Poštovani gospodine predsjedniče Sabora, poštovani kolegice i kolege. Evo u sklopu reforme pravosuđa sređivanje stanja u zemljišnim knjigama je jedan od naših najvažnijih prioriteta. Stanje zemljišnih knjiga moram reći na našim općinskim sudovima rezultat je dijelom naslijeđenog stanja ali i promjena koje su se dogodile u vremenu od 90-tih godina na ovamo. Naime do 90. godine uknjižba društvenog vlasništva, pravnih osoba bila je neuredna, dok je nešto malo bolje bila uknjižba prava vlasništva fizičkih i građansko-pravnih osoba. Tehnička opremljenost naših gruntovnica bila je gotovo na rangu iz doba Austro-ugarske monarhije. Nakon 90. godine posebice nakon donošenja Ustava Republike Hrvatske te zakona kojima se vrši pretvorba društvenog vlasništva uslijedile su brojne potrebe odnosno predmeti radi uknjižbe vlasništva radi posljedice pretvorbe društvenog vlasništva. U naše zemljišno knjižne odjele u tom trenutku uvodi se informatička oprema i program koji je omogućavao uknjižbu vlasništva na stanovima koji su prodavani suklado Zakonu o prodaji stanova na kojima postoji stanarsko pravo. I iza toga vrlo sporo kreće tehničko opremanje gruntovnica i prenošenje ručno vođene zemljišne knjige u digitalni oblik. Danas se u 65 općinskih sudova provodi ovaj postupak. Gospodarstvo posebice naši građani s pravom traže brzinu rješavanja predmeta. Prisutno je opravdano nezadovoljstvo duljinom trajanja pojedinih postupaka a posebice tamo gdje se godinama kao pravilo pojavljuje veći broj predmeta kao zaostatak. Primjerice radi, najveći zaostatci su naša dva najveća suda u državi, to su Općinski sud u Zagrebu i Općinski sud u Splitu tako da na dan 31. 12. 2003. godine 106 tisuća 312 predmeta je na Općinskom sudu u Zagrebu te 54 tisuće 947 predmeta na Općinskom sudu u Splitu. I brojnost ovih predmeta kao neriješenih do tog datuma čini oko 50% svih zaostataka rada općinskih sudova odnosno zemljišno-knjižnih odjela. U 2003. godini je bilo riješeno 376 tisuća 580 predmeta koji su bili u radu suda nezavisno od vremena kada su bili zaprimljeni, dok je ukupan broj neriješenih predmeta iz svih ranijih godina bio 320 tisuća 20 predmeta. I upravo smo stavili naglasak u rješavanju stanja u zemljišnim knjigama u ta dva suda na Zagreb i Split i tu se izrađuje poseban plan aktivnosti u rješavanju svih zaostalih predmeta te aktivnosti nisu predmet promjene zakona, predmet promjene ovog Zakona je nešto drugo. Na globalnoj politici rješavanja stanja u zemljišnim knjigama tijekom ove godine kako prioritet je postavljeno a i riješeno odnosno potpisan je sporazum sa Državnom geodetskom upravom koji se riješava smještaj baze zemljišno-knjižnih podataka a u suradnji sa Državnom geodetskom upravom donesen je i pravilnik o bazi zemljišnih podataka. Na temelju ovih akata stvoreni su preduvjeti za ujednačavanje podatak između katastra i zemljišnih knjiga te čuvanje unesenih podataka. Kao preduvjet uspješnosti reorganizacije zemljišno-knjižnih odjela svih naših sudova u pravcu brzog rješavanja svih zahtjeva te rješavanja zaostataka bilo je nužno predložiti izmjene Zakona o zemljišnim knjigama. I temeljne značajke ovih izmjena idu u pravcu pojednostavljivanja i ubrzavanja cijelog postupka svekolike uknjižbe stvarnih prava i općih dobara. DA bi se ostvarili ovi ciljevi ovim Prijeldogom zakona koji je pred vama propisuje se da se prijedlozi za uknjižbu podnose u formi propisanih obrazaca. DA se rješavanje predmeta vrši na temelju činjenica i dokaza priloženih uz prijedloge. Da se uvodi ovlašteni zemljišno knjižni referenti i oni donose rješenje. Protiv rješenja ovlaštenog zemljišno-knjižnog referenta žalbu rješava sudac Općinskod suda ili ako utvrdi da je prijedlog neosnovan žalbu rješava sudac Županijskog suda. Predlaže se da se ranije zaprimljeni prijedlozi rješavaju po novom Zakonu protekom 30 dana od dana stupanja na snagu predloženog Zakona. Posebice napominjem da ovlašteni ZK referenti ne sude, nego rješavaju predmete koji su u pravilu neprijeporni. U slučaju da stranka izjavi žalbu protiv rješenja koje je donio ovlašteni ZK referent, žalbu tada rješava sudac. Ovako predloženom izmjenom vrši se praktički veliko rasterećenje sudaca ali ujedno se daje i značaj sucu kojemu taj značaj pripada dakle da on sudi a ne da administrira. Naprimjer, u Zagrebačkom sudu u Gruntovnici radi 6 sudaca, na milijun stanovnika. Uvođenjem zemljišno-knjižnih referenata sa licencom tih zemljišno-knjižnih referenata biti će u Zagrebu samo 35. I naravno da će se bitno ubrzati postupci. Moram reći da će izbor ovlaštenog ZK referenta biti vrlo strog i samo do sada stručni i priznati ako ispunjavaju zakonom propisane uvjete imat će mogućnost da steknu ovo pravo odlučivanja. Predviđa se da bi ukupna brojka bila oko 270 ovlaštenih ZK referenata koji bi se najvećim dijelom uzeli iz sadašnjih ZK referenata. Kada se zna da danas ZK predmete riješavaju suci i to njih oko 90 radi ZK predmete, uz ZK predmete i druge predmete, te 15 samo ZK sudaca radi samo ZK predmete, onda brojka od 270 zemljišno-knjižnih ovlaštenih referenata plus pojednostavljivanje cijelog postupka kroz podnošenje prijedloga na propisanim obrascima rezultirat će daleko većom učinkvoitošću i ostvarivanje prava građana u doista vrlo kratkom vremenu. Stoga se očekuju dobri i značajni rezultati kako na rješavanju zaostataka tako i na razrješavanju novo zaprimljenih predmeta. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji Odbora uzeti riječ? Predsjednik Odbora za pravosuđe, gospodin Ivas izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovana ministrice, kolegice i kolege zastupnici. Odbor za pravosuđe Hrvatskog sabora razmatrao je na 7. sjednici održanoj 6. srpnja 2004. godine Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o zemljišnim knjigama, s Konačnim prijedlogom zakona kojeg je predsjedniku Hrvatskog sabora uputila Vlada Republike Hrvatske aktom od 19. lipnja 2004. godine. Odbor je predmetni zakon raspravljao na temelju svoje nadležnosti iz članka 73. Poslovnika u svojstvu matičnog radnog tijela. Uvodno predstavnik predlagatelja izvjestio je članove Odbora o značajkama izmjena i dopuna kao i razlozima hitnosti postupka. Istaknuto je da se predloženim izmjenama Zakona pojednostavljuju sudski postupci u zemljišnim knjigama, povećava učinkovitost postiže procesna disciplina jer se prijedlozi podnose na propisanim tiskanicama a također se na drugačiji način regulira i pravo žalbe. U raspravi je većina članova podržala predložena Zakonska rješenja u cilju smanjivanja broja zemljišno-knjižnih predmeta i postizanja efikasnosti postupka. Predstavniku predlagatelja sugerirano je da u postupku donošnja Zakona ugradi primjerenije rokove postupanja zemljišno-knjižnih referenta a isto tako da u dogledno vrijeme predloži promjene vezano za rad gruntovnica. Na tekst prijedloga izmjena i dopuna Zakona pojedini članovi odbora istakli su i određene primjedbe i prijedloge. Tako se u članku 109b. kojim se propisuju uvjeti za zemljišno knjižne referente predlaže se izmjena uvjeta na način da se briše propisana potrebna stručna sprema u točki 2., a moj uvjet bi glasio visoka stručna spremna diplomirani pravnik. S obzirom da zemljo-knjižni referenti provode radnju, postupke i donošenje riješenje. Člankom 3. briše se članak 105. A člankom 5. u članku 109. dodaju se novi stavci, i njima propisuje da će neuredni prijedlog sud odbaciti. No, odbacivanje prijedloga se ne postiže efikasnost postupka u zemljišnim knjigama, jer odbacivanje prijedlog nije riješen. Odbacivanje prijedloga dolazi u pitanje … načela pomoći neukim strankama. Prijedlogom su zemljo-knjižni referenti ovlašteni donositi riješenja, s obzirom na činjenicu da su to do sada radili suci postavlja se pitanje da li se radi o upravnom ili sudskom riješenju, te da li je to prenošenje poslova iz nadležnosti sudske vlasti na druge osobe. Člankom 7. mijenja se i članak 123. kojim žalba postaje remonstrativni pravni lijek. Predlaže se preispitivanje članka na način da se u stavku 2. riječi: "ako ocijeni da je osnovan" zamijeni riječima: "ako cijeni da je u cijelosti osnovan". U stavku 3. istog članka riječ: "i preinaći riješenje" trebalo bi zamijeniti riječima: "i donosi novo riješenje". A dio rečenice kao i protiv riješenja koji bi donosio sudac temeljem članka 109c. stavka 3. Zakona o zemljišnim knjigama trebalo bi brisati radi nomotehničkog uređenja. U završnoj riječi predstavnik predlagatelja osvrčući se na iznijete primjedbe i prijedloge istaknuo je da predlagatelj ostaje pri predloženim riješenjima sadržanim u prijedlogu zakona o izmjeni i dopuni Zakona o zemljišnim knjigama, s Konačnim prijedlogom zakona. Nakon provedene rasprave, Odbor za pravosuđe sa 7 glasova za i jednim glasom protiv odlučio predložiti Hrvatskokm saboru donošenje Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o zemljišnim knjigama. Hvala lijepa.
Hvala. Otvaram raspravu. U ime Kluba SDP-a, poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Hvala gospodine predsjedniče, poštovana gospođo ministrice, poštovane kolegice i kolege. Kad govorimo o učinkovitosti zemljišno-knjižnog sustava, mi u stvari dobrim dijelom govorimo o učinkovitosti pravosuđa uopće. Jer zemljišno-knjižni predmeti zajedno sa ovršno knjižnim predmetima čine više od polovine svih predmeta i svih zaostataka koji se nalaze pred svim našim sudovima. Stoga izgradnja učinkovitog sustava zemljišne uprave, upravo radi davanja doprinosa razvoju djelotvornog tržišta nekretnina s jedne strane, ali jednako tako i radi učinkovitosti pravosuđa u cijelini, jedan od najvažnijih zadataka. To je bio jedan od najvećih zadataka kako bivše Vlade, tako treba biti i sadašnje Vlade i svake buduće Vlade. Ja bih se usudila reći da je upravo zbog takvog jednog teške situacije u zemljišniku najveći projekt koalicijske vlasti Vlade nakon projekta izgradnje autoceste Zagreb-Split bio upravo sređenje katastra i zemljišnika. I upravo u tom cilju Vlada se odlučila za jedan veliki projekt i za to uzeti zajam u iznosu od 26 skoro 27 milijuna eura, a osim toga osigurano je bilo i 7 milijuna kuna u proračunu koji će podržavati ovaj veliki projekt. Taj projekt je započeo i sigurno damo i u normativnom, ali jednako tako i u dodatnom i financijskom smislu kako iz našeg proračuna potrebna su sredstva da bi se on učinkovito ostvario pogotovo da bi se ostvario na vrijeme. Prije uopće podizanja i, odnosno ulaženja u taj projekt bila je provedena jedna velika socijalna anketa među ispitanicima, korisnicima i većina ispitanika tj. naših građana koji imaju ovu problematiku, a gotovo je to svaki građanin, smatra da mu treba osigurati pridržavanje zakonski prije svega, osiguravanje zakonskih propisa i njegovih imovinskih prava, olakšati prijenos vlasništva nad nekretninama na nasljednike, olakšati prodaju nekretnina, omogućiti korištenje nekretnina kao jamstva za dobivanje zajma, omogućavanje vlasniku da pribavi građevinsku dozvolu ili izvede neke dodatne građevinske radove. Jednako tako ono što je bilo zanimljivo jeste i to, da se u sklopu tog projekta provodi i jedna velika kampanja među našim građanima koja već sada ukazuje na to i na potrebu neravnopravnosti spolova i u ovom segmentu, jer žene su najmanje upisane u zemljišniku kao vlasnice iako su zaista suvlasnice, pa čak i vlasnice nekretnina. Prema tome, upravo u ovim upisima koji traju itekako o tome treba voditi računa, da bi i kasnije upravo ili nakon smrti jednog od bračnih drugova ili vanbračnih situacija bila puno čišća i jednostavnija. Zašto je situacija tako teška o tome je nešto i ministrica rekla, ali kao i u mnogim drugim zemljama srednje i istočne Europe, zemljišno-knjižni katastarski sustav u Hrvatskoj je loše održavan ne godinama, nego desetljećima. Neusklađenost zemljišnika i katastra nešto je što smo u biti i naslijedili, a da se samo potsjetimo Hrvatska slijedi Austro-ugarsku tradiciju zemljišno-knjižnog sustava naime još od 80-tih godina 19. stoljeća, gdje mi imamo u biti i dvostruki sustav. Situacija je naročito komplicirana nakon 45. godine nacionalizacijom uvođenjem državnog vlasništva i uopće stavljanjem nekretnina u takvu poziciju mrtvog kapitala. Uz to bili su i ogromni porezi tako od najprije do 36% kasnije smanjeni do 5%, što je upravo i pojačalo aktivnost građana da sređuju svoje zemljišno knjižno stanje, dakle dovelo je do takve situacije da mi u nekim situacijama nisu dapače rijetki takvi slučajevi i takve situacije da postoje čestice u kojima je u zemljišnoj knjizi zadnji upis izvršen više od zadnje, odnosno prošlo je više od 100 godina. U nekim slučajevima katastarski planovi izrađeni su još 1905., a malo ih je obnovljeno od nacionalizacije 45. Čak i u područjima gdje su katastarski operat i planovi aktualniji, jer su oni u pravilu aktualniji od zeljišnih knjiga i oni sami po sebi netočni su u 30% slučajeva. Dakle, ti nepouzdani i netočni sustavi produljuju vrijeme prometa nekretnina, povećavaju njihovu nesigurnost, onemogućavaju korištenje nekretnina kao kreditnog jamstva, tj. uspostave založnog prava, ukratko koče razvoj tržišta nekretnina. Vlasništvo nad nekretninama u nekim je područjima još nejasnije zbog ustaljenog običaja prenošenja zemljišta bez upisa te transakcije, naravno radi izbjegavanja poreza. Ranije je bio zaista i razlog što je bio povećani porez, međutim, uz zaista smanjen i jedan razuman porez na promet nekretnina to više ne bi trebala biti jedan faktor koji onemogućava pravilne upise. Ali bio je veliki i porez na nasljedstvo. Međutim, ono što čini sustav još složenijim u postojećem stanju jesu dva sustava upisa nekretnina, jedan za zemljište i s njim povezane same građevine stojeće građevine, a drugi za stanove. Pa tako postoji knjiga položenih ugovora. Trenutno stanje katastra i zemljišnika približno se razlikuje, odnosno prilično se razlikuje u pojedinim dijelovima zemlje. U Istri izmjene su stare oko 20 godina, a zemljišno-knjižne evidencije naravno da su još starije. Katastar u Rijeci, Zadru i Dalmaciji nešto je ažurniji. Tu su izmjere stare pet do deset godina ali su podaci u zemljišnim knjigama temelje se na planovima izrađenim još od 1940. pa čak i ranije. Trenutno pred našim sudovima postoji više od 4 stotine tisuća neriješenih ZK predmeta a svega je, ja bih rekla svega jer i dalje je to veliki broj parnica oko 3 stotine tisuća predmeta su parnice, dakle pravi sporovi i prave sudske stvari a niti 200 tisuća kaznenih stvari. Onda možete zamisliti čime se uglavnom naši sudovi bave, dakle uglavnom zemljišnim stvarima i ovršnim koji itekako opterećuju taj veliki sustav. Učinkovitost ZK sustava naravno da je i različita u pojedinim djelovima zemlje ovisno ipak i o vještini upravljanja sustavom. Naravno, uvijek su u pitanju i raspoloživa sredstva ali jedanko tako i primjena novih tehnologija, međutim mora naglasiti da projekt već daje rezultte, da već prošle godine mi smo imali situaciju doduše u manjim sudovima gdje je moguće istog trenutka dobiti zemljišno-knjižni izvadak. Naravno da ono što najviše opterećuje a to je situacija u Zagrebu, u Rijeci i u Splitu. U Splitu je prošle godine završena obnova zemljišno-knjižnog odjela, povećani su njihovi radni prostori, potpuno kompjuterizirani pa se onda očekuje da bi se i stanje u tom jednom od najvećih naših sudova u tom smislu trebalo promijeniti odnosno poboljšati. Ono što je jako važno zašto govorim najviše o ovom projektu zato što upravo naslanjajući se na ovaj projekt i sva normativa treba biti takva da onda ukoliko osjeti da su nastupilo neko usko grlo, da je potrebno i izmijeniti određene norme onda je to prijeko u skladu s tim popraviti. Projektom su obuhvaćeno preko milijun čestica odnosno približno 250 tisuća hektara. Nakon pet godina sigurno uspostavljanjem efikasnog mehanizma onda bi i čitav preostali dio sređenja katastra i zemljišnika u čitavoj zemlji mogao teći brže, puno brže i jednostavnije. U tom smislu u Ministarstvu pravosuđa prije nekoliko godina, prije dvije godine osnovan je upravo i poseban odjel u građanskoj upravi upravo koje će se baviti ovim stvarima. Petogodišnji plan koji je 2001. godine pokrenut u Ministarstvu pravosuđa prolazi dalje kroz daljnju razradu a usredotočen je upravo na elektroničku obradu podataka. Zato je jako važno da se kompjuterizacija pravosuđa u cjelini nastavi a posebno ovdje koji prati ovaj projekt tj. sređenje katastra i zemljišnika. Hrvatska Vlada još 2002. godine sukladno sporazumom dakle s Nizozemskom još Vladom bila provela i čitav niz pilot projekata doduše u manjim mjestima koji su se pokazali izvanrednim ali koji su također i pokazali da i naše normativno rješenje i naš ovakav sustav koji postoji još uvijek naslonjen na Austro-Ugarsku nije sam po sebi kočnica. Dapače, da tu treba napraviti čitav niz ne toliko promjena koliko dati podrške postojećem sustavu. Ono što se ovim prijedlogom zakona ambiciozno predlaže samo po sebi kao ideja apsolutno je na tragu reforme pravosuđa koju je usvojila Vlada u prošlom mandatu i parlament potvrdio u prošlom mandatu a gdje je izrijekom rečeno da je potrebno promijeniti položaj zemljišno-knjižnih službenika tako da im se omogući veća samostalnost ali ono što je još najvažnije i veća odgovornost u rješavanju zemljišno-knjižnih predmeta. Međutim, ovaj prijedlog zakona koji nam je Vlada uputila i o kojem evo mi sada raspravljamo sadrži nešto što ne da se ne uklapa u naš sustav nego se postavlja i pitanje same ustavnosti. Predmete su i do sada rješavali faktički i stvarno zemljišno-knjižni referenti ali sudac je bio taj koji je potpisivao takva rješenja koji snosi odgovornost. Svaki upis u zemljišniku našem ima konstitutivni element, dakle vlasništvo se stječe tek samim upisom u zemljišnu knjigu. Prema tome, iako zemljišni-knjižni postupak nije suđenje u onom smislu, parničnom smislu rasprava dviju suprotstavljenih strana, nije suđenje u tom smislu ali upravo zbog tog elementa itekako predlagač odnosno upravo imajući na umu tu činjenicu predlagač je to trebao itekako o tome u prijedlogu voditi računa jer rješenje koje donose ovlašteni zemljišno-knjižni referenti izgleda da samom predlagaču nije posve jasno, pa osim toga što se u zakonu predlaže posebna njihova edukacija, pa probni rok, pa onda kad sve to prođe onda u članku 8. evo u stavku 4. predviđa se da takvom ovlaštenom sudskom službeniku može se povjeriti obavljanje poslova u zemljišno-knjižnom postupku trajno. Dakle, opet ne apsolutno i na jedan određeni rok. Prema tome, ono što je osnovno i na čemu Vlada čini mi se a i mi trebamo dati podršku jeste da se osposobi zemljišno-knjižni sustav zaista vrlo sposobnim zemljišno-knjižnim referentima a takvih ima vrlo malo jer se radi o vrlo specifičnim znanjima koja se ne upotrebljavaju nigdje drugdje a traži se srednja stručna sprema. Doduše, za ovlaštenog po ovom prijedlogu zemljišno-knjižnog referenta potrebna je i visoka stručna sprema ali bilo kojeg društvenog odnosno geodetskog smjera. Međutim, stvar je u tome da se ovdje traže posebna, specifična znanja i Vlada je prije dvije godina osigurala istina treba biti iskren to je bilo prije svega namijenjeno zbog potreba i uknjižbe one trase odnosno autoceste Zagreb-Split pa je osigurala dodatna sredstva za određeni rad 5 stotina zemljišno-knjižnih referenata diljem Hrvatske a pretežito i prije svega namijenjenih upravo onim sudovima kuda prolazi, gdje prolazi cesta. I suočili smo se upravo sa problemom da je bilo dosta ljudi koji su sejavljali ali koji nisu imali ta potrebita specifična znanja a još manje takva iskustva. I zato se upravo u Ministarstvu bilo upravo pri ovom odjelu koji je dalje i ovlašten da vrši tu specifičnu edukaciju, bilo je potrebno osposobiti ljude i tek ti ljudi kad su bili osposobljeni onda im se pružila mogućnost uopće da rade kao referenti i čini mi se dakle da smo krenuli onda obrnuto da upravo ove ljude pa čak i one koji bi im dali veću ovlast u zemljišno-knjižnoj referadi, u zemljišno-knjižnom odjelu potrebno je prije obučiti. Ali kažem, ni predlagač sam nije siguran u to pa se postupak, prijeti ugroza da se postupak još više komplicira jer sada smo dobili trostupanjsko odnosno tri stupnja u postupku zemljišnika.
Molim, završite.
Dakle, nakon rješenja sudac, nakon suca viši sud a za ubojstvo imamo samo dvostupanjsko. Prema tome, Klub SDP-a duboko sumnja odnosno ne vjeruje ne samo zbog ovih prije svega treba razriješiti ove ustavne dileme ali upravo zbog ovih primjedbi koje sam istaknula koje će sigurno kolege detaljnije u svojoj raspravi nije moguće ubrzati te postupke, dapače sa tri stupnja u postupku mi ćemo onda još otežati taj postupak. Hvala lijepa.
Kolegice, hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Marija Bajt.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Poštovana kolegica Antičević je rekla da je ovo najveći projekt koalicijske Vlade iza ceste Zagreb-Split. Naime, netočan je navod jer sa koalicijskom vlasti 2000. do 2004. nije niti počeo niti završio razvoj Hrvatske. Pa tako kao strateški interes Republike Hrvatske već 70.-ih godina cesta Zagreb-Split preko Bosne je trebala ići, a 90.-te godine Hrvatska demokratska zajednica je kao strateški projekt preko Like dala to. 93. predsjednik Tuđmam je otvorio radove na tunelu Sv. Rok kada su neke stranke koalicijske vlasti rekle da ćemo sada biti gljive u njemu. Također je otvoren, radovi na Masliničkom mostu itd. A što se tiče zemljišno-knjižnog sustava koji je najjači projekt iza Hrvatskih cesta kako poštovana kolegica kaže, sredstva od prošle godine nisu biti čak niti utrošena, natječaj za nabavu informatičke opreme je ponište, a revizija je utvrdila da od osiguranih sredstava prošle godine 88% nije utrošeno, pa toliko o najjačim projektima. Hvala.
Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Emil Tomljanović. Molim, kolegica Antičević, povreda Poslovnika.
Poštovani predsjedniče, ponovo je povrijeđena odredba članka 209. to se već inače ustaljilo u ovom našem Visokom domu pa se onda pod krinkom ispravka netočnog navoda iskrivljuje netočan navod, a mi još takvu pločicu nemamo. Hvala lijepa.
Ne radi se niste u pravu jer vi ste iznjeli određene tvrdnje koje je zastupnica osporavala kao netočne. Poštovani zastupnik Emil Tomljanović ispravak netočnog navoda.
Poštovani gospodine predsjedniče, evo ja ću se nastojati koncentrirati samo na činjenične stvari. Dakle, uvažena kolegica je između ostaloga kazala da je nesrećeno zemljišno knjižno stanje iz razloga što je nasljeđivanje ili nasljedstvo opterećeno u smislu oporezivanja, odnosno poreznog sustava. To je netočno ili samo djelomično točno, jer po odredbama Zakona o porezu na promet nekretnina prvi nasljedni red je oslobođen plaćanja poreza na promet nekretnina. To je prvi navod. I drugi, netočno je da predlagatelj, odnosno Vlada Republike Hrvatske nije imala u vidu specifična znanja koje moraju imati ovlašteni ZK referenti. I u tom smislu ono što je uvažena zastupnica kazala da se nekom drugom prebacuje uloga u smislu provođenja sudbene vlasti. Samo da napomenem dvije rečenice. Dakle, ovdje se radi samo o nespornim ili ne prijepornim stvarima koje bi trebale spadati u odlučivanje ovlaštenih ZK referenata u svim ostalim stvarima naravno suci će imati ... [[Govornik se ne razumije.]] odlučivanja.
Hvala lijepa. U ime Kluba zastupnika HSP-a, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Gospodine predsjedniče, gospođo ministrice u odlasku, kolegice i kolege. Prvo, Klub HSP-a daje punu podršku ministrici pravosuđa i Ministarstvu pravosuđa u provedbi reforme jer znamo i sami kakva nam je situacija u sudbenome dijelu. I zbog toga i ekspertna skupina HSP-a za područje pravosuđa stoji na raspolaganje ministrici u učinkovitoj provedbi reforme pravosuđa na način da hrvatsko pravosuđe bude u funkciji hrvatskih građana. Mi danas također imamo jednu jako bitnu temu a to je tema kakvo nam je stanje u zemljišnim knjigama. I ta je tema jako bitna i zbog toga je Klub HSP-a glasovao za hitnost ovoga zakona. Naime, i sami znamo kakva nam je situacija u zemljišim knjigama. Čuli smo ovdje i od sadašnje i od bivše ministrice a jako je bitno radi pravne siguronosti građana da nam je situacija u gruntovnici sređena, da su u gruntovnici točni podaci i da su u gruntovnici ažurni podaci a to je posebno bitno vezano uz promet nekretnina. Također je to veoma bitno, čuli smo i naše ljude iz dijaspore vezano za ulaganja i investicije u Hrvatskoj državi, znači u hrvatsko gospodarstvo. Jer jedan do bitnih preduvijeta je da je sređeno stanje u zemljišnim knjigama i da se ne događaju razne varijante kada ljudi nešto kupuju da kupuju mačka u vreći. A to je situacija posljedica baš zbog toga što nema ažurnosti i problem je kod nas onoga da mi imamo veliki dio tzv. van knjižnoga vlasništva. I u tom dijelu Ministarstvo pravosuđa i Vlada stvarno ima punu podršku HSP-a da se ova situacija riješi jer, riječ je o 400 tisuća predmeta koji čekaju a većina i nas je u takvoj situaciji ovdje, pa čak i zastupnici iz HDZ-a da i oni čekaju rješavanje u gruntovnicama za upis u zemljišne knjige. Prema tome, znači dajmo punu podršku. Kada je riječ o samome dijelu zakona, nama je jasna situacija da je, da su to, da je to prijepis rješenja iz Austrije i Njemačke, oni imaju ovakav sustav da ovlašteni zemljišno knjižni referenti mogu obavljati ove poslove. S time da ovdje moramo stvarno reći da ovdje postoje određeni prigovori ustavnopravne naravi. Naime, jer mi dolazimo u jednu situaciju da o građanskim pravima odlučuju referenti. To je problem jedan i mogao bi imati negativnih posljedica vezano za međunarodno sudovanje ukoliko znači građani imaju pravo tražiti svoju zaštitu i na međunarodnome sudu i to bi i moglo imati određenih problema. Mi naime već imamo slučaj da su nam sudski savjetnici već uključeni u taj dio radi smanjenja predmeta u području pravosuđa, znači da oni o nekim jednostavnijim stvarima također mogu umjesto suca rješavati. Tu je možda, iako je, znači imamo prijedlog na Ustavnome sudu za ocjenu ustavnosti. S time da je tu po meni situacija bolja zbog toga što je riječ o diplomiranim pravnicima koji imaju položen pravosudni ispit. Znači taj problem se također, mora se istači zbog toga što bi se moglo imati kasnije problema. Istina za volju, najveći problemi su na području suda Zagreb i Split gdje je najviše ne riješenih predmeta. Znači podržati ćemo mi i ovu varijantu ali mislim da bi možda bila pravno ispravnija inačica ta da to ipak tu je riječ od 250 do 300 novih sudaca koji bi mogli voditi te stvari i riješiti. Dobro, Vlada se odlučila na tu varijantu, mi ćemo podržati zbog toga da se konačno počne rješavati predmeti građana i da se počnu uknjižbe rješavati. Drugi problem koji se odnosi na sve ovo je također taj da se ukida Zahtjev za zaštitu zakonitosti. Mislim da to nije dobro sagledano sa stajališta. Imali smo recimo situaciju da su se na području Istre općine i gradove ubilježili u gruntovnicu da su vlasnici šuma i šumskoga zemljišta i to se odmah negdje 91., 92 godine, se je tih puno sporova državno odvjetništvo je to pokrenulo i to je ogroman problem zbog toga što su te općine i gradovi to isparcelirale pa su već i prodavale tako da je ogromna, ogromna pravna problematika. I ne znam da li je ovo najpametnije rješenje da se ukida Zahtjev za zaštitu zakonitosti to u svim onim slučajevima kada državni odvjetnik mora reagirati u ime države da zaštiti državno vlasništvo. Znači to su, to je drugi problem, znači ustavno pravne naravi a i u onome dijelu da državnome odvjetništu dopustimo da uvijek ima u smislu zaštite znači, državnih interesa da može pravovremeno reagirati jer ukoliko čemo u takvim pravnim situacijama moglo bi se ići samo u onaj dio ponavljanje postupka a to je daleko duži postupak nego ova varijanta kada državni odvjetnik može reagirati. Dalje ću se malo osvrnuti na sam tekst zakona i stvarno morali bi održati jednu cjelovitu raspravu na Odboru za zakonodavstvo i dalje da pokušamo jednostavno, kratko i jasno izražavati norme odnosno stavke i odredbe članaka. Jučer smo imali onaj slučaj što sam ja govorio recimo da bi držanje cigareta bilo prekršaj. Znači držanje se mislilo se vjerojatno na ono držanje u namjeri prodaje. Sada imamo ovu varijantu, pogledajte članan ... [[Govornik se ne razumije.]] postupak vodi i poslove obavlja voditelj zemljišnih knjiga. U pravu postoje dvije stvari, to jedna stvar je i varijante, znači u pravnoj teroriji postoji vođenje postupka i rješavanje. One, to je poglavito u upravnom pravu. Znači varijanta da može voditi postupak, to znači obavljati sve poslove kad vodi postupak, ali ne donosi rješenje. I postoji prema ZUP-u znači ovlaštenju da se ovlašćuje, a on mora imati najmanje šesti stupanj stručne smjere pravnog smjera recimo ako je riječ o ZUP-u da on može voditi, izvoditi sve radnje u postupku i sam postupak, ali ne donosi rješenje nego rješenje donosi čelnik ili osoba koja je diplomirani pravnik ili je čelnik toga djela. Prema tome ovdje je bilo vrlo jednostavno i kratko kazati. Postupak vodi i rješenje donosi voditelj zemljišnih knjiga ili ovlašteni zemljoknjižni, zemljišnoknjižni službenik. I odmah smo riješili. Znači ajmo pravno, hrvatski jednostavno kazati ono što hoćemo, tu varijantu. Znači riječ je o ovlaštenome, nije neovlašteni, nije bilo koji zemljišno-knjižni referent koji ima ovlaštenje predsjednika suda i automatski smo već u početku riješili taj problem jednostavno hrvatski. Ajmo na članak 2. u stavku 97. veli mijenjati stavak 3., onda u stavku 3. kaže, u prvom: “Ministar nadležan za poslove pravosuđa”, a onda nakon toga u drugoj rečenici “ministar pravosuđa”. Pa dajmo uskladimo taj izričaj. Znači ili ministar je pravosuđa ili ministar za poslove pravosuđa. U istome tome članku 2. prijedlog koji nije podnesen na propisanoj tiskanici. Sad moramo razlikovati pravno što je obrazac, što je tiskanica. Ovdje se misli na obrazac. Obrazac je ono kad je nešto točno utvrđeno i propisano koji je sadržaj i što mora biti sadržano je li tako? A tiskanica može biti sve drugo. U pravu je obrazac i sadržaj obrasca propisuje znači ili ministar pravosuđa pravilnikom ili drugim, a tiskanica i obrazac nije u pravu isto. Također ajmo na članak 5. veli: “Neuredan prijedlog sud će odbaciti, a prijedlog kojem nisu priloženi svi prilozi nužni za donošenje odluke o osnovanosti prijedloga sud će odbiti”. Pa dajmo se vratimo na temeljno načelo pravo. Ako ti ne ulaziš u, u postupak. Kad ulaziš u postupak onda se odbija. Ako si ušao u postupak se odbija. A ako si znači zbog činjenice da nije predmet kompletiran, onda se odbacuje. I to se odbacuje zaključkom. Znači ovdje brkamo pitanje odbacivanja i pitanje odbijanja. Odbijanje je kad se uđe u postupak, a ono, a odbacivanje je u svim ovim varijantama kad nije prijedlog, ne sadrži sve ono što mora biti sadržano i onda se on zaključkom odbacuje i daje se čovjeku mogućnost da upotpuni taj dio. Znači ajmo na, na te jednostavne pravne izričaje na način da popravimo ovu situaciju u kojoj se nalazimo. Prema tome i sad još moramo nešto reći. Ministrica je sama rekla kakva je problematika bila da je otkrila i mislim da je na ovdje na području Zagreba onu korupcijsku aferu vezanu sa lažnim uknjižbama bez valjanosti, bez pravne osnovanosti, znači u ovome dijelu se stvarno mora povesti i ta nadzor jer ovdje je sad, to su jednostavne stvari i normalno da se to mora što brže rješavati, ali mora se osigurati taj jedan učinkoviti nadzor da li će to raditi netko od sudaca tko ovdje piše da se ne bi događale one varijante da se nešto mimo propisa i na, na način znači protupropisno što je u biti već i kazneno djelo, da se na taj način spriječi već u prevenciji ta moguća korupcija u tome dijelu, a znamo i sami da je nažalost ima. Prema tome nećemo podnositi amandmane, a molim vas da redakcijski taj dio popravite, vjerojatno je i predsjednik suglasan i ja vam se zahvaljujem. Hvala.
U ime Kluba HDZ-a poštovani zastupnik Rade Ivas.
Štovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani predstavnici Vlade, kolegice i kolege zastupnici! Pred nama je Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o zemljišnim knjigama koji je u proceduru uputila Vlada Republike Hrvatske. Vlada je predložila donošenje ovog Zakona po hitnom postupku jer je zasigurno sređivanje stanja u zemljišnim knjigama važan i posebno važan državni interes koji može pridonijeti bržem napretku tržnog gospodarstva i poduzetništva. I zasigurno da će ove mjere koje se predlože doprinjeti efikasnom rješavanju zemljišno-knjižnih predmeta, a time i do bržeg odvijanja pravnog prometa nekretnina te će doprinjeti rješavanju zaostataka u sudovima. Iz ovih razloga Klub Hrvatske demokratske zajednice će podržati ovaj Prijedlog zakona. No stanje u zemljišnim knjigama je loše, neažurno, nesređeno, tehnički zaostalo i kočnica su ... [[Govornik se ne razumije]] gospodarskog napretka Republike Hrvatske. Zbog toga su i ugrožena pravna sigurnost, povjerenje u pravni promet, poduzetničke slobode, nepovredivost vlasništva, sigurnost ulaganja i tu je sigurno potrebno poduzeti hitne mjere radi tog rješavanja. Stanje je doista alarmantno. Od svih neriješenih predmeta u sudovima više od trećine tiču se zemljišno-knjižnih predmeta. U državi je više od 300 tisuća neriješenih zemno-knjižnih predmeta koji se rješavaju i sa 5 godina zakašnjenja. Procjenuje se da su podaci između zemljišne knjige i katastra razlikuju i više od 50%, a riječ je od oko 18 milijuna katastarskih čestica u oko 3 tisuće i 300 katastarskih općina na području države. Valja naime imati na umu da geodetska izmjera odnosno podaci katastra temelj za zemljišne knjige. Ali ako se razlikuju podaci u zemljišnim knjigama i katastru zemljišta za knjižna prava su mjerodavni podaci u zemljišnim knjigama. Jasno sve dotle dok se ne izmijene u skladu sa Zakonom. Pravna sigurnost svih sudionika u pravnom prometu nekretninama može se ostvariti samo efikasnim djelovanja načela publiciteta stvarnih prava na nekretninama i s njima povezanim načelom zaštite povjerenja u zemljišne knjige. Stoga je dobro funkcioniranje zemljišnih knjiga iznimno važno za sigurnost prometa. Osobito je važno da se uspješno ostvaruje funkcija zemljišnih knjiga, zaštita povjerenja u zemljišnih knjiga no stanje je međutim takvo da se ta funkcija većinom ne može ostvariti. Uzroci ovom stanju su višestruki. MOžemo nabrojiti samo neke. Nedovoljno ulaganje u geodetsku izmjeru, neažurnost obnove i ispravak zemljišnih knjiga. Iskustvo uči da svaka izvršna vlast na ovim prostorima, iznimno teško pada ulaganje u materijalnu osnovu pravosuđa makar i na razini ulaganju u tu istu izvršnu vlast upravu. Ovdje bih ja i kazao da posebno opterećuje zemljišnu knjigu lagodnost poreznih službi. Da bi olakšali posao što je samo prividno, uspjevaju proces progurati norme koji zabranjuju upis stvarnih prava u zemljišnim knjigama ako prethodno nije plaćen porez na promet nekretnina te druge porezne obveze sudionika u prometu. Budući da su te obveze često nerealno visoki nositelji stvarnih prava na nekretnina se od porezne presije brane neupisivanjem stečajnih prava, a posljedica toga su sigurno neažurnost zemljišnih knjiga, a i manji uplaćeni porez. Zakon o zemljišnim knjigama koji je stupio na snagu 1. siječnja 1997. godine mijenjan je u nekoliko navrata no u svojoj dosadašnjoj praksi pokazao je da su sudski postupci traju predugo i da postoje veliki zaostaci u većini sudova. Da su u znatnoj mjeri povećani broj zemljoknjižnih predmeta, da je veliki broj prisutno, da je u velikom broju prisutno neusklađenost zemljišnog i katastnog stanja. Da se prijedlozi za upis u zemljišnim knjigama u zemljišno-knjižnom postupku podnose nepotpuno, neuredno, a upravo to u značajnoj mjeri i opterećuje sudove, da su neka rješenja u Zakonu uzrokovale odugovlačenju postupanju i povećanju broju neriješenih predmeta. Da bi se ovo stanje popravilo prišlo se izmjenama i dopunama Zakona o zemljišnim knjigama upravo sa ciljem da se postigne veća učinkovitost i ažurnost zemljišnih knjiga. Da bi se ovo postiglo ovim izmjenama Zakona se predlaže: 1. Uvođenje zemno-knjižnih referenata koji samostalno donose rješenja u zemljišnom postupku. Ovi zemljišno-knjižni referenti imenuju se od strane predsjednika više suda, a na prijedlog zemljišnog suda u kojem taj službenik radi. On bi se trebao posebno educirati i ima obavezu polaganja stručnog ispita. Prijedlogom zakona su predviđa da zemno-knjižni referenti moraju imati višu ili srednju stručnu spremu društvenu ili geodetskog smjera. U pogledu ove stručne spreme ima dosta primjedbi pa je tako i na Odboru za pravosuđe istaknuto da s obzirom da zemljno knjižni referenti provode radnju u postupku i donose rješenja da bi tarebali imati visoku stručnu spremu, završen pravni fakultet. No tu možemo staviti jednu načelnh primjedbu da se u stvari ovim izmjenama prihvaća ono stanje koje je danas sa naime i danas zemljno knjižni refrenti vode postupke u zemljišnim knjigama pripremaju rješenja a u stvari sudac samo potpisuje to rješenje. Drugo vode se obrasci, za podnošenje podnesaka u zemljišnim knjigama, podnesaka u zemljišno knjiđni premdet. Naime člankom 97. zakona dodaju se nove stavke kojim se propisuje da će ministarstvo radi povećavanja učinkovitosti propisati da se u zemljišnim knjigama prijedlogzi podnose na propisani tiskanicama treablo bi pisati sigurno, na propisanim obrascima. I ono št oje vrlo bitno brišu se odredbe o potrebi da zemljišno knjižni sud pravno proučava stranke te se propisuje da se neuredni i nepotpuni prijedlozi odbaciju odnosno odbijaju. Brisanje ove oredbe, odnosno članka 105. Zakona mijenja se u stvari sadašnja sitaucija gdje je masovna pojava da se prijedlozi za upis da su oni neuredni ili bez potrebnih isprava, što dovodi do stvaranja tzv. kalendarskih spisa, i zahtjeva od suda da poučava stranku kako treba otkloniti te nedostatke u prijedlogu. Osim toga česta je sitaucija u praksi da se takvi spisi zbog toga dobivaju plombu što sprečava provedbu cijeloga niza drugih predmetak oji se odnose na isto zemljišno knjižno tjelo a što onda generira i velik broj neriješenih predmeta, to znači i zaostatak u radu. Ovdje se može postaviti načelna primejdba dali se odbacivanje odnosno odbijanje neurednog prijedloga postiže efikasnost u radu, jer predmeti se ne rješavaju a postavljaju se i pitanje ostvarivanja načela pravne pomoć ineukim strankama. I četvrto, drugačijim rješavanjem prava žalbe na rješenja omogućuje se zemljišno knjižnom sudcu da u postupku nadzora nad radom ovlaštenog referenta u cilju bržega i efikasnosg postoupanja prihvati žalbu ako ocjeni da je osnovana, odnosno u cijelosti ili djelomično je preinači dodjeto rješenje ili prijedlog odbije. Kolegice i kolege zastupnici, klub Hrvatske demokratske zajednice smatra da će se predložnim izmjenam i dopunama zakona postići osnovni cilj a to je povećavanje učinkovitosti i ažurnosti zemljišno knjižnih sudova te da će se smanjiti broj neriješenih predmeta. Zbog toga će i podržati prijedlog ovoga zakona. Hvala lijepa.
Hvala. U ime kluba HSSa poštovani zastpunik JOsip Vresk.
