Poštovani gospodine predsjedniče Sabora, poštovane gospođe i gospodo saborski zastupnici. Pred vama je Vladin prijedlog nacionalnog programa za suzbijanje korupcije 2006.-2008. godine. Ovim se Prijedlogom dokumenta nastavlja dosljedno provođenje Vladinog programa za razdoblje 2003.-2007. godine usvojenog od ovog časnog Doma. Prije same prezentacije želim istaknuti da je ovaj program inicijalno izrađen od strane stručne radne skupine, da je potom upotpunjen prijedlozima antikoruptivnih mjera pojedinih ministarstava i na kraju da je raspravljen na okruglom stolu Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti na kojem su sudjelovali brojni znanstvenici, predstavnici pravosuđa, gospodarstvenici, predstavnici civilnog društva i nevladinih udruga. Rasprava u Hrvatskoj akademiji znanosti i umjetnosti podržala je ovaj program a iznesene konstruktivne primjedbe unesene su i u ovaj konačni tekst prijedloga programa koji je ispred vas. Isto tako potrebno je istaknuti da ovaj nacionalni program nije osmišljen zato što to od nas traži Europska unija već zbog nas samih jer Hrvatska uistinu treba biti država vladavine prava i treba biti država u kojoj se hrvatski građani neće osjećati bespomoćno pred sustavom vlasti, bilo političke, sudbene, zakonodavne, zdravstvene, odnosno pred bilo kojim sustavom. Vlada Republike Hrvatske razmotrila je ovaj dokument i uputila ga u saborsku proceduru te je današnja prva točka dnevnog reda uistinu važna za dobrobit svih nas. Pitanje korupcije nije pitanje samo jedne Vlade već je to pitanje od nacionalnog interesa Republike Hrvatske, stoga u borbi protiv nje očekujemo konsenzus svih parlamentarnih stranaka. Želim naglasiti kako ovim nacionalnim programom ne krećemo od nule kada je riječ o borbi protiv korupcije u Hrvatskoj. Vlada Republike Hrvatske i Hrvatski sabor od 2004. godine do sada poduzeli su niz mjera i brojne izmjene zakona kojima su usuglašavajući pravni sustav s pravnom stečevinom Europske unije, a i zbog ostvarivanja ustavnih načela vladavine prava djelovali na suzbijanju korupcije. Razvoj elektroničke uprave ili projekt E-Hrvatska uključuje jedan od koraka koji je Vlada Republike Hrvatske poduzela na tome putu. Usvajanjem strategije i plana provedbe programa "Hitro.hr" u prosincu 2004. godine Vlada Republike Hrvatske pokrenula je provedbu programa "Hitro.hr" s ciljem da korisnicima usluga državne uprave omogući obavljanje javnih usluga na jednom mjestu bez nužnog poznavanja nadležnosti i organizacijske strukture pojedinih tijela državne uprave. Jedan od najvažnijih rezultata započete reforme pravosuđa je reforma zemljišnih knjiga koja obuhvaća usklađenje katastarskih i zemljišno-knjižnih podataka te stvaranje jedinstvene baze podataka na državnoj razini dostupnih putem mreže. U međuvremenu je završen projekt E-katastar u sklopu kojega je na internetu 16 i pol milijuna parcela, završetak digitalizacija zemljišnih knjiga koja se očekuje uskoro, smanjit će se mogućnost manipulacija informacijama koje su inače dostupne javnosti, te se ovakvim omogućavanjem uvida u svaku promjenu zemljišno-knjižnog stanja smanjuje mogućnost zlouporaba ovlasti službenih osoba kod rješavanja pojedinih predmeta. Izmjenom Kaznenog zakona iz 2004. godine uključena su rješenja UN-ove Konvencije protiv korupcije te su uvedene sankcije za kaznena djela aktivnog i pasivnog podmićivanja u javnom i privatnom sektoru, aktivnog i pasivnog posredovanja, podmićivanja domaćih i stranih službenika, pranja novca, ometanja pravde, zlouporaba položaja, pronevjere, itd. Izmjene Zakona o uredu za sprječavanje korupcije i organiziranog kriminala, USKOK-a iz 2005. godine osnažile su vodeću ulogu ureda u sprječavanju i gonjenju korupcije. Preciznije, propisale ovlasti, međusobne odnose i suradnju državnih odvjetništava, policije i drugih tijela u otkrivanju kaznenih djela. Zakonom o kaznenom postupku, posebnom Zakonom o USKOK-u i osobito njegovim izmjenama iz 2005. godine predviđen je niz instituta za lakše otkrivanje korupcije. Prema indeksu "transparency internationala" Republika Hrvatska se 1999. godine nalazila na 74. mjestu ljestvice zemalja s raširenom korupcijom dok je 2005. godine Hrvatska zauzela 70. mjesto na spomenutoj ljestvici. U Avis-u Europske komisije posebno je istaknut problem korupcije. Mnoga istraživanja javnog mijenja pokazuju da građani percipiraju i smatraju da korupcija postoji i da je raširena u sudstvu, zdravstvu, lokalnoj samoupravi i političkim strankama. Također, ekonomska istraživanja pokazuju da je korupcija ozbiljna prijetnja hrvatskom gospodarskom razvoju. Cilj nacionalnog programa suzbijanja korupcije je smanjiti korupciju na razinu s koje neće biti zapreka za društveni, gospodarski i politički razvoj Hrvatske. Međutim, antikorupcijski program djelovat će u smjeru da korumpirane izdvoji i sankcionira, da ojača profesionalnu etiku i jamči nesmetan razvoj državnoj i lokalnoj upravi, poduzetništvu i gospodarstvu, da građanima osigura odgovornu javnu upravu u službi građana te da vrati povjerenje građana u lokalnu i državnu vlast. Ovaj antikorupcijski program sadrži definirani okvir mjera i rokova za tijela zakonodavne, izvršne i sudbene vlasti. Bitno je istaknuti da je prevencija korupcije najvažniji dio antikorupcijskog programa jer odgovorna vlast mora planirati i provoditi mjere preventivnog suzbijanja korupcije jer samo konstantno djelovanje sustavno suzbija korupciju. Predstavit ću sada ključne dijelove Nacionalnog programa suzbijanja korupcije. Antikorupcijski program sadrži prevenciju, otkrivanje i kažnjavanje, međunarodnu suradnju i javno djelovanje i provedbu programa. U svakom dijelu definirane su mjere koje će zajedničkim djelovanjem postići sinergijski učinak suzbijanja korupcije. Ponavljam, prevencija korupcije je najvažniji dio antikorupcijskog programa, stoga je vrlo važno da svi nositelji provedbe uzmu kao svoj prioritet realizaciju mjera. Budući da su istraživanja javnog mijenja pokazala da korupcija postoji i da je raširena u sudstvu, zdravstvu, lokalnoj samoupravi i u političkim strankama antikorupcijski program je najviše pažnje posvetio ovim područjima. Ovdje napominjem da sam redoslijed ne znači rangiranje razmjera korupcije u pojedinim područjima. Pravosuđe. Reforme koje Ministarstvo pravosuđa provodu u sklopu vladine Strategije reforme pravosuđa na povećanju učinkovitosti pravosuđa izravno se odnose i na ukupnu antikorupcijsku politiku. Radi prevencije i suzbijanja korupcije neophodno je još energičnijom reformom pravosuđa riješiti preostale nagomilane zaostatke na sudovima, riješiti sve predmete koji svojim trajanjem premašuju rok za suđenje u razumnom roku, dakle sve predmete starije od tri, a posebno one koji traju i po 10-tak i više godina. Nadalje, potrebno je, poglavito uvođenjem integriranog sustava za informatičko upravljanje sudskim predmetima ravnomjerno i objektivno uvažavajući kadrovsko stanje suda i opterećenost svakog suca rasporediti sudske predmete tako da se dugotrajnost sudskog postupka svede ne minimalnu razinu. Antikorupcijski program kao jednu od mjera predviđa imovinske kartice za suce i državne odvjetnike, no ovim Zakonom o sudovima propisano je da su suci obvezni podnijeti Ministarstvu pravosuđa izvješće o svojoj imovini. Također potrebno je osigurati mehanizme i pratiti primjenu kriterija propisanih Zakonom o sudovima kod imenovanja i napredovanja sudaca. Nositelji ovih mjera su Ministarstvo pravosuđa, Vrhovni sud Republike Hrvatske i Državno odvjetništvo. Ministarstvo pravosuđa u sklopu reforme pravosuđa već provodi neke od zadanih mjera čiji je rok djelovanja kontinuiran čime će se sustav konstantno usavršavati. Međutim, u kratkoročnom razdoblju potrebno je krenuti s pilot projektima racionalizacije mreže sudova i državnih odvjetništava dalje nastaviti sujednačavanjem i objavljivanjem sudske prakse na Internetu te raditi na jačanju profesionalne etike i odgovornosti kod pravosudnih djelatnika, a posebno kod sudaca. Zdravstvo. Zdravstvo je područje koje se percipira kao jedno od najkorumpiranijih. Svi znamo da je zdravstvena zaštita građana bitna i zadatak je države da osigura svima pravo na primarnu i kvalitetnu zdravstvenu uslugu. Stanje u Hrvatskoj nije ružičasto i jedino se sustavnom reformom zdravstva koja uključuje sustavno uklanjanje uzroka može suzbiti korupcija i vratiti povjerenje u zdravstvo. Antikorupcijski program donosi niz mjera koje će poboljšati stanje u zdravstvu. To je prije svega priprema projekta temeljite reforme zdravstva s prijedlogom razvoja javnog zdravstvenog sustava i privatnog poduzetništva u zdravstvu te razvoja mreže specijalističkih ambulanta i bolnica. Nadalje, potrebno je pripremiti prijedlog reforme sustava zdravstvenog osiguranja, reorganizirati hitni zdravstveni sustav i primarnu zdravstvenu zaštitu, jasno utvrditi kriterije za liječenje te utvrditi kriterij za liste čekanja na preglede i pretrage koji će biti dostupni javnosti. Lokalna samouprava. Antikorupcijski program nalaže nositeljima, prije svih Središnjem državnom uredu za upravu da osigura nadzor nad zakonitošću rada lokalnih službi pronađe model i izvršenje Zakona o izborima za tijela lokalne samouprave te pojača nadzor korištenja lokalnih sredstava. Sprečavanju korupcije na lokalnoj razini pridonijet će i izmjene izbornog zakonodavstva prema kojima će građani neposredno birati svoje lokalne dužnosnike. Politika i javna uprava. Političku volju i odlučnost za suzbijanje korupcije vlast najbolje pokazuje, političkom voljom najbolje pokazuje namjeru da korupciju odlučno suzbije u politici i vlasti. Donošenje posebnog Zakona o financiranju političkih stranaka ova Vlada pokazuje svoju odlučnost da antikorupcijskim programom suzbije korupciju. Naime, donošenjem ovog Zakona regulirat će se izvori financiranja političkih stranaka te će se financijski izvještaj političkih stranaka učiniti dostupnim javnosti. Zakon će se koncipirati na taj način da će se u njega ugraditi najbolja praksa zemalja Europske unije. Nadalje, potrebno je osigurati dosljedno provođenje Zakona o sprečavanju sukoba interesa u obnašanju javnih dužnosti u državnoj upravi razvijati profesionalnost i stručnost državnih službenika, postupno uvoditi decentralizaciju primjenom te osigurati primjenu načela supsidijarnosti. Po uzoru na zemlje razvijene demokracije primopredaja vlasti se mora osigurati bez političkog revanšizma te je potrebno točno utvrditi na kojim dužnostima u državnoj i lokalnoj javnoj upravi se obavljaju kadrovske promjene radi prijenosa vlasti. Gospodarstvo. Uvjet gospodarskog rasta i razvoja je sloboda tržišnog natjecanja. Potrebno je smanjivati mogućnost države da diskrecijskim odlukama ograničava slobodu tržišnog natjecanja jer osobe koje donose diskrecijske odluke izložene su rizicima korupcije, stoga je potrebno dosljedno provoditi Zakon o potporama te institucionalno jačati Agenciju za zaštitu tržišnog natjecanja koja funkcionira kao regulator pojedinih odluka Vlade. S druge strane nacionalni program suzbijanja korupcije stavlja naglasaka na analizu stanja privatizacije državnog portfelja te predlaže plan i program nastavka privatizacije te je potrebno analizirati sustav javnih nabava, utvrditi načine po kojima će se ubuduće obavljati javne nabave. Znanost, obrazovanje i šport. Antikorupcijskim programom predviđeno je da se korupcija u području znanosti najbolje suzbija sustavnim pristupom financiranja javnih potreba u znanosti, obrazovanju i športu te daljnjom edukacijom. Različitim mjerama Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa poboljšat će stanje u predškolskom odgoju, osnovnom, srednjem i visokom obrazovanju te u znanosti i tehnologiji. Prije svega u prvi plan se stavljaju mjere vraćanja dostojanstva, vrijednosti i profesionalne etike odgajatelja, učitelja i nastavnika, rada na odgovornosti u poslovanju škola i uvođenje transparentnosti u trošenju namjenskih sredstava, pojačanje kontrole nad postupcima upisa u institucije visokog obrazovanja te promicanje odgovornosti i visokih etičkih kriterija ponašanja osoba koje rade u institucijama visokog obrazovanja. Donošenjem Zakona o športu osigurava se transparentnije poslovanje profesionalnih športskih krugova, ugrađuju se norme za sprječavanje sukoba interesa svih sudionika u sustavu športskog natjecanja. Također kroz nacionalnu strategiju športa uvest će se jasniji kriteriji za dodjelu javnih sredstava u sustavu športa. Osobito treba razviti inspekcijski nadzor i kontrolu nad poslovanjem klubova u sustavu natjecanja. Drugi dio antikorupcijskog programa usmjeren je za otkrivanje i kažnjavanje korumpiranih, stoga je na Ministarstvu pravosuđa i Državnom odvjetništvu da temeljito analiziraju rad USKOK-a te predlože mjere poboljšanja za njegovo djelovanje i da s većom pozornošću ustraje na otkrivanju i progonu korupcije na svim razinama osobito one kojima se utječe na ključne gospodarske odluke i zakonodavstvo te zlouporabi položaja i utjecaja. Potrebno je također analizirati visine propisanih kazni za korupcijska kaznena djela te propisivanje zaštitne mjere oduzimanja imovine stečene kaznenim djelima korupcije i organiziranog kriminala uz prošireno oduzimanje imovinske koristi. Cijenjeni zastupnici, korupcija nije samo hrvatski nego međunarodni i globalni problem. Od korupcije nije imuna nijedna država a posebno su joj sklone tranzicijske države. Hrvatske je u procesu pregovora pristupanja Europskoj uniji stoga ne treba iznenaditi što Europska unija postavlja kriterij jačanja kapaciteta države i društvo u borbi protiv korupcije. Radi povećanja vjerodostojnosti vlasti i konkurentnosti gospodarstva važno je i korisno sudjelovati u međunarodnim i regionalnim institucijama za suzbijanje korupcije, aktivno djelovati u suradnji institucija i drugih organizacija. Dakle, Hrvatska mora nastaviti aktivnu ulogu u europskim i regionalnim institucijama kao što je Pakt o stabilnosti, Grekos, … [[Govornik se ne razumije.]] i nastaviti analizirati problem korupcije u procesu europskih integracija. Nadalje, potrebno je nastaviti suradnju s Interpolom i Europolom i sa susjednim i drugim državama kako bi zajednički suzbili korupciju u regiji. Ministarstvo pravosuđa će analizirati međunarodnu pravnu pomoć, postupke izručenja i suradnje u suzbijanju međunarodnog organiziranog kriminala i korupcije. Za napomenuti je da ovaj antikorupcijski program uvažava mišljenje javnosti o razmjerima korupcije u Hrvatskoj. Poboljšati percepciju javnosti o borbi protiv korupcije je jedan od zadataka ovog nacionalnog programa jer je jedino nizom mjera edukacije i podizanja svijesti o korupciji i njenim štetnim posljedicama moguće postići uvjerenje javnosti da je politika djelatnost za javno dobro. Stoga je potrebno konstantno provoditi medijske kampanje za antikorupcijski program te drugim mjerama konstantno educirati javnost o problemu korupcije i načinima njenog otkrivanja i sprječavanja. I na kraju, politička volja i odlučnost vlasti presudne su za suzbijanje korupcije. Vlada Republike Hrvatske izradom i usvajanjem nacionalnog programa pokazala je jaku političku volju i odlučnost da se suzbije korupcija u Republici Hrvatskoj. Na Hrvatskom saboru je da usvoji Nacionalni program za suzbijanje korupcije kako bi nositelji zadanih mjera navedenih u nacionalnom programu mogli smanjiti korupciju na razinu s koje neće biti zapreka za društveni, gospodarski i politički razvoj Hrvatske. Ponavljam, ovaj program sadrži konkretne mjere koje će provoditi tijela zakonodavne, izvršne i sudbene vlasti u jasno definiranim rokovima. Od posebnog značaja ovog programa jest predviđanje osnivanja Nacionalnog vijeća za praćenje provedbe Nacionalnog programa za suzbijanje korupcije kojeg trebaju činiti zastupnici, predstavnici poslodavaca, predstavnici sindikata, predstavnici nevladinih udruga koje se bave problemom korupcije, predstavnici akademske zajednice, stručnjaci i predstavnici medija. Predviđeno je da predsjednik Nacionalnog vijeća bude iz redova oporbe. Zadatak ovog vijeća je trajno praćenje i nadzor provedbe ovog programa s prijedlozima mjera i ocjenama rezultata provedbe nacionalnog programa. Na kraju, još jedanputa ističem Nacionalni program suzbijanja korupcije od nacionalnog je interesa za Republiku Hrvatsku. Stoga molim saborske zastupnike da prouče ovaj program i da ga podrže. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Netočno je što je gospođa ministrica ustvrdila da je Hrvatska bila 99. godine na 74. mjestu i da je stoga napredovala eto ipak malo 2005. popevši se na 71. mjesto. Hrvatska se 2005. ponovo nalazi na 74. gdje smo je dakle zatekli 2000. godine a točno je to da smo mi 2001. i 2002. bili na 51. odnosno 53. mjestu jer smo dijelili ta tri mjesta sa tri druge zemlje sa istim indeksom percepcije korupcije. Dakle, mi smo 2001. sa 51. danas potonuli na 74. mjesto. Drugo, netočno je da su svi suci dužni podnijeti podatke o svojoj imovini jer upravo tumačenjem gospođe ministrice to su dužni samo novo imenovani suci a upravo je interesantno da se to odnosi na one druge. I netočno je da su sve zemlje korumpirane. Recimo, Finska sa indeksom od 1 do 5 smatra se zemljom bez korupcije.
Drugi ispravak poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Hvala lijepa. Gospođa ministrica kaže "Donošenjem Zakona o financiranju političkih stranaka Vlada će najbolje pokazati političku volju za suzbijanje korupcije u politici." Netočno. Vlada će najbolje pokazati političku volju da se vladajuća stranka prestane koruptivno ponašati a u izjavi od 12. kolovoza 2005.
Molim vas, zaustavite se. Ovo nije više ispravak netočnog navoda. Ovo je komentar, vrijednosni sud i ocjena jedne političke stranke.
A Darko Ostoja priznaje da je sa 500 tisuća kuna financirao … [[Govornik se ne razumije.]]
Imate opomenu. Završite.
Hvala lijepa.
Gospodo, držimo se poslovnika i onoga što je sadržaj netočnog navoda i ono što je replika. Odbor za Ustav, poslovnik i politički sustav predsjednik Dražen Bošnjaković. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, gospođo ministrice, kolegice i kolege! Odbor za Ustav, poslovnik i politički sustav Hrvatskoga sabora na 52. sjednici održanoj 28. i 29. ožujka 2006. raspravio je prijedlog Nacionalnog programa suzbijanja korupcije za razdoblje 2006.-2008. godina koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske 16. ožujka 2006. godine. Odbor je rečeni prijedlog programa raspravio na temelju svoje nadležnosti iz članka 57. Poslovnika Hrvatskog sabora. U raspravi Odbor je istaknuo da Nacionalni program suzbijanja korupcije treba promatrati kao kontinuirani proces posebice usmjeren na suzbijanje uzroka korupcije. Problem treba rješavati efikasnijim načinom postupanja državnih tijela i institucija vlasti. Odbor ocjenjuje da je Prijedlog programa nastavak dosadašnjih aktivnosti na razrješavanju ovog problema. Odbor smatra da Hrvatski sabor može doprinijeti i mora doprinijeti provedbi Nacionalnog programa suzbijanja korupcije donošenjem preciznih i jasnih zakona i osiguravanjem funkcioniranja pravne države u svim segmentima. Također bilo je iskazano i mišljenje da je strategija nedovoljno konkretna i da je trebala sadržavati više konkretnih mjera. Nakon rasprave Odbor je većinom glasova 6 glasova za i 1 glas protiv predložio Hrvatskom saboru i predlaže da Sabor donese Nacionalni program suzbijanja korupcije za razdoblje 2006.-2008. godina. Hvala.
Hvala. Odbor za pravosuđe. Predsjednik poštovani zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, … [[Govornik se ne razumije.]] gospođo ministrice, kolegice i kolege. Odbor za pravosuđe Hrvatskog sabora razmotrio je na 39. sjednici održanoj 28. ožujka 2006. godine Prijedlog Nacionalnog programa suzbijanja korupcije 2006.-2008. godina koju je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 16. ožujka 2006. godine. Odbor je Prijedlog Nacionalnog programa suzbijanja korupcije razmotrio u svojstvu matičnog radnog tijela u odnosu koji se odnosi na djelokrug rada Odbora za pravosuđe. U uvodnom izlaganju ministrica pravosuđa istaknula je da se Vlada Republike Hrvatske u svom programu za razdoblje 2003.-2007. godina jasno odredila o borbi protiv korupcije te da je do sada na normativnom planu donijela paket antikoruptivnih zakona. Naglasila je da procjenjujući opasnost korupcije za društveni i gospodarski život ovaj program predlaže pojedinačne ciljeve po svim segmentima društvenog djelovanja koje je detaljno obrazloženo. Posebice se osvrnula na područje sudstva, zdravstva, lokalne samouprave i političkih stranaka koja su prema mišljenju javnosti područja visokog rizika korupcije. U raspravi su članovi Odbora podržali Prijedlog Nacionalnog programa suzbijanja korupcije svjesni društvene štetnosti korupcije, njezinih posljedica kojima se ugrožava vladavina prava, povjerenje u institucije i pravnu državu, ravnopravnost i sigurnost građana. Članovi Odbora naglasili su da je stvaranje i poticanje političke volje i odlučnosti vlasti presudno u borbi za suzbijanje korupcije te da se program treba donijeti konsenzusom svih političkih stranaka. Na prijedlog Nacionalnog programa iznijeta su sljedeća mišljanja i stajališta: Prvo, naglašeno je da percepcija hrvatske javnosti i medijsko praćenje raširenosti korupcije stvara famu o korupciji te da je takvo mišljenje u nesrazmjeru s koruptivnim kaznenim djelima. Isto tako relevantna međunarodna istraživanja pokazuju različite razine korupcije u Republici Hrvatskoj. Drugo, podržan je preventivno represivni pristup suzbijanju korupcije, jasno definirani ciljevi i odgovorno provođenje. Podržani su predloženi oblici javnog djelovanja i istaknuta važnost edukacije u borbi protiv korupcije. Treće, naglašeno je da predloženi plan daje dovoljno prostora svim društvenim subjektima za djelovanje te da djelovanje korak po korak može dati rezultate po pojedinim segmentima kroz dvije do tri godine. Četvrto, mišljenje je da je Republika Hrvatska i do sada poduzela niz mjera i donijela mnoge izmjene zakona kako bi usaglašavajući pravni sustav s pravnom stečevinom Europske unije pridonijela ostvarenju načela vladavine prava i djelovala na suzbijanju korupcije. Peto, ocjenjeno je da su u segmentu pravosuđa napravljeni pozitivni pomaci s dobrim rezultatima. Da ih ovaj program mora nastaviti, a posebno u segmentu organizacije … [[Govornik se ne razumije.]] I šesto, stajalište je Odbora da je Prijedlog Nacionalnog programa suzbijanja korupcije sveobuhvatan dokument. Njegov redoslijed ne odražava prioritete. Naprotiv daje im jednaku važnost a za njegovo donošenje traži suglasnost u svom sadržaju. Nakon provedene rasprave Odbor za pravosuđe je jednoglasno sa 7 glasova za odlučio predložiti Hrvatskom saboru donošenje sljedećeg zaključka: Prihvaća se Nacionalni program suzbijanja korupcije u 2006.-2008. godina.
Hvala. Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Predsjednik Odbora poštovani zastupnik Ivan Jarnjak. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost na 63. sjednici održanoj 28. ožujka 2006. raspravljao je o Prijedlogu Nacionalnog programa suzbijanje korupcije 2006.-2008. koji je predsjedniku Hrvatskog sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske aktom od 16. ožujka 2006. godine. Predstavnik predlagatelja upoznao je članove Odbora sa ciljevima ovog Nacionalnog programa kao i sa preventivnim djelovanjem izvršne, zakonodavne i sudbene vlasti u postupnom i sustavnom suzbijanju korupcije. Nadalje navodi kako je sustavna reforma te stalnim, sustavnim reformama te stalnim mjerama prevencije potrebno poboljšati organizaciju, otkrivanje, procesuiranje i kažnjavanje korupcije. Također je istaknuo da je Vlada Republike Hrvatske odlučna u namjeri da do kraja ovoga mandata problem korupcije svede na razinu na kojoj ona neće biti zapreka društvenom, gospodarskom i političkom razvoju a građani je neće doživljavati kao smetnju svojih sloboda, prava i interesa. Odbor je u provedenoj raspravi podržao iznijeto stajalište predstavnika Vlade Republike Hrvatske. U raspravi je analizirano stanje u područjima društvenog života u kojima prema javnom mišljenju postoji visoki rizik korupcije a što je prije svega odnosi, što se prije svega odnosi na područje sudstva, zdravstva, lokalnu samoupravu i političke stranke. Odbor je zauzeo jedinstven stav u potrebi provedbe sustavnih reformi te preventivnim a zatim i represivnim djelovanjem stalno suzbijati pojavu korupcije sve sa ciljem napretka i razvitka društva. Uvažavajući navedeno te ocjenjujući da je izrada ovog Nacionalnog programa pokazatelj političke volje i odlučnosti državne vlasti za suzbijanje korupcije Odbor je jednoglasno odlučio Hrvatskom saboru predložiti prihvaćanje Nacionalnog programa suzbijanja korupcije 2006.-2008. godine. Hvala lijepo.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a poštovani zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Štovani gospodine predsjedniče, štovana gospođo ministrice, državni tajniče, kolegice i kolege. Tema korupcije je često na programu ovog Visokog doma, ali rijetko kao posebna zasebna tema. Obično se provlači kroz političke optužbe i para optužbe. U našem stavu ističemo da je korupcija najveće zlo za čovječanstvo i stara je koliko i samo čovječanstvo. Ona rastače državu, državnu upravu. Na žalost rastače i javnost jer javnost o korupciji dobiva i točne i netočne podatke. Sama korupcija je vezana i za razvoj demokracije. Naime, u totalitarnim režimima, a mi smo jedan takav isprobali nije bilo puno rasprave o korupciji, jer veliki brat to nije dozvolio. Razvojem demokracije počinje i rasprava o korupciji, ali i zloupotreba te rasprave i zloupotreba korupcije jer se često politizira ta ista korupcija i upotrebljava se u optužbama pred ne bi li se dobili poeni pred biračima. U sagledavanju korupcije i posebice lošeg rejtinga Hrvatske treba uzeti u obzir i tu dimenziju, ali i još jednu a to je da je korupcija ocijenjena na temelju percepcije. Naime, nema realnih dokaza o korupciji. Ja ću samo navesti primjer zdravstva. Mi smo 1997. a ministar Vlahučić 2002. ili 2003. proveli anonimne ankete na velikom broju pacijenata koji su otpušteni iz bolnice, anonimne ankete. Na pitanje da li ste morali prije nego što ste dobili zdravstvenu uslugu, da li ste bili ucijenjeni, morali nešto platiti pozitivno je odgovorilo manje od 1% u našoj anketi, a u anketi ministra Vlahučića koliko je on izjavljivao manje od 1 i pol posto. Ankete na ulici koje provodi Transparens internationale pokazuju da je korupcija u zdravstvu između 20 i 40%. Dakle, to je razlika između realiteta. Ja mislim barem tako, jer je realno ispitano na temelju ankete i percepcije. Međutim, percepcija je ono po čemu se ravnamo i mi se moramo svim silama boriti i protiv realne korupcije ali i protiv percepcije koja je često temelj i posljedica zloupotrebe podataka o korupciji. Posljednjih dana smo bili na žalost naša stranka u ime čijeg kluba govorim meta takvih lažnih napada u političke svrhe. Pretpostavljam zato jer dolaze lokalni izbori. Ne vidim drugog razloga. Izvlačile su se stare takozvane afere o kojima ipak moramo sada ovom prilikom nešto reći jer će možda ipak doći do javnosti. Te afere se neprestano ponavljamo iako smo mi već masu puta demantirali ih. Međutim, treba ponavljati laž dok ne postane istina. Ja ću ponoviti najveće te afere. Napadnuti smo za Behtel, jer smo ustupili radove bez javnog natječaja. Da, ali se ne kaže da je to na temelju ugovora kojeg smo naslijedili od prethodne Vlade u kojem je takva mogućnost ugovorom utemeljena. Prema tome, treba tu optužbu staviti na vagu i na drugu stranu metnuti ovu informaciju. Napadnuti smo za aferu Imostroj. Osobno sam kao potpredsjednik Vlade to vodio i mogu autentično tumačiti a imat ću na žalost prilike uskoro i na sudu. Afera Imostroj zapravo ne postoji. Imostroj kao i svaka druga tvrtka u stečaju. Vlada se opredijelila dati svoje potraživanje na račun neisplaćenih plaća zaposlenika jer je to socijalni pristup i mi smo to učinili u desecima i desecima slučajeva. Ovaj puta se to izvuklo zbog navodnih veza jednog od ministara koji u to vrijeme uopće nije bio u državi i uopće nije niti znao da je to na dnevnom redu sjednice Vlade. Slušamo Kamen ingrad. Tu smo krivi jer smo napravili u cilju suzbijanja sive ekonomije inspekciju, nadzor nad svim kamenolomima i pronašli smo to kazneno djelo. I naravno da smo i tu odstupili dijelom i dali mogućnost 50% oprosta od kazne i njezinog prolongiranja da ne bi nekoliko tisuća ljudi ostalo bez kruha. Na kraju krajeva nije kriv ni sam počinitelj jer godinama prije toga nije bilo inspekcijskog nadzora nad njegovom djelatnošću. Prema tome, Vlada koja poduzima inspekcijski nadzor ne može biti kriva za takav slučaj. Ja ću osobno jer su me tu često puta napadali kolege sa ljevice spomenuti i aferu “Šimatsu“ koju sam tobože ja pogodovao u javnim natječajima. Sva sreća vrijeme radi za istinu i istina je dostupna ali je treba dugo čekati. Strpljenje je majka današnjeg ponašanja. Naime, Državna revizija za tu 2004. godinu kada sam vodio taj resor, a koja je bila nedavno pred vašim klupama je pokazala da je Ministarstvo zdravstva što se tiče javnih nabava a i drugog financijskog poslovanja jedna od tri najuzornija u državi za tu godinu. Da nije bilo ni jednog prekršaja ili postupanja suprotno o Zakonu o javnoj nabavi. Naravno da je to sada informacija koja je točna, koja je provjerena, ali što ona vrijedi kada se mjesecima i godinama širila laž po medijima, laž do te mjere nedostojna političke utakmice, da je sigurno utjecala i na određene političke rezultate. A mi bi mogli uzvratiti stostrukim mjerama, stostrukim optužbama za koje imamo evidenciju, ali nismo to radili, jer smo smatrali da to nije cilj anti korupcijskog programa, da je cilj anti korupcijskog programa da se svi ujedinimo u borbi protiv tog zla, a ne da ga zloupotrebljavamo. Korupcija je zloupotreba položaja, a politizacija korupcije je zloupotreba korupcije i to je jedino veće zlo od korupcije jer joj pogoduje, a ne sprječava ju. Sjetimo se samo što su učinili oni koji nas danas optužuju. Stambena izgradnja koju izvode poduzeća u vlasništvu člana Vlade, a nadzorni organ je poduzeće u suvlasništvu predsjednika Sabora, a koji je član koalicijske stranke toga razdoblja. Podsjetimo se na primjer jedne afere za koju sam bio kritiziran jer uvijek kritički govorim o prethodnicima. Zatekli smo Ministarstvo zdravstva 70 milijuna kuna potpisane obveze za informatizaciju bez sadržajne podloge tog projekta. To je također Državna revizija potvrdila, ali naravno to je bilo prekasno jer su mediji optužili da politiziramo. Danas i ovih dana vidite u novinama da su neki menađeri PIK Vrbovec na primjer primali 80 000 dolara mjesečno na kredit Fonda za privatizaciju, a u režiji tadašnjih članova Vlade potpredsjednika i ministra. Sjetimo se Ekselziora. Bio sam član Vlade kada smo izdvojili 30 milijuna maraka za obnovu Ekselziora. On je ustupljen za 1 milijun jednom nazovi kupcu. Sjetimo se Sunčanog Hvara koji se nama sad predbacuje jer smo proveli transparentu privatizaciju sustavom javno-privatnog partnerstva koji je trebao biti prodan za minimalnu svotu navodno pisao je tadašnji tisak zato jer je jedna stranka trebala iz Ljubljanske banke povući svoj novac kao uzvrat. Sjetimo se plaće gospodina Vrhovnika od 120 tisuća kuna u vrijeme kada smo iz državnog proračuna sanirali njegovu tvrtku. Napokon iznijet ću sada i najveću korupciju o kojoj nikada ni riječi nisam rekao jer bi opet bio proglašen neprijateljem ljevice. To je korupcija koja danas tek dobiva na značaju, a odnosi se na dionice naše sigurno najprofitabilnije i najrentabilnije tvrtke "Plive". 11. prosinca 2001. godine donosi se odluka da se "Plivinim" dionicama sanira dug zdravstva za lijekove. Zašto s "Plivinim", a ne s nekim drugim? Zato jer se je s njima u to vrijeme vrlo lako moglo manipulirati. Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje je temelj odluke Vlade prebacio 7 i pol posto dionica u vlasništvo HZZO-a. HZZO je te dionice dao "Plivi", a ona kasnije nekim veledrogerijama što je izazvalo i različita kadrovska rješenja kasnije. Na koji način? Prvo, cijena dionica je podcijenjena. Cijenu su dionica odredili na 413 kuna. Samo 50 dana kasnije na burzi je cijena bila 610 kuna, 50% više. Dakle, podcijenjena je dionica za 50% što je izravni gubitak od 40 milijuna dolara za državu koja je bila vlasnik. No to je samo najmanji dio. Država je do te transakcije imala 25,5% vlasništva INA-e. drugim riječima imala je pravo na stratešku odluku. Što bi danas značilo, kada je počela jagma za "Plivom" da država ima 25% strateškog vlasništva. Ona bi mogla danas utjecati na promjenu vlasništva. Ovom prodajnom 7% dionica država je sa 25% došla na 148% vlasništva i danas ne može sudjelovati u strateškim odlukama i to je bio cilj ove transakcije. Danas je to potpuno jasno, jer će cijene tih dionica i nadalje zbog potražnje na tržištu rasti. Nije ni to sve. Prodajom tih 7% dionica lišili smo državu strateškog vlasništva. Spustili smo se ispod 25%. Ali odluka Vlade o prodaji državnog vlasništva privatnim tvrtkama, a to je prenošenje u vlasništvo drugih, kopije te odluke u HZZO-u nema. Nema čak niti odluke upravnog vijeća, a radi se o transakciji od 750 milijuna kuna. Možda su negdje skrivene, pokazat će nadam se istraga. I nije samo u toj transakciji zanimljivo to da smo lišili državu strateškog upravljanja u onom razdoblju "Plive" koje će za njezinu budućnost biti najvažnije. Nego smo lišili državu i strateškog odlučivanja u raspodjeli milijarde i pol dolara prometa od Azitromicina koji je uslijedio tog dana do danas. I ne samo to. Nego smo ju i lišili dobiti na taj promet u vrijednosti 25,5% i lišili smo ju udjela u odluci o toj dobiti. Dakle, radi se o jednom primjeru korupcije koji se ne bi trebao iznositi u, za saborskom govornicom, nego pred nekim pravosudnim tijelom. No, znam, bit ću optužen da opet kritiziram ljevicu, pa ću ovdje s tim završiti ovu raspravu o "Plivi". Neka to nastave nadležna tijela. Ono što jest problem korupcije u Hrvatskoj jest i zataškavanje ovakvih ili manje strašnih, manje zastrašujućih korupcijskih afera. Sjetimo se nedavno, o zdravstvu ću reći nekoliko primjera. Jedan je liječnik osuđen zbog korupcije. Ali kako? Kaznena prijava je odbačena, prije neki dan ste mogli čitati u novinama, ali građansku parnicu je dobio pacijent i liječnik mu mora vratiti 3 tisuće maraka, ali nije kazneno odgovoran. Pa mislim, to je lakrdija koja apsolutno potiče korupciju. Ili ovih dana kada je osnovano osumnjičen jedan kolega sa "Šalate" da je uzeo novac od pacijenta, a istog tog kolegu sam osobno suspendirao 2 godine ranije na temelju istih i sličnih prijava, pa sam bio optužen da ga smjenjujem zato jer je njega SDP doveo na to mjesto. Politizacija i zataškavanje nisu dobar put za rješavanje korupcije. Zato bih se ja okrenuo programu koji je pred nama. Program Vlade za suzbijanje korupcije jest kvalitetan i jest baza za početak svih ne samo rasprava nego i akcija na tome planu. Vlada je prije donošenja ovog programa poduzela i čitan niz konkretnih mjera. One su dijelom nabrojene i u samom programu, a jednim dijelom i nisu. Ja ću samo nabrojiti neke. Antikorupcijska odluka je uvođenje projekta informatizacije brojnih vladinih službi. Isto tako pokretanje kaznenog postupka protiv 615 policajaca sa sumnjama na korupciju. Isto tako i brojni potezi koje smo napravili u zdravstvu, pravosuđu u evidenciji nekretnina itd. Mislim da treba spomenuti još jedan problem. Nisu političke stranke uvijek krive za korupciju. Ima jedna stranka koja je vječna u korupciji, koja ne pripada ni jednoj političkoj opciji, ona se infiltrira u sve političke opcije. To je stranka Hrvatska stranka dugoprstića. Ja ih zove HSD. Hrvatska stranka dugoprstića ne gubi ni na jednim izborima. Ona nije u prvim planovima kritike medija, ali je prisutna uvijek i svagdje. I moj je prijedlog na kraju ovog našeg priloga da se svi zajedno ujedinimo ne u prepucavanju korupcijskih afera nego da se ujedinimo svi zajedno, svi zajedno u borbi …
Molim mir. Ne dobacivati.
