Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege, dakle inflacija je u travnju ove godine ubrzala rast i povećala se za 2,1%, a to je ujedno i najveći godišnji skok u gotovo 3 godine. Primjera radi inflacija je u ožujku skočila za 1,2%, a mjesec ranije za 0,3% u odnosu na isto razdoblje prošle godine. Hrvatska se nije oporavila niti od korone koja se pokazala kao nepredvidljiv neprijatelj. Taj je nepoznati neprijatelj ušao u sve pore društva u cijelosti izmijenio naše živote i naš životni stil. A povećanje potrošačkih cijena na godišnjoj razini također možemo povezati sa koronom. Dakle, prema tvrdnjama upućenih moglo bi potrajati i tijek cijeloga ljeta. Treba uzeti u obzir i da se još ne zna što možemo očekivati od turističke sezone koja je pred nama i koja je kao i sve ostalo što ima veze s ovom globalnom krizom neizvjesna. Inflacija je prema tvrdnjama upućenih prije svega rezultat snažnog rasta cijena unutar kategorije prijevoza i to za 25,1% koliko su skočile cijene gorivima i mazivima. Taj rast stručnjaci pripisuju u najvećoj mjeri znatno višim cijenama sirove nafte u odnosu na isti mjesec prošle godine kada je barel nafte stajao 27 dolara, dok sada stoji 65 dolara, a to je tek jedan u nizu negativnih trendova koji pridonose povećanju cijena. Stručnjaci očekuju da će se ovaj negativni trend nastaviti pa bi s rastom cijena nafte mogle rasti cijene hrane osobito u nekoliko idućih mjeseci. Ova kretanja prate kretanja na razini EU, a očekuje se kako će rast cijena prijevoza i goriva odraziti se i na potrošačke košarice. Tako u ljetnom periodu koji je pred nama možemo očekivati novi rast cijena alkoholnih pića i duhana sve do 5%. Osim toga očekuje se rast cijena stanovanja dakle vode, električne energije, plina i ostalih goriva. Rasti će cijene bezalkoholnih pića očekuje se i rast cijena odjeće i obuće. Očekuje se porast cijena kruha i žitarica. Rast će i cijene ulja, masti, rast će cijene mlijeka i mliječnih proizvoda na policama naših dućana. U razdoblju koje je pred nama očekuje se novi val poskupljenja medicinskih usluga koje su već u travnju rasle za 4%. Dizat će se i cijene ugostiteljskih i poštanskih usluga. I na globalnoj razini postoji strah od neželjenog rasta potrošačkih cijena i kamatnih stopa. Podaci Državnog zavoda za statistiku pokazuju kako hranu i bezalkoholna pića u našoj zemlji inflacija još uvijek nije zahvatila međutim među sindikalistima i građanima ipak se mogu čuti priče o rastu cijena šećera, ulja i higijenskih potrepština. Ono što su primijetili potrošači ne demantiraju ni u trgovačkim centrima, ali oni to pripisuju sezonskom rastu cijena. No, upućeni svjedoče kako su u maloprodaji cijene svakodnevnih proizvoda ipak porasle, ponajviše to se odnosi na cijene cigareta. Na policama trgovačkih lanaca moguće je primijetiti i nešto više cijene šećera, ali i svih proizvoda od žitarica. S prvim danima ljeta očekuje se i porast cijena piva koji će biti osjetan, a paralelno s time stiže i novi val poskupljenja higijenskih potrepština. Rasti će cijene kukuruza, sjena, slame i suncokretove sačme, što bi se moglo odraziti i na cijene mesnih i mliječnih prerađevina. Ono što također već sada jako zabrinjava stručnjake, ali naravno i naše građane je to što se već uvelike osjeti pad kupovne moći naših građana. Vidljiv je i pad prometa, raste nam javni dug. Inflacija tako u pojedinim sektorima postaje sve veći problem s kojim će se Hrvatska teško nositi, a podbaci li turistička sezona predstoji nam crna i teška jesen koju će mnogi financijski teško podnijeti. Zahvaljujem.
I vama. Sada je na redu g. Bojan Glavašević koji će iznosit stajalište Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka.
Krvnik iz Bosne ili … [[Govornik se ne razumije]] u izvorniku, tako je BBC nazvao onoga koji je prije dva dana pravomoćno osuđen na doživotnu robiju zbog genocida i etničkog čišćenja Bošnjaka i Hrvata iz Bosne. Ja mu neću izgovoriti ime jer svoje rođeno ime, pravo na svoje rođeno ime izgubio je sa svojom ljudskošću, a nju je izgubio jer je učinio zločin protiv čovječnosti. U svom slavnom govoru posvećenom nekim drugim generalima, Vlado Gotovac kaže, jer onaj tko tuđu djecu ubija, nema djece. Jer onaj tko tuđe majke ucviljuje, nema majke. Jer onaj tko tuđe domove ruši, nema doma. Generali zato moraju znati da na ovoj zemlji za njih nema ni majki ni djece ni domova. Umrijet će u pustoši svog mrtvog srca. Sramit će ih njihova djeca jer su izgubili ljubav. Sramit će ih se njihove žene jer su bili ubojice tuđe djece, sramit će ih se njihove obitelji jer su uništavali tuđe obitelji. Parafrazirajući Gotovca, tko počini zločin protiv čovječnosti, nema ljudskosti. I zato tom nečovjeku uskraćujem pravo na njegovo ljudsko ime i odbijam ga izgovoriti ovdje. Žrtve krvnika iz Bosne pravdu su čekale 26 godina jer toliko je vremena prošlo od onog strašnog srpnja 1995. g. do pravomoćne osude na doživotnu robiju. Pravda koja dolazi kasno bolja je od pravde koja ne dođe nikada. Ali okus takve pravde nije sladak, nego se u ustima pretvara u pepeo. Ovo kažem kao unuk čovjeka koji je preživio Omarsku, Manjaču i Trnopolje. Kao sin čovjeka ubijenog na Ovčari. Kao brat u duhu svima koje je rat učinio žrtvama ovog krvnika, neki dan osuđenog na doživotnu robiju, ali i svih drugih. Kao netko tko pravdu još uvijek čeka. Nakon presude mnogi su rekli, ne ponovilo se nikad više i odmah nakon toga, tobože diplomatski, a zapravo kukavički, progovorili o masakru u Srebrenici, iako se riječ genocid u presudi spominje više puta. Neki od tih me nisu iznenadili, a neki jesu. To je učinio glavni tajnik NATO-a, Jens Stoltenberg, to je učinio Charles Michel, predsjednik EU vijeća. Zašto su to učinili tako, možemo pretpostavljati. Pa i educirano. Ali, to je zapravo nebitno. Bitno je da su time udarili pljusku u lice svim žrtvama genocida u Srebrenici. To je kukavički i to je vrijedno prezira. Time se strahota genocida umanjuje i relativizira. Ali, ovaj govor, moje kolegice i kolege iz Kluba zastupnica i zastupnika zeleno-lijevog bloka nismo htjeli posvetiti ni nečovjeku ni velikim i važnim političarima čija hrabrost i moralna težina pucaju pod teretom jedne riječi koja opisuje istinu. Ovaj govor željeli smo posvetiti svima onima koji znaju da na ovome svijetu za nečovjeka nema dovoljne kazne, nema slatkog okusa pravde, čije rane su i dalje otvorene. Poruka koju želimo poslati je da od tranzicijske pravde nikada nećemo odustati. da potraga za počiniteljima ratnih zločina nikada neće stati. I najvažnije, da nikada nećemo zaboraviti na žrtve i na brigu o njima. To je naša obaveza prema istini. To je naša obaveza prema ljudskosti.
Sljedeće iznošenje stajalište je u ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovana zastupnica Zdravka Bušić.
... [[Govornik nije uključen.]] Prošli tjedan održana je 4. sjednica 2. saziva Savjeta Vlade RH za Hrvate izvan Hrvatske. Savjet čine izabrani predstavnici hrvatskih zajednica koje žive diljem svijeta, od nama susjedne BiH do Novog Zelanda. Sudjelovala sam u radu tog tijela od prve sjednice 2016. g. Danas, kao predsjednica saborskog Odbora za Hrvate izvan RH, držim potrebnim izvijestiti Sabor o rezultatima ove sjednice i preporukama Savjeta. Želim naglasiti ono što Hrvati u svijetu, naša globalna hrvatska obitelj danas smatra važnim. U najkraćim crtama hrvatsko iseljeništvo traži načine i putove kako se najbolje povezati i ostati povezani s Hrvatskom. Oni od Hrvatske traže odgovor kako to najbolje ostvariti. 90-ih godina se to jasno znalo, bila je to potpora u stvaranju i obrani suverene i samostalne hrvatske države. Danas su potrebe druge naravi i mogućnosti su daleko brojnije. Najavljeno je skoro donošenje Nacionalnog plana za razvoj odnosa Hrvatske i Hrvata izvan RH u čiju se izradu uključuju i predstavnici Savjeta Vlade. Nakon dvodnevne rasprave iskristaliziralo se što naši sunarodnjaci smatraju najvažnijim danas. U prvom redu su izdvojili položaj Hrvata u BiH. Iako pojedini u RH ne vide uvijek smisao, važnost pa ni simboliku ustavne obveze koju RH ima prema hrvatskom narodu u toj državi, Hrvati izvan Hrvatske ju itekako shvaćaju. Jednostavno i jednoglasno oni podržavaju euroatlantski put BiH jer je prepoznat kao jedini način koji može osigurati, ne samo ravnopravnost već i opstojnost Hrvata u BiH. Njihova svijest o toj potpori nas podsjeća na početak 90-ih godina kada se hrvatski narod u Hrvatskoj borio za svoja politička prava. Zahvaljujući jedinstvu i zajedničkim naporima iseljene i domovinske Hrvatske devedesetih godina mi smo to pravo i izborili. Danas trebamo pomoći Hrvatima u BiH da oni ostvare svoja politička prava u toj državi. Kao dobronamjeran susjed i kao država članica EU Hrvatska je svjesna važnosti europske integracije Bi H i to je bitno ne samo za BiH nego i za EU. Potpora u tom nastojanju je jednodušna Sabora, Vlade i ostalih državnih institucija i možemo biti ponosni na taj cilj kao država koja dijelimo s brojnim Hrvatima diljem svijeta tu istu svijest i taj isti cilj koji oni nose i danas gaje za naravno i brinu se za Hrvate u BiH. Druga tema je bila u fokusu koja je bila u fokusu rasprave su prava hrvatske manjine koja živi u 12 europskih država s naglaskom prava Hrvata u Vojvodini odnosno u Republici Srbiji i prava Hrvata u Boki Kotorskoj odnosno u Crnoj Gori. Svi su se složili da izazovi s kojima su te hrvatske danas suočene zahtijevaju odgovarajuću potporu RH u političkom, kulturnom, gospodarskom, obrazovnom kao i u svakom drugom smislu. Svi članovi savjeta su izrazili zadovoljstvo izmjenom Zakona o hrvatskom državljanstvu gdje smo zajedničkim idejama uspjeli donijeti bolja zakonska rješenja za Hrvate koji žive izvan Hrvatske. Pohvalili su suradnju sa Središnjim državnim uredom za Hrvate izvan RH i predlagali nove ideje za unapređenje daljnjeg rada. Otvarale su se tu još brojne teme kao što su prijedlozi načina glasovanja Hrvata u inozemstvu, bolje povezivanje, učenje hrvatskog jezika, studiranje druge i treće generacije Hrvata u Hrvatskoj itd., sve to nam daje za pravo vjerovati da vrijeme koje dolazi donosi nove ideje i otvara brojne mogućnosti. To su već pokazale mlade generacije diljem svijeta koje se danas povezuju brže, uspješnije i bolje, a mi ćemo im stajati i biti potpore u ostvarenju tih njihovih ciljeva. Hvala lijepa.
Gospođa Anka Mrak Taritaš iznosit će stajalište Kluba zastupnika Centra i GLAS-a. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane kolegice i kolege, često se dogodi da živimo u vrijeme nekih velikih događaja bilo da se radi o dobrom, ali i bilo da se radi o lošim stvarima nismo do kraja svjesni njihove povijesne važnosti niti toga kako će ostati zabilježeni za iduće generacije. Možda najznačajnija slika koja nam je ostala iza zagrebačkog potresa 1880. godine je slika odnosno obnovljene Zagrebačke katedrale koja je izniknula u obliku kakvom je i danas poznajemo po osnovnom projektu Friedricha von Schmidta, a završen pečatom Hermana Bollea, posebno dva neogotička tornja koja su jedan od simbola Zagreba. Bilo je u Zagrebu nažalost i drugih katastrofa, slika koja i danas simbolizira veliku poplavu iz 1964. godine je slika stotina i tisuća Zagrepčana koji su se angažirali u pomoći u poplavljenim dijelovima grada. Svi smo puno puta vidjeli sve te crno bijele slike i čamaca u vodi među kućama i zgradama, kamiona i automobila koji prolaze kroz vodu prevoze ljude i stvari. Ono što mene zanima je slika koja će ostati za buduće generacije od zagrebačkog potresa 2020. i sve mi se više čini kako ide vrijeme da je sramota jedina slika koja će moći ostati. Odnos prema obnovi nakon tog potresa je jedna od najvećih sramota koju je Hrvatska ikad doživjela i mene sve više čudi da se premijer i njegovi ministri uopće usude pokazati pred ljudima nakon toga. Danas je naime 445 dan od potresa i dogodila se jedna velika stvar nevjerojatan uspjeh, ruši se prva kuća. I još će se jedna rušiti za koji dan, a za treću za koju se najavljuje rušenje, e za nju više nismo tako sigurni kako će i kada biti jer da citiram koordinatora rušenja iz medija kao što je jutros rekao, za nju treba izraditi projektnu dokumentaciju jer je malo složeniji slučaj s obzirom da je naslonjena na drugu zgradu. I eto, to je rezultat nakon gotovo godinu i pol. Nakon poplave u Županjskoj Posavini 6 naselja jedna od njih je bila Gunja u 13 mjeseci, ponavljam u 13 mjeseci obnovili smo 1089 stambenih zgrada od kojih je 288 potpuno nanovo izgrađeno i 1201 zgradu su građani obnovili sami na temelju izdanih rješenja i isplaćenog novca. Obnovili smo, rekonstruirali 4 zdravstvene zgrade, 16 škola i sportskih dvorana, 4 zgrade sportske namjene i 14 društvenih domova. A kad smo već kod rušenja prve kuće u Zagrebu prije nego što smo išta od toga mogli graditi i obnavljali srušili smo i uklonili 487 zgrada. Razmislite o tim brojkama. Dakle, gotovo 500 objekata je uklonjeno, a 2300 obnovljeno i izgrađeno u kraće vrijeme nego što je Plenkoviću i ekipi trebalo da u Zagrebu dovezu bager za rušenje prve kuće. A nas koji smo radili obnovu Gunje se napada i to, a to je najveća i najuspješnija obnova i stalno se pokušava ista provući kroz blato lažima, a svakom tko želi vidjeti sve je jasno. Obnova Zagreba, a i Banije/Banovine jedna je od najvećih sramota ove države i na dušu ide prvenstveno premijeru koji manjak sposobnosti nadomješta viškom bahatosti. Naš Klub Centra i GLAS-a glasao je protiv Zakona o obnovi, ne zato što smo bili zločesti, nego zato što je zakon loš i neprovediv. I nažalost, ponavljam nažalost, pokazalo se da smo bili u pravu. Danas je možda i srušena prva kuća, ali ti ljudi i dalje nemaju pojma o tome kakve će se zamjenske kuće graditi, hoće li se uopće graditi, po kojem modelu i u kojem obliku. Ono što već sad znamo je da ove godine neće biti niti jedne nove kuće jel građevina ima svoje zakonitosti, a tempo kojim krećemo je nikakav. To je slika koja ostaje, ljudi koji će godinama živjeti u kontejnerima, stanovi i kuće koji godinama neće biti obnovljeni. A slika obnove je prava slika sramote Andreja Plenkovića i njegove nesposobne vlade.
Fala. g. Hrvoje Zekanović iznosit će stajalište Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Hrvati kleče jedino pred dragim Bogom, a svima onima kojima pada na pamet da će klečati pred nekim ili nečim neka znaju da se to dogoditi neće. Dakle, ovih dana je dosta aktualna tema vezana uz EUR-o i klečanje prije utakmica u znak podrške jednoj organizacija koja se naziva Black Lives Matter BLM, radi se o jednoj organizaciji koju ja mogu slobodno nazvati jednoj rasističkom organizacijom i koja nema nikakve razlike u odnosu na neke druge organizacije u kojima marširaju gotovo isključivo bijelci. Istovremeno u Americi imamo neke pokrete poput Proud Boys, Blue Lives Matter, a nikome ne pada na pamet da kleči u znak podrške tim organizacijama. UEFA sama po sebi uvijek izbjegava nekakvu politizaciju odnosno političke teme i ne znam zašto u ovom slučaju se odabrala ova organizacija, sporna organizacija koja je zaslužna za devastiranje, rušenje američkih gradova proteklih godinu i više dana. I zbog čega danas u Europi, Europljani moraju odavati poštovanje i podršku jednoj nazvat ću ju opet rasističkoj organizaciji. Naravno, u Hrvatskoj ja se nadam da nitko nije za rasizam i za diskriminaciju, pa tako ni ja, naravno to nije uopće ni stav hrvatskih suverenista, međutim suludo ponašanje jednog globalnog, jedne globalne diktature europske da se danas gotovo prisiljava predstavnike reprezentacija, nogometnih reprezentacija da kleče u znak podrške nekoj organizaciji e to neće proći. Možda je ovo jedan prijedlog za sve europske momčadi na EURU. Neka prije svake utakmice stave ruku na srce ili nek se zagrle npr. u znak podrške ili znak sjećanja na žrtve Vukovara, na žrtve Škabrnje, neka dignu visoko ruke u zrak u znak podrške za nerođene ili neku drugu inicijativu i ne vidim zašto bi bilo koja inicijativa pa tako i ova za mene iznimno sporna Black Lives Matter imala prioritet nad nekim drugim organizacijama i pokretima. Dakle, Hrvati kleče jedino pred dragim Bogom i pred nikim više. I to neka Europa zapamti i zna. I s ovog mjesta mogu dati punu podršku našoj nacionalnoj vrsti da napravi što je napravila i na utakmici s Belgijom. Neka ostane stajati, a možda neka Engleze za koji dan pozovu neka na neki način obilježe i prisjete se žrtve koju su dali Hrvati za slobodu svoje domovine, a tu žrtvu nikada niti jedan Europljanin nije klečao, nije se prisjetio.
gđa. Potpredsjednica Sabina Glasovac iznosit će stajalište Kluba zastupnika SDP-a. Izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče HS, poštovane kolegice i kolege. Nakon godinu dana rada u pandemijskim uvjetima ulazimo u zadnjih 7 dana nastavne godine, državna matura je u tijeku. Ova godina je svima vjerujem bila teška, pogotovo onima u sustavu odgoja i obrazovanja, ali puno manje teža negoli prethodna kada su svi i roditelji i učenici i nastavnici i ravnatelji imali brzi tečaj online nastave i snalaženja u uvjetima u kojima se do sada nisu, nisu našli. Ono što se nadam da će ovogodišnji maturanti uspjeti upisati sve željene fakultete, po mogućnosti one koji su im prvi izbor, a na nama kao državi je da osiguramo objektivnost i da osiguramo vjerodostojnost jer znamo da je ispit državne mature jedna od rijetkih mehanizama osiguravanja kvalitete obrazovanja gdje svi učenici pod jednakim uvjetima u isto vrijeme odlučuju, na neki način polažu taj ispit koji će im uvelike odrediti daljnju budućnost. I ključna institucija za provedbu državne mature koja treba upravo osigurati tu vjerodostojnost i objektivnost je Nacionalni centar za vanjsko vrednovanje obrazovanje. Čini li nacionalni centar to? Nacionalni centar je nakon provedbe državne mature prošle godine u jesenskom roku napravio jedan presedan gdje su neki ljudi sebi uzeli za pravo da 9-toro učenika nagrade bodovima koje nisu zaslužili i na taj način sve druge učenike zapravo stave u nepovoljan položaj. Zbog toga što nitko u nacionalnom centru nije odgovarao za to, dva časna čovjeka dala su ostavku u upravnom vijeću Nacionalnog centra za vanjsko vrednovanje obrazovanja. Vlada ih je razriješila i imenovala je nove članove. U međuvremenu ravnateljica koja prvo nije željela otići, na kraju je ipak otišla iz Nacionalnog centra za vanjsko vrednovanje obrazovanja. Prema nekima, inzistirala je na tome da joj se jamči da će ona otići, ali da joj se jamči da će joj naći nekakvo drugo radno mjesto. Ne znam što se dogodilo s njenom sudbinom i jel joj Andrej Plenković to i zajamčio, ali vrlo brzo ćemo to saznati. U međuvremenu imenovan je v.d. ravnatelja Nacionalnog centra za vanjsko vrednovanje obrazovanja, to je g. Filipović koji je bio čelnik Agencije za odgoj i obrazovanje dosta dugi niz godina, nakon toga kada je smijenjen za vrijeme vlade Zorana Milanovića otišao je raditi u jednu od najvećih, jednu od većih izdavačkih kuća. Međutim, to nije tema ove moje današnje rasprave i što želim zapravo reći? Nacionalni centar bi trebao raditi i učiti na svojim greškama i da se ne ponovi ono što se dogodilo prošle godine na ovoj državnoj maturi, znači svi učenici moraju imat jednake uvjete, jednak pristup i ne smije se više ponoviti da netko svojom snagom autoriteta nekome daje bodove za prolaz, a na taj način oštećuje druge učenike. To se nikada nije događalo i nadam se da je to samo jedna loša epizoda u ovoj priči. Međutim, nacionalni centar bi trebao usavršavati i drugi model vanjskog vrednovanja obrazovanja i tijekom cijelog srednjoškolskog obrazovanja kako bi učenici i njihovi roditelji dobivali povratne informacije, postoje modeli, sve to piše u strategiji obrazovanja, znanosti i tehnologije. Međutim, nacionalni centar se bavi time kako promijeniti zakon koji će vrlo brzo doći ovdje u saborske, pred nas saborske zastupnike i kako zapravo kroz taj zakon razvlastiti Vladu RH, HS, sve staviti pod kapu ministarstva, osigurati mjesto, još jedno mjesto pomoćnika ravnatelja jer to je sad jako važno valjda nekog tamo uhljebiti i izmijeniti uvjete za izbor ravnatelja koji trebaju slijediti nakon što istekne mandat postojećem v.d. na način da kroz taj zakon koji je bio u javnom savjetovanju odnosno nacrt zakona smatraju da osoba koja treba voditi centar treba biti netko tko ima 10.g. radnog iskustva u obrazovanju, što je bilo i dosada, ali dodaju znanosti. Baš me zanima kome je namijenjen ovaj natječaj i zbog koga ćemo mi morati mijenjati Zakon o HS. Ono zbog čega ja protestiram ovdje je da bih ja više voljela da je nacionalni centar podnio svoja izvješća HS, znači na njihovim stranicama nemate uopće financijska izvješća, zadnje je iz 2018.g. odnosno zadnji je iz 2019. godišnji izvještaj, zadnji financijski izvještaj i bilješke iz 2018. Odboru za odgoj, obrazovanje, znanost i kulturu u HS dužni su jednom godišnje podnositi izvješće, ja ne pamtim koliko godina to nisu učinili. Gospodo, tako se to ne radi, radite na unaprjeđivanju kvalitete obrazovanja u RH, a ne na stvaranju okvira za nova uhljebljivanja.
Vrijeme, hvala lijepa. Sada prelazimo na iznošenje stajališta u ime kluba zastupnika i nezavisnih zastupnika. Prvi je g. Nino Raspudić u ime Mosta. Izvolite.
Na današnji dan prije 28 godina 10. Lipnja 1993., granatom ispaljenom s položaja armije BiH na dječjem igralištu u Vitezu u hrvatskoj enklavi Središnje Bosne okružene muslimanskim snagama ubijeno je osmero djece. Bilo je vrijeme primirja zbog čega su se djeca i usudila otići na igralište. Pet je umrlo odmah, troje je podleglo posljedicama teškog ranjavanja u sljedećim danima. Imena te djece su Sanja i Milan Garić, Dragan Ramljak, Dražen Čečura, Boris Antičević, Sanja Križanović i brat i sestra Augustina i Velimir Grebenar. Nitko za taj zločin nije odgovarao ni u Haagu ni pred sudovima u BiH. zašto? Zašto vjerojatno 90% ljudi u Hrvatskoj nije nikada čulo za taj stravičan zločin nad djecom u Vitezu. Je li razlog to što su djeca bila hrvatske nacionalnosti, a to se nije uklapalo u narativu o Hrvatima kao agresorima u Srednjoj Bosni iako su bili višestruko malobrojniji i u potpunom okruženju? Neke nepravde se na ovome svijetu nikada neće moći ispraviti, minimum je da se na dan njihovog ubojstva u HS-u barem čuju njihova imena. Jučer je pravomoćno na doživotni zatvor osuđen Ratko Mladić, da nam je netko '91. dok je činio zločine po Hrvatskoj ili '95. dok mu je karijera kulminirala zločinima u BiH rekao da će biti osuđen na doživotnu robiju, bili bismo oduševljeni, no da su nam dodali kako se to neće dogoditi ni '96., ni '97., pa ni 2000., već u budućnosti daleke 2021.teško da bismo bili zadovoljni. Nakon svega ostaje trag gorčine i spoznaja kako unatoč zasluženoj najstrožoj predviđenoj kazni do katarze nije došlo jer Haški sud nije ispunio svoje temeljne zadaće. Haški sud eksplicitno je sebi između ostalog dao zadatak i otkrivanje istine o ratovima devedesetih. Samoproglašena zadaća ustanovljavanja istine od strane međunarodnog suda podrazumijeva da su akteri na terenu sami za to nesposobni, dakle Haag će o ratu u Hrvatskoj bolje doznati istinu nego Hrvatska primjerice. Već i sam pristanak na takvu igru samoponižavajući. Mi priznajemo da je naša istina parcijalna i pristrana dok je Haška poput božje cjelovita i objektivna. Druga ne manje važna zadaća Haškog suda bilo je ponovno uspostavljanje pravde. No, tko treba odgovarati za zločine? Neposredni izvršitelji, nalogodavci, kreatori politika koje su stvorile kontekst za zločine. Srpski mediji često zbrajaju godine zatvora koje je dosada izrekao Haški sud po čemu ispada kako su daleko najviše osuđivani Srbi, ali koji Srbi. Tu se vidi zašto je tužiteljstvo najproblematičniji dio Haškog suda. U optužnicama se išlo na kriminaliziranje srpskog vodstva u BiH i u Hrvatskoj ali se amnestiralo Beograd, vrh Jugoslavije i vrh JNA. Zašto primjerice nisu optuženi generali Kadijević i Adžić. Nakon prečanskih Srba drugi najveći krivac po broju dobivenih godina je hrvatsko vodstvo u BiH. Upada u oči kako su se kod zločina armije BiH optužnice zaustavljale na najnižim počiniteljima, nije se išlo do vrha nije se tražio put do Alije Izetbegovića dok se kod zločina koje su počinili pripadnici HVO-a na sve načine nastojalo uspostaviti linija odgovornosti do najviših razina tj. do onoga što je pripravljeno originalnim Haškim konstruktom udruženog zločinačkog poduhvata. Dovoljno je spomenuti slučaj ubijene djece u Vitezu za koji nitko nije odgovarao. Haški sud je u nekim situacijama bio krajnje spor pa su neka suđenja trajala 14 godina. U nekim slučajevima neodgovorno brzoplet pa su braću Krupreškić ekspresno osudili na 10 godina za zločin u Ahmićima da bi ih nakon više od 4 godine drugostupanjsko potpuno oslobodili, nisu dobili nikakvu kompenzaciju ni ispriku ili ulove čovjeka koji je zvao se Stipe Alilović, '92. otišao iz srednje Bosne u inozemstvo nije uopće bio tu, pa ga optuže, pa onda poslije to, poslije to povuku. Posebna priča je korištenje suda kao sredstva za političko modeliranje u zemljama mušterijama. Haagom se ucjenjivalo, razbijalo politička vodstva, pomagalo miljenicima međunarodne zajednice unutar političkim borbama. A o tome koliko međunarodni sudovi mogu vratiti vjeru u pravu dovoljno govori primjerice što su SAD u isto vrijeme kad su pritiskali Hrvatsku oko suradnje sa Haškim sudom tražili izuzeće za njihove državljane od izuzeća međunarodnom sudu za ratne zločine. Kako onda poštivati takve sudove i takvu pravdu. Uglavnom ostaje žrtvama politike Ratka Mladića utjeha da će on umjesto u nekom vojnom staračkom domu u Čačku ili Požarevcu ostatak staračkih i bolesničkih dana provesti u nekom udobnijem europskom zatvoru gledajući iste kanale i rješavajući iste križaljke bez pomisli da na koncu [[Upadica: Hvala lijepa.]] Bog jedini pravično sudi to bi prilično neizdrživo. Hvala.
Hvala, hvala. Sada je na redu gđa. Katarina Peović koja će nastupati ko nezavisna zastupnica. Izvolite.
Dobar dan svima, osobito radnicima i radnicama „Podravke“ o kojima se ovdje ne govori previše. Otkada je na čelo „Podravke“ došla Martina Dalić, bivša ministrica gospodarstva i potpredsjednica u prošlom sazivu Plenkovićeve vlade, a koja je odstupila zbog afere „Hotmail“ mnogi se pitaju slijedi li prodaja „Podravke“ odnosno namjerava li vlada prodati vlasnički udio u „Podravci“? Nacionalni plan oporavka i otpornosti odredio je da će se do kraja 2023. na prodaju ponuditi minimalno 150 poduzeća čija je trenutna nominalna vrijednost oko 850 milijuna kuna. Iako trenutno prodaju demantira prije se stječe dojam da je za sada vlada samo odgodila prodaju za vrlo blisku budućnost. Zašto bi se prodala ova tvrtka? U Nacionalnom planu oporavka i otpornosti doslovno stoji citiram „da ne postoje čvrsti argumenti za državno vlasništvo nad poduzećima“. To podrazumijeva da postoje čvrsti argumenti za prodaju državnog vlasništva nad poduzećima. Možda takve argumente možemo naći u privatizaciji INA-e koja je na koljenima iako je u vrijeme privatizacije bila jača od MOL-a i postojale su kalkulacije da bi INA mogla privatizirati MOL. Možemo li naći argumente za privatizaciju brodogradilišta „Uljanika“ ili „Brodotrogira“ ili „Kraša“ ili bilo koje industrije koju smo privatizirali? Kako rasprava o NPOO-u nije provedena to se nameće kao samorazumljivi okvir. U NPOO-u stoji tako da su privatizacija i prodaja državne imovine strateški prioritet. Protiv prodaje „Podravke“ niz je argumenata. No prvi je to da je to visoko profitabilna firma. U samo prvom tromjesečju ove godine imala je neto dobit od 109 milijuna kuna, ako bi se dakle to nastavilo do kraja godine, to bi moglo se očekivati preko 400 milijuna kuna, svake godine je imala oko 200 milijuna. U „Podravku“ i modernizaciju „Podravke“ se ulaže, obnovljen je pogon u Varaždinu, postavljeni su solari itd.. „Podravku“ ukratko može preuzeti netko ili kako bi ju ugasio i preuzeo tržište ili kako bi zaradio, što se obično radi još većom internom devalvacijom, snižavanjem plaća i otpuštanjem, što je najbrži način povećanja profita. Usput rečeno, u „Podravci“ radnici rade za bijedne plaće, u pogonu one iznose tek oko 4.000 kuna, prosječna plaća je 7.600 kuna, ali to je zato što taj prosjek povisuju menadžerske plaće koje kako čujemo prelaze i preko 100.000 kuna mjesečno. Prostora za povećanje plaće ima, dakle da se svakom radniku poveća plaća za 1.000 kuna još uvijek bi „Podravka“ u prvom tromjesečnu imala više od 100 milijuna kuna neto dobiti. Dakle, vlasnici „Podravke“ i mirovinski fondovi u rukama stranih banaka i RH kao najveći dioničar s 25,5 dionica trebali bi imati u interesu da radnici imaju veće plaće jer bi se tada više osim toga uplaćivalo u mirovinske fondove. Ali nažalost, kad sam jučer na Odboru za rad pitala predstavnike mirovinskih fondova za plaće u „Podravci“ dobila sam odgovor da to nije nešto u što se oni miješaju. Postavlja se pitanje za koga rade oni koji bi trebali štititi interese radnika, a time i svih nas? Iza neracionalne prodaje stoji rezon da je država naravno loš gospodar. Mnogi primjeri to demantiraju, Italija ima udio u „Fincantieriju“, najvećem talijanskom brodograditeljskom divu, Francuska ima udjele u brodogradilištima, kao i u Peugeotu, Njemačka država drži udjele u „Volkswagenu“, uostalom njemački „Telekom“ drži hrvatski „Telekom“. Ako je njemačka država u mogućnosti imati vlasništvo nad hrvatskom firmom onda je valjda moguće da hrvatska država ima vlasništvo nad hrvatskom firmom. No naravno HDZ s jedne strane zagovara argument države lošeg gospodara, s druge se dionice profitabilnih tvrtki prodaju HDZ-ovim ljudima. Oni dok zastupaju državu koja je loš gospodar sami kupuju dionice kao što je to slučaj s Martinom Dalić koja je, podsjetimo, sudjelovala i u izradi Nacionalne razvojne strategije kao konzultantica Svjetske banke. Ukratko, naravno da država može stati iza strateških industrija i činiti presudan faktor i uspjeh neke industrije, radničke plaće naravno da se mogu povisiti itd., no čini se da se nitko za radnike i društvenu većinu neće izboriti ako to ne učinimo sami jer oni koji bi trebali zastupati interese svih to ne čine. Radnička fronta zato poziva radnice i radnike „Podravke“ da ne šute, da ne čekaju da ih zadesi sudbina drugih radnika, da se izbore za svoje plaće i za svoja radna mjesta, kao i za demokratizaciju u odlučivanju tvrtki jer očito oni koji bi trebali zastupati njihove, a time i interese svih nas, to ne čine.
Fala lijepa.
Poštovane zastupnice i poštovani zastupnici dobro jutro. Prije nego što krenemo jedno podsjećanje, HS je na svom zasjedanju 9. i 10. lipnja 1687. na poticaj zagrebačkog biskupa Martina Borkovića jednoglasnom odlukom proglasio sv. Josipa zaštitnikom Hrvatskog kraljevstva kao trajan spomen na tu odluku 2008.g. na ulazu u HS postavljen je reljef sv. Josipa rad kipara Šime Bulasa. Evo započinjemo u mirnom, svetom tonu. Izvolite kolegice Vidović Krišto.
Gospodine predsjedniče jako mi je drago da ste … [[Govornica se ne razumije zbog najave.]] na ova današnji veliki dan 333 godine uživamo zaštitništvo sv. Josipa, htjela sam vas zamoliti ako možemo odati počast svima onima koji su od 1687.do danas dali svoje živote za Hrvatsku državu.
Hvala vam lijepa na toj inicijativi, ali nemamo običaj, ima dosta datuma koji bismo mogli obilježavati i minutom šutnje, međutim znamo koje su prilike. Hvala vam na inicijativi, evo htio sam se samo podsjetiti nas sve ovdje i naše građane da je na današnji dan donešena ta odluka. Hvala vam lijepo svima. Idemo dalje, dakle sada je na redu: - Prijedlog zakona o gospodarenju otpadom, prvo čitanje, P.Z.E. br. 132 Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. Poslovnika HS-a. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zaštitu okoliša i prirode i Odbor za zakonodavstvo. Molio bih sada predstavnika predlagatelja da nam da dodatno obrazloženje. Pozdravljam ministra gospodarstva i održivog razvoja poštovanog kolegu Tomislava Ćorića i molim ga da se uvodno obrati. Izvolite.
Poštovani predsjedniče HS-a g. Jandrokoviću, poštovane saborske zastupnice i zastupnici. Prije svega zadovoljstvo mi je danas pred vama predstaviti Prijedlog zakona o gospodarenju otpadom. Ovaj zakonski prijedlog definitivno je najkompleksniji zakonski akt koji je ministarstvo imalo priliku donijeti u proteklih nekoliko godina. Brojem primjedbi, intenzitetom rasprava koje se vode po pojedinim komponentama gospodarenja otpadom doista zaslužuje i biti predmetom vjerujem konstruktivne rasprave pred HS-om danas. Dopustite da vam predstavim sam prijedlog zakona. Dakle, ključno uloga kružnog gospodarstva u ostvarenju ambicioznog cilja pretvaranje Europe u klimatski neutralnom kontinentu 2050.g. kao i smanjenje onečišćenja i zaustavljanje gubitka bioraznolikosti zapravo su i razlozi odnosno baza za ovaj prijedlog zakona koji je danas pred vama. Eksploatacija prirodnih sirovina se u posljednjih 50 godina ustostručila, iskorištavanje prirodnih resursa i prerade u materijale, goriva i hranu dovodi do približno polovine ukupnih emisija stakleničkih plinova i uzrokuje više od 90% gubitka biološke raznolikosti. U Hrvatskoj ali i cijeloj Europi još uvijek smo previše linearni i ovisni o prirodnim resursima koji se prerađuju u proizvode te konačno odlažu kao otpad. U EU samo 12% materijala koji se upotrebljavaju u industriju dolazi do recikliranja. Europski zeleni plan i novi Akcijski plan za kružno gospodarstvo predstavljaju okvirne planove ključnih europskih politika i mjera u području klime i okoliša, a čije je provođenje i zadatak ove generacije i za što je potrebna snažna sinergija sektorskih politika. Strategija niskougljičnog razvoja RH, novi propisi iz područja klime dokumenti su koji usmjeravaju našu tranziciju prema klimatski neutralnom i resorno učinkovitom društvu. Ministarstvo gospodarstva i održivog razvoja upravo zbog toga ide sa ovako ambicioznim u nekim momentima vrlo ambicioznim Zakonom o gospodarenju otpadom. Novi Zakon o gospodarenju otpadom koji je danas predstavljamo dio je cilja Europskog zelenog plana, a prioritet je smanjenje i ponovna oporaba materijala pri recikliranju. Provedba ovog zakona usko je vezana sa zakonodavnim prijedlozima i inicijative politika za održive proizvode i novih regulatornih okvira za baterije, otpadna vozila, smanjenje prekomjernog ambalažnog otpada i ostale. Ono što slijedi je vrlo intenzivno razdoblje u ovom području i promjene koje će utjecati na svakog od nas, a sve s ciljem da smanjimo količine otpada koje nastaju, ponovno ga oporabimo, recikliramo, a odlaganje svedemo na najmanju moguću mjeru. Politika održivih proizvoda, poticaj kružnom dizajnu proizvoda kroz prioritet smanjenja i ponovno oporabe pri recikliranju uvodi model poslovanja koji će spriječiti štetni utjecaj na okoliš proizvoda te ojačati proširenu odgovornost proizvođača. Ovakva održiva politika proizvoda značajno smanjuje količinu otpada. Međutim, kada se otpad ne može izbjeći njegova ekonomska vrijednost mora biti obnovljena, a njegov štetan utjecaj na okoliš i klimatske promjene minimizirana. Posebno se ističe jačanje tržište sekundarnih sirovina i nus proizvoda i to posebno sekundarnih sirovina sa obveznim sadržajem recikliranih materijala. Donošenje Zakona o gospodarenju otpadom dio je usklađivanja s pravnom stečevinom EU koja je u području gospodarenja otpadom izmijenjena, dopunjena tijekom 2018.i 2019.g. kroz Direktive o otpadu, o ambalaži i ambalažnom otpadu, o odlagalištima otpada, otpadnim vozilima, baterijama, akumulatorima, električnoj i elektroničkoj opremi te o smanjenju utjecaja određenih plastičnih proizvoda na okoliš. Spomenute izmjene europskog zakonodavstva iz 2018. koje odnose na otpad donose više i zahtjevnije ciljeve koji su ugrađeni u ovaj zakonski prijedlog. Do 2015. najmanje 55% mase komunalnog otpada mora se oporabiti recikliranjem i pripremom za ponovnu oporabu. Do iste godine potrebno je reciklirati najmanje 65% mase ukupne otpadne ambalaže. Do 2030. pet boce trebaju sadržavati najmanje 30% reciklirane plastike. Do 2035. na odlagališta otpada treba odložiti najviše 10% mase ukupno proizvedenog komunalnog otpada iz 2025. Do 2035. Najmanje 65% mase komunalnog otpada mora se oporaviti recikliranjem i pripremom za ponovnu oporabu. Plastika odnosno jednokratni plastični proizvodi naša su svakodnevica zbog svoje visoke funkcionalnosti i relativno niskog troška. Iako plastika ima korisnu ulogu u gospodarstvu i ključne promjene u mnogim sektorima zbog njezine sve veće uporabe i u proizvodima kraćeg životnog vijeka koji nisu osmišljeni za ponovnu uporabu ili isplativo recikliranje proizvodnja i obrasci potrošnje povezani s njome postaju sve neučinkovitnije ili …/nerazumljivo/… stoga se u kontekstu akcijskog plana za kružno gospodarstvo europske strategije za plastiku u kružnom gospodarstvu problem stalnog porasta nastanka plastičnog otpada i odlaganja plastičnog otpada u okoliš, posebno u morski okoliš mora riješiti kako bi se ostvario kružan životni ciklus plastike. U EU od 80 do 85% morskog otpada čini plastika pri čemu plastični predmeti za jednokratnu uporabu čine 50%, a predmeti povezani s ribolovom 27% ukupne količine otpada u moru. Plastični predmeti za jednokratnu uporabu uključuju čitav niz uobičajenih potrošačkih proizvoda koji se brzo troše i odbacuju nakon što se jednom upotrijebe, a u svrhu za koju su namijenjeni, rijetko se recikliraju i često bivaju odbačeni u okoliš kao otpad. Stoga su plastični proizvodi za jednokratnu uporabu i ribolovni alat koji sadržava plastiku posebno ozbiljan problem u kontekstu morskog otpada. Predstavljaju ozbiljnu opasnost za morske ekosustave, biološku raznolikost i zdravlje te nanose štetu djelatnostima kao što su turizam, ribarstvo i pomorski promet. S obzirom da su za dio plastičnih proizvoda za jednokratnu uporabu na raspolaganju odgovarajuće održivije odnosno okolišno prihvatljivije alternative ovim prijedlog zakona zabranjuje se stavljanje na tržište slijedećih jednokratnih proizvoda od plastike. To su štapići za uši, pribor za jelo, tanjuri, slamke, štapići za miješanje napitaka, štapići za balone te posude za hranu odnosno spremnici i čaše za napitke izrađene od ekspandiranog polistirena uključujući njihove čepove i poklopce. Određeni plastični proizvodi za jednokratnu uporabu završe u okolišu zbog neodgovarajućeg zbrinjavanja. Za te proizvode često nedostaju informacije o bitnim karakteristikama proizvoda ili odgovarajućem načinu zbrinjavanja otpada. Stoga takvi plastični proizvodi za jednokratnu uporabu moraju biti odgovarajuće i označeni, a oznaka sadržavati informacije za potrošače o prikladnim mogućnostima u pogledu gospodarenja otpadom za proizvod ili o tome koje načine zbrinjavanja otpada za taj proizvod treba izbjegavati, a u skladu s hijerarhijom. Kada je riječ o plastičnim proizvodima za jednokratnu uporabu za koji nisu na raspolaganju odgovarajuće i održive alternative u skladu s načelom onečišćivač plaća. Uvode se programi proširene odgovornosti proizvođača za pokrivanje potrebnih troškova gospodarenjem ovih oblika otpada te troškova mjera za podizanje svijesti svih građana, a radi sprječavanja nastanka ovog otpada. Potrebno je spomenuti i problem onečišćenja okoliša odbačenim plastičnim vrećicama za nošenje osobito u vodnim tijelima što ugrožava vodne ekosustave. Plastične vrećice za nošenje debljinom stjenke manjom od 50 mikrona tzv. lagane plastične vrećice za nošenje koje čine veliku većinu ukupnog broja plastičnih vrećica za nošenje koje se troše, rjeđe se ponovno uporabljuju od debljih plastičnih vrećica za nošenje. Ove lagane plastične vrećice za nošenje zbog toga brže postaju otpad te se njima zbog njihove male mase češće onečišćuje okoliš otpadom. Trenutačne stope recikliranja laganih plastičnih vrećica za nošenje vrlo su niske te zbog toga niz praktičnih gospodarskih poteškoća u bliskoj budućnosti vjerojatno neće dosegnuti značajniju razinu samog recikliranja. U smislu smanjenja potrošnje laganih plastičnih vrećica za nošenje koje se trebaju poduzeti trebaju dovesti do održivog smanjenja potrošnje laganih plastičnih vrećica za nošenje i ne smiju uzrokovati ukupno povećanje proizvodne ambalaže, a mogu se uključivati ograničenja stavljanja na tržište poput zabrane. Iako je u RH 2019. godine uvedena obveza naplate laganih plastičnih vrećica za nošenje na prodajnom mjestu roba ili proizvoda njihova potrošnja nije zadovoljavajuće umanjena. Podaci ukazuju n ukupni rast potrošnje plastičnih vrećica za nošenje u RH u 2019.-toj u usporedbi s 2018.-tom godinom. Iako je pad zabilježen u kategoriji laganih plastičnih vrećica za nošenje ipak je došlo do ukupnog povećanja potrošnje plastičnih vrećica, a što nije u skladu sa zadanim ciljem. Stoga se zabranom stavljanja na tržište laganih plastičnih vrećica za nošenje želi potaknuti korištenje debljih plastičnih vrećica, a radi sprječavanja nastajanja otpada i ponovne oporabe. Osim spomenutih mjera koje su izazvale najveći interes javnosti, zakonom se uređuju i ostala pitanja gospodarenja otpadom pa tako vezano za dozvole za gospodarenje otpadom, a u odnosu na važeći Zakon o održivom gospodarenju otpadom za neke postupke oporabe kao i za postupak sakupljanja svih vrsta otpada umjesto dozvole za gospodarenje otpadom uvodi se upis u očevidnik koji vode nadležni županijski uredi čime se pojednostavljaju i ubrzavaju postupak ishođenja dokumenata potrebnih za postupanje s otpadom, primjerice biološka oporaba, energetska oporaba neopasnog otpada, oporaba otpadnog ulja radi proizvodnje biogoriva itd. Nadalje, ovim zakonskom prijedlogom određuju se nadležnosti za vođenje evidencije i očevidnika za djelatnosti gospodarenja otpadom prema kojoj županjski uredi odnosno Grad Zagreb vode očevidnik sakupljača i oporabitelja, očevidnik nusproizvoda, evidencije prijevoznika, posrednika trgovaca i reciklažnih dvorišta i evidenciju centara ponovne uporabe. A ministarstvo vodi očevidnik ukidanja statusa otpada. Ovim zakonom precizno se propisuje i javna usluga prikupljanja miješanog komunalnog otpada. Kao što je poznato, tijekom izrade ovog prijedloga zakona u ožujku 2021.g. Ustavni sud RH donio je odluku, a vezano za zahtjev većeg broja stranaka za ocjenu suglasnosti Uredbe o gospodarenju komunalnim otpadom i Zakona o održivom gospodarenju otpadom s Ustavom RH, te je prijedlog zakona koji je danas pred vama u potpunosti usuglašen s odlukom ustavnog suda. Nadalje, predloženim zakonom uvode se nove odredbe u centrima za ponovnu uporabu, što do sada nije bilo regulirano. Pojednostavljuje se postupak vođenja Očevidnika o nastajanju i tijeku, pripisuju se odnosno propisuju nadležnosti i uvjeti za gospodarenje otpadom iz rudarske industrije. Propisuje se da obveznici izrade Plana gospodarenja otpadom RH jesu RH odnosno županije odnosno Grad Zagreb, što je izmjena u odnosu na sadašnju obvezu koju su imale JLS. Regionalni pristup planiranju jedne od važnijih preporuka koje je Europska komisija uputila RH u svom Izvješću o provedbi Europskog zakonodavstva o otpadu iz 2018.g.. Istim izvješćem ocijenjena je i potreba za jačanjem ekonomskih instrumenata u gospodarenju otpadom, te se ovim prijedlogom propisuje obveza proizvođačima proizvoda u okviru proširene odgovornosti i načinu organiziranja sustava proširene odgovornosti proizvođača putem Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost. Određuju se posebne kategorije otpada za koje se propisuju posebni uvjeti gospodarenja odnosno plaćanje posebnih naknada. U cilju transparentnosti sustava uvode se i savjeti za potrebne kategorije otpada kako bi proizvođači koji plaćaju naknade i obrađivači koji otpad obrađuju pratili i analizirali mjere u sustavima posebnih kategorija otpada i na tržištu sekundarnih sirovina. Propisuju se ekonomski instrumenti gospodarenja otpadom, prije svega poticajna naknada, naknada za odlaganje otpada, naknada zbog blizine odlagališta i naknada za korištenje odlagališta, povratna naknada i naknada gospodarenja otpadom u okviru proširene odgovornosti proizvođača. Smanjuje se broj odredbi u vezi prekograničkog prometa otpadom, određuje se sadržaj i nadležnost za informacijski sustav gospodarenja otpadom, propisuje se inspekcijski i upravni nadzor nad primjenom zakona, te prekršajne odredbe, prijelazne i završne odredbe. Zaključno na sve navedeno, sukladno smjeru kojem težimo u budućnosti kroz integraciju kružnog gospodarstva i sektora gospodarenja otpadom. Sustav gospodarenja otpadom predložen ovim zakonom ima zadatak ispunjenja vrlo ambicioznih ciljeva u gospodarenju otpadom do 2035.g., a što sam prethodno imao priliku i navesti. Sprječavanje nastanka otpada i ponovna uporaba, jedan je od tih ciljeva. Povećanje recikliranja i smanjenje odlaganja otpada, poticanje inovativnih rješenja za proizvode i materijale, podizanje svijesti javnosti o važnosti sprječavanja nastanka otpada i ponovnoj uporabi materijala odnosno predmeta, te obnovi ekonomske vrijednosti otpada koji se ne može izbjeći. Poštovane saborske zastupnice i zastupnici, s obzirom na značaj ove teme za sve naše građanke i građane, za jedinice lokalne i regionalne samouprave, u konačnici za cijelu RH, siguran sam da današnja rasprava koja će se voditi po pojedinim člancima ovog zakona će ići prije svega u smjeru da ovaj prijedlog Zakona o gospodarenju otpadom omogući svima nama, kako na razini Vlade RH, Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost, županija odnosno gradova i općina, da u narednom razdoblju sustav gospodarenja otpadom u RH dodatno unaprijedimo, a sve s ciljem zaštite okoliša i bioraznolikosti u RH, povećanje ponovne uporabe recikliranja, ponovne uporabe materijala, dakle sve s ciljevima koji sami po sebi nose čišću ekološki i okolišno zaštićeniju RH. Hvala vam lijepa na pozornosti.
Zahvaljujem ministru. Možete ostati za govornicom s obzirom da idu repliku, a ima ih 21. Prva je na redu kolegica Nikolić, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče sabora. Poštovani ministre, ja bih se osvrnula na proces ukidanja statusa otpada. Naime, za ukidanje statusa otpada potrebno je priložiti hrpu dokumentacije i sam proces ukidanja je dugotrajan, znači traje mjesecima i zanima me što je tome uzrok, da li sporost administracije i komplicirani uvjeti ispunjavanja ili nestručnost konzultantskih firmi koje uslužno obavljaju taj posao i pri tome na njemu dobro i debelo zarađuju? I zanima me zašto je sad nakon što ste odbili, prošle godine odbili naš prijedlog Zakona o zabrani stavljanja u promet plastičnih vrećica i jednokratne ambalaže, ali sad ste je uglavili u ovaj prijedlog zakona, zašto ste naš odbili, ali sad ste eto ipak odlučili naknadno pameću da je to bila dobra stvar i sad ste ga uglavili u prijedlog?
Izvolite odgovor.
Poštovana saborska zastupnice, dopustite da ne komentiram rad konzultanata u kontekstu rješavanja ovih pitanja. A što se tiče ovog prijedloga zakona držimo da ovakav prijedlog zakona danas 2021.g. predstavlja prije svega dobar i adekvatan smjer kojim RH treba ići. On ne predstavlja populističku težnju jedne političke opcije kao što je to predstavljao vaš prijedlog zakona prije 2.g. ako se ne varam, 2019. je to bilo. Jednostavno, ovo je trenutak u kojem rješavamo sva pitanja vezano s gospodarenjem otpadom, a ne samo jedno kako ste vi tada, a vjerojatno vizavi ideje da se približite biračima htjeli učiniti. Hvala lijepa.