Gospodine predsjednčie, gospodo državna tajnice, gkospodine pomočniće ministra. naravno kada govorimo o zemljišnim knjigama da su uvijek azpravo samo dva cilja na pameti i po meni je stvar puno jednostavnija. Prvi i osnovi cilje je srediti stanj eu zemljišnim knjigama da odgovara faktičnom stanju. Tj. srediti zemljišne knjige na način da odgovaraju onolm stanju koje se nalazi u katastru. I sami znamo da katastar niti vodi vlasništvo niit zemljišne knjige vode posjed. Katasar je skup fakata, skup činjenica i njegovi operati u suštini tot jesu. I drugi važni cilj jeste ubrzanje zemljišno knjižnih postupaka i naravno rjeašavanje zaostataka koji kao što smo čuli trenutno čine oko 400 tisuća predmeta. Odmah dakažem klub Hrvatske seljačke stranke će podržati ovaj Zakon jer smatramo da će ipak bar djelomično riješiti onaj drugi cilj a tj. rjeašvanje zaostataka i ubrzavanje postupka pred zemljišno knjižnim sudovima ali moram reći i nekoliko rečenica. Naime. povjest jeste takav kakva je bila i svi zakoni o zemljišnim knjigama počev od onoga iz 1933. pa nastavno u idućih nekoliko desetljeća su sljedi,li ideje austrijskog odnosno austro-ugarskog zemljišno knjižnog prava. I ovaj naš novi zakon o zamljišnim knjigama koji je čini mi se iz 96. sljedi taj trag. Što naime to znači. To znači da su ti propisi kojio jesu strogo formalni, formalno strogi i moraju biti, zbog toga jeer se radi o pitanju vlasništva, ne mogu takvi kakvi jesu omogućavati da se postupak vodi na brži način i tu je doist trebalo intervenirati. Čini mi se i ne samo da mi se čini nego sam u to siguran dajetrebalo napistai novi zakon o zemljišnim knjigama a sada ću i reći zašto. Mi ćemo doista ovim izmjenama koje nudi Vlada ubrzati postupak, riješiti ćemo zaostatke ali nećemo sreidti stanje u zemljišnim knjigama. Naime bez obzira na sredstva koj se izdavaju a nisu mala da bi s napravila nvoa izmjena, dakle bi se skupio skup katastarskih operata koji jesu faktično temelj za upis u ovaj list a) zemljišne knjige nije samo po sebi dovoljno. Zaboravili smo da zemljišna knjiga ima i ona drva druga lista, list b) i list c). Sudska praksa je u zadnjih desetljeća krenula različito u sjeverozapadno dijelu Hrvatsake da bi se sređivalo vlasništvo u zemljišnim knjigama ali čak i onaj popisni list a) je uvela tzv. sređenje zemljišnih knjiga, na temelju faktičnog stganja posjeda nekretnina i to je su bili vanknjižni postupci koj isu bili brži,efikasniji, malo nesigurniji. Problem jeste bio tih postupaka u tome akda se on iskomplicra posljedica njega jesu vlasnički sporovi koji traju i nekoliko godina. Južniji dio odnosno Dalmacija je te probleme rješavala u parničnim postupcima, u strogim formalnijim propisanim postupcima obično na način da bi se bivšim vlasnicima dakle u pisanim vlasnicima u zemljišne knjige ili njihovim nasljedinicima u parničnom postupku obično postavljao privrmeni zastupnik, da bi se takvo rješenje objavilo u narodnim novinama, koji bi u nerijetkom broju slučajeva obično priznavao tužbeni zahtjev i dakle tada bi pravomoćna presuda bila temelj za upis vlasništva u zemljišne knjige. I jedan i drugi postupak su imali svojih nedostataka imali su svojih prednosti ali to jesu i jedna od dva načina kako se to obično radilo onda kad anije bilo direktnog prijenosa sa upisanih vlasnika na nove vlasnike na temelju kupoprodajnih, darovnih ugovora, rješenja o nasljeđiavnju i sličnih pravnih osnova. Međutim takvi slučajevi su bili ipak manji broj slučajeva bili su rjeđi i nije uopće tajna da je najveći dio vlasničkog stanja zemljišnih knjiga u Republici Hrvatskoj nesređen, neriješen, i da ne odgovara posjedovnom stanju onoga iz katastra. Naravno i ne mora odgovarati, ali tu se javlja neki drugi problem. Naime, kada se naas pita ili kada se pita Repub.iku Hrvatskku srediti stanje u pravosuđu traži se nekoliko važnih stvari ja neću reći da su druge nevažne, ali o ve su prevažne. Prije svega misli se na stanje u zemljišnim knjigama i drugo na postupovne zakone, one u kaznenom, onaj u parničnom, i vanparničnom postupku. Ali ovdje razgovaramo danas o zemljišnim knjigama. Zašto sam naime to rekao, Republika Slovenija koja već jedno 6, 7 godina radi taj isti posao, je napraivla oko dvije trećine posla. Procjena je kod nas a to će vam stariji i iskusniji suci vrlo jasno reći, kada bi se u Hrvatskoj sada krenulo sa puno većim ulaganjima da bi trebalo desetak godina da se sredi stanje u zemljišnim knjigama to nije jednostavan posao. To je vrlo složen, vrlo skup, vrlo stručan posao. Naime zemljišne knjige su vam gospođe i gospdoo zastupnici,vjerujte mi to jedna mala nauka. I nisu bez veze oni stari zemljišno knjižni refernti često puta naglašavali d asu oni nešto posebno na sudovima i gruntovnicu smo smatrali nešto posebno. Ono što je po meni trebalo napraviti je trebalo u svkaom slučaju donjeti novi zakon o zemljišnim knjigama, izdvojiti veća sredstva, veća sredstva za izradu novih katastarskih operata, i svakako podnuditi nekakvo rješenje putem parničnog van parničnog odnosno zemljišno-knjižnog postupka rješavanje onih drugih stvari, a to su vlasnička prava koja nisu sređena. Vjerojatno ste i sami se uvjerili na vlastitom primjeru što to znači srediti zemljišno-knjižno stanje, odnosno upisati se kao vlasnik čak i kad je onaj katastarski operat prenesen prijavnom listom u list A, dakle čak kad je i ovo u redu. To je dosta komplicirano i dosta složeno. I još ću se ukratko osvrnuti na nekoliko stvari koje regulira sam zakon. Ministrica je naime u uvodnom obrazloženju rekla da će se na temelju ovog zakona dati ovlast za otprilike 270 ovlaštenih ZK referenata pa bih predložio predlagatelju da ubuduće ne piše da za provedbu zakona neće biti potrebna sredstva, naravno bit će i trebaju biti potrebna. To je logično da će biti potrebna. Ti ljudi će morati se educirati, morati će polagati ispite i sigurno će proračun imati trošak i to treba navesti, to nije ni teško, a nije ni sramota to navesti. Drugo, vidim da je amandmanom izmijenjen izraz "tiskanica" to doista nije hrvatski izraz, "obrazac" je hrvatski izraz. Ali ima nekoliko suštinskih primjedbi. Naime, točno je da zemljišno-knjižni ovlašteni referent ili ovlašteno zemljišno-knjižni referent ne provodi prijeporni postupak. Međutim točno je i drugo, da provodi dokaze, vrši uvid u isprave, ocjenjuje isprave i nakon toga donosi samostalno rješenje. Mislim da ima neke ovlasti suca, dakle on ne sudi ali ima ovlasti suca jer je potpisao na kraju krajeva rješenje kojim se stječe ili se gubi pravo vlasništva. Dakle smatram i klub HSS-a smatra da bi morao biti diplomirani pravnik, da bi morao biti osoba koja ima iskustva i koja ima položen adekvatni ispit. Iz samog zakona naime nije jasno zašto Vlada predlaže odredbom odbacivanje podnesaka. Pa sasvim je normalno da se pozove stranku da u određenom roku koji može biti i kratki rok se pozove stranka da podnesak ispuni ili popravi. Što će biti posljedica toga? Naravno da će stranka podnijeti novi podnesak, jer joj je to u interesu. Naime gruntovnica se i sređuje jedino na zahtjev stranke, nikad po službenoj dužnosti osim što se tiče onog zakona kad se društveno vlasništvo, koje je društveno vlasništvo pretvorio u državno, to je bio jedini način, odnosno jedini put kad se, ili jedini primjer kad se gruntovnica sređivala po službenoj dužnosti. Pa red je gospođe i gospodo zastupnici, stranci omogućiti, nije to pružanje pravne pomoći na koju bi se trošilo puno i vremena i sredstava da u određenom kratkom roku svoj podnesak ispuni ili popravi jer će posljedica toga biti da će se zapravo u tim slučajevima udvostručivati broj predmeta. Broj predmeta se neće smanjiti, već će se povećati. Samo će se jedan predmet voditi kao riješen, kao odbačen i nakon toga će se zaprimit u zemljišno-knjižnom sudu novi predmet, dobit novi broj i povećat će se statistika zemljišno-knjižnih odjela. To nije dobro i mislim da tu predlagatelj, predlažemo da tako intervenira u zakonu. Upitno je postupanje po žalbi naime, pitanje je karaktera žalbe iz članka 7. ovog zakona i molio bih predlagatelja da vidi da li je to u redu. I na kraju članak 10. stavak 1. malo upitna odredba, upozoravam predlagatelja da prijedloge koji su podneseni zemljišno-knjižnom sudu i prije stupanja na snagu ovog zakona, dakle oni su možda i uredni po postojećem zakonu, da postupanje s takvim predmetima je upitno i sugeriram predlagatelju da vidi članak 10. stavak 1. I na kraju želim ponoviti da je doista stanje u gruntovnicama alarmantno. Želim ponoviti da osnovni cilj nije samo, nije samo ubrzavanje postupaka i rješavanje zaostalih spisa nego da je možda još važniji ili bar jednako tako važan cilj a reći ću vam samo da na području Zagreba bar 30% zgrada nije uopće upisano u zemljišne knjige i nema uvjeta za upis. Pokušavalo se to riješiti u najvećem broju slučajeva zbog nedostatka naravno uporabne dozvole. To su zgrade koje su napravljene u skladu sa građevinskim projektima, dakle i građevinskom dozvolom, ali na žalost nemaju uporabnu dozvolu. Bilo je pokušaja da se to riješi, da se zgrade ipak upisuju, ali da se onaj teretni list, list C stavi to kao stvarni teret, iako nedostatak uporabne dozvole nije stvarni teret, nije stvarno pravo, ali to jedan je od načina rješenja. Uzeo sam samo jedan primjer. Ponavljam, cilj je srediti zemljišne knjige, uskladiti ih sa katastarskim operatima sa stanjem u katastru sa faktičnim posjedovnim stanjem, ali i naravno riješiti zaostatke i ubrzati postupke. U tom smislu će klub Hrvatske seljačke stranke podržati ovaj zakon, sugerirajući predlagatelju da bi možda bilo bolje da se s ovim zakonom išlo u dva čitanja, a još bi bilje bilo da se podnio novi Zakon o zemljišnim knjigama. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Vilim Herman u ime kluba LIBRE. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Mi naravno pozdravljamo Prijedlog ovoga Zakona o zemljišnim knjigama, odnosno izmjene i dopune jer mislimo da je doista važno u ovoj velikoj zgradi koju zovemo hrvatsko pravosuđe, ne samo praviti reda nego doslovce pažljivo učiniti sve da se od fundamenta pa tamo negdje do krova načine oni postupci i povuku oni koraci koji će doista napraviti da se hrvatsko pravosuđe takvim može zvati. U tom smislu su zemljišne knjige koliko god to zvuči suho, pomalo dosadno, zapravo u toj rubrici u takvome režimu da stvaraju bitni fundament za uspješno funkcioniranje ukupno pravosudne zgrade iz više razloga. Jedan od tih razloga je sigurnost vlasništva, vladavina prava, a ne nasuprot tomu voluntarizam. To je na kraju krajeva naprosto pitanje jednakosti pred zakonom svih nas, a ne onoga što bi Orvel rekao da neki mogu biti jednakiji pred tim zakonom od drugih. Ali postoji i sljedeća okolnost koja je naličje prve. Bilo koji ozbiljan pravno uredan pravni promet vlasništva (čitaj nekretnina) nemoguć je ako se zemljišne knjige ne vode uredno ili dapače ako one čak i ne postoje u onom dijelu gdje moraju postojati, pa to je okolnost koja nas izravno kandidira prema Europskoj uniji i čini nas konkurentnima ne samo prema Europskoj uniji, dakako i prema njoj. Čini nas konkurentnima da možemo kazati da u ovoj zemlji ima mogućnosti za investicije, ne razlikujem u bitnomu one koje će biti domaće ili inozemne, ali će to ostvariti bitne pretpostavke da se te investicije događaju. U tom smislu pozdravljamo reći ću još jednom, napor ministarstva mada mislimo da je ovo tek jedan detalj i da bi bilo puno bolje da se koliko god je značajan, da se izloži jasan plan čije će dionice biti jednako tako precizno definirane da se vidi što je zapravo nastojanje u ovom prevažnom području, području reforme pravosuđa. Mislim da je došlo kraj vremenu kada se upotrebljavaju opća mjesta i kada se naprosto kaže mi nismo zadovoljni s pravosuđem. Što to po sadržaju znači? To po sadržaju uz ostalo znači i ono što je izrečeno, moguću nejednakost pred zakonom jer zemljišne knjige nisu uređene, jer se ne omogućuje promet nekretnina, čitaj vlasništva jer se na taj način ne ostvaruje svekolika konkurentnost. Ovo što je novina u ovom Prijedlogu izmjena i dopuna a mislimo da su to korektne stvari i uz određene konstatacije koje predlagatelj govori i s kojima se isto možemo suočiti su sljedeće. Dakle uvode se propisani ne tiskanice nego obrasci razumijemo se, dakle kao i okolnost kojom s potpuno moramo složiti, ali onda je pitanje što je korak dalje, u pitanju neusklađeno stanje između zemljišno-knjižnih ureda i katastarskih ureda, što je plan oko ovoga drugoga to je naše pitanje. I naravno slažemo se da prostori u sudovima nisu adekvatni ili u zgradama gdje se obavljaju ove djelatnosti nisu adekvatni, ali i oko toga jasni odgovori što se i kako misli napraviti. I to ne samo na onim prostorima koji su najkiritičniji Zagreb, Split, Makarska se obično spominje, ja bih rekao da postoje i oni prostori koji mogu sutra postati kritični, ili su možda kvalitetni pa im treba učiniti upravo to da postanu još kvalitetniji, naprimjer Osijek kao jedan sud koji pokriva ogromno područje. Dakle, na to bismo voljeli čuti odgovor kakvi su planovi oko ovakvih i slični pitanja. Ono što je bez sumnje najveća novina u ovom Prijedlogu izmjena i dopuna ovoga Zakona uvođenje kako ga predlagatelj naziva zemljišno-knjižnoga referenta. On donosi rješenja veli predlagatelj i time zapravo dobija ovlast sudovanja. DA li je to u surogatnom obliku, nije važno, jer je li kava od ječma ili je to ona prava kava, na kraju krajeva radi se o kavi, i preko toga je riječ dakle o osobama koje ulaze u područje pravosudne zgrade sa jednom ovlašću koju do sada nisu imale sa ovlašću sudovanja jer donose rješenja. Nismo uvjereni da je to ono rješenje kojem treba težiti, ono neće osigurati potpuno pravnu sigurnost jer se tek u prvom sloju može vidjeti bez sumnje dobra namjera koju predlagatelj ima. Naime, što to predlagatelj nudi? Dobro iskustvo austrijskoga pravnoga poretka, pa i u ovom dijelu austrijski pravni poredak kako uostalom u obrazloženju stoji ima recht pflegera, to je jedna osoba koja je posebno osposobljena koja je naravno prošla i određenu obuku za to posebno pripremljenim školama ili obrazovnim procesima. Ne možete izmišljati recht pflegera dakle toga koji bi po mom sudu trebao donositi rješenja kao osposobljena osoba ali u okvirima pravosudne zgrade jer se otvaraju neka ustavno pravna pitanja je li se mogu povjeravati ove ovlasti nekome tko zapravo sve postupke nije prošao a da bi dobio mandat slikovito uvjetno kazano suda. Dakle, recht pfleger se ne rađa, on se ne rađa niti preko prijedloga jednoga zakona. Dakle, vi ga možete predložiti ali se on sam po sebi neće roditi, on će morati doći kao kandidat da bi bio taj recht pfleger, da bi bio prevedimo to, osposobljen za sve uvide u to što je zemljišna knjiga i da izda onda meritorno dokument koji će učiniti jednakost ili pak onu drugu nejednakost pred zakonom. I zato doista čudi što vi u jednom od članaka u predloženom Zakonu, ja mislim da je to 109.b idete tako daleko točno članak 109.b pa dopuštate da se uz položen poseban stručni ispit a ne upisujete što je on kao poseban, dajte mu sadržaj, idete dalje govorite ima višu stručnu spremu društvenog ili geodetskog smjera, koji li su opoziti ali još uvijek možda se i može prihvatiti, i pet godina radnog iskustva na poslovima zemljišno-knjižnog službenika ili srednju stručnu spremu društvenog ili geodetskog smjera ili 10 godina, dopustite da se kaže i doslovce jasno. To je nedopustivo da se tako spušta granica stručne spreme za ovaj prevažni posao. Uz još jednom napomenu da se zapravo time i dira u pravosudnu zgradu jer bi se takvoj osobi u biti dale ovlasti sudovanja, je li surogatnog ili izravnog u ovom času je potpuno nevažno. Prijedlog je u tom smislu da odustanete od žurnog postupka da pristupite drugom čitanju pa da otklonite ovakve pa i neke druge nedostatke. Moguće je da se reagira i amandmanski. Upozorili bismo također da je formulacija koja kaže prijedlog kojim se traži onaj izvadak, ZK naravno da ne ispadne nešto drugo, da je on neuredan. Smatramo da je to preširok pojam, što bi to mogao biti preširok pojam, pa hoće li onaj prvi maloprije spominjani recht pfleger jer ga roditi prijedlogom nećete, hoće li on biti u stanju da utvrđuje da je on neuredan, pazite, imate dvije okolnosti, niti je dovoljno osposobljen, ulazi u rješavanje tzv. nespornih predmeta, on isto treba procijeniti a onda još treba procijeniti je li ovaj Prijedlog neuredan, to naprosto nije u sukladnosti sa određenim pravnim standardima što se smije događati sa sudbinom nekakvoga prijedloga, pa predmeta pa postupanja sa tim prijedlogom u postupku, naprostro ne ide, nije dobro. I ovo je, da vidimo ovaj lijepi smješak, izvanstranačno i nadstranačko, obično tako kažemo i hoćemo imati pozu dok to izgovaramo. I ovo je naravno stranačko pitanje. Stranačko je u tom smislu pitanje jer će svakoj stranci biti važno da bude vladavine prava, jednakosti pred zakonom i da jednako tako budu u cijelom tom kontekstu poštivana ljudska prava, dakle to jesu stranačka pitanja, i politička pitanja ali ne bi trebalo zdvajati da se istodobno oko svega toga mogu stvarati solidne konvencije, solidni dogovori u ovoj sabornici. Ovo što izlažem nije sukob sa predlagateljem, to su ja mislim utemeljena pitanja koja traže odgovore zašto će eto taj novo rođeni recht pfleger preko jednoga prijedloga zakona, a neće biti recht pfleger nego će biti eventualno i osoba sa srednjom stručnom spremom, moguće utjecati preko ovlasti svoga sudovanja preko onih tzv. nespornih predmeta utjecati na sudbine doslovce i ljudi i njihovoga vlasništva odnosno nekretnina i tako moguće doći do točke koja se naprosto zove nejednakost pred zakonom, s time se ne vrijedi poigravati. Dalje, mislimo da treba upozoriti na okolnost gdje se koliko sam ja shvatio zapravo odbacuje zbog tzv. racionalnosti i ekonomičnosti u postupku, pomoć neukom. To je jedno od načela našega Ustava, Ustav koji u sebi ima elemente socijalne pravde ne može zaboraviti na pomoć neukom, a dodajte tome i ove neopisivo visoke odvjetničke tarife. Pa što će se onda dogoditi? Dogodit će se da se zapravo eliminirajući pomoć neukom zapravo direktno uleti u ralje ovoga što su ovako visoke cijene. Pa da se kaže, da Vlada zato nema interesa, jer je to neki monopol, onda pokažite interes da se o istom monopolu više ne može govoriti. Dakle, naprosto pomoć neukom mora postojati u svakom dijelu postupka. Također nismo sigurni da li se događa ubrzanje postupka, jer imamo zapravo tri stupnja. Evo sad ovo telegrafski i dopustite gospodine predsjedniče da kažem da bi jedno od riješenja zapravo bilo jednostavno, upošljavanje više sudaca, a ne ovo traganje za recht pflegerima koji se ne stvaraju preko prijedloga zakona. Moguće je spominjati smjernice Europske unije koje govore o rasterećenju sudova, i moguće da se vi pozivate na to. Moguće je, i to je sasvim u redu. Ali kada se govori o tim smjernicama one nikada neće govoriti, dapače ni dopustiti da se ovlasti sudovanja prepuštaju na surogatne načine. Rekao bih na gotovo falsificirane načine, jer to dovodi u pitanje pravnu sigurnost pojedinca u ukupnom pravnom poretku. Na kraju, ja bih rekao doista posve na kraju, da je bilo impresivno slušati kolege, doslovce iz struke u dva odbora i na Odboru za pravosuđe i Odboru za zakonodavstvo. Vrlo slične primjedbe ovima koje sam ja izrekao čule su se i tamo, dakle moglo bi se zaključiti na sljedeći način. Da se predlagatelj u bitnom zapravo sudara sa idejama, sa prijedlozima, dapače i sa ozbiljnim kritikama struke. Radi se redom o profesorima, i ovog časa je govorio jedan profesor ali kao političar, i onda se ta pozicija može na brojne načine kritizirati. Ali to su vanjski članovi odbora. i kada će prestati zapravo ona situacija u našem Parlamentu da se struci naprosto zbog dizanja rukica i spuštanja rukica kaže ne, ili samo povremeno da, jer nam to odgovara. Dakle, hoću poslati poruku, struka je ovoga puta bila gotovo pa preko ovoga prijedloga … [[govornik se ne razumije]] Klub LIBRE misli da bi ovaj prijedlog koji sam po sebi zbog ideje za koju se zalaže jest dobar, sređivanje Hrvatskoga pravosuđa trebao ići u drugo čitanje dorađen i na taj način da onda za osnovnu, jednu od osnovnih vrijednosti našega pravnog poretka, to je vladavina prava u punom smislu riječi mu udovolji. Gospodine predsjedniče, hvala vam lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Emil Tomljanović.
Gospodine predsjedniče vrlo kratko uvaženom kolegi bih ispravio idući netočan navod. Naime, on je kazao da se konkretnim prijedlogom zakona odbacuje se pomoć ili pravna pomoć neukom ili neukom strankama i kako je kazao praktično ih se baca "u ralje odvjetnika". To je netočno iz dva razloga. Prvi razlog je zakonom je propisan točan obrazac gdje svatko, baš svatko tko zna čitati i pisati vidi što ga se traži u smislu zemljišno knjižnog postupka, razvidno i jasno. I druga stvar, još uvijek na svu sreću i egzistira, odnosno postoje na svakom općinskom sudu tzv. uredovni dani, kada suci, kolege suci dakle daju besplatnu pravnu pomoć svim strankama. Dakle, ne stoji navod da se ovim prijedlogom odbacuje pravna pomoć neukim strankama. Hvala.
Povreda Poslovnika zastupnik Herman.
… [[govornik se naknadno uključio, ne čuje se]] kada se odbije vi naprosto više nemate veze sa tim predmetom. Ako se odbije.
Kolega ne radi se o povredi Poslovnika i to jako dobro znate.
…oprostite ja zlorabim, ja to znam. Ali u zakonu se pojavljuje formula..
Ne možete kolega, ja bih vam trebao dati opomenu, jer ste to zlouporabili pravo. Iznijeli ste jednu tvrdnju, vaša tvrdnja je usporena kao činjenično netočna..
Ja tvrdim da dakle kolega nije..
Hvala lijepa. U ime Kluba IDS-a poštovana zastupnica Doroteta Pešić-Bukovac.
Poštovani predsjedniče, štovane kolegice i kolege. Moram reći da je intencija predlagača da se riješavaju nagomilani problemi u gruntovnicama, svakako pozitivna i da je treba pozdraviti. Ovim prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zemljišnim knjigama sa Konačnim prijedlogom, uvodimo se u set zakona koji se tiču prostora i gradnje. A preduvjet za sređivanje stanja u prostoru i smanjivanje mogućnosti raznih malverzacija sigurno je sređivanje stanja u zemljišnim knjigama. Odnosno riješavanje starih zaostalih predmeta, čuli smo koliki ih je broj i ažuriranje sadašnjih i budućih. Po našem mišljenju osim ovog zakonskog riješenja treba najviše voditi računa i o drugim segmentima, odnosno poboljšati materijalne uvjete za rad u gruntovnicama, odnosno objezbjediti adekvatan prostor dovoljan broj informatičke opreme, te dovoljan broj zaposlenih u zemljišno-knjižnim odjelima sudova. Jer po našem mišljenju ono što je do sada napravljeno, nije napravljeno dovoljno. Još jedan veliki problem koji nije obuhvaćen ovim prijedlogom zakona i svakako usklađivanje između katastarskih i gruntovnih knjiga, jer u puno slučajeva naravno dolazi do neusklađenosti podataka, te stranke imaju zaista velikih problema. A vidimo da je i u Ministarstvu konstatirano u ocijeni stanja da sudovi imaju isto takvih problema. Ali kroz zakonsku regulativu se ne vidi na koji način bi se ti problemi riješili. Zato obrazloženje isto tako oko toga da za ovaj zakon nisu potrebna dodatna sredstva po našem mišljenju ne stoji, jer za plaće referenata za koji se predviđa pozicija za plaće službenika i namještenika na sudovima, što znači da većih zapošljavanja zemljišno-knjižnih referenata neće biti, ili ako će ih biti znači da će se ovim sadašnjima smanjiti plaće, a možda još dovesti neke nove. Po našem mišljenju sadašnji broj referenata zemljišno-knjižni nije dovoljan, a pogotovo sada kada se uvodi elektronska knjiga. A osim elektronske knjige i mora se voditi, uvoditi ručno u knjige. A po našem mišljenju treba voditi samo elektronske knjige. Što se tiče članak 1. ovog zakona po našem mišljenju ništa se ne dobiva, to je možda medijski dobro zvuči, jer stanje koje je bilo do sada identično je prijedlogu, odnosno zemljišno-knjižni referenti su i do sada donosili riješenja, jedino su ZK vježbenici do jednog momenta nisu mogli donijeti ZK riješenja. Što se tiče članka 2. u prijedlogu smatramo isto tako nepotrebnih jer i do sada su postojali obrasci. Te će naravno promjene izazvati isto tako određeni trošak. Mi podržavamo tu novu izmjenu ako je to u funkciji možda neke nove internetizacije da se građanima olakša komunikacija sa zemljišno-knjižnim odjelom. Što se tiče članka 3. i 4. moramo biti iskreni i kazati da se radi efikasnosti je dobro što se brišu članci 3. i 4. Naša očekivanja ovim izmjenama zakona su bila puno veća moram priznati jer rad u gruntovnicama u svim segmentima je težak. Znamo isto tako, već smo čuli danas da u većini slučajeva zemljišno-knjižni referenti su žene. Moramo reći da su u lošim prostorima, da se knjige neadekvatno čuvaju. Imali smo slučaj prije nekoliko godina kada je opatijska gruntnovnica gorjela gdje je i dio knjiga isto tako izgorio i slučaj je bio u Crikvenici itd. Znači, treba voditi računa na koji način će se i te njige čuvati a da ne govorimo o tome koliko su te knjige teške i da te žene moraju te knjige preko 30 kila dizati na određenu visinu. Znači da bi ipak trebalo uložiti znatna sredstva u poboljšanje uvjeta rada a i u čuvanje dokumenata. Ove izmjene i dopune mi u IDS-u mi doživljavamo tek kao dobru namjeru u pokušaju rješavanja problema jer ovo su zaista vatrogasne mjere i da će se morati osim zakonskom regulativom morati zaista obezbjediti financijsko i materijalno-tehničke uvjete. Mi ćemo podržati ovaj prijedlog da se ipak jedan korak naprijed u rješavanju nagomilanih problema. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Uvažena kolegica je rekla da je ista situacija bila i u članku 1. važećeg zakona i u prijedlogu. Nije ista situacija zato što je prije bio namještenik a razlika između namještenika i službenika je velika a sada se uvodi i pojam ovlaštenog zemljišno-knjižnog referenta. Namještenik radi poslove koji su pomoćno-tehničke naravi a službenik radi poslove koji su u funkciji izvršavanja poslova. Hvala.
U ime Kluba SDSS-a poštovani zastupnik Ratko Gajica.
Gospodine predsjedniče, predstavnici ministarstva, kolegice i kolege! Ja razumijem razloge zbog čega se ova izmjena predlaže i vidim ih u tome što je stanje u zemljišnim knjigama najprije u neskladu sa stanjem u naravi a često puta i u suprotnosti sa stanjem u naravi a to znači da zapravo se na taj način događa destrukcija života. Drugi razlog je ako ja imam dobre informacije a bojim se da su još gore od ovoga što ću ja reći podnesci koji se u zemljišno-knjižnim odjelima odnose na rješavanje dakle na preuknjižbe sada se rješavaju oni koji su podnijeti 2002. Vrlo je vjerojatno da je u nekim sredinama i u nekim sudovima to stanje još gore. Ja nisam sklon optužiti za to činovnike bez obzira što možemo izvući ponekoga pa on je kriv zato što je lijen. I ja mislim da je usklađivanje ovog stanja zapravo poduhvat koji treba napraviti. Ovim prijedlogom zakona to se predlaže ili pomak se predlaže distribucijom ovlaštenja. Nešto će se ja mislim time postići ali ja bih volio da time ne plasiramo preveliki optimizam da smo na taj način riješili problem. U zemljišno-knjižnom odjelu, reći ću nešto što mi se čini da je dijagnoza. U zemljišno-knjižnom odjelu na zemljišnim knjigama radi se zapravo rudarski posao, radi se na podacima koji su stari i po 100 godina, radi se o podacima koji u nekim sudovima imaju pretežno činjenice iz upisa između dva svjetska rata i vi ne možete to tek tako popraviti i zato što kolege su ovdje rekle prije mene upisi u zemljišnim knjigama su relevantna stvar i u usporedbi s nekim drugim evidencijama oni pretežu, oni su odlučujući. I s obzirom da je to na neki način strogo formalistički, strogo formalan posao i zadatak i upis onda vi ne možete to bez valjanih razloga promijeniti. S druge strane u upisima, dakle u promjenama u zemljišnim knjigama važi stroga procedura koje se moramo držati. E sada, vratimo se na ovo što predlaže predlagatelj. Predlagatelj kaže mi ćemo rekoh distribuirati ovlaštenja ili na način da ćemo sa suca prenijeti na nekog činovnika ili ćemo uposliti neke nove činovnike koji će taj posao ubrzati. To je suviše mali fond ljudi i čini mi se suviše mali broj radnih sati, suviše mali radni kapacitet da možemo to promijeniti u bitnome. Ovdje su čini mi se kolega Ivas i drugi govorili da mi zapravo ovim prijedlogom verificiramo stanje koje imamo a to znači mi i sada imamo ljude koji rade posao kako se to zove do donošenja rješenja. I sada imamo to. Sada ćemo dobiti i instalirati nekoga koji će moći donijeti rješenje umjesto suca. To će vjerojatno ubrzati cijelu stvar ali opet ćemo imati ono da će veliki broj ljudi ili onaj veći broj ljudi raditi taj isti posao i ja to govorim ne zato da sada dezavuiram ideju zašto se pravi ova promjena nego zato da u ovo ne polažemo preveliki optimizam. I odmah ću reći, ja ću dići ruku za ovaj zakon zato što on barem koliko pravi pomak dalje ali upozoravam na sljedeću stvar. Nema velikog pomaka, nema poduhvata kako sam ga ovdje nazvao dok se podaci u zemljišniku ne ubace u mašinu i zapravo je tu problem. Ja sam čuo da su novci koji su određeni za to vjerojatno potrošeni ili usmjeravani na veće sudove, vjerojatno je to s pravom ali veliki broj sudova tehnološki je na nivou koji ne može odgovoriti ovim zadacima i pretpostavljam da ove izmjene neće tu postići ono što bismo mi htjeli. Zato kažem, ovo jeste mali pomak i ja ga priznam ali mora se napraviti pomak u tehnologiji rada i tek će tada biti izvršen zadatak koji se mora i proklamacijom u reformi pravosuđa i stanjem u zemljišno-knjižnim odjelima kakvo imamo danas. Naravno, ovdje su kolege govorili o tome koja je šteta kada imate razliku između stanja u naravi i stanja u evidencijama. Ja ću ovdje upozoriti, jutros je gospođa ministrica rekla ideja je ili željeli bismo uskladiti stanje u katastru sa onim što je stanje u zemljišniku. Ja ću upozoriti jednu stvar koja već proizvodi opasnost. Ja nisam dovoljno istražio od kuda je to došlo ali Državna geodetska uprava dala je nalog uredima za katastar da izvrše reviziju svoje evidencije i u konačnici je usklade sa stanjem u zemljišnim knjigama. Naravno to, to je legitiman zadatak jer to piše u zakonu. Ali katastarska evidencija je u velikoj mjeri usklađena sa onim što je u naravi i s onim što je u životu. I sada, meni su osobno rekli neki ljudi iz katastra, mi sada imamo nevolju, moramo mijenjati našu evidenciju na način da ćemo skidati posjednika, ime i prezime posjednika koji ima u posjedu kuću i dvorište i morati ćemo ga, morati ćemo ... [[Govornik se ne razumije.]] preuknjižiti na recimo državnu imovinu ili na općinu ili na Republiku Hrvatsku ili na nekog privatnika jer tako to piše, piše u zemljišnoj knjizi. To je izuzetna destrukcija života koja formalno se zasniva na činjenici u zemljišnoj knjizi. Ali je izuzetno protiv stanja u naravi i protiv stvarnog životnog stanja i stvarne životne situacije. Ja sam se malo pokušao informirati kako se tome može, kako se šteta može spriječiti. Morati ću izgleda ići u Državnu geodetsku upravu. Neki ljudi su mi se u Ministarstvu pravosuđa čudili da tako nešto ima, ja vas uvjeravam, u naravi i u prizemlju toga puno ima. E, sada zato, ja zaključujem na sljedeći način. Ja ovo priznam kao pomak i ja ću zbog toga dići ruku jer je to pomak po' koraka naprijed. Ali nisam optimista da će ovo donjeti nekakav naročiti rezultat. Jer ćemo opet dobiti nekoliko ljudi više i tu i tamo istu tehnologiju rada. Pomaka nema ako se u zemljišno knjižnim odjelima potpuno ne promijeni tehnologija rada na moderan način. Zahvaljujem.
Hvala. Poštovani zastupnik Dragutin Lesar, u ime Kluba HNS-a i PGS-a.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, značaj gruntovnice kako za građane, poduzetnike, investitora je ogroman, posebice u nazad nekoliko godina kada je pitanje dokazivanja vlasništva u trenutku kupoprodaje i izhođenja svih potrebnih papira, ne samo dakle pitanje vlasništva privatnih osoba nego i moguća prepreka za investiranje i ulazak stranog kapitala u Hrvatsku. Često nas upozoravaju da stanje u gruntovnicama, u gruntovnim knjigama i u katastru je takovo da se mnogi investitori boje ulaziti u taj rizik, jer je bilo slučajeva i primjera da su čak završili i transakciju kupoprodaje da bi se kasnije uspostavilo da je propustima ili netočnim podacima vlasništvo bilo osporeno i pravomočnom presudom oduzeto. Dakle, svi nam upućuju ozbiljne prigovore a zasigurno primjeri koje smo ovdje danas čuli od stanja dva suda i kada se predmeti rješavaju nekoliko mjeseci ili godina je idealna pozicija za korupciju bilo na veliko, bilo na malo i često jedini način rješenja osobnog problema završava mitom. Djelomično tome doprinose i građani zbog nepoznavanja propisa i procedure, bilo da se radi o ostavinskim raspravama, dakle nasljedstvu, kupoprodaji gdje se teško ili rijetko odlučuju na sređenje tih vlasničkih odnosa pa i zbog toga imamo situacije da u gruntovnim knjigama kao vlasnici budu upisani ljudi koji su pokojni 50, 60 ili više godina. A s obzirom da su odvjetničke usluge sve skuplje, nažalost još će se manji broj siromašnih građana odlučivati na sređenje ovih stvari. Za uređenje odnosa i ovog problema dakako da je bitna i postupovna disciplina onih koji provode ovaj posao izuzetno odgovoran, transparetntnost podataka kojega na ovom sektoru, uopće u ovom trenutku nemamo i odgovornost u obavljanju svoga posla. Ponukava me dosadašnja rasprava oko raspoloživosti kadra koji bi radio bilo po ovako predloženim promjenama zakona ili po sadašnjem propisu, pa se postavlja pitanje op kojim to programima školujemo ljude u školama i fakultetima ako u odnosu na broj studenata koji upisuju ili završavaju kod ovako ključnih poslova uvijek konstatiramo da ne raspolažemo sa dovoljnim brojem školovanih i osposobljenih mladih ljudi. Dakle, očito je i ova tema, bi trebala barem zanimati one koji utvrđuju i upisnu politiku ali i programe školstva i fakulteta jer bi bilo dobro da konačno počinjemo školovati ljude za ona profesije i sa onim znanjima koje su nam potrebne kao što je ovaj. Koja je namjera predlagatelja ovog Zakona, s čim, ili kakovim se iskustvima rukovodio kada predlaže ovakvu novinu o vođenju gruntovnice odnosno upisu u zemljišne knjige? Data su dva primjera sudova u Splitu i Rijeci u kontekstu velikog broja predmeta dugogodišnjeg nerješavanja. Da li u Hrvatskoj postoje suprotni primjeri od ova dva koja je iznjela gospođa ministrica. Da li po istim propisima, po istom zakonu, sa sličnim ili čak manjem brojem zemljišno knjižnih sudaca ili sa prostornim uvjetima koji su daleko gori od ova dva primjera postoji negdje u Hrvatskoj i sudovi gdje ovih problema nema. Radi se o materiji koja je zaista stručna, ja sam zamolio za pomoć one koji se time bave. Pa dozvolite samo dva primjera. Nadam se daće drugi od velike pomoći biti i predlagateljima zakona. Kao hitni predmeti na općinskom sudu u Čakovcu smatraju se hipoteke i finanancije, krediti građana, pravnih osoba, isti se rješavaju u roku od 3 dana odnosno u 3 dana stranka može podići rješenje ili izvod ili se on dostavlja poštom. Ukoliko stranka smatra da je rok od tri dana predugi upućuje se da odmah daje i obrazloženu zamolbu radi čega bi se njihov predmet trebao odmah uzeti u rad. I ako zemljišno knjižni sudac nađe opravdanog razloga, i da je zamolba osnovana predmet odmah stavlja u red i rješava do kraja radnog vremena istog dana. Predmeti koji nisu hitni, dakle, redoviti predmeti rješavaju se u roku od 5 radnih dana. Ovo sam pročitao, dakle cjelokuponi statut stanja koje sam dobio od službene osobe. I rekli su mi da svakako iznesem to da rokovi koji jesu u zakonu propisani su predugački. Neopravdano duge rokove daju jer se ovi postupci i predmeti mogu rješavati dakle do 5 radnih dana. Drugi prijedlog iz Zakona uvođenje obrasca, tiskanice koju stranka predaje prilikom podnošenja zahtjeva. Taj isti sud u Čakovcu već godinama ima internu tiskanicu koju dobiva svaka stranka koja dolazi u gruntovnicu i dozvolite samo jedan detalj iz nje da velim. Ako stranka osobno dostavlja predmet u gruntovnicu sa zahtjevom upisa postoji napomena: “Stranka se upoznaje da je rješenje”, ako je zahtjev kompletiran “može podići u kancelariji otpremne pošte zemljišno-knjižnog odjela, soba broj 6, dana” i službenik upisuje datum “između 9 i 11 sati”. Dakle svaka stranka koja preda zahtjev dobiva ovo, točan datum, broj sobe i sada kada će dobiti i rješenje i zemljišno-knjižni izvadak. To je omogućilo i nadzor i kontrolu nad radom svakog suca u poštivanju rokova koje je dao stranci u trenutku zaprimanja predmeta. Što se tiče samog teksta zakona pozdravljajući napore da se broj ovlaštenih ljudi koji će ove poslove raditi, a ne želeći davati amandmane jer u procedurama amandmana obično nam se svi odbijaju, koristim priliku nazočnosti predstavnika predlagača pa molim da oni razmisle da Vlada sama podnese amandmane u sljedećem smjeru. Odgovornost referenta po ovom novom Prijedlogu zakona za svoj dio posla nije nikako, ničim regulirana. Postoji odredba da predsjednik suda može oduzeti predmet jednom i dodijeliti drugom referentu. Nisu opisani slučajevi ili uvjeti, mogućnosti oduzimanja predmeta, a posebice je riječ “može” veoma elastična što najčešće završava da se to ne radi. Pa zbog toga dajem prijedlog da se mora predmet oduzeti jednom referentu i dodijeliti drugom ukoliko prvi referent nije riješio predmet istekom roka koji je propisan. Dakle ukoliko istekne rok danas predmet nije riješen i predsjednik suda mora oduzeti predmet jednom i dodijeliti ga drugom. Time bi dobili mogućnost i jasnoću odredbe i mogućnost predsjednika suda da intervenira u slučaju zakašnjenja u rokovima. Drugi prijedlog je da broj oduzetih ili neoduzetih predmeta bude kriterij za utvrđivanje odgovornosti ili napredovanja u poslu odnosno struci s time da bi trebalo u postupniku propisati i koliko oduzetih predmeta je uvjet za gubitak licence. Naime ako uvodimo licencirane službenike, referente oni stječu licencu, a mislim da je ovo idealna pozicija da broj oduzetih predmeta koje oduzima predsjednik suda bude kriterij i za kažnjavanje ali i neoduzeti predmeti za nagrađivanje, a u rok, odnosno u broju propisanih ili ovim Zakonom ili postupovnikom i oduzimanje licence jer protivno opet ćemo biti u situaciji da oni koji ne rade svoj posao neće imati mogućnost gubitka licence samo zbog toga što smo to u ovom trenutku propustili regulirati. I treći konkretni prijedlog koji je po meni izuzetno bitan radi se o postupku mogućnosti podnošenja žalbe u članku 7., stavak 3. u kojem je propisano da se žalba može podnašati ako je u žalbenom postupku pozitivno riješena, posebna žalba, ali mogućnost podnošenja posebnih žalbi nije predviđena ukoliko u prvostupanjskom postupku se žalba odbije. I pitaju zemljišno-knjižni suci zašto se ovim Prijedlogom zakona ne omogućava podnošenje posebne žalbe i u slučajevima kada je prva žalba odbijena jer tvrde ili upozoravaju da bi to s jedne strane smanjilo broj predmeta na drugom stupnju, a i omogućilo da unutar Općinskog suda se što veći broj predmeta riješava. Ova dakle tri predmeta, tri prijedloga podnijeli su ljudi kojima mogu i moram vjerovati jer godinama rade na tom postupku, koji su svojim radom dokazali da to znaju raditi pa molim da se uzmu u ozbiljno razmatranje. Podržat ćemo ovaj Prijedlog zakona u nadi i vjeri da broj tako dobivenih novih ovlaštenih referenata, njih oko 280 zaista budu ti koji će barem prepoloviti broj neriješenih predmeta u sljedećih barem dvije kalendarske godine. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Ivan Čehok u ime Kluba HSLS-a i DC-a.
Gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici stanje je stvarno alarmantno. S jedne strane građani osjećaju pravnu nesigurnost u prometu nekretninama i u vlasništvu. S druge strane stanje u zemljišnim knjigama je nesređeno i ukupni pravni promet često kaotičan. Stanje je alarmantno ali ima ona latinska poslovica: “Testina lente!”. Žuri polako. I možda nemamo toliko vremena da bismo stvarno trebali bezglavo žuriti i da bismo trebali donositi odluke koje možda nismo dovoljno promislili i za koje ne znamo unaprijed, nismo sigurni hoće li imati onakvoga učinka kakav mi priželjkujemo. Sasvim je sigurno da nije uvijek učinkovitost postignuta ili se ne može postići na taj način da se donose odluke, da se pokušava nadomijestiti ono što nedostaje administrativnim putem. I premda ćemo mi podržati zakon kao pokušaj da se takvom alarmantnom stanju doskoči i da se nešto u zemljišnim knjigama učini ipak nam se čini da tu treba biti mnogo oprezniji nego što su sami predlagači i nego što možda danas u želji da kao zakonodavno tijelo ubrzamo određene javne službe i njihove ovlasti dakle nego što i mi sami priželjkujemo da će se to dogoditi. Sigurno je, o tome su govorile ovdje kolege da u trenutku kada imamo preko 300 tisuća neriješenih zemljišno-knjižnih predmeta i kada otprilike, kažem otprilike jer točnih podataka nemamo, se podaci u katstarskim zapisima i u zemljišnim knjigama razlikuju i preko 50% i kada otprilike imamo oko 18 milijuna katastarskih čestica u Republici Hrvatskoj i kada nažalost za većinu od tih 18 milijuna nisu još sređeni ni, nisu sređeni ni katastarske ni geodetske izmjere sigurno je da mi nešto kao zakonodavno tijelo moramo učiniti. Međutim učinkovitosti javnih službi možda ćemo više pridonjeti na taj način da razmišljamo hladno i trezveno i da donosimo zakone koji će imati učinke nego na taj način da donosimo zakone za koje nismo sigurni unaprijed d ćemo ih moći provesti. Zato, prihvaćajući ovo savjetujem oprez predlagačima i savjetujme omožda u provedbi ovoga Zakona prije svega kada se konačni donose podzakonski akti da se sa većolm ozbilujnošću, odgovornošću i opreznošću pristupi donošenju tih podzakonskih akata. I što se tiče uvjeta koje će morati imati zemljišno knjižni referenti i što se tiče obrazaca koji će se morati tiuskati. Sigurno je da stanje u zemljišnim knjigama prije svga ugrožava sigurnost prava, ugroažav sigiurnost vlasništva, na neki način čini ili neučinkovito javnu državnu službu ili pak je čini kaotičnom i nesređenom. I onda naravno na žalost na negativan način pridnosi i bržem i učinkovitijime pravnom prometu, ali što je najvažnije mislim u ovom trenutku u Hrvatksoj zapravo ugroažva poduzetničke slobode i ugrožava sigurnost ulaganja. Reći ću vam samo jedan primjer, kada sam pregovorao u jednoj dalekoj prekooceanskoj zemlji o ulaganju u Varaždin i kada smo raspravljati o zemljištu koje će biti zemljište za ulaganje i kada mi nismo znali točnu izmjeru toga zemljišta, dakle nismo mogli na pamet reći klja je površina toga zemljišta, kolege odnosno suprotna strana s kojom smo pregovarali rekli su nam pa to danas nije poteškoća možete preko Interneta ući u svoju gruntovnicu u svoj katastar i pogledati točno i reći nam točno kolika je površina toga zemljišta. Jer to je u toj zemlji mogužće to je moguće i u Austriji, pa to je netko je rekao već danas, moguće u Sloveniji. Na žalost mi kao saborski zastupnici ne možemo to danas učiniti, a bilo bi logično da kroz nekoliko godina možemo vodje na prijenosnom računalu ući u ubilo koju gruntovnicu, u bilo koji katastar u RH dobiti odmah sve podatke o vlasništvu, kako bismo znali možemo li očekivati kao stranke u pravnom prometu da ćemo taj pravni promet ostvariti ili ne. Na žalost to u nas nije moguće. I na žalost sve vlade do sada, i sva ministarstva su potratili vrijeme, i nismo učinili ništa pa i ovo o čemu danas raspravljamo gospođe i gospodo je po mome mišljenju pomalo neshvatiljivo. Ako država zna da joj trebaju educirani i to specijalistički educirani kadrovi zemljišno knjižni refrenti, i da će ih u nekakvom narednom kratkoročnom ili srednjoročnolm razdoblju trebali možda 1000 ili 1500 ja vas pitam što na sspriječi da već ove godione upišemo na pravnom fakultetu ili na nekom drugolm fakultetu nekoliko smjerova dakle, oni studenti koji će se upravo obrazovati strogo specijalistički za zemljišno knjižne refrente. Tako to rade sve države danas na vsijetu, nekada smo, kada smo uvodili fianncijsku policiju imali ili smo započeli sa posebnim studijem čini mi se u okviru pravnoga fakulteta koji je trebao strogo specijalistički izobraziti upravo takve kadrove koji su nam potrebni. Što nas priječi da mi već u 9 mjesecu upišemo ljude koji će se obrazovlati samo za zemljišno knjižne referente. Samo, ne želim reći da će se tako ik zvati, taj studij,ali njihova specijalistička izobrazba biti će uprav oto. Ili ako to ije moguće ako je kasno zašto ih ne upišemo na izvanredni studij. To mi se čini mnogo prihvatljivijom varijantom nego da dajemo mogućnost da praktično svi koji imaju srednju školu nekoga društevnog usmjerenja dajke mogu biti ne znam na pamet, govorim, ja sam nekada u onoj pokojnog Šuvara u školi završio nešto što se zove indo djelatnost, prema tome, takva srednja stručna sprema praktično će omogućiti. Jer to je nekakvo društsveno usmjerenje, da ja koji nikada u životu nisam slušao ni jedan pravni premdet ili kolegij iz prava, mogu raditi te poslove, ako se ču imati uvjete, ako dobim potrebne certifikate. Mislim da je to neozbiljno, to pokazuje ne samo stanje u zemljišnim knjigama, to pokazuje stanje u našoj pravnoj struci, ali to pokazuje stanje za koje mi znamo totalnoj neprilagođenosti hrvatskog obrazovnog sustava. Umjesto da razmišljamo o tome da upišem one studente koji će se izobraziti upravo za ovakve poslove, mi razmišljamo o tome kako ćemo postojeće kadraove rekli bi moji varaždinski privčiti, ili privučiti da radne nešto drugo. I doista se onda postavlja pitanje na kojem su koleg govorile, hoće li to biti ljudi kojk će biti dovoljno izobraženi za vrlo zahtjevne poslove. Kolega Herman je spomenuo Austriju. Pa gospođe io gospodo mi imamo sreće da smo bili Hrvatska veći dio Hrvatske djelom austrougarska. Da nismo bili pravni dio austrougarske i politički dio austrougarske mi ne bi imali ni ove knjige koje danas imamo. Ali u toj austrougarskoj bilo je cijenjeno zanimanje fiškala, bilo je cijenjeno zanimanje suca, ali je bilo jednako tako cijenjeno i zanimanje zemljišno knjižnoga službenika. To je dapače bilo jedno od nacjenjenijih zanimanja u toj državi. Mi ćemo praktično, mjernik da ne govorimo jednako tako, mi ćemo praktično ovime omogućiti da svi oni koji će moći naravno dobiti cetifikate rade na ovim poslovima koji su ako je za jednu državu za njihove i građane te države bitno da imamo sređene matične knjige, onda dakle ono što je za građanstvo matična knjiga to je za ukupni gospodarski promet u jednoj državi zemljišno knjižno stanje. Prema tome trebamo razmisliti ja molim predlagače da razmisle kako doskočiti tome nedostatku dovoljnoga broja kvalificiranih i stručno izobraženih osoba koje će raditi na ovakvim poslovima. Jednako tako mislim da treba govoriti i o ovome o čemu ej nešto govorio kolega Lesar gospođe i gospodo nije stanje u svim dijelovima Hrvatske isto. I žalosno je da mi znamo da je stanje alarmantno u Zagarebu, u Splitu i još nekim sredinama, a da praktično govorimo daje stanje u Hrvatskoj alarmatno. U Varaždinu recimo kao i u Čakovcu zemljišne knjige su manje više sređene, ali želim reći i to , ponavjiše zahvaljujući tome što je i grad pomagao i još uvijek pomaže. I imate lokalne samouprave koja želi ići na ruku sudovima koja pomaže sudovima, i što se tiče protsora i što se tiče opreme, i što se tiče kupovine onoga što je sudovima potrebno. Imate opet na žalosta lokalnih sredina u koje se radije kupuju odjela za članove poglavarstva, kao čini mi se u Splitu ali recimo manje čine ili ništa ne čine za zamljišne knjige odnosno za urede zemljišno knjižne ili za sudove. Jednako je tako sa sa geodetskoj izmjerom. Mi svake godin eu proračunu recimo varažinskom odvajaom sredstva za geodetsku izmjeru, ušli smo u projekt sa s jetskom bankom. To rade neke sredine, neke uopće ne rade. Prema tome to je takođre područje ili možda prije svega područje u kojemu se mora polučiti onaj sinergijski učinak dobre suradnje između lokalne samouprave, i države. I ja bih da sam na mjestu zakonodavca upravo propiaso obvezu i jedinicama lokalne samouprave da ulažu u geodetske izmjere, da konačno utvrde geodetsko stanje, da ulažu u katastre, da pomažu svojim sudovima, zemljišno knjižnim uredima. DA ih opreme i da na takav način naravno onda možemo što je moguće prije kompenzirati ove nedostatke o kojima danas govorimo. Bez toga, bez dakle dobre suradnje lokalne samouprave i države bez dovoljne mjere ili dovoljnoga napora da doista obrazujemo stručnjake koji će nam trebati, koji će postati zemljišno knjižni referenti i dobre namjere ovoga zakona bojim se da neće uroditi plodom.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Vilim Herman.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Navod je bio da je kolege Čehoka, sreća za Hrvatsku što smo bili pod Austrijom. To je po mom, ili Austrougarskom. Ja mislim da je rečeno Austrijom. To je netočan navod. To ne može biti sreća, ne bi ja u tim kategorijama sreća i nesreća. Naprosto ni za jednu zemlju koja teži da bude suverena nije dobro da se događa bilo koji oblik koloniziranja, oktroiranja, bilo što treće. Hvala lijepo i molim pohvalu.
Nemojte kolega Čehok. Izvolite, povreda Poslovnika.
Gospodine predsjedniče, dični kolega Vilim Herman je povrijedio članak 209. jer ja nisam rekao to što je on ponovio nego je to njegova slobodna interpretacija u kojoj je naravno išo stranputicom, a ne glavnim putem. Dakle ja nisam sreća za nas da smo bili, nego da je sreća što se tiče zemljišnih knjiga da su nam ostale iz Austrougarske.
Poštovani zastupnik Ivo Josipović.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Opća ocjena da je stanje zemljišnih knjiga jedan od najvažnijih i najvećih problema u uređenju pravnog sustava pa i razvoj ekonomije u Republici Hrvatskoj i zato zakonski prijedlog koji dolazi jest za pozdraviti sa stanovišta dobre volje i ambicije da se nešto poduzme. Međutim ja osobno moram priznati ne vjerujem u to da će se proklamirani cilj postići mjerama koje se predlažu, a još s druge strane na žalost moram reći da prijedlog ovako kako je sročen predstavlja jedan dosta za moj ukus žalostan primjerni … prava i pravne struke i to ću vam nastojati argumentirati. Kao prvo cijeli koncept pa i one statistike izvješća koja imamo godišnja se baziraju ili temelje na ocjeni kako su ZK predmeti nešto lagano, nešto sporadično, nešto što se evo samo tako može rješavati. To naprosto nije istina. ZK pravo je jedno pravo koje ima svoju logiku, svoju unutarnju logiku, svoje probleme i koji su na žalost pogrešno pretjerano do sada bili locirani u administrativne, prema administrativnim službenicima, a neki predsjednici sudova su ih samo formalno potpisivali budući da su krivičari i da zapravo nisu imali dovoljno znanja i prakse. Vjerojatno su se zato i dešavali oni brojni žalosni slučajevi zlouporaba u zemljišnim knjigama kad su upisivani i neki podaci koji se nikako po pravu i pravičnosti nisu mogli upisivati. Takvih primjera ima dovoljno, na njih ne treba podsjećati. Umjesto da se kako to često činimo, problem neprovođenja jednog solidnog zakona riješi tako da se maksimalno inzistira na njegovoj provedbi mi konstatiramo kako se zakoni ne provode pa ih mijenjamo da bismo nakon nekog vremena ponovo ustvrdili da se oni i dalje ne provode. Ono što se meni osobno ne dopada i u čemu vidim određeno … pravne struke jeste činjenica da polazeći od pogrešne tvrdnje kako su ZK predmeti neka puka evidencija, oni to kolegice i kolege nisu, upisima imaju konstitutivni značaj i upisom se stječe i gubi imovina. Dakle riječ je o uređenju jednog od temeljnih prava zaštićenih Ustavom. Mi olako predmete, ZK predmete stavljamo u nadležnost needuciranog ili polueduciranog kadra sa nekim paradoksalnim rješenjima po kojima netko tko je završio visoku spremu društvenog smjera recimo bio je ne znam suradnik u kulturi pa je poslije toga još nešto radio ili geodetskog ne znam šta geodezija posebno ima sa pravom jer zemljišno-knjižno je pravo a ne tehnika izmjere, ne bi mogao raditi taj posao, a netko tko je recimo završio srednju školu npr. matematičku gimnaziju i nakon toga upisao pravo i diplomirao pravo ne bi mogao ovaj status steći. To je nešto što je naprosto paradoks. Nadalje ovi službenici koji će, referenti dobijaju kvazisudačke ovlasti pa čak i status i izvjesnu samostalnost i izvjesnu stalnost službe nakon pet godina što mislim da je za ovakve predmete apsolutno neprihvatljivo. Predlagatelj zakona se poziva na austrijsku praksu i kako to često biva kod prijedloga domaćeg zakona koji se pozivaju na austrijsko pravo čini se to površno i sa netočnim podacima. Kolegice i kolege da bi se uveli resflegeri u Austriju koji usput rečeno su vrhunski educirani ne na način kako se to predviđa ovim zakonom nego kroz jedan zakonom propisani strogi i dugogodišnji postupak obrazovanja, kolegice i kolege Austrijanci su promijenili i dopunili svoj Ustav. Članak 87a. su dopunili i promijenili su svoj Ustav da bi omogućili resflegerima sa posebnim obrazovanjem, ne ovakvim jadnim kakvo se ovdje predviđa, da rade te predmete. Isto tako kada se pogledaju ovlasti tih resflegera oni naravno proizlaze iz njihovog obrazovanja i položaja koji je uređen Ustavom i saveznim zakonom i nikakva usporedba tih službenika u Austriji i ovih naših kako se predviđaju čini mi se nije primjerena. Naravno da bi se dalo naći još nekih tako nelogičnosti, ambicija da se skrati trajanje postupaka čini mi se ne ide zajedno sa uvođenjem još jednog stupnja u odlučivanju, ali zato evo da malo tu svoju kritičnost i ublažim, jako podržavam neke promjene koje se odnose primjerice na brisanje članka 105. i 107. stavak 2. Pri tome jedino upozoravam na neki način što je pitanje da li je uopće u ingerenciji ministarstva ili će sudska praksa morati o tome razmisliti, da je na žalost i danas se zakon ne poštuje na način da sudovi za upis traže dokumentaciju koju ne traži zakon, od raznih lokacijskih dozvola ili ne znam čega drugoga do raznih isprava koje zakon naprosto ne traži i tu će trebati napraviti jednu strogu edukaciju da se, jer posljedice su vrlo ozbiljne. Znate vi kad vas odbije, jer navodno nemate sve dokumente pa izgubite svoj red prvenstva onda imate zaista ozbiljni životni problem. Ja osobno dosadašnje iskustvo pokazuje da ići sa amandmanima nema neke osobite svrhe čak i kada su oni zaista stručne naravi i izrazito nepolitički zato bih volio kada bi predlagatelj razmislio malo još o nekim rješenjima, sam popravio ovaj zakon, a mislim da bi bilo primjereno, zapravo proizlazi iz rasprave i na Odboru za pravosuđe gdje su istaknuti stručnjaci više-manje iste primjedbe davali, da se razmisli da se ovaj zakon donese u dva čitanja. Zaključno. Podržavam mjere kojima se ubrzava postupak i u ZK predmetima, podržavam i da se šire ovlasti ZK službenika ali ne na ovaj način koji mi se čini čak graničan sa stanovišta ustavnosti. Zamislite samo probleme koji bi se desili ako na nekog vremena Ustavni sud eventualno ukine ovakvo rješenje. Zahvaljujem.
Poštovani zastupnik Miroslav Korenika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege, gospođo državna tajnice. Činjenica jest da su državne knjige i krenule i osmišljene zato da bi se privatno vlasništvo zaštitilo i da država bi trebala biti ta koja jamči istinitost podataka. Bojim se iz svega ovoga što smo danas čuli da takva javna isprava još uvijek ne jamči istinitost podataka, jer imamo još uvijek čitave otoke, dijelove gradova koji nisu upisani u zemljišne knjige i to je jedan od glavnih kamena smutnje koji ne može biti potpora gospodarskim reformama u Republici Hrvatskoj. Ja mislim i očekivao sam osobno da će se izmjenom ovoga zakona dati nekakvi ili barem konačni rokovi da se upiše vlasništvo do kojeg se došlo pretvorbom i privatizacijom, da napokon znamo u Hrvatskoj kao toj javnoj ispravi, tko su uistinu vlasnici određenih nekretnina i svega ostaloga. Vjerojatno bi trebalo propisati rokove u kojima treba provesti i nekakove kupoprodajne ugovore za stanove i sve ostale jer i sami znamo da ima nekih ugovora koji se iz razno različitih načina jel tu u pitanju način plaćanja poreza i svega ostalog jednostavno nije upisalo u zemljišne knjige. Moram reći da imam jedan primjer gdje upravo neovlaštenim radom u zemljišno-knjižnom odjelu u Varaždinu došlo do relativno velike afere, ja ću ga izložiti bez spominjanja imena, radilo se 90-tih godina o državnom zemljištu, državnom poljoprivrednom zemljištu koje je protuzakonito, protupropisno zamijenjeno sa drugim poljoprivrednim zemljištem ali gdje čuda, visoki dužnosnik i danas HDZ-a je izvršio nezakonitu zamjenu poljoprivrednog zemljišta koje je nakon toga postalo građevinsko i vrijedi 50-tak puta više nego što je vrijedilo tada. Činjenica da je državno odvjetništvo i svi ostali i policija koja je vodila istragu, nitko nije kriv, pojeo vuk magare, to što je sudac u zemljišno-knjižnom odjelu uz pomoć vjerojatno službenika izvršio upis na temelju nezakonitih i nepropisanih isprava ne odlobađa nikoga odgovornosti. I upravo zbog toga ja pitam gdje je uovom zakonu i odgovornost za onima kojima se daje mogućnost da naprave nešto to su zemljišno-knjižni referenti kao i suci za sve propuste koje će napraviti. Toga na žalost ovdje nema. Moram reći da i neuzimanje nepotpunih prijava dovodi do toga da ćemo sasvim sigurno imati vjerojatno manji broj neriješenih predmeta. Međutim, svi ovdje tvrde kako je stanje zemljišnih knjiga loše u Republici Hrvatskoj bojim se da će na temelju toga biti još lošije. Pitam isto tako i volio bih dobiti objašnjenje. Republika Hrvatska je koristila iz sredstva cards programa da bi riješila dio zemljišnih knjiga, ne može li se barem za taj dio jamčiti da su podaci istiniti i točni. Pri tome postavio bih pitanje koje možda bi bilo dobro reći sada, jer vjerojatno netko ima viziju kako će se riješiti, rekao sam da ima pojedinih otoka, primjerice Suska gdje su vlasnici pojedinih nekretnina razasuti diljem svijeta. Neki su i umrli, to je inače dosta čest slučaj u Republici Hrvatskoj, zanima me zbog stranih ulaganja zbog domaćih ulaganja, kako ova Vlada i ovo Ministarstvo misli riješiti taj problem jer i to je razlog da nema dobrih ulaganja. Često puta sav rizik ide na kupce nekretnina. Čini mi se da za neistinistost podatak u zemljišnim knjigama ipak treba biti daleko veća odgovornost države, no o tome nema trenutno ničega. Prema tome, ukoliko želimo imati tržišnu utakmicu u Republici Hrvatskoj sigurno je da treba ići u sređivanje zemljišnih knjiga. Međutim, bojim se da je ovo uz stvari koje je rekao kolega Josipović koje će vjerojatno završiti na Ustavnom sudu nije najbolji način. Pri tome, odmah mogu reći da pod ovim uvjetima kada nema do kraja jamstva države da jamčiti istinitost podataka u knjigama nisam baš spreman podržati ovaj Zakon jer smatram da bi bilo korektnije da se ide na donošenje potpuno novoga zakona a ne da se ovim izmjenama koje ja smatram ipak više kozmetičkima misli napraviti nekakva velika promjena. I na kraju ne želim previše polemizirati sa gradonačelnikom Varaždina ali čini mi se da on kao gradonačelnok ipak postupa nekorektno prema lokalnoj samoupravi kada traži da se lokalnoj samoupravi propiše zakonska obveza da moraju platiti geodetske izmjere, odnosno sufinancirati sređivanje knjiga a da se pri tome za lokalnu samoupravu u državnom proračunu ne osiguraju dodatna sredstva. Hvala lijepo.
Replika. Tko ima ispravak netočnog navoda? Poštovani zastupnik Ivan Čehok ispravak netočnog navoda.
