Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovane zastupnice i zastupnici. Kao što je predsjednik rekao, Agencija je sukladno članku 36. Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja dužna dostaviti Hrvatskom saboru godišnje izvješće kojim Sabor kao svog osnivača obavještava o svom radu i jednako tako i širu javnost. Važno je također uvodno istaknuti da su sadržaj i struktura godišnjeg izvješća za 2005. godinu izmijenjeni u odnosu na prethodna izvješća, jer su u ovom izvješću sadržane i aktivnosti agencije u svezi provedbe Zakona o državnim potporama što je ranije bio predmet posebnog izvješća Agencije. Stoga je godišnje izvješće strukturirano i obrađeno kroz dvije osnovne tematske cjeline. U prvoj su predočene aktivnosti agencije koje se odnose na problematiku za štite tržišnog natjecanja u užem smislu, tj. provedbu zakona o zaštiti tržišnog natjecanja, dok su u drugoj opisane aktivnosti i rad agencije u svezi provedbe Zakona o državnim potporama. Također radi stjecanja cjelovitijeg uvida u rad agencije u prilogu koji je sastavni dio izvješća, po prvi put je dat popis te najvažnija obilježja svih predmeta o čijem je meritumu odlučivalo Vijeće za zaštitu tržišnog natjecanja. Tijekom 2005. godine okončan je rad na usklađivanju hrvatskog zakonodavstva s područja tržišnog natjecanja sa pravnom stečevinom Europske unije što je obveza koja proizlazi iz Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju. U ovoj godini naime, Vlada Republike Hrvatske na prijedlog Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja donijela je dvije preostale uredbe kojima se uređuju uvjeti za skupna izuzeća Sporazuma o osiguranju i Sporazuma o prijenosu tehnologije, a detaljan prikaz tih uredbi također se nalazi u izvješću. Međutim, s obzirom na činjenicu da je tijekom dubinskog sagledavanja zakonodavstva tzv. screeninga za poglavlje tržišno natjecanje utvrđena potreba daljnje dorade domaćeg zakonodavstva sa područja tržišnog natjecanja osobito kad se radi o stvaranju uvjeta za uspostavu što učinkovitijeg i djelotvornijeg sustava, agencija će tijekom sljedeće godine izaći s određenim prijedlozima izmjena i dopuna Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja, odnosno nastaviti s procesom usklađivanja zakonodavstva kako bi se adresati zakona već i prije stjecanja članstva u Europskoj uniji upoznali i privikli na sustav koji je na snazi u Uniji. U provedbi važećeg zakona djelokrug agencije čine upravni poslovi koji obuhvaćaju: ocjenu ograničavajućih sporazuma između poduzetnika, utvrđivanje zlouporaba vladajućeg položaja poduzetnika te ocjenu dopuštenosti koncentracija poduzetnika. Istodobno agencija je sukladno zakonu ovlaštena davati mišljenja na prijedloge zakona i drugih propisa s odredbama Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja kao i mišljenja na zahtjev poduzetnika i drugih adresata propisa o zaštiti tržišnog natjecanja. Dakle nadležnosti agencije detaljno su propisane zakonom i njezine su aktivnosti usmjerene na izvršavanje poslova i zadataka koji proizlaze iz tog zakonom utvrđenog djelokruga, a ne na sva pitanja i problematiku od utjecaja na uvjete pod kojima se odvija tržišno natjecanje u Republici Hrvatskoj, a koja su predmet drugih propisa, kao što su propisi o javnim nabavama, nelojalnoj konkurenciji, trgovinskoj politici, sektorskom reguliranju određenih sektora itd. Držim važnim ovo naglasiti u cilju izbjegavanja možebitnih nesporazuma i nejasnoća oko aktivnosti i rada agencije. Tijekom 2005. godine agencija je okončala postupke i donijela odluke ukupno 237 predmeta, tako da je i u ovoj godini održan relativno visok stupanj ažurnosti pri rješavanju pristiglih predmeta. Pritom smatram važnim spomenuti sljedeće. Otkrivanje i kažnjavanje najtežih oblika sprječavanja, narušavanja i ograničavanja tržišnog natjecanja kao što su cartelni sporazumi među poduzetnicima, odnosno zabranjeni sporazumi ili dogovorit primjerice o cijenama, podjeli tržišta, količinama proizvodnje i sl. u suvremenom pravu zaštite tržišnog natjecanja smatraju se najsloženijim i najtežim poslovima tijela za zaštitu tržišnog natjecanja i prioritetom svake institucije koja se time bavi. Slično se odnosi i na sprječavanje zlouporaba vladajućeg položaja poduzetnika koji se nalaze u takvom položaju. Ti su poslovi vrlo složeni. Oni zahtijevaju kompleksne ispitne istražne postupke, ekonomske i pravne analize, odnosno dokazne postupke pa nerijetko traju godinama. Stoga se u razvijenim zemljama učinkovitost i rezultati rada tijela poput naše agencije više ne mjere količinom, odnosno brojem riješenih predmeta već kvalitetom donesenih odluka i odgovarajućim kažnjavanjem poduzetnika koji svojim ponašanjem narušavaju tržišno natjecanje. Tome treba pripisati i manji broj riješenih predmeta u 2005. godini u odnosu na 2004. Polazeći od takvog pristupa u ovom izvješću izdvojena su i detaljno opisana ona rješenja agencije koja su prekinula ponašanja i praksu određenih poduzetnika suprotna zakonu. Također upozoreno je na činjenicu da odluke agencije neće dati odgovarajuće učinke sve dok se ne izmijeni postojeći sustav kažnjavanja koji je u rukama prekršajnih sudova danas, koji su izrekli do sada vrlo male i simbolične kazne i to u svega nekoliko slučajeva. Drugi dio aktivnosti agencije odnosi se na davanje mišljenja na prijedloge zakona ili druge propise kojima se djeluje u smjeru promicanja politike zaštite tržišnog natjecanja. U 2005. godini agencija je dala 59 stručnih mišljenja kojima je između ostalog ukazala na neka rješenja zakona i drugih propisa koja dovode do negativnih učinaka na tržišno natjecanje, a time naravno i na potrošače. Ovdje posebno ističem mišljenje agencije u svezi s načinom utvrđivanja tarife odvjetničkih usluga, načinom uređenja taxi prijevoza u gradu Zagrebu, potom u Republici Hrvatskoj itd. U dijelu izvješća koji se odnosi na državne potpore opisane su aktivnosti agencije u radu na donošenju novog Zakona o državnim potporama koji je u potpunosti usklađen sa pravnom stečevinom EU. U 2005. godini riješen je na ovom području 91 predmet, ali pri tom treba naglasiti da je najveći dio aktivnosti u Agenciji u ovoj godini bio usmjeren na suradnju i komunikaciju sa davateljima državnih potpora, te na upoznavanje i edukaciju kako davatelja tako i korisnika državnih potpora o pravilima i novom pristupu državnim potporama, kojima se s jedne strane potiče dodjela onih potpora koje imaju minimalno negativan učinak na uvjete pod kojima se poduzetnici natječu na tržištu, a s druge strane sprječava trošenje novca poreznih obveznika u svrhe koje nisu opravdane javnim interesom već se time pogoduje samo izabranim korisnicima. S obzirom na to da je proteklu 2005. godinu obilježio i početak pregovora o članstvu Republike Hrvatske u Europskoj uniji problematika zaštite tržišnog natjecanja kako s aspekta usklađivanja zakonodavstva tako i s aspekta njegove učinkovite provedbe, odnosno ispunjavanja preuzetih obveza je također dobila novu dimenziju i važnost. To potvrđuje i upravo objavljeno Izvješće o napretku, "Progress report" Europske unije koje je pored ukazivanja na postojeće nedostatke i probleme na ovom području kao što su nezadovoljavajuće funkcioniranje pravosuđa, nedostatak jedinstvenog sustava tržišnog natjecanja, kada su u pitanju neki sektori, primjerice telekomunikacije i bankarstvo, ipak konstatira i određeni napredak na ovom području. U odnosu na rad Agencije ocijenjeno je da je postignut napredak vezan uz usavršavanje i vođenje postupaka, pozitivno je ocijenjen način na koji se Agencijom upravlja, te ukazano na potrebu osiguranja financijskih sredstava kako bi se Agencija mogla nositi sa znatnim i stalnim povećanjem poslova i potrebama usavršavanja njenih djelatnika. Zaključno, dozvolite mi da još jednom naglasim da su ključne aktivnosti Agencije u 2005. godini kao i danas usmjerene na što kvalitetniju i učinkovitiju provedbu Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja i Zakona o državnim potporama, te da su njene ovlasti strogo ograničene spomenutim propisima. U tom okviru i kritičko sagledavanje rezultata i učinaka rada Agencije su dobrodošli i samo nam mogu pomoći u našem daljnjem radu. Mada smo svjesni činjenice da su često percepcije i očekivanje javnosti u odnosu na ovlasti i mogućnosti djelovanja Agencije iznad njenih zakonom utvrđenih aktivnosti. Hvala vam lijepo.
Hvala. Izvjestitelji odbora? Za gospodarstvo, razvoj i obnovu, predsjednik Odbora, poštovani zastupnik Drago Pukleš, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani predstavnici Agencije, poštovani zastupnici. Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu Hrvatskog sabora na 47. sjednici održanoj 15. studenog 2006. razmotrio je Godišnje izvješće o radu Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja za 2005. godinu koje je predsjedniku Hrvatskog sabora sukladno članku 36. stavku 1. Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja dostavilo Vijeće za zaštitu tržišnog natjecanja aktom od 27. rujna 2006. godine. U uvodnom izlaganju podnijela je predstavnica predlagatelja, naglašavajući da su u privitku materijala navedeni svi slučajevi koje je Agencija obradila tijekom 2005. godine te ukazujući da treba imati u vidu nadležnost Agencije koja se odnosi na državne potpore. Istaknula je da je prijeko potrebno doraditi prava Agencije vezano za sankcioniranje protupravnosti. Slijedom navedenog bit će potrebno izmijeniti Zakon o sudovima, te će o rješidbama Agencije u drugostupanjskom postupku odlučivati trgovački sudovi ili upravni sud koji je po pozitivnim propisima nadležan rješavati u drugostupanjskom postupku. Osnovni pravci rada Agencije su rješidbe vezane za kartelne sporazume, kršenje odredbi o tržišnom natjecanju, davanje mišljenja na prijedloge zakona i podzakonskih akata, te davanje različitih očitovanja. Jedna od osnovnih nadležnosti Agencije i edukacija stranaka vezana za državne potpore uz napomenu da je Agencije sudjelovala i u donošenju Zakona o državnim potporama. Na pitanje da li bi bilo učinkovito da se Agenciji propišu veće ovlasti u sankcioniranju protupravnog postupanja predstavnica predlagatelja ukazala je na postojeće stanje koje svakako treba mijenjati jer Agencije prijavljuje prekršaj nadležnom prekršajnom sudu koji u slučaju žalbe mora čekati rješenje upravnog suda. A dok se sve navedene radnje provedu dolazi do zastare prekršajnog postupka. Obzirom na postojeće stanje, stajalište je Agencije da bi ona u svojim rješidbama trebala utvrditi eventualno protupravno ponašanje te izreć kaznu za isto, a trgovački sud bi trebao biti sud nadležan za rješidbe o žalbama protiv akata koje donosi Agencija. Nakon provedene rasprave Odbor je jednoglasno odlučio predložiti Hrvatskome saboru sljedeći zaključak: Prihvaća se Godišnje izvješće o radu Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja za 2005. godinu. Hvala lijepa.
Hvala. Otvaram raspravu. Za klub zastupnika IDS-a poštovani zastupnik Valter Poropat. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvažena predsjednice Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja s kolegom, kolegice i kolege zastupnici. Zbog svijesti kako je tržišno natjecanje i njegova regulativa u Republici Hrvatskoj vrlo mlada disciplina o kojoj veliki dio poduzetnika i javnost relativno malo znaju, izvještaj Agencije uvijek ima i izvjesnu edukativnu notu, a potkrijepljen je i primjerima koji ilustriraju postupanje u različitim predmetima. Klub IDS-a podržati će Godišnje izvješće o radu Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja ne samo zbog detaljno prikazane analize Izvješća i poteškoća u radu Agencije već i radi realnih i konkretnih prijedloga za mogućnost poboljšanja rada Agencije u kojoj je bit postojanja učinkovito tržišno natjecanje, odnosno uspostava tržišta na kojem poduzetnici sudjeluju potpuno ravnopravno i pod jednakim uvjetima, a njihov položaj na tržištu vrednuje se isključivo kvalitetom proizvoda i usluga koje nude. Iz činjenice da je zaštita tržišnog natjecanja i ustavna kategorija koja svim poduzetnicima osigurava jednak pravni položaj na tržištu, a poduzetnička i tržišna sloboda su temelji gospodarskog ustroja Republike Hrvatske, jačanjem poduzetničke kreativnosti uređuje se tržišno natjecanje kojim se podiže kvaliteta i određuje cijena proizvoda i usluga, a potrošači dobivaju mogućnost izbora većeg broja ponuđenih proizvoda i usluga od više ponuditelja, a što je najvažnije bolje kvalitete i po nižim cijenama. Upravo navedenim ispunjava se zadatak prava tržišnog natjecanja koji onemogućava bilo koji oblik monopola i sprječava mjere ili postupanja na tržištu koja neke poduzetnike mogu dovesti u neopravdano povoljniji položaj u odnosu na druge i istim ugroziti slobodu tržišnog natjecanja. Naime, učinkovito tržišno natjecanje je najbolji poticaj poduzetnicima za proizvodnju kvalitetnih proizvoda uz razvijanje tehnoloških inovacija što omogućuje razvoj novih, kvalitetnijih i jeftinijih proizvoda što dovodi do povećanja konkurentnosti kako na domaćem tako i na inozemnom tržištu. Zadaća Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja uređena je Zakonom o zaštiti tržišnog natjecanja s kojim zakonom su hrvatski propisi o zaštiti tržišnog natjecanja potpuno usklađeni s primarnim izvorom prava tržišnog natjecanja u Europskoj uniji, ali da bi provedba prava tržišnog natjecanja bila učinkovita potrebno je promicati i razvijati kulturu tržišnog natjecanja. Isto tako neophodna je suradnja Agencije s posebnim regulatornim tijelima kakva su npr. suradnja sa Hrvatskom narodnom bankom regulatorom u bankovnom sektoru ili Agencijom za telekomunikacije itd., itd. što Agencija i čini. Uzimajući u obzir da je Zakon o zaštiti tržišnog natjecanja u primjeni od 1. listopada 2003. godine posao usklađivanja zakonodavstva iz ovog područja s pravnom stečevinom Europske unije koje se i u Europskoj uniji mijenja i dopunjava, dakle praćenje i prilagođavanje hrvatskog zakonodavstva pravnoj stečevini Europske unije mora biti stalan i neprekidan proces i zadatak sve do stjecanja našeg članstva u Europskoj uniji. Zakon predviđa donošenje niza podzakonskih akata, a važni izvor prava tržišnog natjecanja u Europskoj uniji je i sudska praksa te će se u cilju učinkovite provedbe zakona trebati uložiti mnogo truda za institucionalno jačanje Agencije koja snosi najvišu odgovornost, ali će biti neophodna i veća specijalizacija sudaca, odnosno sudova koji odlučuju o zakonitosti odluka Agencije. Dakle, Upravni sud Republike Hrvatske, odnosno sudovi temeljem odluka Agencije izriču kazne za provedbe odredbi Zakona za zaštitu tržišnog natjecanja, tj. prekršajni sudovi i Visoki prekršajni sud Republike Hrvatske. Međutim, ovdje se postavlja pitanje da li ovako postavljene stvari osiguravaju brzu i učinkovitu pravnu zaštitu ili na ovaj način dovodimo do pravne nesigurnosti stranaka zbog dugotrajnosti prekršajnih i upravnih sporova i da li bi bilo učinkovito Agenciji za zaštitu tržišnog natjecanja dati veće ovlasti izmjenom zakona ili podzakonskim aktima s time da odluke i rješenja Agencije moraju biti sprovedene, a da u nadležnosti Trgovačkog suda bude kontrola zakonitosti tih rješenja i odluka Agencije kako bi se pravovremeno pravilno postavil protiv monopola? Iz ovog izvješća vidljivo je da je pored intenzivnog rada u svezi s usklađivanjem zakonodavstva s pravnom stečevinom Europske unije Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja sa predsjednicom Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja gospođom Olgicom Spevec u ovom izvještajnom razdoblju otkončala veći dio od ukupno zaprimljenih predmeta te je unatoč činjenici da je i danas njezin broj zaposlenika značajno ispod potrebnog broja za učinkovitu provedbu Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja zadržala i u 2005. godini visok stupanj ažurnosti. Rad Agencije u prošlogodišnjem razdoblju u dijelu državnih potpora je pored rješavanja redovnih predmeta bio posvećen i izradi popisa važećih … [[Govornik se ne razumije.]] državnih potpora i drugih akata kojima su određene ili dane državne potpore do stupanja na snagu Zakona o državnim potporama iz 2003. godine. Značaj provedenog usklađivanja programa i akata s navedenog popisa je od posebnog značenja za otvaranje pregovora u poglavlju zaštite tržišnog natjecanja, pokrenut je i projekt … [[Govornik se ne razumije.]] sa Njemačkom i Slovenijom kao zemljama partnerima koji je financiran od strane Europske unije. Navedeni projekt namijenjen je podizanju stručnih kapaciteta Agencije i davatelja državnih potpora te doprinosi pored ostalog i jačanju suradnje davatelja i Agencije u pripremi novih prijedloga državnih potpora, a što je naročito korisno kada se radi o osjetljivim gospodarskim granama. S obzirom na izrečeno klub IDS-a podržati će izvješće o radu Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja za 2005. godinu. Hvala lijepa.
Hvala. Za klub HDZ-a, poštovana zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana gospođo predsjednice Vijeća za zaštitu državnog natjecanja, kolegice i kolege zastupnici. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice godišnje izvješće o radu Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja ocjenjuje pozitivnim te će podržati njegovo prihvaćanje. S obzirom da postoji posebno godišnje izvješće Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja o državnim potporama za 2005. u ovom svom izlaganju govorit ću samo o radu Agencije u 2005. Pozitivan rad Agencije ogleda se u aktivnostima i rezultatima koje je ostvarila u 2005. godini kroz provedbu procesa zaštite tržišnog natjecanja utječući na učinkovitost gospodarstva kako na mikroekonomskoj razini tako i na provedbi potrebnih reformi i ostvarenju odgovarajućih ušteda javnih financija na razini države. Pozitivan rad Agencije ogleda se i u aktivnom promicanju prava i politike tržišnog natjecanja, davanju mišljenja na različite prijedloge akata državne vlasti, izlaganjima pred odgovarajućim poduzetničkim forumima kao i analize pojedinih djelatnosti u kojima postoje određene prepreke pristupu tržištu, a koje u pravilu ne pronalaze uporišta u zaštiti ekonomskih i drugih javnopravnih interesa. Iz izvješća je vidljivo da je Agencija od početka svog rada do danas na poslovima zaštite tržišnog natjecanja napredovala u kontinuiranom radu na unapređivanju pravnog okvira svog djelovanja i predlaganju novih rješenja koja će u praksi omogućiti višu razinu tržišnog natjecanja u Republici Hrvatskoj. Nadalje, vidljivo je da se Agencija u svom radu služi prikupljenim iskustvima drugih zemalja, osobito članica Europske unije te nastoji na odgovarajući način uvažavajući postavke hrvatskog pravnog sustava promicati i predlagati rješenja koji hrvatski sustav zaštite tržišnog natjecanja čine suvremenim i usporedivim sa standardima pravne zaštite na razini Europske unije. Ovakav rad Agencije najbolje je došlo do izražaja u pregovorima u procesu pristupanja Europskoj uniji u kojem je tržišno natjecanje postavljeno kao jedno od mjerila pripremljenosti i spremnosti Republike Hrvatske za članstvo u Europskoj uniji kroz postojanje pravnog okvira tržišnog gospodarstva i tržišnog natjecanja koje je u procesu usklađivanja s pravnom stečevinom Europske unije. Prema izvješću, najvažnije aktivnosti Agencije u zaštiti tržišnog natjecanja izražene su kroz sljedeća područja: ocjene ograničavajućih sporazuma između poduzetnika, utvrđivanje zlouporaba vladajućih položaja poduzetnika te ocjene dopuštenosti koncentracije poduzetnika. Agencija je vrlo uspješno obavila svoju zadaću otkrivajući i sprječavajući razne oblike zlouporaba koje poduzetnici čine kako u sklapanju ograničavajućih tzv. kartelnih sporazuma tako i u vladajućem položaju poduzetnika u kojima poduzetnici najčešće poduzimaju radnje u cilju sprječavanja pristupa tržištu novim konkurentima, odnosno u onemogućavanju opstanka postojećih konkurenata na tržištu prisiljavajući ih nedopuštenim radnjama na povlačenje s tog tržišta. Agencija je također kroz ovo izvješće pokazala važnost njezinog preventivnog djelovanja na tržištu upoznavajući poduzetnike s ponašanjima koje se smatraju zlouporabom vladajućeg položaja kako bi ih se navelo da uopće ne pokušavaju takva ponašanja primjenjivati u praksi. Također i na području dopuštenosti koncentracije poduzetnika Agencija je pokazala svoj uspješni rad dokazujući da je potpuno pogrešno uvriježeno mišljenje da su koncentracije poduzetnika bez iznimke štetne i stoga apriori zabranjuje. Upravo suprotno broj zabranjenih i uvjetno dopuštenih koncentracija kako u Republici Hrvatskoj tako i u Europskoj uniji i u svijetu neznatan je u odnosu na broj ukupno provedenih koncentracija i iznosi ispod 1%. U postupku ocjene dopuštenosti koncentracija a prema kriteriju njenih učinaka na tržištu natjecanje Agencija usko surađuje sa svim sudionicima ali i sa svim poduzetnicima na čije bi poslovanje provedba koncentracije mogla imati učinke. Prije donošenja konačne odluke Agencija uvijek opširno izvješćuje sudionika koncentracije o utvrđenim negativnim učincima koncentracije i daje im mogućnost da pronađe rješenje kojima bi se ti učinci uklonili. U 2005. godini Agencija je ocijenila ukupno 31 koncentraciju. Od tog broja čak 18 koncentracija odnosi se na koncentraciju u elektroničkim medijima. Tijekom 2005. godine Agencija je ukupno okončala postupke odnosno donijela odluke u 237 predmeta. Agencija je također bila posebno aktivna u promicanju prava i politike tržišnog natjecanja te je također značajno pridonijela razvoju kulture tržišnog natjecanja u Republici Hrvatskoj. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice rad Agencije posebno promatra kroz doprinos ukupnom gospodarskom razvoju zemlje, instrumentima politike i prava tržišnog natjecanja koji se očituje u suzbijanju netržišnih oblika ponašanja poduzetnika posebice onih veće tržišne snage. Uklanjanjem prepreka za pristup tržištu ili distribucijskim kanalima novim poduzetnicima ili poduzetnicima manje tržišne snage ostvaruju se pretpostavke za ravnopravnu tržišnu utakmicu a što povoljno utječe i na politiku zapošljavanja te općem dobru društva. Na osnovu ovog izvješća može se zaključiti da je agencija učinila veliki napredak te klub zastupnika podržat će njegovo usvajanje.
Hvala. Za klub HNS-a, poštovani zastupnik Jakša Marasović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospođo Spevec, kolege i kolegice. Ja ću odmah reći, mi nemamo primjedbi na Izvješće o radu Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja jer kad pogledate to izvješće, zapravo vidite s čim se agencija bavi i s čim se bavila u posljednje 3 godine. Ne znam, radite izvješća o potporama a ne znam jeste li ranije postojali? … [[Upadica se ne čuje.]] Da. Dakle ako je od '97., to je još uvijek novo da ne kažem punoljetno dijete koje živi u vrlo teškim uvjetima na području Republike Hrvatske koje se mora zapravo na neki način boriti za pravila koja diktira Europska unija i stanje koje imamo mi doma. Takvi kakvi jesmo. Kad se malo prisjetim prije nekoliko godina kad su ovi distribucijski lanci trgovački ulazili u Hrvatsku i reakcije javnosti tada, onda se je govorilo, uništit ćete sve ove male trgovce, ostat će ljudi bez posla. Međutim, šta se dogodilo? Dogodilo se da su ti trgovački lanci ušli u Hrvatsku, da su maloprodajne cijene pale. Ja govorim samo u pozitivnom afektu, maloprodajne cijene su pale sigurno za … [[Govornik se ne razumije.]] %, mali trgovci su uništeni, istina. Dakle, tu se dogodilo nešto pozitivno i negativno i dogodilo se nešto što ja smatram vrlo lošim ali ne samo na tom području nego na području ako hoćete velikog dijela gospodarstva u Hrvatskoj, jednog kmetskog odnosa prema radnicima. Danas imate lance koji ljude plaćaju tri do četiri tisuće kuna a bogami imate one koji i plaćaju od dvije do dvije i pol tisuće kuna. Odnos na koji je prema tim ljudima je skoro kmetski. Ja znam da to nije tema rada ove Agencije ali sam morao kazat jer je tema konkurencije na tržištu. Dakle, ta konkurencija donosi neke dobre a neke i loše stvari. S druge strane mi imamo stanje u Hrvatskoj kakvo imamo. Na području komunalnih usluga, na području energetike, na području ako hoćete tek je u povojima telefonije, u povojima je nekakva konkurencija. Mi imamo monopole. Pitanje je, meni se postavlja osobno pitanje, je li bolje imat monopole u nekim dijelovima i segmentima društvenim ili je bolje imati konkurenciju? Ja ne znam odgovor na to jer ako dođete do konkurencije onda ćete imati ono što imaju Mađari i Česi danas, recimo u komunalnim uslugama. Kao što sam čuo jedan komentar da je gradonačelnik Budimpešte rekao pa šta ja znam više za cijenu vode i odvodnje. Pitajte u Bruxellesu. To je isto pitanje šta je bolje znate. I to su meni ovako neka otvorena pitanja vezano za ovu temu. Inače, meni se postavlja još jedno pitanje gospođo Spevec. Zanima me koliko je ljudi zaposleno u agenciji i vijeću. Iz ove sheme, vidio sam shemu ali nisam vidio koliko je ljudi zaposleno. I koliko to po preporukama screeninga bi trebalo zaposliti u ovu agenciju. To bi bilo zanimljivo vidjeti, čuti. Hvala lijepo.
Hvala. Poštovani zastupnik Jure Bitunjac. Izvolite!
Hvala. Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege, gospođo predsjednice vijeća! Pred nama je jedan dokumenat koji pruža jednu sliku o radu agencije u proteklom vremenu i osim informacija koje tu dobivamo smatram da i za nas kao saborske zastupnike pruža jedna nova saznanja i kad je riječ o tržištu, kad je riječ o tržišnoj utakmici i onome što nas čeka pristupanjem Europskoj uniji. Pa mislim da i rad ove agencije treba promatrati u svijetlu približavanja Hrvatske Europskoj uniji, s jedne strane i Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju. Nadležnost agencije znamo da je ona određena sa dva zakona, Zakonom o zaštiti tržišnog natjecanja i Zakonom o državnim potporama. Međutim, jedno pitanje koje se tu ovdje postavlja jest za svakog od nas pojedinačno u saborskim klupama, saborskih zastupnika ako smo za tržišno gospodarstvo, ako smo za slobodno tržište onda moramo naći i okvir da svi gospodarski subjekti, hrvatski gospodarstvenici da imaju šansu, monopola više nema i treba odgovoriti izazovima globaliziranog tržišta. Ranije rasprave, pa evo sada gospodin Marasović kad je spomenuo neke svoje skepse vezano sa tržišnom utakmicom proizlaze možda iz starijih naših nekih navika, starih predodžbi ali vrijeme je, mi živimo u vremenu slobodnog tržišta i kažem da je u prvom redu uloga ove agencije onako kako ja vidim i kako je ona zacrtana jest da daje šansu istu za sve, da treba dokinuti monopolni položaj bilo kojeg gospodarskog subjekta na tržištu. I drugim riječima, ja vidim da njena uloga u prvom redu davanje šanse onima koji trebaju doći na tržište a ne da ono bude rezervirano za određene multinacionalne kompanije pa čak i nacionalne kompanije nego da i mali gospodarstvenici, mali gospodarski subjekti imaju svoju šansu. U tom smislu smatram da je agencija odradila jedan dio posla u smislu edukacije u prvom redu i ono stvari koje stoje kao ograničavajući faktor jest pitanje zakonske regulative o čemu je i predsjednik Odbora za gospodarstvo gospodin Pukleš govorio. I tu postoje određene dileme. Ono što mene interesira jest područje budući da sam radio niz godina u komunalnom sektoru, znači pitanje monopola. Pitanje znači vladajućeg položaja određenih kompanija, određenih trgovačkih društava bilo kad je riječ o vooopskrbi, kad je riječ o odvodnji, distribuciji električne energije itd. I tu mogu postojati određene dileme pa tu se mogu složiti sa gospodinom Marasovićem da li je bolje da sve, maksimalno sve bude predmet tržišnog natjecanja ili je pak bolje nekada da i određene usluge imaju monopolni položaj, drugim riječima da budu pod kontrolom jedinica lokalne samouprave, županije odnosno države. Pa evo, dobar je primjer za jedne zlouporabe takvog položaja koji je ovdje naveden jest trgovačko društvo a to je komunalno poduzeće Ponikve d.o.o. iz Krka kad je riječ o distribuciji vode gdje se za veću potrošnju, veću količinu vode daju niže cijene a to je jedan količinski rabat kako bi ja to rekao. I mislim da je tu intervencija agencije bila fantastična jer onemogućuje položaj, monopolni položaj određenih gospodarskih subjekata na tržištu s obzirom da konkurencije ne može biti niti je ima. Čak ako dođe u privatne ruke takvo društvo opet trgovačko društvo opet neće imati konkurencije. I tu vidim veliku ulogu agencije. I ovo što je gospodin Marasović spomenuo Budimpeštu i privatizaciju vodovoda. Međutim, ono što smo mi imali u prvom čitanju strategije o razvoju, strategije o gospodarenju vodama i vodnim sektorom a koja bi trebala doći uskoro na drugo čitanje jest upravo to da u tom nacrtu a mislim da će to biti konačni prijedlog jest očuvanje većinskog paketa od strane jedinica lokalne samouprave kad je riječ o vodoopskrbi, kad je riječ o odvodnji. Drugim riječima, kontrolni paket nad takvim trgovačkim društvima odnosno na distribuciji vode kad je riječ o komunalnom sektoru imat će jedinice lokalne samouprave. Što se tiče koncentracije poduzetnika ona je neminovnost i smatram da su naše kompanije na razini Hrvatske učinile značajne pomake a koje se uklapaju u okvire, propise, okvire agencije tako da i nacionalni lanac, Konzum i drugi lanci idu u pravcu odgovora na izazove koji su pred Hrvatskom, pred hrvatskim tržištem, pred hrvatskim gospodarskim subjektima s obzirom na ulazak Hrvatske u Europsku uniju ali i otvorenost Hrvatske kao slobodne zemlje u smislu konkurencije. Prema tome, svakome od nas može biti sentimentalno žao ako neki mali gospodarski subjekt neće opstati ili ne može opstati na tržištu ali je izazov tržišta takav kakav jest a smatram da se dobrom jednom kampanjom i preko agencije i kroz nadležna ministarstva hrvatsko gospodarstvo može osposobiti za konkurenciju. U tom pravcu i potpore hrvatske Vlade odnosno potpore Hrvatske države kad je riječ i o regionalnim potporama jedinicama lokalne samouprave, a kad je riječ i o horizontalnim potporama idu u pravcu jačanja hrvatskog gospodarstva i smatram da agencije kao što su neki od mojih kolega shvatili nije nikakav ograničavajući faktor, nego naprotiv da je jedan subjekt bitan u ukupnom razvoju, jedan čimbenik koji je bitan u ukupnom razvoju hrvatskog gospodarstva. Za sada moram, ponovit ću ponovo, za sada još uvijek on na razini po mojoj slobodnoj procjeni edukacije ali nadam se da će agencija i nadležna ministarstva i hrvatski gospodarstvenici naći model kako krenuti dalje i kako odgovoriti izazovima koji su pred Hrvatskom u slobodnoj konkurenciji kad je riječ o europskom i svjetskom tržištu. Hvala lijepo.
Hvala. Prva replika poštovani zastupnik Zvonimir Mršić. Izvolite.
Pa htio bih samo kolegi Bitunjcu replicirati što se tiče Ponikvi sa Krka jel'? Ovdje se radi dakle o jednoj posebnoj djelatnosti. Radi se o distribuciji vode gdje su Ponikve trebale osigurati mogućnost korištenja gradske vode u vršnom prometu. Nažalost situacija je takva u turističkim mjestima da se udvostruči, utrostruči, ne znam udeseterostruči količina isporučene vode u vršnom prometu dakle u trenutku kada najviše turista tamo boravi. Da bi se to moglo napraviti morate imati infrastrukturu. Ali ta infrastruktura ima svoj trošak i onda kada se isporučuje minimalna količina vode. Dakle ona ima i svoj fiksni trošak, ima svoju amortizaciju i tako dalje i tako dalje. I ja se nisam složio sa rješenjem Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja u konkretnom slučaju jer primjerice imate jednog drugog monopolistu koji se zove HEP. Tamo kupujete uopće kanal da dođe do vas jel? Jer vi kažete: Ok, ja hoću struju. Onda vas oni pitaju koliko struje hoćete? Da vi unaprijed morate reći da ćete recimo 10 kilovata vršne, vršnog prometa imati, vršnog iskorištenja. Platiti 10 kilovata puta 1,70, 1790 kuna i imate račun u odnosu na to što vam HEP osigurava kapacitet. Kod vode nije to tako zato jer kod vode možete maksimalno naplatiti priključak 5 i pol kuna i plaćati onda na ovaj i na onaj način. Dakle nije ista situacija primjerice kod lokalnog monoplistu, monopoliste u odnosu na nacionalnog, nacionalnog monopolistu. I ovdje treba vidjeti kako regulirati da Ponikve mogu funkcionirati i u periodu kada nemaju tu potrošnju kao što imaju u vršnom prometu jer su osigurale da ti ljudi koji dođu tamo preko ljeta mogu imati, mogu imati vodu.
Hvala. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Jure Bitunjac.
Ono što sam ja, kolega Mršić ono što sam ja pročitao u ovom rješenju tu odnosno mišljenju Agencije je sljedeće: da za veće potrošače cijena je niža, za manje potrošače ona je veća. I mislim da po ovom što je pročitano i ako to odgovara istini onda je Agencija, apsolutno podržavam stav Agencije i smatram da je Agencija izdala rješenje. O ovom riječ o kojem vi govorite a i vi kao gradonačelnik, a bio sam i ja u Sinju, a i radio sam nekoliko godina, 7 godina sam bio direktor komunalnog društva. Mislim da komunalno društvo ima mogućnost, zakonski okvir da budu neke sezonske cijene. Ali to je nešto drugo. Ali ne može se dopustiti da veliki potrošači bilo iz turističkog sektora, bilo iz proizvodnje imaju nižu cijenu domaćinstva. Cijena mora biti jedinstvena. Zapravo dvije su cijene. … [[Upadica se ne razumije.]] Ne, ne. Cijene za domaćinstvo moraju, bez obzira koliko, da li jedno domaćinstvo trošilo 1 metar kubični prostorni vode ili koristilo 50 ili trošilo 50 mora biti ista cijena, ista cijena. I to, to mora pravilo biti za sve. Tako u cijeloj Hrvatskoj. I mislim da intervencija … … [[Upadica se ne razumije.]] Mislim, ma nemojte ometati. Mislim da je intervencija Agencije bila, da je intervencija Agencije bila ovdje potrebna ali ona će biti potrebna i ubuduće upravo za trgovačka društva, za kompanije koje imaju monopol bez obzira da li su one u vlasništvu države, jedinice lokalne samouprave ili su pak u privatnom vlasništvu. Evo hvala lijepo.
Druga replika, poštovani zastupnik Miroslav Korenika. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa kolega ne mogu se s vama složiti. Ja ću vam dati isto nekoliko primjera. Primjerice u Varaždinskoj a i u sjeverozapadnim županijama imate puno gorica odnosno klijeti i vinograda u kojima su vikendice i gdje isto tako često puta dolaze instalacije ili za vodu, struju pa i za plin. Ne možete mi reći da onaj tko troši jedan, dva ili tri kubika vode godišnje cijela instalacija dolazi tamo. Da treba biti jednaka cijena kao onome u gradu jer je sve se radi o jednoj gradskoj općini. Ne možete biti jednostavno ista cijena jer ni potrošnja, a niti održavanje instalacija nije jednako. Meni je žao što kada je sagledavala i ovaj slučaj Agencija nije vodila brigu i o tome. Idemo govoriti o plinu kao energentima, ista je stvar. Onaj koji povremeno troši, na koji način će se isplatiti? Ispada da Miroslav Korenika koji nema vinograda i koji nema vikendice plaća preko održavanje onim bogatašima ili onim bogatim osobama, pod navodnicima, koji imaju vinograde i povremeno nešto troše. Ne bi li svatko trebao platiti jednako ili pod jednakim uvjetima i održavanje i potrošnju energenta? Jer nemojmo zaboraviti i voda je jednim dijelom energent jer koristite energiju da dovedete na brijeg vodu. Druga je stvar imamo u brdskim područjima i Varaždinske županije ljude ili osobe, kućanstva koji žive najnormalnije na bregovima i ljude koji imaju vikendice, a ne možete mi reći da mora biti jednaka cijena vode za onog vikendaša i za onoga koji normalno živi i kojemu treba i posebno ga stimulirati da živi na tim bregovima gdje inače stanovništvo odumire? A na jednoj strani HEP-u ćemo omogućiti da nešto naplaćujemo i o tome Agencija ne vodi ili žmiri, ili ne vodi dovoljno pažnje jer tu svi plaćamo paušale i vršno opterećenje. Zašto to ne bismo napravili za sve druge vrste energenata? Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Jure Bitunjac.
Kolega Korenika vi zastupate jednu ideju koja je naprosto nemoguća. Koja je neizvediva, neprovediva. Evo što vi zastupate. Vi ste rekli, po prilici ovo bih ja izvuka iz vašeg ovo, govora iz vaše replike. Onaj potrošač koji je 100 metara daleko od vodocrpilišta i tu prihvaća vode jedno domaćinstvo treba imati cijenu dvije jedinice, dvije kune. A onaj koji je 50 kilometara dalje a radi se o istom sustavu trebao bi imati cijenu 5 kuna. Naprosto, evo ovako to bi, to bi bilo ono, to bi bio siže onog što ste rekli vi i vi jednostavno zagovarate jednu ideju koja bi trebala biti pravična, maksimalno pravična ali ona je de facto neizvediva, neprovediva i nemoguća. Evo hvala lijepo.
Poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, poštovana gospođo Strelec naime izvještaj je napravljen vrlo kvalitetno a i moji prethodnici mislim da su se dosta dobro osvrnuli na ovaj izvještaj. I sad bi trebalo možda još samo reći nekoliko riječi. Naime vidimo da je Agencija sve češće u medijima što je dobro. Ali u pozitivnom smislu. Dakle Agencija radi i posao Agencije se stvarno vidi i javnost je to jako dobro prihvatila. Svjesni smo zapravo da je Agencija i zadnja obrana protiv sveg ovog što je navedeno, dopuštenosti, koncentracije, poduzetnika, zloupotrebe položaja poduzetnika, ograničavajući … [[Govornik se ne razumije.]] sporazuma, sprečavanje pristupa tržištu konkurentima i slično. Ja bih nekoliko riječi s obzirom da je evo kolega Marasović malo potakao, govorio o konkurenciji. Da li je konkurencija dobra ili konkurencija nije dobra? Činjenica je da smo zemlja koja je prilično stradala i u ratno vrijeme stvarno osjetljivi na konkurenciju. S druge strane, sjetimo se da je cijela Hrvatska kupovala, stvarno išla u shoping svud i svagdje od mađarskih sela pa do austrijskih sela, da su bile ogromne kolone na granicama i da tog više nema. Prema tome, tu je konkurencija dobro došla. Sjetimo se da je hrvatska privreda, da je konkurencija i dotukla hrvatsku privredu koja je bila na koljenima '88. godine. Možda bi sama propala, ali konkurencija ju je potpuno uništila. Ja vam mogu dati primjera koliko god hoćete. TOP Kerestinec jedan od najboljih primjera koji je bez konkurencije radio po Zagrebu i zgradu televizije, i zgradu poglavarstva. Što god je trebalo dakle nije bilo konkurenta, nije bilo natječaja. Posao se dobivao na jedan drugi način. U trenutku dolaska konkurencije firma je otišla vrlo brzo. Jasno nestao je kliring i ostalo. U pozitivnom smislu opet jedan primjer. '93. godine recimo samoborska komunalna firma nije htjela kod nas vršiti odvoz smeća. Uletila je ne bi vjerovali firma iz Graza koja je odvozila smeće na samoborsko smetlište u to vrijeme što je itekako utjecalo na prestrukturiranje same firme, komunalne firme i u slijedećem natječaju koncesiju je dobila upravo ta samoborska firma. Dakle, tu je konkurencija malo osvijestila i napravila stvarno puno tog dobrog. Treba još nešto. Evo, još samo jednu rečenicu vapaj evo gospođe Spevec o kaznama pridružujem se tom jer je činjenica ne može agencija samo, dobro je da podučava, dobro je da sudjeluje, dobro je da informira. Ali, samo za to zadrži vidjet ćete da će efekti biti daleko manji. Prema tomu, pridružimo se svi skupa. Treba itekako regulirati kažnjavanje i velikim kaznama zapravo spriječiti sve ove zloupotrebe pa će mislim stanje biti daleko bolje. Hvala.
Hvala. Replika. Poštovani zastupnik Valter Poropat.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa evo, gospodin Markovinović je postavio jedno dobro pitanje odnosno jednu tezu, a usmjerio se na vapaj predsjednice Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja u smislu kažnjavanja, odnosno provođenja odluka i rješenja agencije. Ja sam u svom izlaganju gospodine Markovinović eto i rekao da možda bi bilo učinkovitije kad bi Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja imala veće ovlasti, ali to možemo učiniti samo izmjenom i dopunom zakona ili nekim pod zakonskim aktom tako da se odluke i rješenja Agencije moraju sprovoditi, a da u nadležnosti Trgovačkog suda bude kontrola zakonitosti tih rješenja i odluka Agencije kako bi se pravovremeno i pravilno postavili protiv monopola.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo, ja mislim kao i obično kolega Valter i ja se slažemo u puno mišljenja. Ja isto tako podržavam i tu ideju. Mislim da će Agencija to sve skupa dobro pripremiti. Jer samo provođenje mislim da je bitno u svemu tome, a to moramo svi podržati. Evo toliko samo. Hvala.