Idemo na 2. repliku, kolegica Nađ izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče HS. Poštovani ministre Ćoriću, kao što znate goleme količine plastičnih vrećica završavaju u rijekama, Jadranskom moru i u okolišu. Stoga predlažem da u ovom zakonu zabranite sve vrećice, ne samo ove lagane plastične vrećice, znači sve jednokratne vrećice kako bi zapravo ostvarili, kao što ste rekli, ambiciozne ciljeve, a zapravo cilj nama treba biti zaštita zdravlja ljudi, životinja i čist okoliš. Hvala lijepa.
Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepa poštovana zastupnice Nađ. Moram priznati da smo na razini Ministarstva analizirali sve tri kategorije, dakle i vrećice manje od 15 mikrona, kao i ove veće, višekratne. Ono što se zapravo u konačnici postavlja kao teza je da za nošenje, odnosno prijenos nekih oblika proizvoda u kontekstu ovih najmanjih vrećica još uvijek ne postoj adekvatna alternativa, a ono što svakako treba upozoriti je činjenica da kod ovih velikih višekratnih vrećica imamo znatno, prije svega veću njihovu dulju trajnost s jedne strane i s druge strane nemamo problem toliko izražen kao kod vrećica od 15 do 50 mikrona, koje su u najvećoj uporabi. Ono što valja istaknuti da EU direktiva ne ide u smjeru potpune zabrane, kao što znate, već je, prijedlozi su išli, odnosno zakonodavna aktivnost na razini EU je u cilju smanjenja ... [[Govornik se ne razumije.]] [[Upadica: Hvala.]] međutim nismo to postigli uvođenjem naplate.
Hvala lijepa. Kolega Kirin, izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovani ministre, prijedlog Zakona se predlaže radi usklađivanja važećeg zakona sa pravnom stečevinom EU. Slijedom direktive određuju se novi viši ciljevi korištenja i recikliranja otpada do 2035. i korištenja vrijednih sastojaka kao dio kružnog gospodarstva. Ovdje ću spomenuti obvezu RH radi zbrinjavanja našeg nuklearnog otpada i lokacija je određena Trgovska gora i Čerkezovac, to je bivše vojno skladište koje je u pripremi i otpad će biti zbrinut po propisanim standardima. Da li je sa predstavnicima jedinica lokalne samouprave razgovarano i da li im je objašnjeno da je to naša obveza i potreba jer je to i pogranično područje? Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa g. Kirin na vašoj replici. Dakle sa jedinicom lokalne samouprave, riječ je Dvoru na Uni, načelnikom Dvora na Uni, kontinuirano se komunicira još od zapravo 2017. odnosno 2018. g. Naravno da prema idejama zbrinjavanja odnosno skladištenja nisko i srednje radioaktivnog otpada uvijek postoji otklon i na razini naših stanovnika u tom području, ali isto tako i prekogranično, međutim držimo da jedan takav objekt gdje god da se gradio mora udovoljavati najvišim ekološkim i sigurnosnim prije svega, standardima i sigurni smo da ćemo u narednom razdoblju pokazati da će to biti takao. Hvala vam lijepo.
Kolegice Benčić, izvolite.
Zahvaljujem se, poštovani ministre. Da, ovaj Zakon svakako predstavlja u jednom dijelu iskorak, a to je svakako dio koji se tiče zabrane stavljanja na tržište jednokratne odnosno vrlo sada malog dijela jednokratnih proizvoda od plastike. Nama se čini da bi bilo važno da se u zakonu već sada propiše, propišu cut off datumi za druge vrste proizvoda od jednokratne plastike kako bi se proizvođači mogli na vrijeme pripremiti i transformirati svoju proizvodnju na nešto drugo. Posebno vaš želimo pitati, da li ste predvidjeli i da li namjeravate predvidjeti grant sheme bilo iz EU fondova, bilo iz nacionalnog proračuna, koje će omogućiti proizvođačima koji su do sada proizvodili primjerice, plastične vrećice koje se zabranjuju, da se transformiraju i da ne izgubimo radna mjesta jer zelena tranzicija mora biti i pravedna tranzicija.
Hvala. Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepa saborska zastupnice Benčić. Prvi dio vašeg prijedloga držim konstruktivnim, međutim u ovom trenutku dosta će biti teško s obzirom na širinu jednokratnih proizvoda od plastike odnosno njihovu brojnost. Bilo bi dosta teško odrediti konkretne proizvode koji u nekom cut offu, kako ste rekli, bili izašli iz uporabe, međutim to u narednom razdoblju, o tome možemo promišljati. Što se tiče grant shema odnosno naše reakcije u kontekstu zabrane jednokratnih plastičnih vrećica, 30.5. je završio natječaj u vrijednosti 1,1 milijarda kuna koja je upravo omogućio hrvatskim firmama povećanje proizvodnih kapaciteta, uvođenje novih tehnologija i upravo je to ono što smo komunicirali u samom početku izrade ovog Zakona, negdje prije godinu i par mjeseci, proizvođačima ovog tipa plastičnih vrećica, tako da vjerujem da smo upravo učinili ovo što ste vi kroz svoju repliku zapravo i naglasili da bi bilo potrebno.
Kolegice Juričev-Martinčev, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče, poštovani ministre. Ovaj Zakon između ostalog propisuje i određuje strukturu cijena javne usluge, koja se kako Zakon nalaže, sastoji od cijene za količinu predanog miješanog komunalnog otpada i cijenu obvezne minimalne javne usluge. Nadalje, ta cijena se razlikuje, odnosno propisuje jedinstvenu cijenu za kategoriju kućanstva i ona koja to nisu. Znači u toj kategoriji, odnosno tamo gdje nisu kućanstva, u istu kategoriju spadaju i mali iznajmljivači i hoteli i bolnice i crkve i optičarske radnje, itd. Hoćete molim vas, pomoći, našim gradovima i općinama sada u odgovoru kako bi ta cijena bila što pravednija. Što je njima činiti kako bi zaista ta jedinstvena cijena, kako zakon propisuje bila različita s obzirom na djelatnost koju obavljaju.
Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepa poštovana zastupnice Juričev-Marinčev. Kao što znate upravo vaše pitanje bilo je adresirano s različitih strana prema Ustavnom sudu RH upravo propitujući ustavnost pojedinih odredbi naše uredbe od prije godinu, godinu i nešto dana. S jedne strane imamo one koji žele da se naplata otpada vrši sukladno otpadu koji se stavlja u kantu, dakle da varijabilni dio bude jedini zastupljen, s druge strane imamo jedinice lokalne samouprave i one koji u njima imaju odgovornost da sustav funkcionira, koji su zapravo tražili da im se prilagodimo i omogućimo fiksni dio. Ministarstvo je i tada i sada išlo srednjim putom, jasno imajući na umu činjenicu da ne možemo svima udovoljiti. Dakle, fiksni dio treba odražavati onaj dio usluge koji mora biti garantiran, a sve ostalo treba biti varijabilni dio koji će stimulirati naše građanke i građane da odvajaju i tako preuzmu odgovornost za čisti okoliš, skupa sa svima nama.
Kolegice Udović, izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani ministre. Evo ovo izvješće o provedenom savjetovanju koje prati prijedlog ovog zakona zapravo nije izrađeno sukladno Zakonu o pravu na pristup informacijama jer od ukupno zaprimljenih 1721 primjedbu i komentara za 848 je napisano da ne postoji odgovor, a 108 da su primljeni na znanje. Zapravo to nije nešto što predviđa zakona niti je u skladu sa zakonom. Stoga zapravo smatram da se ne radi o zakonitom prijedlogu zakona i da je potrebno da se izvješće izradi u skladu sa Zakonom o pravu na pristup informacijama kako i Prijedlog zakona o gospodarenju otpadom bio predložen sukladno Zakonu o pravu na pristup informacijama kao i Poslovniku HS-a. Ignoriranjem 956 primjedbi i komentara zainteresirane javnosti moram kao saborska zastupnica reagirati i tražiti zaštitu od Povjerenika za informiranje. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Možete skinuti masku kad govorite. Izvolite odgovor.
Zahvaljujem na replici, poštovana saborska zastupnice Udović. Vaše pravo je da reagirati i da tražite zaštitu, vaše pravo je da i promišljate o tome da je ova procedura bila nezakonska kako ste rekli i to sve je krivo, ali to je vaš problem, a ne nas kao predlagatelja ovog zakona. Hvala lijepa.
Kolegice Petir, izvolite.
Hvala predsjedniče. Poštovani g. ministre. Zakonodavni okvir EU u području zaštite okoliša mogli bi reći [[Upadica predsjednik: Kolegice i kolege molim vas malo tiše.]] u svijetu u tom smislu su i ciljevi poprilično ambiciozni, ovaj zakon prati te ambiciozne ciljeve. Da bi ih mogli ostvariti osim naravno promjene ponašanje za što je potrebna i edukacija, potrebna su i značajna financijska sredstva, ali potrebno je provesti i jednu pravednu zelenu tranziciju našeg gospodarstva. U tom smislu već ste i sami rekli da je ministarstvo počelo poduzimati određene mjere i raspisalo natječaje kako bi pomoglo gospodarstvenicima u promjeni tehnologija koje bi bile više prijateljski raspoložene prema okolišu, pa me u tom smislu zanima što ministarstvo poduzima i što planira poduzeti u smislu zelene tranzicije? Samo bih se referirala na pitanje zbrinjavanja radioaktivnog otpada, smatram da to pitanje treba rješavati u dijalogu sa Slovenijom i da u Hrvatskoj ne treba graditi odlagalište nuklearnog otpada.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo. Poštovana zastupnice Petir. Razumijem vašu zabrinutost zbog izgradnje jednog takvog postrojenja, međutim RH je nužna zbrinuti odnosno odgovorna i dužna zbrinuti nisko i srednje radioaktivni otpad i od te odgovornosti ne možemo pobjeći. Što se tiče naših aktivnosti u proteklom razdoblju, a vezanih uz područje gospodarenja otpadom za područje iz gospodarenja otpadom u proteklih nekoliko godina ugovoreno je ukupno 4 milijarde kuna, pri čemu je taj iznos utrošen u različitim smjerovima. Izdvojit ću informativne izobrazbe aktivnosti koje su postigle pun pogodak u kontekstu informiranja i edukacije naših građana. Tu smo među našim najmlađima dobili najveće saveznike odvajanja otpada u izgradnju reciklažnih dvorišta odnosno nabavku mobilnih jedinica utrošili smo 444 milijuna kuna, u izgradnju sortirnica [[Upadica predsjednik: Hvala.]] utrošit ćemo 175 milijuna kuna itd. dakle itekako mislimo na to.
Hvala lijepo. Kolega Škoro, izvolite.
Hvala vam g. predsjedniče. Poštovani g. ministre. Mi ovim zakonom javnost još jedanput upozoravamo da su resursi ograničeni, ratovi se nisu vodili zbog resursa nego zbog raspodjele jel tako, znači moramo i to i sami kažete, promijeniti zakon. Često ste koristili riječ ambiciozan pridjev, ja ne znam kako tumačite da je ovo ambiciozno ako je vrlo jasno i EU to traži od nas da mi povećavamo ciljeve u sferi prikupljanja i recikliranja. Naime, naš Plan gospodarenja otpadom predviđa do 2022.g. 60%, a vi ovim zakonom smanjujete to na 55% do 2025.g. Što je po vama tu ambiciozno?
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo g. zastupniče Škoro na vašoj replici. Ja ću vas samo kratko upoznat s podacima. 2012.-2015., rast odvojenog prikupljanja otpada bi je 1%-tni bod, a smanjenje odlaganja 3%-tna boda. 2016.-2019., to je zadnja godina za koje imamo potpune podatke, rast odvojenog prikupljenog otpada bio je 11%-tnih bodova, a smanjenje odlaganja 18%-tnih bodova, dakle učinili smo ogroman iskorak i bili smo ambiciozni, posebice u razdoblju 2017.-2019. i 2020. vidjet ćemo temeljem podataka koji će biti gotovi u zadnjem kvartalu ove godine. Ambiciozno je zato što je uz to ambiciozno i realno, a onaj tko je pisao Plan gospodarenja otpadom 2017.g. koji vam je pripremao ovo pitanje odnosno ovu repliku bio je jednostavno nerealan, to je odgovor na vaše pitanje.
Kolega Begonja, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče. Poštovani ministre. U prijedlogu zakona od čl. 27. do 48. uređuje se pitanje djelatnosti gospodarenja otpadom. Mene zanima uloga općine i grada u procesu izdavanja dozvola za prikupljanje, skladištenje, termičku obradu, spaljivanje i suspaljivanje opasnog otpada. Naime, ne tako davno Grad Drniš je morao pokrenuti tri sudska spora da bi se takve dozvole jednoj pravnoj osobi i to ne jedna nego tri dozvole, poništile. Dakle, na koji način jedinica lokalne samouprave može utjecati na postupak izdavanja dozvola za gospodarenje opasnim otpadom jer su razne vapnare i cementare dobivale dozvole za gospodarenje takvim otpadom što je na Upravnom sudu poništeno.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa gospodine saborski zastupniče Begonja na vašoj replici. Ovo konkretno pitanje odnosi se na spor između grada Drniša i pravne osobe koja funkcionira ako se ne varam na teritoriju grada Drniša odnosno čitavog višegodišnjeg procesa koji se vodio prvo na razini grad ta osoba, a onda se je prenio i na nacionalnu razinu. Jedinica lokalne samouprave u svakoj fazi, a prije svega u kontekstu procjene utjecaja na okoliš jednog ovakvog postrojenja uvijek može sudjelovati i sudjeluje u konačnici svojim dionicima odnosno sudionicima u samom povjerenstvu. I to je najbolji mogući način za svaki objekt pa i za objekte odnosno postrojenja koja se bave gospodarenjem otpadom. Tu smo posebno obazrivi. Hvala.
Kolega Lenart, izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani ministre, pred nama je još jedan reciklirani Zakon o otpadu, a o ozbiljnosti predlagatelja zakona dovoljno govori činjenica da je na primjedbe iz e-savjetovanja odgovoreno nakon 5 mjeseci od završetka javne rasprave te nakon što je stavljen i podržan na Vladu i 2 dana prije nego što je stavljen u raspravu. Iz ovoga se može zaključiti da se ne želi javnosti odgovoriti na pitanja vezano za ovaj zakon ili se možda nešto sakriva i taji od javnosti što javnost ne bi trebala znati. Vjerojatno je javnost imala puno dobrih prijedloga koji su se mogli implementirati u ovaj zakon. Iz ovoga vidim da očito niste spremni poslušati ono što vam hrvatski narod želi reći. Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa saborski zastupniče Lenart, iz ovog je jedino jasno da vi niste pročitali zakonske prijedloge. A da ste čitali te primjedbe o kojima govorite znali bi da je 1000 primjedbi odnosno oko 70% išlo po istom principu, nekih 300 ili 400 njih u smjeru da se ne zabrane jednokratne plastične vrećice, jedno 400 njih da se zabrane svi tipovi jednokratnih plastičnih vrećica, a jedno 250 njih ili 300, možda ću pogriješiti da se da moratorij na zabranu jednokratnih plastičnih vrećica, a još jedno 300 da se zabrane svi plastični jednokratni proizvodi. Dakle to je tip primjedbi o kojima je riječ. U pravilu su dolazile iz vrlo sličnih izvora i u kontekstu naših odgovora vjerujem da smo postupili u dobroj vjeri, a u konačnici ovaj prijedlog zakona jasno govori koja je naša intencija. Ona je zaštita okoliša prije svega.
Sada je na redu kolegica Mrak Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani ministre, do sad nam se zakon zvao Zakon o održivom gospodarenju otpadu, sad je gospodarenje otpadom ovo održivo se očito po putu negdje izgubilo pa će biti zanimljivo vidjeti gdje se to izgubilo i zašto ste se odlučili za drugi naziv, ali to nije bilo suština moje replike odnosno mog pitanja. Dakle, novina koja je u ovom zakonu je otpad iz rudarske industrije. Dakle, u ovom zakonu sad i definiramo posebnu, posebnu glavu imamo otpad koji nastaje iz rudarske industrije, ali otpad koji nastaje eksploatacijom mineralnih sirovina i dalje ostaje u onom jednom drugom zakonu, dakle ono što nastaje i eksploatacijom, ono što nastaje istraživanjem i svim ostalim. Zadnji slučaj koji smo imali poplave koja je bila na Požeštini je uzrokovala baš jalovina od eksploatacijskog polja koje nije bilo sanirano, pa je moje pitanje zašto ste se taj otpad koji je imati u dva zakona, zašto se niste odlučili to imati u jednom zakonu [[Upadica: Hvala.]] u jednom zakonu to definirati.
Izvolite odgovor.
Pa zato što znate i sami da je taj otpad, da je to uvijek granično pitanje između sektora rudarstva jel i Zakona o gospodarenju otpadom i u zakonskom smjeru ostali smo na toj tamo strani. Dakle, taj dualitet kao takav bi iz naše perspektive bio i nepotreban, barem je struka na razini ministarstva to tako rekla. Što se tiče ove prve opaske o održivosti, održivost je izašla iz imena odnosno naziva zakona, ali je ušla u naziv ministarstva pa držimo da smo na taj način pokrili puno širi spektar tema. Hvala.
Sada će replicirati kolegica Puljak, izvolite.
Zahvaljujem. Evo iskoristit ću ovu priliku za početak da pozovem da evo u saboru počnemo odvojeno prikupljati otpad pa umjesto kutija samo za papir da uvedemo i kutije za plastiku obzirom da iz restorana dosta plastike proizvodimo jel. Al evo pitanje za ministra, dakle zakon podrazumijeva samo dvije kategorije korisnika, kućanstva i ne kućanstva. U kategoriju ne kućanstva tako spadaju npr. Molov Split i recimo baka Mara koja iznajmljuje dva kreveta. Dakle, izjednačavanje svih korisnika koji su kućanstvo po fiksnom dijelu cijene i svih korisnika koji su ne kućanstvo direktno je u suprotnosti sa načelom onečišćavač plaća. Potrebno je evo bilo omogućiti to da se razviju različite kategorije tih poslovnih ili ne kućanstava, da se uzme u obzir pretpostavljena generacija otpada u ovisnosti o djelatnosti, veličini itd. Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepa poštovana saborska zastupnice Puljak i apsolutno podržavam vašu inicijativu za povećanjem odvajanja. Gospodine predsjedniče sabora ako se može nešto učiniti na tu temu bilo bi sjajno. Što se tiče koncepta onečišćivač plaća on je apsolutno inkorporiran u sve stavke ovoga zakona. Pa i konkretan primjer koji ste naveli zapravo iz naše perspektive ga podržava. Dakle, nama je sasvim svejedno u ministarstvu o kojoj veličini pravne osobe se radi jer ovaj prvi primjer koji ste naveli čini mi se Molo Split može odvajati 100% otpada na razini svog funkcioniranja, a pansion gospođe Mare koji ste isto tako naveli može učiniti potpuno suprotno. Onečišćivač plaća ih stavlja u ravne. Međutim, mi smo neovisno o tome dali jedinicama lokalne samouprave mogućnost da uspostave iznimke koje same po sebi omogućavaju da se oni diferenciraju.
Hvala. I najavljujem da će tajništvo dobiti zaista zadatak da se poradi na dodatnom odvajanju otpada, papir odvajamo, ali ne vidim razlog zašto ne bismo i ove druge stvari, tako da hvala na inicijativi. Kolega Zekanović, izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovani ministre. Evo ja ću malo o istoj temi kao što je kolegica rekla, dakle ne radi se samo o HS, radi se o ministarstvima. S obzira na korona mjere svi se hrane ne više u restoranu nego se hrane u svojim uredima. Radi se o tonama i tonama, tisućama tona otpada koji se ne razvrstava, radi se o stiroporskoj posudi, radi se o vrećici, radi se o jednokratnom priboru i smatram da od glave riba smrdi i da bi trebalo krenuti stvarno znači od ministarstava i od HS da pokažemo primjerom kako se to radi, a sve ovo ostalo je trla baba lan. Evo još jedna napomena odnosno pitanje. S obzirom da u najrazvijenijim zemljama svijeta se jako mnogo ulaže u razvrstavanje otpada od strane umjetne inteligencije, naročito napreduje SAD, Kina, Norveška, je li se ministarstvo s tim pozabavilo jer je tu budućnost, dakle da će umjetna inteligencija odnosno roboti sutra razvrstavati otpad iznimno kvalitetno i efikasno?
Hvala. Izvolite odgovor.
Hvala lijepa, prije svega saborski zastupniče Zekanović ovaj drugi dio replike je doista futurističi, međutim mi se ovim zakonom prije svega bavimo ljudima odnosno našom aktivnošću po pitanju svih segmenata gospodarenja otpadom. Doista u jednom trenutku, ali na razini ovih viših razina doći će i do uporabe tehnologije i dan danas odnosno već sada dolazi na razini sortirnice odnosno centara za gospodarenje otpadom, umjetna inteligencija će sigurno tu pronaći svoje mjesto. Što se tiče ovog prvog dijela vaše primjedbe odnosno ideje o tome da na razini ministarstava odnosno općenito u sustavu je tijekom covid krize došlo do povećanja odnosno tisuća i tisuća tona, kako ste rekli, otpada u vrećicama, u razno raznim vrstama ambalaže, pa upravo smo to riješili. Dakle, kako smo rekli je li, ne znam vrlo često pričamo o nekim stvarima, a zapravo one nemaju pojavni oblik. Evo to je to, to će sve bit zabranjeno ovim zakonom, dakle plastični tanjuri, upravo ove, upravo ove kutije koje ste rekli. Riješili smo problem.
Hvala. Moram, moram, moram pustiti sad ministra, pokažite ajde zbog građana da se vidi što će sve biti zabranjeno.
Dakle, kako smo rekli, slamke, čaše, sve. Dakle, ja sam siguran nakon što ovaj zakon stupi i vi ga svi podržite, to nam je važno, da o tome više nećemo morat pričati.
Hvala vam. Kolega Miletić, izvolite.
Poštovani predsjedniče HS g. Jandrokoviću, poštovani ministre zajedno sa suradnicima. Ministre, imam konkretno pitanje. Zašto se tolerira JLS-ovima, konkretno Primorsko-goranska županija i Istarska županija da i dalje se ne odvaja biorazgradivi komunalni otpad iako to zakon baš jasno nalaže? Želi li se time možda sačuvati centre za gospodarenje otpadom? Ministre, imamo studiju koju je radila tvrtka TRAVEN, sadašnjeg direktora EKOPLUS-a koja jasno piše, dakle ta studija je napisala, direktor EKOPLUS-a, kaže ako odvojimo bio otpad Marišćina više ne može raditi. Kontradikcijo evo, pa vas molim vaš komentar za hrvatsku javnost.
Malo mi je tajnik nezadovoljan, niste ga pozdravili. …/Smijeh/… Izvolite ministre.
Prije svega zahvaljujem se poštovani zastupniče Miletiću na vašoj, na vašoj primjedbi. Odgovornost JLS-ova na području Primorsko-goranske županije je pitanje koje zaslužuje posebnu raspravu po ovom pitanju. gđa. Udović je ovdje, pa bi se ona mogla referirati upravo na ovaj segment o kojem govorite jer je kao što znate općina Viškovo jedan od suvlasnika centra za gospodarenje otpadom. Ono što ne stoji je da bi se odvajanjem biorazgradivog otpada dovelo u pitanje funkcioniranje centra za gospodarenje otpadom jer u ovom trenutku niti u jednom segmentu otpada nismo ni blizu 100%-tnom odvajanju, dakle uvijek bi preostalo u onom miješanom komunalno dovoljna komponenta koja bi omogućila mikrobiološke procese i sve ono što vjerojatno piše u toj studiji o kojoj govorite. Dakle, nije kontradikcija sama po sebi jel, ne znam tko je pisao, nisam dobro čuo studio, ali dakle logika je ova koju sam vam pokušao pokazati.
Hvala lijepa. Kolegice Borić, izvolite.
Poštovani predsjedniče sabora, poštovani ministre sa suradnicima. Govorili ste nam uvodno dakako kako je izuzetno važno poticati inovativna rješenja, pa ne bih se ni ograničila, evo gotovo se nikada i ni u čemu ne slažem s g. Zekanovićem, ali ako govorimo o inovativnim rješenjima možda trebamo pustiti na volju i da su nam to rješenja, a ne npr. da još uvijek recimo u Regionalnom centru za gospodarenje otpadom Babina Gora se koristi 50.g. stara tehnologija i da je se dakle samo melje i zakopava. I kao što sami znate Državna komisija za kontrolu postupaka javne nabave je upravo zaustavila taj projekt, upravo i ne samo oko javne nabave. Znate li što je sa Babinom Gorom budući da su nam ugrožena onda i sredstva EU koje su dobila ako radimo dakle na inovativan način, kako se moglo dogoditi da 32 stranice opisa tehničkih i drugim propusta?
Hvala. Izvolite odgovor.
Poštovana zastupnice Borić, prije svega hvala na vašoj replici. Složit ću se s njezinom prvom rečenicom, inovativna rješenja su ona za kojima trebamo i želimo ići u narednom razdoblju. I Ministarstvo gospodarstva i održivog razvoja kroz svoje natječaje kojima potiče različite segmente funkcioniranja ekonomije, pa i kružnog gospodarstva i gospodarenje otpadom će ići u tom smjeru. To je ovaj dio u kojem se slažemo, sve ostalo što ste rekli jednostavno nije istina. Dakle, ne melje se samo otpad u tehnologiji Babine Gore i to nije istina i vi to vjerojatno znate da nije istina. Taj postupak je zastao prije svega zbog cijena koje su izražene u samom natječaju i nastavit će se i u tom kontekstu nemam što dalje za dodati.
Kolegice Zmajić, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani ministre novim Zakonom o gospodarenju otpada jedan od ciljeva je nastavak izgradnje centara za gospodarenje otpadom. Regionalni centar za gospodarenje otpadom Šagulja sa sjedištem u Slavonskom Brodu izradio je studiju izvodivosti za izgradnju centra za gospodarenje otpadom, a u izradi je i druga projektna dokumentacija. Vrijednost projekta izgradnje centra je oko 480 miliona kuna. Možete li mi dati informaciju gdje se planiraju osigurati financijska sredstva za izgradnju centra koja su trenutno u postupku ishođena projektne dokumentacije kao što je centar Šagulja. Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepa. Dakle, u referentnom razdoblju 2014.-2020. godina sredstva za izgradnju centara onih koja su izgrađena odnosno koji se trenutno grade, a trenutno su fazi granje 2 Bikarac i kao što znate Biljane Donje, iznalaze se prije svega u financijskoj omotnici odnosno operativnom programu Konkurentnost i kohezija. Mi namjeravamo sufinanciranje centara ponovno poticati upravo iz tog dijela operativnog programa u onoj mjeru u kojoj to bude moguće. Ono što svakako želim istaknuti i to je u pravilu izazov s kojim se trebaju suočiti vlasnici, a to su najčešće županije, jednim dijelom i jedinice lokalne samouprave je sporost u realizaciji centara i to je ono što treba unaprediti. Mi ćemo centre morati izgraditi jer sustav odvajanja niti ovaj, niti onaj unaprijeđeni teško da će nam omogućiti da 100% količina koje postoje na kućnom pragu se odvoje. To se nigdje nikad nije dogodilo [[Upadica: Hvala.]] i neće se moći dogoditi ni u Hrvatskoj.
Kolega Borić, izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani ministre cijena koju će plaćati korisnik usluga komunalnih društava ili cijena zbrinjavanja otpada po meni je jedna od najvažnijih poruka koju treba poslati ovaj zakon. Vidimo da se puno ne govori o tome znači da je više-manje to dobro riješeno ali želim vas pitati. Miješani komunalni otpad pokrivala je znači ovaj varijabilni dio cijene i njegovo zbrinjavanje. Sada imamo ovaj fiksni dio tj. minimalnu javnu uslugu koja je do sada pokrivala apsolutno sve posebne kategorije i tu smo imali najveći trošak kao komunalna društva. I ja sad pitam, što čini država kroz ovaj zakon da nam pomogne tj. da to zbrinjavanje posebnih kategorija stakla, papira, ne znam kartona itd. bude manji trošak komunalnim društvima i da se taj trošak onda kroz tu minimalnu javnu uslugu ne prelije na naše građane. Što će država učiniti da li putem fonda ili ministarstva, a kroz odredbe koje predviđa ovaj zakon?
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa. Dakle, jasno nam je da su posebne kategorije otpada zamišljene kao sirovinske baze za daljnju oporabu odnosno proizvodnju novih proizvoda. Država će učiniti to da će proširiti bazu na razini oporabe. Na razini Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost otvoren je poziv za iskaz interesa upravo u smjeru povećanja oporebne posebnih kategorija odnosno različitih kategorija otpada, a sve s ciljem da ovaj otpad koji prikupljate vi na jedinici lokalne, na razini lokalne samouprave u posebnim kategorijama pronađe svoje tržište i na taj način vama, pa onda neposredno i vašim građankama i građanima na njihovim računima ne bude trošak. To je ideja. S druge strane druga ideja je da sufinanciramo upravo izgradnju na toj razini, na razini oporabe kako bi jedinice lokalne samouprave u kontekstu sortiranja, a kasnije oporabe jel dovele se u situaciju da onog dijela koji trebaju plaćati [[Upadica: Hvala.]] a trenutno je tržište plastike problematično bude što je moguće manje.
Kolega Đakić, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi ministre, državni tajniče, ravnateljice, pa evo ogromni korak je napravljen u zbrinjavanju i zaštiti okoliša kao i gospodarenju otpadom. Vjerujem da i novi ciljevi koji su postavljeni ovim zakon će bit doprinijeti i odvajanju i recikliranju otpada. Meni ostaje samo nepoznanica zašto i skupljanje nije definirano kao posebno u ovom zakonu kako bi se upotpunilo sve ovo dobro što je učinjeno. Mislim da bi iz ovih odvajanja i recikliranja strateški ciljevi koji su definirani zakonom koliko treba skupiti od 65 do 85% raznih količina otpada, to su dobre zamisli do 2035. godine i naravno da će oni sigurno proizvesti nove proizvode, sirovine, ali jednako tako i energiju koja se može dobiti iz otpada. Pa stoga vas molim da mi rečete samo još ovo skupljanje gdje je.
Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepa saborski zastupniče Đakiću. Apsolutno dijelim vašu tezu da je sakupljanje odnosno segment sakupljača neizostavan i neizmjerno bitan u samoj hijerarhiji i općenito u kontekstu stavljanja posebnih kategorija otpada na stranu i iz njih kreiranje sirovinske baze za oporabu. Ono što ovim prijedlogom zakona nismo htjeli učiniti, a do sada je bila praksa je da država odnosno Fond za zaštitu okoliša ulazi u tržišnu igru između sakupljača i oporabitelja i dodatno stvara u toj utakmici nove momente koji bi mogli onemogućiti njezin razvoj. To samo po sebi nosi izazov jer između sakupljača i oporabitelja zapravo treba doći do poklapanja ponude i potražnje za sirovinskom bazom. Držimo da će to neupitno s obzirom na nevelik broj i sakupljača i oporabitelja zapravo u konačnici i biti slučaj.
Kolegice Jelkovac, izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče. Poštovani ministre, pa već duže vremena pripremamo se za ovu zelenu tranziciju gospodarenja otpadom i sigurno da su naši građani već u velikoj mjeri pripremljeni što se tiče onog što trebaju znati u vezi toga. Međutim da bismo ostvarili ove ciljeve koje smo si postavili do roka do kojeg smo si postavili sigurno je da ih moramo motivirati jer oni su vrlo važan segment u cijeloj ovoj priči. I mislim da je najvažnije da cijena bude adekvatna zbrinjavanja otpada jer naše građane brine da li će se prelaskom na ovo novo zbrinjavanja otpada uvelike povećati cijena za njih same. Tako da mislim da o tome treba voditi računa jer ako ih motiviramo oni će sigurno razdvajati otpad, a motivacija je sigurno što niža cijena, tako da se svi ovi troškovi zbrinjavanja otpada od ulaganja u sama odlagališta itd., ne preliju previše i na naše sugrađane. Isto tako samo bih predložila da se tekstilni otpad posebno [[Upadica predsjednik: Hvala.]] sakuplja jer ga ima podosta.
Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepa, poštovana saborska zastupnice Jelkovac. Dakle, naša ideja odnosno smjer je jasan, na svima nama pa i na našim građankama i građanima je odgovornost za okoliš oko nas i ovom problemu opterećenja cijenom odgovornih jednostavno možemo doskočiti tako da cijenom opteretimo neodgovorne. Najveći dio naših građanki i građana i u ovom trenutku odvaja, selektira otpad na kućnom pragu i šalje ga u posebnim smjerovima ovisno o kantama koje su im na raspolaganju odnosno spremnicima. Postoje oni koji to ne čine, upravo mogućnost da se cijena komunalne usluge definira kroz fiksni i varijabilni dio ostavlja prostor, ali daje odgovornost jedinicama lokalne samouprave i njihovim nositeljima da one koji su neodgovorni prema nama danas, našem okolišu i budućnosti sutra za to u konačnici i kazne, da odgovorne da nagrade nižom cijenom.
Hvala. Kolegice Orešković, izvolite.
Hvala. Uvaženi ministre. Naravno da pozdravljam sve napore koji idu za tim da bolje gospodarimo otpadom koji nastaje iz upotrebe plastične ambalaže. Međutim, ciljevi ovog zakona neće se postići uvođenjem evidencija i očevidnika na koji ste potrošili veći dio svog izlaganja. Konkretno pitanje, s obzirom da je u Gradu Zagrebu krenulo rušenje oštećenih zgrada u samom potresu, zanima me imate li informaciju kakvi su prihvatni kapaciteti za građevinski otpad u Gradu Zagrebu, što ste napravili, poduzeli po tom pitanju u proteklih godinu i pol dana i kakvo je doista stanje smještajnih kapaciteta za prihvaćanje, preradu, reciklažu, eventualnu ponovnu uporabu građevinskog otpada u Gradu Zagrebu? Je li sve spremno da obnova u punom i pravom smislu riječi krene?
Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepa poštovana zastupnice Orešković na vašoj replici i dozvolite da reagiram na njezin prvi dio. Mislimo da smo ovim zakonskim prijedlogom dotakli sve suštinske segmente uopće sustava funkcioniranja gospodarenja otpadom u RH, ne samo odredbe na što ste se pozvali. Međutim vi ste pravnica pa ste vjerojatno to zbog toga uočili kao jedan od bitnih odnosno najvažnijih momenata u ovom zakonu. Što se tiče situacije u Gradu Zagrebu, gradonačelnik nije danas ovdje, ali mislim da se s njim trebate na tu temu porazgovarati i u konačnici konzultirati jer sam uvjeren da je u proteklih nekoliko dana stekao uvid u to. Informacija koju imam i da je postojeći kapacitet za građevinski otpad na razini Grada Zagreba blizu 100%-tne popunjenosti, to zahtjeva da se iznađu nove lokacije. Vjerojatno ste na to u svojoj replici aludirali kad ste išli s njom. Hvala.
Zahvaljujem ministru, možete se vratiti na mjesto budući da više nema replika, pa ćemo mi sada prijeći na odbore. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. Poštovana kolegica Sandra Benčić predsjednica Odbora za zaštitu okoliša i prirode. Izvolite.
Zahvaljujem se. Zamoljena sam da pokušam skratiti na pet minuta pa ću istaknuti samo nekakve glavne dijelove, glavne dijelove rasprave koju smo jučer imali na Odboru za okoliš. Dakle, jučer smo na Odboru za okoliš raspravljali o ovom prijedlogu zakona, želim istaknuti da je odbor primio pisane prijedloge i komentare HGK, HUP-a, HOK, Platforme za borbu protiv zagađenja jednokratnom plastikom isto tako od Platforme zero waste Hrvatska. Dakle, u sažetku rekla bih da se najviše razgovaralo o neke tri stvari. Prva stvar je odnosno ovaj najveći korak koji se radi Zakonom o gospodarenju otpadom, a to je zabrana stavljanja na tržište određenih jednokratnih proizvoda od plastike gdje je pozicija HGK, HOK i HUP-a na jednoj strani i tražili su odnosno predlagali određena rješenja koja bi išla u smjeru da se ipak dozvole plastične vrećice sa visokim udjelom reciklata odnosno one vrećice koje su od reciklirane plastike. Isto tako njihova pozicija je bila i ta pozicija se temelji na analizi koju su napravili sa proizvođačima u tom sektoru, 27 ako se dobro sjećam proizvođača je odgovorilo na njihov upitnik i na temelju toga ono što su oni predložili je da se dizajniraju posebni natječaji upravo za taj sektor kako bi prešli na proizvodnju drugih proizvoda i kako bi isto tako imali sredstava za zamjenu tehnologije koja će im biti potrebna. S druge strane organizacije civilnog društva pozdravile su naravno u potpunosti zabranu stavljanja jednokratnih proizvoda od plastike, međutim traže i veću ambiciju. Ono što traže je da se ne radi samo o nekolicini proizvoda, traže da se zapravo definiraju datumi odnosno vrijeme kada će se krenuti i u zabranu stavljanja na tržište i drugih proizvoda odnosno jednokratnih proizvoda od plastike. Druga stvar o kojoj se raspravljalo je pitanje centara za gospodarenje otpadom i adekvatnosti tehnologije koji centri danas imaju. Dakle, mnogi koji su tamo iznosili jučer svoje stavove istaknuli da se radi o zastarjeloj tehnologiji i da zakon još uvijek ovaj prijedlog zakona ne potiče dovoljno sustave na razini jedinica lokalne samouprave koji bi omogućili da onaj dio koji dolazi od centra za gospodarenja otpadom zaista bude očišćen kao prvo od biootpada jer je upravo biootpad taj koji onda stvara sve one neugodnosti oko centara za gospodarenje otpadom, prvenstveno neugodne mirise, ali i druge vrste štetnih emisija. Tako da, zapravo smo propitivali uopće taj koncept i da li, svjesni toga da nema … [[Govornik se ne razumije]] da uvijek ostaje određeni, određeni dio otpada koji se onda mora dakle sanirati, smatrali su neki na samom odboru da bi trebalo ojačati još neke mehanizme na razini JLS-ova i da JLS-ovi ne bi smjele imati ovu obavezu koja im se nameće zakonom, a to je da se, da moraju dakle taj otpad, komunalni otpad sa razine JLS-ove voziti u centre za gospodarenje otpadom jer to nije u skladu sa načelom blizine odnosno radi se vrlo često o transportu koji je i duži od 100 kilometara. Također jedna od stvari koja je istaknuta je pitanje naravno naplate, o tome smo također raspravljali. Pozdravilo se dakle da je implementirana odluka ustavnog suda. Isto tako se je problematiziralo pitanje zapravo naplate fiksnog dijela, da li, da li zaista je takav model pravedan u smislu za one koji ne predstavljaju kućanstva, da li je pravedno da primjerice jedan frizerski salon plaća jednako kao što plaća hotel? Međutim, u tom dijelu nismo iznašli neka druga rješenja da bi imali u obliku prijedloga još uvijek, ali smo istaknuli na odboru da smo zainteresirani 2-3 od ovih tema koje su veliki interes javnosti dobile i gdje postoji zapravo većina komentara koji su upućeni u toku e-savjetovanja, napraviti još dodatne, dodatne sjednice odbora koje bi specifično se bavile pojedinačnom tom temom. Želim samo na kraju još istaknuti da je jedna od članica odbora istaknula da izvješće o provedenom savjetovanju sa zainteresiranom javnošću nije bilo usklađeno sa Zakonom o pravu na pristup informacijama jer je predlagatelj dakle predlagatelj je 848 primjedbi i komentara naznačio da ne postoji odgovor, dok ih je 108 primljeno na znanje. Članica odbora je tražila da se glasa o tome da se odbaci prijedlog zakona jer nije usklađen sa dakle Zakonom o pravu na pristup informacijama, međutim taj prijedlog je odbijen. Htjela sam samo izvijestiti da je istaknut i taj problem. Evo ja vam se zahvaljujem.
Možete samo ono što je najvažnije, u stvari da kažete kako je odbor na kraju glasovao.
Ispričavam se. Pokušavala sam sažeti i na kraju nisam rekla najvažniju stvar, a to je da je zaključak odbora da se prihvaća prijedlog Zakona o gospodarenju otpadom.
Hvala vam.
Isprika još jednom.
Ne, sve je u redu. Idemo sada na raspravu, prvi je na redu Klub zastupnika HSLS-a i Reformista, poštovani kolega Klasić, izvolite.
Evo hvala lijepa poštovani predsjedniče sabora, uvaženi ministre sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Novi Zakon o gospodarenju otpadom je iskorak u odnosu na postojeći jer realnije sagledava načine kako se pomaknut sa samog začelja EU kada su u pitanju ciljevi koje moramo postići u sektoru gospodarenjem otpadom. Zakon je predstavljen u nekoliko verzija koje su se mijenjale i vidim prilagođene su sukladno komentarima i došlo je do značajnih izmjena sukladno prijedlozima tijekom javne rasprave i konačna verzija zakona je u odnosu na prvotne verzije i značajno poboljšano i što je bitno na realan način sagledava nove ciljeve i rokove za njihovo postizanje, a koji su kao okvir zadani europskim direktivama. Poznato je kako RH ne ispunjava većinu ciljeva koje sukladno Ugovoru o pristupanju imamo sa Europskom komisijom. To se prije svega odnosi na odvojeno prikupljanje, obradu, uporabu i reciklažu komunalnog otpada. Praksa je pokazala kako su ti ciljevi za RH bili preambiciozni i nisu realno sagledani budući da je nekim starijim državama članicama EU trebalo 30 i više godina da ih zadovolje. Hrvatska je imala dobre pretpostavke da bude bar blizu postizanja ovih ciljeva u zadnjih 10.g.. Iz raznoraznih razloga ona je to propustila učiniti, prije svega zbog nedostatka kontinuiteta provedbe planskih i strateških dokumenata od strane ministara koji su vodili nadležno ministarstvo. Također vođene su konfuzne politike pri čemu se akcent stavljao na nabavu posuda kanti, a ne samo na postrojenje za obradu otpada. Zbog toga većina općina i gradova ima velikih danas financijskih problema budući da ono što odvojeno se prikupi moraju nekome platiti da preuzme. U tom kontekstu za pozdraviti je realno postavljanje ciljeva do '25.g. od 55% otpada da se reciklira i taj cilj ćemo teško ostvariti ukoliko ne izgradimo postrojenja za sortiranje, postrojenja za obradu biootpada i centre za gospodarenje otpada. Pri tome neki problematiziraju izgradnju upravo tih centara i znate i sami da je svaki put velika javna rasprava i veliki su pritisci kad se treba pokrenuti izgradnja bilo kakvog centra za gospodarenje otpada. U samoj EU imamo, treba imati na umu kako iz dostatnog komunalnog otpada nakon obrade uvijek ostaje dio koji se ne može materijalno iskoristiti, a zbog kalorijske vrijednosti može se energetski uporabiti. U samoj EU imamo oko 500 postrojenja za termičku oporabu otpada, te ih se i trenutno nekoliko gradi od Španjolske, Irske, pa do Turske i zbog toga se miješani komunalni otpad ne samo iz tehnoloških razloga već prvenstveno financijsko ekonomskih razloga ne može obrađivat na nizu lokalnih postrojenja jer bi to sustav učinilo potpuno neodrživim. Tu neodrživost djelomično pokazuju i dva izgrađena centra u Puli i Rijeci koji su riješila jedan problem vezan uz obradu otpada, a proizvela drugi jer se dobivenim gorivom dio otpada mora po cijeni koja doseže i do 200 EUR-a po toni izvoziti na daljnju termičku obradu. U tom smislu za podržati je odredbu kojom se nameće obaveza gradovima i općinama da miješani otpad predaju u regionalne županijske centre, kao i odredbu koja predviđa termičku oporabu otpadnih uključujući i cementare koje zasigurno mogu obraditi jedan dio gorivog dijela otpada. Takav pristup pridonosi klimatskoj neutralnosti budući da su tako dobiveni staklenički plinovi neutralni i ne podliježu plaćanju taksi niti se dio sustava trgovanja emisija stakleničkih plinova. Proizvodnja energije iz otpada pridonosi ciljevima kružnog gospodarstva kroz njegovu energijsku oporabu. U prijedlogu novog zakona prinose se zahtjevi europske direktive koji se jednim dijelom odnosi i na odlaganje otpada koje ne smije biti veće od 10% od ukupne ulazne količine. Mnogi zaboravljaju da se taj strogi cilj može postići jedino kombinacijom materijalne i energetske oporabe otpada, gotovo sve europske zemlje imaju postrojenja za energetsku oporabu u kojima se obradi gotovo 100 milijuna tona otpada godišnje, a one najrazvijenije zahvaljujući tome i postižu ciljeve za odlaganje otpada od 10%. Zato je za pozdraviti odredbe ovog zakona kao … opasnog otpada postupka spaljivanja, odlaganja i centra za gospodarenjem otpadom smatra građevinama od posebnog su interesa za RH. Smatram kako su posebne kategorije otpada relativno dobro riješene kroz postojeći zakonodavni okvir, posebno kroz depozitni sustav Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost. U nastojanju se prati postojeće stanje i što kvalitetnije se ispune nove obaveze, posebno u pogledu ambalažnog otpada, podržavamo uvođenje čl. 93., tj. savjeta za posebne kategorije otpada, ali predlažem da se i uz predložene stručne predstavnike uključe i najmanje dva neovisna stručnjaka radi bolje objektivnosti i transparentnosti rada samog savjeta. Radi što boljeg poštivanja hijerarhije postupanja s otpadom pri čemu je prevencija na prvom mjestu, postojeći zakonski prijedlog odnosi se samo na postrojenje za recikliranje. Predlažem da se u čl. 94. st.4. promijeni na način da fond može u sufinancirati gradnju postrojenja za recikliranje otpada radi postizanja visokoučinkovitog recikliranja te centre za ponovnu upotrebu radi sprečavanja nastanka otpada. To nam je u svrhu prevencije. Dodatno opterećenje vidimo u zakonu operatera i vlasnika odlagališta otpada je nametnuto čl. 95. Zakona, smatram kako bi se za naknadu za otklanjanje otpada trebala plaćati samo neusklađena odlagališta dok bi uređena odlagališta koja zaprimaju obrađeni otpad u dozvoljenoj količini trebala biti izuzeta. Na taj način bi se napravila razlika i poticaj da se ona neusklađena odlagališta posebno usklađena s minimalnim učincima na okoliš. Vezano uz plaćanje poticajne naknade smatram da bi u čl. 96.trebalo nedvosmisleno napisati kako se jedinice lokalne samouprave koje su ispunile ciljeve u gospodarenju otpada oslobađaju plaćanja poticajne naknade za smanjenje količine miješanog komunalnog otpada. U potpunosti neprihvatljivim smatram čl. 103. koji se ukida obaveza izrade planova gospodarenja otpada jedinice lokalne samouprave, gradove i općina jel jedinice lokalne samouprave su stvarni nositelji sustava gospodarenja otpadom te bi trebale imati planske dokumente usklađene sa županijskim državnim planom gospodarenja otpadom. Za usklađivanje Nacionalnog plana gospodarenja otpada sa odredbama ovog zakona je predviđeno 12 mjeseci što smatram predugačkim rokom i predlažem da se članak preformulira na način kako bi rok za usklađenje iznosio najviše 6 mjeseci čl. 168. Druga bitna novog prijedloga novog zakona je vezan za potrošnju odnosno stavljanja na tržište jednokratnih plastičnih proizvoda, kao što vidim tu se ovome najviše … tijekom javne rasprave došlo je do oštre podjela na one koji smatraju da takve proizvode ne treba zabranjivati jer oni nisu krivi što završavaju u okolišu već ljudsko ponašanje do onih drugih koji traže potpunu zabranu što vidimo iz rasprave ministra koji je navio konkretne brojke da je skoro omjer bio podjednak. Smatram kako je tu zakon opet našao neke kompromise u skladu sa Direktivom o smanjenju utjecaja određenih plastičnih proizvoda na okoliš. … [[Govornik prebrzo čita, ne razumije se.]] se stavljanje na tržište svih plastičnih vrećica za nošenje već samo onih laganih s debljinom stjenke manjom od 50 mikrona uključujući one s debljinom stjenke manjom od 50 mikrona koji ne zadovoljavaju uvjete da bi se smatralo vrlo laganim plastičnim vrećama za nošenje. Tu se daje određena fleksibilnost što je bitno za proizvođače ovih proizvoda budući da će se i dalje moći proizvoditi slične proizvode. U tom smislu na ovaj zakon dio zakon nemam komentar i smatram ga prihvatljivim. U konačnici ocjenjujem kako je prijedlog novog zakona jedan novi iskorak kojim je iskazan puno racionalniji i realniji pristup u određivanju ciljeva gospodarenja otpadom i načina njihovog postizanja. Stoga smatram da će biti životan i provediv, naravno praksa će pokazati da li će neke njegove pojedine dijelove trebati korigirati i doraditi. Hrvatska po svojim ekonomskim mogućnostima i kapacitetima treba stvoriti održiv sustav s težnjom da se s vremenom zadaju i ambiciozniji ciljevi ukoliko savladamo ove zadane. Posebno smatram da je potrebno da se u okviru nadležnog ministarstva na kompetentan način bave provedbom ovog zakona i drugih podzakonskih akata kako se ne bi dogodilo da do 2025.g. budemo daleko od zadanih okvira. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Sada ćemo prijeći na drugi klub, to je Klub zastupnika Mosta i poštovani kolega Marin Miletić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče HS-a g. Jandrokoviću, poštovani g. Bukarica, poštovani ministre zajedno sa suradnicima i poštovane kolegice i kolege, hrvatski narode. Novi zakon ne donosi potrebna rješenja i ekološki smjer kretanja u našem odnosu prema otpadu. Zakon nema šire vizije, nema hrabrosti reći ne zastarjelim konceptima gospodarenja otpadom. Treba biti objektivan, on je sigurno korak naprijed kako ga mi vidimo u klubu Mosta, ali nedovoljno. Da se poslužim sportskim rječnikom, imali smo priliku zaigrati u nekoj premijer ligi, ali mi smo zadovoljni jer igramo basket u A2 ligi Zapad, nedovoljno dobro. Ovaj zakon je trebao usmjeriti Hrvatsku prema većim iskoracima smanjenja i recikliranja otpada. Što dakle predlažu Vlada i ministarstvo i zbog čega mi u klubu Mosta nismo zadovoljni? Prvo, zbog poticanja širenja promašenih koncepata županijskih centara gospodarenja otpadom. Novi centri izvor je ekocida i zaraze. Zakon forsira izgradnju regionalnih centara za gospodarenje otpadom koji su ustvari promašeni koncepti gospodarenja otpadom. Financijski su skupi i štetni su po okoliš i zdravlje ljudi. Umjesto da se omogući obrada miješanog otpada lokalno u jedinicama lokalne samouprave u malim modularnim postrojenjima koje izvlače reciklante i ostatak pretvaraju u sirovinu za otpad i intertni otpad, čime se tako poštuje i zakonsko načelo blizine, namjerno se ovo krši. Jedinice lokalne samouprave moraju neke i stotinama kilometara prevoziti otpad i skupo plaćati njegovu obradu. Ta obrada u najvećem dijelu završava velikim dijelom i u obliku RDF-a koji se mora slati i izvan Hrvatske na suspaljivanje ili skupo plaćati navedeno u cementarama u RH, što osjete građani u povećaju mjesečnih računa. Gradovima i općinama jasno se nameće obveza da miješani otpad predaju u regionalne centre. Pitajte Riječane što misle o Marišćini. Pitajte stanovnike Medulina što misle o Kaštijunu. Osobno sam tamo bio, tamo bez ikakve patetike, ministre, sad dođe ljeto, ljudi zabarikadiraju se, prozore zatvaraju, vrata, ne mogu izaći van od smrada, ne od, to je notorni smrad koji se širi sa Marišćine i s Kaštijuna. A ne radi se samo o smradu nego imamo i Nastavni zavod za javno zdravstvo, to je posljednje službeno istraživanje koje govori da se šire karcinogeni elementi upravo sa Marišćine. Na koncu, kolege iz HDZ-a su u županiji u Rijeci izašli s tim podacima, nisam ih ja izvukao iz nekog papira. Ovim Zakonom spuštamo ljestvicu odvojenog prikupljanja otpada od 60% do 2022. g. koji je propisan važećim Planom gospodarenja otpada RH 2017.-2020. i zamjenjujemo taj cilj slabijim ciljem od 55% do 2025. Evo, opet imamo kolegu od kojeg smo mogli puno toga naučiti, Prelog, koji je na 70%, ako se ne varam ili Krk naš na Kvarneru koji je na 60% odvajanja prikupljanja otpada. Država treba osigurati poticajne naklade jedinicama, naknade, jedinicama lokalne samouprave koje su ispunile ciljeve u gospodarenju otpadom, a ne da se dogodi da Prelog još dobije po glavi. Valjda zato, ne znam, jer je uzor i primjer. Daleko iznad zadanih ciljeva u RH pa ajmo ga našamarati onda, tako mi to radimo valjda, je li? Tko je dobar po glavi. Mi smo sebi zadali da će se do 2020. odvajati 50%, kolegice i kolege, 50%. Papira, plastike, stakla i metala. Mislim da smo jedva prešli 35%, nekih 37%. Treće, ovim zakonom potiče se spaljivanje otpada i barem kako ja vidim, ušutkavaju se građani i njihovo mišljenje. Nova odredba kaže da spaljivanje u cementarama ne treba više biti definirana prostornim planom grada i općine. Ovo je konkretan pokušaj ušutkivanja glasa građana kojim se ovim onemogućuje rasprava o obradi otpada u njihovom okruženju. Da je ovaj Zakon bio na snazi, moji Riječani dobili bi spalionicu smeća, vjerovali ili ne, na vodozaštitnom području Sušačke Drage. To je bila ideja Primorsko-goranske županije i grada Rijeke. Sva sreća pa smo uspjeli zaustaviti taj suludi projekt. Kao što smo zaustavili spalionicu smeća u Čabru, o tome sam isto pisao, ministre, nekoliko puta. Spalionice otpada nisu poželjni način postupanja s otpadom. Na ovo je upozorila EU koja je odustala od poticanja njihove izgradnje. Spalionice smeća nisu u skladu s EU Zelenim planom niti paketom za cirkularnu ekonomiju, a također, nisu planirane niti našim planovima za gospodarenje otpadom od 2017. do 2022. pa se zakonom treba propisati da se spalionice otpada u RH neće graditi. Neće graditi. Spaljivanje otpada, to je čl. 11 toč. 1, obrada opasnog otpada postupkom spaljivanje, odlaganje i centar za gospodarenje otpadom, piše, od posebnog su interesa za RH. Pa kako, čovječe? Pa ne može. Pa obrada opasnog otpada, spaljivanjem i odlaganjem nije najbolja raspoloživa tehnika za navedeno, a centri za gospodarenje otpadom, npr. u Marišćini i Kaštijuna, kao što sam govorio, su promašeni koncepti, ekološki, zdravstveno i financijski. Imamo lokalne sustave koji su pokazali veliku uspješnost u recikliranju u kružnom gospodarenju otpadom, govorio sam ovdje, imamo Prelog. Ispričavam se što nisam još otišao kod vas, a rekao sam, ne, ali hoću. Imamo Krk, imamo susede koji dobro rade u Sloveniji, imamo Italiju, Treviso, ajmo vidjeti što rade ljudi. Dokazano je da su spaljivanje i suspaljivanje energetski neučinkoviti. Četvrto, ovaj Zakon krši načelo gospodarenja otpadom koje glasi onečišćivač plaća. To je jedno od temeljnih načela zaštite okoliša prema kojem onečišćivač snosi troškove nastale, ako je sam uneredio nešto. I ovaj Zakon nas suočava s realnošću da su ovi sustavi ustvari jako skupi. Dakle, bit ću baš plastičan. Imamo troškove, imamo taj fiksni dio i imamo varijabilni dio. I sad ja razumijem, ne može biti utopija, mi bi postavili to, ali kad bi se uspjelo da je fiksni dio 30%, a onda bi mi građane u tom varijabilnom dijelu motivirali. Pa mi Hrvati, građani RH dosta smo ljenivci. Onda ovako kad te po džepu, pa kad kažeš plaćat ćeš puno jeftinije, pa onda potaknuo bi ljude da se i drugačije odnose prema, na koncu, otpadu. Dakle, treba biti objektivan. Rekao sam, ovaj Zakon je korak naprijed, kako ga mi vidimo, ali čini mi se da ima jako puno starih problema koje nije riješio, a isto tako mi se čini da bi mogao stvoriti još neke druge. Vrijeme je neumoljivo, on uvijek pokaže svu istinu. Hvala.