Gospodine predsjedniče, moj poštovani sugrađanin gospodin Korenika je krivo interpretirao, ja sam rekao da predlažem zakonodavcima da razmisle o načinu na koji će lokalna samouprava trebati napraviti geodetske izmjere, nisam time rekao da će to biti njihova obveza i da im zbog toga ne bi trebalo dati druge izvore prihoda.
I replika, poštovani zastupnik Pleško.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolega Korenika je u svojem izlaganju dao jednu svoju ocjenu praktički se umiješao u sudbenu vlast Republike Hrvatske jer je u svojem govoru o jednom visokom dužnosniku Hrvatske demokratske zajednice prejudicirao nešto što je praktički nemoguće prejudicirati a to je u odnosu na sudsku odluku da li je netko nešto napravio mimo sudskih propisa, mimo zakonskih propisa jer smatram da takve stvari se ne smiju raditi ovdje u Hrvatskom saboru prejudicirati odluke suda, prejudicirati odluke onih koji donose znači mogućnosti i u tim zemljišno-knjižnim ustanovama.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Korenika izvolite.
Ja nisam poštovani kolega niti spomenuo ime i prezime niti o čemu se radi ali moram reći odmah vrlo precizno i jasno, ovaj Visoki dom je donio zakon kojim je sve poljoprivredno zemljište bilo podržavljeno prema tome zamjene nekretnina znači zamjene zemljišta poljoprivrednog između firme koja je imala upravljanje takvom zemljom i privatne osobe, fizičke osobe bilo nedopušteno bez odluke Vlade odnosno u to doba javnoga pravobraniteljstva to je svima bilo jasno. Međutim, to je napravljeno htjeli vi to priznati ili ne i zamislite vi čuda napravljeno je na način da je to zemljište bilo u građevinskoj zoni, ako je već trebalo nekome pripasti na taj način to je mogao biti jedino grad Varaždin a ne da fizička osoba izvlači korist. U tome i jest problem što na sudu to izuzetno dugo traje, može otići u zastaru i Republika Hrvatska će ili grad Varaždin na kraju krajeva će ostati bez zemljišta i bez novca, ako je to vama pošteno i ako sam ja prejudicirao sudsku presudu to neka ide vama na dušu. Niti sam spomenuo ime, rekao sam pojavu kao pojavu, to što vas boli što je to dužnosnik HDZ-a to je već vaš problem.
Poštovana zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain. Nema je. Poštovani zastupnik Marko Širac.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, predstavničke ministarstva. Dozvolite mi da o ovom Zakonu kažem sljedeće, za mene je to jedan ali samo jedan i prvi vrijedan pokušaj da se pokrene postupak sređenja zemljišno-knjižnim stanja u našim zemljišno-knjižnim uredima i u zemljišnim knjigama. MI moramo svi skupa biti realisti i znati da se evidencija o vlasništvu zemljišta i svega onoga što je uz zemlju vezano vodi u zemljišnim knjigama koje su nastale na geodetskoj podlozi koja je napravita između 1880. i 1914. godine. Dakle, već tada 1914. godine u pojedinim zemljišno-knjižnim uredima koji su se onda i danas vodili kod općinskih sudova utvrdita su stanja koja nisu odgovarala činjenici na terenu i pokrenuti su izmjere i postupci tzv. reambulacije i usklađenja katastra i zemljišne knjige. Kroz narednih 20 godina od 1918. do 945. godine na sadašnjem teritoriju Republike Hrvatske ni jedna izmjera i ni jedna zemljišna knjiga nije ažurirana niti popravita. A znate da je 45. godine vlasništvo izgubilo zapravo svoj pravni status, i za istinu postao mrtvi kapital. Tokom 80-tih godina počele su izmjere i do sada je izvršena nova izmjera na negdje oko 30% prostora Republike Hrvatske, a negdje u narednih 40% revizijom izmjera usklađeno je stvarno stanje na terenu sa elaboratima sa katastarskim elaboratima, ali to ne znači da su elaborati i evidencije katastra do kraja usklađene sa zemljišnim knjigama. Tako da tek negdje po mojoj ocijeni negdje oko 50% katastarskog stanja odgovara stanju zemljišnim knjigama, odnosno odgovara stvarnom činjeničnom stanju vlasništva. Radi toga smo već 1999. godine razradili jedan program koji je, kojeg je geodetska uprava 2000. godine predložila prošloj Vladi. i dvije godine se oko toga programa raspravljalo da bi njegova realizacija krenula u 2002. godini. Moram ovdje izjaviti da sam vrlo dobar poznavaoc problematike i izrade nove evidencije katastarskih okvirata i njihovih usklađenja sa zemljišnom knjigom, i da je sada u tijeku 5-godišnji program koji se po mojoj ocijeni ne odvija dobro. On kasni. A on se radi samo za 6% teritorija Republike Hrvatske. Dakle, 94% teritorija Republike Hrvatske u narednih 10 ili 15 godina ostat će u istom stanju ako ne budemo prihvatili naredne etape sređenja kroz programe narednih 5, 10 ili 15 godina. Za istinu su točne činjenice koje je predlagatelj naveo da su naši zemljišno knjižni uredi koji se nalaze u sastavu općinskih sudova neopremljeni, tko je god bio u zemljišnoj knjizi, tko ima s njom veze, a ja sam preko 10 godina bio ovlašten i sudski vještak i radio na realizaciji i provođenju mnogih predmeta sa moje strane, stručne strane, da tamo su zaistinu teški smještajni problemi, nema pravog prostora i nema opreme. Sama kompjuterizacija neće ništa donijeti. Jer ako vi u moderna sredstva za obradu podataka unesete loše podatke imat ćete i dalje loše rezultate kao što smo imali do sada u zemljišnoj knjizi. Znači prepisivanje loših zemljšnih knjiga u modernu evidenciju neće postići rezultata bez realizacije programa, usklađenja o kojima sam govorio, koji moraju uslijediti u narednih 5 i 10 godina. Po meni ovo je za istinu dobar pokušaj, da se prenesu ovlasti na osposobljene ljude. Ja isto tako smatram da bi naše ministarstvo trebalo porazmisliti da li te ovlasti treba prenijeti i na osobe koje imaju srednju stručnu spremu. Ali, da mi u narednom vremenu moramo izgraditi i stvoriti obrazovane ljudi koji su sposobni raditi u zemljišnim knjigama i naravno da ti ljudi mogu biti, ali i ne moraju biti suci, ali moraju biti osposobljeni za taj rad, u tom pogledu apsolutno podržavam da se ovakvo riješenje uredi ovim zakonom. Ovdje u raspravi, netko je od kolega istakao da nije bitno odbiti predmete, odnosno odbaciti predmete u zemljišno knjižnom postupku. Ja mislim da i to itekako doprinosi ubrzavanju zemljišno-knjižnog postupka kod zemljišno-knjižnih sudova iz jednog prostog razloga, što se onoga trenutka kad prihvatite riješavanje predmeta koji je neuredan ili je nepotpun, vi zaustavite kompletan postupak svih onih provedbi koje se po prijedlogu drugih stranaka ili vlasnika predlažu za provođenje u zemljišnoj knjizi. Prema tome, to je dobar put za pospiješenje i ubrzanje postupka u zemljišnoj knjizi. I na kraju da završim, podržavam donošenje zakona, još jednom napominjem da bi bilo korisno porazmisliti da li isključiti srednju stručnu spremu iz mogućnosti da dobije ovlaštenja koja predviđate s ovim zakonom. Gospodine potpredsjedniče, hvala lijepo.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Dražen Bošnjaković. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Pred nama je Zakon koji ima osnovni cilj povećati efikasnost u riješavanju u zemljišno knjižnim stvarima naših sudova. Kakvo nam je stanje danas, mislim da ne treba puno trošiti riječi o tome, jer doista to naši građani najbolje znaju, pogotovo oni koji su imali priliku zapravo ili bolje reći ne priliku suočiti se sa zahtjevima prema općinskim sudovima za uknjižbu prava vlasništva ili drugih stvari, stvarnih prava na nekretninama i zapravo su sami vidjeli koliko dugo ti postupci traju. Trajanje tih postupaka zaista ih onemogućava u ostvarivanju njihovih ustavnih prava da koriste nekretninu kao vlasnici i da realiziraju sva svoja vlasnička prava. I u svakom slučaju, mi smo danas u situaciji da doista nešto moramo poduzeti u tom segmentu, jer na koncu konca i naš put prema Europskoj uniji označeno je da je ovo jedno od vrlo bitnih pitanja koje moramo riješiti i jedan vrlo bitan problem koji nam stoji na tome putu. I stoga ovaj zakon, mislim da nudi određena riješenja koja će dovesti do veće efikasnosti i do ubrzanja tih postupaka. U svakom slučaju mislim da ovo riješenje da se zemljišno knjižnim referentima da ovlast da riješavaju i potpisuju riješenja u zemljšno knjižnim stvarima je dobro, jer naime, oni i danas kao što je ovdje bilo riječi poduzimaju radnje i vode te postupke, a zapravo samo ih u većini predmeta suci samo to potpisuju. i očito da naši suci su pretrpani velikim brojem predmeta i zato dobar dio toga i čeka. Također, dobar je prijedlog da se vezano za prijedlog za uknjižbu nekog stvarnog prava napravi obrazac i da taj obrazac točno sadrži što sve treba u njima biti, koji prijelazi trebaju biti i da će to dovesti zapravo do urednijih podnesaka i sami građani će već u postupku predlaganja zapravo biti na čisto što trebaju podnesti i kako to treba biti formulirano a ne kao do sada netko radi prijedlog za upis na ovakav način, netko na drugi način onda se to zaključkom vraća da se dopuni i mislim da ćemo izbjeći takve stvari. U svakom slučaju, ovdje je bila izražena i dvojba da li će ovo novo ovlaštenje koje se daje sucima općinskih sudova da rješavaju i oni po stalnoj žalbi, znači da donose određena rješenja i odluke kojima će preinačiti ili promijeniti odluku koju je donio zemljišno-knjižni referent da li će to usporiti procese. Mislim da ćemo to naravno najbolje vidjeti u samoj praksi ali po mom mišljenju neće jer dobar dio tih predmeta na koje će biti uložena žalba sudac dakle sada ima priliku neposredno i odmah po žalbi promijeniti rješenje ZK referenta ako smatra da ono nije u redu i ako ga on korektno i pravilno promijeni tada to neće završiti na sudu iako naravno protiv tog rješenja je dozvoljena posebna žalba. Ja mislim da ovim jednim kasatornim ovlaštenjem koje postoji u Zakonu o upravnom postupku koji je brži, elastičniji nego Zakon o parničnom postupku mislim da ćemo ipak doprinesti brzini a ova ovlast koju naravno drugostupanjski sudovi zadržavaju će dovesti do toga da zaista nešto ne može proći što ne bi smjelo proći, tako da smatram da ovaj zakon nudi doista dobra rješenja. Ovi prigovori nomotehničke naravi koji su ovdje rečeni mislim pogotovo na Odboru za pravosuđe i istaknuti mislim da u dobrom dijelu stoje. Zakon zaista treba u 1. članku malo počistiti i tu dvojbu službenik ili referent to treba zapravo ujednačiti a posebno ovo kod odbacivanja i odbijanja. Doista mislim da treba ostaviti samo institut odbacivanja neurednog podneska i neurednog prijedloga a odbijanje to treba ostaviti jer to je doista već odluka kojom se odlučuje o meritumu stvari. Mislim da nema potrebe ponavljati što su drugi kolege rekle ali također postoji koliko vidimo u raspravi jedna dvojba da li su ljudi dovoljno stručni ili nisu stručni, da li to prenesti na referente ili ostaviti sucima. Mislim da ovo što se zakonom nudi da je dobro zapravo. Radi se o dosta strogim kriterijima gdje se za visoku spremu propisuje zahtjev da čovjek ima praksu znači za ovu višu spremu u rješavanju ZK predmeta od pet godina a za srednju spremu da ima deset godina. Mislim da se tu radi o kadrovima koji zaista ovdje poznaju problematiku i još kad prođu potrebnu edukaciju mislim da tu ne trebamo se bojati tog problema da bi tu bilo nekih nestručnosti. Ovaj zakon ću podržati i smatram da je on dobar, da je on još jedan korak naprijed u rješavanju problema pravosuđa koje je doista prisutno i kao što vidimo već na početku mandata donijeli smo izmjene Zakona o redovnim sudovima i posebno mi je drago što vidim da je taj Zakon o redovnim sudovima u primjeni jer zaista dolazi već do raspoređivanja onih predmeta sa županijskih sudova koji su pretrpani na županijske sudove koji imaju manje predmeta. To je dobar iskorak naprijed. Ovaj zakon samo nastavlja takvu dobru praksu i ja smatram da ministarstvo ako nastavi ovakvu politiku, ako nastavi ovakve zakone predlagati da mi zaista možemo vjerovati da ima nade da problem pravosuđa u dogledno vrijeme riješimo. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Velimir Pleša.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani predstavnici ministarstva! Sređivanje stanja u pravosuđu a posebno u gruntovnici ili zemljišnim knjigama jedna je od obveza koje je Hrvatska država preuzela podnoseći članstvo za Europsku uniju. S te strane veseli činjenica svakog koraka pa kako god on mali bio u tom smjeru i ja ću i u svoje osobno ime podržati donošenje ovakvih izmjena i dopuna ovoga zakona ali samo kao naznaku želje da se to poboljšanje u tom smjeru zaista i događa. Naime, dobro predlagatelj u obrazloženju ovoga zakona uočava kako je dosadašnja primjena Zakona o zemljišnjim knjigama pokazala, pa sada nabraja da su sudski postupci dugo traju, da se u značajnoj mjeri povećao broj zemljišno-knjižnih predmeta, da u velikoj mjeri je prisutno neusklađeno zemljišno-knjižno katastarsko stanje itd., itd. I zbog tih razloga predlaže ovom izmjenom da se ide u izmjene ovoga zakona a to se namjerava postići i sad se od tih svih razloga koji su pokazali da bi trebalo promijeniti nešto u ovom zakonu radi samo o jednom sitnom, zaista sitnom koraku a to je pitanje uvođenja tih novih zemljišno-knjižnih referenata odnosno davanjem njima drugih ovlasti, zatim davanje podnošenja prijedloga u zemljišno-knjižnim predmetima posebnim obrascima, brisanjem odredbi o potrebi poučavanja stranaka i drugačijem reguliranju prava žalbe. Smatram kako je već u dosadašnjoj raspravi jasno dano do znanja da i na temelju odredaba ovako dosadašnjeg zakona postoje sredine naročito u Čakovcu, Varaždinu, općenito cijeloj sjevero-zapadnoj Hrvatskoj ali ja ću se ograničiti malo na Čakovec gdje je potpuno jasno da se samo jednim radom i angažmanom i lokalne uprave i samouprave ali prije svega ljudi koji rade u tim zemljišno-knjižnim predmetima u gruntovnici došlo do toga da se taj postupak i dobivanja zemljišno-knjižnih izvadaka može ubrzati odnosno da nije sve toliko crno kao što se u ovim odredbama odnosno obrazloženjima bi moglo zaključiti. No dobro, možda je potrebno predlagatelju dati u razmišljanje činjenicu da će se vrlo brzo vjerojatno suočiti sa još potrebitim izmjenama ovoga zakona i tu prije svega želim u svojoj raspravi dati samo neke naznake onoga što se recimo u Čakovcu, pa vjerojatno u Varaždinu i u tim gruntovnicama koje su i uz ovakve postojeće odredbe zakona pokazale da se može efikasno raditi na zemljišno-knjižnim stvarima jer gruntovnica u Čakovcu radi samo one poslove koje stvarno treba raditi a to su upis nekretnine, vlasništva i tereta a današnja situacija u praksi nažalost očito je u nekim drugim gruntovnicama, u nekim drugim krajevima potpuno drugačija jer ja ću vam obrazložiti to na sljedećem primjeru. Na primjer, kupoprodajni ugovor koji je sadrži sve potrebne zakonske elemente i koji je bio kod javnog bilježnika na ovjeri potpisa po meni bi trebao biti potpuno dovoljno za provedbu u zemljišno-knjižne ove. U tom slučaju trebalo bi samo provjeriti jesu li ZK podaci točni i sadrži li ugovor sve bitne zakonske elemente nakon čega bi vlastovnicu trebalo samo pa makar kako se nažalost to još uvijek radi ručno od vremena Austro-Ugarske upisati ime novog vlasnika i tu bi moglo to biti gotovo. Naravno, kod nas situacija nije takva nego se tek onda pojavljuju poteškoće u grutovnici se onda mora priložiti na uvid domovnica. Zatim je na redu Ministarstvo unutarnjih poslova i dokaz o prebivalištu. Razni formulari, plaćanje raznih taksi. I kada se sve to donese po drugi, treći put na grutovnice, to još onda nije sve, onda treba donjeti i kopiju ... [[Govornik se ne razumije.]] da je to plaćeno negdje drugdje. Dakle, umjesto jednog dolaska u gruntovnicu ljudi očito gube dva, tri puta, moraju dolaziti zbog jedne te iste stvari a to je jako teško i mislim da na taj način se gubi vrijeme kako stranaka tako i samih gruntovničana. Također smatram da u budućnosti nije dovoljno samo to da nam netko odobri zajam ili na bilo koji drugi način želi pomoći za sređivanje zemljišnih knjiga i razvoj informacijskog sustava u pravosuđu. Jer zaista nije točna konstatacija i činjenica kako mnogi misle da modernizacije gruntovnice i katastra znači samo postavljanje računala i uspostavu cjelovitog digitalnog sustava. Nažalost, potrebno je puno, puno više od toga. Pa ako znamo da se, Hrvatska ima dvojni skup ustanova koje pružaju pravne i katastarske podatke, mislim da je u sljedećim izmjenama koje će siguran sam zaista vrlo brzo trebati doći potrebno poraditi na tome da se dođe do toga da je najbolje za pružanje usluga u pogledu gruntovnice jedinstvena usluga uknjiženja vlasničkih prava na zemljištu i na nekretninama na temelju državnog katastra. Pojednostavljeno rečeno, gruntovnica i katastar trebaju imati jednake iste podatke. Pa ako je jedan ovakav dosta hrabar iskorak prilikom donošenja ovih Izmjena i dopuna zakona uvođenje ovlaštenih zemljišno knjižnih referenata. Mislim da ministarstvo može u sljedećem koraku izmjena i dopuna ovog Zakona napraviti jedan po meni isto hrabru i radikalnu odluku gdje bi došlo do toga objedinjavanja, da li formalnog ili samo kroz podatke gruntovnih i katastarskih čestica jer na taj način ako je to mogla napraviti jedna Češka, Slovačka pa i Mađarska koje također svoje zemljišno knjižno pravo vuku iz Austro-ugarske, mislim da to može ali i mora napraviti Hrvatska. Jer pokazalo se i kod nas u Međimurju, u Čakovcu da se u onim slučajevima gdje je usklađenost katastarskih i gruntovnih čestica neosporna, i predmeti rješavaju zaista u roku jednog radnog dana. Zato završavam, ja ću osobono isto kao i Klub HDZ-a podržati donošenje ovih izmjena i dopuna zakona ali uvjeren sam da je budućnost i to vrlo skora i u budućnosti to vrlo skoro ići u daljnje izmjene ili možda čak i bolje donošenje potpuno novog zakona. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Josip Leko.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodo iz Vlade, kolegice i kolege. U današnjem vremenu u životu i društvu ja mislim da je povjerenje jedan od uvjeta uopće življenja danas. Bilo da vjerujete ili ... [[Govornik se ne razumije.]] ili odvjetniku ili liječniku ili državi i njezinim javnim ispravama ili banci kada odnesete svoj novac unutra, bez toga se naprosto neda živjeti. A mi kao država propisali smo u Ustavu da se jamči pravo vlasništva i naše uređenje se temelji na tome. A o Zakonu o stvarnim, o vlasništvu i o drugim stvarnim pravima naveli smo da se vlasništvo stjeće upisom u zemljišne knjige. Jedan od načina kako se stječe vlasništvo je i upis uknjižba u zemljišne knjige. A u Zakonu o zemljišnim knjigama, kažemo da je, zemljišne knjige, izvadci, odnosno ispisi, prijepisi zemljišnih knjiga uživaju javnu vjeru i imaju dokaznu snagu javnih isprava. Super piše ali to nema veze sa stvarnošću i sa realnošću, tu smo svi to konstatirali. Žalimo se da nema dovoljno izravnih investicija, da nema pravne sigurnosti a cijeli zakon o kojem mi raspravljamo cijeli dan ne vidi tu svrhu. Dakle povjerenje u javne knjige i usklađenost javnih knjiga sa stvarnim stanjem u životu. I sada još kada tome dodamo da predlagatelj kaže da će u roku od 30 dana od stupanja na snagu ovoga zakona 400 tisuća predmeta trebati se dopuniti inače će biti svi odbaćeni. O čemu mi to raspravljamo? Koji je cilj naše današnje rasprave. Ili da statistički smanjimo broj predmeta pa se pohvalimo da smo riješili 400 tisuća predmeta u pravosuđu i to zaista po mom sudu najkompliciraniji. U građanskom pravu, po mojem sudu najkompliciraniji. Riješimo 400 tisuća samo rukom, u roku od 30 dana nitko neće podnjeti dopunu predmetnu, zahtjev, nitko, naprosto neće nitko. Ali nismo riješili suštinu, nismo povećali pravnu sigurnost niti smo utvrdili stvarno stanje vlasništva u Republici Hrvatskoj. Nismo time podigli konkurentsku sposobnost Repubike Hrvatske niti ćemo dovući investitore na ledinu kako se to kaže Republiku Hrvatsku. Nema povjerenja u zemljišne knjige, čak ni zakon ga ne potpisuje. Jer tvrdi zakon da ima pravnu zaštitu a ja predlažem unesimo da materijalno odgovara Republika Hrvatska za neistinitost njenih javnih knjiga. Ako ne možemo na cijelom području Republike Hrvatske možemo u onim zemljišnim knjigama i onim sudovima koji su izvršili, izvršili uređenje zemljišnih knjiga. I još nešto da kažem, pa nema veze tehnologija, tehnologija samo omogućava evfikasnost, ekonomičnost postupka zemljišno knjižnog ili izdavanja isprava. Ne riješava tehnologija pravo, pravo je temelj ovoga odnosa, vlasništvo i druga stvarna prava. Prema tome, ovaj zakon je promašio cilj, promašio je cilj. Cilj je da se poveća povjerenje u zemljišne knjige i da država jamči da je to što piše u zemljišnim knjigama ispravno i da materijalno to jamči. E, sada navoditi primjere kako se u Hrvatskoj čak i bez bilo javne bilo privatne isprave vrše promjene u zemljišnim knjigama bilo bi zaista opterećenje i vas kolega zatupnika i hrvatske javnosti jer je to zaista stručni posao. Ništa se u zemljišnim knjigama ne smije dirat bez isprave. Kod nas se događa čak i da se po zakonu promjene stanje u zemljišnim knjigama. Pa koje je to onda povjerenje, šta to mi gradimo? Dakle, protivim se članku i intenciji zakona da se odbacuju nepotpune prijave za zemljišno knjižni postupak, posebno da se ostavi rok, podijeli exlege rok od 30 dana nakon stupanja na snagu ovog Zakona da se dopune sadašnji predmeti od 400 tisuća predmeta. Ne riješava se suština. To je statistika. Mi imamo na dnevnom redu i Zakon o prostornom planiranju i uređivanju prostora i Zakon o gradnji. Ne može se na normalan, valjan ili kako se to kaže “lege artis” način donijeti Zakon o prostornom planiranju ako nije uređena zemljišna knjiga i izmjera. Nije moguće to učiniti. Moguće je zadovoljiti formu, ali ne riješiti suštinu, ne riješiti suštinu. Zato ja mislim da je ne slučajno Ustav posvetio cijelo poglavlje o vlasništvu i da je rasprava o, o Zakonu i o zemljišnim knjigama u gruntovnicama zapravo rasprava o temeljima Ustava i moramo posvetiti veću pažnju, odrediti preciznije rokove do kada će biti i na kojim područjima povjerenje u javne isprave zemljišne knjige i kada će država materijalno jamčiti za te podatke. Još samo jedna, jedan, jedan moj pogled na ovaj Prijedlog zakona. Koja je odgovornost zemljišno-knjižnih referenata ako im damo kako to predlagatelj predviđa ovlaštenja po ovom Zakonu? Jesu li oni osposobljeni za to? Je li oni imaju ovlaštenje suca? Po mojem sudu ne. Ali i još bih to iz formalno pravnih razloga propustio, ali da li zaista predmeti koji imaju neprekinuti niz kako to kaže sam zakonodavac, mora se dokazati neprekinuti niz vlasnika da li je to baš tako jednostavan predmet da mogu referenti to riješiti? Ja mislim da ne mogu. Ja mislim da ne mogu. I nemojmo stavljati na teret ljudima, na pleća ono što ne mogu riješiti pa se onda kad već se to zakomplicira opet vraćati nekoliko godina unazad. Ajmo osmisliti, ajmo osmisliti kako će trajnije raditi na tim stvarima, ali bez da za to bude odgovoran sudac to neće naprosto moći ići jer to nije u našem pravnom sustavu ni moguće. I na kraju kompliciranost postupka zemljišno-knjižnog posebno u Dalmaciji, a koja jeste napadnuta sa stajališta baš prodaje i prometa nekretnina, a koja će i biti još više da tako kažem izložena u prometu, hvala Bogu, to je smisao i dobro je, upućuje nas da pod hitno se opredjelimo koji su, koja su to područja u Republici Hrvatskoj jer ne možemo cijelo zahvatiti, koja su u prioritetu sređivanja zemljišnih knjiga i na njih dajemo garanciju države da su točne nakon što se srede. Mislim da je to interes, trajni interes temeljen na Ustavu ove države. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Nikola Vuljanić.
Hvala gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege! Hvale vrijedna i dobra nakana Vlade da uvede reda i efikasnosti u jedan segment pravnog sustava koji je izuzetno osjetljiv i od izuzetno velike važnosti upravo u ovom trenutku. No hvale vrijednim i dobrim nakanama poploćeni su, kaže poslovica, mnogi putevi. Ja bih se samo jednog aspekta ovog prijedloga zakona držao u ovom trenutku i čini mi se da je o nomotehničkim i, i drugim ispravkama savršeno dovoljno rečeno. Naime gospođa ministrica je u svom obrazlaganju Prijedloga zakona rekla da će zemljišno-knjižni referenti koji se uvode ovim načinom i Prijedlogom zakona u sustav razgovarati o neprijepornim, neprijepornim slučajevima, neprijepornim upisima u zemljišne knjige. Postavljam pitanja tko sad odlučuje što je tu neprijeporno i ako u ovom trenutku kad je gužva u zemljišnim knjigama neprijeporne poslove prebacujemo na referente, sudačke poslove, a zakon i Ustav jasno kaže tko u ovoj državi može suditi, sutra ćemo imati gužvu u ovršnim predmetima pa ćemo prebaciti te poslove isto tako na referente da ih ubrzamo, preksutra možda u kaznenima i samo Bog zna gdje ćemo se zaustaviti. Čini mi se da upravo ove aspekt Prijedloga zakona najbolje govori o tome kako predlagač Vlada Republike Hrvatske gleda na pravni sustav Republike Hrvatske i Ustav Republike Hrvatske. Gleda ga kao alat kojim se može služiti kad treba, a kad ne treba onda ga stavi u čošak. Mislim da nije uopće problem u tome da li zemljišno-knjižni referenti imaju srednju stručnu spremu, višu stručnu spremu ili visoku stručnu spremu. To nije, to nije važno u ovom trenutku. Oni nisu suci. I kao osobe koje nisu suci ne mogu donositi odluke koje imaju težinu sudske odluke. S druge strane ako mislimo da je prvostupanjski upis, ako predlagač misli da je prvostupanjski upis u zemljišne knjige zapravo upravni akt kojeg stvarno može napraviti referent zašto to ne kaže onda? Zašto to ne predloži u zakonu? Dakle prvostupanjski upis u zemljišne knjige upravni akt kojeg će provesti referent. Ako dođe do gužve poslije naravno onda će sudac suditi kako već sudac sudi. Ovako ispada da instaliramo kvazi suce koji obavljaju poslove za koje ne samo da nisu kompetentni, ne mogu to reći, vjerojatno zemljišno-knjižni referenti u dobrom dijelu slučajeva rješavaju stvar prije nego što ona dođe sucu, nego za koje nisu ovlašteni. Oni to po našem Ustavu i po sadašnjem stanju svih ostalih zakona ne bi smjeli raditi. Ministrica je isto tako u svom obrazloženju rekla da suce treba osloboditi da mogu suditi, a ne administrirati. Ako su suci do sad administrirali to je samo još jedna potvrda ovog zahtjeva kog sam sad rekao. Dakle prebacimo taj dio posla u administrativni dio posla. Onaj koga stvarno može obaviti svaki službenik. Velim pored činjenice da ovaj problem treba riješiti, da ga brzo treba riješiti, da treba potrošiti i dobar dio planiranih i neplaniranih para da se sustav osuvremeni, da te zemljišne knjige se konačno kompjuteriziraju. Imao sam kurioziteta radi priliku čuti i vidjeti zemljišnu knjigu napisanu na njemačkom jeziku prekrasnim krasopisom koje danas vrijedi, ne? Očito ju je netko u Austro-Ugarskoj pisao i to je, to, to, to jest ne znam za nekakav muzej vjerojatno međutim ona je važeći dokumenat. Jasna stvar da to treba promijeniti, ali ovakvim načinom koji preskače temeljne ustavne norme nisam siguran da će se postići cilj. Hvala.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Damir Sesvečan.
Gospodine predsjedniče, predstavnici ministarstva, kolegice i kolege. Ovaj prijedlog zakona o izmjenama i dopunama zakona o zemljišnim knjigama kao št oje već ir ečeno dio je zakonske regulative koja se odnosi na ukupnu reformu pravosuđa. A čiji je cilj unapređenje i razvoj pravosudnog sustava radi djelotvornijeg, učinkovitijeg, nepristranog pravosuđa koje treba biti jamac vladavine prava i pravne sigurnosti građana, razvoja tržišnog gospodarstva i poduzetništva. Sređene zemljišne knjige su među ostsalim od iznimnog značaja za razvoj gospodarstva, svakako su preduvjet i većim inozemnim ulaganjima. Potencijali investitor u niz administrativnih i birokratskih ogrančienja sa kojima se sureće prvo nailazi na nesređene imovinske pravno odnose, kojima su u velikoj mjeri uzrok nesređene zemljišne knjige, Zemljišne knjige ne sadrže točnu ni ažurno evidnciju prava na nekretninama niti su usklađene sa katasrtarkim knjigama. I zato reforma pravosuđa u dijelu koji obuvhaća zemljišne knjige, treba iću i smjeru prilagodbe suvremenog pravnom prolmetu nekretnina, tako da se tradicionalno ručno vođenje zemljišne knjige preoblikuju u elektroniski vođenu zemljišnu knjigu. Prelaskom na elektronički vođen katastar iz zemljišnu knjigu formirati će se jedinstvena baza zemljišnih podataka gdje će podaci u zemljišnoj knjizi biti usklađeni sa podacima upisanim u katastar. A ujendo će biti ujpisana stvarnma prava njihovih titulara. Time bi se postigla potpuna primjena načela povjerenja, u istinitost i potpunost zemljišne knjige. S obzirom da ovaj prijedlog zakona ima za cilj postizanje veće učinkovitosti,ažurnosti zemljišno knjižnih sudova, i smanjenje broja neriješenih zemljišno knjižnih predmeta. Svakako da treba pozdarviti i podržati. Prije svega ovim zakonom predlaže se promjneiti položaj zemljišno knjižnih službenika, tako da im se omogući veća samostalnost i odgovornost u rješavanju zemljišno knjižnih predmeta. Uvodi se ovlašteni zemljišno knjižni referenti koji samkostalno donose rješenja u zemljišno knjižnom postupku, te obavljaju i druge radne koje prethode donošenju rješenja. Ovlašenog zamljišnog knjižnog referenta imenovao bi predsjednik neposrednog višeg suda na prijedlog predsjednika zemljišno knjižnog suda u kojem službenik radi u skladu s uvjetima i prema postupku propisanim ovim Zakonom. Tako bi ovlašteni zemljišno knjižni referent morao imati položen stručni ispit i odgovarajući stručnu spremu, i to višu stručnu spremu društvenog ili geodetskog smjera i 5 odina radnog iskustva na poslovim azemljišno knjižnog službenika ili srednju stručnu spremu društvenog ili geodetskog smjera i 10 godina radnog iskustva na poslovima zemljišno knjižnog referenta. Isto tako uz ispunjene uvjete za imenovanje ovlaštenih zemlji knjižnih referenata predsjednik neposrednog višeg suda može privremeno po prijedlogu predsjednika zemljišno knjižnog suda, zemljišnog knjižnog referetnima izdati ovlasti za postupanje i donošenje rješenja u zemljišno knjižnom postupku na vrijeme od 2 godine. Za to vrijeme trajanja privremene ovlasti ovlašteni zemljišno knjižni referent dužan je položiti poseban stručni ispit. Ukoliko službenik ne bi položio taj ispit u roku od dvije godine, izgubio bi ovlast za obavljanje povjerenih mu poslova a ukoliko položi ispit može mu se izdati ovlaštenje za obavljanje poslova na daljnjih pet godina. A nakon toga isteka roka i trajno. Ovim zakonom također se predlaže da psolove u zemljišno knjižonm postupku koje će obavljati imenovani ovlašteni zemljišno knjižni referent, povjerava predsjednik zemljišnog knjižnog suda u kojem je službenik imenovan. Predsjednik suda ili sudac kojeg ovlasti može donjeti rješenje kojim preuzima od ovlaštenog zemljišnog knjižnog referenta predmet i dodjeliti ga drugom ovlaštenom zemljišno knjižnom referentu, ili ga dodjeliti sucu kako je u zakonu navedno iz opravdanih razloga. U tom slučaju sudac donosi rješenje sa sve prethodne radnje obavlja ovlašteni zemljišno knjižni referent pod nadzorom suca. U postupku nadzora nad radom ovlaštenog zemljišno knjižnog referenta kao i u postupku po pravu žalbe sudac bi mogao u cijelosti ili djelomično izmjeniti donjeto rješenje, sve u cilju bržeg i efikasnijeg postupanja u pravnom prometu nekretnina. I protiv toga rješneja osigurava s epravni ljek, pravo žalbe sudu drugoga stupnja. Posebno želim naglasiti kao dobro rješenje uvođenja posebnih obrazaca, predlagač će ih nazivati tiskanicama mislim da bi prikladniji i pravilniji naziv bio obrazac na kojima se podnose prijedlozi za upis u zemljišne knjige. čiji je oblik i sadržaj propisan odnosno, biti će propisan posebnim pravilnikom. Unatoč tome što se može činiti da se uvođenjem obrazaca i brisanjem dosadašnjih odredbi ovoga zakona o potrebi da zemljišno knjižni sud poučava stranke, otežava građanima odnosno podnositeljima prijedloga upis, zapravo će se uvođenjem obrazaca olakšati upis jer će podnositelji prijedloga imati točno određeno što je od dokumenata potrebon uz prijedlog za upis priložiti. Iz navedenih razloga podržati ću donošenje ovoga Zakona o izmjenama i dopunama zakona o zemljišnim knjigama. Hvala.
Zahvaljujem. Jozo Topić nije nazočan, gubi pravo na raspravu. Uvaženi zastupnik Milan Meden.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, predstavnici Vlade, kolegice i kolege. VEć u samoj uvodnoj ocjeni predlagatelja zakona kao najveći problem navodili su se sudski postupci u zemljišnim knjigama da traju predugo. Prijedlozi za upis u zemljišno knjiškom postupku podnosi se nepotpuno te nema dovoljno prostora i informatičke opreme. Sve u svemu ocjenu koju ne naveo predlagač dakle ministarstvo pravosuđa ne izgleda najsjanijie a može se reći, neučinkovito poslovanje u zemljišnim knjigama. Budući se navodi i neusklađeno zemljišno knjiško i katastarsko stanje, moglo bi se reći i ne netransparetno upravljanje u prometu nekretninama. Ovaj problem očito nije novijeg datuma, a poznato je daje u našim prostorima uredila katastarske planove i zemljišne knjige tadašnja stara austrijskas država još početkom 19. stoljeća. Tadašnji katastarski planovi i uređenje zemljišnih knjiga nisu uređeni da bi se rjeašvali sporovi oko granica već da bi se pravilno ubirao porez. Naravno da je tijekom skkoro dva stoljeća došlo do mnogo promjena okje nisu ucratne ili su pogrešno ucrtane u katastarske planove, a katastarski su se planovi više puta precrtavali iz raznih razloga oštećenosti. Ili zbog promjena jezika države. Npr. u županiji Istarskoj je to bila stara Austrija, Italija, Jugoslavija i napokon Hrvatska. Samim time su se katastarski planovi postali su neusklađeni sa zemljišnim knjigama, to je azpravo ta netransparetnost u prometu nekretnine i činji se da smo samo trebali nastaviti tijek procesa znanja i tehnike tadašnje Austsrije i danas problema ne bi bilo. No na nama je zapravo sada da popravimo cijelokupnu učinkovitost državne administracije, pa tako i u zemljišnim knjigama, kako bi korisnici usluge, dakle naših građana, napokon bili zadovoljni. Oni to zapravo zaslužuju jer te usluge uvijek plate ili unaprijed iil na licu mjesta. Dakle zaista država nije fer u ovolm slučaju prema građanima. prije nego su zapravo naši građani došli na sud, odnosno u popularnu gruntovnicu, oni su već posjetili i geodetske tvrtke kako bi izgradili geodetske elaborate, i to su uglavnom platili već od prilike 300 eura. Govorim iz svoga osobnog iskustva. Zatim su otišli u katastar kako bi diobu na parceli ili novu kuću ucrtali u katastarski plan i nakon malo sreće i čekanja od 2 mjeseca i uz novih zapravo 100 eura koje su platili državu za potrebnu dokumetntaciju napokon došli na red i do gruntovnice. Prije toga su već posjetili odvjetničke i javno bilježničke urede kako bi ih oni poučili o potrebnom dokumetanciji poslovanju, te naravno dali informaciju kojim putem i preko kojih osoba će to najjednostavnije riješiti. Znači trošak i novi trošak. Prije nego naši korisnici, dakle građani postanu stvarni vlasnici u zemljišnim knjigama potrebno je riješiti zadnju pravnu prepreku koja se zove zemljišno-knjiški postupak. Iz samih napomena predlagača zakona vidi se da problem nije jednak od suda do suda, od grada do grada. Tako npr. u Zagrebu, Splitu, Rijeci i Makarskoj postoje veliki zaostaci kao što je i napisano od strane predlagača zakona, odnosno može se zaključiti da u tim gradovima da se može dobiti relativno brzo vlasnički list u gruntovnici, odnosno da je to prava lutrija, odnosno dobitak na kladionici pravovremeno dobiti takav dokumenat. Netko bi na prvi pogled rekao da je problem u velikim gradovima jer je tu mnogo trgovine nekretninama, ali raspitao sam se npr. ovakav problem ne postoji niti u Osijeku niti u Puli. Problem je prisutan i u nekim malim gradovima poput Makarske kao što je navedeno ili možda Rovinja u našoj županiji. Dakle dolazimo do zaključka kako je i uvijek problem u ljudima koji su odgovorni za procese, a njihovi rezultati nisu provjeravani ili pak nisu odgovorni po vertikali svojim nadređenima. U ekonomskom žargonu moglo bi se reći dakle ne postoji kontrola i program mjera. To se zapravo onda zove netransparentnost u prometu nekretnina u Hrvata i nije ni čudo da te teme pune novinski spisi, a akteri su vrlo često ljudi koji su zapravo odgovorni za navedene pravne i geodetske procese u upravljanju u prometu nekretninama. Za svaku je pohvalu i čestitka da ovaj Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zemljišnim knjigama donosi novine sa ciljem ubrzanja postupka u zemljišnim knjigama. To se namjerava postići sa uvođenjem ovlaštenih zemljišno-knjiških referenata koji će samostalno donositi rješenja zatim odbacivanjem odnosno odbijanjem neurednih i nepotpunih prijedloga ili pak drugačijim reguliranjem prava žalbe. U članku 109.b predlagač zakona je naveo uvjete za imenovanje ovlaštenih zemljišno-knjiških referenata i to položen stručni ispit, viša stručna sprema društvenog ili geodetskog smjera i iskustvo od 5 godina ili pak sa stručnom spremom 10 godina. Zaključujem da će isti ljudi uz malu edukaciju obavljati iste poslove i u biti većina postojećih djelatnika u zemljišno-knjiškim poslovima postat će zemljišno-knjiški referenti. Iz samih uvjeta se vidi da bi novi ljudi trebali imati pet do deset godina radnog iskustva što je zapravo glavna prepreka bržoj tržišnoj izmjeni novih obrazovanih mladih geodeta i pravnika. Dakle zakon se piše uvijek za iste djelatnike. Činjenica je da je jedan od glavnih uzroka loše stanje u zemljišnim knjigama neadekvatno obrazovan stručni kadar pa bi bio puno veći efekt da se minimalno povećanje proračunskih sredstava u tu svrhu da se mogu zaposliti i dio novih obrazovanih mladih ljudi kojih na tržištu sigurno ima dovoljno. Na TV Dnevniku prije nekoliko dana čuo sam podatak da je evidentirano preko 700 nezaposlenih pravnika, a iskreno vjerujem da ima još toliko i geodeta. Dakle postavljalo se pitanje da li bi veći doprinos učinkovitosti sudskih zemljišno-knjiških procesa bio kada bi i odnosno da li bi ih ubrzali kada bi dodano educirali, odnosno specijalizirali upravo te ljude u danim uvjetima uz samo polaganje potrebnog stručnog ispita. Iz osobnog iskustva vam govorim da je uvođenje dijela novih visoko obrazovanih ljudi stvorili biste procese učinkovitije a kao najveću vrijednost implementirali biste u postojeće sudove nova vanjska zvanja, stvorili biste buduću jezgru mladih odgovornih sudaca menadžera koji vam očito nedostaju prije a i danas. Navedenim prijedlogom zakona briše se odredba o potrebi da zemljišno-knjiški sud pravno poučava stranke te da se nepotpuni prijedlozi odbace. Na takav će se način statistički smanjiti broj predmeta, ali zapravo povećat će se i broj stvarno neriješenih slučajeva. Zbog zaštite korisnika usluge potrebno je omogućiti da kvalitetno i uredno pripremljen zahtjev bude u stanju izraditi oni sami i potrebno je pravilnikom unaprijed definirati jednostavnost obrasca te propisom onemogućiti sivu ekonomiju ili popularni fuš u lancu korisnik kojeg mi zovemo stranka, zatim referent, ovlašteni zemljišno-knjiški referent, odvjetnik i sudac. Vjerujem da bi bilo korisno preispitati mogućnost uvođenja prava žalbe na odbijeni predmet pod formom da je on nepotpun. Iskreno vjerujem da će ovaj prijedlog zakona dati pozitivne pravne efekte, neovisno na moja mišljenja, a za transparentnost predlažem i dodatni ekonomsko-gospodarski pristup. Očito postoji još jedan veliki problem koji nije naveden, koji je naveden u uvodnom izlaganju naše ministrice, no ne postoji istovjetnost podataka u zemljišnim knjigama, katastru i naravno u državnim i županijskim uredima za graditeljstvo. Oni su pod ingerencijom različitih ministarstva, dakle Ministarstva pravosuđa, financija i Geodetske uprave. Pojednostavljeno rečeno naš korisnik ili stranka kada ima neki problem šeta od ured do ureda državne administracije i uvijek nosi produkat koji su ovi producirali i uvijek plaća dakle ovoj istoj državi. Dakle ovo sigurno nije fer prema korisniku, nešto bi se tu dalo sigurno napraviti. Ovo izgleda samo naizgled jako komplicirano, ali danas sam čuo od bivše ministrice pravosuđa da je to projekt koji je zapravo već bio pokrenuti i mjeren je u milijunima eura. Projekat bi stvarno trebao riješiti odstupanje stvarnog stanja u zemljišnim knjigama i katastru, a to će se sigurno riješiti novom izmjerom koja će sigurno trajati dugi niz godina i zahtijevati znatna financijska sredstva. Siguran sam da je moguće implementirati mnogo jeftinije prijelazno, ali i učinkovitije rješenje. Oni koji su ove struke vjerujem da će me i razumjeti, odnosno moguće je zemljišno-knjiške zapise prevesti postojeće dakle, u digitalni oblik. Jednako je moguće sprovesti i u katastru zemljišta za koje je nadležna Geodetska uprava. Dakle moguće je postojeće katastarske planove čije stanje približno odgovara znači stanju u zemljišnim knjigama isto tako prevesti u digitalni oblik. Nakon skeniranja sa postojećim ili možda nekim novim tehnikama planovi se postavljaju u odgovarajući … [[Ne razumije se.]] sustav ili kako to geodeti kažu popularno oni se vektoriziraju u prostoru. Dakle u svakom trenutku znamo koja mu je zemljopisna širina, dužina i nadmorska visina. Neosporno je da se sa relativno malim financijskim sredstvima navedena digitalizacija podatka prema postojećim iskustvima može obaviti za cijelu državu, stručnjaci kažu maksimalno u roku od jedne godine, dakle sigurno je to sedam ili deset puta manje nego sa ovim ogromnim velikim … [[Ne razumije se.]] i polučit će pozitivne rezultate već nakon prve godine. Nakon takvog postupka nema više papira, cijele katastarske općine su sada elektronski spojene, stvara se jedna jedinstvena baza sa kartama nekretnina sa mjerljivim površinama, evidentira se svaka promjena i kupoprodaja ugovora, datumi, promjena parcela, vlasništvo itd. itd. Što još zapravo nedostaje? Nedostaje nam jak informatički sustav o kojem mi govorimo kao što npr. ima Zagrebačka banka ili neka tvrtka, dakle tvrdim da i to nije problem. Problemi su još edukacija ljudi. Što je zapravo ovog trenutka možda najvažnije za Ministarstvo pravosuđa? Tako da sa nadogradnjom monitora, monitoringa takve baze bilo bi moguće vidjeti koji je zemljišno-knjiški referent
Zahvaljujem. Isteklo je vrijeme.