Produžite mi 10 sekundi molim vas. Nego da se svi zajedno, vidim lampu kolega, vidim lampicu, žuta je.
Kolega Linić molim vas nemojte dobacivati.
Vama se sve priviđa crveno. Pa meni je to žuto. Dakle, ja bih predložio da se svi zajedno objedinimo bez ovakvih upadica i ovakvih optuživanja, svi zajedno, jer to zahtijevaju i birači HDZ-a i SDP-a i svih parlamentarnih i neparlamentarnih stranaka u borbu protiv Hrvatske stranke dugoprstića. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Slaven Letica.
Uvaženi kolega Hebrang je kazao kako se, radi se o problemu korupcije u "Plivi". Nažalost ne radi se samo o tome nego se radi o katastrofalnom menagementu i korporativnoj strategiji potpuno promašenoj koja je milijardu i pol dolara koje je ostvarila na temelju "Sumameda" praktički prodala u prazno.
Poštovani zastupnik Tonči Tadić.
Kolega Hebrangu dok je govorio potkrala se je očito jedna greška. Dakle, kod "Sunčanog Hvara" nije riječ o javno-privatnom partnerstvu, nego je riječ o privatizaciji kroz dokapitalizaciju. Mada se to prikazuje u hrvatskoj javnosti kao javno-privatno partnerstvo. A što se tiče transparentnosti najbolje govori to da nije u javnosti obznanjen sporazum dioničara za javno-privatno partnerstvo tzv. u "Sunčanom Hvaru". Hvala.
U ime kluba HSLS, poštovana zastupnica potpredsjednica Đurđa Adlešić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Poštovana gospođo ministrice, kolegice i kolege. Ja ću krenuti sa podatkom koji sam našla pripremajući ovu raspravu, a to je da 90% Hrvata smatra korupciju uobičajenim načinom ponašanja i da su na najlošijem glasu sudstvo, zdravstvo, političke stranke i lokalna vlast, a znamo da upravo EU smatra efikasno pravosuđe jamstvom ljudskih prava. Naime, ja se doista u ime kluba ne samo nadam nego i pozivam, dobro je naime da smo raspravu počeli bez licitacije o autorstvu. Bolje bi bilo naravno da se pohvalimo rezultatima a ne strategijama, a bilo bi dobro kada bismo uspjeli još pobjeći od potrebe da se natječemo u optuživanju koja je Vlada bila korumpiranija i to bez dokaza sa poludokazima, sa paušalnim procjenama, naravno svi imamo imunitet pa si to možemo dopustiti, ali onda ćemo doista poslati biračima poruku da smo svi isti i nikakvo čudo onda da doista imamo gubljenje povjerenja u institucije, mali broj, odnosno veliku apstinenciju birača a onda još uz to je logično, gotovo logično ako se ne vjeruje u institucije i izjave koje stižu iz kriminalnog miljea, da će oni stvari uzeti u ruke ako institucije ne funkcioniraju. Očigledno da je korupcija pružila svoje pipce i štetu svagdje, ja doista neću ovdje govoriti o moralnim kategorijama jer mislim da se tu možemo svi složiti, krenut ću od onog potpuno materijalnog, od onog što puni proračune i od onog od čega svi živimo, a to je dakle gospodarstvo je vrlo često ovdje otvaramo rasprave sa postavljanjem pitanja kako privući strane investitore, kako zadržati naše pa onda govorimo o hitro HR-u, govorimo o administrativnim barijerama, lokalna samouprava skida cijene zemljišta na nula kuna, odriče se od komunalnih poreza zapravo strane investitore kada u Hrvatsku dođu zanima funkcioniranje pravne države. Zanima ih kako izbjeći administrativne barijere i duge puteve pred šalterima, jer je mnogima od njih nepoznat način na koje se to u Hrvatskoj vrlo često ili prečesto rješava, a to su veze i koverte. Moramo naravno reći nešto i o samim inspekcijama. Bojim se da tu premalo riječi ima upravo o tom dijelu, a one su čini mi se najzanimljivije kada se govori o korupciji. Naime postoje inspektori koji imaju i vlastite tvrtke ili obiteljske, konzultantske tvrtke i zamislite čuda one upravo njih preporuče kada treba riješiti neki problem jer se eto tako skrate putevi, posao se obavi vrlo brzo. Naravno da to nije samo moralno upitno nego me zanima što pritom radi i Državno odvjetništvo kada za takve podatke govori. Ovaj puta doista mislim na nešto sasvim konkretno pa ću vas ja moliti kod strategije ili kod mjera koje će izaći iz ove strategije, da se svakako malo pozabavite i samim inspekcijama koje su vjerujte vrlo maštovite pa su građani kada su nazivali na HSLS-ov broj telefona, rekli da za neke inspektore doista treba kontrola inspekcija za njihov rad. Zanimljivo je ako malo razgovarate s ljudima koji prodaju na zelenoj tržnici, zanimljiv vam je isto tako put kada stiže inspekcija, provjeriti tko je tamo došao bez dozvole i kako, da oni koji to uredno rade stignu zbrisati par minuta prije nego inspekcija tajno i nenajavljeno dođe. Sve je to korupcija i o tome treba voditi brigu. Naravno treba govoriti i o borbi protiv rada na crno. Neki od naših gradova su potpisivali takve ugovore protiv neplaćenog prekovremenog rada gdje radnici rade ko' u robovlasničkom sustavu. Podsjetiti ću opet na podatak da kada inspektori nešto i otkriju, onda 80% njihovog odrađenog posla odlazi u zastaru pa vas podsjećam na početni dio rasprave gdje sam govorila o funkcioniranju pravosuđa. 80% je u zastari, a 20% onog što stigne do sudaca u realizaciju, imaju smanjene kazne i poruka je potpuno jasna. Varajte državu, varajte radnika, to se više isplati jer se ne funkcionira. Mi smo zato izradili u HSLS-u prijedlog zakona, ja vas molim da o njemu razmislite i kao o dijelu ovog programa, a to su mandatne i drastične kazne do zatvaranja i gubljenja licenca onih koji ne plaćaju takav rad. A zbog povjerenja građana koje nam je potrebno ako građane želimo u ovoj strategiji imati kao partnere, doista trebamo krenuti od sebe ili od visoke politike. Naravno da je dobar prijedlog izravnog izbora gradonačelnika, načelnika i župana jer će to trgovinu svesti na manju mjeru. Namjerno nisam rekla da će je ukinuti, ali će je sigurno svesti na manju mjeru. Naravno treba svakako zabraniti i poslovanje državnih dužnosnika sa državom. Naime ja ću vas podsjetiti, nisam sada rekla ništa novo, pa još nismo zaboravili poslove koji su obavljali i Čačić i Tomčić. To što se tada događalo sigurno će ostaviti dugoročno trag na politiku, na građane i na povjerenje ljudi prema institucijama, ali i prema lokalnoj samoupravi treba doista donijeti neke puno konkretnije mjere ne samo za inspekcije nego i za lokalne dužnosnike koji su često dostupniji i korisniji za ovakve prljave poslove nego zastupnici, jer zašto bi netko podmitio zastupnika. Za dizanje ruke za određeni zakon. To se definitivno ne isplati, a mi smo vrlo često meta takvih optužbi. Političke stranke tu doista tražimo Zakon o financiranju političkih stranaka kao dio provođenja ovakve strategije, mi ga i pripremamo, ali pri tome vas upozoravam da bi trebalo ozbiljno uzeti izjavu predsjednika Mesića koji govori, dakle treba je ispitati, da treba provjeriti kako se financiraju određene političke stranke već sada. Treba naravno zabraniti i anonimne donacije jer obično su imena iza tih tzv. anonimnih prilično poznata, zabraniti donacije jedinice lokalne samouprave, ali i javnih i državnih poduzeća. Nužan je naravno i stručan i politički nadzor, dostupnost javnosti i stroge sankcije do brisanja iz registra. Čini mi se da smo puno jače razradili mjere prema vozačima nego prema korupciji. O korumpiranosti u zdravstvu možda doista krenuti na početku samo od hitnog objavljivanja liste čekanja za preglede. Područje pravosuđa je čini se najteži i najtvrđi posao jer je prema procjenama ali i prema percepciji to područje koje je najviše sklono korupciji, gdje je najviše ima, a kao što vidite pojavili su se iz tih redova i prvi zviždači. Podupiremo prijavljivanje imovine sudaca i državnih odvjetnika, naravno uz provjeru informacije kako su je stekli, ali o aferama koje se događaju u posljednje vrijeme, prvo želim vjerovati da one nemaju veze trenutno sa izborima sudaca. Međutim molimo ministricu da da odgovor koji su to suci koji se voze doniranim automobilima, a bit će zanimljivo vidjeti tko je donirao te automobile i kako su završili sporovi koje su ti donatori imali nad tim sudovima. Možda tu ima neka veza. Jesu li uopće završili ili su možda slučajno otišli u zastaru? Nedopustivo je zbog sudaca koji pošteno rade svoj posao da ih se tretira kao da su svi isti što se događa nama političarima. Bit će zanimljivo vidjeti, naravno, tko je uređivao i namještao sudove i kako su prolazili ti procesi. Možda bi bilo dobro osnovati istražno povjerenstvo da se ovaj dio doista ispita i da u njemu budu predstavnici civilnog društva, istaknuti pojedinci i pravni eksperti. A vas, ministrice, doista molimo da pripremite ozbiljne odgovore na ova pitanja kako ne bi svi suci bili isti. Moram pohvaliti Ministarstvo unutarnjih poslova koje je doista krenulo od sebe u obračunu s kriminalom. Pa sam tako došla do podatka da imaju 615 djelatnika u posljednje 3 godine pod stegovnim postupcima. Sumnjajući da su se bavili nečasnim radnjama. To je ogromna brojka. Trebalo bi vidjeti ima li u pravosuđu takvih. Evo, mi pozivamo u ime HSLS-a da ovu strategiju pokušamo donijeti konsenzusom. Da nudimo dobra rješenja, a isto tako bi, ministrice, bilo dobro da kod razrade i metoda rada koje najavljujete ne šaljemo pretjerano poruke kako ćete raditi onima koji će te poruke znati dobro pročitati i prema njima se ponašati. Hvala lijepa.
Hvala. Za Klub SDSS-a poštovani zastupnik Ratko Gajica. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospođo ministrice, kolegice i kolege. Ovo je važna tema i čini mi se da možemo reći da je zajednički teret i uvjeren sam da bi trebalo i u ovoj raspravi postupiti na taj način. Ja mislim još jednu stvar na početku, da bi trebalo poći od ovog uvoda ili od pitanja, bolje da tako kažem, da li mi sa ovakvim sadržajem koji je u ovoj strategiji možemo ostvariti uzvišeni cilj koji je ovdje danas ministrica izrekla i koji je nama naravno važan. Ja ću o svemu tome reći nekoliko rečenica u ime kluba i na kraju ću se odrediti i oko toga kako procjenjujem ovaj materijal, ponavljam s ovog gledišta koliko osigurava cilj. Mi u materijalu imamo na početku teksta nekoliko atributa. Pravednost, poštenje, ravnopravnost, jednakost i sigurnost građana, povjerenje u javne institucije. To naravno dato u tom obliku na načelan način, ali meni se čini da je u materijalu također izostao stav koji je vrlo važan, a da je sve to što sam, svi ti atributi da ovise o tome imamo li vladavinu prava. Preko toga se zapravo cijela stvar realizira. Dalje, sadašnje stanje nešto je rečeno drukčije, ali po prilici se ocjenjuje na način da se spušta razina morala, a da se podiže razina nezadovoljstva građana. To također jeste nešto što mora zabrinuti ili što moramo imati u vidu i u razgovoru i u mjerama koje planiramo provoditi. Zato je opasnost od korupcije, ali i perspektiva i kvaliteta društva i zadovoljstvo i perspektiva građana najbolji kriterij kako ćemo procjenjivati stanje u oblasti. A opet se vraćam na ovaj kriterij što se najbolje može procijeniti, poštuju li se i provode li se zakoni i to dosljedno, bez ostatka i jednako prema svima. Ja imam jednu zamjerku u ocjeni u ovom materijalu koju bi izrazio na sljedeći način. Čini mi se da nije bilo hrabrosti ovdje izreći da mi u društvu nemamo osigurano provođenje zakona dosljedno i bez ostatka. Ja mislim da to treba hrabro reći, naprosto zato što preko takve činjenice i preko takve ocjene najbolje dođemo do onog zaključka kako ćemo stanje popravljati. Što se percepcije javnosti tiče, tu je u materijalu, date su sljedeće kvalifikacije. Izrazito nezadovoljstvo, smatra se korupcija raširenom, govori se o tome da se ne radi o incidentu nego da se radi o dijelu sustava i da se traže odlučne mjere. I ja bi i ovdje dodao nešto što u materijalu nema, ali mi se čini da imalo bi rezona da se kaže da su građani s ovog gledišta nezadovoljni stanjem u društvu. Kao ono što sam maloprije rekao i ovo treba hrabro reći. Naprosto zato što će nam to pomoći u nastavku. E sad, ja ću ovdje na neki način uproščeno reći 3 stvari koje su čini mi se bile važne u stvaranju ovakve atmosfere ili u građenju ovakve ocjene koju sada moramo razrješavati ili koja nas plaši ili s kojom se moramo suočiti. Prvo je ovo, privatizacijom je proizvedena velika nepravda. Upropastila se imovinu i ljude bez sankcija i zato što je to, usudio bi se reći, bio neka vrsta zakona za sebe u obliku bezakonja. To je prvi izvor. Druga stvar, vrlo je izražen privatni, to znači pojedinačan interes, često vrlo nerealan. Pojedinačan interes u odnosu na državu, pojedinačan interes koji tražimo od države da se opskrbi za mene. I naravno, to sad ide iz ovog zbog zasluga, zbog drugih karakteristika u kojima je moj stav, moja zasluga važnija od zakona. Važnija od onog provođenje zakona dosljedno. Ili da rečem još drukčije, veliki broj ljudi, nažalost čini mi se, veliki broj ljudi državu percepcira kao na način, na način da kaže država je moja, u objašnjenju mora to i to učiniti za mene. A država ima i uzvišeniji cilj. I treća stvar koja mi se čini da je važna, a doprinijela je problemu o kojem mi danas razgovaramo. To je da su javne poruke medija, važnih ljudi iz vlasti, drugih ljudi koji šalju javne poruke nisu bile tolike kvalitete, takve kvalitete, tako usmjerene da imamo žigosanje ovakve pojave kao nešto što je negativno zlo u velikoj mjeri. Naravno, dodajem još jednu stvar, sve ovo što sam naveo podložno je atmosferi koja znači da se pod političkim kalkulacijama podilazilo ili krupnom ili pojedinačnom interesu i naravno stvar se onda razvija u negativnom smjeru. Napravit ću ovdje jednu usporedbu koja mi se čini smislenom, bez obzira. Mi smo u prošlom sistemu imali korupciju od strane države ili kupovanje povjerenja građana preko činjenice da smo prešutjeli kad je netko ukrao ključ i kliješta s radnog mjesta ili da je netko ostao na radnom mjestu ako i ne radi dobro jer je takva podrška bila važna. S druge strane, imali smo ono što se zvalo veza i protekcija, to je također bila neka vrsta kupovanja podrške, ali ste za to morali biti u strukturi ili partijskoj ili nekoj drugoj. Moram reći da mi se čini da smo vjerojatno navikom, ali i ne samo navikom neke od ovih odnosa prenijeli i u sadašnje vrijeme na žalost s umnoženim posljedicama jer sad kad govorimo o uzimanju državnog bogatstva onda se radi o većim iznosima, radi se o nekim drugim relacijama, radi se o mnogo većim brojkama. I isto tako država i političke strukture vjerojatno sve nastoje kupiti podršku građana opet izvjesnim dodvoravanjem. Ja ću vam reći jednu stvar koja mi se čini da je pristajanje države na korupciju, znate vi imate puno ljudi koji su od države dobili kuću, stan, neku drugu imovinu, neka druga ulaganja koja uz to idu samo na bazi dokumenta dajem izjavu ovjerenu kod javnog bilježnika da nemam nigdje ništa. Ne treba govoriti da je to nepravedno, ali kad to imamo kao praksu onda je to valjda u ovim pričama o kojima mi govorimo korupcija najgore moguće vrste. Ovdje u materijalu, gospođo ministrice vi ste spomenuli posebno problem pravosuđa i problem uprave. Ja ću reći nekoliko rečenica u odnosu na to. Znate kad se govori o pravosuđu onda glavna priča se usmjerava i tipuje na ono digitalizacija zemljišnih knjiga i tehnička opremljenost. Bojim se da je nepravedno i štetno zaobiđene dvije, tri važnije stvari od toga. Prvo, što je s građanskom i stručnom hrabrošću suca da donese odluku? Imate situaciju da ljudi nemaju hrabrosti donijeti odluku koju činjenično stanje zaslužuje, imate naviku da sudac kaže ja ću donijeti odluku u, navodnicima da kažem u "blažem obliku", pa će to u žalbenom postupku popraviti neki gornji sud. Imate sljedeću stvar. Ustavni sud dosuđuje penale državi da plati stranci novce 10 tisuća kuna, nije važno, da je jedna kuna zbog toga što sudski sistem nije riješio neki slučaj u 3 godine i 6 mjeseci. To je donja granica, a zapravo se radi o sudovanju i od 4, 5 i više godina. I još nešto, što je s odgovornošću predsjednika sudova koji bi morali pratiti stanje predmeta, koji bi s vremena na vrijeme morali to kontrolirati, praviti, zvati kolegije pa da onda se zajednički zaključi što opravdano izostaje, a što možemo riješiti sutra. Dakle, imate situacija da je, znam, da je predmet koji je potpuno čist i bez dvojbe se može donijeti odluka čeka i to u postupku koji je propisan kao hitan, treba godinu i 7 mjeseci i ako predsjednik suda ne zna takvu strukturu onda je to i njegova odgovornost. Prema tome, kad govorimo o sudstvu, a u ovom kontekstu i uopće kad govorimo o sudstvu ove stvari su čini mi se važnije i o njima treba barem nešto ranije govoriti od broja kompjutora, mada priznam da je i ovo drugo važno. Kad je u pitanju uprava onda imate najprije, ne bi bilo pristojno da ja sad ovdje kvalificiram i dajem ocjenu pojedinačne kvalitete činovnika u upravi, ali je vrlo raširena navika da ljudi misle da o nečijem pravu odlučuju znate onako po svome. Zakon o upravnom postupku traži da kad o nečemu odlučujete morate donijeti rješenje, morate time pružiti i stranci pravo da se na to očituje i eventualno žali i to je pravilo postupka. Puno slučajeva ima, znamo u mirovinama npr. takve odluke takvog rješenja takvog poštivanja zakona nije bilo i onda je stranka kad je prošlo 3, 4, 5 godina kad je rekla vi meni dugujete dvije mirovine umjesto da je obavijeste po službenoj dužnosti o tome. Rečeno je prošlo je 3 godine, nastupila zastara, nemate više pravo. I sad osjećaj običnog čovjeka. Znate, osjećaj običnog čovjeka posebno na područjima posebne državne skrbi koje nose priličan stupanj zapuštenosti jeste mi smo pred ovom birokracijom nemoćni i nose ljudi u sebi u odnosu na ovo nose osjećaj beznađa. I sad znate izostanak onih procjena koje sam spomenuo, ovaj osjećaj ljudi da nemaju iza sebe državu koja će ih zaštititi na elementarnim kriterijima pravde. Multiplicira društveni problem koji je sutra sigurno veći nego danas, prekosutra još veći. Zato ću ja u zaključku reći ono što sam najavio na početku. Gospođo ministre, meni se čini ili moje određene je ovog trenutka takvo da ovaj uzvišeni cilj suzbijanja korupcije ne možemo postići sadržajem kakav je ponuđen u ovoj strategiji. A ako se na tome radi u nastavku ja ne mogu reći što je to mada i neke ideje imam ali mi se čini da ovu strategiju treba doraditi u smjeru hrabrijih ocjena i boljih mjera. Zahvaljujem.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovana zastupnica Vesna Škare-Ožbolt.
Ispravljam uvaženog kolegu koji je rekao da je Ustavni sud donio presudu o naknadi štete za postupak koji je star tri godine. Nažalost, Ustavni sud još nije donio takvu presudu jer donio je presudu za postupke koji su vođeni više od sedam, osam godina i tek je novim Zakonom o sudovima uveden razuman rok dakle za suđenje do tri godine da se uvodi naknada štete. Hvala.
Hvala. Klub HNS-a poštovani zastupnik Jozo Radoš. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, gospođo ministrice, kolegice i kolege! Hrvatski sabor je 21. ožujka 2002. godine, dakle prije više od četiri godine donio Nacionalni program za borbu protiv korupcije sa Akcijskim planom za borbu protiv korupcije i temeljni pristup koji bi trebao biti je da se na osnovama toga programa kojega nitko ne osporava pokuša vidjeti što se učinilo, što bi trebalo promijeniti, što bi trebalo nadopuniti i pokušati vidjeti kako ići dalje. Ovaj prijedlog Nacionalnog programa suzbijanja korupcije 2006.-2008. nažalost ne ide tim putem nego se postavlja kao da se prije toga ništa nije događalo a u nekim ocjenama ranijega programa vrlo jasno stoji da zapravo Vlada nije ni smatrala da postoji nacionalni program za borbu protiv korupcije jer ga nije provodila, jer se nije smatrala odgovornim za njegovo provođenje. Tako piše u jednom tekstu, u jednom dijelu ovoga teksta "Nacionalni program ni akcijski plan nisu provedeni a saborsko povjerenstvo nije osnovano." Pa čija je odgovornost da nacionalni program i akcijski plan nisu provedeni. Vlada koja to stavlja kao tako jasnu konstataciju smatra da to nije njena odgovornost. To je netko drugi trebao provesti a ta Vlada to kao službeni dokument ima već više od dvije godine, gotovo dvije i pol godine taj nacionalni program odnosno njegovo provođenje bi trebala biti odgovornost postojeće ove Vlade Republike Hrvatske. Dakle, kreće se od početka kao da nacionalnog programa nije bilo što je naravno onda u kontradikciji sa idućom formulacijom da suzbijanje korupcije se neće smatrati kampanjom nego trajnim zadatkom. Ali ako se taj postojeći nacionalni program nije provodio onda ovo ima oblike kampanje jer se optužuje netko drugi, smatra se netko drugi kriv zašto službeni dokument ovoga Sabora nije proveden. U mnogim elementima taj dokument nije proveden. Saborsko povjerenstvo nije osnovano već dakle pune četiri godine, bilo je znantnih kašnjenja u ustrojavanju Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave, jedne vrlo važne institucije, zatim Ureda za javnu nabavu i ta tijela ni dan danas ne funkcioniraju kako treba. To smo imali zadnji put prilike vidjeti, prije nekog vremena je bilo izvješće Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave. Zakoni o sprječavanju sukoba interesa i o pravu na pristup informacijama su doneseni sa zakašnjenjem i u mandatu bivše Vlade i to je njen dio odgovornosti a onda je provedba tih zakona još bila sporija nego što je bio postupak donošenja tih zakona. Dakle, sve to što je zadaća države, Vlade, parlamenta u borbi protiv korupcije bilo je više-manje zapisano u postojećem Nacionalnom programu za borbu protiv korupcije, samo što se očito Vlada prema njemu odnosila kao da to nije njen program. Onda je tim čudnija činjenica da se tek nakon dvije i pol godine izlazi sa vlastitim programom za borbu protiv korupcije a onda se kaže da to nije kampanja. Temeljne postavke za borbu protiv korupcije je poštivanje propisa, poštivanje zakona, vladavina prava a ona se očituje i u poštivanju dakle propisa odnosno dokumenata koje je donio Hrvatski sabor. Bez poštivanja zakona i propisa ne može biti efikasne borbe protiv korupcije a neprovođenje postojećeg nacionalnog programa je zapravo nepoštivanje najviših dokumenata koje je donijelo najviše tijelo ove države a to je Hrvatski sabor. I sad se izlazi dakle sa novim programom kao da ništa prije toga nije postojalo. I naravno druga dimenzija temelj borbe protiv korupcije je da istina uvijek bude prezentirana najširoj javnosti. U tom smislu ću ovdje prikazati kako zapravo Vlada Republike Hrvatske pokušava na krivi način prikazati razvoj percepcije korupcije u Republici Hrvatskoj od godine 99. odnosno 2000. do danas. Pa tako kaže da je 99. godine indeks odnosno mjesto Republike Hrvatske na indeksu percepcije Transparency internationala bilo 74 a danas je 70 što bi značilo da na toj ljestvici padamo pa je onda korupcija manja. Ali nije tako. To nije točno. 2000. godine Republika Hrvatska sa 74. mjesta 99. godine pada na 51. mjesto. Napreduje za 23 mjesta na indeksu korupcije Transparency internationala i nakon toga počinje stagnacija i pad. Sa 51. mjesta mi smo danas na 70. mjestu a indeks je stalno padao. Što je taj indeks manji, to je sanje korupcije u državi gore. Tako je 2001. godine bio 3,9, 2003. je bio 3,7, 2004. 3,5, a 2005. 3,4. Dakle, mi smo u tih 5 godina na tom indeksu pali za oko 0,5 što je zapravo veliki pad, a po pravilima koje je postavio sam Transparens international a koja nisu samo percepcija. To je predugo istraživanje i ono relativno, objektivno pokazuje kakvo je stanje percepcije, ne samo percepcija korupcije, nego i stanje korupcije u nekoj zemlji. Nije slučajno na vrhu te ljestvice kao zemlja koja gotovo nema korupcije Finska. Znamo gdje spada Hrvatska u red tranzicijskih zemalja s nekima ispred, s nekima je iza njih i naravno zna se tko dolazi na kraju te liste. Prema tome, ta tehnika mjerenja je vjerodostojna tehnika jer traje već nekoliko desetljeća i ne treba se s njom odnositi kao da je to nešto što je percepcija. Percepcija je sama po sebi realna činjenica. Pogotovo je ona problem ako nije naravno u skladu s onim što se u stvarnosti događa. Prema tome, to je stvarno stanje korupcije u Republici Hrvatskoj i tome treba vrlo jasno pogledati u oči. Što se samoga ovoga dokumenta tiče ovaj dokument kao i većina ovakvih dokumenta teško je napraviti da nema u njemu fraza i nije to problem što u njemu ima fraza. Teško je dakle sačiniti ovakav dokument da u njemu nema fraziranja. Ono što je problem ne vidi se po čemu bi ovaj dokument trebao biti bolji od postojećeg dokumenta. Neki elementi ovoga dokumenta su ne samo jednaki nego su lošiji nego dokument koji je donesen prije četiri godine. Naime, rokovi i zadaće a to je važno. To je važno za borbu protiv korupcije, za realizaciju programa. Nije važan toliko ovaj uvodni dio koji naravno nužno mora biti frazerski, nego rokovi koje smo postavili i zadaće koje smo postavili. Zadaće su postavljene preciznije u postojećem Nacionalnom programu, nego u ovom programu. Ako nemate jasno postavljene zadaće, ako pri tome nisu jasno postavljeni rokovi onda teško možemo očekivati da ćemo dobro provoditi one programe odnosno planove koje prihvaćamo. Pri tome treba napomenuti da se ovaj dokument u mnogim aspektima bitno razlikuje od stvarne politike od onoga što je stvarno ponašanje Vlade Republike Hrvatske, pa se ovdje govori o tome kako bi trebalo ojačati samostalnost i odgovornost jedinica lokalne samouprave, a ništa se, ama baš ništa u tom smislu ne čini. Ja se slažem sa temeljnim stavom da je decentralizacija jedan od načina kako se možemo boriti protiv korupcije, jer vlast približavamo građanima, pa onda i kontrolu te vlasti od strane građana, ali ništa se o decentralizaciji nije učinilo proteklih dvije i pol godine. Kakvog onda ima smisla stavljati to kao jedan od važnih elemenata programa, niti ima nagovještaja da će Republika Hrvatska nekim snažnijim koracima ući u taj proces jačanja lokalne samouprave. To je jedna od poluga za jačanje snage društva za borbu protiv korupcije, ali mi u tom smislu proteklih godina nismo puno učinili i doista je kampanjski sad to staviti ovdje u ovaj program ako u tom smislu gotovo ništa nismo učinili. I još čudnija je objekcija o implementaciji, decentralizaciji u školstvu. Pa mi smo proteklih nekoliko godina donijeli nekoliko zakona kojima smo pojačali centralizaciju sustava zdravstva, ne zdravstva nego školstva, o školstvu govorim. Donijeli smo Zakon o osnovnim i srednjim školama i jednako tako još neke promjene kojima sam zapravo razinu centralizacije, udaljavanje upravljanja od građana, od ljudi koji su zainteresirani digli umjesto da smo to spuštali prema nižim razinama. Jednako tako je ovdje čini mi se dio političke retorike da treba smanjiti post izborni politički revanšizam ili se boriti protiv njega. Pitanje je u kojoj mjeri je politički revanšizam nakon izbora u vezi sa korupcijom. To ovdje jasno ne stoji. To je više pitanje političke kulture i kontinuiteta vlasti, nego što ima izravne veze sa borbom protiv korupcije. Ali to je postavljeno kao cilj ovoga programa, a znamo da se nakon smjene vlasti, ne samo ove vlasti, nego svake vlasti u ovoj zemlji događaju velike promjene. Tako da nema govora da bi nekakav pomoćnik ministra mogao ostati na svojoj poziciji kao stručan osim slučajno, a naravno smjene idu i puno niže. Kada se radi o ovoj Vladi i smjenama koje je ona poduzela ja ću samo spomenuti smjene u zdravstvu gdje nije mogao ostati ni jedan direktor bolnice i to je bilo pod izlikom navodnih dugova tih bolnica, a onda kada su novi direktori, današnji direktori ravnatelji i dalje nastavili stvarati dugove nisu bili ponovno smijenjeni što znači da argumentacija i obrazloženje nije bilo istinito, nego da je smjena imala politički karakter, pa to je još gore. Ako vlast ima pravo smjenjivati uključujući i direktore bolnica, onda bar neka kaže da je to njeno pravo a ne da nalazi neke izlike koje onda se poslije pokaže da nemaju veze sa stvarnim ponašanjem Vlade. Ako bi to bio argument. Danas bi ponovo trebalo smijeniti više-manje sve ravnatelje bolnica. Ali to nije bio argument, nego je to naravno bio izlika da se ti direktori odnosno ravnatelji smijene jer su oni bili pripadnici neke druge političke opcije što je puno čišće smijeniti ih i reći da je to zbog toga, nego reći da je to zbog dugova koje su oni navodno napravili. Prema tome i u tom dijelu ovaj Plan borbe protiv korupcije zapravo ide jednim smjerom, a stvarno postupanje je često puta drugačije, da ne kažem suprotno. I u vezi sa sukobom interesa ovaj se program zadržava na površini. Isto ima elemente političko-promidžbene logike. Naime, sukob interesa se kod nas u Republici Hrvatskoj zadržava na najvišim razinama, najviših dužnosnika, a pri tome oni koji su stvarno u opasnosti da ugroze državu u mnogim aspektima nisu uopće navedeni u našim zakonima o sukobu interesa. Kod nas je u sukobu interesa predstojnik nekog vladinog ureda koji raspolaže sa 500 000 kn budžeta godišnje, a nije onaj koji je šef nekakvog javnog poduzeća u punom državnom vlasništvu, koji raspolaže sa stotinu milijuna kuna. Pročelnik jednoga Ureda Grada Zagreba koji kontrolira pola milijarde kuna godišnje on prema našem zakonu nije u sukobu interesa, a predstojnik jednog vladinog ureda recimo za ravnopravnost spolova koji raspolaže sa 500 000 kuna, sa 1000 kuna manje novca on je u sukobu interesa. Dakle, isto tako površinska, površinski pristup ovome problemu. Na kraju dakle ovaj program bilo bi bolje da se naslanja na ranije programe bez obzira tko je, koja Vlada je donijela te programe da ukazuje vrlo jasno na ono što je realizirano, što nije realizirano i da se nadopunjuje taj program kao što je ovdje nadopunjavanje sa dostupnošću podataka. U zdravstvu i drugim segmentima. To je sigurno dobra stvar u ovome programu i naravno pozdravljam u ime Kluba HNS-a osnivanje povjerenstva za praćenje borbe protiv korupcije koji se po ovom programu opet ne zove povjerenstvo što naravno nije presudno nego se zove Nacionalno vijeće. Ali u osnovi ovaj program neće donijeti pomake ukoliko ponašanje bude drugačije nego što sam program kaže. I ovaj program bi mogao dobiti pozitivnu ocjenu ako bi se postupalo po ovom programu, ako on ne bi dakle imao samo promidžbeni karakter, a onda život ide nekim drugim smjerom. Hvala lijepa.
Hvala. Nekoliko ispravaka netočnih navoda. Prvi poštovani zastupnik Dražen Bošnjaković. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege kolega Radoš je u nekoliko, u nekoliko navoda rekao da je politika Vlade Republike Hrvatske kampanjska u pogledu suzbijanja korupcije. Mislim da je to netočan navod jer ako analiziramo i pogledamo i naš rad u ove dvije godine i rad Vlade vezano za zakone koji su predlagani mislim naprosto da to nije tako. Pogledajmo samo segment pravosuđa koliko god bili nezadovoljni funkcioniranjem pravosuđa vidimo zapravo da se zaostaci smanjuju. Projekt "Hitro HR", informatizacija gruntovnice, Zakon o potporama, Zakon o javnoj nabavi sve su to zakoni koje smo mi u ove dvije godine donijeli i sve su to zakoni koji u sebi imaju antikoruptivne zapravo ciljeve. I stoga mislim da navod da je politika Vlade kampanjska naprosto nije točan.
Drugi ispravak poštovani zastupnik Stjepan Bačić.
Hvala lijepa. Kolega Radoš je naveo jednu netočnost kad je rekao da je u zdravstvu, da su smijenjeni svi ravnatelji iz političkih razloga. To nije točno. Od 14 ravnatelja kliničkih ustanova smijenjeno je samo 6, a razlozi su poznati i navedeni. Poštivao se samo Zakon o zdravstvenoj zaštiti.
Sljedeći ispravak poštovani zastupnik Mario Zubović.
Gospodine predsjedniče ja bih isto htio ispraviti gospodina Radoša. On je optužio bivšu vlast da je, zapravo sadašnju vlast da je smijenila sve ravnatelje bolnica. To jednostavno nije točno i ne znam zašto neistinito obmanjuje i nas tu u sabornici i hrvatsku javnost. Samo 4 ravnatelja bolnica su smijenjena, a za Vlade gospodina Radoša u jednom danu su smijenjeni svi ravnatelji i preko 150 predsjednika upravnih vijeća.
Sljedeći ispravak poštovana zastupnica Karmela Caparin.
Hvala lijepa. Ispravila bih navod kolege Radoša koji je rekao da su ravnatelji smijenjeni jer su pripadnici druge opcije. To nije točno gospodine Radoš. Razlozi zbog čega su smijenjeni su navedeni, a vi ste u tzv. "Bartolomejskoj noći" u jednom danu smijenili preko 200 ravnatelja bolnica i vijećnika upravnih vijeća upravo zato jer su bili druge opcije.
Poštovana zastupnica Nevenka Majdenić, ispravak netočnog navoda.
Poštovani gospodine predsjedniče zastupnik Jozo Radoš je rekao da se ne vidi po čemu je ovaj dokument bolji od Nacionalnog programa za borbu protiv korupcije iz ožujka 2002. godine? Po čemu je bolji? Pa bolji je po tome jer je Nacionalni program iz 2002. godine, ustvari naglasak u tom programu je bio na proglašenju političke volje odnosno priznavanju činjenica a u ovom programu je akcenat stavljen na provedbu zakona i to je, i to je od jedne prvorazredne važnosti. Osim toga ja to potkrepljujem jednom činjenicom da je nacionalni …
Hvala lijepo. Ovo više nije ispravak netočnog navoda. Poštovani zastupnik Jozo Radoš. Povreda Poslovnika.
Gospodine predsjedniče sve kolege koje su me ispravljale zapravo su ili ispravljale moje stavove, moja mišljenja dakle ne navode koje sam iznio ili su zapravo replicirali onome što sam ja govorio pa bilo bi korektnije da su dali repliku onda bi i ja mogao na, u skladu sa Poslovnikom odgovoriti. Na ovakav način to nema nikakvog smisla.
Ne radi se o povredi Poslovnika. Vi ste iznosili određene tvrdnje. Zastupnici su iznosili kontra tvrdnje. To nije povreda Poslovnika. Poštovani zastupnik Andrija Hebrang. Ispravak netočnog navoda.
Hvala lijepo. Netočan je navod štovanog gospodina zastupnika da smo smijenili sve ravnatelje. Smijenili smo točno 4 ravnatelja plus 2. Zato ova brojka 6. Jedan je sam dao ostavku zbog propusta u nabavi koji mu je u to vrijeme otkriven, a jedan je vraćen sudskim, sudskom presudom na svoje mjesto. Zato su 6. Samo 4 su smijenjena. Netočan je i drugi navod da su smijenjeni iz političkih razloga. U nalazu državne revizije smo vidjeli da su 4 smijenjena ravnatelja imala ukupno 500 milijuna kuna nabave robe protivno Zakonu o javnoj nabavi. I to je bio razlog smjenjivanja. Hvala.
Hvala.
I to ti je revizija pokazala.
Povreda Poslovnika poštovani zastupnik Jozo Radoš.
Dakle ja ponajprije nisam rekao da su smijenjeni svi ravnatelji nego većina [[Upadice se ne razumiju.]] prema tome to je, to nije dakle bio moj navod pa se onda nije mogao niti ispraviti. Ali ja sam naglasak stavio na obrazloženju smjena. Obrazloženje smjena su bili dugovi, a novi su ravnatelji i dalje nastavili proizvoditi dugove, a nisu smijenjeni. Ja sam o tome više govorio nego o tome da li je smijenjeno 4 ili 6 ili 12.