Idemo na treću raspravu, Klub zastupnika Domovinskog pokreta i poštovani kolega Miroslav Škoro. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče sabora. Poštovani ministre sa suradnicama, evo kako je glasovao žiri Domovinskog pokreta glede ovog vašeg prijedloga zakona. Već ste u odgovoru kolegici Mrak Taritaš obrazložili zašto ste izbacili riječ održivom gospodarenju otpadom ovaj nego je samo gospodarenje otpadom zato što je to u nazivlju vašeg ministarstva, ali meni se čini da je za vaše ovaj vladavine u tom ministarstvu sve samo ne održivo jer mi smo po sustavu gospodarenja otpadom na začelju EU, jer se previše otpada odlaže, jer se premalo odvojeno prikuplja i reciklira, jer se veći dio biorazgradivog otpada još uvijek odlaže umjesto odvojeno prikuplja, jer je sustav odvojenog prikupljanja problematičnog i opasnog otpada slab i neučinkovit. To su statistički podaci. Sektorom u stvari upravlja klijentela, korumpirana klijentela koja u naše ime troši golemi novac pa bi se dalo zaključiti jednom krilaticom s kojom bi mogao i završiti ovo je li, njima nezaslužena zarada i premije, a nama šteta i neefikasan sustav. Odgovornosti nema naravno, niti tko za nju pita i u tom smislu ovaj zakon ne donosi apsolutno nikakvu promjenu. I dalje neće biti ništa od brze i efikasne izgradnje nacionalne infrastrukture sortirnica, kompostišta i centara za ponovnu uporabu bez čega nije moguće ispuniti ciljane stope recikliranja. Težište svih aktivnosti bit će na infrastrukturi za obradu smeća ili ne razvrstanog otpada čiji je ukupni kapacitet u stvari mjera neuspješnosti sektora i pri tome mislim na famozne centre za gospodarenje otpadom o čemu je govorio i kolega Miletić. Za njihovu skupu izgradnju već desetljećima pripremamo se u mnogim županijama, inače te županije su u ovom sektoru bez iskustva, kompetencija i odgovornosti, a trebale bi po ovom zakonu biti nositeljice provedbe uz RH. Županije iskustva nemaju jer se time ne bave, to čine gradovi i općine, znanja i kompetencije također nemaju jer takvih kadrova županije nikad nisu ni trebale, a na koncu nemaju niti odgovornost jer su za gospodarenje otpadom na lokalnoj razini odgovorne jedinice lokalne samouprave, a država na nacionalnoj. Dva već izgrađena takva centra, dakle čuli ste već riječka Marišćina i pulski Kaštijun iako smo za svaki platiti preko 350 miliona kuna imaju silnih problema u radu, a doprinos recikliranju ne postoji, emisije čestica i neugodnih mirisa su gotovo svakodnevne, a jedan od njih već je dva puta sudski izgubio okolišnu dozvolu. Međutim, klijentelističke snage time kao da nisu taknute pa se planira niz slijedećih centara sličnih značajki, Dubrovačko-neretvanska županija planira centar za gospodarenje otpadom Lučino Razdolje, Splitsko-dalmatinska županija hoće Lećevicu, Zadarska županija već gradi Biljane Donje, a vrijedi spomenuti i Karlovaču županiju i njihovu Babinu Goru. Niz time naravno nije gotov jer se planira Piškorica, centar u Zagrebu itd. Ukupne troškove svakog centra teško je predvidjeti no već se sad najavljuju cifre od pola milijarde kuna ili nešto malo manje po svakom centru. Dakle, znamo dobro da klijentela problema nema kada nakon natječaja treba povećati troškove, to smo već vidjelina puno primjera kroz dodatne stavke čuveni VTR ili vantroškovničke radove ovisno samo o tome kakva je procedura javne nabave. U svakoj od ovih županija centri za gospodarenjem otpadom su projekt najvećih razmjera investicije koji su ikad županijske vlasti vodile i kontrolirali. Upravo zato one to i zdušno brane unatoč svim argumentima neovisne struke i unatoč poraznom iskustvu s Marišćinom i Kaštijunom. Nije važno ni to da je zdrava alternativa i do 10 puta jeftinija kao niti to da se ovim investicijama ne omogućava postizanje ciljeva recikliranja nego suprotno stvara velika ugroza i šteta za okoliš i građane. Sumarno, ogromni javni novac za skupu klijentelističku mizeriju od rješavanja je u stvari bez rezultata. Čak se za sad na pita odgovornost onih koji su sudjelovali u donošenju očiglednih štetnih odluka i krivih procjena. Kao što se župani Istarske, Primorsko-goranske županije sada drže prilično po strani kad se poseže pitanje rada njihovih centara tako će se izmaknuti vjerujte mi i svi ovi budući župani kada se jednom novci potroše, ciljevi ne ispune, a okoliš trajno zagadi. I ponovit ću, bez obzira na svoje pitanje koje mi nije nitko napisao nego sam malo to pogledao, je zakon apsolutno neambiciozan jer mi u gospodarenju otpadom drugog puta osim povećanja reciklaže nemamo. Dakle, pred nama stoje sve ambiciozniji ciljevi koje postavlja EU, a mi ovim zakonom smanjujemo ciljeve za odvojeno prikupljanje i recikliranje u odnosu na aktualni plan gospodarenja otpadom. Znači trebalo je biti 60% do 2022., a mi smanjimo na 55% do 2025. i dobro je netko bio preambiciozan, ali tko je to, dakle gdje je ta odgovornost u politici i za ono što se čini i planira jer to sve skupa mi plaćamo, a na kraju ne odgovara nitko. Ovaj zakon i to ću reći na kraju je izazvao mnogo javne pažnje, zabilježeno je 1721 primjedba zainteresiranih u okviru javnog savjetovanja no većina se odnosi na najhrabriji zahvat koji ovaj zakon donosi, a to je Članku 17. zabrana stavljanja na tržište legalnih plastičnih vrećica za jednokratnu uporabu. To je potez svih poteza. Problem odbačene plastike u okoliš posebno u morski naravno iznimno je velik i po znanstvenicima još uvijek je nepoznat. Međutim, sigurno treba preuzimati sve mjere kako bi se odbacivanje plastičnih proizvoda, posebno onih jednokratnih u okoliš zaustavilo. Interakcija plastike i ribljeg svijeta u Jadranu je već evidentirana i prema nedavnoj europskoj studiji u kojoj su sudjelovali i naši znanstvenici u probavnom traktu riba pronađeno je plastike u iznosu 3 do 26% kod različitih uzoraka riba. Stoga je jasno da je postupno stavljanje van uporabe, ne zabrana nego van uporabe kritičnih vrsta plastičnih proizvoda dio rješenja. No nažalost ne vidimo onaj drugi dio rješenja, a to je činjenica da bi trebalo uspostaviti dobar sustav kružnog gospodarenja plastikom u koju bi se uključili poduzetnici i obrtnici iz branše plastičara. Ako se uvodi restrikcija na jedan dio proizvoda moglo bi se aktivirati puno veći gospodarski potencijal u izgradnji kružnog gospodarenja plastikom našeg društva jer tu je potencijal ogroman. Zašto? Zato što mi bacamo oko 300.000 tona plastike umjesto da izgradimo snažnu mrežu za odvojeno prikupljanje i procesuiranje i recikliranje te iste plastike. Veliki gospodarski potencijal i puno radnih mjesta bi se otvorili, no takvo rješenje se ne uklapa u onu viziju klijentelističke elite koja postojano već godinama vlada sektorom gospodarenja otpada u našoj zemlji. Dakle, evo i konačnih rezultata, zakon je loš, neambiciozan i partikularan, nije uočljiva nužnost niti cilj koji pred sektorom gospodarenja otpadom stoji, a tu je kružno gospodarenje otpadom. Mi moramo iz razloga održivosti turizma kao važne sastojnice, nažalost važne sastojnice ako ne i jedine naše gospodarskog sustava, izgraditi sustav u kojem se od otpada ne stvara problem i trošak nego se iskorištava svaka gospodarska mogućnost, a tako ćemo ujedno postati i kao društvo odgovorni prema okolišu i prema svojim građanima. Hvala vam lijepa.
Fala i vama. Sada je na redu ministar Tomislav Ćorić koji će u ime predlagatelja govoriti 5 minuta. Hvala, ovdje ovdje, izvolite.
Poštovane saborske zastupnice i zastupnici, dozvolite mi da se u kratkom izlaganju još jednom osvrnem na ključne teze, u konačnici i promjene koje ovaj zakonski prijedlog nosi i osvrnem se i na dio izlaganja koji smo do sada imali priliku čuti. Dakle, novi Zakon o gospodarenju otpadom ima za cilj prije svega gurnuti Hrvatsku u smjeru koji joj omogućava da do 2050.g. postane niskougljično društvo, smjeru koji je … [[Govornik se ne razumije]] zelenu ekonomiju odnosno kružno gospodarstva i koji prije svega potiče sve dionike u procesu, a tu mislim na naše građanke i građane, JLS-ove, županije, Fond za zaštitu okoliša, pa i zakonodavca ka većoj brizi za naš okoliš. Logika je vrlo jasna, u nekim dijelovima ovog zakonskog rješenja išli smo nekoliko koraka u odnosu na dosadašnju praksu. Siguran sam da će dio zainteresirane javnosti, a tu mislim na … [[Govornik se ne razumije]] zajednicu koju silno cijenim i njihova mišljenja smo silno cijenili i u pripremi ovog zakona, biti djelomično i nezadovoljan, siguran sam da će oni koji smatraju da ovakav sustav dobro funkcionira biti isto tako nezadovoljni. Mi u ministarstvu temeljem svih promišljanja koje smo tijekom pisanja ovog zakona prikupljali mislimo da je on potreban iskorak u smjeru postizanja ovih ciljeva koje sam na samom početku rekao. U proteklih nekoliko godina Ministarstvo zaštite okoliša i energetike, a sada gospodarstva i održivog razvoja, uputilo je 3 milijarde i 900 milijuna kuna u različite aspekte izgradnje infrastrukture, kako ove fizičke, tako i mentalne u kontekstu informiranja i edukacije prema različitim dionicima u procesu. Prema izobraznim aktivnostima 53 milijuna kuna, za reciklažna dvorišta 444 milijuna kuna, za 10 postrojenja odnosno sortirnica, koje je zastupnik Škoro mislim naveo, 175 milijuna kuna, za 9 postrojenja za obradu odvojeno prikupljenog biootpada 86 milijuna kuna, za nabavku komunalnih vozila 138 milijuna kuna, za 31 postrojenje za obradu i recikliranje građevinskog i glomaznog otpada 140 milijuna kuna, za spremnike 315 milijuna kuna, za sanaciju 32 lokacije 490 milijuna kuna, za Sovjak 320 milijuna kuna itd. g. Škoro, dopustite da se vama izravno obratim. Centri za gospodarenje otpadom koji su jedan od dijelova infrastrukture za miješani komunalni otpad koji je preostao nakon što nismo sve odvojili jesu neizostavan dio sustava. U plan gospodarenja otpadom koji je na snazi, te centre stavila je osoba koja vam je pisala govor i krivo vas instruirala o nekim tezama koje ste ovdje iznijeli, g. Slaven Dobrović, to je njegov plan gospodarenja otpadom. Pa ta klijentela o kojoj pričate, koja profitira od ovog sustava gospodarenja otpadom, je klijentela koja je nastala iz tog plana gospodarenja otpadom odnosno njegovom realizacijom. Ja nisam osoba koja ruši iza sebe, pa dozvolite da nisam rušio niti plan gospodarenja otpadom za koji sam držao da ga je g. Dobrović sa strukom iz ministarstva kreirao na adekvatan način. Što se tiče ciljeva dopustite još jednu stvar. Krivo se referirate odnosno iznosite netočnu tvrdnju. Planom gospodarenja otpadom iz 2017.g. propisano je da do 2022.g. bude odvojeno 60% otpada. Točno. Ovim zakonom je propisano da do 2025.g. bude odvojeno, reciklirano i ponovno oporavljeno odnosno uporabljeno, što je puno kompleksnije od onog odvojenog 55%, dakle nismo smanjili ambiciju, jako smo ju unaprijedili. Naša ambicija za sam kraj je vidljiva iz onog što smo učinili proteklih nekoliko godina, a postigli smo sjajan napredak u odvajanju na koje ste se referirali, sa reći ću koliko, sa 26% 2016.g. na 37% 2019., preko 40% 2020., dakle dobri smo, ali to nam neki ne žele priznati. Hvala lijepa.
Fala. g. Ministre, ostanite, ostanite, imate, imate niz replika. gđa. Benčić prva.
Zahvaljujem se. Evo poštovani ministre, ja imam evo jedno pitanje oko centara gospodarenje otpadom. Nabrojali ste kolko ste uložili u infrastrukturu za odvajanje, možda ste onda trebali to i usporediti sa iznosima koji su se potrošili ili koji se planiraju za centre za gospodarenje otpadom, pa bi se vidjelo da zapravo je najveći dio investicija upravo u tom dijelu zbog skupoće centara. Ali ono što je još važnije je da nam kažete, na kojoj, na koju količinu, kojim dimenzijama se planiraju centri za gospodarenje otpadom? Evo pitat ću vas konkretno za Lucino Razdolje. Da li se planiraju u skladu sa ovime kolko bi trebali odvajati ili se planiraju još uvijek predimenzionirani centri, posebno bih istaknula opasnost i rizike koje CGO blizu Malostonskog zaljeva ima zbog opasnosti da zaista otpadne vode iz CGO-a dođu u Malostonski zaljev? Ja vas još jednom molim u ime građana Malostonskog zaljeva da o tome razmislite.
Fala. Odgovor, izvolite.
Hvala vam lijepa gđo. Benčić na vašoj replici. Dakle, krenimo redom, dakle za projekt iz područja gospodarenja otpadom u proteklom razdoblju utrošeno je 3,9 odnosno planiramo je utrošiti i utrošit će se 3,9 milijardi kuna s obzirom na ono što se ugovorilo. Od toga za svu ostalu infrastrukturu 2,3 milijardu kuna, dakle kratkom računicom to je negdje ipak malo više od iznosa od 1,6 milijardi koje bi se trebale utrošiti za sve centre za gospodarenje otpadom u RH. To je odgovor na prvi dio vašeg pitanja. Što se tiče centara odnosno njihovog projektiranja, dakle kao što znate, a vjerojatno znate, Lucino Razdolje je projektirano na nekih 30-tak tisuća tona ako se ne varam i naravno da je projektirano temeljem ideje da ćemo dostići određene ciljeve od 2020. odnosno 2025.g. Što se tiče adekvatnosti svih centara u RH odnosno njihove potrebe, ljudi demistificirajmo priču, dakle u jednom trenutku s miješanim komunalnim otpadom koji nije odvojen, a odvaja se sve više ove godine ćemo preći preko 40%, nešto moramo učiniti, nešto moramo učiniti. Centri su rješenje, kakvi su oni tehnološki to treba reći struka.
g. Ministre, držimo se vremena. gđa. Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS. Poštovani ministre, vi ste nam i u uvodnom izlaganju, a i sad 5-minutnom izlaganju dosta detaljno govorili o ciljevima koji su EU i to želimo dostići. Ali ono što moramo znati, moramo znati gdje smo mi i koje su realnosti, u kojem vremenu neko od tih ciljeva možemo, možemo dostići. Jer mi si možemo postaviti vrlo visoke ciljeve i gledati i znati da ih nećemo dostići. Ono što je problem, problem je ovih centara za gospodarenje otpada vrijeme u kojima se oni realiziraju. Ako vam je vrijeme projektiranja 3 do 4.g., a vrijeme izvedbe isto toliko, tehnologije idu naprijed, svijet se mijenja, a mi tu ko šepavi mački idemo iza toga, dakle to je naš problem. Vi infrastrukturu koju postavljate danas mora biti infrastruktura koja je saglediva u nekakvom pristojnom vremenu. Kad vi nešto za 8.g., pa ne kupujete danas odijelo koje ćete nosit za 8.g., dakle pogledajte taj rok, vrijeme u kojem radimo, dakle nama je u Hrvatskoj ključni problem vrijeme.
Izvolite odgovor. Hvala.
Hvala lijepo gđo. Mrak-Taritaš na vašoj replici. Referirat ću se na ovaj zadnji dio, vi znate da postoje komadi svevremenske mode koje u svom ormaru jednostavno morate imati. No pustimo to po strani. Što se centara za gospodarenje otpadom tiče odnosno njihovog projektiranja i same ideje, želim naglasiti činjenicu da nitko u ministarstvu nikada ni na koji način nije definirao da određena tehnologija na razini regionalnog odnosno županijskog centra za gospodarenje otpadom treba postojati. U konačnici oni se realiziraju kroz sustav njihovih vlasnika, dakle u pravilu to su županije, kao što znate tu i tamo JLS-ovi i to je ono što želim istaknuti. Gdje smo bili i gdje smo sad? Reći ću vam gdje smo bili krajem 2016.g., bili smo na 26% odvajanja. Reći ću vam gdje smo sada prema projekciji prvoj za 2020., preskočili smo 40%. Učinili smo u zadnje 4.g., naši građani i mi svi zajedno ogroman iskorak. Ne nismo dostigli cilj od 50%, međutim učinili smo ogroman iskorak. Učinimo ga i dalje zajedno.
Fala lijepa. … [[Govornik se ne razumije]] Škoro.
Poštovani ministre Ćoriću, ja bi volio s vama raspravljati, međutim vi ste u privilegiranom položaju i imate po 5 minuta, koliko god hoćete, ja imam samo minutu, pa moram na brzinu. Znači, elementarna razlika između vas i mene uvažavajući činjenicu da i vi i ja želimo dobro, ali vi želite Hrvatsku, rekli ste i sami, gurnuti, ja mislim da je treba voditi, ne treba je gurnuti. To vam je bila prva rečenica. Druga stvar je kad nemate što za reći onda se uvijek okrećete novcima, 3,9 milijardi, 100 milijuna, 200, a ishod? Ishod je ono što moramo upratit. To i vi i ja kao ljudi koji se bave poslom koji se bavimo znamo jako dobro. Ne pratimo, nema odgovornosti i u konačnici što se dogodi? Dogodi se zakon koji želi nešto zabranjivati. Dopustite mi da sam protiv zabrana bilo koje vrste. Ja smatram i bez obzira jel to napisao Dobrović, Pero, Đuro, Marko, da bi bilo dobro da se u tom zakonu predviđa mogućnost da se to daleko kvalitetnije čini nego da se brani, a mi ovdje u saboru smo generatori proizvodnje upravo takvog jednokratnog otpada, dakle to ste i sami čuli, dalje sad možete nastavit ad hominem, kako god hoćete.
Fala. Izvolite odgovor.
Hvala vam g. Škoro i dopustite da više neću sa svoje strane uzurpirati vrijeme pa na taj način dominirati vremenom, a ne sadržajem. Ja ću učiniti to da ću vas pozvati na kavu i s vama raspraviti ovaj sustav je li, ukoliko budete izrazili želju i spremnost za to. To je jedna stvar. Druga stvar, vi ste majstor riječi, ovo guranje zapravo je poguranac i on nam treba i on nam treba. Informativnim i edukativnim aktivnostima smo dali poguranac ekonomiji da učinimo ovakav iskorak u zadnje četiri godine. Ovim zakonom ćemo nekima koji misle da mogu se ponašati kao što su se ponašali prije 50 godina dati jasan znak da to više ne ide tako i to je potrebno, da nekad su zabrane potrebne jer postoje dobronamjerni kao što znate u svakom društvu, a postoje i zlonamjerni, oni koji iskorištavaju zakonski okvir i zapravo se kreću na njegovim marginama. Upravo zbog njih on je nešto čvršći nego inače.
Hvala. Gospođa Orešković.
Ministre u potpunosti ste izbjegli odgovor na moje jasno postavljeno pitanje u prethodnoj replici i ja vas sada pitam imate li vi uopće svijest o tome čega ste vi zapravo ministar? S jedne strane hvalite se iznosima sredstava koji su uloženi u izgradnju infrastrukture, a kao da ste potpuno izignorirali činjenicu da ujedno nosite i odgovornost za donošenje Plana gospodarenja otpadom na državnoj razini. I kako vas nije sram sada reći da je potpunjenost kapaciteta za građevinski otpad u Gradu Zagrebu odgovornost novoizabranog Tomislava Tomaševića nakon što ste desetljećima bili u kohabitaciji sa Milanom Bandićem i nakon što ste kao resorni ministar davnih dana trebali biti svjesni da kada Grad Zagreb krene u obnovu da ćemo imati problem sa zbrinjavanjem građevinskog otpada, već samo po sebi to zaslužuje vašu ostavku.
Hvala lijepa. Izvolite odgovor.
Gospođo Orešković zbog pravila GDPR-a neću se svesti na vašu razinu.
Koje veze GDPR ima s ovim? Riskiram opomenu, ali koje veze ima GDPR ima sa odgovorom [[Upadica Ćorić: Pa vi ste stručnjak za GDPR inače.]] na moju repliku, pa to je povreda poslovnika.
Oprostite samo malo, pustimo to sada. Bila je replika i odgovor na repliku, vi znate da to nije kao kod povrede poslovnika. Svi smo bili na borderline u slučaju s time da ja ne mogu dati opomenu ministru to znate, a vama mogu, ali vama ne mogu. Vama mogu, ali neću u ovom slučaju jer nema razloga. Najbolje da idemo dalje. Gospođa Sanja Udović.
Zahvaljujem. Poštovani ministre. Evo u nabrajanju iznosa svih investicija koje je ministarstvo realiziralo u proteklom vremenu, spomenuli ste i Sovjak. Mislim da na temi Sovjaka i vi kao ministar i ja kao načelnica smo izuzetno dobronamjerni i da nam je cilj što prije krenuti sa sanacijom. Možete li mi reći da li ste konačno i ugovorili izvođača radova za početak sanacije Sovjaka? Zahvaljujem.
Hvala i vama. Izvolite odgovor.
Kao što znate iznos je sam po sebi u financijskoj omotnici predviđen, koliko imam informaciju, a sad da bi vam od … državnog tajnika izvođač radova još nije ugovoren, a doista dijelim i vaše razumijevanje i zapravo i nezadovoljstvo činjenicom da jama Sovjak već desetljećima nažalost kao crna točka nije sanirana. Vjerujem da će se to u narednim godinama dogovoriti i da će se jedan problem na području Primorsko-goranske županije na taj način riješiti.
Hvala. Nemate više replika za sada. Hvala lijepa. I sada je na redu Klub zastupnika zeleno-lijevog bloka odnosno gospođa Sandra Benčić. Izvolite.
Zahvaljujem se. Poštovani ministre i suradnici. Evo počet ću drugačije nego što sam zamislila s obzirom na to da ste upravo maloprije govorili o centrima za gospodarenje otpadom, pa ću malo komentirati ovu procijenjenu vrijednost, što je rekao ministar 1,6 milijardi? Pazite 1,6 milijardi za 4 CGO-a koji su u postupku ugovaranja ili za koliko? Za više 1,6 za više? Ok, evo da vam ilustriram zašto to ne može biti točno. Nedavno je bio natječaj i poništen je natječaj za upravo za Lučino razdolje za CGO, dakle tamo vam je procijenjena vrijednost, dakle procijenjena vrijednost te nabave je bila 246 milijuna kuna, pristigle su tri ponude, od te tri ponude najjeftinija je bila 668 milijuna, sljedeća 711 itd. dakle, vrijednost te nabave je bila trostruko podcijenjena. Pa mi sad recite kak mislite sa 1,6 na tom primjeru naučeni, isfinancirati više od 4? Ja sam mislila da barem mislite na ova 4 koja su kao u fazi ugovaranja, dakle nerealno za ta 4, a kamoli za više. Dakle, ne može se raditi o tom iznosu jer su vam ponude koje vam pristižu na natječaj, pa zato ste poništili, tri puta veće od procijenjene vrijednosti nabave. Znači nešto ono ne valja, dakle to nije taj iznos. Reći ću kad sam već kod CGO-a dakle CGO osim što je njihova tehnologija problematična, osim sa ova dva koja funkcioniraju stvaraju ogromne problem i to znate da dobivamo na dnevnoj bazi tu u Odbor za okoliš pritužbe građana. Te pritužbe zaista nisu neutemeljene, one nisu neutemeljene, dakle ljudi zaista teško žive pored tih centara što zbog mirisa koji se šire, što zbog koncentracije štetnih tvari u zraku i po meni imaju potpuno opravdanje da zapravo traže da se nešto sa tim pitanjem napravi. Kada govorimo o pitanju tehnologija, dakle vi i dalje zadržavate smjer CGO-a kao ključne infrastrukture za zbrinjavanje ostatka miješanog komunalnog otpada znajući da imamo problema sa ova dva, a kada vas pitamo za tehnologiju koja će se koristiti onda kažete, a to je neko pitanje struke koje će riješiti nekada. Kada? Mislim, dakle ne možemo u zakon napisati da su centri za gospodarenje otpadom, od, pazite sad, od posebnog interesa za RH, ako znamo da one koje smo do sada napravili generiraju ogromne probleme za lokalno stanovništvo, ja zaista to ne mogu podržati. Dalje, centri za gospodarenje otpadom na krškom području, na kršu, razgovarajte sa ljudima sa PMF-a, razgovarajte sa znanstvenicima šta misle o centrima za gospodarenje otpadom na krškom terenu. I sad najgori dio kojim se bavim već duže vrijeme, Centar za gospodarenje otpadom Lučino razdolje, Dubrovačko-neretvanska županija. Taj centar je zamišljen i nalazi se iznad Malostonskog zaljeva. Postoje informacije da su prva ispitivanja koja su se radila na tome da li otpadne vode prolaze u podzemne vode i dolaze do Malostonskog zaljeva koje više se ne nalaze u studiji koja je sada službena verzija, a do tih informacija ja nisam mogla doći ni od kojeg tijela RH jer mi nisu željeli dati prethodna izvješća i studije. Dakle, postoji informacija da se pokazalo da u roku od 30 sati dođe do Malostonskog zaljeva. Šta je posljedica? Posljedica je uništenje, dakle potpuno uništenje mogućnosti proizvodnje kamenica i školjki na minimalno 100 godina u Malostonskom zaljevu, odnosno mogli bi ih proizvoditi, ali ih ne bi mogli staviti na tržište jer ako otpadne vode iz Centra za gospodarenje otpadom koje sadrži teške metale, dođe do Malostonskog zaljeva, game over. I ja ne mogu vjerovati da bi netko taj rizik preuzeo. Možete nas uvjeravati da ne može procuriti. Mi znamo da uvijek može. To je još svemu tome, govorimo o području koje je seizmički izuzetno riskantno područje. Govorimo i o području u kojem možemo imati i u slučaju poplava upravo ovu situaciju da prođe u podzemne vode i da dođe do Malostonskog zaljeva. I netko je spreman preuzeti taj rizik, meni to nije jasno. I još k tome će taj, upravo taj centar za gospodarenje otpadom biti od posebnog interesa za RH, a što je Malostonski zaljev, on nije od posebnog interesa za RH? Dalje, želim reći da bi ovaj Zakon trebao biti zapravo prilika da se pomaknemo sa europskog dna u neodrživom gospodarenju otpadom, vi znate da mi zapravo odvajamo naj, da smo jedni od najlošijih u Europi. Međutim ono što je činjenica je da je sam zakon degradirao i postojeće pozitivne odredbe, pa je tako, primjerice cilj recikliranja od 60% do 2022. koji je bio propisan Planom gospodarenja otpadom, se zamijenio slabijim ciljem od 55%. Isto tako je problematično i to sam već istaknula da se ponovo nameće obaveza gradovima i općinama da miješani otpad predaju u regionalne centre umjesto da rade obradu u vlastitim postrojenjima. Prvo, centri to skupo naplaćuju zbog čega građani imaju veće račune za otpad i isto tako, nije u skladu s načelom blizine. Dakle, ideja je da se otpad prikuplja, obrađuje, reciklira i smješta tamo gdje nastaje, ne 100 km dalje. Ne 100 km dalje. U prijedlog zakona, isto tako se prenose minimalni zahtjevi EU direktiva. Dakle direktive, to znate, one su vam, one postavljaju neke minimalne zahtjeve, a svaka država članica, naravno, može ići iznad ciljeva propisanih direktivom, je li? Isto tako, direktive obvezuju po cilju, a ne po slovu, dakle mi možemo iskoristiti sad ove direktive da dižemo standard u RH i da budemo ono što je premijer govorio da želi da budemo, a to su, a to je predvodnici u zelenoj tranziciji. Međutim u tome u ovoj ambiciji već druge zemlje, poput Slovenije primjerice i Austrije, evo, susjedne zemlje, nas daleko šišaju i u toj ambiciji, ali i u onome što rade, pa tako je Ljubljana primjer dobrog upravljanja odnosno gospodarenja otpadom u čitavoj Europi, dok evo, vrlo njoj geografski blizak Zagreb je jedan od najgorih, je l'? Dakle što se tiče ovog posebno istaknutog problema plastičnih vrećica i jednokratnih proizvoda od plastike, želimo reći da mi kao Klub zastupnika zeleno-lijevog bloka imamo daleko veću ambiciju, dakle smatramo da bi se u ovom zakonu trebao propisati datumi, dakle i godine, kada će se postupno zabranjivati i ostali proizvodi namijenjeni jednokratnoj uporabi od plastike. Ali, zašto to zagovaramo? To zagovaramo ne samo zato da bi se garantiralo da ćemo se maknuti od jednokratnih proizvoda od plastike, nego zato isto da bi dali vremena da ta tranzicija bude pravedna jer smatramo da sva poduzeća koja rade u tom sektoru trebaju biti na vrijeme obaviještena i na vrijeme znati točan datum, kad je gotovo, kad više ti se to ne isplati proizvoditi jer nećeš moći staviti u Hrvatskoj na tržište i da moraju imati dovoljno vremena, a Ministarstvo da mora dati financijske instrumente da zamijene tehnologiju, zamijene stari proizvod, proizvodnjom novog proizvoda koji mogu stavljati na tržište i da tako ne izgubimo radna mjesta. Užasno je važno da na ovim početnim, početnim elementima zelene tranzicije pokažemo da ona može biti i pravedna i da ona može stvarati, a ne uništavati postojeća radna mjesta i ja smatram da je zaista bila greška da se nije na vrijeme prošle godine jasno iskomuniciralo, ljudi, 1.1.2022., gotovo. Ovdje vam je natječaj samo za vas plastičare, javite se za to, zamijenite tehnologiju, da im se nije dala tehnička pomoć šta da rade, koje su mogućnosti drugih proizvoda koje modu raditi od toga. Dakle, to je trebalo napraviti i ja vas molim da sada to napravimo za sve druge proizvoda kako bi ljudi to na vrijeme znali. Hvala vam.
Hvala lijepa. Sada je na redu Klub zastupnika Centra i GLAS-a odnosno gospođa Anka Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče HS-a. Poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Pred nama je novi Zakon o gospodarenju otpadom, dakle stari zakon je kojim ovim prestaje važiti iz 2013., pa smo ga mijenjali u nekoliko navrata. I razmišljam dal da ovu raspravu krenem od kraja ili od početka. Dakle, šta kaže ovaj zakon? Ovaj zakon propisuje mjere u svrhu zaštite okoliša, ljudskog zdravlja, sprečavanje ili smanjenjem nastanka otpada, smanjenjem negativnih učinaka nastanka otpada, gospodarenje otpadom, smanjenjem ukupnih učinaka uporabe sirovina i poboljšanjem učinkovitosti uporabe sirovine te povećanjem recikliranja i ponovnog korištenja reciklata što je nužno za prelazak na kružno gospodarstvo i osiguranje dugoročne konkurentnosti RH i EU. Nemate šta niti dodati niti oduzeti. Problem otpada nije problem od jučer, 21. stoljeće je stoljeće u kojem se mi bavimo klimatskim promjena, a jedan od uzroka klimatskih promjena je što mi svi smo se prema otpadu ponašali na ne dogovarajući način i EU ima jasne ciljeve, ima jasan zeleni plan i to nam je ministar i u uvodnom obrazlaganju, a i onda u replici koju je imao detaljno objasnio. Ali gdje tu Hrvatska, gdje smo tu mi? Što smo do sad napravili? Gdje se nalazimo i što želimo? To je ključno pitanje. Dakle, ovaj zakon treba dati odgovor na to ključno pitanje, taj zakon mora biti provediv. Dakle, zakon može imati zaista onako lijepe želje i sve to lijepo zvuči, ali gdje smo u stvarnosti? I tu zakon razlikuje nekoliko vrsta otpada, ja ću se ovdje referirati na komunalni otpad, na građevinski, a onda i na neke druge vrste. Komunalni otpad gdje nastaje? Mi ga stvaramo doma. Dakle, u tom postupku smo svi mi ko građani koji moraju biti educirani i poticani da svoj otpad odvajaju na kućnom pragu. Iza toga jedinice lokalne samouprave moraju biti spremne da odvoze, spremne da se s tim otpadom dalje bavi, a država daje okvire u kojima se svi zajedno moramo nalaziti. Ako bilo ko od tih bazičnih tri sudionika koje sam nabrojila ne odradi svoj posao na kraju imamo loš rezultat. Kako građane možete poticati da odvajaju? Samo novcima i to na različite načine, različito je to za obiteljske kuće, različito je to za više stambene kuće, različito je to za različite dijelove grada. Kad dolazite do ove sabornice pogledajte kako izgleda centar Grada Zagreba preplavljen kantama, kantama koji su prazni ili koje su na pol prazne i on se u jednom času zaista pretvara iz bijelog Zagreba grada u nešto drugo. Zašto? Zato što se grad nije odgovorno prema tome ponašao. Dakle, država daje okvire, a jedinice lokalne samouprave se prema tome zapravo moraju omogućavati sve stvari kad je riječ o gospodarenju otpadom. Ono što se je pokazalo do sad, pokazalo se do sada da nam baš to ne ide, pokazalo se do sad da nam CGO od trenutka, projektiranje traje tri do četiri godine i to je ono što je ministar rekao u fazi projektiranja se nudi i tehnologija i tehnologije ne mogu biti svud iste. Nakon četiri godine svijet ide dalje, pogledajte samo svijet da li bi danas kupili mobitel koji je star četiri godine? Ne bi, kupili bi najnoviji i najmoderniji, pa se tako trebamo odnositi i prema otpadu. Imali smo ustanu tužbu, dakle ja sam bila jedna od onih koja je bila potpisnik odnosno jednako tako vezano uz uredbu jer se je pokazalo i ukazivalo smo i s ove govornice da ta uredba koju je vlada donijela nije u određenim elementima sukladno Ustavu i Ustavni sud je takav stav zauzeo. Sad smo to nešto popeglali u zakonu, ali ne do kraja. Dakle, moramo znati što hoćemo, moramo znati kojim putem idemo, moramo znat što radimo, dakle malo bi trebalo vidjeti. Svijet nije počeo s nama nit će s nama završiti. U proteklih 20 godina koliko smo novaca izdvojili bez obzira iz našeg proračuna ili sredstava EU na zbrinjavanje otpada? Zatvaranje pojedinih ilegalnih odlagališta otpada, dakle vi ako želite zatvoriti ilegalno odlagalište otpada vi nešto dalje morate napraviti, nekud s tim morate ić, on nikada neće biti na nuli i ne možete napravit da je nula. Otpad može biti dodatna vrijednost, ono što nam svi jasno govore, a to je da tema klimatskih promjena, tema zeleno gospodarstvo nije jeftina i ne može biti jeftina. Znate neke zemlje koje su otišle već daleko i kojih se ne bave ovim bazičnim stvarima kojim se mi bavimo u ovom zakonu su napravile sljedeće, to se zove urbano rudarenje. One iz ploha koje su bile na kojem se je odlagao otpad i koje su završene, ponovno kroz to urbano rudarenje uzimaju i vade nekakve metale i nekakve nove vrijednosti i na tome zarađuju. Kod nas slučaj nije tako, zakon treba dati okvire kao da bude tako. I sad u zakonu ovom imamo neke novine, jedna novina je otpad iz rudarske industrije i imamo posebnu glavu u zakonu koja govori o otpadu iz rudarske industrije, govori što to je. Mene zanima koliko mi uopće rudarske industrije u ovom trenutku u RH imamo, ali ono što imamo imamo eksploataciju mineralnih sirovina, imamo istraživanje, dakle istraživanje vezano uz mineralne sirovine i imamo nesanirana eksploatacijska polja. I ono što sam rekla ponovit ću još jedanput, a to je zadnji slučaj visokih voda na Požeštini, poplava koja je bila je bila od nesaniranog eksploatacijskog polja od jalovine, između ostalog ono što ste dolje i vidjeli je jalovina. Dakle, sad se je u otpad odlučilo staviti vezano uz dakle industriju vezanu uz eksploataciju mineralnih sirovina odnosno bolje rečeno rudarsku industriju, ali se to nije napravilo do kraja. Postoji još jedna novina koja je u ovom zakonu, ali koju opet ne vidimo do kraja, a to su centri za ponovnu uporabu. Koji su to centri, kakovi su to centri, što će se tu događati, što će biti na tim centrima? Dakle, to je nešto što bi zakon trebao i meni se čini da je to jedan od elemenata koje bi trebali poticati. I tu ću se za kraj referirati na građevinski otpad. Kad dolazite, vi koji živimo u Zagrebu to vidimo, a kad dolazite do sabornice to možete malo pogledati. Ovi radovi koji se u Zagrebu rade, to ljudi rade sami i sami svojim sredstvima obnavljaju posljedice od potresa, pogotovo kad govorimo o Donjem gradu i višestambenim zgradama. Malo pogledajte građevinski otpad se sad već neko vrijeme ne odvozi. Taj građevinski otpad nije samo građevinski otpad, osim opeke i crijepa i svih nekih drugih stvari tamo imate i zemlje. Pitanje je zašto se ne odvozi je prvo pitanje. A drugo pitanje je što ćete s tim građevinskim otpadom raditi dalje? To je prilika koju treba iskoristiti, pri tom se neću sad više referirati na Grad Zagreb, referirat ću se na Baniju i Banovinu. Tamo se je već nešto kuća krenulo rušiti i ono šta je s tim rušenjem, materijal koji je dobio, pri tom mislim na opeku i opekarske proizvode i taj građevinski otpad ne bi smio završiti kao otpad. On bi trebao završiti kao ponovno uporaba, to postoji zaista iskustvo nekih drugih zemalja, iz toga možete raditi prefabrikate, iz prefabrikata možete ponovno nešto s tim graditi. Ono što mene zanima, mene zanima da li u ovom zakonu imamo dovoljno elemenata i dovoljno odredbi koji je vezan uz te centre za ponovnu uporabu, da li je u tim centrima za ponovnu uporabu razmišljeno da i građevinski otpad bude taj? Ja znam neke slučajeve i u RH gdje se to koristi, pa se od toga rade oni rubnici kojim radite za opločavanje pješačkih staza, dakle to je sve što nastaje recikliranjem građevinskog otpada. Ono što su mene naučili i što bi trebali znati, otpad, dakle mi smo donedavno govorili smeće, više ne govorimo smeće, otpad je neka nova vrijednost. Tu novu vrijednost treba prepoznati, tu novu vrijednost zaista o tome treba voditi računa i otpad ne treba biti trošak, on može biti prilika barem da smo na nuli. Mi dosad, ja ne znam ni jednog grada koji je iz priče s otpadom završio na nuli. Ja ona iskustva koja imam da to gradove košte i sve to dok gradove košta ta priča neće ići naprijed. A ono što je izuzetno važno i što smo svi zaboravili je edukacija. Edukacija građana, poticanje građana da zaista na kućnom pragu odvajaju.
Fala lijepa gđa. Mrak-Taritaš. Sada je na redu Klub zastupnika SDP-a, u ovom slučaju dva zastupnika će zastupati SDP, zastupnica Udović prva, a onda g. Jakšić. Gđa. zastupnica, ispričavam se.
Poštovani predsjedavajući, kolegice i kolege saborski zastupnici. Što reći o novom prijedlogu Zakona o gospodarenju otpadom? Iščitavajući ga, dakle krenula sam od procedure predlaganja zakona i tu sam uočila zapravo da se radi o potpuno netransparentnom i nedemokratskom zakonu. Zašto to govorim? To govorim iz razloga što sam zakon nije predložen u skladu sa Zakonom o informiranju, niti u skladu sa Poslovnikom o radu HS. Što se tiče same srži prijedloga zakona on isto tako možemo reći sadrži jako puno članaka za koje možemo reći da su nedemokratski. Naime, osim samog postupka predlagača zakona odnosno Vlade RH problematičan je kao što sam rekla i sadržaj zakona. Kao što i sam naslov kaže, sadržajno to više nije održivo gospodarenje otpadom, to je nedemokratski zakon koji je zapravo samo nastavak neučinkovite politike gospodarenja otpadom HDZ-a čije posljedice osjećaju svi stanovnici i gospodarstvo naše države. Ono što me posebno zabrinjava jest činjenica da se kroz ovaj zakon na mala vrata uvode spalionice, a osobito spalionice opasnog otpada. One se pretvaraju u objekte od državnog značaja i interesa. Što to znači? To znači da zapravo lokalna samouprava i regionalna samouprava može odnosno mora takve građevine preuzeti u svoje prostorne planove i zapravo više nema ingerenciju i mogućnost odlučivanja o svom vlastitom prostoru. Također prijedlogom zakona propisano je da su obrada opasnog otpada postupkom spaljivanja i odlaganja i centar za gospodarenje otpadom od posebnog interesa za RH, te da lokacije centara za gospodarenje otpadom, odlagališta i spalionica moraju biti planirane dokumentom prostornog uređenja, a da ove djelatnosti zapravo sada po ovom prijedlogu zakona mogu obavljati gotovo pa svi. Slijedeća ključna problematična odredba je ta da lokacija na kojoj se može obavljati djelatnost zbrinjavanja otpada ne mora biti planirana dokumentom prostornog uređenja ako se nalazi u području komunalno-servisne, industrijske, poslovne ili gospodarske namjene. Prevedeno, to znači da se jedinicama lokalne samouprave nameće obveza planiranja građevina koje su od interesa za RH u svojim dokumentima prostornog uređenja odnosno kao što sam već rekla dužne su preuzeti planirane lokacije i uskladiti ih s planovima više razine. Dok na sve ostale građevine za gospodarenje otpadom ne mogu nikako utjecati već ih zapravo sada može graditi svatko bilo gdje, pa čak i u poslovnim i gospodarskim zonama koje su zapravo često u blizini ili su dio stambenih naselja. Ovako grubo isključivanje jedinica lokalne samouprave ali i građana, javnosti i struke u procesu odlučivanja je derogacija svih ustavnih i demokratskih stečevina po prvoj točki zaštite prava građana i zaštite prostora i okoliša koji zapravo garantira pravo sudjelovanja u odlučivanju. U praksi smo svjesni problema koji nastaju uslijed nametnutih rješenja izbjegavanja stručnih rasprava, a nadasve neuvažavanja građana, javnosti i struke. Nažalost mi u Viškovu to vrlo dobro znamo, a svaki naš konstruktivan pokušaj osvješćivanja i prijedlog za rješavanje problema propadne pred administracijom i ovakvim zakonskim rješenjima. Pa tako prema najavama kolege Cappellia saborskog zastupnika iz redova HDZ-a stanovnici Viškova i naselja Marčelji mogu očekivati u budućnosti i energetsko postrojenje nametnuto sigurno protivno njihovoj volji, a sve kako bi politička orijentacija ove Vlade išla i dalje u smjeru centara za gospodarenje otpadom. Od uspostave kružne ekonomije, kvalitetne uspostave tržišta sirovina ovakvim prijedlogom zakona neće se u skorijoj budućnosti dogoditi ništa, a kamoli dostići sada i onako smanjen cilj odvojenog prikupljanja otpada od 55% do 2025. godine. Zahvaljujem.
Hvala gospođo Udović. Gospodin Jakšić, izvolite.
Poštovani predsjedavajući, kolegice i kolege zastupnici dobar dan, lijep pozdrav svima, hvala kolegici Uvodić na uvodu u samu temu i ono što moram reći u početku svoje rasprave je to da gospodarenje otpadom sigurno nije tema na kojoj će netko pobrati lovorike, dobiti ordenje i dobiti bezuvjetni pljesak građana bilo koje zemlje ne samo naše zemlje, jer kad god dođemo na temu otpada svatko naravno razmišlja gdje će biti to odlagalište ili taj centar, kako će s time gospodariti. Naravno da se onda priča protegne i na razne interesne lobije pa i na onu staru priču još iz filmova da se uvijek oko otpada negdje nađe i mafija i sigurno da ta tema nije nešto gdje se mogu prikupljati poeni i gdje se može ući u nju s temom i tezom populizma. No, ono što nam nedostaje i kad god pričamo o planovima za gospodarenje otpadom uvijek padnemo na tom testu, to je transparentnost, prezentacija, upoznavanje javnosti i jasne brojke i jasni planovi. To nažalost vidimo i iz ovoga prijedloga zakona. Kolegica je spomenula Marišćinu, ja mogu ovdje spomenuti Regionalni centar za gospodarenje otpadom Piškornica, gdje su potpisana europska sredstva, gdje nešto dolazi, ali još uvijek nitko do kraja ne zna što dolazi. Potrošilo se 10 godina, jedini rezultat je bio da je bivši direktor odmaglio sa xy kuna bonusa koji si je sam isplatio, našao je mjesto, radno mjesto sa solidnom plaćom u nekom drugom sustavu koji se bavi otpadom i nakačen je na neke ljude koji se bave otpadom, a i danas ljudi iz općine Koprivnički Ivanec i okolice u našoj županiji ne znaju do kraja što će se to voziti na Piškornici i odakle će se voziti jer su se i tu pojavile sumnje da će centar koji je zamišljen kao centar za 4 županije postati centar za 6 županija. I naravno kad onda dođe još ovakav zakon da si postaviš pitanje da li je stvarno moguće da na kraju tamo se nađe i spalionica. Svima nama je jasno da s otpadom nekud moramo, da ga na određeni način moramo oporabljivati, da na određeni način moramo s njime gospodariti, ali da bi građani vjerovali u taj koncept osim edukacije je potrebna transparentnost sa jasnim planovima i jasnim ciljevima, jasnim i kaznama tamo gdje je to potrebno, ali i sa jasnim nagradama. Zašto sam spomenuo nagrade? Dolazim iz grada Koprivnice gdje razvrstavamo 57% otpada, imamo nova reciklažna dvorišta, uskoro ćemo imati i novu kompostanu, dakle sve ono što kao jedinica lokalne samouprave sa našim komunalnim poduzećem i sa našim građanima možemo odraditi mi smo to do sada već odradili. Ali osim stalnog mahanja sa nekakvim izmjenama i eventualnim kaznama za one koji neće uspjeti ostvarivati one ciljeve koje im nametne Vlada kroz ovaj zakon nigdje nitko ne spominje na koji način ćemo eventualno moći honorirati naše građane i naše komunalne sustave koji ostvaruju ciljeve i koji čuvaju okoliš. A da ne velim koliko bivamo kažnjeni i to je dobro u svojoj raspravi rekla kolegica Mrak Taritaš s time što ostvarujemo ciljeve, što ostvarujemo planove, što toliko sortiramo jer s druge strane nismo napravili apsolutno ništa da bismo se mogli mjeriti sa spominjanom Ljubljanom jer naša država nema burzu otpada, nema burzu gdje se te sirovine mogu pretvoriti u sekundarne i vama se u nekim fazama godine ovisno o kretanjima svjetskih tržišta događa da prikupljanje plastike vam nije nikakva nagrada i nikakva dobra stvar nego vam je samo jedan ogroman trošak jer morate još nekom dodatno platiti da vam tu plastiku uzme. I bez zaokreta sa jačom i jasnijom ulogom države, ali ne sa jačim i jasnijom ulogom države da ovdje donesemo neki zakon, spustimo ga na županije, gradove i općine pa ko se snađe super, ko se ne snađe propast će i pričat će danas sutra o tome. Ne, to nije uloga države. Uloga države treba biti da otvori taj proces, da ga otvori građanima, da ga otvori općinama, gradovima i županijama, da ga otvori struci, da jednostavno se čuje glas onih ljudi od kojih se očekuje da apsorbiraju te količine otpada koje se očekuju, ali isto tako da konačno zakorači na tržište otpada na način da ne puštamo to privatnom kapitalu koji je puno puta sumnjivog porijekla nego na država na jasnim parametrima sa jasnim planovima uvede konačnu burzu otpada i onoga što se može oporabiti od otpada da zajamči otkup i da zaštiti i pomogne onim građanima, onim općinama, gradovima i županijama koji rade ono što se nas očekuje za jedan ekološki, održivi, normalan u današnje vrijeme u 2021.g. koncept gospodarenja otpadom. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Gospodin Ljubomir Kolarek zastupat će sada stavove Kluba zastupnika HDZ-a o ovom zakonu. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovani državni tajniče sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege. Zakon o gospodarenju otpadom 190 članaka i kada sam jučer bio na odboru koji je bio vrlo interesantan i dinamičan i kad vidite da je od tih godinu dana pisanja samog zakona bilo 1721 prijedlog odnosno primjedbe ili uputa na sam zakon i s jedne strane sjede HGK, HUP, s druge strane ljudi koji se bave zaštitom okoliša u sredini ministarstvo onda ustvari shvatimo da nije baš jednostavno napisati zakon koji će biti taj koji će zadovoljiti sve strane. No, sigurno je jedno da je novi zakon bolji od staroga i sigurno da je bolji u tom dijelu u kojem mene kao saborskog zastupnika i gradonačelnika najviše interesira, a to da jednostavno možemo građanima omogućiti da imaju čim kvalitetniji odvoz otpada za što manje novaca odnosno da budu sa tim zadovoljni. I u tom pogledu čl. 73. u novom zakonu omogućuje da se uvode kriteriji za umanjenje cijene javne usluge tako da pojedine jedinice lokalne samouprave mogu uvesti popuste za jednočlana, dvočlana kućanstva ili kućanstva koje samo kompostira biootpad ili popust za mikro i mala poduzeća, a sve kako bi potaknuli daljnje odvajanja otpada. Isto tako riješena je odnosno ukinuta je jedna nelogičnost da jedinice lokalne samouprave sa više od 3.000 stanovnika moraju imati fiksno reciklažno dvorište, a to znači da bi recimo na našem području gdje djeluje Gradsko-komunalno poduzeće Pre-kom trebalo imati šest fiksnih reciklažnih dvorišta što bi bilo itekako skupo. Ovako ćemo imati pokretna i postići bolji rezultat u traženju i sakupljanju otpada i to je jako dobro. No, ima stvari s kojima i nismo zadovoljni odnosno stvari koje bi trebalo razmatrati i u drugom čitanju razriješiti, a to je čl. 36. o financijskim jamstvima danas to nitko ovdje nije od mojih prethodnika rekao gdje bi možda trebalo razmisliti da se smanje jamstva po toni za kompostane, reciklažne centre znači to su sortirnice, onda obrade glomaznog otpada i sl. sa 1.125 kuna na maksimalno 500 kuna ili promijeniti pravilnik odnosno u zakonu omogućiti da jamstva i za ovu vrstu građevina može dati jedinica lokalne samouprave kao za odlagalište što piše u čl. 36. st. 4. Smatramo da je ova vrsta građevina osjetno manje rizična za okoliš od odlagališta te predlažemo odnosno ići će i prijedlog da se to smanji. Ono što mogu zaključiti i složiti se sa kolegama koje su ovdje rekli da je otpad biznis i tako to trebamo gledati i pogotovo kada je ne znam maloprije mene govorila kolegica Mrak Taritaš, pogotovo za građevinski otpad gdje trebamo razmotriti da se on reciklira i iskoristi i stavi u maksimalnu upotrebu. Činjenica je, rekao je to i kolege Miletić maloprije je govorio i kolega iz Koprivnice da pojedine jedinice lokalne samouprave imaju danas već odvajanje preko 60 odnosno 65% i postavlja se pitanje, kako nagraditi te naše građane da i dalje revno odlažu otpad. I sigurno da ćemo tu učiniti sve što je u našoj moći u jedinicama lokalne samouprave da to napravimo, a da naša komunalna poduzeća posluju kvalitetno, da opstaju jer smatramo da bez obzira koliko mi ovdje danas čuli kritika na centre za odvajanje otpadom, ja ću reći jednu stvar da ipak 35% crnog otpada negdje trebamo smjestiti i sigurno je da ako se ne varam, Marinšćina ne bi imala takve mirise da Rijeka sortira barem 40%. Znači trebamo potaknuti JLS-ove da educiraju građane, da potiču komunalna poduzeća ili ostale jedinice samouprave da se javljaju na natječaje. Novaca za kompostane, meni nije jasno zašto jedna Istra nema kompostanu i postrojenja za sortiranje otpadom. Ja imam osjećaja kad se raspiše natječaj da novaca ostaje u ministarstvu neiskorišteno. Mislim da bi tako trebali potaknuti JLS-ove da se javljaju, da koriste ta sredstva jer onda sigurno ne bi se desilo da jedan Zagreb mora platiti 8,8 milijuna kuna penalizacije, Split 3,1 milijun i mislim da u tom pravcu svi skupa trebamo razmišljati. Zakon je sigurno veliki iskorak naprijed, možda neće sve zadovoljiti, ali Klub zastupnika HDZ-a će ga podržati u prvom čitanju. Hvala.