… riješio predmet i mogli biste mjeriti i efektivnost i efektivu tih ljudi, dakle napokon biste mogli …
Zahvaljujem. Isteklo je vrijeme. S ovim smo iscrpili raspravu, pojedinačnu raspravu u trajanju od 10 minuta. U ime kluba HSS-a pet minuta uvaženi zastupnik Pankretić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Gospođo državni tajniče, cijenjene kolegice i kolege pa evo dozvolite nekoliko rečenica konkretno vezano uz ovaj Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zemljišnim knjigama. Mislim da, evo ja ću govoriti više ovdje iz jednog iskustva kojega imam iz prošlog razdoblja konkretno koji se odnosi na ovu tematiku, a to je ova neusklađenost zemljišno-knjižnog i katastarskog stanja. Jedan ogroman posao koji je vođen u Ministarstvu poljoprivrede i još uvijek se vodi je upisnik u registar poljoprivrednih gospodarstava jedan od najvećih poslova je bio upis poljoprivrednog zemljišta u tom dijelu gdje se radilo o gotovo 15 milijuna čestica koje je trebalo povezati sa poljoprivrednim gospodarstvima. Tog trenutka definitivno smo došli do one spoznaje koju već dakako mnogi su već i naglasili a i opće je poznato o toj jednoj velikoj neusklađenosti između samog katastra i gruntovne ali i ukupnog problema samog vlasništva. Mislimo da je u ovom dijelu učinjeno jedni mali kotačič, jedno malo poboljšanje u ovom dijelu rješavanja tih pitanja no, međutim, mislim da se svima nama nameće promišljanje u jednom sustavnom rješenju o nečemu što će ipak unaprijediti ukupno ovo stanje, jer ono u vrlo konkretnim slučajevima izaziva velike probleme. Ja neću govoriti o tome koliko je naših poljoprivrednika imalo ovdje direktan problem oko ostvarivanja svojih prava koja su trebali dobiti s obzirom na Zakon o potporama u poljoprivedi gdje se na žalost zbog nedefinirane ukupne situacije i usklađenosti između katastra, gruntovne pa i ukupnog tog stanja događale i određene zlouporabe. Mislimo da u ovom dijelu nije dovoljno ići sa ovim malim dijelom koji iskreno vjerujem kao što je ovdje u većini rasprava naglašavano poboljšati određeni dio ovog sustava, određenu ovu usklađenost nego je nužno potrebno ići u konkretna rješenja. Zbog čega u konkretna i sustavna rješenja ja ću govoriti o segmentu koji se odnosi na poljoprivredno zemljište u tom dijelu jer bez jednog takvog sustavnog rješenja, bez usklađenosti katastra i gruntovne nemoguće je raditi onaj konkretan zadatak koji je pred nama a to je i kontrola i moramo točno znati koje su katastarske čestice, čije vlasništvo a onda dakako jednim posebnim sustavom izvršiti tu određenu kontrolu. Mislim da je definitivno jasno, mislim da ste se svi od vas našli u situaciji kada ste pokušali utvrditi određeni prijenos što se tiče samog vlasništva, kada ste došli u gruntovnu vidjeli da tamo ima 28 ili više, ja sam imao osobno slučaj 28 vlasnika rješavanje toga vrlo dugi proces. U ovom dijelu vjerujem da će se barem taj dio problema uspjeti rješavati ali apeliram u ovom dijelu da se izvrši ipak još dodatno sustavno rješenje koje će unaprijediti. Ono što nam evo svi nije to samo slučaj u poljoprivredi nego je i slučaj u mnogim drugim gospodarskim djelovima gdje nam i ponekad određene investicije ne mogu krenuti zbog ovih nesređenih vlasničkih odnosa, vjrujem da u ovom dijelu će ovo doprinijeti ali dakako mislim da će i predlagatelj se suglasiti oko ovoga da je ovo dijelić sustava kojega trebamo riješiti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. U ime Kluba HNS PGS Alenka Košiša Čičin-Šain.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici, poštovana predlagateljice. Novina ovog Prijedloga je dakako da se olakša i ubrza rješavanje predmeta u zemljišnim knjigama posebice sa naslova da naročito u velikim gradovima postoje goleme količine zaostalih predmeta. U velikoj mjeri ovo povećanje potaknuto je povećanom prodajom i prometom nekretnina ali i dijela nekretnina a za očekivati je da će se takav trend nastaviti ili čak pojačati činjenicom pristupanja Europi. Dakako, fleksibilnost je žurno zemljišnih knjiga od startne važnosti za svakog investitora a preduvjet je napretku tržišnog gospodarstva i bržem razvijanju poduzetništva. Zato pozdravljam novinu uvođenja referenata u postupke rješavanja zemljišno-knjižnih predmeta tim više što su mnogi te poslove obavljali i do danas, a ovime se samo postojećim referentima daju ovlasti potpisa tih rješenja. Napominjem da je ovo vrlo specifičan posao i da je prijedlog prvenstveno vrlo pragmatičan imajući u vidu da se ovlasti daju postojećim referentima dok uvođenjem mladih pravnika, odnosno sudaca treba i dalje ostati trajna tendencija sa napomenom da to upućivanje u konkretni posao ponekad traje i više godina. Da referenti samo naravno u prijelaznom razdoblju i eventualno dakako razmisliti o tome da se zaista to rješava u prvostupanjskom nekom drugom administrativnom postupku a tek u sudskom kao drugi stupanj. NO, dopustite da ovdje izrazim i dalje skepsu da će ostalim predloženim promjenama postići efikasnije rješavanje predmeta, zbog toga predlažem da se uz uvođenje ovlasti postojećim referentima uvede institut norme, odnosno da se materijalno stimulira rad, preko norme, dakako samo za meritorno rješene predmete gdje je zahtjev pozitivno rješen tako da može doći po tom rješenju do uknjižbe. U tom pogledu predlažem i amandman. Upitno je međutim, da li će se postići efekte veće učinkovitosti sudova podnošenjem prijedloga za uknjižbu na posebnim obrascima. Nepotpuni i neuredni podnesci i jesu upravo takvi radi užasno izbirokratiziranih postupaka te činjenicom da će isti biti odbijeni odnosno odbačeni u roku od 30 dana ukoliko nisu priložene sve potrebne isprave, neće se umanjiti pritisci na sudstvo radi potrebe knjižnog upisa. U prvom naletu riješit će se veliki broj podnesaka naravno odbijenica, ali posljedično javit će se još više zahtjeva jer će odbačene ili odbijene stranke bez obzira na visoke takse zahtjeve uzastopce ponavljati. U ostalom nije interes samo pojedinaca uredno uknjižene nekretnine već je interes države konačno sređivanje zemljišnih knjiga te usuglašavaje stanja u katastarskom i knjižnom operatu. Komplicirani i izbirokratizirani postupci te brisanje odredbi o potrebi da zemljišno knjižni sud pravno poučava stranke i da se neuredni i nepotpuni prijedlozi odbacuju odnosno odbijaju u konačnici dovest će do još većeg gomilanja predmeta. Naime, zbog kompleksnosti predmeta gdje u postupku provođenja uknjižbe postoji niz ranije neprovedenih postupaka odbačeni će možda biti i posljednji u nizu ne svojom krivnjom već činjenicom da prethodnici nisu proveli svoje postupke. Ovo će izazvati lančano odbacivanje svih predmeta u nizu tako da će i uredni predmeti biti odbačeni i ponovno će se pojaviti sa novim zahtjevom. I da još napomenem, ako je predmet odbačen a stranke će dobiti samo naznaku da je odbačen samo radi neurednog podneska a i dalje neće biti upoznat što nedostaje. Ako odgođeno načelo u istinitost i potpunost upisa u zemljišne knjige do 1. 1. 2007. onda bi trebalo omogućiti da se u zemljišno-knjižnim postupcima a ne samo u sudskim parnicama ostvari mogućnost upisa u zemljišne knjige naprimjer kod stjecanja vlasništva na temelju zakona, odluka suda odnosno na temelju odluka nadležnog tijela. Zadržavanje instituta pružanja pravne pomoći i poduke neukim strankama u našem slučaju je vrlo važna imajući u vidu i obrazovni nivo naših ljudi, a i financijske mogućnosti odnosno nemogućnosti klijenata da za takve poslove angažiraju odvjetnike. Bilo da se to regulira odredbom kao do sada, bilo da se uvede kao što je to nekad bilo pružanje besplatne sudačke pomoći u pojedine dane, tj. pružanje uputa neukoj stranci. Važno je da to postoji. Ako je u interes u končanici srediti postojeći kaos u gruntovnicama to je svakako moguće uvođenjem prijelaznih odredbi koje bi imale lakše norme kao što je to uostalom bilo nekad do 97. kada se veći broj predmeta određene naravi rješavalo putem tzv. komisija u manje formalnim postupcima i lakše se sređivalo stanje. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. U ime Kluba SDP-a uvažena zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Hvala gospodine potpredsjedniče, poštovana državna tajnice, zastupnice i zastupnici. Evo još jednom u ime Kluba SDP-a naglašavam da ideja vodilja za jednom većom samostalnošću, ali i odgovornošću zemljišno-knjižnih referenata, pa i svih onih i službenika i namještenika, pa i u samih pravosudnih dužnosnika ne neophodna radi postizanja efikasnosti. Ovdje je već evo kolegica koja je upravo malo prije govorila skrenula na tu neophodnu pozornost koju je potrebno na neki način provesti, jer to je upravo ono što građani i najviše traže, pitanje, dakle i norme da se postavi, naravno to je moguće i podzakonskim aktom, ali i transparentne odgovornosti. Jer to je nešto što je prijeko potrebno u svakom sustavu, a naročito u pravosudnom sustavu. I još jednom naglašavam da ovo postojeće stanje u biti da se samo ozakonjuje postojeće stanje i prebacuje odgovornost od strane suda koji je do sada potpisivan, suca koji je do sada potpisivao riješenje, ali onda trebalo bi bar ustanoviti i itekakvu odgovornost ovog ovlaštenog zemljišno knjižnog referenta koji je sada, odnosno po ovom prijedlogu pripada mu upravo u nadležnost ono što je do sada činio sam sudac. Međutim, ponovo ukazujem na nešto što prijeti opasnost, da ćemo mi u zemljišno-knjižni postupak na ovaj način uvesti tri stupnja odlučivanja. Što će ponovo od želje da ubrzamo postupak, onda ponovo otežati postupak, odnosno komplicirati. Pa znamo da i naš ovršni postupak upravo zato bio i kompliciran, pa smo ga i promijenili prošle godine, zato što omogućuje dva pravna lijeka i prigovor i žalbu. Pa je onda kompliciraniji u praksi, nego sama partnica. i zato prijeti ugroza da bi se to dogodilo i ovdje i sa ovakvom riješenošću kao što se predlaže u članku 7. Također za napomenuti je vjerojatno je zakon pošto je u hitnoj proceduri bio dosta i na brzinu i rađen. Pa evo predlagatelju skrećem pozornost na neopstojnost članka, odnosno stavka 4. i 5. članka 8. koji kaže evo, stavak 5. da dosadašnji zemljišno-knjižni referenti koji neće dobiti privremenu ovlast za obavljanje posla, prije svega radi se o jednoj velikoj pravnoj nezgrapnosti, dakle koji ne dobiju. Pa bi u tom smislu to valjalo ispraviti. i zemljišno-knjižni referenti ne rade u zemljišnoj knjizi, počesto u zemljišnoj knjizi nađemo i moljaca i raznih kukaca zato što se nalaze i na adekvatnim prostorima, ali ipak nikad nismo pronašli referenta u zemljišnoj knjizi. Pa molim da o tome naročito predlagatelj, a i svi mi ovdje vodimo računa. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. U ime predlagatelja, državna tajnica Snježana Bagić.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući, poštovane dame i gospodo zastupnici. Na kraju rasprave o ovom prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zemljišnim knjigama dopustite mi osvrnuti se barem djelomice koliko to uspijem obuhvatiti u ovom završnom izlaganju na neke primjedbe, sugestije koje su iznesene tijekom ove rasprave. Čini mi se da postoji opća suglasnost svih ovih koji su danas govorili, sudjelovali u raspravi da je načelo povjerenja u zemljišne knjige nešto bez čega se ne može ići naprijed. Jedno društvo koje ima cilj i potrebu tržišno se orijentirati, dopustiti slobodu investicija ne može ići naprijed bez točne evidencije o vlasništvu, a zemljišne knjige su upravo to, evidencija o vlasništvu nekretnina, u ovom slučaju na području Republike Hrvatske. Prema tome, nećemo niti ustavno načelo zaštite prava vlasništva jamčenja imati dok nemamo sređene zemljišne knjige. To je činjenica. S druge strane također je točno i to nitko ne može opovrgnuti argumentirano, da u ovom trenutku mi nemamo to načelo koje možemo poštivati u krajnjoj liniji po Zakonu o vlasništvu i drugim stvarnim pravima načelo povjerenja odgođeno sa 1.1. 2007. godine. Stim smo dopustili … [[govornik se ne razumije]] zemljišne knjige koje se preoblikuju i koje usklade zemljišno-knjižno stanje i katastar onda imaju to načelo povjerenja već ispunjeno i ono vrijedi. Ali to je nešto što je, što se može samo djelomice i na malom uzorku gruntovnih sudova primjenjivati. Kako to postići, postavlja se pitanje? Dakle, stanje zemljišnih knjiga i katastra nije sređeno. Razlozima zato, puno se govorilo i ne bih se vraćala na njih. Ali postavlja se pitanje kako ćemo naprijed, kako ćemo postići zadani cilj? Bilo je raznih sugestija i primjedbi, od tih da bi možda trebalo donijeti novi zakon, a ne samo parcijalno izmijeniti kaoš to Vlada predlaže. Možda je moguće i tako osobno se priklanjam onima koji su u ovoj raspravi rekli da naš postojeći važeći zakon o zemljišnim knjigama u svojoj ukupnosti, u svojoj cijelini je dobar zakon. Na temelju njega je donesen i podzakonski propis zemljišno-knjižnih poslovnik, on se nastavlja na našu tradiciju, on je u skladu sa drugim zakonodavstvima koja su nam kompatibilna, i on kao takav je zakon koji je u svojoj ukupnosti primjenjiv da bi se postigao željeni cilj. Međutim, samo donošenje zakona, a ako ga ne provodimo nije nešto što nas vodi ka tome cilju. U Republici H Hrvatskoj ono što je imperativa, to je uskladiti zemljišno-knjižno stanje i katastar s jedne strane. I s druge strane, stanje u zemljišnim knjigama i u naravi. Jer imate često puta situaciju da izgrađena zgrada ona nije upisana, prema tome, to stanje ne odgovara onome koje je u stvarnosti. Ono što država poduzima i što mi se čini da treba ovdje jasno i glasno reći i potvrditi je da, je u tijeku projekt koji se odnosi na … [[govornik se ne razumije]] zemljišno-knjižnog stanja oprostite, i katastra, to je projekt koji u ovom trenutku obuhvaća 56 sudova i katastara, to je projekt koji izuzetno puno košta. Država u svom proračunu ne može osigurati dovoljna financijska sredstva, u ukupnosti ona se financira iz zajma Svjetske banke, … Svjetske banke, te iz sredstava Cards-a i iznosi 39 milijuna eura. Njegov cilj je s jedne strane, osuvremeniti vođenje zemljišnih knjiga, dakle promijeniti način vođenja zemljišnih knjiga iz ručne u kompjuteriziranu zemljišnu knjigu, elektronski vođenu zemljišnu knjigu i to je nešto što je u skladu sa suvremenim tendencijama, sa novim tehnologijama, s jedne strane, što će ubrzati i doprinjeti sigurnosti vođenja zemljišnih knjiga kao evidencije nekretnina, ali sama po sebi neće otkloniti ono što je naš problem, a to je da zemljišne knjige nisu sređene. U sklopu ovoga projekta vodi se također i prije nego što se to prijeđe na elektronski način vođenja zemljišnih knjiga, sređivanje zemljišnih, stanje katastra. U sklopu toga rad ove komisije koju je uvažena zastupnica spominjala za ispravni zemljišno-knjižni postupak i on se već sada provodi na nekim sudovima. Zato mi se čini potrebnim ovdje istaknuti neke pozitivne primjere. Već neki ovdje napomenuti … opasnost da neke od sudova zaboravim, spomenut ću ponovo sudove u Varaždinu, u Čakovcu, u Sisku, u Velikoj Gorici u Puli i u drugim gradovima Istre. Dakle, to su oni sudovi koji već imaju sređeno stanje, gdje je odnos između katastra i zemljišne knjige odgovara ono što mi želimo, a to je da podaci u posjedovnici onom čuvenom listu iz zemljišne knjige odgovara … [[govornica se ne razumije]] katastru i gdje su stvorene pretpostavke … [[govornica se ne razumije]] podataka, dakle da katastar i zemljišna knjiga korespondirana drugima, a da vlasništvo u zemljišnim knjigama je sređeno u listu b). Međutim, nažalost suočavamo se sa situacijom da je to relativno mali broj sudova, mali broj gruntovnica, i da oni najveći, gdje je najveći gospodarski promet ne odgovaraju tome cilju, a to su gruntovnice u Zagrebu, Splitu i Rijeci i zato treba uložiti dodatne napore da se to učini. Dakle, ukupnost ovih mjera ovaj zakon, odnosno izmjene i dopune ovoga zakona samo jedan korak naprijed. Zato oni koji kažu da ne treba biti prevelik optimist da će to samo po sebi ovaj zakon nešto bitno promijeniti, neće, neće bitno, ali će biti jedan korak naprijed, jedan pomak. Zašto? Jer postupak upisa u zemljišne knjige je strogo formalan postupak. On je postupak koji traži da imate točno navedene isprave, sada se dodatno predlaže da se propišu standardiziraju obrasci. Ovdje je bilo riječi, ja potvrđujem da neki sudovi su sami imali te obrasce kako bi sebi nastavili postupak i koristeći se upravo tim posebnim iskustvima i tom praksom se sada propiše da će standardizirati jedinstveno da bi se spriječila možda odstupanja po pojedinim sudovima jedinstveni obrasci. Dakle, to će ubrzati i pojednostaviti postupak s jedne strane. S druge strane, ono što je opravdano i razumljivo izazvalo najviše ... [[Govornica se ne razumije.]] čini mi se je prijedlog da se sa zemljišno-knjižnog suca ovlast na potpisivanje zemljišno-knjižnih rješenja prenese na ... [[Govornica se ne razumije.]] zemljišno-knjižne referente koji bi po polaganju posebnog stručnog ispita dobili zvanje ovlaštenog zemljišno-knjižnoga referenta. Uz sve opasnosti i ograde koje su tijekom ove rasprave iznesene niti Vlada Republike Hrvatske nije olako pristupila ovako predloženom rješenju. Stručnjaci su dali svoje mišljenje odborima. Vlada se prije upućivanja ovoga prijedloga također kontaktirala je sudove, predsjednike sudova, suce što oni misle o tome, naišla na pozitivne odjeke i pozitivne reakcije upravo zbog toga što je riječ o ljudima koji imaju ta specifična znanja. Znanje zemljišno-knjižnog referenta je specifično znanje. Njih nema puno. Ima ih oko 560 u Republici Hrvatskoj. To su ljudi koji su zapravo radom u praksi, koji svoju stručnost se specijalizirali za obavljanje tih poslova. Oni ... [[Govornica se ne razumije.]] kažemo ozakonjuju praksu. Da, zato što oni upravo rade taj posao, oni pripremju, provjeravaju dokumente, provjeravaju jesu li oni u redu i u konačnici pripremaju nacrt odluke. Pa zašto onda njima ne pokloniti vjeru osobito kada to su suglasni i oni suci koji su možda bili pozvani također reći svoje mišljenje kada oni smatraju također da im treba tu pokloniti vjeru. Dakle, njihovoj stručnosti, njihovom iskustvu i dati im tu ovlast i povjerenje. To će s jedne strane rasteretiti suce, s druge strane će proširiti krug osoba koje će izdavati rješenje i bit će onaj korak naprijed da se neki postupci, da se ovi zemljišno-knjižni postupci ubrzaju. Mi ne mislimo da se time ustavno to dovodi u pitanje zato što zemljišno-knjižni postupci u svoj svojoj specifičnosti i kompliciranosti ipak nisu postupci koji se mogu smatrati jednim pravim sudovanjem jer nemate stranaka, nemate sukobljenih interesa. S druge strane, postoji dodatni kontrolni mehanizam a to je da se uvijek može sudac odnosno predsjednik suda uzeti predmete ako smatra da je kompliciran i dodatno ga riješiti. Bilo je primjedbi također da nisu dovoljno navedena sredstva u okviru ovih sredstava za obrazovanje, edukaciju su predviđena sredstva iz proračuna ... [[Govornica se ne razumije.]] s jedne strane a za dodatni rad ovih ovlaštenih zemljišno-knjižnih referenata odnosno za eventualno veće plaće će se sredstva osigurati prerasporedom unutar Ministarstva pravosuđa na razdjelima za pokriće materijalnih izdataka. Prema tome, zahvaljujem svima koji su dali doprinos ovoj raspravi. Uz uvažavanje svih primjedbi i prijedloga Vlada Republike kao predlagatelj smatra da ovaj prijedlog zakona je jedan samodoprinos korak naprijed ka sređivanju ukupnog zemljišno-knjižnog stanja, ponavljam niti je to mišljeno niti ima ambiciju da samim ovim malim potezom to pitanje riješi. Ono je samo jedan element u ukupnosti svih mjera koje se poduzimaju. Zahvaljujem.
Zahvaljujem državnoj tajnici. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Kovačević.
Vezano uz ovu konstataciju da je većina stručnjaka u Hrvatskoj na stajalištu da ovo možda i nije ustavno-pravno o.k. nije točno. Gospodin Gavela koji je profesor na katedri građanskog prava je također izrazio skepsu vezano sa ustavno-pravne naravi o ustavnosti da zemljišno-knjižni referenti vode ovaj postupak jer je tu ipak riječ o građanskim stanjima. I ja sam u tome smislu i govorio u ime kluba znači jer Vlada je ipak jedan rizik preuzela i mi ćemo to podržati ali ta činjenica baš nije točna da svi dijele mišljenje da ovdje nije riječ o ustavno-pravnim problemima.
Evo, državna tajnica je iznijela mišljenje da većina a vi ste iznijeli mišljenje jednog profesora. Dobro. Zahvaljujem. Zastupnice i zastupnici, s ovim smo završili ili iscrpili dnevni red za dopodnevni dio sjednice. Nastavljamo sa objedinjenom raspravom točka 9. i 10. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o prostornom uređenju, s konačnim prijedlogom zakona i Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o gradnji, s konačnim prijedlogom. Klubovi će imati mogućnost 20 minutne rasprave i nastavak sjednice je u 15 sati.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zemljišnim knjigama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, Prijedlog zakona broj 122. Rasprava o tekstu Zakona je završena. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo i poštovana zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain. Molim gospođu Snježanu Bagić državnu tajnicu ministarstva pravosuđa da se očituje na amandmane.
Gospodine predsjedniče, Odbor za zakonodavstvo podnio je tri amadnmana sva tri amandmana su nomotehničkog sadržaja i Vlada prihvaća sva tri amandmana Odbora za zakonodavstvo. Što se tiče amandmana uvažene zastupnice Alenke Košiša Čičin-Šain Vlada podržava intenciju tog amandmana i spremna ga je prihvatiti u ponešto preformuliranom sadržaju.
Polako gospođo državna tajnice. Odbor za zakonodavstvo ste prihvatili, to postaje sastavni dio zakona. Sada idemo poštovane zastupnice Alenke Košiša Čičin-Šain.
Što se tiče amandmana uvažene zastupnice Alenke Košiša Čičin-Šain vlada podržava intenciju ovog amandmana i spremna ga je prihvatiti ali u ponešto preformuliranom sadržaju. Naime, ovim amandmanom se predlaže da predsjednik zemljišno-knjižnog suda posebnim aktom utvrdi normu za ovlaštene zemljišno-knjižne referente. PO ocjeni Vlade to bi dovelo do različitog propisivanja norme po pojedinim sudovima i radi ujednačavanja norme na svim sudovima predlaže da to učini ministar pravosuđa pravilnikom koji se i tako predviđa donijeti ovim Zakonom u roku do 30 dana pa bi preformuliran ovaj amandman glasio: "Pravilnikom iz članka 6. ovog Zakona ministar pravosuđa propisat će normu odnosno broj spisa koji u određenom periodu ovlašteni zemljišno-knjižni referent treba pozitivno riješiti. U stavku 2. pravilnikom iz stavka ovog članka propisat će se i posebna naknada za svaki pozitivno riješeni predmet iznad propisane norme".
Hvala lijepa. Poštovana podnositeljice amadnmana nema ne možemo raspravljati niti prihvaćati usmeno preformuliranom prijedlogu Vlade, vi ako želite iz Vlade podnesite vlastiti amandman ali za sada više izgleda da nemate vremena za to. Tko je za amandman poštovane zastupnice Alenke Košiša čičin-Šain? Nije dobio dovoljni broj glasova. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je sa 81 glas za, 2 protiv i 4 suzdržana donesen Zakon u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihvaćenim amandanom Odbora za zakonodavstvo.
Gospodine potpredsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Eto tijekom 6.-mjesećnog rada i našeg Ministarstva i Vladinog savjeta, odnosno državnog savjeta za prostorno uređenje, pregledavajući de facto sve županijske planove, sve detaljne i prostorne planove koji su donešeni pregled samih, samog terena, svih lokacija pogotovo onih za koje smo dobili puno do sada primjedbi, odlučili smo i smatramo da je nužno potrebno poduzeti neke hitne mjere. Zbog toga smo i predložili Izmjene i dopune zakona o prostornom uređenju i Zakona o gradnji jer je jednostavno situacija u prostoru, a prostor bi trebao biti taj kojeg bi trebali najviše štititi, zapravo grozno. Jasno da je potpuno velika razlika između sjevernih županija i južnih županija jer je i interes puno manji u sjevernim županijama. I u sjevernim županijama imamo i puno manje bespravnih objekata pa imamo čak i županija gdje nemamo niti jedan bespravno sagrađeni objekat. Zbog toga mislimo da i molimo vas za podršku da se Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o prostornom uređenju donese prema hitnom postupku gdje bi prvo utvrdili zaštitu obalnog područja. Predlažemo da obalno područje koje će biti pod zaštitom bude veličine od obale u unutrašnjost od 1000 metara, na moru 300 metra i da tu spadaju i svi otoci. Proširili smo djelokrug rada savjeta za prostorno uređenje. Za otoke predlažemo izradu zajedničkog jedinstvenog prostornog plana jer smo utvrdili da u pojedinim planovima koje su općine donjele a znate da ima od dvije općine do sedam općina čak na pojedinom otoku bez obzira kako je on velik. Da komunalna infrastruktura u nekim planovima uopće nije riješena, da ceste nisu usklađene da nisu, odnos prema lukama je veliko pitanje i jednostavno mislimo da je to nužno potrebno donjeti. Jasno da nećemo zadirati u prava jedinica lokalne samouprave da oni donesu te svoje planove ali ti planovi moraju biti usklađeni, znači 1 plan sa normalno svojim detaljnim i urbanističkim planovima uređenja po općinama. Zatim, smo utvrdili isto tako da je jedan dio prostornih planova donešen, pojedinih općina i gradova, da ima ih oko 150 ali da one male općinice koje nemaju neki veliki budući razvitak u pravilu nisu donjele svoje planove, em nisu imale sredstava, em nisu imali ljudi koje bi im to napravili. Jer županijski zavodi ipak prioritetno rješavaju gradove u županijama a onda te male općinice ostaju po strani. Zbog toga smo mi i u proračunu ove godine osigurali 2,5 milijuna kuna za pomoć tim općinama i kako im dajemo stručnu pomoć, sada im dajemo i financijsku pomoć i veliki dio toga je već ugovoren tako da općine mogu krenuti na izradu prostornih planova. Međutim, mislimo da sadržaj planova ne mora biti jednak za grad, za veću općinu nego da za jednostavnije općine velim, koje nemaju tako veliki budući razvitak bi trebalo donjeti planove sa manjim sadržajem i da treba propisati koje su to općine koje mogu takve planove i donjeti. I zbilja nema nikakvog smisla trošiti sredstva na nešto što nekome nije potrebno. Zatim, predlažemo da se program mjera za unapređenje stanja u prostoru koji se do sada donosio za 2 godine donese za 4 godine. I da svake dvije godine je samo moguća izmjena programa mjera za unapređenje stanja u prostoru. To iz razloga što je do sada kada god je koje poglavarstvo ili općinsko vijeće odlučilo mijenjali su program mjera za unapređenje mjera stanja u prostoru u jednom segmentu, u dva segmenta, mislim bilo kako, kako je kome šta pasalo u određenom času. Prostorno planiranje ipak dugoročniji posao, to je jedan cilj koji moramo ostvariti na jedno dugoročnije razdoblje i mislimo da će na ovaj način biti zaštićen i taj dio. Utvrdili smo nanovo rok za izradu prostornih planova i to 31. 12. iduće godine i na svim odborima gdje smo o tome diskutirali neki kažu da bi za obalna područja taj plan trebalo skratiti. Mi se slažemo da se djelomično skrati ali mislim da bi trebali još svi zajedno o tome porazgovarati i utvrditi da li je to 6 mjeseci za taj prostorni, za te prostorne planove, mislimo da neće biti ljudi u stanju to sve donjeti ili da to bude godina dana a za sve ostale da to bude godina i pol. Jer ovdje je sada važno da smo nanovo uveli zapravo onu mogućnost da se onim jedinicama lokalne samouprave koji ne donesu prostorne planove na vrijeme zatraži smjenjivanje općinskog ili gradskog vijeća. Naime, to je prije bilo, jasno kada je rok isključen, kada roka više za izradu prostornih planova nije bilo onda je i ta klauzula se nije mogla primjenjivati a nego se primjenjuje isključivo kada je proračun u pitanju. Mi mislimo da je prostor puno važniji od proračuna i da to isto tako treba biti jedan od razloga zbog kojih se, zbog kojih se neće, zbog kojih se jednostavno ne želi, može smijeniti općinsko vijeće. Ovdje smo propisali još jednu stvar a to je da 30 dana od donošenja ovog, Izmjena i dopuna zakona o prostornom uređenju bi trebalo donjeti, Vlada treba donjeti uredbu u kojoj će utvrditi na koji način i kako može, kako se mogu izrađivati prostorni planovi na obalnom području, znači govorim za obalno područje isključivo. Ali isto tako i šta se može nakon tih 30 dana raditi. Znači, neće biti potpuni moratorij na izgradnju, na pojedinim morskim, odnosno obalnom, na obalnom području nego će se uredbom utvrditi što je to što se može raditi. Naime, svi oni koji imaju pravomoćne građevinske dozvole mogu i dalje graditi. Svi oni koji se nalaze u izgrađenom dijelu građevinskog područja imali su planove koji su u skladu sa županijskim planovima, nema razloga da im onemogućimo potpunu izgradnju. Ali oni koji imaju velika područja koja su hvala Bogu još uvijek zelena, gdje je recimo predviđen turizam za to inzistiramo i tražimo donošenje urbanističkih planova. Znači ili detaljnih planova ili planova uređenja prostora radi toga jer mislimo da je nemoguće izdavanje lokacijskih dozvola na način da sve to postaju apartmani, stanovi. Znači tamo gdje je trebao biti visoki turizam, tamo gdje je trebalo biti turističko područje da mi jednostavno utvrđujemo da, zapravo izdaju se lokacijske dozvole da se mogu graditi de facto stambeni objekti koji se zovu apart hoteli, a zapravo se radi isključivo o prodaji, o prodaji tih apartmana odnosno tih stanova. Prema tome tom uredbom to će se utvrditi i mislim da smo to na odborima razjasnili da potpunog moratorija nema ali da moratorij na pojedinim područjima postoji i da je jednostavno to nužno jer inače ne možemo imati nikakvu kontrolu u prostoru. Ima još nekih sitnijih izmjena i dopuna ovog Zakona. Jedna od važnijih stvari je još parcelacija zemljišta. Utvrđujemo na koji način će se moći izvršiti parcelacija odnosno kako će i gradovi, općine i država moći po službenoj dužnosti tražiti da se utvrdi uporabni dio određene parcele. Naime imamo slučajeva gdje po starim planovima pogotovo kad su se, kad se radila društveno usmjerena stanogradnja, nalazi se 3, 4, 5 ili 10 objekata raznih sadržaja na jednoj parceli i ukoliko ljudi koji tamo žive ili netko drugi nije zatražio parcelaciju tog zemljišta imamo, nije se mogla parcelacija izvršiti. Nije se mogao utvrditi uporabni dio parcele. I onda se dogodilo to da su napravljeni pojedini kvartovi to pravom, u pravom smislu riječi možemo tako nazvati kao recimo Travno u Zagrebu ili nešto slično, gdje je napravljena cesta, dječji vrtić, skloništa, stambeni objekti, a najedanput su svi postali stranke u postupku za svaki objekat. To je jednostavno neprovedivo i zbog toga mislimo da to trebamo utvrditi. Ili ako se naprimjer jedan objekat kao naprimjer hotel nalazi na jednom velikom području mislimo da je nužno utvrditi uporabni dio zemljišta za taj hotel sa svim normalno pratećim sadržajima koje on mora imati i da se to po službenoj dužnosti, gradovi, općine ili država može zatražiti. To je što se tiče Zakona o prostornom uređenju. Što se tiče Zakona o gradnji isto tako morali smo neke stvari urediti u odnosu na zakon koji je stupio na snagu 1. siječnja ove, ove godine. Naročito što se tiče smanjivanja podzakonskih akata, zatim što se tiče jer veliki dio je toga predviđen i mislimo da to nije, nije potrebno. Isto tako naprimjer građevinski inžinjeri ili arhitekti morali su svake 4 godine polagati stručni ispit. Nijedna struka ne polaže stručni ispit svake 4 godine. Prema tome nema nikakvog razloga da to naprave, da to jedino ovu struku obvežemo. Zbog toga smo to ukinuli. Daljnje, daljnji dio je pojednostavljenje izdavanja građevinske dozvole što mislim da zanima sve ljude i ono što je posebno značajno. Naime utvrdili smo da temeljem detaljnog plana, znači vi znate kako sad postupak ide. Dobiva se ili lokacijska dozvola ili izvod iz detaljnog plana i na temelju toga građevinska dozvola. Svi oni prolaze određenu proceduru. Znači lokacijska dozvola dobiva sve suglasnosti. Detaljni plan dobiva sve suglasnosti od trgovačkih društava, od raznih ministarstava i slično. Prilikom zahtjeva za građevinsku dozvolu sve to se mora ponoviti. Prema tome sad smo sve to ukinuli. Rekli smo ako je jednom dobivena suglasnost onda više nema nikakvog razloga da se te suglasnosti nanovo traže osim onoga što se odnosi direktno na kuću, a to znači stabilitet objekta, zaštita kulturne baštine ukoliko se nalazi u takvom, takvom području. Zatim zaštita na radu i zaštita od ionizirajućih zračenja. Znači samo četiri suglasnosti za, će biti potrebne ako je sve ovo drugo riješeno. Tu je postupak puno pojednostavljen, a isto tako smo povećali broj jednostavnih objekata za koje nije potrebna građevinska dozvola tako da i u tom dijelu će sigurno situacija biti puno jednostavnija i bolja nego, nego do sada. To su zapravo glavne izmjene ovog, ovog Zakona. Jasno da ste vi velim svi na odborima vidjeli to, proučili i da ste, da znate manje više sve o tome, ali jasno da možemo i u ovom raspravi eventualno još neke stvari i popraviti ukoliko je to potrebno. Ono što moram posebno naglasiti je to da mi pripremamo novi Zakon o prostornom uređenju i građenju. Mislimo da Zakon o gradnji ne treba imati u sebi i građevinske proizvode jer s tim poslom se bave jedni, sa građenjem se bave drugi. Postoje i europske dvije direktive, jedna govori o građevinskim proizvodima, druga govori o gradnji. Prema tome mislimo da bi bilo puno bolje i radimo sad već taj koncept. Skoro smo i gotovi s konceptom da se prostorno uređenje i građenje skupi u jedan zakon, a da građevinski proizvodi budu poseban, poseban zakon. Jasno da je pred nama i donošenje Zakona o građevinskom zemljištu. Nakon donošenja Zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima, Zakona o zemljištu zapravo nema osim tog Zakona o vlasništvu i mislimo da je nužno da se utvrdi i urbanistička komasacija i mogućnost drugačije intervencije u prostoru nego je to sada prisutno. Ali to je naš posao kojeg velim radimo od kad smo došli i do kraja godine ja sam sigurna da ćemo vam predložiti pravi Zakon o prostornom uređenju i o gradnji. Ali isto tako vas molim da ove izmjene i dopune Zakona i o prostornom uređenju i o gradnji prihvatite i zbog toga da riješimo određene probleme koji su, koji su prisutni, ali prioritetno da zaštitimo prostor. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospođi ministrici. Želi li, želi li izvjestitelj Odbora uzeti riječ? Gospodin Slavko Linić, izvolite. U ime Odbora za prostorno uređenje i zaštitu okoliša.
Gospodine potpredsjedniče, ministrice, kolegice i koelge! Odbor za prostorno uređenje i zaštitu okoliša razmotrio je oba teksta zakonskog prijedloga i to na temelju nadležnosti iz članka 83. Poslovnika Hrvatskog sabora u svojstvu matičnog radnog tijela. Kad govorimo o Zakonu o izmjenama i dopunama Zakona o prostornom uređenju Odbor je predložio, prihvatio predložena zakonska rješenja iako su ocjenjena vrlo restriktivnom, ali obrazloženje da se radi uvođenja reda u prostoru prihvati takva restriktivna rješenja a posebno na priobalnom području i otocima, članovi su Odbora dali svoju potporu. U raspravi članovi su Odbora predložili dva amandmana. Amandman na članak 37. u stavku 1. sa prijedlogom dodatka stavka 2., a to je da gradovi i općine iz članka 23. ovog Zakona koji to još nisu učinili dužni su donijeti prostorni plan uređenja općine i grada najkasnije u roku od 6 mjeseci od dana stupanja na snagu ovog Zakona. Kratko obrazloženje navedenim amandmanom skraćuje se rok za donošenje prostornih planova uređenja za općine i gradove na zaštićenom obalnom pojasu. I isto tako prijedlog amandmana na članak 39. u stavrku 1. dodaje se stavak 2. , općine, gradovi i županije iz stavka 1. ovoga članka dužni su dostaviti prostrone polanove Ministarstvu radi ishođenja suglasnosti u roku od 15 dana od dana stpanja na snagu ovoga zakona. A stavak 2. postaje stavak 3. Obrazloženje, amandmanom se propisije rok u kojem općine, gradovi i županije na zaštićenom obalnom pojasu ili području moraju Ministarstvu zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva dostaviti donesene prostorne planove, radi ishođenja suglasnosti. Kada govorimo o Zakonu o izmjenama i dopunama Zakona o gradnji sa konačnim prijedlogom teksta, prihvaćena je hitna procedura i prihvaćeno je prijedlog promjena ovoga zakona i ako smo od predlagatelja dobili informaciju da se radi na novom tekstu. A iz razloga što ocjenjujemo da će navedenim hitnim postupkolm izmjena i dopuna omogućiti se lakša provedba postojećeg zakona, koji je stupio na snagu početkom ove godine, raščistititi neke nedoumice koje je provedba u ovih nekoliko mjeseci i u praksi pokazala. Ali isto tako riješiti i neke, ja bih rekao, odredbe dosadašnjeg zakona koje čine određene smetnje i u interesu gospodarstva. Ali ja bih rekao smetnje koje čine provedbu ovoga Zakona otežanim. Također odbor predlaže jedan amandman i to na članak 58. u stavku 3. riječi, "20% ili više", brišu se. A sa obrazloženjem da se svaka građevina koja je izgrađena ili gradi se protivno građevinskoj dozvoli bez obzira na postupak postupanja odnosno povećanja vanjske trocrtne površine dozvoljene smatra bespravnom. A sve iz razloga se eventualno člankom 58. ne stvore nove pretpostavke bespravne izgradnje. Zahvaljujem.
Zahvaljujem predsjedniku Odbora go spodinu Liniću. Dali predsjednik Odbora za zakonodavstvo, odnosno za pomorstvo, promet i veze želi? Ne želi. Prelazimo na. Turizam. Odbor za pomorstvo, promet i veze ali ovdje nije rečeno da je. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospođo ministrice, naravno da turizam ima veze i sa ovim. Odbor za turizam Hrvatskog sabora razmotrio je na 5. sjednici Odbora održanokj 8. srpnja 2004. godine prijedlog zakona o izmjenamai dopunama Zakona o prostornom uređenju sa konačnim prijedlogom zakona. Koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada RH aktom od 30. lipnja 2004. godine u zprijedlog da se sukladno članku 159. Poslovnika Hrvatskog sabora predloženi zakon donese po hitnom postupku. Odbor za turizam razmotrio je ovaj Zakona na temelju članka 140. Poslovnika kao zainteresirano ardno tjelo. Odbor za turizam podupire donošenje ovoga Zakona zbog stvaranja uvjeta za očuvanje prirodnih bogatstava, mora i obale koji predstavljaju osnovne pretpostavke i temeljni resurs za razvoj hrvatskog turizma. U raspravi je posebno istaknuto i donjet zaključak kojim se treab uzeti ubrzati donošenje planske osnovice i kriterija za utvrđivanje turističkog, prihvatnog potencijala zaštićenog obalnog pojasa, a koji priprema Ministarstvo zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva. I Ministarstvo mora, turizma, prometa i razvitka. Mišljenje je odbora da prostorni planovi zaštićenog obalnog područja i planovi čiji se dikjelovi nalaze unutar toga područja, moraju se temeljiti na znanstvenim osnovama kojima se utvrđuje turistički prihvatni potencijal priobalja. Članovi Odbora su također mišljenja da bi sukladno mogućnostima predlagatelj trebao ubrzati i u najvećoj mogućoj mjeri skratiti predviđene rokove donošenja prostornih planova uređenja općina i gradova, sa time da taj rok ne bi trebao biti duži od godinu dana od dana stupanja na snagu ovoga Zakona. hvala lijepa.
Hvala lijepa. Izvješće Odbora nismo dobili, a vjerujem da ćemo dobiti u tijeku. Otvaram raspravu. U ime kluba HSPa će govoriti gospodine Pero Kovačević i gospođa Ruža Tomašić.
Gospodine potpredsjedniče, miistrice, kolegice i kolege. Klub HSPa daje punu podršku ministrici Marini Dropulić io vim zakonskim prijedlozima. Jer se uhvatila sa velikim problemom, znamo kakva nam je situacija d aje stanje više nego alarmantno u području bespravne izgradnje i kakva je situacija sa prostornim planovima općina i gardovima. I moram kazati kada iščitamo prijedloge zakone koji dolaze iz ministarsva ministricie Dropuluć mi stječemo dojam kao da druga ministarstva nisu istoj vladi. Jer prijedlozi zakonski Ministarstva gospođe Dropulić su suštinski dobro postavljeni i simulirani i nomotehnički dobro obrađeni. I mislim da bi se Vlada, ostali članovi Vlade trebali ugledati i na takav način isto raditi i onda će nama daleko olakšati poziciju odlučivanja. Rekao sam u uvodnolm dijelu da je stanje stvarno alarmatno. I zbog toga podržavamo ove mjere da se spriječi bespravna izgradnja. Jedan dio je već u tijeku a to je poduzimanje mjera, rušenja onoga što je bespravno izgrađeno. Ali kažem i u sklopu ovoga ministarstvo isto mora osposobiti svoje inspekcijske službe, i raditi na način da preventivno odmah u zečetku sprečava bespravni zgradnju, To je najbitnija stvar i najbitnija mjrea. REcimo samo uzmimo situaciju, mislim da na području Zadra u odjelu djeluj 4, ili 5 inspektora, što samo sebi dovoljno govori kakva je situacija sa kadrom. Jer očito da moramo imati toliko inspektora da bi preventivno djelovali i da ne bi dopustili bespravnu izgradnju. I sada uđimo samo u jedan dio merituma kakvo nam je stanje recimo na području Hrvatskoga Jadrana. Vidjeli smo i sami da nam je obala devastirana. Svako je gradio što je htio i kako je htio. Krivicu za to po nama snosi veći dijelom same općine i gradovi. Naime, mi smo tek, prošle godine su sve županije donjele svoje prostorne planove, neke su donjele ranije, ali tek su prošle godine donešeni svi prostorni planovi. Što se tiče općina i gradova po mojima odnosno našim podacima samo je riječ o 150 donešenih prostornih planova. Jedan broj ih ima pripremljen općina i gradova ali ih neće donositi. Zašto ih neće donositi, to je vrlo zanimljiva situackja. neće iz donositi zbog toga što im više odgovaraju tzv. stari prostorni planovi, koji su još iz 78. godine i onda oni idu na varijantu da mijenjaju, rade samo detaljne planove, ili im odgovara situacija. A te iste općine i gradovi su takvim načinom rada, dakle oni su prodavali gradilišta to znamo i sami. prodavali su gradilišta i rekli su ljudima i ćemo to riješiti prostornim planovima, vi sam o gradite. A uzeli su što je bila greška velika u bivšem sazivu SAbora da je dopušteno bespravnim onima koji imaju bespravno sagrađene objekte da mogu priključiti struju, vodu i sve druge stvari. Njih je zanimalo ovaj dio uzimanja komunalija. I sada je došla takva sitauc ija koja je to se treba rušiti. S time, da tu predlažem i vidljivo je što ministrica i rekla, treba praviti tu razliku između onoga kada je to u stvari rječ o socijalnim slučajevima. To znači ako je to riječ o stambenoj jedinici, objektu, čovjeku kojemu to nije niti kuća za odmor, niti je to recimo apartmanski dio ili nešto drugo nego to je čovjek koji je jedva uspio i taj dio napraviti, a znamo i sami kakva nam je birokracija u ishođenju građevinske dozvole pa lokacijski uvjeti pa drugi pa se tu miješaju i Hrvatske šume i Hrvatska vodoprivreda, svatko postavlja nekakve svoje uvjete, birokracija čini svoje i u onim varijantama gdje je čovjek mogao ostvariti nije ništa ostvareno. Mi znamo i sami da nam recimo općine i gradovi po moru zatrpavaju more da bi dobili veći prostor. To su radili neki drugi moćnici na način, zna se kakva je situacija. On 15 do 20 metara naspe more i na taj način on dobiva i područje i gradilište i svega ostaloga i onda se u mnogim općinama i gradovima to radilo pod razno-raznom krinkom i imamo na djelu betonizaciju hrvatske obale. Turisti nama dolaze radi toga da uživaju u našem moru, u prirodi koju nam je Bog dao i sve ostalo, a onda naši čelnici, znači općina i gradova, po moru to betoniziraju i u najboljim dijelovima rade lučice, a znamo kakva je situacija sa lučicama, da se zagađiva Jadran i sve ostalo, ali o tome nitko ne vodi računa. I zbog toga ovome dijelu dajemo stvarno punu podršku ministrici. S tim da ovdje moram reći da se klub HSP-a odmah protivi članku 58. stavku 3. izmjene i dopune Zakona o gradnji na onaj način da bi ako je netko izašao 20% iznad građevinske dozvole da bi mu se to moglo tolerirati, jer to je znači na određen način mi ipak podstičemo takve situacije, a kakvi su naši investitori i kako se radi to bi za njih prešlo pravilo da bi oni uvijek iskoristili pa bi 20% napravili više. Imali smo razno-raznih situacija i dan danas da se dobije dozvola građevinska za četiri kata, a oni naprave pet katova. Znači to je situacija koja je maltene postala normalna u Hrvatskoj i zbog toga u svim ovim dijelovima dajemo punu podršku ministrici. Druga je stvar isto bitna vezana što moram reći, Zakon o prostornom uređenju, taj je da su općine i gradovi sada obvezani da moraju do 31. prosinca na godinu donijeti prostorne planove i tu također podržavamo rješenje da se onda ide u sankcije prema onim općinama i gradovima koje taj dio ne naprave i normalno da se za to vrijeme u svim onim slučajevima spriječi bespravna izgradnja. Jer tu je situacija sljedeća, da se dopušta uz samu obalu 10-15 metara od obale općine i gradovi prodaju gradilišta i onda dolaze, stvaraju se velika naselja apartmanska i druga, a nije riješeno pitanje kanalizacije, a znamo sve kako to završava, to završava u zagađivanju mora. Prema tome, takvih ili sličnih situacija je puno na cijelom području. Pogotovo to kažem nije više toliko aktualno na području Istre i ovoga dijela Primorja nego to je više dolje u području srednje Dalmacije i južne Dalmacije, a da ne govorim o otocima. Prema tome imate našu punu podršku i u daljnjem tijeku će gospođa Ruža reći konkretne primjere. Hvala lijepo.
Gospođa Ruža Tomašić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine dopredsjedniče Hrvatskoga sabora. Gospođo ministrice ove izmjene i dopune su pomak ka uvođenju reda u gradnji. Međutim i do sada su postojali propisi i zakoni, a problem nije samo u činjenici da ti propisi i zakoni nisu odgovarali potrebama već prije svega u činjenici da su se zaobilazili, izigravali i što je najčešće slučaj u potpunosti ignorirali. U tome mi u HSP-u vidimo problem. Rješenje problema je osigurati primjenu pravila i poštivanje zakona. Divlja gradnja i sveopća devastacija i uzurpacija obale Jadrana pojava je koja se neće riješiti izmjenom zakona ma koliko on bio dobro pripremljen, zato je potrebna i promjena odnosa i politička volja za koje se nadamo da postoji. Naime, mnoštvo interesa sukobljava se u ovim pitanjima, općine, gradovi, županije, lokalni moćnici, domaći i strani gospodarski subjekti. Ima slučajeva pogotovo na otocima, gdje su dok su iskopavali temelje za kuće napravili su cijelu jednu parcelu u moru i ta je parcela na žalost legalizirana. Ja govorim pogotovo o otoku Korčuli gdje ćete naći od Lumbarde pa do Vele Luke u svakome mjestu objekte koji uopće nemaju građevinsku dozvolu i koji su čak ušli u more. Dakle nered koji očito vlada pogoduje svima onima koji žele iskoristiti mogućnosti koje u uređenim zemljama ne postoje. Stoga držimo osim izmjena zakona koje su dobre još važnijim očitovati volju Vlade da učini sve što je potrebno da bi se osigurala primjena zakona i zaštitio prostor koji je najveće bogatstvo koje Hrvatska ima. Početak bi mogao biti podvlačenje crte sa čvrstim rokovima u kojima je nužno legalizirati ono što je moguće prema zakonu i prostornim planovima, a srušiti sve ono što neće biti moguće, ali bez izuzetaka i bez obzira o kome se radi. Za vrijeme sezone rušenje je zaustavljeno što je dobro, ali na jesen očekujemo nastavak uz nadu da akciju koja nije samo dio promidžbe i da će biti provedena do kraja. Pitanje legalizacije početak uvođenja reda, ali pri tome valja voditi računa i razlikovati objekte sagrađene iz nužde za obitelj i objekte koji su sagrađeni sa namjenom ostvarivanja koristi, odnosno poslovne namjene. Postupak i troškovi moraju biti različiti. I na kraju držimo da nadzor sa postojećom strukturom kadrova i malobrojnim inspektorima nije moguće kvalitetno provoditi koliko god zakon bio dobro napisan. Hvala lijepa.
Zahvaljujem gospođi Ruži Tomašić. U ime kluba HNS-a PGS-a gospođa zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici i poštovana gospođo ministrice, državni tajnici i drugi. Netaknuta ljepota i kulturno nasljeđe cijele regije Jadranske obale i otoka potencijalno su vrhunske europske turističke destinacije. Utoliko je važnije za ekonomsku održivost obale da razvoj koji prati sektor turizma također obuhvaća održivost razvoja okoliša i društva izbjegavajući degeneriranje okoliša kroz posjet samih turista. To prije svega uključuje povećanje kontrole planiranja od same lokalne vlasti, ali i suzbijanja negativnih trendova betoniranja obale. U nedostatku strateških opredjeljenja i planskog pristupa na dijelu je stihijska izgradnja objekata uz more po pojedinačnim projekcijama individualnih investitora. Deklaratorno more i morska obala složit ćemo se, najvredniji su gospodarstveni i prirodni, ali ne i neiscrpni resursi o kojima država mora voditi sustavnu brigu kako u valoriziranju postojećeg potencijala tako i u planskom smislu gdje se definiraju prioriteti koje država želi poticati. Dokumenti prostornog uređenja ključni su instrumenti kojima država raspolaže u gospodarenju svog prostora. Njima organizirana država definira što, gdje i kako se može graditi, a upravo je to danas najslabija karika u zaštiti obalnog područja. Prostornih planova obalnog područja ili nema ili su nedorečeni. To otvara prostor voluntarizma, destimulira razvoj sa jedne strane, a stimulira bespravnu gradnju i stihijska rješenja na drugoj strani. Procesima približavanja Europskoj uniji Hrvatska rapidno ulazi u novu fazu razvoja turističke industrije sa novim investicijama u prometnoj i inoj drugoj komunalnoj infrastrukturi. Na tržištu relativno niskih cijena zemljišta dolazi do snažnog pritiska domaćeg i stranog investiranja kapitala u izgradnju novih turističkih objekata te tendencije svakako će se povećati samim pristupanjem Europskoj uniji koje se očekuje 2007. godine. I upravo zato mi iz Kluba HNS PGS pozdravljamo napor da se pristupi Izmjenama i dopunama zakona o prostornom uređenju kojima se posebno uređuje obavezna izrada zajedničkih prostornih planova uređenja općina i gradova na jednom otoku uz naglašenu skepsu o mogućnsotima međusobnog dogovaranja na nivou različitih jedinica lokalne samouprave tako i u smislu primjenjivosti ove odredbe. Nadalje, posebno prihvaćamo gdje se omogućuje izrada jednostavnijih prostornih planova uređenja u općinama skromnijih proračunskih sredstava a koje ne planiraju jači razvoj, uz naglašenu dvojbu da se nigdje ne definira kriterij što je to jednostavnija forma plana. Naročito pozdravljamo da se zakonom određuje rok općinama i gradovima za donošenje prostornih planova uređenja općina i gradova te alternativno rješenje putem županijskih skupština ukoliko vijeće jedinica lokalne samouprave u zakonskom roku ne donese prostorni plan. Svjedoci smo da su danas doneseni gotovo svi županijski prostorni planovi ali smo isto tako svjedoci da mnoge općine i gradovi negdje oko 50-tak iako ima izrađeni i pripremljene dokumente prostornog uređenja iste iz raznih sitno špekulantskih osobnih razloga ne žele donijeti. Kvalitetno i donošenje srednjoročnog programa mjera za unapređenje stanja u prostoru čime se usklađuje ovaj Zakon sa Zakonom o komunalnom gospodarstvu, kao uostalom konačno definiranje postupka izdavanja izvoda iz detaljnog plana uređenja sa uputama o postupanju u slučajevima kada je takav plan u suprotnosti sa prostornim planom tj. planom višeg reda. Međutim, gledano u cjelini osnovni nedostatak ove izmjene i dopune Zakona o prostornom uređenju je njegov isključivo restriktivni karakter. Uspostavljanjem zaštitnog obalnog područja, područja mora, koje obuhvaća sve otoke i u širini od 1000 metara horizontalne projekcije od obalne crte u kopno i 300 metara od iste crte u more ujedno se zabranjuje svaka gradnja ako nije donesen urbanitstički plan uređenja uz izuzeće infrastrukture izvan granica građevinskog područja. Za sve prostorne planove unutar tog područja ili planovi čiji dijelovi zadiru u to područje Ministarstvo izdaje suglanost. Kasnijim odredbama definirani su rokovi Ministarstvu za donošenje propisa za provođenje Zakona o prostornom uređenju od 30 odnosno za propis iz članka 3. i članka 20. od 60 dana te se zabranjuje gradnja i izdavanje lokacijskih dozvola do donošenja ovih propisa. Ovim odredbama a naročito odredbom da su općine i gradovi dužni donijeti prostorne planove uređenja općina i gradova najkasnije do kraja sljedeće 2005. godine stvara se znatan vremenski moratorij na bilo kakvu legalnu gradnju što u konačnici može polučiti upravo negativne efekte i još snažnije ekspanzije bespravne gradnje i da ne kažemo onda i sve one korupcijske efekte kojima su onda urbanisti naknadno pritisnuti. Ove prijedloge iako promatramo kroz pozitivnu namjeru Ministarstva zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva kvalificramo kao nepotpune a ono što još više užasava gospodarstveno i razvojno kompletno ... Ova primjedba ne ide Ministarstvu zaštite okoliša ona ide Ministarstvu gospodarstva. Što se tiče Zakona o gradnji, podržava se svaka izmjena i dopuna koja vodi pojednostavljenju i većoj transparentnosti postupka te sprečavanju bespravne gradnje i u tom smislu pozdravljamo sve namjere od načina prikupljanja suglasnosti ali sa napomenom da kod donošenja novog Zakona svakako da se uzme da se prethodno pokuša, uz prethodno usaglašavanje da se ostalim tijelima da se pokuša svesti ovaj postupak na jedan upravni postupak, dakle da bi se lokacijske i građevinske dozvole donosile u jednom postupku. U samom prijedlogu ovog zakona radi se o vrlo važnom i kompleksnom zakonu široke primjene koje u provedbi mogu čitati praktički samo pravnici odnosno veliki krug osoba koji se njima služi od raznih investitora, inženjera, običnih građana koji primjerice žele legalizirati svoju gradnju te svih drugih osoba koji sudjeluju u postupcima vezanim uz gradnju teško će se služiti ovakvim izmjenama i dopunama. Imajući u vidu da osnovni zakon ima čak 226. članaka te da ove izmjene i dopune istoga imaju čak 83. članaka, radi lakše primjene i snalaženja taj bi Zakon trebao biti što čitljiviji i transparentniji, no vidljivo je da je u prijelaznim i završenim odredbama da li svjesno ili nesvjesno ispuštena odredba kojom se daje ovlaštenje Odboru za zakonodavstvo Hrvatskog sabora da utvrdi i izda pročišćeni tekst. Slijedom toga predlažemo i dali smo takve amandmane da se izda Konačni prijedlog zakona i to da se iza članka 82. doda novi članak 82.a koji glasi: "Ovlašćuje se Odbor za zakonodavstvo Hrvatskog sabora da utvrdi i izda pročišćeni tekst Zakona o gradnji.". I još neke konkretne primjedbe na sam Zakon. Člankom 3. Prijedloga koji se odnosi na izmjenu članka 5. stavak 2., 3. i 4. predviđa se osnivanje Odbora za graditeljstvo kojeg osniva ministar te propisuje pravo na naknadu. Također člankom 4. Prijedloga koji se odnosi na novi članak 5.a je predviđeno da ministar osniva povjerenstva kao neku vrstu radne grupe za izradu propisa i obavljanje drugih zadaća po nalogu Ministarstva uz pravo na naknadu. Ovakav prijedlog ocjenjuje se potpuno nepotreban jer ministar uvijek može osnivati povjerenstva i različite radne grupe što je uvijek, gotovo uvijek propisano Pravilnikom o radu ministarstva, te tražiti pomoć, mišljenje i preporuke struke uz odgovarajuću naknadu osobama koje obavljaju taj stručni posao. Naime, cijeni se da je Odbor kao tijelo koje bi na određeni način usmjeravalo graditeljstvo da je odboru mjesto u Parlamentu, pa bi po potrebi eventualno trebalo razmotriti osnivanje takvog Odbora u Hrvatskom saboru, uz ove već postojeće a ne kao radno tijelo koje osniva ministar na temelju Zakona, te takav onda odbor kao i povjerenstvo mogao bi se predvidjeti gotovo svakim drugim zakonom. Člankom 11. Prijedloga koji se odnosi na izmjenu članka 37. Zakona pa im je propisano licencirane izvođača radova i mogućnost samogradnje uz obiteljske kuće iz jednostavne građevine koje može investitor ili fizička osoba sama graditi proširuje se krug tih građevina na način da građani mogu sami graditi i druge građevine do 40 metara kvadratnih bruto razvijene površine. NO, treba naglasiti da je mogućnost samogradnje zakonom do sada definirana tako da građani mogu graditi samo jednostavnije građevine a u što se mogu uvrstiti manje obiteljske kuće, građene od cigle, betona, dakle zidane, stoga je suština i ograničenje i bila na jednostavnosti građevine a ne na veličini koja bi se ograničila na broj kvadrata, bruto razvijene površine. Nesporno je da je građevina do 400 kvadrata može biti raznih namjena, te tehnički-tehnološki vrlo složena i zahtjevna u različitim pogledima od montažnih hala do statički vrlo složenih konstrukcija i tehničko-tehnoloških složenih i skupih pogona. Stoga se takvim prijedlogom odnosno proširuje mogućnost samogradnje na sve objekte do 400 kvadrata, gubi se suština dosadašnjih ograničenja samo na jednostavnije građevine, a koje su bez angažiranja ovlaštenog izvođača radova eventualno mogli izvoditi sami građani. Isto ovo obrazloženje vezano za članak 12. Prijedloga koji se odnosi na članak 41. stavak 3. zakona kojim je propisano da voditelj radova za te građevine do 400 kvadrata bruto razvijene površine može biti osoba sa srednjom stručnom spremom, a također se isto odnosi na članak 13. Prijedloga vezano na članak 42. Zakona kojim je propisana odgovorna osoba koja vodi građenje. Naglašava se da generaliziranje građevina, odnosno ograničavanje samogradnje samo po broju kvadrata nije baš primjereno jer nesporno je da građevine do 400 kvadrata bruto razvijene površine može biti vrlo složena i tehnički-tehnološko vrlo zahtjevna, u tom pogledu smo također dali amandman. Člankom 26. koji se odnosi na izmjenu članka 90. Zakona predviđena naknada, odnosno posebna upravna pristojba u iznosu određenom posebnim propisom. Za one investitore koji su započeli izgradnju bez dozvole, sada bespravni graditelji. Obzirom da koliko je poznato da upravna pristojba još nije propisana, odnosno da nije donesen taj posebni propis, postavlja se pitanje, ne bi li bilo oportuno tu naknadu propisati ovim izmjenama i dopunama, odnosno točno utvrditi njegovu visinu o kojoj smo razgovarali i na odboru. Ista naknada je spomenuta i u članku 80. prijedloga zakona, u kontekstu da one osobe koje zahtjev za izdavanje građevne dozvole podnesu do kraja ove godine ne moraju plaćati tu upravnu pristojbu. Sve to sa ciljem da se stimulira građevine, građane da legaliziraju bespravno sagrađeno objekte. No, sagledavajući moguće efekte te stimulacije treba imati u vidu opseg bespravne gradnje, visinu prije spomenute posebne upravne pristojbe, te vrijeme donošenja ovog zakona u odnosu na ono što investitor mora priložiti zahtjevu za izdavanje dozvole prema članku 88. zakona i članku 24. prijedloga. Naime, ako se stvarno želi postići nekakav učinak u smislu legalizacije bespravne gradnje ocijenjuje se da je rok do kraja godine prekratak, obzirom na vrijeme koje imaju građani i to da bi prvo saznali tu zakonsku mogućnost bilo bi potrebna za početak jaka medijska kampanja o tome. Te odvagnuli financijski efekt postupka da bi se zatim odlučili na legalizaciju te da bi ishodili lokacijske uvjete i sve potrebne dokumente uključujući i izradu glavnog projekta. Stoga, ako se stvarno želi postići efekt u smislu legalizacije bespravne gradnje, bilo bi potrebno prvo što prije utvrditi visinu spomenute posebne upravne pristojbe, te produžiti rok za podnošenje zahtjeva za izdavanje građevne dozvole. Alternativno bi bilo moguće kraj godine odrediti kao rok za podnošenje tzv. samo načelnog zahtjeva kao što je to bio slučaj u prodaji društvenih stanova sa stanarskim pravima, a nakon toga u roku od 6 mjeseci bi se trebali podnijeti konačni zahtjevi sa svim prilozima prema članku 28. zakona. I na kraju, ono što nije ovim zakonom mijenjano, a nužno traži izmjene, izmijenjen je način izdavanja načelnih dozvola za tehnički i tehnološki složenije ili investicijski značajnije i skuplje objekte kao i posebnu pažnju posvetiti rekonstrukcijama objekata pogotovo kad su to objekti od šireg javnog interesa, a rekonstrukcijama se podiže standard takvih objekata. Isto tako gospođo ministrice, prilikom donošenja novog zakona svakako provedite intenciju objedinjavanja upravnih postupaka ovih dvaju upravnih postupaka. Ali isto tako promislite i o anticipiranju mogućnosti uvođenja instituta javnog interesa pogotovo za objekte komunalne infrastrukture. Mi iz Hrvatske narodne stranke i Primorsko-goranskog saveza prihvaćamo prijedloge ovih izmjena i dopuna obaju ova zakona.
