amandmaja ne bom podprl. Hvala lepa.
Nekaj bi vas rad opozoril že na prejšnjo vašo razpravo. V slovenskem parlamentu, v državnem zboru bi vas prosil, da uporabljamo imena naših sosedov Italijani in Avstrijci. Hvala lepa.
Gospod predsednik, slovar slovenskega knjižnega jezika lepo govori, da so besede "lah" in druge podobne dopuščene oziroma da so to staroslovenski izrazi.
Želi še kdo obrazložiti svoj glas? Gospod Cvikl, prosim.
V svojem imenu. Ne bom podprl tega amandmaja. In to zato ne, ker kot v izrednih razmerah spreminjamo zakon o Kobilarni Lipica, potem pa ima v prehodnih določbah vlada 6 mesecev časa, da uredi nek podzakonski akt. To je slovenska demokracija. Državni zbor tako rekoč na izredni seji, v izrednih razmerah, v rokih, ki so krajši kot slab mesec, sprejema zelo pomemben zakon, vlada bo pa sprejela načrt v 6 mesecih, izdala akt v 3 mesecih in tako dalje. Vmes pa velja, kot pravite poslanci vladajoče koalicije, nek program varstva in razvoja kobilarne Lipica. Zanimivo je, da je napisan z malo začetnico, seveda, ker ne obstaja kot dokument, ampak je verjetno zamišljen nekje v imaginarnih krivuljah predsednika nadzornega sveta kobilarne Lipica. In zato ne morem podpreti amandmaja, ki v bistvu pravi: no, ja, če vlada v 6 mesecih ne bo sprejela tega, kar ji zapoveduje 11. člen, bo pač veljalo, napisano z malo začetnico, da pač nek program varstva in razvoja velja. Kakšen je, kako se spreminja, kdo ga določa, kdo ga je sprejel - o tem pa nič. Zato seveda amandmaja ne bom podprl.
Gospa Širca, izvolite.
Ta amandma pravi, da dokler ne bodo vse postrojili v Lipici, bo veljal program varstva in razvoja Kobilarne Lipica, ki naj bi bil sprejet na podlagi zakona o Kobilarni Lipica. Naj vas opozorim, da ta program varstva in razvoja Kobilarne Lipica, ki ga je vlada sprejela marca 2006 na svoji seji, ni v skladu ne z zakonom o kobilarni Lipica ne z zakonom o varstvu kulturne in naravne dediščine in prejudicira vse, kar ta zakon že prinaša. Govori o tem, koliko lukenj bo v Lipici, govori o tem, katera stranišča se bodo ob golf igrišču zgodila, in govori o tem, na kakšen način se bo Lipica sanirala. Kar pomeni, da je povsem redundanten, ker govori o nečem, kar že zakon prinaša, in da je neskladen z veljavno zakonodajo. Da pa je program varstva in razvoja Kobilarne Lipica neskladen tudi s smernicami za varstvo kulturne dediščine, pa vemo vsi, po sankcijah, ki so jih tisti, ki so se izrekali o tej neskladnosti, dobili. Seveda, v tem smislu je nesprejemljivo podpreti tak amandma.
Gospod Kumer, prosim.
Tudi v poslanski skupini Socialnih demokratov tega ne bomo podprli, iz enega preprostega razloga - ker gre za stvar, ki je že storjena in nima nobenega smisla. Namreč, program je že sprejet. In jaz sem danes na zasedanju pokazal, da je šel predvčerajšnjim v vladno proceduro predlog sklepa o spremembi sklepa organizacij Kobilarne Lipica na podlagi programa varstva in razvoja Kobilarne Lipice, ki ga je sprejela vlada. Ne glede na to, da mi šele danes bom sprejeli zakon o Kobilarni Lipica, na podlagi katerega bi naj bil ta program narejen in potem na podlagi programa ta sprememba reorganizacije. Še enkrat bom ponovil, nekdo se iz nas preprosto dela norca, pa naj se dela norca, ampak čez nekaj let bomo mogoče mi lahko njemu rekli.
Prehajamo na [[...]]Izvolite, prosim.