Kolega Radoš ovo nije povreda Poslovnika. Vi opet iznosite jedne kontra tvrdnje, tvrdnje koje osporavaju, zastupnik, a vi osporavate njegove tvrdnje. To spada u ispravke netočnih navoda, a ne povredu Poslovnika. U 11 sati i 5 minuta isteklo je vrijeme za pojedinačnu raspravu. Mi još sada imamo 5 klubova i prijavljenih 36 zastupnika i zastupnica. Poštovana zastupnica Ljubica Lalić u ime Kluba HSS-a. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Gospođo ministrice, kolegice i kolege zastupnici. Pa evo nakon što je dana 28. veljače 2006. godine zastupnica Vesna Škare-Ožbolt u saborsku proceduru uputila Prijedlog Nacionalnog programa suzbijanja korupcije Vlada Republike Hrvatske dana 16.3.2006. godine upućuje svoj prijedlog i tako mi danas raspravljamo o vladinom prijedlogu iako je kasnije upućen u proceduru. Bez obzira što prijedlog zastupnice nije uvršten u dnevni red evidentno je da smo vladin prijedlog dobili pod pritiskom, ali to je nebitno ako postoji istinska politička volja da se korupciji u Hrvatskoj ne samo najavi rat nego se i provede uspješna borba protiv onoga što je prepoznato kao nešto što ugrožava vladavinu prava, povjerenje u javne institucije i pravnu državu, poštenje, pravednost, ravnopravnost i jednakost i sigurnost građana. Korupcija uistinu sputava razvoj poduzetničke klime i političke kulture, rastaće moral, kulturu i tradiciju. Ona je osnovna prepreka gospodarskom razvitku zemlje bez kojeg nema boljeg života građanina. U uvodnom dijelu Vlada podsjeća da je u svom programu 2003./2007. godina najavila odlučnost pristupanju borbi protiv korupocije kao sudbonosnom pitanju uređenja Hrvatske kao slobodne europske države. No, ta odlučnost u zadnje dvije godine nije prepoznata i neće biti ništa prepoznatljivija niti nakon usvajanja ovog programa ako se sve zadrži na pisanom slovu. Praksa je ta koja će iskorjenjivanjem korupcije vratiti povjerenje građana, ne samo u politiku, nego u sve oblike vlasti, zdravstvo, školstvo itd. Točno je da je Hrvatska među prvima 10. prosinca 2003. godine potpisala, a 4. veljače 2005. godine ratificirala Konvenciju Ujedinjenih naroda o sprečavanju korupcije. Da, ali samo potpisivanje bez potrebnih učinkovitih aktivnosti ništa ne znači. Govori podatak o opoziciji na međunarodnoj ljestvici korumpiranosti. U obrazloženju programa izostavljeni su ti podaci za vremenski period od 2000. do 2003. godine i pokušava se komparirati 1999. godina kada je Hrvatska zauzimala 74. mjesto i 2005. godina kada prema neslužbenim istraživanjima Hrvatska zauzima 70. mjesto. Pokušava nas se uvjeriti kako su navodno poduzete mjere ove Vlade dale pozitivne rezultate. Prešućuje se podatak da je samo za godinu dana u odnosu 2003. i 2004. godina korumpiranost države na međunarodnoj ljestvici porasla ni ma nje ni više nego za 20 mjesta. U svom pozitivnom mišljenju Europska komisija o kandidaturi za Europsku uniju u proljeće 2004. godine posebno je istaknula problem korupcije u Republici Hrvatskoj. Eto dvije godine nakon toga mi dobivamo spasonosni prijedlog programa. On sam neće nam donijeti izlječenje od te opake bolesti koja je zahvatila svaki segment društva. Zabrinjavajuće je da je percepcija javnosti o raširenosti korupcije u nerazmjeru s otkrivanjem i procesuiranjem korupcijskih kaznenih djela. Takva je percepcija javnosti bila i u vremenskom periodu do 2000. godine, ali do tada vlast je tvrdila kako je ta percepcija neosnovana te je na taj način zatvarala oči pred epidemijom koja je zahvaćala cijeli društveni organizam. Nakon mišljenja Europske komisije bolest je trebalo priznati i nažalost zadržati se samo na priznanju. Uzalud su svi doneseni zakoni kada se oni ne provode. Ne provodi ih niti sama Vlada, a kako će onda očekivati provedbu od drugih. Iako je zakonom propisana obveza javnog oglašavanja i obveznog raspisivanja javnog natječaja Vlada neposrednom pogodbom dodjeljuje "Bechtelu" izgradnju dionica autoceste. Krivnja se pokušava prebaciti na prethodnu Vladu, ali odluka o odustajanju od toga posla pokazuje neosnovanost optužbi. Zaključak je javnosti na djelu je korupcija. Ne dodjeljuje se samo bez natječaja izgradnja dionica autoceste. Ministarstvo obrane neposrednom pogodbom dogovara nabavku kamiona vrijednih 5 milijuna eura. Vrhovni zapovjednik Oružanih snaga zahtjeva istragu, a ministar obrane taj zahtjev svog vrhovnog zapovjednika naziva tragikomičnim igrokazom i priznaju neposrednu pogodbu kaže, citiram: "U protivnom proračunski novac namijenjen kupnji kamiona ostao bi nepotrošen.", završen citat. Dakle ministar koji je dužan poštivati zakon kaže može i mimo zakona. Zašto? U nedostatku logičnog odgovora jedini je mogući, zbog korupcije. Javnost još nije zaboravila slučaj sa "Kamen Ingradom". Državni inspektor kaže: "Dužan je "Kamen Ingrad" 65 milijuna kuna.", a premijer Vlade kaže: "Neka plate državi 34 milijuna i to nastavljanjem obavljanja djelatnosti.". Čak dvoje ministara ukazuju na nezakonitost poslovanja, ali sve to za premijera nije bitno. Pogoduje se Vladi Zecu, koalicijskom partneru sve pod krinkom očuvanja radnih mjesta. Jedini dobitnik u toj aferi je Vlado Zec, a oni u čije se navodno ime bori su jedini gubitnici. Zašto sve to? Jedini odgovor dakako zbog korupcije. Prisjetimo se samo afere "Liburnija hoteli" koji se ustupaju fondovima radi kako kažu sredstva javnog priopćavanja vraćanja duga za financijsku potporu vladajućoj stranci u predizbornoj promidžbi. Pod pritiskom javnosti odluka se ukida, krivnja neuspješno pokušava prebaciti na bivšu vlast, a javnost kaže na djelu je korupcija. No, nije svaka objava natječaja nije jamstvo isključenja korupcije. Natječaji se prilagođavaju političkom odabraniku tako da samo on može biti prividno najpovoljniji. Sjetimo se samo afere "Šimacu". Treba li toj podugoj listi dodati i aferu o "Imostroju" i tako dalje, i tako dalje. Dakle, sama vlast je dala povoda za stvaranje nepovjerenja i sumnju u korupciju ne samo u politiku i političare, nego i sve grane vlasti u Republici Hrvatskoj. Događanja i konstituiranjima vlasti nakon lokalnih izbora 2005. godine posebna je sramota pred domaćom i stranom javnošću. Toleriranje nepoštivanja volje građana izražena na izborima dovelo je do potpunog nepovjerenja građana kako u lokalnu samoupravu tako i u državnu vlasti. Mijenjali su se politički dresovi, a za promjene su se vezivale ponude u stotinama tisuća eura. Nudili su se poslovi i radna mjesta. Ogorčenje i nepovjerenje građana postojalo je sve veće, a Vlada bespomoćno sliježe ramenima krijući se iza neotuđivosti mandata vijećnika. Na takav način ne gradi se povjerenje građana niti u vlasti, niti u vladavinu prava i morala. Predlagatelj nas uvjerava da se ovaj prijedlog razlikuje od programa iz 2002. godine pa kaže: "Dok je u prije spomenutom dokumentu naglasak bio na proglašenju političke volje, priznavanju činjenice da je korupcija ozbiljan društveni problem, ovaj program posebno ističe odlučnost vlasti da osposobljavanjem institucija suzbija korupciju. Raniji je naglasak bio na donošenju zakona, a u ovom programu je provedba zakona od prvorazredne važnosti.", završen citat. Pa naravno da nakon što se donesu zakoni mora se osigurati provedba. Međutim iz konkretnih mjera kojima bi se trebali postići ispravno postavljeni ciljevi ne vidi se ta odlučnost. Kako će se primjerice u pravosuđu ostvariti cilj zacrtan pod jedan, a glasi: Korumpirane izdvojiti i sankcionirati. Kako će se to postići u zdravstvu i školstvu, jer ovo što smo pročitali je nedovoljno i nedostatno. Na to nemamo odgovora, tako da nam je zaključiti da je ovaj program tek sveta vodica koja ne tjera sotonu koja se u ovom slučaju naziva korupcijom. Očito je da ovaj dokument rezultat je pritiska, ali ne iskrene političke volje da se ukloni temeljna prepreka gospodarskom i društvenom razvitku Republike Hrvatske, a to je korupcija. Bili smo na ispitu o ozbiljnosti svoje namjere kada smo raspravljali o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o privatizaciji, kada smo raspravljali o prijedlogu zaključaka koji su predloženi nakon revizije pretvorbe, privatizacije, nakon izvješća Državnog odvjetništva kada državni odvjetnik jasno kaže da ono što se dogodilo u privatizaciji može se sankcionirati, ima elementa za poništenje tih ugovora i tih sporazuma, ali isto tako ima i elemenata i za oduzimanje protupravno stečene imovine. Na žalost nije bilo političke volje da donesemo takove zaključke, nije nam poznato da postoji politička volja da i oni blagi zaključci koji su doneseni da se provedu, a donošenje takovih zaključaka da se oduzme ono što je protupravno stečeno bila bi najbolja moguća poruka hrvatskoj javnosti da ova Vlada misli ozbiljno. Na žalost ovaj program ni program, ni poduzete radnje i aktivnosti ne daju takovo jamstvo i uistinu ovo je tek deklarativni stav i ništa drugo. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepo. Štovana gospođa zastupnica je opet pogrešno, lažno i namjerno neistinito citirala tzv. aferu "šimacu" u okviru korupcije. Ponovo demantiram tu njezinu izjavu i netočan navod i to podatkom Državne revizije. Za to razdoblje Ministarstvo zdravstva kojem sam bio na čelu, je najuzornije ministarstvo bez ijedne povrede Zakona o javnoj nabavi. Ponavljat ću koliko puta i gospođa Lalić optužbu. Hvala.
Drugi ispravak, poštovani zastupnik Marijan Bekavac.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovana kolegica je ustvrdila kako je afera "Imostroj" primjer za korupciju. U aferi "Imostroj" nije bilo nikakve korupcije već se samo Vlada odrekla svojih potraživanja u korist radnika, pa doista se ne vidi kakva korupcija bi tu mogla biti.
Treći ispravak, poštovani zastupnik Emil Tomljanović.
Netočan je navod uvažene kolegice koja je kazala da nisu donijeti zaključci povodom izvješća o primjeni Zakona o izmjenama revizije pretvorbe i privatizacije. Mislim da ga treba jasno ispraviti na način da su zaključci jasni i precizni doneseni u Hrvatskom saboru u 12. mjesecu prošle godine koji uključuju sve one elemente na koji način se obračuna sa počinjenim kaznenim djelima uračunajući i povrat protupravno stečene imovine i kazneni progon. Dakle jasni i precizni upravo u ovom Domu su zaključci doneseni.
Klub zastupnika SDP-a, poštovana zastupnica Željka Antunović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, gospođo ministrice. Relevantno istraživanje koje je objavljeno u svibnju 2005. godine nedvojbeno pokazuje da hrvatski građani smatraju da je korupcija u posljednje dvije godine u porastu. Isto tako indeks transparens internationala pokazuje da je Hrvatska 1999. godine bila na 74. mjestu zemalja sa raširenom korupcijom, 2002. popravila je svoj položaj i popela se na 51. mjesto, a 2005. ponovo pala na 70. mjesto iste ljestvice. Na žalost gospođo ministrice vratili ste nas tamo gdje smo bili 1999. godine. Iz istraživanja je jasno vidljivo da je u porastu ona vrsta korupcije gdje su sudionici iz visokih struktura vlasti, dok ona vrsta gdje su sudionici niže pozicionirani dužnosnici stagnira. Istraživanje također analizira i uzrok porasta korupcije u čemu najveći porast imaju tri faktora. Prvi, nasljeđe HDZ-ove vlasti, drugi nezainteresiranost, strah na žalost i nedostatak suradnje građana i treći, nedovoljna politička volja i nesposobnost vlasti. Rezultati ovog istraživanja porazni su za sadašnju vlast, a posebno za premijera čiji je rejting po kriteriju korumpiranosti značajno pao i sveden je na razinu službenika u ministarstvima. Može se reći da smo do sada imali korumpiranu birokraciju, a sada imamo i premijera na istoj razini. Zbog ovog iskustva SDP se ne može složiti s tvrdnjom iz uvodnog dijela programa da se samom činjenicom donošenja ovog programa Vlada, Sabor i sve političke stranke odlučno opredjeljuju za suzbijanje korupcije. Ne možemo se složiti ni sa tvrdnjama po kojima su neka sitna tehnička rješenja poput "Hitro HR servisa" ili pak budući planirani projekti poput projekta "I-Hrvatske" za koje neznamo ni kada će, ni da li će uopće biti realizirani, proglašavaju već učinjenim koracima u suzbijanju korupcije. Mi naime tražimo puno više. Potvrdu političke volje i odlučnosti u borbi protiv korupcije tražimo u svakodnevnom prakticiranju potpuno drugačijeg modela vladanja od ovog današnjeg kojeg u njegovoj formi i sadržaju držimo koruptivnim. Tražimo da državne institucije, Vlada i vladajuća politička većina poštuju i provode postojeće zakone i to ne samo kroz prijedlog mjera ovog programa već u praksi i to jučer, danas i sutra. I zato je nevjerodostojno prozivati SDP i koalicijsku vlast za korupciju kao što je malo prije u ime HDZ-a učinio gospodin Hebrang, nabrajajući neke odluke bivše Vlade te ih bez ikakvih argumenata ili čak indicija svrstavati u prostor korupcije. Zašto ih gospodo niste procesuirali? To od vas tražimo i jučer i danas i sutra. Tražimo da Vlada transparentno novca, da Vlada transparentno novac poreznih obveznika da se vlada transparentno da se novac poreznih obveznika raspoređuje pravedno i po kriterijima, da ga se troši pažljivo i razložno. Tražimo da Vlada preuzme odgovornost i bez zadrške, jasno i javno odgovori na svaku dojavu o korupciji a ne da se kao do sada prema takvim dojavama ponaša ignorantski i bahato. Takvo ponašanje Vladinih dužnosnika na čelu sa premijerom potvrđuje ozbiljne indicije koje ukazuju na model kojim se kroz netransparentne javne nabavke državni novac prelijeva u privatne džepove ili stranačke blagajne. Mi u SDP-u jednako kao i građani Hrvatske mislimo da je u porastu koruptivno ponašanje u vrhovima vladajuće političke vlasti, što za posljedicu ima porast svih drugih vidova korupcije. Zbog toga se sa korupcijom u političkoj vlasti treba prvenstveno pozabaviti. Od korumpiranog političara teško se može očekivati stvarna odlučnost u borbi protiv korupcije. Korupcija u pravosuđu poseban je problem. Kako na to odgovara Vlada? Umjesto da se poduzimaju konkretne mjere događa se sukob oko toga tko će utjecati na izbor predsjednika sudova, ali mimo objektivnih kriterija. Kako onda očekivati da će se korupcija u pravosuđu smanjiti? Da li se možda programom predloženi kriteriji za suzbijanje korupcije sudaca primjenjuju pri imenovanju predsjednika sudova koji su upravo u tijeku? Nažalost ne. Jer to izbjegava današnja Vlada i premijer Sanader. To je samo lijepa priča za Europsku uniju koju ćemo početi primjenjivati kad se porasporede svi oni koji su bez pogovorno spremni služiti političkoj vlasti HDZ-a. Visok rizik od korupcije građani prepoznaju u području zdravstva. U programu se propisuje 12 mjera koje bi navodno trebale doprinijeti sustavnom uklanjanju uzroka korupcije i opet pad na prvom koraku. Naime, prve dvije mjere obvezuju Vladu na temeljitu reformu zdravstva i zdravstvenog osiguranja. Na ovoj istoj sjednici raspravljat ćemo i te navodne reforme. Navodne jer nas je jučer na sjednici Odbora kreator reforme, gospodine Hebrang, izvijestio da se zapravo ne radi o reformi nego o sitnim promjenama. Bilo bi dobro da se dogovorite što uistinu mislite raditi i u području zdravstva i u području borbe protiv korupcije u zdravstvu prije nego što uzaludno trošite naše vrijeme i lažno uzbunjujete javnost. Da li borbi protiv korupcije u zdravstvu doprinose raspisani, ali namješteni natječaji i dodjela poslova prijateljima i kumovima kao u dobro poznatom slučaju nabavku "Shimatsu" opreme? Od 15 natječaja "Shimatsu" je dobio posao u 14, u vrlo oštroj konkurenciji tvrtki sa puno većim ugledom i referencama. Korupcija političke vlasti na lokalnim razinama vrlo je ozbiljna i mjestimično prerasta u lokalnu strahovladu. Građani su ucijenjeni radnim mjestima, ne samo kad je riječ o direktorima već doslovno i o čuvarima parkinga. Ministri sudjeluju u kreiranju korupcijskih ugovora kojima se ugovara novčana naknada za podršku HDZ-a, što je očit primjer najgore političke korupcije. Iz kojih se novaca financira takva nemoralna, pa čak i u ovom programu nedopuštena politička trgovina mandatima? Zloupotrebljavaju se državne institucije, ugrožava se tajnost osobnih podataka. O tome kako se npr. koristi Porezna uprava u Velikoj Gorici ili policija u Virovitici već je puno napisano u svim medijima. Vrhunac licemjerja je po nama govoriti o novim transparentnim rješenjima u financiranju političkih stranaka dok se od javnosti skriva i čak lažira podatak o tome koliko je koštala i iz kojih se izvora financirala predsjednička kampanja HDZ-a. Znamo samo to da je "Dom Holding" HDZ-u pripomogao sa 500 tisuća kuna i zauzvrat trebao dobiti "Liburnija" hotele. A gdje je sve ono što nije izašlo u javnost? Koliko je još Ostoja u međuvremenu doniralo po 500 tisuća, a javnost ne zna što su dobili zauzvrat. Koliko se u kasu HDZ-a slilo od izgradnje odvojka sa autoceste do Čačinih Dugobaba ili izgradnje odmorišta Krka koji su umjesto na javnom natječaju ugovoreni izravnom pogodbom. Koliko su u odnosu na moguću korupciju sumnjivi milijunski poslovi u području informatizacije koji se ugovaraju direktnom pogodbom? Na isti način, direktnim ugovaranjem nabavljeni su i kamioni za Hrvatsku vojsku. Odgovora nažalost nema, iako su pitanja mnogo puta javno postavljena. Hoćemo li se protiv korupcije boriti tako da ove vrlo svježe slučajeve zaboravimo? Mi tražimo da se mjere iz ovog programa primjene i na njih. Samo na taj način, gospodo, osigurat ćete potrebnu vjerodostojnost. Kako se misli osigurati odgovornost zaposlenih u javnoj upravi kad vladajuća politika zapošljava mimo stvarnih potreba i objektivnih mjerila sposobnosti? A politika napredovanja nije se makla od poznatog kriterija snaja i zetova, sinova i kćeri, braće i sestara, a bome i supružnika. Javnost i transparentnost vlasti osnovni je uvjet suzbijanja korupcije. Potpora građana u borbi protiv korupcije nužna je i nezamjenjiva. Nažalost, ucijenjeni građani, poduzetnici, radnici, bolesnici i mnogi drugi uglavnom šute. Šute sve više jer se boje odmazde. Do sada su na korupciju najčešće ukazivali anonimno što je davalo bar neke rezultate. Sudeći po ignorantskim odgovorima iz Vlade kad se traže odgovori na konkretne i dokumentirane pojave korupcije i nezakonitog trošenja proračunskog novca, teško da možemo očekivati ozbiljan tretman anonimnih dojava. Zbog toga, zbog svega izrečenog pa čak i neizrečenog, zbog, mnogih primjera u kojima su Vlada i predsjednik Vlade direktni zaštitnici i poticatelji korupcije, u ime svih onih koji prepoznaju i pomažu raskrinkavanju korupcije, a koji se boje ili pak nisu u prilici govoriti javno, tražimo da se prekine s koruptivnim obrascem vladanja jer će u protivnom i ovaj program kao i mnogi do sad doneseni zakoni ostati mrtvo slovo na papiru.
Hvala. Imamo jednu seriju ispravaka netočnih navoda. Prvi, poštovani zastupnik Marijan Bekavac.
Zahvaljujem poštovani gospodine predsjedniče. Uvažena kolegica je utvrdila kako ova Vlada, kako je ova Vlada vratila Hrvatsku po pitanju korupcije u 1990. godinu. Poštovana kolegice, niz je primjera kojima ova Vlada smanjuje korupciju, od sređivanja zemljišnih knjiga, rješavanja zaostalih predmeta u sudstvu, projekta "Hitro.hr", projekta E-Hrvatska, itd. To su zorni primjeri kako se ova Vlada konkretno bori protiv ove pošasti. Dakle, ova vaša tvrdnja kako ova Vlada vraća Hrvatsku unatrag u borbi protiv korupcije doista ne stoji.
Drugi ispravak poštovani zastupnik Ivan Bagarić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Ispravljam kolegicu koja je kazala kako je "Hitro.hr" i E-Hrvatska sitni projekt. To nikako nisu sitni projekti, to su ključni strateški projekti ako nam je stalo da se obračunavamo sa korupcijom. Dakle, to je jedan netočan navod. Drugi, ako je točno da je … [[Govornik se ne razumije.]] od 15 14 natječaja, a pri tom se poštovala procedura i zakoni, a jesu jer je to nalaz Državne revizije, onda je to dokaz da su jeftiniji, jednako kvalitetni i dobar su primjer rušenja prenapuhanih cijena u zdravstvu i mogu poslužiti kao dobar primjer, a ne kao loš. Hvala lijepa.
Treći ispravak, poštovani zastupnik Ivan Jarnjak.
Poštovani gospodine predsjedniče. Imam zapisano jedno 10, a počev s ovim zadnjim. Gospođa zastupnica je rekla ovo će biti mrtvo slovo na papiru. Netočno, vaš program je ostao mrtvo slovo na papiru, niste ga provodili, niste formirali povjerenstvo koje je trebalo formirati za provođenje tog programa, naš program koji predlažemo je odlučnost da ga zaista provedemo do kraja.
Sljedeći ispravak, poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa netočan, ali i uvredljiv navod je taj da predsjednik predvodi korupciju u Hrvatskoj. Netočan je zbog toga jer zapravo Vlada i predlaže antikorupcijski program osim ako niste mislili na bivšeg predsjednika Vlade koji besplatno ljetujući na Vrhovnikovoj jahti davao je Lencu novaca koliko god mu je trebalo u obliku garancija, bespovratno. Hvala.
Poštovani zastupnik Dražen Bošnjaković, sljedeći ispravak.
Uvažena kolegica je rekla da je Vlada poticatelj korupcije te da je njena politika ignorantska i bahata. To naprosto nije točno jer već i u ranijem ispravku sam rekao koliko je Vlada predložila, a ovaj Sabor donio u protekle dvije godine zakona koji su u biti antikoruptivni. Naravno svaki saborski zastupnik ima pravo na svoje mišljenje i na svoje tvrdnje, međutim bojim se da vi kolegice kao potpredsjednica ranije Vlade nemate politički legitimitet za ovakve tvrdnje iz čistog razloga jer ste sjedili u društvu sa ministrom koji je za vrijeme ranije Vlade sklopio 50-tak ugovora sa svojim ministarstvom uz antikoruptivni iznos od 200 i nešto milijuna kuna tako da doista pitanje je političkog legitimiteta za ovakve tvrdnje.
Sljedeći ispravak, poštovani zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepo. Štovana zastupnica je opet iznijela laži o tzv. aferi Šimacu, opet je brojeve upotrijebila u svoje politikantske svrhe. Bilo je 27 natječaja od kojih je 9 samo dobio Šimacu. Druga tvrtka jednako kako ona kaže renomirana, kao ona se je žalila na 11 natječaja Ured za državnu reviziju je svih 11 odbio, a Državna revizija je rekla o svim postupcima da je jedino ministarstvo koje je provelo sve postupke nabave bez povrede zakona. Ponovit ću još nekoliko puta danas to. Drugo što je netočno rekla da sam ja kritizirao bivšu Vladu zbog toga što je za 750 milijuna prevarila državu i prodala vlasništvo dijela Plive. Nisam kritizirao Vladu jer na toj odluci niti nema njezine suglasnosti, kritizirao sam vas osobno kolegice.
Sljedeći ispravak, poštovani zastupnik Emil Tomljanović.
Netočan je navod uvažene kolegice koja je doslovce kazala da se predsjednici sudova i pogledala u aktuelnu ministricu imenuju mimo objektivnih kriterija. To je apsolutno netočan navod, a netočno je i nekorektno i komentirati ovaj pravni institut upravo od onoga ili od one Vlade ili predstavnika one Vlade kojoj taj institut kao takav i uvela kao praksu.
Poštovani zastupnik Branimir Pasecky, sljedeći ispravak.
Pa u poplavi neistina nije istina da smo kupovali mandate, nije istina da nismo vjerodostojni, nije istina da se ljudi boje, a pored toga ni ja se ne bojim da ovdje izrazim sumnju o jednoj ogromnoj nepodopštini i korupciji koju je izveo vaš predsjednik isto imam pravo da sumnjam u korupciju, ustupanje hrvatskog teritorija drugoj državi.
Poštovani zastupnik Marko širac, sljedeći ispravak.
Gospodine predsjedniče, uvažena zastupnica Antunović je navodeći primjere korupcije koje po meni nisu korupcija. Između ostalog navela i nabavku kamiona. Naravno ta nabavka je izvršena u skladu sa zakonom i taj navod nije točan. Raspisan je javni natječaj na koji se javilo za pet stavki 18 ponuđača, obzirom da je iznos bio prevelik nabavljena je nešto manja oprema u skladu sa odredbama članka 6. Zakona o javnoj nabavi, dakle u skladu sa zakonom, a uvažena gospođa istovremeno kao ministrica zaključila je jedan ugovor o leesingu, odnosno upotrebi vozila na iznos od 13 milijuna 904 tisuće 278,35 kuna bez bilo kakvoga natječaja.
Hvala. Sljedeći ispravak, poštovani zastupnik Josip Đakić.
Gospodine predsjedniče, netočan je navod kada se stavlja policija u Virovitici u kontekst korupcije s obzirom da je jasno i nedvosmisleno činjenično opisano i … [[Govornik se ne razumije.]] policije vidljivo da je policija zabilježila sve događaje onako korektno kako je to i prezentirala država odvjetništvu. Isto tako je netočno da je pravosuđe i imenovanje predsjednica sudaca rađeno po neobjektivnim kriterijima. To je rađeno za vrijeme bivše ministrice gospođe Antičević kada je u Virovitici imenovala predsjednicu suda navodeći da je ona u bivšem mandatu korektno i dobro odrađivala svoj posao, a žena nikada nije bila predsjednica niti je radila 8 godina su sustavu.
Klub zastupnika IDS-a, poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, cijenjena gospođo ministrice, uvažena gospodo zastupnici. Kaže narod puno babica, kilavo dijete, tako je i ovdje kod ovog i ovakvih nacionalnih programa. Jedno su proklamacije, jedno su lijepe želje, a drugo je hrvatska stvarnost. Svakih 3, 4 godine čuli smo donose se novi nacionalni programi borbe protiv korupcije, svaka Vlada donosi svoj program borbe protiv korupcije i što se dešava? Nacija je umorna od fraza koje mogu progutati samo naivni, a i stradati izgleda samo naivni. Sve ovo što smo dobili, to je apsolutno lijepo napisano, ali kakve će biti koristi to će vrijeme gospodo pokazati, ali mislim da je pristup pogrešan, da ni sami predlagači ne žele priznati što se u zemlji dešava. Ja tvrdim da pod jedan je možda najveći problem u ovome trenutku jedna ogromna selektivnost, a po onoj božja vi se trebala vršiti prema svakome a ne samo prema nekima. Ova selektivnost koja je na djelu gospodo razorit će sve. Ne možemo jednome rušiti, drugome ne. Ne može se jednoga prozivati, drugoga ne, jednoga tolerirati, onoga drugoga ne. Jednom riječju, … [[Govornik se ne razumije.]] se mora vršiti prema svakome ali u Hrvatskoj to nije tako. U Hrvatskoj znači ne djeluju institucije prema svima isto i ja mislim da je to možda i hrvatska najveća tragedija u ovom času. Drugo, što se u Hrvatskoj dešava? Tvrdim da je Hrvatsku preuzeo kapital u svoje ruke. Da tragedija bude potpuna riječ je zapravo ovdje o pretvorbenom kapitalu. Priče ne znam Ante Kovačevića da svaka zemlja ima svoju mafiju, samo hrvatska mafina ima svoju zemlju jasno da su pretjerivanja, neću reći nebuloze ali da kapital pa možda i dio medija ima točnije da kontrolira glavne poluge društva to je zasigurno istina, a ponekad je to i opasno. Najbolji prikaz tog stanja nedavno je dao sudac gospodin Šepić sa Visokog trgovačkog suda. Jasno je da gospodin Šepić nije vjerodostojan zbog svoje uloge na tom sudu kada je na primjer i sad se sjetio kaže Pero, kada je u slučaju ove Zagrebačke banke dopustio da iznos uloga od tisuću 100 kuna na kraju naraste na nevjerojatnih 400 milijuna kuna. A ovaj Andrija Kovačević povukao je 160 milijuna kuna od čega je oporučno 57,5 milijuna kuna ostavio dečku sa Knežije Blažu Petroviću koji je u rodu sa nekim opet sa tog suda. No, da se vratim na prikaz stanja a to je izuzetno interesantno materije kojeg je dao gospodin Šepić. Zašto to spominjem? Jer dijelim mišljenje da hrvatsko pravosuđe niti je autonomno, niti je neovisno, niti je pravično. Dapače, dijelim mišljenje da tu leži ogroman hrvatski problem. Ma koja politika, koji Sabor, koje stranke, nevladine udruge i one isto, ali dobro. Ali da se vratim na ove kvalifikacije gospodina Šepića u kontekstu prilika u sudstvu tj. pravosuđu u kojem je u ovome materijalu posvećeno dvije, tri stranice. On kaže, ja se slažem, prvo suci su međusobno nevjerojatno solidarno. To stoji. Zašto? Jer svi znaju sve o svakome. Drugo, povezanost odvjetnika, sudaca, kupnja pojedinih slučajeva je više nego evidentna. Spomenuo sam slučaj Zagrebačke banke ali mogu i niz slučajeva stečajnih upravitelja, sudaca gdje imate presude da na primjer zbog 32 hiljade kuna Dalminog duga iz 93. na kraju taj dug naraste na 11 milijuna kuna odlukom spomenutog suca. Ta pravosudna neću reći što razara društvo iznutra, i možda najveća gospodarska mjera ove Vlade bila je kada je onim zakonom spriječila državno kamatarenje odnosno da ide kamata na kamatu. Treće, banke i velike tvrtke. Doslovce imaju pokriveno dio hrvatskog pravosuđa. Ma nije moguće da na primjer Trgovački sud nekome dodijeli onaj u Rijeci 200 hektara tzv. turističkog zemljišta koje nije ušlo u njihov temeljni kapital, nisu moguće presude u jednome gradu gdje imate kompanija koja uloži 500 milijuna kuna a da onda spor padne ili cijela investicija zbog krivog preračunavanja marka u dinare na iznosu od 80 tisuća kuna, znači 20 tisuća eura nije moguće da se dešava ovo što se dogodilo pri arbitražnom sudištu pri Gospodarskoj komori u slučaju Liburnija gdje je u pitanju nota bene par milijardi kuna itd. ali o tome drugom prilikom. Kad smo tu kod novca, da, i HDZ je dobio 500 hiljada kuna i IDS je dobio od Ostoje 100 hiljada kuna, i HSP je dobio 100 hiljada kuna i HSS je dobio 100 ili 200 hiljada kuna, i DC je dobio 100 ili 200 hiljada kuna, i HSLS je dobio 100 hiljada kuna ali je isto tako istina da je IDS otvorio slučaj Liburnija u osmom mjesecu prošle godine. I to je istina. Kada ja govorim o utjecaju kapitala, i to treba jasno biti prikazano onda u poslovnim knjigama. Kada ja govorim o utjecaju kapitala onda mislim i na to da na primjer 2000. godine ali i prije, možda i sada na desetine ljudi na mjesta pomoćnika ministra, zamjenika, šefova agencija, državnih tajnika itd. dolazi iz najvećih državnih tvrtki. To je, netko će reći, logično, od kuda ćemo nego iz tih velikih tvrtki. Samo, da li onda ti ljudi odrađuju posao za nekoga u tim tvrtkama, ili odrađuju posao s druge strane za neku državu, za narod, za svoje poslodavce. Za koga? Ali to je život, to je Hrvatska. Ali u Hrvatskoj je najlakše prozvati zastupnika, nekog načelnika koji su bez ikakve moći ali nitko se ne želi zamjeriti tom kapitalu, pogotovo gdje u zemlji poput Hrvatske imate stopu nezaposlenih 18% i gdje gotovo sve veće poslove od milijun kuna tvrdim u ovoj zemlji kontrolira 50 ili ne više od 100 tvrtki. Govorim o problemu koji je par exellance gospodarski, politički, koruptivni itd. problem. Nemam ništa protiv kapitala apsolutno, ali upravo zbog higijene ovog društva treba ga odvojiti od pravosuđa i treba ga odvojiti od utjecaja na politiku. Nemam ništa protiv toga da Vlada vodi računa o poziciji kapitala. Jasno da ona to mora, ne može od toga pobjeći. Ali ne smije biti o njemu ovisna. Meni je jasno da su ovdje i suci, dio njih na neki način koleteralne žrtve jer su pristale na poziciju zavisnosti od sprege tog bankarskog, poslovnog pa i medijskog kapitala. Iz tog stanja zavisnosti sudstvo će izaći samo ako iz svojih redova, znači ono samo iznjedri stvarno nezavisne suce. Neće se ništa dogoditi preko noći. O tome jasno je, ne može se nikoga ni stvoriti preko noći ali politika tu ne može ništa napraviti, oni to moraju učiniti sami. Meni je pomalo smiješno da se nekoga proziva kada recimo neka općina da 100 ili 200 tisuća kuna za uređenje nekoga suda. To je malo pretjerano zato jer znamo da su se na taj način svi sudovi do jednoga u ovoj zemlji uređivali. Ali je veći problem kada recimo taj sud uređuje neka tvrtka, kapital i tome slično. Politika jasno može nešto učiniti kod lokalne državne uprave ali ne može puno kod sudstva. Za sudstvo politika može najviše učiniti da promijeni Ustav u onome dijelu gdje ministrica de facto potvrđuje i izabire predsjednika sudova i tu sada ja vidim ovisnost sudaca o politici. Kod uprave je malo drugačije. Tu je najveći problem, usuđujem se reći, politika, točnije kompliciranost postupka, dugotrajnost postupka, permanentno mijenjanje propisa što osim pravne nesigurnosti dovodi jasno poslije to arbitriranosti, arbitrarnosti na toj razini pa vas se šeta za građevinsku dozvolu od ureda do ureda. Nekome nešto može, onome drugome jasno ne može. U međuvremenu se deset puta promijene isti zakoni i svi su naprosto pod navodnicima na ledu. Najbolji je primjer recimo ova vodna naknada. Kod politike gdje treba tražiti korupciju ako se po mom sudu, ako se želi biti iskreno. Prije svega ako se ciljano donose zakoni koji će nekome pogodovati. Da se razumijemo tamo gdje se moglo mešetariti nekada preko Fonda za privatizaciju ja mislim da su tu procesi okončani i uopće više nema sumnje nakon što se je otvorila Liburnija da će se itko više ovdje igrati. Ali tko će kupovati preostale hrvatske tvrtke? Oni koji su 1992. ili 1993. stekli u tom hrvatskom pretvorbenom čudu tvornice, hotele, jednom riječju koji su tada došli do kapitala? Drugi jednostavno nemaju novca. Oni imaju. Oni su na neki način postali gospodari života i smrti u ovoj zemlji. I to je bit. To je netko će reći nepravda. Nažalost bojim se da je ona nepopravljiva iako bih najsretniji bio da se ovdje nešto promijeni. Danas u tisku ljudi, stupovi društva, karijatide i to uzdrmati isto bi bilo kao srušiti nosive zidove. Sve bi se naprosto srušilo. Tako i ovdje. Od njih na neki način ovisi gospodarska osnova zemlja i lijepo je gospodin Letica zadnji put rekao: "Na kraju ti ljudi postaju i glavni borci za pravnu državu u Republici Hrvatskoj." Za mene je ključ borbe protiv korupcije ipak leži u ljudima. Ključ neovisnog sudstva jasno da leži prije svega u sucima. Znači tim ljudima tamo kao što je recimo gospodin Bajić povukao rez u Državnom odvjetništvu. Ne znam, Karamarko u sustavu Obavještajne zajednice kada je doma poslao 70-tak djelatnika, zapravo umirovio. Gotovo 10%. Ista stvar je, ne znam, autonomnost sveučilišta. Tko će se izboriti izvana? Nitko. Znači mogu samo ljudi iz tog sustava i tako dalje i ono što je izuzetno bitno ako se želi korupcija smanjiti to je stalnost legislative i javnost njenog rada na čemu se u zadnjih dvije, tri godine jako puno i radi. Razumljivo politika mora poticati neovisnost tih institucija ali se vara svatko tko misli da je danas najveći problem kada je riječ o korupciji isključivo jedino samo u ljudima iz politike. Njih je jasno najlakše prozvati. Neće se prozivati one koji nekoga financiraju i tako dalje. A zna se tko je permanentno na tapeti i neka bude "vis avi" javnosti i tako dalje. Problem politike je i u tome što svaka vlada sebi postavlja lojalne, ne znam, pomoćnike ministara, ravnatelja, ljude na čelu pojedinih agencija, velikih tvrtki, INA-e, Hrvatskih šuma, HEP-a, ne znam Croatia osiguranje i tako dalje te što hipertrofira permanentno broj zaposlenih što je također, svi smo toga svjesni svojevrsno pogodovanje nekim ljudima. Zdravstvo, neću o tome, ali ću reći da je najveća korupcija to što su neke županije gdje su klinički bolnički centri de facto oslobođene brige skrbi o zdravstvu, a druge gdje su opće bolnice moraju skrbiti o tim sustavima sa proračunima od 100 do 200 milijuna kuna i što država od slučaja do slučaja usuđujem se reći samoinicijativno prosljeđuje jednima veća, a drugima manja sredstva. Gdje je stvarni izvor korupcije u državi tj. politici? Mislim da je gospodin Radoš nešto o tome govorio. Između ostalog ili na prvom mjestu možda baš u centralizaciji. Pa onda državna vlast svojima prosljeđuje sredstva, ulazi u gradnju nekoga vodovoda, crkvice, ne znam, kanalizacije i tako dalje, a one druge ostavlja bez sredstava. I to je stvarni problem kada je korupcija posrijedi. Znači ali ipak rekao bih na prvom mjestu bezkrupuloznost kapitala koji imaju državu. Na drugom mjestu sustav zdravstvo, jasno politika. Treće centralizacija koja se veže uz državu i hipetrtrofiranje zakonskih akata. Pod četiri političko prostituiranje gdje je pogotovo poslije izbora 2005. uvedeno načelo da nikome ništa nije tako sveta, sveto kao vlast i tako dalje i tako dalje. Jasno, što je zemlja siromašnija to će biti sklonija korupciji, a kako je liječiti? Javnošću, jakim pojedincima unutar sustava koji ne pristaju da se njima manipulira, pojedincima koji nisu na tržištu a takvih ova država ima. I na njih se mora osloniti. Jasno je i slažem se ovdje sa gospodinom Hebrangom da i politizacija korupcije kako se ponekad čini je zapravo korupcija. Vidjet ćemo jasno što u tom kontekstu znače neposredni izbori po općinama i gradovima, a ja tvrdim da bi se sve to jako puno smanjilo kada bi uveli i neposredne izbore za hrvatski Parlament. I za kraj još jednu rečenicu rekoh, ali ću ponoviti da je ogroman problem u ovoj zemlji ta selektivnost. Nekima sve, drugima ništa. Nekima ćemo nešto rušiti, drugima nećemo. Nekima ćemo tolerirati, druge nećemo. Jasno, nikoga ne treba razapinjati na križ. Neka taj posao sud odradi, ali bogami prema svima na isti način jer sve drugo ruši temelje ove zajednice.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Zlatko Kramarić.