Hvala lijepa gospođo zastupnice. U ime Kluba HSLS-a i DC-a govorit će zastupnik gospodin Ivan Čehok i gospodin Mate Brletić.
Gospodine potpredsjedniče, gospođo ministrice, kolegice i kolege. Ako jednog dana Hrvatska bude stvarala svoj marketinški idenitet, svoj brend, onda će sasvim sigurno prvo oznaka toga marketinškog identiteta biti Hrvatski krajolik. Međutim, nažalost, zbog svega ovoga što se događalo, ne samo u proteklih 10-tak godina, nego i prije toga u prostoru, taj identitet, ta slika, taj krajolik bit će ozbiljno nagrižen i više ne možemo zamisliti onakvu skladnu sliku kakvu smo mogli imati da smo kojim slučajem bili oprezniji i da smo kojim slučajem imali učinkovite pravne mehanizme kojom bismo mogli spriječiti, prevenirati divljanje u izgradnji kojom bismo mogli spriječiti devastaciju i kojom bismo mogli na neki način utjecati da taj krajolik, ta konfiguracija tla, taj prirodni izgled bude u suglasju s dijelom ljudskih ruku. Ovako nažalost, a ponajviše zbog toga što smo već sam spomenuo u prijepodnevnom dijelu zasjedanja tradicija Austro-ugarske ponajviše zbog toga što smo nažalost, u socijalizmu napustili dobre običaje, pa i dobre instrumente koji su nekad postojali, kada smo bili dio građanskoga svijeta i građanske Europe, mi smo praktički propustili jedno razdoblje, odnosno jednom razdoblju dopustili da se gradi bez planova, da se gradi mimo planova i da se gradi mimo dozvola. Spomenut ću samo da druge tranzicijske države nemaju takvih poteškoća u prostoru kao što imamo mi. Prema tome, nije divljanje u izgradnji, nije nekontrolirana izgradnja koja je možda manje na sjeveru, više na jugu, odnosno u Primorju i u Dalmaciji, nije ona posljedica tranzicije, budući da primjerice Češka kao također država u tranziciji nema gotovo nikakvih poteškoća s bespravnom izgradnjom. Dakle, riječ je ipak o nedostatku administrativnih propisa, ne govorim o moru, govorim o općenito, nema samo nažalost, nije se događala bespravna izgradnja na moru evo danas možete čitati u novinama da će se morati rušiti i kuće, dakle stambeni objekti ovdje pod Sljemenom. Prema tome, nije riječ samo o moru, ali i druge države koje su morske države nisu imale sličnih poteškoća, pa čak i evo ako baš hoćete jedna Rumunjska koja ima more, nije imala takvih poteškoća također je zemlja u tranziciji. Koliko se ja sjećam imala je još jedino Albanija, tamo su čak kuće nicale u gradskim parkovima. Ali to nije zemlja s kojom bismo se htjeli uspoređivati. Dakle, želim reći da to nije posljedica tranzicije i da to nije posljedica objektivne okolnosti, kao što ni promjena poretka onoga socijalističkoga, sad ovih 10 godina opet nije bitno utjecalo na to da se smanji bespravna gradnja. Dakle, riječ je prije svega o tome da u postojećim zakonima nismo imali dovoljno čvrstih i dovoljno učinkovitih instrumenata i mehanizama kojima bismo to spriječili i da sada pokušavamo, ja se tu posve slažem s kolegama koje su govorili zahvaljujući ponajviše elanu i sposobnosti i viziji rekao bih gospođe ministrice i njezine skupine koja je pripremala ovaj zakon, pokušavamo praktično doskočiti takvome stanju. Mi bismo bili sretni u Klubu HSLS-a i DC-a da smo izašli s posve novim zakonima, i da smo u tome paketu također obuhvatili Zakon o komunalnom gospodarstvu, jer većina država ima jedan vjerojatno najučinkovitiji mehanizam kojim se spriječava bespravna gradnja, a to je upravo mehanizam koji proistječe iz Zakona o komunalnom gospodarstvu. Dakle, tamo nije moguće graditi ništa ako niste na bilo koji način povezani sa javno prometnom površinom, i ako nemate sve potrebne suglasnosti, odnosno ako nemate sve potrebne priključke komunalne infrastrukture do granice parcele. Ako to nemate, bilo gdje u Austriji, Njemačkoj, ne možete ni započeti izgradnju, odnosno ne možete ni razmišljati, bez obzira na to kakvo je stanje prostornih planova, koliko su stari, jesu li svježi, na koji način ishode te dozvole. Ako nemate taj bitan uvjet, ne možete ni započeti gradnju. Prema tome, to je nešto što treba regulirati Zakonom o komunalnom gospodarstvu i zato mislim da bi bilo bolje da smo mogli imati pred sobom sva ova tri zakona u paketu i da su to bili novi zakoni. Ono što nam se čini pomalo možda neobično jest, ova kvantitativna odredba da se kad je riječ o obalnom području zaštićuje pojas kopno u širini od tisuću metara. To će praktično dovesti do toga da na nekim otocima se neće uopće moći ništa raditi jer neki otoci nisu ni široki tisuću metara. Ja ću spomenuti primjer otoka Silbe koji je ja ne znam točno koliko je širok cijeli otok ali to će praktično značiti da ćemo obuhvatiti i cijelu površinu otoka i more što naravno pomalo čini evo da tako nazovem neobičnim ovaj prijedlog ali ja sam posve svjestan da je negdje nekako se morala odrediti ta širina. I ono što nažalost mi se čini da nije dovoljno obrazloženo što je što znači obalna crta s obzirom na činjenicu da obalna crta se ne definira ni Zakonom o prostornom uređenju a jednako tako takva definicija ne postoji ni u Zakonu o pomorskom dobru i morskim lukama koliko je meni poznato. Neka me netko ispravi ako, ali ono što sam ja barem uspio provjeriti nema takve definicije pa bi prema tome se moglo dogoditi da netko zlonamjeran ili danas sutra opet netko tko želi zlorabiti ovu nepreciznu odredbu počinje tumačiti na svoj način ili da dođemo do spora o tome što znači zapravo širina zaštićenog pojasa. Kao i kolegama iz HNS-a jednako tako nam se čini da godinu i pol moratorija do koje će trebati donijeti zakone o prostornom uređenju, odnosno prostorne planove može zapravo dovesti do predugačkog moratorija a jednako tako mislimo da je trebalo možda obvezati jedinice lokalne samouprave i da ranije donesu sve potrebne dokumente. Prostorni planovi ... [[Govornik se ne razumije.]] recimo kad su u pitanju gradovi mislim da se mogu donijeti i ranije s time da kad je riječ o lokalnoj samoupravi ne treba uvijek sve niti svaliti na lokalnu samoupravu i tražiti krivnju u lokalnoj samoupravi upravo zbog toga što najčešće oni koji koče donošenje takvih prostornih planova u lokalnoj samoupravi nisu jedinice institucije u samoj lokalnoj samoupravi nego najčešće državne institucije pa ću ja samo spomenuti primjer Varaždina gdje je teško donijeti GUP, tri godine ga izgrađujemo upravo zbog Hrvatskih željeznica odnosno jedne državne institucije na koju mi ne možemo utjecati. Prema tome, i tu bi trebalo po mojem mišljenju u novom prijedlogu zakona ministarstvo imati određenu arbitrarnu ulogu ili posredničku ulogu kako bi se spriječilo da se prostorni planovi jedinica lokalne samouprave ne donose zato što ih spriječavaju ili što ih posve blokiraju državne institucije. Dakle, sve u svemu mi ćemo poduprijeti donošenje ovih dvaju zakona. Smatramo da oni ipak restriktivno uvode mehanizme kojim će se spriječiti divlja izgradnja ali jednako tako očekujemo da u najskorije vrijeme ministarstvo pred nas stavi tri sasvim nova zakona, dakle i o prostornom uređenju i o gradnji, i o Zakonu o komunalnom gospodarstvu i da se pojednostavi bitno postupak građenja odnosno da se uvedu oni mehanizmi koji će otkloniti bilo kakvu mogućnost bespravne gradnje.
Hvala lijepa, poštovani kolega Čehok. Ispravci netočnog navoda. [[Upadica se ne razumije.]] Prvo ispravci netočnog navoda, predsjednik Sabora je tako uveo pravilo pa ćemo onda nastaviti sa vremenom u ime kluba kolega Brletić. Dakle, prvo ispravak netočnog navoda poštovani kolega Markov. Izvolite!
Hvala lijepa. Kolega Čehok je kazao da se s obzirom na nove pozicije u smislu zaštite obale i otoka neće moći nigdje graditi a posebno ne na otocima iz razloga što kilometar sa jedne i sa druge strane gotovo će u tu zonu upasti većina otoka. Ja ispravljam taj navod, nadam se da ga ispravljam. Ja sam to isčitavao da se neće moći graditi tamo gdje nema propisnih dokumenata prostornog uređenja, prostornog plana, urbanističkog plana. Tamo gdje postoje takvi dokumenti i gdje je sređeno stanje da će se naravno moći graditi u skladu sa tim prostornim planom.
Ovo baš i nije ispravak. Kolega Korenika, ispravak netočnog navoda.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Netočna je tvrdnja da u dosadašnjim zakonima nije bilo instrumenata da se spriječi divlja gradnja. Točnije je da nije bilo dovoljno političke volje i da nije bilo financijskih sredstava da se to napravi. I drugi netočni navod je netočno je da se GUP u Varaždinu ne može donijeti zbog Hrvatskih željeznica. Neosporna je činjenica da državna infrastruktura u prostornim planovima ima prioritet a ako se nešto želi izmijeniti u tom slučaju to treba i platiti onaj koji traži izmjenu.
Povreda Poslovnika, kolega Čehok.
Prije svega, nisam govorio o tome da nije bilo do sada instrumenata nego da nije bilo dovoljno učinkovitih. A ovo je drugo istina, ne donosi se zbog Hrvatskih željeznica o čemu ja valjda znam više od kolege Korenike s obzirom da sam gradonačelnik.
Pa ne kažem da ne znate, kolega oko tog pitanja nešto više ali nije bila povreda Poslovnika jer niste rekli ni koji je članak, ni koji je stavak, niti bilo šta šta je. [[Upadica se ne razumije.]] Ma nemojte, kolega, pa institut povrede Poslovnika je vrlo ozbiljan institut. Prema tome, koristite ga onda kada imate povredu Poslovnika, nemojte ga zloupotrebljavati jer time služite lošim primjerom. Nastavljamo s raspravom. Nastavak rasprave u ime Kluba HSLS-a i DC-a poštovani kolega Brletić. Izvolite!
Gospodine potpredsjedniče, gospođo ministrice, dame i gospodo saborski zastupnici! Mišljenja sam da je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o prostornom uređenju koji smo dobili na razmatranje došao u pravo vrijeme te će doprinjeti smanjenju bespravne gradnje, pogotovo smanjenju devastacije priobalnog područja. Uvođenje zaštitnog pojasa od tisuću metara od obalne crte i pojas mora u širini od 300 metara od obalne crte za svaku je pohvalu jer je obala naše najveće bogatstvo te ne trebamo dozvoliti njeno uništavanje. Svjedoci smo problema bespravne gradnje koja je zadnjih godina uzela maha. Za pohvalu je i što se prijedlogom zakona, izmjenama i dopunama Zakona o prostornom uređenju uvodi obveza dobivanja suglasnosti Ministarstva zaštite i okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva za donošenje prostornih planova i planova čiji se djelovi nalaze unutar tog zaštitnog pojasa. Smatram da je a u svezi članka 3. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o prostornom uređenju izdavanje suglasnosti Ministarstva za obavljenje stručnih poslova prostornog uređenja pravnim osobama odnosno ovlašten arhitektima dobar potez kojim će se povećati broj onih koji mogu raditi prostorne planove. Mišljenja sam da će time cijena izrade prostornih planova koje su jedinicama lokalne samouprave bila velika stavka u proračunu biti umjerenija. Pohvalno je u svezi sa člankom 9. donošenje prostornih planova za nacionalne parkove, parkove prirode i područja posebnih obilježja određenom strategijom i programom prostornog uređenja Republike Hrvatske koji je donosio Hrvatski sabor čime ćemo zaštititi naše prirodne ljepote. Vezano uz članak 14. kako će se i na koji način utvrditi koje općine mogu donijeti prostorne planove smanjenog sadržaja te što će biti kriterij za određivanje takvih općina, da li broj stanovnika, površina koja obuhvaćaju, geografski položaj ili proračun općine. Za pohvaliti je i odredba članka 16. prijedloga vezano za izradu idejnog rješenja za vlastite potrebe po kojem je po sadašnjem zakonu idejno rješenje mogu vam napraviti diplomirani inžinjer arhitekture ili građevine ili inžinjer sa položenim stručnim ispitom. Sada će to moći inžinjer bez stručnog ispita. Nejasnoća je u svezi članka 20. vezano uz parcelaciju građevinskog zemljišta unutar granica građevinskog područja i građevinskog zemljišta izvan granica tog područja, primjena tehnologija i što konkretno znači. Jer npr. u urbanističnom planu, uređenju grada postoji termin granica građevinskog područja i granica obuhvata plana. Znači sve ono što je unutar granica građevinskog područja je građevinsko zemljište. Tj. planom je predviđena neka namjena a za sve ono izvan granica, ali unutar obuhvata plana nije građevinsko područje već po namjeni predstavlja zelene i poljoprivredne površine. Zbog čega do sada često u javnosti pominjano i najavljeno ukidanje lokacijske dozvole, nije učinjeno. Vezano uz to u Zakonu o gradnji "Narodne novine" broj 175 kroz 0,3 nigdje ne spominje lokacijska dozvola, već lokacijski uvjeti. Nedavno je na snagu od 1. srpnja 2004. stupio pravilnik o određivanju zahvata u prostoru za koje nije potrebna lokacijska dozvola "Narodne novine" br. 86/04. kojim se ponovo uvodi obveza izdavanja lokacijskih dozvola za obiteljsku kuću tamo gdje nema detaljnog urbanističnog plana. Znamo da je malo onih i općina i gradova koji su donjeli prostorne planove. A da ne govorimo o detaljnim planovima. Uvodđnju lokacijske dozvole, obiteljske kuće koje se grade u takvim općinama i gradovima iziskivati će od investitora još više financijskih sredstava jer znamo da su projekti kao idejna rješenja tko i glavni izvedbeni projekti veća stavka u svakom, u svakom investitoru. Te je za nadati se da će se u takovim mjestima bespravna gradnja nastaviti. Treba razumijeti i općine i gradove da se često nema novaca za prostorne planove. Ali treba razumijeti i pojedince koji žive u takvim mjestima te vidjeti kako i ima pomoći. Da li će se gore spomenuti Pravilnik ponovo mijenjati a nakon donošenja ovih izmjena dopuna Zakona o prostornom uređenju. Klub DC-a i HSLS-a podržava ova dva zakona. Hvala lijepa.
Hvala vama poštovani kolega. Na redu je u ime Kluba HSS-a poštovani kolega Zlatko Tomčić. Izvolite poštovani kolega.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospođo ministrice, gospodođo pomoćnice. Ovo zakonodavno područje o kojem danas govorimo nema valja nikakve dvojbe da ono presudno za mogućnost sustavnog razvoja zemlje kako na mikro tako i na makro planu. A svaki razvoj je najčešće povezan sa diranjem u prostor, odnosno sa građenjem. Ovo zakonodavno područje o kojem danas govorimo je vezano usko i za očuvanje i racionalno "trošenje" pod navodnicima prostora. Prostor bez obzira kakvo ime nosi on je nacionalni resurs, pa i bez obzira na titulara vlasništva, privatno ili državno vlasništvo. Uz ovaj Zakon o prostornom uređenju i građenju važne su pretpostavke i reguliranje odnosa oko i sa građevinskim zemljištem o ćemu je prije podne bilo riječi. Dakle, važno je definirani i usklađeni vlasnički odnosi postojećeg stanja ali definirani postupci promjene vlasničkih odnosa, ne govorim samo o tržišnim odnosima nego govorim o promjeni vlasničkih odnosa u smislu potpore realizaciji sustavu gospodarenjem prostorom. Da li ćemo to jedan dan zvati onako kako je danas rečeno u Zakonu o građevinskom zemljištu, Zakon o urbarnoj komasaciji ili nekako drugačije, ali mi naprosto moramo taj cijeli komplet Zakon o građenju, Zakon o prostornom uređenju i nekakav Zakon o zemljištu, o tome će ministarstvo sigurno razmišljati i transformaciji zemljišta, to je zapravo temeljna pretpostavka za uredno funkcioniranje cijelog sustava. Sustav gospodarenja prostora u operativnom smislu primarno ovisi o: pod 1. o stanju prostorno planske dokumentacije, o načinju definiranja, zakonskog definiranja postupaka i to upravnih postupaka bez obzira da li su u jednom ili dva stupnja, da li sa lokacijskom dozvolom, sa građevinskom dozvolom ili nekako drugačije, i ovisi dakle o vlasničkom stanju zemljišta i mogućim postupcima transformacije toga stanja. Ako ovaj sustav ne funkcionira, dakle, sustav plansko prostorne dokumentacije, postupaka za izdavanje građevinskih dozvola i odnosa na zemljištu. Ako taj sustav ne funkcionira onda nema nikakve dvojbe da je usporen razvoj ili da se provocira nered i nelegalna gradnja, odnosno bez zakonje u prostou. I dakako da nema nikave dvojbe da to ugrožava nacionalne interese, da to ugrožava važne resurse. Danas imamo najmanje dva primjera, "dobra" pod navodnicima, dobra u smislu ove ilustracije što znači ne definirani sustav do kraja. To je Jadranska obala i to je ako ništa drugo u gradu Zagrebu podsljemenska zona, vjerojatno i drugi veliki gradovi imaju sličnih problema. Međutim, da budemo, da budemo posve jasni, ta pojava nije od jučer, i ta pojava nije nikakva specijalnost Republike Hrvatske. Neke zemlje su prošle to ranije, neke kasnije. Gospodarenje prostorom, ili raspolaganjem zemljištem ili stvaranje građevinskog zemljišta uvijek je zapravo bilo područje u kojem su se tražili brzi, laki i veliki profiti. Bez obzira da li se radi o transformaciji zemljišta šumskog i poljoprivrednog, u građevinsko, bez obzira da li se radi o zlouporabi podataka u fazi pripreme prostornih planova, kada prostorni planeri signaliziraju nekome da se tu i tu priprema to i to pa se onda kupuje jeftino građevinsko zemljište koje jedan dan kad uđe u okvir planskog prostornog zahvata onda postaje višestruko skupo. Bez obzira da li se radi o prilagođavanju planova već postojećim vlasnicima zemljišta, bez obzira da li se radi o krivim interpretacijama prostornih planova kod izdavanja lokacijske dozvole. Dakle, mogućnost razno raznih manipulacija upravo u ovom području iznimno velika. Oni koji se bave ovim područjem znaju da je u povijesti problema transformacije zemljišta u građevinsko zemljište koje je dakako atraktivnije ako se nalazi na atraktivnijim područjima bio čitav niz i sarkastičnih ali i situacija koje su vrlo strogo kažnjavanje. Sjećam se jedne priče kada je u jednoj velikoj, uređenoj zemlji, jedan vlasnik zaštićene šume šumu zalijevao naftom. Obzirom da se svo drveće osušilo, to više nije moglo biti zaštićeno područje, jasna stvar da je vrlo brzo dobio dozvolu, transformaciju tog zaštićenog šumskog područja u građevinsko zemljište. Međutim, dosjetili su se ljudi pa su išli ipak nakon puno godina ispitivati o ćemu se radi i dakako da su našli tragove naftnih derivata u zemljištu. Dakako da mu je zemljište bilo oduzeto, dakako da je grubo kažnjen itd., ovo je samo ilustracija kako su itekako bujne mašte kada je u pitanju laka i brza zarada na urbanizaciji kako bi mi to rekli ili na privođenju zemljišta svrsi koje dok je poljoprivredno, dok je šumsko zapravo ima višestruko manju vrijednost. dosjetili su se ljudi pa su išli ipak nakon puno godina ispitivati o ćemu se radi i dakako da su našli tragove naftnih derivata u zemljištu. Dakako da mu je zemljište bilo oduzeto, dakako da je grubo kažnjen itd., ovo je samo ilustracija kako su itekako bujne mašte kada je u pitanju laka i brza zarada na urbanizaciji kako bi mi to rekli ili na privođenju zemljišta svrsi koje dok je poljoprivredno, dok je šumsko zapravo ima višestruko manju vrijednost. Zato je zapravo i logično da samo izgrađeni sustavi u smislu prostorno planske dokumentacije, postupaka izdavanja dozvola, raspolaganja sa zemljištem, su zapravo garancija da neće biti zlouporabe u ovom području. A ne izgrađeni sustavi zapravo garantiraju, provociraju da će se zapravo zlouporabe događati. Kakvo je stanje kod nas? Nemam nikakve dvojbe da je stanje sa prostorno planskom dokumentacijom vrlo loše. Držim da je Zakon o prostornom uređenju koji je donesen 1994. godine bio dobra podloga pa čak i terminski dosta dobro prilagođen pretpostavljenim mogućnostima jedinica regionalne i lokalne samouprave da do određenog roka se prostorno planska dokumentacija izradi. Nažalost ona je bitno kasnila. Koliko ja znam, ne vjerujem da puno griješim, tek prošle godine su izrađeni svi županijski prostorni planovi. Dakako da pretpostavka za izradu prostornih planova uređenja općina i gradova su županijski planovi pa onda ovi planovi su pretpostavka za sljedeće planove i dakako da dođemo vrlo često i da smo došli zapravo u situaciju da veliki dio jedinica lokalne samouprave nema adekvatnu prostorno plansku dokumentaciju na koju se mogu voditi uredni postupci izdavanja lokacijskih i građevinskih dozvola. Ova dva zakona o kojima danas govorimo dakle Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o prostornom uređenju i Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o građenju ja doživljavam zapravo samo kao prvi korak u potpunom sređenju situacije na ovom području. Evidetno je da ovog momenta vlada još uvijek veliki nered. Evidentno je da imamo nenormalno veliki broj bespravnih objekata i ponavljam nije to grijeh ove Vlade, nije to grijeh prethodne Vlade, nije to samo grijeh ni one Vlade prije toga. To je naprosto jedan proces koji je u Hrvatskoj iz razno raznih razloga pa i radi prelaska društvenog vlasništva u privatno vlasništvo traje iznimno, iznimno dugo. A ta nedefinirana situacija kako sam rekao zapravo provocira i namještenike u jedinicama lokalne samouprave, provocira i same lokalne samouprave i regionalne samouprave, provocira i inspekcije, provocira i poduzetnike i zapravo nitko, gotovo nitko ovdje nije amnestiran od nekakvih, nekakvih grijeha u ovom cijelom kolopletu. Ako će se obistiniti ovo što je gospođa ministrica rekla da će se zapravo vrlo brzo pristupiti izradi potpuno novih Zakona o prostornom uređenju i o građenju najavljeno je danas jedinstvenog zakona, mi to u Klubu HSS-a pozdravljamo jer držimo da sadašnja koncepcija koju smo imali naročito sa zapravo dva upravna postupka da bi čovjek došao do prava građenja, dva upravna postupka u kojima se zapravo obavlja sav onaj mukotrpni posao intervjuiranja i prava na uvid zainteresiranih stranaka naročito, naročito susjeda, to je nešto što guta, što guta vrijeme, to je nešto što se može, što se može zlorabiti i držimo da u jednom jedinstvenom postupku ili ako se odlučite za dva postupka, u jednom postupku moraju biti završene sve pravne zavrzlame, a onda u fazu višeg stupnja dakle kad se i troškovi povećavaju, ući potpuno, potpuno čist. Pod pretpostavkom da će i dalje ostati lokacijska dozvola kao zasebni akt držim da u okviru lokacijske dozvole moraju biti raščišćena sva pitanja, sve mogućnosti žalbe i da lokacijska dozvola zapravo za zainteresirane stranke mora biti konačni akt, a zapravo građevinska dozvola je onda nadogradnja, finalizacija prava na građenje određenog, određenog objekta. Ovo ima dakako poduzetničku logiku. Treba zainteresiranom poduzetniku ili vlasniku obiteljske kuće ili bilo kog drugog objekta omogućiti da se spotakne eventualno u ono vrijeme dok ima male troškove. Ne čekati da dođe do velikih troškova da izvrši geomehanička istraživanja, da izradi glavne projekte, da eventualno uđe u izradu još nekih troškova i tako dalje. Dokle dok je, dok su ukupni troškovi investitora na niskoj razini tog momenta treba završiti sve mogućnosti da se investitora onemogući da uđe, da uđe u posao. U tom smislu pretpostavljam da ćemo zapravo i rješenja koja imamo u ova dva zakona naročito u Zakonu o prostornom uređenju ipak nešto fleksibilnije nakon ove rasprave shvatiti. Naprosto radi se o činjenici da je vrlo upitno, ako ćemo ostati kod ovako rigoroznih rješenja, vrlo je upitno tko taj posao može obaviti. Vrlo je upitno koliko uopće kapaciteta, planerskih kapaciteta, urbanističkog projektiranja u Republici Hrvatskoj ima. Nisam siguran da bez posezanja za stranim planerima to domaći urbanisti mogu uraditi. Ako ćemo ostati kod nekih iznimno, iznimno kratkih rokova. Ja ću u okviru svoje konkretne rasprave predložiti i neka, neke male modifikacije u odnosu na vaš zakon, ali mislim da se o tome mora, mora voditi računa. Jedan od razloga zašto danas nemamo prostorno-plansku dokumentaciju je sasvim sigurno, jedan od razloga je sasvim sigurno taj što postoji jedan određeni otpor u jedinicama lokalne samouprave. Postoje tu špekulacije i manipulacije, postoji nedostatak novaca, ali postoji deficit kapaciteta koji mogu taj posao izraditi. Ova dva zakona su restriktivna, tu nema nikakve dvojbe. Oni su, ali bez obzira što su restriktivni oni su neophodni i ako ovu restriktivnost shvatimo kao ulazak u prvi korak zapravo i ako ćemo dobiti u roku 6, 7 ili 8 mjeseci kompletne zakone sa pojednostavljenim postupcima, sa postupcima koji će garantirati i jedinicama lokalne samouprave jednostavniju, jednostavniju mogućnost dolaska do prostorno-planske dokumentacije, tada ćemo moći tek početi govoriti da imamo stvorene okolnosti u kojima će se teže drznuti netko da ide, da ide u bespravnu gradnju. Bez obzira što je zakon restriktivan on je neophodan, ali bez obzira što je dobar on ima dakako i određene nedostatke. Pa dozvolite da upozorim samo na nekoliko stvari koje bi Klub HSS-a želio da se promjeni u ova dva zakona naprosto što ima određenih nelogičnosti. Pa krenimo od Zakona o prostornom uređenju. Članak 20. govori o parcelaciji zemljišta unutar granica građevinskog zemljišta. Članak 21. govori o parcelaciji već izgrađenog građevinskog zemljišta i držimo da u tom kolopletu da li u članku 20. ili 21. posve je svejedno fali jedna ozbiljna odredba koja danas nedostaje i koja se vrlo često zlorabi. Mi želimo naprosto reći da postoji manipulacija proširenja građevinskih parcela u građevinskoj, u građevinskoj zoni kada one imaju kvadraturu ispod nekakve željene veličine investitora. I mi predlažemo zapravo sljedeći amandman. Nije dozvoljena parcelacija neizgrađenog građevinskog zemljišta izvan granica građevinskog područja radi povećanja parcele unutar granica građevinskog područja ako ista ima minimalnu kvadraturu određenu prostornim planom. Što se zapravo događa? Gospodin ima parcelu 600 kvadrata koja je minimalna po prostornom planu. Oko njega su obiteljske kuće veličine 300 kvadrata što recimo zadovoljava nekakvih 30% BRP-a, to su načini kako se izračunava moguća veličina građevine, ali on ne bi htio kuću od 300 kvadrata. On bi htio stambenu zgradu sa 20 stanova sa 2000 kvadrata. Do njega je granica zelenog pojasa dakle zaštićene nekakve zone, njegovo vlasništvo. On nađe načina da se njegova osnovna građevinska parcela proširi za još 1000 kvadrata pa tada više baza za obračun veličine moguće gradnje nije njegovih temeljnih 600 kvadrata nego 1600 kvadrata pa dobije pravo da na onoj maloj parceli koja objektivno podnosi samo 300 kvadrata, dobije pravo graditi kuću od 1000 i ne znam koliko kvadrata. To se redovito događa. Podsljemenska zona je u Zagrebu puna takvih, puna takvih slučajeva da ne govorim o drugim špekulacijama kako bi se izbjegle, izbjegli pravo susjeda odnosno stranaka na, na postupak, na uvid u glavni projekat onda se parcela umjetno cjepa sa cestama nekakvim kako bi se izbjegli da postoje uopće susjedi. Dakle to su evidentne manipulacije koje se da budemo jasni legaliziraju vrlo često kroz lokacijsku dozvolu i kroz potvrde nadležnih ureda za izdavanje građevinske dozvole. Vaša odredba kaže: “Parcelacija zemljišta unutar granica građevinskog područja i parcelacija građevinskog zemljišta izvan granica tog područja može se provoditi samo u skladu s lokacijskom dozvolom, detaljnim planom uređenja ili rješenjem iz članka 43. ovoga.” Slažem se sa detaljnim planom uređenja, slažem se sa člankom 43.a) ali sa lokacijskom dozvolom ne. Lokacijske dozvole su najčešće te koje zapravo omogućavaju bespravnu parcelaciju i povećanje parcela. Mi u Klubu HSS-a ćemo inzistirati na ovom članku. Imamo i primjedbu na članak 23. dakle to ovaj ključni članak Zakona o prostornom uređenju koji na svojevrsni način uvodi moratorij na građenje u zaštićenom obalnom pojasu. Stavak 3. kaže: “Unutar zaštićenog obalnog pojasa ne može se graditi ako nije donesen urbanistički plan uređenja osim objekata infrastrukture i tako dalje." Predlažemo da se završnim odredbama ovaj stavak, da ostane da ga se ne mijenja, ali da u završnim odredbama primjena ovog stavka se odgodi recimo na 6 mjeseci iz vrlo jednostavnog razloga da onim jedinicama lokalne samouprave koje su uredno do sada, do sada funkcionirale da im se omogući vrijeme za donošenje urbanističkih planova. Oprostite je li 15 ili 20 minuta? Što se tiče Zakona o građenju imamo isto nekoliko amandmana na članak 22. Protivimo se uvođenju 2 stupnja građevinske dozvole, pravomoćne i konačne građevinske dozvole. Po nama se može graditi samo na temelju pravomoćne građevinske dozvole. Konačna građevinska dozvola kao institut gdje će investitor birati da li će ulaziti u rizik da po njoj postupa ili ne, za nas je jednostavno neprihvatljiva. Sugeriramo da se ta mogućnost ukine. Kad imaš građevinsku dozvolu gradi, kad nemaš nemoj graditi. To je naprosto nešto što kompromitira sigurnost pravnog sustava. Članak 24. predlažemo još jednu alineu da se uvede pojam lokacijske dozvole ili izvoda iz detaljnog plana uređenja kao preduvjet za, kao prilog za izdavanje građevinske dozvole. I u članku 29. predlažemo brisanje stavka, stavka 1. jer držimo da brisanje stavka 2. u članku 95. u smislu obaveze organa koji izdaje građevinske dozvole da obavijest dostavlja strankama, da se to briše, da je to na neki način dovođenje tih stranaka u vrlo inferiornu situaciju da čovjek naprosto može promašiti obavijest u općini, da može promašiti da zapazi na parceli obavijest jer naprosto živi, živi u drugom gradu. I onog momenta kada se postupci svedu zapravo na jedan upravni postupak onda mislim da, dapače da moraju ostati, da mora ostati institut pisane obavijesti koja se dostavlja, koja se dostavlja strankama. Dobro je da je na Odboru dat ovaj amandman na članak 58. jer dozvoljavanje građenja 20% više od građevinske dozvole bi zapravo bilo zakonsko legaliziranje bespravne gradnje što bi bilo vrlo loše i zato je dobro da smo to već na Odboru skinuli. U vezi ovih amandmana spreman sam i izravno malo, malo porazgovarati, detaljnije pojasniti. Hvala vam lijepa.
Hvala vama poštovani kolega Tomčić. na redu je u ime Kluba SDP-a poštovani kolega Linić. Izvolite kolega. Ispričavam se, ispravak netočnog navoda kolega Tomljanović. Izvolite.
Štovani gospodine potpredsjedniče. Netočan je navod uvaženog kolege zastupnika da konačnost građevinske dozvole kompromitira funkcioniranje pravnog sustava. Baš naprotiv. Konačnost u smislu mogućnosti izjavljivanje tužbe prema Upravnom sudu garantira dodatnu pravnu sigurnost da će pravo, i pravomoćna dozvola dakle, dakle sve i u upravnom postupku i u konačnici dakle jednim presudom bez obzira radilo se o sporu pune jurisdikcije ili ne, dakle stvar biti na odgovarajući način riješena. Hvala. ... [[Upadica se ne razumije]]
Dobro ali nemojte dobacivati iz klupa. Kolega Linić ima riječ u ime kluba zastupnikia SDPa. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, ministrice, kolegice i kolege. Klub SDPa dati će potporu i jednom i drugom prijedlogu zakona. Evidentno je da stanje u prostoru je razlog i hitnog postupka ali i dosta restriktivnih članaka i odredbi ovih prijedloga zakona. Stanje u prostoru pokazuje da ne možemo biti zadovoljni niti zakonodavstvom, niti izršnom vlasti, ali ne možemo biti zadovoljni ponašanjem jedinica lokalne i regionalne samouprave. Pa niti naši građani i gospodarstvenici. Evidentno je da smo svi zajednički doprinjeli ovakvom stanju u prostoru. I najveća je tragedija što ogromna vrijednost RH ogromna vrijednost za turizam znači prostor je devastiran od ja bih rekao, gospodarstvenika i građana, pa do izvršne vlasti koja nije pronašla pravi način procesuiranja svih onih koji su se ogriješili u tu našu najveću vrijednost. Utvrditi da u posljednjih nekoliko desetaka godina nismo bili odgovorni prema prostoru, postati i svjesni činjenice sa će taj prostor biti interesantan za građane Europe i poslovni svijet Europe a u biti smo na pragu te Europe onda je sigurno i potrebno intervenirati ovakvim zakonima, da bi na neki način pokušali vratiti ozbiljnost i odgovornost svih sudionika u rješavanju ili možda bolje rečeno u promjeni ponašanja u prostour. Što su to restriktivne mjere kada govorimo o zakonu, o izmjenama i dopunama zakona o prostornom uređenju. Pa sigurno to su restrikcije u samostalnosti i pravima jedinica lokalne samouprave. Jedinice lokalne i regionalne samouprave imale su to pravo i njihovo najveće pravo kao izvorno pravo iz Zakona o lokalnom samoupravljanju, je upravljanje prostorom. Ovim zakonskim rješenjima njima se to pravo značajno ograničuje. Ograničavanje se iz razloga što u pojedinim dijelovima prostora morati će dobiti suglanost centralne vlasti ali isto tako korištenje toga prostora bez kvalitetne planske dokumentacije neće biti nemoguće. na neki način kada govorimo da korištenje prostora bez planske dokumentacije neće bit imoguće, znači i preraspodjelu njihovih proračuna i njihovih prihoda. Dali je to bilo neophodno. Sigurno ako promatramo obrazloženje za prijedlog zakona koje nam je dalo ministarstvo vidimo da punih 10 godina nije se ulagalo u prostornu dokumetaciju, nije bilo kvalitetnih ulaganja.Usporeno su jedinice lokalne samouprave shvatile koliko je njihova odgovornost da se ulazi i u laže sredstva lokalnih proračuna u prostornu dokumentaciju. Upravo je to i razlog da se zbog nedostatka prostorne dokumentacije moglo biti svjedokom devijantih ponašanja i gospodarstvenika i građana. Sada se postavlja i pitanje, koliko je moguće u kratkom roku pronaći značajna sredstva u jedinicama lokalne samouprave za ulaganje u tu prostornu dokumentaciju i naravno ono najvažnije, svi smo zainteresirani za gospodarskom ekspanzijom, za bržom stopom rasta, za prihodima od gospodarskih aktivnosti, a njih neće biti iz razloga šćto ćemo vrijeme od najmanje dvije godine tri naredne godine uložiti u izradu potrebne dokumentacije. Vrijedno je ovdje istaknuti i prijedlog ministrice da Vlada donese svoju ruedbu o ponašanjima na ovim područjima u narednom periodu da ne dođe do potpune obustave gospodarskih aktivnosti, i ulaganja u općinama i gradovima uz obalu i na otocima. Ali, evidentno je da centralna vlast zbog ovakvog stanja u prostaoru, zbog ipak ja bih rekao nedovoljne aktivnosti jedinica lokalne samouprave, regionalne samouprave bilo prisiljeno predložiti ograničenje njihovih prava i ovakve zakonske odredbe koje imamo pred sobom. U ime kluba zaista predlažemo da Ministarstvu u proračunu za iduću godinu osgiura što veći iznos sredstava za pomoć jedinicama lokalne samouprave, s obzirom da će prostor zaštićenog obalnog pojasa biti sada veoma značajan i evidentno da će to značajno povećati rashode proračuna jedinice lokalne samouprave u narednih dvije godine. A svjesni smo toga da je problem kako u jednogodišnjem proračunu osigurata i tako značajne iznose sredstava. I tu je nesporno problem koji će se javiti dali imamo dovoljno struke i stručnjaka koji će moći kvalitetno izraditi te prostorne planove. I zato odredbe zakona koji je pred nama koji govori i o odgovornosti te struke je također vrlo važna. Jer jednostavno mora se sankcionirati sve one koji neodgovorno znaju postaviti takve planove koji su u štetni za prostor za koji se donosi prostorni plan. Ostaje problem dali ćemo sa zakonodavnom regulativom ovim zakonima koji su sada restriktivni uspjeti postići cilje, A cilj je kako imtai veću disciplinu u prostoru. Kako imati veću odgovornost u prostoru. Možda je potrebno vrlo jasno reći da ipak se pribojavamo u klubu SDPa da se cilj i neće možda postići. Zašto? Zato što evidentno je kada se prisjetimo promašaja u privatizaciji, pristupa privatizaciji gdje se u pristupu privatizaciji prišlo ne zato da se gospodarski subjekt razvije da se privatizacijom gospodarskog subjekta otvori radna mjesta. DA se pokuša dignuti gospodarska aktivnost u RH, nego se u mnogim privatizacijskim postupcima prišlo da bi se osiguralo nekretnine. DA bi se osiguralo vlasnisništvo nad nekretninama. Pa i svi postupci koj ise nakon privatizacije usljedili pokazali su zatvaranje aktivnosti, opuštanje radnika, i naravno ono najvažnije pristupanje prometu nekretnina. Prometu nekretnina koje onda se polako pretvaraju u sve ono što nismo htjeli imati u prostoru. To znači da imamo devijantna ponašanja, da čak i kod poduzetnika nismo imali uvijek pravilan pristup njihovoj poduzetničkoj aktivnosti, i da je potrebno od strane izvršne vlasti daleko rigoroznije postupanje i praćenje svih onih koji očito u želji za profitom, očito za brzom i kratkom zaradom nemaju želju čuvati prostor, nemaju želju razvijati gospodarsku aktivnost koja je važna za otvaranje radnih mjesta. I vjerujem da je ministarstvo u ovih šest mjeseci pokazalo da ove promjene slijede nakon ipak drukčijeg ponašanja izvršne vlasti, strogih inspekcija, vrlo jasnih pristupa gdje se mora pokazati da neodgovorni prostori, neodgovorni pojedinci bit će sankcionirani. I ako se prisjetimo slijede i nove izmjene Kaznenog zakona koje govore o krivičnoj odgovornosti onih koji se u prostoru ne ponašaju u skladu sa zakonima. Prema tome evidentno je da sama promjena zakonodavne regulative, sama promjena ponašanja od strane zakonodavca koji pokušava stvoriti okvire odgovornosti u prostoru bez izvršne vlasti koja mora biti još aktivnija, koja jednostavno aktivnosti koje su započete u periodu u posljednjih šest mjeseci moraju biti energični i ja bih rekao toliko dugi dok se ne sankcioniraju svi oni koji u prostoru se nisu ponašali kako treba. Kad govorimo o sankcioniranju to znači rušenje objekata koji se ne mogu uklopiti i koji su na štetu prostora ili naravno uklapanje objekata ako je to moguće i po planovima i po mogućnostima dobivanja građevnih i uporabnih dozvola, uklopiti ih i naravno sankcionirati sa kaznama jer je to način da vrlo jasno pokažemo da će i izvršna vlast biti ta koja će činiti sve da građani i poduzetnici budu odgovorni prema prostoru. Ako takvo ponašanje bude u naredne dvije evidentno je da će i ove sada izmjene imati svoj puni učinak i samo ja bih rekao vrlo energičan rad izvršne vlasti može osigurati i provedbu postojećeg zakona. Evidentno je da će to donijeti i puno troškova i jedinicama lokalne samouprave, puno troškova za centralnu blagajnu, ali naravno štetu i investitorima koji se nisu pokazali odgovorni prema dokumentima, odgovorni prema prostoru. Postavlja se pitanje da li je to šteta za društvo. Odgovor je nije. Nije. To je u biti sankcioniranje rana u prostoru koje smo našim dosadašnjim ponašanjem omogućili i koje rane zaista treba zacijeliti. Vjerujem da zajedničke promjene u zakonima i vrlo snažna izvršna vlast koja će realizirati ove aktivnosti napokon će popraviti stanje u prostoru, a to nam je toliko neophodno da bi u svijet poslali poruku da onaj tko dolazi sa spekulativnim namjerama neće tako lako uspjeti nastaviti devastiranje prostora, a oni koji dolaze sa namjerom, borbe za radno mjesto, borbe za ostvarenje planova i programa i jedinice lokalne i regionalne samouprave i države je dobro došao u Republiku Hrvatsku. Možda na kraju samo dvije-tri napomene vezane za konkretne prijedloge oko predloženih zakona. Također klub SDP-a smatra da bi članak 58. Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o građenju trebalo korigirati i ne dozvoliti nikakva odstupanja. Zašto? Ako velimo da su to restriktivni zakoni, da ograničavaju ponašanje lokalne samouprave, prava lokalne samouprave, tada investitorima također treba potpuno ograničiti bilo kakvu slobodu u realizaciji izgradnje u odnosu na građevnu dozvolu. Ne treba dati nikakvo pravo, nikakve mogućnosti, nikakva odstupanja. Zašto? Zbog prevelikih rana, zbog prevelikih nedisciplina u prostoru. Možda sada restriktivna mjera, ali onog trenutka kada sankcioniramo stanje moguće je to i drukčije regulirati, ali u ovom trenutku stav i razmišljanje SDP-a je također da bi trebali biti vrlo vrlo kruti da opet ne omogućavamo spregu investitora sa vlašću i devijantno ponašanje. Hvala.
Hvala vama poštovani kolega Linić. Na redu je u ime kluba HDZ-a poštovani kolega Marko Širac. Izvolite kolega.
Gospodine potpredsjedniče Sabora, gospođo ministrice, gospođe i gospodo zastupnici. Dozvolite mi da u ime kluba HDZ-a najprije dam osvrt na Zakon o prostornom uređenju. Prostor Republike Hrvatske zbog svoje izuzetne vrijednosti, ljepote i regionalne raznolikosti osobito je vrijedno nacionalno dobro, stoga se sa njime mora sa posebnom pažnjom gospodariti, upravljati i štititi ga. Sustavna skrb o prostoru, njegovo planiranje i uređenje neodvojivi su od cjelokupnog gospodarskog razvitka. U proces rješavanja problema prostora moraju biti uključene sve društvene strukture pri čemu značajnu ulogu imaju građani i javnost. Iako Republika Hrvatska ima dugu tradiciju u planiranju uređenja prostora i okoliša te zakone kojima je uređeno gospodarenje, upravljanje i zaštita nacionalnog prostora i okoliša ipak moramo utvrditi da je posljednjih nekoliko godina gospodarenje prostorom izmaklo kontroli. Takvo stanje je nedopustivo i mora se promijeniti koristeći sva raspoloživa sredstva pravne države uključujući i preventivno djelovanje na izvor problema. Analizom dokumenata praćenja stanja u prostoru, dokumenata prostornog uređenja pravne i sudske prakse nadležno ministarstvo utvrdilo je da se na pojedinim područjima Republike Hrvatske prostor neracionalno koristi i ugrožava. Posebno teško i složeno stanje je u obalnom području Jadranskog mora. U nedostatku strateških opredjeljenja i planskog pristupa na dijelu je divlja betonizacija obale, stihijska izgradnja objekata uz more po pojedinačnim projektima investitora radi prodaje i stjecanja dobiti. Pojedine jedinice lokalne samouprave svojim prostornim planovima obuhvatili su velika područja zemljišta namijenjena za izgradnju građevina nesagledavajući svoje mogućnosti za uređenje i komunalno opremanje pa se na tim zemljištima odvija raspršena i stihijska gradnja. Neke jedinice lokalne samouprave nemaju sredstava za donošenje prostornih planova pa se i na njihovim područjima odvija stihijska izgradnja. Na pojedinim otocima jedinice lokalne samouprave nisu u stanju uskladiti zajedničke interese u korištenju potencijala mora, morske obale, te šireg obalnog područja i otoka. U prigradskim područjima velikih gradova, a i u zaštićenim područjima veliki su pritisci na prenamjenu korištenja zemljišta. Bespravna izgradnja tu je uzela velikog maha. U izgrađenim zonama gradova i naselja nedovoljno se koristi urbana obnova i modernizacija prostora. Pored toga tijekom primjene Zakona o prostornom uređenju uočeno je da pojedine odredbe tog Zakona radi učinkovite provedbe treba promijeniti ili doraditi. Dovzolite mi da o najvažnijim rješenjima predloženim pojedinim člancima ovog Zakona iznesem naša stajališta. Obavljanje stručnih poslova prostornog uređenja složen je i odgovoran posao za koji je potrebno odgovarajuće znanje i radno iskustvo stoga smatramo dobrim rješenjem dato odredbama članka 3. ovog Zakona kojima se propisuje obaveza pribavljanja suglasnosti ministra za obavljanje tih poslova ali pravo ministra na oduzimanje navedene suglasnosti. U dosadašnjim postupcima izrade i donošenja dokumenata prostornog uređenja koje donose skupštine županija, Vlada ili Sabor pokazalo se potrebno savjetu prostornog uređenja države proširiti djelokrug rada. To je predlagač i učinio odredbama članka 4. na način da se programom rada savjeta koji donosi Vlada može djelokrug rada savjeta proširiti. O stanju u prostoru nadležna tijela izrađivala su dvogodišnje izvješće temeljem kojeg je donosit dvogodišnji program mjera za unapređenje stanja u prostoru. U praksi se pokazalo da nema potrebe svake dvije godine izrađivati izvješće o stanju u prostoru već se to činiti svake 4 godine a u slučaju iznimne potrebe izmjena programa mjera to je moguće učiniti za dvogodišnje razdoblje. Člankom 11. ovog Zakona za područje otoka koje imaju dvije ili više jedinice lokalne samouprave propisuje se obaveza izrade i donošenja zajedničkih prostornih planova. U slučaju da vijeća tih jedinica lokalne samouprave ne donesu zajednički prostorni plan u propisanom roku donijet će ga županijska skupština. Općine koje raspolažu sa skromnim financijskim sredstvima a nisu u stanju podmiriti financijska obaveze za izradu prostornih planova moći će u narednom razdoblju ako se na njihovom području ne planira znatniji razvoj donositi prostorne planove sa smanjenim sadržajem to je predloženo i riješeno u članku 14. Do sada je lokacijska dozvola bila upravni akt, na koji bilo moguće izjaviti žalbu a po okončanju žalbenog postupka pokrenuti upravni spor. U pojedinim slučajevima taj postupak je trajao jako dugo, po nekoliko godina. Odredbama članka 15. ovog Zakona lokacijska dozvola prestaje biti upravni akt, ali će nezadovoljna stranka moći pokrenuti upravni spor, na taj način bitno će se ubrzati postupak priprema za izdavanje građevinske dozvole. Za zahtjev u prostoru koji se planiraju izvoditi na području za kojeg je donijet detaljni plan uređenja nadležni ured dužan je podnositelju zahtjeva izdati izvod iz toga plana. To je akt protiv kojeg ne postoji mogućnost žalbe ili upravnog spora, samo u slučaju neusklađenosti detaljnog plana uređenja sa dokumentima prostornog uređenja šireg područja, nadležni ured je dužan po odredbi članka 19. odbiti zahtjev za izdavanje izvoda i podnositelja uputiti na podnošenje zahtjeva za izdavanje lokacijske dozvole. U svrhu zaštite obalnog područja Jadranskog mora te njegovog svrhovitog, održivog i gospodarski učinkovitog korištenja novim člankom 45.a Prijedloga zakona uspostavlja se zaštićeno obalno područje koje se proglašava posebnim interesom Republike Hrvatske. Ujedno se određuju i osnovna pravila za donošenje protornih planova i građenje u tim područijma te utvrđuju rokovi Vladi i Ministarstvu za donošenje propisa o uređenju i zaštiti toga područja. Zaštitu obalnog područja Klub zastupnika HDZ-a posebno pozdravlja. U dosadašnjoj provedbi zakona inspektori su pri pregledu dokumenata prostornog uređenja pronalazili nepravilnosti ili nepravilnosti u postupku donošenja tih dokumenata i o tome izvještavali nadležne jedinice lokalne samouprave, u većini slučajeva one su se oglušavale na to upozorenje, predlagač je te teškoće otklonio na način da je odredbama članka 26. ovlastio inspektora da rješenjem naredi otklanjanje nepravilnosti ili nezakonitosti u dokumentima prostornog uređenja. Ako jedinica lokalne samouprave ne postupi po rješenju inspektori će tražiti od nadležnih središnjih tijela državne uprave donošenje odluke o obustavi primjeni dokumenta prostornog uređenja i poduzimanje odgovarajućih mjera. I na kraju zaštita nacionalnog prostora mora se provoditi svim raspoloživim sredstvima uključujući prekršajne mjere i primjerene kazne. Predlagač je odredbama članka 29. do 34. predlžio znatno povećanje kazni što smatramo primjerenim rješenjem. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržava donošenje Zakona o prostornom uređenju. Sada mi dozvolite osvrt o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o građenju. Proteklo je samo 6 mjeseci od kada je Zakon o građenju u primjeni da bi se uočilo kako pojedine odredbe Zakona nisu provedive u praksi a neke nepotrebno otežavaju provedbu propisanih postupaka izdavanja akata. Posljedice takvog stanja očitovale bi se u usporavanju ili zaustavljanju, investiranju u području građenja ali i u povećanju bespravne izgradnje. Izmjenama i dopunama Zakona o gradnji otkloniti će se razlozi zbog kojih su pojedine odredbe tog Zakona nisu provedive, osigurat će se uvjeti za njegovu brzu, efikasnu ujednačenu primjenu, što će povećati pravnu sigurnost subjekata koji sudjeluju u postupku građenja. Osnovni uvjet za postizanje postavljenih ciljeva je osiguranje ujednačene primjene Zakona o gradnji od strane svih tijela državne uprave, tijela jedinica lokalne samouprave i područne samouprave i pravnih osoba koje imaju javne ovlasti u provedbi ovog Zakona, to je vrlo ozbiljno pitanje. Tko se sa poslovima građenja bavi taj vrlo dobro zna da kada mi donesemo Zakon da jako dugo treba dok on stigne do naših županijskih ureda i onih koji rade na tim poslovima, jer najprije se trebaju priviknuti i naučiti raditi. To je moguće postići na način propisan odredbama članka 4. kojima se ovlašćuje ministar na poduzimanje potrebnih mjera za provođenje ovog Zakona. U dosadašnjoj praksi uočeno je da najveći broj građevina grade građani. Većinom su to obiteljske kuće jednostavno građene izgradnjom koje građani rješavaju svoje stambena pitanja. Većina građana ne pozna postupak ishođenja dozvola za izgradnju građevina niti je upoznata da bi za njih taj posao mogao obaviti ovlašteni inžinjer arhitektura uz odgovarajuću naknadu. Pored toga građani i drugi investitori u postupku ishođenja dozvole za gradnj imaju teškoća koje su posljedica dugotrajnog prikupljanja raznih potvrda, mišljenja i o usklađenosti glavnog ili idejnog projekta sa odredbama posebnih zakona koji sami moraju pribavljati, stoga je neophodno povećati odgovornost svih osoba registriranih za djelatnost projektiranja. Predlagač Zakona je to i učinio na način da je člankom 16. ovoga zakona osigurao veću zaštitu prava investitora uvodeći solidarnu odgovornost pravnih i fizičkih osoba registriranih za djelatnost projektiranja i nadzora. Što do sada nije bio slučaj. Odgovarali su samo inžinjeri, a pravnim osobama ono što se kaže nisu bile zakonom obavezne odgovarati za postupke svojih ljudi. Građenje objekata odgovoran je posao, a za izvršenje kojeg je potrebna odgovarajuća stručnost i praksa, te položeni stručni ispit. Obvezivanja osobe koje sudjeluju u poslovima građenja za svake 4 godine ponovo polažu stručni ispit, smatramo nepotrebnim i štetnim, jer bi dosljednom primjenom tih odredbi dovela do usporavanja ili zaustavljanja investiranja u području građenja. Stoga podržavamo da se odredbama članka 61. zakona stavak 4. te odredbe brišu. Odredbama članka 19. ovog zakona, smanjen je propisani sadržaj glavnog projekta obiteljske kuće, jednostavne građene i glavnog projekta za rekonstrukciju i adaptaciju građevine, a da pri tom nisu narušeni bitni zahtjevi za građevinu. Smanjen je broj potvrda i mišljenja i drugih dokumenata koje je potrebno podnijeti u zahtjev za izdavanje građevinske dozvole, odnosno načelne dozvole. Pojednostavljanje postupak prikupljanja potvrda i mišljenja o usklađenosti glavnog, odnosno idejnog projekta s odredbama posebnog zakona, način da te potvrde pribavlja tijelo graditeljstva po službenoj dužnosti. Znači, građani to više investitori ne pribavljaju. Za jednostavne građevine te potvrde više nije potrebno niti pribavljati. Kod izdavanja građevinske dozvole za građenje građevina koje je investirao to Republika Hrvatska ili firma u većinskom vlasništvu, a naročito kad se radi o građenju velikih infrastrukturnih građevina, čija trasa prelazi zemljišta većeg broja vlasnika, posebne teškoće nastaju pribavljanju uobičajene ne dozvole o pravu građenja. Te teškoće otklonjene su odredbama članka 25. na način da se dokaz da investitor ima pravo na gradnju na određene … [[govornik se ne razumije]] zamijenjuje odlukom Vlade Republike Hrvatske o utvrđivanju javnog interesa ili pozivom na odredbu zakona kojim je određen interes Republike Hrvatske za građenje građevina za koju je zatražena dozvola. U postupku izdavanja građevinske dozvole svim zainteresiranim strankama mora se omogućiti učešće u postupku. Pozivanje stranaka radi … [[govornik se ne razumije]] u postupku, izdavanja građevinske dozvole za građenje velikih infrastrukturnih objekata je poseban problem, a on se osigurava javnim pozivom objavljen u javnom tisku ili drugim sredstvima javnog priopćavanja. I sada još nekoliko riječi o građenju složene građevine. On, to ima obično veliki značaj na utječe na prostor u kojem se gradi. Pored investitora, jedinice lokalne samouprave na čijem se području namjerava graditi složena građevina mora imati mogućnost da izgradnje takve građevine posveti posebnu pažnju. Stoga je predlagač zakona odredbama članka 30. i 39. omogućio jedinici lokalne samouprave da je stranka u postupku izdavanja građevinske dozvole i načelne dozvole kojom se određuju svi bitni elementi složene građevine i uvjeti za izdavanje građevinskih i uporabnih dozvola, ako se složena građevina izgrađuje u dijelovima. I na kraju, bespravna gradnja mora se spriječiti svim raspoloživim sredstvima. Stoga se građevinskoj inspekciji omogućava potrebna zaštita i nesmetan rad. Građevni inspektor ima pravo obaviti inspekcijski pregled svake građevine. Ako inspektor u provedbi inspekcijskog nadzora utvrdi povredu propisa, čiju primjenu ovlašten nadzirati po službenoj će dužnosti pokrenuti upravni postupak i poduzeti odgovarajuće mjere radi otklanjanja nepravilnosti, obustaviti gradnju ili narediti uklanjanje građevine. U dosadašnjoj praksi nastale su teškoće u izvršenju riješenja građevinske inspekcije kojima se vlasniku građevine naređuje otklanjanje opasnih oštećenja na zgradi i kad je postupak inspekcijske, inspekcije inicirala lokalna samouprava. Ta jedinica lokalne samouprave bila je dužna provesti administrativno izvršenje riješenja građevinske inspekcije putem svog upravnog tijela. Predlagač je te teškoće otklonio na način da izmijeni odredbe članka 162. Zakona o gradnji i propisao da riješenje … [[govornik se ne razumije]] u tim postupcima izvršava Ministarstvo, što je jako bitna stvar, jer je jedinica lokalne samouprave gotovo nesposobna da to napravi. Stim da se troškovi izvršenja tih riješenja do naplate … naplaćuje iz državnog proračuna, odnosno iz proračuna jedinice lokalne samouprave, ako ona želi taj postupak ubrzati. Prekršajni postupak u prvom stupnju ponovo je vraćen u nadležnost prekršajnih sudova i stime više građevinska inspekcija nema nadležnosti. I na kraju želim istaći, da su tolike brojne izmjene i dopune postojćeg Zakona o gradnji u biti izmijenile njegov sadržaj u potpunosti. Uklonjene su odredbe koje su neprovodive, ili koje su otežale njegovu provedbu, te ga prilagodile sadašnjim potrebama građenja građevina. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržava izmjene i dopune Zakona o gradnji.