Hvala lepa. Dovolite mi, da v podporo temu amandmaju preberem nekaj Kocbekovih verzov, gotovo jih poznate. "Drugi so častili svete krave in zmaje, tisočletne želve in leve s perutmi, samoroge, dvoglave orle in fenikse, mi pa smo si izbrali najlepšo žival. Izkazala se je na bojiščih in v cirkusih, prepeljevala je kraljične in zlato monštanco, zato so dunajski cesarji govorili francosko s spretnimi diplomati, italijansko z zalimi igralkami, špansko z neskončnim bogom in nemško z nešolanimi hlapci, s konji pa so se pogovarjali slovensko." Jaz pa tem Kocbekovim stihom dodajam: dobro, da ni bilo danes lipicancev tukaj in da nas niso poslušali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Zagorac, prosim.
Hvala za besedo, predsedujoči. Sam bom tem amandmaju, kot je že napovedal vodja poslanske skupine, nasprotoval. Če se mogoče do sedaj kdo ni delal norca iz nas, se je pa vsaj sedaj nekdo naredil iz samega sebe. In res je, če bi se lipicanci znali smejati, bi se zdaj nasmejali z vsem svojim zobovjem in iz vsega srca prav vam, gospod Černač.
Prosim, gospod Jelinčič, želite? V lastnem imenu? Prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Ja, res je, lepo je gospod Černač prebral te verze, zelo lepo, ampak kot kaže, jih ni razumel, ker če bi jih razumel, potem bi prej glasoval vsaj za kakšnega od tistih amandmajev, ki smo ga imeli. Sicer pa, od bivšega načelnika za notranje zadeve Postojne kaj takega pač ni za pričakovati. Hvala.
Gospod Jelinčič, prosim vas, lepo vas prosim, obrazložitev glasu je. Še kdo, prosim? Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Glasovalo 79 poslank in poslancev, za 47, proti 30. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 30]] Ugotavljam, da je bil amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandmaje k [[...]] [[Vmesno govorjenje.]] [[...]]Lepo bi prosil, če sledite in me ne prekinjate po nepotrebnem. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandmaje k 5., 9. in 11. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k temu členu vložiti amandma. Gospod Terčon, izvolite, prosim.
Hvala, gospod podpredsednik. Torej napovedujem, da želi torej kvalificiran predlagatelj, poslanska skupina LDS, za tretjo obravnavo vložiti amandma. Prosim za razumski rok in da se to glasovanje po možnosti opravi jutri na koncu seje.
Hvala lepa. S tem vas obveščam, da prekinjam to [[...]]Obstoja možnost, da danes o tem razpravljamo kot o zadnji točki, če pripravite amandma, ali pa prekinemo to točko in nadaljujemo jutri s to točko po končanem glasovanju. Glede na to, kako ste reagirali, se odločam za to, da bomo jutri po končanem glasovanju nadaljevali s to točko. S tem to točko prekinjam. Nadaljujemo s prekinjeno 13. točko dnevnega reda - to je z obravnavo predloga zakona o soglasju in poroštvu Republike Slovenije za obveznosti Darsa iz naslova kreditov in dolžniških vrednostnih papirjev, najetih oziroma izdanih za restrukturiranje določenih kreditov Darsa, po nujnem postopku. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v tretji obravnavi ni možno vlagati amandmajev, prehajamo na odločanje o zakonu. Pri tem vas obveščam, da me zakonodajno-pravna služba oziroma vlada nista obvestili, da bi bil zakon neusklajen. Glasujemo o zakonu. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 73, proti nihče. [[Za je glasovalo 73.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 1. točko dnevnega reda - na vprašanja poslank in poslancev. Prvič, v skladu s predlogom poslanca gospoda Saša Pečeta bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: "Državni zbor bo na naslednji redni seji opravil razpravo o odgovoru predsednika vlade Republike Slovenije gospoda Janeza Janše na poslansko vprašanje Saša Pečeta v zvezi z umikom države iz gospodarskega in finančnega sektorja." Gospod Peče, izvolite.