Potpredsjednik Doma, poštovani zastupnik Mato Arlović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, predsjednice Vijeća Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja dozvolite da odmah u startu kažem da ću ja osobno glasati za ovo izvješće i da ću ga podržati. Moram reći da je ono vrlo kvalitetno ne samo načelno, nego i pojedinačno poglavito kada se uzmu “kez“ slučajevi koji su prikazani i koji sami po sebi daju puno stvari na uvid i na mogućnost. Ovdje posebice podržavam da je Agencija dala prikaz i svog zakonodavnog praktički rada u vezi sa donošenjem dvije uredbe, ali i otvorila čitav niz novih pitanja i dozvolite da ja ne govorim toliko o onome što je dobro jer se to samo po sebi podrazumijeva, nego dopustite da ukažem na nekoliko stvari za koje i vi ukazujete ili koje se iz teksta mogu između redaka proučiti, pročitati kao mogući problemi koji su pred nama. Prvi problem jeste pitanje provođenosti ili zaštite zakonitosti kada su odluke Agencije u pitanju i provođenje tih odluka s jedne strane i s druge strane eventualno provođenje izrečenih sankcija. Očigledno je da ovdje agencija sasvim, sasvim ispravno baca lopticu ako smijem tako reći sportskim jezikom u dvorište zakonodavne vlasti. Ovdje je pitanje gdje zakonodavna vlast mora urediti ova pitanja i sasvim je jasno ako i dalje primjerice nadzor zakonitosti sudske ostane pri Upravnom sudu onda se mora tražiti da ovo mora sud riješiti sa punom nadležnošću. Ne može se stalno loptati da se vraća prvobitnom tijelu na ponovno postupanje jer jednostavno ovako to teče u nedogled. Drugo što je veoma važno jeste pitanje zapravo postići jedinstvo, predmet odnosno spora i otvoriti mogućnost raspravljanja kako zapravo otvoriti mogućnost da u tome sudjeluju i trgovački sudovi s jedne strane i s druge strane da se u isto vrijeme zaštita zakonitosti preko Upravnog suda ostvari. Ja mislim da je to pitanje koje je veoma složeno i ozbiljno i vjerojatno da Agencija ima neko od rješenja. Ona može ponuditi iskustva drugih zemalja, ali konkretno se rješenje se mora opredijeliti zakonodavna vlast zajedno sa izvršnom vlašću. Ona bi ga ponudila. Kako ga nema ona zapravo ukazuje na problem i sa tim se moramo suočiti, moramo ozbiljno raspraviti. Drugo pitanje koje bih ja htio posebice otvoriti to je pitanje zapravo suradnje Agencije sa drugim tijelima koji se isto tako trebaju baviti borbom protiv monopola ili anti monopolskog ponašanja, a tu se prije svega misli na one koji se bave pitanjima financija, odnosno bankarstva i telekomunikacija. Nemoguće je a mi smo potpuno svjesni da u tom segmentu imamo dosta što monopolskog što oligopolskog ponašanja u kojem Agencija ne može sama ništa napraviti i u tom pogledu zapravo bi trebalo također na zakonodavnoj razini stvoriti pravni osnov ne samo za suradnju između ne znam Agencije za telekomunikacije, Agencije za zaštitu tržišnog … [[Govornik se ne razumije.]] nego propisati kada se u graničnim područjima koji utječu na monopolski položaj i osobito zbog monopolskog položaja na neravnopravnost drugih subjekata na tržištu mora učiniti zajednički sjest, zajednički za stol ovih tijela i utvrditi zapravo pitanja i izvijestiti o tome ne samo Sabor, nego i poduzeti odgovarajuće mjere da se to spriječi. Treće pitanje o kojem valja ozbiljno razgovarati je na neki način zapravo provedba samog Ustava, ne samo zakona. To pitanje gdje bi država trebala poticati gospodarski napredak i socijalno blagostanje građana, brinuti se za gospodarski razvitak svih svojih krajeva s jedne strane i s druge strane gdje se prava stečena ulaganjem ne bi smjela umanjivati. Na žalost u tom segmentu ne radi se samo o odnosima prema monopolistima i oligomonopolistima, nego i prema državi i njenim subjektima. Ja moram reći da imamo neke stvari koje same po prirodi stvari ne možemo drugačije interpretirati nego u tome da nažalost često puta i država uvijek će naći opravdani razlog, ali on nije u skladu sa zakonom zapravo omogućuje da se umanjuju ulaganja, prava stečena ulaganjem s jedne strane, ili s druge strane da se pojedini subjekti ne dovode, dovode u neravnopravni položaj. Primjera radi, ako uzmete input i output u pojedinima tu subjektima onda ćete vidjeti da u ulaznoj sekvenci često puta imate zapravo nelojalne odnose kojima se smanjuju opterećenja da bi se zapravo postigao odgovarajući položaj u konkurenciji, odnosno nelojalne konkurencije. Pa npr. uzmite jednu tvornicu, ne znam, za preradu sušenog voća, odnosno za proizvodnju sušenog voća i povrća u Vrpolju, država jednostavno kao najveći vlasnik, država kao onaj koji bi trebao riješiti taj problem, kao vlasnik itd. dakle kao nositelj vlasničko-pravnih ovlaštenja građansko-pravnog subjektiviteta i trgovačkog subjektiviteta, ne kao nositelj vlasti, jednostavno sebi dozvoli da neće ljudima uplaćivati doprinose za mirovinsko i zdravstveno osiguranje i to već mjesecima traje. Postavlja se pitanje u kojoj je poziciji ona u odnosu na one druge koji to moraju? Pa naravno privilegiranom položaju. Isto tako imamo čitav niz javnih poduzeća koji znaju još uvijek na tim stvarima raditi i u tom segmentu se zapravo treba otvoriti jedan novi iskorak. Ne samo s aspekta ovih prava na temelju rada, nego i onih prava iz rad kada se zapravo umanjenim plaćama ili nedostojnim zaradama radnika pokušava na tržištu ostvariti poziciju. I to je jedna nova dimenzija o kojoj bi zapravo trebalo postići veći stupanj djelovanja naše Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja. A to je zapravo novi iskorak gdje ona treba uči u uzroke određenog položaja i ponašanja da bi zapravo mogla djelovati. Naravno to nije moguće sa ovakvim kapacitetom ni prostornim, ni kadrovskim, ni organizacijskim kako sada agencije imaju. I u tom pogledu s pravom Agencija upozorava da zapravo stručna ekipiranost i kadrovska ekipiranost traži potrebno je jačanje stručnih kapaciteta Agencije. Ono što moramo shvatiti, Agencija ako hoće stvarno djelovati na sprječavanje monopolskog i oligopolskog položaja onda mora imati sasvim, sasvim drugačiju poziciju. I naravno ne samo ekipiranost nego i kontinuiranu edukaciju kako za ljude koji se nalaze u Agenciji tako za institucije koje rade zajedno sa Agencijom na provedbi njenih odluka, odnosno stajališta i naravno propisa. U tom segmentu s pravom Agencija upućuje u ovom izvještaju da bi edukacija trebala obuhvatiti pravosudna i državna upravna tijela prije svega, a onda naravno i nositelje javnih ovlasti i javnih prava koji u organizacijama i udrugama. Četvrto, postavlja se jedno veoma važno pitanje koje nije riješeno sistemski. To je odnos na tržištu i položaja na tržištu javnih i komunalnih poduzeća kod nas. Mi moramo definitivno raščistiti u kojoj mjeri smo spremni postići zapravo i propisati u prijelaznom razdoblju položaj naših komunalnih i javnih poduzeća koji će imati stanoviti oblik monopolskog ponašanja, ili još bolje, koji će moći u odnosu na treće se ponašati sukladno, po pravilima nelojalne tržišne konkurencije radi toga što iza njih stoji jedinica lokalne ili regionalne samouprave koja će pokriti njihove gubitke i određene stvari, ali zbog socijalnog efekta koji trebamo i mora učiniti u odnosu na skupovnu i na potrošnu mogućnost današnjeg stanovništva, našeg stanovništva. I potrebe s jedne strane da u isto vrijeme zadržimo minimalni standard koji bi držao priključak našeg stanovništva i naše zemlje prema zemljama Srednje Europe i naravno Zapadne Europe. Činjenica je da u tom segmentu mi moramo zapravo zakonodavno to pitanje riješiti i moramo postaviti to na odgovarajući način. Ne smijemo se često puta pozivati stalno na liberalni koncept. U liberalnom konceptu Zapadne Europe jako su prisutne nacionalne ekonomije s jedne strane i tako da ta globalizacija zapravo ima i svoju nacionalnu dimenziju. I s druge strane veoma, veoma se precizno koriste kako međunarodne konvencije tako i naravno unutrašnji pravni poreci odnosno ustavni kojim se ograničava i određena poduzetnička i vlasnička sloboda, ali se uvijek osigurava odgovarajuća tržišna naknada da bi se spriječilo zapravo monopolsko ponašanje, ili bolje rečeno ako se ono uspostavlja da to plati ceh, a ne subjek koji je konkurent na tržišnim odnosima. Naravno ovdje posebice zbog toga treba raščistiti pitanje koji mora biti javno i transparentno kad država i njeni subjekti izravno ili neizravno potpomažu određenom subjektu. Ali to mora biti zakonom točno propisano i mora biti u skladu s ustavom i međunarodnim dokumentima. To nije lako. U tom segmentu treba zapravo ovlastiti naše pregovaračke timove da u prijelaznim razdobljima mogu sukladno sa razgovorima sa Europom o tom pitanju riješiti i naravno to mora biti vezano uz ciljeve koji se žele postići. Ja na to upozoravam iz jednostavnog razloga. Ovu praksu koju imamo to, ona ne može opstati. Ona je zapravo nastala kao po sili inercije, po sili stalnog stvarnog stanja na tržištu, a ne po sili onoga što bi trebalo biti uređenih pravila ponašanja na tržišnim odnosima koji bi zapravo omogućili našoj agenciji kvalitetan rad. I u tom pogledu ja podržavam da se prihvati ovo izvješće. Ali u isto vrijeme zapravo predlažem kolegama da razmotrimo mogućnosti da se zakonodavnim putem osiguraju bolja prava, ovlasti i odgovornosti. Drugo da se osiguraju financijska sredstva za rad agencije koji će omogućiti stručnjake, … [[Govornik se ne razumije.]] educiranost. I treće da se osigura kvalitetna suradnja sa ostalim institucijama koje moraju osigurati zaštitu tržišnog natjecanja protiv monopola ili oligopola u Republici Hrvatskoj. Hvala lijepo.
Hvala. Replika, poštovani zastupnik Vlater Poropat.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo ja slažem sa gospodinom Arlovićom koji ukazuje da se sporovi sa upravnih sudova vraćaju opet Agenciji. Međutim, sporovi sa upravnih sudova da ne samo da se vraćaju Agenciji nazad, nego u većem dijelu koliko je meni poznato odlaze i u zastaru. Pa zbog toga sam, kažem još jednom, mislim da bi bilo dobro i učinkovito da se Agenciji za zaštitu tržišnog natjecanja da veće ovlasti izmjenom i dopunom zakona s time da se odluke i rješenja Agencije moraju sprovoditi, a da u nadležnosti Trgovačkog suda. Zbog čega Trgovačkog suda? Zbog toga jer upravo Trgovački sud je nadležan za trgovačka društva i najbolje je upoznat sa problematikom u tim trgovačkim društvima. Dakle da se u nadležnosti Trgovačkog, da je u nadležnosti trgovačkog suda bude kontrola zakonitosti tih rješenja i odluka Agencije kako bi se pravovremeno i pravilno postavili protiv monopola.
Odgovor na repliku, potpredsjednik.
Gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Ne možemo mi dati one ovlasti Agenciji koje bi je dovele, pretvorile u pravosudno tijelo. Agencija može i treba voditi upravni postupak. Agencija mora imati mogućnost da upozorava i da propisuje određene stvari. Kao što ne možemo Trgovačkom sudu dati kontrolu zakonitosti. Trgovački sud mora dobiti u ovim procesima mogućnost zapravo da postupa po, kada se radi o nelojalnoj konkurenciji, kad se radi o monopolu itd., a ono što moramo dobiti mi moramo odobriti sudove koji se bave zaštitom, zakonitošću akata itd., upravi sud, da sa punom nadležnošću, oni ne smiju odbijati, ući u meritum spora, oni to moraju riješiti. Mi moramo u tom segmentu definitivno preispitati položaj Upravnog suda u Republici Hrvatskoj i mi ćemo morati uvesti vjerojatno … [[Ne razumije se.]] vjerojatno nema potrebe da to bude ne znam koliki Upravni sud, ali bi moralo biti razgovora o tome da Upravni sud ima prvi stupanj vjerojatno u Osijeku, Splitu, Rijeci, Varaždinu i Zagrebu i naravno na razini države koji će biti drugostupanjski sud koji će morati definitivno rješavati ova pitanja nadzora zakonitosti i naravno zakonitosti upravnih akata koje su u tom segmentu riješili. Sve dotle dok ne dođemo u poziciju da se država značajno povuče iz gospodarskih odnosa u kojima nema šta raditi. Prema tome ja jesam u jednom segmentu da se ojača i pozicija trgovačkog suda u odnosu na meritum rješavanja sporova kada se radi o odnosima u, poslovnim odnosima između trgovačkih subjekata na tržištu, ali nadležnost i zakonitost to mora biti dalje u upravnom sudu i u tom pogledu treba zapravo spriječiti ovaj pink-ponk koji se dešava, gdje se zapravo upravni sud utvrdi da nešto eventualno nije, ali onda vraća na prvi stupanj rješavanje, neće meritorno to riješiti. S jedne strane ne samo što neće nego i često puta postoji čitav niz opravdanih razloga koji ga onemogućuju u svemu tome zbog nedostatka kadrova, prostora i svega ostaloga. Prema tome mi moramo ovu jabuku kiselu koja je kisela, ali je moramo riješiti. Zašto je kisela? Zato što s jedne strane međunarodna zajednica traži da smanjimo broj sudova, a s druge strane ćemo u jednom segmentu morati otvoriti nadležnosti i proširiti i po broju, broj sudskih institucija koje bi zapravo radi zaštite zakonitosti i radi vladavine prava i uspostave pravnog poretka, a osobito u tržišnim odnosima bilo nužno potrebno urediti. Hvala lijepa na replici kolega.
Hvala. Poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Poštovani predsjedniče, poštovani predstavnici Agencije, cijenjene kolegice i kolege. Ja ću prije svega poduprijeti ovo Izvješće o radu Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja i u svakom slučaju podupirem rad Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja jer imam dojam da iz godine u godinu utjecaj agencije na tržište ima sve veći značaj i da djeluje između ostalog sa dva osnova. Jedno je da doista rješava sve veći broj slučajeva gdje je moguće narušiti tržišno natjecanje u Republici Hrvatskoj, a drugo čini mi se da malo je počelo i preventivno djelovati, dakle da se neki čak niti ne odvaže baviti nekim poslovima, odnosno ići na neki način poslovanja jer se boje da ne bi možda pali pod škare Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja. Ovo je izuzetno važno zato što na žalost u Hrvatskoj tržišno natjecanje je još daleko od nekakvog reguliranog tržišta budući da je u konačnici prekratki period iz onoga kad smo imali apsolutni monopol, a kad smo imali apsolutni monopol i nepostojanje tržišta pa smo dobili tržište pa sada trebamo tek doći do toga da imamo poslovni moral i etiku da većina poslodavaca na tržištu postupa moralno, časno i pošteno prema svojim konkurentima, prema potrošačima, prema državi i prema lokalnoj samoupravi, a da ne koriste sve one mogućnosti koje su im ostavljene i u nedorečenim zakonima i u nedostatnoj kontroli od strane inspektorata ili nekih drugih inspekcijskih službi kako bi ostvarili profit ili probitak za sebe osobno, odnosno za kompaniju koje su na čelu. U budućnosti će vjerojatno u količini biti manje narušavanja tržišnog natjecanja, ali će one po svojoj strukturi i težini i financijskom aspektu biti veća i teža i imati će puno veći upliv na građane Republike Hrvatske, odnosno na konkurente jel', zato jer će negativno utjecati na razvoj, rast i poslovanje svojih konkurenata. No, dozvolite mi da kroz ove načelne progovorim o dva vrlo konkretna slučaja. Jedan se događa upravo u ovo vrijeme, a to je dakle da je nešto što je bilo predmetom na agenciji i to u osnovnom odlučivanju čak i u žalbenom postupku, dakle sada će imati svoju jednu reperkusiju koja će negativno utjecati i na tržište, a posebice na zaposlenost u Republici Hrvatskoj pa onda i na žalost i u mojem gradu. Dakle 2000. godine "Podravka" je odlučila prodati jedan dio svog biznisa, to je proizvodnja kvasca. Tada je imala na stolu dvije ponude, jednog francuskog ponuditelja i jednog kanadskog ponuditelja i u tom trenutku na tržištu Republike Hrvatske francuski ponuditelj je već imao svoje proizvodne kapacitete i zauzima je ja mislim više od 50% tržišta Republike Hrvatske. U prvom trenutku "Podravka" se odlučila prodati to kanadskom ponuditelju koji u tom trenutku nije imao niti 1%, dakle uopće nije djelovao na tržištu Republike Hrvatske, ali nešto se dogodilo u zadnjem trenutku i ipak je donesena odluka da se proda to francuskom ponuditelju, čime je francuski ponuditelj imao oba proizvodna kapaciteta, jer u Republici Hrvatskoj postoje dvije tvornice za proizvodnju kvasca i u tom trenutku dakle je taj francuski ponuditelj ili francuski vlasnik imao oba proizvodna kapaciteta, dakle imao je koncentraciju od 100% proizvodnje i od ne znam 98% tržišta, jer vjerojatno se tu i tamo neka germa uvezla preko granice u Hrvatsku. Naravno da se kanadski ponuditelj žalio na to i obratio se agenciji za zaštitu tržišnog natjecanja. Agencija je u prvom slučaju rekla da je to prevelika koncentracija i da je narušeno tržišno natjecanje i poništila, odnosno rekla je da treba raskinuti ugovor o prodaji francuskom ponuditelju ali su se tada žalili oni koji su sklopili ugovor i u drugom krugu na žalost je rečeno da to nije koncentracija, dakle da se ugovor može ostati na snazi i da jedan ponuditelj ima 100% proizvodnih kapaciteta na području Republike Hrvatske pri čemu i jedna tvornica je daleko više kapacitirana od potreba Republike Hrvatske za svim kvascima. I to bi bilo sve o.k. da se ne događa ovo što se događa ovih dana, a to je da je taj francuski ponuditelj, odnosno sada francuski vlasnik vidjevši da nema potrebe da ima dvije tvornice u Republici Hrvatskoj odlučio jednu zatvoriti i to zatvara upravo ovu tvornicu u Koprivnici pri čemu će 68 radnika 1.12. ostati bez svojih radnih mjesta. Ono što je još veći problem u tome, da se to događa u trenutku kada je pred otvaranjem uređaja za pročišćavanjem otpadnih voda i kada bi trebala ta tvornica koja je inače ogromni zagađivač, jer tvornica kvasca je prljava industrija koja radi vrlo veliku vodu sa vrlo velikom opterećenošću, dakle oni se sada povlače, što znači da su koristili resurse dok su mogli kaj bi mi u Podravini rekli, raubati naše resurse. Dakle dok su mogli iscrpljivati okolinu, do tada su radili. Sada kada bi trebali konačno početi pošteno plaćati svoj negativni utjecaj na okolinu, sada se povlače, ostavljaju 68 radnika na cesti. A da je to doista bila koncentracija govori i o tome da oni ne žele prodati biznis, dakle, ne žele prodati tvornicu kvasca kao tvornicu kvasca nego žele prodati nekretninu. Dakle, oni ne žele da sada eventualno konkurent neki dođe i kupi tu tvornicu kvasca. I na ovom primjeru vidimo, dakle, koliko može negativnog utjecaja imati ako ne možemo regulirati tržišno natjecanje u Republici Hrvatskoj. Ja osobno smatram da je u prvom koraku Agencija postupila potpuno pravilno. Mislim da je bilo vrlo velikih pritisaka da se promijeni ta odluka, promijenjena je i očito da je odluka promijenjena na štetu i radnika, na štetu tržišta, na štetu lokalne zajednice i na štetu okoline, budući da se francuski vlasnik povlači bez ikakve obveze da sanira ono što je u proteklih 5 godina činio. Ono što je zabrinjavajuće da je prekjučer došao obavijestiti sve da od 1.12. više naprosto neće raditi u Hrvatskoj. On i dalje ostaje na hrvatskom tržištu zato jer mu ostaje druga tvornica koja mu je u potpunosti dovoljna ne samo za Hrvatsku nego za regionalno tržište. Ovdje možemo govoriti i o tome da je poriv bio da se kupi taj proizvodni kapacitet kako bi se spriječila konkurencija jer u tom trenutku je "Podravka" bila njemu konkurent na tržištu. I drugo, da se spriječi da konkurent dođe i preuzme taj kapacitet. I tako danas imamo na tržištu Republike Hrvatske sasvim sigurno monopol što se tiče proizvodnje i prodaje kvasca jer ova tvornica kvasca ima preko 99% tržišta. I drugo o čemu bih htio govoriti, a mislim da je to veliki zadatak Agencije u budućem razdoblju, to je nasilje koje nad tržištem vrše trgovački lanci i nasilje koje trgovački lanci vrše nad proizvođačima. Dakle, u ovom trenutku tržištem na upravlja tržište nego upravljaju trgovački lanci koji u jednom trenutku mogu bitno utjecati na uspješnost poslovanja velikih proizvođača, prije svega domaćih, jer sa stranima to ne mogu činiti budući da robu moraju plaćati unaprijed ili imate garancije, ali sa domaćima mogu tako da ih stavljaju na vrlo neadekvatna mjesta na svojim policama, da ih ucjenjuju sa cijenama, sa rabatima, sa rokovima plaćanja i sa nečim drugim. I mislim da je tu nedopustiva koncentracija već na hrvatskom tržištu, a ono što ne može Agencija riješiti nego što bi trebao Sabor riješiti, to je da propišemo da kao što je uobičajeno u cijelom svijetu, onaj tko ima trgovine ne može imati i brandove. On može imati nešto što se zove "private label", dakle, privatnu marku, ali to se znači onda dakle da je marka isključivo koja se prodaju u tom trgovačkom lancu. Međutim, mi imamo danas situaciju na hrvatskom tržištu da lanci imaju i svoje brandove, dakle, brendiranu robu, imaju i onda ne samo da prodaju to u svojim lancima nego prodaju to i drugim lancima i na takav način bitno utječu na neravnotežu na tržištu i na neravnopravni položaj ostalih proizvođača. Mislim da je to nešto što sustavno se treba riješiti jer ćemo doći do toga da nam trgovci budu vlasnici proizvodnje, a onda će profit jedino biti doista u trgovini, a u proizvodnji em neće biti profita, em vjerojatno neće biti ni proizvodnje. Hvala.
Hvala. 5-minutna rasprava. Klub zastupnika HSP-a, poštovani zastupnik Tonči Tadić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici, poštovana gospodo iz Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja. Ovo Izvješće pokazuje nastojanja Agencije da suzbije sve probleme koji stoje pred slobodnim tržišnim natjecanjem u Hrvatskoj. Naravno, veliko je pitanje s jedne strane koliko je Agencija za to sposobna obzirom na sredstva i ljude koji su na raspolaganju, ali jednako tako, još je veće pitanje koje su doista zakonske ovlasti Agencije da bi se ona doista mogla pozabaviti sa svim slučajevima koncentracije kapitala ili drugih poremećaja, potpuno slobodnog tržišnog natjecanja. Po našem sudu najvrjedniji dio ovog Izvješće je upravo ova analiza sa ključnim karakteristikama svih koncentracija poduzetnika koje je Agencija u prošloj godini analizirala. Bilo da je riječ o tome da se postiže koncentracija kapitala preuzimajući firmu koja je u stečaju, ali zato ima iznimno veliko tržište kao što je to učinila "Europa press holding" kad je kupila "Slobodnu Dalmaciju" koja je bila u vrlo teškoj situaciji. Bilo da je riječ o tome da se umjesto "greefield" investicija zapravo pokušavaju preuzeti hrvatske firme i tako ovladati hrvatskih tržištem. Bilo da je riječ o koncentracijama koje su išle za time da se poveže poljoprivredna industrija, prehrambena industrija sa veleprodajom i maloprodajom ili o horizontalnim koncentracijama. Dakle, spajanjem tržišnih takmaca. Jedan od najvećih paradoksa tržišnog natjecanja je upravo to što su oni koji se zalažu za slobodno tržište upravo isti koji bi najradije eliminirali slobodno tržište onog časa kad ostvare za njih pogodnu koncentraciju kapitala. Paradoks tržišnog natjecanja je u tome da je ono slobodno dokle, dok ključni igrač na tržištu ne zagospodari kompletnim tržištem i to je ono o čemu Hrvatski sabor i ovdje treba razmišljati. I temeljem svih ovih pokazatelja iz Izvješća pokušati doraditi Zakon kako bi on čim bolje odgovorio svim idućim ovakvim situacijama koje su ovdje navedene. Ja ovdje ipak nažalost moram konstatirati još 3 slučaja kod kojih nije došlo do reakcije Agencije. Sva 3 su i slučaj telekomunikacija. Jedno je situacija preuzimanja Iskona od strane HT-a. Iskon je u tom času imao koncesiju za "Vajmaks" imao je koncesiju za fiksnu telefoniju i jednostavno je preuzet od HT-a i time je zapravo došlo do poremećaja na telekomunikacijskom tržištu. Drugo je situacija VIP-ovog "homeboxa" gdje VIP kao operater sa značajnom tržišnom snagom u mobilnom tržištu uz koncesiju koju je ishodio za fiksnu telefoniju ulazi na tržište fiksne telefonije. I treće je situacija sa HT-ovim potpuno neopravdanim nastojanjem da jedinstveno ovlada sa telekomunikacijskim kanalima. Agencija je tu u ta tri slučaja po našem sudu morala reagirati, na žalost Agencija nije reagirala, koji put se izvlačeći na tezu kako su za to nadležni drugi, a koji put se izvlačeći na zakonske odredbe da je zapravo se radilo kao kod Iskon-a o premalom iznosu, odnosno o premalom kapitalu koji je pripojen većem igraču. Dakle, to sve pokazuje da postoje manjkavosti u ovom Zakonu koje bi trebalo doraditi, ali ono što je ključno i što mi doista dvojimo jest to ima li doista želje u hrvatskoj Vladi i u Agenciji da otkloni dakle manjkavosti zakona i iz tih razloga biti ćemo suzdržani kod glasovanja o ovom izvješću. Hvala.
Hvala. 5-minutna rasprava. Klub zastupnika IDS-a, poštovana zastupnica Dorotea Pešić-Bukovac. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege, poštovana gospođo Spevec. Evo već smo čuli klub IDS-a će podržati ovo izvješće. Moram reći da je svakako pohvalno da u 2006. raspravljamo o izvješću iz 2005., a ne kao na početku godine kad smo imali izvješće za 2004. godinu. Napredak je i nadam se da će iduće godine biti još i ranije. Iako je formirana Agencija '97. godine još uvijek nije dala puni doprinos ukupnom gospodarskom razvoju zemlje. Pravni okvir koji je potreban za najbolju zaštitu predlaganje novih rješenja, iskustava Europske unije i drugih zemalja, uvođenje visokih standarda sigurno nisu dosegle razinu koja je potreba hrvatskom gospodarstvu. Kako sama Agencija navodi kao svoju zadaću i aktivno sudjelovati i uspostavljati oblike stručne suradnje sa drugim tijelima u Republici Hrvatskoj koji u svom djelokrugu obavljaju također odgovarajući opseg poslova zaštite tržišnog natjecanja u pojedinim gospodarskim sektorima te isto tako predložiti oblike zajedničkog rada u kojima se doprinosi ukupnoj razini provedbe tržišnog natjecanja u Republici Hrvatskoj i ispunjavanju kriterija za članstvo u Europskoj uniji. Ali svakako moram reći da je žalosno da 2006. godine nemamo nekakve osnovne postavke kojima bi isto, a po kojima bi Agencija trebala raditi. Što to nedostaje? Svakako nedostaje metodologija izračuna stupnja monopolizacije tržišta. Razvijene ekonomije u cilju zaštite svojih nacionalnih gospodarstava i potrošača imaju specifične mjere kojima računaju stupanj monopolizacije tržišta, a to je posebno važno kod spajanja više poduzeća. Gospođa Spevec sigurno to zna jer u svijetu su takve mjere poznate. Jedna od takvih je Herfindalov indeks, odnosno H-indeks, a koriste se i koeficijenti koncentracije za četiri ili osam najvećih poduzeća u tom sektoru. Kod nas nema primjene takvih mjera pa sve ove ocjene ostaju prilično na subjektivnoj ili političkoj, a ne stručnoj ocjeni, zato imamo ovakve rasprave o monopolima što se tiče u vodoprivredi, u energetici. Ovdje su se postavljale neke dileme da li je bolje biti na tržišnim osnovama ili monopolnim, međutim sigurno da se mi zalažemo za tržišnu utakmicu, međutim ona je vrlo teška i treba sigurno voditi u toj tržišnoj utakmici računa o ljudima i treba odrediti nekakve granice, a ne da se događa da se na račun zaposlenika dobiva profit, a zaposlenici se tretiraju kao roblje. Postavlja se isto tako pitanje kako takve kazniti i koliko im dopustiti da maltretiraju svoje zaposlenike? Možda će netko reći da to nije pitanje Agencije, ali svakako Agencija nije izolirana u društvu, već treba surađivati sa drugim institucijama po tom pitanju, a isto tako biti aktivni sudionik u predlaganju zakonskih rješenja kako bi se gospodarstvo razvijalo na pravilan način. Hvala lijepa.
Hvala. Završni osvrt, predsjednica Vijeća Olgica Spevec. Izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče. Evo da ne širimo raspravu ja ću samo odgovoriti na vrlo konkretna pitanja koja su mi upućena i dati jedan prijedlog. Dakle, što se tiče pitanja gospodina Marasovića 31.12.2005. godine u Agenciji je bilo 37 zaposlenika, to uključuje i 5 članova Vijeća. Danas nas je 44. Optimum bi bio negdje oko 60-tak, do 64, 5. Prosjek starosti u Agenciji je oko 33 godine visoko stručan kadar, svi pravnici sa pravosudnim ispitom, jedno 6 magistara znanosti što ekonomskih što pravnih. Dakle, najveći problem Agencije nije njezin broj nego veliki odliv tih mladih vrlo obrazovanih, educiranih ljudi koji zapravo nalaze vrlo lako posao u privatnom sektoru i to je ono zašto naša edukacija stalno mora biti jer uvijek se, veliki je taj, velika je fluktuacija zaposlenika. Što se tiče ostalih rasprava ne bih nikako htjela širiti. Naravno naš je prijedlog, Agencija je tijelo koje je osnovao Hrvatski sabor, imamo i odluku o osnivanju Agencije, odgovara za svoj rad Hrvatskom saboru i ja nekako pozivam da se preko saborskih odbora pojedina pitanja su vrlo interesantna, pitanje komunalnih djelatnosti, pitanje odnosa sektorskih regulatora i nadležnosti Agencije koje je posebno apostrofirao poštovani zastupnik Tadić, kontrola zakonitosti rada i sustav kažnjavanja koje je gospodin Poropat i gospodin Arlović naglasio. Dakle, Agencija je spremna u svakom trenutku da li u okviru određenih odbora, da li u okviru kojem god poštovani zastupnici predlože zapravo sudjelovati u radu na i dati svoj doprinos razvitku tržišnog natjecanja u područjima za koje je zakonom nadležna, ali i unapređenju u onim dijelovima gdje naše nadležnosti ne dopiru, ali u ovoj želji da promičemo tržišno natjecanje kad se radi i o liberalizaciji određenih sektora mi smo dakle tu vrlo spremni sudjelovati u tome. Što se tiče posljednje diskusije vezano za da li Agencija primjenjuje metodologiju izračuna koncentracija. Naravno da primjenjujemo. Naša rješenja su na web stranici Agencije i uzimamo i HH i indeks i … [[Govornik se ne razumije.]] indeks jednako koristimo kao i sve agencije u svijetu. Dakle, primjena istih metodologija kakve primjenjuju članice europske zajednice je u također zastupljena u radu Agencije na što samo zapravo obvezani i samim zakonom a da ne govorim i Sporazumom o stabilizaciji pridruživanju. Dakle, pozivam sve vas koji ste ovdje iskazali interes za rad Agencije, posebno napomenula sam oko ovih područja, Agencija je spremna sudjelovati u okviru rada Sabora dakle preko odbora na svim tim pitanjima. Hvala vam lijepo.
Hvala. Zaključujem raspravu. Godišnje izvješće o radu Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja za 2005. godinu. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: prihvaća se Godišnje izvješće o radu Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja za 2005. godinu. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 84 za i 6 suzdržanih prihvaćen predloženi zaključak.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici. Izrada Godišnjeg izvješća o državnim potporama obveza je koju Agencija izvršava sukladno članku 20. Zakona o državnim potporama. Izvješće sadrži analitički pregled dodijeljenih državnih potpora u 2005. godini a njime su obuhvaćeni i revidirani podaci za prethodne dvije godine. Analitički prikaz potpora u ovom izvješću u velikoj mjeri uvažava metodologiju prikaza državnih potpora Europske komisije što je obveza Hrvatske sukladno članku 70. Sporazuma o stabilizaciji pridruživanju. Izvješće sadrži podatke zaprimljene od Ministarstva financija i drugih davatelja državnih potpora na državnoj i lokalnoj razini te naravno Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja. Mada je sustav dostave podataka i prijavljivanja državnih potpora bitno unaprijeđen u odnosu na stanje u 2004. i 2005. godini još uvijek osobito kada se radi o jedinicama lokalne samouprave, on nije u cijelosti zaživio pa ćemo stoga uvjetnim smatrati podatke za 2005. godinu jer ćemo tek za 2006. vjerojatno doći konačnih podataka. Prema izvješću Agencije dakle podacima koje smo skupili državne potpore u 2005. godini iznosile su 6,5 milijardi kuna što je za oko 13% više nego u prethodnoj 2004. godini a za 8% više u odnosu na 2003. godinu. To je povećanje najvećim dijelom rezultat rasta potpora sektoru prometa i sektoru poljoprivrede i ribarstva. U promatranoj godini državne potpore po zaposlenom iznosile su otprilike 4 tisuće 585,6 kuna što je nešto više od 12% nego 2004. godini. Da budemo slikoviti budući da je prosječna neto plaća prošle godine iznosila 4 tisuće i 376 kuna po ovom izvješću proizlazi da je svaki zaposleni zapravo u Hrvatskoj jedan mjesec jednu svoju neto plaću dao u svrhu za državne potpore. Udio državnih potpora u bruto društvenom proizvodu Hrvatske je ostao na razini prošle godine dakle prethodne godine 2004. godine i iznosi 2,8%. Međutim pozitivna kretanja su primjetna ako analiziramo državne potpore bez onih dodijeljenih poljoprivredi i ribarstvu na koja se ne primjenjuje Zakon o državnim potporama te ako isključimo potpore prometu za koje većim dijelom vrijede specifična pravila. Bez tih potpora dakle potpora poljoprivredi i ribarstvu i prometu razina potpora u 2005. godini iznosila je 2,7 milijardi kuna što je manje nego u prethodnoj godini i bitno manje nego u 2003. godini. Primjenom ove metodologije zamjetan je kontinuiran pad udjela državnih potpora u bruto društvenom proizvodu, dakle sa 1,6% u 2003. godini na približno 1,2% u 2005. Promatrano prema kategorijama potpora treba spomenuti da je 2003. godine zamjetan rast potpora namijenjen horizontalnim ciljevima tj. onim namjenama kojima se potiču ulaganja i u istraživanja i razvoj, sanaciju i restrukturiranje, zapošljavanje i usavršavanje, zaštitu okoliša, malo i srednje poduzetništvo i sl., te su spomenute potpore sa oko 1 milijarde kuna u 2003. godini u 2005. godini dosegle iznos od 1,6 milijardi kuna a njihov udio kontinuirano raste pa je sa 16,5% ukupnim potporama 2003. dosegao razinu od oko 25% u 2005. godini. Istodobno sve su veće i potpore namijenjene regionalnom razvitku a u narednom razdoblju s obzirom na pravila koja dozvoljavaju vrlo izdašne potpore u cilju promicanja ulaganja u regije koje zaostaju u razvitku treba očekivati njihov daljnji i intenzivniji rast. U prethodnom razdoblju tako i prošle godine došlo je do daljnjeg smanjivanja sektorskih potpora. To su potpore koje su namijenjene pojedinim sektorima kao što je čelik, brodogradnja, turizam. U ovoj godini to se ne odnosi na promet i proizvodnju čelika gdje su potpore povećane. Međutim, smanjene su potpore i turizmu i brodogradnji i njihov udio u ukupnim potporama smanjen je sa 45% u 2003. na 37% u 2005. godini. Prema instrumentima najviše potpora kao i u Europi dodjeljuje se putem izravnih subvencija. To je negdje oko 73% u 2005. godini a zamjetan je s obzirom na odredbe Zakona o poticanju ulaganja u slobodnim zonama i sl., rast poreznih olakšica kao instrumenata dodjele državnih potpora. Državna jamstva vrlo su kompleksan oblik državnih potpora ili nepotpora tako da s obzirom na metodologiju izračuna i s obzirom na novi pristup državnim jamstvima njihov udio u ukupnim potporama sve više pada. Na kraju dakle, unatoč tome što je u 2005. godini došlo do rasta potpora u apsolutnom iznosu odnosno zadržavanja njihovog udjela u bruto društvenom proizvodu na razini prethodne godine što je izravna posljedica rasta potpora sektoru prometa i poljoprivrede, promet potpore su išle na financiranja infrastrukture, modernizaciju i tehnološku obnovu ovog sektora. U cjelini se ipak može konstatirati da su nastavljeni pozitivni trendovi u pogledu kretanja državnih potpora. Dakle, to se odnosi na trend apsolutnog i relativnog smanjivanja potpora kada se izuzmu promet i poljoprivreda i taj daljnji rast potpora namijenjenih horizontalnim ciljevima osobito malom i srednjem poduzetništvu, usavršavanju zaposlenika, istraživanju i razvoju, zaštiti okoliša i slično. Međutim, i nadalje treba ustrajati na definiranju proaktivne i ciljane politike potpora u smislu poticanja i davanja prednosti onim potporama koje daju veće učinke te izravno utječu na stvaranje novo dodane vrijednosti. U Europskoj uniji su kao takve prepoznate potpore za istraživanje i razvoj, regionalne potpore uključivo potpore posebno malom i srednjem poduzetništvu. Važno je spomenuti da je početak pregovora o stjecanju članstva u Europskoj uniji dalje doveo do potrebe daljnjeg usklađivanja potpora i sektoru brodogradnje, da se na tome radi, da su potpore, u tom kontekstu će biti usklađene nakon što se usvoje programi restrukturiranja hrvatske brodogradnje, nakon toga je za očekivati da će ovaj sektor i dalje dobivati potpore koje će biti više namijenjene razvoju, inovacijama, novim investicijama, tehnološkoj obnovi. Dakle, ovo izvješće pokazuje da je nadzor ili kontrola nad potporama do sada u ove tri godine iako je to vrlo kratko razdoblje ipak dao rezultate i da se davatelji državnih potpora sve više okreću potporama koje su horizontalne i kojima se potiče razvitak većeg broja gospodarstvenika a posebno, naglasila sam već to nekoliko puta, malog i srednjeg poduzetništva potpora za inovaciju, tehnološku obnovu i restrukturiranje poduzetnika. Hvala vam lijepo.
Hvala. Izvjestitelji odbora? Predsjednik Odbora za gospodarstvo, razvoj i obnovu poštovani zastupnik Drago Pukleš. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani predstavnici agencije, poštovani zastupnici! Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu Hrvatskoga sabora na 47. sjednici održanoj 15. studenog 2006. razmotrio je Godišnje izvješće o državnim potporama za 2005. godinu koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavilo Vijeće za zaštitu tržišnog natjecanja aktom od 27. rujna 2006. godine. U uvodnom izlaganju predstavnica predlagatelja ukazala je da su u izvješću podaci za 2005. godinu kao i revidirani podaci za 2003., 2004. godinu. Kada se govori o državnim potporama za 2005. godinu koje su iznosile cirka 6,5 milijardi kuna treba imati u vidu da one uključuju poljoprivredu, ribarstvo i promet. Zakon o državnim potporama ne predviđa kontrolu agencije u navedenim djelatnostima što je važno istaknuti zbog toga što državne potpore bez navedenih djelatnosti svake godine su sve manje te slijedom navedenog pada i njihov udio u bruto društvenom proizvodu. Ovo izvješće trebalo bi poslužiti kao smjernica kojom treba ići da bi državne potpore bile što niže i učinkovitije. Nakon rasprave jednoglasno je predloženo Hrvatskom saboru slijedeći zaključak. Prihvaća se Godišnje izvješće Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja u državnim potporama u 2005. godini. Hvala.
Hvala. Odbor za financije i državni proračun? Ne. Hvala lijepa. Otvaram raspravu. Za Klub zastupnika HDZ-a poštovana zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospođe i gospodo! Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice razmatrao je Godišnje izvješće o državnim potporama koje je podnijela Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja i predlaže da se ono prihvati. Kako je u materijalu i navedeno ovo je treće godišnje izvješće o državnim potporama i sadrži analitički pregled odobrenih potpora za 2005. godinu i revidiranih za 2004. i 2003. godinu. Dobro je da su podaci za 2003. i 2004. godinu revidirani jer se na taj način omogućava komparacija podataka ali i uvažavaju metodološke postavke koje koristi Europska unija u pripremanju svojih izvješća i usporedba s potporama u zemljama članicama Europske unije. S druge strane, ovakav način izvješćivanja o državnim potporama sukladan je i proizlazi iz preuzetih obveza iz Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju. Iz godišnjeg izvješća vidljivo je da je sustav nadzora potpora koje dolaze sa državne i lokalne razine nije još u potpunosti saživio i da on zahtijeva određeno vrijeme prilagodbe, edukacije i upoznavanja korisnika i davatelja potpora sa obvezama koje ovaj sustav postavlja. Pored toga, bitno je napomenuti da se prema Zakonu o državnim potporama nadzor potpora ne odnosi na poljoprivredu i ribarstvo a željeznički promet ima zaseban status u pravnoj stečevini Europske unije. Zbog toga su u prezentiranim pokazateljima dobro izdvojene potpore u poljoprivredi, ribarstvu i željezničkom prometu. Uvažavajući prethodne napomene generalno se može reći da su ukupne državne potpore u 2005. godini povećane za 13,2% u odnosu na 2004. godinu. Istovremeno, udio ukupnih potpora u bruto domaćem proizvodu sa 2,78% U 2004. godini porastao na 2,84% u 2005. godini ili za 2,4%. Međutim, ako se iz ukupnih potpora izdvoje poljoprivreda i šumarstvo te promet onda je udio potpora u bruto domaćem proizvodu 2005. godine iznosio 1,19% a 2004. godinu za komparaciju 1,32%. Usporedbe radi, taj postotak u zemljama Europske unije u 2004. godini iznosio je 0,44%. Dakle, mi imamo gotovo tri puta veće učešće potpora u bruto domaćem proizvodu nego zemlje članice Europske unije. Prema kategorijama državne potpore sukladno uredbi o državnim potporama dijele se na horizontalne, sektorske i regionalne. Sektorske potpore sudjeluju u 2005. godini sa 37,39%, horizontalne sa 24,46% a regionalne ili lokalne sa 4,65%. U odnosu na 2003. godinu kada su sektorske potpore činile gotovo 45% a horizontalne svega 16,4% učinjen je značajan kvalitetan pomak s obzirom na činjenicu da se horizontalne potpore danas odnose na istraživanje i razvoj, zaštitu okoliša, sanacije i rekonstrukcije te malo i srednje poduzetništvo a sektorski promet na brodogradnju i turizam. Usporedbe radi, udio horizontalnih sektora u zemljama Europske unije iznosi preko 50% što znači da je trend promjena pozitivan. Temeljna značajka potpora prema oblicima odnosno instrumentima dodjele da se udio subvencija povećava u promatranim godinama od 65% u 2003. godini na 70,8% u 2004. godini te 73,15% u 2005. godini. Porezne olakšice kao instrument državne potpore udio je povećan od 1,9% u 2003. godini na 10,12% u 2005. godini dok su krediti sa 19,2% u 2003. godini pali na 6,8% u 2005. godini a državna jamstva smanjuju udio sa 10,36% na 7,6% u promatranim godinama. U zemljama Europske unije u 2004. godini subvencije su sa 40,7, su 47,9%, porezne olakšice 35,5%, jamstva 10% i krediti 5%. Tijekom 2004. godine započeo je trend napuštanja selektivnog pristupa u dodjeli državnih potpora te se državna sredstva preusmjeravaju na one potpore koje donose veće koristi gospodarstvu u cjelini i koje su sukladne sustavu državnih potpora u zemljama Europske unije. Ovakav zaokret u sustavu državnih potpora na duži rok utjecati će na povećanje konkurentnosti hrvatskog gospodarstva i stvaranje preduvjeta za brži razvoj poduzetništva. Trend rasta horizontalnih državnih potpora od 990 milijuna kuna u 2003. godini preko milijardu i 380 milijuna 2004. godine na milijardu i 590 milijuna u 2005. godini pokazuje da pored već spomenutih promjena u pristupu davanja potpora jača svijest da se gospodarski razvoj može osigurati samo ako se pomoć u gospodarstvu realizira kroz što veći broj poduzetnika i s učincima na dulji rok. U strukturi horizontalnih državnih potpora oko 30% ili gotovo 500 milijuna kuna čine potpore za sanacije i restrukturiranje što znači da proces oporavka gospodarstva još nije završen i traje. Na 3. mjestu nalazi se subvencioniranje kamatnih stopa za kredite koje odobrava Hrvatska banka za obnovu i razvitak svojim razvojnim programima. A one iznose 350 milijuna kuna i čine 22% ukupnih horizontalnih potpora. S obzirom na niz programa horizontalnih potpora koji su odobreni tijekom 2005. godine i 2006. godine a odnose se na zapošljavanje, malo i srednje poduzetništvo, istraživanje i razvoj te zaštitu okoliša i uštede energije realno je za očekivati da se u 2006. godini nastavi, da će se nastaviti, da će biti znači prikazan pozitivan trend u povećanju udjela horizontalnih potpora. Konačna ocjena je da što se tiče udjela državnih potpora u bruto domaćem proizvodu sa svojih 1,19% u 2004. godini bitno ne odstupa od novoprimljenih zemalja članica Europske unije. U budućem razdoblju morati će se uložiti znatni napori da se smanje sektorske potpore kako bi se u što manjoj mjeri narušavala pravila o tržišnom natjecanju i s druge strane izmijenila struktura potpora radi povećanja efikasnosti i konkurentnosti hrvatskog gospodarstva i omogućio ravnomjerni regionalni razvitak. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržava predloženo izvješće i ono može biti kvalitetna osnova za kreiranje politike budućih potpora. Hvala.
Hvala. Za Klub zastupnika IDS-a poštovani zastupnik Valter Poropat. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovana predsjednica Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja s kolegom, kolegice i kolege zastupnici. Klub IDS-a podržati će i ovo izvješće, godišnje izvješće Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja o državnim potporama za 2005. godinu ne samo zbog detaljno prikazane analize izvješća o radu Agencije već i radi realnih i konkretnih prijedloga za mogućnost poboljšanja rada same Agencije te prikupljanja podataka od strane jedinica lokalne samouprave odnosno regionalne samouprave u odnosu na državne potpore. Ovdje moram napomenuti da koliko sam upoznat unatoč upitima i požurnicama od strane Agencije dio županija, gradova i općina i dalje nije Agenciji dostavilo izvješća o programima općih državnih potpora iz njihove nadležnosti kao ni podatke o potporama o dodijeljenim od 2002. do 2005. godine na čemu sigurno treba proraditi. Zaštita tržišnog natjecanja je ustavna kategorija kjoja svim poduzetnicima osigurava jednak pravni položaj na tržištu, a poduzetnička i tržišna sloboda su temelji gospodarskog ustroja Republike Hrvatske. Naravno da poseban značaj u politici i zaštiti tržišnog natjecanja ima nadzor nad državnim potporama koji ima i ulogu dovođenja na najmanju moguću mjeru utjecaja države na raspodjelu sredstava na slobodnom tržištu odnosno na redovne gospodarske tokove. U primjerima kada državne potpore omogućavaju ekonomski neučinkovitim poduzetnicima da nastave poslovanje i onda kada po redovnom tijeku događaja ne bi bili u mogućnosti dešava se da na taj način ne samo da su ostali poduzetnici koji su ekonomski neučinkoviti stavljeni u neravnopravan položaj u tržišnoj utakmici već se izravno dovodi u opasnost poštivanje i međunarodnih obveza koje Republika Hrvatska preuzela potpisivanjem Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju s Europskom unijom. Dakle državne potpore moraju biti u skladu s hrvatskim propisima o državnim potporama i pravnom stečevinom Europske unije. Prema podacima iz izvješća vidljivo je da je najveći dio potpora namijenjen sektorskim potporama ali i da njihov udio u ukupnim državnim potporama opada. Donošenjem Zakona o državnim potporama, Uredbe o državnim potporama i drugih propisa učinjen je prvi korak prema ispunjenju obveza dok je daljnji još važniji korak postupanje po istim propisima. Stoga smatram da je program prilagodbe sustava državnih potpora u Republici Hrvatskoj sa sustavom državnih potpora u Europskoj uniji dobar primjer pomoći Agencije u olakšavanju provedbe navedenih potpora. Ovdje treba naglasiti da je pored ciljeva usklađivanja hrvatskog sustava i postupka dodjele državnih potpora uspostava transparentnosti sustav državnih potpora koji naravno podrazumijeva jasna pravila i kriterije odobravanja i dodjela bilo na državnoj ili na lokalnoj razini. Neprocjenjiva je stvaranje uvjeta poslovanja u Republici Hrvatskoj u kojima će svi poduzetnici imati jednake mogućnosti za uspjeh. Godišnje izvješće za 2005. godinu pokazuje da je ukupan udio državnih potpora u bruto društvenom proizvodu Republike Hrvatske u 2005. godini gotovo jednak udjelu u 2004. godini. Kada se radi o pokazateljima kretanja državnih potpora prema kategorijama zamjetan je nastavak pozitivnih trendova u odnosu na horizontalne i regionalne državne potpore. Određene oscilacije inače pozitivnog trenda za 2004. godinu su zamjetne i u 2005. godini u dijelu koji se odnosi na sektorske državne potpore zbog osjetnog povećanja potpora dodijeljenih sektoru prometa. Obrazloženje navedenog povećanja, izdvajanja sredstava za ovaj sektor moguće je pronaći u pripremi pojedinih prometnih sektora za predstojeće procese liberalizacije tržišta kao i u potrebi osuvremenjivanja i povećanja tehnološke opremljenosti ovog sektora. Promatramo prema instrumentima dodjele državnih potpora razvidna je najveća zastupljenost subvencija kao oblika državne potpore jednako kao u Europskoj uniji. Porezna izuzeća i različite olakšice pokazuju kontinuirani rast kroz sve tri godine i kreću se prema iznosima uobičajenim u Europskoj uniji. Pozitivan padajući trend pokazuju dodijeljena državna jamstva. I konačno Hrvatska mora smanjiti potpore u postotnom udjelu bruto društvenog proizvoda, ali i drugačije rasporediti planirane potpore, da ne napominjem u kojim granama. Dakle, Klub IDS-a još jednom ponavljam podržat će ovo godišnje izvješće. Hvala.