Hvala. Sada je na redu g. Hrvoje Zekanović koji će zastupat stavove Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista. Izvolite.
Poštovani predlagatelji, poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege. Otpad je jedna od najčešće spominjanih tema u svim parlamentima svijeta, nije samo Hrvatska ta u kojoj se govori o otpadu i ja ću reći da je to jedan od najvažnijih zapravo i problema današnjice, jedan od najvažnijih. Nažalost, o tome se mnogo govori, a malo se radi i možda je najljepši primjer koliko se o tome govori u Hrvatskoj, a koliko se radi upravo HS. Mi o tome govorimo ovdje, a evo upravo svi vi koji ćete danas ručat u HS potrošit ćete minimalno jednu ovakvu kutiju koja se neće reciklirati, ovo se ne odvaja, dakle ovo se, dakle nakon što ćete vi kolegice i kolege pojesti ovo se baca, ne odvaja se odnosno nemamo reciklažu. Nije samo riječ o HS nego je riječ i o ministarstvima, riječ je o brojnim državnim institucijama. Stoga s ovog mjesta pozivam nadležno ministarstvo da se red prvo uvede tamo u onoga ko nalaže drugima da se uspostavi red, a to je u ministarstvo odnosno ministarstva, HS, budimo primjer hrvatskom narodu, budimo primjer svima u hrvatskoj državi što se stvarno treba raditi. Drugi ključan problem je, a o tome sam već govorio, evo „repetitio est mater studiorum“, ponovit ću to opet. Mi smo zapravo nekakva karitativna RH jer poklanjamo novac drugim državama. Dakle, kada i neki regionalni centri za zbrinjavanje otpada i odvoje otpad taj otpad oni ne daruju nego plaćaju da ga preuzme netko drugi. U slučaju Šibenskog regionalnog centra to su Austrijanci i onda za reciklirani otpad, već odvojeni, mi platimo Austrijancima po toni otpada, ne bi sad htio krivo reći, 1.000 kuna npr. i onda Austrijanci od tog otpada znate što naprave, proizvedu energiju. I sada ja ću postavit jedno pitanje koje sam puno puta postavio ovdje, jesmo li mi normalni? Znači jednostavno pitanje, dakle mi njima platimo da preuzmu energent. Pa zar mi ne bi to mogli radit? Pa naravno da bi mogli. U čemu je problem? Ja vidim da mi bauljamo, da bauljamo. Druga stvar, a na ovu ću se vratit opet jer moram još malo pojasniti. A druga stvar koju sam spomenuo ovdje ministru dok je bio je vezano uz umjetnu inteligenciju. Onako, nije se baš snašao, vidim da o tome nije bilo riječi u ministarstvu. Kad sam ovdje s ove govornice prije godinu dvije dana u prošlom sazivu spomenuo kako treba uvesti poziv, porez, pardon, na Facebook, YouTube, onda su me ismijavali, izrugivali su se „Zekanović bi oporezovao Internet“, izlazilo moje lice na portalima s grimasom, a prije par dana Europska komisija je donijela upravo tu odluku. Bogu hvala. Onaj koji zarađuje i u virtualnom prostoru Hrvatske i bilo koje države na svijetu, treba plaćati porez. Opet me je malo pogledao čudnovato ministar, govorim o umjetnoj inteligenciji. Dakle, ako želimo biti u korak sa najnaprednijim državama na svijetu već danas se informirajte jer postoje sustavi koji iznimno kvalitetno odvajaju otpad, a to ne rade ljudi nego rade roboti. I zapamtite sada ovu stvar, ovo je prvi put izgovoreno u HS, za 5.g. ćete vi govoriti o ovome, ali meni ne treba za 5.g., meni treba sutra. Dakle, u normalnim državama svijeta roboti razvrstavaju otpad, a ne ljudi koji su NKV radnici i koji to rade cijeli dan i ugrožavaju svoje zdravlje. Ajmo korak dalje. Ja vas uvjeravam za 10.g. razvrstavanje po domaćinstvima neće bit ni potrebno. Zašto? Jer će to sve raditi umjetna inteligencija odnosno strojevi. Nemojmo uzimati tehnologiju koja zapravo danas već polako se napušta. Dakle, u nekim državama, Norveška, SAD, Kina naročito, više nema selektiranja otpada, ubacuju sve u istu, u istu kantu, neki gradovi probno i kasnije roboti to razvrstavaju. Me razumijete? Dakle, dogodit će se, to vam je, znate što vam je ovo sad što mi radimo, ovo vam je kao da mi uvodimo ploče s kredom u sve učionice, a svi drugi uvode računala. I kažu, to je super, to je najnaprednija tehnologija, tu smo mi. Razmišljate korak ispred vremena. Ali, u ovoj fazi, vratit ću se, molim vas, molim vas da se ne poklanja novac hrvatskih poreznih obveznika bilo kome. Ja čak neću imati ništa protiv da, ne znam, evo, ima u Belišću tvrtka koja otkupljuje papir, je li tako? Evo, pa čak mi nije ni krivo kada, znači šibenski Bikarac plati Belišću za zbrinjavanje papira recikliranoga. Ali mi strašno ide na živce kad mi platimo Austrijancima i onda Austrijanci proizvode energiju i rugaju se s nama i govore, ovi s Balkana brdovitog, stvarno nisu normalni. Još jedna stvar o kojoj nitko nije govorio u Saboru. Imate tzv. drobilice otpada koje se danas jako kupuju u Hrvatskoj. Za one koji ne znaju, evo za širu javnost, to je onaj uređaj koji se montira na sudoper. 1000, 2, 3000 kuna košta i ti kroz taj uređaj stvarno možeš provući što god hoćeš, što god hoćeš. Samliti i onda sve to što si kući proizveo kao otpad, gdje ide? U kanalizaciju i to je legalno. Je li to ono što mi želimo? Ja mislim da nije, jer onda imamo jedno dodatno opterećenje na kolektorske kanalizacijske sustave. Ili možda je to u redu? Evo, ja bi volio da se s tim pozabavite. Dakle, imate tisuće i tisuće, desetke tisuća uređaja koji se godišnje instaliraju u sudopere hrvatskih domaćinstava. I odjednom imate manje otpada, znači u kantama, ali imate više materijala znači u kanalizacijskom sustavu. Znači ovo je nešto o čemu se mora povesti računa. Što se smije staviti, što ulazi tu, znači tu vam ljudi guraju apsolutno sve. Ovi malo skuplji vam mogu doslovno metal samliti i sve ode u kanalizaciju i opterećuju kanalizacijski sustav, melje plastiku, organske tvari, što god. Dakle, pozabavite se s tim. Naposljetku moram malo kritizirati ministra ovdje koji se tako pohvalio, malo, morao bi puno, ali ja budem malo danas, nek bude malo, koji se tako pohvalio, ne znam nakon čijeg pitanja, kojeg kolege ili kolegice, da je Hrvatska od 2016. do 2019. što se tiče reciklaže narasla sa 16 na 18%, je li? Pa ljudi moji, ako si imao 1% recikliranoga i narastao si na 1,20%, pa naravno da si rastao 16%, ali to je ništa. Tako spominjem uvijek primjer lijepi, kada vam je Srbija nakon što je napala Kosovo i bila bombardirana od Amerike, pala na dno, dogodine je bila zemlja sa najvećim gospodarskim rastom. Imala je rast od 50% BDP-a, kad je imala 0. Dakle 18% od 1% ili 0,5% je ništa. Dakle, ministar je to lijepo zakamuflirao pa netko stvarno misli da smo rasti 18%. Nismo, mi smo sad što se tiče recikliranog otpada ispod svake kritike, znači jako nisko. Tako da se ipak jasnosti, naravno i kolegama zastupnicima, prezentiraju stvarni podaci, a ne da se oni stave u celofan brojaka i da se obmani hrvatska javnost. Dakle, ovo je iznimno važno pitanje jer ekologija je bez obzira što u Hrvatskoj ljudi skapavaju od gladi, neki stvarno skapavaju od gladi, je nešto što će se morati govoriti i raditi, ja bih osobno bio i za radikalnije poteze i baš me zanima koliko će trebati HS-u da se počne odvajati ovo, što danas svi koristimo i ne samo ovo, i ministarstvima. Evo, imat ćete moju kritiku ili pohvalu sljedeći puta kad dođete ovdje. To se može brzo riješiti.
I sada je na redu g. Željko Lenart koji će zastupati stav Klubova zastupnika HSS-a i HSU-a o ovom Zakonu. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege, državni tajniče. Evo, kao što sam već rekao, u replici da je pred nama još jedan reciklirani zakon o otpadu i da ozbiljnosti predlagatelja najviše govori to da tek nakon završetka javne rasprave nakon 5 mjeseci odgovoreno na primjedbe, što mislim da je nedopustivo. Sam prijedlog ima samo jedan cilj, a to je da sitnim modifikacijama nastoji što duže zadržati postojeći kriminalni sustav gospodarenja otpadom u RH. Zakon se predlaže iako nije napravljena analiza ostvarenja ciljeva Strategije gospodarenja otpadom usvojena još 2005. g. i njene usklađenost sa novim EU direktivama o otpadu. Zakonska zabrana stavljanja na tržište jednokratnih plastičnih vrećica umjesto propisivanja obvezne količine recikliranog sadržaja u tim vrećicama neće dovesti do smanjenja plastičnog zagađenja u RH, nego samo do ukidanja oko 800 radnih mjesta u tvrtkama koje su dobrim dijelom svoje proizvodne kapacitete financirali iz EU fondova. Zakon osim zabrane jednokratne plastike ne daje nikakav prijedlog ni smjernice za oporabu otpada koja je zapravo jedini ključ rješenja postojećeg zagađenja. Ukidamo lagane vrećice, a potičemo deblje plastične vrećice koje sadrže više plastike, kojima treba svakako duže da se raspadnu, ili ćemo zabraniti sve vrećice ili moramo razmišljati o tome koliko je recikliranoga u njima. Daljnje forsiranje centara za gospodarenje otpadom sa tehnologijom mehaničko-biološke obrade otpada iz 70-ih godina prošlog stoljeća, za čije produkte obrade, znači gorivo iz otpada nemamo ni predviđene ni izgrađene kapacitete za energetsku oporabu i u stopu odlaganja otpada nakon obrade od 30%, apsolutno ne možemo ispuniti zahtjeve novih EU direktiva. Kupujemo najmodernije avione za naše Ratno zrakoplovstvo, što je pohvalno, a za obradu otpada koristimo tehnologiju iz 70-ih. Do sada su završena svega dva centra u programskom razdoblju od 2014.-2022., vjerojatno će bit završen još jedan od 13 predviđenih, a svi se suočavaju sa istim problemom, kuda sa sirovinom nastalom obradom otpada. Ministar je u više navrata izjavljivao da će svi centri biti završeni do 2022. i to je valjda jedino obećanje Vlade za koje se radujem da neće biti ispunjeno. Nažalost kroz odluke gradskih vijeća koje sam primijetio da se dešavaju u nekim gradovima, izgleda da se pokušavaju gurati spalionice otpada na mala vrata, što smatram da nije ni korektno prema građanima, a sigurno niti dobro. To je jedna stvar koja se pojavila kod nas u Kutini, iako imamo kemijsku industriju koja dovoljno zagađuje prostor, mislim da nema mjesta za nikakvu spalionicu, pa da ima minimalnu najminimalniju emisiju otrovnih plinova u cijeloj Europi. Intencija prijedloga zakona jest da i dalje omogući netransparentno upravljanje sustavom za gospodarenjem posebnih kategorijama otpada u dodjeli poslova na netržišnim principima tvrtkama koje su u milosti ministarstva. Tako se za oporabitelje posebnih kategorija otpada prijedlogom zakona propisuje postupak dodjele ovlaštenja koje u stvarnom smislu predstavlja dodjelu koncesija koja nije predviđena zakonom. Time se diskriminiraju svi obrađivači koji imaju važeću dozvolu za gospodarenje predmetnog otpada, a ne bave se istovremeno i sakupljanjem otpada. Fond sukladno prijedlogu sklapa ugovor samo sa ovlaštenim obrađivačem kojeg odbire ministarstvo, a koje je ujedno i sakupljač predmetnog otpada. Sukladno navedenom odabrani obrađivač je u stvarnom smislu organizacija koje proizvođaču nameće ministarstvo. Sam postupak odabira ovlaštenog obrađivača, a time i sakupljača po načelima koji u potpunosti isključuje tržišne kriterije, poput ekonomski najpovoljnije ponude, potencijalno širom otvara mogućnost korupciji, tužbama, sudskim procesima koji su i tako do sada vodili se protiv ministarstva i fonda. Odredbama zakona sustav gospodarenja otpadom favorizira se Fond za zaštitu okoliša i onemogućava se ravnopravnu tržišnu utakmicu u poslovima gospodarenja otpadom. Što se tiče fonda i davanja koja se uplaćuju u fond nisu porezna davanja i jednostavno fond se ne može smatrati poreznim tijelom. Prijedlog ovog zakona donesen je u cilju daljnjeg podržavanja različitih grupacija kojima je jedini interes da na otpadu i dalje masno zarađuju dok se otpadni problemi s otpadom samo nagomilavaju i guraju pod tepih dok nam ne uslijede kazne i penali zbog ne ispunjavanja onoga što smo kao država potpisali u predpristupnom ugovoru i prihvaćanje direktiva o otpadu EU. Tko će platit? Platit će naravno građani kroz proračun, a oni koji su masno zaradili sigurno svoj novac za to neće dat. Žao mi je što ministra nema da sluša raspravu zastupnika, očito nije bitno ono što mi zastupnici ovdje govorimo i ja ga pozivam da dođe u Kutinu ne najavljen na deponiju komunalnog otpada da vidi kako se gospodari otpadom na uređenoj deponiji koja je ograđena visokom ogradom na kojoj su do prije par godina bili i zaštitari na koju se danas dozvoljava stanovnicima romskog naselja da oni recikliraju otpad, da borave tamo, da raznose otpad sa deponije i da ga bacaju u obližnji potok kojega odnosi Kutinica u Lonjsko polje, Savu i dalje. Ja ga pozivam da dođe vidjeti svaki dan na južnom dijelu Kutine stupove dima gdje se spaljuje otpad da se ukloni ono što nije metalno. Unatoč upozoravanja gradske vlasti nitko na to ne reagira, niti vatrogasci, niti policija, niti gradska uprava. Određena grupacija ljudi maltretira i truje određeni dio Kutine na što nema reakcija niti od strane ministarstva i nikoga drugoga, a ovdje pričamo o laganim vrećicama i o njihovom zagađenju. Evo još jednom poziv, ja se nudim kao vodič ali morate doć nenajavljeno jer u protivnom će svi biti uklonjeni i nećete vidjeti ono što se dešava. Samo zbog toga što je politika gradske vlasti bila ta da se naplaćuje dovoz otpada ispod jednoga kubika besplatno na deponiju komunalnog otpada, dok je to funkcioniralo otpada nije bilo u prirodi, a sada se on gomila širom Lonjskog polja i kutinskih poljoprivrednih površina, kanala, vodotoka, šume koje su pune otpada što će daleko više koštati sve one koji uplaćuju u proračun, a s druge strane zagađenje je svakog dana sve veće na što se svi oglušuju. Pokušajte razmisliti o tome jer navodno je zakonska prepreka da ti ljudi dovoze besplatno otpad u odlagališta, ali ja smatram da je bolje promijeniti zakon i dozvoliti taj besplatni dovoz u odlagalište nego da ga se odlaže u prirodu. Hvala.
Hvala i vama. Do 12,30 pauza radi provjetravanja. Hvala. Vidimo se u 12,30. STANKA U 12:18 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 12,20 SATI]] Nastavljamo s radom, hvala. Sada je na redu gospođa, prelazimo na pojedinačne rasprave, gospođa Branka Juričev Martinčev.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovana savjetnice, sad će nam vjerojatno i državni tajnik skoro, kolegice i kolege, pa evo na samom početku s obzirom da dolazim iz Šibensko-kninske županije iz grada Vodica veseli me pročitati da smo od 2005. do kraja 2019. zatvorili 224 odlagališta otpada s obzirom da je grad Vodice upravo zatvorio svoje odlagalište Leć. U tom periodu da je saniranih odlagališta 189 odnosno 9 više nego je od 2015. i sanirano je to isto odlagalište Leć na području grada Vodica, a u funkciji su 2 centra za gospodarenje otpadom Marinšćina i Kaštijun, a 2 centra su u izgradnji Bikarac i Biljane Donje. Naime, Bikarac je na području grada Šibenika, Šibensko-kninske županije i tamo već grad Vodice odlaže svoj otpad. Ono o čemu bi ja željela govoriti u ovoj svojoj raspravi mislim da je ono što najviše zanima naše građane, a to je o cijeni odvoza otpada odnosno njih će sigurno zanimati da li će ovim novim zakonom, naravno kad prođe i drugo čitanje i stupi na snagu i kad jedinice lokalne samouprave donesu svoje odluke biti viša ili niža cijena. Kao što stoji u zakonu struktura cijene javne usluge sastojat će se od cijene za količinu prodanog miješanog komunalnog otpada i cijene obavezne minimalne javne usluge ili tzv. fiksnog dijela i ovog ranije navedenog varijabilnog dijela. Kad se govori o cijeni obavezne minimalne javne usluge tu nadalje zakon propisuje da ćemo imati jedinstvenu cijenu u kategoriji korisnika kućanstva i onu drugu opet jedinstvenu cijenu u kategoriji koja to nije kućanstvo s tim da postoji odredba zakona da jedinice lokalne samouprave znači gradovi i općine mogu donijeti i određene kriterije za umanjenje tih cijena. Kako kao što sam rekla dolazim iz Vodica iz Šibensko-kninske županije na našem području ima jako puno objekata koji su veći dio godine zatvoreni i samo se ljeti iznajmljuju ili u njima borave vlasnici objekta što je veliki problem za sve naše, sva naša komunalna poduzeća jer trebamo znati da do tih objekata iako su oni uglavnom veliki dio godine zatvoreni treba doći vozilo, treba doći djelatnik i netko to sve skupa treba platiti. Ja bi se još jedanput vratila na ovu strukturu cijena, kad se govori o javnoj usluzi točno stoji što je sve uključeno u tu uslugu. Znači prikupljanje miješanog komunalnog otpada, biootpada, otpada koji se reciklira, glomaznog otpada i uz to ide usluga preuzimanja otpada u reciklažnom dvorištu i usluge prijevoza i prodaje otpada ovlaštenoj osobi. U narednom Članku 65. kad se govori o financiranju javne usluge onda se odvaja miješani, odvoz miješanog komunalnog otpada, biootpada i glomaznog se financira iz sredstava naplate cijene javne usluge i ugovorne kazne odnosno može financirati i grad ili općina, dok se otpad koji se reciklira kao i usluga preuzimanja tog otpada će se financirati pretežno od otpadne ambalaže i sredstava prikupljenim naplatom naknade gospodarenja otpadom odnosno financirat će fond. Usluga prijevoza i predaje otpada ovlaštenoj osobi nije tu ni pod stavkom jedan, ni pod stavkom dva, što znači niti se predviđa da se financira iz naplate cijene usluge niti će financirati fond, ima gradova, općina, a mislim da je veliki problem i otoka. Evo, ovaj, čula sam kako ima i na otoku Rabu i Loparu tu sigurno da su ti troškovi iznimno visoki s obzirom da prijevoz treba biti sve do grada Rijeke i bez obzira na sufinanciranje sredstava fonda, da je velik dio koji će preostati kao trošak općini i gradu, odnosno samim građanima. U ovu jedinstvenu cijenu obavljanja minimalne javne usluge koje se razvrstava u kategoriju koju nije kućanstvo, tu će biti i kategorija znači, u tu će kategoriju spasti i mali iznajmljivač i crkva i neka obrtnička radiona i hotel. Ako GRO ostavimo na fiksnom iznosu, [[Upadica: Vrijeme.]] nećemo imati motivaciju za naplatu prema količini.
Hvala. Hvala lijepa. Imate replike, g. Ivanović.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče, uvažena kolegice. Dosta smo u ovim raspravama ispred klubova čuli, a i od samog ministra, da u biti regionalni centri za gospodarenjem otpadom su nešto što nam treba. No, naravno, da bi se to dogodilo potrebno je još puno, puno vremena. Smatrate li da su u biti regionalni centri za gospodarenjem otpadom nešto što može ubrzati ovu cijelu priču i dovesti nas do onog cilja kojeg smo si zadali do 2025. g.?
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo kolega Ivanović. Evo, kao što sam rekla na početku, drago mi je vidjeti da su dva centra u izgradnji, između ostaloga, da je to Bikarac na području Šibensko-kninske županije. Međutim otkad se krenulo u izgradnju ovih centara za gospodarenje, možemo vidjeti da samo su nam 2 u izgradnji i 2 centra već imamo, što pokazuje da tu imamo velikih problema, da tu bez obzira na osigurana sredstva iz EU fondova, da je potrebna velika i jako složena dokumentacija i ako ovo bude išlo i dalje takvim tempom, imat ćemo u budućnosti jako puno problema upravo da na ovakav način odlažemo otpad.
Gđa. Jelkovac.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Poštovana kolegice, naravno da je cijena zbrinjavanja otpada ono što sigurno najviše brine naše građane i slažem se s vama da treba, osim o varijabilnom dijelu gdje će građani sami moći utjecati na to koliko imaju zbrinutog otpada i razdvojenog, na taj udio u cijeni, međutim što se tiče fiksnog dijela, bojim se, na koji oni ne mogu utjecati, bojim se da će taj dio na kraju prerasti u znatnoj mjeri varijabilni dio i da je to ono što brine naše građane jer u taj fiksni dio će naša komunalna poduzeća u lokalnim sredinama morati uračunati sve troškove koje imaju, a bit će povećan broj odvožnje smeća obzirom na odvojeno zbrinjavanje otpada i drugi troškovi od nabave kanti, svega ostalog što ide u fiksni dio, tako da mislim da bi tu trebalo razmisliti, pogotovo u višestambenim zgradama kako to riješiti da bude pravedno. Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo kolegice Jelkovac. Upravo mi vrijeme nije dozvolilo da dovršim sve na tu temu reći, ovo što vi kažete, ako GRO bude cijene upravo na fiksnom ovom dijelu, onda neće biti motivacije da bude što manje miješanog otpada koji se odvozi. Znači trebalo bi zbog motivacije građana da većina cijene se odnosi na ono što će oni svaki dan odlagati i bacati jer će onda biti motivirani više sortirati. Međutim zaista, od održavanja sortirnica, reciklažnih dvorišta, izgradnje, prijevoza, sve ono što se odnosi na glomazni otpad i sve ono što traži komunalno poduzeće, neće biti moguće ako ta cijena tog fiksnog dijela bude mala, a ova veća kako bi se motivirali građani.
Gđa. Anka Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovana kolegice. Dakle, ja sam isto u svojoj replici htjela reći nešto na temu cijene i na temu tog varijabilnog dijela. Ali, vi ste bili dugogodišnja gradonačelnica Vodica i dobro znate da je otpad i da je problem otpada apsolutno, kad je riječ o turizmu, različit u ljetnim mjesecima, kao što je sva infrastruktura, vi zapravo, bazičnu infrastrukturu morate raditi za one, ... [[Govornik se ne razumije.]] , za najviši broj, a glavnine godine, nemate to, ajde nek kažemo da je turistička sezona 3 mjeseca, a lažemo se, ali nek bude 3 mjeseca. Vi preostalih 9 mjeseci morate funkcionirati na jedan drugi način. Kako, dakle to je uvijek problem, i vodovoda, problem i elektroopskrbe, vi morate imate elektroopskrbu za taj najveći broj, ali je tu problem i tog fiksnog dijela za otpad jer vi morate imati da funkcioniraju u tim ljetnim mjesecima. Je li to slika koju šaljete? Koja su prava rješenja ja nisam sigurna.
Vrijeme. Hvala. Odgovor.
Hvala lijepo kolegice Mrak-Taritaš. Pa upravo sam rekla, bit će i zanimljivo vidjeti kako će tome doskočiti od brojni gradovi i općine, sigurno vrlo različito jer što, kao što ste rekli, 9 mjeseci u godini trebat će vozilo sa vozačem i sa službom doći do određenog apartmana, do nekog objekta u kojem nikoga neće naći i sigurno, ako gledamo samo onaj varijabilni dio, on će biti 0 kuna. Ako ovaj fiksni bude jako nizak, neće se moći pokriti troškovi čitavog ovog mrtvog hoda u zimskih mjesecima. Nabaviti opremu, nabaviti, zaposliti djelatnike sortirnice i sve ovo što će trebati i za zbrinjavanje glomaznog otpada i ostalog.
G. Borić. A ne, to je već rasprava. Nema više replika. G. Borić, izvolite. Izvolite.
Hvala lijepa uvaženi potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Zakon o gospodarenju otpadom zasigurno jedan od zakona kojeg smo i duže vrijeme čekali, ali mislim da je konačno, barem po raspravi, vidim, blizu toga da bude pogođen u potpunosti i da do drugog čitanja možemo popraviti još neke situacije koje smo uočili, a možda traže još malo popravljanja. Što se tiče naše države, zaista je različita od, u mnogim dijelovima od svoje geografske rasprostranjenosti pa različitih načina života od Jadrana pa do kontinenta sa mnogim specifičnostima jednostavno ni ovakav jedan zakon ne može samo tako kroz jedan članak podmiriti ajmo reći sve nekakve naše načine života pa kad govorimo i o samom zbrinjavanju otpada. Zašto to kažem? Zato evo sad smo čuli ono vršno opterećenje recimo na Jadranu vam je 1.8. kada na tom prostoru dodatno imamo još dodatnih milion nekakvih turista, stanovnika koji dolaze privremeno i u kontinentalnom dijelu koji jednolično poprilično živi znači tokom 365 dana. Složiti to u članak koji će onda optimizirati jednu tako priču oko zbrinjavanja otpada jednostavno nije baš najbolje ili najlakše načiniti. Mislim da ovaj zakon sada konačno pogađa želje lokalnih samouprava, ali i kompromis države u odnosu znači između tih nekakvih varijabli koje su se pojavljivale u smislu da nisu nam udovoljavale u dijelu održivosti samog sustava u smislu naplate cijele te priče kad govorimo o otpadu. A to je priča koja košta i koštat će u budućnosti zasigurno još i više jer imamo različita ponašanja. I danas smo imali prilike čuti priču o centrima za gospodarenje otpadom. Oni su naša stvarnost i biti će u budućnosti i ono što smo imali 2015. nije jednako 2020., a danas u 2021. Je puno bolje nego što je bilo već i prošle godine. Imamo centre koji se grade, centre koji biraju izvođače i koji će se u slijedeće 2-3 godine izgraditi i pokriti prostor RH kako je to još zamišljeno ja mislim negdje 2005. godine. Imali smo razdoblje 10 godina koje nije funkcioniralo tj. nešto smo učili kroz te pristupne fondove ali nismo priču realizirali. Zašto? Zato jer je najjeftinije isprazniti otpad ili smeće kako mi to kažemo na neki prostor koji je bio odlagalište i to ne košta ništa. Mnogi su izbjegavali jednu takvu obavezu zato jer je to bilo najjeftinije. Danas kada nas stišću te politike i europske, ali i naša želja da se bavimo održivom razvojem i da štitimo okoliš mi smo zatvorili evo čuli smo preko 200 odlagališta. Znači saniramo prostor, a to što smo zatvorili mora se odvoziti na neki drugi prostor ili na neka odlagališta koja su ostala otvorena ili na centre za gospodarenje otpadom koja funkcioniraju. Čim vozite u centra to nešto košta više nego opet pražnjenje kamiona tamo negdje na nekom prostoru koji je bio ili je još uvijek odlagalište. E ta priča košta. Zašto košta? Jer platiti kamion, njegov trošak, dvoje ili troje zaposlenih koji na njemu zbrinjavaju otpad i pražnjenje nije jednako platiti te iste kamione te iste ovaj ljude plus odvojeni otpad papir, staklo i sve ono što skupljate plus miješani komunalni otpad kojeg onda odvozite na posebno na određeni centar kao što to mi radimo u našoj županiji. To je neka druga priča i to nešto košta. Zbog toga i ovaj zakon konačno daje nama kao lokalnim samoupravama i komunalnim društvima mogućnost da sami optimiziramo cijenu minimalne javne usluge, da kažemo naš sustav na razini godine košta toliko u onom dijelu koji je do sada bio obvezan, a to da prikupljamo sav taj posebni otpad i da ga ne naplaćujemo građanima samo naplaćujemo kroz varijabilni dio cijene miješani komunalni otpad jer i njega odvozimo na taj centar. Sve ostalo što je oporabna sirovina koje su preuzimali oporabljivači plaćalo se i sada iz te cijene minimalne javne usluge. Tko je uspio pomiriti nekakve odnose taj nije poslovao s gubicima. Onaj tko je napravio problem malo si je napravio problem, ali što tu sad država radi tj. ovaj zakon. Oni kažu mi ćemo vam to sufinancirati da to ne prelijete na naše građane kao još dodatni motiv u tom dijelu znači minimalne javne usluge. Pomoći ćemo vam sufinanciranjem iz fonda da vam plaćamo troškove, a to nisu mali troškovi. Imali smo raspravu na odboru i rekao sam i danas, znači 1.000 kuna vam tona stakla plus prijevoz do ne znam tu do Zagorja nama sa Raba, 2.000 vam je tona plastike koju plaćate da vam je netko zbrine, ne znam što dobivate recimo samo kao uplatu vama kao komunalnom društvu, čisti karton balirani koji ćete nekom prodati i za to će vam dati nekih 70 kuna po toni i platit će vam transport jer im se to isplati, ako je još miješanog papira u tome e već vi plaćate nekome drugome. Znači to je priča koja košta, ali ovaj zakon nudi suradnju, pomoć i to je dobro [[Upadica: Vrijeme.]] hvala što ste saslušali kažem da možemo funkcionirati bez nekih većih problema.
Imate replike. Gospodin Ivanović.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Uvaženi zastupniče Borić, vidjeli smo da ovim zakonom u biti se zabranjuje jedan dio plastičnih proizvoda, nešto što je praktički do sada bila svakodnevica od donošenja ovog zakona to više neće tako biti. Smatrate li da su zabrane te koje mogu bitno poboljšati situaciju kada je u pitanju otpad, dolazite naravno sa otoka gdje to stvara poseban problem ili postoje možda i neke druge stvari kao edukacije ili bilo što drugo ljude naučiti kako se nositi sa otpadom, pogotovo želimo li zaštiti i okoliš, a pogotovo kada je riječ o jadranskoj obali, pa naravno i o kontinentu.
Izvolite odgovor.
Hvala vam kolega Ivanović, znači upravo su te plastične vrećice bili najveći neprijatelj okoliša, pogotovo tamo gdje imamo otvorena odlagališta i gdje se otpad znači prazni na otvoreno odlagalište i nije selektiran otpad. To vam leti po zraku, u moru, u šumi završi na svakakve načine pogotovo u prostorima Jadrana gdje imate velike vjetrove itd., od bure, juga i mislim da mi koji živimo na otoku vidjeli smo što znači primijeniti sve zakone koje nam je država dala na, kao mogućnost, iskoristiti sredstva koja daje fond za izradu pretovarnih stanica, sanaciju odlagališta itd., to su vrlo minimalna sredstva vlastitih učešća da biste riješili problem koji je trajao desetljeće. Vi danas dođete na Rab nećete vidjet više nigdje ni jednu vrećicu barem na tom odlagalištu gore koja leti u prirodi zato jer je sanirano odlagalište. Sve ostalo se radi na pretovarnoj stanici i u reciklažnom dvorištu. Sve odvozimo sa otoka i to je za nas nova vrijednost koju možemo reći i svakom turistu. Na ovom otoku više ne postoji otpad koji ostaje ovdje, sve odvozimo i zbrinjavamo kroz oporabu. Znači to je vrijednost, to šta država daje koristi.
Hvala, hvala lijepa. Gospodin Pavić.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovani zastupniče vi dolazite s otoka, bili ste i čelnik lokalne samouprave i svjesni ste tog da zapravo jedan dio vlasnika vikendica sufinancira odnosno pomaže lokalno stanovništvo u odvozu otpada jer zapravo čitave godine plaćaju odvoz otpada. Svjesni smo toga da većina tih vlasnika vikendica dolazi dolje na mjesec dana, eventualno dva, a odvoz otpada plaća, doduše u nešto smanjenom ovoga iznosu punih 12 mjeseci. Da li postoji neki plan kod vas u lokalnoj samoupravi i generalni plan za ostale … [[Govornik se ne razumije]] pogotovo za otoke da se taj iznos vlasnika vikend kuća da se to nekako smanji i da oni zapravo participiraju u manjem dijelu?
Fala. Odgovor.
Hvala vam lijepa. Znači mi kad govorimo o vlasnicima objekata koji povremeno nekad žive na prostorima Jadrana znači imamo problem jer ako moramo plaćati dio vode koju ne koristim tokom cijele godine, imaju one svoje fiksne troškove to je u redu. Ako plaćamo recimo troškove električne energije i svega ostaloga, one fiksne troškove to je u redu. Kada to trebamo platiti za otpad onda to više nije u redu. Ali i tu smo doskočili sa ovim zakonom. Znači on dozvoljava da se kroz odluku koju će donijeti znači predstavničko tijelo u smislu kriterija koje će sadržavati da bi se došlo do cjenika procijenit će što oni mogu znači svako u svojoj lokalnoj samoupravi učiniti da i taj dio ako je nekoga više opterećivao, a to možda vi mislite za privremene stanovnike koji nam dolaze ljeti dolje, da se onda to prilagodi tome da oni ne plaćaju više nego što su plaćali sada, ali da taj trošak onda s obzirom da uvodimo financiranje, znači sufinanciranje kroz tu minimalnu cijenu javne usluge, onaj fiksni dio za održivost sustava, prebaci se na sufinanciranje države i tu puno prostora postoji koji će dobro razmišljati i promišljati svoje politike zbrinjavanja otpada, znači postoji itekako.
Fala lijepa. I gđa. Branka Juričev-Martinčev.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Kolega Borić, i vi ste govorili o tom odnosu cijeni fiksnog i varijabilnog dijela. Znamo da varijabilni će ovisiti o količini predanog miješanog komunalnog otpada i težimo da u budućnosti naši građani šta više odvajaju i da te količine budu što manje, posebno na specifičnost vašeg mjesta Lopara, Raba, znači radi se o otoku, radi se o mjestu koje ima jako puno vikend objekata, a i time puno fiksnih troškova. Da li vam se čini da će onda u budućnosti što bude manje tih količina predanog miješanog komunalnog otpada bit će i manji iznos koji će se prikupljati na takav način, morati povećavati cijena odnosno fiksni dio?
Fala. Odgovor.
Hvala vam lijepa kolegice Juričev. Znači mi znamo koliko nas košta sustav u jednoj općini u toku godine. Znači ako je to 2 milijuna kuna, kažem vam da ovaj varijabilni dio iznosi vrlo malo, nekih 200.000 kuna. Neće vam svaki građanin dat samo tako kantu, pogotovo u zimskim mjesecima. Što je tu važno? Znači ako stavite jednu kantu u mjesec dana vani vi dozvoljavate da u toj kanti dođe do različitih mirisa koji onda ne zadovoljavaju ono što mi želimo, a to je da budemo čisti, da nam ne smrdi. I da bi ga potaknuli, znači da on tu kantu često daje ona ne smije biti skupa i tu dolazimo do sukoba između minimalne javne usluge i samog varijabilnog dijela. Tko pogodi kako treba taj nema problema, znači mi smo ipak napravili ono što smo smatrali da je pravedno, a to je da je minimalna cijena javne usluge ipak najveći dio jer ona čuva sustav i zbrinjava najveći dio, a to vam je 50% cjelokupnog otpada, što otpada na posebne kategorije, a miješani komunalni otpad je samo jedan dio. I tu treba tražiti nekakav kompromis da se ne optereti previše ljude jer to ovisi o njima, ako nije dao kantu vi niste naplatili, to ne znači da tog otpada nema.
Fala lijepa. Nemate više replika, hvala. I sada je na redu gđa. Marijana Petir nakon koje ćemo preć na iznošenje stajališta u ime Kluba zastupnika i nezavisnih zastupnika. Izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče HS, državni tajniče, ravnateljice, zastupnice i zastupnici. Europska pravna stečevina kao zakonodavni okvir u području zaštite okoliša može se u ovom trenutku smatrati najboljim svjetskim zakonodavnim okvirom, ali i vrhunskom dobrom praksom za brigu za okoliš. Struktura tog zakonodavnog okvira je ambiciozna utemeljena na demokratskim načelima i načelima održivog razvoja koja omogućuje očuvanje prirodnih bogatstava za buduće generacije Europljana. Logično je da Hrvatska kroz svoj Zakon o gospodarenju otpadom treba i želi slijediti te ambiciozne ciljeve ne samo zbog europskog zakonodavstva već i zbog naših specifičnosti. Zemlja smo koja ima gotovo polovicu svog teritorija zaštićenog u raznim kategorijama Zakona o zaštiti prirode, mali smo zagađivači u regionalnom i u globalnom smislu, Jadran je najčišće more na Mediteranu. Naš seljak hranu proizvodi još uvijek na tradicionalan način, a 20% hrvatskog BDP-a dolazi iz sektora turizma. Zato moramo voditi računa o našim resursima, ali i o našim strateškim prednostima kako ih svojim potezima ne bi ugrozili. Samo zakonodavstvo neće biti dovoljno u nastojanjima da naš zajednički dom dovedemo u red, potrebna je promjena ponašanja. Papa Franjo nas sa pravom upozorava u svojoj Enciklici Laudato Si da ljudi više ne prepoznaju vlastiti položaj u odnosu na svijet i prisvajaju si samodostatan i egocentričan položaj zasnovan isključivo na njima samima i na njihovoj vlastitoj moći. Odatle proistječe logika „kupi, iskoristi i baci“ koja opravdava svaki oblik odbacivanja, bilo da je riječ o otpadu okoliša, otpadu hrane, pa čak i odbacivanju samog čovjeka. Takva logika drugog čovjeka i prirodu tretira kao puki predmet, te tako vodi bezbrojnim oblicima nadmoći. Za promjenu te logike zakon i novac nisu dovoljni, potrebno je mijenjati naše navike i ponašanje, a za svaku je promjenu potrebna motivacija i odgojni proces. Zato ekonomski i politički ciljevi trebaju biti oslonjeni na ekološke ciljeve koji pretpostavljaju promjenu stajališta i do sada ustaljenih praksi. Ovim se zakonom koji je rezultat političke odluke predlažu ekonomski instrumenti gospodarenja otpadom koji trebaju doprinjeti realizaciji tih ekoloških ciljeva. Također se radi prilagodbe kružnom gospodarstvu određuju novi viši ciljevi odvajanja i recikliranja otpada do 2035.g. i novi niži ciljevi za odlaganje otpada, te se od 3.7. 2021. zabranjuje stavljanje na tržište određenih jednokratnih plastičnih proizvoda i od 1.1.2022. platičnih vrećica za nošenje debljine stjenke manje od 50 mikrometara što je pristup koji ide i puno šire od europske direktive. Proizvođačima proizvoda od plastike čija upotreba će biti zabranjena treba pomoći da u okviru zelene tranzicije prijeđu sa starih na nove tehnologije kako bi njihovo poslovanje bilo održivo, prijateljsko prema okolišu, ali kako bi uspjeli sačuvati radna mjesta. U tom smislu smatram važnim još jednom podcrtati da aktivnosti Ministarstva gospodarstva koje je kroz nedavno provedeni natječaj predvidjelo po proizvođaču do 7,5 milijuna kuna za prelazak na nove tehnologije proizvodnje treba nastaviti i budućnosti. Tema gospodarenja otpadom je doista vrlo opširna, nikoga ne ostavlja ravnodušnim moram zato ovdje reći nekoliko rečenica o planovima za izgradnju odlagališta radioaktivnog otpada na Trgovskoj gori čemu se odlučno protivim. Smatram da Hrvatska taj problem može riješiti u dijalogu sa Slovenijom što nam i europska direktiva omogućava te da nema potrebe za izgradnju odlagališta radioaktivnog otpada u Hrvatskoj. Također želim upozoriti da se u Kutini pored Petrokemije na samom ulazu u PP Lonjsko polje nalazi odlagalište opasnog otpada fosfogipsa kojim gospodari tvrtka u vlasništvu države. Natječaji koji idu u smjeru privatizacije te tvrtke ne traži od budućeg vlasnika da sanira odlagalište fosfogipsa i mislim da se to mora promijeniti jer su takva stajališta protivna interesima lokalnog stanovništva [[Upadica Radin: Hvala.]] i nacionalnim interesima stoga pozivam da se ovom problemu ozbiljno pristupi i da država osigura mehanizme za sanaciju ove crne točke. … [[Upadica se ne razumije.]] Hvala lijepa.
Ispričavam se. Ali imate repliku. Izvolite g. Ivanović.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Uvažena zastupnice Petir. Zaštita okoliša i klimatske promjene zasigurno će biti najveći izazov u godinama koje dolaze. U svojoj raspravi ste spomenuli nešto za što i ja smatram da je vrlo bitno, a to je promjena ponašanja. Što mislite da bi bilo najefikasnije učiniti kada je u pitanju promjena ponašanja svih nas dionika i vremena i onoga svega što imamo s obzirom na sve ono što je ovaj konzumerizam i ostale stvari koje su ušle u hrvatsko društvo, a mi smo samo jedan mali, mali dio tog globalnog svijeta. No smatram i slažem se s tom tezom da bez promjene ponašanja svih nas jednostavno ciljevi koje smo si zadali bit će teško ostvarivi.
Hvala. Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepa zastupniče Ivanoviću. Pa ja smatram da logiku kupi, iskoristi, baci treba zamijeniti za logikom kružnog gospodarstva u tom smislu sigurno da nam treba promjena ponašanja do koje je moguće doći edukacijom i promjenom mentaliteta. To sigurno nije jednostavan proces nije dovoljan zbog toga u ovom zakonu i postoje različiti ekonomski instrumenti koji imaju za cilj potaknuti građane i jedinice lokalne samouprave, cijeli sustav kompletno na jedan drugačiji način i pristup prema odvojenom sakupljanju otpada i što većem recikliranju i što manjem odlaganju na odlagališta. I u tom smislu bih rekla da nam treba ta promjena stava koju i Papa Franjo naziva ekološkim obraćenjem, a što je usko povezano sa političkim i ekonomskim ciljevima koji trebaju biti kompatibilni sa ekološkim ciljevima inače nećemo uspjeti.
Hvala lijepa.
Nastavljamo dalje sa raspravom o zakonu sa pojedinačnim raspravama. Prva je poštovana zastupnica Anka Mrak Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a. Državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Dakle, pred nama je u prvom čitanju Zakon o gospodarenju otpadom. Ovo stoljeće 21.stoljeće je stoljeće u kojem ćemo se baviti klimatskim promjenama, stoljeće u kojem ćemo se baviti problemom otpada, stoljeće u kojem ćemo se baviti i problemom otpadnih voda. Kada je riječ o otpadnim vodama tada ovaj zakon jasno kaže da se on ne odnosi na problem otpadnih voda, no uređaji za pročišćavanje otpadnih voda na uređajima je veliki problem mulj i zbrinjavanje mulja je poseban problem i bilo bi dobro da ako je ovaj zakon uveo problem otpada iz rudarske industrije da je onda se malo pozabavio problemom mulja, ali što je tu tako je kako je. Dakle, tko je u tom procesu zbrinjavanja otpada i načina zbrinjavanja otpada ključni? Ključni su naši građani, građani se moraju kroz edukaciju, ali i kroz drugi niz mjera poticati zaista da odvajaju otpad na kućnom pragu. I nastavit ću otprilike diskusiju tamo gdje je bila zaustavljena slobodnim govorom, a gdje su govorili moji prethodnici način na koji će se formirati cijena. Dakle, to je jedno vrlo osjetljivo pitanje, pitanje o kojem se mora zaista voditi računa, taj odnos između varijabilnog i fiksnog dijela. Svima nam je jasno da taj fiksni dio mora biti određen jel mora godišnje ići i radit se i sortirnice i nabavljati kante i nabavljati kamione i sve ostalo, ali taj varijabilni dio je izuzetno važan jer jedino tako vi možete poticati nas sve zajedno da odvajamo otpad i da se odvaja otpad na kućnom pragu. Način na koji se odvaja i način na koji se odvozi ne može biti u svim gradovima u Hrvatskoj isti. Pogledajte samo Grad Zagreb, ja o njemu često govorim jel je to nešto što znam. U Gradu Zagrebu možete imati jedan model tamo gdje su obiteljske kuće, drugi model tamo gdje su višestambene kuće, a treći model mora biti za centar grada Gornji i Donji grad jer ne smije nam se dogoditi ovo što imamo danas da nam je grad zapravo preplavljen kantama. To se je moglo riješiti na drugi način i riješiti apsolutno i ukopanim spremnicima i čipiranim kontejnerima i čipiranim vrećicama i svim ostalim, dakle to je nešto o čemu ovaj zakon daje neke okvire, ali i nešto što će biti sigurno u nadležnosti jedinica lokalne samouprave odnosno gradonačelnika Grada Zagreba. U tom procesu kad govorimo o komunalnom otpadu imamo tri aktera, jedni akteri su građani za koji zaista se moraju poticati da što više odvajaju otpad. Drugi akteri su jedinice lokalne samouprave koje niz stvari moraju osigurat i treći akter je država koja mora složiti neke okvire i neke parametre i u zakonu dati određene uvjete. Posebna tema, ja se neću referirati na neke stvari koje su bile kroz javnu raspravu, ali to je da moramo krenuti sami od sebe. Tamo negdje pred dvije godine smo dali zaključak kojim tražimo od HS-a, a onda i od svih ministarstava i svih državnih tijela da u kafićima, dakle to je bilo otprilike skoro godinu dana prije korone odnosno prije covida da se ne koriste plastične žličice, da se koristi plastika, da se ne koriste slamke, dakle sve ono što imamo u zakonu i naravno licemjerno kako to je nam je Vlada odgovorila da oni o tome vode računa ali kad se steknu uvjeti, a jednako tako i od sabora gdje je predsjednik sabora evo onako dosta važno rekao da o tome će se voditi računa. Sabor nam je isto odgovorio odnosno tajništvo da to sad nije moguće. Na taj način, dakle vi možete na različite načine pokazati da vodite računa, to je jedan od načina na koji je RH mogla pokazati da vodi računa i da prati korak sa drugim vladama, s drugim parlamentima ali naravno da nije. I sad kad postoje direktive sad važno mi u zakonu to imamo. Dakle, ja apsolutno mislim da u zakonu se moraju neke stvari definirati ali ne vidim razloga da to već nismo učinili i to smo mogli učiniti i pokazati šta hoćemo. Ostaje mi relativno malo, ono što nismo spomenuli, a što mislim da treba spomenuti, a čelnici jedinica lokalne samouprave znat će o čemu govorim to su o komunalnim redarima. Dakle, još jedna uloga komunalnih redara je uloga vezana uz otpad. Komunalne redare koje imamo do kojih teško dođete, kojih relativno malo ima u ovom trenutku ja mislim da rade sve čini mi se da ne rastavljaju brakove odnosno nisu u postupku rastave brakova ili ne znam u nekakvim drugima [[Upadica: Vrijeme.]] i to jednostavno čini mi se da bi trebalo o tome povesti računa, ali evo vrijeme mi je prošlo pa nema prilike za dalje. Hvala.
Slijedeća pojedinačna rasprava poštovani zastupnik Josip Đakić.