Spoštovani prisotni! Danes je bilo zastavljeno poslansko vprašanje predsedniku vlade. Vprašanje, ki je terjalo odgovor v povezavi z delovanjem KAD-a, torej kapitalske družbe, in vprašanje, ki je terjalo odgovor v povezavi z bančnim sistemom, najsi bo z Novo Kreditno banko Maribor in pa Novo Ljubljansko banko. Spoštovane poslanke in poslanci, kolikor sem v uvodu današnjega poslanskega vprašanja povedal, je premoženje, ki je v lasti KAD-a, premoženje države. Z drugimi besedami, to je premoženje državljank in državljanov. Vlada Republike Slovenije je le upravljavec tega premoženja, zato je prav, da zakonodajna veja oblasti ve, kako bo prišlo do transformacije tega premoženja in v kolikor bodo ljudje, torej državljani in državljanke, sploh dobili iz naslova privatizacije oziroma prodaje. Izpostavila se je druga dilema. Kaj od tega bodo imele tiste najstarejša generacija, ki ji je bilo obljubljeno, da bo skozi premoženje KAD-a dobila povrnitev za svoje minulo delo? Predsednik vlade, gospod Janez Janša je povedal, da so na vladi obravnavali omenjeno zadevo, da nas je pripravljen s tem seznaniti, zato vas prosim za podporo, da bi tudi državni zbor kot samostojna veja oblasti lahko razpravljal o vsebini, po moji oceni, enega pomembnejših vprašanj v tem letu. Hvala.
Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovalo je 75 poslank in poslancev, za 33, proti 42. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da predlagani sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca gospoda mag. Milana M. Cvikla bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: "Državni zbor bo na naslednji redni seji opravil razpravo o odgovoru predsednika vlada Republike Slovenije gospoda Janeza Janše na poslansko vprašanje mag. Milana M. Cvikla o sodelovanju vlade z nadzornimi institucijami in organi v Republiki Sloveniji." Gospod Cvikl, prosim.
Dovolite, da seveda pojasnim razloge, zakaj vas prosim, da podprete ta proceduralni predlog. Gospod Janša ni ustrezno odgovoril na vprašanje, kako delujejo, kako sodeluje z nadzornimi institucijami in organi, ampak nam ni uspel odgovoriti, kaj pravzaprav pomeni to, kar se počenja zadnje čase v Sloveniji, ko se ukinja protikorupcijska komisija, ko se protiustavno razreši direktorja urada za preprečevanje pranja denarja, ko ni direktorja urada za nadzor proračuna, ki bi po svoji vesti samostojno odločal o tem, da bi se izvedli proračunski nadzori. Včeraj ste tukaj ukinili parlamentarni nadzor in od sedaj naprej bo parlament potrjeval, da so bili posli prvega ministra pošteni in dobri, da je prav, da so davkoplačevalci oškodovani, da se lažje opravlja z delom. Da je v redu, če ministri napadajo računsko sodišče, ko le-to ugotavlja, da je neka ministrica v času, ko je bila direktorica sklada, nesmotrno upravljala s skladom, ali pa, da nek minister ne zna počrpati denarja iz EU. Vse to bo vplivalo na neustrezno, napačno izvajanje javnih financ. Zato seveda menim, da velja v jeseni, ko se bo tudi zmanjšala temperatura v tej državi, razpravljati o tem neustreznem odgovoru predsednika vlade, razpravljati o tem, kako se ena za drugo ukinjajo nadzorne institucije in na ta način seveda preprečiti, da bi v Sloveniji demokracija preprosto postala absolutizem.
Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovalo je 76 poslank in poslancev, za 30, proti 45. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 14. točko dnevnega reda - obravnava predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o poroštvu Republike Slovenije za obveznosti Univerze v Ljubljani, Univerze v Mariboru in Študentske organizacije Slovenije iz naslova kreditov, najetih za sofinanciranje razširitve in posodobitve prostorskih pogojev in tehnološke opremljenosti ter izgradnjo in prenovo študentskih bivalnih zmogljivosti, nujni postopek. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v tretji obravnavi ni možno vlagati amandmajev, prehajamo na odločanje o zakonu. Ob tem vas obveščam, da me zakonodajno-pravna služba oziroma vlada nista obvestili, da bi bil zakon neusklajen. Glasujemo o zakonu. Glasovalo je 73 poslank in poslancev, za 47, proti 16. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 16.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 19. točko dnevnega reda - tretja obravnava predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zavarovalništvu. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih. Imamo tri amandmaje k 32. členu. Prehajamo na odločanje o prvem amandmaju poslanske skupine LDS k 32. členu. Glasujemo. Glasovalo je 74 poslank in poslancev, za 30, proti 43. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o drugem amandmaju poslanske skupine LDS k 32. členu. Glasujemo. Glasovalo je 74 poslank in poslancev, za 29, proti 45. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o tretjem amandmaju poslanske skupine LDS k 32. členu. Gospod Cvikl, prosim.