Hvala. Za Klub HNS-a poštovani zastupnik Jakša Marasović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo. Klub HNS-a će podržati ovo izvješće o državnim potporama za 2005. jer prav za prav nam ništa drugo ni ne preostaje. Ovaj kratki osvrt na to činjenica je da bez obzira na nekakav nominalni rast potpora u na odnosu 2005., 2004., u odnosu na BDP je to pad. To se vidi iz ovih tablica ne baš previše bitan, ali je očito pad što bi trebalo govoriti o nekakvom pozitivnom trendu ako gledamo ono što imamo u europskim zemljama, pa čak i ovima koje su prošle ovih deset novih koje su ušle u Europu jer oni imaju od nas izrazito niži udio državnih potpora u odnosu na BDP. To je vidljivo iz tablice na kraju ovog izvješća koji daje pregled, dakle pregled državnih potpora u zemljama članicama Europske unije i Hrvatske za tri godine. Kad pogledate jedino Malta ima tu puno veći BDP-a postotak dakle u BDP-u od Hrvatske. Ja nisam baš siguran što je bolje, je li ovo što Malta radi ili ovo što rade druge zemlje Europske unije. Za mene ova, naime za mene je ova tablica pomalo iznenađenje jer nisam mogao vjerovat da zemlje koje su prije nekog vremena ušle, primljene u Europsku uniju imaju zapravo relativno nizak, odnosno niži od nas postotak udjela potpora u BDP-u. Ovdje u izvješću piše da je to nula sedamdeset, a mi smo u prošloj godini, dakle u 2005. bili negdje jedan devetnaest što i nije tako mala razlika i sad ja se pitam zašto Malta to ima. Kakva su iskustva Malte da ona to ima na tri deset, da ima ovakvu visoki postotak udjela u BDP-u. Je li to zbog strukture njezinog gospodarstva, je li to bitan razlog jel oni koliko znam žive većinom od turizma, a mi smo im relativno blizu, a sve druge zemlje imaju relativno nizak postotak tog udjela. Moram priznati da mi to nije baš kijaro što to znači i što bi trebao biti tendenca. Valjda tendenca bi trebala biti smanjivanje potpora u jednom normalnom društvu ne bi trebalo biti nikakvih potpora. Kako se mi nalazimo u tranziciji, a osim ovih potpora imate situaciju da se velika sredstva izdvajaju iz države za potrebe mnogih djelatnosti u infrastrukturi, u prometu i u svemu drugom. Takva pitanja mi se postavljaju. Što se tiče izdvajanja za ove sektore različite vjerojatno a najmanja su izdvajanja za ove regionalne potpore i potpore na lokalnoj razini koliko sam ja uspio shvatiti iz ovog izvješća s time da nisam siguran da potpore na lokalnoj razini, bar nisam našao u ovom izvješću, ulaze i ona sredstva koja se daju iz lokalnih zajednica za potpore, pa recimo promet lokalni jel se to, da li je to ušlo ovdje u ovo izvješće. Regionalne potpore koje bi bile po meni nužne koje je još poznavao socijalizam ako se sjećate nerazvijenih područja su čini mi se nužnost pogotovo na sadašnje stanje razvitka Republike Hrvatske i razno razne proračune BDP-a na određenim područjima Republike Hrvatske u odnosu na Zagreb i zbog toga ne samo potpore nego i sva moguća eventualna ulaganja iz državnog proračuna bi bila nužna u smislu smanjivanja tog, tih razlika u BDP-u, a samim time i u standardu ljudi koji žive na tim područjima. Poseban problem je, ja bih kazao tu Slavonija, što puno bolje znaju oni koji žive na području Slavonije od mene. Ali ja to od mnogih ljudi čujem. I vjerojatno će ta Slavonije i dalje sa ovim mjerama koje se poduzimaju i u ovom sljedećem proračunu imati negativni rezultat. Što na kraju kazati o potporama? Ja bih volia znati je li bolje da potpore rastu ili da ne rasti. Trend je da polako padaju u odnosu na BDP. A volia bi znati koji je trend ove države u tom smislu. Da li neke grane uopće mogu funkcionirati bez potpore? Da li ćemo mi sutra pristupanju Europskoj uniji moći davati potpore za neke grane, gospodarske djelatnosti? To je isto pitanje koje mi se nameće. Šta će biti onda od naših škverova? Šta će biti od naše poljoprivrede koja jasno ovdje praktički pola potpore? Ne baš pola ali dobru trećinu potpore. To su pitanja koja bi se nametnula iz ovog izvješća. I mislim da o tome treba razgovarati, a ne o samom izvješću, jer izvješću svaka čast. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Pa evo, moram ispraviti jedan krivi navod kolege koji može zapravo potpuno preusmjeriti priču o potporama Taj navod je veli u normalnom društvu ne bi trebalo biti nikakvih potpora. A kakvo je to normalno društvo? Znači i naše društvo i sve društvo u cijelom svijetu je nenormalno društvo. Jer dok je društva bit će i potpora. Samo u utopijskom društvu neće tako biti. Jer potpore se ne daju samo za preživljavanje firme, nego poticaj izvoza, a posebno biti će potpore uvijek za istraživanje. To daju najrazvijenija društva, tu daju najviše. Ja se nadam da ćemo i mi jednog dana dostići to. Hvala.
Poštovani zastupnik Jure Bitunjac. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege, gospođo predsjednice. Mislim da je ovo izvješće jedan dobar dokument. Da se mi kao zastupnici i hrvatska javnost upozna sa potporama u 2005. kojeg je država Hrvatska transferirala prema određenim subjektima. S obzirom da je politika ove hrvatske Vlade ravnomjeran razvoj cijele Hrvatske smatram da i potpore koje su dali idu u tom pravcu, bez obzira što još uvijek imamo snažne i sektorske potpore, ali to je problem hrvatskog gospodarstva, problem preustroja, restrukturiranja gospodarstva. I smatram da kao društvo ulazimo polako u jednu završnu fazu kad je riječ o intervenciji države po pitanju određenih gospodarskih subjekata, osim onih koji će i nadalje i koji jesu i u Europi i u visoko razvijenim zemljama predmet davanja poticaja, odnosno potpora. Ono što je za agenciju sigurno interesantno kad je riječ o državnim potporama jest pitanje da li državne potpore narušavaju tržišno natjecanje, jednakopravnost i da li eventualna potpora od države nekom subjektu može značiti da dođe u nepovoljniji položaj drugog. I mislim da je to prvotni cilj agencije da ispita tu okolnost. S obzirom na informacije koje smo vidjeli u ova dva izvješća i saznanja koja smo stekli takvih slučajeva nije bilo. Mogu reći da bar ono što sam vidio, iščitao tu da broj predmeta koji je obuhvaćen nije ukazao na eventualnost možda te potpore kasnije bile na drugi način uobličene. Nije bilo nekih intervencija. Svakako pozdravljam ovaj trend rasta. I kad je riječ o potporama, horizontalnim potporama smatram da je tu šansa hrvatskog gospodarstva i da tu postoji još veliki prostor gdje će hrvatska država moći intervenirati u smislu ravnomjernog razvoja cijele Hrvatske s jedne. A s druge strane u prvom redu intervenirati i u jednu širinu kad je riječ o jednoj lepezi različitih gospodarskih sektora kako bi se stvorila veća konkurentnost hrvatskog gospodarstva. Svakako da mi u Dalmatinskoj Zagori odakle ja dolazim da bi napravili jedan iskorak, da su neophodne intervencije države i intervencije županije u smislu poticanja razvoja gospodarstva na tim prostorima. To ima višestruko značenje. Ne samo da bi se zaustavio trend iseljavanja s tih područja, odnosno migracija prema većim centrima, Zagrebu, Splitu i drugim, nego da bi i standard na tim prostorima bio takav da ljudi mogu ostati na tim prostorima i da mogu konzumirati sve ono što može se konzumirati u društvenom životu, bilo u Splitu, bilo u Zagrebu. Mislim da hrvatsko selo ide prema toj urbanizaciji gdje standard života iz dana i dan raste. Ja ću samo još reći jednu riječ, jednu misao vezano za potpore u poljoprivredi. S obzirom da su te potpore često predmeti političkih prepucavanja ovdje u Hrvatskom saboru po meni je bitnije od samih poticaja i njihove visine rješavanje određene infrastrukture. Spomenut ću navodnjavanje, to kao intervencija države u poljoprivredni sektor na način da se poboljša kvaliteta, veći prinosi i time da hrvatski poljoprivredni proizvod bude konkurentan na europskom i svjetskom tržištu. Jer poticaju mogu biti konkretno ili za voćarstvo, maslinarstvo, povrtlarstvo i nešto i veći. Ali mislim da efekti će biti puno i daleko snažniji i jači ako se riješi infrastruktura koja je neophodna poljoprivrednim proizvođačima. S tim što će ona i cijenom i kvalitetom biti konkurentne na tržištu. U svakom slučaju rast regionalnih potpora, njihov trend rasta regionalnih potpora ide u pravcu ravnomjernog regionalnog razvoja i potpore jedinicama lokalne samouprave smatram da trebaju biti ubuduće još snažnije upravo u cilju ravnomjernog razvoja cijele Hrvatske. Ovo izvješće je znači jedna dobra informacija za nas zastupnike u Hrvatskom saboru, za hrvatsku javnost. Ovo je jedan dobar uradak i smatram da agencija s obzirom na probleme kad je riječ i o kadrovskoj strukturi i tehničkoj opremljenosti koji nisu dostatni, to smo čuli i od izvjestiteljice, smatram da će ubuduće igrati bitnu … [[Ne razumije se.]] rekao prije, bitnu ulogu u preustroju i razvoju hrvatskog gospodarstva. Hvala lijepo.
Hvala. Poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, poštovana gospođo Spevec. Pa evo što se samog izvješća tiče ja mislim da je on potpuno u redu kao i prethodno izvješće, ali to izvješće je podloga upravo za pregovore između nas i Europske unije, a poznato je da su oni vrlo intenzivni i u ovim poglavljima i tu će mislim biti poprilično problema. Postavlja se pitanje do koje mjere hrvatska privreda s potporama ugrožava tržište europske unije, ali idemo i obrnuto, do koje mjere je bez potpora, Hrvatska, Europska unije uništava hrvatsko tržište i taj balans normalno bit će jako težak, teško napraviti. Naime pojedine naše grane bez potpora stvarno bi propale. Znamo da je riječ o brodogradnji, pa evo preživljavanje metalurgije, o poljoprivredi i poljoprivredu svi stimuliraju, tu su potpore dosta velike pa i kod nas su još uvijek jako velike. Ne treba puno o tome možda govoriti, ali činjenica je da u cijeloj toj priči Europa ne uzima ipak ono najosnovnije, iako smo proživjeli i danas po drugi puta govorim, izuzetne teške trenutke iako je privreda stajala za vrijeme rata, godinama ono što je preživjelo prije 90-te, godinama je trebalo da i ponešto oživi. Na svu sreću oživjeli su obrtnici, mali obrti, poduzetnici pa je to kompenzacija bila prilična i unatoč svemu još uvijek smo jači i kvalitetniji od nekoliko zemalja koje su ušle u Europsku uniju u proteklih godina, a i od ove dvije itekako koje ulaze sada, tko god je tamo bio mogao se to i na svoje oči uvjeriti mislim šta se događa u Rumunjskoj i Bugarskoj, a one će na žalost politički ući vrlo lako, dok će za nas uvijek tražiti više nego od drugih. Pa evo ja molim gospođu koja je na čelu ove pregovaračke skupine da stvarno maksimalno iznese sve naše poteškoće ukoliko Europa ima želje i razumijevanja mislim da se neka sredina ovdje ipak bi mogla naći. Hvala.
Hvala. Poštovana zastupnica Marija Lugarić. Izvolite.
… [[Ne razumije se.]] poštovana predstavnice agencije, poštovane kolegice i kolege. Ja sam se javila za ovu raspravu samo zato da podsjetim na jednu prijašnju raspravu kada govorimo o potporama, odnosno na neka obećanja koja su dana od Vlade i koje bi se snažno založila da se uključe malo više ubuduće agresivnije u ovaj sustav državnih potpora. Naime negdje proljetos smo raspravljali o izmjenama Zakona o porezu na dobit i tada su ukinute sve porezne olakšice i Zakon o porezu na dobit koji su se odnosili na ulaganja u znanstvenoistraživački razvoj, odnosno uvođenje novih tehnologija, odnosno olakšice gospodarstvo koje su se odnosile na stručno usavršavanje zaposlenika, odnosno dodatno obrazovanje zaposlenika. Ja se slažem sa svima onima koji su danas govorili da je jako potrebno ako želimo graditi državu znanja da upravo radimo gospodarstvo temeljeno na znanju te da je uvođenje novih tehnologija, odnosno uvođenje novih znanja bilo u smislu, tehnoloških znanja bilo u smislu usavršavanja zaposlenika ključno i za napredak gospodarstva. Kada gledamo i po ovom izvješću državnih potpora, potporama, vidi se da te potpore iz godine u godinu su sve veće i veće. No, međutim, kada se one usporede sa svim ostalim potporama koje se daju državi, one su ipak u nekakvim i apsolutnim iznosima i u postocima zapravo od onih … [[Ne razumije se.]] stavki jedne od manjih državnih potpora. I čini mi se da tu treba učiniti značajniji iskorak, tim više što kažem što su ukinute, ali apsolutno sve porezne olakšice koje su bile u poreznom sustavu za potpore, za ova istraživanja, razvoj, uvođenje novih tehnologija i stručno usavršavanje zaposlenika pa u tom smislu bi voljela da se i za 2006. ali i svaku sljedeću godinu to onda vidi i u samom izvješću i samim financijskim sredstvima, odnosno planovima koji se rade posebno za te horizontalne potpore u samoj Agenciji, odnosno samom vijeću. Eto samo toliko. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Šime Prtenjača.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče, gospođo ravnateljice, kolegice i kolege. Evo ovo izvješće koristim da bih iznio nekoliko osobnih ocjena i stavova. Ovo je prvo možemo reći za sada cjelovito izvješće, međutim upravo radi načina prikupljanja informacija u ovome trenutku želim istaći problem za koji držim da bi se do idućeg izvješća trebao razriješiti. Naime ovo izvješće kako je i kolega Marasović primijetio ne sadržava neke informacije koje bi po prirodi trebalo sadržavati, a riječ je također o potporama i onim lokalnim potporama, odnosno regionalnim potporama. Način prikupljanja informacija, a to sam komentirao čini mi se i prilikom izvješća FINA-e i još nekih izvješća bi trebalo urediti kada je riječ o ukupnim statističkim prikupljanjima, tako i ovdje. Naime, u ovome trenutku ima i zato će i agencija imati problema sa informacijama, izvješćima. Ima problema jer se ta izvješća, informacije zapravo prikupljaju na nekoliko razina. Prvo, te informacije se pokušavaju prikupljati od jedinica lokalne uprave i samouprave pa u pravilu tu županije povuku deblji kraj ni krive ni dužne, jer bi one trebale prikupljati podatke za jedinice lokalne uprave i samouprave na svom području što je dosta otežano jer su one u ravnopravnom položaju pa županija je ponekad u inferiornom položaju u odnosu na druge jedinice. S druge strane istovremeno još uvijek imamo ja bih rekao rudimentalne ostatke državnih ureda za statistiku koje se nalaze u državnim uredima u županijama. Njih se gotovo pa ne koristi za prikupljanje ovakvih podataka i s treće strane FINA za sada pokušava koordinirati i prikupiti dio informacija. To je što se tiče samog uvoda i načina prikupljanja informacija da bi ovo izvješće iduće bilo potpunije, da bilo potpunije da bismo mogli imati uvide u to. Drugo, agencija je mlada ustanova i naravno da je ona ja bih rekao u pripremi svih nas zajedno što je i definirano njenim statutom, u pripremi za ulazak u Europsku zajednicu. Međutim, ovo vrijeme valja koristiti isto tako da bismo svi zajedno naučili i da već idućeg tjedna prilikom rasprave o državnom proračunu, a i prilikom drugih rasprava da onda imamo na umu i ove odrednice kao i odrednice SSP-a koje smo ranije potpisali. Prema tome ovo izvješće, odnosno agencija sama ima za cilj vršiti kontrolu i pripremati se za ulazak u Europu, a s druge strane imamo zahtjeve o svim oblicima tih potpora za povećanje učešća tih potpora u državnom proračunu svake godine. Tako će ih biti vjerojatno i idući tjedan. Ja želim samo kazati da podatak o indeksu porasta od 13 i nešto, 13,2% u ovoj godini sasvim solidan sada je pitanje samo rasporeda unutar toga. Osobno izražavam zadovoljstvo i mislim da je u ovom vremenu treba iskoristiti ovo vrijeme prilagodbe dok ne budemo prisiljeni kako bismo u horizontalnim potporama sačuvali onaj dio firmi još uvijek koje mogu i imaju tržišne uvjete računajući na to da su doživjele različite transformacije, i tehnološke i tržišne i vlasničke i mnoge druge. Prema tome, ovo razdoblje treba iskoristiti upravo za te potpore kako bismo pripremili taj dio firmi koje je moguće preživjeti za ozbiljne utakmice koje slijede iza toga. Ovih dana vidimo probleme oko CEFTA-e, a vidimo probleme koje nam postavlja i Bosna i Srbija, a upravo zato da bismo i mi bili pripravni za takve utakmice jer one druge utakmice valja iskoristiti da se unutar sektorskih potpora iskoristi taj dio kako bismo i taj dio, posebno brodogradnje, ali vrlo interesantno ovdje kad gledamo regionalne i ove sektorske potpore, one su na neki način možda kao posljedice ranijeg razvoja ukupnog u bivšoj Jugoslaviji na neki način i regionalno raspoređeni. Pa kad je riječ o sektorskih one se većinom odnose na Slavoniju što je prije istaknuto ili na ova istočna područja. S druge strane, ako je riječ o turizmu ili brodogradnji onda je ono u pravilu locirano uz Jadran. Dakle, u ove sektorske i ove druge regionalne potpore valja kombinirati kako bismo ravnomjerno postavili taj razvoj. I upravo zato treba uskladiti taj razvoj. I mislim da i taj dio treba iskoristiti. I na kraju, ukupno, koristeći ovu informaciju kao pripremu za iduću godinu podržavam ovo Izvješće. Mislim da ono u ovome trenutku sadržava osnovno što je potrebno da možemo svi zajedno imati uvid u ovakvo stanje, ali i određene spoznaje kako bismo već idućeg tjedna u raspravama mogli donijeti, kvalitetno sudjelovati u pripremama i donošenju proračuna. Hvala lijepo.
Hvala. 5-minutna rasprava. Klub zastupnika HSP-a, poštovani zastupnik Tonči Tadić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici, poštovana gospodo iz Agencije. Klub HSP-a će podržati ovo Izvješće, međutim želimo u ovom kratkom izlaganju ukazati na ključni problem koji stoji iza ovog Izvješća, a to je članak 70. Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju. Na to smo upozorili u ovoj istoj dvorani Hrvatskog sabora u 2001. kada je Sabor ratificirao Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju. Uz ostalo bio je sporan članak 70. s kojim se Hrvatska obvezala da neovisno o tome kada će ući u Europsku uniju, čim prije, odnosno u roku od 4 godine od stupanja na snagu Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju uskladi svoju kartu potpora sa kartom potpora Europske komisije. To praktično znači da Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja u svom radu kada je riječ o uređivanju državnih potpora jednako ili više vodi računa o gospodarskim interesima Europske unije i njezinih članica negoli o interesima same Republike Hrvatske. To je za nas tada kao i sada bilo sporno. Naime, regulirati državne potpore prema gospodarskim interesima Europske unije je razumno ako je neka zemlja članica Europske unije pa već kroz kohezione fondove dobiva određene kompenzacije. Za to što ne potiče neke grane gospodarstva u svom interesu. Međutim, usklađivati hrvatske državne potpore sa interesima Europske komisije bez da istodobno primamo sredstva iz europskih fondova je u najmanju ruku štetno. Iz tih razloga mi ćemo podržati ovo Izvješće jer je ono odraz stanja, ali ukazujemo na neodrživost ovakvog modela uređivanja državnih potpora jer ono doista nema veze sa hrvatskim nacionalnim interesima ali ima veze sa ekonomskim interesima članica Europske unije, odnosno njihovih firmi kojima su naše konkurentne. Naravno, ostaje otvoreno pitanje koliko su pojedine ovdje izvrstane potpore doista svrsishodne i da li se doista koriste na pravi način. Ja sam u tom smislu prije tjedan dana uputio pismo, zastupničko pitanje ministru gospodarstva, gospodinu Vukeliću, da izvijesti i mene i sve vas u Saboru o tome tko su kooperanti hrvatskih brodogradilišta, koji ugovori su sklopljeni i u kojem iznosu. I to zato jer sam svjestan ja kao i vi da će Hrvatska država i dalje državnim potporama podupirati hrvatske škverove ali da nećemo uvijek od njih dobiti onaj ekonomski učinak koji bi trebali dobiti upravo radi vrlo čudnih ugovora koji su često puta sklapani. Kako bi se otklonile sve te sumnje najbolje je potpuna transparentnost i najbolji je potpuni pregled. Taj pregled je konačno dan u ovom Izvješću o državnim potporama. Također držim da nije dobro da su jamstva dovedena u isti red kao i već angažirane potpore. Jamstva postaju obveza države onog časa kada onaj iza koga se jamčilo ne plaća. Onda se ta jamstva aktiviraju, ali vjerujem da je riječ o europskoj regulativi no držim da ih nije dobro dovoditi u isti rang sa novcima koji su doista plaćeni. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Jure Bitunjac.
Pa nije točan navod i to je dovoljno reći, gospodina Tadića, kolege Tadića da politika državnih potpora u Republici Hrvatskoj nema veze sa hrvatskim nacionalnim interesima po pitanju gospodarstva nego da ide na ruku i u korist europskih, određenih europskih trgovačkih društava, kompanija. To je nonsense, mislim, o tom, to demantirati da i ne treba, ali takvu jednu konstataciju iznijeti ovdje u Hrvatskom saboru mislim da ne stoji i da je apsurdno. Hvala lijepo.
Hvala. Završni osvrt, predsjednica Vijeća, Olgica Spevec, izvolite. Nećete? Hvala lijepo. Zaključujem raspravu. Godišnje izvješće Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja o državnim potporama za 2005. godinu. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: prihvaća se Godišnje izvješće Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja o državnim potporama za 2005. godinu. Molim uključimo se. Glasovati. Rezultat? Jednoglasno sa 86 glasova za prihvaćen predloženi zaključak.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane gospođe i gospodo saborski zastupnici. Prije svega vas pozdravljam ispred Hrvatske energetske regulatorne agencije i dozvolite mi da u kratkim crtama iznesem glavne odrednice Izvješća o radu Hrvatske energetske regulatorne agencije za 2005. godinu kao i svoja osobna zapažanja u proteklom periodu. Hrvatska energetska regulatorna agencija dužna je jedanput godišnje podnijeti Hrvatskom saboru izvješća o svom radu, a osobito o zapažanjima koja su značajna za razvoj energetskog tržišta i javnih usluga u energetskom sektoru, analize energetskog sektora i ostvarenju proračuna Agencije za prethodnu godinu. Cjelovito izvješće o radu Agencije usvojilo je Upravno vijeće Agencije na 34. sjednici održanoj 25. srpnja 2006., a u ovome kratkom sažetku iznosim samo najznačajnije sadržaje i naglaske navedenog izvješća kao i neka osobna zapažanja u radu Agencije u proteklom razdoblju. Hrvatski sabor je krajem 2004. donio novi Zakon o regulaciji energetskih djelatnosti koji je stupio na snagu u prosincu 2004., a kojim je Agencija osnovana kao pravna sljednica Vijeća za regulaciju energetskih djelatnosti. Hrvatski sabor je 20. svibnja donio odluku o imenovanju predsjednika, zamjenika predsjednika i članova Upravnog vijeća Agencije. U srpnju 2005. godine Upravno vijeće Agencije je uz prethodnu suglasnost Vlade Republike Hrvatske donijelo statut Agencije te je Agencija upisana u sudski registar Trgovačkog suda u Zagrebu. Upravno vijeće Agencije je u listopadu 2005. imenovalo ravnatelja Agencije, Upravno vijeće Agencije je u prosincu 2005. godine imenovalo i rukovoditelje odjela u Agenciji. Tijekom 2005. godine Upravno vijeće Agencije donijelo je i opće akte neophodne za rad Agencije te je u studenom iste godine usvojen i proračun Agencije za 2006. godinu. Upravno vijeće Agencije tijekom 2005. održalo ukupno 20 sjednica donoseći odluke o svim pitanjima iz djelokruga rada Agencije sukladno Zakonu o regulaciji energetskih djelatnosti i statutu Agencije. Nadalje, Agencija je tijekom 2005. pripremala i razrađivala i aktivno surađivala na izradi više zakona, podzakonskih propisa i pravila bitnih za organizaciju energetskog sektora i tržišta te davala stručna mišljenja i prijedloge na propise kojima se uređuju odnosi u energetskom sektoru te uređuju druga pitanja u organizaciji energetskih djelatnosti i tržišta. Najviša razina aktivnosti, a time i suradnje u pogledu izrade i donošenja pravnih propisa odvijala se prema Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva. Agencija je tijekom 2005. nastavila s aktivnostima na međunarodnom planu kroz regionalno udruženje energetskih i regulatornih tijela, suradnju s drugim regulatornim tijelima i sudjelovanje u radu europskih foruma za električnu energiju i plin. Tijekom 2005. godine doneseno je više zakona i podzakonskih propisa bilo izmjenama postojećih bilo donošenjem novih akata. Sukladno Zakonu o tržištu električne energije sa 1. siječnjem 2005. otvoreno je tržište električne energije za kupce s godišnjom potrošnjom iznad 20 gigavat sati. Također sukladno odredbama Zakona o tržištu električne energije hrvatska elektroprivreda je tijekom 2005. godine osnovala hrvatskog koperatora tržišta energije koji obavlja reguliranu djelatnost organiziranja tržišta električne energije kao javnu uslugu. Izmjenama i dopunama Zakona o tržištu plina detaljno je definirana dodjela koncesija za distribuciju plina kao i načini određivanja minimalne veličine distribucijskog područja. Zakonom o proizvodnji, distribuciji i opskrbi toplinskom energijom ostavljen je pravni okvir za sveobuhvatno i organizirano poslovanje sektora toplinarstva. Tijekom 2005. godine započele su aktivnosti na izradi i donošenju svih podzakonskih akata vezanih za obnovljive izvore energije i kogeneracije. Detaljan prikaz stanja tržišta električne energije prirodnog plina, toplinske energije, nafte i naftnih derivata u Republici Hrvatskoj, dinamika njihova otvaranja tržišta te usporedba sa stanjem i cijenama na međunarodnom tržištu dani su u samom izvješću. Ovom prigodom iznosimo samo najvažnije. Razina otvorenosti tržišta električne energije, odnosno uvjet i stjecanja povlaštenosti i ostvarenja prava promjene opskrbljivača za kupce električne energije u zemljama članicama Europske unije te zemljama pristupnicama i kandidatima Rumunjske i Bugarske, odnosno Turske pokazuje da je u 10 zemalja tržište u potpunosti otvoreno, u 12 zemalja je otvorenost tržišta veća od 50%, a u ostatku je ispod te razine. Danas razina otvorenosti tržišta električne energije u Republici Hrvatskoj temeljem zakonske odredbe u otvaranju tržišta kupcima s potrošnjom većom od 9 megavat sati, a mjereno udjelom u ukupnoj potrošnji električne energije iznosi oko 15%. Adekvatno uvjeti za stjecanje statusa povlaštenog kupca plina u Republici Hrvatskoj propisani su Zakonom o tržištu plina, razina otvorenosti tržišta prirodnog plina mjereno udjelom u ukupnoj potrošnji plina u Republici Hrvatskoj je oko 50%. Izvješće o ostvarenju proračuna Agencije za 2005. godinu priloženo je izvješću Agencije. Agencija je ostvarila značajnu razliku između planirani i ostvarenih prihoda što je posljedica neispunjenja zakonskih obveza energetskih subjekata za pravovremenom dostavom odgovarajućih financijskih izvješća, a koja Agenciji služe kao osnovica za obračun naknade. Uspoređujući planirane i ostvarene rashode vidljivo je da je i tom segmentu napravljena značajna razlika između plana i ostvarenja istog. Razlog za to je taj što je Agencija osnovana i punim kapacitetom počela raditi sredinom, odnosno tek u drugom dijelu 2005. godine te nije mogla na vrijeme pripremiti i razviti sve planirane aktivnosti. Naravno planiranje budućih rashoda temeljit će se na poznatim veličinama, odnosno konkretnoj dokumentaciji iz prethodnog perioda poslovanja te će i odgovarajuće razlike u budućnosti biti znatno manje. Prema odgovarajućem mišljenju revizora financijska izvješća o svim značajnim aspektima prikazuju realno i objektivno financijski položaj Agencije na nad 31. prosinca 2005. kao i saldo fonda na navedeni datum. Financijska izvješća su izrađena prema zahtjevima uredbe i pravilnika o knjigovodstvu i računskom planu neprofitnih organizacija kao i odredbama Zakona o regulaciji energetskih djelatnosti i statuta Agencije. Prikaz financijskog izvješća Agencije za 2005. godinu kao i nalaz neovisno od revizora o provedenoj reviziji tog financijskog izvješća nalaze se u prilogu predmetnog izvješća. I kao zaključno želim reći sljedeće. Tijekom 2005. ostvarene su pretpostavke za organiziranje i kadrovsko popunjavanje Agencije. Daljnje kadrovsko popunjavanje Agencije uslijedilo je u 2006. tako da na današnji dan Agencija ima 36 zaposlenika. Time se ostvaruje ključna obveza organizacijske i stručne izgradnje energetskog regulatornog tijela sukladno Zakonu o regulaciji energetskih djelatnosti. Međutim, kroz razdoblje od osnivanja Agencije do danas stekli smo i određena iskustva na koja se kao predsjednik Upravnog vijeća Agencije želim osvrnuti u interesu boljeg i djelotvornijeg rada Agencije u budućnosti. Naime, Zakonom o regulaciji energetskih djelatnosti iz prosinca 2004. definirani su poslovi i regulatorne nadležnosti te okvir organizacija i djelovanja Agencije. U ovom trenutku smatram da nije potrebno preispitivati taj osnovni regulatorni okvir i sadržaj, odnosno obuhvat poslova i nadležnosti Agencije budući da se za to još nisu stvorili odgovarajući uvjeti. Naime, pregovori sa Europskom unijom za područje energetike su u tijeku i eventualne nužne dodatne obveze ili dorade definirat će se kroz taj proces. To znači da će u završnoj fazi toga procesa eventualno biti potrebno izvršiti odgovarajuće izmjene i dopune danas važećih energetskih zakona i podzakonskih propisa. Iako je agencija funkcionirala i izvršavala svoje glavne zadaće sukladno postojećem Zakonu o regulaciji energetskih djelatnosti uz određene poteškoće u radu ono na što moramo ukazati a što držim da već danas možemo i moramo učiniti je otkloniti do sada uočene nedostatke organizacije i svakodnevnog djelovanja i rada agencije koji su i navedeni u predgovoru predmetnog izvješća. Činjenica je da u 2004. godini u vrijeme donošenja novoga Zakona o regulaciji energetskih djelatnosti unatoč postojanja ranijeg Vijeća za regulaciju energetskih djelatnosti nije bilo nikakvih iskustava u pogledu organiziranja i funkcioniranja energetskog regulatornog tijela s tridesetak zaposlenih stručnjaka u Republici Hrvatskoj. Zbog toga nije bilo niti moguće donijeti takvo zakonsko rješenje koje bi stvorilo adekvatan okvir da se na duže vrijeme osiguraju uvjeti za kvalitetno svakodnevno funkcioniranje agencije. Uostalom, vrlo sličan razvojni put prolazila su i još uvijek prolaze i druga regulatorna tijela u regiji ali i regulatorna tijela zemalja članica Europske unije starih i novih. Stoga temeljem svih stečenih zapažanja i iskustava iz dosadašnjeg rada agencije kao regulatornog tijela temeljem provedene analize važećih propisa za energetski sektor i energetska tržišta u Republici Hrvatskoj ali i temeljem odgovarajućih saznanja o ragu drugih regulatornih tijela predlažem da se izvrši nužna i neophodna korekcija u svezi organizacije i djelovanja agencije odnosno izmjena onog dijela važećeg Zakona o regulaciji energetskih djelatnosti kojim se definira organizacijski okvir i način rada agencije. Zahvaljujem na pozornosti.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora? Ne. Otvaram raspravu. Za Klub zastupnika IDS-a poštovani zastupnik Valter Poropat. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, uvaženi gospodine predsjedniče Upravnog vijeća agencije, kolegice i kolege! S obzirom da je agencija osnovana kao univerzalna pravna slijednica Vijeća za regulaciju energetskih djelatnosti a temeljem odluke o određivanju energetskog instituta "Hrvoje Požar" za pripremu i obavljanje stručnih poslova za potrebe Vijeća za regulaciju energetskih djelatnosti koju je donijela Vlada Republike Hrvatske agencija i Energetski institut "Hrvoje Požar" iz Zagreba sporazumno su utvrdili da je svrhovito nastaviti kontinuitet dosadašnjega rada odnosno da treba završiti sve započete aktivnosti s ciljem osiguranja stručne potpore do potpune uspostave novog ustrojstva i organizacija rada agencije. Međutim, kroz razdoblje od osnivanja agencije do danas stekla su se određena iskustva na koja se predsjednik Upravnog vijeća agencije koji je ovdje danas s nama prisutan osvrnuo a u interesu boljeg i funkcionalnijeg djelovanja agencije. Naime, Zakonom o regulaciji energetskih djelatnosti iz prosinca 2004. godine definirani su poslovi i regulatorne nadležnosti te okvir organizacije i djelovanje agencije. Predsjednik upravnog vijeća agencije smatra da u ovom trenutku nije potrebno preispitati regulatorni okvir djelatnosti odnosno poslove nadležnosti agencije jer se još nisu ostvarili uvjeti za stvaranje novog regulatornog okvira. Naime, potrebno je istaći da su i okvir regulacije i nadležnosti energetskih regulatornih tijela i inače predmetom uređenja odgovarajućeg zakonodavstva Europske unije, dakle direktiva odnosno smjernica i uredbi Europske unije s kojima je hrvatsko energetsko zakonodavstvo u znatnoj mjeri usuglašeno što je vrlo bitno. S druge strane, pregovori s Europskom unijom za područje energetike su u tijeku i eventualne nužne dodatne obveze i dorade definirat će se kroz taj proces. To znači da se u završnoj fazi toga procesa eventualno biti potrebno izvršiti odgovarajuće izmjene i dopune danas važećih energetskih zakona i podzakonskih propisa i pravila te će u skladu s tim izmjenama i dopunama biti potrebno uskladiti organizaciju poduzeća i tržišta u energetskom sektoru te provesti i odgovarajuću izmjenu i dopunu Zakona o regulaciji energetskih djelatnosti. Ono što je nužno i na što treba ukazati je nužnost otklanjanja do sada uočenih nedostataka u okviru organizacije u svakodnevnom djelovanju i radu agencije. Stoga, temeljem zapažanja i stečenih iskustava u području funkcioniranja agencije kao regulatornog tijela te provedene analize važećih propisa u ovoj djelatnosti predlaže se da se izvrši nužna i neophodna korekcija u svezi organizacije djelovanja agencije odnosno onog dijela važećeg Zakona o regulaciji energetskih djelatnosti kojima se definira organizacijski okvir agencije. I zaključno, predložene promjene su ključne za osiguranje budućeg kontinuiranog samostalnog i neovisnog rada agencije. Ukoliko promjene ne bi bile provedene u dogledno vrijeme može doći u pitanje funkcioniranje agencije u vršenju javnih ovlasti koje su joj date temeljem zakona što bi za posljedicu moglo imati usporavanje ili možda čak i blokiranje procesa restrukturiranja energetskog sektora u Republici Hrvatskoj. Takvo stanje i njegove posljedice na kraju bi mogle imati negativan utjecaj na proces pregovora sa Europskom unijom za područje energetike čime bi se obezvrijedili svi do sada učinjeni napori na restrukturiranju energetskog sektora, otvaranju tržišta i njegovim usklađenjem s regulativom Europske unije. Sukladno tome, Klub IDS-a podržat će ovo izvješće Hrvatske energetske regulatorne agencije za 2005. godinu. Hvala.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HDZ-a gospodin zastupnik Krešimir Ćosić. Izvolite!
Poštovani gospodine potpredsjedniče! Evo, dozvolite nekoliko riječi. Izvješće o radu Hrvatske energetske regulatorne agencije uključuje zapažanja koja su od značaja za razvoj energetskog tržišta kao i javnih usluga u energetskom sektoru. Također to izvješće uključuje i analizu energetskog sektora o čemu ću nešto više reći. Svakako s očekivanjem da u narednom izvješću ta analiza energetskog sektora bude sveobuhvatnija i cjelovitija. Također u okviru ovog izvješća prikazan je proračun agencije za 2005. godinu. U cjelini ovo izvješće realno ocrtava stanje u energetskom sektoru u Republici Hrvatskoj tijekom 2005. godine a svakako uz dopunu onog dijela koji se odnosi na analizu energetskog sektora u narednom izvješću očekujemo da ćemo Hrvatskom saboru kad raspravljamo o ovim važnim temama energetske sigurnosti i energetske budućnosti Republike Hrvatske imati cjelovitiji uvid u sve one probleme, teškoće koje su pred nama i za koje očekujemo da ćemo kroz sve institucije hrvatske države, Vladu, ministarstvo, INA-u, HEP rješavati probleme koji su važni i koji trebaju omogućiti nesmetani gospodarski razvoj Republike Hrvatske kroz dostupnost energetskih resursa u potrebnim količinama. Iz svega toga sasvim jasno da će klub HDZ-a poduprijeti ovo izvješće, no međutim treba također naglasiti jednu činjenicu koja je uočena u dosadašnjem radu Hrvatske energetske regulatorne agencije a odnosi se uz određene nedorečenosti Zakona o regulaciji energetskih djelatnosti. S obzirom na brzu dinamiku izmjena u ovom području zakonodavni, usklađivanja sa direktivama Europske unije mi ćemo morati i s time je suglasna i Vlada Republike Hrvatske kao i Ministarstvo gospodarstva da se pristupi potrebnim izmjenama i dopunama Zakona o regulaciji energetskih djelatnosti koji bi onda trebao omogućiti i modernizaciju upravljačke strukture kao i sve ono što je potrebno da se u okviru Hrvatske energetske regulatorne agencije odvijaju svi oni procesi važni za regulaciju i upravljanje energetskim tržištima u Republici Hrvatskoj. Ovo izvješće sastoji se od nekoliko ključnih dijelova. U izvješću broj 1, u izvješću a), dane su osnovne informacije o zakonodavnom okviru regulacije energetskog sektora i energetske djelatnosti. Naglašeni su zadaci Hrvatske energetske regulatorne agencije u području izdavanja, oduzimanja dozvola za obavljanje energetske djelatnosti, regulaciju cijena, nadzor nad tarifnim sustavom za usluge elektroenergetske djelatnosti koje se obavljaju kao javne usluge. Nadzor nad tarifnim sustavom u sektoru prirodnog plina a također posebna pažnja poklonjena je svim onim pitanjima koja su vezana uz sudjelovanje u postupku izrade i donošenju pravnih propisa, davanju mišljenja, suglasnosti, odobrenja, odluka, rješenja, rješavanju sporova kao i zaštitu potrošača. Međunarodna suradnja je itekako važna zadaća odgovornosti i nadležnost Hrvatske energetske regulatorne agencije i u tom smislu poklonjena joj je odgovarajuća pažnja. U dijelu b), danas su zapažanja koja su značajna za razvoj energetskog tržišta javnih usluga no međutim malo više bi govorio o ovom dijelu c), koji se odnosi na analizu energetskog sektora i vjerujem da je to onaj dio izvješća koji će u narednom razdoblju zahtijevati određena unapređenja, modifikacije kako bi svi oni koji čitaju ove važne dokumente imali bolji uvid u sve ono i što se dešava u energetskom sektoru. U okviru tog djela analize energetskog sektora kvalitetno i dobro i potpuno je obrađeno tržište električne energije i tu ja bi rekao nemamo primjedbi. Tržište prirodnog plina također je izloženo na 7 stranica, sa svim onim važnim aspektima koji su vezani uz to vrlo brzo i dinamično tržište. Proizvodnja, distribucija i opskrba toplinskom energijom ima određeni prilog no međutim tržište nafte i naftnih derivata koje je itekako važno u okviru ovog izvješća zastupljeno je sa 1/3 stranice i to u svakom slučaju nije dobro, nije prihvatljivo i ne odražava značaj tog dijela energetskog sektora u ukupnom energetskom tržištu i ukupnom energetskom sustavu Republike Hrvatske i to na neki način upućuje i na rad Hrvatske energetske regulatorne agencije. I o tome morate voditi računa. Svi ovi važni dijelovi ukupnog energetskog sektora zaslužuju odgovarajuću pažnju i to se mora vidjeti u okviru ovog izvješća koje na neki način upućuje da one osobe koje su nadležne za taj dio izvješća ali i za taj dio energetskog sektora koji je vezan za tržište nafte i naftnih derivata nisu dali svoj prilog kako bi to trebalo uraditi. Evo nekoliko opservacija koje držim da su korisne. Uz proizvodnju električne energije vodeći računa kako proizvodnja kontinuirano raste a izgradnja novih resursa kreće ali nedovoljnom brzinom i dinamikom i to je pitanje koje zaslužuje našu posebnu pažnju. Ukupna instalirana snaga na pragu elektrana u Republici Hrvatskoj je tri tisuće 695 megavata. Od tog kapaciteta tisuću 631 megavat je u termoelektranama a 2 tisuće 064 megavata u hidroelektranama. Ono što je posebno važno naglasiti odnosi se na osnovna obilježja rada termoelektrana kojima upravlja HEP proizvodnja d.o.o. To je starost naših termoelektrana, naših proizvodnih jedinica čija prosječna starost je gotovo 38 godina. Niska energetska učinkovitost proizvodnih jedinica i velika instalirana snaga proizvodnih jedinica na lož ulje upućuje na dijagnostiku stanja u tom važnom segmentu. Unutar međutim, ili unatoč visokoj prosječnoj starosti raspoloživost proizvodnih jedinica je visoka što je rezultat ne samo redovitog održavanja nego bi rekao kvalitetnog održavanja zahvaljujući činjenici da Republika Hrvatska u tom energetskom sektoru ili posebno u elektro-energetskom sektoru ima čitav niz važnih poduzeća, institucija, koje su u stanju ali ne samo kvalitetno održavati te objekte u Republici Hrvatskoj nego ono što posebno skrećem, važno je na sposobnost tih institucija da su prisutniji na međunarodnom tržištu kako bi svoja iskustva i znanja o održavanju tih objekata nudila kao oblik usluga koji treba povećavati, servisne usluge i prihode hrvatskog gospodarstva. U sljedećih 15 godina očekuje se izlazak iz pogona preko tisuću 100 megavata termoelektrana zbog isteka životnog vijeka i to je jedna važna činjenica koju treba istaknuti, koje trebamo biti svjesni. Iz tog je razloga kao i zbog stalnog porasta potrošnje tijekom 2005. donesena važna odluka o započinjanju izgradnje dvaju novih proizvodnih objekata "Lešće" i blok L … [[Govornik se ne razumije.]] Zagreb. No međutim moramo biti svjesni koji su odnosi snaga. Tisuću 100 megavata izlazi iz pogona idućih 15 godina. Sada počinjemo sa izgradnjom ovih objekata čija instalirana snaga je zanemariva ili 10% svega ovoga. Nešto o tržištu prirodnog plina i dobavi i potrošnji prirodnog plina u Republici Hrvatskoj, to je tema koja zaslužuje pažnju. Domaća proizvodnja u 2005. godini za potrebe tržišta Republike Hrvatske iznosila je ukupno 1.837 milijardi kubičnih metara od čega je u Panonu proizvedeno 1.392 milijardi kubičnih metara. U sjevernom Jadranu 0.445 milijardi kubičnih metara prirodnog plina. Uvoz prirodnog plina u 2005. godini od ruskog Gasproma iznosio je 1.134 milijarde kubičnih metara plina ili 7,6% više nego u 2004. godini. Ono o čemu treba voditi računa a o tome smo malo i jučer razgovarali. Dobavni pravci prirodnog plina i nafte moraju biti diverzificirani. Ne mogu pripadati isključivo jednom dobavljaču jer to nas dovodi u poziciju energetske nesigurnosti, energetske ovisnosti i to su mehanizmi preko kojih se može upravljati i sa sposobnostima hrvatskog gospodarstva u cjelini. Toga moramo biti svjesni. Dalje, za trajno rješavanje pitanja dostatnosti, stabilnosti i pouzdanosti opskrbe plinom nužna je provedba predviđenih planova izgradnje plinskih transportnih sustava, njihove modernizacije, ali svakako kad se radi ovako važno godišnje izvješće koje je vezano uz analizu energetskog sektora treba voditi računa i o nekim važnim energetskim projektima koji su u pripremi ili koji su na bliskom horizontu. Spomenut ću samo neke od njih jer zaslužuju našu pažnju i naš aktivni odnos prema njima. Evo možda glavni ključni plinski projekti: projekt Nabuco koji treba omogućiti diversifikaciju dobavnih pravaca kako bi se u cjelini smanjila ovisnost isključivo o ruskim plinskim izvorima usmjeravanjem i aktiviranjem Kaspijskih izvora koji su do sada uglavnom bili vezani preko ruskih dobavnih pravaca. Projekt Nabuco je projekt koji ima veliku potporu Europske komisije i povjerenik za energetiku Europske komisije je jedan od ljudi koji vodi, ubrzava i daje dinamiku ovom projektu. No međutim njegova realizacija vezana je uz koridor koji je sjeverno od Republike Hrvatske i zaobilazi Republiku Hrvatsku sa vrlo velikim značajnim instaliranim transportnim plinskim resursima. U tom smislu itekako treba na vrijeme voditi računa da se uspostavi veza sa tim koridorom. No međutim … [[Govornik se ne razumije.]] koji je za Republiku Hrvatsku izuzetno važan i uspostavljen je odgovarajući konzorcij i u kojem će Hrvatska imati vrlo aktivnu i važnu ulogu zahtijeva određeno dinamiziranje jer je konzorcij čak i bez hrvatskih partnera započeo financiranje određenih projekata i studija i ako se na vrijeme ne potpiše Sporazum o razumijevanju može se dogoditi da sjevernojadranski «LNG» terminal bude napravljen bez našeg sudjelovanja. Svakako nadamo se da se to neće dogoditi. To se neće dogoditi ali nikad nije loše upozoriti na dinamiku kretanja tih projekata kako ne bi slučajno zakasnili. I još na kraju jedan važan projekt vezan je uz paneuropski koridor, naftni Konstanca Trst. Osobno sam imao prilike obići taj koridor od Konstance pa prema zapadu. On je ovaj čas blokiran određenim međudržavnim problemima i ne bih želio niti je trenutak niti vrijeme ulaziti u detalje, ali mudrom politikom Republika Hrvatska može zaobići te prepreke i aktivirati paneuropski koridor koji je zaista naš energetski, strateški interes. I evo dozvolite zaključno Klub HDZ-a prihvaća izvješće o radu Hrvatske energetske regulatorne agencije. To je prvo. I drugo, očekuje se da će Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva sukladno potrebama pristupiti u suradnji sa Hrvatskom energetskom regulatornom agencijom uz potporu Vlade Republike Hrvatske sa izmjenama Zakona o regulaciji energetskih djelatnosti kako bi se organizacijskom, pravnom i svakom drugom obliku mogao unaprijediti u narednom razdoblju rad Hrvatske energetske regulatorne agencije. Hvala.