Evo vrlo, moram ispraviti netočan navod kolege Kajina kada je rekao da je od onih likova koji su sudjelovali u privatizaciji Liburnije i HSLS nešto dobio. … [[Upadica se ne razumije.]] Ja bih volio dok ne dobijem taj račun da vidim da … [[Govornik se ne razumije.]] imam uvod, ja ću to smatrati netočnim navodom.
Dobro. Hvala lijepa. Klub HSP-a, poštovani zastupnik Miroslav Rožić, izvolite.
Poštovani predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici, gospođo ministrice. Klub Hrvatske stranke prava prije svega oštro odbacuje pokušaj da se u iznošenju razloga ove, donošenja ove strategije izvor korupcije locira u financiranju političkih stranaka, političkih kampanja i sličnih marginalnih izvora korupcije u hrvatskom društvu. Navodnih trgovina mandata i sličnim stvarima koje ima u svim demokratskim sustavima i koji su podložni ocjeni samo moralnosti osoba koje taj mandat posjeduju i koje su stekle na izborima. Jer nijedna politička stranka u normalnoj demokraciji ne može i ne treba biti nekakav bič božji koji će zapravo utjerivati nekakvu, neku vrstu zaštite demokratskog odlučivanja. Korupcija, izbor korupcije u Hrvatskoj koji je ogroman problem hrvatskoga društva i kojeg je doista dobro da postanemo sami svjesni barem u onolikoj mjeri koliko su svjesni naši kritičari i ove države i ovog društva potječe iz nekog posve drugog izbora. Sve korupcije na svijetu i u svim državama kada to postane problem društva potječu uvijek i samo od onih koji posjeduju moć u tom društvu, a moć imaju oni koji jesu ili su bili na vlasti. Njihove zamisli, ideje, postupci, organizacija, struktura odgovornosti, pa i izbor ljudi za javne funkcije izrodile su društvo u kojem se kao što se navodi na stranici 4. ovog Programa korupcija nije citiram: “Korupcija nije incidentalnog već sustavnog značaja“. To je toliko jaka zapravo i istovremeno porazna tvrdnja pri donošenju jedne ovakve strategije da doista o njoj treba ozbiljno razmisliti. Obzirom na tu žalosnu činjenicu da je to doista tako nužno se nameće potreba za potragom i identifikacijom konkretnih stvaratelja takvog kako se kaže sustavnog značaja korupcije u hrvatskom društvu. Proizlazi zapravo da su vlast u Hrvatskoj obnašale do sada samo dvije političke opcije, a to su vladajuća politička opcija i bivša vladajuća ili da prevedem s hrvatskog na hrvatski HDZ i ortaci i SDP i partneri, a neki od tih partnera jer taka su i jednima i drugima bili zajednički ili jesu zajednički. Potencijalna rasprava između te dvije strane može ići samo u smjeru kao što je i do sada išla u hrvatskom Saboru tko je više odgovoran za korupciju. Nadmetati se čiji je program protiv korupcije bolji iako je očito da će se rasprava zapravo svesti na to čiji je program lošiji, odnosno čiji program do sada nije izvršavan. Kao uvertira u ovu predstavu jedna strana je kroz medije izjavljivala kako se korupcijska vlada ne može boriti protiv korupcije a druga strana je uzvraćala da to izjavljuju nesposobne ljenčine. U takvom sukobu HSP smatra da u tim izjavama su u pravu i jedni i drugi, te da su za korupciju sustavnog značaja kao što to kaže ova strategija krivi i jedni i drugi ili ako hoćete svi. Ja ću samo reći da pročišćenje jedne zajednice kojoj i sam pripadam kada se okupljamo počinje rečenicom priznajmo svoje grijehe. Ako nastavimo se prepucavati na način da ne priznajemo svoje grijehe, svi oni koji su bili na vlasti ili jesu na vlasti nikakva strategija to u Hrvatskoj ispraviti neće. Zadnjih nekoliko godina u Hrvatskoj je donijeto bezbroj nacionalnih programa, planova, strategija i sličnih političko-propagandnih akata. Riječ je o biti o moderno oblikovanim planovima, dvo, tro, četvero i petoljetke kako se to nekada zvalo proizašlim iz snova nekih velikih političkih vođa. Te snove su doradile i ukrasile vrijedne ručice iskusnih i vječno istih stratega koji se vole s ove govornice ili pri prikazivanju takvih strategija vrlo često nazivati stručnjacima iako mi zapravo ne znamo o kojim osobama se radi. Višegodišnje gomilanje takvog teksta čini značajan doprinos hrvatskoj misli, te je posve razumno da je prezentacija ovog programa održana u Hrvatskoj akademiji znanosti i umjetnosti. Iskonska poruka ovog akta hrvatskom narodu o velikom rascjepu između onog kakvi jesmo i kakvi želimo ili možemo biti sadrži nesumljivu filozofsku, povijesnu i kulturološku vrijednost ali ništa više od toga. Mogla je praktički i ostati na toj razini i u toj instituciji, a to je Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti. Hiper inflacija programskih akata predstavlja zamjenu za ne donošenje dobrih zakona kao i za lošu ili nikakvu provedbu nekih postojećih zakona i propisa. U Hrvatskoj se propisi ne provode kada to šteti interesima pojedinca ili nekoj grupi u vlasti, dok smo istovremeno gotovo svakodnevno svjedoci paradoksalnog donošenja i primjene propisa na štetu građana i to propisi kao što su primjerice ovrhe se provode bez ostatka promtno. U tekstu programa u više navrata se ponavlja kako je borba protiv korupcije korak bliže ka nastojanju Hrvatske za ulazak u časno društvo Europske unije. Kao do sada ni jedan korak prema Europskoj uniji nije bio usmjeren na poboljšanje položaja hrvatskih građana za razliku od divovskih koraka za olakšanje zarade stranom kapitalu treba po našem sudu sumnjičavo gledati i na ova program. U nekim slučajevima ono što mi zovemo mito i korupcija u Europskoj uniji se zove provizija, cijena usluge, napojnica, zahvala i slično. Tako je na primjer oštro osuđeno u našem društvu kada 1000 eura zahvale doktoru na uspješnoj operaciji u bolnici na kraju grada smatra se neprihvatljivim mitom dok istom tom doktoru za istu operaciju daleko veće svoga koju će platiti pacijent u prostorijama klinike stranog osiguravajućeg društva se ne naziva mito, nego cijena usluge. Svoju ne etičnost dakle nemojmo u konačnici sanirati legalizacijom tuđe ne etičnosti pod izlikom tržišta i kapitala. U ovom dokumentu problemima korupcije bavi se samo na pojavnoj razini i to kroz najvidljivije oblike u sudstvu, zdravstvu, lokalnoj samoupravi i političkim strankama. Nigdje se i ne spominju uzroci korupcija. Uvodni dio programa sadrži samo hvalu i naglašavanje usmjerenja prema kompjuterizaciji državne uprave jer ona kao čini korupciju prekompliciranom u primjeni navodno. Nekoliko projekata u okviru E hrvatska neće gospođe i gospodo suzbiti korupciju, a digitalizacija u današnje vrijeme normalna je stvar i ne treba se hvaliti sa programima koji su po svojoj naravi i jednostavniji od igrica za play station. Također treba spomenuti da razvikana digitalizacija zemljišnih knjiga ne sadrži mogućnost pretraživanja po imenu vlasnika. Ne može se govoriti dakle o transparentnosti i očito je da se samom tom činjenicom nešto krije. Kao prvo, područje preventivnog djelovanja protiv korupcije navodi se pravosuđe. Spominje se niz mjera napisanih u drugim programima pa i u nedavnoj Strategiji reforme pravosuđa. Sve te mjere ocjena je Kluba HSP-a su tautološke naravi jer su već sadržane i u Zakonu o sudovima i u drugim pozitivnim propisima Republike Hrvatske. Zanimljivo je da ni jedna od navedenih mjera ne predviđa znanje, odnosno provjeru znanja pravosudnih djelatnika, a postoje na primjer sigurnosni testovi za državne odvjetnike. Nekoliko mjera je usmjereno na etičnost, a ta je kategorija dakako još teže mjerljiva od znanja. A upravo obnašanje funkcije bez znanja je neetičnost sama po sebi. Jedna od besmislenih mjera u okviru pravosuđa na strani 6. glasi: "U sustavu pravnog obrazovanja ugraditi elemente odgoja u profesionalnoj etici i društvenoj odgovornosti, te organizirati stalno etičko obrazovanje. Nositelji ove mjere su …", pazite sada "… Ministarstvo pravosuđa, Vrhovni sud, Državno odvjetništvo itd.". Kakve veze oni imaju sa pravnim obrazovanjem i kako oni mogu provesti navedene mjere. To je mjera za pravne fakultete i za Ministarstvo znanosti i obrazovanja, a ne za njih. Naime, mi imamo takav sustav obrazovanja na pravnim fakultetima da se primjerice kao predmeti, pravnici nemaju kao predmete filozofiju prava, logiku, retoriku, pa čak niti nomotehmiku, dok se istovremeno te iste studente gnjavi sa sociologijom i sličnim predmetima. Pravno obrazovanje kod nas počiva na sovjetskom pravnom sustavu obrazovanja i prilično je daleko od kontinentalno-europskog pravnog kruga kojem bi mi htjeli pripadati. I to treba jasno reći. Kod zdravstva naglasak je na reformi i reorganizaciji. Dakle, zdravstvo reforma i reorganizacija. Tu sintagmu kad je u pitanju zdravstvo, reforma i reorganizacija čuo sam barem jednom godišnje sa govornice u ovom Hrvatskom saboru. I to od '91. pa sve do danas. Jednom godišnje se spominje zdravstvo i reforma i reorganizacija zdravstva, a tim čarobnim riječima zapravo se daje legitimitet političkoj eliti na vlasti, a iza njih stvarno ne stoji apsolutno ništa. Osobito ne u državi koja svoje socijalno pitanje uređuje po napucima Međunarodnog monetarnog fonda. A u današnje vrijeme kad je dostupnija tehnika, medicinski uređaji, kad se zgrade rade brže i jeftinije nego ikad, kad imamo doktora više nego ikad, mi umjesto da povećavamo prava mi ih smanjujemo. Hajka na zdravstveno sustav je samo vjesnik ulaska stranog kapitala koji će prigrabiti ogroman dio sredstava zdravstva. Iza ova dva sustava navodi se lokalna razina vlasti i političke stranke. Ma nemojte. Ovdje treba navesti činjenicu da je korupcija moguća samo u onom društvu u kojem se njezino postojanje tolerira u vrhu političke uprave. I nigdje drugdje. U vrhu političke uprave je sadašnja vladajuća stranka sa svojim koalicijskim partnerima pa shodno tome ova dva područja korupcije se odnose samo na njih. Naravno da postoje bezbroj negativnih primjera i za bivšu vlast. Podsjećam da je klub HSP-a u prošloj Vladi, pri prošloj vlasti pokrenuo uvođenje pojma sukoba interesa u hrvatski politički život kada je u pitanju korupcija. Sprega politike i gospodarstva najviši je oblik korupcije. Međutim, šta se je dogodilo. Dogodilo se je to da je taj naš prijedlog zakona u ovom Hrvatskom saboru izmasakriran do neprepoznatljivosti i to moram reći onda u suradnji vladajuće SDP-a i onda oporbenog HDZ-a po principu da to što se je dogodilo odvijalo se je po principu najbolje rješenje za zagađenje je razrjeđenje. Pa smo tako u taj zakon umjesto da osuđujemo i da kroz zakon imamo mjere za sprečavanje najvišeg oblika korupcije, sprege, politike i gospodarstva zapravo smo dobili gluposti istraživanja imovinskih kartica, općinskih načelnika i slične stvari. Naravno, moram priznati da sasma sigurno nisam otkrio Ameriku nikome od vas ili oni koji nas sada gledaju ako kažem da je temelj za učinkovitu borbu protiv korupcije toliko puta u ovom društvu zazivana pravna država, jednakost pred zakonom i visokoetično sudstvo. Suradnja policije, državnog odvjetništva i sudova, i to bez izuzetaka. Jer gospođe i gospodo mi moramo priznati da u Hrvatskoj se ne usuđuju lopovi kad kradu ili kad primaju mito, nego tek onda kad to nekome treba i postane potreba zbog osobnih, novčanih ili političkih razloga. Oni koji se iz takvih situacija izvlače poput jegulja, tj. imaju uvjetno rečeno svoje ljude u policiji, državom odvjetništvu ili politici njih ovo društvo zove interesantnim imenom, sposobnim i pametnim poduzetnicima i gospodarstvenicima. Ako tako izokrećemo termine onda je potpuno jasno i otuda proizlazi da je besmisleno demagoško pozivanje premijera da, citiram: "Svatko u Hrvatskoj mora dati svoj doprinos zajedničkoj borbi protiv korupcije nije dobro da na toj temi dođe do političkih prepucavanja i svi se moramo uključiti da uspijemo u borbi protiv korupcije. Gospođe i gospodo, točno je to što kaže premijer, ali neka ne poziva sve nas na suradnju, sve nas koji godinama zapravo želimo iskorijeniti ili smanjiti korupciju u hrvatskoj državi, nego neka to što je rekao shvati da je to njegov posao. I ako on zaustavi korupciju u okviru svoje odgovornosti neće biti korupcije nigdje drugdje u Hrvatskoj, barem ne u ovoj mjeri kao što je to danas. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Davorko Vidović. Izvolite.
Ispravljam netočan navod, bolje rečeno zaključak ili silogizam kojega je kolega Rožić izveo postavljajući premisu da je korumpiran onaj koji ima moć ili da on može biti korumpiran. Druga je premisa HDZ i ortaci, SDP i parteri su imali moć. Konkluzija SDP i HDZ su korumpirani, a HSP to nije. Pogrešnost toga zaključka i netočnost se sastoji u ovome. Tamo gdje je HSP primirisao vlast je dokazao da može biti neusporedivo korumpiraniji kao što je to bio slučaj Požega Zec, Sisak kupovina dvojice vijećnika, sve odradio HSP. Slučaj, ako hoćete idila Sanader Đapić je također dio korupcijskoga ponašanja. To dakle ukazuje da je vaš silogizam krajnje pojednostavljen i u, zaključak je logičan i netočan.
Klub HNS-a, PGS-a, MDS-a, poštovani zastupnik Željko Pavlic. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovana gospođo ministrice, poštovane kolegice i kolege. Evo, u ime kluba PGS-a, SBHS-a i MDS-a dopustite da se ukratko osvrnem o ovom Nacionalnom programu suzbijanja korupcije. Naš klub će biti suzdržan u dakle podršci ovom programu. Mi dakako podržavamo namjeru da se pojača borba protiv korupcije, ali isto tako mislimo da je to moguće jedino dostojnom primjenom postojećih zakona koje smo proteklih godina donijeli i promijenili u ovom Saboru. Na žalost praksa je suprotna, usvajaju se zakoni, strategije i programi koji se ne primjenjuju, a policijske i pravosudne akcije koje se poduzimaju daju slabe rezultate. Svi prebacuju odgovornost jedni na druge, a nitko zapravo nema hrabrosti da počne s rješavanjem samog problema korupcije. Poznato je dakle, da je 21. ožujka 2002. godine Sabor donio već jedan nacionalni program za borbu protiv korupcije s akcijskim planom, ali nije formirano povjerenstvo. Na žalost možemo konstatirati da se situacija nije poboljšala tj. da na indeksu, na ljestvicu indeksa korumpiranosti Hrvatska nije bitno poboljšala svoju poziciju. Iz svega ovoga zapravo proizlazi da nema prave političke volje za borbu protiv same korupcije. Što je zapravo korupcija? Korupcijom se smatra svaki oblik zlouporabe javne ovlasti radi osobnog dobitka. Takvo je određenje široko koje pokriva veliki krug pojava. Javno mnijenje je politički način govora pod pojmom korupcije podrazumijevaju sasvim različite društvene pojavi. Organizirani gospodarski kriminal, lošu vlast i njezine posljedice, ljudsku prevrtljivost i bahatost vlasti. Ne postoji zakonsko određenje korupcije, ali se konvencionalno pod tim pojmom smatra davanje i primanje mita, protuzakonito posredovanje, zlouporaba obavljanja dužnosti državne vlasti, zlouporaba položaja i ovlasti, sklapanje štetnog ugovora, odavanje službene tajne, izdavanje i neovlašteno pribavljanje poslovne tajne. Svatko od navedenih određenja otkriva pojedini element fenomena korupcije i premda se o određenju mogu voditi sporovi, neprijeporna je društvena i politička šteta korupcije i njezino postojanje u Republici Hrvatskoj. U raspravi smo se svi do sada složili da je korupcija štetna, iako postoji oduvijek u modernoj državi, ona postaje opasnost jer šteti obavljanju društvenih poslova, snižava potrebnu razinu morala u političkom odlučivanju, blokira javnu upravu, sudstvo čini nedjelotvornim. Postoje različiti izračuni štete korupcije. Međutim najveća je šteta u tome što ona iskrivljuje prioritete u političkom i gospodarskom odlučivanju i pogubno šteti javnoj odgovornosti i društvenom moralu. Procjene o raširenosti korupcije govore o tome da je korupcija stvarni problem Republike Hrvatske, kao najbitniji kriterij dakle ovdje se spominjala ljestvica dakle transparent internationala na kojoj je dakle po tom indeksu je Hrvatska negdje oko 70-og mjesta, dakle što je mjesto koje nas ne ohrabruje nego govori nam o tome da je taj indeks dakle veoma veliki. Ocjene se daju od nula do deset, pet je prolazna ocjena, a Hrvatska se već godinama kreće oko ocjene 3,5. No, kad bi gledali nešto drugo ispalo bi da u Hrvatskoj korupcije uopće nema. Naime, uvid u statistike upućuje na to da je riječ o vrlo malom broju prijavljenih, optuženih i osuđenih osoba za korupcijska kaznena djela. Tako npr. u razdoblju od 1992. godine do 97. godine, dakle u razdoblju kada se vršila famozna pretvorba i privatizacija za koju smo svi ovdje u Saboru dali ocjenu kakva je bila, svi govore zapravo o pljački a ne o pretvorbi i privatizaciji. Dakle, u tom dobu prijavljeno je ukupno 3.316 kaznenih djela. U tom je razdoblju podignuto 1.408 optužnica, a pravomoćno je osuđeno 570 osoba. Dakle dolazi do svojevrsnog filtriranja korupcijskih predmeta tijekom kaznenog postupka te osudom završi 17,2% prijavljenih djela, a bezuvjetnom kaznom zatvora koja je za djela predviđena tek 13, dakle brojem 13 ili 0,0392 dakle posto od prijavljenih djela. Dakle na to se svela naša pretvorba i privatizacija da zapravo nitko nije bio kažnjen za ono, a svi smo se složili u tome da je malverzacija i prijevara itekako bilo. Slično je i s podacima USKOK-a koji govori za 2002. i 2003. godinu. Dakle govorim o godinama kada je Hrvatska dobila ocjenu 3,6, kada je bila na 67. mjestu te ljestvice. U 2002. godini za koruptivna kaznena djela ured je primio prijave protiv 138 osoba. Za primanje mita bilo je prijavljeno 89 osoba. Pa u strukturi koruptivnih kaznenih djela prevladavaju ta kaznena djela, znači primanje mita koja su bila zastupljena sa 65%. Zatim kaznena djela davanja mita zastupljena sa 32%, a 3% bilo je prijavljenih kaznenih djela zlouporabe obavljanja dužnosti državne vlasti. U 2003. godini ovaj ured je primio prijave protiv 108 osoba. Kaznena djela primanja mita bila su zastupljena sa 65 prijava ili 55,6%. Slijede kaznena djela davanja mita zastupljena sa 34 prijave, zlouporaba obavljanja dužnosti državne vlasti sa 5 prijava i kazneno djelo protuzakonito posredovanje sa 4 prijave. Dakle vidimo da su ti podaci zapravo u suprotnosti kako sa ocjenom same javnosti koja govori da je naše društvo izrazito korumpirano, tako i dakle s onim indeksima koje sam već prije spominjao. Dakle u pitanju je osnovni problem to je efikasnost cijelog sustava od istrage dakle do završetka pravosudnog procesa. Na ovakav način sigurno se ne možemo boriti protiv korupcije. Ono na što bi još htjeli upozoriti, tiče se dakle točke 4. koja govori o lokalnoj samoupravi. Naime, bilo bi dobro da svi zakoni koji se donose u ovom Saboru, da imaju nekakvu tu antikorupcijsku notu ili karakteristiku. Ovdje se govori kao dakle da će Zakon o neposrednom izboru župana, gradonačelnika, gradonačelnika Grada Zagreba i općinskih načelnika pridonijeti sprječavanju korupcije na lokalnoj razini. To bi možda bilo točno da je Vlada ostala pri onoj svojoj prvoj verziji Zakona o izboru gdje je, dakle, izbor tih čelnika su obavljali građani neposrednim izborima. Ali čuli smo prošli tjedan, dakle, sa sjednice Vlade da je Vlada išla s prijedlogom da te iste načelnike koje su izabrali građani na neposrednim izborima može smijeniti i Vlada na prijedlog predstavničkog tijela. Mislimo da to nije dobro i da će to itekako povećati mogućnost korupcije u našoj lokalnoj samoupravi. Jer će opet početi borba za vijećnike, često puta čujemo dakle da im se nudi svašta, puno toga, da ukoliko nekoj Vladi ili nekakvoj političkoj opciji ne odgovara trenutni načelnik, gradonačelnik ili gradonačelnik Grada Zagreba da se ide u akciju njegovog smjenjivanja preko predstavničkog tijela. Takvu situaciju imali smo, sjećamo se, kad je bila kriza u Gradu Zagrebu i vidjeli smo, dakle, kakve ono imamo posljedice. Mislim da ne bi smjeli ići, dakle, u ovakve promjene i da zakoni koje, dakle, donosimo budu zakoni koji će pridonijeti borbi protiv korupcije, a ne da otvaraju mogućnost, dakle, da se ta korupcija još i poveća. I za kraj, još jedanput, dakle, da ponovimo da ćemo biti suzdržani, dakle u podršci ovom programu, da sam program ne donosi ništa novoga. Rekli bi da bi nam svima nama služio kao nekakvo pranje ruku jer kao za smo, a opet se neće ništa promijeniti. Ono što nam je potrebno je striktna i nepristrana primjena zakona, poštivanje načela jednakosti svih pred zakonima, aktivnija uloga policijskih i pravosudnih organa uz ostvarivanje njihove samostalnosti pogotovo bez utjecaja politike. Također ono što je bitno, da svi ozbiljno shvatimo ovaj problem jer sadašnje stanje stvari pogoduje razvoju stavova kod naših građana, a pogotovo kod onih mlađih. Da za uspjeh u životu nisu bitne različite sposobnosti i talenti, marljivost i rad već sposobnost zaobilaženja zakona i podmazivanje na pravim mjestima. Hvala lijepa.
Hvala. Rasprava po klubovima u prvoj rundi je završena. Idemo na pojedinačnu raspravu. Poštovani zastupnik Slaven Letica.
Štovani gospodine predsjedniče, iz jutrašnjeg tiska ću pročitati naslove koji se odnose na ovu temu. "Nenad Šepić kazneno prijavio Mladena Bajića", "Mladen Bajić kazneno progoni Nenada Šepića", "Državno odvjetništvo istražuje Vladu Zeca", "Vlado Zec lažirao završni račun i maznuo milijun kuna dividenda". "Sin bivšeg šefa HUP-a krivotvorio i svjedodžbe iz škole stranih jezika", "Zajam Bevcu po nalogu Linića i Pankretića", "župan Ivan Jakovčić protuzakonito maznuo gradić u Istri", "Predsjednik Mesić izgubio kontrolu i u obračunu je sa svima". "Tajna akcija student USKOK na fakultetima, panika među profesorima". "Kirinovi vicevi protiv mafije", "Tko je prolupao, Račan ili novinari", "Mesić i Sanader smjenjuju šefove Alke" i "Zbog pomicanja sata unaprijed krave su pod velikim stresom". To su neki naslovi iz današnjih novina koji pokazuju kako su ozbiljni problemi korupcije u Hrvatskoj. Ja sam tu pripremio jednu "power point" prezentaciju. Idemo dalje. Možemo dalje. Evo ja ću vam kazati koje su moje opće ocjene ovog programa, a kazat ću da imam stanovitu tjeskobu jer je ministrica naslijedila jedna program kojem se zapravo ne zna pravi autor. Dobili smo dva dokumenta, jedan se zove "stakleni džep" i ovo je Vladin dokument. Oni su u 80% sadržaja istovjetni i već davno sam se zalagao za nužnost autorizacije papira koji dolaze u Visoki dom. Trebalo bi znati tko je to radio, kako i kako je dopustivo da se ponavljaju tekstovi. Što se tiče moje ocijene ovog Prijedloga programa ja ću je sažeti na ovih 5 točaka. One su malo radikalno postavljene. Prva je ocjena da je on teorijski bezvrijedan. Druga je da je ponižavajući za državne dužnosnike koji ga danas moraju braniti. Treći da je uvredljiv za hrvatske znanstvenike i za saborske zastupnike. Četvrto da je politički štetan za Republiku Hrvatsku i da je društveno sterilan kao svaki placebo lijek. Daljnji slajd. Dakle, da bi se napravila jedna ozbiljna nacionalni program treba imati 4 osnovne pretpostavke. Treba imati političku volju i ja pretpostavljam da postoji elementarna politička volja na strani vladajuće koalicije i na strani oporbe. Drugi element treba imati znanje teorijsko i praktično. Ovaj papir pokazuje da tog znanja nema. Treće, postoji, treba postojati društvena podrška koja sasvim sigurno postoji i da postoji javna podrška pa i medijska iz onih naslova, vidjet ćete da ona postoji. Idemo dalje. Idemo zapravo dva puta dalje. Što se tiče korištenja teorijskih spoznaja, ja sam tu naveo 7 međunarodnih institucija koje imaju sustavna istraživanja korupcije i koja imaju antikorupcijske i priručnike i projekte i programe. Ujedinjene nacije, Svjetska banka, Europska banka za obnovu i razvoj, OECD, Vijeće Europe, Europska unija i Međunarodna prozirnost ili "Transparency International". Sljedeći slajd. Htio bih skrenuti pažnju na velike razlike u istraživanju korupcije kad su u pitanju dvije institucije. Međunarodna prozirnost, "Transparency International" istražuje predodžbe građana o korupciji. Znači ona istražuje koliko mi kao građani dajemo i zbog toga u javnosti kad se ispituju građani postoji dojam da je puno ozbiljniji problem tzv. sitna korupcija. Znači, u zdravstvu, u socijalnim službama, u državnoj upravi, u obrazovanju i drugdje. Svjetska banka ima drugačiji pristup. Ona istražuje predodžbe tvrtki o korupciji. Idemo dalje. Još jedanput dalje. Sad ću vam iznijeti tu procjenu korupcije u Republici Hrvatskoj koju sam napravio na temelju relevantnih istraživanja Svjetske banke, OECD-a i međunarodne prozirnosti. Politička tzv. dužnosnička ili velika korupcija godišnje je u zadnjih 15 godina odnosila oko 800 milijuna eura. Administrativna službenička korupcija odnosila je kad su u pitanju uplate tvrtki prema istraživanjima Svjetske banke oko 200 milijune eura i kad su u pitanju uplate građana oko 300 milijuna i treće, profesionalna ili meritokratska korupcija je odnosila oko 400 milijuna eura godišnje. Idemo dalje, sad ćemo proći kroz slajdove da vidite, to su sve podaci Svjetske banke, idemo još dalje. Znači politička korupcija se svodi na dva tipa u hrvatskom zakonodavstvu još uvijek nepriznatih kaznenih djela, kazneno djelo zarobljavanja države … [[Govornik se ne razumije.]] , ja ću vam kazati kako se jednostavno može. Ako uzmete porezne prijave jednog bivšeg ministra gospodarstva 2000. godine kad je prijavio ostatak dohotka od 30 tisuća kuna i na kraju njegovog mandata kad je porastao na 35 milijuna onda se tu radi o klasičnom slučaju zarobljavanja države i postoji pojam utjecaja. Idemo dalje. Tu su definicije. Idemo dalje, oblici zarobljavanja države. Idemo još dalje, samo ćemo na, to su. Što se tiče zarobljavanja države Hrvatska je po velikoj korupciji, po korupciji zarobljavanja države, po korumpiranosti političara jedna od najkorumpiranijih zemalja u tranziciji otprilike 27% tvrtki ima neko iskustvo u korumpiranosti. Idemo dalje. Kad su u pitanju mali, još dalje, mali činovnici, još dalje. Evo vidite, po službeničkoj korupciji, korupciji malog činovništva smo na začelju tranzicijskih zemalja. To je dobro znati da i Palarić zna da ima dobre činovnike koji nisu korumpirani nego smo mi političari korumpirani, doduše ne svi. Idemo sasvim do kraja, do praktičnih mjera, dva zadnja slajda. Idemo dalje, još dalje. Evo to je jedan modem integralnog nošenja sa korupcijom koji bi vam predložio da usvojite. I zadnja dva slajda ćemo se zadržati. Što treba učiniti, strategijske odluke sam napisao. Prvo, ovu raspravu provesti do kraja i odlučiti se za drugo čitanje. Drugo, osnovati Hrvatski antikorupcijski savez koji bi se skraćeno zvao HASO kao savez za Europu, zatim u dva mjeseca pripremiti studiju prljave ruke, pregled istraživanja korupcije u Republici Hrvatskoj i tranzicijskim zemljama. Četvrto, u tri mjeseca pripremiti novi nacionalni program nošenja s korupcijom pod nazivom čiste ruke i čisti obraz za razdoblje do 2012. godine. I zadnji slajd koji ću tu iznijeti što bi trebalo konkretno napraviti. Novi Zakon o političkim strankama, novo izborno zakonodavstvo u jednom zakonu, prvi Zakon o lobiranju jer tu postoji apsolutno divljaštvo u ovom Saboru, a neki dan smo bili žrtve mobinga gdje su dvojica kolega nasjeli na provokaciju da smo mi proveli zakon, raspravu o jednom zakonu koji će sada civilne udruge slati u europsku i parlament i ne znam u Sud za ljudska prava da nas prikažu kao homofobe. Četvrto, osnivanje UZDE, Ureda za sprečavanje zarobljavanje države i borbu protiv političke korupcije. Peto, donošenje Zakona o Državnoj agenciji za povrat protuzakonito stečene imovine na tragu onoga što je predlagao klub HSP-a što je tu odbijeno, tu bi vam za uzor predložio britansku agenciju the … [[Govornik se ne razumije.]] agency, o tome je u ponedjeljak … [[Govornik se ne razumije.]] hrvatskoj televiziji o onim narko šefovima. I šesto i zadnje što će se svidjeti našem premijeru da se poslije HITRO HR osnuje interaktivni portal ČISTO HR po uzoru na bugarski antikorupcijski portal. Sve u svemu uz najveće simpatije prema 10 državnih dužnosnika koji su u dopisu navedeni kao oni koji na žalost moraju braniti ovaj kratki tekst, znači 10 državnih dužnosnika brani 21 stranicu, 2 i pol stranice po glavi državnog dužnosnika na temelju jednog programa za koji ni jedan moj student na prvoj godini studija iz prve seminarske radnje ne bi dobio prolaznu ocjenu. Konačno htio bih od vas kao predlagača gospođo ministrice doznati tko je doista radio taj program i koliko je to plaćeno. Hvala vam lijepo.
Hvala. Replika, poštovani zastupnik Marin Jurjević.
Kolega Letica, vi ste rekli da ne sumnjate u to da postoji dobra volja kod Vlade da se provede ovaj program. Ja sumnjam u to sve dok postoji i jedan primjer da Vlada na čelu sa premijerom Sanaderom učestvuje u koruptivnim aktivnostima. U Splitu su dva vijećnika HSU-a prešli nakon izbora s naše liste i dali vlast HDZ-u protiv kojega je glasalo 83% građana Splita. Zato su nagrađeni od premijera Sanadera i hrvatske Vlade na taj način što je jedan smješten u Upravno vijeće lučke uprave, drugi u Nadzorni odbor Brodo-Splita. Gospodin Šeks je ispravno na radiju rekao da bi takve slučajeve trebalo bezuvjetno kažnjavati, jer je to dokaz da postoji korupcija u društvu. Ja se sa njim slažem, ali ovdje je se pokazalo da je Vlada direktno učestvovala u korumpiranju nemoralnih političara kako bi HDZ osvojio vlast u gradu Splitu. Vi znate šta narod kaže na to. Znate šta kaže? Tko o čemu, kurva o poštenju.
Ne znam na koga ste mislili, da li, to je vrlo teško, ali molim vas gospodo kod replika replicirajte na navod onoga koga se osvrćete. Poštovani zastupnik Slaven Letica, odgovor na repliku.
Kolega Jurjević, u gimnaziji ste morali naučiti nešto o ljudskoj prirodi, da ljudi po definiciju nisu ni dobri ni zli, a pogotovo da nisu određeni stranačkim linijama. U ovim naslovima koje sam pročitao, osim u simpatičnom kontekstu sinjske alke ne spominje se dr. Ivo Sanader, a koliko sam vidio, a nisam dobio ni jednu repliku spominje se i vaš kolega Slavko Linić. Prema tome, nemojte ići tako daleko kad je u pitanju poštenje i nepoštenje, prigoda čini lopova, ali neki lopovi su lopovi velikih razmjera, a neki su mali sitni džepari, intelektualni i drugi. U programu primjerice nema ništa o nepotizmu što bi također trebalo ubaciti u program. Hvala lijepa.
I poštovana zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain, replika.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Slaven Letica, repliciram na dio gdje ste rekli da vjerujete da u Vladi postoji dobra volja da se razračuna sa korupcijom. Ja moram priznati da ste me izazvali na repliku zbog toga što kada bi zaista postojala dobra volja postoji jedan odličan program za razračunavanje sa korupcijom, a možete ga pronaći na stranicama transparents internationala. Prema tome, samo da se taj program primijenio na hrvatsku stvarnost zaista mislim da bi riješili sve probleme. Dakle, nisam sasvim sigurna da je postojala tako dobra volja. Zahvaljujem.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Slaven Letica.
Složio bih se s vama da političke volje dobre nema. Da je ima Ratko Čačić bi u tamnici odavno bio na temelju dokumenata koje sam na početku mandata dao i državnom odvjetniku i predsjedniku Vlade. Hvala vam lijepa.