Kolegice i kolege, gospodine državni tajniče i ravnateljice, pa pred nama je Prijedlog Zakona o gospodarenju otpadom koji je nadogradnja dosadašnjim naporima koji su uloženi kako bi Hrvatska bila i čista, ali kako bi se iz otpada proizvele i nove vrijednosti, a to su i energija i novi proizvodi, sirovine, pa tako kako bi se došlo i do momenata o kojima su neki govorili, a to je spaljivanje otpada. Naime, postoje stotine energana diljem Europe kao i svijeta koje se služe otpadom koji ne može se drugačije iskoristiti, proizvodi se energija. Tako da mislim da novi i viši ciljevi definirani ovim zakonom su sigurno dobra stvar koja će doprinijeti daljnjem napretku, razvoju, čistoći naše domovine, a jednako tako i otpadu koji će postati nova vrijednost i neće biti zatrpan zemljom. Vjerujemo da ciljevi koji su postavljeni jasno definiraju napredak i nove metode. Javni interes je sakupljanje, prijevoz i obrada otpada kako bi što više ga stavili u funkciju proizvodnje i novih proizvoda. Vjerujemo da tako i dobra namjera zakonodavca koji je apelirao kroz sve članke zakona jednoć se je izgubilo nešto a to sakupljanje, prijevoz, obrada ili oporaba, sve to stoji i sve je to jasno definirano u ovom zakonu i ja to pozdravlja. Pozdravljam donošenje ovoga novoga zakona, pozdravljam sve što je dobro učinjeno ali bi zbog dosadašnje prakse, zbog onih stvari koje se trebaju bitno promijeniti dodao neke elemente koji će unaprijediti ovaj zakon i koji će razdvojiti pozicije skupljača oporavitelja i jasno definirati tko je tko. Tako se može ostvariti puno jača i bolja kontrola, tako se mogu ciljevi još bolje potaknuti, tako se sakupljačima kao što je to u Članku 59. jasno i rečeno koliko se očekuje sakupiti određenoga recimo elektroničkog otpada, koliko se očekuje skupiti guma, koliko vozila ili čega, to sakupljači moraju imati kao Sveto pismo zadaću i ja sam toga stajališta da u Članku 97. poslije stavka 1. treba ići stavak 1a. u kojem se dodaje da osoba koja namjerava sklopiti ugovor sa fondom za obavljanje poslova skupljanja otpada radi ispunjavanja ciljeva odvojenog sakupljanja elektroničkog otpada iz Članka 59. je dužna pribaviti ovlaštenje, a fond ili ministarstvo mu je ako ispunjava uvjete mora omogućiti takvo ovlaštenje. Ovlaštenje se izdaje osobi koja ispunjava uvjete da raspolaže adekvatnim voznim parkom te da pomaže osigurati skupljanje odgovarajuće otpada na čitavom teritoriju RH i to bi bilo ono što možda u ovom zakonskom prijedlogu je izostavljeno. A jasno se kreće sa time na samom početku kao što sam rekao u Članku 8. je jasno definirano što je javni interes ovoga zakona i što su to sakupljanje, prijevoz i obrada otpada. Ovo sve drugo je opisano u daljnjem tekstu, jasno definirano, pobrojano za sve vrste i kategorije otpada no međutim evo ja molim i državnog tajnika da do drugog čitanja razmisle, da još naprave određena savjetovanja, da moje primjedbe koje nisu tako straže ni zastrašujuće, a sigurno će doprinijeti s obzirom da praksa govori da postoje određene stvari koje su definirane kod oporabitelja da ima raznih mogućnosti manipulacija. Kako bi se to izbjeglo ja predlažem da se baš ovako definiraju ova dva članka i u trećem se samo dodaje još „sakupljanje“ kao što je to definirano i u ciljevima na samom početku ovog zakona. Stoga evo hvala vam što ste pripremili ovaj Zakon o otpadu i molim vas da i ovo, za mene je pikanterija, a za daljnji sustav jako dobra stvar, uzmete u obzir. Hvala vam lijepo.
Slijedeća pojedinačna rasprava poštovana zastupnica Romana Nikolić.
Zahvaljujem potpredsjedniče sabora, poštovani ministre sa suradnicima, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Danas raspravljamo o prijedlogu Zakona o gospodarenju otpadom i na samom početku bih svoje rasprave istaknula da je i Klub SDP-a podnio prijedlog zakona o kojem se raspravljalo ovdje u HS prošle godine u veljači, u kojem smo tražili zabranu stavljanja u promet plastične vrećice i određene proizvode za jednokratnu upotrebu. Sve to u svrhu smanjenja negativnog utjecaja na okoliš, posebice na vode, morski okoliš, zdravlje ljudi, te doprinos uspostavi kružnog gospodarstva. Vladajući su to odbili iako su se prenosile odredbe direktive Europskog parlamenta i Vijeća o smanjenju utjecaja određenih plastičnih proizvoda na okoliš. Time smo propustili priliku da Hrvatska bude barem u nečemu prva i prezentira se europskom tržištu da smo ne samo država koja brine o okolišu već i da stvara prostor za inovativnu i novu industriju i da iskoristimo to europsko tržište. Nego sada kad smo dobili po prstima od EU mi uvodimo te promjene koje su odavno mogle već zaživjeti temeljem našeg prijedloga zakona. Također bih istaknula da je ključan problem ovog prijedloga isključivanje javnosti i uskraćivanje ustavnog prava područne lokalne samouprave, a time i njihovog stanovništva jer se kroz ovaj prijedlog zakona spalionice opasnog otpada pretvaraju u objekte državnog značaja i interesa, te da se lokacije centra za gospodarenje otpadom, odlagalište i spalionice moraju biti planirane dokumentom prostornog uređenja, a da ove djelatnosti mogu obavljati gotovo svi. Kao i to da lokacija na kojoj se može obavljati djelatnost zbrinjavanja otpadom ne mora biti planirana dokumentom prostornog uređenja ako se nalazi u području komunalno servisne, gospodarske ili poslovne namjene. Drugim riječima, JLS-ovi dužne su preuzeti planirane lokacije i uskladiti ih sa planovima više razine dok na sve ostale građevine za gospodarenje otpadom ne mogu nikako utjecati već ih svatko može graditi bilo gdje, pa čak i u gospodarskim zonama koje su često u blizini stambenih naselja. Također bih se osvrnula na proces ukidanja statusa otpada. Za ukidanje statusa otpada potrebno je priložiti brdo dokumentacije i sam proces ukidanja traje mjesecima. Što je tome uzrok dajem nadležnom ministarstvu da istraži. U cijeloj priči o gospodarenju otpada leži veliki broj dokumentacije koja se mora ishoditi prilikom otvaranja kompostane u vidu raznih dozvola za rad i elaborata da bi to sve ponovno tražili u procesu ukidanja statusa otpada i pri tome stvarali nepotrebni administrativni problemi. Ukidanje statusa otpada trebalo bi proizlaziti iz samih dozvola za rad i elaborata jer se i njih ne može dobiti ako se ne dokaže da je proces na kompostani i dobivanje komposta prihvatljivog organskog otpada. Osnovni problem predstavlja slaba edukacija građana u pogledu razvrstavanja i općenite svijesti o važnosti prikupljanja biootpada. Razdvajanjem štedimo i čuvamo prirodne resurse i smanjujemo količinu otpada koja se vraća u prirodu. Bez odvojenog sakupljanja otpada i recikliranja neodrživ je sustav gospodarenja otpadom.
Slijedeća pojedinačna rasprava poštovana zastupnica Sanja Udović.
Zahvaljujem. Poštovane kolegice i kolege, evo puno smo već razgovarali o ovom novom prijedlogu Zakona o otpadu. Kako sam rekla u ime kluba ponoviti ću opet, radi se o netransparentnom i nedemokratskom prijedlogu zakona. Naime, ovaj prijedlog zakona i dalje održava i dalje održava na života sustav koji je protivan javnom interesu i zaštiti okoliša. On je čak i manje ambiciozan i ima niži cilj i sada on iznosi 55% do '25.g. i skinuli smo eto ovih 5% da bi si valjda olakšali s nadom da ćemo i ovaj uspjeti nekako dostići. Ono što je pogubno u ovom sustavu je i da se i dalje forsiraju centri za gospodarenje otpadom, ali evo sada su oni potpomognuti i izgradnjom spalionica. O centrima za gospodarenje otpadom se danas puno govorilo, ali evo možda treba još malo. Ministar je rekao da su županije odnosno jedinice regionalne samouprave te koje su birale tehnologiju. E to nije točno. Nije točno za prva dva centra, znači za centar Marišćina i Kaštijun, to je naime učinio Fond za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost. I što se dogodilo? Dobili smo zastarjelu tehnologiju tzv. NBO tehnologiju, tehnologiju koju definitivno treba napustiti. Ova dva postojeća centra treba prilagoditi stvarnim uvjetima, a sukladno načelima zaštite okoliša i kružne ekonomije. Naime, jako je puno problema koji prate rad ova dva centra, ali istaknuti ću one najveće. Osim goriva iz otpada koji umjesto kako je bilo zamišljeno da se plaća tim centrima, zbrinjavanje njihovo mora se platiti onima koji su ih voljni zbrinuti, moraju se izvoziti u inozemstvo, a oni koji se nalaze u RH mogu zaprimati izuzetno malene količine. Naime, problem zapravo osim goriva iz otpada u ova dva centra predstavljaju i količine otpada. Naime, centri su projektirani na način da nisu predviđeni pikovi, zapravo periodi kada imamo puno veću količinu otpada, to su ljetni mjeseci, te općenito kapacitet postrojenja, a ono što je najbitnije istaknuti su globalni poremećaji na tržištu sekundarnih sirovina. Tako mi sada imamo situaciju da komunalnim poduzećima koji obavljaju javnu uslugu zapravo više nije isplativo nikakvo odvajanje i recikliranje otpada već je najjeftinije sav otpad odvesti u centre po principu muko moja pređi na drugoga. Bez snažnog upliva države u ovaj aspekt sustava rezultati će biti sve gori i gori, a zadani ciljevi sve nedostižniji. Paradoksalno je da oni čiji se otpad zbrinjava na ekološki način i sukladno svim strateškim planskim i zakonskim propisima plaćaju znatno više od onih koji to ne rade tako. Da paradoks bude veći zbog zbrinjavanja goriva iz otpada, primjene tehnologije biosušenja te sanacije posljedica onečišćenja ovako visoka cijena će i dalje rasti. A ono što je posebno bitno naglasiti je da je koncept u kojem se sva onečišćenja koncentriraju na jednom mjestu u stručnim i znanstvenim spoznajama odavno napušten. I moram se još jednom osvrnuti na odredbu Članka 31. koji govori o spaljivanju komunalnog otpada kapaciteta preko 3 tone na sat. Nema velike razlike da li se radi o 2 tone, da li se radi o 1 toni na sat, bitno je uključiti javnost jer vi praktički možete dobiti spalionicu komunalnog otpada u vašem dvorištu, a da vas o tome nitko nije obavijestio. Zahvaljujem.
Replika, poštovana zastupnica Romana Nikolić.
Zahvaljujem potpredsjedniče sabora. Poštovana kolegice Udović, u svojoj raspravi ste naveli da je ovaj prijedlog štetan i nedemokratski, a tome u prilog ide činjenica da vladajući u tom svom prijedlogu zakona uz pomoć svojih stranačkih kadrova na čelnim pozicijama lokalne samouprave će moći graditi spalionice gdje god požele. I kako sam ja već navela u svojoj raspravi čak i tamo u nekakvim gospodarskim zonama koje su blizu stambenih naselja i time su isključili i javnost i struku iz tog procesa. Kako vi to objašnjavate?
Pa evo, tako iščitavamo zakon svi ovdje, to se nekoliko puta danas u sabornici i naglašavalo i zaista mislim da amandmanima još uvijek stignemo ovaj prijedlog izmijeniti upravo u ovom dijelu gdje se govori o uključivanju javnosti. Nadam se da će predlagatelj te amandmane i prihvatiti i da ćemo zaista u suradnji i lokalnih samouprava i regionalnih iznaći najbolja rješenja kako bi zapravo građevine i za zbrinjavanje i opasnog otpada, ali i za obradu komunalnog pogotovo se tu govori o spalionicama mogle doći u vaše okruženje uz suglasnost ljudi koji vode samoupravu odnosno uz suglasnost javnosti i lokalnog stanovništva. Zahvaljujem.
Slijedeća pojedinačna rasprava, uvažena zastupnica Danica Baričević.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče, savjetnice, predstavnici ministarstva sve vas skupa pozdravljam, dakle ovaj zakon doprinijeti će sprječavanju nastajanja otpada i njegovoj ponovnoj uporabi. Čitajući prijedlog zakona vidljivo je da se pojednostavljuju procedure ne samo za oporabu otpada, biološku oporabu, oporabu otpadnih ulja za proizvodnju biogoriva, oporabu drvnog otpada već i da se uvodi novi pojam dekategorizacije otpada što do sada nismo imali. To u stvari znači da će centri za ponovnu uporabu imati jednostavniji način da neki proizvodi koji su završili u reciklažnim dvorištima ili slično kao alati i uređaji, tekstil, obuća, dijelovi glomaznog otpada mogu umjesto da budu zbrinuti ili odrađeni, obrađeni završiti u takvim centrima gdje će se eventualno očistiti i popraviti i dati dalje u prodaju. To će svakako ovdje doprinijeti smanjenju količina otpada. Ovim prijedlogom zakona su izmijenjene i odredbe koje se odnose na poticajnu naknadu. Vidljivo je da je ministarstvo prihvatilo prijedloge koji su dolazili od strane jedinica lokalne samouprave tako da kriteriji za visinu poticajne naknade više nisu količine iz otpada iz 2015. godine već se sada uzima u obzir stvarna količina odvojenog otpada u tekućoj godini. To je dobro iz razloga što smo svi svjesni da niti sustav, niti podaci u 2015. godini zaista nisu bili dovoljno razvijeni i ujednačeni tako da se ovim prijedlogom pravednije određuje upravo ta poticajna naknada. I koliko god ta poticajna naknada jedinicama lokalne samouprave zapravo biva financijski teret općinama i gradovima ona je i dobar motiv da se smanji udio miješanog komunalnog otpada koji nastaje upravo na području jedinice lokalne samouprave. Isto tako bitno je i da se tako prikupljena sredstva u Fondu za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost i dalje namjenski ulažu u unapređenje sustava gospodarenja otpadom u općinama i gradovima. Suradnja između ministarstva i fonda koja je regulirana i ovim zakonskim prijedlogom vidljiva je iz natječaja koji su do sada u tijeku, a fond sufinancira i prijevoz otpada s otoka, nabavu spremnika, druge komunalne opreme, sanaciju divljih odlagališta. To su sve značajna sredstva koja pojedine jedinice lokalne samouprave nemaju i koje će zasigurno pomoći da se u manje razvijenim općinama ili gradovima i geografski izdvojenim područjima također osigura održivo gospodarenje otpadom. Prijedlog zakona donosi nove ciljeve do 2035. godine povećanja, odvajanja i recikliranja otpada i smanjenja odlaganja otpada te se zabranjuje stavljanje na tržište određenih jednokratnih plastičnih proizvoda štapića, slamke, pribora za jelo i slični i plastičnih vrećica za nošenje debljine manje od 50 mikrometara uz izuzetak vrlo laganih plastičnih vrećica za nošenje što je usklađenje s direktivama iz područja gospodarenja otpadom te donošenje planskih dokumenata gospodarenja otpadom na razini županija, nadležnosti u izdvajanju dozvola i vođenje očevidnika i evidencija za gospodarenja otpadom te se regulira način rada i evidencija centara za ponovnu uporabu. Zahvaljujem.
Ima jedna replika, uvaženi zastupnik Ante Bačić.
Hvala poštovani potpredsjedniče HS-a. Kolegice Baričević vi dolazite iz Supetra sa Brača, znamo što otoci znače za turizam, ali znamo što i otpad znači za turizam. Vidimo još damo u novom zakonu brojne izmjene vezane za gospodarenje otpadom, a i sami ste evo u zadnjem dijelu rasprave napomenuli i sufinanciranje prijevoz otpada sa otoka, nabavku spremnika, druge komunalne opreme. Zanima me evo konkretno, približava se turistička sezona što se tiče situacija na samom otoku Braču i vezano za sve ove mjere iz ovoga zakona ako nam možete nekoliko rečenica reć. Zahvaljujem.
Odgovor.
Hvala lijepa uvaženi zastupniče Ante Bačić na vašem pitanju. Ja bi kazala da se mi na otoku Braču nismo pomakli naprijed što se tiče gospodarenja otpadom nego upravo nazad, posebice zato što na otoku Braču imate osam jedinica lokalne samouprave i Grad Supetar je prihvatija 2019.g. odnosno gradonačelnica Markovića je potpisala dio aneksa ugovora kojim je prihvatila primiti smeće sa cijelog otoka Brača. Ono danas zaista na kilometar i 800 metara od Grada Supetra to otočko smeće svo s otoka Brača je nama zapravo veliki, veliki problem jer se ne vodi računa o zdravlju građana, o poljoprivredi, o ekološkom pristupu i ne vodi se dobro i ne gospodari se dobro.
Sljedeća pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Jure Brkan.
Poštovani predsjedavajući, g. državni tajniče, poštovani visoka savjetnice sve vas srdačno pozdravljam. Kolegice i kolege. Evo u biti od jučer od sjednice Odbora za zaštitu okoliša i prirode pa i preko današnje rasprave stalno slušamo od oporbe kako se kudi ovaj prijedlog zakona, pogotovo to dolazi od redova SDP-a i onda bi čovjek rekao da u njihovom mandatu su bila neka čudesa vjerojatno u zbrinjavanju otpada. A onda ministar sve to demantira i kaže od 2012.-2015. je rast odvojeno prikupljenog otpada bio 1%, smanjeno je odlaganje za svega 3%, a isto tako odvojeno prikupljenog otpada je bilo svega 24%. 2019., sve brojke su narasle pa tako je i odvojeno prikupljanje 37%, rast odvojenog prikupljanja otpada za 11%, a rast smanjenja odlaganja za 18%, tako da ne znam o čemu govorimo. Ja ne kažem ovo da bi njih sada nešto kinjio nego jednostavno držim da je ovaj Prijedlog zakona o gospodarenju otpadom koji je tu pred nama ovakav kakav je nas ipak vodi korak bliže standardima EU, europskom načinu prikupljanja i odlaganja otpada, a samim tim i zaštiti okoliša i prirode. U ovom zakonu je obuhvaćeno skoro sve što se od nas traži kako bi se naša zemlja mogla na vrijeme prilagoditi zelenom gospodarstvu. Zakon je pokušao otkloniti sve propuste i nelogičnosti koje su bile i u postojećem zakonu. Neke stvari su tako i zastarjele i potrebno ih je ažurirati i prilagoditi sadašnjem vremenu. Tako se zakonom usklađuju naši propisi sa pravnom stečevinom EU, zakonom se propisuje nadležnost županijskih upravnih tijela, propisuje se javna usluga prikupljanja otpada, propisuju se centri za ponovnu uporabu, isto definirani su i obveznici izrade plana gospodarenja otpadom, a to su RH i županije, propisuju se ekonomski instrumenti gospodarenja otpadom, propisuju se inspekcijski i upravni nadzor i još mnogo toga. Zakon također donosi i nove ciljeve do 2035.g. o povećanju odvajanja i recikliranja otpada i smanjenja odlaganja otpada. Isto se zabranjuje i stavljanje na tržište određenih jednokratnih plastičnih proizvoda kao što su plastične vrećice debljine do 50 mikrometara, štapići, slamke, pribor za jelo itd. U ovoj raspravi također čule su se velike kritike i na centre za gospodarenje otpadom, na sam način formiranja tih centara pa se daju ideje kako bi bilo dobro da se to spusti na jedinice lokalne samouprave da ipak one vode brigu o tome, a ja vam mogu reći iz svoga vlastitoga iskustva i iz iskustva Grada Makarske u biti svih općina iz Podbiokovlja, govorim o pet općina i jednome gradu koji su svaka za sebe teritorijalno vrlo površinski vrlo, vrlo male i još od te površine oduzmite 50% jer otpada na pomorsko dobro i na PP Biokovo i mi fizički nemamo mogućnost ni za kakvu odlagalište otpada, ma reciklažno dvorište je teško pozicionirati. 2005. odlagalište Donja gora je zatvoreno i od onda općine Makarske rivijere uključujući i Grad Makarsku su uglavnom odvozili svoj otpad na Karepovac. Prije šest godina Gradu Makarskoj je to onemogućeno i mi smo odmila do nedraga diljem lijepe naše odvozili naš otpad, čak jedno vrijeme i u Donji Miholjac. Gospodin Lenart je bio tu 2017. po dolasku na časnu dužnost gradonačelnika Makarske dočekalo me da smo odvozili upravo u Kutinu otad. To smo pokušavali smanjiti, fond nam je bio na pomoć da nas subvencionira i bio sam sretan i uspio sam kada sam odveo deponiranje otpada u krugu od 300 km, jednostavno zato što mi nemamo fizičkog prostora gdje to napraviti. I stoga Centar za gospodarenje otpadom Lećevica na kojega čekamo je za nas spas, spas za sve općine Makarske rivijere, a isto tako i Makarske zagore. I stoga nemojmo tek tako olako odbacivati centre za gospodarenje otpadom i na primjeru možda neke loše prakse sve ih strpati u isti koš i reći da ne valjaju. Da li ovaj zakon pokriva apsolutno sve iz domene prikupljanja i odlaganja otpada? Naravno da nije, ali je pokušao predvidjeti sve relevantne odredbe koje su aktualne i bit će aktualne još neko vrijeme. Je li zakon savršen? Nije, ali je bolji od postojećeg i daje nam mogućnost da ga mijenjamo kad se za to stvori potreba. Zbog svega dobrog što Zakon donosi, a bez obzira na potencijalne propuste koji mu se stavljaju na teret, držim da moramo podržati ovaj prijedlog Zakona, kako u prvom čitanju, tako i u drugom jer neusvajanjem zakona imali bi daleko više štete nego koristi.
Imamo repliku uvaženi zastupnik Ante Bačić.
Hvala poštovani potpredsjedniče HS-a, kolega Brkan. U drugom dijelu vaše rasprave spominjali ste iz osobnog iskustva i iskustva gradonačelnika jednog turističkog prvaka, Makarske, ali kao turistički djelatnik i vezano za kontekst gospodarenja otpadom. Uzmimo samo jedan segment, čuli smo i ministra, a i vi ste spomenuli plastičnu ambalažu, posebice ovu zabranu stavljanja na tržište jednokratnih plastičnih proizvoda. Sam ministar, ako se ne varam je spomenuo da upravo iz 2018., 2019. bilo povećanje upotrebe takve plastične ambalaže. U ovom Zakonu imamo jedan dobar primjer i jednu dobru zabranu upravo takvih proizvoda. Evo, uzmimo iz konteksta Makarske kao jednoga turističkog prvaka, evo, što će samo takva mala odredba značiti za takav jedan grad. Zahvaljujem.
Odgovor.
Zahvaljujem se g. Bačić na replici. U biti koliko god je teško proizvođačima koji su orijentirani svojim proizvodima na te jednokratne vrećice i jednokratne plastične proizvode, toliko sam ja kao građanin Makarske, sada mogu radovati toj zabrani. Naime, u ljetnoj sezoni, znači nama zimska količina je mjesečno 300 tona, u ljetnoj sezoni 1200 tona mjesečno. E sad, dosta toga otpada završi na javnoprometnim površinama u vidu upravo toga zagađenja od jednokratnih plastičnih proizvoda. Naše poduzeće Makarski komunalac, uredno i ažurno obavlja čišćenje i prikuplja taj otpad. Međutim problem se dešava kada taj otpad završi u moru. I mi na to više ne možemo utjecati, a ogromna količina plastičnoga jednokratnog otpada nažalost završi u moru i onda zagađuje naš okoliš, a od okoliša ipak naša država i profitira upravo razvijenim turizmom.
Sljedeća replika poštovani zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo. Kolega Brkan, dali ste svoje iskustvo lokalne samouprave i usporedili to sa pričama o centrima za gospodarenje otpadom. Bili smo svjedoci sada u ovoj izbornoj kampanju gotovo svim lokalnim samouprava otpad je bio jedna od tema, a mislim da je najjača tema bila upravo u glavnom gradu Zagrebu gdje su se svi takmičili oko toga da tko želi prije zatvoriti Jakuševac. I rekli su neki 2025., neki će prije, neki će kasnije, itd., i svi su govorili samo tu činjenicu. Međutim, nisu rekli što poslije toga. Što poslije toga, a to poslije toga vam je skuplji račun građanima i to su zaboravili reći i sad dolazi vrijeme kušnje i realizacije svih tih obećanja. Sad ćemo gledati kako to izgleda. Da li će nam biti potreban centar koji će zbrinuti znači sav otpad koji će proizvoditi u ovom glavnom gradu i koliko će to onda koštati s obzirom da do sada nisu plaćali ono što su ispraznili tamo na Jakuševac, nije koštalo ništa. Pokupimo, ispraznimo i ništa. Znači to je priča. One županije koje su bile naprijed, sjever Hrvatske, Istra, primorje, mi imamo problem, ali postoji sustav koji funkcionira. Bez obzira na sve probleme.
Vrijeme. Odgovor.
Zahvaljujem se uvaženi zastupniče Borić, evo, kao što ste rekli, ja ću vam ponovno dati primjer. Od 2015. g. grad Makarska za deponiranje, za odlaganje otpada godišnje plaća 2 milijuna kuna, a za prijevoz otpada 3,8 milijuna kuna. To su ogromni troškovi. Mi smo uspjeli smanjiti taj trošak, prepoloviti ga, doduše, za prijevoz, ali to je sve novac koji plaćaju naši građani. Mi ga nismo morali, hvala Bogu, nismo podizali cijenu jer i dalje smo se izvlačili na turističku sezonu, na obračun, to i ljetnih mjeseci, kada smo mogli kompenzirati, ali u zadnje 2 godine, kako je korona, kako nema tako razvijenog turizma, došli smo do momenta da će se morati poskupiti i cijena odvoza otpada.
Sljedeća replika poštovana zastupnica Dalija Orešković.
Uvaženi zastupniče, vi ste izgovorili nešto što se doista rijetko može čuti, čini mi se da to zapravo nitko do sada izgovorio, a to je Zakon je loš, nije baš najbolji, bolji je nego što smo ga imali do sada i zato ga treba podržati, ne samo u prvom čitanju, nego čak i u drugom. Dakle umjesto da se iskoristi rasprava da se zakon unaprijedi pa da ono što vidimo da već sad ne odgovara potrebama popravimo, vi kažete, ma takav kakav je, evo, u i drugom čitanju i to me posebno čudi s obzirom na područje iz kojeg dolazite. Evo, ja tamo ljetujem, doista jedan od najljepših dijelova naše jadranske obale, ako igdje postoji problem zbrinjavanja otpada, onda je to tamo. A za kraj, osvrnut ću se na nešto što je rekao i g. Borić, dakle vi da imate morala, imali biste moralnu obavezu šutjeti zbog Jakuševca i grada Zagreba s obzirom da ste bili u koaliciji sa HDZ-om, dakle [[Upadica: Replicirate Juri Brkanu, molim vas.]] šutiti i na lokalnoj i na državnoj razini jer vi ste ti koji niste napravili plan gospodarenja otpadom niti ste pravovremeno poduzeli bilo što da se sa otpadom na području grada Zagreba pravovremeno [[Upadica: Vrijeme.]] na dobar način gospodari. Hvala.
Izričem vam opomenu jer vi ste dali repliku uvaženom g. Boriću, a ne Juri Brkanu.
Evo, ja se zahvaljujem uvaženoj zastupnici Orešković na replici, ali žao mi je što nije slušala moje izlaganje. Nisam rekao da je zakon loš, ja sam rekao da je zakon bolji i da je aktualan, ali u budućnosti nam daje mogućnost promjene, ako bude nešto nedostatno po tom pitanju. Također, drago mi je i da ljetujete u Makarskoj, na Makarskoj rivijeri, di li, u Podgori, ne znam ni ja već di, tako da mi je baš drago što dobro poznajete naš kraj, ja vjerujem da ćete i ovo lito doći u Makarsku, da će ona biti i uredna i čista i da će dobro primiti sve naše turiste koji dođu na Jadran.
Sljedeća pojedinačna rasprava uvažena zastupnica Ankica Zmajić.
... [[Govornik nije uključen.]] HS-a, poštovani državni tajniče sa suradnicom. Kolege i kolegice. Pred nama je novi Zakon o gospodarenju otpadom koji uključuje sve građane i građanke RH. Da je Zakon važan i ključan možemo zaključiti iz mnogobrojnih komentara i prijedloga u čije savjetovanje se uključilo preko 1700 sudionika. Jučer na Odboru za zaštitu okoliša i prirode i danas u sabornici vode se polemične rasprave, izneseno je niz različitih mišljenja i prijedloga. Ja ovdje želim govoriti i uključiti se u raspravu ovog zakona za one odredbe i propise koji se primjenjuju i koji obvezuju jedinice lokalne samouprave. Postojeći važeći Zakon o državnom gospodarenju otpadom koji je donesen 2013. godine i nakon toga više puta mijenjan i dopunjavan činjenica je da ima dosta manjkavosti, propusta odnosno nelogičnosti što je nama i praksa pokazala. Jedna od nelogičnosti je obveza izgradnje reciklažnog dvorišta za jedinice lokalne samouprave koje imaju više od 1000 stanovnika. Je osigurati ćemo mi sredstva iz fondova EU i povući financije, ali kako dalje funkcionirati i održavati reciklažno dvorište koje s područja jedne općine neće nikada biti popunjeno i neće biti u funkciji, a troškovi za zaposlene koji će raditi u reciklažnom dvorištu i za održavanje samog dvorišta opterećuju općinske proračuna i to je nama mnogima u općinama bio problem. Ovim novim zakonom propisano je da mobilne reciklažne jedinice ili dvorišta mogu udovoljiti odvojenom sakupljanju komunalnog otpada. Također novim zakonom omogućeno je jedinicama lokalne samouprave umanjiti cijenu javne usluge sakupljanja komunalnog otpada za manja kućanstva kojih kod nas na selu ima dosta, kao što nam je omogućeno samostalno određivanje cijena. Isto tako, jedinice lokalne samouprave ovim novim zakonom neće biti u obvezi izrade plana gospodarenja otpadom već se obveze prenose na županije odnosno jedinice regionalne (područne) samouprave. Mogu konstatirati da se novim zakonom veliki dio odgovornosti prenosi na županije koje imaju veće i bolje ljudske resurse od općina, a zakonom je propisana i veća odgovornost i obveza za davatelja usluga sakupljanja komunalnog otpada ili koncesionare što je bilo i za očekivati i potrebno. Smatram da je ovaj prijedlog novog zakona puno bolji u odnosu na trenutno postojeći važeći zakon, da će se još do drugog čitanja i doraditi i uskladiti u nekim odredbama. Hvala.
Imamo 2 replike, prva je uvažena zastupnica Ljubica Maksimčuk.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Uvažena kolegice zakoni se donosi i mijenjaju, u pravilu svaki novi donosi nešto novo i životnije naravno i kvalitetnije. Tako je slučaj i sa ovim Prijedlogom Zakona o gospodarenju otpadnom, on bi trebao doprinijeti značajnim pozitivnim pomacima u proizvodnji i postupanju otpadom. Svjesni da gospodarenjem otpada trebamo smanjiti količine nastalog otpada i postići što manju količinu otpada za odlaganje. No, ono što mene zanima naravno a i ono što je poznato da su i najsavršeniji propisi mrtvo slovo na papiru ako se ne provode, mene zanima da nam kažete neka od vaših iskustva kao čelnica jedinice lokalne samouprave naravno o prikupljanju, pozitivna iskustva o prikupljanju i gospodarenju otpadom.
Odgovor.
Evo, znači bilo je više otvorenih natječaja od strane fonda i nadležnog ministarstva koji se financiraju putem sredstava Europskog fonda tako se i općina Vrpolje prijavila na natječaj za nabavu mobilne reciklažne jedinice ili mobilnog dvorišta gdje smo i sklopili ugovor i već proveli nabavu i osigurali znači mobilnu reciklažnu jedinicu koja evo upravo ovih dana će biti i u funkciji i sredstva koja smo dobili iz Europskog fonda je 85% to nama dosta znači za naše proračune na području općine i možemo reći da će to funkcionirati. I evo već smo i obavijestili i naše građane što nam je i dužnost, znači da obavijestimo da će biti u funkciji mobilne reciklažne jedinice.
Slijedeća replika poštovani zastupnik Ante Bačić.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice jedno pitanje baš evo na tragu i ovoga odgovora što ste sad dali iz iskustva dugogodišnje čelnice jedne općine vidimo u samome zakonu znači jedinica lokalne samouprave, mislim da je Članak 62., ako sam dobro zapamtio, obavezuju se na svom području osigurati i javnu uslugu prikupljanja miješanog komunalnog otpada i odvajanje prikupljenog otpadnog papira, metala i ostalo, sprječavanje odbacivanja otpada i niz drugih aktivnosti koje same jedinice lokalne samouprave moraju sprovesti na svojim područjima, država ovo šta vidimo, a šta smo vidjeli kroz raspravu vezano za zakone i za smanjenje ugljikovodika, sada i za gospodarenjem otpadom postavili smo visoke ciljeve, a po postocima smo još relativno nisko. Jel vi smatrate, a i dugo ste i u samoj udruzi općina jesmo li kao jedinica lokalne samouprave spremni na ovo, hoćemo li ispuniti sve ove ciljeve iz vašeg iskustva. Zahvaljujem.
Poštovani kolega osobno znači smatram da ćemo pokušati se približiti tome postotku, e sad da li će baš biti ispunjeno onako kako je sve propisano i zacrtano, evo mi znači u općinama nastojimo to nije samo obveza ovog zakona to je i prethodnih i svih prethodnih zakona da smo mi u obvezi znači osigurati prikupljanje komunalnog otpada na području naših jedinica lokalne samouprave. Znači svi zajedno kad se udružimo nadam da će biti i pozitivnih rješenja.
Slijedeća pojedinačna rasprava, poštovana zastupnica Marijana Puljak.
Zahvaljujem predsjedavajući. Drage kolegice i kolege, dakle pred nama je Zakon o gospodarenju otpadom na koji je evo čuli smo stiglo je 1721 primjedba koja zapravo pokazuje da je i javnost jako zainteresirana za ovu temu i želi sudjelovati ja bi rekla u procesu gospodarenja otpadom. Hvala evo odmah na početku i na prihvaćanju one inicijative da se i mi u saboru je li uključimo i pokažemo primjerom dakle da i ovdje odvajamo otpad i dodamo još jedan, najmanje još jedan spremnik za prikupljanje plastičnog otpada. S ovim zakonom kao i sa većinom zakona u Hrvatskoj bude on nekada evo i dobro napisan, čak i bude nekakav popis lijepih želja koliko trebamo ostvariti postotka odvajanja, u kojem periodu itd. Međutim, na kraju sve padne na realizaciji. Evo, centri za gospodarenje otpadom stoje u zakonima već koliko godinama. Imamo do sada dva realizirana i to nismo zadovoljni s njima. Onda sve snage evo usmjeravamo u distribuciju spremnika za odvojeno prikupljanje otpada. Međutim, već je vrijeme, 21. godina u 21. stoljeću trebamo i dignuti ljestvicu. Gradovi u kojima se vodimo kao najboljim primjerima su Krk, Prelog koji evo ima 65% odvajanja. Međutim, padamo zapravo na velikim gradovima Zagrebu i Splitu. Split ono odvaja ja mislim jedva 4%. Sustavi dakle u velikim gradovima najkompleksniji tu se evo do sada malo postiglo. Iznijet ću sada ove neke primjedbe koje su mi prenijeli stručnjaci iz komunalnih društava koji se bave gospodarenjem otpadom i to oni koji spadaju među bolje, koji su proaktivni, najaktivniji u državni prijavljuju se na fondove i trude se primijeniti najbolje prakse. Evo kažu oni ovako, zakon, dakle već sam pitala ministra, podrazumijeva samo dvije kategorije korisnika dakle kućanstva i nekućanstva. U tu kategoriju nekućanstva spadaju npr. i mali iznajmljivači tako da ono što sam rekla ono što vrijedi za Mol-ov Split, vrijedi i za evo baku Maru koja ima jednu sobu sa dva kreveta i ona je dakle isto nekućanstvo. Ministar je odgovorio, dakle postoji po njemu članak 73. kriteriji za umanjenje cijene javne usluge. Međutim, taj članak odnosi se samo na kućanstva. Dakle ne i na pravne osobe, dakle ne rješava ovu veliku diskrepanciju i te velike razlike unutar te kategorije. Druga stvar koju kažu da je nenormalna procedura izrade cjenika davatelja javne usluge. Prema Prijedlogu zakona procedura je zaista komplicirana, mora jedan dio čak ići i na javnu raspravu, pa se uključuje gradsko vijeće, pa gradonačelnik itd. Dakle, potrebno je dobiti suglasnost načelnika, gradonačelnika. Ako se ona ne dobije cjenik ne prolazi. Tko onda po kojoj cijeni skuplja otpad? Dakle, cijela procedura je dosta zakomplicirana. Treća stvar. Činjenica da su kućanstva dužna predavati svoj miješani komunalni otpad i odvojeno prikupljeni otpad, a odvojeno prikupljeni otpad mogu ili moraju sklopiti ugovore s kim god hoće. Dakle, davatelj usluge mora imati spremnu infrastrukturu ako se korisnik iz kategorije nekućanstva predomisli taj mjesec dakle i uvali papir npr. davatelju usluge. Znači, jedan mjesec može ići klasičnom je li svom lokalnom davatelju usluge, ali može sklopiti ugovor s nekim drugim i onda se i tako prikupljen otpad ne ulazi u brojke o stupnju odvajanja i tada jedinica lokalne samouprave i plaća i neopravdano onu veću poticajnu naknadu. Dakle, ima tu nekih nelogičnosti. Ovdje je evo kolegica prije pričala i o jedinicama lokalne samouprave sa manje od 3 tisuće stanovnika koje trebaju imati mobilno reciklažno dvorište. Što je sa onim jedinicama turističkim središtima, evo Podgora, Gradac oko Makarskog primorja oni su preko zime tisuću i pol stanovnika, a ljeti narastu najmanje puta 3? Hoće li mobilno reciklažno dvorište zadovoljiti te kapacitete ljeti? Sigurno da neće. Ali dakle postavlja se i pitanje je li treba im sigurno jedno fiksno ovo reciklažno dvorište dakle kako ga održavati. Ono što evo za kraj ovih 10-tak sekundi što bi trebalo raditi kad već možda uvodimo i nekakve represivne sustave kazne olakšati postavljanje video nadzora, intenzivnu edukaciju, ali ne samo lecima u sandučić korisnicima, nego hajmo koristiti u 21. stoljeću i sve ove moderne tehnologije, društvene mreže, mobilne aplikacije za edukaciju građanstva. Hvala.
Imate jednu repliku. Poštovana zastupnica Boška Ban Vlahek.
Poštovana kolegice spominjali ste realizaciju u pojedinim krajevima Hrvatske. Kraj iz kojeg dolazim Međimurje bilježi najbolje rezultate u odvajanju otpada što potvrđuje činjenica da čak 11 međimurskih općina i gradova je u samom vrhu odvajanja otpada. Za usporedbu Hrvatska je do 2020. godine morala ostvariti recikliranje ukupno 50% ukupne količine prikupljenog komunalnog otpada. No, Međimurje je taj cilj ostvarilo i došlo do 70% što je cilj koji Hrvatska ima do 2030. godine. Lijepo vas molim vaše mišljenje kako dignuti ljestvicu na razini cijele Hrvatske. Hvala lijepa.
Odgovor.
… kako dignuti ljestvicu, evo nije dovoljno napisati samo u zakonu. Mi to moramo, mi to hoćemo, mi to trebamo zapravo nego treba raditi i uključiti i ja bih rekla tu su ona tri stupa i građane, i komunalna društva a evo i zakonodavca i ministarstvo sa svojim zakonima jer bez suradnje sve te tri komponente zapravo nećemo to napraviti. Dakle, građane educirati kao što sam rekla ne samo lecima koje ćemo ubaciti u sandučić i ono što bi rekli prekrsti se i moli Boga da su pročitali taj letak i da će nas poslušati, već koristiti danas evo i društvene mreže, oglašavanja putem mobilnih aplikacija. Imate WhatsAppove, Vibere itd. Edukacija u školi od malih nogu, vrtića, škola itd. Komunalno redarstvo koje mora biti aktivno i proaktivno. Ne sjediti i izlaziti na teren kada ih netko pozove, nego aktivno šetati po terenu i kada vidi nešto da ne valja to prijavljivati i dakle u kombinaciji sa ovim zakonskim rješenjima. Hvala.
Sljedeća pojedinačna rasprava poštovana zastupnica Rada Borić.
Kolegice i kolege, prije nekoliko dana poništen je izbor za projektiranje i izgradnju Centra za gospodarenje otpadom Lučino Razdolje. Nešto je o samome projektu govorila kolegica Benčić. Međutim, nije to jedino, jedini centar za gospodarenje otpadom. Naime, državna komisija još je 2. veljače ove godine Državna komisija za kontrolu postupaka javne nabave poništila odluku o projektiraju, izvođenju radova Centra za gospodarenje otpadom Babina Gora. Zašto nam se to događa? Što se dogodilo? Kad su aktivisti koji godinama reda vezano uz sve probleme uz Babinu Goru uputili i pisani dopis što se događa nakon tolikih priprema i potrošenoga na kraju krajeva javnoga novca, dobili su odgovor da tih 100.000 kuna što će se npr. dodatno morati sada platiti jednom od ponuđača koji se žalio na postupak javne nabave rekli su da je to u Hrvatskoj normalno. Dakle, čini se da je u Hrvatskoj doista normalno da nešto ne štima s takvim projektima ukoliko vlastita Državna komisija za kontrolu postupaka javne nabave pronađe, napiše čak 32 stranice sa niza tehničkih i ostalih propusta koje je navela da se dogodilo u toj javnoj nabavi. Koji su još tu troškovi koji će se negdje u svemu tome izgubiti? To su dakle i trošak za studiju izvodivosti koji su za nas čak radili i stranci od 3 milijuna kuna, pa onda su npr. studija izvodljivosti se napravila već kada je projekt bio na kraju umjesto na početku, pa kad se tražilo gdje će se smjestiti centar za gospodarenje otpadom to je doista bila politička odluka, jer da nije bila politička odluka onda bi se sigurno provela različita geološka i hidrološka istraživanja koja se nisu provela, koja su se provela doslovno s jednim bagerom na tri kopa, gdje se nije ustanovilo sve ono što se kasnije ustanovilo da na mjestu Babine Gore ispod postoje stotine izvora od kojih se neki i koriste za korištenje vode npr. samo u Karlovcu, a i okolnim mjestima, da dakle na toj Babinoj Gori da se dodatno kako bi se napravio centar za gospodarenje da su se hektari i hektari šume uništili dakako i za pristupne puteve. Dakle, što nam govore kad govorimo dakle ako nam od nekoliko velikih centara za gospodarenje otpadom, a vidjeli smo da će lokalna razina, tj. lokalna da će biti zadužena oko brige što se događa kad se negdje na nekom drugom mjestu donose doista političke, političke odluke. Pa tako npr. i ako vidimo i sada kako se pažljivo bira gdje ćemo to raditi, netko je danas o tome i govorio npr. sam centar za gospodarenje Babina Gora projektiran je za prihvat 100.000 tona godišnje. E pa sad se taj obuhvat samoinicijativno se prihvat smanjio na 30.000 tona godišnje, ali je ostavljeno sama Babina Gora dakle sam centar u istim gabaritama, gabaritima sa 32 hektara veličine, prostorno na 15 milijuna m3, dakle radi se na način da znamo konačno i sami znamo tko prati i broj stanovnika koji se događa, koje će se potrebe zadovoljiti, ovdje smo konačno čuli i od kolega kako troškovi gospodarenja otpadom su manji nego sam odvoz i dovoz dakle našega otpada. Dakle, kako je moguće da ćemo sada imati Babinu Goru koja će raditi na 30% kapaciteta koje će imati i zašto, vraćam se na početak i zašto se rade projekti upravo tako da dakle se kasni od samog, od same studije izvodljivosti, a da ne kažem od samih potreba gdje, što i za koga i sada još dodatno za taj cijeli projekt moramo biti svjesni da ćemo platiti i penale EU jer neka sredstva i nismo, i vratiti sredstva jer nismo ni iskoristili. Tko je za to odgovoran, ovdje pitam tko je za to odgovoran?
Slijedeća pojedinačna rasprava, poštovani zastupnik Davor Bernardić.
Poštovani potpredsjedniče sabora, uvažene kolegice i kolege, evo na samom početku ako se išta može reći o ovom zakonu je da on kasni barem godinu dana i stoga i dolazi sada u ovom trenutku u dva čitanja umjesto da ga usvajamo po hitnom postupku što je u ovom trenutku nužno jer ako ste pratili Hrvatskoj su već najavljeni penali iz Europske komisije za neprovedbu otpadnih direktiva. A upravo gospodarenje otpadom pokazuje kako je zapravo Hrvatska potpuno nespremna za novu paradigmu EU, samim time i za novu financijsku omotnicu, a može se zadržati u jednoj riječi to je novi zeleni plan do 2050. godine s kojim sva, apsolutno sva načela, dokumenti, direktive u EU moraju biti usklađene. To je ključni dokument za razvoj Europe, samim time i Hrvatske, ključni dokument za novu financijsku perspektivu koji predviđa društvenu i ekonomsku transformaciju Europe do 2050. godine. Dakle, svi planovi i u Hrvatskoj ali i u EU će morati biti sa time usklađeni, a Hrvatska će morati puno brže i puno intenzivnije raditi da promijeni trenutačnu linearnu ekonomiju u tzv. kružnu ili cirkularnu i to usvajanjem i discipliniranom provedbom strategije zelene transformacije Hrvatske. Nažalost do sada po tom pitanju kao zemlja ne radimo ništa. A upravo i ono što želim reći i staviti poseban naglasak je gospodarenje otpadom condicio sine qua non odnosno preduvjet za prelazak na cirkularnu ekonomiju po načelu 3R, reduce dakle smanji otpad, reuse dakle ponovo iskoristi sirovinu i recycle odnosno recikliraj. Kakva je situacija u Hrvatskoj? Dakle, svima je jasno da Hrvatska debelo kasni s implementacijom otpadnih direktiva, zbog toga sam i rekao da su već najavili penale odnosno novčane kazne našoj zemlji i kasnimo i u provedbi i Westpackage direktive o zbrinjavanju ambalažnog otpada i direktive za posebne kategorije otpada i to posebno kasnimo. I ono što je najtragičnije i što posebno zabrinjava Landfild direktive koja predviđa saniranje postojećih odlagališta otpada. I sad kad ovo kažem to je de facto činjenica, u Hrvatskoj nažalost niti jedno odlagalište nije sanirano po europskim standardima jer se još uvijek na sva odlagališta odlaže neinertizirani otpad koji sadrži dio otpada, koji stvara truljenje, plinove, nažalost i smrad. I najbolji primjer za to je najveće hrvatsko odlagalište otpada, to je Jakuševec koji smrdi već 20-tak godina stanovnicima Zagreba. A Zagreb samo naoko ima odvajanje otpada jer na kraju sav otpad završi upravo na istoj hrpi, zajedno i sa tim biootpadom koji izaziva izuzetan, izuzetan smrad. Stoga je potrebno u cijeloj našoj zemlji temeljno pristupiti ovom problemu i potpuno reorganizirati i urediti konačno sustav gospodarenja otpadom. Naravno ono što očekujem da sukladno najavama se što prije uredi i sustav gospodarenja otpada u Gradu Zagrebu i da se zatvori Jakuševec. Zadnjih 5.g. ove vlade svjedočimo da po tom pitanju, po pitanju gospodarenja otpada gotovo ništa nije napravljeno i da se cijelo vrijeme igra ping pong odnosno prebacivanje odgovornosti sa JLS-ovima, to bi trebali vi, ali s druge strane mi ćemo vas nadgledati i kad to ne profunkcionira onda problem ima cijela zemlja. A cijela zemlja ima problem tako što se u konačnici taj trošak penala prebacuje na same građane povećanjem cijene odveza smeća. Ja sam davno govorio i u ovom HS i prije 6-7.g. da je potrebno da država preuzme punu odgovornost i kontrolu nad tim procesom da hrvatski građani iz svog džepa jednostavno ne bi morali plaćati kazne koje ćemo morati plaćati upravo nemarom vlade odnosno JLS-ova koje su u ovom slučaju čak i manje važne. A cifre su takve da je npr. Italija za jedno nesanirano odlagalište otpada plaćala milijun EUR-a dnevno kazne, zamislite milijun EUR-a dnevno kazne. Dakle, zbog neodgovornosti prvenstveno države koja nema političku volju da taj sustav uredi, građani bi uskoro mogli imati duplu cijenu odvoza smeća i o tome u ovom HS moramo govoriti i ono što je najvažnije to ne smijemo kao zastupnici svog naroda dopustiti. Hvala vam lijepo.
Slijedeća pojedinačna rasprava poštovana zastupnica Mirela Ahmetović.
Poštovane kolegice i kolege, pred nama je prijedlog Zakona o gospodarenju otpadom koji ima u sebi niz nelogičnosti i ja bih rekla i apsurdnosti. Ja ću se osvrnuti samo na nekoliko odredbi koje su izuzetno važne, a posebno za otok Krk s kojeg dolazim, a za kojeg sigurno znate da je prvak prikupljanja odnosno odvajanja otpada u RH, usudila bih se reći i šire. Prije svega osvrnut ću se na tzv. poticajnu naknadu koja uopće nije poticajna naknada nego je ona kazna, posebno ako govorimo o uspješnim sredinama, o onima koji mare za okoliš i koji otpad zaista odvajaju. Referentna godina u ovom zakonu je prethodna godina, a ne 2015. kako je prethodno bilo određeno uredbom. To znači da se ništa promijenilo nije i da se nastavljaju kažnjavati uspješni i revni. Dakle, JLS-ovi na otoku Krku koje odvajaju 60% otpada ukoliko ove godine odvoje 59%, a prethodne godine su odvojile 60%, platit će ne poticajnu naknadu nego budimo realni i iskreni, penale. Dodatno, definirano je da ukoliko stopa odvojenog prikupljanja otpada raste brže od rasta ukupne količine komunalnog otpada, iznos poticajne naknade se smanjuje. To bi značilo da JLS-ovi na otoku Krku odnosno da se njima sugerira da smanje broj turističkih noćenja. Ne znam što kaže Ministarstvo turizma na to? Govorim o turističkim noćenjima budući su količine otpada mahom rezultat turističkih noćenja jer na otoku Krku znamo da su količine otpada u otprilike 70%-tnom iznosu uzrokovane upravo turističkim opterećenjem odnosno povećanjem broja tzv. povremenih stanovnika tijekom sezone. Budući stopa otpada odnosno penali, pardon, budući da penali ovise o turističkim noćenjima kažem, zanima me što kaže Ministarstvo turizma jer se otoku Krku sugerira da smanji broj turističkih noćenja kako stopa odvojenog prikupljanja otpada koja je ionako za 95% JLS-ova u Hrvatskoj nedostižna i biti će nedostižna još godinama, ne bi rasla niti 1%-tni poen sporije od rasta količine otpada odnosno rasta turističkih noćenja. Valjda bi ipak povoljniji položaj u okviru ovog zakona trebale imati JLS-ovi odnosno sredine koje imaju iznadprosječnu stopu odvajanja otpada. Slijedeća sporna odredba je čl. 70. st. 5.. Ovim se stavkom definira iznimka koja omogućuje da ne kućanstva za odvoz ostalih vrsta otpada, osim miješanog kojeg je dužan predati pružatelju javne usluge, angažira privatnog pružatelja usluge. S obzira da u turističkim mjestima ne kućanstva uvelike čine subjekti koji generiraju velike količine otpada, a to su hoteli, pansioni, iznajmljivači, autokampovi, restorani, itd., privatni pružatelj usluge može sniziti cijene do mjere koja je konkurentna javnom davatelju usluge. I za rezultat imamo uništavanje javnih pružatelja usluge koji su infrastrukturu u koju pripadaju i sortinice i kompostane koje se potiču, izgrađene upravo javnim novcem. Dakle, pogoduje se privatnim pružateljima usluga, po mogućnosti im putem fonda sufinancirajte i nabavku strojeva i opreme. Sve što je odvezeno putem privatnih pružatelja dodatno ne ulazi u količinu odvojenog prikupljanja otpada te JLS, da li to možete vjerovat? Slijedeća sporna odredba jesu kategorije korisnika javne usluge koje su određena kao kućanstva i ne kućanstva. U ne kućanstva su svrstani i privatni iznajmljivači smještajnih kapaciteta bez obzira koliko smještajnih jedinica iznajmljuju. Tako se izjednačava obveza plaćanja osnovne minimalne javne usluge odnosno fiksne naknade za privatnog iznajmljivača koji iznajmljuje jednu sobu i hotela sa 2000 ležaja, što je potpuno nelogično i nepravedno. Nadalje, mogućnost da se odlukom predstavničkog tijela odrede kriteriji za davanje popusta korisnicima je vrlo upitna jer postoji mogućnost da ti kriteriji budu diskriminatorni i otvori se mogućnost malverzacija odnosno pogodovanja. Osim toga, ova je odredba primjenjiva samo za kućanstva, dakle ne i za privatnog iznajmljivača jer su oni razvrstani u nekućanstva. Protiv ovog zakona će jednako kao i protiv izmjene uredbe biti podnesena ustavna tužba. Nešto je o tome rekla kolegica Udović, a ostali razlozi su čisto zbog toga što su odredbe uredbe koje su bile sporne i koje je Ustavni sud ukinuo naprosto samo prenesene u zakon. Ja ću vam reći ta se odredba tiče upravo dekretom određivanja privatnih iznajmljivača u nekućanstva iako se realno oni mogu svrstati u kućanstvo i u nekućanstvo. Ali definitivno nisu hotel, a to vam je odredba uredbe iz članka 20. stavak 10. kojeg je Ustavni sud ukinuo.