Hvala lijepa. U ime Kluba HSLS-a gospodin zastupnik Zlatko Kramarić. Izvolite.
… /Govornik je udaljen od mikrofona./ … Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, štovani … [[Govornik se ne razumije, udaljen je od mikrofona]] dame i gospodo. Klub zastupnika Hrvatske socijalnoliberalne strane prihvaća izvješća Hrvatske energetske regulatorne agencije za izvještajno razdoblje a uz predmetni izvještaj i na temelju spoznaje o aktivnosti ove državne agencije slobodni smo iznijeti i neka mišljenja odnosno prijedloge za zaključke za ovu raspravu. HERA je, samo da podsjetimo osnovana nakon što je usvojena strategija reforme energetskog sektora u Republici Hrvatskoj kao regulatorna agencija. Regulatorna u smislu vodeće uloge u postupku demonopolizacije odnosno liberalizacije energetskog sektora a s ciljem zaštite državnih interesa, interesa dobre energetske politike u Republici Hrvatskoj, ali i, mislim i prije svega interesa građana od varljivih, pristranih, nerazvidnih postupaka koji dolaze prilikom prelaska s monopolističkog na tržišno poslovanje u ovom sektoru. U ostvarenju svoje misije zamišlja se da HERA vodi propisane aktivnosti u suradnji sa energetskim subjektima u energetskom sektoru, a da odluke donosi neovisno od … [[Govornik se ne razumije.]] stavova postojećih energetskih subjekata koji imaju monopolistički položaj. Upravo na ovu činjenicu želimo skrenuti pozornost budući da su se kroz medije pojavili određeni napisi o ovisnosti neovisnih agencija u Republici Hrvatskoj od društva s monopolističkim položajem, a građani i dalje prigovaraju monopolističkom ponašanju pojedinih subjekata. S obzirom na činjenicu da energetiku koriste uistinu svi građani ove zemlje kao i svi gospodarski subjekti upućujemo zahtjev Agenciji da postupa onako kako to zahtijeva njen osnivački akt i sukladno smislu svog osnivanja te da štiti korisnike energetike od želje energetskih subjekata koji bi dalje željeli zadržati monopolistički položaj. Držimo da je ovaj naš stav koristan za Republiku Hrvatsku i za sve njene građane i gospodarske subjekte pa i za same energetske subjekte jer čim prije se sami okrenu svome poslovanju u demonopoliziranom položaju onda će biti, onda mogu biti hrabriji i sposobniji da se nose sa konkurencijom koju će svakako donijeti tržišno poslovanje. Zvuči paradoksalno ali mislim da upravo smisao ove Agencije pomaže i onima koji do sada imaju ovaj monopolistički položaj. Od energetskih subjekata koji se bave distribucijom prirodnoga plina, energenata na koje se oslanja energetika Republike Hrvatske u slijedećih četrdesetak godina dolaze ozbiljna upozorenja da se s donošenjem tarifnog sustava za prirodni plin nedopustivo kasni, a to je izravno u području rada ove agencije i da posljedica te činjenice da je nepovoljni poslovni položaj distributera plina koji rezultira gubicima u poslovanju. Gubici u poslovanju iz tako subjektivnih razloga i mogući stečaj subjekata koji obavljaju javne djelatnosti kao što je distribucija plina događaji su koje se mora po svaku cijenu izbjeći jer mogao bi narušiti sigurnost opskrbe prirodnim plinom na lokalnom području. Tada nam je sam, što bi rekla pjesma “Uzaludan trud svirači“ graditi transportni sustav ako neće biti onoga koji će taj plin i moći distribuirati. Pri požurivanju donošenja toga tarifnoga sustava za prirodni plin upozoravaju distributeri da se ne bi smjeli dogoditi oni propusti koji su uočeni kada je bio relativno na brzinu donesen tarifni sustav za distribuciju topline. Mislim da ne bi bilo loše da nešto učimo i na vlastitim greškama i ono što smo napravili prilikom donošenja jednoga tarifnoga sustava da sada ako je ikako moguće da to izbjegnemo. Mislimo mi u Klubu da je potrošeno previše vremena, da su podneseni svi kvalitetni prijedlozi i da su istekli zakonski rokovi i da barem što se nas tiče ne postoji opravdanje da se tarifni sustav za prirodni plin ne donese u korist opet kažem svih subjekata ali prije svega kupaca i distributera. Hrvatska zajednica ali i cijeli svijet suočen je sa problemom opskrbe planetarnoga energetskog krvotoka različitim energentima. Problem sigurne opskrbe mi dobro znamo može izazvati i izaziva određene ratove i da cijena pojedinih energenata među njima i plina da prilično vrtoglavo raste. Činovnici u Europskoj komisiji su prije izvjesnoga vremena kroz ovakve i druge izvještaje su se suočili s tim porastom cijena plina i struje u prošloj godini i možemo pročitati da njihovom iznenađenju nije bilo kraja. Budući da su u tijeku, a pred nama su i novi koraci u reformi energetskog sektora s ovoga mjesta i ovom prigodom upućujemo zahtjev Hrvatskoj energetskoj regulatornoj agenciji da u okviru svojih obveza i ovlaštenja poduzima sve kako bi se zapriječilo događaje koji bi mogli dovesti do povećanja cijena energenata za krajnje korisnike, a uzrok bi bilo kako nesmotreno pripisivanje prije svega tarifnoga sustava kakav nekonkurentan model darivanja tržišta i kakva nedovoljno snaga regulacije monopolnog položaja i što kažem više nije moguće. Stoga predlažemo također da Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva zajedno sa Agencijom izradi dokument kojim bi se sagledalo mogući kritični utjecaj na cijenu energenata za krajnje korisnike i razradilo strategiju upravljanja rizicima za cijenu energije. Ali ovo za kraj ipak dajemo punu potporu ovom izvješću. Hvala.
Hvala lijepo. U ime Kluba HNS-a gospodin zastupnik Jakša Marasović. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine predsjedniče Vijeća, kolege i kolegice. Kad gledate ovo Izvješće ove godine o radu Hrvatske energetske regulatorne agencije i prethodnih godina Vijeća izuzev što se godine pomiču malo se toga mijenja. Usput moram kazati i ono što sam kazao kad se već za ovom govornicom mislim da sam govorio o tome Vijeće za regulaciju energetskih djelatnosti koje je bilo prethodnica ovoj Agenciji je brojilo čini mi se sedam članova, a kako smo malo prije čuli ova Agencija već ima 36 ljudi. 36 ljudi, ja sam zadnji put govoreći o tome govorio da mi imamo u ovoj djelatnosti, u ovoj grani gospodarstva ogromni broj stručnjaka, stručnih organizacija i da ne vidim ni jednog razloga da se stručne podloge rade u samoj Agenciji, nego se one mogu naručivati od tih istih stručnih organizacija. Nisam baš siguran da sada kompletiranje na Agenciji ako je to kompletan broj do 36 ljudi se nešto posebno događa u smislu onoga čak i u Izvješću predsjednika Vijeća piše da je sa određenim institucijama napravljen dogovor i ugovor o izradi nekakvih stručnih radova koji su nužni ovoj Agenciji. Znate, mi smo prisiljeni na određene ja bih tako rekao sistemske mjere, pa i agencije i vijeća zbog toga što nas Europa traži to od nas, a pitanje je zapravo što imamo kao stvarno stanje. Naime, prije smo imali tu jednu drugu agenciju. I šta mi imamo? Imamo HEP ili proizvodnju HEP-a kao osnovnog isporučitelja energije odnosno proizvođača energije preko distribucije. Opet HEP-ove, imamo i INA-u, imamo PLINACRO i koga imamo još? Kakvo je to tržište koje mi imamo? Mi u ovom, u ovoj djelatnosti, u energetskoj djelatnosti imamo monopol, htjeli to ili ne priznati. Vjerojatno je to i u mnogim drugim zemljama, a najgore je još ako taj monopol svedemo i na dobavljače energije koji to rade za neke druge potrošače i za sami HEP. Naime, mi imamo dobar dio i uvozne energije. Prema onome kako sam ja informiran izgleda da to je tako i to je veliko pitanje da li to može biti samo jedan uvoznik i jedan trgovac. To je jedan od zadataka ove Agencije, a najmanje bi ona to trebala protežirati i ona bi se zapravo trebala boriti protiv toga, a moja je informacija da su baš izabrali jednoga. Ne znam da li je istinita posve. S druge strane, jedan od temelja regulacije i utvrđivanje opravdanih troškova reguliranih subjekata, a u energetici su to poznati jasno, HEP, INA, Plin Acro, distributeri plina ovi manji na osnovu čega se formira opravdani prihod pojedinog subjekta odnosno cijena pojedinim usluga električne energije npr., topline, plina. Ujedno regulatornu … [[Govornik se ne razumije.]] pozvani osigurati uvjete za uspostavljanje i rad tržišta električne energije i prirodnog plina čime bi se omogućilo potrošačima da biraju najpovoljnijeg ponuditelja usluga. Mi smo još daleko od toga. Mi smo još daleko, daleko od toga jer, i ne znam kad ćemo doći do toga. Dakle, dok to riješimo onda bi posao ove agencije trebao biti utvrđivanje načina formiranja cijene temelji koji se formiraju cijene energetskih usluga, osiguranja fer pleja na tržištu, nadzor igrača na tržištu te defiliranje sudionica na samom tržištu. Kako to danas radimo? Vi znate da sve povećanje cijena i goriva i plina i električne energije odobrava Vlada. Postoje valjda određene formule i da sve to odobrava Vlada. Jasno da bi prije nego to Vlada napravili trebalo i napraviti određene stručne podloge na osnovu kojih bi Vlada donijela takova, takove odluke. I za te podloge bi bili nadležni baš Hrvatska energetska regulatorna agencija. Sad ja postavljam pitanje. Da li je moguće da je Upravno vijeće HERA-e u razdoblju od nešto više od godinu dana dalo pozitivno mišljenje na povećanje tarifnih stavki za električnu energiju, što je rezultiralo povećanjem cijena bez prethodno stručno utemeljenih analiza izgrađenih od strane regulatornog tijela, dalo ili odobrilo povećanje cijena autoplinarstvu bez donošenja nužnih podzakonskih akata kojima bi bila utvrđena metodologija za izračun opravdanih troškova, tj. način formiranja cijena? Nije riješilo problem distribucije plina, što je rezultiralo nezakonitim povećanjem cijena i tog energenta na pojedinim distribucijskim područjima. Dakle, na ta pitanja bih tražio odgovor kao i na još jedno bitno pitanje. Naime, određenim pravilima i zakonom je odlučeno da član upravnog vijeća ne može biti imenovana osoba koja je pravomoćno suđena za kazneno djelo koje je čini nedostojnom za obavljanje dužnosti člana upravnog vijeća, koje obnaša dužnost zastupnika Hrvatskog sabora ili člana predstavničkog tijela lokalne ili područne (regionalne) samouprave, izvršne vlasti ili koja je u radnom odnosu u energetskom subjektu koji, na kojeg se primjenjuju odredbe zakona u regiji. Od 5 članova vijeća dvoje članova su bili zaposleni prije imenovanja u jednom od subjekata čija je, čiji je predmet, dakle HEP, čiji je pred njihovo, čije je poslovanje u njihovoj nadležnosti. Kao i dvoje još istih koji su bili prije u Vijeću za regulaciju energetskih, za, u … [[Govornik se ne razumije.]] dakle, a po zakonu su već bili dva mandata i pitanje je mogu li biti još koji mandat, jer zakon ograničava na dva mandata. To su pitanja na koja bih htio odgovor. Jasno moglo bi se govoriti još o puno pitanja tu, ali nije mi namjera, ostavit ću nešto i za drugi put. A sad usput da kažem nešto i da ponovim što sam ponavljao i na prethodnim izvješćima. Mi bi danas trebali biti zadovoljni jer evo počela je osim pripremnih radova izgradnja hidroelektrane Lešće. To je prva hidroelektrana koja se gradi u Hrvatskoj državi, u hrvatskoj neovisnoj državi. Ni jedna nije izgrađena u hrvatskoj neovisnoj državi, sve su izgrađene u bivšoj Jugoslaviji. Vama je isto tako poznati, bar iz ovog što sam ja govorio da mi hidroenergije imamo negdje između 40 i 50% od naše potrošnje. Negdje između 5 i 6 milijardi kilovat sati, ovisno o hidrološkoj godini. I dakle primamo potrošnju ovisno, kažem ovisno o proizvodnji opet na 40, 40 do 50%. Ostatak pokrivamo proizvodnjom iz termo objekata, iz svih alternativnih objekata i iz uvoza. Starost hidro objekata je kao što sam već kazao vrlo velika. Naši stariji su stari preko pola stoljeća. A najmlađi nešto manje od 20 godina. Kao što reče i kolega Ćosić termo izvori su isto jako stari, izuzev Plomina, to su sve objekti koji su vjerojatno po određenim kriterijima već davno zaslužili penziju. Ja ne znam iz ovog izvještaja, nisam ni vidio kakvi su sad naši odnosi sa Bosnom, jer smo mi imali ulaganja u Bosnu dosta velika, u prijašnjoj državi. Isto tako ne znam kakvi su odnosi sa Slovenijom što se tiče Nuklearne elektrane Krško. Koliko znam struju sad dobivamo, ali da li smo riješili ona dugovanja koja su nastala neisporukom električne energije Hrvatskoj? To ne znam. Isto tako bilo bi puno bolje da opet ovdje govorimo o tome kakva će nam budućnost energetska bit', a ne da razgovaramo iz godine u godinu o izvješćima, jer onaj tko ima energiju taj je gospodar u svojoj kući. Onaj tko bude ovisnik o energiji, ja neću reći da će biti sluga, ali gospodar sigurno neće biti. To vidite iz ovih odnosa koji se događaju već drugu zimu sa plinom prema Ukrajini, ali kada Ukrajini smanje plin onda Europa kašlje i to je ogroman problem. Ja još jedanput moram kazati. Poštivam odluku premijera da onako rezolutno kaže da ćemo ovaj, na Krku graditi terminal jer za naše potrebe u plinu i za razvoj koji smo namjerili, dakle i prema Dalmaciji dovesti plin, mi moramo imati po mom debelom uvjerenju tri izvora: vezu sa istokom preko Mađarske, ove naše bušotine koje imamo na Jadranu i ukapljeni plin na Krku. I ta tri izvora bi nam mogla biti garancija da bi mogli naše potrebe zadovoljiti. Ako to ne budemo imali, onda ćemo i mi kašljat. Hvala lijepo.
Hvala. Na redu je klub Nacionalne manjine, gospođa zastupnica Željka Čuhnil. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine predsjedniče upravnog vijeća, kolegice i kolege zastupnici. Klub Nacionalnih manjina podržat će Izvješće o radu Hrvatske energetske regulatorne agencije, ali budući da je ovo izvješće ujedno i izvješće o zapažanjima od značaja za razvoj energetskog tržišta, jednako tako analiza energetskog sektora želimo upozoriti na jedno područje koje na žalost vrlo malo se spominje i u ovom izvješću o čemu sam upozorila i kad je bilo izvješće za 2004. godinu. Naime, ako pratimo znači sektor energetike, električne energije, plina, u svakom slučaju možemo biti zadovoljni. Naime, Hrvatska je u prošloj godini sa Europskom unijom i zemljama jugoistočne Europe potpisala ugovor o energetskoj zajednici gdje svakako se olakšava i trgovanje i distribucija kako sa plinom tako sa električnom energijom. Jednako tako jučer smo čuli koliko se gradi plinovoda, danas evo, a i jučer je na televiziji bilo da ipak je Hrvatska krenula i ugradnju prve hidroelektrane, mislim kao samostalna zemlja. Prema tome mislim da u ova dva područja ne idemo brzim koracima, ali problem rješavamo i zasigurno da se na tom polju čini dosta. Na žalost potaknuta ovdje izvješćem gdje stoji u području izdavanja dozvola da je za proizvodnju bio-goriva izdano nula, odnosno ni jedna dozvola, želim skrenuti pozornost upravo na područje bio-goriva. Naime, jučer je u Ministarstvu poljoprivrede Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti zajedno sa stručnjacima šumarstva, zajedno sa stručnjacima poljoprivrede govorila upravo o ovom dijelu energije i konstatirano je da u Hrvatskoj na žalost nismo napravili niti prvi korak kada su u pitanju bio-goriva. Naime niti jedan gospodarski projekt koji je apliciran prema domaćim bankama i fondovima nije prihvaćen s obrazloženjem da ne postoje zakonske regulative i kao takav proizvod, a prije svega mislim na bio-goriva, bio-masu i bio-plin nije prepoznat na tržištu i ne može se prodati. Ja mislim da će vjerojatno šumari govoriti o dijelu bio-mase koja ipak je dobila poticaje Europske unije i koja će zasigurno kroz dvije-tri godine dati rezultata. Na žalost kada su u pitanju bio-goriva i bio-plin ako izuzmemo Ozalj koji se temelji na uvoznom ulju i projekt koji pokušava Ministarstvo poljoprivrede definirati na otpadnim uljima, a znamo da ovog časa u Hrvatskoj se sakuplja svega 500 tona otpadnog ulja, da je maksimalno moguće na broj stanovništva i kapacitete koje imamo, sakupiti dvije tisuće tona otpadnih ulja godišnje, to nije niti za start jedne ozbiljne proizvodnje bio-goriva. I zato želim upozoriti da bi ova agencija jednako tako u svojim izvješćima trebala ukazati na problematiku da prvo nemamo zakonodavni okvir da bi uopće ta goriva mogla biti na tržištu. Drugo, da bi trebalo ukazati na postojeće potencijale, prije svega poljoprivrede koja ima i kroz neobrađene površine potencijala da barem u prvom dijelu, a na koji nas obvezuje Europska unija možemo proizvesti 30, 50 tisuća tona bio-goriva, ali svakako sa jednom drugačijom poticajnom politikom koja opet traži normalno regulaciju i novo zakonodavstvo. Mi ovdje jednako tako jučer smo čuli da Hrvatska potiče razvoj stočarstva, da gradimo govedarske farme, da gradimo veće svinjogojske farme i to je svakako za pohvaliti. Ali šta je sa otpadom sa tih farmi? Šta i na koji način ćemo dobiti suglasnosti Europske unije ako neznamo gospodariti sa tim otpadom. Europska unija ne samo da zna gospodariti tim otpadom nego i potiče gospodarenje tim otpadom upravo u pravcu proizvodnje bio-plina, a bio-plin dalje ide upravo u pravcu proizvodnje toplinske energije ili kogeneracije, neću sada govoriti o pojedinim detaljima, ali svakako da smo trebali te korake učiniti. Budući da kasnimo u tom prvom dijelu, mislim da agencija ovdje mora na to ukazivati, mora taj problem ako to već nije postavilo Ministarstvo poljoprivrede i Ministarstvo zaštite okoliša kao problem, morala bi agencija na to itekako upozoriti. Europska unija danas je krenula već dalje, potiče drugu generaciju bio-goriva, prije svega bio-etanol. Potiče znači usmjeravanje i viška šećera, ali prije svega viška žitarica koje svaka zemlja debelim novcem potiče u izvozu, a s druge strane te poticaje bi mogla zadržati unutar zemlje, usmjeriti ih za proizvodnju bio-etanola pa stvoriti dio vlastite energije i vlastite neovisnosti. Mislim da je to tema o kojoj treba razgovarati, mislim da treba itekako upozoravati. Kažem, polazeći upravo od vas koji vršite kontrolu i proizvodnje, odnosno i distribucije i svakako sagledavate i cijene, a zasigurno vlastita proizvodnja može utjecati i na niže cijene. Stoga vas molim da mi odgovorite kakvi su vaši planovi, ali da li postoji ta mogućnost da u daljnjem dijelu bude većeg angažmana na tom području jer očito niti agronomska niti šumarska struka, odnosno niti ostale struke koje su trebale odraditi taj segment nisu iz nekih razloga odradili svoje. Hvala vam lijepo i još jednom naglašavam da ćemo mi Izvješće podržati, ali mislim da uloga ovog segmenta za Europsku uniju je važno. A na kraju, već nas i Europska unija u proizvodni bio-goriva i obnovljivih resursa goriva obvezuje. Jer onog momenta kad smo postali kandidat i kad smo postali, odnosno kad smo počeli pregovarati mi pri kraju svake godine dužni smo dati izvješće o tome što smo u području bio-goriva i što smo u području obnovljivih goriva napravili. Mislim da ćemo dobiti vrlo brzo packu nakon prvog izvješća, pa evo, hvala lijepa.
Hvala lijepa. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi je gospodin zastupnik Petar Mlinarić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, predsjedniče Upravnog vijeća. U Izvješću se daje jasan pregled zapažanja koja su od značaja za energetski sektor. Stupanje u procesu restrukturiranja energetskog sektora, stanje zakonske regulative. Te ocjene dosegnutog stupnja razvoja energetskog tržišta i javnih usluga kao i usporedbe u odnosu na istovjetne procese u zemljama Europske unije ili zemlje regije. Značajan dio Izvješća posvećen je davanju ocjena u kojoj mjeri su sadašnja zakonska rješenja odgovarajući u odnosu na očekivani razvoj odnosa u energetskom sektoru, nastavak procesa restrukturiranja energetskog sektora kao i prilagodbe strukture i odnosa na energetskom tržištu u odnosima koji vrijede na energetskom tržištu u Europskoj uniji. Uvažavajući da je jedan od temeljnih ciljeva otvaranja energetskog tržišta omogućavanje da svi dobavljači energije dobiju jednake transparentne i ne diskriminirajuće uvjete za opskrbu kupaca i obrnuto, te da kupci dobiju pravo odabira dobavljača, jasna je uloga Hrvatske energetske regulatorne agencije kao i čimbeniku reguliranja odnosa na područje energetike te zaštite potrošača. Nedvojbeno je da je Hrvatska energetska regulatorna agencija svojim radom kao i redovitim komunikacijama s Vladom Republike Hrvatske, ministarstvom, tijelima, institucijama Državne uprave, udrugama potrošačkim i javnostima, nastojala povećati informiranost energetskih subjekata i kupaca o promjenama na energetskim tržištima te o mogućnostima koje pružaju tržišni odnosi i regulacije energetskih djelatnosti. Tako je ispunjavala jednu od vrlo bitnih funkcija. Podizanje razine, svijesti i informiranja svih relevantnih sudionika energetskog sektora što je bitan preduvjet za uspješno odvijanje reforme energetskog sektora na našem putu u članstvu Europskoj uniji. Tako je HERA uspostavila ravnotežu prava i odgovornosti u regulatornom sustavu u kojem je ekonomska moć energetskog sektora dovedena u ravnotežu sa regulatornom moći regulirajući agencije i nadgledanja pravosudnim organom koji rješava sporove. Upravo zbog važnosti i uravnoteživanja moći između poduzeća i regulatora bilo je vrlo bitno u ovom početnom periodu osigurati nezavisnost. Konačno, prilagodba organizacije i načina financiranja energetskog sektora i tržišta standardima organizacije i načina funkcioniranja energetskog tržišta u zemljama Europske unije je jedna od ključnih strateških odrednica energetskog razvitka Republike Hrvatske. A Hrvatska regulatorna agencija na čelu s upravnim vijećem predstavlja garanciju provedbe tog cilja. Svog svega navedenog mišljenja sam da treba dati pozitivno mišljenje na ovo Izvješće neovisno od predgovora predsjednika i njegovih komentara za koje mislim da predstavljaju njegovo izdvojeno mišljenje. Vjerujem da Upravno vijeće zaslužuje priznanje za dosadašnji rad i povjerenje za sljedeće razdoblje. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Željko Ledinski. Izvolite.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Evo dozvolite nekoliko riječi o ovome Izvješću o radu Hrvatske energetske regulatorne agencije koja je osnovana prije evo 2 godine. Ovo je praktički prvo izvješće o kojemu govorimo. S obzirom da u tom vremenu ipak Agencija se ekipirala, koliko smo čuli i po broju ljudi, očito da će u budućem vremenu onda i ta izvješća biti sigurno bolja i kvalitetnija i moći će dati odgovor na sve ono što bi se u tom sektoru trebalo događati. S obzirom da mi imamo i naše strategije koje su usvojene i na Vladi i na Saboru, ono što mene osobno čini mi se smeta, a to je da mi te strategije koje postoje posebno energetska bi trebali redovito vršiti njihove revizije. Jer očito da trendovi koji jesu u našem okolišu, u svijetu okolo, se vrlo brzo mijenjaju. Tako da, a to je navedeno i na ovim izvješćima gdje je gospodin Galić ukazuje da postoji dosta nejasnoća u Zakonu o regulaciji energetske djelatnosti pa na stranici 6 i 7 predlaže 12 izmjena i dopuna toga Zakona. A ne navodi se, ako se te promjene ne bi napravile i neko kraće vrijeme, kako će funkcionirati Agencija i da li će to, da li će posljedica tih ne donošenja promjena biti usporavanje ili blokiranje procesa restrukturiranja energetskog sektora u našoj državi. A vjerujem da takvo stanje može imati i negativan utjecaj na pregovore sa Europskom unijom. Zbog toga bi bilo dobro da čujemo i od ravnatelja Agencije, a i od ljudi koji su zaduženi za to da u nekom vremenu koje je pred nama, da li će se naći zajedno sa resornim ministarstvom i predložiti te promjene. Ili da pokušamo ako ne možemo to u okviru svojih ekipa pronaći onda stručne ljude koji su kompetentni za ta područja i da platimo nekim drugim firmama da oni naprave prijedloge tih zakona koji danas su očito, koče razvoj tog cijelog sustava. Vjerujem da ćemo u skorom vremenu dobiti i prijedloge tih zakona, izmjena koje se tu predlažu. Isto tako u samom predgovoru se navodi da je … [[Govornik se ne razumije.]] dozvola za obavljanje energetske djelatnosti, a iz toga se da zaključiti da stabilni razvoj energetskog tržišta jer je za sve djelatnosti izdana samo jedna dozvola osim za … [[Govornik se ne razumije.]] i za trgovanje i posredovanje i zastupanje na tržištu energije, njih je više. Tu postavio bih pitanje kako se tumači činjenica da je za opskrbu električnom energijom izdana samo ta jedna dozvolu HEP-u i da li se time zadržava monopol tog poduzeća? Ja sam bio isto u takvoj jednom državnom poduzeću i da znam da često državna poduzeća koja imaju monopol mogu negativno utjecati na druge tržišne utakmice koje bi možda razvile to tržište kvalitetnije, bolje i brže. Kad o tome govorim htio bih spomenuti probleme sa obnovljivim izvorima energije koji se tek sada počinju razvijati. Oni su takovi i zbog toga što je u samoj strategiji energetskoj … [[Govornik se ne razumije.]] se tek nakon 2015. godine počinju značajnije razvijati. Tek se ove godine počelo nešto osjećati da se o tom području dešava, a to potvrđuje i jučerašnji skup koji je bio već spomenutu ovdje u Ministarstvu poljoprivrede gdje ja kao šumar vidim veliku mogućnost upravo za korištenje energije iz biomase i to u cijelom području naše države. Te energije može imati puno, ona je ekološka, ona se u svijetu koristi kao dio druge energije, kao kompatibilna energija sa ne znam ugljenom azutom gdje smanjuje zagađenje i sve ostalo i sa količinama koje su dosta velike i nisu zanemarive kada bi se dodalo još i ne znam učinci iz privatnih šuma i sve ostalo to bi moglo dati ogromne količine energije i na taj način bi se smanjio i ovaj veliki uvoz koji je danas energija. Ja znam da je danas monopolistima najlakše uvesti tanker nafte mazuta i iz toga proizvesti energiju, a kad pogledamo trendove koji jesu danas u svijetu, u Europi barem koliko ja imam informacija vidim da svi koriste upravo te obnovljive izvore energije i to na način da dobivaju tu energiju, da pošto je ona čista energija da se na taj način dopunjuju svi sustavi i tu vidim veliku ulogu te naše regulatorne Agencije koja bi trebala promijeniti postojeće strategije, doraditi ih, a o tome je gospodin Galić čini mi se i govorio u uvodu gdje i u samom dijelovima se to spominje. Isto tako postavio bih još jedno pitanje koje me zanima s obzirom da HEP-ov operacijski, HEP distribucijski sustav je praktički jedini i na njega ima dosta primjedbi. Čak i ovdje smo u izvješću podatak vidjeli da recimo najveći broj pritužbi ima čak 33% za neispravnosti električnih brojila, a to je čini mi se jako puno. Ja sam evo i osobno sam u ovoj godini imao puno kontakata sa HEP-om pa sam imao prilike vidjeti baš svašta, ali to nije za saborsku raspravu, ali očito da monopolisti u našoj državi se tako ponašaju i zbog toga, a s obzirom da je na tu distribucijsku mrežu vezano 75% kupaca što o toj organizaciji takvog načina misli naša regulatorna Agencija. Mislim da bi bilo dobro da upravo od naše Agencije dobijemo prijedloge, onda izmjena toga sustava koji očito nije baš bio do sada najefikasniji, a vjerujem da s obzirom da je sada već IPA tamo 36 stručnjaka i da može dati i pravilna mišljenja i pozivam te ljude da stvarno sugeriraju što je potrebno učiniti da dobijemo kvalitetniji energetski sustav, a upravo ste vi pozvani kao Agencija da to i predlažete i resornom ministarstvu i ministarstvo onda nama i mislim da u kratkom vremenu onda možemo dobiti najbolje pokazatelje da iskoristimo sve potencijalne kapacitete, evo sad je drugi i … [[Govornik se ne razumije.]] neki dan sam pročitao u novinama napravljen. Prema tome, korištenje tih ostalih obnovljivih izvora energije u suradnji sa postojećim i početak gradnje nekakvih manjih hidrocentrala može smanjiti taj uvoz energenata koji je danas jako velik. Evo zaključio bih time da ću podržati ovo Izvješće koje je kao prvo takovo prezentirano na ovome Domu i da očekujemo za u idućoj godini da ćemo imati i bolje rezultate u tom cijelome sektoru, a vjerujem da će tu stručnjaci iz … [[Govornik se ne razumije.]] moći dosta pomoći. Hvala.
Hvala lijepa. I zaključno, u ime predlagatelja gospodin Tomo Galić, predsjednik Upravnog vijeća. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovani gospođe i gospodo saborski zastupnici. Ja ću se osvrnuti na neka pitanja koja su iz moje nadležnosti pa ću krenuti prvo na informaciju o tarifnim sustavima iz područja distribucije prirodnoga plina. Dakle, želim samo dati informaciju da je tarifni sustav za distribuciju prirodnog plina i tarifni sustav za opskrbu prirodnim plinom u proceduri donošenja. Dakle, završena su oba tarifna sustava, upućeni su u energetskim subjektima na mišljenje, Energetska regulatorna agencija također sada vrlo pažljivo još prati i sve primjedbe i prijedloge sa terena. Još ćemo jako, jako puno posvetiti pažnje tom tarifnom sustavu, on je vrlo osjetljiv i ja vjerujem da ćemo ga do kraja godine do kada je i zakonski rok donijeti. Dakle i tarifni sustav za distribuciju prirodnog plina, za opskrbu prirodnim plinom, ali također i još dva tarifna sustava iz područja prirodnog plina. Dakle, to je tarifni sustav za dobavu prirodnog plina i tarifni sustav za skladištenje prirodnog plina. Dakle, imamo puno posla još do kraja godine, ali ostalo je ovo vrijeme, mislim da ćemo ga korisno iskoristiti. Sljedeće pitanje koje je bilo upućeno, dakle bio je komentar odnos broja članova, dakle vreda u odnosu na sadašnji broj, dakle mislim da svi vi znadete dakle da je upravo zbog toga jer je ustroj po prvom Zakonu o regulaciji energetskih djelatnosti bio neprihvatljiv, dakle nije bio sukladan direktivama Europske unije, dakle gdje je energetski institut Hrvoje Požar bio stručna institucija koja je trebala dati podršku u Vijeću za regulaciju energetske djelatnosti. Zbog sukoba interesa to nije bilo više održivo dakle i stoga je i učinjen korak naprijed, dakle donesen je novi Zakon o regulaciji energetskih djelatnosti kojim je i određeno da Hrvatska energetska regulatorna agencija mora uspostaviti vlastitu stručnu službu koja će se naravno baviti isključivo specijalističkim područjem, dakle područjem regulacije energetskih djelatnosti, a naravno da će koristiti sve druge stručne i znanstvene institucije u Republici Hrvatskoj za korištenje onih znanja koje oni specijalistički razvijaju na svojim područjima, a mogu se naravno koristiti i u obavljanju i kreiranju naše djelatnosti, odnosno našega posla. Dakle, sljedeće pitanje je bilo po mišljenje Hrvatske energetske, odnosno Upravnog vijeća Hrvatske energetske regulatorne agencije na povećanje cijena električne energije da Hrvatska energetska regulatorna agencija odnosno Upravno vijeće dalo je pozitivno mišljenje na prijedlog Ministarstva rada, gospodarstva i poduzetništva i izvršena je detaljna stručna analiza. U to doba još HERA još nije imala vlastitu stručnu službu. Dakle koristila je podršku stručnjaka Energetskog instituta "Hrvoje Požar" ali provedena je detaljna stručna analiza u kojem je jasno dokazano da je zahtjev opravdan i u tom smislu je Upravno vijeće Hrvatske energetske regulatnorne agencije dalo i pozitivno mišljenje. Zatim sljedeće pitanje bilo je pitanje vezano uz područje obnovljivih izvora energije i kogeneracije. Dakle uloga Hrvatske energetske regulatorne agencije na tom području je dakle povezana je na način da se kod donošenja svih podzakonskih propisa iz tog područja, da Hrvatska energetska regulatorna agencija odnosno njezino Upravno vijeće daje mišljenje na prijedloge svih podzakonskih propisa iz toga područja. Naši stručnjaci sudjelovali su u izradi svih podzakonskih propisa za koje je nadležno Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva. Ono što ja znam jeste da su ti svi podzakonski propisi, to je čitav jedan paket podzakonskih propisa da su pri kraju, završeni, da će se vrlo skoro naći u proceduri donošenja i gdje će naravno i Hrvatska energetska regulatorna agencija dati svoje mišljenje. Ja vjerujem da će to do kraja godine biti donešeno jer dugo se na tome radi. To su naravno i vrlo osjetljivi podzakonski propisi. Radi se o tarifnom sustavu poticanju, potrebno je osigurati određena sredstva za poticanje tih djelatnosti jer to područje obnovljivih izvora ne bi moglo funkcionirati bez poticaja. Naravno to je uvijek vrlo osjetljivo područje. Što se tiče dozvola i otvorenosti tržišta električnom energijom pa i drugim energijama. Jeste izdana je i u ovom izvješću je vidljivo da je izdana samo jedna dozvola za opskrbu električnom energijom no u međuvremenu ovo izvješće je samo za 2005. godinu. Izdana je još jedna dozvola za opskrbu električnom energijom ali poduzeće koje je izvan sustava Hrvatske elektroprivrede, poduzeću koje je prisutno i u drugim zemljama Europske unije, konkurentnom poduzeću koje će sasvim sigurno kada se ostvare sve pretpostavke a to je donošenje kompletne regulative iz područja elektroenergetike a upravo sada je u tijeku donošenje i zadnjih podzakonskih propisa iz toga područja. Možemo sa sigurnošću reći da će do kraja godine kompletna regulativa iz područja elektroenergetike biti donešena i da će time biti stvorene pretpostavke, stvorena pravna pretpostavka za otvoreno tržište električnom energijom u Republici Hrvatskoj. Naravno, sada je pitanje cijene i pojave konkurenata. To je sada jedno drugo pitanje ali da su sve druge pravne pretpostavke će biti s time ostvarene. To je jedan važan preduvjet jer bez toga ne bi bilo moguće. I na posljednje pitanje koje sam ja registrirao iz moje nadležnosti jeste pitanje vezano uz zaštitu kupaca i kvalitetu energije, dakle pritužbe kupaca. I kupci su počeli prepoznavati Hrvatsku energetsku regulatornu agenciju. Moram reći da mi i možda i namjerno nismo se jače predstavili prvenstveno radi kupaca javnosti zbog toga jer nismo bili ekipirani međutim sada kako smo se i stručno ekipirali mi ćemo sve više dati do znanja i kupcima da mi postojimo jer oni naravno u nama vide određenog subjekta koji će štititi njihov interes. Naravno oni su slabija strana u odnosu na energetske subjekte. Naša je zadaća štititi i energetske subjekte ali i kupce i naravno da ćemo posebnu pažnju posvetiti kupcima kao slabijoj strani koja naravno ne može jednako se nositi sa svim tim problemima kao što se mogu energetski subjekti. Dakle, kupci su nas također prepoznali. Dolaze zahtjevi k nama, mi ih vrlo pažljivo obrađujemo i nastojimo sve sukladno zakonu i riješiti. Evo to bi bilo sve. Ja nisam drugo … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu i budući da su nekoliko odbora zakazalo svoje sjednice sada za desetak minuta, petnaest, dakle nećemo započinjati sljedeću točku dnevnog reda nego nastavljamo u 15,00 sati sa Prijedlogom nacionalne populacijske politike a potom i Prijedlogom zakona o volonterstvu. Hvala.
Izvješće o radu Hrvatske energetske regulatorne agencije zapažanjima od značaja za razvoj energetskog tržišta i javnih usluga u energetskom sektoru, analizi energetskog sektora te ostvarivanju proračuna Agencije za 2005. godinu. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: prihvaća se Izvješće o radu Hrvatske energetske regulatorne agencije zapažanjima od značaja za razvoj energetskog tržišta i javnih usluga u energetskom sektoru, analizi energetskog sektora te ostvarivanju proračuna Agencije za 2005. godinu. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 87 glasova za i 1 suzdržanim prihvaćen predloženi zaključak. Gospođe i gospodo zastupnici nastavljamo sa sjednicom i raspravom o - Prijedlog nacionalne populacijske politike Predlagatelj akta je Vlada Republike Hrvatske. Raspravu su proveli Odbor za obitelj, mladež i šport, rad, socijalnu politiku i zdravstvo, ljudska prava i prava nacionalnih manjina i Odbor za useljeništvo. Izvješća ste primili na sjednici. Potpredsjednica Vlade i ministrica obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti, Jadranka Kosor će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.