V imenu poslanske skupine bom pojasnil amandma in vas prosil za podporo. Ta amandma ne želi nič drugega kot zagotoviti, da bo ustrezne podlage potrdila agencija za zavarovalni nadzor, agencija, katerega direktorja imenuje vlada. In ta agencija pravzaprav potrdila, da bodo zavarovalnice lahko uporabljale različne podlage za različno obravnavanje moških ali žensk v Sloveniji potem, ko bodo za to dani ustrezni aktuarski in statistični podatki na slovenski populaciji, kar bo potrdila agencija za zavarovalni nadzor. Mi smo v času pogajanj v okviru vstopanja EU omogočili, da si kot država to izjemo izborimo, vlada Republike Slovenije te izjeme, ki jo imajo nekatere druge evropske države in ki upoštevajo zaradi enakega obravnavanja moških in žensk izjemo, da zavarovalnice ne morejo ločiti moških in žensk, sedaj spustili v zakon; v zakonu je, vendar želimo, da je v zakonu urejena tako, da temelj za različne obračune življenjskih premij za moške in ženske določi na podlagi podatkov agencija za zavarovalni nadzor. To je vsebina tega amandmaja. Menimo, da je to tisto minimalno, kar je potrebno, da ne bi zavarovalnice same s takšnimi ali drugačnimi statističnimi podatki teh ali drugih populacij, trenutno uporabljajo slovenske zavarovalnice aktuarske podatke iz nemškega, in sicer zahodnonemškega statističnega območja. Potrebno je glede na evropsko direktivo oblikovati aktuarske in statistične izračune za populacijo v Republiki Sloveniji, ki upošteva raznolikost aktuarskih statističnih gibanj pri moških in ženskah. In mislim, da je to minimalen pogoj, da upoštevamo v Sloveniji zagotovljeno ustavno enakost, ne glede na spol.
Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 27, proti 46. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. S tem je tretja obravnava zakona zaključena. Ker je vlada pisno opozorila, da je po končani tretji obravnavi predlog zakona zaradi sprejetih amandmajev na matičnem delovnem telesu neusklajen, je vlada pripravila uskladitveni amandma k 105. členu, ki ste ga prejeli na klop. Želi o uskladitvenem amandmaju besedo predstavnik vlade? Prosim.
Hvala, gospod podpredsednik. S sprejetima amandmajema k 79. in 91. členu v okviru druge obravnave predloga zakona v matičnem delovnem telesu je v predlaganem zakonskem besedilu nastala zakonska neusklajenost med določbami. S predlaganima amandmajema se je sledilo enotnemu pristopu k predlogu zakona, v skladu s katerimi se zneski v členih, ki sledijo zahtevam direktiv, iz zneskov v tolarjih pretvorijo v zneske v evrih. Ker pa gre za spremembo v materialnih določbah zakona, je potrebno uporabo zneskov v evrih odložiti na dan, ko bo evro dejansko postal valuta Republike Slovenije, to je 1.1.2007. V skladu s tem je potrebno dopolniti prehodno določbo 105. člen, s čimer se uporaba zneskov iz 315. in 237. člena zakona o zavarovalništvu, ki sta jo spremenila sprejeta amandmaja, odloži do 1.1.2007. Hvala.