Hvala lijepa poštovani kolega Širac. Kolegice i kolege utvrđujem da je isteklo vrijeme za prijavu za pojedinačnu raspravu od po 10 minuta. Sad nastavljamo dalje s raspravom po klubovima. Na redu je Klub IDS-a prvo kolega Valter Drandić, pa poslije njega Valter Poropat. Izvolite kolega Valter.
Gospodine potpredsjedniče, gospođo ministrice, gospođo pomoćnice, kolegice i kolege zastupnici. Dokle god govorimo da se treba oštro suprostaviti bespravnoj gradnji da treba donijeti tako efikasne mjere koje će spriječit bespravnu gradnju, ali čujemo da se kaže da treba i sagledati o kome se radi, tko to bespravno gradi, da li je to objekt za stanovanje ili za neku drugu namjenu, mislim da nećemo biti dovoljno efikasni. Bespravna gradnja po nama iz Kluba IDS-a je bespravna gradnja, bez obzira tko i zašto ju vrši, jednostavno se ne smije dešavati. MI smo u tom lancu na početku oni koji su najodgovorniji da donesemo takve propise da se to jednostavno ne dešava. Klub IDS-a podržava donošenje ovih zakona kao i svih zakonskih riješenja koji idu u pravcu spriječavanja takvog nereda u prostoru i koji idu u pravcu stvaranja jednog reda u prostoru. Po nama međutim, i dalje bez obzira na ove zakonske prijedloge ostaje glavni problem pitanje ovlasti, a time i stvarne odgovornosti jedinica lokalne i regionalne samouprave, naših općina, gradova, županija, odgovornosti i ovlasti u upravljanju prostornim resursima na svojem teritoriju i smatramo da je provedbu određenih operativnih mjera i postupanja u spriječavanju bespravnog postupanja prostoru potrebno spustiti barem na županijsku razinu. Osim instrumenata planiranja lokalna i regionalna razina trebaju po nama imati puno efikasnije instrumente spriječavanja i sankcioniranja bespravne gradnje. Današnja organiziranost, osposobljenost i opremljenost inspekcijskih službi je nažalost na veoma niskoj razini, a naši načelnici, gradonačelnici ili župani i druga tijela jedinica lokalne i regionalne samouprave nemaju gotovo nikakvih ovlasti u ovom području ali ih istovremeno naši građani participiraju kao najodgovornije što je i logično. To u praksi otprilike izgleda ovako. Gradonačelnik se recimo vozi u automobilu i uoči nekakvu novu gradnju, provjeri putem svojih službi da li je na tom prostoru uopće dozvoljena nekakva gradnja, utvrdi da nije, poziva inspektora da da svoje mišljenje, međutim inspektora jako teško dobiva jer inspektor u većini nema telefon, nema mobitel. Kada ga i dobije ne može izaći na uviđaj jer nema vozilo ili ako ima vozilo nema goriva i da ne idem dalje u tome što se sve dešava i to je u biti glavni problem u toj našoj borbi protiv ove pošasti i tu smo u operativi uglavnom nemoćni bez obzira što možemo donijeti i najbolja zakonska rješenja. To je današnja situacija nažalost i ona bi po nama iz Kluba IDS-a bila puno bolja kada bi se odgovornost ali i ovlasti spustile na lokalnu i regionalnu razinu. No, ovi zakonski prijedlozi ipak mogu dati nešto bolje učinke nego dosadašnji sustav, posebno pozdravljamo mjere u zaštiti priobalja i obveze izradi prostornih planova. Poseban problem je svakako u ovom segmentu neriješen katastar pomorskog dobra a bilo bi dobro razmisliti da se umjesto recimo mjere raspuštanja općinskog ili gradskog vijeća uvedu neki jači instrumenti jer ovi mogu biti dio političke igre da se na primjer gradovi i općine koji nisu donijeli poslovne planove natjeraju da ih donesu na način da im se obustave sve dotacije i pomoći županija i država dokle to ne izvrše. Konkretni prijedlozi Kluba IDS-a u svezi Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o prostornom uređenju van ovih načelnih stavova koje sam za sada rekao su sljedeći, u članku 2. predloženog zakona pitamo se zašto bi se samo ovlaštenom arhitektu dozvoljavala izrada stručnih podloga i idejnih rješenja. Ispravno je po nama to što se tiče izrade detaljnih planova ali mislimo da nije u redu da se jednom ovlaštenom inžinjeru građevine ne dozvoljava izrada stručnih poslova jer upravo su ti ovlašteni inžinjeri građevine u najvećem broju slučajeva i izrađuju stručne podloge za složene, posebno industrijske i infrastrukturne građevine. U članku 6. ne vidimo posebnog razloga zašto bi ministarstvo davalo suglasnost na izmjenu ili dopunu programa mjera posebno ako sada imamo četverogodišni program a u četiri godine mnoge se stvari mogu promijeniti. Programom mjera se određuje potreba izrade novih ili izmjene dopuna postojećih dokumenata prostornog uređenja. Zakonom je točno propisano na koji način se određuje obveza izrade pojedinih dokumenata prostornog uređenja te se te obaveze samo po redosljedu prioriteta uključuju u program mjera. Program mjera dostavlja se ministarstvu koje uvijek može reagirati na nepravilnosti, tako da zaista ne vidimo svrhu ove suglasnosti. Davanje suglasnosti na planove u zaštitnom obalnom pojasu ima smisla i opravdanja i opravdano je iz razloga da u periodu dok se neke stvari konačno ne poslože ministarstvo kontrolira planove prije njihova donošenja i da napravi inventuru postojećih ali ne vidimo svrhu dodatnog administriranja oko programa mjera. I u članku 23. mislimo da bi ovim člankom kojeg pozdravljamo u svakom slučaju trebalo osim što je utvrđeno da je zaštita obalnog područja u širini od tisuću odnosno 300 metara utvrditi i obvezu da se detaljna granica utvrđuje prostornim planovima uređenja gradova i općina na katastarskoj podlozi naravno uz uvjet da širina tog pojasa ne smije biti manja od tih tisuću odnosno 300 metara ali bi mogla biti i veća ukoliko prostorni plan za neka atraktivna vrijedna područja to smatra potrebnim. Trebalo bi odrediti rok za usklađenje već donesenih prostornih planova u navedenom smislu, s tim da se do usklađenja naravno primjenjuju odredbe iz ovog zakona. To su primjedbe Kluba IDS-a i ja bi molio kolegu Valtera Poropata da da stav Kluba IDS-a o vezi Zakona o građenju. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Gospodin Valter Poropat. Izvolite!
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvažena ministrice, pomoćnice ministrice, kolegice i kolege zastupnici! Predloženim izmjenama i dopunama Zakona o gradnji Klub IDS-a smatra pozitivnim pomakom ka poboljšanju postojećeg zakona uz naš prijedlog ovome prijedlogu zakona a time i uvođenju više reda u prostoru. Stalna intencija svih nas da se pojednostavi postupak izdavanja građevinske dozvole i tu treba razmotriti stanje ne samo poboljšanja zakonske regulative već i poboljšanja uvjeta rada djelatnika zaposlenih u tijelima graditeljstva ali i potpore jedinicama lokalne samouprave za izradu prostorno-planske dokumentacije. Mogu reći da u Istarskoj županiji Ured državne uprave sa sjedištem u Puli djeluje još u šest ispostava za koje iz iskustva tvrdim da nisu dovoljno ekipirane da bi osjetno brže rješavale lokacijske i građevinske dozvole, a da ne govorim o plaćama tih ljudi po ispostavama opremljenosti za djelovanje po terenu i da ne nabrajam. Dobro je u izmjeni zakona da projektant odgovara za usklađenost glavnog projekta po lokacijskim uvjetima. Međutim, dokle god je sustav odgovornosti svih sudionika od onih koji izrađuju i donose planove do projektanata od onih koji daju potvrde do tijela graditeljstva, od investitora, izvođača radova, nadzornih inžinjera i ostalih sudionika napisano je u pojedinim zakonima a u praksi se ne mogu primijeniti druge efikasne mjere kojima će ta odgovornost, s kojima će se ta odgovornost preuzeti pa čak ako treba i sankcionirati u konačnici i dalje glavnu odgovornost preuzima na sebe djelatnik koji izdaje građevinsku dozvolu gdje se naravno troši dragocjeno vrijeme za kontrolu, usklađenost prema lokacijskim uvjetima odnosno uvjetima iz detaljnog plana uređenja. Odredbom članka 34. Zakona o prostornom uređenju dato je ovlaštenje ministru da donese propis kojim će se odrediti zahvati u prostoru za koje nije potrebna lokacijska dozvola. Pravilnikom o određivanju zahvata u prostoru za koje se ne izdaje lokacijska dozvola "Narodne novine" br. 98 iz 99. godine između ostalog je bilo utvrđeno da za obiteljsku kuću nije potrebna lokacijska dozvola. Međutim, novim pravilnikom "Narodne novine" br. 86 od 2004. godine koji je stupio na snagu 1. srpnja 2004. tj. prije par dana i kojim je stari pravilnik prestao važiti obiteljska kuća više nije na popisu zahvata za koje nije potrebna lokacijska dozvola. Mislim da bi bilo dobro da se ovaj dio malo uskladi. Ne vidimo razloga zbog čega se za obiteljsku kuću ponovo vraća lokacijska dozvola a smatramo da je izvod iz plana sasvim dovoljan, tim više što se izmjenama Zakona o gradnji predviđa odbijanje građevinske dozvole ako do građevne čestice nije osiguran pristup sa javno prometne površine. Upitno je međutim da li je građevina sa tri nadzemne etaže, tri stambene jedinice i građevinski bruto površine od 400 kvadratnih metara obiteljska kuća ti parametri mogu se koristiti u dijelu olakšica kod izvođenja radova, nadzora i drugih obveza iz Zakona o gradnji ali smatramo da pojam obiteljske kuće što znači građevina kojom jedna obitelj rješava svoje stambeno pitanje ipak mora biti manja građevina, a za koju zaista treba maksimalno pojednostaviti postupak izdavanja građevne dozvole, a ne ponovno uvoditi lokacijsku dozvolu. Nadalje u pravilniku se ne spominju sve građevine iz članka 116. Zakona o gradnji za koje je članak 118. Zakona o gradnji predviđeno izdavanje potvrde na glavni projekt. To znači da za pomoćnu građevinu ili gospodarsku građevinu iz članka 116. Zakona o gradnji treba ishoditi lokacijsku dozvolu, a nakon toga potvrdu na glavni projekt što znači da je postupak za izgradnju takvih jednostavnih građevina dodatno zakompliciran u odnosu na Zakon o gradnji iz 1999. godine. Nadalje, mi iz kluba IDS-a podnijeli smo amandman na članak 51. izmjena i dopuna Zakona o gradnji, dopunu kojom se predlaže rješenje problema koji se javljaju u slučajevima kada se za neku građevinu treba brisati upisani teret u zemljišnim knjigama. Da za istu nije priložena građevinska ili uporabna dozvola, a za koju građevinu treba dokazivati da je sagrađena prije 15. veljače 1968. godine. Stoga smatramo najispravnijim da građevinska inspekcija nakon zaprimanja rješenja suda sukladno članku 141. Zakona o gradnji postupi po istom te u svom postupku poštujući odredbe Zakona o gradnji i Zakona o općem upravnom postupku utvrdi da li postoji osnova za postupanje inspekcije. Ukoliko utvrdi da se radi o građevini sagrađenoj prije 15. veljače 1968. godine tada akt građevinske inspekcije donesen temeljem tako utvrđenog činjeničnog stanja ujedno predstavlja osnovu da se za takve građevine briše predmetni teret iz zemljišne knjige, da i ne napominjem što to znači za eventualno dobivanje kredita poslovne banke za rekonstrukciju stare građevine. Naime poznato vam je da bi građevinski vještak koji ima uvjete ovlaštenog inžinjera u graditeljstvu morao dokazivati da je ta zgrada učinjena prije 1968. godine i mi smatramo u klubu IDS-a da tu odgovornost i struke može preuzeti građevinski inspektor samim time što ima sve uvjete da takav posao i napravi. I konačno predlažemo da se još efikasnije i brže ishodovanje dozvola od strane ministarstva potiču jedinice lokalne samouprave za izradu prostorno planske dokumentacije koja u proračunima jedinica lokalnih samouprava zauzima velike, a negdje i prevelike stavke. Čuli smo iz uvodnog izlaganja uvažene ministrice da je izdvojeno dva i pol milijuna kuna. Znamo da je tarifama određeno po hektaru, odnosno po metru kvadratnom određene su točno cijene tako da tih 2,5 milijuna kuna bojim se da će biti nedostatnih za sve jedinice lokalne samouprave koje imaju male proračune za male jedinice lokalne samouprave. Klub IDS-a će uz ova poboljšanja i amandman koji smo podnijeli, podržati svaki prijedlog koji ubrzava ishodovanje lokacijskih i građevinskih dozvola kao i svih zakonskih rješenja i poboljšanja koji idu u pravcu sprječavanja bespravne gradnje i stvaranje reda u prostoru. Hvala lijepa.
Zahvaljujem gospodinu zastupniku Poropatu. Ima jedan ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik gospodin Ivo Josipović.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Ovdje smo čuli kako je činjenica da neki objekt nema građevinsku ili lokacijsku dozvolu, teret. To nije točno. Dakle to nije teret iako se upisuje kako se upisuje, a inače mislim da bi trebalo razmisliti o tome da se te stvari razdvoje od činjenice da neka nekretnina postoji pravno ili bespravno i da upis u zemljišnu knjigu registrira samo činjenicu vlasništva i nezakonitosti ili nezakonitost izgradnje.
Hvala lijepa. Prelazimo na raspravu od 10 minuta. Prvi je, oprostite evo javila se u ime predlagača ministrica gospođa Marina Matulović-Dropulić. Izvolite ministrice.
Gospodine potpredsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Evo reći ću samo par riječi, jer sigurno će vjerojatno nisam u uvodnom dijelu bila dovoljno jasna pa zbog toga da bi što manje bilo opet govora o tome, mislim da bi tri-četiri riječi trebalo reći. Naime zašto se uvodi lokacijska dozvola za obiteljsku kuću, to je dva ili tri zastupnika su o tome govorili. Naime vi svi vjerojatno znate da se prostorni planovi županija rade u mjerilu 1:100000 a da se prostorni planovi rade u mjerilu 1:25000. Izvodi iz tih planova ne mogu reći kakav je položaj obiteljske kuće na parceli i tu nastaje problem. Ne može se utvrditi niti parcela, niti veličina parcele, negdje se ne može ni vidjeti jel ima put do te parcele i mi smo to predložili ovaj čas, ako nema detaljnog plana. Ako ima detaljni plan onda jasno lokacijska dozvola ne treba. Mi smo to predložili samo radi toga jer je u praksi situacija takva da ljudi dobivaju mogućnost da nešto rade čak i na putu ili na komunalnoj infrastrukturi, na razno-raznim, na mjestima gdje to ne bi smjelo biti. I ja se potpuno slažem sa gospodinom Tomčićem koji je govorio o tome da je lokacijska dozvola, odnosno lokacija najvažnija i mi ćemo sve napraviti da zapravo nju osnažimo u ovim izmjenama i dopunama, mislim u novim zakonima, jer lokacijska dozvola ako još riješi i susjede onda smo de facto riješili sve, a projektanti i mogu preuzeti onda odgovornost i investitor za kuću koju oni grade. Prema tome lokacija je ipak ta, tu je i zaštita prostora, tu je i točno položaj u parceli i sl. Prema tome to je bio jedini razlog. Činjenica je da će to možda nešto investitorima zakomplicirati, ali je istina da smo mi pojednostavili projektnu dokumentaciju koja je potrebna za građevinsku, za dozvolu za kuću do 400 kvadrata. Prema tome mislimo da će se to jedno s drugim, da neće trebati niti više sredstava niti više projekata priložiti. Jer ako se napravi samo oni 1:100 sa shematskim prikazom instalacija, više se ne traži projektna dokumentacija za vodovod, kanalizaciju, za sve kompletno nego se traži samo shematski prikaz. Prema tome to je velika razlika i to puno manje košta nego što je bilo ovo do sada. Htjela bih još nešto reći oko bespravne izgradnje, to smo svi skupa, cijelo vrijeme pričamo o tome i stalno, pogotovo sad od kad smo mi počeli sa tim rušenjima što velim nije mi posebno drago ali to je jedina mogućnost da neke stvari riješimo, postoji ipak tri osnovna razloga zbog kojih je bespravna izgradnja nastala. Prvo su zemljišne knjige i izvod iz gruntovnice vlasnički dokazati da je nešto tvoje. Ako ti to ne možeš dokazati ti ne možeš dobiti građevinsku dozvolu i tu nastaje prvi problem i zato su i ova današnja točka prva o kojoj ste raspravljali o izmjenama i dopunama Zakona o zemljišnim knjigama o pojednostavljenju cjelokupne procedure, sigurno da će i to djelovati na onemogućavanje bespravne izgradnje. Jer kad vi recimo u Zagrebu trebate šest mjeseci, godinu ili dvije godine da dobijete izvod iz gruntovnice onda je situacija takva da se normalno ljudi počinju graditi bespravno. Drugi problem je neplaćanje komunalnog doprinosa. Napravljena je analiza, točno se zna da veliki dio objekata koji se danas nalaze bespravno u prostoru se može legalizirati, odnosno može dobiti lokacijsku i građevinsku dozvolu ali ljudi ne žele platiti komunalni doprinos. Oni misle svi da mogu bez ikakvih problema se priključiti na komunalnu infrastrukturu i da zapravo je komunalni doprinos jedan namet, a komunalni doprinos je isključivo zato da se sagradi nova komunalna infrastruktura. On se i po zakonu ne može u druge svrhe upotrijebiti. Činjenica je da je prostorni planovi, o njima smo dovoljno govorili pa neću reći isto tako jedan od razloga. Ja ne kažem da je inspekcija nije kriva inspekcija je sigurno kriva zato što nije bilo sve rješavano na vrijeme i normalno je da je lakše srušiti temelje neke kuće nego cijelu kuću, ali vi isto tako morate znati da ove kuće kakve su se sada manje više rušile osim Zadra, se zapravo naprave preko vikenda. Ali svejedno mi imamo inspekcije premalo, svejedno ljudi ne žele doći u inspekciju, prošle godine je otišlo iz Ministarstva 100 inspektora. To je skoro 2/3 inspektora je otišlo. MI moramo jednostavno učiniti nešto da ljudi koji dođu u inspekciju u inspekciji i ostanu. MI smo sada raspisali natječaj kao što ste vidjeli u svim novinama za 77 mjesta od toga 68 inspektora. Kupili smo im nove aute, kupujemo im opet nove aute. Prema tome, napravit ćemo sve da inspekcija stvarno profunkcionira na jedan drugačiji način nego što je ona funkcionirala do sada. I samo nešto oko moratorija, ja mislim da sam ja dovoljno jasno rekla da moratorij će samo u nekim slučajevima temeljem uredbe koju je Vlada već pripremila, a isto tako smo pripremili uredbu o pristojbama, ja je imam tu kod sebe ja vam sada već mogu reći da Vlada nije mogla donijeti Uredbu o pristojbama tako dugo dok se ne donese ovaj Zakon ali mi smo predložili da svi oni koji do kraja ove godine podnesu zahtjev za legalizaciju, odnosno za ishođenje lokacijske ili građevinske dozvole platit će normalnu vrijednost komunalnog doprinosa, ali svi oni koji to ne naprave do kraja ove godine a nema razloga da to ne naprave, oni ne moraju imati kompletnu projektnu dokumentaciju i slično ali se moraju prijaviti, platit će osim tog komunalnog doprinosa još jedan i pol puta taj komunalni doprinos, znači vezano je i na vrijednost objekta i na veličinu objekta i slično. Znači to je isto jedna od mjera koja se jednostavno mora napraviti i rekla sam za moratorij svi oni koji imaju jedinice lokalne samouprave, koji imaju izrađene planove i koji imaju planove koji su donešeni na njima je da ih što prije dostave u Ministarstvo da što prije Ministarstvo može dati na te planove suglanost. Znači moratorij je defakto samo mjesec dana. Vlada će krajem 8. mjeseca donijeti uredbu prema tome, nama već danas mogu početi stizati planovi, čim se ovaj Zakon izmijeni, ako ga vi prihvatite, znači nema nikakvog razloga da se taj dio posla ne odradi na jedan normalan i brz način, osim toga mi se cijelo vrijeme susrećemo, nama dolaze jedinice lokalne samouprave i ovako i onako pitati za mišljenja pogotov oni kojima je to u interesu da sve bude po planu i u redu, dolaze već sada i već sada neki od njih mogu bez ikakvih problema dobiti suglasnost bez obzira što nije bila obveza da tu suglasnost mora dati Ministarstvo. I još samo jedno, mi u svakom slučaju o ovome o čemu smo sada govorili o ovom novom Zakonu, tu će trebati definitivno pojačati odgovrnost projektanta. Projektant je taj koji mora odgovarati za ono što je napravio i izvođač za ono što je izveo. Recimo zašto smo u ovom Zakonu o prostornom rekli da možemo oduzeti licence. MI imamo takvih prostornih planova da to čovjek jednostavno ne može vjerovati da je to netko mogao ovako izraditi. Prema tome, ja mislim mogla bih još puno govoriti, mislim da stvarno nema smisla, ja vas lijepo molim, zahvaljujem vam se na svim vašim primjedbama većinu ćemo prihvatiti, ali vas isto tako molim da te izmjene i dopune ta dva zakona prihvatite. Hvala.
Zahvaljujem gospođi ministrici. Prelazimo na raspravu od 10 minuta, prvi je zastupnik gospodin Zvonimir Puljić.
Gospodine predsjedavajući, gospođo ministrice, kolegice i kolege. Kao čovjek s mora svjedok sam ubrzane devastacije obalnog područja koje je napadnuto intenzivnom neprimjerenom izgradnjom, zato pozdravljam ovaj Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama zakona o prostornom uređenju i on bi zaslužio i potporu i pohvalu da se svodi samo na članak 23. kojim se utvrđuje zaštićeni obalni pojas jer iskazuje odlučnost u suzbijanju devijantne višegodišnje prakse koja je haotičnom gradnjom počesto pod krinkom razvojnih planova ugrozila najvredniji obalni prostor narušavajući njegove ekološke i ambijentalne vrijednosti kao i dugoročne gospodarske perspektive. Preciziranje deklarativne odredbe o zaštiti obalnog područja u dosadašnjem zakonu, na područje kopna od 1000 metara od obalne crte i pojas mora u širini od 300 metara kao područje od posebnog interesa za Republiku Hrvatsku u kojem se ne može graditi izvan građevinskog područja ako nije donese prostorni plan uređenja, osim objekata infrastrukture u skladu sa odgovarajućom dokumentacijom, uz obvezu da svi prostorni planovi unutar tog područja moraju dobiti prethodnu suglasnost Ministarstva, uvođenje moratorija, zabrana gradnje i izdavanje lokacijskih dozvola u zaštićenom obalnom području dok Vlada ne donese propis za provođenje Zakona, Vlada ima rok od 30 dana pokazuje svijest da je samo brzom akcijom umanjiti štete i odlučnost da se to provede. Samo brzom akcijom moguće je zaustaviti proces betonizacije i zato je hitni postupak također potpuno opravdan. Ovim Hrvatska ide putem drugih mediteranskih država od kojih većina ima poseban zakon za obalno područje. Jer pojava nereda u ovom posebno vrijednom prostoru, neracionalno korištenje zemljišnih resursa, vođeno jednokratnom i kratkoročnom mogućnošću sticanja profita, nije prisutno samo kroz bespravnu gradnju nego i kroz njen legaliziran, planovima pokriven oblik, u kojem ni struka nije čista. Svima je poznat slučaj Žnjana u Splitu i nepopravljive štete koje su dugoročno za to područje nastale. Zato ističem operativnu vrijednost predloženih mjera koje se protežu i na stručne ovlaštenike u poslovima prostornog uređenja, naglašavam mogućnost uskrate suglasnosti i Ministarstva odnosno licence za obavljanje spomenutih poslova koja prije nije postojala a koja vrijedi kako za pravne osobe tako i za ovlaštene arhitekte kao dobar lijek za pad kvalitete urbanističkih poslova. Dobro je rješenje profesionalizacija pripreme postupka izdavanja lokacijske dozvole tj. izrade idejnog rješenja za izdavanje lokacijske dozvole kao i povećanje ovlasti urbanističke inspekcije te strože kazne za propisane prekršaje. Uvođenjem srednjeročnog programa mjera za unapređenje stanja u prostoru 4 godine umjesto dvije godine i reduciranje prava na izmjenu u jednom četverogodišnjem razdoblju eliminira se pravna nesigurnost do koje su dovodile česte i proizvoljne promjene prilagođene parcijalnim interesima. Sagledavanje otoka kao jedinstvene cjeline logično je pa tako i obveza izrade zajedničkog prostornog plana. A realno je predvidjeti i nesposobnost lokalnih samouprave da se barem ponegdje nisu u stanju dogovoriti i harmonizirati svoje planove u jedan pa je interventno ta ovlast dana županiji. Kako su prostorne planove uređenja donijela predstavnička tijela tek 20% lokalnih samouprava, zakonom je propisan rok najkasnije do 31. 12. 2005. čime se aktivira i sankcija iz Zakona o lokalnoj samoupravi o raspuštanju tijela koja u roku ne donesu prostorne planove uređenja. U pozadini ovakovog stanja sa planskom dokumentacijom na lokalnoj razini nije samo neažurnost ili nedostatak novca u proračunu, nego i zainteresiranost, pa da neregularno stanje potraje što dulje. Jer određene općine imaju izrađene planove koji godinama laže u ladicama. Za one općine koje nemaju znatniji razvitak, pa ni dovoljno proračunskog novca, dobro je da se sadržaj planova kojeg oni su dužni izraditi reducira, a time učini zapravo njima dostupnijim i ostvarljivijim. I da zaključim, predložene izmjene i dopune postojećeg zakona predstavljaju hitne mjere kojim će se zaustaviti ili barem usporiti neželjene tendencije u prostoru i zato ih treba i hitno podržati. Do donošenja novog zakona koji će u cijelini riješiti pitanje prostornog uređenja i svih detalja koji zbog hitnosti u ovom sada zakonu nisu bili obuhvaćeni. Gospodine predsjedavajući da li ja mogu onda i nastaviti na moje objekcije, na prijedlog izmjene Zakona o građenju, jer su rasprave objedinjene i prijavnicu sam dao?
U okviru 10 minuta, evo sad je prošlo svega 6.
Odlično, imam šanse onda to. Sporost administrativnih postupaka rezultira posebice štetnim posljedicama u području građenja. Jer koči investiranje, povećava troškove i trajanje građenja. A uz to, to je jedan od nesumnjivih poticaja za postupke bespravne gradnje. Uzroci sporosti dijelom su u lošim postojećim zakonskim riješenjima, pa ovaj prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o gradnji vidim kao pokušaj da se hitnim mjerama otklone ili barem smanje štetne posljedice, dok bi najavljeni novi Zakon o gradnji cijelovito riješio regulativu građenja sa ciljem da se osigura izgradnja svih objekata na temelju jednog dokumenta čije pribavljanje neće nanositi štetu i destimulirati investitore, te će biti ostvarivo po ujednačenim kriterijima. U tom smislu navedene izmjene trasiraju pravac promjena zakonske regulative o građenju, i spriječavaju ili barem umanjuju znatniju štetu koja nastaje zbog loših i neprovedivih riješenja u važećem zakonu. U cilju pojednostavljenja postupka dobijanja građevinske dozvole smanjuje se obvezni sadržaj glavnog projekta za obiteljske i jednostavne građevine. Izmjenama članka 66. osnovnog zakona ili članka 19. u prijedlogu izmjena. A članak 20. izmjena i dopuna smanjuje se sa člankom 20. smanjuje se broj potrebnih potvrda, odnosno mišljenja u postupku izdavanja građevinske dozvole. Te se prihvaćaju one pribavljene za lokacijsku dozvolu, osim četiri, zaštite od požara, zaštite na radu, zaštite od ionizirajućeg zračenja i još jedne. Uz to navedene potrebe pribavljaju tijela graditeljskih službi koje po službenoj dužnosti su obvezne ih pribaviti. Smanjuje se također broj dokumenata koje je potrebno podnijeti u zahtjev za izdavanje građevinske dozvole. Člankom 22. izmjena investitora se štiti od neutemeljenog pokretanja upravnog spora, jer poznati su i ti slučajevi kojim bi susjed mogao izazvati zastoj u izgradnji, a bez valjanog temelja i time nanijeti štetu investitoru. Zakon kao zaštitu od takovih neutemeljenih postupaka predviđa pravo investitora na naknadu štete. Za investitore koji su "nestrpljivi" pa su gradnju započeli ili dovršili prije izdavanja građevinske dozvole, izmjenama zakona predviđena je sankcija financijske prirode posebna upravna pristojba, ali naravno samo za one koji su gradili u skladu sa glavnim projektom i prostornim planom. Dok je onemogućeno izdavanje građevinske dozvole za objekt izgrađen ili započet protivno glavnom projektu bez ikakvog roka za usklađenje. Pravo lokalne samouprave da u određenom kalendarskom razdoblju zabrani izvođenje radova na primjer u turističkoj sezoni, osnaženo je, jer nije samo deklarativno, nego postaje prekršajno dijelo i za investitora i za izvođača. Prekršajni postupci po ovom zakonu prelaze iz nadležnosti ministarstva za zaštitu okoliša i prostornog uređenja i graditeljstva na prekršajne sudove. Što je mislim dobro i povećat će efikasnost. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Riječ ima uvaženi zastupnik gospodin Nenad Stazić. Izgleda da ga nema. Gubi pravo. Gospodin zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Hvala lijepa. U svojoj kratkoj raspravi osvrnut ću se samo na jednu odredbu Zakona o gradnji sa konkretnim prijedlogom do kojeg sam došao na temelju konzultacija sa stručnjacima službe za prostorno uređenje, zaštitu okoliša i graditeljstva, koji su me i ujedno zamolili da pokušam sugerirati gospođi ministrici da ozbiljno ove prijedloge uzme u razmatranje. Naime, ovim zakonom u članku 27. uvodi se jedna novina koja je i u obrazloženju zakona nazvana tzv. konferencija, konferencija koja bi imala svrhu i zadaću da tijelo graditeljstva koja izdaje građevinske dozvole na jednom radnom ili operativnom sastanku uz prisutnost predstavnika tijela državnem, odnosno firmi sa javnim ovlastima ili tijela državne uprave investitora i projektanta, odnosno glavnog projektanta otklone moguće nejasnoće sporne detalje glavnog projekta u cilju ubrzanja postupka izdavanja građevinske dozvole. I pretpostavljamo da kod velikih kompliciranih objekata teških građevinskih projekata, glavnih projekata ili mnogim uredima postoje zaista potrebe da se na taj način pokuša utjecati na vrijeme posebice onog dijela, gdje pravne osobe s javnim ovlastima neopravdano odugovlače sa izdavanjem mišljenja ili suglasnosti na glavni projekat. Međutim, s ljudima s kojima sam se ja konzultirao, savjetovao rekli su, da ukoliko će biti u obavezi, dakle da ta konferencija bude obavezatna za svaki predmet izdavanja građevinske dozvole, minimalni rok izdavanja građevinske dozvole biti 23 dana. Naime, 8 dana je rok sazivanja unutar od dana prijama zahtjeva, stime da se na toj konferenciji predstavnicima pravnih osoba s javnim ovlastima može ostavljati 15 dana u kojem roku oni moraju ili izdati potvrdu ili se očitovati, i tek ukoliko ne dođu na tu konferenciju opet u roku sljedećih 15 dana smatrat će se da je suglasnost ili potvrda izdana. Situacija se dodatno komplicira ukoliko se na toj konferenciji ustanovi određene primjedbe nekoga od sudionika, gdje se taj rok ponovo ide 8 plus 15, pa je 23 plus 23, dolazimo do 46 dana uz najmanju dakle najblažu primjenu to će biti rokovi koji će se morati poštivati. Moj je prijedlog i u obliku amandmana dati, da ove konferencije ne bi bile obavezatne, nego da bi bile kao mogućnost upotrebe ili korištenja u onim situacijama ili onim predmetima, gdje čelnik ureda državne uprave, odnosno službe koje izdaje građevinsku dozvolu procijeni da će ta konferencija ubrzati postupak i na neči način prisiliti pravne osobe s javnim ovlastima da što prije izdaju suglanost odnosno uvjete ili dozvole ili potvrde kako got da ih zovemo. I da se na taj način izbjegnu izgovori da se projekti proučavaju, da ne postoje snimat stanja, da ne znam koji sve izgovor se pronalaze. I zbog toga i predlažemo dakle kroz amandman da se ide odredbom, da je pravna osoba s javnim ovlastima odnosno državna uprava dužna u roku 8 dana izdati tu otvrdu. Osam dama maksimalni rok, da se konferncija primjenjuje samo po procjeni ako bude ubrzala postpuak, ali dase i ovaj rok u stavku 2. nakon konferncije umjesto 15 dana bude 8 dana, kako bi seu vueti odnosno okvir za izdavanje građevinske dozvole sveo na maksimalno 16 dana kada se upotrebljava i konferencija. Ovim prijedlozi ne iziskuju nikakva nova tehnička sredstva, niakkav novi trošak niti novac nego daje mogućnost da čelnim ljudima ureda državne uprave i rdugih tijela graditeljstva zaista budu ti koji će procjeniti dali ova mogučnost dali ova mogućnost iz zakona im olakšava i ubrzava postupak. Još samo jedan detalj. Gospođa ministrica je govorila o inspektorima koliko ih je napustilo pa možda još jedan takav primjer. Ured državne uprave Međumurske županije tražio je referente sa visokom stručnom spremom građevinskog smjera kako bi popunili sistematizirana radna mjesta, i vjeerujte to je bio travanj ovegodine, ni jednoga kandidata na natječaj dva puta nije bilo. Nitko se ne želi javljati da obavlja taj posao. Pa to tim više da ovu konferenciju ne uvodimo kao obvezatno. I drugi argument koji su mi dali, možda će vam izgledati smiješno ali istionito. nadležna služba u Međumirskoj županiji nema kancelariju ili dvoranu u kojoj bi posjela 15 ljudi. DA bi mogla održati konferenciju nema je. Jer je najveća kancelarija gdje rade referenti dvoranskog tipa, praktički vele morati ćemo iznajmljivati prostor da odražvamo konferenciju očito recimo petkom na kraju tjedna. Pa onda njih destak predmeta rjeašvamo. Zato vas molim gospođo ministrice probajte vidjeti i razumjeti ovo ,a vi znate o čemu govorim konferencija je data kao mogućnost, i dajmo procjenu sstručnim ljudima na terenu da procjene što je brže d ase dođe do građevinske dozvole. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Na redu je gospodin zastupik DAmir Kajin. Nema ga. Na redu je sada gospodin zastupnik Ante Markov. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče, gospođo ministrice, ja ću se više osvrnuti na izmjene i dopune zakona o prostornom uređenju. Ne samo zbog kratkoće vremena nego želeći prije svega na jedan način polemizirati na drugi način pokjšati pomoći posebice u onim dijelovima koje je i dosadašnji zakon imao kao problematične. I posljedice čijega su bile određene okolnosti koje nisu bile dobre ni za jednu stranu u postupku. Isto tako želio bih par stvari kazati onako načelno o ovom zakonu koji u svojikm osnovnim i temeljnim ciljevima ima jednu posebnu skrb, posebnu zaštitu vrijednog resursa a to su hrvatski otoci, i priobalje, i koji ih želi u interesu RH na jedan poseban način i cjelovito zaštiti imajući apsol.utno u vidu da to jeste temeljni resurs na kome se gradi gotovo sve g ospodarske strategije Republike Hrvatske. Ali imajući u vidu i činjenicu da u istinu na djelovima i na pojedinin područjima došlo do devastacije odnosno da je došlo do nesklada prirode i čovjeka i građevina koje se nalaze na tom dijelu. Naravno gledajući sasvim hipotetički može se naravno što je uvijek legitimno postaviti i pitanje dali je moguće ustavno pravnom smislu dijeliti RH na ona koja je u jednoj poziciji u odnosu na one koji je u drugoj poziciji. Ili je dozvolite, ili je moguće ili kao što u nekim segmentima i strategijama koje j edonio između ostaloga i ovaj Sabor Hrvatska je uvijek tretirana recimo u pogledu turizma kao Hrvatska. Ona se u smislu svoje destinacijske odredita ne dijeli ona predstavlja cijelinu. I cijela naša zemlja ako ćemo biti pošteni, na svojevrstan način predstavlja jednu posebnu vrijednost. Radi se o gospodiln Čehok govoreći o istoj temi je pokušavao mislim neuspješno uspoređivati Hrvatsku sa nekim drugim zemljama ne želikm sada navoditi imena da ne bi se kazalo da želim obezvrijediti te zemlje. Ali Hrvatska upravo po svojim prirodnim ljepotama koje i nisu i nisu samo isključivo smještene na obali i na otocima nego cijena Hrvatska predstavlja tu jednu prirodnu ljepotu koju bi trebalo ukuppno zaštiti. Ja ne ne vidim gotovo ni jednoga razloga znate, da ovaj isti princip za kojeg se ja zalažem da se poštiva da se primjeni na cijelu zemlju. Pa mi imamo toliko nacionalnih parkova toliko imamo parkova prirode, toliko imamo krajolika koji imaju svoj posebnu vrijednost, da gotovo Hrvatska sa obzirom na veličinu se može proglasiti i mislim da to ne bi bio presedan, da se upravo tretira kao cijelovito posebno područje na kome bi se trebalo usporaviti jedna posebna zona odgovornosti prije svega mislim da to treba u glavama ljudi d ato tako se gleda. Ovako odvajanje i stvaranje otoka i priobalja po ovaj posebna režim za koga se ja iseto tako zalažem, može izazvati krive promišljanja i krivo razmišljanje a mislim da se ništa ne bi dogodilo s obzirom na instrumente i načine na koje se vrednuje sve ono u pogledu ove posebne zaštite da se to primjeni na cijelu Hrvatsku. I misslim da u tome nema ničega lošega. Nadalje, ono što također ja želim sada pojasniti, predviša se da prostorni planovi i planovi višega i nižeg reda za otoke budu jedinstaveni. Vidite 93. godine od uspostave lokalne samouprave u Hrvatkoj pojedine jedinice lokalne samouprave su prolazile na žalost težak put onaj koji je obnašao vlasti u lokalnoj samoupravi znade da se ti planovi počesto i to n esamo zbog toga što je lokalna samouprava bila u krivu radile i 5,6 godina. Postojale su mnoge silnice koje su to zaustavljale, interesne ili fianncijske pa je to bilo na kraju trebalo novaca za to. pa onda se i točno zna u stvari tko može da vam radi plan, jer ako to povjerite nekoj tvrtki koja je čak i jefitnija možda to nikada nećet enapraviti na žalost živimo u društvu i nema razloga da ne govorimo da je to tako. Kao što svugdje poostoje lobi i interesi, jedan veliki lob ije lobi u građevinarstvu, u prostornom uređenju, u projektiranju, i točno se zna što se može koliko košta i što se ne može. I onda te općine koje su morale četiri-pet godina raditi projekte planove, radile su ih kao zajedničke za cijeli otok. Onda im je Vlada nema veze koja, kazala da ne mogu raditi zajedničke projekte nego treba da svaka općina radi za sebe pa je onda prošlo još dvije godine pa sad su one došle do toga da su napravile svaka za sebe. Sad ćemo ih opet morati vratiti natrag da svi rade zajedno. Ja se apsolutno, da se ja odmah opredijelim, ja se zalažem za jedinstvene planove na otocima jer nema potrebe bez obzira što ne bih želio da se shvati da ovo sugerira da će na tim otocima biti ukinute sve općine pa će biti samo jedna. Ja samo radi javnosti ministrice želim jasno moje razmišljanje podijeliti. Ja se zalažem za jedinstveni prostorni plan jer otok je uvijek na svojevrstan način bez obzira koliko općina ima, jedinstvena cjelina. Vratio bih se na jednu također vrlo interesantnu činjenicu koju ćete svi vi vjerojatno prepoznati, posebno oni koji radite u lokalnoj samoupravi, a to je da je lokalna samouprava iako izvorno nositelj je svih aktivnosti kod donošenja prostornog plana. Općinsko ili gradsko vijeće prihvaća i usvaja prostorni plan, organizira javne rasprave, osigurava financijska sredstva za taj prostorni plan. Došlo je do jedne vrlo čudne situacije kada sama općina protestira i osporava određeno rješenje bilo o građevinskoj dozvoli, bilo urbanističkim uvjetima i traži da se preispita odluka koja je donesena najprije na razini županije, a onda na razini ministarstva jer smatra kao u slučaju o kojemu ću ja govoriti, da su se koristeći određene nedorečenosti u samim prostornim planovima po jedinici dosjetili da grade u obiteljskim kućama 11, 12, 16 ili 20 apartmana i tad se lokalna samouprava umiješa i kaže gospodo u županiji dajte vi to preispitajte, to nije u redu, to ne može ići tako, to nije normalno. I onda dobijete rješenje od županije da se odbacuje žalba lokalne samouprave jer ona nije stranka u postupku. Zamislite općina lokalna samouprava koja je donijela prostorni plan, koja stoji iza prostornog plana i kojega je financirala dobije rješenje da nije stranka u postupku i onda se čovjek pita tko je tu lud, šta se tu događa najednaputa i onda čovjek ide dalje i kaže e ja imam još i moju državu koja sigurno neće tako to učiniti kao ovi dole, jer oni su povezani. I onda od te iste države dobije rješenje, žalba se odbacuje kao izjavljena od neovlaštene osobe. Evo vidite gdje je problem, problem je da je ta lokalna samouprava kakva je da je, može biti ovakva i onakva, ali ako joj ne dajete povjerenje i ako je ne stavite u sustav da u dobroj vjeri, u dobroj namjeri može efikasno reagirati onda su posljedice i najboljeg plana loše. Jer vi znate da nekada lokalni načelnik mora sam ići po inspektora jer on obično nema auto jer nema goriva i mora ga dovesti na gradilište da mu pokaže koje je, jer jasno načelnik i općinske kao neovlaštene i nemaju šta biti tu, a uvijek su krive za sve što se dogodi i u svakoj općini kad se sve dogodi bilo to sa pravom ili bez prava sruši se nekome kuća sa pravom ili bez prava uvijek vam je kriva lokalna samouprava.
Poštovani zastupniče ako taj nema benzina, vi nemate više vremena.
Evo ja ću još samo jednu rečenicu. Zbog toga ja bih molio da se ove nelogičnosti u odnosu na lokalnu samoupravu usklade i da ono tijelo koje je zaduženo za donošenje odluke bude makar u mogućnosti da bude sudionik u upravnom sporu koji se vodi. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem na raspravi. Riječ ima uvaženi zastupnik Josi Leko. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Gospođo ministrice u jednom od stručnih časopisa našao sam jedan članak pa ću samo citirati uvod: Prostorno-urbanistički planovi i regulativa građenja trebali bi biti u funkciji razvoja zajednice s ciljem korištenja zemljišta i životnog prostora kao najtrajnijeg i najvećeg i najznačajnijeg resursa razvoja, optimalno korištenje zemljišta i prostorno planiranje u kontinuitetu generacija i razmjeran odnos poljoprivrednog, građevinskog i šumskog zemljišta. Ako ja dobro razumijem ovu definiciju i ovu tvrdnju stručnjaka i ako pogledam osnovna pitanja koja treba urediti Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o prostornom planiranju, a to sam rekao već na Odboru za zakonodavstvo, ovaj prijedlog zakona neće riješiti probleme u prostornom planiranju i u prostoru u Republici Hrvatskoj, međutim ocjenjujem ih kao potrebnu i nužnu vatrogasnu zakonsku intervenciju u stanje u prostoru pa u tom smislu ću i glasovati za donošenje ovog zakona. Međutim mogu prokomentirati dva cilja koja se žele postići izmjenama i dopunama ovog zakona, da se određuje rok općinama i gradovima za donošenje prostornog plana uređenja i to taj rok se produžuje nekoliko puta. Je li moguće, sad je pitanje je li moguće zaustaviti život? Naravno da rok ne znači da općine i gradovi ne mogu donijeti prostorne planove prije kraja roka i to bi bilo poželjno. Ako su ispunjeni uvjeti koje država mora pripremiti, ako je država uredila katastar i zemljišne knjige i ako je donijela ona prostorni plan onda bi moglo se očekivati da će općine i gradovi, jer ne mogu zaustaviti potrebe za gradnju obiteljskih i drugih objekata pa makar i uz teške financijske napore donijeti ove zakonske utvrđene prostorne planove. Nadati je se da će to biti tako, samo kakva je situacija bila do sada ako se dan po jutru poznaje, neće biti tako. Na drugo što se želim osvrnuti je uređenje, uređuje se postupak parcelacije građevinskog zemljišta i utvrđivanja zemljišta nužnog za redovnu uporabu zgrade. Ništa logičnije kad ne bismo mi naslijedili jedan mentalitet iz socijalističkog urbanizma kad je bilo sve društveno. Ako se ovo uredi prije donošenja prostornih planova mi stvaramo uvjete da stalno radimo prostorne planove i na taj način zaista omogućujemo u kontinuitetu nekome posao i pravnicima i zemljišno-knjižnim službenicima, ali to je manje problem, ali mi stvaramo nesigurnost. Ovdje bih ja dao da se rokovi utvrde kraći, kraći jer budimo realni za redovnu uporabu zgrade za izradu fasade ili tako nešto slično moralo bi se napraviti neki kriteriji pa onda utvrditi kom i kako pripada zemljište i zemljišna čestica već postojećem građevinskom objektu. NO, moje mišljenje je da ni to neće riješiti problem, problem će riješiti kada se obveže a ja bih vas molio bar da se stajališta nadzora obratite i kažete postoji u Republici Hrvatskoj gradovi i općine koje imaju urbanističke i provedbene planove i građani koji su u potrebi da grade obiteljsku kuću i neki drugi objekt mogu se obratiti i dobiti na uvid postojeće čestice i na natječaju ih dobiti. Dakle, urbanizirane su komunalno opremljene i mogu ih dobiti. To će biti mjera koja će najviše eliminirati bespravnu gradnju, to je moje uvjerenje. Ako to postignemo u planiranju onda nam neće trebati bez obzira kako je izgrađeno, šteta ni pravatna ni društvena, nego ćemo preduhitriti i nuditi čestice za izgradnju onima koji žele graditi. Dakle, na žalost moram reći da ću poduprijeti zakon kao vatrogasnu mjeru ali on ne rješava pitanje urbanizma i potreba u urbanizmu. Kada je riječ o Zakonu o gradnju jednostavno rečeno nije nered u Hrvatskoj samo u prostornom planiranju nego i u gradnji i u građenju. Ja ne znam je li se još uvijek i kako vrijede građevinske ..., tko ih kontrolira, tko ih kontrolira sa stajališta države a ne investitora, ugrađene materijale, standarde gradnje, da ne bi jedan potres nas razuvjerio da smo bili loši domaćini, loši gospodari. S tog naslova a to sam već rekao i na Odboru za zakonodavstvo, ne slažem se das se razvodnjava nadležnost ministra nadležnog za građenje i prostorno planiranje nego da mu se daju veće ovlasti, i traži veća odgovornost bez obzira tko je na čelu tog ministarstva, u tom smislu smatram da je razvodnjavanje odgovornosti, osnivanje Odbora za graditeljstvo, razvodnjavanje odgovornosti jer to tijelo imenuje ministar, odgovorno je njemu, i nema kvazi da tako kažem ulogu kvazi upravnog tijela, ono je samo u službi ministra, na žalost na neki način mu skida odgovornost, razvodnjava njegovu odgovornost za stanje u toj ovlasti. Nešto je drugačije tek kada ste vi to obrazložili, tijelo koje bi trebalo raditi na standardizaciji i na prilagođavanju Hrvatskih zakona i drugih propisa iz područja građenja sa zemljama Europske unije, to ima opravdanje u suštini, ali nema opravdanje da se nalazi u Zakonu o građenju, to je tijelo koje treba biti u temeljnom Zakonu o državnoj upravi i to ministar mora imati kao mogućnost da se služi sa stručnjacima kada god to bude u interesu struke odnosno oblasti i njegove nadležnosti u Ministarstvu. Na žalost još jedamput moramo spomenuti da oba ova Zakona se naslanjaju na Zakon o zemljišnim knjigama i još više na Zakon o vlasništvu. To spominjem radi toga što je krajnje vrijeme da država u cjelini promisli i osmisli zaštitu prostora radi budućih generacija jer vlasništvo nad zemljištem bit će u prometu za sve i neće biti ograničenja za kupnju vlasništva ali da bismo zaštitili prostor za buduće generacije treba planirati dugotrajno, osmišljeno i u interesu budućih generacija i održivog razvoja Republike Hrvatske. Nadam se da će obećanje ove vlade da će do kraja ove godine pripremiti nove zakonske projekte osigurati da Republika Hrvatska zaštiti svoj interes u prostoru i u budućnosti. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Mato Arlović.