Hvala vam lijepa. Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane gospođe zastupnice i gospodo zastupnici ja vas srdačno pozdravljam. Evo na početku rasprave o jednom iznimno važnom dokumentu koji vam predlaže Vlada Republike Hrvatske, naravno dokumentu oko kojega očekujemo, iskreno očekujemo konsenzus, odnosno zajednička stajališta oko važnih pitanja koja su važna za ovaj trenutak, ali sasvim sigurno za budućnost Hrvatske i mislim da smo upravo mi generacija i u zakonodavnoj i u izvršnoj vlasti koja ima prigodu donijeti, opredijeliti se za neke mjere od kojih neke predlažemo da stupe na snagu već sljedeće godine, za što imamo utemeljenja i u proračunu o kojem ćete raspravljati sljedeći tjedan, ali to su i neke mjere za dugoročno razdoblje za sljedećih desetak godina koje će vjerujemo popraviti ovu katastrofalnu demografsku sliku danas u Hrvatskoj koja je zabrinjavajuća iz mnogo razloga i gledana naravno sa različitih aspekata. To je situacija na koju nas godinama uporno upozoravaju prije svega naši ugledni demografi, demografi naravno koji su cijenjeni u Hrvatskoj, ali i kao stručnjaci Ujedinjenih naroda, koji upozoravaju među ostalim, to je podatak koji vjerujem svi znamo koji se neprekidno vrti i u javnosti, podatak o tome da će nas recimo za zapravo manje od 50-tak godina biti otprilike milijun manje u Hrvatskoj, dakle jedan zabrinjavajući podatak i sa gospodarskog stajališta i sa nacionalnog stajališta, sigurnosnog stajališta i moglo bi se naravno tu nabrajati mnogo toga, ali mislim da sam rekla ono što je najvažnije. Zato od početka mandata ova Vlada nastoji, budući da je to tako naravno zapisano i u programu Vlade za četverogodišnje razdoblje, nastoji ovaj problem, odnosno rješavanje ovoga problema bolje rečeno, staviti na jedno od prvih mjesta, od prvih ciljeva u mandatu Vlade, mi smo dakle od početka već 2004. godine tom problemu posvetili veliku pozornost. Ja ću vas samo podsjetiti da smo već 2004. donijeli odluke i proračunske, ali naravno i zakonske kojima smo vratili visinu rodiljnih naknada na razinu iz 2001. godine, dakle povećali ih. Vratili mogućnost korištenja trogodišnjeg plaćenog dopusta za majke blizanaca, troje i više djece i krenuli sa programom besplatnih udžbenika za obitelji sa osmero i više djece. Dakle to je program već iz 2004. godine. Evo kada spominjem udžbenike reći ću da smo se tada dogovorili, dakle pokretanje toga projekta za besplatne udžbenike za osnovnoškolce i srednjoškolce u obiteljima sa osmero i više djece. Međutim da ćemo čim to gospodarske prilike budu dozvoljavale, a to znači naravno i punjenje proračuna, taj projekt proširiti i na drugu djecu. I u pravo to činimo, evo to iznosim kao jedan od primjera, to činimo i sada u proračunu za 2007. godinu, ali i kao jednu od mjera populacijske politike, dakle besplatni udžbenici za obitelji, odnosno za djecu koja su obuhvaćena obveznim školovanjem što znači u 2007. svi učenici osnovne škole i učenici prvih razreda srednje škole. Rekla bih još jedanput da je ovo za nas sigurna sam da ćemo se u tom pogledu apsolutno svi složiti bez obzira na stranačkom pripadnost u ovome Saboru, prvorazredno političko pitanje, pitanje koliko će nas biti, kakav će zapravo, kakva će situacija biti kad se govori o naciji za 10, 15, za 20, 50 godina da je to i prvorazredno strateško pitanje. Svakako prvorazredno nacionalno pitanje ali ističem uvijek i prvorazredno gospodarsko pitanje, jer je naravno pitanje svih pitanja tko će raditi, tko će na kraju evo vraćati i kredite za autoceste primjerice i za sve druge velike projekte. O tome je moram reći bilo puno govora i na sjednici Gospodarsko-socijalnog vijeća koje je ovu Nacionalnu populacijsku politiku prihvatilo jednoglasno. Dakle dobili smo kao Vlada potporu naših socijalnih partnera što je za Vladu iznimno važno, sigurna sam i za sve vas. Dakle potporu i sindikata i poslodavaca. Sa zadovoljstvom bih istaknula također da su upravo i predstavnici i sindikata i poslodavaca sudjelovali i u savjetu koji je izradio naravno u okviru Vlade Republike Hrvatske jer je to savjet koji je imenovala Vlada, ovaj prijedlog populacijske politike. Također bih rekla, makar vjerujem da mnogi od vas to znaju, jer je o tome bilo dosta riječi u javnosti, da su u tome savjetu upravo ugledni svi naši ugledni stručnjaci koji se bave ovim područjem od gospođe Alice Verhemen Baletić koja se niz godina, odnosno desetljeća bolje rečeno bavi tim problemom, koja je i sama zbog toga što još davne, davne, pradavne skoro bih rekla, 71. upozoravala na probleme s kojima će se Hrvatska, odnosno hrvatski narod suočiti pa su je tih godina upravo zbog toga što je upozoravala naprosto na jedan katastrofalan trend koji se mogao tada predvidjeti, a koji se na žalost pokazao istinitim, bila u nekim godinama proglašavana tih 70-tih, 71. nacionalistom naprosto zbog toga što je upozoravala da idemo u jednom smjeru koji je vrlo loš i da će nam se dogoditi katastrofa. Tu su naravno i demografi kao što je gospodin Gelo, gospodin Akrap, gospodin Nejašmić, ali predstavnici nevladinih udruga koje isto tako imaju što za reći o ovome području. Rekoh već, predstavnici poslodavaca, sindikata, liječnici, dakle, svi oni koji su zainteresirani za zaštitu obitelji, za zaštitu djece i u konačnici naravno za budućnost Hrvatske. Dakle, ponavljam, ovaj dokument dobio je potporu Gospodarsko-socijalnoga vijeća. A sad bih prešla na najvažnije naznake iz Nacionalne populacijske politike koja, vjerujem da ste svi imali prilike pročitati, proučiti, donosi niz iznimno važnih mjera od kojih se mnogi ostvaruju već 2007. godine, ali ono što je isto tako važno, kod svake mjere su naznačeni rokovi, načini na koji će se provesti i zapravo rokovi u kojima bi se realizacija mjere imala izvršiti. Mislim da je to iznimno važno, da će to biti važno prije svega za Hrvatski sabor koji će nadgledati kako se provodi Nacionalna populacijska politika, ali isto tako za nas u Ministarstvu obitelji, branitelji, međugeneracijske solidarnosti koji ćemo također imati ulogu, na izvjestan način, kontrole, poticanja. Mislim da nikakvih problema neće biti zato što je ovaj dokument dobio potporu naravno svih ministarstava, ali govorim o tome zbog toga što su i druga ministarstva, naravno od Ministarstva financija do Ministarstva znanosti, obrazovanja i športa, aktivno sudjelovali u smislu vlastitih prijedloga i vlastitih inicijativa. A ono najvažnije, ponavljam, ovaj Prijedlog ima uporište u proračunu i u smjernicama Proračuna za sljedeće godine. Dakle, ne samo u Proračunu za 2007. nego u smjernicama proračuna. Ovdje se, dame i gospodo, predlažu realne i provedive mjere i aktivnosti i u području gospodarstva i u području poduzetništva, rada, razvoja usluga i potpora obitelji, novčanih potpora obitelji, zdravstvene zaštite majke i djeteta, odnosno cijele obitelji. I mislim da je iznimno važno da svi zajedno uznastojimo u onom drugom dijelu koji je, koji se zapravo naslanja na sve ove projekte za koje se obvezala provesti Vlada. Naime, mi želimo da se u ovaj projekt, ovaj Program aktivno uključe i predstavnici lokalne uprave, odnosno samouprave jer ovo svakako nije problem samo Sabora, odnosno zastupnika, nije problem samo hrvatske Vlade ili hrvatskih vlada u budućnosti nego je to problem svih, lokalne zajednice i koliko će se svatko iskreno uključiti u provedbu ovoga programa. Odnosno ukoliko se uključi onda ćemo sasvim sigurno relativno brzo imati i rezultate. Što se tiče rezultata rekla bih još nešto što je podatak koji pokazuje da smo ipak uspjeli taj negativni trend, u tom smislu da se svake godine rađa sve manje djece, ipak uspjeli zaustaviti. Evo, podatak o tome da je 2003. rođeno oko 39 tisuća djece, a 2005. 43. Dakle, ovo su podaci koji daju neko svijetlo na kraju tunela, pokazuju da se ipak nešto događa. Evo vidim danas u novinama, piše se o poteškoćama u splitskome rodilištu. Da žene leže po dvije u jednome krevetu. To je naravno strašno, ali gradi se hvala Bogu rodilište, novo u Splitu. Međutim isto pokazuje da se naprosto rađa više djece. To je, to jesu dobre vijesti i sasvim sigurno da ova Populacijska politika daje vjetar u leđa svim tim nastojanjima koji taj trend žele preokrenuti. Ja ću sad preći na sasvim konkretne mjere. Neću vam govoriti o načelima jer je to naravno sasvim svima jasno da se ova Populacijska politika temelji prije svega na načelima ravnopravnosti spolova, na novu svijest o obiteljskim potrebama i izazovima. O tome da se obitelji uistinu mora vratiti ono mjesto koje joj pripada u društvu, prema Ustavu i svim dokumentima. Dakle, središnje mjesto jer Ustav vrlo jasno kaže o tome da obitelj, odnosno djeca, odnosno mladi moraju imati potpunu potporu i zaštitu države. Nego bih krenula odmah na konkretne mjere koje stupaju na snagu 1. siječnja 2007. godine i koje imaju potporu u proračunu koji ste dobili, odnosno o kojem ćete raspravljati sljedećeg tjedna. Prije svega bih istaknula sustav obiteljskih potpora, dame i gospodo, jer se ovim sustavom osnažuje obitelj u podizanju djece. Mi smo krenuli od rodiljne naknade, ali isto tako i od pomoći za novorođenče, odnosno novorođenčad koje dobiva svaka majka, odnosno svako dijete, odnosno svaka obitelj kod rođenja i vezali smo ih sada prvi puta za proračunsku osnovicu. Kako, naravno, proračunska osnovica koja se određuje Zakonom o izvršavanju proračuna bude rasla tako će rasti i najniži iznos rodiljne naknade, ali i visina ovog iznosa za opremu na novorođenčad. Dakle, najniži iznos rodiljne naknade od 1. siječnja 2007. godine iznosit će 50% proračunske osnovice. Ono što isto želim istaknuti jest da se evo poslije punih 12 godina, dakle 12 godina, povećava i iznos za opremu novorođenog djeteta. Taj se iznos također veže za proračunsku osnovicu. To je 70% proračunske osnovice i bit će nešto veći od 2 tisuće 330 kuna. Točne iznose ćete dobiti kad budete dobili na stolove Zakon o izvršenju proračuna jer, dobili ste, e tako. Tako da je, dakle, sve ono što smo predvidjeli i što smo vezali za proračunsku osnovicu je jasno vidljivo već u Zakonu o izvršenju proračuna. Zato mislim da je jako dobro što se evo dogodilo da rasprava o Nacionalnoj populacijskoj politici zapravo ide neposredno prije rasprave o državnom proračunu tako da i sami možete vrlo jasno provjeriti da mjere koje idu, odnosno koje stupaju na snagu od 1. siječnja 2007. godine imaju svoje uporište, imaju osiguran novac za njihovu provedbu. Isto tako nešto što na poseban način želim istaknuti iz ovog projekta jest doplatak za djecu. Doplatak u 2007. godini, dakle, od 1. siječnja se mijenja u tom smislu da se dohodovni cenzus kao uvjet za stjecanje prava na doplataka sa sadašnjih 40% podiže na 50% proračunske osnovice. Umjesto dosadašnja dva uvode se tri dohodovna razreda. Najniži iznos doplatka bit će oko 200 kuna, najviši oko 300 i ono na što vas želim posebno upozoriti jest da se u ovom projektu, odnosno u ovom programu koji vam predlažemo uvodi prvi puta i jedan institut koji smo nazvali pronatalitetni dodatak za svako treće i četvrto dijete u obitelji. Pronatalitetni dodatak je mjera na kojoj su posebno inzistirali upravo demografi koje sam spomenula, koji su bili članovi, odnosno koji su još uvijek članovi Savjeta za populacijsku politiku. To je nešto što je dalo rezultate i drugdje u Europi i mislim da je iznimno važno jer se radi o sljedećem. Dakle, svako treće i četvrto dijete u obitelji uz svoj tzv. redoviti doplatak za djecu dobit će, koji mu pripada prema dohodovnom cenzusu dobit će i taj pronatalitetni dodatak. Pa primjerice ako je ukupni dohodak obitelji takav da npr. svako dijete treba primiti doplatak od 200 kuna, dakle svi će dobiti po 200 i još će na ime trećega i četvrtoga stići i pronatalitetni dodatak od 500 kuna što će iznositi ukupno 700 kuna za treće i četvrto dijete, a za ostale po 200, ako je naravno to doplatak koji pripada toj obitelji. To je sasvim sigurno nešto što će prije svega obuhvatiti novi broj djece, dakle na taj pronatalitetni dodatak imat će pravo prema našim izračunima u ovom trenutku oko 50 tisuća djece, a upravo zahvaljujući promjenama u dohodovnom cenzusu još 50-tak tisuća djece više će biti obuhvaćeno ukupno doplatkom za djecu. Evo reći ću vam odmah budući da sam dosta spominjala proračun kako to izgleda u proračunu. S obzirom na izvršenje na pozicijama doplatka za djecu u ovoj godini 2006. ukupno će se sredstva za doplatak povećati za 325 milijuna u 2007. godini, a za rodiljne naknade za otprilike 165 milijuna kuna. Naravno govorim samo o milijunima kuna, naravno da ćemo u skladu sa promjenama, jer u ovom području kad se govori o doplatku, a posebno kad se govori o rodiljnim naknadama teško je sasvim precizno planirati, evo to govore ove naše tri godine iskustva, ali ako bi bilo potrebno još dodati sasvim sigurno da ćemo pronalaziti načina da eventualno rebalansom ta sredstva i povećamo. Dakle, ovo su što se promjena u sljedećoj godini najveće promjene. Ima naravno i drugih, ja ću pokušati samo pobrojati ono što mi se čini najvažnijim. Recimo izradom zakonodavstva naklonjenog obitelji, a u tom poslu smo naravno od početka zapravo izrade ovog projekta, odnosno ove nacionalne populacijske politike. Povećat će se doprinosi za mirovinsko osiguranje za korištenje, odnosno za vrijeme korištenja rodiljnog i roditeljskog dopusta. Zatim će se sasvim sigurno omogućiti i ravnopravnije obnašanje roditeljskih dužnosti i majke i oca, ali ćemo kao što sam već maloprije rekla nastojati u većoj mjeri uključiti lokalnu i područnu, odnosno regionalnu samoupravu od koje sasvim sigurno očekujemo veću participaciju u pružanju potpore obitelji tako da su predviđene različite olakšice i za poslodavce koji će primjerice isplaćivati također tu jednokratnu naknadu ili neki drugi oblik naknade za obitelji, odnosno za majke sa više djece ili za svako rođeno dijete, naravno ovisi o tome za koji će se model poslodavac opredijeliti, imat će odmah u sustavu, poreznom sustavu izvjesne olakšice, takve olakšice naravno predviđamo i za jedinice lokalne, odnosno područne samouprave jer smatramo da na taj način zajedničkim snagama možemo stvari iz godine u godinu micati prema onome krajnjem cilju, a to je znatno preokrenuti ovaj katastrofalan negativan trend u Hrvatskoj. Isto tako u poreznom sustavu predviđamo povećanje osobnog odbitka za prvorođeno dijete, povećanje iznosa poreznih olakšica za održavanje stambenog prostora, olakšica za plaćene kamate po stambenim kreditima, porezne olakšice s naslova uplaćene stanarine, zatim olakšice za usluge skrbi o djeci u kući, porezna oslobađana za poslodavce, lokalnu, područnu (regionalnu) samoupravu, uvođenje također povlaštenih stopa poreza na dodanu vrijednost, na dječju odjeću, obuću, opremu, hranu i higijenske proizvode u skladu sa propisima Europske unije. Dakle, tu smo se dogovorili da sve te odredbe koje se odnose na ove olakšice, odnosno na povlaštene stope poreza na dodanu vrijednost budu u skladu sa odredbama Europske unije jer mislimo da je to jedino logično i jedino pravedno i na kraju jedino moguće budući da smo mi zemlja koja se priprema za ulazak u Europsku uniju. Isto tako puno je vremena, odnosno puno je mjesta vremena svakako u izradi, ali mjesta sada u ovom dokumentu predviđeno za ono što zovemo usklađivanje obiteljskog i poslovnog života. Tako predviđamo subvencioniranje doprinosa za roditelje koji skrbe o djeci, odnosno o djetetu, a zaposlen je primjerice s nepunim radnim vremenom. Rok za provedbu ove mjere je od 2007. do 2009. godine. Zatim poticaj poslodavcima za različite oblike zapošljavanja roditelja, početak provedbe ove mjere je već u sljedećoj godini, povećana zaštita nezaposlenih roditelja s malom djecom i djecom s posebnim potrebama, rok provedbe je također sljedeća godina, odnosno 2008., povećanje iznosa primitaka nezaposlenog roditelja koji smije ostvarivati za vrijeme nezaposlenosti također 2007. i 2008., jačanje inspekcijskog rada u smjeru zaštite prava zaposlenih na rad sukladno zakonu i kolektivnom ugovoru, osiguranje nadoknade poslodavcu za reedukaciju zaposlenika roditelja nakon povratka na posao po korištenju rodiljnog, odnosno roditeljskog dopusta, zatim svakako izrada novih predškolskih standarda za rad u dvije smjene, rok provedbe je sljedeća godina, odnosno 2008. Rekla sam već besplatni udžbenici, rok je 2007. Produženi boravak za djecu polaznika osnovne škole također 2007./2008. godina. Jasno da posebno mjesto ovdje nalazi cijeli veliki projekt kontroliranog sustava izvan institucijskih skrbi o djeci dojenačke i predškolske dobi. Također rok sljedeća godina odnosno do 2009. godine. Institucijsko zbrinjavanje djece predškolske dobi, predškolske ustanove, spominjala sam puno gradove, općine, županije. Naravno da u tome očekujemo potporu odnosno sudjelovanje gradova, općina, županija jer mislim da je nedopustivo da stalno govorimo o istim stvarima. Nedostaje vrtića, radno vrijeme vrtića neprilagođeno obiteljima u kojima oboje roditelja rade, gdje majke naravno žele uz to što imaju djecu imati i obitelj, žele imati i karijeru. Prema tome u tom smislu se stvari moraju sasvim sigurno mijenjati već od sljedeće godine odnosno rok bi trebao biti od odmah. Primjerice u Zagrebu, neprekidno govorimo o tome da je tisuću 600 otprilike tisuću 600, tisuću 700 djece na listama čekanja. Dakle, to su ona djeca čiji roditelji nemaju kamo s djecom i žele u vrtiće, ne mogu ih smjestiti. Naravno takvih gradova ima i još ali mislim da se u tom smislu stvari naprosto moraju drugačije postavljati da to moraju biti prioriteti. Predviđamo naravno i potporu servisima za pomoć u obitelji. Zatim osnivanje neprofitne zaklade "Hrvatska za djecu". Svrha ove zaklade bi bila prikupljanje sredstava kojima će se sufinancirati brojni programi poput ljetovanja, izleta, susreta, stipendiranja nadarene djece itd. Naravno u tom smislu da se osnaže prije svega one obitelji koje to vlastitim snagama ne mogu. Rok u kojem ćemo početi provoditi ovu mjeru je naravno sljedeća godina 2007. Posebno mjesto u ovom dokumentu ima zdravstvena zaštita majki i djece. Tu su predviđene različite mjere u svrhu smanjenja broja privremeno rođene djece i djece niske porodne težine. Rok provedbe ove mjere je sljedeća godina. Zatim preventivne mjere koje pridonose smanjenju broja nasilnih smrti i invaliditeta djece i mladih. Osiguranje ujednačene perinatalne skrbi u cijeloj državi, provođenje programa rodilište – prijatelj djece. Rok za ovo je također sljedeća godina. Kvalitetnija skrb o majkama i djeci. Osnivanje Centara za planiranje obitelji i reprodukcijsko zdravlje. Obiteljska savjetovališta odnosno obiteljski centri s kojima smo već počeli. Svakako bolja povezanost stručnjaka koji rade na ovom području. Posvetili smo jedan dio ovoga našeg dokumenta i onome što se zove zapravo u svim dokumentima je senzibilizacija i informiranje o tome da bi trebalo naravno neprekidno senzibilizirati sve nas, cjelokupno društvo, cijelu javnost, medije, da u tome mediji imaju veliku ulogu. To mislim da ne moram posebno spominjati. Senzibilizirati na to da je dijete dobrodošlo, da je obitelj važna, da je obitelj u središtu, da obitelj mora biti u središtu pozornosti, da je obitelj ono mjesto u kojem naučimo zapravo sve osnovno u životu. Sve ostalo je dalje manje važno. Ono najvažnije u odnosu prema ljudima, pa i prema sebi samima naučimo o obitelji što nismo naučili a zove se poštovanje, samopoštovanje, ljubav, ako nismo naučili u obitelji teško da ćemo naučiti u životu. Ali naravno zato obitelj treba snažiti, treba joj dati potporu i mislim da to mjere koje predviđa ovaj dokument jamče. Evo mi smo među ostalim planirali i osnivanje Instituta za demografska istraživanja tako da demografska istraživanja odnosno praćenje iz dana u dan, iz mjeseca u mjesec, iz godine u godinu bude nešto što će također biti neprekidno u centru pozornosti Vlade, svake Vlade buduće i svakog saziva Hrvatskoga sabora. Evo dame i gospodo. To bi bilo ono najvažnije što bih ja istaknula kao vrijednosti ovog dokumenta koji je ponavljam rađen u unutar Savjeta za populacijsku politiku Vlade Republike Hrvatske koji su radili stručnjaci. Ovo su mjere od kojih mnoge su dale rezultata. Ponavljam negdje drugdje ovo nisu mjere koje bi značile izmišljanje tople vode nego su ove mjere koje imaju svoje uporište u znanosti ali imaju s druge strane uporište u stvarnosti hrvatskoj i isto tako ponavljam u proračunu ali i u smjernicama proračuna za sljedeće tri godine. Želim na kraju još napomenuti da su Savjet za populacijsku politiku Vlade Republike Hrvatske i Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti zaduženi za trajno praćenje ostvarivanja mjera iz ove nacionalne populacijske politike, usklađivanje rada svih nositelja aktivnosti. Isto tako želim na kraju reći da su prema ovom našem programu jedinice lokalne i područne odnosno regionalne samouprave dužne u roku od godine dana osnovati nadležne službe za provođenje populacijske politike. Dakle, dužne su i kad vi a vjerujem da ćete prihvatiti ovaj dokument sa velikim brojem glasova, dakle bit će obvezatne. Mislim da je to posebno važno i jedinice lokalne uprave odnosno područne (regionalne) samouprave provoditi ove mjere i osnovati službe koje će pratiti nacionalnu populacijsku politiku. Evo dame i gospodo. Vrijeme je polako pri kraju koje sam imala za predočiti vam najvažnije naznake iz ovog dokumenta. Ja vam se zahvaljujem na pozornosti. Molim da još jedanput proučite sve ono što Vlada predlaže u ovom dokumentu koji je sasvim sigurno jedan od najvažnijih dokumenata za budućnost Hrvatske i uz želju da ga prihvatite želim također da ovo bude jedna plodna rasprava u kojoj će se možda iznjedriti još koji dobar prijedlog. Ako to tako bude Vlada će ga naravno sa zadovoljstvom prihvatiti. Hvala vam lijepo.
Hvala. Odbori! Odbor za obitelj, mladež i šport. Odbor za rad, socijalnu politiku i zdravstvo. Poštovana zastupnica, izvjestiteljica Karmela Caparin. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče. Poštovana potpredsjednice sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Odbor za rad, socijalnu politiku i zdravstvo na 62. sjednici Odbora održanoj 15. studenog 2006. raspravi je Prijedlog nacionalne populacijske politike koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 28. rujna 2006. Odbor je prijedlog raspravio kao zainteresirano radno tijelo sukladno članku 140. Poslovnika Hrvatskog sabora. Uvodno obrazloženje podnio je predstavnik predlagatelja. Članovi Odbora su se složili da se radi o dokumentu izuzetno važnom za razvoj države i njenih strateških ciljeva. S mjerama predloženim u ovoj nacionalnoj populacijskoj politici složili su se i svi socijalni partneri koji su bili uključeni u njeno donošenje što je po mišljenju članova Odbora doprinijelo kvaliteti dokumenta. Kako je istaknuto u raspravi obitelj je najvažnija za razvoj djeteta pa je nužno u provođenju pronatalitetne politike poduzimati sve predviđene mjere u sustavu obiteljskih potpora. S tim u svezi bilo bi korisno razmotriti opravdanost vezivanja doplatka za djecu uz ostvareni dohodak u obitelji. Dakle, primjenu imovinskog cenzusa posebno imajući u vidu da se s druge strane besplatno dijele udžbenici za obavezno školovanje. Nacionalna populacijska politika u najvećoj mjeri ovisi o gospodarskom razvoju zemlje. U tom smislu ističu članovi Odbora potrebno je osmisliti i imigracijsku politiku kako bi se problem deficita radne snage i nepovoljne dobne strukture stanovništva kvalitetnije i brže riješio. Kako i ruralna područja uslijed migracijskih kretanja ostaju napuštena treba obratiti pažnju poticajnim mjerama koje će dovesti do razvoja proizvodnih i uslužnih trgovačkih društava, obiteljskih gospodarstava, ali i obrta i obrtničkih radionica. Jedno od bitnih područja djelovanja populacijske politike je zdravstvena zaštita majke i djeteta. U osiguranju kvalitetne zdravstvene skrbi za majke i djecu treba imati u vidu posljednjih godina prisutan nedostatak liječnika specijalista i medicinskih sestara na što je između ostalog u više navrata upozorila i Hrvatska liječnička komora. Nakon rasprave članovi Odbora su većinom glasova uz jedan glas suzdržan odlučiti predložiti Hrvatskom saboru na usvajanje sljedeći zaključak: donosi se nacionalna populacijska politika u tekstu kako ga je predložila Vlada Republike Hrvatske.
Hvala. Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, predsjednik Odbora poštovani zastupnik Furio Radin. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Odbor je navedeni prijedlog nacionalne populacijske politike razmatrao kao zainteresirano radno tijelo. Članovi Odbora su konstatirali da se radi o iznimno važnom dokumentu kojim se trebaju utvrditi strateški ciljevi države u jednom od najosjetljivijih segmenata njenog budućeg razvoja. Naglašeno je da je pitanje demografskog razvoja i populacijske politike veoma kompleksno i da traži uključivanje ne samo demografskih stručnjaka, već i čitavog niza drugih grana znanosti, ali i najšire javnosti. Kada je u pitanju predloženi dokument rečeno je da se stječe utisak da su na njemu radili samo demografski stručnjaci što je jednostran pristup koji bi trebao otkloniti otvaranje šire radne, koji bi trebalo otkloniti otvaranje šire javne rasprave na koju ponuđeni dokument predstavlja dobar odnos. Na taj način bi se obuhvatila i neka važna područja koja u ovom dokumentu nisu razrađena. S tim u vezi u raspravi su iznijeta sljedeća stajališta, prijedlozi i mišljenja. Ocijenjeno je da demografski deficit i narušenost dobne strukture stanovništva u Republici Hrvatskoj u tolikoj mjeri izražena da se postavljeni ciljevi demografske obnove ne mogu ostvariti samo poticanjem rađanja, odnosno da se uz mjere kojima je cilj značajnije povećanje nataliteta svakako mora osmisliti i konzistentna politika vanjskog priljeva stanovništva što je realnost koju su prihvatile i najrazvijenije europske zemlje nakon što su uvidjeli da uz sva poticanja nataliteta nisu u mogućnosti riješiti problem deficita radne snage i narušene dobne strukture stanovništva. U raspravi je kao najeklatantniji primjer spomenuto iskustvo Švedske koje je … [[Govornik se ne razumije.]] iznimno visokih ulaganja u povećanje nataliteta ostvarila, doduše dosta zapažen, ali nedovoljne pomake pa se morala na kraju opredijeliti za plansku politiku i migracije. S obzirom da se radi o dokumentu kojim se nacionalna populacijska politika definira za duži niz godina istaknuto je da njegov ozbiljan nedostatak upravo nerazrađenost koncepta imigracijske politike koja će se nametnuti sasvim sigurno u pristupnim pregovorima s Europskom unijom što uključuje i odgovarajuću politiku azila u kojoj godinama nema značajnog pomaka kao i fleksibilniju politiku naturalizacije brojnih pojedinaca koji su rođeni u Hrvatskoj ili u njoj žive i rade desetljećima, a nisu u mogućnosti riješiti problem stjecanja hrvatskog državljanstva. Iznijeta je i primjedba da je veliki nedostatak predloženog dokumenta što u njemu nema ništa o povratku ratno raseljenog stanovništva koji uz ostalo treba tretirati kao jedan od bitnih elemenata populacijske politike. Aktivna politika povratka koju zagovara Vlada Republike Hrvatske osobito stvaranjem uvjeta za povratak mlađeg stanovništva trebala bi u značajnoj mjeri pridonijeti i demografskoj obnovi pri čemu treba imati u vidu da se radi o populaciji koja se zbog svoje vezanosti za Republiku Hrvatsku može najlakše integrirati u hrvatskom društvu. Posebno je ukazano na to da je premalo naglašen značaj aktivne populacijske politike i u okviru toga imigracijske politike za budućnosti i održivost mirovinskog sustava. Ostat ćemo bez mirovina gospodo. Činjenica, vidite kako sad piše malo. Činjenica je da je u Hrvatskoj kao i u velikom broju drugih europskih zemalja prisutan trend starenja stanovništva koja s aspekta mirovinskog sustava znači da sve više onih koji ulaze u stariju mirovinsku dob, a sve manje onih koji svojim radom i plaćanjem doprinosa popunjavaju mirovinske fondove. Zbog duboke narušenosti dobne strukture spomenuti proces starenja je puno brži od mogućnosti da se i najskupljim mjerama poticanja nataliteta pravodobno obnovi radni kontigent stanovništva. Obzirom na to nužnost osmišljene imigracijske politike mora se sagledavati s tog aspekta i to bez odlaganja i to za sve europske zemlje. Predložena strategija nacionalne populacijske politike ne daje prijedlog konkretnog rješenja ovog problema koji je već prisutan i biti će svake godine sve izraženiji do mjere koje će dovesti u pitanje održivosti bilo kakvog mirovinskog sustava. Naglašeno je da gotovo sva relevantna europska istraživanja navode da u sastavu vrednota u svim europskim zemljama na prvoj poziciji je obitelj. Imajući u vidu i činjenicu da se više od 90% djece u Hrvatskoj rađa u braku, a kako bi se održala sva pozitivna tradicija hrvatskog društva kada su u pitanju mjere pronatalitetne politike potrebno je analizirati sve probleme s kojima se institucija braka suočava u novim okolnostima te i znači mjere koje će revitalizirati i ojačati … [[Govornik se ne razumije.]] ugroženost, nesigurnost zaposlenje, negativan odnos prema ženi i majci kao zaposlenici stvaraju osjećaj nesigurnosti i nepovjerenja u institucije sistema i odlažu ulazak u brak mladih ljudi u fertilnoj dobi što ima izravno posljedice na smanjenje nataliteta. Ove je barijere potrebno otklanjati, kako zalaganjem protiv svih oblika diskriminacije, tako i izgradnjom infrastrukture, jaslice, vrtići, škole i drugo, i poduzimanjem drugih mjera koje će olakšati obiteljima brigu o djeci, ujedno kod poslodavaca otkloniti sumnju da roditelji i posebno majke s djecom predstavljaju problem. Odnosno da su manje pouzdani zaposlenici. I na kraju, imajući u vidu sve navedeno, članovi Odbora su istaknuli da će i nakon usvajanja u Hrvatskom saboru predložena strategija populacijske politike tražiti stalno propitivanje i dorađivanje kako bi se ostvarili postavljeni ciljevi revitalizacije stanovništva u Republici Hrvatskoj. Stoga je ocijenjeno potrebnim da o ostvarivanju ovog projekta Sabor bude obaviješten redovitim godišnjim izvješćem Vlade. S tim u vezi Vladu bi trebalo obvezati ili posebnim zaključkom Sabora ili u poglavlju završne odrednice, poglavlje V. u točki 7. i na kraju bi trebali dodati riječi: "A Vlada će do 30. lipnja svake godine izvještavati Hrvatskome saboru". Nakon provedene rasprave Odbor je većinom glasova, 5 glasova za, 2 protiv, 1 suzdržan odlučili predložiti Hrvatskom saboru da donese sljedeći zaključak: Donosi se Nacionalna populacijska politika i primjedbe, prijedlozi, mišljenja iznijeti u raspravi dostavljaju se predlagatelju. Obvezuje se Vlada Republike Hrvatske da jedanput godišnje podnese izvješće Hrvatskom saboru o provedbi mjera utvrđenim Nacionalnom populacijskom politiku. Hvala gospodine potpredsjedniče. Ispričavam se.
Hvala vama. Ništa, ništa. Hvala vam gospodine predsjedniče Odbora. U ime Odbora za useljeništvo gospođa predsjednica Babić-Petričević. Izvolite.
Gospodine dopredsjedniče, gospođo ministrice, kolegice i kolege. Odbor za useljeništvo na 25. sjednici održanoj 19. listopada ove godine raspravio je Prijedlog nacionalne populacijske politike koji je predsjedniku Hrvatskog sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske. Odbor je raspravu o Prijedlogu nacionalne populacijske politike razmotrio u svojstvu zainteresiranog radnog tijela. Uvodno je predstavnica predlagatelja navela temeljna načela Nacionalne populacijske politike, ciljeve, mjere, nositelje, rokove provedbe, aktivnosti, indikatore provedbe zacrtanih ciljeva. Pri izradi populacijske politike predlagatelj je za uzor imao populacijsku politiku nekih europskih zemalja. Detaljnije je prikazala sustav obiteljskih potpora, istaknuvši na kraju mjere za senzibilizaciju i informiranje javnosti o ciljevima populacijske politike što je veoma važno. Predsjednica Odbora je ukazala da ne raspolažemo statističkim podacima o iseljenicima iz Republike Hrvatske i useljenicima u Republiku Hrvatsku. Mjere populacijske politike moraju obuhvaćati i povratak hrvatskih iseljenika i useljavanje njihovih potomaka jer će povratak useljenika i useljavanje njihovih potomaka u značajnoj mjeri doprinijeti demografskoj i gospodarskoj obnovi Hrvatske. Povratak iseljenika i useljavanje njihovih potomaka poželjan je zato jer je njihova integracija u hrvatsko društvo brža. Godinama se nagađalo koliki bi mogao biti broj Hrvata povratnika i useljenika, a nitko nije napravio nikakve projekcije koliki bi se broj stvarno mogao i očekivati. Taj podatak bi bio vrlo važan za izradu Hrvatske useljeničke i populacijske politike bez koje nije moguće ni demografski ni željeni gospodarski razvitak ove države. U daljnjoj raspravi članovi odbora su istaknuli da je populacijska politika jedno od najvažnijih pitanja za Republiku Hrvatsku. Da bi rezultati useljavanja i povratka postali pozitivni mora se ukazati na sljedeće. Povećati mogućnost učenja hrvatskog jezika i nacionalnih predmeta kroz hrvatsku dopunsku nastavu u inozemstvu. Odrediti posebnu kvotu pri upisu na fakultete studenata povratnika. Povećati stavku u proračunu pri Ministarstvu vanjskih poslova za stipendije siromašnih studenata povratnika. Skratiti zahtjev za primitak u Hrvatsko državljanstvo. Neophodne su promjene Zakona o strancima, članak 2., i na kraju, donošenje Strategije nacionalne politike prema Hrvatima izvan domovine i Hrvatskoj nacionalnoj manjini u europskim državama. Birokratskom opstrukcijom otežava se povratak Hrvatskih iseljenika i njihovih potomaka i onda kad od Republike Hrvatske ne traže nikakva sredstva. Kad se primjerice traži nostrifikacija diploma, upis u škole i na fakultete djeca povratnika i useljenika imaju još uvijek problema. Na rješavanje zahtjeva za primitak u Hrvatsko državljanstvo hrvatski iseljenici i njihovi potomci čekaju i po dvije godine. Zbog najava o profesionalizaciji Hrvatske vojske u Hrvatskoj mnogi izbjegavaju služiti vojnu obvezu, nažalost, odlučuju se na civilno služenje vojne obveze. Hrvatski državljani u inozemstvu, vojni obveznici, većina iz opravdanih razloga ne odzivaju se pozivu te se iz 3 razloga do sada su poslana rješenja za oduzimanje 2 tisuće 659 hrvatskih putnih isprava. To nije stimulacija povratka. Prepreka povratku iseljenih obitelji svakako su i u ratu porušene, a ne obnovljene, kuće Hrvata koji imaju mjesto prebivališta u Republici Hrvatskoj a borave u inozemstvu. Tijekom Domovinskog rata nisu bili u Hrvatskoj, ali su u obrani Hrvatske veledušno pomagali i sudjelovali. Nakon provedene rasprave nazočni članovi Odbora donijeli su zaključak da se Hrvatskom saboru predloži donošenje Nacionalne populacijske politike. Hvala.
Hvala vama, poštovana kolegice. Kolegice i kolege, prelazimo na raspravu po klubovima. U ime Kluba HDZ-a poštovana kolegica Caparin. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana potpredsjednice sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Klub Hrvatske demokratske zajednice raspravljao je o Prijedlogu nacionalne populacijske politike. Stručnjaci godinama upozoravaju da proces depopulacije Hrvatske traje više stoljeća te da je prouzročen mnoštvom razloga, a najviše iseljavanjem, ratovima i čestim promjenama društveno političkih okolnosti kroz koje je Hrvatske prolazila. Prirodno kretanje stanovništva je rezultat rađanja i umiranja. Na današnjim prostorima Hrvatske veća smrtnost od rodnosti bila je punih 10 godina, od 1991. do 2000. godine, a nastavljao se u prvim godinama 21. stoljeća. Riječ je o zabrinjavajućim demografskim procesima, ubrzana spontana emigracija, depopulacija određenih prostora, s tendencijom demografskog izumiranja, porast životne dobi, sve manji broj žena koje rađaju. Primjer, početkom 20. stoljeća u dobi od 25 do 29 godina žene su rađale drugo ili treće dijete, a rodilje se krajem 20. stoljeća u toj dobi rađale su tek prvo dijete. U centar političkog zbivanja ova Vlada je stavila prije svega obitelj naglašavajući u toj obitelji majčinstvo i to da veći broj djece u obitelji znači bogatstvo. Program Vlade u mandatnom razdoblju od 2003. do 2007. ima utvrđene prioritete na području nasilja nad ženama, ravnopravnost spolova, reproduktivnog zdravlja, obiteljske i populacijske politike. U veljači 2004. godine osnovan je na prijedlog Vlade Savez za populacijsku politiku kojeg su činili stručnjaci, demografi, liječnici, predstavnici Crkve, sindikata, udruge poslodavaca, nevladine udruge koje promiču roditeljstvo i skrb o djeci. Od svih njih čuli smo najbolje i na odborima i u javnosti jer su u ovaj proces izgradnje na prijedlog nacionalne populacijske politike uključeni od samog početka. Nacionalnu populacijsku politiku djelom smo mogli prepoznati u nacionalnom programu demografskog razvitka i nacionalnoj obiteljskoj politici, no po prvi puta imamo službeni prijedlog nacionalne populacijske politike kojoj je cilj pomlađivanje i brojčani porast stanovništva u Republici Hrvatskoj, dakle borba epidemije koju zovemo "bijela kuga". Po zadnjem popisu stanovništva Republika Hrvatska ima 4 milijuna 437 tisuća 460 stanovnika ili 78,4 na jedan kvadratni kilometar uz neujednačenu nerazmještenost. Prema popisu 2001. hrvatsko je stanovništvo zašlo u duboku demografsku starost. Udio mladih do 14 godina starosti u ukupnom stanovništvu pao je na samo 17%. Stanovništvo je u prosjeku staro 39,7 godina. Udio starih iznad 65 godina iznosi 15%. U Hrvatskoj kao što smo i čuli 2050. bit će nas 860 tisuća manje u odnosu na početak 21. stoljeća. Često čujemo da je ovaj dokument predizborna kampanja. Međutim, podsjetimo se da je ova Vlada u prvoj godini mandata povećala rodiljne naknade u iznosu od tisuću 600 na 2,5 tisuće kuna ovisno od osnovice za obračun rodiljne naknade tri prosječne plaće prije korištenja obveznog rodiljnog dopusta. Rodiljni dopust za blizance, treće i svako naredno dijete je produljeno sa dvije na tri godine. Za nezaposlene majke, majke koja je rodila prvo i drugo dijete imaju pravo na rodiljnu naknadu u iznosu od tisuću 600 do prve godine života djeteta. Majka koja je rodila blizance, treće i svako naredno dijete ima pravo na rodiljnu naknadu u iznosu od tisuću 600 kuna do treće godine djetetovog života. I sad kad pogledamo 2003. godine živorođeno je 39 tisuća 668 djece, 2004. živorođeno 40 tisuća 307 djece a 2005. 43 tisuće živorođene djece. Dakle, usporedni pokazatelj za 2004. i 2005. godinu pokazuju da je u porastu broj rodilja što možemo pripisati i izravnim mjerama populacijske politike Vlade Republike Hrvatske koje se ogledaju kroz rodiljne dopuste i rodiljne naknade. Važno mjesto nacionalne populacijske politike zauzima sustav obiteljskih potpora. Od 1. siječnja 2007. godine rodiljne naknade vezat će se uz proračunsku osnovicu koja sada iznosi 3 tisuće 326 kuna. Najniža naknada iznosit će 50% proračunske osnovice, dakle tisuću 662 kune. Rastom proračunske osnovice rast će i visina naknade. Uvode se tri dohodovna razreda kojim bi se određivao mjesečni iznos doplatka po djetetu. Ovisno o dohotku po članu kućanstva najniži iznos doplatka iznosio bi oko 200 kuna a najviši oko 300 i mijenjao bi se ovisno o mijenjanju proračunske osnovice. Za svako treće i četvrto rođeno dijete korisnika doplatka za djecu uvodi se pronatalitetni dodatak od 500 kuna i tako najprizornije prikazati da obitelj sa četvero djece za četvero djece dobiva četiri puta 200 kuna, za treće i četvrto dijete dobivaju dva puta 500 kuna dodatka što zajedno iznosi tisuću i 800 kuna. Nakon dvanaest godina povećava se i jednokratna pomoć za opremu za novorođenče što će biti 70% proračunske osnovice. Do sada je to bilo tisuću 326 kuna a sada oko 2 tisuće 330 kuna. Iduće godine svi osnovnoškolci i učenici prvih razreda srednje škole dobit će besplatne udžbenike. Novom populacijskom politikom osigurat će se promjenom zakonodavstva fleksibilnije korištenje rodiljnog dopusta u skladu sa europskim standardima. Na rodiljni dopust ići će i očevi. Danas rodiljni dopust koristi manje od 1% očeva. Mjere nacionalne populacijske politike donose fleksibilnije radno vrijeme, mogućnost rada kod kuće usklađujući obiteljski i poslovni život. Nacionalna populacijska politika predviđa i porezne olakšice, primjer za investicijsko održavanje stambenog prostora, porezne olakšice za poslodavce koji svojim zaposlenicima prigodom rođenja djeteta daju jednokratne novčane potpore, predviđene su uvođenje povlaštenih stopa poreza na dodatnu vrijednost, dječju odjeću, obuću, hranu, opremu, higijenske potrepštine itd. Cilj je stvoriti pretpostavke za rješavanje stambene problematike. Oko 10% žena sa djecom u podstanarskom je statusu a oko 35% ispitanica živi kod roditelja. Ispitanice koje žive u vlastitom stanu imaju najveći broj djece a podstanarke naravno najmanje. Postoji raskorak između željenog i ostvarenog broja rođene djece. Željeni broj je 2,7 a stvarno rođeni je 1,28. U ispitanica sa najvišim obrazovanjem u sustavu životnih vrijednosti djeca su relativno visoko rangirana. Posebno mjesto zauzima usklađivanje obiteljskog i poslovnog života o kojem smo zajedno o položaju žena na tržištu rada govorili u Nacionalnoj strategiji o ravnopravnosti spolova. Nacionalna politika obvezuje nadležna tijela državne uprave i javne ustanove na skrb o djeci kroz osiguranje produženog boravka, otvaranjem servisa za pomoć obitelji itd. Posebno mjesto zauzima zdravstvena zaštita majke i djeteta te prekid trudnoće. 2004. godine prijavljeno je 10 tisuća 288 prekida trudnoće što je 6,5% pad u odnosu na prethodnu godinu. Važnost u zdravstvenoj zaštiti je i porođajno razdoblje. U Republici Hrvatskoj u 2004. umrlo je 245 dojenčadi odnosno 6,1 promila. Na sreću, objašnjava se i patološkim stanjem vezanim uz trudnoću, porod i kongenitalne anomalije. Zabrinjavajući je pad broja pedijatara. U primarnoj zdravstvenoj zaštiti 2004. radilo je 260 pedijatara, 2002. godine 272. Ako se tako nastavi za pet godina svega 50% djece bilo bi obuhvaćeno skrbi pedijatara. I danas Hrvatska liječnička komora upozorava da ovaj tren nedostaje sto pedijatara, dakle sto specijalista liječnika pedijatara. Ovom nacionalnom populacijskom politikom daje se analiza stanja, ciljevi, konkretne mjere, nositelji mjera, rokovi provedbe pojedinih aktivnosti kao i indikatori provedbe svake pojedine mjere. U proračunu su za iduću godinu osigurana sredstva, pa na primjer 165 milijuna kuna za rodiljne naknade, 325 za dječji doplatak, 240 milijuna kuna za besplatne udžbenike. Klub HDZ-a upozorava na vrijeme većeg iseljavanja stanovništva od dvadesete do četrdesete godine dakle najproduktivnijeg i najkreativnijeg stanovništva. Novi naraštaji ostali su van granica, jedna iseljena Hrvatska. Između 1991. i 1998. bilo je 130 tisuća iseljenog stanovništva iz Republike Hrvatske. Time je broj hrvatskih građana koji rade ili borave u inozemstvu povećan sa 285 tisuća dakle 1991. na oko 415 tisuća 1998. Vjerujemo da ulaskom u Europsku uniju vjerojatno će i ovu politiku morati se nadopuniti imigracijskom politikom ili politikom useljeništva. Svima nama na kraju je zaista cilj zaustaviti negativni prirast stanovništva i vjerujemo da će ova nacionalna populacijska politika u ovom Visokom domu biti jednoglasno prihvaćena. Jer kao što je rekla potpredsjednica Vlade to je zaista i političko, strateško, gospodarsko i nacionalno pitanje. Hvala.
Hvala vama. U ime Kluba HSP-a poštovani kolega Kovačević. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, predstavnici Vlade. Stajalište Kluba Hrvatske stranke prava je da pitanje populacijske politike ne može niti smije biti predmet političkog prepucavanja. Naime stanje je više nego loše, a situacija preozbiljna i zabrinjavajuća. Nema poboljšanja stanja bez povećanja nataliteta, bez tzv. baby boom-a. E da bi mi povećali natalitet svaka populacijska politika treba sadržavati sljedeće mjere: prva je bitna situacija za mladež. Mladeži moramo omogućiti školovanje u svim mjestima u Hrvatskoj. Školovanje bez obzira da li su djeca radnika, tajkuna, branitelja, umirovljenika. I tu trebamo vidjeti gdje i kako, na koji način to mi sada u ovom trenutku omogućavamo? Vrlo loše. Druga je situacija vrlo bitna. Mladež kad završi škole mora im se omogućiti zapošljavanje. Znači mladeži se treba omogućiti zapošljavanje, a podsjetit ću vas samo da mladež na prvo zaposlenje čeka od 3 do 5 godina. To je prosjek, ali prvo zaposlenje dobivaju na određeno vrijeme. A to znači nakon toga se dobiva otkaz. Znamo i sami da sve mlade žene poslodavci kad se zapošljavaju pitaju kane li ići odnosno kane li roditi i kad kane roditi i normalno koristiti dopust što pripada porodiljski odnosno trudnički i porodiljski dopust. I mahom te mlade žene znači trudnice, rodilje su predmet šikaniranja i dobivaju redovni otkaz radnog odnosa zbog situacija. Svi se ugovori sklapaju na određeno vrijeme. I tu država se nije dobro pokazala. Da bi se mladi ljudi odlučili znači na sklapanje braka, a znamo kakva je situacija moraju dobiti zaposlenje. Nakon toga država im mora omogućiti mjerama odgovarajućim rješavanje stambene problematike. Onda će mladi ljudi biti spremni i ići na djecu. Na, znači na povećanje nataliteta jer moraju imati mogućnost. Nemojte se smijati kolegice, to je rješenje iz, normalno rješenje, a to je za vas smiješno. Normalno jer ne vodite računa o mladeži koja je nezaposlena, o mladeži koja ne može dobiti posao, o mladeži koja ne može riješiti stambeno pitanje to je za vas smiješno. Ali ako mi nastavimo ovako se smijati tome neće biti Hrvatske sa Hrvatima. E to će vam biti situacija. Neće vam biti Hrvatske. Bit će Hrvatska ali u njoj neće živjeti Hrvati. Prema tome nemojte se smijati. Ovo je tema vrlo ozbiljna. E sad budući ste i vi bili u gradskoj upravi i radili ste poslove što je onda bitno nakon ovoga dijela? Izgradnja jaslica, vrtića i škola. Evo Grad Zagreb govori da najviše daje na ovome dijelu. Normalno daje kad ima najveći proračun ali nema gradnje vrtića. Nema gradnje škola. Jedna škola i vrtić vam u gradu Zagrebu u ovome trenutku košta … [[Govornik se ne razumije.]] 20 milijuna kuna. I koliko se sa 200 milijuna kuna se može recimo godišnje napraviti 10 škola i 10 vrtića. Prema tome točno je što je rekla potpredsjednica Vlade, pitanje populacijske politike nije samo pitanje gdje država mora dati svoj dio nego to moraju dati i gradovi i županije i općine. Ali normalno da je tu potrebno napraviti puno stvari da bi gradovi i županije i općine uopće mogli nešto napraviti jer znamo kakva je situacija vezano sa proračunima. Koji je red veličina proračuna općinskih, gradskih, županijskih? Negdje je to oko 14 milijardi kuna ukupno kad se gleda a samo na grad Zagreb od toga dijela otpada 7 milijardi kuna. Znači ukoliko se, to su najbitniji preduvjeti da bi mi mogli govoriti da ćemo danas sutra imati odgovarajuću populacijsku politiku u Hrvatskoj, ali da bi to napravili znači najbitnije je napraviti uz sve ovo i gospodarsku strategiju. Nema novoga zapošljavanja bez prave i učinkovite gospodarske strategije. Jer sama činjenica da smo u zadnjih par godina, samo je otvoreno 14 tisuća novih radnih mjesta govori o ozbiljnosti situacije. I možda će ovaj Proračun idući to izdržati, ali Proračun od 108 milijardi koji još nije ni donesen. To kažem kolegici, kaže da je sve osigurano. Nije još osigurano jer proračun to, još nije donesen. Znači ova populacijska politika se gradi na onome što je sadržano u proračunu, proračun će biti donešen. Ali kakva će biti populacijska politika kad sve rasprodamo? Gdje ćemo onda imati sredstava za stvaranja? Jer mi ne stvaramo novu vrijednost. Moramo biti svjesni da bruto domaći proizvod nama raste temeljem kredita i zaduženja iz inozemstva. Ali mi ne stvaramo novu vrijednost koja kao takva omogućava zapošljavanje i da taj trend rasta društvenoga proizvoda postane stabilan i da se kao takav može nadograđivati. Jer vrlo je ozbiljna situacija jer je Hrvatska u ovome trenutku ako se uzme znači dug, kamate i kartični dug. Hrvatska duguje, zadužena je, građani znači država sve ostalo, a normalno da su građani dio države 50 milijardi dolara. Ako se ovakav trend nastavi prema procjenama analitičara ekonomskih Hrvatska će 2016. biti zadužena sa 146 milijardi dolara. A ako ne napravimo gospodarsku strategiju, ako ne omogućimo novo zapošljavanje sve ovo će vam biti samo plan želja ali nažalost bez mogućnosti ostvarenja i to ostvarenje na ovaj način što vjerojatno mi svi ovdje želimo da imamo populacijsku politiku koja daje budućnost ovoj državi, da imamo mladež koja će moći se školovati, koja će moći raditi, koja će biti zaposlena, da nemamo mladež koja će biti predmet šikaniranja poslodavaca i svega ostaloga. Prema tome, to su za nas u Klubu Hrvatske stranke prava temeljni kriteriji za pravu populacijsku politiku, a vama to može biti smiješno. Hvala lijepo.
Hvala vama kolega Kovačević. Ispravak netočnog navoda kolega Kapraljević. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ispravljam netočan navod kolege Kovačevića kada je počeo nabrajati od čeg prvo trebamo početi i onda je rekao prvo trebamo školovati mladež i nabrajao je redom. Smatram da prvo trebamo imati mladež da bi imali kog školovati.