Hvala lepa. Želijo besedo poslanke in poslanci? Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje o uskladitvenem amandmaju. Torej, glasujemo o uskladitvenem amandmaju vlade k 105. členu. Glasujemo. Ugotavljam, da je glasovalo 75 poslank in poslancev, za 54, proti 2. [[Za je glasovalo 54.]] [[proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujemo. Glasovanje teče, prvič ni [[...]]Ugotavljam, da je glasovalo 69 poslank in poslancev, za 49, proti 3. [[Za je glasovalo 49.]] [[proti 3.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani zakon v celoti sprejel. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 15. točko dnevnega reda - to je z obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o dodatni koncesijski dajatvi od prejemkov, izplačanih za občasna in začasna dela študentov in dijakov, po nujnem postopku. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih, ki jih bomo vodili po pregledu amandmajev z dne 13.7.2006. Imamo k 2. členu tri amandmaje. Moram vam povedati, da so amandmaji povezani, če prvi amandma ne bo sprejet, sta ostala amandmaja brezpredmetna. Prehajamo torej na prvi amandma k 2. členu predlagatelja poslanskega kluba Liberalne demokracije. Glasujemo. Glasovalo je 77 poslank in poslancev, za 29, proti 47. [[Za je glasovalo 29.]] [[proti 47.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. S tem, kot sem vam že prej povedal, sta ostala oba dva amandmaja k 2. členu brezpredmetna [[...]]- k 3. in 5. členu brezpredmetna, se opravičujem. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi niso bili sprejeti amandmaji, v tretji obravnavi ni možno vlagati amandmajev, zato prehajamo na odločanje o zakonu. Pri tem vas obveščam, da me zakonodajno-pravna služba oziroma vlada nista obvestili, da bi bil zakon neusklajen. Glasujemo o zakonu. Glasovalo je 78 poslank in poslancev, za 47, proti 31. [[Za je glasovalo 47.]] [[proti 31.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na nadaljevanje 2. točke dnevnega reda - tretja obravnava predloga zakona o verski svobodi. Državni zbor je v torek 11. julija 2006 opravil drugo obravnavo navedenega predloga zakona. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili sprejeti amandmaji, v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati, zato v skladu s 139. členom poslovnika zbora prehajamo na odločanje o zakonu. Na podlagi petega odstavka 140. člena poslovnika zbora vas obveščam, da me zakonodajno-pravna služba in vlada nista opozorili, da bi bil zakon zaradi na matičnem delovnem telesu sprejetih amandmajev neusklajen. Gospod Peče, imate proceduralno.
Spoštovani prisotni! Predmet ureditve vere ali verske svobode je v okviru držav članic Evropske unije v domeni nacionalnih posameznih nacionalnih vprašanj, to pomeni, da lahko vsaka država ureja to področje tako, kot ona osebno ocenjuje, torej država, da je najbolj primerno. To je zelo pomemben poudarek, kajti Slovenija ni vezana na nobena navodila okoli reševanja verskih vprašanj in pa posledično s tem tudi okoli financiranja verskih skupnosti. Slovenska nacionalna stranka vam je tekom razprave na matičnem delovnem telesu, tekom plenarne razprave ponudila model, model, ki je edini v skladu z ustavo Republike Slovenije, ki govori o ločenosti vere, verski skupnosti in države. Žal nam je, da večji del poslancev državnega zbora ni po naši oceni pravilno dojel te ločenosti. Ne moremo govoriti o ločenosti in o spoštovanju ustave Republike Slovenije, če financira verske skupnosti proračun Republike Slovenije. Iz tega izhajajoč, torej iz dogajanja na matičnem delovnem telesu, iz neangažiranosti ali pa ignorance vladnega predstavnika do pogledov, do različno zastavljenih vprašanj in ne nazadnje tudi zaradi opredelitve, ki je na žal ostala v zakonu, torej v zakonu o verski svobodi, in ki predvideva še povečano financiranje verski skupnosti v okviru Republike Slovenije, torej se bo povečalo s 40% in še nekaj procentov sofinanciranja države verskim uslužbencem na minimalno 60% sofinanciranja, poudarek je na minimalno 60% sofinanciranja, torej zavarovanj. Iz tega naslova v okviru poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke napovedujemo, da nočemo niti sodelovati pri zakonu, ki je v tako zelo očitnem nasprotju z ustavo Republike Slovenije v tistem delu, ki govori o ločenosti. Ne da bi državni zbor ostal na prejšnji zadevi, ki že tako ali tako ni bila v skladu z ustavo, torej na stari ureditvi iz nekdanjega SFRJ področja, naredil je celo korak nazaj: povečaj je denarna sredstva iz proračuna za delovanje verskih skupnosti, kar z drugimi besedami pomeni, da ste se politično odločili, da boste slehernega državljana in državljanko še dodatno skozi splošne in obvezne davke dodatno finančno obremenili zato, da boste lahko financirali verske skupnosti. Vsi pa dobro vemo, vsi mi, ki smo danes tu, in vsi tisti, ki nas spremljajo, da gre izključno za vprašanje financiranja Rimskokatoliške cerkve. Iz tega naslova v Nacionalni stranki napovedujemo obstrukcijo. Hvala.
Hvala lepa, gospod Peče. Tako ugotavljam, da je Nacionalna stranka pri tej točki napovedala obstrukcijo. Gospod Potrč, izvolite, prosim.