Vrijeme [[Upadica Ahmetović: Hvala lijepa.]] Replika poštovana zastupnica Romana Nikolić.
Zahvaljujem potpredsjedniče Sabora. Poštovana kolegice Ahmetović u Hrvatskoj imamo nekoliko kompostana i navest ću primjer jedne u Sisačko-moslavačkoj županiji kompostana Stružac. Nakon što je od početka rada kompostane bilo mnogo problema vezano za tehnološki proces oporabe otpada, zahvaljujući zalaganju danas je kompostana u tehnološkom pogledu primjer dobre prakse. No u današnjim tržišnim uvjetima kompostana zjapi prazna jer je pronalaženje novih sirovina i posla postao pravi izazov. Kako je zakonom predviđeno gradovi i općine koje se nalaze u okolici trebali bi taj svoj biootpad dovoziti na nju. Trenutno na tržištu to radi samo Grad Popovača, dok ostali plaćaju velike sume novca vanjskim firmama za zbrinjavanje te taj biootpad čak završava izvan granica Republike Hrvatske. No, i velika količina biorazgradivog otpada se u nekontroliranim uvjetima nepravilno odlaže na odlagališta komunalnog otpada te se sa njim narušava ekosustav. Kako to objašnjavate?
Odgovor.
Hvala lijepa kolegice Nikolić. Ja sam nešto rekla i u svom izlaganju u odnosu između privatnih i javnih pružatelja usluga. Konkretan primjer je javni pružatelj usluga na otoku Krku komunalno poduzeće koje je uložilo javni novac, ne samo novac stanovnika otoka Krka nego i javni novac hrvatskih građana ako govorimo o potporama koje su Ponikve komunalno društvo Ponikve ishodile od Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost za izgradnju svoje infrastrukture. Između ostalog za sortirnicu i kompostanu. Danas je ta infrastruktura baždarena upravo na kapacitet koji je potreban otoku Krku. Sutra kada privatni pružatelji usluge budu davali odnosno danpirali cijene i davali uslugu određenog prikupljanja otpada taj će se kapacitet, zapravo neće se koristiti. Uništit će se javni pružatelj usluga a pitanje je gdje će sav taj otpad odlaziti? Kontrole nema.
Sljedeća pojedinačna rasprava poštovana zastupnica Dalija Orešković.
Predsjedavatelji, kolegice zastupnice i zastupnici. Prilikom izlaganja u ime klubova mogli smo od nekoliko njih čuti rečenicu iz koje se može zaključiti otprilike ovaj Zakon je loš, a ja ću reći da nam to nije najveći problem. Ovaj Zakon možda je loš, ali je tek u prvom čitanju i kada bi se uvažile sve one silne pristigle primjedbe bilo bi šanse i da se taj zakon popravi. Dakle, nije naš najveći problem to što je ovaj Zakon. Naš najveći problem je u tome što je naš ministar loš. A evo nekoliko primjera iz kojih tvrdim zašto je tome tako. Pa prvi primjer je taj što primjerice u članku 10. ovoga Zakona piše da je provedbeno tijelo na državnoj razini Fond za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost. Dakle, upravo je ovaj Fond bitno itekako bitno tijelo za provedbu ovoga Zakona. U tom Fondu barem prema pisanju medija nedavno smo imali veliku aferu odnosno već pet ili više godina imamo situaciju a postoji utvrđeni manjak od 700 milijuna kuna za koji se sumnja da je posljedica ne samo nesavjesnog i nekompetentnog poslovanja, nego raznih malverzacija pa i koruptivnih radnji koje se ne istražuju. U medijima se sumnja ili spekulira da je resorni ministar tzv. TČ itekako sa tim malverzacijama povezan. No čak i da nije poduzeo ništa. U njegovoj je nadležnosti da se ispita o čemu se radi i da se odgovorne osobe smijene. No, nije to jedina koruptivna afera s kojom se ovaj ministar povezuje od vjetroelektrana, od gostovanja u famoznom nezakonitom ilegalnom klubu Janaf pa nadalje. Što zapravo upućuje na to da u ovakvog resornog ministra građani, pa i mi zastupnici i političari opravdano nemamo povjerenja. A zašto je to problem u kontekstu ovoga Zakona? Pa primjerice zato što u članku 11. piše da u slučaju potrebe sprječavanja nastanka ili otklanjanja posljedica šteta uzrokovanih višom silom ili u slučaju druge opasnosti ministar može naredbom privremeno narediti ili zabraniti određeno postupanje s otpadom te utvrditi obaveznu primjenu interventnih mjera. Nikakav zaštitni mehanizam u ovom Zakonu nije predviđen kako bi se te diskrecione naredbe ministra za kojeg kažem opravdano možemo smatrati da ima blagih problemčića s korupcijom stave pod nečiji nadzor ili kontrolu. I sada da blago karikiram, to je kao da lisicu stavite da čuva kokoši, ali onda još tu lisicu napumpamo i sa steroidima tako da ih u slučaju potrebe lakše potaraca. Treći razlog zašto kažem da imamo problem sa lošim ministrom a ne samo sa lošim zakonom je to što i po prošlom zakonu, a tako i po ovom Vlada i ministarstvo nadležno za zaštitu okoliša je nadležno za propisivanje mjera gospodarenja otpadom pa tako i za donošenje plana gospodarenja otpadom na državnoj razini. E pa gdje smo zapeli sa takvim planovima? Vidimo kako to sa ključnim centrima za gospodarenjem otpadom izgleda i koliko smo brutalno podbacili u dva najveća pogotovo u dva najveća grada u Zagrebu i u Splitu. I evo koliko god da mi je drago, toliko sam i zgrožena činjenicom da mi tek danas pričamo o tome da zamislite na Jakuševcu smrdi. Pa ne smrdi od jučer. Smrdi godinama, smrdi desetljećima. Svi uzroci i zagađivači nisu se utvrdili. Godinama se zapravo problematizira i činjenica da na tom području vrlo često imamo prisutnost otrovnih čestica u zraku iznad dopuštene razine, međutim ovdje prisutni HDZ-ovci pa tako i bivša lokalna vlast nisu poduzeli apsolutno ništa da se takvo stanje sanira. Dodatan problem je obnova u koju bi Zagreb napokon krenuti i na moje dvije postavljene replike danas ministar mi je zapravo potvrdio da je svjestan činjenice da su prihvatni kapaciteti za Zagreb za građevinski otpad blizu svoje 100%-tne popunjenosti i evo 15 mjeseci nakon samog potresa država nije poduzela apsolutno ništa da osigura odgovarajuće lokacije da se građevinski otpad uopće primi i zbrine, a da o cirkularnoj ekonomiji, o reciklaži, o tretiranju otpada kao nove gospodarske vrijednosti i otvaranju potencijalnih novih radnih mjesta i ne govorim. Dakle, to je jedna neodgovorna, nesposobno i nekompetentna vlast i te probleme neće riješiti čak ni svi predloženi eventualni amandmani [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] to se može riješiti samo na prvim sljedećim izborima. Hvala.
Imamo repliku, poštovana zastupnica Katarina Peović.
Pa evo htjela bih vam samo dati još mogućnosti da malo proširite ovu temu jer mi se čini da je ona nekako simptomatična, znači da uvijek sad u zakonima koji nam ovdje stižu dobivamo mogućnost da nazovemo nešto stvarno sistemskom korupcijom jer ako je to dozvoljeno zakonom da sam ministar nadzire nešto što je već upitno odnosno cijela procedura je upitna znači već imamo neku sumnju u to da ministar i naginje nekom tipu korupcije, nije li riječ o tome da je na djelu sistemska korupcija. Podsjetit ću samo da smo imali Zakon o sveučilištu, obrane, sigurnosti koji omogućavao da sveučilište ne prođe evaluaciju koju moraju proć sve druge institucije, imali smo niz situacija … da ministar Medved imenuje povjerenstvo itd., čini mi se da mi već idemo prema nečem što se stvarno mora nazivati legalnom i sistemskom korupcijom.
Hvala na pitanju. Kada govorimo o ministru Tomislavu Ćoriću mislim da nije riječ o sistemskoj korupciji nego o njegovoj osobnoj stranačkoj, a sistemska korupcija doista proizlazi iz čitavog niza loše skrojenih zakona punih crnih rupa. Jedan takav je i ovaj koji imamo i sada. Ja sam u Strategiji suzbijanja korupcije predvidjela i predložila da ojačamo Povjerenstvo za sukob interesa ili neko preventivno tijelo time što ćemo mu izravno dati u nadležnost da analizira zakone i da analizira koruptivne rizike koji iz pojedinih zakona proizlaze. Takvo tijelo mi u RH danas nemamo, to bi trebalo biti jedno stručno dobro osposobljeno tijelo koje bi onda nama saborskim zastupnicima davalo upute i smjernice što u zakonima treba mijenjati. Evo ovdje naprosto treba osmisliti način kontrole nad načinom na koji ministar donosi svoje naredbe ili barem ograničiti njihovo trajanje. Po sadašnjem prijedlogu njihovo je trajanje neograničeno. Hvala.
Vrijeme. Sljedeća pojedinačna rasprava, poštovani zastupnik Siniša Jenkač.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege, zastupnice i zastupnici. Evo Zakon o gospodarenju otpadom prvo čitanje nedavno smo ga imali na stolu prije par godina, imamo i neke izmjene normalno možemo govoriti da li je dobar ili loš, ali zakon je toliko dobar koliko se u stvarnosti primjenjuje na terenu. Ono kad govorimo o zakonu valja napomenuti da trebamo se vratiti malo u povijest i vidjeti gdje smo bili prije nekoliko godina, a gdje smo sada što se tiče gospodarenja otpada, što se tiče prikupljanja otpada. Znači jedan statistički podatak od 2012.-2015. imali smo rast odvojenog prikupljanog otpada 1%, a smanjenje odlaganja na odlagališta 3%, od 2016.-2019. imamo značajan rast prikupljenog otpada, povećava se s 1% na 11%, a smanjenje odlaganja sa 3% na 18% što je značajno smanjenje, tj. značajno povećanje prikupljenog otpada i smanjenje odlaganja na odlagališta, znači da radimo na tome i da ovaj zakon itekako ima smisla. 2019.g. završili smo sa 37% odvojenog prikupljenog otpada. Ono o čemu bi ja svakako spomenuo, a to je uredba tj. naputak ili usmjerenje koje je dalo Ustavni sud, možda je dobro, ali s pozicije lokalnog čelnika mislim da baš i nije dobro jer odvajati tj. izjednačavati kućanstvo i oni koji to nisu. A koji to nisu? Pa to je poduzetništvo, jest da možda ne zvuči dobro da nekoga na bilo koji način segregiramo, ali otpad iz kućanstva nije isti kao i otpad iz poduzetništva, to definitivno nema nikakve veze i važno je da je i ministarstvo to primijetilo u zakonu dosadašnjem i da će to popraviti kroz nove zakonske odredbe jer zakon u poduzetništvu, pogotovo u nekoj industriji, otpad u industriji nije isti kao što je u kućanstvu. Kad govorimo o aktivnostima i Fonda za zaštitu okoliša i kad govorimo o nadležnostima prikupljanja, sanacije, zbrinjavanja otpada definitivno zakonom je to definirano da ide na jedinice lokalne samouprave i neki okviri su dati jedinicama lokalne samouprave da nešto čini po tome, ja ne znam zašto Zagreb nije to činio i oni koji su vodili Zagreb bili u bilo kakvom funkcioniranju, ali oporba, da li vlast u Zagrebu, ali ja mogu govoriti s pozicije čelnika jednog malog grada da smo mi koristili sve ono što je Ministarstvo i Fond zaštite okoliša nam omogućilo pa tako da smo napravili izobrazbu, informativnu izobrazbu našeg kućanstva. Znači da smo se prijavili na taj natječaj, da smo uspješno sproveli tu izobrazbu i da smo povukli preko otprilike, nešto malo manje ispod 500 tisuća kuna upravo za tu izobrazbu, da smo izgradili reciklažno dvorište, koje smo pustili u pogon, da smo prošli na kontroli Fonda i da to reciklažno dvorište radi na korist stanovnika naših, znači lokalne samouprave. Da naše komunalno poduzeće se javilo na natječaj za novo komunalno vozilo za odvojeno prikupljanje otpadom, da je dobilo 68% sufinanciranje i da smo tu bili uspješni i evo, to je upravo u postupku, u postupku je nabavka vozila. Da smo nabavili spremnike za odvojeno prikupljanje otpadom i da smo tu bili uspješni, znači javili smo se na natječaj Fonda, bili smo uspješni i realizirali smo i trenutno dijelimo i krećemo sa podjelom znači tih spremnika. Da smo sanirali odlagalište otpadom, da smo se s tim bavili 5 godina, zatvorili odlagalište, sanirali odlagalište, uspješno zajedno [[Upadica: Vrijeme.]] sa Fondom i Ministarstvom. Tako da, evo, ne znam što su učinili neki drugi, ali znam da mnoge jedinice lokalne samouprave bile su u tome uspješne i da [[Upadica: Vrijeme.]] je Fond i Ministarstvo itekako razmišljao u tom smjeru i ... [[Govornik se ne razumije.]]
Dvije replike imamo, prvo je poštovana zastupnica Marijana Petir.
Hvala vam lijepo g. potpredsjedniče. Zastupniče Jenkač, govorili ste o Zakonu o gospodarenju otpadom i benefitima koje će on donijeti, ali i svojim iskustvima koje imate kao čelnik lokalne samouprave kad je riječ o zbrinjavanju otpada. Prema nekim podacima kojima raspolažem do sada je u gospodarenje otpada u RH uloženo preko 4 milijarde kuna. To je ogroman novac. Ako pogledamo podatke po stanovniku proizvodnjom od 444 kilograma otpada godišnje, što pokazuje da tu ima prostora za napredak, pa me zanima s aspekta osobe koja u stvari je stalno u komunikaciji sa građanima, primjerice jedinice lokalne samouprave mogu još poduzeti, zajednički, naravno sa Ministarstvom i sa Fondom za zaštitu okoliša kako bi taj otpad u nastajanju ustvari smanjili?
Odgovor.
Evo, hvala na pitanju uvažena zastupnice Petir. Kao što sam govorio, mi smo sproveli jednu veliku većinu onih natječaja koje nam je omogućio Fond i Ministarstvo. Mislim da je jedno vrlo važno usmjerenje u kojem bi trebalo ići je definitivno je izobrazba građana. Po vlastitom iskustvu, a mi smo sproveli informativnu izobrazbu i kompletne sve aktivnosti, mislim da bi tu trebalo još dati dodatni značaj jer građani razmišljaju da oni odvajaju otpad i da znači samim odvajanjem otpada sve je riješeno. Dapače, tu se tek čitava priča komplicira. E sad, nemam vremena više to elaborirati, rado bi, ali mislim da na izobrazbi je važno da [[Upadica: Vrijeme.]] dalje nastaviti.
Sljedeća replika poštovani zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepa. Kolega Jenkač, vi ste govorili u svojoj raspravi o tome tko je što činio ili nije činio i dali ste svoje primjere što ste vi radili u Novom Marofu, a što neki nisu u nekim većim gradovima. A čuli smo jednu raspravu kolegice koja je čak i minuse koje je stvorio Fond za vrijeme SDP-ove vlasti pripisao ovoj vlasti i ovom ministru i tu ona vidi korupciju i sve ostalo čime bi se ona bavila. Znači došli smo na vrijeme da će se opet pokazati tko što čini i tko što zna, tako da će grad Zagreb, kao najveći grad koji je na počecima praktički, zbrinjavanja otpada pokazati što zna u sljedeće 4 godine i oni koji će o tome govoriti i u Saboru i u Skupštini, itd. Mi znamo što smo napravili i imamo iskustva. Znamo da je država bila na raspolaganju. Tko je što činio ovisio je o nama lokalnim čelnicima. Koliko si spreman, koliko si spreman raditi i što ćeš napraviti. Neki su napravili i sustav funkcionira. Oni koji nisu, vjerojatno će pokušavati tražiti greške u nekoj prošlosti i misliti da im je to dovoljno da opet dođu pred građane i kažu mi smo dobri, bolji smo od njih.
Odgovor.
Tako je. Lokalne samouprave imale su na raspolaganju određene mehanizme, o njima sam ja govorio. Znači od sanacije odlagališta, gradnje reciklažnih dvorišta, kompostana, pa tako i trenutno, evo, samo jedan podatak da se trenutno gradi i oprema 31 postrojenje za obradu recikliranje građevinskog glomaznog otpada. Normalno da su to specifične aktivnosti, specifično reciklažno dvorište i da ne mogu bit na svakom koraku i da tu možda zakonodavac je trebao razmišljati da za određeno područje se definira di će se točno raditi kakva reciklažna dvorišta, pogotovo ova specifična reciklažna dvorišta, tako da tu nemamo dupliranja, ali opet, ono što ste rekli, iz vlastitog iskustva mogu reći da smo dobro surađivali sa Fondom, da su tamo profesionalni ljudi i da samo ono što si odradio možeš na kraju krajeva [[Upadica: Vrijeme.]] naplatiti i da tu sve [[Upadica: Vrijeme.]] štima.
Sljedeća replika poštovana zastupnica Branka Juričev-Martinčev.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, poštovani kolega Jenkač. U svom izlaganju, između ostalog, govorili ste i o fiksnom dijelu cijene i tu ste pohvalili što imamo jedinstvene cijenu ćemo imati za sve one u kategoriji kućanstva, a opet drugu za onu koja to nisu i hvalite to da poduzetnici zaista zaslužuju i posebne kriterije jer se radi o posebnim vrstama otpada. Međutim, u toj kategoriji naći će se i škola i crkva i vrtić i hotel i neki proizvodni pogon. Ono što je jako dobro ja bi tu nadodala sigurno ćete vi to znati i najbolje odraditi da će vijeća naša predstavnička tijela donijeti određene kriterije za umanjenje i vjerujem da ćete i vi na svom području znati predložiti takva, takve kriterije koji će izaći u susret i poduzetniku kao i nekoj vjerskoj ili školskoj ustanovi.
Pa jasno je, razlika između vjerske i školske ustanove ne znam kao što je ovdje bilo spomenuto malog iznajmljivača i velikog hotela su jasni i evo ja vjerujem da će i predlagač ministarstvo dati dobre smjernice onda i lokalnim samoupravama u kojem u kojem smjeru kada propisuju i kada definiraju cijene na koji način će to definirati i definitivno oni koji kupe, a to su komunalna poduzeća znaju tko je kakav zagađivač i tko je s kakvim, s kakvom vrstom otpada i sa kojom količinom otpada znači dolazi i tko kakav otpad predaje. Tu je važno naglasiti da imamo fiksni dio cijene i varijabilni cijene. Fiksni dio cijene znači plaćamo na mjesečnoj razini dok varijabilni dio cijene ide po količini dizanja tako da je i to dobro da se cijena definira kroz broj dizanja. Mada tu se vraćamo na edukaciju građana, neki građani to zloupotrebljavaju pa da bi smanjili dizanja odlažu otpad [[Upadica: Vrijeme.]] u prirodu.
Slijedeća replika poštovana zastupnica Sandra Benčić.
Zahvaljujem se. Točno je ono što ste istaknuli da je Grad Zagreb dakle jedan od najgorih metropola u Europi po sustavu odlaganja, gospodarenja otpadom i moram reći da ono što smo zatekli u gradu apsolutno to dokazuje. Nema nikakve infrastrukture i nije bilo ulaganja. Međutim, ja ne razumijem vi jeste iz HDZ-a, jel tako, vi ste zastupnik HDZ-a dakle mislim, dakle nadzorni odbor Holdinga imali ste dvoje članova, upravu, u upravi ste imali svog čovjeka iz HDZ-a, u gradskim uredima, upravljali ste Gradskim uredom za imovinu mogu vam nabrojat tu sada 30, 40 imena ali nemam vremena vaših dužnosnika i vaših kolega koji su na istaknutim upravljačkim mjestima u Gradu Zagrebu držali naravno štange Bandiću i vi sada se pitate pa kako to da Grad Zagreb nije radio, pa dajte nam vi odgovorite kako to da to nije radio jer vi ste bili s njima na vlasti. Hvala.
Pa evo, znači zna se tko je odgovoran za vođenje lokalne samouprave, ne netko tko sjedi u nadzornom odboru, ne netko tko sjedi u bilo kakvom poduzeću, prvenstveno je to gradonačelnik. Znači on diktira tempo grada i na koji način će se voditi grad i koji poslovi će se raditi. Tako da mislim da tu nema nikakvog spora, nitko nije odgovoran doli gradonačelnika i evo sad imate vašeg gradonačelnika koji će biti jednako odgovoran kao što je bio onaj prije i neće se pitati nikog drugog za njegov drugog za njegov uspjeh ili neuspjeh. Ja bi samo skrenuo pažnju da je Vlada RH Gradu Zagrebu dala interventna sredstva bespovratna EU sredstva znači na smanjenje odlaganja komunalnog otpada nastalog u gradu u iznosu preko 75 miliona kuna. Tako da nije točno da Vlada RH nije brinula za Grad Zagreb i nije vodila, a oni koji vode grad normalno oni moraju provoditi onda i tu politiku i to je vrlo jasno, a ne oni koji sjede u nadzornim odborima jer oni ne vode gradom.
Slijedeća replika poštovani zastupnik Davor Ivo Stier.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Jenkač otvorili ste pitanje suradnje lokalne i nacionalne razine, a i otvorili ste pitanje da svaka lokalna razina odnosno svaki gradonačelnik preuzme i odgovornost za svoj rad da se ne prebacuje možda na nacionalnu razinu nego da preuzme odgovornost za ono što mora činiti i naravno pretpostavka je strane ministarstva bude uvijek otvoreno za dijalog. Vi ste dali primjer vašega grada, vaše iskustvo, ja mogu i dati primjer grada Samobora gdje imamo, gdje imali smo situaciju gdje nacionalna razina i lokalna su bile različitih političkih ovaj orijentacija međutim ministarstvo uvijek je bilo otvoreno, evo i državni tajnik uvijek je primio kada je trebalo naći neko zajedničko rješenje lokalne vlasti. Međutim, uvijek na kraju odgovornost jest gradonačelnika da to kasnije implementira.
Tako je, kolega Stier u pravu ste, znači ministarstvo i fond daju određene okvire i nama omogućavaju da se prema napucima, prema raspisanim natječajima pripremamo, znači dobivamo informacije prema tome se pripremamo i mogli smo se pripremati. Znači od informativne izobrazbe, od reciklažnih dvorišta, od postrojenja za sortiranje i odvojeno prikupljanje otpada, od odvojenog prikupljanja biootpada, od građenja znači postrojenja za recikliranje građevinskog otpada, od nabavka vozila za komunalno za odvojeno prikupljanje otpada, od nabavka spremnika za odvojeno prikupljanje otpada, od sanacija odlagališta evo, od znači raznih specifičnih velikih odlagališta koje je ciljano fond sa ministarstvom saniralo, pripremalo itd., tako da ministarstvo uvijek daje okvir, a lokalna samouprava je ta koja prema tom okviru ide i iskorištava te potencijale i na kraju krajeva rješava problematiku na terenu.
Slijedeća pojedinačna rasprava, uvaženi poštovani zastupnik Erik Fabijanić.
Poštovani predsjedavajući, kolegice i kolege kad govorimo o ovom propisu, o ovom zakonu riječ je o usklađenju sa europskom direktivom. Nažalost evo ga u praksi nam se događa da ono što su europske smjernice ili direktive, kako god ih hoćemo zvati, postanu, ne budu primjenjive u praksi u Hrvatskoj. Dakle, smjernica je smjernica, ona se ugrađuje u domaće zakonodavstvo i mora elaborirati dakle ono što je smjernicom definirano zato što svaka država ima svoju zakonodavnu arhitekturu na temelju koje onda prilagođava tu smjernicu. Ako mi sebe limitiramo da smjernicu prevedemo na hrvatski i da tu novelu na hrvatskom prebacimo u zakon, onda piši propalo. I to je moja bojazan zato što su se mijenjali zakoni, a nažalost oni ciljevi koje smo trebali ostvariti, a koji su vezani za zbrinjavanje otpada odnosno za onaj dio koji se ne može reciklirati, a što je izraženo u određenim postocima mi nažalost nadaleko kasnimo, nadaleko kasnimo jer mijenjamo, mijenjamo, mijenjamo i stavove i mijenjamo i politike. Kad govorimo o komunalnom otpadu ključni je igrač u čitavoj toj priči kad govorimo o komunalnom otpadu jesu komunalna društva, jesu komunalna društva. I činjenica je da u tim komunalnim društvima sjede članovi nadzornog odbora, ali članovi nadzornog odbora su imenovani od koga, što je po meni i normalno, od strane vlasnika. Prema tome, oni moraju de facto provoditi politiku vlasnika. Vlasnik komunalnog društva može bit više jedna JLS, može ih bit samo jedna. U slučaju da uprava ne radi dobro nadzorni odbor prolazi smjenu, sve ovisi kakvi su trgovački odnosi. Prema tome, ne može se bježati od odgovornosti i reć za sve je kriv zagrebački gradonačelnik. Kriva je uprava, ali je i kriv politički odgovoran gradonačelnik bez daljnjega, ali isto tako kriv je i nadzorni odbor jer to znači ili nije ako je provodio politiku gradonačelnika da izvinete onda nadzorni odbor nije kriv. Zašto to sad, to sam već, malo osvrt na, na, na moga prethodnika. Međutim, ono što je vrlo bitno, a to je pitanje primjene u praksi. Dakle, imat ćemo odvajanje stakla, odvajanje metala, odvajanje plastike, međutim pitanje je što se dalje s njima događa? To nažalost nijedan građanin RH ne zna. Dakle, to je pitanje koje još uvijek nemamo regulirano nego ispada da to generira gubitke komunalnim društvima zato što komunalna društva od toga što zasebno nešto prikupljaju nemaju apsolutno nikakvu materijalnu korist i isto tako građani u konačnoj cijeni od vožnje tog otpada de facto, a nemaju apsolutno ništa. Mi ćemo stimulirati da se odvaja čim više, ali s onim odvojenim od toga ne znam šta imamo, to niko ne zna, to u ovom zakonu de facto ne piše, on nešto predviđa i to je ono što je problem. Druga stvar, mi ovdje ne govorimo o jednoj stvari koja je isto vrlo bitna, a to je industrijski otpad. Mi smo ovdje govorili nešto o tvornicama, o privredi, ovo, ono. Privreda proizvodi industrijski otpad. Industrijski otpad nije u nadležnosti komunalnih društava. Ja sam bio vijećnik prije 6 mandata i gledao sam prezentaciju kako će se riješit kod moje kolegice iz Viškova crna jama olitiga Sovjak gdje je INA deponirala svoj industrijski otpad. Nakon 3 mandata, dakle pred 2 mandata, gledao sam istu prezentaciju samo sa nekim novim tehnologija. Ali prošlo je 20.g., a da država koja ima u nadležnosti industrijski otpad još uvijek nije sanirala to što jest, a to jest ekološka bomba zato što mi živimo na kraškom terenu i već su napravljena ispitivanja i zna se da ako dno popusti sav taj industriji otpad, dovoljan je jedan potresić malo jači od onoga odnosno malo blaži od onoga u Zagrebu, to će sve završiti u Kvarnerski zaljev na obali Opatije. Toliko, vidim da imam replike.
Imamo dvije replike, prva je uvažena zastupnica Marijana Petir.
Hvala vam lijepo g. potpredsjedniče. Zastupniče Fabijanić, vi ste na neki način izrazili skepsu hoće li Hrvatska moći slijediti ambiciozne ciljeve koje je EU u svom paketu kružnog gospodarstva zadala, a to je bilo i moje pitanje ministru koji je dosta optimistično odgovorio i rekao da kroz ovaj zakon, ali i kroz pokazatelje i napore koji su uloženi u prethodne 4.g. imamo razloga za optimizam. Naime, prema podacima koje nam je dostavio raste postotak odvojenog prikupljanja otpada iz 2011. sa 16% u 2019. na 37%, a smanjuje se odlaganje otpada na odlagališta, u 2011. je to bilo 91%, u 2019. je čak to smanjeno na 59%. Naravno, treba uložiti veće napore i to poboljšati i u tom smislu su važna i ova ulaganja od 4 milijarde kuna u gospodarenje otpadom. Spomenuli ste lokaciju Sovjak u čiju je sanaciju uloženo preko 320 milijuna bespovratnih EU sredstava.
Odgovor.
Ako hoćete gđo. Petir kažem 20 i više godina, možemo i vi i ja otić, ja vam mogu i organizirat posjet, pa da vidite jer odmah do crne jame Sovjak je isto pred 7.g. saniran ovaj ono što je bio prethodni deponij u Marišćini vidjet ćete da tamo se sada generira odnosno izvlači plin i od plina se proizvodi struja. Dakle, imamo i primjere dobre prakse kad govorimo o komunalnom otpadu u tom dijelu, ali nažalost kad govorimo o industrijskom otpadu, meni je drago da je to sada, ali mi to čekamo već dva desetljeća, a nadležnost države je uvijek bila ista neovisno o europskim sredstvima i ne europskim sredstvima. INA je plaća dobre ovaj, mislim INA, INA kao takva je to trebala, trebala zbrinuti, ali to nije, to nije nažalost učinila i otuda moja skepsa, otuda moja skepsa.
Slijedeća replika poštovani zastupnik Siniša Jenkač.
Evo poštovani kolega, vi kao prokaljeni političar morali bi znati da nadzorni odbor ne upravlja društvom, on nadzire rad društva, da društvom upravlja uprava ali na kraju krajeva i nadzorni odbor i upravu definira gradska uprava tj. u ovom slučaju gradonačelnik. Da bi bilo kakvo komunalno poduzeće nešto odradilo, da li se to radilo evo do one sitnice povećanje cijene odvažanja komunalnog otpada bez suglasnosti sa gradom, sa općinom to ne mogu učiniti. Znači ne upravlja komunalnim poduzećem samo komunalno poduzeće nego jasno da s njime upravlja kad postavlja i nadzorni odbor i upravo podstavlja gradonačelnik, odobrava im i visinu, nizinu cijena itd., itd., znači bez suglasnosti lokalne samouprave ne mogu komunalna poduzeća ništa činiti.
Odgovor.
Ovako, imamo Zakon o trgovačkim društvima, imamo Zakon o komunalnoj djelatnosti i imamo društveni ugovor o samom komunalnog društva, to što se zna koje su zadaće nadzornog odbora i ko ga postavlja. Daleko od toga da članovi uprave nemaju još i veću odgovornost, prema tome meni je to jako, jako dobro poznato, ali ne možemo se sada izuzeti iz odgovornosti ako sam ja član nadzornog odbora bilo kojeg trgovačkog društva i da jednostavno, dal sam ja radio mimo vlasničke volje. Pa vlasnik me postavi, mislim da je riječ o privatnom biznisu, prema tome nisu izuzet od odgovornosti gradonačelnika.
U ime kluba HDZ-a završna rasprava poštovani zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Završno želim reći o ovom Zakonu o gospodarenju otpadom da imamo bolji zakon u odnosu na ono što smo imali do sada, koji se u svojim odredbama pokušao uskladiti i sa mišljenjima koje je dao i Ustavni sud, pogotovo na dio uredbe koji se odnosio na određivanje cijene koštanja. Tako da ono što smo više-manje danas raspravljali, sve ima određeni smisao i vjerujem da je i ova rasprava pokazala da Zakon o gospodarenju otpadom nije spriječio nikoga, niti do sada nije sprječavao da se bavi s tim pitanjem na način na koji je najbolji za svaku lokalnu samoupravu. Ovi pokušaji da se kroz priču o zakonu najveća odgovornost svede na Vladu, po meni nemaju previše osnova jer pokazuje teren da onaj tko je bolji, snalažljiviji i tko želi raditi i pružiti uslugu to radi i tu opće nema problema. Okvir je za svih jednak, tko je htio napravio je, tko nije bavio se nekim drugim aktivnostima. Tih danas nema ili su možda opet potvrdili svoj mandat pa će nastaviti u nekom drugom vremenu. Možda i nije bilo najvažnije, ali prihvatiti da ja nemam kantu u svojoj općini pa da je za to kriva Vlada ne može bit, zato jer su raspisani brojni natječaji, osigurana su sredstva kako za kante tako za reciklažna dvorišta, tako za sortirnice, tako za pretovarne stanice, tako za sanacije odlagališta, tako za izgradnju centara za izgradnju za gospodarenje otpadom. Ako jedinica regionalne samouprave nije spremna desetljeće spremiti dokumentaciju, to sam govorio i na tematskim sjednicama pa nemaš što prozivati Vladu zašto nisi izgradio centar, to je tvoja odgovornost, zašto nisi. Govorio sam i o tim razlozima jer je danas još uvijek jeftinije isprazniti otpad ili smeće na neki dio koji se zove odlagalište i ne platiti ništa nego to isto odvesti u taj isti centar pa to nešto košta više po toni toliko, po toni nečega toliko to su razlike i o tome moramo jasno govorit. Ali što je tu kriva Vlada? Zato što je osigurala sredstva kroz brojne natječaje koji su raspisani baš preko tog fonda o kojima se danas ovdje priča. Dvije godine smo bili blokirani '17., '18.zbog dugova koji su naslijeđeni, koji su ostali iz nekih drugih vremena. Zašto o tome ne smijemo govoriti? Smijemo, neka pišu medije nek traže krivca, to sigurno nije ovaj aktualni ministar ili netko iz ove aktualne administracije u bilo kojem dijelu, nek se to sve lijepo raščisti. Ali pričati o zakonu na način da on ne pridonosi, itekako pridonosi i sve ove naše dvojbe oko fiksnog dijela, varijabilnog dijela opet su na svakom čelniku lokalne samouprave bio on gradonačelnik, načelnik, bio on direktor komunalnog društva, upravo ovo što je kolega Fabijanić rekao, oni su najodgovorniji direktori komunalnih društava. Tko njih stavlja na svoju funkciju? Skupština tj. gradonačelnik i načelnik. Vidimo da ovih dana svi govore o nekakvim smjenama, svi žele neke nove ljude, pa neka rade nek uđu u te sustave i neka ih prilagode, samo neka paze da ne naprave puno tj. da ne potroše puno vremena u tom dijelu pa da na kraju zaključe da im je opet kriva vlada što nisu ništa napravili jer sve je vani. Postoje natječaji, pogledajte stranice i fonda, Ministarstva zaštite svakodnevno ko god želi, što je vlada učinila za svako komunalno društvo što god želite od kante, od subvencioniranja samog prijevoza, od nabave komunalnih vozila, od sufinanciranja 85-15 za reciklažno dvorište, za pretovarnu stanicu, za sortirnicu, za sanaciju odlagališta, za što god ti treba izvoli napravit posao. Ako imaš 85% bespovratnih sredstava napravi posao, a ne možeš reć nisam ništa radio kriva vam je vlada jer mi je to najlakše, to mi je najlakše izgovorit i niko o tome previše ne brine dok račun mali. Tako sutra u Zagrebu morate reć ako ćete zatvorit Jakuševac to vam poslije toga nešto košta, puno će vam to koštat više nego što koštat sad jer sam rekao u čemu je razlika. A taj novi centar kad će se on izgradit, evo neka ga naprave što god prije mogu, svi su obećavali. Sad je vrijeme kušnje i realizacije svega što smo izgovorili u svojim kampanjama, a nemojmo kasnije doć opet mi je kriva vlada ili netko iz prošlosti jer nismo napravili posao. Morat ćete to objasniti građanima jer oni se ne žele previše vjerojatno baviti o svemu što je bilo i prošlo, to je smijenjeno. Ako nije bilo dobro smijenjeno je. Sad gledamo u vas i to je vrijeme. A ovaj zakon, vjerujte mi, svakome je dao mogućnost da prilagodi sustav sebi, a to piše jasno u članku, održivo gospodarenje cjelokupnim sustavom zbrinjavanja otpada. A vi ste ti koji ćete odraditi kako će to izgledati održivo, da li je to skuplje ili jeftinije na vama.
S ovim smo iscrpili raspravu. Zaključuje raspravu. Zahvaljujem državnom tajniku sa suradnicom, glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Sljedeća točka dnevnog reda je: - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pružanju usluga u turizmu, drugo čitanje, P.Z.E. br. 117 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske, a temeljem članka 85. Ustava Republike Hrvatske i članka 172. u svezi s člankom 190. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnoga reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za turizam. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Uvaženi državni tajnik Tonči Glavina. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažene saborske zastupnice i zastupnici. Važećim Zakonom o pružanju usluga u turizmu koji je stupio na snagu 1. siječnja 2018. godine te koji je u međuvremenu dva puta izmijenjen i dopunjen u 2019. godini te jednom u 2020. godini propisuje se načini i uvjeti pod kojim pravne i fizičke osobe mogu pružati usluge u turizmu. Izmjene i dopune Zakona koje se danas nalaze pred vama donose se prvenstveno zbog dva postupka povrede prava Europske unije koji se vodi protiv Republike Hrvatske, a koje je pokrenula Europska komisija i to vezano uz Direktivu 2015/2302 o putovanjima u paket aranžmanima i povezanim aranžmanima u odnosu na vaučere i Direktive 2006/123 o uslugama na unutarnjem tržištu i Direktive 2005/36 o priznavanju stručnih kvalifikacija u odnosu na reguliranu profesiju turističkog vodiča. Obje povrede prava EU su u drugoj fazi postupka povrede, dakle obrazloženo mišljenje odnosno u posljednjoj fazi prije pokretanja postupka pred Sudom Europske unije. Kako bi se osigurala likvidnost turističkih agencija ali i zaštitila prava putnika uključujući i pravo na povrat uplaćenog iznosa za neizvršena putovanja uslijed pandemije bolesti Covid-19 u travnju 2020. godine donesen je Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o pružanju usluga u turizmu Narodne novine 42/20 koji je turističkim agencijama dao mogućnost izdavanja vaučera za neizvršena putovanja umjesto obveze povrata novca putnicima u roku od 14 dana kako je propisano direktivom o putovanjima u paket aranžmanima. Naime, navedenim izmjenama Zakona iz travnja 2020. godine propisano je da uslijed posebnih okolnosti za neizvršene ugovore o putovanjima u paket aranžmanu koji su se trebali izvršiti nakon 1. ožujka 2020. godine putnik ima pravo na raskid ugovora o putovanju u paket aranžmanu po isteku 180 dana od dana prestanka posebnih okolnosti, a organizator putovanja za iste putnicima izdaje vaučer. Ukoliko se putnik odluči za povrat sredstava organizator mora izvršiti povrat uplaćenih sredstava u roku od 14 dana po isteku 180 dana od prestanka posebnih okolnosti. Zbog neizvjesnosti roka vezanih uz prestanak epidemije bolesti Covid-19 brisanjem odredbi o vaučeru dakle članka 38.a važećeg Zakona putnici će stupanjem na snagu predmetnih izmjena moći birati žele li temeljem izdanog vaučera ugovoriti zamjensko putovanje ili će raskinuti ugovor i ostvariti pravo na povrat uplaćenih sredstava u roku od 14 dana od raskida ugovora. Ističemo kako se ovim izmjenama osigurava primjerena razina zaštite potrošača i potpuno usklađivanje s Direktivom o paket aranžmanima. U prvom čitanju u Hrvatskom saboru i na Odboru za turizam mi je izrečena primjedba kako bi predmetne izmjene zakona mogle predstavljati opterećenje turističkim agencijama koje bi se nakon stupanja na snagu ovih izmjena mogle naći u velikim financijskim poteškoćama zbog većeg broja zahtjeva za povratom sredstava. Vezano uz navedenu primjedbu treba podsjetiti kako je Vlada Republike Hrvatske na sjednici održanoj 4. veljače 2021. godine donijela Odluku o usvajanju programa dodjele državnih potpora sektorima turizma i sporta u aktualnoj pandemiji Covida-19, a koji je odobren od strane Europske komisije njenom odlukom od 11. siječnja 2021. godine. Cilj programa je osigurati financijsku podršku poduzetnicima koji obavljaju djelatnost u sektoru turizma i sporta radi ublažavanja posljedica krize uzrokovane pandemijom korona virusa na njihovo poslovanje. Program provodi Ministarstvo turizma i sporta u suradnji sa HBOR-om, HAMAG-BICRO-om te poslovnim bankama. Izdavanjem državnih jamstava za kreditne plasmane omogućuje se lakši pristup likvidnosti kod financijskih institucija kako bi se očuvao kontinuitet gospodarske aktivnosti u sektoru turizma i sporta. Ministarstvo turizma i sporta je 9. ožujka 2021. godine objavilo poziv poduzetnicima za korištenjem sredstava iz programa državnih potpora u sklopu mjera gospodarskog oporavka Vlade Republike Hrvatske. Ukupan iznos predviđenih sredstava po navedenom programu iznosi 1 i pol milijardu kuna. Posrednička tijela HAMAG-BICRO i HBOR provode dodjelu potpora u obliku jamstva za nove zajmove iz odjeljka 3.1 dakle ograničeni iznos potpore i to maksimalno planiranom iznosu od milijardu kuna, iz odjeljka 3.2 potpora u obliku jamstva za zajmove i to u maksimalnom planiranom iznosu od 500 milijuna kuna. Zahtjeve za kredite koji su osigurani ovim jamstvom poduzetnici mogu podnositi poslovnim bankama u Republici Hrvatskoj i HBOR-u. Dodatna je pogodnost što je kamatna stopa za kredite osigurane ovim jamstvom snižena za najmanje 0,5%-tnih bodova u odnosu na kamatnu stopu uz koju bi kredit bio odobren bez korištenja jamstva. Do sada je od HAMAG-BICRO-a izdano 55 jamstava po mjeri 3.1 u ukupnom iznosu preko 59 milijuna kuna, te jedno jamstvo po mjeri 3.2. od strane HBOR-a u iznosu od 4 milijuna kuna i u ovom trenutku možemo negdje pretpostaviti da imamo 3 puta više zahtjeva koji su u odnosu na ovaj broj navedeni koji su trenutno u obradi po različitim bankama i poslovnicama trenutno u Republici Hrvatskoj. Prema podacima koje smo dobili od Udruge hrvatskih putničkih agencija tijekom kolovoza 2020. godine ukupnih sredstava uplaćenih za neizvršena putovanja među anketiranim članicama 50% sredstava je bilo već vraćeno putnicima neovisno o zakonskoj odredbi i mogućnosti izdavanja vaučera. Nadalje, vezano uz turističke vodiče, nacionalnim programom reformi 2020. godine kroz reformski prioritet 411 unapređenje poslovnog okruženja a s ciljem održivog gospodarskog rasta i razvoja predviđena je liberalizacija tržišta usluga kroz olakšavanje pristupa reguliranim profesijama uklanjanjem prepreka slobodi poslovnog nastana i pružanja usluga na unutarnjem tržištu. U vezi s tim, a i radi usklađivanja s Direktivom o uslugama i Direktivom o priznavanju stručnih kvalifikacija potrebno je izmijeniti zakon u dijelu koji se odnosi na reguliranu profesiju turističkog vodiča. Naime, povreda prava EU koja se odnosi na reguliranu profesiju turističkog vodiča se odnosi na obvezu polaganja posebnog dijela stručnog ispita za turističke vodiče iz EU i Europskog gospodarskog prostora i Švicarske konfederacije koji žele prekogranično pružati usluge na privremenoj i povremenoj osnovi. Važeći zakon koji je na snazi od 1. siječnja 2018. godine propisuje da turistički vodič iz druge države članice EU ili Švicarske konfederacije koji želi privremeno i povremeno pružati usluge turističkog vodiča u Hrvatski može iste pružati na zaštićenim cjelinama, lokalitetima samo ako položi posebni dio stručnog ispita, a koji je sada organiziran po županijama. Također, je propisano da se posebni dio ispita odnosi na zaštićene cjeline dakle lokalitete koji su propisane po županijama i koje ih prema važećem pravilniku ima preko 550. Konačnim prijedlogom zakona u Članku 7. brišu se riječi dakle po županijama čime se stvara preduvjet za drugačiji način organizacije i polaganja samo posebnog dijela stručnog ispita za turističke vodiče. U prvom čitanju u Hrvatskom saboru i na prethodnoj sjednici Odbora za turizam na prijedlog zastupnika Mate Frankovića i Kluba zastupnika HDZ-a izrečen je prijedlog prema kojem bi se način organizacije posebnog dijela ispita trebao regulirati već u samom zakonu i to na način da isti bude organiziran umjesto po županijama dakle 21 poseban ispit, po regijama, dakle predlaže 5 povijesno i geografsko povezanih regija te je u konačnom prijedlogu zakona prihvaćen prijedlog da se propiše da se program posebnog dijela stručnog ispita sastoji od posebnog dijela stručnog ispita sastoji od posebnog dijela stručnog ispita za zaštićene cjeline i lokalitete po regijama. Iz važećeg zakona proizlazi da turistički vodič koji želi pružati usluge na području cijele RH bi morao položiti ukupno 21 poseban dio stručnog ispita te se navedeno zbog trajanja i financijskog opterećena može smatrati ograničavajući kada je pristup navodnoj reguliranoj profesiji naravno u pitanju. Stručni ispit za turističkog vodiča trenutno se polaže pred ispitnom komisijom pri odgovarajućim visokim učilištima koje izvode najmanje stručni ili sveučilišni studij na preddiplomskoj razini u području turizma ili imaju smjer ili nastavne predmete iz područja turizma, a sukladno Pravilniku o stručnom ispitu za turističke vodiče. Novim Pravilnikom o stručnom ispitu za turističke vodiče čije je donošenje planirano u trećem tromjesečju ove godine točno će se definirati organizacija ispita za turističkog vodiča. Za izradu navedenog pravilnika imenovana je odlukom od 8. Ožujka 2021. godine posebna radna skupina u kojoj se nalaze predstavnici visokih učilišta koja provode navedeni stručni ispit kao i udruge turističkih vodiča te ostala stručna javnost. A ta stručna radna skupina broji preko 39 članova. I prvi sastanak te radne skupine održan je 11. ožujka 2021. godine. Konačnim prijedlogom zakona napravljena je osnova da se umjesto po županijama ispiti organiziraju po regijama te će se pravilnicima definirati polaganje posebnog dijela stručnog ispita prema jednoj od slijedećih opcija. Posebni dio stručnog ispita organiziran prema NUC regijama ili posebni dio stručnog ispita organiziran prema prijedlozima i ishodu rasprave u radnoj skupini kao i popisu zaštićenih cjelina odnosno lokaliteta. S obzirom da će se posebnim dijelom stručnog ispita baviti stručna radna skupina smatramo da bi propisivanje već sada u zakonu načina organizacije ispita odnosno točno definiranje regija kao i popisa lokaliteta prejudicirali rad i ishod rada stručne radne skupine. A navedena tematika zahtjeva stručnu analizu svih aktera te bi isto bilo nepotrebno opterećivalo sam tekst zakona s obzirom na veliki broj lokaliteta. U tom smislu ne možemo prihvatiti prijedlog iznesen na Odboru za turizam da se već u zakonu definiraju regije po kojim će se polagati stručni ispit. Dodatno napominjemo da je sukladno Zakonu o reguliranim profesijama i priznavanju inozemnih stručnih kvalifikacija, dakle Narodne novine broj 82/15, 121/19 i 47/20 Ministarstvo turizma i sporta u postupku donošenja navedenog pravilnika dužno provesti ocjenu proporcionalnosti te savjetovanje sa zainteresiranom javnošću o istom. Također, trenutnim prijedlogom izmjena i dopuna zakona u Članku 7. nadopunjuje se Članak 70. stavak 2. važećeg zakona vezano uz osobe koji su državljani EU i Europskog gospodarskog prostora i Švicarske konfederacije koji privremeno i povremeno žele pružati usluge turističkog vodiča u Hrvatskoj na način da isti moraju položiti posebni dio stručnog ispita za turističke vodiče za zaštićen lokalitet bez obveze polaganja općeg dijela stručnog ispita za turističke vodiče. Dakle, sukladno Zakonu o reguliranim profesijama i priznavanju kvalifikacija, Narodne novine 82/15, 70/19 i 47/20 u Članku 6. stavku 4. kojim je u nacionalno zakonodavstvo prenesena direktiva o reguliranim profesijama je propisano da nadležno tijelo ne smije ni zbog jednog razloga vezano uz stručne kvalifikacije ograničavati osobe koje žele pružati usluge u RH na privremenoj i povremenoj osnovi osim u iznimnim situacijama, a i tada ta ograničenja moraju biti proporcionalna i bez diskriminacije. Dakle, važećim zakonom koji je na snazi od 2018. godine osobe iz Europskog gospodarskog prostora EU i Švicarske konfederacije u RH mogu pružati usluge turističkog vodiča na privremenoj i povremenoj osnovi samo ako polože posebni dio stručnog ispita za turističke vodiče dakle to je sada 21 poseban ispit za preko 550 lokaliteta. Takvih osoba u RH na godišnjoj bazi ima nešto malo manje od 100 te isti pružaju usluge na godišnjoj bazi u prosjeku 2 do 3 puta tjedno. Nadalje, prijedlogom izmjena i dopuna zakona zaštićene cjeline i lokaliteti će biti definirani kao zaštićene cjeline i lokaliteti umjetničke, arheološke ili povijesne baštine, a što je sukladno praksi Suda EU i priznato kao prevladavajući razlog općeg interesa za uvođenje dodatnih uvjeta za pružanje usluga. Konačnim prijedlogom zakona prihvaćen je i prijedlog iznesen u prvom čitanju u Hrvatskom saboru prema kojem će Pravilnik o popisu zaštićenih lokaliteta donijeti uz prethodno mišljenje nadležnog i za branitelje uz sada već propisano prethodno mišljenje nadležnog za kulturu i poslove zaštite okoliša. Nastavno, time će se omogućiti i donošenje provedbenog propisa dakle pravilnika koji će propisati prema prijedlozima i ishodu rasprave u radnoj skupini za izradu pravilnika te prethodno mišljenje Ministarstva branitelja i kulture i poslova zaštite okoliša. Također se želim osvrnuti na još jednu primjedbu izrečenu na prvom čitanju u HS-u i sjednici Odbora za turizam vezano uz definiranje u važećem zakonu poznavanje hrvatskog jezika u dovoljnoj mjeri za strane turističke vodiče te potrebnu regulaciju poznavanja jezika prema standardnim razinama poznavanja jezika, primjerice razine B2 Zajedničkog europskog referentnog okvira za jezike. Dakle u važećem zakonu koji je na snazi od 1.1.2018. g. iz čl. 73a on nije predmet izmjena i dopuna ovog prijedloga Zakona, to je jako bitno, već sad proizlazi kako turistički vodič treba znati jezik na kojem će pružati usluge turističkog vodiča razine B2 prema stupnjevima Zajedničkog europskog referentnog okvira u razumijevanju i govoru i hrvatski jezik u mjeri dostatnoj za pružanje usluga turističkog vodiča. Vezano uz prijedlog iznesen na Odboru za turizam da se kao uvjet za pristup profesiji turističkog vodiča propiše četverogodišnje srednjoškolsko obrazovanje, napominjem kako isto nije predmet ovih izmjena zakona, ali smatramo da će se samim postupkom polaganja stručnog ispita postići kvalitetna razina znanja, a posljedično i kvalitetna razina pružanja usluge turističkog vodiča. Kako je na Odboru za turizam istaknuto nezadovoljstvo turističkih vodiča visokim troškovima polaganja ispita, upravo ovim izmjenama kojima će se omogućiti polaganje manjeg broja ispita umjesto dosadašnjih 21 i općeg dijela, trebalo bi doći i do ukupnog smanjenja troškova polaganja ispita, a naravno, to je nešto jako bitno za sve naše buduće turističke vodiče i one koji će se tim poslom baviti. Svim navedenim izmjenama i dopunama Zakona olakšava se pristup profesiji, podjednako budućim domaćim turističkim vodičima, kao i državljanima EU, Europskog gospodarskog prostora koji žele pružati usluge u RH. Za napomenuti je i da se prijelaznim i završnim odredbama uređuje priznavanje već stečenih stručnih kvalifikacija turističkih vodiča na način da će isti moći pružati usluge sukladno ishođenim rješenjima za županije. Ostale izmjene i dopune Zakone se odnose na usklađivanje izričaja u vezi s dostavom pojedinih podataka iz rješenja nadležnim tijelima iz središnjeg registra za ugostiteljske djelatnosti i usluge u turizmu. Naime, s obzirom da će se kroz projekt Hrvatski digitalni turizam uspostaviti središnji registar koji će biti interoperabilna sa digitalnim sustavima drugih tijela, na zahtjev tijela iz rješenja će se tijelima dostavljati samo pojedini podaci, a ne cijela rješenja te je u tom smislu bilo potrebno usklađivanje izričaja u tekstu Zakona. Izmjene i se također odnose na obvezu registracije pružatelja usluga rent-a-cara radi suzbijanja zlouporaba iznajmljenih vozila od korisnika usluga u svrhu krijumčarenja ljudi te propisivanja određenih prekršajnih odredbi radi učinkovitijeg provođenja inspekcijskog nadzora, dakle Državni inspektorat kojim se sada, između ostaloga, u Konačnom prijedlogu zakona propisano i sankcioniranje pružanja usluga turističkog vodiča koji bi uslugu pružali bez rješenja. Jedna od izmjena je i obveza internetskih platformi da istaknu PDV i identifikacijski broj pružatelja usluga na području RH, a isto se donosi zbog sprečavanja oglašavanja neregistriranog smještaja jer su obveznici ishođenja PDV i identifikacijskog broja svi iznajmljivači koji primaju usluge od poreznih obveznika sa sjedištem u državama članica EU ili obavljaju usluge poreznim obveznicima sa sjedištem u državama članicama. Prema tome, kada mali porezni obveznici primaju usluge od poreznih obveznika iz drugih država članica Unije ili trećih zemalja, obvezni su na primljene usluge obračunati i platiti hrvatski PDV. Odbor za zakonodavstvo na Konačni prijedlog zakona nije imao primjedbi. Eto, toliko za uvodni dio. Hvala lijepo.