Hvala lijepa. Nastavljamo s raspravom. Na redu je poštovani kolega Milorad Pupovac u ime Kluba SDSS-a. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospođe predstavnice ministarstva, kolegice i kolege. Ja bih volio da je barem 50% onoga sastava Sabora koji smo jučer imali ovdje povodom imunitetne politike prisutno raspravi o populacijskoj politici, ali očito da ovaj Sabor nema adekvatnu svijest o relevantnosti populacijske politike na način koji ima o nekim drugim temama kao što je imunitetna politika. I to je na neki način zabrinjavajuće. I sad mi dozvolite nešto što sam inače govorio na klubu, na Odboru za ljudska prava i prava nacionalnih zajednica povodom ovoga prijedloga nacionalne populacijske politike. Prvo da je ovo iznimno važna tema za Hrvatsku ja mislim da nitko od nas ovdje ne dvoji. Prema tome, kakvu ćemo populacijsku politiku u godinama i decenijama koje pred nama imati, a za Hrvatsku od vrlo velike važnosti ja mislim da nitko ovdje ne dvoji. Međutim, ono oko čega sasvim sigurno trebamo dvojiti jeste ono što se ovdje navodi kao način kako postići taj opći cilj, a to je pomlađivanje hrvatske populacije i brojčani porast hrvatske populacije. Ovdje se navodi da ćemo to postići posredstvom četiri mehanizma, na četiri načina. Prvo je povećanjem nataliteta, a to znači stvaranjem obaveza kod rodilja, odnosno rodiljskoga kapaciteta nacije i stvaranjem rodiljskih potencijala nacije. Drugo, izbjegavanjem koncentracije populacije u velikim centrima kao što su Zagreb, Split, Rijeka, Osijek i druga manja središta i razvojem manjih urbanih naselja koja su kao što se notira s pravom u natalitetnom smislu riječi progresivnija od velikih urbanih centara. Treće je poticanje povratka hrvatskog stanovništva kao najpoželjnijeg izvora doseljeničkog toka i četvrto je poticanje uravnoteženijeg razmještaja stanovništva i demografskog razvoja putem prostorne preraspodjele stanovništva u svrhu njegovoga ravnomjernijega razvitka. Sva četiri ova cilja osim što traže iznimne ekonomske napore s druge strane traže i neku vrstu drugačijega pristupa. Nije sporno niti pitanje urbanog razvoja Hrvatske, podržavamo. Spremni smo učiniti sve da zajedno sa Vladom razvijemo adekvatnu strategiju oko toga, niti je sporan poticaj uravnoteženog razmještaja stanovništva. Međutim, ono što jeste sporno jeste pretvaranje nacije, a to znači ženskoga dijela populacije u rodiljsku i jeste sporno definirati što je najpoželjniji doseljenički izvor. Za naciju koja je na pragu europskih integracija. Ta vrsta jezika je ksenofobna, da ne kažem i nešto drugo. Jako me podsjeća na nešto o čemu ovih dana se raspravljam a to su legende za jedan muzej, neću ga imenovati u kojem se kaže da su bili deportirani pripadnici rasa kao što su Židovi i Romi i manje poželjnih naroda u zagradi kao što su Srbi. A sada se ovdje govori tome da imamo najpoželjniji izvor što znači da oni drugi koji dolaze ako ih i moramo primiti nisu baš poželjni ali silom prilika mi ih primamo. Taj jezik molim vas promijenite. Ja vjerujem da niste imali takvu namjeru, ali tako zvuči. Tako zvuči. Sad mi dozvolite prvo što se tiče roditeljstva i pretvaranje nacije u roditeljsku naciju to nije dovoljno za modernu populacijsku politiku, definitivno i to se ne može uraditi bez pitanja onih kojih se to tiče. Djeca moraju biti očekivana, djeca moraju biti voljena. Većina nas, opet ću se vratiti na raspravu o imunitetnoj politici jučer ima, većina nas ima priliku u životu donijeti odluku o tome da li će nekoga donijeti na svijet. Mali broj nas ima privilegiju da odlučuje o tome tko će otići s ovome svijeta. Jučer o tome kao da nikome nije bilo na pameti i pri pameti. Tko ima to pravo po osnovi Božje volje, po osnovi zakona? A danas ovdje raspravljamo o tome da bismo trebali jedan važan dio naše populacije, ženski rod, a vjerojatno onda i muški rod, pitati koliko može, što može i kako može donijeti na svijet. Rođenjem? Prisvojenjem? Ili nekom trećom mjerom? A mi polazimo od pretpostavke da moramo rađati. Zašto moramo rađati? Moramo radi reprodukcije, moramo radi strasti, moramo radi ljubavi. Ovdje nažalost, ovdje nažalost nitko ne razmišlja koliko toga imamo u našoj državi, koliko doista imamo ljubavi, koliko doista imamo strasti za to i koliko doista imamo pretpostavki zato da mladi ljudi postanu roditelji. Nego kao što se sjećam kad sam bio svježi zastupnik u ovom Saboru, kada je jedan drugi ministar donosio prijedlog populacijske obnove onda se išlo na ovu komponentu, ove dvije tada još nisu bile po srijedi. Ove dvije racionalne, opravdane koje sam citirao na početku, nego ova, što više rađajte i druga poželjna populacija. Znate, jedan moj prijatelj i kolega sociolog mi je pričao jednu anegdotu kada su Bismarcku, keiseru njemačkome, pruskome doveli jednu mladu, u nizu stvari, klonulu ženu i pitali ga da li je ispravna odluka da joj se oduzme život zbog nedoličnih, nepriličnih i klonulih oblika ponašanje prema ocjeni njegovih časnih časnika. Onda je on pitao, a može li još uvijek rađati? A onda su mu rekli, pa može. Onda neka živi. Nije valjda da bismo mi našu naciju htjeli svesti na to da vidimo koliko može doprinijeti Hrvatskoj time što će još moći rađati? Drugo, Hrvatska je 91. do 95., pa i nakon toga bila zemlja koja je gubila stanovništvo mnogo više nego što je dobivala. I zbog etnički motiviranih razloga i zbog politički motiviranih razloga. Nigdje, gospođe i gospodo, u ovom tekstu ne stoji da je povratak izbjeglica, povratak raseljenih jedan od izvora populacijske politike Republike Hrvatske. Ako to ne stoji, nije li tu u koliziji sa opredjeljenjem Vlade da povratak izbjeglica i politiku povratka izbjeglica smatra jednim od svojih temelja u otklanjanju ratnih posljedica. Nije li tih 300 i nešto tisuća ljudi koji su, a vjerojatno i više ako bi se svi zbrojili, koji su se rasuli po susjednim zemljama ili po svijetu također vrijedno tretirati izvorom populacijske politike. A umjesto toga mi kažemo postoje poželjni dijelovi i kažemo, treba više rađati. I nemojte mi pomisliti da ja to govorim zbog toga što mi je posebno stalo do jednog dijela izbjegličke populacije. Stalo mi je, ali mi nije toliko stalo da bi htio zaboraviti ono što je nacionalni interes ove države, a to je pitanje da li mi doista možemo razvijati Hrvatsku koja će isključivati ili moramo se podijeliti za populacijsku politiku koja će integrirati. Ja iz ovoga teksta ne vidim hoćemo li mi biti u stanju integrirati sve te ljude koji nisu niti poželjni dio niti rođeni dio hrvatskog, nego će sutra pokucati na naša vrata iz susjednih zemalja, manje bliskih zemalja, pa čak i onih koje pretpostavljamo da su nam srodni kao što je Rumunija ili kao što je Kosovo. Jesmo li u stanju integrirati te ljude? Jesmo li u stanju stvoriti naciju na način na koji je stvara Europa danas? I one koji su crni i one koji su žuti i oni koji su bijeli i oni koji su različitih rasa, ali su Nijemci i Francuzi sa svim otvorenim pitanjima u tom pogledu. I možemo li stvarati populacijsku politiku bez adekvatne imigracijske politike? Ne možemo. Ne možemo. Ovaj papir kao da je pisan 91., 92. godine. Da me netko krivo ne shvati. U jednoj vrsti zanosa, u jednoj vrsti razumijevanja koje je imalo loše posljedice, ali ja ih sada neću karakterizirati. Ali zašto ne bismo bili nacija koja je u stanju integrirati ljude i pretvoriti ih u ono što nazivamo političkim, socijalnim i svakim drugim hrvatstvom. Pa to treba uraditi sa manjinama koje su ovdje, a pogotovo onima koje će imati priliku da se integriraju unutar nekoliko godina ili možda nekoliko decenija. Gledajte, da je ovo pisano zato da ovo bude Zakonom o poticanju obitelji i poticaju mladeži, ja bih to razumio da je to dobar pristup. Možda malo ograničen, ali dobar. Međutim, razumijevati populacijsku politiku samo iz toga rakursa nažalost nije dovoljno. Prema tome, budući da ja vjerujem u snažan integracijski kapacitet hrvatske nacije ja ne mogu ovaj papir razumjeti kao nešto što u to vjeruje. Ja vjerujem, ali ovaj papir ne vjeruje. Ovaj papir nema integracijsku snagu, ovaj papir ima ekskluzivističku snagu, on isključuje ljude umjesto da ih integrira, ako tako smijem reći. I što se toga tiče, znate, i s ovim ću završiti. To sam rekao na nekom drugom mjestu pripadnicima drugoga naroda. Nacije koje se opredjeljuju samo za etnički kriterij kao ključan izvor svoje snage i koje svoju dijasporu žele u momentima kada sve druge nacije žele ojačati svoju dijasporu i vide slabe strane nacionale države. I žele preko svojih elemenata koji su ostali izvan pa kako malo slabi bili od tisuće ili 2 tisuće ljudi žele od njih napraviti snažnu komponentu u budućim europskim perspektivama. Mi Hrvati mislimo da je bolje da se Hrvati povlače u Hrvatsku umjesto da ostanu tamo gdje mogu biti važan i snažan oslonac hrvatskoj naciji i hrvatskome narodu. Da o drugim elementima ne govorim. Eto, možda sam rekao nešto presmjelo, ali nisam rekao u lošoj namjeri. I molim vas da mi ne zamjerite na tome, jer moje razumijevanje polazi od toga da mi nemamo dovoljno tih izvora i njihovih kapaciteta da bismo napravili ono što treba. I da to nije dovoljno nego da moramo osim tog elementa koji nitko ne spori ali nije dovoljan, moramo razvijati jedan integracijski mehanizam i pripremiti naciju da bude sposobna primiti ljude, pa ako treba i u najdoslovnijem smislu te riječi adaptirati ih i ponekad asimilirati ako je to u stanju. Ovo nažalost … [[Govornik se isključio, ne čuje se.]] Zahvaljujem.
Hvala lijepa poštovani kolega. Ispravci netočnog navoda. Prije svega poštovani kolega Štengl. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Ispravljam netočan navod uvaženog kolege. Bismark nije bio njemački keiser. On je bio kancelar.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, poštovani kolega Bačić. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa uz sve uvažavanje i dobre misli koje je kolega Pupovac ja ipak neke stvari moram ispraviti jer mislim da ne stoje. Ne znam, rečenica da je '91. nacionalni zanos imao i neke negativne efekte. Ja mislim da za hrvatski narod je imao itekako taj zanos nacionalni pozitivne efekte, ali je imao negativne efekte za naše agresore. I to je činjenica i to nas je spasilo. Ovaj naš populacijski program, kolega kaže da isključuje. Ne, on opće o tome ni ne govori. On je napravljen je s ciljem da kao svaka jedinka i svaki narod prirodni zakon je borba za opstanak, svaka nacija se mora boriti da opstaje. Prema tome, sve mjere populacijske politike idu u tom smislu. I podsjetimo nešta. Hrvatski Ustav govori da smo mi država hrvatskog naroda, dakle nacionalna država hrvatskog naroda. Prema tome, dok je to tako moramo se tako i ponašati i to ne smijemo zaboraviti.
I dodaje i svih državljana koji u njoj žive. Ispravak netočnog navoda, poštovani kolega Arapović. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Ispravio bih netočan navoda gospodina zastupnika kada je izjavio da mi Hrvati pod svaku cijenu pokušavamo vratiti našu dijasporu u Hrvatsku, a da bi bolje bilo da ostane u dijaspori. Gospodine zastupniče, ne pokušavamo pod svaku cijenu. Mi samo pokušavamo udovoljiti njihovim prohtjevima da se vrate odande odakle su otišli. Ništa drugo ova Vlada ne pokušava ni bilo koja druga Vlada. Omogućiti im da im se ispune one želje koje imaju sigurno preko 50 godina. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Nastavljamo sa raspravom. Poštovana kolegica Ljubica Lalić, u ime Kluba zastupnika HSS-a. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege zastupnici. Pa svaka država treba skrbiti o razvoju i obnovi svoga stanovništva jer to je jamstvo vlastite održivosti. Općem dobru, dakle dobru svih građana jedne države kao temeljnom preduvjetu razvoja i obnove trebali stremiti sve politike i socijalne i gospodarske i stambene i obrazovne, porezne, itd. Cilj i svrha donošenja svakog zakona mora biti opće dobro. društvo zakonodavna vlast koja postupa sukladno tom temeljnom cilju skrbi o obnovi stanovništva neovisno o tome da li ima službenu nacionalnu populacijsku politiku. Kako se prečesto zaboravlja taj cilj koji proizlazi iz prirodnog zakona i smisla vlasti kao služenja svom narodu potrebna je i formalno uobličena nacionalna populacijska politika. I zbog toga ovaj je Sabor 1995. godine donio Nacionalnu politiku demografskog razvitka, a 2003. godine Nacionalnu obiteljski politiku. Danas 2006. godine kad pogledamo što je od tih dobrih politika provedeno, koji su pozitivni pomaci učinjeni tada ćemo vidjeti da je provedeno vrlo malo, a pozitivnih pomaka gotovo nema. Naše društvo i nadalje stari. Sve su veća iseljavanja prema velikim gradovima, sve nam više mladih obrazovanih stručnjaka nakon što školovanja odlazi u inozemstvo. Od 1979. godine na selu se više umire, a manje rađa, a od 1999. godine i u gradovima je evidentirana se negativni prirodni prirast. Sela nam izumiru, ona nestaju, što nam jasno pokazuje tablica u materijalima. Ona nestaju zbog iseljavanja migracija prema većim središtima. Zbog toga ta veća središta bilježe porast stanovništva, ali ne novim rađanjima nego doseljavanjima. Suočena sa činjenicom starenja stanovništva, smanjenjem broja živorođene djece, povećanjem broja žena koje nisu rodile, suočena s činjenicom nekontroliranih migracija Vlada nam umjesto usvojenih postojećih politika nudi novu nacionalnu politiku i tako zapravo davno postavljeni start pomiče i odgađa za neka druga vremena. Stoga mi u Klupu zastupnika Hrvatske seljačke stranke ovaj prijedlog doživljavamo kao pranje nečiste savjesti onih koji su odgovorni za negativne trendove koji su iz ovih materijala evidentni. Predlagatelj kaže da je cilj ove politike pomlađivanje i brojčani porast stanovništva u Republici Hrvatskoj. To bi uistinu trebao biti cilj. Predlagatelj kaže da će ga postići povećanjem nataliteta, postizanjem optimalnog migracijskog obrasca kroz zaustavljanje koncentracije stanovništva u velikim urbanim središtima, poticanjem povratka hrvatskog iseljeništva, te poticanjem uravnoteženog razmještaja stanovništva i demografskog razvoja putem prostorne preraspodjele stanovništva u svrhu njegovom ravnomjernog razmještaja i regionalnog demografskog razvoja. Polazeći od sadašnjeg činjeničnog stanja od sada provođenih politika mi u HSS-u smatramo da će se nama prihvatljivi cilj Nacionalne populacijske politike postići samo uz bitnu reformu politika koje se sada provode, koje su se provodile i koje su doveli do sadašnjeg stanja. Tih nužnih reformi socijalni, gospodarskih, stambenih, obrazovnih, poreznih i tako drugih politika nema na vidiku, barem ne za ove vlasti, a to znači da se gomili donesenih a ne provedenih dokumenata priključuje još jedan. Predlagatelj kaže da će se radi ostvarenja cilja populacijske politike poticati razvoj potencijalnih središnjih mjesta i usmjeravati trend unutarnjih migracija. To znači da se ustrajava na politici koja je dovela do nestajanja manjih i srednjih naselja. Stanovništvo se usmjerava prema središnjim mjestima, a to će se po predlagatelju postići izradom analiza i specifičnog plana i programa potencijalnih središnjih naselja do 2010. godine. Ovo nas podsjeća na politiku humanog preseljenja i sva je sreća da od te mjere nema ništa jer bi njenom provedbom ogroman dio Hrvatske ostao nenaseljen, a cilj nacionalne politike ne smije biti stvaranje crnih rupa nego omogućiti građanima kvalitetan život tamo gdje jesu i stvoriti im uvjete za obnovu stanovništva. S ovakovom politikom sva područja koja danas imaju status područja od posebne državne skrbi, brdsko-planinska područja i otoci ostat će nenaseljena. Predlagatelj kaže da će osigurati dostupnost obrazovanja svima, a to će postići utvrđivanjem obrazovne infrastrukture i potrebe za osnivanje stručnih studija na područjima potencijalnih središnjih naselja, te izradom smjernica za sustav stipendiranja i širu dostupnost stručnim studijima i to sve do 2009. godine. Dakle predlagatelj ne vidi potrebu žurnog rješavanja problema svih onih brojnih osnovnoškolaca koji u šest sati u jutro čekaju autobus za odlazak na nastavu koja se održava u desecima kilometara udaljenim osnovnim školama. Ta djeca u kasnim poslijepodnevnim satima na kiši i snijegu ili u seoskim birtijama čekaju autobus za povratak kući. Predlagatelj ne vidi potrebu žurnog rješavanja onih osnovnoškolaca koji kilometrima pješače radi odlaska na nastavu i to ne samo u nekim udaljenim dijelovima Hrvatske nego i tu nadomak Zagrebu. Ministar prosvjete najavljuje obvezno srednjoškolsko obrazovanje a da ne daje odgovor na pitanje kako će se roditeljima omogućiti da svoju djecu šalju u srednju školu. Kako će i odakle će im platiti mjesečnu autobusnu kartu, kako će kupiti udžbenike, kako će ih obuti i odjenuti kako ne bi trpjeli izrugivanje onih svojih vršnjaka koji se takmiče u kićenju svjetski poznatim markama odjeće i obuće. Da li predlagatelj zna da brojni roditelji svojoj djeci ne mogu omogućiti mjesečnu autobusnu kartu koja nerijetko iznosi preko 500,00 kuna mjesečno. Formalnopravno i danas je obrazovanje dostupno svima, ali su brojni razlozi zbog kojih se to pravo ne može konzumirati, a osnovni razlog je siromaštvo građana. Pored dostupnosti potreban je i kvaliteta obrazovanja, za kvalitetu potreban je kadar. Da li znate kadrovsku strukturu nastavnog kadra u školama u našim selima? Istina da ima izvrsnih učitelja i nastavnika, ali brojni su oni koji nemaju odgovarajuću stručnu spremu. Osigurajmo prostor, kadar za kvalitetno osnovno obrazovanje, omogućimo roditeljima prihode koji mogu trpjeti troškove srednješkolskog obrazovanja, osigurajmo stipendije sposobnima, a nakon završenog školovanja omogućimo zaposlenje i dostojan život od vlastitog rada i tek tada će ova mjera imati smisla i imati će pozitivan učinak. Nadalje, predlagatelj kaže da će poticati i subvencionirati osnivanje uslužnih i proizvodnih trgovačkih društava, obiteljskih gospodarstava i drugih oblika zapošljavanja radnog i fertilnog stanovništva na prostorima izloženim iseljavanju, ubrzanom starenju i rijetko naseljenim prostorima. Da, ova mjera je itekako potrebna, ali s postojećom gospodarskom i agrarnom politikom ona je tek iluzija. Čak što više, postojeća agrarna politika stvara nova područja iz kojih su brojna iseljavanja. Ta područja nose naziv područja od posebne državne skrbi, brdsko-planinska područja, to su otoci. Imamo čak i zakone koji daju određene povlastice kako bi se na tim područjima zadržalo stanovništvo, kako bi se događalo novo rađanje. Povlastice imamo ali gospodarstva na tim područjima nemamo. Tu je država trebala i treba vlastitim ulaganjima ohrabriti poduzetnike za ulaganja bez kojih nema gospodarskih aktivnosti, bez čega nema zapošljavanja, ali zato ima iseljavanja. Lošu politiku prema tim područjima zorno oslikava slučaj sa sušionicom povrća i voća u Vrpolju. Vrpolje je općina svrstana u područje od posebne državne skrbi u Županiji brodsko-posavskoj čiji je bruto društveni proizvod najniži u Hrvatskoj. Državnom intervencijom 2001. godine radi se sušionica jedina u Hrvatskoj s najmodernijom tehnologijom u Europi. Kapacitet od 200 tisuća tona svježeg povrća i voća jamči seljacima tržište, a radnicima radno mjesto. Zbog nedostatka obrtnih sredstava tvornica ne može na tržištu kupiti sirovinu, ne može zaposliti kapacitete pa ona stvara gubitke koji danas iznose 29 milijuna kuna. Radi rješavanja postojećeg problema Vlada Republike Hrvatske donosi odluke koje nikada nisu provedene s obrazloženjem da nema zainteresiranog strateškog partnera za njeno preuzimanje. Danas kada se pojave ponuditelji koji za preuzimanje nudi ulaganje u sušionicu preko 22 milijuna kuna, Vlada nakon konstatacije da se radi o vrlo povoljnoj ponudi koja daje perspektivu toj tvornici ne želi donijeti odluku o rješenju tog problema. Dakle ona ne želi osigurati tržište seljacima, ne želi dati radna mjesta radnicima koji na taj način bivaju osuđeni na migraciju prema razvijenom dijelu Hrvatske. Ovakva politika nije realizacija populacijske politike ma kako se ona zvala. Za realizaciju ciljeva populacijske politike potrebno je poticati i subvencionirati osnivanje obiteljskih gospodarstava, to kaže predlagatelj ove populacijske politike. Da, za nas u Hrvatskoj seljačkoj stranci obiteljsko gospodarstvo je osnovna jedinica poljoprivredne proizvodnje i jamstvo održanja života na selu. Obiteljska gospodarstva potrebno je stvoriti, a polazište u procesu stvaranja jeste osiguranje minimalnih površina poljoprivrednog zemljišta potrebnih za dohodovnu proizvodnju. Započet je proces privatizacije poljoprivrednog zemljišta koji je 2004. godine zaustavila ova Vlada. Umjesto prodajom stvoriti brojna obiteljska gospodarstva, Vlada se odlučila koncesijom stvoriti 2% bogatih farmera. Mi u Hrvatskoj seljačkoj stranci nismo protiv farmera, ali smatramo da je država dužna stvoriti uvjete kvalitetnog života velikom broju obiteljskih gospodarstava i članova njihovih obitelji, a dio njih će postupno prerasti u farmere. I upravo iz ovog materijala evidentno je potpuno nepoznavanje filozofije značaja i suštine obiteljskog gospodarstva. Na ovaj način analizirajući svaku predloženu mjeru doći ćemo do spoznaje da nacionalna politika ide jednim smjerom a sve ostale politike bez kojih nema realizacije populacijske politike idu drugim smjerom. Ali predložena nam politika ne kaže da će se postojeće antipopulacijske politike izmijeniti nego se isključivo oslanja na analize i istraživanja, izradu programa i to čak do 2012. godine. Stoga ovaj prijedlog u sebi nema uvjerljivosti niti pokazatelja koji bi nam davali pravo na optimistična očekivanja rezultata nego smo mi u klubu Hrvatske seljačke stranke glede tog dokumenta vrlo, vrlo suzdržani.
Hvala lijepa poštovana kolegice. Ispravci netočnog navoda. Prvo poštovana kolegica Caparin. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo u nizu netočnih navoda kolegicu bih prije ispravila koja je rekla što je netočno da je ova nacionalna politika pranje nečiste savjesti i da je točno da nema pozitivnih pomaka. Dakle kolegice. Ovo pranje nečiste savjesti mislim da bi se to prije odnosilo na vas koji ste bili u Vladi kada je donesla smanjenje rodiljnih naknada i rodiljnog dopusta i da li imate čistu savjest kad je 50 tisuća majki moralo tražiti posao u roku od tridesetak dana. A da nema pomaka, ima. Već se vidjelo kada su se sve te stvari vratile natrag, povećale rodiljne naknade i rodiljni dopusti. Hvala.
Uvreda Poslovnika. Poštovana kolegica Lalić. Izvolite.
Pa povreda članka 209. jer zastupnik može ispraviti netočan navod a kolegica je ispravljala moje točne navode a da su to točni navodi trebala je pročitati materijale a s obzirom da je raspravljala u ime kluba ja sam uistinu očekivala da će se pročitati materijali i na temelju ovoga što je predlagatelj u materijalima naveo ako ne raspravu, o ono barem ispravke tzv. netočnih navoda jer niti jedan podatak nisam koristila iz nekih drugih izvora nego upravo iz ovog što ovdje piše.
Nastavljamo dalje s ispravcima netočnog navoda. Ispravak netočnog navoda kolega Markovinović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo još jedan u nizu netočnih navoda je i ovaj. Veli prijedlog nema uvjerljivosti jer se oslanja na analize. A kolegica je valjda cijelo svoje izlaganje na analize i na ovom programu dala. Međutim, nešto drugo sam htio reći. U svom pesimističkom izlaganju kolegica Lalić ističe. Ovaj zakon je pranje nečiste savjesti onih koji su odgovorni za ovu situaciju. Trebali ste kolegice precizirati, jer mislim da ste vi odgovorni jer govorite, selo umire a vi zapravo seljačka stranka što radite u tom selu? Osim što povremeno mobilizirate traktore i obilazite sela pred izbore. I pričate kako je sve crno. Kolegice, vi imate iskustva. Ne vole birači pesimiste. Evo kolegu Pankretića već vole. On je optimist. Rođeni.
Moram vam reći kolega niste ispravili niti jedan navod.
Kako ne?
Ma niste, nego ste na navod dali druge navode. A ne ispravljali navode. Prema tome, ja vas molim, javite se za raspravu pa u raspravi diskutirajte i budite oprečni u odnosu na stajališta koja su iznešena. Tu nema nikakvih problema. Kolegica Babić Petričević. Ispravak netočnog navoda. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo. Citiram kolegicu Lalić koja je rekla: "… ova populacijska politika je pranje nečiste savjesti." To nije točno. Nikad se nije kasno reći tri puta mea culpa pa vi tada iz koalicijske vlasti trebali bi danas reći mea culpa kad govorite o onomu što nije istina i što nije točno. 2001. godine ukinuli ste rodiljne dopuste i rodiljne naknade i kolegice Caparin 60 tisuća majki se moralo vratiti na posao, nisu imali riješene niti vrtiće niti bake niti onoga tko će čuvati njihovu djecu. Mjere obiteljske nacionalne politike iz 2003. se sprovode a što se tiče prijevoza učenika od mjesta stanovanja do škole ja sam iz područja od posebnog državnog interesa, brdsko-planinskoga područja i država skupa sa našom županijom ili našim županijama i općinskim vlastima vode računa i niti jedno dijete hvala Bogu više ne pješači kao što smo mi nekada pješačili. Ne ponovilo se to više. A u 2007./2008. godini Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa pročitajte i slušajte što se događa ovih dana osigurava besplatan prijevoz, besplatan smještaj u đačke domove i udžbenike. Bez obzira da ste vi to donijeli u ono vrijeme kad sam ja bila… /…Upadica: Čestitala bi./… Zastupnica iz opozicije ja bi lijepo bila vesela i digla bi ruku za populacijsku politiku o kojoj ovisi budućnost hrvatske države i hrvatskog naroda i svih njenih nacionalnih manjina. Ali gospođo, nemojte uvije biti tako uskogrudni, budite širokogrudni i veselite se da se nešto događa prema budućnosti hrvatske države a to su mlade obitelji [[Upadica: Bravo.]] [[Upadica se ne čuje.]]
Hvala vam.
I šta će im bit ako pješače? Ja sam pješačila pa me vidite kakva sam. … [[Upadica se ne čuje.]] 6 kilometara u školu, 6 kilometara iz škole. … [[Upadica se ne čuje.]] Ma da. I bila torbica teža od mene. … [[Upadica se ne čuje.]] A danas sam donila domovini troje dice i četvero unučadi. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne. Ispričavam se. … [[Upadica se ne čuje.]] Da. Pogledajte moje noge.
Da nije u pitanju zamor materijala pa bi trebalo malo pauze za odušak?
Imam, imam.
Nastavljamo dalje sa raspravom. U ime kluba IDS-a, poštovani kolega Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, cijenjeni predstavnici ministarstva, uvažena gospodo zastupnici. Ma slažem se sa svima onima koji su rekli da je ovo politika … [[Govornik se ne razumije.]] Možda nema čak ni važnijeg problema u ovoj zemlji od ovoga [[Upadica: Tako je.]] Hrvatska će sigurno za pet godina uvoziti i to značajno uvoziti radnu snagu. Činiti to već i danas. Ovo je pitanje na neki način opstanka ove zemlje, da ne kažem da nema bitnijeg pitanja. Izuzetno zanimljiva materija ali da bi ne znam spoznali ove procese možda bi samo jednu rečenicu, dvije reći o migracijskim procesima u Hrvatskoj jer usudio bih se reći da populaciona politika ovisi o migracijskog politici. Možda je čak jednostavnije objasniti iako teže prihvatiti te demografske procese ali treba reći bez da Hrvatska svake godine ima 15 tisuća više useljenika nego iseljenika [[Upadica: Hvala Bogu.]] Nas će za sto godina biti milijun i pol manje, nego što nas je danas. Za pedeset godina 700 tisuća manje a možda za deset godina mi ćemo se suočiti sa raspadom mirovinskog i zdravstvenog sustava ukoliko se ne dogovorimo što s procesom useljavanja. Netko će reći pa Hrvatska ima 300 tisuća nezaposlenih. Slažemo se, to je silan broj. Međutim, već danas Hrvatska može zaposliti dvadeset, trideset tisuća ljudi na mjestima na kojima neki građani Hrvatske neće raditi bilo da je riječ o građevinarstvu, bilo da je riječ o brodogradnji, cestogradnji, o teškoj industriji ukoliko je jasno uopće imamo itd. Međutim, hrvatska pozicija je dodatno specifična. Prije nego što o tome počnemo razgovarati dovest ćemo do toga da će u narednih deset do petnaest godina broj Hrvata u Bosni i Hercegovini biti između sto i sto pedeset tisuća te da će utjecaj Hrvata u Bosni i Hercegovini biti marginalan. Naime, svake godine oko 15 tisuća Hrvata iz Bosne i Hercegovine dobija hrvatsko državljanstvo. To će reći da će Zagreb, da će Split itd. usisati Hrvatsku ili Hrvate iz Bosne i Hercegovine. Razumljivo da svih tih 15 tisuća ne dolaze u Hrvatsku, od tih 15 tisuća koliko dobija hrvatsko državljanstvo, ali 10 tisuća da jer prilike u Bosni i Hercegovini će i u narednom periodu biti sve samo neće biti perspektivne. U štampi se otvoreno govori da Hrvatska treba barem 15 tisuća useljenika da bi održali broj stanovnika na 4 milijuna i tristo, četiristo tisuća. Sve se više govori da su ciljane države Ukrajina, Rumunjska, Bugarska, Bosna i Hercegovina, Srbija, Kosovo itd., to je znači ta naša lista želja. Demograf Jakov Gelo govori da useljavanje ne može biti jasno nadomjestak rađanja. Samo, što ćemo kad je prosjek takav kakav jeste a u doglednih deset godina sa ovih 1,776 po obitelji biti će 1,1. I zato kažem da populaciona politika u Hrvatskoj u velikoj mjeri ovisi o migracijskoj politici, i to je naprosto činjenica. Što činiti? Najprije riješiti nezaposlenost. No, sa ovom politikom ma neću reći Vlade nego stranaka čime se malo podilazi Crkvi, na primjer zabrana rada nedjeljom ili gdje smo protiv sviju koji bi došli u Hrvatsku investirati jer se ne smije prodati niti jedan kvadratni metar svete Hrvatske zemlje ali s druge strane sa 300 tisuća nezaposlenih očigledno se može. Fondovi su nam, neću reći pred bankrotom ali kada govorimo o tome mislim da su itekako opterećeni. Mislim da mirovinski, zdravstveni. Relevantnih investicija nema. Na cijelom Jadranu ili na cijeloj jadranskoj obali u zadnjih petnaest godina nije sagrađeno pet novih hotela, a mi s druge strane mislimo da smo gospodarska i turistička velesila umjesto da se pogledamo u oči i kažemo da smo gospodarski patuljci a mogli bi kada bi se postigao taj neki gospodarski konsezus, kada ne bi išli jedni protiv drugih, kada je razvoj zemlje po srijedi doslovce i privući kapital i pokrenuti zemlju. Ali šta ćemo? Mi ništa nećemo i zato ne treba se čuditi da iz dana u dan je sve više nezaposlenih i da imamo iz dana u dan sve veći deficit, sve veći vanjski dug, sve veći uvoz i sve manje stanovnika. Govorim to na takav način da bi se između redaka dotakao i radnih dozvola. Ovdje se govori da je od 1994. do danas izdano negdje oko 10 tisuća 163 radne dozvole, tisuću 500 dozvola godišnje. Pustimo sada što tražimo i dva, tri baletana, tristo, četiristo radnika u građevinarstvu itd. Ali pustimo ljude da dođu raditi i nemojmo da se javljaju s druge strane prekupci radne snage, to očigledno nema smisla. Istina, možda bi nakon 2002. trebalo sprovesti još jednu klasifikaciju nezaposlenih na Zavodu za zapošljavanje iako se za tu mjeru ne zalažem. Poslovne dozvole, to su oni koji recimo ulažu u Hrvatsku. Kaže se da je ukupno izdano 8 tisuća 840 poslovnih viza od '95. do 2003. dok je 2004. izdano 3 tisuće 417 poslovnih viza a 2005. 3 tisuće 451. U tom statusu imamo 3 tisuće 376 stranih državljana, tisuću … [[Govornik se ne razumije.]] iz Bosne, 374 iz Makedonije, 258 iz Kine, već su na trećem mjestu, 230 iz Slovačke, 155 iz Italije, 140 iz Srbije i Crne Gore, 107 iz Njemačke. Tvrdim da njih sigurno pet, šest, sedam stotina je dobilo tu vizu samo da bi moglo ovdje otvoriti "obrt", da kupi neku kućicu itd. Najviše hiljadu devetsto, opet kažem vjerojatno zbog nekretnina ih je iz Italije, zatim hiljadu 105 iz Austrije, Njemci imaju tisuću 87, Kinezi 545, znači oni imaju 545 tvrtki pa ne čudi da Hrvatska u Kinu izvozi manje od 100 milijuna dolara a uvozi preko milijardu dolara, Mađari 356 i 268, Britanci 189. Tu sam siguran da ih je od tih 189 180 za kupnju kuća, Amerikanci 132 itd. Kod radnih dozvola ja isto mislim da Hrvatska ne bi trebala stvarati probleme za razliku od ovih poslovnih jer na primjer na ovih 545 tvrtki iz Kine otpada gotovo jedna milijarda uvoza. Nemam ništa protiv Kineza, Trst je već njihov to znate, već da država uvjetuje uvozite, nema problema ali dajte da i ova zemlja sa ovakvim suficitom od 10 milijardi dolara dobije priliku da izvozi. Ponavljam, nemam ništa protiv nikoga, bio sam u izvrsnim odnosima sa bivšim kineskim ambasadorom ali hrvatski tržište na neki način moramo zaštititi jer u protivnom ostat ćemo bez industrije tj. izvoza a potom i mogućnosti servisiranja vanjskog duga. Netko će reći da Europa brani protekciju svojih roba. Točno da se na to moramo priviknuti ali neke strateške grane od brodogradnje, željezare ne treba dovesti u pitanje. … [[Upadica se ne čuje.]] Nisam skrenuo s teme zato jer vam pokušavam svo vrijeme gospodo objasniti da populaciona politika u ovoj zemlji ovisi o migracijskoj politici. Neću govoriti o vrtićima, neću govoriti o školama, neću govoriti o prijevozu autobusima, neću govoriti o dvoranama, neću čak niti govoriti o radnim mjestima, neću govoriti o brdsko-planinskim područjima nego ću reći ono što smatram da je itekako u ovom trenutku bitno. Ponavljam, Hrvatska stari. Hrvatska će doći u situaciju da će morati uvoziti ne samo radnu snagu već i stanovništvo. Demografi rekoh prije spominju Ukrajinu, Bosnu, Srbiju i tako dalje. Hrvatska u Bosni, Hrvati u Bosni i Hercegovini svesti će se na 100 do 150 tisuća ljudi za 10 do 15 godina što je također tragedija i po Hrvatsku i po Bosnu i Hercegovinu i ne priječite konačno da ako Istri, Rijeci nije bitno, Zagrebu i tako dalje treba 300 ili 500 zidara omogućite taj uvoz radne snage kao što to rade Slovenci. Nažalost bajke o povratku ljudi iz emigracije su iste ili na istom tragu kao i one da će se uvesti ili da će doći 100 milijardi dolara izvana, ali tu smo gdje smo, problem je ogroman i tu treba stvarno staviti glave skupa. Govorio sam samo o jednom problemu, a mogao bih spomenuti i ova, ovo pitanje da Hrvatska mora između ostalog pospješiti i povratak izbjeglog srpskog stanovništva od 200 do 250 tisuća koliko ih je napustilo ove prostore. Ili koliko ih je još uvijek u inozemstvu. Sve u svemu od 1991. godine u hrvatsko državljanstvo primljeno je oko milijun i 100 tisuća ljudi. Najviše su to osobe iz Bosne i Hercegovine, iseljenici hrvatskog porijekla i tako dalje. U tom kontekstu bitno je još nekoliko zakona donijeti, ali mislim još jedanput ću reći nažalost ali hrvatska populaciona politika ovisi o migracijskoj politici. Nisam htio šokirati nikoga nego samo jednostavno otvoreno progovoriti o jednome segmentu o kojemu se ne govori, ali kojega svi itekako osjećamo.
E hvala lijepa kolega Kajin, ali sad imate nekoliko ispravaka netočnih navoda. Prva je poštovana kolegica Babić-Petričević. Izvolite kolegice.
Gospodine dopredsjedniče, kolegice i kolege, kolega Kajin je rekao niz netočnosti. Ja ću ukazati samo na nekoliko ukoliko se to stigne u dvije minute. Nije točno da će Republika Hrvatska usisati godišnje od 10 do 15 tisuća Hrvata iz Bosne i Hercegovine koliko dobivaju hrvatsko državljanstvo. Hrvatska putovnica Hrvata u Bosni i Hercegovini ne znači odlazak nego sigurnost u Bosni i Hercegovini. Oni neće postati marginalni. Oni su konstitutivan narod Bosanskohercegovačke države odnosno države BiH u Bosni i Hercegovini. I na tomu Hrvatska država daje podršku hrvatskom narodu u Bosni i Hercegovini da budu, da opstanu, da budu konstitutivni, ravnopravni. I nadam se da će se to i dogoditi kao što se to i događa. A što se tiče vaših drugih izjava pa ste još jedanput ponovili za nekoliko godina u Bosni i Hercegovini će ostati 150 tisuća Hrvata, vi morate znati da Republika Hrvatska po Ustavu, članak 10. kojeg sam ja nekoliko puta citirala ali ga vi pretpostavljam imate Ustav pa ga pročitajte i Zakon o hrvatskom državljanstvu, članak 16. i 30. dozvoljava Hrvatima porijeklom dobivati hrvatske putovnice. Nažalost taj postupak traje malo dugo. U nadi da će se to dogoditi za neko vrijeme, da će biti kraće. Da će i Hrvati iz iseljeništva obogatiti Hrvatsku državu svojim dolaskom, svojim povratkom i svojim opstankom.
Opet moram reći da ste iznijeli jedan dio razmišljanja i konstatacija koje mogu stajati ali niste ispravljali netočni navod.
Jesam, jesam, onaj barem prvi dio. Barem prvi dio.
Dobro, korigiranje.
Barem prvi dio.
Ispravak netočnog navoda poštovani kolega Tomljenović. … [[Upadica se ne razumije.]]
Molim? Barem prvi dio. To sam naučila od svih vas. Rečete i razmišljate, pa sam se i ja tako naučila.
Kolega Tomljenović, ispravak netočnog navoda.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče pa evo ispravit ću netočan navod uvaženog kolege koji je doslovce kazao aludirajući na investicije i izgradnju. Kaže: «Ne smije se prodati niti pedalj hrvatske zemlje.» [[Upadice se ne razumiju.]] Dakle [[Upadica: Nastavite kolega.]] Netočan je navod da se ne smije prodati niti pedalj hrvatske zemlje. To se nažalost hrvatsko zemljište i hrvatska zemlja u smislu sklapanja kupoprodajnih ugovora, investicija je dakako slobodna kao i sve druge demokratske zemlje. Naravno ne smije se stjecati niti prodavati onaj dio zemljišta koji spada u pomorsko dobro, u zaštićene, zaštićene nekretnine dakle čistu obalu ili tamo gdje prostorno-planskom dokumentacijom to nije nikom, nije nikome dopušteno. Dakle te nekakve ksenofobne poruke u smislu ovakvih, ovakvih navoda vam nije potrebno iznositi.
Kolegica Šolić ima također ispravak netočnog navoda.
Hvala lijepa. Evo ja ću citirati zastupnika Kajina kada je u svojoj raspravi rekao da je u Hrvatskoj sve veća nezaposlenost. Da je u Hrvatskoj sve veći deficit. Kolega Kajin to nam, to nije točno jer to nam ne pokazuju makroekonomski pokazatelji jer govore sasvim suprotno. Sasvim suprotno govore da je prvi puta od kad je Hrvatska država da je prvi puta smanjena nezaposlenost. A sjetite se da je kada smo preuzeli vlast 2003., krajem 2003. da je deficit bio 6,4%. A danas 2006. na kraju godine će biti 3%. Prema tome sve vaše, sve vaše tvrdnje su netočne i možda bi vi htjeli da su takve u ovoj Hrvatskoj ali sigurno neće biti.
Nastavljamo s raspravom. Poštovana kolegica Milanka Opačić u ime Kluba zastupnika SDP-a. Izvolite kolegice.
Gospodine potpredsjedniče, gospodo iz Ministarstva, kolegice i kolege zastupnici. Pred nama je danas jedan dokument koji je nazvan nacionalna populacijska politika međutim po onome što unutra piše moglo bi se reći da je riječ više o populističkoj politici i pitanje je treba li Hrvatskoj upravo ovakav dokument ili ne? Budući da imamo problema sa natalitetom i da kao nacija nažalost izumiremo u svakom slučaju potrebne su nam mjere koje će pomoći obiteljima. Ali po nama ovakav dokument kako je sročen ustvari suvišan. I sam po sebi neće bitno promijeniti položaj hrvatske obitelji. Moglo bi se reći da je riječ o jednom ritualnom dokumentu u kojem se prepisivalo postojeće zakone ali i elemente prijašnjih politika. Htjela bih podsjetiti da je 1995. godine u ovoj dvorani donesen Prijedlog nacionalnog programa demografskog razvitka Republike Hrvatske. Bilo je u njemu nekih mjera koje na svu sreću se nisu provele u stvarnosti, ali bilo je i nekih mjera koje su mogle promijeniti dakle položaj hrvatske obitelji. Nažalost nisu provedene. Donijeli smo 2003. u istom ovom Domu nacionalnu obiteljsku politiku. Na žalost, dolaskom HDZ-a sve je stavljeno u stranu i nije se ništa od svega toga provelo. Izgubili smo pune tri godine da poboljšamo hrvatskoj obitelji položaj. I sada donosimo dakle novi dokument i pitanje je koliko će se i od toga dokumenta provesti i koliko će donijeti boljitka našim građanima. Činjenica je da bi ovaj dokument mogao pasti prvenstveno na financijskim sredstvima. U 2007. godini kada su najavljene neke mjere bit će financijskih sredstava zbog toga što će ova Vlada raspolagati sa 10 milijardi kuna prihoda od privatizacije. Međutim, 2008., 2009. nećemo više moći prodati niti INA-u, niti HT, niti mnoge druge tvrtke koje će već tada biti privatizirane i pitanje je da li država koja ima samo 4,3% BDP-a će moći isfinancirati sve ove stvari koje smo naveli dakle u populacijskoj politici. U ovom dokumentu nalazi se dakle jedan veliki broj prepisanih odredbi koje su već sada aktivne u našim zakonima. Prema tome, nije bilo potrebe da ih dodatno prepisujemo u ovaj dokument. Trebalo ih je naprosto provesti, a provedba je izostala. Ovdje su isto tako neki zahtjevi od lokalne samouprave koji se ne mogu tražiti od lokalne samouprave bez spuštanja sredstava na lokalnu razinu. Naprosto neke jedinice lokalne samouprave ne mogu isfinancirati niti postojeće svoje aktivnosti, kamoli one koje im se ovdje nameću. Dakle, bez centralizacije, bez spuštanja dodatnih sredstava sa državne razine. Jedna od mjera ovdje kaže se treba poticati zapošljavanje roditelja koji samostalno skrbe o djeci i roditelja djece s posebnim potrebama. Možemo i apsolutno treba poduprijeti zapošljavanje roditelja koji brinu o djeci s posebnim potrebama. Možemo li prije toga riješit problem smještaja te djece. Naime, uz Grad Zagreb vrlo je malo gradova koji imaju bilo kakav smještaj djece sa posebnim potrebama i pitanje je kako zaposliti te roditelje i gdje će ostaviti svoju djecu. Tko će skrbiti o toj djeci dok oni rade? Prema tome, nismo riješili prvu pretpostavku da bismo mogli riješiti ovu drugu. Hoćemo li napokon u ovoj državi riješiti i problem djece koja 24 sata ovise o svojim roditeljima, djeca koja su sa višestrukim oštećenjima, koji u stvari nakon 7 godine bi trebali otići u instituciju ako se roditelji više za njih ne mogu brinuti. Hoćemo li napokon tim roditeljima osigurati status da imaju plaću, da imaju plaćeno mirovinsko i socijalno. Ako dajemo 7000 kuna po svakom korisniku u nekim smještajnim kapacitetima od Stančića, Bistre i nekih drugih, pa možemo li onda te novce dati roditeljima pa da oni ostanu sa tom svojom djecom i brinu se za njih jer mislim da je to puno kvalitetnija skrb nego skrb za tu djecu u bilo kojim institucijama kako god ona bila uređena. I dalje nismo uspjeli riješiti problem alimentacija. One se i dalje ne isplaćuju i to je vrlo veliki problem dakle djece koji žive sa jednim roditeljem. Ovdje se navodi mjera osigurati uklanjanje diskriminacijskih uvjeta pri zapošljavanju mladih posebice žena i to je nešto što egzistira u Zakonu o radu. Na žalost se u praksi ne provodi. Mlade žene se diskriminiraju. Pita ih se prilikom zapošljavanja hoće li roditi, jesu li udane, imaju li djecu i u pravilu ako iskreno odgovore na to pitanje nemaju gotovo nikakve šanse da dobiju posao. Jednako tako imate i ovdje načelo jednakosti spolova prilikom zapošljavanja. Ni tu nismo ništa napravili. Imamo odredbe Zakona o radu u kojima se uredno kaže dakle da svi moraju biti na tržištu rada. Na žalost nisu. Žene i dalje rade u djelatnostima koje su potplaćene i samim tim imaju manje plaće, ali imaju sutra i manje mirovine. Zapisana je ovdje mjera osigurati snižene kamatne stope na kredite mladim parovima i obiteljima sa djecom. Treba reći da je Vlada HDZ-a smanjila osnovicu za oslobađanje od poreza na kupnju prvog stana, da su prepolovljene subvencije države za stambenu štednju, a činjenica je da onaj tko odluči imati treće ili četvrto dijete pa mu zbog toga treba nešto veći stambeni prostor nema gotovo nikakve olakšice u tom trenutku jer nije riječ o kupnji prvoga stana. Dakle, mi smo olakšicu dali samo za kupnju prvoga stana. Kada je u pitanju sustav obiteljskih potpora tu je i taj dodatak za dijete gdje se traži da jedinice lokalne samouprave osiguraju i neka sredstva i dakle daju određenu isplatu dodatka za dijete. One jedinice lokalne samouprave koje su imale mogućnost u dobrom dijelu i SDP na vlasti su te dodatke u bilo kojem obliku dakle djeci dali. Međutim, još jedanput kažem puno jedinica lokalne samouprave koji to neće moći dati. Prema tome, ova mjera će u stvari na područjima koja su ugrožena ostati nerealizirana. Osigurava se isplata pronatalitetnog dodatka za 3 i 4 dijete. Pa mi se na žalost ne borimo za treće i četvrto, mi se borimo za drugo dijete. Mi moramo poticati naše obitelji da imaju drugo dijete. Treće i četvrto nam je poprilično negdje daleko kada je statistika u Hrvatskoj. Prema tome, poticati treće dijete naše su mjere trebale ići na poticanje drugog djeteta. Porezne olakšice govori se o tome da će se uvesti porez na dodanu vrijednost, povlaštena stopa dakle poreza na dodanu vrijednost na dječju odjeću, obuću, opremu, hranu, higijenske proizvode. Ja moram podsjetiti da smo mi početkom mandata predlagali takvu stopu PDV-a. Tada je Vlada HDZ-a na čelu sa ministrom Šukerom to odbila i odbila je sa jednim obrazloženjem da to naprosto nije u skladu sa Europskom unijom i da je potrebno imati jedinstvenu stopu. Pa me sad jako zanima što se promijenilo, da li smo odlučili ne poštivati standarde Europske unije. Što se dogodilo dakle u zadnje tri godine da se evo sada može ići na diferenciranu stopu kada je u pitanju, kada su u pitanju dječje potrepštine a nije se moglo onda kada smo to mi iz SDP-a predlagali. Usklađivanje obiteljskog i poslovnog života ovdje se traži od poslodavaca nepuno radno vrijeme, rad kod kuće, tele poslovanje, klizno radno vrijeme. Pa mi gospodo nismo u stanju u ovoj državi riješiti rad nedjeljom na način na primjer kako su ga riješile kolege u Sloveniji, da žene koje u stvari najviše trpe u trgovini zbog rada nedjeljom da taj status bude reguliran na način da se njima to plaća 80% više kao što je to npr. u Sloveniji napravljeno, ali isto tako i da se napravi neki raspored u tim trgovinama da one ne rade svaku nedjelju. Prema tome, i to smo mogli napraviti, a ovo bojim se da ćemo teško moći izvesti kad su poslodavci u pitanju. Skrb o djeci. Govori se ovdje nema dovoljno vrtića i gospođa Kosor ovdje kada je govorila rekla je da u Gradu Zagrebu ima negdje oko 1600 djece koja čekaju na vrtić. Međutim, u istom tom Gradu Zagrebu u samo ovoj godini izgrađena su 4 nova vrtića. U slijedećoj godini planira se čini mi se i više od 4. Prema tome, Grad Zagreb će relativno brzo riješiti problem djece koja nisu smještena u vrtićima. Treba isto tako reći da je Grad Zagreb jedini grad u kojem je uvedena, dakle uvedena su dežurstva u vrtiće da djeca mogu biti do 8 sati u vrtićima što je u stvari dobra i jedina kvalitetna pomoć roditeljima koji rade. Jer ima roditelja koji rade u dvije smjene i jako im je važno da možda nekada to dijete može ostati u vrtiću i do 8 sati. Grad Zagreb je koliko je meni poznato jedini koji je dakle ostavio takve standarde. Međutim, mnogi drugi u jedinicama lokalne samouprave to neće moći napraviti jer nemaju dovoljno sredstava. Nije lako dakle izgraditi dječji vrtić, za to treba novaca. I dakle i ovo će onda ostati u mnogim sredinama nešto što će ostati samo slovo u ovoj nacionalnoj populacijskoj politici. Ova populacijska politika predviđa osiguravanje besplatnih udžbenika za obavezno obrazovanje. Meni se samo jedno pitanje ovdje postavlja u zemlji koja baš nema novaca na bacanje. Je li pošteno i pravedno da jednako dobije dijete koje živi s roditeljima koji su nezaposleni, koji teško sklapaju kraj s krajem i moje dijete. Mislim da baš nisu u istoj poziciji i mislim da bismo možda ovdje trebali doista vidjeti je li baš to u sadašnjem trenutku nešto što je potrebno za sve ili doista možemo nešto više pomoći onima kojima je pomoć i potrebna od strane države. Ima veliki broj djece koji npr. i kada dobiju udžbenike pitanje je hoće li moći platiti kartu za prijevoz do škole. Ja sam imala prilike biti u mjestima gdje jedan broj djece ne može ići u školu zato što ne žele, nego naprosto zbog toga što njihovi roditelji nemaju novca da im plate kartu do škole. S druge strane u jednom poglavlju se govori o zdravstvenoj zaštiti majke i djeteta. Treba reći da je zaustavljen projekt za institucionalizaciji smještaja djece bez roditeljske skrbi. Nažalost prikupljena sredstva UNICEF-a u iznosu od 2 milijuna i čini mi se 200 tisuća kuna koja su trebala biti utrošena na projekt zbrinjavanja djece dakle udomiteljskim obiteljima, ništa se od svega toga nije dogodilo, projekta naprosto nema. Ni jedna udomiteljska obitelj nije pronađena i djeca nažalost i danas su u domovima za nezbrinutu djecu. Jednako tako nismo osigurali niti efikasnu borbu protiv nasilja među djecom. Još uvijek nemamo dovoljno stručnog mentalnog zdravlja. Nažalost jedino što smo stavili stavili smo u mnogim institucijama ploče nulte tolerancije na nasilje. Međutim, od toga nema velike koristi, sa djecom treba raditi, trebaju raditi stručnjaci mentalnog zdravlja koji znaju prepoznati njihove probleme i koji znaju im pomoći u vrijeme kada im je pomoć nužna i kada ustvari i daje dobre rezultate. Jer u trenucima kada su oni već odrasli ljudi, kada počine neko zlodjelo ustvari je onda kasno. S tom djecom treba raditi dok su mali. Nažalost za sada nema dovoljno stručnjaka i tu nismo napravili puno. Za 5 godina upozoravaju liječnici neće biti pedijatara u primarnoj zdravstvenoj zaštiti, ali nažalost ne vidim da je Ministarstvo zdravstva reagiralo, da su raspisane neke nove specijalizacije. Prema tome, i tu je pitanje doista što ćemo za 5 godina imati kada su u pitanju pedijatri i liječenje dakle djece. Nažalost nemamo niti Zakona o medicinski potpomognutoj oplodnji. Imamo zakon koji je zastario. Po nekim projekcijama stručnjaka, dakle liječnika koji se time bave više od 20 godina sve je veći broj ljudi koji se liječe od neplodnosti, što znači da ćemo ukoliko želimo svako dijete dobiti u ovoj zemlji morati pomoći sve ono dakle što medicina danas može pomoći mladim parovima koji imaju dakle problema da začnu dijete. Nažalost Zakona o medicinski potpomognutoj oplodnji nemamo. Bilo bi dobro da smo u ovom mandatu taj zakon mogli donijeti, a on je bio napisan. Jednako tako još uvijek nemamo niti edukaciju u školama djece o zdravstvenom odgoju, spolnom odgoju kako god ga hoćete nazvati. Ja mislim da je najveće težište takvog jednog odgoja ne samo u tome da educiramo djecu o spolno prenosivim bolestima i o posljedicama svega toga nego da educiramo djecu o tome što je samopoštovanje i da na neki način i taj dio obrazovanja usmjerimo na to da djeci damo i ukažemo na neke druge vrijednosti u odnosu koje se sada po mom mišljenju razvijaju među mladom populacijom. I na kraju, evo, ovaj dokument po mišljenju nas iz kluba SDP-a će pasti dakle na financijskim sredstvima, ne sljedeće godine, ali sasvim sigurno sve one godine iza ove koja će biti izborna, 2007. Treba li ovaj dokument premižiti sa nekim drugim postojećim dokumentima i strategijama i na kraju puno je važnije bilo da smo mnoge dijelove ovog populacijskog programa koji su već zapisani u postojećim strategijama i zakonima proveli do sada, a ne pisali ovakve materijale koji onda samo ostanu negdje u saborskoj arhivi, a hrvatska obitelj nema velike koristi od toga. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Jedna tolerantna i mirna rasprava, a toliko prijava za ispravak netočnih navoda. Prva, poštovan kolegica Caparin. Izvolite.