Hvala lepa. Govorim v imenu poslanske skupine. Za poslansko skupino je zakon o verski svobodi nesprejemljiv. Posega v ustavne določbe že v poimenovanju, saj poleg ustavnega pojma verskih skupnosti uporablja tudi poimenovanje cerkve. Ne spoštuje načela enakopravnosti vseh verskih skupnosti, saj v vseh vidikih praktičnega delovanja in pravic, ki jih zagotavlja država, daje prednost nekaterim verskim skupnostim, posebej Rimskokatoliški cerkvi. Uvaja načelo preštevanja vernikov kot pogoj za ustanovitev, delovanje in financiranje verskih skupnosti, kar je v nasprotju z ustavnim načelom svobode izpovedovanja vere. Uvaja ocenjevanje pravih in manj pravih verskih skupnosti, saj bo država po 5. členu glede na vsebino delovanja ocenjevala, katere cerkve in verske skupnosti so splošno koristne organizacije in katere ne, kar je v nasprotju z načelom delitve države in cerkve in v nasprotju z načelom svobode njihovega delovanja. Uvaja državno sofinanciranje verskih dejavnosti cerkva v vojski, policiji, zaporih, bolnišnicah, domovih za ostarele in podobno, saj ne le ustvarja pogoje za svobodno izražanje vere oseb, ki so v njih in bi to želele, temveč jim financira tudi svobodno izpovedovanje vere. Plačuje namreč državne uradnike, duhovnike, in seveda samo iz največje verske skupnosti, z vsem tem pa krši načelo enakopravnosti državljanov in enakopravnosti verskih skupnosti, kar je v nasprotju z ločitvijo države in Cerkve in v nasprotju z enakopravnostjo verskih skupnosti. Nadalje uvaja proračunsko financiranje programov delovanja verskih skupnosti na račun vseh davkoplačevalcev in kljub ogromnemu premoženju, ki ga je Rimskokatoliška cerkev pridobila vrnjenega z denacionalizacijo, daje privilegije verskim skupnostim v davčnem sistemu in končno presega tudi okvire, ki jih je določil vatikanski sporazum. Vložili smo 26 amandmajev, praktično k vsem členom, da bi zakon vrnili v ustavne okvire. Na žalost nobeden amandma ni bil sprejet in je zato za nas zakon o verski svobodi nesprejemljiv.
Hvala lepa. Gospod Potrč, govorili ste v imenu poslanske skupine. Besedo ima gospod Gulič. V imenu poslanske skupine?
V imenu poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Spoštovani predsedujoči, cenjene kolegice in kolegi! Zakon, ki ga imamo pred sabo, govori o verski svobodi in naj bi na nek način operacionaliziral ustavno določilo o verski svobodi in enakopravnosti verskih skupnosti. Žal ta zakon prej govori o omejevanju verske svobode in o tem, kako doseči neenakopravnost verskih skupnosti. Skozi vse člene, veliko smo jih amandmirali, je pravzaprav zaslediti predvsem to voljo, da bi se na nek način nad vse povzdignile ene verske skupnosti, druge pa popolnoma zanemarile. Zakon, kakršen je pred nami, seveda na noben način, v nobenem členu pravzaprav ne zagotavlja tega, da bi bile država in pa verske skupnosti ločene in seveda tudi v nobenem od členov ne zagotavlja, da bi bile verske skupnosti enakopravne in pa njihovo delovanje svobodno. To je seveda vezano na 7. člen ustave. Tudi svoboda vesti, ki jo zagotavlja Ustava Republike Slovenije kot najvišji akt te države v 41. členu, je okrnjena s tem aktom, o katerem naj bi se danes odločali. Jaz moram povedati, da je bilo pravzaprav priložnost, da bi se zakon popravil, kar zelo veliko. Imeli smo jih, imeli ste jih. Ampak, zadeva se je pač speljala tako, kot se je. Zdaj je pred nami zakon, seveda, ki ne sme pravzaprav veljati še. Zakaj ne? Tudi če bo sprejet, tudi če bo sprejet, bo sprejet s tako minimalno večino, da bo ogrožena tista sicer velika manjšina. Takšen zakon, ki govori o tako občutljivih temah, o tako občutljivih zadevah, kot je verovanje, kot je veroizpoved, kot je duhovnost, bi moral biti sprejet z veliko večjim konsenzom. Da ne bom citiral samo ustave, da ne bom pokazala samo, da to ni v neskladju z ustavo, to je v neskladju tudi s kakšnimi drugimi knjigami. Takole piše v Svetem pismu, kjer govori o materialnem in duhovnem: "Toda gorje vam, farizeji, desetine dajete od mete in rutice in vsakovrstne zelenjave, zanemarjate pa pravičnost in božjo ljubezen. To bi bilo treba storiti in onega ne opustiti." Torej oboje, tega pa ta zakon ne zagotavlja - ne po ustavi ne po vaših svetih knjigah.