Imamo nekoliko replika. Prva je poštovana zastupnica Boška Ban Vlahek.
Uvaženi državni tajniče, meni je jasno, jučer smo i na Odboru pričali, da se ovaj Zakon mora donijeti, međutim ovaj Prijedlogu zakona samo je uvertira u degradaciju struke te interpretaciju kulturne i povijesne baštine, što će argumentirano u Hrvatskoj, koja je receptivna turistička zemlja, utjecati na ugled zemlje u svijetu. To sam već nekoliko puta ponovila, ponavljam i ovaj puta. Ovaj Prijedlog zakona uistinu predstavlja, kako i sama kaže struka, čavao u lijes svim hrvatskim turističkim vodičima i apsolutnu deregulaciju profesije turističkog vodiča.
Odgovor.
Dakle, ono što omogućava između ostaloga ovaj Zakon i što omogućavaju EU direktive, jedna dodatna značajna prilika za hrvatske vodiče u RH, zato što svi vodiči koji su licencirani u RH po našem načinu i strukturi obrazovanja, mogu jednako tako, voditi grupe u bilo kojoj drugoj zemlji članici EU upravo zbog toga da im, zato što su im tim direktivama koje i mi sad prenosimo u naše zakonodavstvo to omogućeno, a što je jedan od temeljnih i postulata EU. Dakle naši turistički vodiči su, između ostaloga, sa ovim svime dobili priliku da prošire svoje poslovanje i da ne bave se poslom samo u RH,to je jedna od dodatnih vrijednosti, a ne bih se složio s vama ni u jednom dijelu, dakle da je to degradacija, nego je jednostavno prilagođavanje EU regulativi, dakle jedinstvenom tržištu u kojima funkciniramo.
Sljedeća replika poštovani zastupnik Ante Bačić.
Hvala poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče. Ja ću iskoristiti ovu temu pružanja usluga u turizmu za jedno malo aktualnije pitanje, ako mi možete odgovoriti. Vidjeli smo nedavno, ima nekih tjedan dana, da je prvi vlak upravo sa češkim, slovačkim i mađarskim turistima došao u Split. Bitnije da je sa tim vlakom došlo i 30 turističkih novinara da posjete našu destinaciju, ja vam evo, i čestitam ovim putem i Ministarstvu na svim aktivnostima koje radimo upravo na temi i Turizam se budi, ali i da prikažemo da smo sigurna destinacija. Vidio sam da ste i vi, evo, ima dva, tri dana, bili u Krakowu, da ste ipak vodili neku delegaciju iz Hrvatske, da se tu dogovarala i linija između Baltika i Jadrana. Zanima me upravo baš to, hoće li biti takvih linija i kakve su upravo reakcije i odnosi sa našim eminentnim, normalno, i turističkim partnerima, ali i onim gostima koje očekujemo ove sezone? Hvala.
Zahvaljujem na pitanju. Da, u pravu ste, dakle Hrvatska je zemlja koja se nalazi u srcu Europe i destinacija koja je relativno lako dostupna većinom naših emitivnih tržišta. Dakle, na tragu nekakve promatranja naše budućnosti European green deala i smanjivanje negativnih posljedica na okoliš postoji jedan značajan, značajna inicijativa na razini Europe dakle o distribuciji gostiju između ostaloga željeznicom kao jedan vrlo prihvatljivi način prijevoza gostiju. Mi smo dakle već prošle godine, evo ove godine ste imali prilike vidjeti da je naša ministrica dočekala ridget jet vlak iz Češke i Slovačke. Dakle, mi već sada sa 4 naša značajna emitivna tržišta se povezujemo željeznicom i ovaj naš posjet od prije nekoliko dana je upravo bio da Poljska dakle tržište koje je prošle godine za nas bilo treće najveće tržište isto tako od sljedeće godine povežemo željeznicom. Dakle, iz Varšave do Splita i nadam se da ćemo u tome i uspjeti.
Sljedeća replika poštovana zastupnica Marijana Petir.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Državni tajniče čini mi se iz ovog Konačnog prijedloga zakona da ipak možemo reći da ste saslušali i ono što je struka govorila i ono što su zastupnici govorili i još detaljnije propisali određene odredbe kako bi otklonili bilo kakvu sumnju da će se tu otvoriti prostor za eventualno neke nekompetentne vodiče ili one koji će našim vodičima uzimati kruh, a na pogrešan način tumačiti našu povijest, identitet, kulturu i baštinu. Zato mislim da je jako važno da se uvode i ove suglasnosti koje trebaju dati ministar branitelja i ministar zaštite okoliša kada govorimo o posebno zaštićenim lokalitetima kojih ima 550 u Hrvatskoj, jer upravo želimo da vodiči koji će tumačiti i Domovinski rat i našu hrvatsku povijest i sve ono na što smo ponosni, na što smo posebno osjetljivi bude tumačeno na pravi način i vjerujem da sada sa ovim dodatnim pojačanjima to i osiguravate.
Hvala na tom komentaru. Da, to je upravo nešto što smo pokušali dočarati i u uvodnom izlaganju. Dakle, upravo smo zaštitili i našu struku i zaštitili smo način i u konačnici i sadržaj koji naši vodiči odnosno vodiči koji će voditi u Republici Hrvatskoj moraju imati dakle vrlo jasna specifična znanja. Dakle, da ponovim još jedanputa to je jako bitno onaj posebni dio stručnog ispita koji se odnosi na zaštićene lokalitete kojih uistinu ima značajni broj u Republici Hrvatskoj. Tu uslugu mogu pružati samo vodiči dakle ili hrvatski ili strani ali i koji su završili i položili poseban dio stručnog ispita koji mogu napraviti samo u Hrvatskoj na hrvatskim učilištima i što je jako bitno taj ispit oni polažu na hrvatskom jeziku i odgovaraju pred ispitnom komisijom na hrvatskom jeziku naravno, a između ostaloga osim predstavnika učilišta u tim ispitnim komisijama su i turistički vodiči. Tako da smo apsolutno pokušali napraviti sve da zaštitimo tu struku i kvalitetu informacija vođenja u Republici Hrvatskoj.
Sljedeća replika poštovana zastupnica Danica Baričević.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Evo uvaženi državni tajniče obradovala me je vijest da je na 66. sastanku Komisije za Europu Svjetske turističke organizacije koji se održao nedavno u Ateni upravo Hrvatska izabrana za članicu Izvršnog vijeća Svjetske turističke organizacije za razdoblje 2021. – 2025. Ono što mene zanima točno je što to točno znači za Republiku Hrvatsku i što to znači za naš turizam. Zahvaljujem.
Dakle u posljednja dva mandata i prethodni mandat ove Vlade i ovaj mandat trenutni Vlade Republike Hrvatske je uložila jako puno napora da pozicionira Hrvatsku na jedno vrlo važno i visoko mjesto po pitanju poimanja i konačnici donošenja određenih rješenja turističke politike na razini Europe konkretno. Dakle, pitanje koje je vezano za izbor Hrvatske u Izvršno vijeće Svjetske turističke organizacije u komisiji za Europu je uistinu značajan za Republiku Hrvatsku dakle zato što Hrvatska je tu jedna od ključnih zemalja koja će u mandatu u sljedeće 4 godine imati priliku dakle rukovoditi i upravljati sa politikama, inicijativama koje služe nerijetko i kao zakonske podloge i kao inicijative mijenjanja određenih načina i vođenja i politika ali i budžeta i financija. I Hrvatska je jedna od zemalja koja će u sljedećem razdoblju ne samo kroz taj dio, nego kroz dio vođenja posebnog Odbora za održivost i turizam pri Svjetskoj turističkoj organizaciji čiji predsjedanje preuzimamo u 9. mjesecu ove godine itekako diktirati na određeni način tempo i određene turističke politike koje su nama jako bitne.
Sljedeća replika poštovani zastupnik Vilim Matula.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče, evo sada dok odgovarate, a i u toku vašeg predstavljanja zakona vi pokazujete da imate itekako dobru dikciju, ali na nekim mjestima ja pretpostavljam onda namjerno zbog nekog razloga su stvari vrlo tihe i jako brze. Ja ću vas zamoliti da ovom dikcijom koju inače imate vrlo dobru kažete opet agencijama prvo koliko još agencija je preostalo turističkih koje pokušavaju nadoknaditi tu likvidnost koja im fali zbog izleta koji su propali u paket aranžmanima i koliko ste rekli da je maksimum toga jer mislim da sam dobro čuo 500 milijuna kuna da je maksimalna ta količina tog novca koja se očekuje i koji preko HBOR-a, HAMAG-BICRO-a bi njima trebao biti isplaćen. Hvala.
Zahvaljujem. Hvala na pitanju uvaženi saborski zastupniče. Dakle da nastojim biti vrlo jasan, dakle po informacijama koje imamo sa tržišta od naše najveće strukovne udruge otprilike je ostalo nekakvih 30 milijuna kuna nevraćenih sredstava koji bi se sada nakon izmjena ovoga zakona trebali vratiti potrošačima koji su ih uplatili. Ali u tom dijelu je vrlo važna dakle upravo program državnih potpora koji ste spomenuli i u tom programu državnih potpora je iznos koji je osiguran za cijeli turistički sektor je 1 milijarda kuna za mikro, male i srednje poduzetnike odnosno 500 milijuna kuna za velike. Ali još jedna bitna stvar koju nisam spomenuo u uvodnom dijelu, a jako je bitno da je znate dakle upravo je sada u raspravi i trebalo bi biti u sljedećih par tjedana u proceduri na Vladi između ostaloga i Odluka o donošenju Programu potpore male vrijednosti za pomoć pogođenim djelatnostima između ostalog turističkog sektora odnosno konkretno turističkih agencija i u tom dijelu planiramo osigurati 36 miliona kuna koje bi išle kao direktna državna potpora agencijama u rješavanje njihovih problema dakle sa ciljem opstojnosti turističkih agencija [[Upadica: Vrijeme.]] i mogućnosti daljnjeg poslovanja. Dakle 2 vrlo jasne financijske injekcije koje se upravo sad događaju.
Slijedeća replika poštovana zastupnica Grozdana Perić.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče pa evo gospodin Matula mi je zapravo oduzeo pitanje, ali evo ja bi pohvalila upravo ovo nastojanje ministarstva i Vlade koja je vrlo promptno reagirala upravo da bi poduzetnicima u toj grani industrije osiguralo likvidnost. I htjela sam upravo ovo napomenuti da je i ovim izmjenama proračuna zapravo ukupno osigurano 150 milijuna kuna i između ostalog i za sektor turizma, prometa i event industrije kojim bi se pomoglo upravo poduzetnicima da prebrode ovu krizu koja je drastično djelovala na njih i na sve nas.
Odgovor.
Hvala vam, upravo to, to je jučer bilo na dnevnom redu, dakle u rebalansu proračuna. Dakle, Vlada RH je vrlo jasno sagledala ne, dakle sve one koji su ugroženi sa ovom pandemijom i kroz cijeli postupak od početka i do dana danas i to će tako biti dalje s obzirom da su najavljene i produžetke mjere koje su jako bitne za naše gospodarstvo da svakoj tvrtci u RH koja, koju imamo prilike pomoći da pomognemo na način da pregrmi ovo sve skupa, a isto tako nije baš ni slučajan ovaj cijeli timing koji se događa ovdje jer ipak mi smo po informacijama koje mi imamo na raspolaganju zadnja zemlja recimo u EU koja je ovaj dio što se tiče vaučera i povrata sredstava ima još uvijek neriješeno s obzirom da je to bila vrlo bitna tema na nivou EU s obzirom da se radi o zaštiti prava potrošača, evo mi ipak to sve skupa radimo u jednom glavnom dijelu turističke sezone kad ipak imamo i nove prihode i kad imamo najveću priliku da te agencije mogu funkcionirati naravno sa svim ovim financijskim injekcijama i pomoći koju stavljamo na raspolaganje.
Slijedeća replika poštovani zastupnik Branko Grčić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Državni tajniče jedna stvar je onako malo isto utiho prošla, a vrlo je važna. Dakle, to je obveza platformi za booking smještaja da objave PDV i ID dakle identifikacijski broj pružatelja usluga čime se zapravo kao što ste vi rekli pokušava razdvojiti sve one smještajne jedinice koje su uredno registrirane od onih koje nisu, a jedne i druge se objavljuju dakle oglašavaju putem određenih platformi. Mislim da bi bilo i vrlo potrebno u ovom trenutku svim tim našim ljudima dati jasno upozorenje da, posebno naravno onima koji nisu registrirani, da se što prije registriraju. Odnosno moje pitanje je da li postoje čvrsto definirani rokovi u kojim će se ovo dogoditi?
Zahvaljujem na pitanju i što otvarate ovu temu i jučer na saborskom Odboru za turizam i sada ovdje, dakle izrazito bitno i jako bitan dio ovog zakona. Dakle, s ovim vrlo jasno se borimo značajno još više nego prije sa crnom i sivom ekonomijom odnosno sa svim onim iznajmljivačima ili bilo kojim pružateljima turističko ugostiteljske usluge koji su objavljeni na portalima i prodaju se i pružaju uslugu, a nisu registrirani odnosno nisu kategorizirani na ovaj način. Dakle, mi smo već prije u izmjenama Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti prije nekih godinu i pol dana već tu obvezu unijeli za pružatelje usluga, ugostiteljskih usluga tako da to oni to svi skupa već znaju. Dakle, jedini oni koji to sve skupa rade su dakle tvrtke ili fizičke osobe koje najdirektnije moguće krše zakon i bave se neregistriranom djelatnošću, a mi smo s ovom izmjenom dodatno uveli mogućnost da kontroliramo odnosno stavljamo obavezu i tim portalima koji objavljuju da ne smiju objavljivati neregistrirane dakle nezakonite fizičke osobe ili pravne i da spriječimo crni i sivo gospodarstvo.
Slijedeća replika poštovani zastupnik Gari Cappelli.
Predsjedavajući, državni tajniče, pa što se tiče, još jednom bi podsjetio što se tiče agencija i prvi smo krenuli sa vaučerom, a i vjerojatno zadnji u Europi ga zaključujemo. Međutim, ne bi ga gledao tako negativno jer smo ga pokušali produžiti koliko god smo mogli iako s jedne strane naravno gledalo se o zaštiti potrošača međutim zaštitilo se 7 i po tisuća radnih mjesta, preko 2 tisuće agencija, dakle itekako važno naglasiti. Ja na neki način neću reći da se bojim, ali bez obzira na sva ova sredstva koja su omogućena siguran sam da neke agencije neće to moći ostvariti jer sigurno bez obzira što postoji garantni, garancija recimo s neke strane čak i 100% mislim da neke banke si zadržavaju pravo da to i ne izdaju. Prema tome, moramo shvatiti da bi do određenih problema moglo tako lako doći, a i ne zaboravimo da hotelijeri su isto, htjeli smo dati taj vaučer negdje oko 120 miliona su uzeli akontacija koje ne znam da li su [[Upadica: Vrijeme.]] uspjeli sve vratiti. Hvala.
Odgovor.
Zahvaljujem na komentaru, da u pravu ste poštovani bivši ministre upravo u vašem mandatu mi smo bili prvi koji su dakle napravili ovu vrstu zaštite to smo praktički u zakonodavstvo unijeli u nekoliko dana ako se ja dobro sjećam i evo među zadnjima smo koji taj dio mijenjamo. Upravo jedan od razloga zašto se ide sa još jednim dodatnim novim programom potpore male vrijednosti za pomoć pogođenim djelatnostima koji su sada dakle rebalansom proračuna i osigurane i bit će sada u provedbi u narednih nekoliko tjedana, htjeli smo napraviti i dodatnu financijsku injekciju od 36 miliona kuna za naše turističke agencije kao pomoć da im dodatno financijski osnažimo kako bi sada u ovom trenutku ponovo svi mogli pokrenuti svoje aktivnosti i kako bi neovisno o tome da li su dobili dakle program državnih potpora ili neku od Covid kredita, bile su dvije runde Covid kredita gdje je turistički sektor dosta se i tu javio, dakle napravili smo apsolutno sve što je bilo moguće naravno uz zaštiti svih radnih mjesta koje im omogućava da se vrlo brzo i efikasno vrate nazad sa svojim djelatnostima. Napravljeno je sve što je moguće da im pomognemo. Nadam se da veliki dio njih i najveći dio će upravo i preživjeti.
Slijedeća replika poštovana zastupnica Marijana Puljak.
Zahvaljujem. Prije sve evo mogu na početku reći da pozdravljamo pomoći sektoru turizma i agencijama koje će na ovaj način ostati jeli likvidni putem ovih programa Vlade, međutim kada govorimo o kvaliteti prezentacije naše baštine gostima i turistima ostaje činjenica da niste baš prihvatili sve primjedbe turističkih vodiča koje su govorile o kvaliteti obrazovanja turističkih vodiča. Tako ovo već objašnjavali jednostavno poznavanje jezika u dovoljnoj mjeri da piše tako u nekom zakonu jednostavno je neprihvatljivo jel, ali evo ovdje ću vas pitati dakle iz konačnog prijedloga izbrisan je prijedlog članka prema kojem vodiči koji su položili za određene županije i dalje zadržavaju stečena prava za poseban dio je li po županijama. Kako će se to sada organizirati po regijama je li što će biti s onima koji su to položili po županijama? Evo, hvala.
Zahvaljujem, dakle vezano za razinu poznavanja jezika to sam već pokušao slikovito objasniti zadnji put kad smo bili ovdje. Dakle, bitno je da znamo na koga se ona odnosi. Dakle ovdje gdje imamo obvezu poznavanja jezika na kojem se pruža usluga B2 to znači da recimo ako imamo grupu koja nam dolazi iz Francuske logično je da je vodič koji ih u RH vodi po našim lokalitetima da on mora imati razinu jezika B2 da može kvalitetno interpretirati našu povijest i ponuditi kvalitetno vođenje. E sad ako govorimo o turističkom vodiču koji nam dolazi recimo iz Francuske, a nema položeni dio, dakle poseban dio, dakle može voditi samo ovaj opći dio, on logično je da je njegovo poznavanje jezika s obzirom da vodi francusku grupu sasvim dostatno, a ukoliko bi on i htio voditi grupe na posebnim lokalitetima mora završiti tečaj u Hrvatskoj na hrvatskom jeziku pred hrvatskom ispitnom komisijom i položiti taj ispit i u tom smislu smatramo da to, da nema potreba dodatno ograničavajući faktor stavljati [[Upadica: Vrijeme.]] nego da ovaj imaju takvu vrstu obrazovanja.
Slijedeća replika je poštovana zastupnica Dalija Orešković.
Ma dobro sad nećemo inzistirati na tome da nam baš nije jasno hoćete li priznati ove koje su već položili po pojedinim županijama i reći ću nešto, nije skroz do vas. U ovom zakonu se dogodilo nešto što mislim da će se događati sve češće, a to je da će život demantirati ovo ustrajanje HDZ-a na očuvanju broja županija koliko ih sada imamo. Dakle, banalne i praktične životne situacije kao što je primjerice polaganje ispita za turističkog vodiča pokazuje koliko je neracionalno, ograničavajuće i opterećujuće imati sustav u kojem imamo 20 nepotrebnih županija koje u principu služe kao protočni bojleri za servisiranje HDZ-ovih kadrova. Kako u ovom zakonu tako u čitavom nizu primjera doista će Hrvatsku trebati organizirati u 5 geografskih regija, logično, gospodarski, povijesno, turistički kako god hoćete povezanih cjelina pa nadam se da će ovakav trend nastaviti i kroz čitav niz drugih zakona. Hvala.
Hvala lijepo, da hvala vam što ste me ispravili, dakle taj dio jest definiran u prelaznim i završnim odredbama i naravno dio koji se odnosi na vodiče koji već imaju položen za određenu županiju da će im se on morati uvažiti, a što se tiče modela koji je odabran dakle po polaganju, za polaganje ispita dakle po regijama da li će to biti po NUC regijama ili po povijesnim regijama to dakle ostaje za odluku stručnom povjerenstvu odnosno radnoj skupini koja će to definirati dakle i sa definiranjem ova dva ključna pravilnika koja su vezani za ovaj zakon. Ali taj prijedlog načina i definiranja i razlog nalaženja u zakonu je upravo realiziran ovdje u Hrvatskom saboru za vrijeme dakle zasjedanja Odbora za turizam i prvog čitanja u Hrvatskom saboru od, dakle već sam napomenuo od zastupnika Frankovića i nekoliko zastupnika iz Kluba HDZ-a, ali i iz oporbe također. Mislim da je tu bilo suglasje i to je bio naravno razlog zašto smo to i prihvatili.
Slijedeća replika poštovana zastupnica Katica Glamuzina.
Zahvaljujem. Poštovani državni tajniče molim vas jedno pojašnjenje, prijedlog izmjena ovog zakona podrazumijeva prihvaćanje inozemnih stručnih kvalifikacija turističkog vodiča. Međutim, ima 13 zemalja na ovom prostoru EU sa Švicarskom konfederacijom gdje ta djelatnost nije regulirana i u tom slučaju im se može alternativno priznati jedna godina bilo kakvog radnog iskustava u ovoj industriji, ako sam ja dobro protumačila, bilo kakvog radnog iskustva podrazumijeva dakle i nekog vozača njemačkog autobusa koji grupu njemačkih turista vozi po jednoj od ovih regija po kojoj će se to definirati koji im može služiti i kao vodič. Onaj dio koji mene zanima, tijekom prvog čitanja ovog zakona ste mi rekli u jednoj replici da se dakle svi pružatelji usluga i domaći i strani moraju držati svih odredbi ovog zakona uključujući i onu da moraju imat vodiči istaknutu iskaznicu turističkog vodiča. Zanima me na koji će se način provjeravati ta jedna godina radnog iskustva kao adekvatna kvalifikacija za zatražit turističku iskaznicu [[Upadica: Vrijeme.]] putem AKD sustava.
Hvala lijepo na pitanju pa krenem odmah sa drugim dijelom ovog pitanja. Dakle, vodič strani koji dolazi u Hrvatskoj voditi na privremenoj i povremenoj osnovi mora biti registriran pri Ministarstvu turizma, dakle on je evidentiran. To je ona grupa od 100-tinjak godišnje otprilike što sam u uvodnom izlaganju naveo, dakle oni na taj način su registrirani i pri dakle djelovanju inspekcije oni vrlo jasno vide da su oni ili registrirani ili nisu dakle, kontrolira ih se na jednaki način također. Uz sastavni dio izmjena ovih zakona omogućavanje što prije nije bio slučaj državnom inspektoratu da između ostaloga može i neregistrirane uvjetno rečeno one koji pružaju usluge na crno isto tako na licu mjesta legitimirati i kazniti i reagirati što prije nije bio slučaj. A ovaj dio što se tiče općeg i posebnog dijela dakle vrlo je jednostavno opći dio se prenosi iz zakonodavstva zemlje gdje je određena kvalifikacija dolazi, ovisno o njihovoj kvalifikaciji i oni mogu dakle vodit samo na tom općem dijelu posebni dio, evo što smo već rekli i spomenuli, vrlo jasno definirali.
Vrijeme. Sljedeća replika poštovana zastupnica Marijana Balić.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovani državni tajniče, u svom izlaganju spomenuli ste kako je predmetnim zakonom, između ostalog, predviđeno da se posebni dio stručnog ispita za turističkog vodiča, umjesto po županijama polaže po regijama, a što će se dodatno, odnosno detaljno urediti pravilnikom. Zanima me koje će to točno regije biti i kako ćete i u kojem vremenskom roku to urediti, odnosno provesti? Hvala.
Hvala vama. Dakle, kao što sam već spomenuo, konkretan model će biti odabran od strane stručne radne skupine koja će raditi na dva ključna pravilnika koja su vezana za ovaj Zakon. Ti pravilnici su, dakle prvi sastanak te radne skupine već održao, mi planiramo i želja nam je da te pravilnike definiramo još u trećem tromjesečju ove godine. Bilo bi zato neozbiljno da smo stavljali u zakon točno način definiranja jer ipak je to odluka koju smo prepustili struci, pa da ne prejudiciramo najbolje rješenje koje će proizaći od stručne radne skupine koja kažem, broji preko 39 članova. Dakle, 2 su opcije ili NUTS regije ili regije dakle, hrvatske povijesne regije, ali kažem, to ćemo prepustiti ipak struci da se definira i jasno navede u pravilnicima.
Posljednja replika, uvažena zastupnica Branka Juričev-Martinčev.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče, u svom izlaganju ste rekli i zaista u prvom čitanju ovog Zakona u ime Kluba HDZ-a kolega je iznio nekakve prijedloge, primjedbe na zakon u prvom čitanju, neke ste uvažili. Ja bih vas molila da sad tu još jedanput podcrtate i objasnite nam odredbe zakona koje se odnose na poznavanje hrvatskog jezika turističkih vodiča državljana drugih zemalja koji će povremeno ili privremeno obavljati i pružati usluge turističkog vodiča u RH. Naime, znamo da još uvijek važeći zakon koji je stupio na snagu 1. Siječnja 2018. g. propisao je brojne te odredbe koje se nisu mijenjale ovim izmjenama i dopunama. Hvala.
Odgovor.
Da, tako je, dakle još jedanput i vrlo jasno, nadam se da ovaj, jezgrovito. Što se tiče poznavanja stranog jezika, ukoliko imamo opći dio i posebni dio, ukoliko strani vodič želi voditi grupe u RH, na zaštićenim lokalitetima, mora položiti posebni dio stručnog ispita pri hrvatskim učilištima na hrvatskom jeziku pred ispitno komisijom, koji između ostalog sjede hrvatski turistički vodiči i ukoliko je u stanju položiti taj dio, dakle, sigurno je da ima dostatno znanje poznavanja jezika, a razina B2 prema stupnjevima Zajedničkog europskog referentnog okvira se odnosi dakle na osobe za pružanje usluga na jeziku na kojem će se pružati usluge, dakle tom stranom jeziku turističkog vodiča. I u tom dijelu je taj dio savršeno jasan, a isto tako, jako je bitno naglasiti dakle da u važećem zakonu, koji je na snazi već dakle od 1.1.2018. g. iz čl. 73. Dakle, čl. 73 nije bio predmet izmjene i dopuna uopće ovog Prijedloga zakona.
Hvala državnom tajniku. Sad ćemo napraviti 10 minuta pauze jer su prošla više od 3 sata, tako da ćemo nastaviti u 16,25. [[STANKA U 16,16 SATI.]] [[NASTAVAK NAKON STANKE U 16,25 SATI]] Nastavljamo dalje s raspravom, prvi je Klub zastupnika zeleno-lijevog bloka, uvaženi zastupnik Vilim Matula.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege, dobro, kolegice i kolega. Dakle, Konačno prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pružanju usluga u turizmu koji ovdje pred nama u drugom čitanju zapravo se može svesti na i sami se vi unutra svodite na de facto na 5 nekih važnih tema. Tu je to pitanje vaučera o kojem odmah želim reći da s jedne strane svakako mi iz zeleno-lijevog bloka podržavamo to da se pomogne turističkim agencijama koje su zbog Covida došle u taj nezavidan položaj da su nešto obećale, prodale ljudima neke izlete u paket aranžmanima prije korone i naprosto su u datom trenutku bile onemogućeni da to stvarno isporuče u datom trenutku kada je to bilo ovaj, zamišljeno i ja mogu to razumjeti da i taj novac na neke druge stvari potrošen i da im treba u svakom smislu pomoći, to svakako. Međutim ja ovdje bi ipak htio podsjetiti kolegice i kolege na to da je nama upućena očito uputa da moramo maknuti taj članak jer baš tako i piše u ovom Konačnom prijedlogu zakona o izmjenama. Dakle, čl. 6 je vrlo jasan, on kaže, naslov iza čl. 38a i čl. 38a brišu se. Oke, vi koji ovdje duže sjedite, pa čak i mi koji smo to prije samo promatrali, znamo da postoje takvi članci koji se pokazuju da su suvišni, međutim samo želim reći u najkraće, da je ono što mene smeta, da je u tom Zakonu nešto stvarno bilo jako neprilično, a nama izrazito slično, a to znači da smo si mi domislili jadu i da smo mi napisali da će se ljudima vratiti, ako baš inzistiraju na novcu, ako ne žele vaučer, iako se inzistiralo prvo i na vaučeru, znači 180 dana od prestanka posebnih okolnosti. 6 mjeseci od prestanka posebnih okolnosti, e onda je nakon toga je dužan čovjek u roku 14 dana, znači 194. Mislim to je u najmanju ruku za ljude u Europi onako skroz neobično i ja se ne čudim da su se onda žalili i da je promptno Komisija, ono, reagirala i da je rekla da se takav članak ne može biti i evo, mi smo ga sada, ovdje ga moramo maknuti, ali ja ipak želim da se o tome kaže što se tu desilo. Da, mislim da nije niti trebao biti u ovakvom obliku i da nas je zapravo, da nam tamo lošu sliku o nama radi na taj način, ali svakako podržavamo to da se ljudima pomogne u tome da mogu prebroditi tu krizu i nadam se da će ove godine imati dovoljno turista, da će napraviti dovoljan broj izleta da se ova muka prebrodi. Isto tako, svakako želim reći da je iskustvo ove krize koja se uopće niti širina niti dubina niti trajanje ove krize još uvijek uopće ne može nazrijeti kakva je ona, jedino o čemu su ovdje kolege uspoređivali, to je istina, da se može uspoređivati, nije toliko smrtonosna kao „Španjolka“ koja je došla nakon jezivog rata, ali da je kriza ekonomska koja je nakon toga nastala kad se sve prslo je dovelo do drugog jezovitog rata i želim vjerovati da će se naći načini da se to prebrodi. U svakom slučaju, drago mi je da je Europa otkrila da način na koji je rješavala problem špekulacija i do tada smo i smatrali najinteligentnijim, najpametnijim, najhrabrijim, najsposobnijim ljudima koji su špekulirali sa našom budućnošću, sa našim novcem, u ogromnim ciframa i bili smo sa njima zadivljeni, a recimo, Grcima se nije dozvolilo ništa, nikakvo praštanje nikakvog duga, ničega, da se sad zaključilo da u tome Europa itekako, da to ne može prepustiti nikakvom tržištu ovakve probleme i da zamisli, sad odjednom, to je zanimljivo i liberali i libertarijanci su začarani time da se poslodavce spašava. Naravno da ih treba, ja to naravno da vidim da se time spašavaju radnici. Znači od tih pitanja, tu je još pitanje turističkih vodiča, o tome je dosta rečeno, isto ću nešto reći. Također, pitanje turističkih inspektora i zloupotreba rent-a-car vozila u krijumčarenju ljudi preko granice. Što se tiče pitanja turističkih vodiča, evo, mogu reći samo to da su, da je zajednica društava turističkih vodiča započela svoje očitovanje o ovom Konačnom prijedlogu zakona i o izmjenama i dopunama sa sljedećim riječima, razočarani smo Konačnim prijedlogom. I kako se svaki zakon na neki način, u njemu se mogu osjetiti neka prelamanja interesa i to je sve zajedno nekako i normalni i interesi održavaju, između ostalog, onaj tko ima moć, a to ima stranka odnosno koalicija koja je u tom trenutku na vlasti, ima moć provoditi onako kako misli i uobličavati interese. E sad u ovom slučaju, tu se vide, onako, meni sa strane izgledaju interesi tako posloženi da s jedne strane moramo, vi ste dali primjer recimo, grupe iz Francuske, dakako, iz Velike Britanije, nadam se da će nam dolaziti, koliko god je opet kod njih epidemija se čini da se boji da predlažu da se ostaje preko ferija gore, ali svakako i Dubrovniku i cijelom južnom Jadranu, Dalmaciji su gosti iz VB itekako potrebni i da, ja razumijem da oni, kada dolaze ovdje, da nemaju sada potrebu da njihovi turistički vodiči kad idu na te izlete, oni to žele govoriti i vjerujem da ima ljudi koji su savladali ili zbog porijekla, ali, ili su jednostavno savladali B2 razinu i da su završili te ispite da mogu na lokalitetima voditi možda i kroz Dubrovnik ili kroz Split. Svakako da je to moguće, međutim, ja mislim da je ipak jako važno to da oni dolaze iz jako, to je naš interes i vi ga sigurno u zakonu s jedne strane ovaj, prelamate, to je interes tih velikih skupina, kao što, naroda, koji u Europi žive, kao što izvana, ako nam dolaze ljudi iz Rusije, ako nam dolaze iz Kine ili iz Koreje južne, odakle nam dolaze već godinama ljudi, da je to pak ono neka druga priča i vjerojatno će oni isto to polagati, ja se nadam. Ali vidim da su zabrinuti ljudi koji se bave poslom turističkih vodiča. Ali sada, zanimljivo je da sa druge strane iz nekog razloga u zakonu inzistirate na tome da ima najmanje završenu srednju školu, a da prijedlog koji su ljudi dali, da ima najmanje četverogodišnju srednju školu, to je zanimljivo. Onda opet to se čini kao da s jedne strane nam je važno da dođe puno ljudi, a s druge strane, ako od mog kuma mali koji je završio trogodišnji, ljudi odmah to upisuju. Jednostavno, ako se na tome inzistira, ja ne vidim drugi razlog da to baš ostaje trogodišnja da može biti. I na kraju imam potrebu reći ovo što je kolegica Orešković rekla, da, svakako ovaj, sviđa mi se to da ovaj obrazac, ovaj model teritorijalne podjele radi turističkih vodiča nam zapravo ukazuje da se može lokalna i regionalna samouprava, da bi se mogla na sličan način podijeliti. Zahvaljujem.
Sljedeća rasprava u ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovana zastupnica Branka Juričev-Martinčev.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Pa ovaj Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pružanju usluga u turizmu Klub HDZ-a će podržati. Najprije još jedanput bih podcrtala da ove izmjene i dopune zakona odnose se na dva postupka provedbe prava EU koja se vodi protiv RH i koja je pokrenula EU komisija i to vezano za putovanja u paket aranžmanima i povezanim putnim aranžmanima u odnosu na vaučere i drugo vezano uz priznavanje stručnih kvalifikacija u odnosu na reguliranu profesiju turističkih vodiča. U prvom čitanju u ime Kluba HDZ-a izneseni su i neki prijedlozi, neke primjedbe, neki su usvojeni, a neki su obrazloženi i danas su mišljenja na koji način se određeno pitanje rješava. Prihvaćen je prijedlog da će se polaganje posebnog dijela stručnog ispita za turističke vodiče urediti po regijama, a ne kako je prvotno bilo zamišljeno i predloženo u prvom čitanju zakona, jedinstveno za cijelu RH. Primjedba na poznavanje i znanje hrvatskog jezika u dovoljnoj mjeri obrazložena je na način da važeći zakon koji je na snazi od 1. siječnja 2018. g. i koji je usvojen u HS-u bez glasa protiv je propisao da turistički vodič treba znati jezik na kojem će pružati usluge turističkog vodiča B2 u razumijevanju i govoru, a hrvatski jezik u mjeri dostatnoj za pružanje usluge turističkog vodiča, što opet podrazumijeva znanje jezika razine B2. S obzirom da je stručni ispit za turističkog vodiča potrebno položiti na hrvatskom jeziku, smatramo da će znanje hrvatskog jezika za polaganje stručnog ispita biti dovoljno i za pružanje usluga na hrvatskom jeziku. Nadalje, kao što je rekao i državni tajnik, u komisiji pred kojom se ispit polaže, nalaze se i turistički vodiči odnosno predstavnici udruga turističkih vodiča one regije za koju se ispit polaže. Ove izmjene i dopune važećeg zakona provode se, kao što sam rekla, zbog povrede prava EU. Naime, važećim zakonom uređeno je pravo na raskid ugovora i izdavanje vaučera u uvjetima posebnih okolnosti uzrokovanih epidemijom bolesti Covid-19 prema kojem, uslijed posebnih okolnosti za neizvršene ugovore o putovanjima u paket aranžmanu, a koji su trebali biti izvršeni nakon 1. ožujka 2020., putnik ima pravo na raskid ugovora o putovanju u paket aranžmanu po isteku 180 dana od prestanka posebnih okolnosti, a organizatori za iste izdaju vaučer. I ukoliko se putnik odluči za povrat sredstava organizator mora izvršiti povrat u roku od 14 dana ponovno po isteku prestanka posebnih okolnosti. Predmetnim člankom važećeg zakona prestanak posebnih okolnosti vezan je uz donošenje odluke o prestanku epidemije bolesti covid 19. Svi bi naravno bili sretni da je to mogla Vlada već na 9. sjednici, ali vidimo da je teško da će ta odluka biti uskoro iako je broj oboljelih sve manji i s obzirom na potrebu, s obzirom na te okolnosti bilo je potrebno donijeti odnosno ići na ovakve izmjene i dopune zakona i sada će putnici moći birati ili temeljem izdanog vouchera ugovoriti zamjensko putovanje ili raskinuti ugovor i ostvariti pravo na povrat uplaćenih sredstava u roku od 14 dana od tog raskida. Naravno da je to opterećenje za organizatore paket aranžmana koji bi se mogli naći u velikim financijskim poteškoćama i upravo zato je bilo potrebno razmisliti o nekoj vrsti financiranja putem HBOR-a, Hamag Bicroa, poslovnih banaka i iz tih razloga je Ministarstvo turizma i sporta u suradnji sa istima provelo i provodi program i osigurava financijsku podršku poduzetnicima koji obavljaju djelatnost u sektoru turizma uz izdavanje i državnih jamstava za kreditne plasmane, te time omogućava lakši pristup likvidnosti kod financijskih institucija kako bi se očuvao kontinuitet gospodarske aktivnosti u ovom sektoru. Kad su u pitanju profesionalni turistički vodiči moramo znati da oni imaju ključnu ulogu u promicanju kulturne baštine u sinergiji sa lokalnim teritorijem, njegovim tradicijama i posebnosti. Stoga se smatra da ta profesija treba imati odgovarajuću i zaštitu na tržištu rada kako bi se zajamčile visoko kvalitetne usluge uz očuvanje otvorenog i poštenog tržišnog natjecanja. S druge strane imamo Nacionalni program reformi i daljnje usklađivanje sa direktivama. Predviđena je liberalizacija tržišta usluga kroz olakšavanje pristupa reguliranim profesijama, odnosno uklanjanje prepreka slobodi pružanja usluga na unutarnjem tržištu. Direktiva propisuje kako turistički vodiči iz jedne države članice mogu pružati usluge u drugoj državi članici na povremenoj osnovi ili ostvarivati poslovni nastan. Važećim zakonom propisuje da je moguće iste pružati i na zaštićenim cjelinama, lokalitetima samo uz položen posebni dio stručnog ispita koji je organiziran po županijama, pa je problem postala i velika fragmentiranost. Stoga upravo ovim prijedlogom omogućava se drugačiji način, tj. polaganje po regijama. Treba reći da posebni dio ispita odnosi se na zaštićene cjeline, lokalitete koji su propisane i koje prema sada važećem pravilniku imamo 550. Popis će se donositi i uz suglasnost ministra nadležnog za branitelje. Treba naglasiti da će svi oni lokaliteti koji se tiču Domovinskog rata naći na popisu lokaliteta, te će se za vođenje na tim lokalitetima također biti potrebno položiti posebni dio ispita u cilju sprječavanja pogrešne interpretacije istih. Svaki vodič koji želi voditi na zaštićenim lokalitetima treba slušati predavanja i položiti ispit na hrvatskom jeziku što znači da mora slušati, čitati, govoriti i pisati hrvatski što znači da ima znanje našeg jezika razine B2. Dodala bih također da kad govorimo o zaštićenim lokalitetima, znači treba imati položen posebni dio ispita, a na primjer u nacionalnim parkovima statutom se propisuje koga oni puštaju i kome dozvoljavaju da bude vodič na njihovom području. Nadalje, ovaj zakon ispravlja i pravne praznine. Naime, u dosadašnjoj praksi turističkih inspektora utvrđene su pravne praznine, te se u svrhu olakšavanja postupanja turističkih inspektora proširen je opseg nadzora, te mogućnost nadzora i neregistriranih djelatnosti. Ja bih još jedanput podsjetila i rekla RH je poznata turistička zemlja koja Europi i svijetu i ovim zakonom želi poslati poruku kojom prihvaća i provodi pravnu stečevinu EU. I kao što želimo da svi naši turistički vodiči koji žele voditi naše građane po Europi budu dobro došli u tim zemljama. Jednako tako moramo biti otvoreni, da i strani državljani u pratnji svojih vodiča koje posjete našu zemlju naravno uz posebno ovim zakonom propisane uvjete mogu raditi i voditi i na posebno zaštićenim lokalitetima. Stoga klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će ovaj Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pružanju usluga u turizmu.
Sljedeća rasprava je u ime Kluba zastupnika SDP-a poštovani zastupnik Branko Grčić.
Hvala gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Evo čuli smo i sada u ovom ekspozeu kolegice Branke Juričev da sve detalje zapravo ovog zakona i sve ono što on donosi to je suština. Međutim, naravno da i rasprava jučer na Odboru za turizam i rasprava u javnosti problematizira još uvijek određena područja i upravo to bih htio u svojoj raspravi još jednom spomenuti. Dakle, kada je riječ o rješavanju ovog problema organiziranih putovanja onda moramo jasno reći nije nama toliko važno kršenje prava EU koliko nam je važno kršenje prava građana. Dakle, građani koji su ugovorili svoje aranžmane negdje tamo prije ožujka prošle godine još uvijek ne znaju svoj status. Dakle, niti su iskoristili to putovanje, niti ga mogu iskoristiti jer kriza još uvijek traje, a s druge strane nisu dobili povrat novaca. I sasvim je logično i ta odredba ili bolje rečeno zahtjev EU je sasvim logičan da se zaista građanima riješi njihov problem. Međutim, s druge strane to izaziva problem pravnih subjekata, dakle turističkih agencija koje sa tim činom dovode se u poziciju, prije svega nelikvidnosti, pitanje je kako uopće mogu isplatiti te aranžmane, odnosno povrat novaca za te aranžmane građanima. S obzirom da je riječ o zakonskoj odredbi i nekakvom nametom rješenju uvjetno rečeno, onda se očekuje od države koja donosi takve akte da vodi računa o tim gospodarskim subjektima koji ovdje zovu turističke agencije. Prema tome mi svakako očekujemo da će Vlada tu postupiti na najbolji mogući način. Bojim se da ovaj plan sa kreditnim odobrenjima i uz čak i 100%-tnu garanciju HAMAG Bicro-a, možda neće biti u svim slučajevima dovoljan jer mi znamo kako poslovne banke reagiraju u ovoj krizi, znamo da ljudi teško dolaze, dakle poduzetnici jako teško dolaze do financijskih sredstava putem bankarskog sustava i jednostavno Vlada mora učiniti sve da ovaj drugi program bude potpuno ciljan i da tih 30 ili 36 milijuna kuna zaista ide direktno putničkim agencijama da bi premostili ovaj problem u kojem će se one donošenjem ovog Zakona naći. Evo, ja molim u tom smislu i vas i cijelu Vladu da napravite taj napor da li će ti subjekti, to nitko danas, čini mi se, nije spomenuo, međutim ta mogućnost postoji. Dakle ti subjekti su avansirali za dio usluga nekim novim pružateljima usluga u nizu, u lanci, da li su to hoteli, da li su to nekakvi drugi subjekti. Oni će sigurno morati tražiti povrat novaca od njih, međutim to će biti proces. Dakle to je proces koji će se odvijati na hrvatskim sudovima, možda i nekim drugim sudovima, ako je riječ o putovanjima u inozemstvo. Međutim nije isključeno da će u nekom trenutku oni uspjeti u svojim namjerama jer je ipak riječ o poslovnom odnosu koji će trgovački sudovi vjerojatno na adekvatan način i rješavati. Treba naravno razmotriti da li je moguće u tom dijelu kompenzirati dio sredstava iz nekakvog državnog fonda koji će biti upućen prema agencijama. Dakle i o tome treba dobro razmisliti. Evo, tu ću stati sad, mislim da je to put, jedini pravi put rješavanja ovoga problema, dakle što bi rekli i vuk sit i ovce na broju, građani prije svega zadovoljni što će biti riješen njihov status, dobit će povrat novca ili će konačno riješiti eventualno nekakve zamjenska putovanja, a agencijama će biti temeljem ove zakonske odredbe nadoknađeno ono što u ovom trenutku moraju angažirati kao likvidna sredstva da bi te potpore, da bi taj povrat isplatili. Što se tiče ove druge ključne točke, tu je i jučer na raspravi, opet na odboru, moram reći, bilo još uvijek dosta, dosta pitanja vezano za status turističkih vodiča. Ono što sam ja iz cijele te rasprave kao jedan jedinstveni zaključak izveo jeste da se previše toga možda ostavlja regulirati pravilnikom. Uz sve ovo što smo čuli danas od državnog tajnika. Znači pravilnikom se ostavlja regulirati broj regija u kojim će se odvijati poslovi turističkih vodiča pa samim tim i ponovno, naglašavam, ponovno polagati ispiti. Dakle moje pitanje je, i kasnije državni tajnik može to još jednom pojasniti, da li će stvarno svi turistički vodiči koji su već položili i plaćali pritom naknade za polaganje određenih ispita diljem županija RH, da li će nakon donošenja jednog takvog pravilnika biti u potrebi ponovno polagati taj ispit i da li će plaćati troškove polaganja tih ispita? To nije mala stvar. Veliki broj vodiča, veliki broj ispita, veliki novac koji opet treba angažirati. Evo, kažem, to je moje retoričko pitanje, državni tajnik će vjerojatno to još malo pojasniti. Naravno, ostaje i regulirati ovo pitanje koje se pojavilo, koju temeljnu kvalifikaciju mora imati netko da bi uopće mogao ući u proces kvalifikacije za turističkog vodiča, koja je to završena škola, itd., itd. Pravilnik treba definirati i ove znamenitosti, kojih sada ima 550, itd., itd. Dakle ostaje zaista jedan dosta veliki i otvoreni dio pitanja i diskrecija na određeni način, Ministarstva turizma koje donosi pravilnik o realizaciji odredbi ovog zakona. Još jednom ću ponoviti i pozvati sve ljude jer očigledno da će ovaj zakon biti donesen unatoč nekoj suzdržanosti dijela opozicije, i da ljudi koji nemaju registrirane objekte koji iznajmljuju za smještaj, a koji su se sve te objekte prijavili na razno raznim platformama, od Booking.com-a, Airbnb-a ili neke druge platforme, da što prije krenu u registraciju svojih objekata jer će kad-tad, vjerojatno vrlo brzo morati imati i PDV identifikacijski broj koji će te platforme morati unijeti da bi po zakonu poslovali u HR. Mislim da je važno, vrlo jasno, pozvati građane da to što prije naprave jer očigledno da druge opcije neće biti, lov u mutnom. Po ovom zakonu, dakle, čini mi se, čl. 112a govori kolike se kazne izriču za sve oni koji to ne urade. Postoji ponovljena situacija, ta ponovljena situacija se kažnjava još višestruko više u novčanom smislu, prema tome ne treba se igrati. Zašto se ne treba igrati? Pa zato, jednostavno, evo ja ću se dohvatiti nečega što je opet posljedica Covida, a to je činjenica da smo mi u prošloj godini imali neke slabe, ja bih rekao mjere potpore velikom broju privatnih iznajmljivača kojih je preko 110 tisuća u Hrvatskoj. Vi se sjećate, unatoč lošoj turističkoj sezoni, svi ti ljudi morali su 3/4 svojih poreznih obveza platiti. Bez obzira da li su imali goste, jesu li imali 30% gostiju u odnosu na 2019. ili su imale 90%. Malo tko je imao vjerojatno 100%. Znači platili su taj porez. Zašto? Temeljno načelo poreznog sustava svakog je proporcionalnost. Znači ako plaćate porez plaćate ga proporcionalno u odnosu na dohodak ili dobit koji ste ostvarili. Ali ako uopće niste ostvarili dohodak, pa ne možete plaćati porez. To je ljudi ključno i nemojte da se ove godine ta greška ponovno ponovi. Dakle, ljudi koji ne iznajmljuju i ne mogu iznajmiti jer je turistička sezona loša ne smiju plaćati porez opet kažem po načelu proporcionalnosti. 15 ili 20% dobiti ili dohotka se plaća porez. To se zna. Ali ako je dohodak ili dobit nula, onda je porez nula bez obzira što je on propisan paušalno. I ta potpora za ili bolje rečeno olakšica za turističke pristojbe od 50% o.k. hajde to još nekako možemo prožvakati što bi rekli. Ove godine je to opet najavljeno. O.k. da, to je o.k. Međutim, ovdje vezano na porez na dohodak, paušalni porez mislim da tu nije bio dobar pristup prošle godine, da su ljudi jako ogorčeni zbog toga i da ove godine treba drugačije. Nadam se puno boljoj sezoni ali nikad se ne zna, iznenađenja su uvijek moguća. Hvala lijepa.