Poštovani zastupnik Ivan Jarnjak. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege! Bila mi je namjera govoriti o borbi protiv mita i korupcije u smislu i nekih saznanja i nekih da velim iskustava u toj borbi. Međutim, ipak sam odlučio da prioritet dam jednom primjeru iz prošle vlasti koji sam osobno doživio jer je danas ipak usmjerena rasprava na to da se dokazuje tko je više korumpiran. Nije mi zaista to namjera i nije mi to cilj i sigurno da takvim putem imamo manje šanse se učinkovito boriti protiv mita i korupcije. Program koji je predložen, povjerenstvo koje će biti oformljeno će biti garant i ova vlast i Sabor da će se taj program i provesti. Ali dozvolite mi da kažem sada nekoliko riječi. U raspravi o proračunu za 2002. godinu rekao sam da imam žalbu i prigovor Tehnomehanike iz Marije Bistrice koja se javila na natječaj težak 600 milijuna kuna koji je raspisan 22.9.2002. godine za nabavku vatrogasnih vozila. Javni natječaj je raspisan. Između ostalih, javila se i Tehnomehanika na taj natječaj i bila je za 150 milijuna jeftinija od druge firme koja je dobila njemačkog konzorcija koji je dobio taj posao. Nakon javnog obraćanja i pisanja u novinama i mojeg traženja natječaj je poništen. Ali, onda se pojavi vijest u Jutarnjem listu 27. lipnja da je Vlada Republike Hrvatske na zatvorenoj sjednici, to je odgovor gospođi Antunović o transparentnosti, donijela odluku o direktnoj pogodbi i dala je za 604 milijuna kuna pogodila taj posao sa njemačkim konzorcijem. Ja sam odmah napisao pismo predsjedniku Vlade i zamolio odgovor kao saborski zastupnik i tražio sam ako se već ide formirati konzorcij zašto se ne formira konzorcij od hrvatskih vlada kao što je Tehnomehanika Marija Bistrica, Končar, Đuro Đaković i ostale firme koje su u stanju taj program metalo-prerađivačka industrija koja je u stanju taj program u Hrvatskoj potpuno izvesti. I sada opet gledajte čuda. Ništa ja nisam dobio odgovor. U Mariji Bistriji u toj firmi radilo je 230 ljudi i 230 ljudi je dobilo otkaz odnosno firma se raspala. Oni su danas bez posla a njemački austrijsko konzorcij je dobio taj posao i evo vozila ulaze u Hrvatsku, i to 600 milijuna kuna ukupne vrijednosti. I sada ja dobivam u 9. mjesecu 23.9.2003. dobijem odgovor od predsjednika Vlade Republike Hrvatske koji kaže ovako: "Povodom navedenog zahtjeva u tijeku je priprema cjelokupne dokumentacije te očitovanje u kojem će se u potpunosti odgovoriti na pitanje zastupnika Ivana Jarnjaka." Koliko ja znam prema našem poslovniku Vlada je dužna odgovoriti u roku od 30 dana. Ja dobijem odgovor nakon tri mjeseca da budem dobio odgovor. I taj drugi odgovor nisam nikad dobio. Vlada je otišla, posao je otišao, firma je propala. Jedino što je konstanta ostali su ljudi koji nemaju posla. Evo, toliko o primjerima. Je li netko nešto dobio za to, je li netko nešto primio za to, je li bilo tu mita i korupcije, ja to ne znam i ne mogu tvrditi. Ali sve sumnje govore da bez vraga nije dato za 150 milijuna skuplje u inozemstvo raditi nego ovdje u Hrvatskoj. I sada na kraju dozvolite mi da ipak nešto kažem o borbi protiv korupcije. Mislim da je bitno danas napomenuti ovdje i rasčlaniti kad je u pitanju korupcija. Mi imamo dvije vrste korupcije iako je jedna i druga opasna. Jedna je koja govori kada čovjek plati da bi ostvario svojom zakonom zagarantirana prava i to je dio koji apsolutno ide na uštrb nefunkcioniranja pravne države. To moramo jasno i glasno reći i to je taj dio u kojem se uglavnom onaj najveći broj ljudi javlja i to je taj dio za kojeg se posebno treba boriti da profunkcionira pravna država jer tog trenutka će nestati i tog dijela mita i korupcije. Stoga oni koji kažu da HR Hitro, da zemljišne knjige, da Centralna riznica da to nije antikoruptivni program. Pa ljudi, to je najveći događaj do sada u smislenoj antikorupcijskoj borbi. I drugi dio za kojeg se posebno zalažem da budu i daleko teže kazne jesu kada čovjek plati nekome da ostvari neko pravo na koje po zakonu nema pravo. Predlažem da se to podijeli i u kaznenoj politici jer ovaj drugi dio je upravo u smislu ostvarivanja prava nekih materijalnih sigurno jer na kraju se sve na to svodi za ono što nema po zakonu pravo. I u tome koji sudjeluju državnici, službenici ili bilo tko na taj način sudjeluje to je kategorija koju treba posebno kažnjavati. I zadnje, kad je u pitanju bilo formiranje USKOK-a koji smo mi podržali i rekli da je to dobro, onda sam posebno rekao da smatram da i u USKOK-u ali i u ovom programu bi trebalo stajati da onaj tko mora platiti da bi ostvario pravo na zdravlje da se to stavi pod tu treću odnosno ili hoćete prvu kategoriju kao najteži oblik mita i korupcije. Hvala lijepa.
Hvala. Replika poštovana zastupnica Milanka Opačić.
Pa gospodine Jarnjak, vi ste u svojoj raspravi većinu rasprave potrošili na priču o bivšoj Vladi. Bilo bi puno bolje možda da ste govorili o problemima danas i u radu vaše Vlade jer ste vi sada na vlasti. Naime bivša Vlada je mišljenje građana o svom radu dobila na zadnjim izborima. Građani su rekli sve ono što smatraju da nismo dobro radili. Puno su nam toga prigovorili. Međutim nikad nam nisu prigovorili da smo u toj svojoj vlasti bili nepošteni [[Upadice se ne razumiju.]] Budući da, budući da ste vi sada ovdje rekli neke stvari bilo bi dobro da nakon gotovo tri godine mandata procesuirate te lopove iz bivše Račanove Vlade.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Ivan Jarnjak.
Kolegice Opačić iznio sam jedan primjer u kojem je netransparentno potrošeno 600 milijuna kuna. U kojem je netransparentno odobren posao inozemnom dobavljaču protiv čega nemam ništa. To je tržišna utakmica. Ali skupljem za 150 milijuna kuna od domaćeg u kojem je 230 ljudi ostalo zbog toga bez posla. I nijednog trenutka nisam rekao da je ta Vlada bila nepoštena. Nek sam rekel: "Nekaj tu ipak smrdi." I dalje smrdi, a da smrdi to su namirišali i naši odnosno vaši birači koji su vam zbog toga rekli: "Nekaj tu smrdi" pa su rekli "Ne bumo im dali povjerenje." Hvala lijepa.
Poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče. Poštovana gospođo ministrice sa suradnicima, kolegice i kolege. Dok nam Vlada podastire svoj Prijedlog Nacionalnog programa suzbijanja korupcije od 2006. do 2008. godine neprijeporni objektivni pokazatelji svjedoče o tome da Hrvatska gubi bitku sa korupcijom. U zadnje dvije godine u Hrvatskoj se stanje glede korupcije drastično pogoršalo. Takvo stanje stvari izaziva ozbiljnu zabrinutost i naravno je da mora mobilizirati sve čimbenike u hrvatskom društvu i državi kako bi se taj negativni trend zaustavio i stvari počele poboljšavati. Istina je da i Vlada ovdje sada zaziva jedinstvo. Međutim odgovornost vlasti svakako da je veća od odgovornosti građana. Odgovornost vlasti je najveća. Kako se vlast ponaša tako ona i svjedoči misli li ona zaista ozbiljno. Transparency International je nedavno objavio rezultate opsežnog istraživanja o percepciji korupcije provedene, provedeno u 159 zemalja i po tom istraživanju Hrvatska se ponovo vratila na ono mjesto gdje je bila, gdje smo je mi zatekli 1999. godine. Pod kraj te godine. Krasno je pokrenuta Hrvatska. Smještena je tako Hrvatska uz Burkinu Faso, Egipat, Le Soto, Saudijsku Arabiju i Siriju. To je krasno pokrenuta Hrvatska. Da li su to građani očekivali? Je li to ono izborno obećanje: "Pokrenimo Hrvatsku!" Evo vidite gdje ste je smjestili. Tako i po mišljenju građana u Hrvatskoj jedan od najvećih problema koji je ujedno i najveća prepreka Hrvatske ulasku u Europsku uniju postalo je upravo korupcija odnosno pitanje korupcije. Korumpiranost onih koji trebaju biti stup države i društva, namještanje poslova i zaposlenja, korupcija u jedinicama lokalne samouprave, sve su to problemi koji su drastično pritisnuli ovu zemlju. Da su hrvatski građani jednostavno očajni zbog korupcije i da smatraju da Hrvatska grca u korupciji pokazuju istraživanja i prezentacija globalnog barometra korumpiranosti. Tako su po tom istraživanju hrvatski građani kao najveći problem naveli nizak standard, nezaposlenost i korupciju. 80% hrvatskih građana izjavilo je da jedva pokriva osnovne životne troškove. Jednako tako i poslovni ljudi korupciju i namještanje poslova vide kao najozbiljniji problem u svome poslovanju. To su i razlozi zbog kojih i strani investitori ne ulažu u Hrvatsku dovoljno. Direktor USD-a za Hrvatsku je samo prije nekoliko dana objavio da su razlozi zbog kojih za strane investitore Hrvatska je još uvijek rizična zemlja jeste upravo korupcija, birokracija, neriješena pitanja, pitanja oko izdavanja građevinskih dozvola. Također je Svjetska banka prije samo nekoliko dana objavila rang listu konkurentnosti po kojoj je Hrvatska svrstana na 118 mjesto od 180 ispitanih zemalja. I nedavno odgađanje usporedbe domaćeg zakonodavstva sa zakonodavstvom Europske unije za područje pravosuđa nije naravno i ne mora biti samo po sebi katastrofično ali iz Bruxellesa s najvišeg ranga našem najvišem rangu stigao je ovakav odgovor: "Ne dolazite u Bruxelles dok ne sredite tu situaciju sa vlastitom korupcijom." To je poručeno. Vidite tu odmahivanje rukom samo utjeha ili ublažavanje problema neće pomoći. Također tu niti može biti mjesta niti ima razloga za ljutnju. Kao argumenti navode se digitalizacija zemljišnih knjiga. Molim vas lijepo projekt sređenja katastra i zemljišnih knjiga započeo je 2002. godine. Istina je gospodo da taj program odnosno nastavak ovog programa ne ide u dobrom smjeru jer se sada samo vrši digitalizacija uglavnom i prepisuju netočni podaci. Stvar je u tome da se upravo isprave zemljišne knjige, usklade sa stvarnim stanjem što je svakako mukotrpniji posao a onda se problikuju u elektronski oblik. Prema tome to je program koji je, koji se sada nastavlja ali usporeno i ne onako kako je bilo za, kako je bilo za očekivati. Isto tako često se ističe ovdje i "Hitro HR". Međutim to nije argument koji obara navedene egzaktne pokazatelje i shodno njima objektivnu ocjenu. Svakako da program "Hitro HR" može pomoći. Naročito ukoliko mu se proširi obim za građenje suštinskih poslova; izdavanje građevinskih dozvola primjerice što se svugdje u svijetu smatra kao jednim od područja najveće opasnosti od korupcije. A ne ovi poslovi koji inače se mogu poštom obaviti. Dakle oni suštinski dio poslova upravo se očekuje da bi trebao preuzeti "Hitro". Ali ono što je najvažnije upravo kroz taj program "Hitro" ne smije se, ne smiju se olakšati zlouporabe dužnika, a to je upravo kroz izmjenu određenog zakona i učinjeno. Čitav niz afera i skandala koji gotovo od početka opterećuju ovu vladavinu ozbiljna su prepreka u percepciji da je stoga upravo ova vlast voljna i sposobna boriti se s korupcijom. Dapače čitav niz događaja i ponašanja koji svako malo uznemire javnost stvaraju dojam da se tu više ne radi o sporadičnim pojavama. O pojavama izoliranim od bitnih obilježja načina ove vladavine već upravo o njezinoj biti političkog djelovanja. Iza tanke obloge europskog izraza naziru se autokratske i počesto korupcijske tendencije ove vlasti. Političke ali i ne samo političke demokracije ne može biti ukoliko se manipulira masama. Upravo stoga vlade širom svijeta ponukane su objavljivati sve više informacija. Karakteristika totalitarnih težnji leži upravo u zadržavanju monopola nad informacijama. Stoga je osnovni i polazni zakonodavni akt u borbi protiv korupcije prije svega u njezinom preveniranju Zakon o pravu na pristup informacijama koji je donesen još 2003. godine. I upravo po tom zakonu Upravni sud Republike Hrvatske osudio je predsjednika Vlade Republike Hrvatske dr. Ivu Sanadera za nepoštivanje tog zakona, a zbog uskrate informacije novinarki. Da li je koecidencija nakon toga predsjednik koji je bio predsjednik Upravnog suda gospodin Mladen Turkalj čitav niz godina, dakle preživio je nekoliko Vlada i mandata. Više nije predsjednik suda. Ja osobno uopće ne vjerujem u takvu koecidenciju. Osim toga, nakon micanja s te čelne pozicije upravo u tijeku o tome je govorilo upravo u ime kluba gospođa Antunović. Maknut je čovjek iz Šibenika. Jedini kandidat sa svim preporukama, Vlada se hvalila kako je to primjer recimo Općinskog suda u Šibeniku i sređenja zemljišno-knjižnog stanja nije imenovan. Obrazloženje je neformalno da je to osoba koja je bliska SDP-u. Ja mislim tko je dao takvo obrazloženje nije blizak sa vlastitom pameću, jer to je nešto prestrašno. Objektivni pokazatelji govore jedno, ali eto nekome se čini nekakva blizina. Tu nikakva vidite otvorena vrata kao propaganda ove Vlade kojima se građanima sugerira njezina otvorenost, transparentnost odlučivanja, pa bez obzira kolika su sredstva u to utrošena neće tu pomoći. Bijegom od realnosti u neki virtualni svijet ne postižu se i realni rezultati. Dapače, od otvorenih vrata došli smo do klauzure. Zato je vlast koja je naumila barem deklaratorno disciplinirati druge dužna i pozvana prije svega ispitati vlastito djelovanje. Gospodo, sada je o vama riječ. Možda za početak dobro bi bilo i ohrabrujuće da bi sama Vlada podvrnula se dakle tom prvom, temeljnom anti korupcijskom zakonu i počne odgovarati na tražena pitanja javnosti. Ja osobno kao zastupnica već u dva navrata ne mogu dobiti pitanje, ne mogu dobiti odgovor na pitanje koliko je novih ljudi zaposleno u javnoj upravi. Upravi odgovarajući na pitanje iz svijeta koji su vam uvjeti za primanje u javnu službu nema odgovora. Zato je prva zadaća ove vlasti počistiti u vlastitim redovima i institucijama. Međutim, upravo to se ne događa. Lakše je pisati program nego po njemu postupati. Vidite, kako vjerovati Vladi i da li joj vjerovati uz najbolju nakanu ako upravo na stranici 4. ovog Prijedloga nacionalnog programa Vlada doslovno piše da Nacionalni program sa akcijskim planom koji je bio usvojen 2002. godine nije proveden. To doslovno stoji. A vidite što Vlada piše za svijet. Ovo je odaslano u svijet misleći možda ste mislili da mi kući ne znamo što vi pričate vani, pa na stranici 12. dokumenta koji ste uputili vani doslovno stoji. U travnju 2001. godine Hrvatska je usvojila Nacionalni program za borbu protiv korupcije zajedno sa akcijskim planom. Većina mjera predviđeni Nacionalnom strategijom za borbu protiv korupcije već su ostvarene i na sve upite kojima svijet pita i Europa vi odgovarate upravo s onim što ovdje želite negirati ono što je već provedeno. Ničim novim se niste uspjeli pohvaliti. Međutim, manje je važno ono što piše u dokumentu. Dakle, vrlo je važno kako se Vlada ponaša. Nisu važni ni ovaj program inzistiranja na onom starom, niti je problem u tome da je donesen ili da se donese novi. Bitno je ono koliko, kako Vlada zaista svjedoči svojim primjerom da je zaista voljna i kadra obračunati se sa korupcijom. Da li Vlada u kojoj sjedi ministar Vukelić jeste primjer za to? Onda bi to možda bio primjer … [[Govornik se ne razumije.]] plan.
Hvala. Zastupnik Kruno Peronja ispravak netočnog navoda.
Gospodine predsjedniče, gospođo ministrice, kolegice i kolege. Upravo je kolegica nekoliko puta netočno navela da strani investitori nisu zainteresirani za ulaganje u Hrvatskoj, jer da je to zbog između ostalog sporosti administracije, korupcije itd. Međutim, podaci svakodnevno govore da su upravo jako zainteresirani. Zainteresirani su za kupnju Splitske banke, promet nekretnina je povećan. Dakako oni koji ne žele riskirati oni će čekati kada Hrvatska uđe u Europsku uniju tada će … [[Govornik se ne razumije.]] stranih investitora doći na hrvatski Jadran, a oni koji žele više riskirati, a manje platiti oni svakodnevno to rade upravo po službenim statističkim podacima o kupnji nekretnina u Hrvatskoj kao i banaka.
Drugi ispravak poštovani zastupnik Gordan Jandroković.
Poštovani gospodine predsjedniče, ja imam dva ispravka. Prvo nije točna tvrdnja uvažene kolegice Antičević da postoje objektivni podaci da Republika Hrvatska gubi bitku sa korupcijom. Naveo bih dva argumenta. Prvo bih želio reći ono što govore drugi o nama, a to je izjava potpredsjednika Europske komisije zaduženog za industriju i poduzetništvo … [[Govornik se ne razumije.]] koji je posebno istaknuo hrvatski projekt HITRO-HR kojima je prije nego u Europskoj uniji, u nekim zemljama Europske unije uveden one stop schop za otvaranje malih i srednjih tvrtki, a ocjena je Europske komisije da je Republika Hrvatska vodeća zemlja regije glede poboljšanja poduzetničkog ozračja za poticanje malih i srednjih tvrtki. Isto tako, sigurno je da Hrvatska ne bi dobila najpovoljniji kredit do sada od Europske investicijske banke za dogradnju ceste Zagreb – Rijeka po najpovoljnijim uvjetima dakle do sada. Da je Hrvatska korumpirana zemlja to se sigurno ne bi dogodilo i na kraju samo želio bih reći gospođa Antičević ponovo spominje odgodu screeninga za poglavlje pravosuđa, svjesno govori neistine jer i predstavnik Europske komisije koji je bio u Dubrovniku, a gospođa Antičević je bila nazočna na tom sastanku jasno i nedvosmisleno rekao da je screening odgođen iz tehničkih razloga na traženje predstavnika Europske komisije.
Poštovani zastupnik Josip Đakić slijedeći ispravak netočnog navoda.
Gospodine predsjedniče, ispravit ću netočan navod uvažene kolegice Antičević gdje je ustvrdila da je pripadnost SDP-u bila spornost u imenovanju predsjednice određenog suda. Ja vas uvjeravam da je to apsolutno netočno, nego su mjerila kriterija koji govore o tome da li kolege suci podržavaju takovu osobu za predsjednika ili sigurno oni koji govore o tome da li će ona biti imenovana ili ne, ali ću navesti ono što je točno da je gospođa Antičević u svojem mandatu napisala u obrazloženju da je predsjednica suda podobna za to mjesto zato što je obavljala niz godina dužnost, a gospođa 8 godina nije bila u radnom odnosu te nije bila nikada predsjednica suda u Virovitici.
Poštovana zastupnica Božica Solić, ispravak netočnog navoda.
Hvala lijepa. Evo nije točno gospođo zastupnice da vama Vlada nije dostavila odgovor na vaše zastupničko pitanje gdje ste naveli pitanje Vladi koliko je novih zaposleno od kada počinje mandat. To nije točno. Prije mjesec dana vam je dat odgovor na to vaše zastupničko pitanje i vi to trebate znati. Ali ja bih vas sada pitala koliko ste vi otpustili branitelja, koliko ste otpustili policajaca.
Dobro, hvala. To više nije ispravak.
Veleposlanika, i koliko ste svojih SDP-ovaca zaposlili na radna mjesta?
Poštovani zastupnik Mario Zubović.
Gospodine predsjedniče, gospođo ministrice, kolegice i kolege. Mi danas ovdje raspravljamo o prijedlogu Nacionalnog programa suzbijanja korupcije od 2006. do 2008. godine. Međutim, kako ova rasprava je počela ne raspravlja se o suzbijanju korupcije nego se želi politizirati ovakav jedan zakon napadajući Vladu i optužujući druge političke stranke za korupciju. Ja bih želio da se više raspravlja o Zakonu o mjerama, o sprečavanju korupcije. I žao mi je da se svjesno iznose neistine. Gospodine Jandroković je već rekao, neki dan smo bili u Dubrovniku i bila je i gospođa Ingrid s nama u Dubrovniku i gospodin Pier Birel je jasno rekao kad je shvatio, Pier Birel, direktor u Dubrovniku je jasno rekao, odgoda screeninga za pravosuđe, on je rekao ja sam kriv za to, ja sam napravio tu odgodu iz tehničkih razloga. Jer prijašnje zemlje koje su ušle u Europsku uniju nisu imale u screeningu neke elemente koje sad Hrvatska i Turska imaju. I ja sam napravio da se odgodi taj screening. Gospođa Antičević je bila prisutna i to je čula. Gospodin Birel je to izjavio i odgovorio gospođi Pusić. Ne znam zašto sada neistinito, budući javnost gleda ovu našu raspravu, zašto mi tu javnost neistinito informirano. Vi ste tamo čuli što je gospodin rekao da to nema veze sa hrvatskim pravosuđem, sa položajem hrvatskog pravosuđa u društvu i ovo je čista obmana. Za početak. U najširem smislu korupciju smatramo svaki oblik zloporabe ovlasti radi osobne i skupne koristi, bilo da se radi o javnom ili privatnom sektoru. Korupcija spada u pojmove kojima je teško odrediti sadržaj, budući da se njeno značenje mijenja i različitom vremenskom, društvenom i političkom kontekstu. Klasično shvaćanje korupcije u političkoj znanosti polazi od ideje o tome da je korupcija izraz kvarenja moralnih vrijednosti društva. Pojavom modernog i demokratskog društva korupcija se ne smatra samo moralno štetnom već jednom od uzroka neučinkovitosti države. Korupcija je dakle ponašanje koje je devijacija od normalnog obavljanja javne dužnosti radi osobne koristi. Ona je kršenje normi radi ostvarenja osobnog interesa. To je fenomen karakterističan u većoj ili manjoj mjeri za sve zemlje koje se nalaze u fazi prijelaza prema tržišnoj ekonomiji. Privatizacija velike društvene i državne imovine znači prenošenje velike vrijednosti u privatne ruke, što pak znači enormnu mogućnost bogaćenja na račun javnog interesa. Upravo je taj proces približio tranzicijske zemlje iskušenju korupcije. Uz to korupciju potpomaže i slaba država, a taj pojam pokazuje nesposobnost država tranzicije da se nose s problemom dobrog funkcioniranja vlasti. Jer tranzicija ne znači samo pretvorbu od socijalizma u demokraciju i od socijalizma u kapitalizam, već i niz drugih promjena. Prije svega riječ je o psihološkim i društvenim promjenama jer su ljudi izgubili čvrste orijentire pokazuje se koliko u takvim okolnostima vrijedi značaj primjera. Ako su se preko noći obogatili pojedinci, problematični po svojim moralnim vrijednostima, a prosječni po inteligenciji i sposobnostima to znači da je zavladalo stanje pretjeranog traženja uspjeha. Takve okolnosti u tranziciji pogoduju korupciji. Fenomen korupcije ima različite uzroke koji mogu ekonomske, institucionalne, političke i socijalne naravi. Male plaće državnih službenika, te njihovo kašnjenje, nedolazak pravne volje u borbi protiv korupcije, netransparentnost pravnog sustava, neodgovarajući računovodstveni sustav, pad moralnih vrijednosti uzrokovan korupcijom na visokoj razini. Sve su to uzroci karakteristični za razvijene korupcije, za razvijane korupcije u društvu. Kod nas se u Hrvatskoj korupcija vrlo često dovodi u vezu sa urbanističkim planiranjem i dozvolama za izgradnju objekata. Mnogi bi se zakleli kako u lancu ishođenja raznih suglasnosti nema karike za koju se nešto nije zalijepilo. U određenoj mjeri vjerojatno je to istina. Ali kako je urbanizam slika stanja društva to znači da su i svi njegovi segmenti jednako čisti ili rekli bi Dalmatinci šporki od zdravstva, prosvjete do svih medija i uprave. Isto tako jednako od najniže ljestvice odlučivanja pa do vrhova vlasti. Pored toga ne korumpira se samo novcem već i političkim efektima, svejedno radi li se o pojedincu ili stranci. Kad god su ljudi u poziciji moći i odlučivanja urbanizam je samo slika na kojoj se sve to može najbolje vidjeti, bilo da se radi o odlučivanju o namjeni nekog prostora ili odobrenju postave dva kioska na atraktivnoj lokaciji. Dakako i o tome treba raspravljati i odlučivati, ali ljudima svašta prođe kroz glavu kad čuju neke nelogične odluke ili vide neprimjerenu brigu zaduženih za neke gradske probleme. Podmitljivost nekih ljudi ne može se nikako opravdati, ali nažalost to nije ono najgore što nas može u društvu znači. Ono gore od korupcije … [[Govornik se ne razumije.]] poduzetništva je kad zbog korupcije poduzetništva uopće nema. Kad se ništa ne radi i kad nitko ništa ne odlučuje da ga ne bi optužili da je kupljen. Kad se sve odluke odgađaju u nedostatku petlje da se donesu kad nastupi apsolutno ništa. Postoji li šansa za bilo kakav gradski projekt za kojega će netko stati, riskirat ćemo da ga se premda nezakonito proglasi korumpiranim? U međuvremenu neka Državno odvjetništvo i MUP rade svoj posao, jer otkrivajući mitologiju i korupcije daju šansu za normalan rad i donošenje odluka. Onaj koji nije korumpiran zna da to nije i to mora biti dovoljan razlog za odluku za koju misli da je prava. Korupcija koči ekonomski napredak, stvara prepreke za buduće proizvođače i poduzetnike te istiskuje potencijalne strane investitore koji dolaze iz zemalja sa razvijenom regulativom. Također, korupcijom se povećava i zaoštravanje društvene razlike, potiču nastojanja da se nepoštenim načinom živi iznad mogućnosti i bogatim omalovažavanjem vrijednosti strpljivog rada, štednje i poštenja. Korupcija unazađuje ekonomsku efikasnost, otima sredstva od siromašnih i daje bogatima, povećava troškove poslovanja, izopaćuje javne rashode i odbija vanjske ulagače. Tko funkciju koristi za osobni probitak taj ugrožava sam temelj struktura vlasti i ekonomije. Zbog raširene korupcije gospodarstvo se ne razvija sukladno pravilima slobodnog tržišta, produbljuje se siromaštvo stanovnika i raste nepovjerenje u državne strukture. Borbom protiv korupcije treba se vrlo brzo postići cilj povećanja efikasnosti privatnog sektora, zatim cilj ubrzanog ekonomskog razvoja i povećanja efikasnosti države i lokalne samouprave. Svi ciljevi mogu se postići samo implementacijom sveobuhvatne i dugoročne održive strategije za borbu protiv korupcije. Hvala.
Hvala. Malo prije bilo je izlaganje poštovane zastupnice Ingrid Antičević Marinović i bile su replike zastupnika Željka Kurtova i potpredsjednika Milinovića, ja sam ih upisao, ali ih nisam pročitao, molim oprostite. … [[Upadica se ne čuje.]] Da, sad ne možemo to više vraćati natrag jel', pa ćemo sada ići na replike. Poštovani zastupnik Željko Kurtov, prva.
Poštovani predsjedniče, poštovana ministrice, kolegice i kolege. Ja bih htio u ovoj replici konkretizirati stvari i probati sa nekim primjerima. Primjer županijska vijećnica u Zadru postavi pitanje i dobija prijetnje. Gospodo ne ostaje se samo na prijetnjama nego imamo i stvarno dizanje auta u zrak, palenje auta. Znači građani koji imaju hrabrosti ili političari, dožupan recimo zadarski, imao je nedavno zapaljeni auto, usprotivili su se nekome i nečemu i takvim radnjama nastradaju na razne načine, palenjem auta eskplozivnim napravama, neulaskom zemljišta ili ne dobijanje koncesija u prostornom planu, to su samo jedne od osveta ljudima koji se osude govoriti nešto javno. Imamo primjer još jedan. Sadnja trajnih nasada na poljoprivrednom dobru Vrana, vlasnik Stiv bubalo. Konkretno sam osobno zvao Državni inspektorat, Ministarstvo poljoprivrede, saborski Odbor za poljoprivredu, a nitko mi nije mogao u tom pomoći ni konkretno reći kako da se to zaustavi, što je najvažnije za taj nasad ti ljudi koji su to sadili dobili su i poticaj od Ministarstva poljoprivrede. Općinsko vijeće Općine Pakoštana donijelo je jednoglasno odluku da se to preispita i da se tuži gospodu kako su mogli to posaditi i sada me zanima što će se desiti s tim dalje, jer meni nije jasno ako se na ovim stvarima od malog čovjeka, od male općine, od grada neće krenuti u akcije, mislim da sva ova nabrajanja koja mi ovdje danas pričamo u smislu opće općenitog, mislim da neće nam dati rezultate. Mislim da trebamo na konkretnim stvarima i konkretnim čimbenicima napraviti neke.
Hvala. Poštovana zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
Evo što kaže kolega da ja obmanjujem javnost i da smo bili na zajedničkom parlamentarnom odboru Vijeća Europe i Hrvatske i to je točno i tamo je također točno nije bilo govora uopće o korupciji, bile su neke druge teme, pitanje manjina i ostalo. Ova tema se nije postavljala na dnevni red ovaj put i točno je rečeno upravo da se screening za pravosuđe odgađa iz tehničkih razloga. To je točno. Međutim mi smo svi ipak dugo u politici pa možemo razumijetii diplomatski govor. Ja mislim da ga vi to trebate razumjeti, na vlastito i vi predsjedniče odbora. Ali pustimo sada parlamentarce. Vidite ovo o čemu sam ja govorila, to je rekao gospodin Olli Rehn našem premijeru Ivi Sanaderu, a vama Ivo Sanader nije prenio što mu je reko Olli Rehn, ali je odgovorio upravo zahvaljujući tome da se treba nastaviti borba i uporna borba, nemojte se uznemiravati, smirite se. Dakle da želi i na tom planu nešto i napraviti, on je odgovorio sa ovim papirom, bolje bi bilo da je to učinio djelima a ne papirom.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Mario Zubović.
Pa opet netočno i neistinito. Ja nisam spominjao gospodina Rehna ono i tamo sam rekao što je bilo u Dubrovniku. Rečeno je da je screening za Hrvatsku odgođen iz tehničkih razloga, a vi želite i to politizirati. Vi želite reći da se iza toga krije politika. Na odboru gospodina Račana kada je gospodin Drobnjak iznio taj podatak da se odgađa screening za jesen, gospodin Drobnjak je bio ismijan i od predsjedavajućeg i od gospođe Pusić i probao je uvjeriti gospodu da to nije zbog stanja u pravosuđu u Hrvatskoj nego zbog tehničkih razloga. Nakon nekoliko dana došao je veliki naslov u novinama "Račan: Sanader potpomaže korupciju". To je cijeli jedan slijed događaja koji je išao i danas ova rasprava od vas gdje se napada Vlada ide u tom smjeru da se želi prikazati vladajuću strukturu bahatom korumpiranom, vratiti na ono što je bilo prvih deset godina. Mi smo 2000. izgubili izbore jer su ljudi takovi bili. Mi smo sada neki drugi ljudi i vi nećete uspjeti u tome da HDZ prikažete onakvim tko je izgubio izbore, a to bi htjeli i htjeli i htjeli bi premijera pokazati da potpomaže korupciju, to jednostavno nije točno. Meni je žao ali uspjeti nećete.
Poštovana zastupnica Dragica Zgrebec, sljedeća replika.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa kolega u svom uvodnom dijelu žali zašto se malo raspravlja o samom programu, a iznosu se tako neki primjeri i neistine. Pa vi ste očito prečuli raspravu kolege Hebranga koji je govorio u ime HDZ-ovog kluba i upravo na taj način otvorio raspravu o ovom programu. Posebno je rekao, mogli smo uzvratiti stostruko u odnosu na to što vi govorite, jer za to imamo dokaze pa je onda nabrojio od stambene izgradnje do nekakvih 70 milijuna kuna informatizacije u zdravstvu, Ekscelsior, Sunčani Hvar itd. itd. Ako je on to rekao u ime kluba HDZ-a pa onda s može postaviti pitanje, zašto vi koji se to znate, imate dokaze o korupciji, o kriminalu ništa ne poduzimate u ove 2 godine što ste na vlasti? Isto tako može se postaviti pitanje zašto ovaj 3-godišnji nacionalni program suzbijanja korupcije, dakle, od 2006. do 2008. donosite tek u 3. godini mandata. Dakle, izgubili ste 2 godine mandata da biste počeli obračun sa ovako velikim zlom koje vlada u Hrvatskoj. Očito je da vas to do sada nije zabrinjavalo a očito je i da su nekakvi poticaji došli s nekakve druge strane kad vas je to konačno počelo zabrinjavati.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Mario Zubović.
Ja se s vama slažem to što ste rekli da je s naše strane počelo tako. To se slažem i to mi je isto žao. Pitali ste zašto smo 2 godine izgubili? U 2 godine smo trebali donijeti zakone, propise, pripremiti da se može ovakav jedan zakon donijeti. Bilo je potrebno vrijeme. Ja isto ovdje imam dosta stvari koje mogu navesti koji sumnjaju na korupciju iz bivše Vlade, ali ako ne bude potrebno ja s tim neću ići jer nije potrebno da mi naše građane dovodimo u situaciju da se oni moraju opredijeliti jeste li vi ili mi više korumpirani. Svi smo mi iz iste države, svi smo mi iz istog grada i mi svi želimo riješiti korupciju u Hrvatskoj. Barem ja tako mislim.
Poštovani zastupnik Slavko Linić, sljedeća replika.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Moj kolega Zubović žali što ne razgovaramo o temeljnom dokumentu koji je danas pred nama, o programu. E sad ja postavljam pitanje. Da li je moguće da danas ministrica iznosi temeljni dokument u kojem piše da ono što je doneseno prije 2 godine je samo bio slovo na papiru, a u papirima i dokumentima koji se šalju van govori se o aktivnostima Hrvatske države, da je ipak dobar dio toga realiziran. To se govori u temeljnim dokumentima. Da li to znači da lažemo svijetu? Zašto o tome ne otvaramo raspravu? Gdje je moguće 3. godina mandata Sanaderove Vlade da postoji dokument. Jer to je postojeći dokument dok god ovaj ne usvojimo u petak. To je postojeći dokument. Zašto Vlada po tom dokumentu nije radila? Zašto danas o tome ne govorimo? Vidite, da Vlada govori kako je radila po tom dokumentu tada bimo mi govorili o kažnjavanju svih onih iz prethodne Vlade koji su radili kriminal. O kažnjavanju jer Vlada treba kažnjavati. Vi velite kao saborski zastupnik, imam neke papire. Zašto ih ne dostavite državnom odvjetniku? Njegov je posao procesuiranje i proganjanje. I to je ono što od nas traže građani, to je ono što od nas traži Europa. Izvolite procesuirati, nemojte jedan drugoga štititi. Izvolite procesuirati. Danas je ministrica trebala govoriti o rezultatima tog procesuiranja. Nije govorila, nije govorila, a da je poštivala postojeće dokumente nešto bi o tome rekla. I vidite, to je naš osnovni problem. Ne radimo po dokumentima a kad donosimo dokumente pokušavamo reći svijet počinje od nas. Do 2004. nije postojalo ništa. Sve počinje sa Vladom Ive Sanadera. To je ono što takvi dokumenti teško mogu povući da budemo zajedno, teško mogu rezultirati akcijama s kojima će biti zadovoljni građani.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Mario Zubović.
Gospodin Linić kaže da bi Vlada trebala kažnjavati. Ja ne znam kako to Vlada, koga Vlada kažnjava? Na koji način Vlada može kažnjavati? Vi bi to kao ozbiljan političar i želite se prikazati mogli znati da Vlada nije institucija koja kažnjava. Prema tome, a druga stvar vi kažete 2 godine ova Vlada je tek sada donesla ovakav zakon. A vi ste donesli 2002., i vi ste 2 godine izgubili po tome. To ste zaboravili. Pa samo bi htjeli nas napadati. Ajmo mi raditi na ovom dokumentu, a nemojte samo napadati one druge. Ja mogu vama tu iznijeti i pitati zašto je "Croatia osiguranje" izgubila kompletna vozila policije Hrvatske i otišla se osigurati u "Euroherc", a danas je pomoćnik ministra, gospodin Sobol, danas direktor u "Eurohercu". Odgovorite, odgovorite zašto su kompletna vozila iz "Croatia osiguranja" otišla u "Euroherc". Jel to možete odgovoriti? Tisuće i tisuće vozila Ministarstva unutarnjih poslova su otišli u privatno osiguranje. Vaši tu kolege ministri kad su to čuli nedavno su rekli da to nije istina, da to nije moguće. Moguće je.
Poštovana zastupnica Ivana Sučec-Trakoštanec.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče i evo vrlo kratko ću se ja osvrnuti dakle isključivo na … [[Govornik isključen, ne čuje se.]]
Replika, poštovana zastupnica Milanka Opačić. Ispričavam se i jednoj i drugoj dami.
Evo moj kolega Zubović je ovdje govorio o tome kako korupcija tjera vanjske ulagače i kako je korupcija loša za gospodarstvo. Ma kolega Zuboviću, to je sve skupa točno, ali loše je to što je npr., vaša Vlada sa "Bechtelom" išla u direktnu nagodbu, pa naravno Vlada Ive Sanadera. I mislim da je konkretno u nekim slučajevima baš premijer Sanader bio tak koji je donio odluku da se neke stvari tako donesu. Npr., oko "Kamen Ingrada" je direktno on utjecao u Vladi da se gospodinu Zecu otpiše ni manje ni više nego 30 milijuna kuna. Kakva je to poruka gospodarstvenicima. Tako smo saznali i za "Liburniju", tek nakon toga što je gospodin Ostoja rekao da je platio 500 tisuća kuna za kampanju. S druge strane mi onda saznamo da je ta ista Vlada na čelu sa Ivom Sanaderom donijela jednu odluku u kojoj će se nagodbom gospodin Ostoja dobiti ne 500 tisuća kuna nego 700 milijuna kuna. Mene sad, pitanje je koliko je platio ustvari HDZ-u? Je li 500 tisuća kuna ili puno više od toga. Loša je poruka sasvim sigurno kada se ide na direktnu pogodbu posla za izgradnju slijepog izlaza s autoceste do rodnog mjesta gospodina Sanadera, za 62 milijuna kuna. Nema natječaja, loša poruka gospodarstvenicima. To je mito, to je korupcija i to je loša poruka gospodarstvenicima i o tome treba isto govoriti danas.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Mario Zubović.
Evo, opet netočno. Ja tvrdim da to nije njegovo rodno mjesto, znači krivo ste hrvatsku javnost naveli na krivo zaključivanje. Za "Kamen Ingrad", ja mislim da je "Kamen Ingrad" počeo, hoću li ja vama odgovoriti ili nećete slušati?
Dajte, govorite.
Ne moram, ja mogu i šutjeti, ne ja mogu i šutjeti predsjedniče.
Pa imate repliku … [[Govornik se ne razumije.]]
"Kamen Ingrad" nije počeo raditi 23.11.2003. godine, nego je radio i za vrijeme vaše vlasti, a što ste vi napravili? Ništa. On je radio ilegalno, radio gubitke, radio dugove, zaposlio puno ljudi koji ovise o njemu i što je Sanader mogao? Vi ste ga doveli do … [[Govornik se ne razumije.]] , a nemojte se sad smijati, a to nije smiješno. Nemojte se sad smijati. Za vrijeme vaše vlasti vi ste trebali to urediti, ustrojiti da to funkcionira kako spada, ali ne može se nakon 45 godina komunizma u 5 minuta urediti, ne ide.