Besedo ima gospod mag. Žnidaršič. Prosim.
Lepa hvala. Naša poslanska skupina v nobenem primeru ne more podpreti tega zakona. Vzrok je pa v tem, da smo že v času usklajevanja znotraj koalicije naleteli na silen odpor proti našim izboljševalnim amandmajem, ki so padli tudi v drugem branju v celoti in do zadnjega, vključno s tistim, ki je povsem prirodno predlagal, da bi se prispevki, ki naj bi jih plačevali za uslužbence oziroma zaposlene v največji oziroma v verskih skupnostih, nakazovali v ustrezne zavarovalnice, kamor dejansko po naravi spadajo. Namreč, ZPIZ nima podatka o tem, kdo sploh kaj plačuje, in zato ni mogoča kontrola, ali ta denar res priteče za namen, ki je proklamiran. Ne nazadnje je zakon absolutno v nasprotju z ustavo in moram reči, da se z zakonodajo, ki je bila do sedaj sprejeta, izvaja diskriminacija že na ravni sprejetih odločitev, da imajo zagotovljeno uresničevanje verske duhovne oskrbe, na primer ministrstvo za obrambo in ministrstvo za notranje zadeve. Namreč, zaposleni v ministrstvu za notranje zadeve niso nič drugačni državljani kot drugi, ki delajo več kot polni delovni čas in imajo lahko težave pri uresničevanju te verske svobode. Versko svobodo mi razumemo tako, da jo vsak uveljavlja takrat, kadar jo lahko. Država ni dolžna na ta način zagotavljati, da nekomu na ministrstvu to zagotavlja in ni mogoče pričakovati drugega, kot da bo v nadaljevanju oblast spoznala, da so drugi diskriminirani, pa bo kurat prišel še na ministrstvo za šolstvo in ne nazadnje tudi v parlament, kjer včasih delamo šestnajst ur, pa tisti, ki bi hotel vsak dan k maši, pač ne more. Tako je treba povedati, da izgleda, da bo država prej zagotovila kurata vsem kot pa kruh revnim, glede na to, da bo podprla najbogatejšo versko skupnost, ki se vedno bolj ubada s politiko namesto z dušnim pastirstvom in z ekonomijo, ki je stvar nekoga drugega, po pravilu te zadeve. Zato pri sprejemanju tega zakona ne samo da bomo proti, ampak preprosto nočemo sodelovati in napovedujem v skladu s poslovniškimi določili obstrukcijo. Hvala.
Gospa Pečanova, imate besedo. Prosim.
Hvala lepa. Nikakor ne morem podpreti tega zakona, ker mi daje ne samo vtis, ampak sem prepričana, da namesto da bi povezoval Slovenke in Slovence, namesto da bi povezoval različno verujoče ljudi, jih v resnici deli. Ne samo da jih deli, da niso med seboj enake vere, ampak jih deli celo tako, da pripadajo majhni ali veliki verski skupnosti in da se temu primerno tudi deli posamezne pravice in privilegije. Menim, da je pravica vsakogar, tako piše v naši ustavi, da si svobodno izbira vero in postavo. Torej, bi moralo to biti osnovno načelo tega zakona, ki v resnici, kot sem rekla, ljudi deli, namesto da bi jih povezoval. Zakonodaje, ki zlasti na tako občutljivem področju, kot je vera in verovanje, zagotovo ne moremo podpreti, v kolikor ljudi med seboj deli, namesto da bi jih združeval.
Besedo ima gospod Rop. Izvolite.