Hvala lijepa. Ja ću nastojati u tolerantnom tonu ispraviti kolegicu. Prvo, …
Pa to se i očekuje.
Netočno je da dolaskom HDZ-ove vlasti da se u Republici Hrvatskoj nije ništa dogodilo u smislu populacijske politike. Pa već i u svojoj raspravi sam rekla, u prvoj godini mandata smo vratili naknade s tisuću i 600 na 2 i pol tisuće, vratili rodiljni dopust sa 2 na 3 godine, rodiljnu naknadu od tisuću 600 kuna do prve godine za nezaposlene majke, za majke koje su rodile blizance, treće i svako naredno dijete tisuću 600 kuna do treće godine života, itd. A brojčani pokazatelji pokazuju da je imalo rezultata. Netočno je da za 5 godina neće biti pedijatara u Republici Hrvatskoj. Naime, ukazali smo da ih sada manjka, ali Ministarstvo zdravstva je raspisalo nedavno 10 specijalizacija iz pedijatrije. Za iduću godinu planirano je još 20 specijalizacija. I ovo kolegice što se tiče mogućnosti nabavke knjige za vaše dijete i dijete koje ne može kupiti mislim da u razredu ne treba raditi diskriminaciju među djecom i da se svima moraju kupiti knjige. Hvala.
Ispravak netočnog navoda, poštovani kolega Arapović.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa s obzirom … [[Zbog najave, govornik se ne razumije.]] je danas Svjetski dan tolerancije neću reći neke stvari koje mislio sam reći u ispravku, nego ću ispraviti jedan navod uvaženoj kolegici zastupnici kad je rekla da Vlada nije ništa, niti pokušava bila šta napraviti u rješavanju problema alimentacija. Upravo sad dolazi na naše klupe zakon koji će puno poboljšati stanje u rješavanju alimentacija, a ide i kompletna reforma sustava socijalne skrbi. A na nama u ovome Visokom domu je da ove zakone koje izglasujemo da ih sprovodimo i da se brinemo da li se oni provode na terenu. Hvala lijepo.
Ispravak netočnog navoda, poštovan kolegica Šolić.
Hvala lijepa. Evo i ja se pridružujem svojim kolegama da ću biti tolerantna. Ali ispravit ću netočnosti. Gledajte, kolegica Opačić govorila je u ime kluba SDP-a i tu želim jednu veliku neistinu u raspravi njezinoj i raspravi od kluba ispraviti, a to je kada je rekla da je u Gradu Zagrebu izgrađena su četiri vrtića, to nije točno. U šest godina vladanja SDP-ove vlasti u Gradu Zagrebu izgrađen je samo jedan vrtić, jer ja sam isto, stanujem u Gradu Zagrebu, točnije u 4. Brezovica. U 4. Brezovica gdje živi 11 tisuća i 500 stanovnika nije izgrađen niti jedan vrtić, a nije nam već pet godina prošao zahtjev za izradu projektne dokumentacije. Kolegice Opačić ja vas pozivam da dignete ruku i da kažete svojim prijateljima u Gradu Zagrebu i našemu gradonačelniku koji je legalno izabran, ne osporavam, da sasluša taj vapaj da djeci iz 4. Brezovice je potreban vrtić. Da dječica se voze po 15, 20, nije to smiješno gospođo Opačić, to je žalosno. Ja imam već odraslu unučad, ali govorim u ime svih ljudi i onih ljudi koji SDP-ovoj politici pripadaju jer su me i oni zamolila jer sam iz tog područja zastupnica ovdje. Vapaj jedan vam prenosim da je krajnje vrijeme da Grad Zagreb i gradonačelnik i holding i predsjednik holdinga gospodin Ljubičić da otvori jednom svijest i da se izgradi vrtić za tu dječicu u 4. Brezovica. Da li je to možda kazna što jedino ta 4. Brezovica nema SDP-ovu vlast to ja ne znam, ali to trebamo raščistiti, da trebamo u potrebama biti svi jednaki. I upravo se zalažem za onu stvar što ste rekli da treba ravnomjerno raspodijelit u Hrvatskoj ali ne zaboravite da treba ravnomjerno rezati kolač i u Zagrebu. Hvala vam. … [[Upadica se ne čuje.]] Vi nemate ni jednoga. Ljudi su otišli u SDP jer ste došli političku korupciju radit u Brezovicu. Mimo plana 4. Brezovce utrpali ste programe i želje SDP-a, zato imate deficit, zato imate gubitak 7 milijardi duga. Digli ste kredit da bi isplatili plaće ljudima u Gradu Zagrebu.
Kako se vi kolegice Šoljić žustro zalažete za Brezovicu, ja vjerujem da ćete idući mandat biti vijećnik u Gradskoj skupštini Grada Zagreba za to područje. Kolega Markovinović, ispravak netočnog navoda. Izvolite.
Hvala gospodine dopredsjedniče. Kao što vidimo tolerancija nam dobro ide jel', pa ćemo nastavit dalje. Naime, evo jedan stvarno netočan navod, a to je da bi ovi poticaji zapravo trebali se borit za drugo dijete a ne za treće dijete. Ma nije točno. Znam ogroman broj mladih obitelji koji vrlo brzo imaju dvoje djece, razmišljaju o trećem djetetu i treće dijete im se rađa bez obzira na uvjete o kojima govorite. Ja vam mogu reći da sigurno ne ovisi o uvjetima. Evo ja recimo kao treće dijete kad sam bio rođen, država je imala izvanredne uvjete. Bilo je to … organizacije Bleiburga, Križnog puta, neimaštine u gradu u kojem se rođeni svake druge kuće je poubijano bar jedan do dvoje ljudi, muškaraca. Pa s obzirom na uvjete da se to nije dogodilo, možda bi nas danas bilo milijun više pa bi onda imali manje problema. Ali zahvaljujući prethodnicima vaše stranke, to se na žalost nije dogodilo. Hvala.
Ispravak netočnog navoda, kolegica Roksandić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Pa evo ja mislim kolegica Opačić ima pravo na svoje mišljenje, ali nije točno da se ništa nije dogodilo i da se ništa ne događa. Naime netočno je i to kolegice Opačić da neće biti dovoljno sredstava u 2008. i 2009. godini i dalje kako ste vi to rekli, u provođenju ovih mjera. Na kraju krajeva mi sada imamo upravo u proceduri na ovim klupama prijedlog novog zakona o financiranju jedinica lokalne (regionalne) i područne samouprave koji će isto riješiti puno tih problema, a vezano je i uz onu vašu izjavu, … … [[Upadica se ne čuje.]] Ne meni u Zagrebu, ali meni u Sisku kolegice Opačić hoće. I vezano uz to drugo, rekli ste da, vezano je upravo uz taj zakon, da neke lokalne jedinice u kojima je SDP na vlasti, dale su neke dodatke jednokratne pomoći, ali očito i to uvažavam da ne možete poznavati sve pa ću vas samo upozoriti da vaša je županica gospođa Lovrić dolaskom svojih na vlast u Sisačko-moslavačku županiju neke od tih pomoći ukinula jer smatra da su one nepotrebne, da treba ulagati u gospodarski razvoj, u davanja kredita razno-raznim poduzećima o čemu se može pročitati u novinama.
Ispravak netočnog navoda poštovani kolega Štengl. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Očito sam trebao ranije dignuti pločicu, ali sve jedno. Netočno je na žalost, naglašavam na žalost, da će Zagreb i ovim tempom od četiri, recimo izgradnja od četiri vrtića godišnje riješiti sve probleme i biti ajde da kažem zadovoljiti potrebe. Pročitao sam prošle godine da je Zagreb, dakle u prošloj godini raspolagao sa 6,5 tisuća mjesta u vrtićima, milijun stanovnika. Samo da vam kažem, Vukovar ima 550 mjesta u vrtićima. … [[Upadica se ne čuje.]]
Ispravak netočnog navoda, poštovani kolega Bačić.
Hvala lijepa. Pa ispravio bi navod koji je kolegica rekla, da se ne ulaže u specijalizacije pedijatrije jer da će specijalista u primarnoj zaštiti pedijatara nedostajati. To nije točno. Ulaže se. Ulaže se i ove godine, rebalans smo sada proračuna koncem godine za 10 specijalizacija, za iduću godinu je predviđeno 20. Međutim ja bih sada podsjetio na jednu drugu činjenicu. Manjak specijalista u primarnoj zdravstvenoj zaštiti postoji već godina, ali je on posljedica jednog trenda koji je bio na žalost za vrijeme prošle vlasti koja je forsirala specijalizaciju obiteljske medicine i čak govorila da pedijatara ne treba u primarnoj zaštiti, da će to raditi specijalisti opće medicine. Zbog tog zastoja mi sada imamo deficit od 80 specijalista pedijatara u primarnoj zaštiti, ali pedijatara na sreću ima dosta u bolnici.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, poštovana kolegica Babić Petričević.
Gospodine dopredsjedniče u duhu tolerancije. Gospodine dopredsjedniče i kolega Kramarić, slabo čujete, u duhu tolerancije ću reći sljedeće. Prijedlog nacionalne populacijske politike nije ritualni dokument i populistički, ovo je dokument čiji su ciljevi zacrtani i budite sigurni da će se i sprovesti u nadi da ćemo izvješće nakon godinu dana ili prije ili poslije, iščitavati statističke podatke da će se to tako dogoditi. Kolegice Opačić budite sigurni da ovo nije ritualni dokument jer je za 2007., budući da ste rekli da ima djece, zbog neimaštine, neplaćanja prijevoza od mjesta stanovanja do škole ne mogu ići u školu, za 2007., za 2008. Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa osigurava besplatan prijevoz iako sam to rekla kolegici koja je prije nas govorila. Udžbenici rekli ste da je diskriminacija ako djeca bogatih ili siromašnih dobivaju udžbenike, ja se nadam da će resorno ministarstvo dijeliti tako udžbenike i voditi brigu o udžbenicima da će ih moći koristiti za nekoliko godina, a ne samo za jednu godinu kao što je to uobičajeno u svim europskim zemljama. Zatim ste rekli da zašto ne uzmemo primjer Sloveniju vezano za radni dan nedjeljom. Upravo … [[Govornik se ne razumije.]] idemo učiniti da se nedjeljom ne radi, da svaka hrvatska žena, hrvatska majka može ostati doma barem sedmi dan. Ako uspoređujemo zašto niste usporedili sa Njemačkom gdje se ne može dogoditi da jedna žena u jednoj Njemačkoj i to je europska zemlja, ni drugim europskim zemljama radi nedjeljom pa niti za 100% povišicu njenoga osobnoga dohotka. Gospodine kolega Arloviću rekli ste da kolegica Šolić može biti vijećnica. Zašto ne može biti vijećnica Grada Zagreba? Ja se nadam da ću i ja biti vijećnica Oštre Luke i to sam zaslužila.
Ma ne, ja sam to rekao afirmativno s obzirom na to što su i kako se kolegica zalaže za Brezovicu. Ja stvarno očekujem da se kandidira i da bude i vijećnik … [[Zbog najave, govornik se ne razumije.]]
Pa ako Bog da i to će se dogoditi.
Pa naravno.
U najmanju ruku gradonačelnica.
Pa naravno jer ja vrlo poštujem zastupnike koji se bore za svoju izbornu jedinicu iz prvog prostora iz kojeg dolaze. Kolega Jurkin, ispravak netočnog navoda.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice Opačić rekli ste da ne znate da li su raspisani specijalizacije s pedijatrije. Ja sad moram izvući iz ovoga pitanja jer sam ga postavio. Znate ja čak što se tiče pedijatra pedijatrija vjerojatno i imaju. Ovaj čas je valjda 85, u mojoj županiji ih … [[Govornik se ne razumije.]] pet. Međutim, nije stvar u kvantiteti, stvar je u kvaliteti. Gledajte ovoga časa jedan pedijatar liječi od tisuću do tisuću 200 djece. Tu se postavlja pitanje faktor vremena. Taj normativ moramo smanjiti da bi nam se djeca kvalitetno liječila jer kako možemo očekivati da nam se budu djeca kvalitetno liječila kad nam je prosjek pedijatara ovoga časa oni koji imaju 39 godina 15%, a oni koji imaju 60 godina 19%. To je mislim jedan prestrašan podatak, a u pedijatrijskoj skrbi se ovoga časa nalazi 220 tisuća predškolske djece, a 100 tisuća djece se liječi u ambulantama opće medicine. Znači moramo sniziti ovaj normativ. Hvala.
Hvala lijepa kolegama. Nastavljamo s raspravom. Poštovani kolega Kramarić u ime Kluba zastupnika HSLS-a. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, štovani predstavnici Vlade, štovane dame i gospodo. Ja neću biti tolerantan iako je dan tolerancije jer mislim da upravo ova tema zapravo zaslužuje našu punu pozornost i upravo pokazuje ono što smo svjedoci zapravo od samog početak parlamentarizma u Hrvatskoj da su one po mom mišljenju marginalne teme teme koje, oko kojih pokazujemo i iskazujemo puno strasti i puno interesa i koncentrirane pozornosti i nervoze i ovdje dvorana je puna, a o ovim temama koje se zapravo na neki način projiciramo našu budućnost i neki način određujemo kako mi to Hrvatsku kao predstavnici političke volje građana ove zemlje, kako mi to Hrvatsku zapravo vidimo i kako je vidimo da tu zapravo onda pribjegavamo onom samozavaravanju i zapravo želimo biti i da sebi izgledamo puno bolje nego što jesmo jer u stvarnosti ipak mislim da je stvarnost kudikamo tragičnija i kritičnija nego što to i mi sebi jer se usudimo i priznati. Nemam ja ništa protiv ovog dokumenta i kao i svaki dokument u ovom zapravo vrli od općih mjesta, mislim da je i gospođa Kosor u svom uvodnom izlaganju rekla da ne treba se otkrivati topla voda, ali ono što mene zapravo muči i gdje nastupaju zapravo svi problemi i raskorak između onoga što se proklamira i stvarnosti je upravo u tome što se zapravo paradigma promijenila. Paradigma se promijenila, a mi se zapravo ponašamo i pokušavamo na nova pitanja i nove izazove davati zapravo stare odgovore i jednostavno mi nismo uopće spremni da se uhvatimo u koštac sa problemima koje nam upravo naša današnjica nosi. Ja tu čitam i upravo govori se da vlada pozitivno ozračje prema braku, obitelji, djeci i tako. Mislim da to, to je uvijek, ja sam sa studentima radio uvijek istraživanja pa kad ih pitate da li ste neku knjigu čitali onda oni vama kažu da su čitali, kad ih pitate onda vidite da nisu čitali tu knjigu ili kad pitate običnog građanina čega mu to toliko nedostaje onda on kaže kulture, ali zapravo ne pohađa ni koncerte, ni ne ide u teatar, ne ide ni u kino, ali normalno poželjno je reći da je to nešto što on smatra da bi ga činilo građaninom, da bi ga činilo dionikom ovih modernih procesa. Tako je otprilike i ovdje isto poželjno reći da nam je obitelj najveća vrijednost, da volimo djecu, da do toga držimo, ali to je samo na ovoj verbalnoj, deklarativnoj razini. U stvarnosti zapravo nam je stvarno puno tragičnija. Je kolegice Babić na žalost puno je tragičnije jer da je to tako onda mi ne bismo se morali ni ovom stvari ni baviti da je to baš tako sjajno. Da li smo mi moderna nacija? Vi ćete ovdje reći da jesmo i tako isto da doista da smo jedna od najstarijih europskih nacija, da participiramo, da smo dionici svih ovih pozitivnih procesa, ali kad ovako malo zagrebete onda vidite, a to se iz ovog dokumenta vidi da onda ipak patimo zapravo od nekih recidiva određenih rješenja koja su možda vrijedila prije 50 ili 100 ili više godina i to je ono, to je činjenica koja nas itekako ograničava upravo u projekciji neke buduće Hrvatske. Ako se ovdje kaže da će nas doista ne znam sad određeno vrijeme biti za milijun manje što to znači? Koji su zapravo to odgovori sadašnje politike, ako je to konstatirano? Bojim se da su to palijativna, da su zapravo palijativna rješenja ovoga tipa, aha prevelika koncentracija u Zagrebu, u Osijeku, u Splitu, u Rijeci i upravo su nam ta velika urbana središta zapravo pojela stanovništvo i da je zapravo gro stanovništva u Hrvatskoj je koncentrirano upravo u te velike urbana središta. Ali kako to razriješiti? E tu nastupa problem. Odite evo ispod Karlovca, krenimo od Karlovca prema Splitu pa doista tamo do Splita, tj. kojih 300-tinjak kilometara pa ćete vidjeti ili možda malo više koliko nam je zapravo prostor zapravo prazan, prazan prostor i nisam siguran koliko mi taj prazan prostor ćemo znati ispuniti. To isto vrijedi i za Osijek, isto vrijedi i za Split da zapravo to postaju gradovi koji jednostavno ne mogu progutati onaj pritisak ljudi koji tamo žele živjeti, a oni žele živjeti vjerojatno iz nekih razloga. Nisu oni vođeni nekim hirovitim motivima. Uzmite naše statističke pokazatelje. Pa je li normalno zapravo da Zagreba ili neka druga urbana središta budu toliko razvijenija od drugih krajeva? Ja mislim da nije normalno i to je objektivno veliki problem. Ja tu ne pristajem na ovaj tip polarizacije koji se događa, pa onda ne znam HDZ kaže SDP-u šta ste napravili vi, onda ovi kažu pa niste ni vi puno više i da se stalno zapravo vodi da prepirka tko je više ili manje napravio kada se zapravo bitno nije pomaknulo ovih petnaestak godina upravo u tim negativnim trendovima. Te negativne trendove treba određenim mjerama rješavati. Ono što se dade vidjeti da zapravo sve to što se čini nije dostatno i tu ne da se sada vidimo da li je tri, pet ili sedam vrtića. To mislim da neće rješavati probleme populacijske politike na ovaj način osim što će se netko moći pohvaliti ne znam da je za njegovog mandata napravljeno više ili manje vrtića. Mislim da je to jedan potpuno krivi, jedan samoživi pristup od kojega doista mi se ponašamo onako "pilatovski" i peremo ruke. Imamo ovu poziciju, mi smo politička volja građana ove zemlje. Oni su nas izabrali da mi doista možemo donositi vrlo bitne političke odluke. Moramo biti hrabri, moramo biti pa čak i netolerantni prema nekim procesima koji su indikativ i koji pokazuju upravo ovu čudnu stvar da su nam sela ostala prazna, da u selima žive uglavnom stanovnici koji su stariji od pedeset i više godina i da izgubili su zapravo svoju biološku supstancu, vitalnost i da ćemo doista tamo imati velike probleme. To je činjenica i ona ne smije i ne može biti stranački obojena, pa da onda kažemo tko je više sela ugasio. Neće to riješiti problem. Vi vjerojatno znate neki od vas ali neki ne znate ja sam se dugo godina bavio makedonskom između inoga i kulturom, književnošću pa i društvom. I onda sam naišao na ovako jedan podatak, tamo … [[Govornik se ne razumije.]] čak prije devedesetih godina da u Makedoniji ima više urbanog stanovništva nego u Sloveniji. To mi je malo čudno, uvijek smo Sloveniju uzimali kao zemlju koja je, odnosno ondašnju Republiku koja je razvijenija, u kojoj je više industrijalizacije itd. Onda ste shvatili zapravo da poslije onoga nesretnoga potresa '63. godine u Skoplju da je zapravo Skoplje na neki način potpuno uništilo ostatak Makedonije, ili su ljudi došli živjeti u Skoplje ili su se počeli iseljavati u Australiju i doista se dogodilo kad ovako uzmete mehanički da je veći broj gradskog stanovništva u Makedoniji nego u Sloveniji. Jer Slovenci su ipak vodili jednu pametniju policentričnu politiku, pa su onda kraj jednoga Maribora, Ljubljane razvijali čitav niz malih mjesta i oni su uspjeli razviti onaj austrijski model da nemate tako veliku razliku između ruralnoga i urbanoga. To je nešto što i Hrvatska također mora raditi. Nije dostatno da se izgrađuje Zagreb, da se izgrađuje Osijek nego se moraju izgrađivati ona mjesta pored toga kako bi upravo zadržala to stanovništvo i ponudila mu slične ako ne i bolje uvjete za život, za budućnost. Nažalost, to se nije događalo. Mi se možemo vraćati u povijest, i svakako da u povijesti ima odgovora za ovu našu današnju situaciju nesretni drugi svjetski rat, sve ono što se događalo poslije toga rata, opet velika migracija, odlazak trbuhom za kruhom između ostaloga ne samo iz ekonomskih nego iz političkih razloga. Sve su to činjenice koje na kraju tu cijenu plaćamo i mi. Upravo, zašto je Bosna bila jako važna za Republiku Hrvatsku? Upravo zato što je Bosna bila upravo to na neki način upravo kao onda za biskupa Mandića kada su se dešavali određeni politički povijesni procesi pa ste mogli Slavoniju koja je ostala opustošena poslije odlaska Turaka, mogli ste s nečim napuniti. Zato je upravo politika prema Bosni bila isto jedna od ključnih, ali na toj politici nismo položili baš ispit zrelosti, političke zrelosti a bojim se da se ovim zadnjim izborima … [[Govornik se ne razumije.]] kolegi Bagariću rekao da smo napravili još jedan faul, još jednu grešku i opet sa dugoročnim političkim a i demografskim posljedicama. To su stvari oko kojih mi moramo govoriti ako se želimo baviti politikom a ne da se ovdje licitiramo oko tri, pet ili deset vrtića. Tri, pet ili deset vrtića neće riješiti naše probleme. Zatim drugo, da li ćemo mi biti spremni da postanemo moderna nacija pa da otprilike i prihvatiti i te druge koje ćemo s vremenom adaptirati, asimilirati i koji će upravo kao što se otprilike događalo u 19. stoljeću. U 19. stoljeću ljudi koji su sudjelovali u kreiranju hrvatskog političkog identiteta uglavnom nisu bili Hrvati, od Demetra, od Raza, od Lisinskoga, od Šenoe, od Šuleka, nisu bili ljudi koji su bili podrijetlom Hrvati ali upravo to pokazuje koliko kad se vodi jedna, postoji jedna jasna strategija kao što je bio recimo taj Ilirski preporod, jasna politička strategija da onda postižete rezultate o kojima ne možete ni sanjati. I mi danas nemamo takvu jasnu političku strategiju koja će nas upravo pripremiti za ove izazove koje imamo, europske izazove, i drugo da konačno postanemo moderna europska nacija gdje odnos prema drugome neće biti kao što je otprilike bio jučer. I onda je krajnje vrijeme da to ljudi koji ovdje sjede shvate da to osim ovih naših malih sitnih stranačkih razlika postoji itekako to uvažavanje drugoga jer taj drugi će sada morati zamijeniti Bosnu. A taj drugi neće biti opasnost ako doista ovdje pripremite jasne gospodarske, kulturne, obrazovne i političke standarde koji će ga upravo će djelovati kao što su djelovali nekad u 19. stoljeću. I onda ćemo rješavati probleme i populacijske politike. Ovako sve ovo što u ovom dokumentu piše koji je doista opće mjesto i koje tu osim ovih sitnih tih ideoloških zastranjivanja na koje je kolega Pupovac ukazao i s kojima se ja također moram složiti. I drugo, u ovom Zagrebu odnosno u Hrvatskoj postoji već toliko dobro svijest o rodnoj osviještenosti, postoje ljudi koji predaju na ženskim studijama, tiskaju se sjajne knjige i postoji čitava jedna biblioteka. Pa molim vas, dajte malo i te elemente upravo te moderne teorijske svijesti koja se bavi tim problemima. Pa uključimo ove naše dokumente da oni ne budu suhoparni. I mene boli kad vidim u Lovrincu da ima toliko starih a ne mladih i sve je to točno ali dajmo malo i ove teorijske podloge koja će doista promijeniti i ovu naš politički diskurs, ovu našu praksu koja često ide upravo na ovu nepotrebnu bipolarizaciju koja eto upravo završava na kraju sa nekim banalnim stvarima koje se tiču daj Bože više vrtića ali nije samo u tome problem nego problem je u nekim drugim stvarima. I zato kažem još jedanputa, mi u klubu … I zato kažem još jedanput, mi u klubu osim ovih ideoloških određenih primjedbi teško je biti protiv dokumenta ali bojim se da je on zapravo ponovno ide, ne pogađa bit stari jer upravo nismo se ovdje u ovom Parlamentu, nismo promijenili upravo taj naš čip i mi još vrlo često razmišljamo doista o kategorijama ili-ili, a bojim se da kategorije koje isključuju a ne uključuju, su zapravo kategorije koje su pasé i zato nam tako dame i gospodo loše ide a nadam se da će ove ovako malo netolerantnije tolerancije prema dokumentima pospješiti upravo promjenu samog ponašanja. Samo malo kako se kaže jedan pjesnik maknuti nogu, i evo jučer me je Letica proglasio i pjesnikom, pomakni nogu, lijek je ispod cipele. Hvala.
Ispravak netočnog navoda. Poštovana kolegica Babić Petričević.
Gospodine dopredsjedniče. U dvije minute nije moguće ispraviti liberalno apstraktna viđenja kolege Kramarića pa ću odustati u duhu tolerancije. … [[Upadica se ne čuje.]] Jer stvarno kod tebe se ne može…
Hvala lijepa. Kolega Miljenko Dorić…
Ti si liberalno čuđenje.
U ime Kluba zastupnika Hrvatske narodne stranke. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, uvažena predsjednice Vlade, kolegice i kolege. Ja imam jedan običaj uvijek ponavljati jednu rečenicu, to činim i u stručnom životu pa činio sam puno puta i političkom a da… … [[Upadica se ne čuje.]] Ponavljam je. Ali u tome je problem. Naime, moja je izreka bila bolja je bilo kakva strategija nego ne imati strategiju. Međutim, kad sam pročitao pažljivo ovu strategiju populacijske politike a nadam se da ste ju pročitali kolege. Znate, imam osjećaj da 95% ljudi ju nije pročitalo. 95%. Temeljem onog što čujem u raspravi. Kad sam ju pročitao onda sam uvjeren da sam cijeli život bio u zabludi znate. Čuli smo ovdje najrazličitije ocjene da se radi o političkom dokumentu, o ritualnom dokumentu, o nepotrebnom dokumentu, o populističkom dokumentu, o beskorisnom dokumentu. Ja sam maksimalno tolerantan. Izaberite šta god hoćete od toga, ja potpisujem. A sad ću vam pokazati zašto. Ja obično kad čitam materijal uzmem stranicu bijelu i povučem crtu i pišem pluseve i minuse, plus su na jednoj strani, minusi na drugoj strani da odvažem težinu jednog dokumenta i koliko je on u biti zaslužuje da ga se propusti ili nepropusti. I krenuo sam čitati, ja sam jedno sam preskočio u početku odmah bio demografsko stanje, jer sam više-manje poznavao te kazatelje a onda sam krenuo od temeljnih načela i moram priznati da sam došao sve do 55 stranice i tu sam tek naišao na jedan plus. Ja ću vam pročitati tu stranicu, tu rečenicu s kojom se slažem. Piše ovako: Sadašnji je dobni sastav hrvatskog stanovništva kritični razvojni čimbenik i bit će sve kritičniji ukoliko se ne zaustavi sve intenzivnije prirodno smanjenje i iseljavanje stanovništva. Time se potpuno slažem. Da bi onda u sljedećoj rečenici autor se da ne kažem što. Ovako stoji. Sve bitne pretpostavke za početak procesa ukupne depopulacije oblikovane su prije i tijekom '90.-tih. Promjene političkog i gospodarskog sustava samo su ubrzali početak procesa prirodne i ukupne depopulacije. Jeste li pratili što sam pročitao? Dakle, promjene političkog i gospodarskog sustava. Dakle, kad smo zamijenili jednoumlje sa višestranačkom demokracijom sad smo ubrzali početak procesa depopulacije. Zatim kad smo državno vlasništvo promijenili kroz privatizaciju privatnom inicijativom tako ovdje stoji, onda smo ubrzali depopulacije hrvatske države. Tako ovdje stoji. I onda što je najgore u tom završnom dijelu senzibilizacije informiranje stoje mjere. Ja ću vam pročitat tih 5 mjera koje se predlažu da se spriječi iseljavanje ili doprinese barem sprječavanju iseljavanja. Piše. Prva mjera senzibilizirati javnost za probleme demografije. Dakle, kada to uspijemo onda se više narod … [[Govornik se ne razumije.]] osvijestiti, neće iseljavati. Drugo, osnovati institut za demografska istraživanja. Dakle, kada dobijemo institut više se nećemo iseljavati. Poticati demografska istraživanja. Kad počnemo istraživati više se nećemo iseljavati. Provoditi medijsku kampanju za promicanje ove populacijske politike i definirati i pokrenuti nacionalni pokret brige o djeci. To je peta i posljednja mjera. Onda sam krenuo od početka još jednom. Pa sam se vratio na temeljna načela nacionalne populacijske politike. Dva su temeljna načela. Poštivanje temeljnih ljudskih prava, dragovoljnost, slobodno i odgovorno roditeljstvo, ravnopravnost spolova, prvo načelo. I drugo načelo, naše nacionalne populacijske politike je pozitivno ozračje prema obitelji, braku i djeci. Kolegice i kolege. Ja sam znanstvenik, ja često puta recenziram radove. I od kud krenem kad recenziram radove? Od kraja. Uzmem najprije literaturne podatke i vidim od kud je taj čovjek krenuo u pisanju svoga rada, koliko on poznaje tu materiju. Tako sam i ovdje napravio. Pa sam uzeo ove literaturne podatke misleći ih pohvaliti jer to je ključno pazite. Lijepo je kad dobijete u jednom ovakvom dokumentu nekakve radove na koje se naslanja jasno naše ministarstvo u predlaganju ovakve politike. I što i? Ovako. Literaturni podatak broj 1. Ustav Republike Hrvatske. Broj 2. UN Generalna skupština 1948. godine. Da se to meni dogodi kao recenzentu odmah mu vratim i zamolim. Kolega, molim vas! Dajte barem malo osuvremenite tu literaturu, nešto recentnu literaturu, da vidimo da li poznajte i najnovija kretanja u tom području. '48. godina. Baziramo nacionalnu strategiju populacijsku u prvoj polovici 21. stoljeća na podacima iz prve polovice 20. stoljeća. Nemojte se smijati. To je stravično znate. To je za plakati. To je za plakati. I onda dalje literaturni podaci. Katoličko bogoslovni fakultet Sveučilišta u Zagrebu kako Hrvati vjeruju i žive. Zatim, Bogoslovna smotra broj 2 iz 2000. godine. Zatim, hrvatska obitelj na prekretnici, Centar za promicanje socijalnog nauka crkve. Zatim, relevantne vrednote za uspješan i željeni broj djece u Hrvatskoj – Bogoslovna smotra. Važnost braka i obitelji u hrvatskom društvu – Bogoslovna smotra. Istraživanje Katoličkog bogoslovnog fakulteta u Zagrebu, kako Hrvati vjeruju i žive. Stavovi hrvatskih građana prema djeci – Bogoslovna smotra. Istraživanje Centra za promicanje socijalnog nauka crkve u Hrvatskoj i Caritas 2004. godine pod nazivom «Praćenje siromaštva u Hrvatskoj». Kolegice i kolege, znate u jednoj ozbiljnoj državi apsolutno se slažem da poštujemo i nauk crkve ali da se 90% podataka temeljem kojih mi krećemo u jedan projekt, u jednu strategiju bazira na onom što nam je crkva poručila to nije dovoljno. To nije dovoljno. Sad su na redu ispravci krivih navoda.
Ispravak netočnog navoda kolega Bagarić.
Ja se, ja se doista dragi profesore Doriću vama čudim [[Upadice se ne razumiju.]] Ali stvarno vam se čudim. Sad bi ja vjerojatno mogao po svom statusu sa ne znam ni ja sa već prijavljenim doktoratom biti vaš student a držati vam predavanje upravo iz ovoga iz čega ste vi nama održali predavanje. A sad ću vam pokazati kako niste bili u pravu. Dakle ispravljam vaš netočan navod. Kad ste ovdje naveli primjer i ismijali ovaj dokument na temelju tog, na koje referencije se ovaj dokument oslanja? Pa ste naveli. Citiram, pod 16. … … [[Upadica se ne razumije.]] Samo malo, pod 16., samo sekunda, pod 16.: «UN Generalna skupština '48.» A to, to samo onda može značiti da vi niste ovaj dokument pročitali. Dakle u, pod 16 stoji da je to preporuka Opće deklaracije o ljudskim pravima koja se donijela 1948. godine. Nije se mogla donijeti 1998. Prema tome ne može se, ne može se na nju ne pozvati iz tog vremena. I to uopće nije dokaz da ovaj materijal ne vrijedi. Posve ste promašili. Pa mislim [[Upadice se ne razumiju.]]
Nastavljamo s raspravom. Na redu je poštovani kolega Ivan Jurkin. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege, gospodo iz Ministarstva. Možda da i ja kažem ovu godinu 1948. godinu. Znate zašto '48? Zato jer je 1948. godine u Hrvatskoj bilo najveći broj sklopljenih brakova a to nam je vrlo važno za populacijsku politiku. I to je bilo 11,7 na tisuću stanovnika a danas vam je broj sklopljenih brakova u Hrvatskoj 5,2 na tisuću stanovnika. Katastrofa. I ovoga časa imamo u Hrvatskoj oko 2 milijuna 150 tisuća samo ljudi koji su u braku a to je isto tako vrlo malo. Što se tiče ove migracijske politike o kojoj je moj prethodnik, uvaženi profesor govorio ja ću vas podsjetiti na jedan, na jedan primjer. U Zapadnoj Njemačkoj velika većina liječnika vam odlazi na rad u skandinavske zemlje. Poljaci dolaze u Njemačku jer imaju bolju plaću. A Nijemci odlaze u skandinavske zemlje. Znate iz kojeg razloga? Zato, i to, i to 60% jer svega 40% ostane u Zapadnoj Njemačkoj. Odlaze zato jer je tamo kvaliteta života bolja. I manje rade. A što se tiče o mjerama i načelima to su moji prethodnici govorili pa o tome neću puno govoriti ali moram istaknuti da u Hrvatskoj nažalost prvog plača djeteta, a to je najljepše što majka može doživjeti nažalost ima sve manje. Moram reći da ovaj vitalni indeks koji je 2000. godine iznosio 87 na 100. To znači ako ih je 100 umrlo 87 ih se rađalo polako se popravlja, ali to je katastrofa za našu zemlju. A znate da u svijetu se svake sekunde rađa 4,1 dijete, da umre 2,8, da umire, da umire 2,3 osobe. Ne, ne, ne nego 1,8, a 2,3 da je prirodni prirast. To vam je dnevno prirast od 200, 200 tisuća novih osoba. Međutim sve vam ima svoj vijek trajanja i to postoji tzv. fenomen ograničenog trajanja i to neće ići jako daleko. Ali moramo reći da u tom 20. stoljeću u Hrvatskoj se rodilo 1909., kolega Dorić ja idem na stare podtake, rodilo se 1400, 141 tisuću djece, a sada se rodi samo 50. Pa normalno da se moramo zabrinuti i da moramo ići u populacijsku politiku i to već danas iz razloga jer u podacima koje je iznio Caritas 89,2% stanovništva očekuje da uđemo u populacijsku politiku i da poboljšamo situaciju u Hrvatskoj. Zapravo mi moramo zaustaviti ovo iseljavanje. Jer gledajte da bi se stanovništvo u posljednjih 100 godina da bi se povećalo od 3 tisuće na, od 3 milijuna na 4 milijuna trebalo je 100 godina a to je porast od svega 33%. A europske zemlje su u to vrijeme imale porast od 78%. A da bi se uz ovaj prirodni prirast od 10,5% da bi se povećalo naše stanovništvo treba nam 66 godina. No međutim mene kao zdravstvenog djelatnika više interesiraju ovi fini pokazatelji. A ti, taj fini pokazatelj, jedan od tih je prirodni prirast odnosno prirodni prirast jedan, a drugi me interesira ovaj mortalitet dojenčadi. Ovaj mortalitet nam iznosi 6,1, a u europskim zemljama, pa čak i ovo susjedna Slovenija tamo nam je 4. U skandinavskim zemljama je 3,1. Tu možemo dosta učiniti zato jer osnovna, osnovni greška kod toga zašto imamo toliko, takav mortalitet su ozljede, a tu se moramo udružiti. I zdravstveni radnici i lokalna politika i edukacija roditelja i taj ćemo podatak sigurno moći popraviti. Onaj mortalitet dojenčadi od jedne do četvrte godine, 0,25 to je jako nizak i sa tim ne možemo reći da smo zadovoljni, ali očito je da tu ne možemo puno napraviti. Moramo ići na ove fine programe. Mi recimo znamo da u Hrvatskoj, da u Hrvatskoj 97,8% dojenčadi je na, svega na prsima. A 14,6% su isključivo na umjetnoj prehrani. Moramo ići na te programe. Moramo ići na programe zdrave prehrane u vrtićima. Moramo ići na programe zdrave prehrane u osnovnim i srednjim školama. I ja mislim ne samo retorički da država ima šanse. I da ova populacijska politika ima šanse i da možemo zaustaviti ovaj negativan demografski trend i to iz razloga što poštujemo tradicionalne vrijednosti obiteljskog života te uz aktivnu potporu države, lokalne zajednice i skrbi o djetetu možemo puno učiniti. Hvala.
Replika poštovani kolega Dorić.
Naime, ja se kolega s vama potpuno slažem u onom prvom dijelu vašeg izlaganja kada ste govorili o migracijskim tijekovima u Europi i zemlje, u zemlji ljudi traže sreću, bolji životni uvjeti itd. U tom slučaju smo i mi danas trebali raspravljati o tome što činiti u tom segmentu jer je to temelj svega bez investicija, bez prijenosa tehnologija, bez unapređenja proizvodnje, bez zapošljavanja nema ni populacijske politike. A Hrvatska danas vi dobro znate svi kao i ja, naša industrijska proizvodnja danas je na razini dvije trećine proizvodnje iz davne 1990. godine. Dakle, na dvije trećine proizvodnje iz devedesete godine. To mene ne zadovoljava. To ne ulijeva nikakvo povjerenje da će se mladi zadržati, da će mladi imati ikakvu šansu da se zaposle, unaprijede svoj standard ili bilo što drugo. Dakle, tu je problem. Sve ovo pada normalno u vodu jer nismo prepoznali osobnu poantu jedne populacijske politike na koju moramo ili od koje moramo poći.
Odgovor na repliku poštovani kolega Jurkin.
Kolega Dorić, vi vjerojatno znate da u prošlom stoljeću u sto godina iselilo se, svake godine se iseljava iz Hrvatske 26550 osoba. To znači to je negativni saldo od milijun petsto pedeset tisuća ljudi. Svaka mjera pa bilo kakova ako zaustavi ovaj migracijski trend ja ću biti jako zadovoljan.
Replika kolegica Košiša Čičin-Šain.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Replicirala bih kolegi u dijelu gdje je govoreći o populacijskoj politici spominjao dojenje. Naime, prirast o kojem, prirodni prirast kojeg ste isto tako spominjali u okviru toga dakako niti je niti može biti i glavni niti osnovni dio populacijske politike i ne možemo više o tome govoriti. Ono što nedostaje u svemu ovome i čini mi se da je u današnjoj raspravi na neki način se ne dotiče su migracije koje su vrlo važne. U Europi, dakle gledajući ne svijet i podatke o kojima ste govorili u svijetu, nego gledajući Europa, Europa je stara i Europa nema populacijsku pozitivnu politiku. Dakle, broj ljudi koji umire je veći od broja ljudi koji se rađa. Mi smo visoko katolička zemlja i iza Poljske vjerojatno najkatoličistkija zemlja u ovom dijelu Europe. Dakle, niti vjera nije ta koja stvara populacijsku politiku. To nije time utemeljeno, jer inače ne bi imali tako negativni trend ako je stvar u vjeri. Dakle, to nije razlog. Da li možemo govoriti o gospodarstvu? Gospodarstvo donekle je razlog makar i tu možete me demantirati jer je sigurno populacijska politika veća u Nigeriji, a sigurno je GDP tamo znatno niži nego u Hrvatskoj. Dakle, postoje potpuno drugi razlozi koje mislim da u današnjoj raspravi uopće nismo dotakli, a koji uvjetuju populacijsku politiku. To nije natalitet. To su prije neke migracije. To su prije nekakvi odlasci za poslom kao što ste vi rekli gdje se bolje živi. To je viši standard kojem teži Europa, odnosno ljudi koji žive u Europi. To nije ni vjera. Dakle, mislim da smo malo promašili u ovom materijalu prave razloge koji bi mogli dovesti do poboljšane populacijske politike.