Poštovana zastupnica Ivana Sučec-Trakoštanec. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. I sve ovo što sam danas čula, dakle te pojedinačne primjere kojima se nastoji objediti današnju Vladu, a time i cijelu našu stranku Hrvatsku demokratsku zajednicu za mito, korupciju i sve ono što iz toga proizlazi me je učvrstilo u tome dakle da ovaj prijedlog Nacionalnog programa suzbijanja korupcije treba izglasati ovaj tjedan i da ga ne treba ostaviti mrtvim slovom na papiru nego ga treba odmah i sustavno provađati u praksi. Dakle, sve ono što proizlazi iz toga, što su pojavnosti korupcije jer je to problem toliko složen, toliko sveobuhvatan da čak ni definicije nema, dakle niti u našem niti u međunarodnom pravu nego sve ovo što mi govorimo je vezano uz više područja, dakle ne samo korupcije nego i zloporabu ovlasti i sukob interesa i nepotizam i izbjegavanje Zakona o javnoj nabavi i niz onoga svega što još uopće je nemoguće dakle staviti ova sva područja. Za razliku od auta koji je eto tako ga slikovito prikažem trebao dovesti bivšu Vladu s jednog cilja na drugi, dakle smanjiti korupciju ili Finci bi se nasmijali ovoj izjavi da u Finskoj korupcije nema. Ima je, samo je u vrlo malom omjeru, a i u Hrvatskoj korupcije ima dakle puno više nego što bi je trebalo biti, ali puno manje nego što je percepcija javnosti jer je kroz medije i kroz opetovano ponavljanje o tome da je cijela Hrvatska i u svim područjima korumpirana stvorilo tu sliku da korumpiranost vlada Hrvatskom što nije točno. Dakle, razlika između mišljenja ljudi i stvarnih iskustava ljudi su u velikoj diskrepanciji pa bi iskustva ljudi, dakle istraživanja na terenu trebala reći koliko ima u Hrvatskoj korupcije ili nema jer kad smo i … [[Govornik se ne razumije.]] transparents international pitali na koji način oni dolaze do saznanja koliko korumpcije u Hrvatskoj ima onda imam vrlo malo direktnih istraživana na terenu nego se na osnovu poziva kojeg netko danas uputi stvara slika o tome koliko korumpcije u Hrvatskoj ima ili nema, a samo ako idemo jednim zakonom velikih brojeva u pravosuđu, evo za početak primjer onda dakle u svakom sudskom sporu imate dvije stranke, presuda uvijek glasi u korist jedne stranke. Ona stranka koja nije dobila presudu u svoju korist uvijek se osjeća oštećeno, bez obzira … [[Govornik se ne razumije.]] zakona ili ne i može se negdje prijaviti nekoga dakle da je krivo dosudio dok se to dokaže ostaje jedna slika o korumpciji. Dakle, tvrdim daje korumpcija opasna, da je ima, ali da je nema toliko i nema u svakom području. Osim toga, mi smo ono što stalno govorimo, iz jednog sustava socijalizma prešli u jedno moderno društvo gdje imate niz djelatnosti koje nisu postojale u bivšem sustavu, dakle imate i lobiranje, imate lobiste, imate nove usluge u posredovanju, dakle treba odrediti što je u nekom slučaju zloporaba, a što je normalno obavljanje legalnog posla za određenu proviziju, ne govorim o onome što rješava Zakon o sukobu interesa … [[Govornik se ne razumije.]] državnoj upravi. Ljude, javnost koja nas gleda ili ne gleda, ne znam tko nas gleda ne zanima tko je što napravio jer to trebaju dakle pravosudna tijela sankcionirati svaku aktivnost na štetu pozitivnih propisa bilo zakonskih bilo moralnih nego ih zanima da što brže i bez dodatnih troškova dođu do onih prava koja su im zakonom zagarantirana u ostvarivanju svojih prava. To su sad evo djeca na obrazovanje, dakle na jednu utakmicu i tu sam sretna što izvrsnost pobjeđuje, dakle ono što sam rekla jučer na odboru nema mita i korupcije kod izvrsnih studenata jer njih već strane tvrtke uoče na fakultetu pa ih već zovu k sebi, dakle mediokritetstvo iziskuje i korupciju i tu trebamo misliti dakle na jačanju izvrsnosti i sve što vidim iz ovog prijedloga Nacionalnog programa osim direktnim aktivnosti je stvaranje jedne pozitivne klime društvene gdje ćemo svi zajedno postati osjetljiviji na sve pojave korupcije i svih zala koje proizlaze, nemoguće je dakle jednu stranku alimentirati od toga koje stanje u društvu kažemo alarmantno. Dakle, ne možemo kriviti nikoga nego bi bilo logično da svi zajedno konsenzusom prvo izglasamo ovaj Zakon, a onda se prihvatimo tog posla svi zajedno na svakom mjestu gdje tko je da tu korupciju svedemo za Hrvatsku u one okvire koji su podnošljivi jer naravno idealno društvo da je uopće nema neće nikad postojati. I ja sad neću reći zašto je Vlada bivša čekala godinu i pol i završio je i mandat, a da nije kažem prstom makla i sjedila je u autu u leru i sad kad je ova Vlada isti auto da sa jednog mjesta dođe na drugo, ubacila u petu umjesto da budu sretni što se brzo voze prema cilju da se suzbije korupcija, oni su nesretni, šokirani jer ta peta brzina valjda je prebrza za ono što se zvalo tapkanje u mjestu. Dakle, Vlada je ispunila određene pretpostavke već do sada kroz HITRO HR, kroz gruntovnice, kroz sve one ostale stvari što je na Internetu svima dostupno i jako vidljivo i može sad ići sa konkretnim primjerima i sa konkretnim represijama da tako kažem, ali iako ja puno više vjerujem u prevenciju pa od ovog programa očekujem dakle i ovo preventivno djelovanje i očekujem na neki način smanjenje mogućnosti lova u mutnom, da ga tako nazovemo, jer kad je bila i rasprava o Zakonu o javnoj nabavi mi smo isto govorili koliko je moguće uvijek u okviru postojećih zakona izvrludati ovako ili onako. Dakle, ja podržavam ovu Vladu i u ovom dakle programu i nadam se da će iz ovog programa proizaći niz dobrih stvari i pozitivnih efekata od stranih ulaganja nadalje, dakle i kod svih onih područja koja su ovdje strategiji nabrojena, da ćemo nakon ovog tjedna već od drugog tjedna početi tu strategiju provoditi u život. I neću sada govoriti o primjerima jer sam gledala evo jedan eklatantni primjer tužne priče gospođe Balenović na televiziji prije dva dana. Dakle, evo samo ako se sjetimo tog problema i te da tako kažem "Scile i Haribde" te osobe koja je ukazala na nepravilnosti onda dolazimo eto do toga što je tko mogao i što je tko htio i što je tko napravio ali tome kraja nema. Dakle, nemojmo si međusobno da tako kažem vaditi najgore stvari, prionimo svi zajedno poslu i onda će građani biti zadovoljni a honorirat će svakog ne prema riječima što radi nego prema onome što napravi. Ova Vlada je u dvije pol godine napravila puno, do kraja mandata će napraviti puno više i nadam se da će ponovo dobiti priliku ići dalje. Hvala.
Hvala. Na redu su replike, osam zastupnika i zastupnica. Ja ću ih pročitati redom, poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović, Nenad Stazić, Dragica Zgrebec, Marin Jurjević, Gordana Sobol, Miroslav Korenika, Milanka Opačić, Slavko Linić i Pero Kovačević. Sada prekidamo sjednicu. Nastavak u 15 sati. Nakon ovih replika na redu je poštovani zastupnik Pero Kovačević. … [[Početak nije snimljen]] Ingrid Antičević-Marinović.
… /Govornica je naknadno uključena/ … poštovana kolegica da je u zadnjih godinu i po odnosno dvije godine puno napravljeno. Točno je evo da je puno napravljeno i to je ono što je strašno napravljeno da je Hrvatska smještena između Le Sota i Burkine Faso. Tu je ona smještena. Nadalje vi govorite da građani više imaju osjećaj korupcije nego što, percepcije korupcije nego što korupcije uistinu jest, jeste. Međutim tomu nije tako. Evo to je jedan od tri najvažnija problema koje po svim istraživanjima muče naše građane. Dakle uz nizak standard, nezaposlenost, korupciju smatraju najbitnijim problemom u ovoj državi koju oni svakodnevno, svakodnevno upravo osjećaju na vlastitim leđima i u životu smatrajući da gotovo bez nje ništa ne mogu učiniti. Niti zaposliti djecu niti upisati na fakultet i tako dalje. Međutim vi očito bježite od ovih objektivnih i mjerodavnih pokazatelja iako evo u jednoj emisiji građani su glasovali i ustvrdili da gotovo 70% jeste ova Vlada korumpiranija od bivše. Premijer je to rekao. To nije priznao jer je rekao, ali znate na koji način? "Ja tu emisiju nisam gledao." Dakle ono što on nije vidio i što vi ne priznate to se nije dogodilo. Ali TV Nova je dalje lijepo komentirala. Sanader je vjerojatno tada gledao "Kućanice".
Odgovor na repliku poštovana zastupnica Ivana Sučec-Trakoštanec.
Sreća što nam je vrijeme ograničeno. Vi po običaju puno govorite, ali nisam shvatila šta ste u biti htjeli reći? A da tomu nije tako ne možemo reći ni vi ni ja nego to kažu objektivna istraživanja da tomu jest tako da je percepcija jedno, a stvarno stanje drugo. Ja ću ponoviti ono što sam rekla ako me niste dobro slušali. Da u Hrvatskoj ima više korupcije nego što je treba biti ali da je ima puno manje nego što bi se činilo po nekakvim naznakama, nekakvim istraživanjima. A Hrvatska je smještena upravo tamo gdje treba biti i neću govoriti da je uz Burkinu Faso nego suvremene europske zemlje po svim nalazima i listama i Svjetske banke i svih ostalih relevantnih institucija dakle i kao kandidat za Europsku uniju sigurno nije tako loša kako bi je vi htjeli prikazati nego je puno bolja nego što se i vama čini. Hvala.
Druga replika poštovani zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Hvala lijepa. Ovo je jako zanimljivo kolegice što vi tvrdite. Da je korupcije manje nego što je o njoj slika u javnosti. Znači javnost nema pravo. Nemaju građani pravo. Oni su krivi eto što misle za ovu Vladu da je korumpiranija. To je neobično interesantno i sad još tvrdite: "Ne možemo nikoga kriviti." Kako ne možemo nikoga kriviti? Možemo i moramo nekoga kriviti. Zna se i koga. Pa zna se tko je kriv za povećanje korupcije u jednoj zemlji. To je hrvatska Vlada. Pa nije valjda belgijska Vlada kriva? I sad pazite. Ako je najveća korupcija u Čadu i u Bangladešu šta mislite tko je kriv? Vlada Čada ili Bangladeša ili netko treći? Gledajte to, ovo vaše relativiziranje neće pomoći. Ono naprosto ne pomaže. Građani misle da je ova Vlada korumpirana zato što je korumpirana. I tu nikakva povika, galama na građane da su građani glupavi, da oni ne znaju što misle neće nažalost pomoći.
Odgovor na repliku.
Dragi kolega Staziću niti vi predstavljate sve građane Hrvatske niti to radim ja. Vi predstavljate određeni dio, ja isto tako. Dakle građani Hrvatske ne traže vašu sliku stvarnosti iskrivljenog ogledala nego traže objektiviziranje stvarnosti i ja se trudim da tu stvarnost objektiviziram. Niti sam rekla da korupcije nema niti sam rekla da je sve korupcija. Dakle tvrdim da između onog što vi želite meni reći i stvarne istine moja istina bliža stvarnom stanju nego vaša, puno. I osim toga građani su izbrifirani preko medija jer se vrlo često prenose vaše, češće prenose nažalost mišljenja Nenada Stazića nego Ivane Sučec-Trakoštanec pa makar se o kakvom problemu radilo i makar koliko ja pametno govorila jer ljudima je naravno interesantnije reći da je pas, jel' tako, odnosno da je čovjek ugrizao psa nego pas čovjeka. Pa evo u tom smislu sigurno da vi znate izazvati medijsku pozornost puno bolje nego ja, ali ja tvrdim da baratam činjenicama bolje od vas. Hvala.
Poštovana zastupnica Dragica Zgrebec. Replika.
Kaže kolegice da građani u Hrvatskoj imaju krivu sliku o korupciji, a da hrvatska Vlada kako ona kaže u petoj brzini rješava probleme. Pa ja ću pokušati reći kako se u petoj brzini rješavaju problemi u Hrvatskoj, kako to radi Vlada. Eto tako u petoj brzini na zatvorenoj sjednici Vlade donose odluku o otpisu 35 milijuna kuna duga prema "Kamen Ingradu" koje treba uplatiti u Državni proračun, a istovremeno donosimo i zakon kojim će javni bilježnici plijeniti imovinu građanima pa makar to iznosio dug od 100 kuna. Pa tako isto u petoj brzini predlaže, a istom brzinom saborska većina izglasava već dvije godine zaredom Zakon o izvršenju Državnog proračuna kojim se omogućava odgoda plaćanja obveza prema državnom proračunu a tome se unatoč zakonskoj obvezi već dvije godine ne izvještava Sabor. Ja sam nekoliko puta tražila da dobijemo takvo izvješće. Pa je tako Vlada u petoj brzini donijela a, predložila a saborska većina donijela Zakon o smanjenju PDV-a a onda ga je brzinom svijetlosti i povukla u roku od godine dana. Pa je istom tom brzinom eto prodala ne samo Proming, "Promal" nego čak i trogodišnju, trogodišnji prijevoz roba da bi iza toga također još malo većom brzinom povukla, razvrgla taj ugovor i oštetila onda za nekoliko desetaka milijuna kuna državni proračun.
Odgovor na repliku poštovana zastupnica Ivana Sučec-Trakoštanec.
Već sam mislila da ste se pomalo umorili od izvlačenja isključivo jednog te jednog primjera i to negativnog koji po vama bi trebao crniti Vladu u totalu. Međutim ja ću sad i o toj sjednici zatvorenoj reći dakle [[Upadica: Džentlmeni!]] Nije bio samo "Kamen Ingrad" na tapeti nego su bila sva druga poduzeća između toga i on i o tomu je sve javnosti dakle poznato. Ja ne vidim da biste vi koji poen više na tome mogli sabrati, ali ono što je Vlada dobro napravila u petoj brzini naravno niste htjeli pobrojiti ni jednu jedinu stvar. A o tome koliko je Vlada radila i kako govore makroekonomski pokazatelji koji pokazuju da je veća proizvodnja i to upravo onoga što Hrvatska treba. Dakle proizvodnja bazirana na našoj poljoprivrednoj proizvodnji. Da je veći broj grla u tovu, da je veći izvoz, da je veća pokrivenost uvoza izvozom. Da je veći broj zaposlenih. Dakle to su sve makroekonomski pokazatelji koje vi ne možete napraviti drukčijima jer su podaci egzaktni. Brojke su nemilosrdne, a slika tih brojaka je ona koju biste vi htjeli hrvatskoj javnosti staviti u glavu, ali srećom je hrvatski čovjek pametan i dobro zna što je istina, a što je pokušaj da mu se nametne mišljenje kojeg se on riješio 2003. Dakle, lijepo su vam rekli što misle o vašem mišljenju. Hvala.
Slijedeća replika poštovani zastupnik Marin Jurjević. Molim vas u vezi ovih poslovica.
Lijepo je to kolegica rekla da je hrvatski čovjek pametan, ali to se nikako ne slaže sa ovim vašim prijašnjim što ste rekli i mislim da nije dobro omalovažavati zdrav razum i osobna iskustva hrvatskih građana koji su po vama pametni, ali nisu pametni kada tvrde da je korupcija najveći problem u Hrvatskoj i to da znate sad smo prestigli suce. Na toj rang listi suci bi bili prvi, pa odmah političari. Evo zadnje da smo ih pretekli. Dakle, njihova percepcija nas političara je kao najkorumpiranijeg dijela hrvatskog korpusa s time da se ja slažem s njima da je politička korupcija majka svih korupcija. Ako su političari korumpirani onda svi ostali će biti korumpirani koji su naročito u korumpiranom društvu nadovezani na njih. Spominjete ubacivanje u brzine itd. u kojem je autu sjedila koja Vlada, kojom se brzinom kretala i ja mogu samo kazati da je bivša Vlada sjedila u starom voznom parku kojeg je naslijedila od one prethodne Vlade, a da nova Vlada bogami sjedi u novom voznom parku jako skupom sa prestižnim markama, BMW-cima itd. Dakle, to je istina i građani nas doživljavaju tako. Sada tvrditi da su građani u krivu i da oni ne znaju što osjećaju to vam je kao kada vam dođe gladno dijete reće materi: “Majko ja bih nešto pojeo!", a ona reče: “Hajde muči nisi gladan!“ Time mu neće utažiti glad, nego će dite reći:“A vidi koju mater imam!"
Dajte dite materi. Odgovor na repliku poštovana zastupnica Ivana Sučec Trakoštanec.
Ja ne znam samo kolega Jurjeviću konačno ste priznali da ste za tako loše aute plaćali toliko visoke novce za leasing. Dakle, pod tim novcima koje ste izdvajali za bivši vozni park trebali ste se voziti u puno boljim autima i tu smo vas lovili. Dakle, previše ste plaćali za loše aute. Drugo. Vi govorite “mi političari“ dakle političari kojima vi pripadate, vi političari jeste, ali ja kojima pripadam i ja konkretno nisam. Meni nitko još nije rekao da sam ja korumpirana, da je Ivana Sučec-Trakoštanec i grupa kojoj ja pripadam nešto loše. Prema tome, kad to bude ja ću se složiti s vama i sve što sam ja rekla je vrlo kozistentno i na tragu jednog jedinog. Dakle, hrvatskim ljudima i nikome ovdje nije lako ali se iz tog teškog stanja mičemo prema boljem. Uprli smo sve svoje snage što očekujemo naravno da i svi vi svoje pozitivno izvučete, a ne samo negativno i da svi zajedno budemo još bolji kada završi mandat da svi zajedno odemo doma sa dobro obavljenim poslom i vi i mi da tako kažem. Evo hvala vam gospodine Jurjeviću jer očekujem da ćemo surađivati na ovom strategijskom planu provođenja anti korupcijskih mjera. Hvala.
Poštovana zastupnica Gordana Sobol. Replika.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, poštovana zastupnice. Pa evo obzirom da ste se vi poigrala u svojem izlaganju malo sa brzinom automobila pa tko je bio u leru, tko je ubacio u petu brzinu i što se učinilo u leru ili u petoj brzini. Ja moram kazati da mi sada nešto nije jasno jer ako je u onih godinu i pol dana od kada je bila donešena prošli onaj program za suzbijanje korupcije Vlada prošla bila u leru, a u tom leru je ipak donijela i ovaj Parlament izglasao i Zakon o sprječavanju sukoba interesa i Zakon o pravu na pristup informacijama i Zakon o kaznenoj odgovornosti pravnih osoba, Zakon o zaštiti osobnih podataka o javnoj nabavi, o javnom priopćavanju, Zakon o zaštiti svjedoka, Zakon o sprječavanju pranja novca. Osnovan je Ured za sprečavanje pranja novca u Ministarstvu financija. Zakon o suzbijanju korupcija i organiziranog kriminaliteta formiran USKOK itd. itd., a dakle to sve u tom nekakvom leru godinu i pol dana. A vi kažete da ste ubacili u petu brzinu, pa onda dvije i pol godine u stvari praktički je taj auto ja ne znam kada je bio u petoj brzini. On je stajao na mjestu, jer nisu se očito sprovodili ti zakoni, niti je bilo političke volje da se oni sprovode ili da se eventualno donesu još neke druge mjere i aktivnosti koji bi pridonijeli da ubrzano idemo u procesu suzbijanja korupcije. U te dvije i pol godine ono što je ova Vlada učinila to je da je donijela izmjene i dopune Zakona o javnoj nabavi kojim se itekako omogućuje pogodovanje odnosno bez javnih natječaja nabava. Zatim, donešene su vladine uredbe kojima se bez kriterija omogućava da Vlada prolongira vraćanje dugovanja državi, Ovršni zakon je donesen koji i kada smo rekli i to je jasno da pogađa najviše obične najsiromašnije građane. Donesen je Zakon o sudskom registru gdje su dvije tvrtke recimo Zec je dvije tvrtke kćeri registrirao na osnovu tog zakona preko noći, a pored toga vi tražite da postignemo konsenzus oko jednog zakona u kojem kažu da će tek u lipnju 2007. godine će se unaprijediti procesi planiranja i izvršavanja kontrole i praćenja izvršavanja državnog proračuna. Još trebamo čekati godinu i pol.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovana zastupnica Ivana Sučec Trakoštanec.
Znate li kolegice do čega dovodi kad čovjeka dovedete pred stroj koji treba nešto napraviti, a ne date mu upute kako se rukuje tim strojem pa on ne može pokrenuti taj stroj. Dovodi do dvije situacije. Ili do toga ako čovjek to pokušava a ne može da poludi ili do toga da odustane pa se ništa ne dogodi. A to se dogodilo upravo vama. Dakle, vi ste donijeli Nacionalni program o suzbijanju korupcije, ali niste imenovali povjerenstvo niti ste ispunili dakle okvir. Dali ste ramu, a niste omogućili da taj stroj proradi. Prema tome, kod hrpe takvih zakona vi ste ih donijeli. Po njima niste ništa napravili i to je ljude izludilo. Evo, jednostavno ljudi ne podnose takvu situaciju da nešto mogu, ali se ne omogući kroz pravilnike, kroz provedbene propise niti djelovanjem kroz tijela državne uprave i ministarstva da se to oživotvori. To je bila greška koju mi nećemo ponoviti. Dakle, vrlo konkretno, operativno donosimo zakone, pravilnike, provedbene programe i kroz tijela državne uprave ih provodimo i građani to honoriraju. Vidite da su zadovoljni sa promjenama koje smo napravili. Hvala.
Poštovani zastupnik Miroslav Korenika slijedeća replika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa kolegica Sučec Trakoštanec ja vas samo mogu pitati i sebe i vas prošlo je 27 mjeseci kako je ova Vlada preuzela odgovornost za upravljanje Hrvatskom i zašto nije predložila Hrvatskom saboru da se imenuje ovo povjerenstvo. Ako se već govori i vi rekoste kako je Vlada ispunila preduvjete da se krene u ovu borbu protiv korupcije, ja vam kažem da je ispunila manji dio jer ako govorite o gruntovnici ma koliki je, pogledajte za pojedine katastarske općine koliko ih imate u elektroničkom obliku da možete doći do podataka u gruntovnicama. To je priča, šminka koja još uvijek ne radi. Kad govorimo o HITRO-HR bilo je ovdje pitanja kako to da oni koji su upropastili pojedine tvrtke preko noći osnivaju usprkos HITRO-HR i većoj mogućoj kontroli preko noći osnivaju nova trgovačka društva iako bi im trebalo zabraniti poslovanje. I kad već govorite i kažete kako je ova Vlada ubacila u petu brzinu jest izgleda da je što se korupcije tiče ubacila u petu brzinu samo u automobilu koji nema motora nego ima one male dječje pedale pa kad stignemo stignemo.
Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Ivana Sučec-Trakoštanec.
Ja se iskreno i sama čudim kako je u samo 20 mjeseci ova Vlada uspjela ipak toliko napraviti i novih stvari, pokrenuti Hrvatsku u svim ovim područjima koja ste vi nabrojali, ne moram ih ja srećom. I da sam pogodila u pravu stvar govori upravo 8 replika na moje izlaganje, dakle taknula sam ono što vas boli sve zajedno. I mislim da sam baš pogodila. A je li bi itko bio toliko da tako kažem neuman da ovaj zakon koji ste vi sami smatrali lošim ide provoditi. Dakle, Vlada je shvatila da vaš zakon i vama nije valjao, a kamoli bi onda nama. Pa smo evo sad predložili novi. Upravo jedan sasva drugi. Da je valjao ne bi vjerojatno konzumirali, ne bi opće danas raspravljali o tom području. Odnosno nacionalna strategija, ispričavam se, prijedlog Nacionalnog programa suzbijanja korupcije 2000., 2006. i 2008. Ali ima i zakona na koje se to odnosi i ja sam vam svima osmorici zahvalna što ste mi dali priliku da imam još jedno izlaganje, jer ono od 10 minuta mi je stvarno bilo malo. Hvala.
Poštovani zastupnik Slavko Linić, sljedeća replika.
Nikako se neću složiti sa svojom kolegicom koja veli stanje u tijelu korupcije je ipak bolje nego što građani misle. Mi danas niti otvaramo pitanje organiziranog kriminala, jer da to otvorimo vjerojatno bi se građani zastrašili. Spominjali ste i sudske presude. A da li znate da kod jedne sudske presude nezadovoljna stranka je pucala u koljeno odvjetnika, isprebijala predsjednika uprave, a žena je dobila osmrtnicu djece. To znamo svi mi nosioci vlasti. To građani ne znaju. To se zove organizirani kriminal. U isto vrijeme imamo predsjednika Visokog trgovačkog suda koji je djelomično kriv, bivši, koji veli nije bitan organizirani kriminal. I vi šaljete danas bolje je stanje. Ne, on veli bankarski kriminal je veći. U isto vrijeme Državno sudbeno vijeće ne pokreće i ne odobrava stegovne postupke, ja bih rekao pokretanje kaznenih progona jer mu ne skida imunitet. Nitko to ne komentira, ni mi, ni predsjednik Vlade. Ta situacija je daleko tragičnija, jer mi ne otvaramo priču o organiziranom kriminalu. A on je taj koji pokreće svu korupciju. I zaista je stanje daleko tragičnije. I bolje da građani i nisu svjesni toga.
Odgovor na repliku, poštovana Ivana Sučec-Trakoštanec.
Priču o organiziranom kriminalu, odnosno o borbi protiv organiziranog kriminala otvorila je hrvatska policija i evidentni su rezultati. Prema tome, svi znamo da ima naravno dobrih pomaka i ovdje, da su djelomično lanci i narkodilera i ovih koji su se bavili preprodajom i krađom auta otkrivena, određene rute koje su išle preko Hrvatske su razbijene i to je isto nešto što svi znaju, ono što je moglo se dati naravno u javnost. Ono što se sad radi kao operativna obrada će isto biti kao rezultat nekih od sudskih progona poznato javnosti kad budu presude. A ova izjava, kolega Liniću, vas kao potpredsjednika bivše Vlade, da je jedan sudac djelomično kriv. Pa on je ili kriv ili nije kriv. Dakle, ako opće govorimo o krivnji nekog suca, ne znam tko je treba dokazati, dakle i opet neki drugi sudac, jel treba biti predmetom vjerojatno sudskog progona, onda je on ili kriv ili nije kriv. Ne može netko biti elimentiran zato što je djelomično kriv. Jer ja mislim da je dobro napravio po mome ovo ili nije. Dakle, suci isto podlijeću kao svi ostali građani građanskoj odgovornosti, da ne kažem da imaju i puno veću, jer su oni jedan dio samostalnog državnog tijela i tu ja uopće ne vidim prepreku da svaki sudac bude krivično gonjen za ono što ne napravi dobro. I ne bi opće više se upuštala u to da netko bilo kojom insinuacijom kaže da ova Vlada ima nekakvu volju štiti bilo koji kriminal, pogotovo organizirani, kad smo u svim međunarodnim organizacijama, kad smo postigli rezultate u suradnji sa Interpolom i sa svim drugim službama i kad evo upravo sad raspravljamo o reorganizaciji službi za nacionalne, obavještajnih službi koje štite nacionalnu sigurnost gdje je i taj bio opet pod opservacijom, gdje će biti još učinkovitije i službe. Dakle ova Vlada i kroz organizaciju konkretnu ide u … [[Govornik se ne razumije.]] efikasnosti svih onih koji se bave zaštitom pravde, pravičnosti i nacionalne sigurnosti. Hvala.
Poštovani zastupnik Pero Kovačević, sljedeća replika.
Poštovani gospodine predsjedniče, meni je bilo lijepo slušati kolegicu kako je Vlada spremna krenuti u borbu protiv korupcije. To nisam vidio prošli tjedan kad smo dali Zakon, dopunu Zakona revizije i pretvorbe i privatizacije gdje se može krenuti odmah. A gospodin Letica je lijepo rekao da Engleska ima i Državnu agenciju za oduzimanje nezakonito stečene imovine. Pa ću zbog toga nakon 6 mjeseci ponoviti taj prijedlog zakona. A što se tiče Vesne Balenović, lijepo ste to rekli. Ali ta ista Vlada je dva puta odbila prijedlog moj i gospodina Tončia Tadića, odnosno kluba HSP-da se donesen Zakon o zaštiti … [[Govornik se ne razumije.]] Znači da oni koji prijave korupciju da imaju zaštitu. Znači sad ćemo testirati Vladu i tu spremnost njezinu na dva projekta koje ovaj prijedlog podnosimo danas o … [[Govornik se ne razumije.]] A ovaj oko revizije, pretvorbe i privatizacije ćemo opet podnijeti. Pa će mi to biti konkretan odgovor nama i hrvatskim građanima da je to stvarno tako. Hvala.
Odgovor na repliku poštovana zastupnica Ivana Sučec-Trakoštanec.
Budite sigurni da je Vlada u sustavnom rješavanju tih problema i kroz različitost zakona i kroz prijedloga koje će dati vrlo brzo Hrvatski sabor sasma dobro uočila, locirala i predložila rješenja za rješavanje tog problema. Tako da u svakom slučaju i danas ljudi koji otkriju određene stvari, a ne žele biti, dakle imaju status zaštićenog svjedoka, što smo u zakone ugradili. I mislim da tu nema nikakve prepreke da Vlada napravi upravo ono što vi želite. Hvala.
Poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, ministrice. Pa ako čovjek prati sjednice Sabora od 2000. do danas, čita novine, stječe se dojam da je Hrvatsku ulovila strategomanija, programomanija, planomanija. Kad god se koji problem pojavi i bivša vlast je s time krenula i ova vlast isto tako postupa odmah se donosi ili strategija ili se donosi program ili plan i onda se javnosti kaže eto reagiramo, odmah rješavamo taj problem. I što se onda događa? Događa se da da ni ta vlast koja je donijela tu strategiju, taj program, taj plan, ne provodi to. Dođe nova vlast koja također isto postupa, ne provodi tu strategiju taj plan, taj program, nego ona radi svoju strategiju, svoj program, svoj plan. I onda uvijek to rade negdje oko, u drugoj polovici mandata. Znači niti oni samo to rade, onda opet prijeđe na novu vlast. I ako tako budemo dalje radili dogodit će se to da ćemo morati donijeti strategiju za provedbu svih strategija koje smo do sad donijeli. Program za provedbu svih programa koje smo do sad donijeli, odnosno plan za provedbu svih planova koje smo do sad donijeli. Naime, sve se to svodi da se donese strategije, pa onda ide ili program. Bivša Vlada oko korupcije imala strategiju, ova ima program. Onda vam ide akcijski program, pa ide provedbeni, pa ide operativni i završi jedno veliko ništa. Završi jedno veliko ništa i sve što je zajedničko svim tim strategijama, programima i planovima je da i od jedne i drug vlasti završe u ništa, donese se, ostane mrtvo slovo na papiru. Prema tome to je najveći problem i ako hoćemo raspravljati o tome kako iz svega toga izaći, mislim da se moramo dogovoriti da sve strategije, programe i planove donosimo koncenzusom, ono što je kolega Letica govorio u tome smislu da prvo stvorimo tu političku volju. Imali smo prošli tjedan priliku stvoriti tu političku volju na pitanju pretvorbe i privatizacije oduzimanja svega što je nezakonito stečeno, a znamo i sami da je 95,17% prema izvješću Državnog ureda za reviziju tako napravljeno. Vidjeli smo da se to može. Slučaj Jakovčića, nema Kanina ovdje, vidjeli smo da se to može pravno napraviti. Pa prema tome ajmo tu volju stvoriti. Ajmo ono što smo donijeli provoditi. Znate koja je najbolja strategija? Ona koja se provodi. Najbolji je program onaj koji se provodi i najbolji je plan onaj koji se provodi. Mi imamo puno strategija, programa i planova, zajedničko im je da se ne provode, znači da predstavljaju jedno veliko ništa, odnosno zavaravamo i sebe i javnost kao da nešto poduzimamo na određenome području i tako ide iz dana u dan. Što je odgovor na sve ovo? Znači poslije pretvorbe i privatizacije najveća rak rana suvremene nove Hrvatske države je korupcija. Odgovor je vrlo jednostavan. Hrvatski sabor mora donositi zakone koji će biti provedivi. Mi sami moramo biti svjesni da mi ponekad na brzinu kada donosimo zakone po hitnome postupku omogućavamo baš činjenje korupciji, baš omogućavamo činjenje korupcije jer na mala vrata to je najjednostavnije napraviti. Dalje, moramo imati državnu upravu koja će provoditi te zakone i sudbenu vlast, državno odvjetništvo i sudove koja će odmah sankcionirati sve te stvari koje se ne provode i to je pravi odgovor kako se boriti protiv korupcije, protiv svega ovoga o čemu mi danas govorimo. Ako mi to nismo spremni napraviti u ovome dijelu, onda će i ova rasprava ostati na toj razini, donijet će se program i onda će se za četiri-pet mjeseci taj program uopće zaboraviti kao što smo recimo je bilo pravdanje da su doneseni zaključci ono što smo mi predlagali zakonom. Znamo i sami da ti zaključci se uopće ne provode, jer recimo tri mjeseca je prošlo, nemamo zakona o privatizaciji, nemamo ništa što je bilo odlučeno da treba biti. I stoga mi ovo isto liči što smo evo kolega Kramarić i ja jutros razgovarali vezno za jednu Brehtovu pametnu izjavu, veli kad se pljačkaši banke pravdaju da će osnovati novu banku. To je ta varijanta. Znači pljačkaši banke se pravdaju da će osnovati novu banku. A mi ovdje ne osnivamo banku, a banka je to jedinstvo. To jedinstvo među nama da konačno kažemo ajmo napraviti reda neka funkcionira pravna država. Prema tome problema je previše i mislim da nema ovo smisla prepucavanje što je napravila bivša, što je napravila ova vlast, da li je ono bilo dobro, znači znak jednakosti između svih tih strategija, programa i planova bivše i sadašnje vlasti je jedno ništa, mrtvo slovo na papiru bez političke i bez bilo kakve druge volje da se to oživotvori i da se to konkretno provodi. Ako taj dio zaključimo danas onda će to biti najvažniji dio da se stvarno spremno uđemo u cijeli taj dio i da opet moramo voditi računa da i mi ovdje ne možemo ulaziti i donositi sve zakone u hitnome postupku, jer ako donosimo takve zakone onda oni koji hoće stvoriti plodno tlo za korupciju jednostavno to naprave. Imali smo samo slučaj na prošloj sjednici i pitanje Zakona o udžbenicima, opet smo išli na ruku nakladnicima. Obećavano je da će se ići u korist učenika, djece, u korist roditelja, na kraju smo napravili ono protiv čega se danas borimo. Opet se ta mogućnost oko udžbenika, opet će svake godine roditelji za jedno dijete kupovati jedne knjige, za drugo druge knjige iako je razlika samo godinu dana. Prema tome možemo raspravljati znači i sa ovoga stajališta kako mi ovdje govorimo o nekim drugim točkama koje se opet vraćaju na ovaj dio korupcije i pretvorbe i privatizacije. Prema tome to bi trebao biti naš zaključak, a onda bi vjerojatno uputili dobru poruku hrvatskim građanima i hrvatskoj javnosti, znači uspostava pravne države, uspostava načela vladavine prava i promptno sankcioniranje kršenja zakona, znači kako državne uprave da mora provoditi tako i sudbene vlasti. Evo to je najkraći odgovor i najjednostavniji. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Dragica Zgrebec.
Pa kolega Kovačević netočno ste rekli da je Nacionalni program za borbu protiv korupcije s akcijskim planom koji je donesen 2002. godine mrtvo slovo na papiru. Nije mrtvo slovo na papiru jer je na temelju takvog akcijskog plana doneseno 28 što zakona što ratifikacija.
Replika, poštovana zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
Evo kolega ustvrdili ste da ni jedna ni druga strategija se neće ostvariti, jer da se nije ostvarila ni protekla. Evo vidite to priznanje odaje i ova Vlada bivšoj Vladi ali i međunarodnim institucijama, to se srami reći u kući. Pa doslovno kaže ovako, odgovarajući na upitnik. U travnju 2001. godine Hrvatska je usvojila Nacionalni program za borbu protiv korupcije zajedno s akcijskim planom većina mjera predviđenih nacionalnom strategijom za borbu protiv korupcije već su ostvarena. Ali slažem se s vama što je zapanjujuće da vladajući i neznaju koji su zakoni doneseni, a moraju ih provoditi. Jer upravo odgovarajući na upitnik, na vrlo detaljna pitanja ni jednu riječ nisu napisali što su napravili u dvije godine. Sve je ono što je napravljeno do 2003. Evo to su vam ti dokumenti. Kaže kolegica Zgrebec sa 28 zakona. Zakon o sprječavanju sukoba interesa, o pristupu informacijama, o odgovornosti pravnih osoba, o zaštiti osobnih podataka, o javnoj nabavi, o javnom priopćavanju, potpisana UN-ova konvencija o transnacionalnom kriminalitetu sa dva protokola, izmijenjen Kazneni zakon na tom tragu, Zakon o zaštiti svjedoka, izmjene Zakona o kaznenom postupku kojim se omogućava upravo lakša provedba postupka u vezi ovih kaznenih djela, Zakon o sprječavanju pranja novca, osnovan Ured za sprječavanje pranja novca u Ministarstvu financija, osnovan USKOK, ratificirana Kaznenopravna konvencija i dodatnim protokolima, ratificirana građansko-pravna konvencija, izmijenjen Zakon o radu kojim se nastoji zaštiti iz … tj. zviždači. Hrvatska je konačno ušla u odbor Vijeća Europe za radnu skupinu za financiranje aktivnosti protiv pranja novca, omogućena operativna izmjena iskustava kroz SPA-i, kroz POP i PAKO i onda je na kraju usvojen i nacionalni program za suzbijanje korupcije s akcijskim planom. Ali ove zakone treba i provoditi. Međutim žalosno je da je za vrijeme ove vlasti, da su izmijenjena četiri zakona kojima se ozakonjuje korupcija, o tome je govorila kolegica Sobol.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče uvažena kolegica me nije očito dobro slušala. Ja sam rekao da je najbolja strategija ona koja se provodi, najbolji program je onaj koji se provodi, najbolji je plan onaj koji se provodi, najbolji je zakon onaj koji se provodi. Možemo mi donijeti 30 zakona, ako se ne provodi to sve ostaje mrtvo slovo na papiru. I najveći je taj problem da svaka vlast radi svoje strategije iako je na snazi stara strategija. U izvješćima je sve super i krasno, a u biti situacija sve gora i gora. O tome sam ja govorio. Znači tu mora biti politička volja, moramo donositi zakone koji će biti provedivi, moramo imati državnu upravu koja će to primjenjivati i sudbenu vlast koja će promptno to sankcionirati. To je jedini odgovor, znači uspostava načela pravne države. A ovo prepucavanje, slučaj, najbolje je rekao vam gospodin Letica ujutro, imali smo jednoga ministra bivšega koji je 99. prijavio 30 tisuća dobiti i došao je biciklom u tu Vladu svoju, a na kraju je prijavio dobit od 35 milijuna kuna. Evo, i to je sad taj program strategijski vaš bio. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika, poštovani zastupnik Marijan Mlinarić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani kolega zastupniče. Vi ste rekli da iza tih nacionalnih strategija stoji jedno veliko ništa, itd. Međutim, za razliku od prijašnje Vlade ova Vlada je imala hrabrosti kad je postojala sumnja za određenu političku korupciju da ponovi izbore u 2 županije i nekoliko gradova i općina. Pa vas zato, kažem da ova Vlada se i na taj način želi boriti protiv korupcije. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Mi se u Hrvatskoj moramo naučiti kad jedna vlast nasljeđuje drugu vlast koja je dobila na izborima da zakoni, strategije, programi koji su na snazi se moraju provoditi. Najgora je stvar da se ovdje ne provode. Ako hoćeš mijenjati onda izmijeni, a nemoj čekati 2 i po godine i onda kazati ovo ništa ne valja. Pa bilo je na snazi, bila ti je obveza primjenjivati. Hvala lijepa.