Sljedeća rasprava je u ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta poštovani zastupnik Davor Dretar.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedavajući, poštovani tajniče Hrvatskog sabora, državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege, hrvatska javnosti. Da, čuli smo evo ovdje sve ono oko čega u stvari uopće ne treba načelno raspravljati. Liberalizacija tržišta usluga apsolutno. Olakšavanje pristupa reguliranim profesijama, uklanjanje prepreka slobodi poslovnog nastana i pružanja usluga apsolutno. Nitko razuman nema ništa protiv toga. Izmjene zakona u dijelu koje se odnosi na reguliranu profesiju turističkog vodiča isto tako. Daljnje usklađivanje nužno je zbog povrede prava EU, eto i to smo čuli. Predmetna direktiva propisuje da turistički vodiči iz jedne države članice mogu pružati usluge u drugoj državi članici, ostvariti poslovni nastan ili kako bi rekli narodskim jezikom otvoriti tvrtku odnosno firmu. Niti protiv toga nitko nema ništa. Turistički vodič iz druge države članice koji želi privremeno i povremeno pružati usluge iste može pružati na zaštićenim cjelinama nazovimo ih lokalitetima ako položi posebni dio stručnog ispita. Do sada smo dakle imali situaciju da su naši turistički vodiči polagali onaj opći, generalni dio i onda naravno po županijama dvadeset i jedna. U kontaktu sam sa ljudima koji dolaze iz struke, koji su rekli da gotovo niti ne postoji turistički vodič koji je položio specijalni ispit za svaku županiju u Hrvatskoj jer se stvarno radi i o velikom broju lokaliteta, o velikom znanju koje treba usvojiti, o velikom novcu koje treba investirati i naravno između ostalog i velikom vremenu koji u to treba uložiti. No, ako smo već ovdje i ako smo svi suglasni oko toga da hoćemo, želimo i moramo prilagoditi našu zakonsku regulativu ono iz EU dozvolite da onda ipak pitam zašto već ranije ako smo sada ovdje rekli idemo uvesti pet regija. Super! Odlično! Ljudima će biti lakše. To je sasvim jasna činjenica. No, nismo li onda već ranije mogli našim turističkim vodičima kroz naš zakonodavni okvir ponuditi pojednostavljenje njihovog poslovnog funkcioniranja, odnosno polaganja ispita. Možda smo ovaj zakon odnosno uvođenje regija mogli napraviti prije puno, puno godina. Smanjili bi ljudima i troškove i silno vrijeme koje su uložili. Dozvolite da na jedan tren čujemo i njihov glas. Zajednica društava turističkih vodiča Hrvatske sa nekoliko njihovih pitanja. Dakle, svakako treba regulirati status državljana ne europskih zemalja i tu nema po meni nikakvih problema da pogledamo, odnosno implementiramo modele Grčke i Cipra u pristupu edukaciji turističkih vodiča. Ono što je i poštovani gospodin Grčić spomenuo, spomenut ću ja još jednom. Reći ćemo za zaštićene cjeline polagat će se ispiti po regijama. Te regije mi trenutno ovdje ne znamo, ne znamo koje će biti, kakve će biti. Postoji jedan prijedlog zajednice društava, ali njega za sada u prijedlogu zakona ne vidimo. Opet imamo, dakle pravilnike, opet imamo donošenje određenih akata koji su maknuti iz ingerencije Hrvatskog sabora što po meni apsolutno nije u redu. Turistički vodiči Hrvatske predložili su vrlo jednostavnih pet regija koje se nameću vrlo jednostavnim razumom i razmišljanjem. Dakle, dalmatinska regija, istarsko-primorsko-lička regija, Središnja Hrvatska i Zagrebačka županija, panonska regija i slavonska regija. Oko toga sasvim sigurno nema nikakvih problema. Dozvolite da još jednom čujemo i njihov glas. Budući da je kao razlog izmjena zakona osim usklađivanja sa europskom praksom navedena i fragmentarnost ispita. Nekoliko točaka koje želim i u njihovo ime naglasiti. Obrazovanje. Od Europske komisije imamo konkretan odgovor, citiram: „Obrazovna su pitanja u nadležnosti država članica u granicama nediskriminacije, proporcionalnosti. Svaka država članica može sama zakonski uvjetovati pristup određenom zanimanju posjedovanjem određene stručne kvalifikacije, te utvrditi razinu i vrstu potrebnog znanja.“ Kao točka dva zamjetna je i trenutna vulgarizacija obrazovanja, stvaranje velikog broja turističkih vodiča uz ozbiljno snižavanje kriterija na što svakako trebamo pripaziti naročito kao zemlja koja ima duboku i izuzetno bogatu povijest od možemo slobodno reći i pretpovijesti, pa do antičkih vremena i naravno i na ovamo uključujući i vrednote Domovinskog rata sa kojima jednako tako treba upoznati sve one koji u Hrvatsku dolaze. Obrazovanje na hrvatskom jeziku još je jedna dosta škakljiva tema ovoga zakona. Eto ovdje smo ako se ne varam vidjeli da bi B2 razina u zakonu bila kršenje europskih direktiva. Predlažem da se oko toga još dodatno raspravlja. Sljedeće već spomenuti lokaliteti. Iako će se isti određivati pravilnicima još jednom ponavljam protiv toga smo oštro. Ukidanje sustava polaganja po županijama sigurno će dovesti do znatnog smanjenja broja zaštićenih lokaliteta. To je svima jasno. Niti prijedlog lokaliteta od strane struke koje je znatno restriktivnije od postojećeg očigledno neće se poštivati, pa dozvolite da kao član jedne stranke koja je konzervativna ipak kažem kada sagledamo sve te činjenice ne možemo se oteti jednom dojmu da je argumentacija koja nam je nametnuta predaja dijela državnoga suvereniteta, da ne kažem grubo i svojevrsni kulturocit. Mi ovdje govorimo o načinu na koji će se naša država predstaviti milijunima stranih gostiju, koji će vjerujem kada ova pandemija covida 19 završi, a iskreno se nadam da će to biti uskoro dolaziti u našu zemlju u velikim i sve većim i većim brojevima. Unatoč mišljenju struke, Ministarstva kulture i brojnih konzervatora primorani smo uklanjati vrijednu kulturnu baštinu sa popisa zaštićenih lokaliteta poput barbara ili primitivaca i to nakon tisućljetne borbe za nacionalnu samobitnost i opstojnost hrvatskoga naroda. Dozvolite da još podsjetim da moramo regulirati i prava državljana neeuropskih zemalja. Tu ću se malo povezati, odnosno povući poveznicu prema Zakonu o strancima. Tim zakonom ukidaju se turističke kvote, te će veliki broj stranih državljana imati mogućnost boravka u RH, a one osobe koje pet godina borave na teritoriju naše zemlje i ne moraju nužno biti zaposlene da bi stekli uvjete za dobivanje prebivališta. Očigledno pravno gledano Zakon o pružanju usluga u turizmu je lex speciallis derogirao opći zakon u ovom slučaju Zakon o strancima. Sličan pristup imaju i druge europske zemlje poput Cipra i Malte koje uopće ne dozvoljavaju pristup edukaciji strancima koji dolaze iz neeuropskih zemalja, specifično u njihovom slučaju je ako nemaju grčko, odnosno ciparsko porijeklo. No u svakome slučaju lijep primjer kako se poštuje svoja baština i čuva svoj nacionalni interes. U svakome slučaju prilagoditi se regulativi, odnosno svim direktivama nije loše i mi ćemo uvijek pozdraviti slobodu tržišta i pravo na tržišno natjecanje u kojem će pobijediti bolji, obrazovaniji i sposobniji. No, bez daljnjega moramo biti svjesni da u Hrvatskoj nakon pandemije covida 19 ostaju devastirane turističke agencije koje će kao što smo i čuli ovdje u raspravama imati ozbiljnih problema sa povlačenjem novaca uz svu pomoć i Hamag Bicroa. Države, banke podsjećam još jednom nisu humanitarne institucije. Poduzetnici u tom sektoru imat će ozbiljnih problema sa likvidnošću. I naravno zaključno opis sa dodatno smanjenim brojem lokaliteta osobno smatram sramotan je za Europsku komisiju. Trebalo bi se poticati ujedinjenost u različitosti. To je na koncu konca jedan od slogana EU. Moramo zaštititi interpretaciju kulture i povijesti, kako hrvatske, tako i svih država članica EU jer se istima u toj istini i u toj povijesti nalazi i sav nacionalni korpus jedne države. Uglavnom iz kuta Kluba zastupnika Domovinskog pokreta možemo reći da je zakon poprilično nedosljedan, da podliježe naknadnom popravljanju kroz razne pravilnike koje nitko u ovom poštovanom Visokom domu neće niti vidjeti, te ćemo se očito morati još dodatno konzultirati sa strukom i vidjeti kako ćemo se kao Domovinski pokret postaviti kada se o ovome zakonu bude glasalo u Hrvatskom saboru. Hvala lijepa.
Sljedeća rasprava je u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a poštovana zastupnica Marijana Puljak.
Zahvaljujem predsjedavajući, drage kolegice i kolege. Evo kolega Dretar je zapravo prenio dosta ovih primjedbi struke, odnosno turističkih vodiča na ovaj zakon. Dakle, ovo je još jedan u nizu zakona koji dolaze u Sabor jer ga treba uskladiti sa EU direktivama koje su bile povrijeđene i EU nas je, Europa nas je na to i upozorila. Dakle, evo osam godina nakon pristupanja EU svako malo imamo izmjene zakona koje nisu pravilno usklađeni sa direktivama. Tema ovih izmjena su ja bih rekla tri točke – putovanje sa paket aranžmanima vezane uz posebne okolnosti covid 19. Dakle, kako tretirati te neizvršene ugovore o putovanju. Jedna je stavka koju ne znam je li tko ovdje spomenuo zlouporaba rent a car usluga, dakle iznajmljenih vozila od korisnika usluge u svrhu krijumčarenja ljudi. I ova treća liberalizacija tržišta usluga koje se odnose na profesiju turističkog vodiča isto tako radi usklađivanja sa EU direktivama koje su, dakle povrijeđene u tom dijelu. Evo ako se koncentriramo najviše na ovaj posljednji dio kao što sam rekla evo pozdravljam ovaj dio kojem se pomaže sektoru turizma, agencijama da ove probleme oko covida 19 i ovih svih paket aranžmana i nadoknade sredstava građanima, da se i kroz programe Vlade te stvari, programe i jamstva u suradnji sa HBOR-om i Hamag Bicrom riješe. Dakle, taj dio pozdravljamo. Ako se koncentriramo na ovaj treći dio i na profesiju turističkog vodiča čuli smo ovdje i u izlaganju tajnika, dakle neke su kažu primjedbe turističkih vodiča prihvaćene, međutim dosta tih primjedbi je ostalo ja bih rekla u zraku ili neriješeno. Dosta smo ovdje slušali o ovom poznavanju jezika u dovoljnoj mjeri, da je to na neki način neprihvatljivo da piše na taj način u zakonu. S druge strane tajnik to opravdava ako već polažu ispit na hrvatskom jeziku da onda strani državljani ne moraju dokazivati i imati B2 razinu, B2 poznavanja jezika. Isto tako na ono moje pitanje da iz Konačnog prijedloga zakona izbrisan onaj članak, vidjeli smo, dakle provjerila sam u članku 26. stvarno u prijelaznim odredbama piše, dakle da oni koji su ranije polagali ispite po županijama zadržat će ta stečena prava. Ono što je problematično, zapravo pozdravljamo uvođenje regija, međutim one u zakonu, regije nisu definirane, pa u tom smislu evo čuli smo od tajnika da će se ili je već osnovana radna skupina 39 članova koji će onda napraviti nekakav pravilnik koji će odrediti koje su to regije, kako će biti definirane. A u tom smislu smo mi evo i podnijeli nekoliko amandmana koji će vam pomoći da preskočimo tu radnu skupinu od 39 članova. Hajmo te regije definirati evo po ovom prijedlogu kako su i turistički vodiči, evo kako smo čuli ovdje od kolege Dretara. One pet regija dalmatinska, istarsko-primorsko-lička, središnja Hrvatska, zagrebačka makro regija, panonska regija i slavonska regija i županije koje se uključuju u pojedinu regiju. Dakle, evo predlažemo amandmane koji bi to mogli vrlo brzo i jednostavno definirati i u samom zakonu. Kad govorimo o zahtjevima trgovačkih vodiča, dakle ono što su oni imali na umu je zapravo kvalitetno obrazovanje. Ako se stavimo u nekakve okvire i pogledamo Hrvatsku u razdoblje prije covida Hrvatsku je posjećivalo oko 18 milijuna stranih turista godišnje. Od toga lokalitete posjećuje par milijuna turista koji eventualno trebaju usluge turističkih vodiča. Ono što je možda manje poznato da turistički vodiči najviše rade van sezone, u pred i post sezoni. U samoj sezoni usred ljeta je li ono što je najvrućiji dio da tako kažem usred sezone, turisti koji nas posjećuju uglavnom su tu radi sunca i mora, je li malo zapravo obilaze povijesne znamenitosti i traže usluge turističkih vodiča. Oni koji traže turistička vođenja su gosti sa kruzera, individualci, najviše Amerikanci, Azijati i Britanci. A ono što je u posljednje vrijeme najviše hit kažem još govorimo o vremenu prije covida, ali evo nadamo se da se vraćamo polako u to vrijeme. To je da turisti najviše traže upoznavanje lokalnog načina života. Dakle, danas u doba modernih tehnologija neke povijesne znamenitosti, povijesne lokalitete mogu vidjeti i on line i saznati sve o njima. A turističke usluge, usluge turističkog vodiča na samim tim lokalitetima možda im ne trebaju toliko. Ono što ih najviše zanima je upoznati lokalno stanovništvo, vidjeti kako žive i rade, kako ne znam proizvode, vidjeti one dijelove zemlje gdje je život tako reći stao. Upoznati se sa ljudima doma, vidjeti kako ne znam uzgajaju ovce, proizvode mlijeko, rade sir itd. Dakle, ovi turistički vodiči kad su govorili o kvalitetnom obrazovanju i sve ove primjedbe koje su davali i na upoznavanje jezika i na četverogodišnju srednju školu koju su tražili. Dakle, jednostavno podržavam njihove zahtjeve, a išli su u smislu toga da održimo jednu kvalitetu našeg kulturne baštine, je li zapravo i našeg načina života gostima i turistima je li da tu ne dođe do, iako podržavamo svakako ovu liberalizaciju ali mislimo i na kvalitetu prezentacije svega onoga što je vrijedno u našoj državi, što želimo našim turistima i gostima ponuditi. Evo zahvaljujem.
Slijede pojedinačne rasprave. Prva je poštovani zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo uvaženi predsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Zakon o pružanju usluga u turizmu u drugom čitanju izazvao je već podosta rasprava i u prvom čitanju, a onda je to trajalo malo i poduže vremena ali zasigurno zbog toga što nam je stalo da napravimo kako mislimo da je najbolje. Meni se dvije dvojbe javljaju ovdje o nekoliko pitanja koje on rješava. Pitanje je samo hoćemo li nešto ili nećemo. Znači možemo li na temelju dosadašnjeg zakona riješiti pitanje turističke agencije i vouchera, pa ne trebamo ništa mijenjati. Ili moramo nešto ovdje propisati, pa da koliko toliko olakšamo mogućnost da se to što je uzeto vrati na način na koji je to najbolje i moguće. Znači to je ono osnovno pitanje. Da li ovaj zakon to omogućava? Mislim da da, bez obzira na probleme sa kojim se susreo turistički sektor pogotovo u tom dijelu turističkih agencija, a nije bio kriv za to. Nije bio kriv, ali evo imamo i krivca pandemija. Sve što se događalo u proteklih godinu i nekoliko mjeseci i ovaj zakon nudi rješenje i ja ga kao takvog gledam. Da li je najpravednije, najbolje, najsavršenije ne mogu ocijeniti. Pokazat će vrijeme ispred nas i primjena zakona kojeg ćemo izglasati. Ja mislim da su i ministarstvo i Vlada itekako stali iza turističkog sektora i da je on najveći korisnik svih ovih 12 milijardi, hajmo reći sredstava u proteklih malo više 12 mjeseci subvencija ili pomoći države. Znači da se sačuvaju mjesta u turističkom sektoru. To nije malo, to je gotovo milijarda mjesečno i to turizam ja mislim cijeni i turistički djelatnici i turističke kuće. Ja vjerujem da će i ove turističke agencije po ovom pronaći način da ostanu i da funkcioniraju na način na koji je to moguće. Da li će ti krediti biti dovoljni, da li će preživjeti ja evo to ne mogu znati baš za svih 2000 koliko ih je obuhvaćeno sa ovim problemom i da li je tih 30 milijuna nevraćenih nepremostiv problem koji mi ne možemo riješiti. To je moja dvojba hoćemo li ili nećemo. Ista je stvar i sa turističkim vodičima. Hoćemo li učiniti dodatni korak, pokušati zaštiti ono što nam je važno iz naše povijesti i omogućiti da se kroz određeno školovanje ili dodatni certifikat ili što će to već biti rješenja omogućimo da imamo turističke vodiče koji će na tim lokalitetima moći ispričati najbolje ono što taj lokalitet nudi ili znači. Ili ćemo to prepustiti ovom vremenu ovakvom kakvo je i da svaki turistički vodič može nastaviti raditi svoj posao bez ikakvih problema. Sad da li on ima neku oznaku ili nema, da li on ima to rješenje ili nema postoji valjda i sustav koji to može iskontrolirati. Mislim da inspekcije tu mogu naći svoj dio nekih aktivnosti. Što se tiče trećeg problema to je taj PDV identifikacijski broj. Sad ne znam da li se on ovdje odnosi i na sve male iznajmljivače ako sam dobro razumio. Ne, samo pravne i fizičke osobe obrtnike. U redu, iako ja mislim da su i mali iznajmljivači bili obveznici toga, znam osobno jer to traje desetak minuta posjeta jednoj poreznoj upravi i tu vidim posao za turističke zajednice, da ih obavijeste i kažu to morate napraviti. Tako da ta priča nije nešto posebno. Dobijete jedan svoj broj i vi ste u sustavu i znate kad poslujete preko neke agencije, strane pogotovo Booking je taj koji je najjači sada. Jednostavno da se zna tko što radi na tom tržištu. Jer živimo u vremenu neizvjesne turističke sezone kakva je da je. Ona je sada bolja, krenula je bolja. U predsezoni imamo bolje indekse, pogotovo vrijeme ovo kraj petog mjeseca, početak šestog mjeseca koji je bio nešto drugačiji od prošle godine indeksi su višestruko veći u odnosu na prošlu godinu. Evo baš sam sad gledao za svoju općinu indeks je nekih desetak posto više i na današnji dan koji nije jednako u vremenu blagdana Duhova u prošloj godini, ali očito da će ta sezona dohvatiti nekih pogotovo u sezoni, špici sezone tridesetak posto bolje od prošlogodišnjih rezultata. Nećemo biti na razini 2019. Ali mislim da će ipak biti bolje nego 2020. To naši građani očekuju i mislim da PDV broj neće biti neki problem. Ali i ministarstvo si je zadalo posao da složi registar i vjerojatno će to profunkcionirati. Bez ovog zakona ostat ćemo od jeseni, tako da tu nema nekih velikih dvojbi. Priča o turizmu je, kažem široka i mislim da ovaj zakon doprinosi tome da nešto hoće riješiti. Da li je to najbolje pokazat će vrijeme ispred nas, ali da uređuje dodatno određena područja za koja sad smo primijetili da nisu riješili neke probleme mislim da je i zato ću podržati ovaj zakon, kažem bez neke dvojbe koje ostavlja u smislu primjene. Ali ministarstvo je tu da to provede.
Imamo nekoliko replika, prva je uvaženi zastupnik Nikola Mažar.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Uvaženi zastupniče vi ste u svojoj raspravi naveli bitne i konkretne stvari koje će doprinijeti ove izmjene i dopune zakona. Međutim, ja bih istaknuo još jednu stvar koju smatram da je izrazito dobra, a to je da će se na popis zaštićenih cjelina, odnosno lokaliteta dodati i lokaliteti iz Domovinskoga rata. Da je njihova turistička uloga opravdana mogu i sam posvjedočiti zahvaljujući Vukovarskom vodotornju koji je obnovljen zahvaljujući donacijama Vlade RH i njihovih građana, od njegovoga otvaranja krajem prošle godine već je u tri mjeseca preko 15000 građana ga posjetilo. Ali isto tako on je prepoznat i izvan granica RH jer je postao član Svjetske organizacije velikih tornjeva gdje je njih samo 49 poput Eifelovog tornja ili tornja u Dubaiju. Ove godine je predviđeno preko tri milijuna kuna prihoda i vjerujem da ovom zakonskom dodatnom snagom će on još više zaživjeti kao i drugi iz Domovinskoga rata.
Odgovor.
Hvala lijepo kolega Mažar. Pa ja osobno mislim da kažem evo poznam podosta svojih vodiča, turističkih vodiča sa otoka Raba i znam da su oni na Rabu ono što je vrhunac. Znači kad vas netko vodi po tom otoku da će vam ispričati najbolje priče i povijest toga otoka. Da li to mogu napraviti u Vukovaru na jednoj razini zasigurno mogu. Da li ih sada ovaj zakon omogućava da uz dodatnu edukaciju i kroz određeno rješenje ili certifikat koji će dobiti da mogu to napraviti i tamo na najbolji način to je na njima da sami odluče hoće. Ali zasigurno i na vašem području postoje ljudi koji bi to mogli raditi puno bolje od onih koji će tu doći povremeno ili jedanput i ispričati neku priču na svoj način. Zato ovaj zakon vidim pozitivnim bez obzira na neke obveze koje nam stavlja. I ako ovdje piše da oni koji su stekli određena rješenja nastavljaju dalje raditi svoj posao po tim rješenjima kakav su imali bez obzira hoće li se oni htjeti dalje educirati ili neće. Tu vidim onaj dio koji sam sebi postavljam hoćemo li ili nećemo. Ja mislim da je hoćemo ono što možemo poručiti kroz ovaj zakon.
Sljedeća replika poštovana zastupnica Dalija Orešković.
Uvaženi zastupniče, kada ste istaknuli količinu sredstava koju je ova Vlada uložila u to da sačuva radna mjesta u turističkom sektoru, pa smatram da se tu ne radi o ni kakvoj posebnoj dobroj volji ili milosti ove Vlade da spašava turizam kao gospodarsku granu. S obzirom na udio turizma u našem gospodarstvu spašavanjem turizma svi skupa zapravo spašavamo sami sebe. U raspravi o ovom zakonu i u prvom i u drugom čitanju oporba je dosta bila konstruktivna. I sami ste rekli da imate određene dvojbe. Imamo ih i mi ne s ciljem da se međusobno svađamo i prepucavamo nego doista turizam kao grana je izrazito bitan i bitno je da zakon bude takav da je siguran, pouzdan, predvidiv, da sve dionike koji u turizmu sudjeluju ne dovodi u situaciju da moraju očekivati prvu sljedeću izmjenu u razdoblju manjem od godinu dana jer tako nećemo stvoriti stabilan, pouzdan sustav a složit ćete se sa mnom to je prvi i temeljni uvjet uspješnog gospodarstva pa tako i u ovom sektoru.
Odgovor.
Hvala lijepa uvaženi potpredsjedniče, kolegice Orešković. Ja mislim da je Vlada napravila veliki napor, po meni najveći koji je bio moguć. Mislim da ga ne pamtimo ni u jednom periodu ove naše države u proteklih 30 dona i da 12 milijardi kuna plasiranih u privatni sektor da se zadrže radna mjesta nije priča koju se treba omalovažavati jer su to novci koji su doli ljudima koji su bili zaposlenici prvenstveno u ugostiteljstvu i turizmu najveći dio, a onda dalje druge uslužne djelatnosti, pa onda imamo dio koji još uvijek ne radi to su evanti i sve ostale grane koje prate turizam pa imamo cestovni prijevoz koji je očito isto vezan uz turizam, ima probleme. I reći da je to onako nekakva milost. Ja mislim da to nije milost, nego je to bio potez koji je omogućio da se ne desi ono što su u oporbi najavljivali da ćemo imati 400 000 novih nezaposlenih, da ćemo se baviti sami sa sobom i da nećemo osigurati normalan tijek ili funkcioniranje ove države, to su razlike one su bile vidljive i na [[Upadica: Vrijeme.]] izborima lokalnima. 0,9% u Zagrebu kolegica Orešković [[Upadica: Vrijeme.]] nije za pohvalu.
Slijedeća replika, poštovani zastupnik Anton Kliman.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Borić primijetili ste zaista jednu pojavnost, a to je odnosno jednu potrebu da se prijave i mali iznajmljivači na neki način sa nekom vrstom ID broja na stranice dakle ako se reklamiraju preko strane platforme. Pa upravo mali iznajmljivači su ti koji najviše rade prekršaja u prometu i dobro ste primijetili moramo se zaštiti za sve one koje uredno plaćaju svoje obaveze i koje, koji doprinose razvoju turizma i povećanje, povećanje brojki u turističkom prometu. Ja ću vam samo napomenuti jednu situaciju u prilog ovog što ste rekli, mi smo imali proces dakle legalizacije bespravnih objekata gdje na našoj obali je jako puno stranaca legaliziralo svoje objekte i imamo pojavnost da upravo ti stranici preko svojih agencija u svojim državama gdje inače imaju boravište reklamiraju te svoje dakle i prodaju svoje objekte bez ID broja [[Upadica: Vrijeme.]] i dolazimo do tih problema gdje nama uzimaju apsolutno našim građanima promet.
Odgovor.
Hvala lijepo. Kolega Kliman slažem se da u tom prostoru znači gdje mali iznajmljivači djeluju govorimo o gotovo 500.000 smještajnih jedinica na obali je nešto što moramo još dodatno rješavati, a s obzirom na tu konkurenciju koja se pojavljuje. Pojavljuje se na način da imamo te iznajmljivače koji dolaze iz drugih država, koji su privremeni stanovnici u pojedinim općinama i gradovima na obali, koji se s tom djelatnošću bave na svoj način, počesto su izvan svih sustava pa i sustava komunalnog koji ih opslužuje i naravno da je tu posao najprije onih koji su najbliži. To su načelnici, turističke zajednice da prepoznaju takve, a onda da se dalje sa razine ministarstva propisuje obveza. Mislim da je taj identifikacijski PDV broj bio obveza već i prije jer znam da smo obavijest iz turističke zajednice da ih svi moramo izvaditi ukoliko radimo znači s određenim agencijama izvana. I to oni koji hoće naprave, oni koji neće ostaju izvan toga, ali država je ta da putem svojih tijela kontrolira i da to kaže [[Upadica: Vrijeme.]] postoje kazne za to i mislim da ovaj zakon doprinosi da se i taj pitanje rješava.
Slijedeća pojedinačna rasprava poštovana zastupnica Katica Glamuzina.
Zahvaljujem. Poštovane kolegice i kolege, moram nažalost istaknuti da za razliku od prvog čitanja kada sam bila ugodno iznenađena razinom uvažavanja različitih prijedloga i primjedbi koji su dolazili iz cijele sabornice ovaj u drugom čitanju to uvažavanje je odjedanput nestalo. Možda je tajna u tome što je prvo čitanje bilo pred lokalne izbore, a drugo čitanje nakon lokalnih izbora. Dakle, dok je bilo bitno u nekim iznimno relevantnim hrvatskim turističkim gradovima ne navući na sebe da ne kažem bijes nego veliko nezadovoljstvo brojne populacije turističkih vodiča do tada su se stavovi HDZ-ovih uglavnom predstavnika ovim izmjenama zakona činili jasno kritični, izražavali su potporu udrugama vodiča u njihovim primjedbama na ovakve izmjene zakona. Dakle, kolege su same slažući se sa primjedbama zajednice društava turističkih vodiča isticali primjerice potrebu fragmentiranosti stručnog dijela ispita na pet regija ne na dvije, jasno definiranje razine znanja hrvatskog jezika te definiranje minimalno četverogodišnje srednje škole kao jednog od kriterija za pristup ispitu turističkog vodiča. Sad kad su izbori gotovi, novi mandati osiguran, sada to sve skupa očito više nije bitno. Da se prisjetimo malo što su govorili kolege iz HDZ-a što kroz izlaganja, što kroz replike, pogotovo kolega Franković za kojeg mi je iznimno žao što danas nije tu. Citiram u ime Klub HDZ-a kolega Franković je izgovorio, što se vodiča s druge strane tiče iako smatram da ovaj dio u zakonu treba mijenjati i prilagoditi regulativama EU mišljenja sam da predloženi dio zakona koji se odnosi na vodiče nije do kraja dobro razrađen, smatram da je važno istaknuti kao su turistički vodiči hrvatski brend, ono što posebno želim napomenuti je činjenica kako Europska komisija vezano za segment obrazovanja vodiča jasno istaknula da su obrazovana pitanja u nadležnosti zemalja članica. U Grčkoj primjerice obrazovanje za turističkog vodiča traje 3 godine, Malta obrazovanje traje 2 do 3 godine ovisno o ritmu polaganje, Litvi 2, Mađarskoj i Cipru po 1 godinu. Dakle, kolega govori, ukoliko Ministarstvo turizma uvaži navedene prijedloge ispoštovat ćemo sve tražene regulative Europske komisije, ali ćemo istovremeno prepoznati autentičnost lokalnih vodiča. Vjerujem i nadam se da će na drugom čitanju ovaj moj prijedlog biti uključen, a ukoliko tako ne bude ja već danas mogu najaviti da ću podnijeti amandman sukladno već prethodno izrečeno. U završnom izlaganju također u ime kluba kolega Franković govori, pozivam Ministarstvo turizma da u drugom čitanju uključe prijedloge kako sam prethodno naveo, naravno ne ograničavajući bilo kojem stanovniku EU da dođe u RH, položi u jednoj od 5 regija ispite ili u svih 5 regija da položi ispite i odrađuje posao jednako kao što i naši vodiči mogu u EU. U replici gospodinu Bulju također kolega Franković govori, gospodine Bulj dakle ovo je prvo čitanje ovog zakona pa ako ste slušali moju raspravu mogli ste čuti konstruktivni prijedlog na koji način ćemo zaštiti turističke vodiče u dva koraka, definiranje 5 regija prvi korak, drugi korak razina znanja jezika B2 i time smo zaštitili vodiče. Gospodin Cappelli je u svom izlaganju spomenuo, što se tiče vodiča mislim da je gospodin Franković rekao stav Kluba HDZ-a, mi ćemo kod tog stava stajati, a to je B2 jezik, 5 regija te četverogodišnje srednjoškolsko obrazovanje. Jučer smo međutim na sjednici Odbora za turizam, a i danas imali priliku čuti da se regije koje se spominju u prijedlogu izmjena zakona nisu jasno definirale jer se ministarstvo još nije odlučilo hoće li biti samo 5 ili 2. To je ostavljeno na raspravu nekakvoj heterogenoj skupini od 40 članova. Dio te skupine su i ljudi iz ministarstva i ljudi iz udruga turističkih vodiča koji su svi temeljem ovih informacija tu dostupnih htjeli tih 5 regija, pa me zanima tko je u toj skupini heterogenoj točno tražio da to budu 2 regije, a ne 5? Definiranje razine poznavanja hrvatskog jezika smo čuli da nije predmet ovog zakona kao ni razina srednje škole. Pojeo vuk magare. Izborna obećanja su opet ostala izborna muljanja. Zahvaljujem.
Slijedi pojedinačna rasprava poštovane zastupnice Dalije Orešković.
Uvaženi predsjedavatelju, kolegice zastupnice i zastupnici ponovit ću i u ovom zakonu ono što vrlo često ističem, a to je čemu služe pravilnici kao nekakav provedbeni akt određenog zakona. Ideja je ta da se pravilnici donose puno jednostavnije, brže, operativnije, njime se rješavaju nekakva manje bitna, manje značajna tehnička pitanja kako se saborska procedura ne bi opterećivala nepotrebnim zakonodavnim intervencijama. Dakle, to s jedne strane šalje lošu poruku onima na koje se zakon odnosi, malo ljulja pravnu sigurnost, a zapravo trivijalizira rad jednog ovako važnog doma. Međutim, što se događa u ovom sazivu Hrvatskog sabora. Mi umjesto da te tehničke manje bitne stvari koje su životno podložne češćim promjenama, dakle da se time bave pravilnici mi pravilnicima rješavamo ono ključno zato što Vlada kroz svoja resorna ministarstva, kroz svoju parlamentarnu većinu nema hrabrosti ovdje u Hrvatskom saboru obratiti se nama zastupnicima, prvenstveno oporbenim, ali i čitavoj hrvatskoj javnosti i reći ono što ih tišti ono od čega bježe. U ovom konkretnom slučaju to su te famozne regije. Dakle, nema gotovo teme o kojoj se može razgovarati, a da nužno za sobom ne povlači i pitanje kada će napokon Hrvatska odustati od 20 županija i formirati 5 logičnih cjelina koje su prijeko potrebne gospodarstvu, građanima, kome god hoćete nasuprot interesu HDZ-a koji treba svoje županije i pripadajuće fotelje i dužnosnička mjesta u njima. I osim onoga što je rekla moja prethodnica iz SDP-a što sve stoji, što sve potpisujem, ključan problem ovog zakona je upravo u tom dijelu u tome što se zapravo ne zna, ne zna se kako će biti definirane granice regija putem kojih će se definirati gdje turistički vodiči polažu svoje ispite. A ja vas onda pitam s obzirom da je ministar na dvije postavljene replike odnosno na dva postavljena pitanja rekao da se u prijelaznim i završnim odredbama definira između ostalog i to da oni koji su primjerice položili određeni dio stručnog ispita bilo u onom općem ili posebnom dijelu za neku od 20-tak županija na koji način će im se već položeni ispit priznavati u kontekstu novo formiranih regija za koje ovog trena niti ne znamo kako će biti definirane i gdje će biti njihove granice. I ja vas pitam gdje je tu pravna sigurnost? Dakle, ovaj parlament, Hrvatski sabor kao predstavničko tijelo građana, kao nositelj jedne bitne grane vlasti nije u stanju ispoštovati jedno elementarno ustavno načelo, a to je pravna sigurnost koja proizlazi iz propisa koji se donose. Nije u stanju osigurati to da se stečena prava poštuju u praksi. I ja vas sada pitam s obzirom da se radi o jednom od ključnih ako ne možda i najvažnijem gospodarskom sektoru jer nosi koliko, gotovo 1/5 hrvatskog gospodarstva, kakvu poruku mi šaljemo onima koji u tom sektoru žele raditi, privređivati i time zapravo puniti hrvatski proračun. Sasvim sigurno ovo nije zadnji zakon o kojem ćemo raspravljati u ovom sazivu Hrvatskog sabora gdje ćemo ponovno zapeti na jednom te istom pitanju, tko, što sve spada u teritorij u područje jedne gospodarske i povijesno ili na koji god drugi način hoćete definirane cjeline odnosno tzv. regije i kada će napokon netko od vladajućih imati hrabrosti uopće otvoriti to pitanje, a kamoli u provedbu tako nečeg zapravo i krenuti ili ćemo možda čekati da nam mandat ili obaveza za pokretanje ovakve rasprave dođe od EU, ali manje-više sve što mi čitamo u ovom sazivu Hrvatskog sabora proizlazi iz toga da smo na ovaj ili onaj način od EU za neko loše sročeno zakonodavno rješenje dobili određenu uputu ili packu. Hvala.
Ima jedna replika, poštovana zastupnica Katica Glamuzina.
Zahvaljujem. Kolegice htjela bih vas pitati nešto kao pravnicu. Dakle, Jedinstvena metodološko nomotehnička pravila za izradu akata koje donosi Hrvatski sabor u Članku 17. stavak 4. kaže, nije dopušteno utvrditi ovlaštenje prema kojemu bi se nižim podzakonskim aktom, kao što je pravilnik, propisivali uvjeti za obavljanje određene djelatnosti jer to može biti samo sadržaj zakona. Pravilnik kojim se definiraju zaštićeni lokaliteti itekako definira uvjete o obavljanju djelatnosti jer se za njih onda moraju polagati i stručni ispiti. Recite mi molim vas kao pravnica kako je moguće da će ovo ipak završiti u pravilniku umjesto u zakonu.
Pa kao pravnica vam mogu reći da je ovo povod da se pokrene tužba povodom povrede nekog od ustavnih prava, međutim kao saborska zastupnica mogu vam reći da je ovaj Hrvatski sabor davno izgubio svoju ključnu zakonodavnu ulogu. Pa ja sad više ne znam nabrojati koliko puno puta sam izgovorila za ovom sabornicom da smo krenuli u jednu krajnje opasnu, ali doista opasnu praksu. Evo sjetit ću se primjerice Zakona o obnovi i tu smo napravili jedan monstruozni primjer, zato kažem uz dužno poštovanje oporbi koju cijenim, ali zamjeram vam što ste izglasali takav zakon utoliko što je Fond za obnovu Grada Zagreba i ostalih potresom oštećenih područja jedini fond koji je osnovan na temelju ugovora, a ne na temelju zakona. Svi ostali formirani su na temelju zakona. Dakle, počeli smo izbjegavati zakone kao sredstvo kojim se bitna ključna pitanja rješavaju. To je jedna vrlo teška, koruptivna praksa koju provodi Hrvatski sabor [[Upadica: Vrijeme.]] i njegova parlamentarna većina.
U ime predlagatelja, državni tajnik poštovani Tonči Glavina.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažene zastupnice i zastupnici, zahvaljujem se još jednom svima vama na sadržajnoj raspravi danas, na prijedlozima, komentarima i kao i svaki put koristimo priliku predlaganja zakona u saboru da iskoristimo svaki dobar i kvalitetan prijedlog i vjerujem da smo to napravili između ova dva čitanja u Hrvatskom saboru i vjerujem da smo dokazali i kroz ovaj zakon, ali i prije da Ministarstvo turizma uistinu uzima najozbiljnije u razmatranje svaki prijedlog i tu smo konkretno dokazali sa prethodno cijelim setom zakona, cijelom reformom koju smo provodili proteklih 2 godine, ali evo i sada s ovim, ali neka rješenja koja su predložena dakle i u ovom konačnom prijedlogu odnosno konačnom čitanju jednostavno nije moguće prihvatiti zato što upravo zadiru u onaj dio zbog čega mijenjamo ove zakone, a to su povrede europske pravne stečevine odnosno europskih direktiva koje implementiramo i prenosimo u naš zakon. Ja ću se samo kratko u završnom izlaganju referirat na nekoliko stvari koje su ovdje ostale otvorene uvjetno rečeno, a mislim da smo sve ostale vrlo kvalitetno i pokrili do sada. Dakle, vezano na izlaganje zastupnika Matule i brisanje Članka 38a., ostalo je nekako iz vašeg izlaganja otvoreno pitanje zašto smo uopće to imali unešeno, na koji način i da je logično da sad to mijenjamo itd., vidite to je unešeno u zakon, dakle taj Članak 38a. i to je trebalo biti napravljeno u trenutku početka globalne pandemije kada je bilo izvjesno da ukoliko ne napravimo nekakav vrlo konkretan korak da zaštitimo turističke agencije da će one vrlo brzo u vremensko vrlo kratkom periodu postati nesolventne, nelikvidne i kao posljedica toga da će bit dakle njihov vjerojatni stečaj. I to je nešto što nismo mi jedini prepoznali, to je nešto što je bilo prepoznato na razini cijele Europe. A zašto? Dakle, turističke agencije kada primaju avansne uplate za određene turističke aranžmane koji se moraju realizirati oni u pravilu uvijek najveći dio tih sredstava momentalno moraju raspodijeliti dalje. Dakle, ako imate grupu recimo 100 osoba koja putuje u jednom složenom turističkom proizvodu, aranžmanu koji sadržava i vodiča i nekakvu atrakciju i prijevoznika autobusera i hotelijera i nekakve druge tehničke usluge koje potpomažu to putovanje da bi vi sve to skupa rezervirali, bukirali itd., vi morate uplatiti dio sredstava avansno isto tako dakle i prijevozniku i vodiču i hotelijeru i atrakcijama i ne znam bilo kojoj drugoj usluzi u kojoj još sudjelujete i upravo su oni tu najviše ispaštali zato što su oni novac koji su zaprimili od gostiju proslijedili na različite adrese, između ostaloga proslijedili su i na adrese u Hrvatskoj ali i izvan Hrvatske. Dakle, agencije koje organiziraju outgoing i bilo je u tom trenutku se stvorio taj jedan balon nelikvidnosti da to tako kažem i zakonski smo reagirali u tom trenutku upravo da ih zaštitimo da oni moraju vratiti ta sredstva kupcima iako ta sredstva nisu na njihovim računima. Dakle, trebalo je na određeni način stvorit određeni vremenski prostor da se ta sve skupa stvar može izregulirati i da se financijski tekovi mogu doći u nekakvu normalnu kolotečinu i upravo zato je to izmijenjeno. I, ali vi ste u ovom dijelu u pravu u kojem ste objašnjavali da je to dakle povreda prava potrošača i naravno to je jedan od osnovnih postulata EU i komisija je reagirala ne samo prema RH nego ako se ne varam bilo je nas 13 zemalja koji smo imali tako slično. I to su redom sve bile jake turističke zemlje kao što je i Hrvatska je li. I sad smo taj dio korigirali, ali mislim da u kontekstu svega što se događalo posljednjih godinu dana da smo reagirali u najboljoj mogućoj vjeri na najbolji mogući način zato što smo ipak ovo sve skupa sada radimo u trenutku kad su se ipak neki redovni turistički tijekovi počeli događati, kada imamo nekakve najave kvalitetne turističke sezone, dakle priljeva itd. Istodobno je Vlada RH povukla određene poteze i mjere bez presedana, prvenstveno dakle u dijelu zaštite očuvanja radnih mjesta koji su još uvijek i danas na snazi i za sve turističke agencije zato što su nažalost one jedne od najugroženijih i imale su ovaj po nekakvom prosjeku, po informacijama koje imamo od strukovnih udruga, imali su pad prometa u ovih godinu i nešto dana između 80 i 90% što je uistinu ozbiljno. Dakle, sa tim mjerama, sa mjerama naravno i programom državnih potpora praktički koji je startao u mjesecu ožujku i naravno ovom programu odluki, odluci potpora male vrijednosti koje se sad definiraju koje su jučer bile predložene i sastavni su dio rebalansa hrvatskog proračuna, dakle na taj način smo napravili sve da ih zaštitimo. Što se tiče komentara uvaženog zastupnika Grčića vezano za vodiče i eventualno ponovo polaganje ispita odnosno stečenih prava koje imaju to sam u jednoj svojoj replici već objasnio, ali da budem točniji i sadržajniji, evo kratko ću pročitati dakle dijelove Članka 26. i 27. dakle koji su navedeni ovim izmjenama, a to su prijelazne i završne odredbe i dio koji se odnosi dakle na posebni i opći dio. Pa kaže ovako Članak 26., osobe koje do stupanja na snagu propisa iz Članka 71. stavka 6. Zakona o pružanju usluga u turizmu polože opći dio stručnog ispita odnosno posebni dio stručnog ispita za turističke vodiče za pojedine županije, a nisu ishodile rješenje iz Članka 73. Zakona o pružanju usluga u turizmu zadržavaju prava stečena polaganjem ispita nakon stupanja na snagu pravilnika iz Članka 71. stavka 6. Zakona o pružanju usluga u turizmu. Dakle, to je onaj dio koji se odnosi koji nisu ishodili rješenje. Zatim osobe iz stavka 1. ovog članka koje polože opći dio stručnog ispita mogu ishoditi rješenje o ispunjavanju uvjeta za pružanje usluga turističkog vodiča sukladno Članku 73. Zakona o pružanju usluga u turizmu za područje RH osim na ili u zaštićenim sredinama lokalitetima za koje osobe polože i posebni dio stručnog ispita za zaštićene cjeline lokalitete mogu ishoditi rješenje o ispunjavanju uvjeta za pružanje usluga na ili zaštićenim lokalitetima sukladno položenom posebnom dijelu stručnog ispita i sada ovaj u principu najvažniji dio, dakle st. 3. „Osobe koje su do stupanja na snagu ovog zakona ishodile rješenje o ispunjavanju uvjeta za pružanje usluga turističkog vodiča sukladno odredbama Zakona o pružanju usluga u turizmu za položeni opći dio stručnog ispita mogu nastaviti obavljati usluge turističkog vodiča sukladno tom rješenju za područje cijele RH osim ili na zaštićenim cjelinama, a oni imaju položen i posebni dio stručnog ispita mogu pružati usluge i na ili u zaštićenim cjelinama lokalitetima u RH sukladno ishođenom rješenju za županiju za koju je položen stručni ispit.“ Dakle to smo vrlo jasno definirali u ovom dijelu zakona, a isto tako dodatno ćemo ovim pravilnicima koje definiramo i turističke cjeline između ostalog i lokalitete gdje definiramo ove stvari koje su razrađene koje treba dodatno u zakonu još spustiti i mijenjati dakle u tom pravilniku ćemo dodatno definirati ovisno o tome kako se definira područje regije kako će se točno polagati ova tzv. razlika u ispitima, tako da tu nemamo apsolutno nikakvih problema i svi naši turistički vodiči mogu biti sigurni da ono što oni imaju obrazovanje za koje imaju da taj dio će moć koristiti i dalje. Također vezano za komentar kolege Grčića vezano za turističku pristojbu, za privatne iznajmljivače s obzirom na okolnosti, dakle mi smo evo upravo danas objavili između ostaloga na stranicama ministarstva, dakle Ministarstvo turizma i sporta je napravilo ove godine ponovo izmjenu tri pravilnika koji definiraju između ostaloga paušalno plaćanje turističke pristojbe i turističke članarine i ponovo smo ove godine za iznajmljivače i pružatelje usluga u seoskog domaćinstvu i OPG-u itd. definirali,umanjili za pola njihov iznos plaćanja turističke pristojbe, turističke članarine. A zašto? Zato što oni plaćaju to u paušalu, a izgledno je da definitivno neće imat turističku godinu ili sezonu kao što su imali 2019.g. Na taj način vjerujemo da ćemo im značajno pomoć, ako pogledamo statistiku već od prošle godine privatni iznajmljivači u RH su imali u prosjeku preko 50% popunjenosti kapaciteta dakle već prošle, ove prve krizne 2020., a mi se nadamo i očekujemo ove godine da će ove godine imat popunjenosti puno više od toga, ali u svakom slučaju smo ih zaštitili i osigurali da moraju platiti samo polovicu tog paušalnog iznosa zato što vjerujemo s obzirom da su paušalisti i baš je pravi trenutak da im je potrebna pomoć u ovom trenutku. Što se tiče regija, vjerujem da su to bili komentari zastupnika Dretara, gospođe Puljak dakle mi smo u zakonu namjerno iskoristili riječ regija, a nismo definirali u zakonu što to točno konkretno regija jest zato što smo prepustili odluku o tome stručnoj radnoj skupini zato što imamo nekoliko različitih prijedloga. Ali ono što je sadržajno ovdje i što smo mi već objasnili, izgledna su ta dva modela, jedan je u kojem to radimo po NUC regijama, a drugi je da radimo po hrvatskim povijesnim regijama. Mislim da je jako mudro da smo to napravili na taj način i da se to definira između ostaloga pravilnikom evo recimo kao što sad vidite da smo mi imali sad promjene u strukturni i načinu definiranja NUC regija, dakle jedna je bila prije dvije ili tri godine, drugačija je struktura danas zbog određenih razloga. Tako isto tako se može danas i sutra se nešto promijeni ponovo, a onda mi nižim pravnim aktom, dakle pravilnikom to definiramo brzo i efikasno. I vjerujemo da je odluka o tome koji je najbolji pristup najbolje ostaviti stručnoj radnoj skupini koju čine osobe koje su po tom pitanju najkompetentnije, dakle naši stručnjaci iz visoko obrazovnih učilišta, obrazovnih institucija, naravno pravnici, a i naši turistički vodiči. Što se tiče komentara zastupnika Borića vezano za porezni broj PDV-a ID samo da potvrdim još jedan put, da, mi ovdje mislimo na privatne iznajmljivače i slažem se jako dobro sa kolegom, on to jako dobro poznaje dakle izvaditi porezni broj za privatnog iznajmljivača u RH je izuzetno jednostavan korak koji se napravi, a to je izrazito nužno jel na taj način zaustavljamo tu crnu i sivu ekonomiju jer mi moramo spriječiti mogućnost da nam se između ostaloga, a to je spomenuo i zastupnik Kliman da nam se pojavljuju objekti na portalima koji se radi jedna velika količina prodaje turističkih kapaciteta u Hrvatskoj kao što su recimo Booking.com ili slični u kojima se pojavljuju objekti koji nisu registrirani, koji nisu kategorizirani, koji ne plaćaju apsolutno nikakva davanja prema RH, koji ne plaćaju nikakva davanja prema lokalnoj samoupravi koja ima određeni trošak održavanja infrastrukture, naravno tog objekata i cijele turističke infrastrukture koja se nalazi u tom gradu, općini ili županiji. Tako da mi smo u tom smislu ovdje vrlo jasno usmjereni u sprečavanje tog dijela sa ovim načinom definiranja to u ovom zakonu ovdje više ciljamo na te portale za iznajmljivanje da oni imaju obvezu objavljivanja tog broja. A ponovit ću još jedanput, to sam rekao u uvodnom dijelu, za naše privatne iznajmljivače to smo već definirali u Zakonu o ugostiteljskoj djelatnosti prije nekih godinu i pol dana, dakle oni već imaju obvezu. I logično je i da je naš krajnji cilj da tim stranim tražilicama portalima ne smijemo imati objekte gdje nije objavljen porezni broj zato što to vrlo jednostavno znači da to nisu kategorizirani objekti nego su objekti koji rade na crno i na taj način olakšavamo našim inspekcijama, Državnom inspektoratu, ali isto tako i TZ-u da vrlo brzo i efikasno detektiraju te objekte, te kuće itd. i da vrlo brzo pošaljemo inspekciju da se taj problem rješava. I još za sami kraj, zastupnica Glamuzina vezano za ovo pitanje koje ste vi samo imali, dakle uvjeti koje ste spomenuli uvjeti su obrazovanje, stručna sprema srednjoškolsko obrazovanje između ostaloga stručni ispit i jezik dakle to su ti uvjeti. Eto toliko, hvala vam na sadržajnoj raspravi do sljedećeg viđenja sabora, hvala vam lijepo.
Imamo nekoliko replika, prva je poštovana zastupnica Marijana Puljak.
Pa evo ja ću vas ponovo pitat o regijama, dakle rekli ste da je bolje prepustiti odluku o kakvoj vrsti regija jednoj stručnoj radnoj skupini. Kad ste nabrajali tko je u toj stručnoj radnoj skupini rekli ste i turistički vodiči, pa evo turistički vodiči su već predložili koje bi to regije bile, dakle onih 5 povijesnih regija, pa da evo da uštedimo vrijeme i ako sad donesemo zakon, pravilnik ćemo tko zna kad donijeti pa opet u njegovoj primjeni kasnimo, pa evo da uštedimo predložili smo neke amandmane. Dakle, evo kolika je šansa da prihvatite taj amandman, došao dakle jedne od stručnih, dijelova drugih stručnih skupina? Hvala.
Hvala vama, pogledat ćemo i razmotrit vaš prijedlog, ali ovaj slažem se da u svakom trenutku, u svakom slučaju trebamo dopustiti da imamo jednu stručnu kvalitetnu raspravu o tom pitanju. Na nivou struke to će se dogodit u našoj stručnoj radnoj skupini, ako to bude zaključak dakle stručne radne skupine da to budu regije po principu kako su predstavljene od strane naših turističkih vodiča, mi nećemo imati apsolutno ništa protiv, ali moramo, moramo ipak napravit jednu kvalitetnu sadržaju raspravu na tu temu.
Slijedeća replika poštovana zastupnica Dalija Orešković.
Uvaženi državni tajniče, dakle Članak 31. predloženog zakona kaže, ovaj zakon stupa na snagu prvoga, dakle prvoga ne osmog dana, prvog dana od dana objave u Narodnim novinama, a pri tome ono najvažnije, ono ključno definirat ćemo tko zna kad. Dakle, da budem jasna ja podržavam veću ulogu stručnjaka i ekspertnih skupina u kreiranju naših zakona, pa tako i u definiranju regija, ali nije postojala apsolutno nikakva zapreka da vi sve te konzultacije i rezultat rada takve jedne stručne radne skupine obavite primjerice između dva čitanja pa da njihov rezultat ugradite u odredbe ovakvog zakona jer situacija kad zakon stupa na snagu, a da njime nije ništa riješeno, nije situacija na koju bi Hrvatski sabor trebao pristati. To je moja najveća zamjerka zakonu koji je sada u proceduri.
Zahvaljujem na komentaru, razlog zašto zakon stupa na snagu dakle praktički odmah prvog dana je upravo zbog onog prvog dijela problema ovog zakona, a to je dio koji se odnosi na zaštitu potrošača jer je u tom dijelu je nama važno naravno u cilju zaštite potrošača i direktive da što prije stupi na snagu. A što se tiče drugog dijela, dakle mi smo inače ovaj dio koji definiraju pravilnici u kontekstu ovog zakona koji se odnosi na turističke vodiče, dakle to je uvijek bilo nešto što je definirano podzakonskim aktima, dakle i zaštićeni lokaliteti i dio koji se odnosi na obrazovanje. I do sada apsolutno nikad nismo imali problem bilo koje vrste i bilo kakvu žalbu nekih dionika u turizmu vezano za to da bi nešto od toga slično trebalo biti u zakonu, zato što su to stvari koje se potencijalno mogu mijenjati koje može doći do kritične rasprave da se nešto popravlja na bolje itd., a naravno to ako ostavljamo za zakon ili ako je u zakonu onda je puno teže i kompleksnije i duže traje.
Slijedeća, posljednja replika, poštovana zastupnica Katica Glamuzina.
Zahvaljujem. Samo bih vas još htjela pitat, razjasnit, mislim jasna je jedna od regulativa koja je motivirala ove izmjene je regulativa o priznavanju stručnih kvalifikacija u smislu ukidanja prepreka slobodnom kretanju osoba i usluga, jasno je da mi tu nemamo previše izbora pogotovo slijedom te tužbe itd., to moramo htjeli ili ne htjeli, ali onda su u principu jedine moguće zaštite koje su nam ostale na raspolaganju u smislu naših domaćih vodiča ti lokaliteti koji su isto teški za ispregovarat i te regije. Mene sad zaista zanima ono što sam pitala u raspravi, ako su vodiči za tih 5 povijesnih regija, ako ministarstvu to ne smeta, kome to u toj heterogenoj skupini smeta? NUC regije ste rekli i sami da se mijenjaju ne previše često, ali se mijenjaju, povijesne regije će se malo teže mijenjat, mislim lakše se oslonit na njih nego, nego na NUC.
Odgovor.
Da, hvala na komentaru i na pitanju. Kažem ne prejudiciram uopće u kojem smislu će biti odluka, bit će odluka na razini te stručne radne skupine na temelju te rasprave će bit taj pravilnik donešen, ali ti pravilnici naravno su između ostalog isto tako sastavni dio zakona i pravne regulative i to sve skupa ide na proceduru i naravno da nam i na te pravilnike komisija može imati komentare dakle da jesu ili nisu sukladni određenom dakle i direktivi i pravnom stečevinom, tako da, ali kažem ne prejudiciramo napravit ćemo onako kako bude stručna radna skupina ocijeni da je nabolje.
Hvala državni tajniče. S ovim smo iscrpili u potpunosti raspravu. Zaključujem raspravu, glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Nastavljamo sutra u 9 i 30, Konačnim prijedlogom Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o otocima, drugo čitanje, prijedlog zakona broj 87. SJEDNICA PREKINUTA U 17,55 SATI.