Hvala gospod, podpredsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! V poslanskem klubu Liberalne demokracije smo se v fazi sprejemanja tega zakona, diskusije o tem zakonu trudili, da bi dali svoj prispevek k izboljšanju predloga zakona, svoj prispevek k temu, da bi ta zakon, ki ima naslov zakon o verski svobodi, res postal zakon o verski svobodi. Predlagali in pripravili smo več kot 20 amandmajev, o njih diskutirali, predstavljali argumentirano - nobenega od teh amandmajev vladajoča koalicija, žal ni sprejela, ni podprla. Noben argument ni štel, nobena utemeljitev ne šteje. Med drugim smo pripravili tudi predlog alternativnega načina financiranja verskih skupnosti, ki bi zagotavljal po eni strani boljši sistem financiranja, večji obseg financiranja verskih skupnosti, njihovo večjo enakopravnost in bistveno manjšo ustavno spornost. Vse to je bilo zavrnjeno, kljub temu da ste nekateri celo ugotavljali, da je predlog dober in bi lahko bil pod določenimi pogoji celo sprejemljiv. Pred seboj imamo predlog zakona, za katerega menimo, da je ustavno sporen, predlog zakona, ki privilegira največje verski skupnosti, predlog zakona, ki je v mnogih določilih ohlapen, slab, nedorečen in ki uvaja proračunsko financiranje verskih skupnosti. Zaradi tega, ker je slab, zaradi tega, ker se nam ni dopustila možnost, da bi argumentirali svoje predloge, smo sklenili, da ne bomo sodelovali pri glasovanju o tem zakonu, zato v skladu s poslovniku napovedujem obstrukcijo poslanskega kluba LDS. Hvala.
Hvala lepa. S tem ugotavljam, da je tudi vodja poslanske skupine LDS napovedal obstrukcijo k tej točki, poleg poslanske skupine DeSUS in Nacionalne stranke. Gospod Potrč, imate besedo.
Hvala lepa. Vsebinske razloge za nesprejemljivost zakona smo navedli in jih ne bi ponavljal. Obveščam pa vas, da poslanska skupina v skladu z drugim odstavkom 65. člena pri glasovanju o tem zakonu ne bo sodelovala. Hvala.
S tem ugotavljam, da je tudi poslanska skupina Socialnih demokratov napovedala obstrukcijo pri tem glasovanju oziroma pri tej točki.
Nadaljujemo sejo. Gospod podpredsednik se je pridružil svoji poslanski skupini, zato bom pri tej točki v nadaljevanju jaz vodil glasovanje. In sicer smo v fazi obrazložitve glasu. Želi še kdo obrazložiti glas? Ne. Potem, prehajamo na glasovanje o zakonu. Glasujemo. Glasovanje teče. Prekinjam, ker mi kartica ne dela. Se opravičujem. Še enkrat prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 43 poslank in poslancev, ugotavljam, da smo nesklepčni. Še enkrat bomo glasovali, drugič. Glasujemo. Navzočih je 43 poslank in poslancev. Ugotavljam, da smo tudi drugič nesklepčni. S tem prekinjam sejo in jo bomo nadaljevali s tretjim glasovanjem čez 10 minut, to je ob 19.46 uri.
Spoštovani poslanci, prosim, da zasedete svoja mesta. Prehajamo na tretji poskus glasovanja. Prosim, da se umirite. Glasujemo. Navzočih je 42 poslank in poslancev. Ugotavljam, da smo tudi tretjič nesklepčni. Zato prekinjam to točko in jo bomo nadaljevali s ponovnim poskusom glasovanja jutri v času glasovanj. Prehajamo na nadaljevanje 5. točke dnevnega reda. Prosim poslanske skupine, ki so obstruirale prejšnjo točko, da zasedejo svoja mesta.
Prehajamo na nadaljevanje 5. točke dnevnega reda - to je na tretjo obravnavo predloga zakona o poklicnem in strokovnem izobraževanju. Državni zbor je v torek 11. julija 2006 opravil drugo obravnavo navedenega predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, je zbor na predlog predlagatelja zakona odločil, da bo na podlagi prvega odstavka 138. člena poslovnika zbora še na tej seji opravil tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Na podlagi petega odstavka 140. člena poslovnika zbora vas obveščam, da me zakonodajno-pravna služba in vlada nista opozorili, da bi bil zakon zaradi sprejetih amandmajev neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujemo. Glasovanje teče. Ugotavljam, da je glasovalo 64 poslank in poslancev, za se je odločilo 63, proti 1. [[Za je glasovalo 63.]] [[proti 1.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam 19. sejo državnega zbora Republike Slovenije, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9.00 uri. Hvala.