Treća replika, poštovani zastupnik Željko Kurtov.
Poštovani predsjedniče, stvara se dojam da gdje je god na lokalnoj razini netko na vlasti da vlada korupcija bez obzira na stranačku pripadnost. Što mislim da i je točno u velikoj većini slučajeva i što je, tko je tu kriv. Pa moja replika gospodinu Kovačeviću da smo krivi najviše mi tu ovdje što dozvolimo to, što ne poduzmemo nešto da se taj zakon izmijeni, a normalno aktualna Vlada najviše sudjeluje u tom jer bi ona trebala donijeti pozitivne zakone i pomoći i mi Vladi i Vlada nama da se s tim prekine ta praksa.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Najbolji odgovor, uvaženi kolega, će biti taj što očekuje i hrvatski građanin da ono što je jamljeno, nezakonito stečeno da se oduzme kao što se oduzima u svim suvremenim državama. Kažem, Letica je lijepo rekao, Engleska ima i državnu agenciju za oduzimanje protupravno stečenog nečega pa ajmo to napraviti. Vidjeli smo u slučaju Jakovčevog da je to moguće pa onda je moguće u svim ovim slučajevima o kojima smo govorili. E to će biti pravi odgovor. Hvala.
Poštovani zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Hvala lijepa. Kad govorimo o korupciji u nekoj zemlji mi govorimo o Vladi te zemlje. Ako se u nekoj zemlji korupcija poveća to znači da Vlada u toj zemlji ne valja. Ako se korupcija u toj zemlji smanji znači da Vlada radi dobro, da je to dobra Vlada. Kao što sam već rekao u replici, ako je Čad najkorumpiranija zemlja na svijetu onda je za to odgovorna pa valjda Vlada Čada. Nećemo okrivljavati premijera Sanadera zbog toga što je Čad na posljednjem mjestu korumpiranosti. Ali ćemo ga pitati zašto je Hrvatska pogoršala svoj rejting. Kad se u nekoj zemlji korupcija poveća to može značiti samo dvoje. Zna se tko je kriv. Vlada. Ali to može značiti dvoje, ili je Vlada nesposobna da se bori s korupcijom ili je i sama korumpirana. Ostavljam Vladi i predstavnicima Vlade da odgovore na to pitanje. Na to pitanje će sasvim sigurno odgovoriti i građani. E sad, što građani misle? Građane se testiralo, građane se pitalo i što građani misle? Građani misle ovako. Da su premijer, Vlada i ministri 2003. godine 52% građana je mislilo da su korumpirani. A 2005. njih 63% misli tako. To je povećanje od 11%. Onda kad ih se pitalo za predsjednika Sabora 2003. je mislilo 27% da je korumpiran, a 2005. njih 47%. 20% više. Vidite, a za prethodnog predsjednika Sabora osnovano je istražno povjerenstvo i ustanovljeno je u tom istražnom povjerenstvu da on nije pogodovao tvrtki u kojoj je imao vlasništvo. Ali u tom istom Saboru nije se htjelo osnovati povjerenstvo za premijera Sanadera. Nije htjela većina pa nije ni osnovano, a vidimo što građani misle o premijeru Sanaderu. Da je predsjednik Vlade korumpiran 2003. godine mislilo je 26% građana, a sad misli 43% građana. Njih 17% više. Može se sad govoriti da ovo nema nikakve veze, da su građani u zabludi, da je situacija drugačija od one kako je građani vide, ali ovo su podaci "Transparency Internationala". Ovo istraživanje nije proveo Nenad Stazić, ovo nije provela nijedna stranka. Ovo je provela jedna međunarodna institucija. I što sad mi iz tih podataka možemo pročitati. Možemo pročitati to da vama ljudi, brate, ne vjeruju. Naprosto vam ne vjeruju. Možete vi pisati ove planove vaše, strategije, kakve god hoćete. Možete govoriti što god hoćete, ali ljudi naprosto o vama misle da ste korumpirani. I to su u ovom ispitivanju jasno i glasno rekli. Kad ih se pitalo, te iste građane, tko je kriv za povećanje korupcije jer povećanje korupcije nema smisla opovrgavati. Hrvatska je bila na 51. mjestu 2001., sad je na 70. To niste ovdje napisali u analizi. Prešućujete neke podatke koji vam ne pašu. Niste ni ovo iznijeli od "Transparency Internationala". Pa to ste isto mogli, ove statističke podatke, ove pokazatelje staviti. Kad ih se, znači, građane pita tko je kriv za povećanje korupcije građani kažu ovako. Na 1. mjestu naslijeđe HDZ-ove vlasti. To je prvi razlog u ovoj zemlji za povećanje korupcije. I to pazite, 2003. njih 47% je mislilo da je naslijeđe HDZ-ove vlasti i tada je bilo na prvom mjestu. Ali njih 47%. 2005. tako misli 57% građana. 10% više. E sad, vi možete bagatelizirati ove podatke, možete reći da oni ništa ne znače, možete reći da su, kao gospođa, Trakoštanec da su građani bedasti, da oni nemaju pojma o čemu se izjašnjavaju. Možete, možete, kako hoćete, ali to neće popraviti ove podatke niti će ih izmijeniti. Ovaj program koji je tu napisan on je jako lijepo napisan. Tu se nema što reći, tu su sve prekrasne rečenice, to je ko Staljinov ustav. Predivno. Ali on nema veze sa stvarnošću. Stvarnost je jedno, a ovaj vaš program govori o nečem posve 15. Evo i zašto. Vi na stranici 4. krasno kažete da u ciljevima treba vraćati povjerenje građana u lokalnu i državnu vlast. Pa jasno da treba, nego šta. Nego šta da treba, ali kako ćete vi vraćati povjerenje građana u lokalnu i izvršnu vlast kad je ta vlast u brojnim jedinicama lokalne samouprave ostvaruje se kupljenim mandatima? I sad su ti vijećnici, to su najobičniji korumpirani naši sugrađani, a vi biste htjeli vraćati povjerenje. Pa kako? Pa ne možete s jedne strane kupovati vijećnike, a s druge strane pisati u strategiji da ćete vratiti povjerenje ili, isto ste tako napisali korumpirane izdvojiti i sankcionirati. Dobro, krasno, nemam ja ništa protiv, to je odlično, pa s tim će se svi složiti, naravno da treba, pa dajte, tko vam brani. Ako Darko Ostoja priznaje da je s 500 tisuća kuna financirao HDZ neka onda Vlada koja kaže da treba izdvojiti i sankcionirati korumpirane sankcionira HDZ. Pa kako je pristao da mu Darko Ostoja daje 500 tisuća kuna, a on Darku Ostoji vraća neku uslugu punu skuplju? Pa sankcionirajte HDZ pa onda ćemo vam vjerovati. Kažete tu piše u strategiji potrebno je smanjivati mogućnosti države da diskrecijskim odlukama ograničava slobodu tržišnog natjecanja. Ma super, samo gdje sakriti zeca? U koju šumu sakriti zeca? Kad ste mu oprostili 30 milijuna kuna i to premijer Sanader direktno svojom odlukom protiv volje ministara i kako onda sad, veli da je potrebno smanjiti mogućnost države da diskrecijskim odlukama. Pa smanjite ju premijeru Sanaderu, pa on je donio tu diskrecijsku odluku. Pa tko ju je drugi donio. Pa to svi znamo, to u transkriptu piše tko ju je donio. Pa onda tu kaže se nužno je zabraniti i sankcionirati svaki poslijeizborni pokušaj kadrovskih promjena motiviranih političkim revanšizmom. Odlično. A šta ćemo s ravnateljima bolnica? Šta ćemo s njima? Pa smijenili ste ih zbog političkog revanšizma, između ostaloga i jednoga koji vam je dobio, u Velikoj Britaniji vam je postao član Kraljevskog kirurškog društva, jedini Hrvat, jedini otkad to Kraljevsko društvo postoji. Njega ste šutnuli, dobili ste Kujundžića, a pazite, a i za Kujundžića bi se isto dalo reći jer ste negdje napisali da treba upise na visokoškolske institucije moraju biti veli objektivni i transparentni. Pa moraju, ali taj Kujundžić, taj isti Kujundžić je svog sina u Riječkom fakultetu upisao netransparentno. Kaže poslovi u kojima je država partner javne nabave, dodijele koncesija i dr. moraju biti podvrgnuti strogim pravilima. Pa tako je, tako je, ali privatizacija "sunčanog Hvara", Bechtel, … [[Govornik se ne razumije.]] Juroslava Buljubašića, Šimacu, … [[Govornik se ne razumije.]] , kamioni MORH-a, "Liburnija", Tele2, trgovina … [[Govornik se ne razumije.]] , a šta s tim? A kako se to slaže sad ta u ovo? Kako? Ma nikako gospodo. Prema tome, hoće li Vlada se boriti protiv korupcije? Tko to Vladi brani? Mi svi Vladu potičemo da se bori protiv korupcije, ali sutra je četvrtak, dan za sjednicu Vlade, raspustite predstavnička tijela jedinica lokalne samouprave gdje je vlast ostvarena kupnjom mandata. To možete napraviti odlukom Vlade. Drugo, poništite odluku Vlade donešenu na inzistiranje premijera o oprostu duga "Kamen Ingradu" i Zecu, onda će vam se vjerovati. Treće, ukinite koncesiju Sem Marini za trajektnu liniju Split-Supetar jer je to koruptivna koncesija, ona je dana za to da se ostvari neizabrana, nelegalna vlast u Splitu, to svi znaju, pa to vam ne znaju samo Splićani, to vam cijela zemlja zna. E tada kad to napravite, tad vam se može početi vjerovati. Tad se može reći za ovu Vladu da ova Vlada se hoće boriti protiv korupcije. Čujte, na tome se dobija i gubi vlast. SDP je izgubio vlast najviše zbog toga što nije bio dovoljno odlučan u obračunu sa korupcijom koju je zatekao, što sve te vaše tajkune nije potrpao u zatvor, ali vi ste već jedanput vlast izgubili zbog korupcije, izgubit ćete je ponovo.
Hvala. Ispravci netočnih navoda. Prvi poštovani zastupnik Marko Širac.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi zastupnik Stazić je 9 puta spomenuo i iznio sljedeće riječi: "ova Vlada je korumpirana". Naravno da taj njegov navod je do kraja netočan jer ova Vlada poduzima sve pa uključujući evo i ovaj program koji danas raspravljamo, predlaže sistemske mjere za sprečavanje korupcije i u pravosuđu i u zdravstvu i u lokalnoj upravi i u državnoj upravi, ali ono što na kraju želim reći čestitam gospodinu Staziću na upornoj primjeni Gebelsove metode. Tvrdi neistinu do bezbroj puta dok sam ne počneš vjerovati.
Dobro, komplimente ostavimo za kasnije. Poštovani zastupnik Andrija Hebrang, ispravak netočnog navoda.
Štovani kolega je iznio takav niz netočnih navoda da ću stići samo mali dio. Citirao je anketu koja je rekla da je u javnosti HDZ percepcija početka korupcije. Mi smo proveli anketu gdje 99,9% ispitanika, dakle ispravljam njegov točan navod, reklo da je SDP pojam korupcije, dakle imamo i takvih anketa. Netočno je da smo smijenili ravnatelja koji je postao član Londonskog Kraljevskog društva. Smijenili smo ravnatelja koji je prema Državnoj reviziji nabavio roba za nekoliko desetaka milijuna kuna mimo suprotno Zakonu o javnoj nabavi. Nije točno da smo mi korumpirani u slučaju "Kamen Ingrad" jer prvi oprost od globe je dobio za vrijeme Vlade premijera Račana, od vašeg inspektorata iz vašeg sastava. I na kraju, sve ovo što ste nam zbrojili to je tek kap u moru prema jednoj prevari od 750 milijuna kuna koliko ste prevarili državu u korupcijskoj aferi zvanoj Pliva.
Treći ispravak, poštovani zastupnik Marijan Mlinarić.
Poštovani gospodine predsjedniče. Poštovani kolega Staziću, isto tako spomenuli ste kao znak određene korupcije i smjenu ravnatelja, evo srećom kolega Hebrang je rekao razlog smjene ravnatelja. Vi ste u svojem mandatu smijenili, odnosno otpustili sve one iz policije koji su i simpatizirali HDZ, ne da su samo članovi HDZ. U isto vrijeme ste bez natječaja primili 200 ljudi bez liječničke potvrde. Znači o čemu pričamo? Nema šanse da je ovo korupcija, ovaj način i ovako ponašanje je korupcija. Hvala lijepa.
Sad imamo 6 replika. Prvi, poštovani zastupnik Slaven Letica.
Ja zapravo zavidim kolegi Staziću koji cijelu stvarnost svodi na logiku vi mi pri čemu ste vi ništarije a mi smo anđeli. Međutim, anketna istraživanja, tu sam nešto kod kuće, govore različite stvari. Ja sam jutros govorio o pristranosti korištenja uvida u koruptivne probleme u Hrvatskoj, oslanjanje samo na međunarodnu prozidnost a ne na druga ozbiljnija istraživanja kao što su istraživanja Svjetske banke. Kad je u pitanju zarobljavanje države ponovit ću. U Hrvatskoj najzarobljeniji su odnosno državu najviše zarobljavaju stranačke financije na prvom mjestu, na drugom Ured Predsjednika Republike, na trećem Trgovački sud, na četvrtom Kazneni sud, na petom je parlamentarno zakonodavstvo. Takva je hijerarhija zarobljavanja države. Što se tiče Ureda Predsjednika Republike jedan od članova za njegovu izbornu listu gospodin Krasniqi je neki dan likvidiran. Evo, tu imam članak iz 2001. godine koji pokazuje i prava je šteta da predsjednik republike nije napravio cijelu izbornu listu, onda bi vidjeli, gospodin Krasniqi je navodno trebao biti na petom mjestu te njegove izborne liste, a ima takvih perli od 1. do 50. mjesta dosta.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Pa i ja se vama divim kolega da replicirate na nešto što ja uopće nisam govorio. Nisam govorio o zarobljavanju države, niti sam govorio o Uredu predsjednika, a nisam baš govorio ni mi vi. Imam posve jasnu misao da za korupciju u jednoj zemlji odgovornost snosi Vlada te zemlje i ne može se ispričavati ni na kakve druge okolnosti. Ako pokazatelji neovisni utvrde da se korupcija u nekoj zemlji povećala onda je za to kriva ta Vlada a nisu krive različite statističke metode i istraživanja niti mogu biti krive, niti mogu biti krivi ne znam različiti citati različitih izvora o zarobljavanju države, o predsjedniku republike jer to nije pokazatelj. To naprosto nije pokazatelj ovoga o čemu mi ovdje danas govorimo.
Sljedeća replika poštovani zastupnik Zlatko Kramarić.
Bez obzira koliko se uvaženi kolega Stazić pokušava osloboditi … [[Govornik se ne razumije.]] ali nažalost ona u njegovim istupima dominira i čini mi se, opasno je zbog toga što to doista se svjesno radi na biblorizaciji hrvatske političke scene. Doista postoji mi oni. Sada kolega Stazić će govoriti o Zecu, govorit će se sa Lencem, pa će se govoriti o … [[Govornik se ne razumije.]] pa će se tamo naći neki drugi slučaj. Mislimo da je to vrlo zapravo opasno i to zapravo pokazuje svu sterilnost uopće bilo kakve strategije borbe protiv korupcije. S druge strane, opet se služimo sa tim prilično nevještim sofističkim postupcima. Dakle, to je ovo kao kada se to postaje ćelav čovjek. Mene nije radovalo ni kad smo mi bili na 50. mjestu na toj rang listi korumpiranih jer smo i onda bili korumpirani. Sada smo na 70. mjestu i to dalje pokazuje. Dakle, nije bilo onda ništa bolje ili sada jako puno lošije nego upravo pokazuje da je to jedan kontinuitet i to je problem. A sada ti neki metodološki pomaci i percepcije, to doista u ovom smislu, to je sigurno da ste kad ste u prvom mjesecu da ste onda malo trudni a kad ste u devetom mjesecu onda ste jako puno trudni ali da ćete roditi to je sigurno. Zato kažem isto mene kao pripadnika ovoga liberalnog svjetonazora doista smeta ovo vječno unošenje one stroge biblorizacije … [[Govornik se ne razumije.]] u našim društvima koje doista ni na koji način nije produktivna i doista samo pokazuje još jedan puta tu našu težnju da se borimo samo za bolju prošlost a da nas sadašnjost i budućnost uopće ne zanima. Hvala.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Slušajte kolega, moram nažalost govoriti o Shimatzu, o trgovini vijećnicima, o Imostroju, o Sen Marini kad su to primjeri koruptivnih afera. Sad ne mogu govoriti o ne znam novom filmu Grlića. Ovo je tema, govorimo o korupciji. A što se tiče kontinuiteta, pa gledajte. Nema kontinuiteta za koji vi tvrdite da postoji, nema. Jer kad jedna zemlja bude na 74. mjestu pa padne na 51. pa se vrati poslije na 70. onda to nije kontinuitet, onda je to diskontinuitet i to diskontinuitet iz kojeg se točno može očitati djelatnost neke Vlade, jedne vladajuće garniture, ekipe koliko je uspješna ili nije uspješna, koliko sama potiče ili potiče korupciju.
Poštovana zastupnica Jagoda Majska-Martinčević replika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa gledajte, ja bih voljela znati na koji to način gospodin Stazić misli kad kaže da mi svi Vladu potičemo da se bori protiv korupcije. Da li je taj način onaj kojem se ja inače ovdje pridružujem se gospodinu Letici znam diviti u retorici gospodina Stazića koja je vrlo bliska kazališnom izričaju, ali kad prijeđe u loše dječje kazalište onda to više nema nikakve težine. Dakle, na koji način bi se to moglo Vladi pomoći da se bori protiv korupcije i to s naše strane. Da li time da se citiraju nekakve ankete ili statistike. Zbog čega bismo mi tim statistikama ili anketama uopće trebali vjerovati pa makar to bio Amnesty International, zbog čega? Da li je to "Sveto Pismo"? Ja mislim da nije, gospodine Staziću. Ja mislim da realnost, izbori, to su pokazatelji u ovoj državi a ne ankete jer mi vrlo dobro znamo kako se neke ankete rade i kako se neke statistike rade. Kako kome odgovara. Prema tome, Vlada ne može biti kriva ni za kakvo mjesto, ni 20., ni 40., ni 150. ako joj netko to tako napiše. Dajte dokaze za to. Ali, ja ću se vratiti na diskusiju gospodina Hebranga sa samog početka danas ujutro koji je pozvao sve nas ovdje na jedan konsenzus da se pokušamo svi zajedno dogovoriti i boriti protiv zla a ne prepucavati sa vašim primjerima koje već vrapci na grani znaju i koji su potpuno bespredmetni jer isto tako možemo mi vama vraćati sa "Viktorom Lencem", sa 200 ravnatelja, sa "bBartolomejskom noći", sa "Plivom", sa ne znam čime. To je sve skupa besmisleno. Gospodo, prestanite se igrati dječjeg kazališta i dajte se priključite malo ovoj iskrenoj želji s ove strane da se svi zajedno malo pobrinemo da cijeli ovaj problem krene s mjesta. Ali prestanite nas napadati a pogotovo ovu Vladu sa nekakvim anketama koje nisu vjerodostojne, nisu.
Hvala. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Čujte ja se nadam da nitko iz "Transparency International" nije čuo ovo sad što govorite jer ako jest, jer ako jest onda će Hrvatska sutra sa 70-tog pasti na 90-to mjesto. Ako vi tako mislite o jednoj međunarodnoj instituciji da su njihovi podaci potpuno nebitni, da su netočni i ako držite štangu Andriji Hebrangu koji kaže da je HDZ proveo neka istraživanja i po tome nije ova Vlada korumpirana. Korumpiran je SDP i ako tvrdite da su ta istraživanja relevantnija od istraživanja "Transparency Internationala" onda time govorite što uopće mislite o tim ispitivanjima, o slici koju naša zemlja pruža u svijetu i o tome kako ćete biti uspješni protiv te korupcije. E kažete da ja potičem … [[Govornik se ne razumije.]] i pozivam. Potičem i pozivam i to tako pozivam i potičem da raspusti sutra vijeća gdje je kupila mandate. Potičem da povuče Odluku o oprostu duga 30 milijuna Zecu, a onda vam građani neće misliti da vam je to kazalište a pogotovo dječje kazalište. Nego će vam to pljeskati na tome, pohvalit će ovu Vladu i premijera Sanadera i bit će sasvim sigurni da ovo sve što ste napisali mislite ozbiljno. Inače ako to ne napravite e onda vam je kazalište, loš kazališni tekst ovaj program koji ste uputili u Sabor.
Sljedeća replika poštovani zastupnik Dražen Bošnjaković.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege kolega Stazić je rekao kako ljudi misle da smo mi korumpirani ako sam ja sad dobro čuo. To je djelomično točno. To je djelomično točno jer jedan dio ljudi vjerojatno misli da smo mi korumpirani, ali znate drugi dio ljudi vjerojatno misli da je korumpirana ona druga strana. Najbolje mjerilo i jedini način pa ćemo vidjeti šta ljudi misle zapravo će biti sljedeći izbori koji će pokazati zapravo šta ljudi o kome misle? Druga teza koju bih htio komentirati su ove ljestvice od "TRansparency Interenational-a" i nisu sporne te ljestvice i ja ih ne bi htio potcijeniti. Međutim i sami autori tih ljestvica [[Upadica: Džentlmeni!]] I sami autori tih ljestvica govore da ne postoji neka egzaktna jedinica mjere kojom se mjeri zapravo korupcija.
Se vi na to ime ne odazivate?
I sami zapravo relativiziraju te ljestvice. Tako da s te strane kada vidimo samu relativnost svega toga pa i ova paralela koju se povukli između ranijeg predsjednika Sabora i sadašnjeg predsjednika Sabora isto mislim da je prilično relativna jer kod ranijeg predsjednika Sabora imali smo istražno povjerenstvo koje je utvrdilo da je čovjek dok je bio predsjednik Sabora sa njegove firme u kojem je imao vlasničke udjele da su poslovale sa ovom državom i sklopile 40-tak ugovora ukupne vrijednosti ja mislim jedno 10 ili 12 milijuna kuna. Ja mislim da ovaj predsjednik Sabora nije graditelj niti nadzire građenje i vjerujem da nećemo ovo što do sad znamo, ne bavi se sa tim stvarima. Također što se tiče uzroka korupcije same nevladine udruge, međunarodne udruge kao jedan od bitnih, kao jedan od bitnih uzroka korupcije na temelju istraživanja koja su poduzela u zemljama tranzicije naveli su nasljeđa prošlog sustava. Po njima prošli sustav je ostavio loše gospodarstvo, lošu državu, loše stanje duha. To su tri elementa na kojima oni temelje te svoje tvrdnje. Hvala.
Odgovor na repliku sa, i sa molim vas sa onim objašnjenjem da u replici, ne znam što ste mene spominjali.
Ne znam ni ja. Kolega Bošnjakoviću, kolega Bošnjakoviću, ne, ispitivanje nisam radio ja. Ispitivanje je radio "Transparency International" i tamo je naveo funkciju predsjednika Sabora. Ja stvarno nisam odgovoran za to. Kolega Bošnjakoviću ja se potpuno slažem s vama kad vi kažete da dio ljudi smatra da je Vlada korumpirana, a dio ne. Ja sam uvjeren da nitko iz HDZ-a za ovu Vladu ne smatra da je korumpirana pogotovo kad biste intervjuirali gospodina Hebranga, gospodina Žužula, gospodina Hebranga za "Shimatsu", gospodina Žužula za "Imostroj" vjerujem, ja sam uvjeren da biste dobili negativan odgovor. Uvjeren sam. Prema tome uvijek netko misli da to jest, a netko misli da nije. Što se tiče onoga da, kad tvrdite da sami autori ovih ispitivanja relativiziraju ta ispitivanja ja to nisam nigdje moram priznati vidio. Ja nisam nigdje čuo da je "Transparency International" rekao: "Oprostite ali ovo sad što smo mi sve napravili dajte to molim vas uzmite s rezervom. Nemojte to, nemojte na to obraćati pažnju. To vam i tako nikakvog smisla nema. Dajte uzmite HDZ-ova ispitivanja javnog mnijenja. Ona su puno, puno relavantnija."
A u kojem su to istraživanju spominjali predsjednika Sabora?
Transparency International [[Upadica: Oni su to radili.]] [[Upadica: Citirali.]]
Citirali. Ali kojega su? Je li su to kao, kao institucija, kao?
Dat ću vam, dat ću vam.
Znači ne aktualnog nego kao, kao jednoga od budućih i prošlih [[Upadica: Onoga kojeg imamo.]] Kao u, 1967. godine je bila premijera Eugena O'Nela: "Korupcija u Palači pravde". Poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Replika.
Kažete kolega Staziću da smo se našli na 70-tom mjestu, 74. ondje gdje smo bili i 1999. I svoje navode potkrepljujete eto nalazom istraživanja Transparency International-a. Ali vidite današnja vlast odmahuje rukom na to: To nije točno. To nije vjerodostojno. Ima ovdje sa vlašću problem da ona bježi od realnosti. Nju realnost ne zanima. Dakle kako stvoriti privid? Kako stvoriti opsjenu? To je zanima. A ne da se suoči sa realnosti utvrditi stanje i ona ga mijenjati. Dakle odmahivati tek tako rukom na istraživanje jedne međunarodne institucije to je na tragu znate što neki sa istoka govore upravo za takve međunarodne institucije da su belosvetske sesikese i belosvetski hoštapleri. To je na tom tragu. A što se tiče Zeca pa ne ova vlast ja mislim da i ne kani sakriti Zeca. Jer mu je omogućila kroz "Hitro" projekt da se razmnoži pa tako mi od jednog Zeca kojem je sve oprošteno imamo sada dva "Zeca", dvije tvrtke sasvim nevine. Ničim opterećene. Rasterećene svega i pročišćene kroz projekt "Hitro".
Eh da. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Kolegice Antičević-Marinović ne bih se mogao složiti s vama da Vlada odmahuje rukom na nalaz i mišljenje "Transparency Internationala". Dokaz tome je treća stranica ovog programa. Tu piše: "Prema indeksu "Transparency International-a" Republika Hrvatska je 1999. godine se nalazila na 74. mjestu ljestvice zemalja sa raširenom korupcijom. Po međunarodnim istraživanjima za 2005. godinu Republika Hrvatska stavljena je na 70. mjesto ljestvice. Prema tome Vlada drži do mišljenja Transparency International-a. Zato ga i citira. Tu se Vlada malo razlikuje od svoga kluba koji to potpuno odbacuje, ali Vlada ovo uvažava. Jedino što Vlada zaboravlja upisati prolazno vrijeme iz 2001. godine jer kada bi to upisala onda bi se vidjelo da je za mandata ove Vlade se slika pogoršala. Što se tiče zečeva, zečevi vam se inače brzo razmnožavaju!
Da, da, jako brzo. Poštovani zastupnik Ivica Pančić. Replika.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora na pitanje u anketi tko je kriv zbog narasle korupcije građani su odgovorili ako je vjerovati kolegi Staziću, a vjerujem da je on to točno citirao kažu naslijeđe HDZ-ove vlasti je znači odgovor što znači HDZ sam. Zbog čega je to tako pokušat ću odgovoriti na malo drugačiji način. Politička znanost razlikuje tri temeljna tipa političkih stranaka. Jedan tip su karizmatske stranke, drugi tip su klijentilističke stranke i treći tip su programske stranke. Opće slaganje je da se stabilni demokratski i stranački sustav temelji na programskim strankama. Znači, stranke koje biraju građani zato što zastupaju određene političke, ideološke i druge društvene interese. Tu razlikujemo znači konzervativne stranke, liberalne, socijal-demokratske itd. Vladajuća stranka u Hrvatskoj znači HDZ je programska stranka nesumnjivo jer ne bi dobivala toliko potpore u biračkom tijelu, ali u velikoj mjeri HDZ je i klijentelistička stranka. To ne kažem samo ja već postoji veliko slaganje u politološkim tranzicijskim studijima da je upravo to tako, a klijentelizam da zaključim nužno vodi u korupciju. Zbog toga je na ovoj ljestvici i Hrvatska pala za 20 mjesta. Hvala.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Pa gledajte kolega Pančiću, ne radi se tu o tome da li treba vjerovati Nenadu Staziću ili ne treba vjerovati Nenadu Staziću. Treba otvoriti stranicu vdv za Transparensi internationale Hrvatska. Svi ovi podaci će vam iskočiti van i tu ćete vidjeti dakle rezultate ispitivanja koji pokazuju ovo što sam citirao upravo tako kao što sam citirao i da naslijeđe HDZ-ove vlasti građani smatraju najvećim razlogom za povećanjem korupcije u ovoj zemlji i da su 2003. to smatrali u 10% broju manje nego danas odnosno 2005. Za 10% povećao se broj građana koji naslijeđe HDZ-ove vlasti smatraju najvećim razlogom za povećanje korupcije u zemlji. Prema tome, ne radi se tu o Nenadu Staziću, radi se o Transparensi internationalu, a za ove druge podatke koje je kolega Hebrang njih moramo potražiti na web stranici HDZ-a za ta ispitivanja ja ne znam.
U ostavinskom postupku i ostavinskim raspravama je različito od toga naslijeđenoga. Puno je tu imovine od različitih vlasnika što je u prtljagi donijeto u naslijeđe HDZ-ove vlasti. Poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Gospodine predsjedniče, gospodo državni tajnici, pa evo korupcija danas omiljena riječ poznata i u Europi. Vidimo česte afere, ovdje mislim na one otkrivene jasno. Zemlje u tranziciji nisu postale preko noći šampioni korupcije, jer su se u bivšoj nam državi uz mito dodjeljivali stanovi, dobivao posao, moglo se izbjeći beskrajno čekanje u repovima za ulje, brašno, deterdžente i slično. A što je sa zemljama plasiranih ispred nas. Evo predstavnici jedne velike i poznate talijanske firme koja je dobila koncesiju za plinifikaciju ovdje iščuđavali su se kako to da kod nas nisu trebali nikog podmititi, a u zemlji koja će uskoro ući u Europsku uniju prije nas dobili su popis od 80 osoba koje treba podmititi inače neće razgovarati s njima. Objašnjavaju mi ljudi tko daje ocjenu o korumpiranosti društva u nas i kažu redovito je to ugledni profesor koji bi bio uvjerljiviji da nije kao predsjednik Nadzornog odbora posmrtne pripomoći dobio stambeni kredit uz izuzetno povoljne uvjete. Da li je to bio kredit ili nešto drugo ne znam ni ja. Nadzorni odbor svašta radi. Analitičari su prečesto politički obojeni, a u pravilu nezavisni stručnjaci imaju burnu prošlost, pa recimo čak i jedan ima nadimak mister 10% i slično iz povijesti. Čuli smo malo prije što me zabrinulo od kolege Stazića da ne smijemo ih vrijeđati jer ćemo odmah otići za 20 mjesta više, pa mi je palo na pamet da možda mi nemamo korupciju nego samo su Petrović i Kregar uvrijeđeni. Na žalost strani investitori u pravilu ne dolaze sami. Najčešće su u pratnji problematičnih domaćih mešetara koji ih za dobru proviziju navode na kupovinu imovinsko-pravno neraščišćenih nekretnina, pa da bi se iz tog izvukli izgovaraju se na korumpiranost činovnika da ništa ne mogu napraviti dok se nekog ne potplati i slično. Mi smo sretni što u administraciji ima ljudi koji funkcioniraju u skupe, brže funkcioniraju u skupe poklone ili novac, ali većinu grješnika i na tim mjestima smo zatekli jer su 20 i više godina. Problem političara je što je pojedinačne slučajeve generaliziraju. Postoje pojedinci, liječnici koji vole raditi privatne poslove na crno, pojedinci profesori koji uz mito upisuju studente, pojedinci činovnici koji propuštaju, carinici koji propuštaju šlepere, pojedinci i činovnici koji uz poticaje propuštaju građevinske dozvole odnosno dilaju dokumente, pa pojedinci župani koji kupuju sela, pojedinci i načelnici koji kupuju vile za male pare, ali to su pojedinci. Jasno pojedinac ministar koji je svojim firmama namjestio poslove za nekoliko stotina milijuna kuna u razdoblju od 3. siječnja 2000. do kraja 2003. godine, a sada želi postati premijer sigurno ima veću odgovornost i jasno slučaj veću težinu. Neki mediji su podmitljivost dokazali pred izbore 2000. godine jer su pomogli Ivici Račanu doći na vlast, a za uzvrat 14 novinara dobilo je posao u diplomaciji. Pošteno, ja tebi, ti meni. Čuli smo od ministrice danas niz mjera za suzbijanje korupcije koje mogu uspjeti uz suradnju svih. U pravilu nitko ne podmićuje sam sebe. Galamom se ne mogu prikriti vlastiti propusti iz nedavne prošlosti, ali mogu držati koliko vidim predavanje o tuđem moralu. Bill Gates hvaleći je Hrvatsku nije znao da je naša oporba veći stručnjak od njega, pa čak mu nismo ni poklonili poneki zaljev. Prijedlog nacionalnog programa suzbijanja korupcije 2006.-2008. treba podržati ne radi vlasti ili oporbe, nego radi svih stanovnika ove zemlje. Hvala.
Zahvaljujem. Polako. Replika, uvažena zastupnica Milanka Opačić.
Pa kolega Markovinović, vi ste danas jedan od ne znam koliko zastupnika HDZ-a koji ustvari sporite da korupcije u Hrvatskoj ima da Hrvatska ima problem sa korupcijom. Vama je upitna anketa Transparency Internationala. Vama su upitni stručnjaci koji se godinama bave proučavanje korupcije. I definitivno je tu problem. Znate kolega Markovinoviću, ako vi kao pripadnici većinske stranke nemate potrebu suočiti se sa problemom da korupcije u ovoj zemlji ima i da ona jest problem, onda to znači da vi niste spremni taj problem rješavati. Tek onda kada priznate da problem postoji te ga onda možete početi rješavati. I na kraju, činjenica je da se borba protiv korupcije ne ocjenjuje riječima i formulacijama nego djelima. A vi naprosto i danas ovdje svjedočite da ste Vlada koja nastoji i dalje podupirati korupciju, a ne se protiv nje boriti.
Odgovor na repliku.
Pa meni je žao što kolegica nije ni pratila ni shvatila ono što sam htio reći. Nitko nije rekao da korupcije nema. Ali potaknut razmišljanjem gospodina Stazića da ukoliko uvrijedimo dotičnu gospodu da ćemo odmah letiti 20 mjesta više na toj listi, odnosno niže, past ćemo 20 mjesta niže. Onda sam počeo razmišljati kako smo dosjeli na to mjesto. Hvala.
Zahvaljujem. Replika, uvažena zastupnica Antičević.
Vi ste kolega rekli i ja bih se mogla s tim složiti da se apsolutno može uspjeti ako upru svi snage. To je točno. Ali propustili ste reći tko je najodgovorniji i što bi Vlada trebala odmah učiniti. Vidite, onaj koji je dobrim dijelom autor ovog teksta napisao je: "Riječi ima previše, izostala su djela.". Dakle, što bi Vlada trebala napraviti? Prije svega ono što joj daje uputa i Svjetska banka koja upozorava na netransparentno zapošljavanje, na nepridržavanje kriterija stručnosti. Na to doslovno kaže: "Natječaji služe samo kao fasada, kao paravan, već unaprijed određenih i odabranih.". Možda je najeklatantniji primjer iz recentne prakse kako je za osobu pregovarača, molim vas, za znanost i obrazovanje primljena osoba koja uopće ne govori engleski jezik, iako je to uvjet, dio jedan od osnovnih uvjeta. Odustajanje od kriterija sposobnosti u korist kriterija podobnosti ili rodbinskog odabira nije ništa drugo doli korupcija i to ona politička i to ona najopasnija. Prije nešto više od nekoliko mjeseci javnost se digla na noge zbog napuštene prakse da se u pravosudna tijela zapošljavaju oni ne s najboljim ocjenama nego oni s najgorim ocjenama. Pa molim vas, ta osoba će sutra biti sudac. Ona će suditi upravo onako kako je i došla. Dvojkaši su došli, odlične ste otpirili. To se dogodilo za mandata ove vlasti. Mi smo bili uspostavili kriterij i to na vlastitu inicijativu da najprije oni odlični, ako nema odličnih vrlo dobrih, ako nema vrlo dobrih dobri. To se dogodilo za vrijeme ove vlasti. Prema tome, ispravite te stvari, pa ćemo onda moći vjerovati da mislite ozbiljno. Kao prvo, smijenite gospodina Vukelića koji je aktivno učestvovao u korupciji. Što radi još uvijek Palarić na tom sada već najozloglašenijoj instituciji koja je došla na to mjesto upravo zahvaljujući njemu. Negdje se raspuštaju jedinice lokalne samouprave, vijeća, negdje ne, zavisno gdje treba i što treba. Čak on već prejudicira što bi premijer mislio. Dakle on. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku.