Gospodine potpredsjedniče, poštovani kolegice i kolege. Moram reći da me raduje najava da će zapravo nakon ovih izmjena i dopuna doći do izrade potpuno novog i Zakona o gradnji i Zakona o prostornom uređenju. Ovo iz razloga što smatram da je ovaj mali korak koji se nudi izmjenama i dopunama Zakona, je mali napredak u onom smislu što učiniti, drugo je pitanje što možemo imati zamjerki kako je to izvedeno ali nije dostatan i nije dovoljan da bi se ovo područje uredilo do kraja. Osim toga neka od rješenja ne samo u formalno pravnom nego i sadržajno koja se nude su ipak jednim dijelom upitna. Ja ću prije svega pozdraviti neka od rješenja koja sasvim sigurno povećavaju disciplinu upravljanja prostorom i kod gradnje otvaraju mogućnost da svi objekti koji se nalaze u građevinskoj zoni, ako su građeni ili započeti gradnja naravno pod Zakonom utvrđenim uvjetima da se mogu legalizirati ukoliko nije dobila se lokacijska i građevinska dozvola dakako pod propisanim uvjetima i kada ti se uvjeti ispune. I to je dobro. Dobro je tu i plaćati odgovornost s jedne strane i s druge strane pojačati mjere, možda bi trebalo razmotriti mogućnst da se prihodi po osnovu sankcija zbog toga što se nije na vrijeme dobila građevinska dozvola ili se nije gradilo u skladu sa građevinskom dozvolom, da se takvi prihodi stavljaju u posebni fond za izgradnju socijalnih stanova ili za izgradnju stanova za naše branitelje i da u tom pogledu ne treba biti niti škrtariti u tom dijelu. Naravno pod uvjetom da se radi o objektivnoj odgovornosti investitora a ne u slučajevima kada je ta odgovornost nastupila zbog propusta rada državnog tijela ili upravne organizacije sa javnim ovlastima odnosno lokalne samouprave. Ja također pozdravljam i ova rješenja koja su vezana uz Zakon o prostornom planiranju oko zaštite obale i otoka. Drugo je pitanje zapravo kako sada planirati i gospodariti onim prostorom koji će biti unutar onih 1000 metara od, zapravo pomorskog dobra, i mislim da bi tu trebalo donijeti posebni propis koji će osigurati da se u skladu sa posebnim intesima Republike Hrvatske ali i zaštite zdravlja ljudi i zaštite ekologije istodobno gospodarske potrebe naravno vidi kako i što u tom prostoru uopće dozvoliti gradnju i kada, kada su te iznimke prisutne i kada se mogu dozvoliti. Dakle, čitav niz tih rješenja podupirem, naravno da podupirem i pojednostavljenja koja su vezana uz pojedine građevinske objekte osobito za obiteljske kuće, itd., ali imam i neka neću reći pitanja nego primjedbe i prava je šteta što smo ovako važne zakone sa ovako velikih izmjenma dobili relativno kasno da se ne mogu baš puno amandmanski intervenirati jer nema se dovoljno vremena da se detaljno i studiozno to ruedi. Prvo ja osobno smatram da u članku 1. zakona više ću se posvetiti npr. Zakona o gradnji neću stići o dva zakona govoriti, pa ću samo o jednom. Prvo smatram da se izmjenom samoga članka 1. i cijelom koncepcijom kako j epostavljeno, uvodi se međufaza između građevinmskih i lokacijske dozvole. Gdje se zavodi za zaštitu spomenika kulture i inspekcija MUPa traži da daju prethodna mišljenja ili potvrdu za laborate koji su uvjet za izradu projekata za gradnju građevih dozvola. I sada se sukcesivno, sukladno tom pristupu unosi čitav niz novih rješenja koja zapravo također su po meni dosta interesantna a pomalo i upitna. Primjerice, u članku 19. zakona se predlaže d ase uvede šema instalacija, što to znači i tko radi to se ne vidi. Zatim se n evidi do sada su to bili elaborati odnosno mape glavnog projekta koji je izrađivao projektant ovlašten dakle onaj stavak 4. bivšeg članka 1. Sada je to šema skica sada je pitanje tko je radio, koji ouvjeti i koja odgovornost. To iz ovoga dijela zakona a u odnosu na ukupni zakon koji prestaje važiti nije jasno. I sasvim sigurno da ako ne sada trebatzi će to pitanje razraditi kod donošenja novoga zakona. Dalje u članku 20. u međufazi između lokacijske i građevinske dozvole se elaborati zaštite od požara. Zaštite na radu, štetnog utjecaja na okoliš zašittu kuluturnih dobara. E sada kada se te stvari ishode onda se dobiju potvrde onda se saziva konferencija sa inspektorima, referentom, investitorom i projektantom. Dakle kada dobijemo suglasnot potvrdu onda još imamo i konferenciju. Čemu služio konferencija. Tako je napisano. Čemu služi konferencija ako je to takav …nema smisla. Ili u članku 26. pitanje pravomoćonsti građevinske dozvole trebalo bi uvejetovati uplatnom komunalnog doprinosa. A ne uplatom komunalnog doprinosa izdavanja same građevijske dozvole. Ja znam što se htjelo postići, da se sasvim sigurno osigura da jedinice lokalne samouprave moraju dobit ikomunalni doprinos za građvinsku dozvolu. To se slažem. Ali način kako je to postavljeno zapravo se uvjetuje građavisnka dozvola umjesto obratno. Trebalo bi postaviti pitanje da on ne može početi izgradnjom dok ne plati komunalni doprinos. To pitanje. A na drugom mjestu mi govorimo o nečemu rdugom. Na drugom mjestu govorimo da investiror može nastaviti izgradnjom iako nije pravomoćna građevinska dozvola po naravno pod svojim rizikom i takodalje, ali tada ne razrađujemo šta u slučaju odgovornosti trećih u o+dnosu na njegov interes. I u članku 27 nisu riješeni rokovi, glede usklađivanja glavnog projekta jer se ne radi usmeno kako što ako službena osoba napravi previd il inekakvu grešku, glede ovoga. Mislim da b ita pitanja trebala razrještii nakon što dođe do usklađivanja rokova sa pojedinim pitanjima. E sada pored toga naravno da imam i druge primjedbe. Primjerice u člancima 3. i 4. ja mislim da je sasvim suvišno propisivati ovim zakonom, da ministar za graditeljstvo može sebi osnivati odbor za graditeljstvo. To mu ne treba. Iz jednostavnog razloga jer posebnim zakonom o usstrojstvu ministarstava i upravnih organizacija na kraju krajeva Zakona o Vladi, to proizlazi samo po sebi jer on odgovara za to područje. Prema tome on moće, vijeća, odbore za graditeljstvo, savjete i tako dalje ovako i onako osnivati i ako ih osniva tada može utvrditi i u naknadi sve ostalo tako da je zapravo ovo odredba koja opterećuje po meni ovaj zakon jer on je legst specijalis za sasvim neka druga pitanja i nema potrebe da se u tom pogledu pojavljuju ove odredbe. naravno meni je dosta interesantno i članak 22. vezano za zloupotrebu prava pokretanja upravnog postupka spora, vezano za šikanu. Jer zapravo ako netko kaže u članku 22. ako konačna građevijskadozvola nije pravomoćna jer je stranka pokrenula upravni spor, a investitor se zbog toga odluči za građenje pričekati pravomoćnost građevijskog dozvole, tada investitor od takve stranke ima pravo tražiti naknadu obične štete iz nekakve koristi. Ako se utvrdi da je stranka zlorabila svoje pravo u pokretanju upravnog spora. Ovdje se radi o nečemu sasvim drugom. Radi se zapravo o mogućnosti nastpanja pred redovnim građevinskim sudom. I ovdje nema potrebe i nema mjesta ova odredba. On po prirodi stvari ako nekim drugima je načio štetu može tražiti taj dio naknade. E sada je pitanje, dali nakon upravnog spora i nakon tim više što se u stavku sada sljedećm kaže da upravni spor iz stavka 3 ovoga članka Upravni sud RH dužan jer iješiti u roku od 30 dana. I sada se nešto dešava što je za mene jako me obradovalo. Moram priznati, jre ovim zakonom uvodimo institut po kojem bi upravni sud dobio punu jurisdikciju. A on to po zakonu o upravnim sporovima nema. On po zakonu o upravnim sporovima zapravo kontrolira zakonitost postupanja upravnih tjela u odnosu na određene stvari, i ako utvrdi da su postojale nezakonitosti u pravilu donosi presudu koju vraća na ponovno postupanje upravnom postupku.Prema tome ovo što ovdje stoji je golo pravo to se ne smije …. realizirati. A kako se to neće realizirati, u upravnom sporu, kako će se ona stranka dovesati u situaciju da može tražiti naknadu štete jer će morati čekati za okonačnje upravnog spora d abi mogla dobiti naknadu štete. I u tom pogledu dobivamo jedno pravo koje važnok, koje je bitno, koje treba uputiti na građanski spor, a u isto vrijeme smo potpuno svjesni da zapravo ne može ga se realilzirati po ovom Zakonu. I zbog toga je važno imati u vidu da čitav niz pitanja ovaj Zakon o građenju i tako i zakon o prostornom planiranju otvara, koje su bitne za promjenu unutar pravnog sustava u nekim drugim zakonima. A ja ću poslije na kraju morati reći to jer neću imati vremena, barem na prelazne i završne odredbe odnosno kod članka 32. se moram zadržati na još nekoliko pitanja. Primjerice u članku 32. se unosi mogućnost da vlada svojom odlukom određuje šta je to od interesa za RH, naravno vezano za onaj čuveni članak 86. vezano na posebne građevine i tako dalje. To je u redu, samo je problem u tome to po Ustavu to ne može vlada odluku. Po Ustavu u takvim slučajevima isključivo može se i treba uređivati zakonom. Prema tome nema diskusije, da se mora vratiti na to pitanje sukladno članku 50. i voditi računa da se t o mora razraditi zakonom i kada se, i do sada je bilo razrađeno zakonom. I sada se dešava nešto što je po meni najbolnija točka ovoga zakona. Da se čitav niz odredbi pojedinih zakona u članku 82. čak 14 zakona, na stranu to što nije dobro, da se zakonom koji se ne mijenja i dopunjuje zakon ne smije stavljati van snage odredbe drugih zakona i drugih zakone. Ali još je problematičnij tot što se to radi zapravo onim posebnim građevinama. Za gdje se legs specijaklist primjenjuje i poslovni interes ostvaruje da se zapravo stavljaju van snage umjesto da se tim zakonima razrađuje ova pitanja u sklad usa ovim zakonima. Mislim da ovaj zakon u tom pogledu će imati jako ozbiljne primjedbi kao i u članku 81. gdje se govori zapravo o pitanjima primjene zakona, da će se primjeniti na prekrašaj i prekršajne postupke koji su započeli ovaj zakon. Ne primjkenit će se povoljniji zakoj za učinitelje prekršaja ne ovaj zakon. Prema tome i tu treba voditi računa da čitav niz odredbi koje ovaj zakon sadrži bi trebalo nomotehnički i pravno urediti radi usklađivanja sa pravnim sustvom i radi usklađivanja s ustavom da ne bi došao da jedna dobra ideja, dobro operacionaliziranim prijedlgom zakona ne padne u vodu, i prava je šteta što zapravo ovaj zakon ne ide u prvo čitanje i da do kraja evo ove sjednice dođe drugi prijedlog da se za amandmanski popravi i uredi to pitanje. Hvala lijepa.
Zahvaljujem gospodinu potpredsjedniku Doma. Riječ ima uvaženi zastupnik Emil Tomljanović.
Gospodine potpredsjedniče, uvažena gospođo minisstrice, kolegice i kolege. Ja ću svoju raspravu ograničiti samo na izmejen i doplune zakona o gradnji. Eto mislim da ćemo svi složiti da se predloženim zakonom apsolutno afirmira načelo koje gotovo prožima sve predložene izmjene i dopune zakona, a radi se i o načelu i opće prihvaćenom stavu o neprihvatljivosti bespravne gradnje. Predmetne izmjene i dopune s druge pak strane u potpunosti su usmjerene ka značajnom olakšanju položaja građana u postupku izdavanja građevne dozvole te prikupljanju dokumentacije za izdvanje dozvole investitorima koji se pridržavaju pozitivnih propisa. S druge pak strane određene izmjene i dopune imaju isključivo penalni dakle kazneni karakter u prvom redu za investitore koje se, koji grade bez građevinske dozvole odnosno protivno važećim propisima. Nadalje treba podržati, mislim da je ovo bitno naglasiti i primjenu članka 159., stavak 1. Poslovnika Hrvatskog sabora u smislu donošenja predmetnog Zakona mada se neke kolege evo čuli smo ne slažu s tim, dakle po hitnom postupku jer se nesumnjivo na taj način dolazi do idućih dakle ono što se kaže rezultata. Prvo otklanjaju se razlozi zbog kojih pojedini instituti važećih propisa nisu provedivi. Drugo, osiguravaju se uvjeti za brzu, ujednačenu i efikasnu primjenu zakona. I treće, povećava se pravna sigurnost građana i drugih subjekata, tu mislim na pravne osobe u svezi prava i obveza propisanih samim zakonom. Očigledna je intencija Vlade Republike Hrvatske da se koliko je god to moguće spriječi nastajanje poremećaja u gospodarstvu koje bi se u slučaju nedonošenja upravo ovog Zakona očitovali u zastoju odnosno znatnom smanjenju investicija u području građenja s jedne strane i s druge strane u očiglednom, mislim da to svi uočavamo, u očiglednom povećavanju bespravne gradnje. Predmetnim prijedlogom zakona uređuje se dakako više pitanja koje možemo sistematizirati u iduće po mom mišljenju podgrupe. Dakle pitanja vezana uz izdavanje građevinske dozvole, pitanja vezana za sadržaj projektne dokumentacije te pitanja odgovornosti u odnosu projektiranja i građenja. I treće, ostala pitanja provođenja postupka i samih nadležnosti. Što se tiče postupka izdavanja građevinske dozvole taj postupak nedvojbeno karakterizira idućih 5 elemenata: 1. Smanjuje se dokumentacija koja se prilaže uz zahtjev za izdavanje građevne dozvole. 2. Nedvojbeno se pojednostavljuje postupak izdavanj dozvole. 3. Investitoru se omogućava utuživanje štete koju pretrpi zbog zloupotrebe prava na pokretanje upravnog spora od strane drugih stranaka. 4. Onemogućava se izdavanje građevinske dozvole za bespravno izgrađene građevine, a koje su izgrađene protivno prostornim planovima. I 5. ne manje bitno, uvodi se posebna uporabna pristojba za investitore koji izdavanje građevinske dozvole zatraže nakon što su već izgradili građevine. Što se tiče projektne dokumentacije dopustite mi da istaknem tu da se, smanjuje se obvezni sadržaj glavnog projekta što je isto tako vrlo bitno i to za obiteljske kuće i jednostavne građevine. A istovremeno se racionalizira broj potvrda i mišljenja na glavni odnosno idejni projekt propisan posebnim zakonima te se prikupljanje tih dokumenata stavlja u djelokrug tijela graditeljstva. Ostala pitanja, možemo ih pobrojiti, ja sam ih sistematizirao na sljedeći način. Smanjuje se broj podzakonskih propisa, u prvom redu mislim tu na pravilnike koje je potrebno donijeti u svrhu provedbe zakona. Briše se obveza polaganja stručnog ispita za obavljanje poslova graditeljstva svake 4 godine, mislim da je i ministrica u uvodnom izlaganju upravo to spomenula i razloga zbog kojih je to uvršteno u ovaj Zakon. Mijenja se nadležnost za vođenje prekršajnih postupaka propisanih Zakonom o gradnji i to način da prekršajne postupke sada provode nadležni prekršajni sudovi. Takvu praksu nismo imali do sad. Brišu se odredbe o povredama službene dužnosti od strane osoba ovlaštenih za vođenje postupaka za izdavanje građevinskih dozvola i osoba koje provode inspekcijski nadzor i briše se odredba prema kojoj od 1. travnja 2004. godine pravne osobe s javnim ovlastima, a koje nemaju status javne ustanove više ne mogu izdavati potvrde odnosno mišljenja na glavni, idejni projekt kada je to propisano posebnim zakonom. Nadalje, što se tiče odgovornosti uvodi se solidarna odgovornost pravne osobe i ovlaštenih arhitekata odnosno ovlaštenog inženjera zaposlenog u toj pravnoj osobi za štetu nastalu u vezi s obavaljnjem tog konkretnog odnosno određenog posla. Od svih predloženih izmjena detaljnije bih se osvrnuo na one koje mi se čine vrlo bitne, a odnose se na predmet postupka izdavanja građevne dozvole, građevinske dozvole, proširenje predmeta postupka izdavanja građevinske dozvole u slučajevima kada se na građevnoj čestici za koju se izdaje ta dozvola već nalazi bespravno izgrađena građevina te naposljetku na način pozivanja stranaka na uvid u glavni projekt radi očitovanja. Naime u postupku izdavanja građevinske dozvole utvrđuje se da li je glavni projekt izrađen u skladu s lokacijskim uvjetima, da li su pribavljene potvrde o usklađenosti glavnog projekta sa posebnim propisima, da li su zahtjev za izdavanje, uz zahtjev za izdavanje priloženi propisani dokumenti, da li je do građevinske čestice osiguran pristup s javno prometne površine te da li je u konačnici izvršena uplata komunalnog doprinosa prema posebnom zakonu. Ispunjenje ostalih uvjeta koji moraju biti ispunjeni propisuje se kao uvjet za izdavanje uporabne dozvole, dakle ne građevinske dozvole. Izuzetno značajnu izmjenu predstavlja proširenje predmeta postupka izdavanja građevinske dozvole u slučajevima kada se na građevinskoj čestici ili za koju se izdaje dozvola već nalazi bespravno izgrađena građevina. Naime ne samo da se u postupku izdavanja takve građevinske dozvole utvrđuju sve gore navedene činjenice već i usklađenost izvedenih radova odnosno građevine s glavnim projektom. Ovo je jako mislim bitno. Ako se u tom slučaju utvrdi da su izvedeni radovi ili sama građevina u suprotnosti sa glavnim projektom tijelo graditeljstva odbit će zahtjev za izdavanje građevinske dozvole i to bez prethodno donesenog zaključka kojim se traži ispunjenje određenih uvjeta. A u slučaju da postoji usklađenost s glavnim projektom investitor je dužan, a prije izdavanja građevinske dozvole osim upravne pristojbe platiti posebnu upravnu pristojbu u iznosu određenu, određenim posebnim propisom. Dodatno proširenja predmeta postupka izdavanja građevinske dozvole predstavlja obvezu iz noveliranog članka 91. zakona prema kojoj tijelo graditeljstva nakon primitka urednog zahtjeva za građevinsku dozvolu najkasnije u roku od 8 dana poziva nadležna tijela državne uprave ili pravne osobe s javnim ovlastima, ovlastima na uvid u glavni projekt, a radi priskrbljivanja odgovarajućih potvrda. U uvid u glavni projekt obvezno, obvezno dakle prisustvuje ili uvidu investitor i projektant odnosno glavni projektant. Način pozivanja stranaka na uvid u glavni projekt radi očitovanja je modificiran očigledno tako da i nadalje ostaju dva načina pozivanja stranaka, ali za primjenu načina pozivanja više nije bitan broj nekretnina s kojima graniči građevna čestica već kategorija građevine za koju se izdaje dozvola. Prvi i redovit način je pozivanje putem izlaganja poziva na građevnu česticu i na oglasnoj ploči tijela graditeljstva s time da se tim strankama više ne dostavlja pisana obavijest preporučenim putem. Dakle očigledno novina. Drugi način pozivanja je pozivanje putem javnog poziva koji se objavljuje u javnom tisku ili u drugim sredstvima javnog poopćavanja i na oglasnoj ploči tijela graditeljstva. Trenutak dostave poziva u oba slučaja ostaje isti kao i do sada. U prvom slučaju to je prvi dan izlaganja poziva na građevnoj čestici odnosno građevini, a u drugom slučaju to je dan objave poziva u javnom tisku ili na drugom sredstvu javnog, u drugom sredstvu javnog priopćavanja. S obzirom da mi je vrijeme isteklo gospodine potpredsjedniče, još samo dvije rečenice. Naposljetku svakako treba istaknuti da je najznačajnija predložena promjena vezana uz kaznene odredbe ta da je nadležnost za vođenje prekršajnih postupaka, a novost također predstavlja i brisanja odredaba o provedbama službene, povredama službene dužnosti te uvođenje prekršajne kazne za investitore izvođača koji radi protivno odluci predstavničkog tijela jedinice lokalne samouprave. Zaključno. Ovaj prijedlog zakona apsolutno treba podržati te što prije započeti s njegovom konkretnom primjenom. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom zastupniku Tomjanoviću. Riječ ima uvaženi zastupnik Nikola Sopčić.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospođo ministrice, kolegice i kolege zastupnici. Podržavam Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o prostornom uređenju s njegovim konačnim prijedlogom. Htio bih reći da je postojeći zakon iz 94. godine pretrpio nekoliko manjih izmjena što već i o dosadašnjem zakonu govori da ima svojevrsnu kvalitetu, no osvrnuo bih se na nekoliko najbitnijih odredbi koje se predlažu ovim izmjenama i dopunama. Tako određivanje zaštite obalnog područja koje je danas u Hrvatskoj najinteresantnije za gradnju, a samim tim i najnapadanije štiti se područje naše obale, znači tih tisuću metar u kopnu i 300 metara u more i time se ujedno i predviđa i obaveza donošenja urbanističkog plana da bi se uopće moglo graditi kao i obaveza i svođenje na postojeće prostorne planove suglasnost resornog ministarstva. S time bi trebalo povećati ja vjerujem interes za samu gradnju u mjestima koja su nešto udaljenija od same obale gdje može i takav vid gradnje, znači apartmanska gradnja biti interesantna za ta područja. Izmjenama i dopunama definira se i obaveza otočnih općina za donošenje zajedničkog prostornog plana što je sigurno opravdano zbog planiranja izgradnje zajedničke prometne komunalne infrastrukture kao neujednačenost izrade prostornih planova na pojedinim otocima, a vrlo često i njihove međusobne neusklađenosti. Daje se mogućnost u članku 14. ovog prijedloga da općine kod kojih je interes za samu gradnju manji na žalost i za sama ulaganja na takvim područjima, a to su vrlo često područja od posebne državne skrbi i vrlo često i općine čiji je proračun u pravilu mali. Te općine dobit će mogućnost donošenja prostornog plana smanjenog sadržaja što automatski znači da će i sama izrada takvog prostornog plana biti jeftinija, a ujedno i postupak njegovog donošenja brži i jednostavniji. Sada dozvolite nekoliko riječi o prijedlogu zakona o, o Prijedlogu izmjena i dopuna Zakona o gradnji. Ovim prijedlogom izmjena Zakona o gradnji znatno se ubrzava sam postupak ishođenja građevinske dozvole što u konačnici doprinosi smanjenju broja izgrađenih objekata bez građevinske dozvole, a ono što će ujedno i sigurno razveseliti naše građevince je ukidanje obaveze i polaganja stručnog ispita svake četiri godine što se ovim izmjenama konstatira da je to bilo praktički nepotrebno. Bespravna gradnja je veliki problem u našem društvu, tome smo i svjedoci sada i učestalim vijestima iz medija, a uvjeren sam da će pojednostavljenje potrebne dokumentacije tj. sadržaja glavnog projekta prvenstveno za obiteljske kuće, a ujedno i za jednostavne građevine do 400 kvadrata doprinijeti da za stranke neće biti potrebe da se i dalje upuštaju u bespravnu gradnju. Ovim izmjenama i dopunama ubrzava se postupak obavještavanja i sudjelovanja susjednih vlasnika nekretnina u samom postupku, znači susjednih vlasnika nekretnina uz građevinsku česticu, često je bio veliki problem doći do vlasnika tih nekretnina koji su ili odsutni ili ima puno suvlasnika na pojedinoj nekretnini i sam postupak znači njihovog obavještavanja često je otezao kompletan postupak ishođenja same građevinske dozvole. Isto tako postupak usporava i sporost prikupljanja potrebne suglasnosti na glavni projekat. Ovim prijedlogom, znači prijedlogom održavanja konferencije znači svih stranaka u postupku u roku od 8 dana znači od podnošenja zahtjeva za građevinsku dozvolu postupak se znatno ubrzava, jer ipak u većini ureda taj postupak dosta dugo traje pogotovo pri dobivanju suglasnosti od pojedinih javnih poduzeća. Sam Prijedlog izmjena i dopuna Zakona o građenju predviđa povećanja broja gradnji za koje nije potrebna građevinska dozvola, znači to je kod jednostavnih gradnji na parcelama gdje postoji objekat sa građevinskom dozvolom, samim time rasteretit će se Ured za graditeljstvo od često nepotrebnih predmeta. Smatram da će se ovim Prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o građenju ako ga prihvatimo, a ja sam uvjeren s obzirom da su gotovo svi dosadašnji i klubovi i kolege zastupnici govorili pozitivno o ovim izmjenama, da će se pojednostaviti sama procedura izdavanja dozvole a to bi trebalo rezultirati u konačnici i povećanjem samih investicija u gradnji. Činjenica je da usprkos izmjenama oba ova zakona u postupku potrebnih dozvola, znači u postupku ishođenja potrebnih dozvola još uvijek imamo dva upravna akta, lokacijsku i građevinsku dozvolu i zato pozdravljam najavu ministrice da će se u pripremi buduće zakonske regulative taj postupak objediniti što će sigurno dodatno ubrzati postupak gradnje. Hvala.
Zahvaljujem. Na redu je uvažena zastupnica Vesna Škulić. Izvolite.
Hvala. Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Za osobe s invaliditetom mobilnost ne znači samo uspostavljanje odnosa u prostoru i vremenu već predstavlja značajni preduvjet za ostvarivanje društvenih kontakata i neovisnosti. Integracija osoba s invaliditetom u svakodnevnom životu uvelike ovisi o načinu rješavanja pitanja mobilnosti. Zbog toga je značajno osobama s invaliditetom osigurati pristupačnost javnih površina, sportskih, kulturnih, stambenih i drugih objekata. Na žalost u hrvatskoj praksi još uvijek nije u potpunosti saživjelo sustavno uređenje pristupa javnim ili stambenim objektima. Hrvatska je prije 22 godine donijela dokument o pristupačnosti. Da se primjenjivao moja bi današnja rasprava išla u sasvim drugom smjeru. Najvjerojatnije bih i ja govorila o bespravno sagrađenim objektima, ali ne mogu jer u Hrvatskoj nikada nije srušen ni jedan javni objekt koji nije imao pristupačan prilaz za osobe s invaliditetom. U Hrvatskoj živi 7.201 osoba u invalidskim kolicima. 85.220 osoba teško pokretnih, a ovom broju moramo pridodati i djecu u dječjim kolicima i stariju populaciju. Zbog toga što su postojali pravilnici koji nisu imali sankcije za nepoštivanje građevinskih gabarita, generacije osoba sa invaliditetom bile su i još uvijek su isključene iz društva. Od nepristupačnih vrtića, škola, fakulteta, radnih mjesta, svih javnih ustanova sistemski su se kršila ljudska i sva druga prava osoba sa invaliditetom, invalidi ulaze na stražnji ulaz, stoje u podnožju stepenica čekajući da netko drugi obavi posao umjesto njih. Završavaju u ustanovama socijalne skrbi samo zbog toga što škola u njihovom mjestu nije pristupačna. Radeći jedno istraživanje o pristupačnosti osnovnih škola u Republici Hrvatskoj došla sam do poražavajućeg i ponižavajućeg podatka, samo nekoliko škola u cijeloj zemlji zadovoljavalo je kriterije o pristupačnosti, inače to je 5 kriterija. Prilazna rampa, prilagođeni WC, lift, vrata šira od 80 cm. Zbog toga našeg stava uglavnom smo pristupačnost sveli na parole prigodom nekih datuma bitnih za osobe sa invaliditetom, rješavali ih humanitarnim akcijama. Dakle, sve ono što je trebalo rješavati sistemski sveli smo na nivo humanitarne akcije od pristupne rampe do ugradnje dizala. Zamislite situaciju kada vaše dijete ne može pohađati osnovnu školu u svom mjestu zbog toga što su na ulazu stepenice i zbog toga mora biti smještena u instituciju. Govorim o intelektualno zdravoj djeci s teškoćama u kretanju. Ideal pristupačnosti kreće se u dva pravca, sprječavanje nastajanja novih nepristupačnih građevina i prostora i prilagodbe postojećih građevina i prostora kako bi postali pristupačnima. U slučaju ne poštivanja odredbi propisa o pristupačnosti neodgovorne osobe moraju biti prozvane i sankcionirane. U dijelu prilagodbe postojećih građevina i prostora kako bi postali pristupačni, postoje tri puta. Propisima uređeni put, put političke volje i dobrovoljni put. Propisima uređeni put može se primjeniti u slučajevima kada građevine i prostori podliježu naknadnoj prilagodbi temeljem nekog propisa a ne ispunjavanje te obveze povlaći za sobom zatvaranje određene poduzetničke situacije. Npr. restoran koji neće dobiti produženje dozvole za rad ako ne bude prilagođen. Jasno je da sputavanje poduzetništva iz bilo kojeg razloga nije prihvatiljivo. Stoga ovi mehanizmi moraju biti tako uređeni da osiguraju pristupačnost a da pri tome ne izazove zatvaranje radnih mjesta. Veći problem će predstavljati prilagodbe građanina i prostora koji moraju biti pristupačni iz razloga usluga građanima, pravosuđe, uprava, zdravstvo, školstvo. To su servisi kojima se ne može oduzeti dozvola za rad jer je protekao rok za prilagodbu. A s druge strane realizacija prilagodbe ovisi o proračunskim sredstvima iz čega slijedi da je za uspješnu provedbu takve prilagodbe potrebna politička volja bilo na državnoj, bilo na regionalnoj odnosno lokalnoj razini. Što se tiče dobrovoljnog puta akteri su općine i gradovi na prostorima kojima upravljaju i vlasnici pojedinih građevina. Za očekivati je da će opća atmosfera prilagođavanja i prustupačnosti koju mora provesti državna uprava ovim putem propisa, odnosno prilagođavanja i pristupačnosti koja proizlazi iz političke volje pozitivno utjecati i na vlasnike da sa razumjevanjem prihvate potrebu prilagodbe i pristupačnosti svojih ... [[Govornik se ne razumije.]] Veći ili manji besplatni servisi kojeg pruža država putem savjetovališta, foinanciranje projekata, usmjeravanja donacije i oprosta od poreza trebali bi pridonjeti tom cilju. Nacionalna strategija jedinstvene politike za osobe sa invaliditetom od 2003. do 2006. koje je usvojio Hrvatski sabor daje smjernice djelovanja između ostalog za stanovanje, mobilnost i pristupačnost. Poštujući te mjere podržavajući oba zakonska prijedloga, Zakon o gradnji i Zakona o prostornom uređenju i uvažavajući prava na život i dostojanstvo osoba sa invaliditetom Hrvatska ide u smjeru da postane zemlja po mjeri svakog čovjeka i uvažavajući pravo na dostupnost. I na kraju nešto osobno, kada smo kod dostupnice, kolege i kolegice zastupnici, molim vas da se ne parkirate na ulaznu rampu ovdje na ulazu u Sabor. Dogodi se da zbog vašeg krivog parkiranja ja poneki put ne mogu doći na svoje radno mjesto. Hvala vam što poštujete Zakon.
Zahvaljujem uvaženoj zastupnici. Riječ ima uvaženi zastupnik Frano Matušić.
Gospodine potpredsjedniče, poštovana predstavnice ministarstva, kolegice i kolege, čini mi se suvišnim da uopće se u svom izlaganju osvrćem na potrebu donošenja ovog Zakona jer su to već prethodnici višekratno napravili pa ću se koncentrirati na konkretne članke koje mi se čine upitnim, a zapravo do ovih prijedloga sam došao u suradnji sa strukom, sa svim onima koji su već do sada sudjelovali u izradi planskih dokumenata koje ovaj zakon, kojih se ovaj Zakon i tiče. Zato dopustite mi prvo iznjeti svoje primjedbe na Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o gradnji. U članku 19. u tekstu je naznačeno da glavni projekt obiteljskih kuća sadržava situaciju u mjerilu 1:1000. Prema mišljenju struke bilo bi puno bolje da je to 1:500. Ili čak 1:200. Dakle, to je prvi prijedlog. U članku 22. u tekstu je naznačeno zaštita investitora ukoliko stranka pokrene upravni spor. Mišljenja sam da bi trebalo ugraditi mehanizam zaštite stranke također koja se očituje jer je to isto bitno u najmanju ruku. Daklje u člancima 29 do 35. mislim da je netko od mojih prethodnika već govorio o predloženom načinu obavješćivanja stranaka, on doista nije dostupan svim zainteresiranima. I bilo bi dobro sukladno Zakonu o općem upravnom postupku pismeno obavijestiti stranke o postupku. Članak 58. koji govori o članku 162. govori, spominje se riječ konačna dozvola. I mislim da bi je trablo zamijeniti sa pravomoćnom, mislim da je ovo nomotehničke naravi i da bi trebalo riječi zapravo o pogreški s obzirom da je u tekstu prijedloga zakona navedeno da izgradnja može započeti nakon pravomoćnosti građevine dozvole i u ovom slučaju riječ "konačna" čini mi se da je pogrešno navedena, možda se varam. Isto tako smatram da je odstupanje od glavnog porjekta za 20% možda malo preveliko, možda bi trebalo razmisliti o tome da to bude 10%. U članku 62. kada se govori o troškovima izvršenja inspekcijskog rješenja nisam siguran da bi ove troškove trebale preuzimati jedinice lokalne samouprave već isključivo investitori koji su odstupili od glavnog projekta odnsono od važeće građevne dozvole. Mislim da bi to znatno opteretilo proračune jedinica lokalnih samouprave koje i nemaju takva sredstva planirana ili ako ih planiraju mogu ih planirati u malim, jednostavno malim okvirima financijskim, tako da je to gotovo, gotovo pa nemoguće izvršiti. Zapravo na koji način bi male općine koje imaju značajne resurse u kojima se nažalost događa bespravna gradnja, na koji način bi oni zapravo mogli uopće planirati ta sredstva jer bi ta sredstva možda značajno premašivala i ukupne proračune. To je članak 62. 67. U 67. se, u članku 67. se ukida povreda službene dužnosti osobe ovlaštene za vođenje postupka izdavanja dozvola, odnosno njena odgovornost. Mislim da to nije dobro. I u članku 68. odgovornost službenog inspekcijskog nadzora potpuno se ukida ovim prijedlogom što također nije baš logično. Trebalo bi razmisliti o ova dva članka. Dopustite mi da nastavim sa očitovanjima na Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama zakona o prostornom uređenju. U članku 16. naznačeno je da idejno rješenje može izraditi osoba koja je ovlašteni arhitekt odnosno ovlašteni inžinjer građevinske struke ovisno o vrsti zahvata u prostor. Prema mišljenju struke ovlašteni inženjer građevinske struke nema dovoljno stručnog obrazovanja iz urbanizma. Tako da je upitno da li može biti dovoljno kompetentan da bi izradio idejno rješenje. To je upitno po samoj struci. Članak 21. u stavku 3. teksta naznačeno je kako tijelo nadležno za izdavanje lokacijske dozvole izdaje rješenja za građevnu česticu ili zemljište nužno za redovnu uporabu zgrade. Na temelju dokumenta prostornog uređenja ali i u skladu s pravilima struke. Ovo, u skladu sa pravilima struke je dosta širok i rastezljiv pojam kojega bi trebalo definirati ipak malo jasnije, precizirati. A stavak 2. članka 43.a) prema mišljenju pravne struke nije, nije u skladu s odlukom Ustavnog suda, ja tu odluku imam ovdje u prilogu pa ću vam je kasnije i dostaviti, po kojem je ukinut članak 367. Zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima, Narodne novine 91/96. Zato bi trebalo provjeriti da li uopće ovaj stavak ukoliko doista nije u skladu s odlukom Ustavnog suda može uopće ostati u ovom tekstu zakonskog prijedloga. Članak 23. U članku je navedeno da se unutar obalnog područja ne može graditi ako nije donesen Urbanistički plan uređenja. Mislim da bi trebali članak dopuniti da se ne može graditi ako nije donesen osim UPO-a da to bude još ili GUP ili detaljni plan uređenja sukladno članku 24., 26., 26.b) i 27. izmjena i dopuna Zakona o prostornom uređenju od 1998. godine koji govori da li se na objekata infrastrukturi izvan granica građevinskog područja i adaptacija i tako dalje i tako dalje. I konačno u članku 39. je navedeno da su općine, gradovi i županije dužni za prostorne planove iz članka 23. ovog Zakona donešene do stupanja na snagu ovog Zakona, ishoditi suglasnost Ministarstva. MIslim da bi bilo dobro da za prostorne planove koji su u postupku donošenja tj. za koje je utvrđen Konačni prijedlog plana, a za kojeg su pribavljene suglasnosti i mišljenja po posebnim zakonima, potrebno je dozvoliti primjenu plana isključivo radi zaštite prostora jer nepostojanje prostornih planova stvara i dalje nered u prostoru. Evo to su prijedlozi kažem koji su iskoordinirani sa strukom. Ja ću vam ostaviti ovaj dio koji se tiče odluke Ustavnog suda pa vas molim da još to jedanput provjerite. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom zastupniku Matušiću. Riječ ima uvaženi zastupnik Vladimir Pleško.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovana gospođo ministrice. Nekoliko samo rečenica s obzirom da je već mnogo toga izrečeno danas ovdje u ovom časnom domu o zakonima o prosotornim izmjenama i dopunama Zakona o prostornom uređenju i građenju pa bih samo iz svojeg osobnog iskustva s obzirom da sam bio čelnik 4 godine tijela lokalne samouprave za prostorno-planersko planiranje, za prostorno planiranje za komunalnu djelatnost. Što se događa inače na prostorima jedinica lokalne samouprave? Ove zakone u svakom slučaju treba promatrati također i kroz prizmu Zakona o zemljišnim knjigama jer međusobno su sva tri zakona u korelaciji i jednostavno dolazi do problema ako Zakonom o zemljišnim knjigama određene stvari ne popravimo a to smo vidjeli u prijašnjoj raspravi. Znači u dijelu parcelacije u, knjižnih parcela znači onoga što stoji u zemljišnim knjigama. Isto tako normalno da parcelacija i katastarske podloge direktno utječu na izradu prostorno planske dokumentacije jer je u mnogim sredinama nakon toga dolazi do problema u uvidu što je to parcela, koja je obuhvaćena ili nije obuhvaćena znači prostornim planiranjem. Isto tako ti razmjeri utječu i kasnije na česte potrebne izmjene prostorno planske dokumentacije jer netko kad želi graditi svoju obiteljsku kuću traži od općinskih gradskih poglavarstva ili vijeća izmjene i dopune prostornih planova tako da bi mogli graditi na svojim parcelama i obiteljske kuće. A kad sve to skupa uzmemo u obzir onda dolazi i do onog jednog nama svima nevoljko čutog problema a to je do mogućnosti zloupotrebe prostora, zloupotrebe ovlasti u znači jedinicama lokalne samouprave iz dijela znači izrade prostorno planske dokumentacije kako to nekome odgovara ili kako to odgovara određenim moćnicima u određenim jedinicama lokalne samouprave. Za to su već danas ovdje i dali primjer kolege zastupnici kada su rekli da je jedna, u jednoj općini ili gradu stvorena čak i lista za gradsko vijeće koja je tražila izmjene i dopune prostorno planske dokumentacije. Također treba da bude, da skratim raspravu, treba i napomenuti jedno moje viđenje članka 23. Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o prostornom uređenju, a to je da ne samo po mojem mišljenju da bi trebalo se ograničiti na Urbanistički plan već čak možda i na detaljni plan uređenja ovoga područja 1000 metara uz znači morsku obalu. Možda sa nekim manjim kriterijima po pitanju komunalne infrastrukture, telefonije ali u svakom slučaju da je u te planove, detaljne planove uređenja da su uvrštene ceste, nogostupi i slične, sličan dio komunalne infrastrukture. I također u stavku 3. čini mi se postavlja se pitanje što je sa onim dijelovima znači i onim jedinicama lokalne samouprave i nadzorom nad onim prostorno planskom dokumentacijom koja već postoji jer ovdje je rečeno da će se u roku 60 dana zabraniti davanje, da će sve nakon toga ići na kontrolu u, na mišljenje u Ministarstvo, ali što je sa onom prostorno-planskom dokumentacijom koja je u ovom trenutnom periodu donešena, usvojena i na osnovu koje se izdaju lokacijske i građevinske dozvole. To je jedno od pitanja koje treba, koje treba uvidjeti i normalno onda riješiti ako nisu riješena zakonskim propisima. I nadalje za sam kraj da skratimo ovu današnju dugu raspravu o ovim problemima, ja bih još naveo jedan problem kao, ustvari dva problema kao zaključak ove rasprave, a to je činjenica da bi u nekim sljedećim izmjenama i dopunama ove prostorno planske znači zakonske regulative trebalo razmisliti i o jednom minimalnom roku kojii bi protekao između izmjena i dopuna prostorno-planske dokumentacije jer česte izmjene i dopune prostorno-planske dokumentacije u nekim jedinicama lokalne samouprave su upravo i pogodovale toj zloupotrebi pa smatram da bi minimalni rok između pojedinih izmjena i dopuna trebao biti najmanje 5 godina a od čega bi se izuzelo sve ono što je za hitne potrebe komunalne infrastrukture jedinica lokalne samouprave ili državne projekte i investicije. I još jedan prijedlog za buduće znači izmjene i dopune a to je davanje suglasnosti na prostorno-plansku dokumentaciju od strane graničnih susjednih jedinica lokalne samouprave. Znam da je to teško ovako zamisliti ali ponekad se u nekim sredinama neki objekti komunalne infrastrukture kao što su ceste i da ne govorim drugi problem deponije stavljaju uz rubna područja a da druge susjedne jedinice lokalne samouprave praktički ne mogu na to utjecati ili da jednostavno kasnije dolazi do problema jednog od sličnih rješavali smo nedavno na saborskolm odboru za predstavke i pritužbe. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Riječ ima uvažena zastupnica Jagoda Martić.
Poštovani potpredsjedniče, poštovana gospođo ministrice, uvažene kolegice i kolege. neću trošiti riječi na uvodnom dijelu u opisivanju stanja u prostoru, mislim da to danas iz svih rasprava i klubova i pojedinačnih jasno da nam je svima i te kako, da smo svi i te kako dobro svjesni te loše situacije. Na kraju krajeva to je i uvodnom dijelu ovih prijedloga zakona od strane ministarstva jasno. I navedeno. I na kraju krajeva to je bio i razlog zbog čega je ministarstvo eto na neki način bilo prisiljeno po hitnom postupku donjeti odnosno preldožiti Saboru donošenje prijedloga ovih dvaju zakona. Ja bih rekal kao što smo i svi ostali se složili u raspravi da ih isgurno treba podržati, ali isto tako bih konstzatirala da su očito ti zakoni da tako kažem, vatrogasne mjere kojima se to pokušava spasiti što se još spasit ida. I da očtio se pokazuje odnosno, vidi se potrebaza donošenjem novoga temeljitog zakona o prostornom uređenju i gradnji i zbog toga veseli i pozdravljamo izjavu ministrice da se to planira, odnosno da je ministarstvo toga i te kako svjesno i da se to planira do kraje ove godine. Pa evo i nekoliko mojih razmišljanja na pojedine odredbe predloženih zakona. Najprije o zakonu o prostornom uređenju, uglavnom ću se na njega i bazirati, u uvodnom dijelu se između ostaloga konstatira pad kvalitet urbanističkog planiranja, nedovoljno operativan nadzor i nedovljno kvalitetno stanje struke. Sad se tu postavlja pitanje kakav je uopće status i pozicija urbanista, urbanisti se najčešće nalaze u procjepu između interesa arhitekata, koji opet zastupaju interese investitora između interesa jedinica lokalne samouprave koje opet vrlo često zastupaju interese investitora. prema tome, status urbanista bi trebalo mjenjati oni bi zapravo trebali biti u statusu državnih službenika i tada ne bi djelovali kao do sada da tako kažem, slobodni strijelci. Člankom 2 i 3. regulira se tko može izrađivati prostorne planove i stručne podloge za izdavanje lokacijskih dozvola. Pa se navodi pravna osoba registirana za obavljanje stručnih poslova prostornog uređenja pa zatim ovlašteni arhitekti koji samostalno obavljaju stručne poslove prostornog uređenja, a jednima i drugima ministarstvo daje suglasnost bez koje ne mogu obavljati stručne poslove prostornog uređenja. Polaganjem stručnog ispita stječu se uvjeti za samostalno obavljanje poslova. Međutim sam stručni ispit ne garantira da je ta osoba ikad prije radila na poslovima iz domene urbanizma. Prema tome prilikom izdavanja suglasnosti od strane ministarstva obavezno bi trebalo uzeti u obzir stručne refernece ili prethodno iskustvo koje je ta osoba ima na poslovima urbanizma odnosno prostornog planiranja. Sigurna sam da to doprinjelo podizanju kvalitete izrade prostornih planova. Formiran je savjet sa ciljem osiguranja uvjeta za ravnomjerniji prostor razvoj države. Pa se člankom 9. postojećeg zakona kaže da savjet čine stručni, znanstaveni politčiki, javni i drugi djelatnici. Smatram da bi se u sastavu savjeta prvenstveno težište trebalo staviti na struku, znači na što veći broj članova savjeta bude iz redova struke, politički dio ostavimo nekom drugom, pa na kraju krajeva evo npr. politički tijelo je i saborski odbor za prostorno uređenje i zaštitu okoliša. I u prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama zakona o gradnji predviđa se formiranje odbora i povjerenstva. I moram priznati da mi nije u potpunosti jasna uloga odbora i povjerenstva zbog čeg ase ne bi koristile već postojeće institucije na nekako mi se čini kao da je ovo zapravo nepotrebno dupliranje. Ako se već formiraju ovakva tijela ponovno naglašavam da težište u sastavu tijela težište treba dati struci. Zakon sam po sebi neće puno toga riješiti ako se zajedno s njim ne donesu određeni podzakonski akti, u prijedlozima prelaznim i završnim odredabma vlada se obavezuje da će donjeti neke akte, kako bi se omogućila i efikasna provedba predloženih mjera. Nadam se da će se to i ispoštivati jer bez tih odredbi neće biti efketa niti od prijedloga izmjena zakona koji su pred nama. Još nešto što bi trebalo mijenjati je zasigurno i pravilnik o izradi prostornih planova, naime, cijeli sustav je po mome mišljenju skup, nerealan za naše uvjet, generalan je i zastario i treba ga prilgoditi našim prilikama kako po sadražju tako i po koštanju. Imamo siromašne male općine koje jednostavno nisu u stanju isfinancirati izradu svojih planova. Zbog toga treba pozdraviti neke izmjene koje se ovim zakonom predlažu a koje upravo imaju za cilj ubrzavanje i olakšavanje izrade prostornih planova i cijele prostorne dokumetnacije. Pa se tako člancima 5. i 6. obveze izrade izvješća o stanju o prostoru i programa mjera za unapređenje stanja u prostoru sa dvij godine rok povećava na četvrogodišnje razdoblje. Nadalje, člankom 11. omogućuje se izrada zajedničkih prostornih planoav uređenja općina kokje se nalazi na istom otoku, a članak 14.omogućava izradu jednostavnijih prostornih planova uređenja općina za koje se utvrdi da nemaju dovoljno financijskih sredstava za izradu tih planova ako se na njima ne planira nikakav znatniji razvoj. I sigurno da su to odredbe koje treba pozdraviti. Administrativna procedura izrade planova je dobro zamišljena ali u praksi ne funkcionira kako treba. Zakon kaže d ase prostorne da prostorne planove uređenja gradova i općina donose gradske odnosno općinska vijeća, po pribavljenoj suglasnosti ureda za uprave u županiji u njegovoj usklađenosti sa prostornim planom županije. I rok je 60 dana. Na kraju čitave priče još i Ministarstvo poljoprivede treba dati mišljenje na prostorni plan, a na ministarstvko poljoprivede ne odnosi se taj zakonski rok od 2 mjeseca. I zbog svega toga čitava procedura se oduži i traje i do godinu dana. A da ne kažem i to da često puta je jeidnicama lokalne samouprave ne odgovarfa donošenje prostornih planova jer u tom slučaju mogu izrađivati one famozne DPUove koji se najčešće izrađuju na zahtjev investitora a donošenje prostornih planovabi to onemogućilo. Znači tu još jednom dolazimo do pitanja koje se već nekoliko puta naglašavalo u raspravama, do pitanja zaista stvarne političke volje naročito jedinicama lokalne uprave. I čini mi se da s nekada i napori i ministarstva i ministrice koliko got oni bili veliki, ali eto da nalaze upravo na ovakvim slučajevima da ne mogu biti dovoljno efikasni. Zbog tog se rok za donošenje prostornih planova već nekoliko puta prolongirao , pa se bojim i da rok 31. prosinca 200.5 kako se sada predlaže nije realno. I smatram da bi trebalo ići na zaista drastične mjere u slučaju nepoštivann rokova jer čini mi se da je to jedini način da se jedinice lokalne uprave prisile da izvrše svoje zakonske obveze. Zasigurno je najugroženiji i najosjetljiviji dio Hrvatske kad je u pitanju devastacija prostora obalni dio. Sigurna sam da nema nti jednoga zastupnika u ovoj dvorani koji dolazi sa mora, iz neke općine ili grada sa naše obale koji nije svjesatn koji odnosno koji nema svi mi imamo slične priče, o narušavanju ljepota našeg kraja. Od strane naravno beskrupolznih i krajnje drskih investitora i graditelja. Dolazim iz Makarske, grada koji je nadaleko poznat po svojoj jedinstvenoj ljepoti i malo gdje u svijetu može se naći takav sklad i ljepota i spoj mora, kopna i planine. Ta ljepota je privlačila i još uvijek privlači brojne turiste iz Hrvatske i iz svijeta, međutim zaista postavljam pitanje do kada će turisti dolaziti da se dive i uživaju u ljepotama Makarske i Biokova, jer je ta ljepota ozbiljno narušena bespravnom gradnjom i devastacijom prostora. Interes kapitala i profita je očito postao primaran, ništa mu nije sveto i u cilju ostvarivanja profita ne preže se od ničega. Prostorni plan makarske se donosi već duže vrijeme i evo imam informaciju da i danas na poglavarstvu nije prošao, ali zato na gradsko vijeće vrlo često dobivamo DPU-ove kojima se onda pojedini interesi pokušavaju ostvariti. Vidim da mi je vrijeme pri kraju, ništa još samo završna rečenica. Zaista pozdravljam ove napore od tisuću metara da se zaštiti obala, da se spasi što se još spasiti da i još jednom eto i moja podrška donošenju ovih izmjena zakona.
Zahvaljujem uvaženoj zastupnici. Riječ ima uvažena zastupnica Irena Arhel.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovana gospođo ministrice, pomoćnici ministrice, kolegice i kolege zastupnici. Ovih dana svi smo svjedoci rušenja bespravno izgrađenih objekata u Hrvatskoj, a bespravna gradnja posebno je uzela maha na jadranskoj obali. Nepoštivanje postojećih propisa i zakona kao i neučinkovit inspekcijski nadzor i neprimjerene kazne prouzročile su betonizaciju i arpatmanizaciju jadranske obale. Na taj način se neracionalno i neprihvatljivo koristi prostor Republike Hrvatske kao posebno blago. Često se neracionalno koristi zemljište za gradnju u naseljima koja imaju nedostatnu komunalnu infrastrukturu te se nedovoljno vodi računa o zaštiti okoliša te o gospodarskom razvoju općine i gradova. U mnogim priobalnim malim naseljima koja nemaju dobro riješeno vodoopskrbu i kanalizaciju stihijski niču apartmani te time ugrožavaju standard domicjelnog stanovništva. Stoga je nužno žurno donijeti novi Zakon o prostornom uređenju kako bi se uveo red u gradnju i što hitnije zaustavilo daljnje devastiranje prostora posebno jadranske obale. Posebno pozdravljam odredbu zakona koja se odnosi na zaštitu priobalja i otoka proglašavanjem zaštićenog obalnog područja koje obuhvaća tisuću metara kopna i 300 metara mora od obalne crte. To područje treba obuhvatiti posebnim mjerama kako bi se zaštitilo daljnja izgradnja apartmana koji se često grade za stanovanje, a u stvarnosti služe za iznajmljivanje turistima. Takvi apartmani uglavnom su izgrađeni na cijeloj površini građevinske parcele bez ikakvih popratnih sadržaja. Nerijetko su to betonske zgrade bez garaža, parkirališta i zelenih površina. Time samo narušavaju izgled mjesta i opterećuju ionako nedovoljno izgrađenu komunalnu infrastrukturu. Vlasnici takve apartmane iznajmljuju turistima na crno i tako ugrožavaju egzistenciju domaćeg stanovništva koje se godinama bavi turizmom, od toga živi i uredno plaća porez državi. Nekontroliranim iznajmljivanjem apartmana koji su često bespravno izgrađeni nanosi se velika šteta turizmu i državnom proračunu. Česta je pojava na našim otocima koja na svom području imaju više jedinica lokalne samouprave da su njihovi prostorni planovi neusklađeni te nerijetko i u suprotnosti jedni s drugima. Stoga smatram da će nove odredbe zakona o donošenju zajedničkog prostornog plana uređenja pogodovati razvoju otoka, a ukoliko te jedinice lokalne samouprave ne učine u zadanom roku taj plan će donijeti županijska skupština. Mnoge male općine nisu donijele svoje prostorne planove zbog nedostatka financijskih sredstava. Smatram da je dobro da se općinama koje nemaju dovoljno financijskih sredstava za izradu prostornih planova i koje ne planiraju znatniji razvoj omogući donošenje jednostavnijih prostornih planova koji moraju biti usklađeni sa županijskim prostornim planovima. Dobro je što se vodi računa o financijskim mogućnostima takvih općina, ali trebalo bi razmisliti i o oživljavanju gospodarstva takvih općina, zapošljavanju stanovništva i podizanju životnog standarda nerazvijenih općina. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Zdenko Antešić.