Dobro. Idemo dalje sa raspravom. Na redu je poštovani kolega Ivan Bagarić. Kolega Bagarić vi ste.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Prije osvrta izravnoga na ovu temu ja bih pročitao jedan dio Izvješća s rasprave i prijedlog nacionalne politike od Odbora za obitelj, mladež i šport stoga što sam član tog odbora i stoga što je odbor razmatrao ovu vrlo važnu materiju. Međutim, na žalost ne znam ishod razloga danas nitko ovdje bio zadužen da ispred odbora pročita. Prema tome, da se ne bi kriv stekao dojam ovo tijelo mora znati da je zapravo odbor apsolutno podržao dakle donošenje ovog dokumenta s tim da u jednom segmentu stoji. U provedenoj raspravi većina članova odbora podržala je prijedlog nacionalne populacijske politike. Izneseno je mišljenje da je u Republici Hrvatskoj neugodna ovakva vrsta dokumenta kako bi se zaustavio negativan demografski trend samo kroz razvoj i poticanje gospodarstva, aktivnu potporu obitelji od strane države, lokalne zajednice, razvijenu skrb o djeci, kvalitetu zaštitu zdravlja, te usklađivanje obiteljskog i poslovnog života mogu se stvoriti pretpostavke za zaustavljanje negativnog demografskog trenda kroz duže vremensko razdoblje. Prema tome, dakle Odbor je podržao ovaj dokument. Osvrnuo bih se na jedan, mislim da je gospodin Kramarić kazao ili netko drugi kako zapravo ova tema nije izazvala veliku pozornost u sabornici. Osobito primjećujemo u jednom dijelu sabornice. Ja ne vidim u tome ničega lošega i prvo ja ocjenjujem to da su dva razloga dovoljna. Jedan je dio ljudi koji samo govori pred kamerama nije sad ovog časa tu. Prema tome, time se ništa nije posebno izgubilo na važnosti ove teme ni na njenoj kvaliteti. Hvala lijepa. Ali s druge strane to je jedan dobar znak s obzirom da upravo sa ove strane u kojoj ima manje zastupnika ovu materiju kao da prisvajaju sebi i drže, imaju ekskluzivno pravo na tumačenje ove materije i zastupanje što mi je drago. Oni vjerojatno iz tolike brige nisu niti sumnjali u to da je ova materija dobra pa stoga nisu ni došli. Prema tome, to je samo dokaz da zapravo je ovaj materijal dobar. Sad konkretnije, ja bih kazao da je ovo strateški dokument koji treba strateški pristup i potporu. Osim materijalnih poticaja koji su ovdje jasno navedeni i koji su ja bih rekao jedna osnova vrlo važna je i ova stavka koja je navedena kao posljednja ja bih je čak možda stavio na prvo mjesto a vi ste je danas prozvali, nazvali senzibilizacijom javnosti. Mogli bismo možda i definirati je kao pokušaj rada u djelokrugu društvenog marketinga s ciljem promjene individualnog ponašanja o čemu su ovdje govorili još neki zastupnici kada je u pitanju obitelj, kada je u pitanju broj djece, kada je u pitanju rađanje. Dakle, na žalost ili ne nažalost ili kako god to mi shvatili nije uvjet ne znam ja populacijski bum i dobro materijalno stanje. Dokaz tome je da najveće, najbogatije zemlje na svijetu također muku muče sa ovim pitanjem, a mi znamo vremena kad su ljudi ovdje imali puno manje kada je u pitanje materijalno, a imali su puno više djece. Prema tome, dakle, mi moramo živjeti i njegovati one vrednote koje će poticati ljude na rađanje, koji će zapravo raditi izvjesnu promidžbu djeteta kao vrijednosti, djeteta kao vrijednosti u obitelji u naciji i općenito dakle u društvu kao takvom. S druge strane protivno poražavajućim činjenicama koje idu u prilog, ne znam, ove depopulacije kakva je u Hrvatskoj ne mislim da će se ispuniti crna predviđanja o smanjenju stanovništva u Hrvatskoj. U prvom redu što Hrvatska već sad gospodarski relativno dobro stoji, a ulazak u Europsku uniju još više će otvoriti razvojne mogućnosti. Već sam kazao da napredak po sebi neće osobito potaknuti rađanje djece. Međutim, takva Hrvatska će postati zemlja magnet za ljude s kapitalom i za one koji će doseljavati u Hrvatskoj kako bi je zaradili. To su razlozi koji demografi ne predviđaju i smanjenje stanovništva uz Hrvatskoj, nego supstituciju ili zamjenu. Je li to utješno? Sve domovnice ja bih rekao i putovnice na koje prema hrvatskom Ustavu imaju pravo svi Hrvati rođeni u Argentini ili Australiji, Njemačkoj ili Ognjenoj zemlji trebaju postati važno sredstvo u useljeničkoj i rekao bih populacijskoj politici Hrvatske. Dakle, ovaj dokument je vrijedna osnove, jer ja bih kazao jedna zlatna kockica u mozaiku, u ukupnom mozaiku koji bi zapravo trebao biti jedna lijepa slika i koji bi trebao odgovoriti cjelovito, sustavno i učinkovito kad je u pitanju prosperitet naroda kojem pripadamo, odnosno zemlje u kojoj živimo. Vrijeme je da se vrijeme odlaska zamijeni vremenom povratka. Na to vrijeme trebaju biti pripravni i Hrvati u Bosni i Hercegovini koji su do sada krpali biološku rupu u Hrvatskoj. Prema svim relevantnim podacima ja mislim da je znatno iznad 10% sadašnjeg živućeg stanovništva u Hrvatskoj rođeno u Bosni i Hercegovini. Da su, da potječu iz Bosne i Hercegovine ta se brojka kreće negdje ja mislim između čak 40 i 50%, dakle da su uopće, da imaju korijenje u Bosni i Hercegovini. Nažalost, to je vrijeme iza nas. Može li u ratu prepolovljen narod i ubuduće biti rezerva Hrvatske? Ne može. Ili još teže pitanje koje se također pita i tiče Hrvatske. Kako mu osigurati opstanak u vlastitoj zemlji? I na Bosni i Hercegovini je u prvom odgovornost, ali ja bih rekao i na Hrvatskoj. Bez obzira što će tko o tome misliti doista držim da su kratkovidni svi oni činovnici koji uskraćuju dječji doplatak majkama koje su primjerice rodile u Hrvatskoj, a povremeno žive u Hercegovini ili u Bosni, a i u Hrvatskoj. Mi imamo mnoštvo slučajeva gdje zapravo ne možete locirati nekoga gdje živi ne radi toga što on to krije se i sakriva svoje tragove gdje on to stanuje, nego naprosto jer tako živi. Mi imamo iz Bosne i Hercegovine mnoštvo ljudi koji imaju domove u Hrvatskoj, osobito u priobalnom prostoru, pa i u velikim gradovima, u Zagrebu, u Splitu, itd. I zapravo borave jednim dijelom i u Bosni i Hercegovini i u Hrvatskoj. Državljani su i Bosne i Hercegovine i Hrvatske. I držim posve slijepim i ako je moguće državni tajniče intervenirajte da oni koji uskraćuju pravo tim roditeljima na doplatak dječji stoga što zapravo hoće da prikažu ne znam ni ja da ako hoće da imaju taj doplatak onda se trebaju odjaviti u Bosni i Hercegovini. To je zapravo jedna posve neprihvatljiva politika i o njoj moramo voditi brigu i nju moramo također mijenjati. Konačno, još u dokumentu kojeg je također donijela hrvatska Vlada već '96. ja mislim, a koji se zove Nacionalni program demografskog razvitka stavljeno je i naglašeno kako hrvatska dijaspora treba biti jedan značajan izvor i ja bih rekao osiguranje i zdrave i radne snage, dakle selektivan pristup migracijskog politici kao takvoj. I tada su zacrtani određeni pravci kretanja, a to je obnova istraživanje vanjskih migracija. Dakle, neće ona kao što je gospodin Dorić kazao spriječiti dalja iseljavanja, ali je i to jedan od preduvjeta da bi se zapravo zaustavili negativni trendovi, jačanje uloge dijaspore u povezivanju Republike Hrvatske sa međunarodnim tržištem. Osnutak državnih tijela za useljeništva, uklanjanje smetnji koji utječu na povratak useljenika, informiranje hrvatskog iseljeništva te poticanje i potpomaganje rada iseljeničkih organizacija, to su sve vrlo važni momenti, vrlo važni … [[Govornik se ne razumije.]] I za razliku od kolege, poštovanog profesora Dorića koji je ovdje naveo zapravo neke slabosti ovog dokumenta i podcrtao ove referencije ja bih doista izdvojio upravo to kao jednu vrijednost ovog dokumenta. Zašto? Mi u ove saborske klupe primamo gotovo sve materijale, a da ne vidimo uopće izvore. Mi nemamo, u pravilu nemamo referencije. Ovo je ja mislim jedan od rijetkih da ne kažem možda prvi ili jedan od rijetkih, ispravnije će biti, dokumenata koji to ima. Prema tome, ovdje vidimo pregledno na što se zapravo taj materijal … [[Govornik se ne razumije.]] svaka strategija, svaki dokument može biti bolji, može sigurno i ovaj. Međutim, to mu ne umanjuje njegovu vrijednost niti ja bih kazao točku u onom mozaiku o kojem sam govorio, strateškom mozaiku odnosa Hrvatske prema svojim ljudima i prema Hrvatima u svijetu. Hvala lijepa.
Hvala lijepa kolega Bagarić. Imamo tri replike. Košiša Čičin-Šain, prva replika. Izvolite kolegice.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega, govoreći o materijalnim poticajima željela bih vas podsjetiti da su glavne zamjerke Europske unije uopće na našoj Vladi u segmentu koji se odnosi na zamjerke prevelikim subvencijama i potporama. Dakle, mi ćemo to itekako morati smanjiti sa vremenom. Dakle nećemo moći povećavati nego ćemo morati smanjivati. Ali zato ćemo morati povećati gospodarski razvoj pa ćemo iz toga nadoknaditi. Dakle ne subvencijama nego radom. Drugo što bih vam htjela reći vrednota, recitirati vrednote koje će poticati ljude na rađanje. Znate, ima u Zagrebu su pokušali sa jednom subvencijom za treće dijete da se daju potpore do ne znam koje sedme godine itd. Rezultat toga je da se uglavnom rađa puno djece u izuzetno siromašnim obiteljima, za razliku od toga da bogate obitelji nemaju niti prvo dijete. Možda bi bila odluka o subvenciji bolja za prvo dijete jer bi tada na veći broj parova dobili veći broj djece, to je natalitetna politika. Ali još jedanput bi htjela reći, mi ovdje govorimo o populacijskoj politici i ne bih htjela da miješamo neke stvari. A populacijska politika su migracije, odlazak za radnim mjestom, traženje boljih radnih uvjeta. Tokom ratnih godina iz Hrvatske se iselio veliki broj Hrvata koji su išli za radnim mjestom. Dakle, nisu išli zato što su bježali nego su išli zato da se negdje zaposle i to uglavnom visoko obrazovani gdje smo plaćali ih mi kao država. A općenito staro stanovništvo karakteristika je Europe i produljenje vijeka trajanja, odnosno života ljudi dovodi u nepovoljni položaj radno sposobno vis a vis starog stanovništva. To je inače tema u Njemačkoj broj 1 ovaj čas. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani kolega Bagarić. Izvolite.
Pa je se u velikom dijelu ovog vašeg razmišljanja i izlaganja slažem. Međutim ne slažem se u dijelu kad kažete kako Europa od nas traži da mi smanjimo ovaj poticaj. Prvo, subvencije, itd. Dakle, prvo, Europa traži od nas to što traži, a Europa istodobno radi sve kako bi zapravo poboljšala svoje nacionalne populacijske parametre iliti pronatalitetnu politiku kao takvu. Prema tome, dakle, što vrijedi i za Njemačku, što vrijedi i za Nizozemsku ili Francusku ne mora značiti da vrijedi i za Hrvatsku. Uostalom, Francuska skupo već plaća određene, ja bi rekao, pogreške iz svoje prošlosti, a to je jedan nekontrolirani priljev ljudi koji nisu autohtoni, a onda nevođenje sustavne brige o njima kako bi ih se uključilo u društvo i sad proizilaze problemi koji proizilaze iz toga iz čega proizilaze. I stoga sam napominjao da bi, recimo, u svakom slučaju bilo jedan ne diskriminirajući, ja bi kazao selektivni, ali ne diskriminirajući pristup koji bi obuhvatio i jedan pristup hrvatskom iseljeništvu, a poznato je bar da Hrvata podjednako živi vani i ovdje, a bez obzira što možda im i očevi ili djedovi odavde odselili, puno lakše … [[Govornik se ne razumije.]] i živjeli ovdje na ovom prostoru i ovoj državi nego što će to učiniti Kinezi. Uz dužno poštovanje svakom čovjeku, bez obzira koje nacije, itd. A kad je u pitanju ovo pitanje oko, ne znam ni ja da li podupirati bogate ili siromašne da imaju više djece, ja mislim da izravne materijalne potpore neće odigrati ključnu ulogu. Zato sam govorio o onoj promjeni stava prema djetetu. Ja ne vjerujem željeno ili ne željeno dijete, tako se dijete rodilo i tko ga ima, apsolutno ga se ne odriče i u njemu je bogatstvo. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeća replika kolega Bućan ima. Izvolite kolega Bučan.
Hvala lijepa. Pa evo, kolega Bagarić je u svom nadahnutom izlaganju rekao da i Hrvatska nije sama u ovom problemu, da tišti i druge zemlje. Tišti i druge zemlje, ali na različite načine. Imamo primjer dvije velike svjetske zemlje. S jedne strane je Rusija gdje predsjednik je Putin u prošlom svom govoru, obraćanju naciji govorio o najtežem nacionalnom problemu jer Rusija gubi milijun stanovnika godišnje zbog negativnog prirasta. Dakle, a s druge strane imamo Kinu koja pokušava zadržati visoki gospodarski rast, zaustavljajući prirodni prirast, stimuliranje rađanja samo jednog djeteta jer i na taj način smanjiti ukupno stanovništvo do 2050. godine za 1/3. Dakle, to su dva kraja. I kad kaže kolega da ne vjeruje u pesimističke prognoze. Jedno je ono što mi vjerujemo, a drugo je činjenično stanje. Drugo je ono što nas upozoravaju stručnjaci Ujedinjenih Naroda koji se bave demografijom koji kažu da se u Europi najavljuje demografska katastrofa, a u tom kontekstu je Hrvatska u jednom pogledu jako nisko. A to je da su demografski procesi starenja koji su karakteristični za cijelu Europu, ali su najizraženiji u posttranzicijskim zemljama i nažalost u tom segmentu Hrvatska je na zadnjem mjestu. Jer u Europi ukupno ima 17% stanovništva starijeg od 65 godina. Dakle, u Hrvatskoj 17%, europski prosjek 14%, a prosjek Europske unije 16%. Dakle, to su neke stvari za koje vjerujemo, vjerujem i vi i ja zajedno da će ih ovaj program mjera barem dijelom ublažiti, ali naravno da problem nije od jučer. On je vjerojatno od 1963. kada počinju, 62., 3. svi ti negativni trendovi u hrvatskom društvu, posebno indeks starosti.
Odgovor na repliku, kolega Bagarić.
… [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]]
Replika, poštovani kolega Dorić ima. Izvolite kolega Dorić.
Sa ovim zadnjim odgovorom na repliku me je kolega Bagarić zbunio i ne znam da li se trebam sad koncentrirati na to ili da to ipak prešutim. Prešutjet ću, jel? Prešutjet, da. Htio sam, kolega Bagariću, vam reći da sam ja pažljivo pročitao sva izvješća svih odbora iako mi je stvarno žao da nisu njihovi predsjednici ili zamjenici danas bili s nama. To je bio minimum obveza i pristojnosti. Ja sam ovu rečenicu koju ste vi pročitali davno podvukao, smatrajući je dobrim i ponovit ću. Samo kroz razvoj i poticanje gospodarstva, itd., itd. Čak je izdvojeno mišljenje kolege Vidovića na toj vašoj sjednici, smatram da bi prije svega trebalo definirati stambenu, socijalnu, obrazovnu, financijsku i gospodarsku politiku. Ja bih samo redoslijed prioriteta promijenio i možda od kraja krenuo prema naprijed. Ali ako je tako, ako se u tome slažemo onda smo trebali zaista puno više govoriti o tome na što smo mi naslonili ovu populacijsku politiku. Na koju gospodarsku strategiju? Da ja znam svojoj djeci i svojim unucima reći u koju školu da idu, što da upišu, što da studiraju. U kom pravcu će Hrvatska država poticati i koje gospodarstvo. Pa da ih zadržimo u ovoj zemlji, shvaćate? O tome cijelo vrijeme govorim, o tome cijelo vrijeme se ljutim, itd. To je ključno. Imali ste dobre misli, dobre ideje, ali Hrvatskoj treba kreativna, stručna i odlučna gospodarska politika, a 48. godina, Opća konvencija o ljudskim pravima, kolega, to, Opća konvencija o ljudskim pravima. Imamo barem 15-ak konvencija Vijeća Europe i zadnjih 10, 15 godina obitelji, mladima, zapošljavanju i obrazovanju u funkciji zapošljavanja na koje se možemo selektivno i specifično povezati. To bi bilo isto kao da bi ovu Nacionalnu populacijsku politiku nazvali Nacionalna politika. Znate? To nije dovoljno. Imamo posebnih, odličnih dokumenata, članica smo Vijeća Europe, koristimo ih, koristimo ta iskustva.
Odgovor na repliku, kolega Bagarić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa dakle vezano za ovu referenciju, odnosno za ovu 16., izbor broj 16 ili referenciju broj 16. To je opća deklaracija o ljudskim pravima i ja mislim, ja ne znam, ali ja mislim da je to jedinstven dokument koji je tada izdan i da on nije kao takav pretrpio promjene, mogle su iz njega se izvesti neki drugi. Međutim, to što je on ovdje naveden kao referencija po meni ne vidim apsolutno ništa loše niti da nije ne znam u trendu ili … [[Govornik se ne razumije.]] ili ne znam što. S druge strane ja se slažem s vama, ali ja se slažem s vama kad vi kažete da ovaj dokument ne rješava sam za sebe problem. To je točno. Međutim, vi ste isto tako mogli kazati, a sasvim sam siguran da biste to učinili da sjedite ovdje, vi biste mogli kazati ovaj dokument je izvanredna kocka koja će u ukupnosti ovoj o kojoj smo govorili i vi i ja i svi ovdje učiniti i napraviti. Bi li, oprostite, evo jedno pitanje pa mi odgovorite za sebe ili poslije. A bi li bilo bolje da ovo ne napravimo? Je li to, poboljšavamo li stanje ovo ako ovo ne napravimo, ako ovo ne donesemo? Prema tome, dakle ovo je jedan u nizu dokumenata, a kad govorite o gospodarstvu pa da ovo nije gospodarska strategija, ovo je populacijska, a netko drugi treba napraviti gospodarsku to je Vlada, pa … [[Govornik se ne razumije.]] , pa netko će drugi napravi useljeničku to će biti opet Vlada, pa ćemo i ovo ugraditi, a onda sve te u nizu ne znam karike učinit će nekakav efekat. U protivnom i bez ove karike lanac će biti posve nemoćan i neupotrebljiv. Hvala.
Hvala lijepa. Nastavljamo sa raspravom. Na redu je poštovani kolega Arapović. Izvolite kolega.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Puno toga smo danas rekli ovdje. Izuzetno je važno zajednički nastavljati, usuglasiti i jednoglasno prihvatiti dokument kao što je nacionalna populacijska politika. To je nacionalno i gospodarsko pitanje čiji osnovni cilj je zaustaviti nepovoljnu demografsku situaciju primjenjivanjem određenih mjera i aktivnosti. Objavu vlastitog stanovništva moguće je ostvariti kroz povećanje nataliteta, zaustavljanje razlike u regionalnoj razvijenosti, tj. zaustavljanje urbano-ruralne polarizacije, omogućavanje povratka hrvatskog iseljeništva, poticanje demografskog razvoja ravnomjernim razmještanjem stanovništva. Republika Hrvatska sa nekih 4 i pol milijuna stanovništva, ljudi pripada skupini rijetko napučenih zemalja. Stanovništvo se kroz godine razmještalo iz manjih naselja prema većim, a jedan veći broj je na njihovu žalost morao je napustiti zemlju. Sve se to odrazilo na dobni sastav stanovništva. Visoka zastupljenost ostarjelih i dalje starenjem obilježava sve hrvatske županije. Ova nepovoljna struktura stanovništva izaziva i druge negativne procese. Mijenja se navika življenja, pada trend sklapanja brakova, a to smanjuje broj novorođene djece. Nestabilnost braka dovodi i do nestabilnosti obitelji. Dokazano je da je obitelj za većinu ljudi najveći oblik ljudske sreće. Temeljna načela populacijske politike su upravo pozitivno ozračje prema obitelji, braku i djeci, poštivanje temeljnih ljudskih prava, ravnopravnost spolova i slobodno i odgovorno roditeljstvo. Djeca se smatraju najvećim društvenim blagom, a obitelj treba promicati kako jednu, jedini mogući potencijal za opstojnost hrvatske nacije. Mjere za provođenje ove politike su razvoj potencijalnih naselja, mogućnost obrazovanja za sve, poticanje obiteljskog gospodarstva na području izloženom iseljavanju i ubrzanom starenju, usmjeravati buduće useljenike u slabije naseljena područja, prometno povezivanje potencijalnih središnjih naselja, osiguravanje koncesija države. Poljoprivredni, osiguravanje koncesija državnih poljoprivrednih zemljišta za obiteljska poljoprivredna gospodarstva. Zapošljavanje mladih nezaposlenih roditelja koji samostalno skrbe za svoju djecu, poboljšavanje uvjeta zapošljavanja mladih žena, osiguravanje jednakosti spolova, stambeno zbrinjavanje mladih ljudi, osiguravanje kredita sa manjim kamata što većinu ovoga Vlada i resorno ministarstvo u najboljoj mjeri pokušavaju napraviti. Obiteljske potpore propisat će se posebnim propisom. Osigurat će se jednokratna pomoć za novorođeno dijete u visini od 70% proračunske osnovice, osigurat će se doplatak za djecu sukladno ostvarenom dohotku, osigurat će se dodatak za treće i četvrto dijete u obitelji, rodiljne naknade vezat će se uz proračunsku osnovicu, omogućit će se korištenje prava na porodiljnu naknadu svim majkama koje nisu zaposlene u iznosu najmanje 50% od proračunske osnovice. Osigurat će se doprinos za mirovinsko osiguranje u visini bruto plaće zaposlenih majki, uvest će se fleksibilno korištenje dodatnog rodiljnog dohotka do osme godine djetetova života. Promicat će se uključivanje većeg broja očeva u novi sustav obiteljskih potpora. Poreznim olakšicama država priznaje određene troškove za uzdržavanja članove obitelji, od 1. siječnja 2005. godine potpisane su porezne olakšice za stambene potrebe, od 1. siječnja 2003. primjenjuje se oslobađanja od plaćanja poreza na promet nekretnina građana koji prvi put rješavaju svoje stambeno pitanje. Roditelji moraju ostati uključeni u tržištu rada zbog održavanja gospodarstva, ali će zato poduzeti sve za usklađivanje poslovnog i obiteljskog života. Mjere koje to omogućuju su sljedeće. Prva mjera, ali ne manje bitna kao i ostalih četiri. Prva mjera osiguravanje subvencije u plaćanju doprinosa kod korištenja skraćenog radnog vremena roditelja za prvo i drugo dijete do treće godine života. Za treće i za svako dalje dijete do osme godine života. Drugo, druga mjera. Poticanje poslodavca na donošenje posebnog propisa koji se odnose na fleksibilizaciju rada i mjesta rada. Treća mjera. Uvođenje prava nezaposlenog roditelja sa troje i više djece da odbije zaposlenje izvan mjesta prebivališta. Četvrta mjera. Uvođenje prava roditelju koji samostalno skrbi o djetetu do desete godine života, jednog od roditelja djeteta sa težim smetnjama u razvoju do 15. godine života da odbije prihvatiti zaposlenje izvan mjesta prebivališta. Peta mjera. Provođenje … [[Govornik se ne razumije.]] nadzora u svrhu sprječavanja nezakonitosti u primjeni odredaba Zakona o radu. Skrb o djeci je prilagođena različitim potrebama roditelja i djece te uzrasta djece. Važno je bilo izraditi … [[Govornik se ne razumije.]] standarde, osigurati besplatne udžbenike, osigurati produženi boravak za djecu u osnovnim školama. Sad se radi na uvođenju jednosmjenskog rada. Ja se nadam u skoroj budućnosti jednosmjenskog rada u školama. Mjere koje će osigurati optimalan rast i razvoj djeteta su pojačana, zdravstvena zaštita majke i djeteta, osnivanje Centra za planiranje obitelji i osnivanje savjetovališta. Hrvatsko stanovništvo mora se informirati o ciljevima populacijske politike jer ona promiče obiteljske vrijednosti i podiže kvalitetu obiteljskog života. Kada bi se sve ovo ispunilo što sam sada pročitao je bi isto ovome Visokom domu predložio strogi Zakon o uvođenju poreza na neženje. Hvala lijepo [[Upadica: Bravo. Tako je.]]
Nije ni loš taj prijedlog Zakona o porezu na neženje ali zbog ravnopravnosti spolova moralo bi se misliti i na one koji se ne udaju. Kolega Bačić replika. Izvolite. Kolega Bačić ima repliku.
Ja bi pozdravio sve ovo što je kolega Arapović rekao o obitelji kao temelju svega. I to je sigurno dobro. Nekoliko puta je to naglasio. Međutim, ja bi podsjetio na nešta što je i on sam sad na kraju rekao što ide zapravo u kontradikciju s tim. Sve dajemo da obitelj bude poticana na svim mogućim sredstvima da bi materijalno stanje obitelji bilo dobro. Međutim, istovremeno neka pomodarstva koja mi isto tako propagiramo kao dobra zapravo to poništavaju. Počet ćemo samo od radnog vremena. Ovo pomicanje radnog vremena na praktički cjelodnevni rad do 17, 18 sati. Šta ostavlja obitelji vremena da roditelji i djeca budu zajedno? Vrtići. Ja kažem dobro je da netko može doći kasnije po dijete. Sve je to dobro. Međutim je li dobro da dijete cijeli dan bude bez roditelja u vrtiću. Neki to koriste iz čisto svojih komoditarskih nekih problema pa ostavlja djecu. I sad ovo o jednosmjenskoj školi. Zvuči jako dobro. Ali biološki nije prihvatljivo da dijete bude u školi više od 5 sati. Prema tome, to je problem. Mi činimo sve i mislimo da je to dobro a zapravo sami sebi pravimo neke kontradiktorne situacije i o tom treba razmišljati. Nije sve dobro što naoko izgleda dobro. Dijete i roditelji moraju biti što više skupa. To treba biti cilj svega. Sve ove mjere, poticaji ovakvi, onakvi, bit će uzaludni ako obitelj, djeca i roditelji, bake i djedovi ne budu provodili više sati zajedno. Tako treba razmišljati. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku. Poštovani kolega Arapović. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Hvala lijepo gospodine kolega zastupniče. Pa mislim kad sam govorio o obitelji da pojasnim neku stvar što za mene znači obitelj. Mama, tata i nas šestero djece, pet braće i sestra puta prosjek 2,7 djece i to je za mene obitelj. … [[Upadica se ne čuje.]] To je za mene obitelj. I zato sam u cijeloj svojoj raspravi naglasak dao obitelji. Ja sam još mlad, možda i povećam. Tako. A ovo što ste govorili o jednosmjenskom radu. Pa neće djeca 5 sati biti u školi, da uče, da ih profesor, nego će oni imati i svoju zabavu u školi i radit će domaće zadatke. Imat će i tjelesni odgoj. A šta će djeca biti izvan nastavne aktivnosti? A šta kad dijete dođe doma u 1 sat, a mama i tata dolaze u 5 sati ili 5,30 s posla. Ili da moje dođe doma u 2 sata a mi ne znamo kad ćemo se večeras vratiti. Znači da je za dijete bolje da bude pod nadzorom i da izvan školske aktivnosti će se prilagoditi toj djeci da oni neće biti opterećeni sa nekom velikom nastavom jer se baš ide sada u rasterećenje torba, rasterećenje gradiva i svega. Tako da u ovu tezu se ne mogu složiti. Mislim da istosmjenski rad će jako dobro doći ako se ispune svi preduvjeti da djeca imaju dvoranu gdje će biti po sat vremena, dva. Da imaju svoje dvorane za ples, za muziku, … [[Govornik se ne razumije.]] i za jedno druženje, pod nekakvim ne velikim presingom. Hvala. … [[Upadica se ne čuje.]]
Hvala lijepa. E sad sam na redu ja da diskutiram ali pošto s ovog mjesta ne mogu diskutirati onda se moja diskusija se odlaže dok me netko ne zamjeni za predsjedavajućim stolom. … [[Upadica se ne čuje.]] To morate odobrenje dobiti od predsjednika Sabora. … [[Upadica se ne čuje.]] Na redu je poštovani kolega Zubović ali koliko vidim nema ga u dvorani. Gubi pravo govora o ovoj temi. Na redu je poštovani kolega Vidović. Također ga nema u dvorani. Gubi pravo govora o ovoj temi. A onda je na redu poštovana kolegica Brdarić. Izvolite poštovana kolegice.
Hvala gospodine potpredsjedniče, predstavnici ministarstava, kolegice i kolege. Pred nama se nalazi dokument koji ima ambiciju riješiti jedan zaista veliki problem. Uopće ne sumnjam u iskrenost želje i u proklamirane ciljeve ali jednako tako ne vjerujem da će se to ovim dokumentom uspjeti riješiti. Ovaj put su i adresirana zaduženja, definirani rokovi, obećava nam se izvještavanje o realizaciji ovih programa, analizirat će se, formirat će se, ovo će se, ono će se, hoće ili neće, a na kraju kao i obično ako se ne ostvare što će se dogoditi? Kao što znamo ništa. Možda će se nekom priprijetiti prstom, reći no no, i ići dalje. Mislim da ova nacionalna populacijska politika se na ovaj način zapravo ni ne može uhvatiti zaista u koštac sa problemom i riješiti ga jer treba zapravo krenuti od gospodarskog rasta zapošljavanja, od poboljšanja standarda, od ekonomske sigurnosti. Trebaju nam stanovi, vrtići, škole, fakulteti. Znači treba nam kvalitetno obrazovanje, dobra zdravstvena zaštita, optimalni uvjeti ili onoliko dobrih koliko je to moguće u našoj situaciji i tek tada dolazimo do činjenice s kojom se treba suočiti da i kada država ostvari sve te uvjete ipak ovisi o muškarcu i ženi tj. o roditeljskom paru da li će imati i koliko djece. Kao što znamo postoje bračne, vanbračne i razno-razne druge veze. Ljudi mogu reproduktivno zdravi, a da ne žele i da nemaju djecu, ljudi su svjesna bića i imaju pravo i mogućnost izbora znači i o tim duboko intimnim pitanjima. Imaju pravo odlučiti gdje će i kako živjeti. Ako nisu zadovoljni uvjetima života i rada na prostoru na kojem se nalaze, oni imaju puno pravo da odu tamo gdje im je bolje pa čak i ako to nije Republika Hrvatska i s tim se treba suočiti, kao što će u Hrvatsku dolaziti ljudi iz nekih drugih područja u kojima je teže nego kod nas i na to trebamo biti spremni. Populacijska politika se samo natalitetom i rađanjem riješiti neće, čuli smo treba uvažiti imigracijske tokove. Ja osobno moram reći da se za Hrvatsku ne bojim. Ona je preživjela štošta i dok Hrvatske bude bit će i Hrvata, ali bit će jednako tako i onih drugih … … [[Upadica se ne čuje.]] Kako gledate na to. Bit će i onih drugih, srećom po Hrvatsku. Hrvatska će biti majka svim svojim građanima ja se nadam, bez obzira na nacionalnost i duboko vjerujem u to i to neće biti loše niti za Hrvate, dapače. Ukoliko postanemo zaista tolerantno društvo kao što smo se danas u sabornici trudili biti, onda ćemo moći uvažavati i razlike pa i one etničke i shvatiti da to može biti ne nedostatak nego dobitak i vrlina ukoliko Hrvatsku svi njeni građani zaista od srca prihvate kao svoju. Pokazalo se i u ratu kad nismo imali blago rečeno, dobre uvjete. Kad smo bili ugroženi na razno-razne načine da je ova država opstala i da su ovu državu jednako tako branili i neki njeni građani drugih nacionalnosti. Čuli smo od nekih govornika kako su za hrvatsku povijest i kulturu bili jako značajni neki ljudi koji etnički nisu bili Hrvati, ali su to svojim življenjem i ponašanjem, svojim doprinosom postali. I na takav način mislim da bismo trebali gledati ovaj problem. A naravno biti spremni i za neke druge varijante, jer svi ljudi po logici stvari nisu idealna savršeno dobra bića ali tu je država da i o tome povede računa da zakonima definira neke stvari i gle sad, zakonima. Kao što je kolegica Opačić u ime kluba rekla, da se u ovoj državi zaista provode zakoni, dobar dio problema o kojima se govori i u ovoj populacijskoj politici bio bi riješen. Mi imamo Zakon o ravnopravnosti spolova, Obiteljski zakon, Zakon o radu, da se ti zakoni dosljedno provode žene ne bi bile u situaciji da ih se propituje što se s muškarcima ne događa, da li se misle udavati, koliko djece i da li žele rađati i da se u skladu s navedenim odgovorima s njima postupa, tj. primi ili ne primi na posao. Trudnoća nije bolest. Majčinstvo također to nije, naprotiv. Znači trebali bismo raditi sve zapravo da omogućimo da ženama koje to žele i majčinstvo i rad, jer jedino žena, jednako tako i muškarac koji su ekonomski neovisni, mogu biti istinski ravnopravni, imati zdrave odnose i onda odgajati i takvu djecu i svojim primjerom pokazati kako zapravo treba živjeti i sad me ovo podsjetilo na obiteljske vrijednosti o kojima se jako puno govori. Nemam ništa protiv toga, dapače. Samo moramo uvažiti činjenicu da ne živimo u vrijeme od prije 50 i 100 godina iliti više, da se način života drastično promijenio i da se u skladu s tim promijenila i obitelj. Mi posve drukčije funkcioniramo nego naši roditelji. Naše radno vrijeme je drugačije, naša djeca drugačije idu u školu i zaista ne družimo se onoliko koliko se to nekada događalo. Ali kolegice i kolege, ne treba smetnuti s uma da nije toliko lažna količina zajednički provedenog vremena nego kvalitet tog provedenog vremena. Da li se sa svojom djecom razgovaramo, da li ih zaista čujemo, znamo li što vole, znamo li što im treba ili ih slušamo na pola uha, damo dobar džeparac da ih se otresemo, pošaljemo u drugu sobu da gledaju TV ili već što, o tome se radi. Mi se više niti uz najbolju volju nećemo moći i da hoćemo vratiti na ognjište i nije cilj vraćati se unatrag. Cilj je najbolje što je moguće iskoristiti uvjete u kojima jeste i učiniti najbolje što možete s onim što imate. Znači posvetimo se obitelji, posvetimo se svojoj djeci. Oni koji to žele neka rađaju, oni koji ne žele neka to ne čine jer je grijeh prema djetetu donijeti ga na svijet a ne željeti ga i nije istina da kad se dijete rodi nikad ne bude ostavljeno. Na žalost dječji domovi za napuštenu djecu prepuni su takve djece. To je životna činjenica pred kojom ne trebamo zatvarati oči. To su djeca kojoj treba omogućiti ono o čemu sada govorimo, obitelj, dobre obiteljske uvjete. To su djeca kojoj treba omogućiti posvajanje kod onih obitelji koje nemaju sreću da imaju svoju djecu. Djeca jesu budućnost svake pa i ove države, ali mi smo dužni toj djeci dati priliku da imaju budućnost kakvu zaslužuju, budućnost dostojnu novoga čovjeka, mladog čovjeka koji će biti obrazovan, koji će imati posao, koji će se moći uključiti u tu Europsku uniju i biti tamo ravnopravan, a ne biti u njoj sluga i raditi poslove koje u toj Europskoj uniji nitko drugi neće. Hvala.
Zastupnica Vesna Škare Ožbolt. Nema je. Gubi pravo na riječ. Zastupnik Luka Roić. Nema ga. Gubi pravo na riječ. I još je jedino ostao preostali zadnji govornik, poštovani zastupnik i potpredsjednik Doma, Mato Arlović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Ako koje pitanje zaslužuje našu iznimnu pažnju, onda je to ovo pitanje. I moram reći da se radi o pitanju koje ne samo da zaslužuje našu iznimnu pažnju nego koje je izričito i izražajno multidisciplinarno pitanje. Ono se ne može raspravljati samo sa aspekta pronatalitetne politike ili brige i skrbi o djeci ili samo o obitelji. Ono ima svoju i gospodarsku i filozofsku i sociološku i kulturološku ako hoćete i pravnu i organizacijsku i svaku drugu dimenziju zapravo koji je vezan uz društvene odnose i odnose među ljudima u društvu koji se danas u suvremenom svijetu dešavaju. I zbog toga čitav niz naših rasprava danas su zapravo bile preuske u odnosu na pitanje koje treba tretirati ovaj program. Neke stvari koje je program pobrojao jednostavno bi teško bilo reći da su suvišne iz prostog razloga jer su proizašli iz pravnog sustava Republike Hrvatske, zakona koje smo mi donijeli i namjera koje smo u tom pravcu iskazali u vezi sa ostvarivanjem između ostaloga ne samo pronatalitetne nego i populacijske politike. Ali isto tako valja naznačiti da je za ovo pitanje i njegovo ostvarivanje veoma važno sagledati neka iskustva koja imamo iz prakse vlastite društvene zajednice, vlastite nacije, zatim iz prakse iskustava zemalja oko nas i šire u Europi i svijetu i onda ćete uočiti da suvremeni način života sve više i više jača standard ljudi i istodobno umanjuje kvalitetu njihovog društvenog i obiteljskog života jer sve više i više od njih traži vremena koje trebaju izdvajati za rad, za druge djelatnosti a manje za sebe i za svoju obitelj i za brigu o sebi. I u takvoj situaciji se narušava s jedne strane sigurnost, s druge strane mogućnost i s treće strane upućenost jednih na druge i istodobno se povećava potreba ljudi da svoj standard podignu na još veću razinu s obzirom na izniman broj ponuda koje se pojavljuju i koji potenciraju potrebe kod ljudi da razviju svoj standard. U takvoj situaciji nije realno za očekivati da će se zapravo pronatalitetnom politikom riješiti pitanje populacijske politike u Republici Hrvatskoj. I u tom segmentu treba otvoriti i jedno drugo pitanje koje je iznimno važno a to je tzv. emigracijsko pitanje koje naravno treba biti vezano ne samo za pripadnika ili primarno treba biti vezano za pripadnike i građane Republike Hrvatske koji su svojevremeno iz ekonomskih i drugih razloga otišli iz Republike Hrvatske, odselili ali isto tako ne smije se zanemariti činjenica da u suvremenim gospodarskim i političkim kretanjima će biti sve više i više situacija priliva stanovništva u Republiku Hrvatsku iz drugih zemalja i sa drugih područja današnje Europe i svijeta i u takvoj situaciji treba otvoriti mogućnost imigracijske politike da ti ljudi se mogu uključiti u gospodarski, kulturološki i svaki drugi sustav. E, ali te mjere nisu na adekvatan način prihvaćene niti razrađene u ovom populacijskom programu a s njima ćemo morati rješavati pitanje potrebnog stanovništva za daljnji razvoj i probitak Republike Hrvatske za njene vlastite građane i stvaranje gospodarskih i inih njenih pogodnosti. Drugo što bih htio ukazati, mi smo zanemarili u ovom programu jedan čitav program i čitavo jedno pitanje koje je iznimno prisutnu zapravo svih ovih godina osobito u stvaranju samostalne i suverene Republike Hrvatske a kao posljedice Domovinskog rata i djelovanja agresora u Republici Hrvatskoj. To je pitanje povratka raseljenih osoba, prognanih osoba i izbjeglica svojim kućama. Mi o tome moramo voditi računa jer imamo čitava područja koja su zapravo bijele zone koje nemaju dovoljno stanovništva da održavaju prirodni potencijal i stave ga u gospodarsku funkciju razvoja tog kraja ali i razvoja cijele Republike Hrvatske. O tome imamo čitave programe koje smo donijeli u Saboru, donijeli zakone kojima to potenciramo, rješavamo naravno i stimuliramo da se ta pitanja riješe ali u isto vrijeme nismo našli odgovarajuće mjesto u ovom projektu odnosno u ovom dokumentu da se to pitanje na odgovarajući način stavi i da se na odgovarajući način zapravo prezentira i potencira. Treća grupa pitanja iznimno važna. Teško je govoriti o programu populacijske politike dakle kao dokumentu koji je provedbeni i izvedbeni u situaciji u kojoj treba osigurati povećanje ili zapravo rješavanje teške situacije u populacijskoj politici danas u Hrvatskoj sa tendencijama daljnjeg pogoršanja a da u isto vrijeme nemamo odgovarajuće donesene strategije gospodarskog, kulturološkog i inog društvenog razvoja zemlje. Teško je zapravo govoriti o programu kako to realizirati a da ljudi ne mogu sagledati svoju poziciju u gospodarsko-socijalnom sustavu, svoju poziciju u kulturološko-sigurnosnom sustavu Republike Hrvatske ili barem da imaju okvirne tendencije u kojem pravcu to ide. Zašto? Zato što zapravo pronatalitetna politika kao najznačajniji faktor rješavanja populacijske politike je istodobno i emotivna, racionalna i naravno svaka druga funkcija ljudskog bića i čovjek želi imati izvjesnost u kojoj poziciji će sutra svog potomka moći imati i odgajati i stavljati u takvu poziciju. Prema tome, mi o tome isto tako moramo voditi računa i moramo voditi tek onda računa o dodatnim ekonomskim i socijalnim mjerama poticaja za stvaranje odgovarajuće sigurnosti za obitelj. Kao što vidite, ja namjerno govorim o obitelji, ne govorim o porodicama. Ne govorim o onim obiteljima koje su isključivo po rodu nego o onim obiteljima gdje se javljaju članovi obitelji u kojima su vezani oni koji zajednički obitavaju i zapravo govorim i o mogućnosti usvojenja ili udomljenja djece koja će biti napuštena, koje se neće nalaziti u … [[Govornik se ne razumije.]] Republici Hrvatskoj. Zašto? Zato što moramo stvoriti tu pokušaj stvarati uvjeta da naše obitelji zapravo na taj način daju najbolju potporu integriranju te djece u društveni, politički i kulturološki sustav Republike Hrvatske, ne da budu u domovima. Znate, domovi su nužno zlo ali ako je ikako moguće treba zapravo stvarati uvjete da se u obiteljima rješavaju ta pitanja. Još jednu stvar koju moram posebice naglasiti. Čitav niz predloženih mjera i ciljeva su tako pobrojani da je zapravo pitanje njihove ostvarivosti vrlo upitno. Ja ću samo bilo koju stranu da otvorim pa napraviti, evo sljedeće 30. ciljevi kad su u pitanju porezne olakšice. Unaprijediti i proširiti sustav postojećih poreznih olakšica, uključiti porezne olakšice za rješavanje stambenog pitanja na temelju broja djece, razraditi sustav obiteljskih kredita. Nitko nije vodio u tom segmentu računa o ograničenjima koja su vezana za prilagodbu političkog i pravnog sustava Republike Hrvatske u odnosu na Europsku uniju i odnose koji se moraju uspostaviti u Republici Hrvatskoj ako želimo uspostaviti vrijednosti koje su tamo prisutne. Prema tome, neka od ovih pitanja koja su poželjna i dobro bi bilo da ih se može regulirati jednostavno se neće moći regulirati zbog recimo umanjenja ili diferencirane stope PDV-a itd., barem tako je do sada službeno tumačeno a da zapravo treba naći drugi odgovarajući instrumentarij kojim će se ta pitanja riješiti da bi stvorili stimulativne mjere. Ili primjera radi, uzmite stranu 36. opet ciljevi. Ostvariti pretpostavke za punu zaposlenost radno sposobnog stanovništva. Ali to nije moguće, ne samo bez aktivne politike zapošljavanja nego aktivne politike zapošljavanja kao posljedice, gospodarskog razvoja, novog investicionog buma koji će otvarati nova radna mjesta i stvarati pozicije za gospodarski rast, razvitak, probitak i odgovarajuću zaradu da se zapravo kvalitetno može živjeti. Mi u isto vrijeme imamo još uvijek situaciju gdje jedna od stimulativnih mjera trebaju biti porezne olakšice na područjima koja su u teškoj ekonomskoj situaciji gdje zapravo te porezne olakšice puno ne znače jer nema tko platiti poreze, nema što zaraditi. Mi moramo govoriti o tome koji će to biti projekti u kojima će društvena i državna zajednica sudjelovati kroz direktno investiranje i otvaranje radnih mjesta. Naravno ona koja će dati odgovarajuće rezultate i koje će imati tržišnu prođu i uspjeh. Zajedno sa lokalnom zajednicom, zajedno sa domaćim i stranim poslovnim ljudima i tako dalje i tako dalje. Ili primjera radi uzmite stranu 42. Stvoriti prostorne, kadrovske i druge pretpostavke za primjenu skrbi o djeci prilagođeno različitim potrebama roditelja i djece u uzrastu, oprostite kolege ako ćemo mi to stvarati ja postavljam pitanje a kako ćemo provesti Zakon o socijalnoj skrbi? Imamo zakon koji uređuje nešto drugačije ova pitanja nego što se ovdje spominje i zapravo je pitanje, dajte da mi provedemo zakon, a ne sada odjedanputa dovoditi program na program, zakon na zakon a u biti zapravo ne, dovodimo sami sebe u zabludu gdje mislimo da se institucionalno, institucionalnim putem i pravnim normativizmom i političkim oportunizmom mogu sva pitanja riješiti sama po sebi. Pa ne, treba stvarati i mijenjati životne uvjete koji će zapravo stimulirati čovjeka da se u adaptaciji i prilagodbi tim novim životnim uvjetima rješava svoja osobna i obiteljska pitanja na način da između ostaloga pronatalitetnom i svakom drugom politikom doprinosi rješavanju i populacijske politike u Republici Hrvatskoj s jedne, kao individualni pristup i istodobno kao društvena zajednica moramo otvoriti ove imigracijske procese koji će nam omogućiti da zapravo kvalitetno riješimo problem manjka stanovništva danas u Republici Hrvatskoj u odnosu na njen gospodarski, prirodni i svaki drugi potencijal koji bi mogao daleko više dati u životu za sve nas ako ta pitanja kvalitetno riješimo. Hvala lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu. Prekidam sjednicu. Nastavak sutra u 9,30 sa Konačnim prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama zakona o financiranju jedinica lokalne samouprave i vjerojatno ćemo sa raspravom o tom zakonu sutra i završiti radni tjedan. Prijedlog nacionalne populacijske politike. Dajem na glasovanje Prijedlog nacionalne populacijske politike. Molim, možemo glasovati. Rezultat? Sa 77 glasova za i 4 suzdržana i 4 protiv prihvaćen Prijedlog nacionalne populacijske politike. Sukladno Prijedlogu Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina dajem na glasovanje sljedeći zaključak: obvezuje se Vlada Republike Hrvatske da jedanput godišnje podnese izvješće Hrvatskom saboru o provedbi mjera utvrđenih nacionalnom populacijskom politikom. Molim glasovati. Rezultat? Sa 83 glasa za, 2 suzdržana i jednim protiv donesen predloženi zaključak.