Hvala lijepa. Štovani gospodine potpredsjedniče, gospođo ministrice, kolegice i kolege. Reći ću nekoliko riječi o nekim odredbama Zakona o prostornom uređenju. Naime svjedoci smo pretjerane izgradnje na našoj obali i također i njezine nesmiljene devastacije. Ovaj zakon ima nakanu da svojim odredbama prvo smanji prekomjernu izgradnju i jasno zaštiti obalni pojas što u svakom slučaju pozdravljam. Međutim u ozračju opće pomame i želje za brzim profitom svjedoci smo beskrupuloznih napada na priobalni prostor. U tome učestvuju vlasnici parcela, projektanti, građevinski poduzetnici, trgovci nekretninama, razni špekulanti i mnogi drugi koji zaslijepljeni mogućnošću brze zarade nesmiljeno troše naš najvredniji resurs. Lokalnoj zajednici je jedini alat i sredstvo u borbi s tim je donošenje prostornog plana. Međutim svi ostali postupci poput izdavanja lokacijskih i građevinskih dozvola, kontrola gradnje, građevinske inspekcije i postupak uklanjanja nelegalnih objekata je u rukama tijela državne uprave ili ministarstava nad kojima lokalne zajednice nemaju nikakav utjecaj. Stoga ta tijela snose također veliku odgovornost za postojeće stanje u prostoru. Smatram da bi se neki od ovih postupaka trebalo spustiti na lokalnu razinu čime bi se po mom sudu postigla veća učinkovitost i kontrola stanja u prostoru. Odajem priznanje ministrici na odlučnosti koju iskazuje u borbi za stvaranje reda u prostoru i kao što je već kolega prije naglasio, mogli bi se mnogi ostali ministri ugledati u nju. U predloženom zakonskom rješenju međutim postoje neka pitanja na koja treba dati jasan odgovor, jer ona zadiru u suštinu i srž života na obali. Osobno mogu svjedočiti o dražima donošenja prostornih planova na našim otocima gdje vrlo često zbog prije navedenih razloga i želje za brzom zaradom u pravilu vrijedi princip moja parcela, moj urbanizam. U praksi postoje različite situacije. Ima sredina koje su donijele prostorne planove, ima ih koje su u fazi donošenja i ima onih koje nisu započele postupak. Stoga u propisu koji će donijeti ministarstvo treba napraviti jasnu distinkciju između tih sredina kako sredine koje su donijele prostorne planove ne bi bile zakočene u svom razvoju. Drugo je pitanje financiranje urbanističkih planova uređenja. Na konkretnom primjeru otoka Raba mogu reći da na temelju planova mjera i prostornog plana uređenja grada Raba treba napraviti 41 urbanistički plan uređenja sa ukupno oko 650 hektara površine što prema cijenama izrade planova iznosi oko 6,5 milijuna kuna. Radi se dakle o starom zakonu gdje je širina zaštićenog pojasa cca 100 metara. Novim se rješenjem ta zona proširuje deset puta, približno deset puta što na dakle tisuću metara, što iznosi oko 65 milijuna kuna. Pitam se u kojem će roku te planove moći isfinancirati jedinice lokalne samouprave koje u pravilu imaju relativno male proračune. Stoga se bojim da su neke odredbe ovoga zakona u praksi neprovodive i mogu izazvati efekat potpune blokade života. Svakako podržavam mjeru kojom će se natjerati jedinice lokalne samouprave u donošenju planova. Podržavam ovaj zakon kao vatrogasnu mjeru da se zaustavi nered u prostoru no smatram da je kao što je i rečeno, potrebno donijeti cjeloviti zakon za kojega je potrebno svakako napraviti jednu potpunu analizu kako sadašnjeg stanja u prostoru tako i potrebnih sredstava jer će u protivnom Zakon biti u praksi neprovediv. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Mato Gavran.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažena gospođa ministrice, kolegice i kolege. Evo unatoč tomu što je puno toga rečeno nastavit ću tamo gdje je moj prethodnik stao nedvojbeno da je ovo doista veliki problem ili gospodarenje prostorom jedno od temeljnih problema svih nas, od jedinica lokalne samouprave ili da krenem od građana jedinica lokalne samouprave, područne, pa do države u cjelini. Svo smo na žalost svjedoci velike devastacije prostora i generalni problem koji se pred sve nas postavlja tako i pred Ministarstvo odnosno Vladu u cjelini i kako spriječiti devastaciju kako zaštiti prostor i koristiti ga maksimalno racionalno vodeći računa o tome da je prostor doista teško obnovljiv resurs i na žalost maksimum ranjiv. Posljedice stanja na terenu su svima nama dobro znane i u tome su mnogi moji prethodnici o tome i govorili. Koje su namjere zakonodavca iznimno su dobro jasne maksimalno racionalno koristiti i gospodariti prostorom maksimalno planirati upotrebu prostora i maksimalno ga zaštititi. Rješenja koja se nude usuđujem se i sam ustvrditi da su doista vatrogasna mjera jer pitanje je dali ćemo uspjeti zatvoriti ili pomiriti život i ono što zakonska rješenja nude uvažavajući činjenicu da je 1000 metara od mora i 300 metara na samom moru doista veliki prostor, a da s druge strane sve jedinice lokalne samouprave u ovom trenutku nemaju niti dostatno na žalost interesa a niti dostatno novaca. Posljedice koje ovaj Zakon izvodi je time da se maksimalno zaštiti prostor, da se utječe na kvalitetno i pravodobno planiranje, ubrzano planiranje i zaustavi divlja gradnja naročito. cijeneći vrijeme ja ću preskočiti sve ono što sam imao namjeru reći, pokušat ću svojim promišljanjem pripomoći ako tako mogu reći da donesemo što kvalitetniji zakon koji na sreću će imati kratkog daha jer kako je i ministrica najavila do konca godine sasvim novi zakon koji siguran sam ne sam oda će uobziti iskustva koje će ovaj Zakon donijeti već će dati i kvalitetna nova rješenja. Pa mi dozvolite da idem redom. U članku 11. mislim da bi bilo dobro razmisliti tko vrši usklađenje izrade prostornih planova na otocima kada su u pitanju ne samo jedinice lokalne samouprave, nije rijedak slučaj mislim da je primjer otoka Paga najbolji kada imamo i dvije jedinice područne odnosno regionalne, imamo dvije županije, kako sinhronizirati sve te aktivnosti, kako naprosto dovesti da sve jedinice lokalne samouprave krenu istovremeno u izradu prostorno planske dokumentacije, jer je činjenica niti su sve jedinice fiskalno u mogućnsoti da krenu istovremeno niti vjerojatno imaju iste ciljeve. Vjerojatno će se dogoditi da će pojedine jedinice lokalne samouprave raditi prostorno plansku dokumentaciju sukladno članku 14. sa smanjenim sadržajem jer očito da nema potrebe za cijeli otok raditi tako detaljne planove. Nadalje, mislim da bi u smislu pojašnjenja, mnoge kolegici kolege su govorile o parcelaciji zemljišta unutar granice građevinskog područja dakle članak 20. mislim da bi preciznije bilo reći da se radi o granicama izgrađenog građevinskog područja ondosno neizgrađenog ako sam ja dobro shvatio samu parcelaciju o kojoj je u ovom članku riječ. Sve dvojbe bi se držim na taj način eliminirale. Bar meni nije znano, ili ne mogu odgonetnuti na što se odnosi parcelacija zemljišta unutar granica građevinskog zemljišta i parcelacija građevinskog zemljišta izvan tih granica. Je li postoji jedno građevinsko područje pitanje je samo da li je izgrađeno ili nije izgrađeno. Dakle, isto tako možda ta konstatacija izgrađenog građevinskog zemljišta se može ugraditi i u članak 43.b odnosno u članku 21. Pohvalno je u svakom slučaju što se i Ministarstvo obvezalo da će unatoč tomu što će vjerojatno za očekivati biti zatrpano onim jedinicama lokalne samouprave koje imaju već donijete prostorno planske dokumente i koji će tražiti da žurno se uskladi sa zakonodavcem, tražiti od Ministarstva očitovanje pa pohvaljujem i napore koje će Ministarstvo učiniti jer su očito i ... na samima sebi jer u rok od 60 dana je doista kratak uvažavajući sve ono što na tom planu treba učiniti. Kada je riječ o članku 21. riječ je o parcelacijama koje se provode s ciljem formiranja onih katastarskih čestica koje služe za redovnu uporabu građevine, mislim da bi bilo dobro propisati bar minimalne uvjete jer po ovome kako proizlazi iz isčitavanja ovog Zakona rješavat će se od slučaja do slučaja odnosno biti će diskreciono pravo onog tko vodi taj postupak. Ja znam da je to dosta teško predvidjeti imajući u vidu sve ono što je život tijekom proteklog vremena sobom donio kao možda razmišljanje kako propisati ove minimalne uvjete što je to nužan dio parcele za koji služi za redovnu upotrebu građevine. Koliko se sjećam još od gospodina Širca taj pravilnik nije donesen i to u praksi izaziva doista velike probleme. Toliko o Zakonu o prostornom planiranju, možda nekoliko riječi samo o Zakonu o gradnji. U članku 19. mislim da bi bilo dobro razmisliti ako sam dobro isčitao inencije zakonodavca da se za glavni projekt obiteljskih kuća omogući jednom ovlaštenom inžinjeru da sam napravi projekt kuće, dakle i statiku i šemu instalacija, mislim da su dobra iskustva koje smo imali do sada, jedna integracija struka koje u konačnosti imaju za cilj maksimalno profesionalni pristup i primarno zaštita investitora u konačnosti. Jer držim da bez obzira koliko iskustvo bilo jedan čovjek ne može znati sve i o struji i odvodnji i kanalizaciji, i o statici ostalo da ne nabrajam. Naravno pozdravljam isto tako i smanjenje sadržaja koje je iskazano u članku 24. koji se prilažu zahtjevu, koja su podloga zapravo zahtjevu za izdavanje građevne dozvole. I isto tako vezano za pozdravljam sve ovo što će odraditi tijela koja vrše postupak u smislu pribavljanja potvrda i usklađenosti glavnog projekta sa svim zakonima no u članku 27. mislim da bi bilo dobro isto tako definirati rok u kojem se tijela koja sudjeluju u postupku izdavanja građevne dozvole trebaju očitovati tijelu koje provodi ovaj postupak jer ovdje nije definirano, stoji u naknadno propisanom i pisanom roku. Vjerojatno neki drugi zakoni ako ste mislili to potkrepljuju. I sad smo na kraju. Mislim da svi skupa moramo povesti računa da ne samo donesemo što kvalitetnije zakone već da primarno radimo na tomu kako zakone provesti u djelo. Pa dozvolite mi, mislim da je kolega Markov o tomu govorio, o iskustvima. Ja imam jedan isto tako primjer u kojem gospoda koja su kupili poslovni prostor prije 11 godina imaju problem jer ne mogu doći do uporabne dozvole iz razloga što ta građevina koja je očito višekatna jer sadrži, sastoji se od 40 stanova, 35 garaža, 7 poslovnih prostora, naprosto nema građevnu dozvolu. Sva njegova nastojanja da riješi taj problem naišla su na zid šutnje. Ne može dobiti dozvolu za rad zato što sve ono prethodno nije riješeno pa naprosto i apel na inspekciju da se doslovno primjenjuje postojeći zakon jer inspekcija ako ništa drugo kad već utvrdi da nema građevne dozvole isto kao što se radi o drugim objektima, bilo bi dobro da izda rješenje za rušenje, a onda će prisiliti sve ostale stanare odnosno vlasnike kako poslovnih objekata tako i, tako i stanova da se uključe u ishođenje građevne dozvole jer ovako naprosto svi, svi napori dotične gospode ostaju u vjetar. Ja se ispričavam za nešto duže gospodine potpredsjedniče, ali ja ... [[Govornik se ne razumije]]
Hvala lijepa.
I apel da se to riješi.
Hvala lijepa. Gospodin zastupnik Zdravko Sočković.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana gospođo ministrice, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Želim raspravljati o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o gradnji. Vlada je predložila da se Zakon donese po hitnom postupku iako je Zakon o gradnji stupio na snagu tek 1. siječnja 2004. godine, a tim Zakonom se uređuje projektiranje, građenje, ustrojstvo građevinske inspekcije, uređuju se provedbe uprvnih i drugih postupaka te prava i obveze tijela državne uprave i pravnih i fizičkih osoba s tim u vezi. Možemo se slobodno zapitati zašto su već potrebne izmjene i dopune zakona koji je stupio na snagu prije 6 mjeseci. Ali uvjeren sam a to se vidjelo i kroz sjednice saborskih odbora da smo svi svjesni važnosti donošenja predloženoga Zakona po hitnom postupku da bi stvorili nužne uvjete za racionalno korištenje i gospodarenje obalnim područjem mora i kontinentalnim područjima koja nisu dovoljno razvijena te omogućili učinkovitije uređenje građevinskog zemljišta u svim jedinicama lokalne samouprave. Ovo se posebno odnosi na jedinice lokalne samouprave u priobalnom području gdje je zbog velike potražnje za građevinskim zemljištem i najveće kršenje ovoga Zakona koji se toliko ne poštuje da nema smisla zlorabiti vaše vrijeme nabrajajući bezbroj takvih primjera. Pogotovo u priobalnom području potrebna je učinkovitija provedba Zakona o gradnji i Zakona o komunalnom gospodarstvu. Učinkovitom provedbom zakona stvorit će se uvjeti za sprečavanje štetnih pojava u prostoru kao i uvjeti za sanaciju nastalih posljedica jer je zaista krajnje vrijeme da se počme primjenjivati i provoditi zakon bez obzira, bez obzira tko je prekršitelj što do sada nije bilo uobičajeno. Iako je prošlo malo vremena otkada je zakon u neposrednoj primjeni osiguravanjem naj, njegove provedbe uočeno je da pojedine odredbe toga Zakona u praksi i nisu provedive a pojedine odredbe otežavaju i poskupljuju njegovu provedbu. Isto tako je evidentno da pojedini instituti toga Zakona nisu dovoljno jasno propisani pa se često zahtijeva prekomjerna dodatna tumačenja i objašnjenja. Sporo i teško izdavanje dozvola, pravna nesigurnost građana i drugih pravnih subjekata samo su posljedica takvoga stanja. Sve prethodno izrečeno upućuje nas na to da se hitno moraju poduzeti odgovarajuće mjere da se uočeni nedostatci otklone kako ne bi došlo do poremećaja u gospodarstvu. Prije svega pri investiranju u područje građenja te smanjenja financiranja i obrta kapitala u tom području što bi sigurno dovelo do pojačanja bespravne gradnje koja je ionako uzela previše maha. U ovim izmjenama i dopunama Zakona uredit će se neka osnovna pitanja prije svega smanjit će se broj potvrda i mišljenja na idejni glavni projekt, smanjit će se dokumentacija potrebna za izdavanje građevinske dozvole, pojednostavit će se postupak izdavanja građevinske dozvole, smanjit će se obavezni sadržaj glavnog projekta za obiteljsku kuću i jedna bitna odrednica. Briše se obveza polaganja stručnog ispita za obavljanje poslova graditeljstva svake 4 godine što mislimo da je do sad bio apsurd. Značajna je izmjena predloženog Zakona koji se odnosi na zaštitu priobalja i otoka, proglašavanjem zaštićenog obalnog područja koje obuhvaća 1000 metara kopna i 300 metara mora od obalne crte. Mogućnost sankcioniranja jedinica lokalne samouprave koje ne donesu prostorni plan u propisanom roku gdje se može donijeti mjera i raspuštanja vijeća svakako će biti vrlo učinkovita na terenu te primorati jedinice lokalne samouprave da završe ovaj važan posao. Potreba usvajanja izmjena i dopuna Zakona o gradnji je neupitna. Iako smo svjesni da niti tim izmjenama i dopunama nećemo riješiti sve probleme i da će u dogledno vrijeme biti neophodno predložiti novi zakon koji bi sveobuhvatno riješio ovu složenu problematiku. Još bi se rekao da kako je gospođa ministrica i najavila takav zakon do kraja godine. Mislim da možemo samo pohvaliti i rad i ministrice i Ministarstva i svakako da ćemo podržati ovaj Prijedlog zakona. Hvala [[Upadica: Kao i svi ostali.]]
Hvala lijepa. Gospodin zastupink Antun Peruško. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo ministrice, kolegice i kolege poodmaklo je vrijeme i rasprava. Ja ću samo nekoliko rečenica, odustat ću od rasprave koju sam bio pripremio jer je podosta toga i rečeno uglavnom sve ono što sam mislio reći, ali sama rasprava ukazuje koja je bila gdje je gotovo u raspravi postignut jedan konsenzus koji će sigurno biti iskazan i kod glasovanja, odgovornosti koju saborski zastupnici imaju u odnosu na štićenje najvažnijeg resursa ove zemlje, to je prostor. Ali govori ujedno o tome bez obzira što se ovdje kao što je rečeno govori o nekakvim vatrogasnim rješenjima da je gospođa ministrica upravo pogodila ona prava rješenja koja bi imala za cilj da spriječi daljnju devastaciju našeg prostora. U Istarskoj županiji prostorno-planska dokumentacija županije je također predvidjela ovaj obalni pojas i to širi nego što zakon predviđa od 1500 metara međutim situacija je gotovo katastrofalna i ovime se neće spriječiti bespravna gradnja koja je najveći problem i pozdravljamo i ja osobno sve one, one, ona nastojanja koja idu u pravcu da se spriječi bespravna izgradnja pa i najavljene promjene Kaznenog zakona u kome bi ova bespravna gradnja bila kvalificirana kao kazneno djelo. U pripremi za ovu raspravu konzultirao sam ljude u županiji, u nekim gradovima na području Istarske županije i bilo je nekoliko dvojbi koje je gospođa ministrica u svom uvodnom izlaganju i kasnijem obraćanju razjasnila pa nema potrebe da ih ovdje ponavljam ta pitanja i da jednostavno trošim vrijeme. Jedina dvojba koja je ostala od onih koje su mi ljudi koji na tome rade ... je to rok da li 6 mjeseci ili godina dana jer iskazuju bojazan da bez obzira na zakonsku odredbu i postojanje pa i političke volje i bilo koje druge, pa čak i u situaciji da postoje sredstva izražavaju bojazan da li oni koji trebaju izraditi tu dokumentaciju mogu vremenski stići u tom roku. To je jedina dvojba koja je ostala kako su mi rekli ljudi koji se tom problematikom bave. I ja pozdravljam ovu najavu ministrice koja je izrekla ovdje, iz njezinih riječi je vidljivo da život ipak neće stati u tim područjima bez obzira koliko je to na prvi pogled izgledalo i bio bih puno sretniji, ne radi toga što ministrici ne vjerujem, dapače vjerujem kada bi taj njezin stav bio potvrđen i zaključkom Vlade, u situaciji kad je najavljeno i donošenje kompletnog novog Zakona u ovom trenutku nema ničeg boljeg nego jednostavno podržati predložene izmjene koje je ministrica predložila Saboru. Hvala.
Hvala lijepa. Da li. ... lista govornika, dali gospođa ministrica želi zaključno? Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospođe i gospodo, ja vam se zahvaljujem na ovakoj diskusiji. Moram vam priznati da ovakva rasprava na zakon o prostornom planiranju nije bila i zato mi je jako drago jer uvijek svaki puta se to nekako preskače, ljudi odlaze ali ipak je jedan dio ljudi ovdje ostao i vidi se da ste jako zainteresirani za to. Mi svi su dali podršku ovim izmjenama i dopunama ova dva Zakona, mi se obvezujemo da ćemo one vaše iz diskusije iz rasprava vaših koje ste rekli da ćemo te ideje crpsti za sljedeći Zakon, neke amandmane ćemo prihvatiti i eto ja vam se zahvaljujem, i sigurno je ako nešto se sjetite ako mislite da bi trebalo nešto napraviti sada dok mi radimo taj koncept zakona i napraviti ćemo prijedlog novog zakona dođite i mi smo spremni na suradnju. Hvala lijepo.
Zahvaljujem ministrici. Zaključujem raspravu o Konačnom prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama zakona o prostornom uređenju kao i o izmjenama i dopunama zakona o gradnji. Glasovanje će biti sutra.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o prostornom uređenju, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, Prijedlog zakona broj 129. Rasprava o tekstu Zakona je završena, imamo tablicu sa amandmanima. Ministrica Marina Matulović-Dropulić, molim. Amandman broj 1. poštovanog zastupnika Marka Širca.
Prihvaća se.
Hvala postaje sastavni dio Zakona. 2. amandman Kluba zastupnika HSS-a.
Prihvaća se djelomično tako da glasi: "Nije dozvoljena parcelacija zemljišta izvan granica građevinskog područja radi povećanja građevne čestice unutar granice građevnog područja".
Poštovana zastupnica Ljubica Lalić.
Zahvaljujem gospođi ministrici, prihvaćamo izmijenjeni sadržaj i time povlačimo onakav amandman kao što smo predložili.
Hvala lijepa. Dakle usuglašeni amandman Vlade i predlagatelja amandmana u ovom tekstu kako je suglasno prihvaćen postaje sastavni dio Zakona. 3. Odbora za prostorno uređenje i zaštitu okoliša.
Prihvaća se djelomično, na način da umjesto roka od 6 mjeseci uvodimo rok od 10 mjeseci.
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Suglasno također u ovom tekstu kako je usuglašen postaje sastavni dio Zakona. 4. također Odbora za prostorno uređenje i zaštitu okoliša.
Prihvaća se djelomično jer ne može početi važiti 15 dana od dana stupanja na snagu zakona nego tek od stupanja na snagu uredbe, pa onda samo bi glasio tekst: "Općine, gradovi i županije iz stavka jedan ovog članka dužne su dostaviti prostorne planove Ministarstvu radi ishođenja suglasnosti u roku od 15 dana od dana stupanja na snagu propisa iz članka 54. stavka 1. Zakona o prostornom uređenju Narodne novine broj 30/94., 68/98., 61/00 i 32/02., a dosadašnji stavak 2. postaje stavak 3.".
Poštovani predsjednik Odbora Slavko Linić.
Prihvaća se prijedlog.
Hvala lijepa u promijenjenom obliku usuglašen je ipostaje sastavni dio Zakona. Amandman poštovanog zastupnika Zdenka Antešića.
Prihvaća se djelomično da glasi: "Suglasnost iz stavka 1. ovog članka Ministarstvo je dužno dati u roku od 60 dana od dana primitka zahtjeva. U slučaju da ne dade suglasnost u propisanom roku smatrat će se da je suglasnost dana".
Poštovani zastupnik Antešić.
Hvala lijepa odustajem od ovog amandmana.
Hvala. Amandman povučen. Zapravo usuglašen sa Vladom i u tome tekstu postaje sastavni dio zakona. Hvala lijepa. I 6. amandman Kluba zastupnika HSS-a.
Ne prihvaća se jer se ovo pitanje rješava uredbom o zaštiti i uređenju zaštićenog obalnog pojasa.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Lalić. Povlači prijedlog amandmana. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je jednoglasno sa 88 glasova za, donesen predloženi Zakon u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Prelazimo na 11. točku dnevnog reda. - Konačni prijedlog zakona o izvozu robe s dvojnom namjenom, drugo čitanje, P.Z.E. br. 78. Predlagatelj Zakona je Vlada Republike Hrvatske, prijedlog akta primili ste poštom. Kod donošenja ovog Zakona primjenjuje su odredbe poslovnika koje se odnose na drugo čitanje Zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu i Odbor za Europske integracije. Izvješće ste primili na sjednici. Dali želi predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Predstavnik predlagatelja, izvolite gospodine ministre. Gospodin ministar Branko Vukelić izvolite.
Hvala poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana dame i gospodo saborski zastupnici. Ja ću kratko ipak nekoliko rečenica i upoznati sa ustvari sa Konačnim prijedlogom zakona o izvozu robe sa dvojnom namjenom koji je bio na prvom čitanju na 6. sjednici Hrvatskog sabora 30. travnja. Ne trebam ponavljati jer mislim da svi znamo značaj i važnost ovog Zakona on je i obveza temeljem potpisivanja Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju naše države, dakle moramo uskladiti naše zakondavstvo sa pravnom stečevinom Euroske zajednice na području izvozne kontrole roba s dvojnom namjenom. Ovaj Zakon upravo uređuje opći sustav izvozne kontrole roba sa dvojnom namjenom uključujući računalne programe i tehnologije koja se može koristiti u civilne i u vojne svrhe. Ono što je ovaj Konačni prijedlog zakona različit od prvog prijedloga je da je nakon primjedbi i rasprave ovdje koja je provdena u Saboru nakon primjedbi i saborskih odbora da smo uvažili najveći dio tih primjedbi i uskladili ovaj tekst Zakona s tim primjedbama prije svega u onom dijelu koji se odnosi na obavezno uključivanje stručnjaka iz znanosti i gospodarstva u izradu propisa o robi s dvojnom namjenom, međutim, primjedbe koje su išle na rok od 6 mjeseci u kojem će Vlada donijeti taj Propis o robi s dvojnom namjenom, prijedlog je da se taj rok skrati to nije prihvaćeno i nije moguće prihvatiti, mislim da smo svi svjesni da znamo da se radi o iznimno opsežnom poslu označavanja i razvrstavanja robe s dvojnom namjenom u koju treba uključiti veliki broj stručnjaka, uskladiti taj propis sa međunarodnim dogovorenim nadzorom izvoza robe s dvojnom najenom prema tome, ovaj rok od šest mjeseci mislim da je sasvim realan i da ustvari on treba i mora ostati. Konačni prijedlog zakona utvrđuje da se roba s dvojnom namjenom može izvoziti samo temeljem izvozne dozvole koju izdaje Ministarstvo nadležno za gospodarstvo temeljem prijedloga povjerenstva kojeg imenuje ministar gospodarstva. Povjerenstvo čine predstavnici ministarstava nadležnih za vanjske i unutarnje poslove, obranu, carinu i gospodarstvo a također zbog uključivanja drugih stručnjaka u rad povjerenstva članovi mogu biti i predstavnici drugih tijela ovisno o krajnjem korisniku prirodi ili vrsti robe. Također rok obvezan za izdavanje dozvole prijedloga naime je bilo da se taj rok skrati rok od 60 dana nije moguće skratiti taj rok jer to je i na temelju međunarodne prakse poznato da je riječ o vrlo osjetljivim slučajevima kada je potrebno zaista jedna opsežna, precizna provjera i kontrola i znamo da posljedice koje mogu biti sa izvozom takovih roba da su itekako mogu biti štetne za našu državu. Prema tome, Ministarstvo će izdavati izvozne dozvole u slučajevima kada su te kontrole jednostavnije i lakše i u kraćem roku od 60 dana ali ako su potrebne posebne provjere tada je ovaj rok od 60 dana iz prakse ponavljam, i drugih zemalja sasvim primjeren. Jedna od važnih izmjena u Konačnom prijedlogu zakona o izvozu robe s dvojnom namjenom su novčane kazne za pravne osobe i obrtnike, one su daleko više nego što je to bilo u prijedlogu zakona, temelj, povećanja tih kazni mislim da je također ja sam svima vama, visoke kazne su neophodne za prekršaj iz ovog Zakona da bi jednostavno bile djelotvorne, da bi odvraćale od prekršaja jer ponavljam ti prekršaji mogu nanijeti veliku štetu našoj zemlji radi se o osjetljivom području. Ostale izmjene teksta Konačnog prijedloga zakona o izvozu robe s dvojnom namjenom su usmjerene na pojednostavljenje izričaja zakona kako bi se preciznijim definicijama osigurala veća jasnoća primjene samog zakona, ponavljam za provođenje ovog Zakona potrebno u državnom proračunu za 2005. godinu osigurati sredstva u iznosu od miljiun kuna. Početak primjene Zakona je 1. siječnja 2005. godine, nakon što se donesu provedbeni propisi koji će omogućiti potpunu primjenu ovog Zakona. Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva preuzima obvezu organiziranja seminara za gospodarstvenike u cilju poznavanja s problematikom ovog zakona i predlažem da Hrvatski sabor prihvati prijedlog ovog Zakona i da možemo krenuti u pripremu i izradu svih provedbenih akata koji su nužni i potrebni da bi Zakon mogao biti u primjeni sa 1. siječnja 2005. godine. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa ministru Branku Vukeliću. Žele li izvjestitelji Odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a gospodin Krešimir Ćosić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo. Ovaj Prijedlog zakona o izvozu robe s dvojnom namjenom čini mi se zaslužuje mnogo više pažnje međutim, iz raznih razloga o njemu ćemo vrlo kratko razgovarati, čini mi se da neke važne stvari prolaze brzo pored nas ne uočavamo njihov puni značaj. Zašto? Razgovor o Zakonu o izvozu robe s dvojnom namjenom kako je on prikazan čini se isključiv je razlog zbog kojeg o njemu razgovaramo je dobar protiv terorizma, spriječavanje proliferacije materijala i roba koje mogu biti zloupotrebljene za nedopustive namjene. No, međutim, isto tako kad govorimo o robama dvostruke namjene mogli bi jednako tako govoriti o visokim tehnologijama, specijalističkim znanjima, naprednim tehnologijama, strukturi gospodarstva itd. Rečeno je jasno što su robe s dvojnom namjenom, to su robe koje uključuju razne tehnologije, razni hardwer, softwer, tj. računalne programe koji se mogu koristiti kako civilne, tako i u vojne svrhe, te bi kao takve trebale biti predmet djelotvorne kontrole pri izvozu iz Republike Hrvatske. Djelotvoran opći sustav izvozne kontrole roba s dvojnom namjenom je neophodan za poštivanje međunarodnih obveza i odgovornosti Republike Hrvatske posebice kroz doprinos spriječavanju širenja oružja za masovno uništenje. i da bi kvalitetno radilo Ministarstvo na provedbi tog zakona, nužna su odgovarajuća povjerenstva koje imenuje ministar nadležan za gospodarstvo, a čine ga predstavnici ministarstva nadležnih za vanjske poslove, unutarnje poslove, obranu, carinu i gospodarstvo, te ovisno o krajnjem korisniku prirodi ili vrsti robe predstavnici drugih tijela državne uprave nadležni za navedenu problematiku kao što je ministar rekao i odgovarajući stručnjaci, jer arbitracija o tome što su robe dvostruke namjene niti je jednostavna, može biti izuzetno složena i zbog toga posebna stručna ekspertiza je vrlo često i važna. No, međutim, Hrvatska nema posebnih problema rekao bih u izvozu onoga što su izvorno robe dvostruke namjene koje su rezultat Hrvatskog gospodarstva, znanost i tehnologije, jer u tom smislu mi malo toga nažalost proizvodimo. Ovdje se također između ostalog ističe da je i ovaj zakon i njegova kvalitetna provedba obveza i vezana je uz čitav niz raznih međunarodnih sporazuma kao što je Vasenarski aranžman u kontroli izvoza konvencionalnog oružja, zatim režim kontrole raketnih tehnologija, grupe za spriječavanje širenja nuklearnog oružja itd. i čitav niz različitih međunarodnih sporazuma regulira ta pitanja koja su izuzetno važna za globalnu sigurnost. Gdje nastoji i kako se dešavaju problemi? Jednostavno naručujete određenu opremu iz inozemstva, deklarirate je, da ćete je koristiti za određene civilne namjene, deklarirate se kao krajnji korisnik, a vi jednostavno umjesto da tu robu primjenjujete u nekakvim medicinskim aplikacijama ili projektima, vi tu robu retransferirate i dajete grupi koja umjesto medicinskih aplikacija radi ne znam na projektu neke glave za samo vođenje neke rakete itd. i postajete dio sustava koji je opasan za međunarodnu sigurnost i zbog toga su takve restrikcije i posebna pažnja ovim tehnologijama i ovim robama danas vrlo aktualna. Pored toga pod izvozom se ne podrazumijeva isključivi izvoz hardwera, tehnologija, nego se tu govori o jednoj drugoj tehnologiji koja itekako važna, a to je prijenos računalnih programa, ali i prijenos znanja, tj. tehnologija, tj. znanja sadržanih u odgovarajućim dokumentima čiji relevantni dio, ovdje tako formalno piše, pročitan putem telefona ili telefaksa može izazvati iste rezultate, iste posljedice. i evo sjećam se jednog primjera kad sam gotovo prije 30-tak godina počeo radit kao mladi inžinjer, onda mi je jedan stari profesor dao na stol četiri broja i rekao je, Krešo za ova četiri broja možeš dobiti milijun dolara. Ja sam se iznenadio i rekao sam zašto, on je rekao aerodinamički derivativi za jednu raketu i rad na tom projektu, na tim brojevima trajao je nekoliko godina, aerodinamički tuneli ne znam tada jedna velika hidroelektrana radila je skoro godinu dana samo da bi osigurala struju tim aerodinamičkim tunelima da bi se mogla provesti aerodinamička ispitivanja itd. Vi dobijete četiri broja i vi ta četiri broja jednostavno preko telefona nekom prodate i to je jedna dobra ilustracija koliko neka znanja ustvari imaju visoku ili veliku vrijednost i zbog toga se proliferaciji ne samo tehnologija, nego i znanja poklanja posebna pažnja. Odgovarajuće kaznene odredbe u tom smislu su izuzetno važne i kad sam zadnji puta pogledao prvu verziju ovog prijedloga zakona, dao sam primjedbe da su novčane kazne u iznosu od 50 do 100 tisuća kuna neprimjerene, onom što prekršitelj može zaraditi s jedne strane. A s druge strane takvi prekršaji mogu imati ozbiljne međunarodne posljedice na državu u kojoj se to dogodilo. U nekim slučajevima ozbiljni prekršaj u smislu … takvih tehnologija, takvih znanja, i takvog materijala mogu uzrokovati i međunarodne sankcije. I drago mi je da povjerenstvo koje je radilo u Ministarstvu gospodarstva na izmjeni tih kaznenih odredbi postalo je svjesno slabosti te prve verzije i to je otklonjeno u drugom čitanju. Tako da u ovom prijedlogu zakona koji sada imamo u drugom čitanju te kaznene odredbe su izmijenjene i te kaznene sankcije su daleko rigoroznije, ali one su isključivo financijskog karaktera. Reći ću vam da neke države koje itekako vode računa o osjetljivosti prekršaja u toj domeni imaju daleko rigoroznije sankcije, evo uzet ću samo jedan primjer, evo Bugarska, u slučaju proliferacije roba s dvostrukom namjenom bez dozvola, autorizacije i suglasnosti do 6 godina zatvora. U slučaju ozbiljnih prekršaja do 8 godina zatvora. Prema tome, radi se o jednom zakonu čija implementacija, čija provedba zahtjeva vrlo odgovoran, ali rekao sam i stručan rad. Može se dogoditi da neke robe, neke tehnologije, neka znanja ne budu prepoznata i njima se da određena izvozna dozvola koja nažalost može izazvati neprihvatljive posljedice na široj međunarodnoj sceni. I evo zaključujem sa sljedećom konstatacijom, s onim što sam rekao i na početku, kad govorimo o robama dvostruke namjene, onda zaista govorimo i o visokim tehnologijama, je u razvoj, naoružanja i vojne opreme neupotrebljavaju se, ne koriste drugorazradne ili zastarjele tehnologije, samo one najnaprednije, najnovije i zbog toga opseg korištenja tih tehnologija dvostruke namjene u jednom društvu je na neki način rekao bih i indikator gospodarske snage određenog sustava, gospodarskog, tvrtki i ja bih rekao itekako bi bilo interesantno kad bi jedna statistika bila prevedena u Ministarstvu gospodarstva i te tehnologije i njihov opseg korištenja se koristio kao jedan indikator Hrvatskog gospodarstva, odnosno njegove suvremenosti, odnosno njegove konkurentnosti. I na kraju zaključno Klub HDZ-a podupire izmjene koje su napravljene u smislu kaznenih odredbi i drži da ovaj prijedlog Zakona o robama dvostruke odnosno dvojne namjene može dobiti potporu i svakako onda predstoji onaj najvažniji dio posla to je kvalitetna provedba ovog zakona. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospodinu zastupniku Krešimiru Ćosiću. U ime Kluba HSS-a gospodin zastupnik Željko Pecek.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Poštovani gospodine ministre, dame i gospodo! Ja odmah želim reći kako će HSS podržati ovaj prijedlog zakona jer je to jedan od rijetkih prijedloga koje smo dobili a vezan je uz usklađenje sa zakonodavstvom Europske unije. Drugi razlog je što u Hrvatskoj jednostavno tog propisa do sada nije bilo i znači to je jedna nova kvaliteta u zakonodavstvu. Naravno da je ovo i uvjet uključenja u Europsku uniju za Republiku Hrvatsku i rekao bih da su to pravovremene pripreme. I ovaj zakon je također neophodan kako bi mi do kraja ispoštivali one međunarodne obaveze koje moramo, na ovom području je do sada vladala poprilična stihija. Međutim, kod ovog zakona svi mi smatramo da je to isključivo vojna proizvodnja kojoj je dvojna namjena ili namjenska proizvodnja ali valja napomenuti da se tu zapravo radi i o visokoj tehnologiji, da se tu radi i o računalnim programima, da se radi i o civilnim programima, zatim osim nadzora, osim restrikcija smatram da bi ovaj zakon mogao dati i podršku proizvođačima u sektoru i mislim da bi trebao biti a i moga biti elastičniji u dijelu izdavanja dozvola i kontrole a da bi još nešto malo teži trebao biti u zadnjem dijelu kao što je rekao i moj prethodnih kod kaznenih odredbi. Da, zakon treba upravo malo nešto pokušati popraviti kako bi pružili ruku onima koji u tom području rade i zato bih ja se fokusirao na članak 3. gdje se govori o propisu, o robi, bolje rečeno o popisu robe koja će dobiti karakter dvojne namjene. U stavku 2. smo rekli da ministarstvo surađuje sa tijelima državne uprave u čijoj je nadležnosti proizvodnja ovakove robe. Također surađuje sa znanstvenim ustanovama i gospodarskim subjektima međutim ovdje nemamo asocijacija gospodarstvo, ja smatram da bi to bilo neophodno kao što su Hrvatska gospodarska komora, Obrtnička komora, udruge, Udruga poslodavaca i vjerujem da bi na taj način kroz članak 3. dali jednu novu kvalitetu ukoliko ga proširimo na ovaj način. Jednako vrijedi i za članak 7. jer dozvola se dobiva na osnovu prijedloga povjerenstva a povjerenstvo čine predstavnici ministarstava i ovisno o krajnjem korisniku i vrsti robe i predstavnici drugih tijela. Mi u HSS-u upravo smatramo da bi to povjerenstvo koje ima i široke ovlasti ali jednako tako i trebala bi biti uključena u znatnom dijelu i struka trebalo u svojem stalnom sastavu upravo imati predstavnike ovih asocijacija, barem nekih. Ponavljam još jedanput komora jedne i druge, HUP-a, nekih udruga koje prate ovaj sektor i vjerojatno bi to bilo puno kvalitetnije. Isti prijedlog za elastičnost i jednu novu dodatnu kvalitetu ovom zakonu se može pronaći u članku 8. gdje se govori kako ministarstvo izdaje dozvolu za svaki pojedinačni izvoz. I u stavku 2. toga članka se kaže da iznimno od stavka 1. se može izvozniku dati opća izvozna dozvola za izvoz istovrsne robe za jednu ili više država a ja smatram da bi zapravo to trebalo biti pravilo. Ukoliko netko izvozi robu iste vrste za jednu ili više država trebao bi dobiti na neki način ili pod navodnicima stalnu dozvolu koja bi vrijedila barem dok se ne promijene uvjeti. Ja ovdje u prijedlogu ovoga članka upravo prepoznajem rukopis administracije koja voli da je stalno netko nešto pita kako bi ona davala suglasnost ili je eventualno ne bi dala. Znači, dozvola koja se izdaje za istovrsnu robu, koja se izvozi u istovrsne države ne bi trebala vrijediti do jedne godine, to ne bi trebala biti iznimka nego bi to trebalo imati stalni karakter. I završno još nešto samo o kaznenim odredbama. Da, točno je da su one premekane. To su novčane kazne, doduše koje vrijede i za pravne osobe i odgovorne osobe u tim pravnim osobama, međutim od kaznenih odredbi se ne spominje ništa radikalnije kao što je na primjer zabrana obavljanja djelatnosti. Ja smatram s obzirom na velike posljedice koje bi se mogle dogoditi u slučaju zloupotrebe kod izvoza ove robe kaznene odredbe bi trebale sadržavati i sankcije koje bi bile jednake težini učinjenog djela. Hvala lijepo.
Hvala lijepa gospodinu zastupniku. U ime Kluba SDP-a gospođa zastupnica Željka Antunović. Izvolite!
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege! Pokušat ću biti vrlo kratka i sažeta s obzirom da se radi o konačnom prijedlogu i da smo o ovoj temi već dosta raspravljali. Bez obzira što mi u Klubu SDP-a mislimo također da se radi o važnom zakonu, ne samo važnom zbog sadržaja nego važnom i s još jednog aspekta a to je pridruživanje Hrvatskoj različitim međunarodnim asocijacijama i istinsko iskazivanje volje da se Hrvatska na pravi, primjeren i efikasan način uključi u suzbijanje nekih neželjenih i vrlo opasnih situacija koje nam dolaze sa jačanjem terorizma. Odmah na početku reći ću da će Klub SDP-a podržati ovaj zakon ali prije želimo još izreći neke svoje sugestije i primjedbe i nadamo se da će do izglasavanja predlagatelj još jednom razmisliti o tome i neke primjedbe koje je već možda i odbio ipak uvrstiti. Htjela bih prije svega nešto reći o po meni vrlo važnoj odredbi članka 3. koja govori o propisu kojim će se definirati odnosno kojim će se urediti primjena ovog zakona. Propis o robi dvojnog karaktera, robi s dvojnom namjenom, propis koji očito neće biti samo popis što također podržavamo i koji bi trebao učiniti ovo područje koje dobiva određene dodatne administrativne barijere učiniti ipak transparentnim i onemogućiti usporavanje protoka roba koje su ipak komercijalne robe na tržištu samo zbog toga što eto spadaju u kategoriju roba sa dvojnom namjenom. Mislim da je taj propis najvažniji dio ovog zakona i slažem se s tim da treba dosta vremena ali mislim da će trebati i dosta ljudi ne samo iz državne administracije nego iz prakse koji će pomoći zaduženom timu u Ministarstvu gospodarstva da sačini dobar propis. Mislim da u tom pravcu treba maksimalno angažirati ljude koji imaju svakodnevna iskustva sa transakcijama svih roba pa i takvih roba, nemojmo zaboraviti da su te robe do danas u Hrvatskoj bile ili do donošenje ovog Zakona bile potpuno slobodnim režimom prodaje i da će vjerojatno ove dodatne administrativne barijere uprouzročiti mnoge probleme, a i mnoga nezadovoljstva kod onih gospodarskih subjekata koji su izvoznici odnosno proizvođaći takvih, takvih roba. Nadzor i kontrola ne smiju biti razlog za sputavanje tržišnog poslovanja naših gospodarskih subjekata. Slično kao što se posebno nadziru proizvođaći roba koje se koriste u vojne namjene tako će se morati dodatno napraviti evidencije i nadzor i stalna kontrola nad onim proizvođaćima koji će, koji proizvode robe sa dvojnom namjenom. Ako budemo što kroz procedure a što kroz primjenu tih procedura ustanovili koji su to proizvođaći, koje su to robe, ako se bude ažurno nadopunjavalo takva jedna evidencija onda mislim da za jednu malu Hrvatsku ne bi trebalo biti velikih problema i da perspektivni izvoznici takvih roba ne bi trebali a bojim se nažalost zbog naših dosadašnjih iskustava imati dodatnih problema, dodatnog neprihvatljvog, ili nepotrebnog administriranja i da ne bi smjeli biti izloženi možda a i potencijalnoj samovolji onih koji će odluke donositi. Odluke, odnosno izvozne dozvole izdavati će ministarstvo ali na temelju prijedloga povjerenstva. Opet na temelju nekih iskustava sa tako sličnim povjerenstvima mislim da nije dovoljno da povjerenstvo čine samo ljudi iz nadležnih ministarstava jer su oni pak činovnici, u pravilu će pretpostavljam u tom povjernstvu biti stručni ali ne ljudi koji samostalno odlučuju na toj državno administrativnoj razini. I zbog toga ima treba, to povjerenstvo treba dobiti dimenziju ne samo kad to ovisi o krajnjem korisniku i vrsti robe nego možda i stalno od nekih drugih manje opterećenih predstavnika nekih drugih manje opeterečenih tijela. Ovdje je bilo već govora i o gospodarskim asocijacijama kao što su obrtnička komora, gospodarska komora ili neke druge. Mislim da bi bilo dobro da ti ljudi koji su više u praksi nego državni činovnici, budu također dio takvog jednog povjerenstva i da to povjerenstvo može prepoznati kada će u praksi doći do nepotrebnog administriranja. Ja ću se osvrnuti još i na članak 9. iako je ministar obrazložio iznoseći i argumente da je rok od 60 dana odnsono 90 dana za izdavanje izvozne dozvole primjereni rok. Meni se ipak, odnosno nama u Klubu SDP-a čini da se taj rok može i mora skratiti. Upravo zbog veličine zemlje i zbog ovog što sam prethodno govorila ako budemo u stanju i ako doista ozbiljno pristupimo realizaciji posla vezanog uz ovaj Zakon da utvrdimo jasne kriterije i jasne procedure, da utvrdimo jasne evidencije o proizvođaćima i robama. I tada ćem sigurno učiniti veliki doprinos ne samo smanjenju administrativnih barijera nego poticanju gospodarstva u Hrvatskoj koje ima šansu da i sa ovim robama napravi doprinos gospodarskom rastu, izvozu, zapošljavanju i svemu onome čega nam u Hrvatskoj trenutno oko toga konsenzus postoji, još uvijek nedostaje. I zbog toga mi i dalje ostajemo na tome da treba skratiti ove rokove jer se ipak radi o mjesec dana, dva mjeseca, a to je puno puno primjerenije i prihvatljivije za onoga tko proizvodi i izvozi nego što je dva mjeseca i tri mjeseca, to su ipak predugi, predugi rokovi. Velim pogotovo za naše hrvatske uvjete. Evo, to su naše osnovne i zadnje sugestije. Zakon je inače u načelu dobar. Odredbe koje ste nakon prvog čitanja prihvatili popravljaju njegov sadržaj i nadamo se da ćete još jedanput razmisliti o ovim evo, zadnje iznesenim primjedbama, neke će biti i u obliku amandmana da ćemo doista dobiti dobar zakon ali nakon toga da ćemo imati i kontinuirani nadzor velim, da zakon ne postane dodatna barijera nego da postane ustvari jedno normalno sredstvo nadzora i kontrole ovih vrsta roba. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospođi zastupnici. Gospodin Nenad Stazić, nema ga, gubi pravo. Gospođa Danira Bilić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolege i kolegice, evo ja ću vrlo kratko o ovom prijedlogu Zakonu. Smatram da je ovo važan i potreban prijedlog zakona jer regulira jedno područje kao što smo već čuli koje do sada nije bilo regulirano u Republici Hrvatskoj dakle, područje kontrole izvoza robe, s dvojnom namjenom. Odnosno robe koju uključuje i računalne programe i tehnologiju koja se može koristiti kako u civilne tako i u vojne svrhe. Tako se ovim zakonskim prijedlogom kojim se također usklađuju i zakonodavstvo Republike Hrvatske sa zakonodavstvom Europske unije čije je donošenje jedan od uvjeta našeg ulaska u Europsku uniju predlaže sustav pravila kojim se utvrđuju uvjeti izvoza robe sa dvojnom namjenom. U prvom čitanju ovoga Prijedloga zakona postignut je kao i danas konsenzus o potrebi njegovog donošenja ne samo u svjetlu potrebe usklađivanja našeg zakonodavstva sa zakonodavstvom Europske unije već i u svjetlu potrebe djelotvorne kontrole izvoza robe koja može biti upotrebljena za izradu i širenje kemijskog, biološkog ili nuklearnog oružja za masovno uništavanje. Također donošenjem ovog Zakona Republika Hrvatska će dati daljni doprinos svojim aktivnostima kao sudionik i stranka svih globalnih međunarodnih pravnih instrumenata na području kontrole oružja i naoružanja. Također treba naglasiti da je predlagatelj razmotrio niz prijedloga i mišljenja koji su bili dani na prijedlog zakona te neki od njih uvažio i ugradio u Konačni prijedlog ovog Zakona gdje bih ja posebno istaknula da je uvaženo da uz predstavnike ministarstava u pripremi prijedloga propisa sudjeluju i predstavnici znanstvenih ustanova i gospodarstava u skladu sa preuzetim međunarodnim obvezama Republike Hrvatske. I sada je smatram bitno da Vlada Republike Hrvatske u zadanom roku izradi precizan popis roba u propisu o robi kako ne bi bilo različitih tumačenja i zlouporaba. I na kraju kažem da je ovaj Zakon dobar, potreban i da kako smo večeras čuli biti prihvaćen. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Gospodin Jozo Topić ali ga nema prema tome gubi pravo za raspravu. Da li gospodin ministar želi zaključno. Izvolite. Gospodin ministar Branko Vukelić.
Hvala gospodine potpredsjedniče, poštovne gospođe i gospodo prije svega zahvaljujem evo i na današnjim sugestijama i zanimanju i razmišljanju i promišljanju o ovom Zakonu ja moram jednu stvar upozoriti ili reći da što se tiče kaznenih odredbi da su one pooštrene financijski i to je vidljivo. Da postoji mogućnost privremene zabrane obavljanja djelatnosti 6, odnosno godinu, 6 mj. odnosno godinu dana po ovom Zakonu a mislim i također da podržavam i vaša promišljanja u pravcu i kaznenih odredbi odnosno i zatvora ali to je predmet izmjene Kaznenog zakona. Dakle trebalo bi u tom dijelu poraditi da i te sankcije budu spram onoga tko krši zakon. A jasno je da i ovaj Zakon dotiče i dira i gospodarstvo i razvoj gospodarstva ili može u određenim segmentima imati i ovih kada spominjete rokove negativnih posljedica na gospodarstvo, ali činjenica je jedna da je smisao ovog Zakona i mislim da je tu upravo zastupnik gospodin Čosić govorio o tome dosta detaljno, sprečavanje zlouporaba vezano za robu s vojnom namjerom. I prije svega on u tom dijelu, ovaj Zakon i jeste restriktivan i sve te mjere kontrole i nadzora i provjeravanja jesu procedure koje i u drugim zemljama traju zaista dovoljno vremena i pitanja administracije ja moram reći, ali ponavljam još jednom ćemo proanalizirati sve ove primjedbe i prijedloge i konačno očitovanje dati prilikom usvajanja ali mislim da treba imati na umu i treba reći naša administracija mora raditi efikasno na način da ono što je čisto i jasno riješi za 10 dana ili 30 dana ali da imamo rokove koji nas prisiljavaju na jednu detaljnu i opsežnu kontrolu jer štete koje mogu nastati s izvozom ovakovih roba su daleko veće negoli što je problem naše administracije i ovih dana koja treba biti, u kojem treba biti izvršena provjera. No međutim ponavljam zahvaljujem na primjedbama, sugestijama. Mi ćemo još jednom Ministarstvu do konačnog usvajanja ovoga Zakona proanalizirati sve vaše primjedbe i vjerujem da tamo gdje bude bilo moguće kao što su naprimjer gospodarske asocijacije ili neke druge, neka druga udruženja koja mogu biti korisna u radu povjerenstva ili u, prilikom donošenja ovoga propisa o, o robi da, vjerujem da ćemo u tom pravcu i moći i prihvatiti te prijedloge i da ćemo tim doradama još kvalitetnijim učiniti ovaj Zakon. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem ministru Branku Vukeliću. Zaključujem raspravu. Sutra će biti glasovanje. Sutra počinjemo u 10,30 sati sa, 9,30 oprostite sa Prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama zakona o državnim službenicima i namještenicima i tako redom prema ovom ovdje redoslijedu. Glasovanje očekujemo oko 17, u 17 sati. Ako se dogodi da neke stvari prije riješimo onda vjerojatno će biti glasovanje. Ali to ne očekujemo. Objektivno rečeno nego oko 17 sati. Dakle ujutru u 9,30 sati. Zaključujem sjednicu. Laku noć! SJEDNICA JE PREKINUTA U 20.15 SATI.
Konačni prijedlog Zakona o izvozu robe sa dvojnom namjenom, drugo čitanje, P.Z.E. br. 78 Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandan je podnijela zastupnica Željka Antunović. Molim ministra Branka Vukelića da se očituje o predloženom amandmanu. Izvolite!
Hvala, gospodine predsjedniče. Predloženi amandman se ne prihvaća uz obrazloženje da su rokovi u 60 dana odnosno 90 dana usklađeni sa svom praksom Europske unije, sa stručnjacima s tog područja u Europskoj uniji. Naime, postoji puno primjera da će postupak istraživanja i provjere trajati duže od 60 dana. Prema tome, stojimo na stajalištu da je nužno upravo ostati ovakovi rokovi od 60 odnosno 90 dana.
Poštovane predlagateljice amandmana nema. Moramo glasovati. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Utvrđujem da je jednoglasno sa 86 glasova donesen predloženi zakon. Gospođe i gospodo zastupnici, nastavljamo sa sjednicom. Na redu je - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama zakona o državnim službenicima i namještenicima, prvo čitanje, P.Z. br. 114; Predlagatelja zakona je Vlada. Primjenjuju se odredbe Polsovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbori za zaknodavstvo, ustav, poslovnik i politčki ustav . Izvješća ste primili na sjednici. Molim dražvnog tajnika gospodina Antuna Palarića da dodatno obrazloži prijedlog. Izvolite.