Pa čini mi se kolegice da sam ipak imao pravo kad ste se tako razljutili. Mislim stvarno ovako energičan nastup može biti samo kad nekog pogodite istinom u čelo. Naime, ako je riječ o natječajima, natječaji su ovako relativan pojam. Recimo kako je nabavljeno 7 nagibnih vlakova, bez natječaja, direktnom pogodbom. Čitav niz kako je recimo na Cresu građena kuća 10 milijuna kuna dobivena bez natječaja, Coning i sl., sve za vrijeme vaše vlasti. Pa dajte napravite jedanputa analizu prije nego što se bacite kamenom, pa makar i "Kamen Ingradom" na druge. Hvala.
Dobro. Replika, uvažena zastupnica Zgrebec.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa ja se mogu složiti s kolegom Markovinovićem da problem korupcije nije samo, nije od doba samostalne Hrvatske. I mogu se složiti s njime da je to bilo i u bivšem režimu gdje on navodi da su bili prednosti u redovima za ulje, deterđent, ne znam šta to sve ne, u dobivanju stanova, poslova itd. Ali znate u čemu je razlika danas? Razlika je u tome što su se nakon '90. godine mogle otkupljivati u vlasništvo dobivati nacionalizirane vile. Što su se mogle dobivati kroz privatizaciju tvrtke, a da se nije platilo ništa, da su se otpuštali radnici, da se je prisvajala imovina, a posljedice nikom ništa. Donosimo samo zaključke. Da se pogoduje u dobivanju poslova, najčešće i direktnom pogodbom, da se iz stečajnih masa daju pozajmice, pa između ostaloga i porodicama ministara. Da se zapošljavaju članovi uže i šire porodice, ministara i ljudi iz vlasti u vremenu kad je stopa preko 18%, stopa nezaposlenosti i kada je radno mjesto ravno premiji na lutriji, znate. U tome je velika razlika. I da ne nabrajam dalje, poziva se ovdje, između ostalog i vi ste rekli, treba nam zajedništvo mu borbi protiv korupcije. Naravno da nam treba. Ali najprije moramo biti svi spremni priznati da korupcija postoji, da je ona veliko zlo. I onda, ako je takvo stanje da je to samo percepcija naših građana, a realno stanje je daleko bolje, čemu onda donosimo ovakav program i čemu onda poziv na to zajedništvo. Zaista tog zajedništva će biti i borba će biti uspješna kad i ova druga strana prizna da je to veliko zlo i da u tome moramo reći tko sudjeluje na koji način.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku. Izvolite.
Pa evo, činjenica je da razlike sigurno postoje onda i sad. Činjenica da korupcija stvarno postoji, ali nažalost premalo je onih koji hoće reći, koji hoće otkriti koji mogli bi reći su zviždači ili recimo na neki način zastupnike svako jutro budi Ankica Lepej, ali čudno kako ga nikad ne probudi recimo Vesna Balenović, jel. Ali Bože dragi, razlika je uvijek bilo među ljudima. A u čemu je razlika između nekad i sad? Pa nekad je su nas predstavnici i prethodnici recimo vaše stranke iz koje ste proistekli tužili u Beograd, a danas svi tužakate u Bruxelles. Tu je bitna razlika.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi zastupnik Đakić.
Gospodine potpredsjedniče, pa ja ću replicirati uvaženom kolegi jer nije spomenuo sve bitne stvari koje se tiču korupcije i sprečavanja iste. Naime, Ministarstvo unutrašnjih poslova kao institucija koja bi se trebala baviti striktno nadzorom u provođenju zakona i otklona od zakona. U prošlom mandatu bivše vlasti dužnost je stavila baš u funkciju korupcije i korumpiranosti umjesto da je sprječavala istu i podnosila prijave protiv onih koji su činili je. Pa tako možemo naglasiti od kupovanja skupocjenih tepiha bez natječaja do skupocjenih vrijednih glisera od 4 milijuna eura. Isto tako možemo reći da su u tom istom ministarstvu koje se trebalo baviti sprječavanjem korupcije i otkrivanjem onih korumpiranih osoba dogodilo niz stvari i u prodaji nekretnina pa tako je 16 apartmana u Selcu i Pagu prodano u bescjenje vjerojatno nekomu od vaših politički sposobnih možda i nekomu od samih vas, ne bih želio ustvrditi. Tako da su najkvalitetnije nekretnine u najatraktivnijim prostorima hrvatske obale otišle u bescjenje. Isto tako u momentu od 2002. godine kada se povlače sva vozila terenska "puh", "mercedes" i prodaju se bez licitacije za bagatelnu cijenu koja su tek imala nekih 30-tak tisuća kilometara na svojim brojčanicima. Neznam tko je to odobrio i nije li to u svrhu korupcije. I da ne nabrajam sav niz onih korumpiranih radnji koje su se provele kroz jedno od bitnih ministarstava koje se trebalo baviti istih, a da ne govorimo o Ministarstvu obrane kao i o 200 ljudi koji su mimo bilo kakvog natječaja primljeni u MUP bez adekvatne liječničke svjedodžbe ili ocjene sposobnosti liječničke da budu djelatnici Ministarstva unutrašnjih poslova. I na kraju želim reći da ukidanjem Financijske policije jasno ste potvrdili kuda smjernica vaše Vlade ide.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku.
Uvaženi potpredsjedniče, nakon evo tvrdnji svih ovih navoda zapravo kolege, ostao sam bez riječi. Hvala.
Zahvaljujem. Idemo dalje. Riječ ima uvaženi zastupnik Dražen Bošnjaković.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Nema dvojbe da je korupcija jedno veliko zlo i da ona nagriza temelje društva i pravne države i štetno utječe na društvenu zajednicu i nanosi štetu i gospodarstvu i moralnom aspektu i političkom aspektu. Precizne definicije korupcije kažu teoretičari da ih nema jer je ona u tako različitim oblicima da ju je teško jednom preciznom definicijom zapravo i navesti koja bi obuhvatila sva ponašanja koja korupcija poznaje. Ali najčešće definicija koja se u teoriji spominje da je to zlouporaba javne službe ili ovlasti u svrhu osobne koristi. U konkretnom životu korupcija uglavnom i najčešće predstavlja svako podmićivanje sa ciljem da netko ostvari neko pravo koje pak nema ili da netko realizira neko pravo ono što bi se reklo prije reda, preko reda, i naravno tu je povezano uvijek i sa davanjem određenih nagrada bilo novčanih, bilo nekakvih drugačije vrste. Tako da korupcija uvijek se spominje i zajedno sa mitom. To je nekako najčešće i uvriježeni zapravo termin mito i korupcija. Korupcija naravno nije samo problem Republike Hrvatske, ona je problem i ostalih zemalja posebno tranzicijskih i međunarodne civilne udruge koje se bave ovim fenomenom korupcije i koje se bave ispitivanjem i analiziranjem ove pojave, prepoznali su da korupcija ima jako plodno tlo u tranzicijskim zemljama. Tu naravno spadamo i mi i zato je potrebna svijest o tom problemu, saznanje o njemu gdje se javlja, kako se javlja, ali značajno to, potrebna je i volja da se borimo protiv korupcije. Kažu teoretičari da to nije centralno pitanje da li se može boriti protiv korupcije jer postoje takve gdje ljudi su u totalnom beznađu pa kažu da zapravo nema lijeka protiv korupcije, centralno pitanje je zapravo ovdje da li se hoćemo boriti protiv korupcije. E upravo zato mislim da je jako važno sa ove saborske rasprave poslati jednu poruku hrvatskoj javnosti, da je Hrvatski sabor jedinstven u ovoj jednoj želji, u jednoj volji da se bori protiv korupcije i zato bi bilo dobro da ovaj program koji je danas predložila hrvatska Vlada, da se donese konsenzusom svih političkih stranaka u ovom Saboru, bilo u ovakvom tekstu, bilo na način da ga se poboljša da netko ima druge kvalitetnije prijedloge, ali u svakom slučaju ovaj program bilo bi dobro da ide kao jedan zajednički dokument. Inače ovaj program je bio i na raspravi u Hrvatskoj akademiji znanosti i umjetnosti na njenom Znanstvenom vijeću za upravu i pravosuđe i koliko sam ja vidio i na koncu bio sam i sudjelovao na raspravi tamo, taj program je prihvaćen i taj program je zapravo imao vrlo vrlo dobre ocjene. Zato mislim da nije dobro spuštati raspravu na razinu pojedinačnih napada, ova Vlada je ne znam korumpirana manje, ova Vlada je više korumpirana, ova Vlada uopće nije korumpirana i to sve ide zapravo i u prilog jedne teze kojoj svi težimo i želimo silno dokazati javnosti kako nismo svi isti i to je velika jedna težnja. Međutim ovakvim raspravama koje zapravo su isključivo crno-bijelog karaktera, mi upravo kod javnosti potvrđujemo tu tezu da zapravo nas javnost percipira da smo isti. To je loša jedna poruka jer jedna od osnovnih mjera u borbi protiv korupcije je vratiti povjerenje ljudi u institucije. To znači moramo vratiti povjerenje ljudi i u instituciju zastupnika kao pojedinca, ali moramo vratiti povjerenje i u instituciju Sabora kao najvišeg zakonodavnog tijela vlasti u Republici Hrvatskoj. Također potrebno je vratiti i povjerenje i u tijela javne vlasti posebno u naše pravosuđe. O pravosuđu je zaista bilo ovdje dosta govora i pravosuđe je jedno od stupova i temelja našeg društva iako ljudi tu nailaze na nefunkcioniranje državnih tijela onda zaista je jedna slika o funkcioniranju države vrlo loše. U ove dvije godine čini mi se da smo u pravosuđu učinili dosta dobrih stvari i čini mi se da smo krenuli dobrim putem. Naravno nije to samo da samo krenuli za mandata ove Vlade. Ja sam vrlo često za ovom govornicom rekao da smo i u mandatu ranije Vladi mnoge dobre stvari u pravosuđu napravili i tu osporavam onu tezu kolega iz SDP-a koji su rekli da se sve svodi da počinje ovaj program od Sanaderove Vlade. Mislim da smo baš u segmentu pravosuđa, imamo jednu finiju liniju zapravo dobrih rezultata i dobrih promjena koje smo započeli i u ranijem mandatu, ali i sada. Prisjetimo se samo, promijenili smo i Zakon o sudovima, donijeli smo izmjene Kaznenog zakona, donijeli smo izmjene Ovršnog zakona, zemljišne knjige su nam digitalizirane, rasterećeni su sudovi, tu se vide pomaci jer se broj zaostataka na našim sudovima ipak smanjuje. To se vidi naravno iz statistika. Uveli smo i inspektore u pravosuđu što će dovesti do pojačanja, do povećanja odgovornosti rada. To su sve mjere koje su uvedene i naravno to je jedan krupni i veliki problem koji se i ne može riješiti preko noći. Naravno, pred nama je tu još jako puno posla. Program koji imamo pred nama čini mi se da pravilno analizira stanje stvari, vidi gdje su problemi i propisuje mjere i propisuje nositelje koji su zaduženi za iste, ali i vrlo precizne rokove kada je što potrebno poduzeti. Vidimo da imamo dosta rokova koji su već u lipnju, koji su u rujnu ove godine i čini se zapravo da ćemo u ovoj godini imati jedan veliki, veliki dio posla koji ćemo temeljem ovoga odraditi. Što se tiče ovih ljestvica "Transparency Internationala" i ostalih ovih udruga ja sam to već rekao u replici kolegi Staziću. Uopće ne podcjenjujem te ljestvice, međutim ima ovdje jedna knjižica zapravo od samih autora tih ljestvica koja govori da te ljestvice se ne temelje na empirijskim spoznajama. One su kao što same kažu, one su procjene. Danas mogu biti ovakve, sutra mogu biti onakve, ali u svakom slučaju ne treba ih podcjenjivati. Danas imamo podatak da je Republika Hrvatska mislim 74. mjestu. Evo kolega Jandroković je danas u raspravi iznio zapravo pohvalu koju je predstavnik Europske komisije iznio vezano za funkcioniranje našeg ureda "Hitro.hr". To su, evo, dvije stvari koje ne idu jedna sa drugom. Borba protiv korupcije je jedna duga utakmica i borba se može voditi samo na duge staze. Tako da mislimo ograničavati na jednu Vladu, ovu Vladu sa tom utakmicom, sa tom bitkom imat će posla i one druge vlade koje će poslije ove dolaziti i mislim da o tome nema dvojbe. Ali jednu stvar ipak, ono što sam i ranije u nekim ispravcima navoda rekao. Mislim da ne možemo reći da ova Vlada nije ništa učinila do sad na pitanju suzbijanja korupcije. Veliki broj zakona koje je Vlada predlagala, zakona koje smo mi ove dvije godine dobili oni smanjuju prostor korupcije. Oni u sebi imaju bitne antikoruptivne elemente. Samo želim ponoviti, osnovali smo Riznicu tako da nemamo više 400 žiro računa. Znači, protok novca je puno transparentniji i naravno trebamo ga još izmijeniti, ali uveli smo određena kaznena djela. Izmijenili smo Zakon o sudovima, donijeli smo Zakon o kamatama, ustrojili smo ured "Hitro.hr". Imamo digitalizaciju zemljišnih knjiga, promijenili smo Zakon o potporama, donijeli smo Zakon o primopredaji vlasti, dva put smo mijenjali Zakon o sprječavanju sukoba interesima, donosimo Zakon o neposrednim izborima za župane, gradonačelnike i načelnike općina, osnovali smo Hrvatsku agenciju za financijski nadzor. Dakle, uveli smo red i na tržištu, ne znam, brašna, cigareta, mesa, sve su to mjere koje su antikoruptivne i stoga ovaj program nije početak borbe protiv korupcije. Ovaj program je zapravo nastavak borbe koja traje već 2 godine i koja traje zapravo i prije te 2 godine. Ali naravno još je doista jedan daleki put pred nama jer to je jedan proces, to je jedna dugotrajna borba. A osnovni ciljevi zapravo u toj utakmici protiv korupcije je jedan sveukupni razvoj. To znači u tom sveukupnom razvoju Sabor mora donositi jasne i precizne zakone koji će eliminirati mogućnosti i prostor za postupanje po načelu može i ovako i onako. Vlada mora osigurati uvjete i nadzor u efikasnom funkcioniranju javne uprave te drugih državnih tijela i institucija kao i uvjet za gospodarski rast i razvoj, a sudstvo mora biti nezavisno, stručno i efikasno. Ima primjera u svijetu, to je Singapur, to je Čile, to je Hong Kong. To su zemlje koje su bile zapravo zaražene korupcijom međutim one su te utakmice uspjele dobiti. Tako da trebamo se ugledati na pozitivne primjere i ako zajedno izađemo iz ove dvorane sa željom da se borimo protiv toga, mislim da možemo uspjeti. Hvala.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi zastupnik Đakić.
Gospodine potpredsjedniče, pa evo replicirat ću jer sam najavio da nije sve rečeno samo kroz Ministarstvo unutrašnjih poslova kao jednim od čimbenika suzbijanja korupcije. I Ministarstvo obrane nije pošteđeno isto takovih čina i djela koje govore o nizu nepravilnosti u nabavkama, a ja ću spomenuti samo neke. Od nabavke odora za mornaricu koje je predsjednik pionira SDP-a osobno nabavljao iz svoje firme, iz svoga rodnog mjesta bez natječaja i bez ičije odluke pa sve do raketa koje su netragom nestale, tj., prodane su u inozemstvo u Makedoniju po dobroj cijeni. Ali u proračunu Ministarstva obrane nikada nije sjela nijedna kuna, a kamoli jedan euro. Sinoć se dovela i sigurnost zemlje u pitanje kada arsenal od 5 tisuća i 100 raketa i k tome pripadajuće gorivo od tisuću i 755 kompleta ode netragom i nestane i proda se. Kakova je onda obrambena snaga jedne zemlje kao što je Hrvatske koja treba imati bar toliko uvijek u pripravnosti. Kad gledamo dalje, remont ruskih MIG-ova koji je također obavljen netransparentno jer se zna da Rumunjska je jedna od zemlji koja kupuje također od SSSR-a bivšega avione, a sada je dato njoj da ona remontira te iste iako postoji sporazum o vojno-tehničkoj suradnji sa federacijom ruskom između Republike Hrvatske i SSSR-a. Isto tako, vjerojatno još jedan remont jednog od zrakoplova kojim se osobno ministrica vozila kad je uneredila tablu, isto na teret ministarstva što je nedopustivo. I mislim da takove štete proračunske nisu se smjele dozvoliti.
Zahvaljujem.
Ima i dalje eklatantnih primjera gdje bez natječaja, bez ičega …
Zahvaljujem.
… euroleasing i ostalo, poslije izbora se ugovaraju …
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Bošnjaković.
Pa cilj je zapravo u uređenoj pravnoj državi da takve stvari sankcionira pravna država. To znači da temeljna policija, da pravosuđe, da korektno radi svoj posao. A zapravo mi ovdje u Saboru kao u najvišem predstavničkom tijelu se ne bismo trebali baviti takvim stvarima. To, kada dostignemo na jedan takav stupanj razvoja da takve stvari sankcionira pravna država, mislim da neće biti potrebe za ovakvim raspravama i za ovakvim tonovima i mislim zapravo da ne doprinosimo kvaliteti same strategije na način da izvlačimo sad primjere jer o tome možemo zaista do jutra razgovarati i argumenti sa ove strane i argumenti sa one strane. Mislim da trebamo se koncentrirati na samu strategiju i pokušati zapravo ako ima kakvih kvalitetnijih prijedloga meni se čini da je strategija sasvim u redu, ona ima vrlo precizne rokove, ona ima vrlo jasne nositelje i vrlo jasne zadaće koje se namjeravaju … [[Govornik se ne razumije.]] napraviti.
Zahvaljujem. Replika, uvažena zastupnica Sobol.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa evo Bošnjakoviću ja bih se možda u jednom dobrom dijelu i vaše rasprave mogla složiti sa vama, međutim kad dakle govorite o problematici korupcije itd., borbi koju bi trebalo i u Hrvatskoj provoditi, ali vi pozivate ustvari kroz svoju raspravu kao i neki vaši kolege i kolegice na konsenzus oko ovoga dokumenta koji smo mi ovdje dobili, dakle koji se zove Prijedlog Nacionalnog programa suzbijanja korupcije. Međutim, ja ne znam kako ja mogu stati iza jednoga programa koji u onome što piše unutra prvo od strane ove Vlade anulira i prešućuje ono što je učinila i bivša Vlada na suzbijanju korupcije. U jednoj jedinoj rečenici kaže nacionalni program i akcijski plan nisu provedeni, a mi dokazujemo sa nizom zakonskih rješenja koje je usvojio ovaj Parlament da smo itekako provodili kroz ovaj Parlament i borbu protiv korupcije. Vi pozivate da se dakle postigne konsenzus u kojem između ostalog na području lokalne samouprave te politike i javne uprave i dakle nakon svega onog što nam se dešavalo tijekom prošle godine, nakon lokalnih izbora glavnu ulogu i glavni pokretač borbe protiv korupcije molim vas Središnji državni ured za upravu koji je upravo svojim djelovanjem ili nedjelovanjem, odnosno neprincipijelnim stavovima u svemu onome što se dešavalo nakon proteklih lokalnih izbora itekako doprinio dojmu koji javnost ima o politici, o političarima, o onome što se dešavalo i na području lokalne samouprave, odnosno tom dojmu o korumpiranosti u Hrvatskoj i on bi sad trebao biti glavni i odgovorni nositelj molim vas, a nekakvim rokovima koji se odnose na lipanj i rujan ove godine, a podsjećam da već godinu i pol dana i nešto više čekamo upravo tog Središnjeg državnog ureda da donese prijedlog niza izmjena i dopuna zakona koji će se ticati upravo funkcioniranja lokalne samouprave, a koji itekako posredno imaju utjecaj na smanjenje korupcije. I kako da sada mi postignemo konsenzus oko ovakvog jednog programa?
Odgovor na repliku.
Pa kolegice vi se sa svim činjeničnim tvrdnjama doista ne morate složiti, ali vi možete predložiti neke mjere, ja mislim da je puno bitnije koje se mjere ovdje predlažu. Ja mislim da ove mjere koje se predlažu u programu nisu sporne, mislim da sve mjere imaju zapravo mjesta u našem pravnom sustavu i zapravo svi ovi zakoni koji će biti donijeti temeljem ovog programa mislim da idu zapravo u borbi protiv korupcije tako da zapravo ono što ja pozivam, pozivam zapravo da ga učinimo boljim u principu, dajte nekakav drugačiji prijedlog na to, napravimo bolji ovaj program nego što je predložen. Po meni je on korektan, ali ako ima prostora, ako vi imate neke druge ideje zašto ne. Što se tiče Središnjeg državnog ureda i ove krize vezano za lokalnu samoupravu, to je doista nešto što je potresalo našu javnost, ali ipak mora se priznati znate da je i Vlada i Središnji državni ured da su donijeli odluku o raspuštanju dvije županijske skupštine, o raspuštanju jednog gradskog vijeća gdje su se jasno oglasili i o bjanko ostavkama tako da sada imamo nove izbore zapravo na tim područjima što isto mislim da je dobra mjera.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi zastupnik Štengl.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Potpuno se slažem s vama uvaženi kolega Bošnjaković da nas ne trebaju baš previše dojmiti izvješća, ocjene itd. tih nekih međunarodnih institucija, organizacija itd. Znate, oni imaju svoja pravila, imaju svoje kriterije prema nama i prema nama se odnose pomalo kao prema koloniji, mada smo samo što kažu dva sata od Londona. U prilog tome ispričat ću vam primjer iz grada od kuda dolazim, dakle iz Vukovara o jednoj takvoj organizaciji koja se bavila malo izvješćima, malo i obnovom, financirao i obnovu nekih stambenih zgrada i hvala im na tome i kad je jedna od tih zgrada od 10-tak stanova bila gotova tražilo se od njih da imaju suglasnost za priključenje na elektrodistribucijsku mrežu. I onda je gospodin došao sav usplahiren kod mene da eto šta se to od njih traži, a oni su priključeni na struju što bi se reklo. Pa kako ste priključeni, pa priključili su se na banderu da im miješalica može raditi. Šta je u izvješću napisao, ja ne znam.
Odgovor na repliku.
To sam već dosta komentirao, to su procjene, ne postoji egzaktna jedinica mjere kojom se zapravo mjeri korupcija. Procjena je danas ovakva, sutra onakva i evo samo ću pročitati iz ove knjižice protiv korupcije gdje se kaže te procjene ipak ostaju tek ono što im ime kaže, procjene, one nisu potpuno empirijski potkovane već subjektivne i djelomične, ali je ipak moguće izvući određene … [[Zbog najave, govornik se ne razumije.]] tako da ne treba ih podcijeniti, ali mislim da nisu one centralno pitanje.
Zahvaljujem. Riječ ima uvažena zastupnica Ivanka Roksandić.
Hvala gospodine potpredsjedniče, članovi Vlade, kolegice i kolege. Evo danas zaista već dosta raspravljamo o korupciji, očito da je to problem koji se javlja evidentno u mnogim zemljama naročito kao problem prisutan u zemljama tranzicije pa tome nismo ni mi pošteđeni. Svakako da korupcija stvara nepovjerenje prema institucijama ne samo izvršne nego i sudske vlasti, a prije svega stvara nepovjerenje prema političkoj javnosti. Ukoliko politika štiti ovakav oblik ponašanja normalno je da građani nemaju povjerenja prema političarima već se stvara mišljenje da su se političari ne bave javnim dobrom već svojim osobnim dobrom pa se danas politikom najčešće znači baviti i nekim nečasnim poslom. Takvo se mijenje na žalost javlja u javnosti. Zbog toga svaka odgovorna vlast mora planirati i provoditi mjere preventivnog suzbijanja korupcije, razna istraživanja, reakcije građana, općenito javno mijenje govori da vlada mišljenje da korupcija postoji, da ugrožava najviše gospodarski razvoj, ali i demokratizaciju društva. Odlučnost svih nas da se upustimo u borbu protiv korupcije, a naročito odlučnost vlasti presudna je i za suzbijanje ove pojave. Vlada Republike Hrvatske danas je već niz kolega to ovdje izreklo pokrenula je čitav niz mjera pa evo i ovaj program borbe kojim se sprečava mogućnost korupcije. Vraćanje povjerenja u javnu upravu, u državne službe mora biti jedan od prioritetnih zadataka. Što to građane smeta u ovom području? To je prije svega ono što smo danas već ovdje i čuli, to tzv. političko zapošljavanje naročito zaposlenika u javnim službama i to vjerujte najviše onih na lokalnoj razini, dakle u izvršnim i upravnim tijelima jedinica lokalne samouprave, područne i regionalne. Žao mi je što ovdje nije gospođa Antunović koja je u svojem nastupnom govoru optužila upravo Hrvatsku demokratsku zajednicu za takvu vrstu zapošljavanja a ja ću navesti jedan suprotan primjer iz moje županije gdje je koalicija na vlasti osam stranaka predvođena SDP-om zaposlila u četiri mjeseca trideset novih ljudi u županijsku upravu a sve zbog koalicijskih odnosa, gotovo sve vijećnike sa liste SDP-a zamijenila sa dobro plaćenim mjestima u razno raznim upravnim odjelima jer je od šest nastalo deset upravnih odjela. Vjerujte, a sklopljen je i čitav niz ugovora o djelu za poslove koje ja ne znam što ti vijećnici obavljaju. Dakle, to je nekakva pojava koja je općenita. Žao mi je što nema i kolege Kurtova koji je u svojoj replici rekao da nije dobio odgovor na vijećničko pitanje u Zadru isto oko zapošljavanja. Ja isto tako nisam dobila na vijećničko pitanje jer sam i vijećnica u županijskoj skupštini na isti odgovor od spomenute vlasti a tu participira u vlasti i stranka gospodina Kurtova pa mi je isto žao. Zašto navodim ovaj primjer? Želim pokazati da ne možemo govoriti o nekome drugome nastavljajući se na raspravu gospodina Bošnjakovića a ne promisliti što se događa u našim redovima. Normalno je da nakon svega građani postavljaju pitanje ali ne dobivaju ni odgovore čemu, kako i kome vjerovati, jesu li za to izabrani da se zaposle na dobro plaćenim mjestima rođaci, supruzi i slično. A u našoj županiji mi smo postali jedna velika obitelj. Isto tako, danas ću progovoriti samo nešto i o jednom segmentu o kojem se nije govorilo u jednom području a to je obrazovanju i znanosti, športu što očito da zbog situacije u kojoj ono jest ni nema nekakvih iznimnih primjera u ovom području. Vlada je u lipnju 2005. godine usvojila plan razvoja sustava odgoja i obrazovanja od 2005. do 2010. želeći tako odrediti osnovne prioritete i to na unapređenju odgoja i obrazovanja kao sustava i to u zakonskim, kadrovskim, materijalnim, znanstvenim i stručnim pretpostavkama. Prioriteti područja u spomenutom planu su poboljšanje, poučavanje i učenje u školama, razvijanje znanja i umijeće odgajateljskog i nastavnog osoblja, poboljšanje njihovog društvenog i materijalnog položaja. Moramo istaknuti da se radi o ljudima koji svoje znanje, sposobnost godinama daruju svojim učenicima najčešće su od prije ne sada potplaćeni jer njihove plaće se ne povećavaju a rade vrlo odgovoran posao. Ovim planom postavljeni su ciljevi za povećanje udjela bruto društvenog proizvoda za obrazovanje sa sadašnjih 4,3 na 4,9%. Cilj je povećati i redovite izdatke za kvalitetno obrazovanje do 2010. do kud treba provesti ovaj plan. Nadam se da ćemo svi biti živi pa vidjeti rezultate i tog plana. Jedan od glavnih zadataka jest vraćanje dostojanstva odgajateljima, učiteljima i nastavnicima jer samo zadovoljan nastavnik uložit će još više snage bez nekih osobnih životnih opterećenja posvetiti se obrazovnom radu i potrebama svojih učenika. U financiranje škola i dječjih vrtića treba uključiti lokalnu, regionalnu, područnu samoupravu ali treba i tražiti odgovornost. Državna vlast treba tražiti odgovornost prema lokalnoj zajednici i osnivačima da svojim programom javnih potreba u školstvu u prioritete stave obrazovne ustanove i time osiguraju dodatna sredstva za usavršavanje nastavnika, poboljšane uvjete rada u školama. Isto tako, ministarstvo je pokrenulo i čitav niz projekata koji će spriječiti dosadašnje moguće pojave u ovom području. Uvodi se vanjsko vrednovanje programa. Dakle, osnovan je već Nacionalni centar za vanjsko vrednovanje koji provodi nacionalne ispite a sve u svrhu vrednovanja postignuća u školama a i postignuća samih nastavnika. Uvodi se i državna matura zbog podizanja kvalitete obrazovanja kao objektivni pokazatelj učenikovih znanja i vještina. Podatke sa državne mature moći će koristiti škole i za samovrednovanje i sigurno za unapređenje kvalitete rada. U cilju sprječavanja moguće korupcije donesen je i novi Zakon o udžbenicima. Jedna od osnovnih pojava bilo je ako se sjećate pred par dana smo o tome raspravljali i sprječavanje sukoba interesa u području nakladništva udžbenika. Svakako da je dobro da prosvjetna inspekcija koja ima vrlo važnu ulogu u sustavu obrazovanja doživi i sama promjene jer treba prije svega inspekciji osigurati dobre uvjete rada ali i stručnjake u ovom području. Moramo znati da puno od nadzora, od inspekcijskog rada zavisi i o inspekcijskoj službi u obrazovanju. U području visokog školstva uvođenjem državne mature vjerujem da će se spriječiti i problemi oko upisa na fakultete, da će se reformom visokog obrazovanja, visokog školstva spriječiti i tzv. kupovina diploma, potvrda, da neće biti dovoljno upisan na neki od fakulteta. Znamo koji su to fakulteti tradicionalno pa da se već sam fakultet i završi. I evo, na kraju moram istaknuti da ja mislim da mi svi trebali upravo ove mjere podržati jer one idu u cilju prije svega sprječavanja korupcije, dovođenja te pojave na možda najmanje mjere i da svakako trebamo o tome promisliti svi, ne ovdje optuživati jedni druge nego zaista promisliti i dati punu podršku ovom Vladinom prijedlogu za ove mjere i time započeti borbu protiv korupcije. Nastaviti ono što je započeto dobro. Hvala.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Lugarić.
Kolegice Roksandić, neće uvođenje državne mature riješiti probleme oko upisa na fakultete obzirom da se rezultati državne mature neće istovremeno priznavati klasifikacijski ispiti tako da tu budemo posve jasni. A što se tiče upisa na fakultete ovaj program borbe protiv korupcije ne nudi ali niti jednu jedinu mjeru.
Zahvaljujem. Replika uvaženi zastupnik potpredsjednik Doma Mato Arlović.
Poštovana kolegice Roksandić, potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege! Pa dakako kad se raspravlja o ovoj problematici trebalo bi pokušati definirati šta je to pojam korupcije a da bi se zapravo snalazili i odredili o čemu želimo govoriti. Inače se rasplinemo pa govorimo o čitavu nizu stvari koje naravno mogu imati vezu i mogu biti u svezi sa korupcijom ali samo po sebi ne moraju značiti uvijek korupcija. Ja bih htio podsjetiti da je Konvencijom o, Građansko-pravnoj konvenciji o korupciji je ona definirana kao traženje, nuđenje, davanje ili primanje, izravno ili neizravno mita ili bilo koje druge nedopuštene koristi ili mogućnosti stjecanja takve koristi koja remeti pravilno izvršavanje bilo koje dužnosti ili ponašanje koje se traži od primatelja mita, nedopuštene koristi ili mogućnosti stjecanja takve koristi. U težem obliku ona postoji kao službena, kad službena osoba zahtijeva ili primi poklon ili kakvu drugu korist ili je primilo obećanje dopustite da dodam poklona ili druge koristi da u okviru svoje službene ovlasti izvrši neku službenu radnju koja ne bi smjela izvršiti ili da ne izvrši službenu radnju koju bi morala izvršiti. Naravno, blaži oblik postoji kada je ona kao osoba postupila na jedan od navedenih načina, ali u smislu i u cilju da izvrši neku službenu radnju koju bi morala izvršiti, odnosno da ne izvrši službenu radnju koju ne bi smjela izvršiti. Naravno, ovdje kad o tome govorimo postoji dakako i najmanji oblik korupcije kada je službena radnja već izvršena, ali u vezi sa tom radnjom se zahtijeva nekako prijem poklona, dara ili neke druge koristi odnosno mita. Prema tome, ako se u te okvire sada svedemo onda ćemo uočiti ono što je opće poznato u korupciji. Praktički otkako postoji sukob interesa u društvenoj zajednici postoje nekakve mogućnosti korupcije. Ali ono što je veoma važno jeste pitanje zapravo ne samo kako se obračunati s posljedicama, nego kako s uzrocima koji dovode do korupcije se obračunati o tome najmanje govorimo i u tom pogledu podržavam dio vaše rasprave.
Odgovor na repliku.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Dobro je kolega da podržavate u tom smislu moju raspravu. Ne znam na što ste mislili kada ste citirali definiciju pojma korupcije. Ja nisam govorila o svemu i svačemu. Ako ste mislili na ovo zapošljavanje ja sam ciljano o tome govorila, jer sklapaju se ugovori o djelu koji za neke velike novce, za određene poslove koji se ne rade i ne izvršavaju, pa mislim da je i to dio korupcije jer to davanje hajmo reći legalnim putem nekakvih novčanih dobitaka. Mislim da je itekako korupcija.
Replika uvaženi zastupnik Mlinarić.
Poštovana kolegice, poštovani gospodine potpredsjedniče. Da, upravo na tragu vaše rasprave i ja sam bio župan od dva mandata i nikoga nisam od službenika zatečenih otpustio. Međutim, upravo po ovom principu primanja svojih da bi se od njih uzelo za vlastitu stranku određeni dio dohotka, a u isto vrijeme otpuštanje svih onih evo sada ide prvi kontingent od 10 ljudi koji su imale iole povezani sa HDZ-om je isto tako jedan vid ružne političke korupcije zbog toga jer otpustiti ljude dvije, tri godine pred mirovinu koji su časni, vrijedno rade čitav svoj staž u županiji je nekorektno, nemoralno i mislim da je za svaku osudu. Niti takav dio da se jednima oduzima, pa da im se onda vraća iz državnog novca, odnosno županijskog novca preko posebnih nagrada to je isto tako jedan ružan vid političke korupcije koju svakako ne bi trebalo podržavati. I zbog toga kažem da nije dobro se nabacivati samo jedni na druge, jer time radimo lošu sliku o politici, nego zajednički raditi. Ja sam mislio da sam dao dobar primjer što nisam nikoga otjerao s posla. Međutim, vidite čim dođe ponovno vlast koaliciona koja je znamo što je radila sa kadrovima HDZ-ovskim, “nema mira do portira“, sve se ponovno vraća i onda se čudimo što to ide dalje. Eto to je jedan loš primjer i mislim da ga ne bi trebalo ponavljati. Hvala.
Zahvaljujem. Replika uvažena zastupnica Lugarić.
Poštovana kolegice, vi ste svojedobno prije i na početku rasprave rekli da se ne slažete sa privilegiranim zapošljavanjem. Skratila sam to je negdje bio bit cijelog vašeg uvoda. Ja se tu apsolutno slažem s vama samo onda ne znam zašto podržavate ovu Vladu ili barem neke ministre. Imali ste nedavno natpis u novinama o jednom ministarstvu, Ministarstvu vanjskih poslova i europskih integracija koje su novinari nazvali Ministarstvo bračnih drugova, sinova i kćeri. Zašto? Djeca ministrice Marine Matulović Dropulić, dubrovačke gradonačelnice Dubravke Šuice, načelnice kadrovskog odjela u ministarstvu Vesne … [[Govornik se ne razumije.]] i još neka djeca dobila su posao na izložbi Ekspo. Onda primjerice Ozana Bišćević kćer Hidajeta Bišćevića državnog tajnika u tom istom ministarstvu je zaposlena u ministarstvu nakon 2 mjeseca nakon diplome bez javnog natječaja. Onda primjerice već razvikan slučaj … [[Govornik se ne razumije.]] Kalođera kao jedna bivšeg ministra Žužula jedna vrlo slavna akvizicija bez ikakvog znanja o diplomaciji kao diplomat u Waschington. Onda primjerice supruga ministra Primorca, gospođa Jadranka Primorac koja je do dolaska njezinog supruga na ministarsku dužnost bila anonimna diplomatkinja na mjestu Desk ofisera. Nakon toga što joj je suprug postao ministar preko noći je postala savjetnica za gospodarsku diplomaciju ili primjerice Marija Brajković, sestra šefa obavještajne agencije Veselka Grubišića je dobila zaposlenje slučajno ili ne u protu obavještajnoj agenciji. Pa onda pitam ako smo svi za to, a tu se slažem ako smo protiv privilegiranih zapošljavanja, zašto vi onda podržavate ovu Vladu i zašto niste pokrenuli ova pitanja ministarstva, ovih rodbinskih veza, bračnih drugova i kćeri?
Odgovor na repliku.
Pa ja bih isto tako mogla odgovoriti kolegice Lugarić vama protu pitanjem. Što se događalo 4 godine nadovezujući se na odgovor kolege Mlinarića. Sigurno da ne podržavam i časno podržavam ovu Vladu, jer vjerujem u program Vlade. Ali isto tako vas mogu pitati onda, zašto vi podržavate na lokalnoj razini svoje članove koji isto to provede i izigravaju nekakve ja ću sad reći ovdje lokalne šerife. Vi ih podržavate isto ako ćemo tako. Ja sam mogla odgovoriti i protupitanjem, a tome što ste vi pročitali ovdje čitav niz imena i prezimena iz novinskih članaka o tome bi se trebalo pitati. I ja sam isto mogla pročitati tako određene ljude i prozvati ih za nepotizam. Ne vjerujem da u bilo kojem od ovih situacija ima nepotizma.
Zahvaljujem. Riječ ima uvažena zastupnica Nevenka Majdenić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Evo danas je već više puta postavljeno pitanje što je to pojam korupcije. U rječniku stranih riječi korupcija se objašnjava kao pokvarenost, podmitljivost, potkupljivost, podmičenje i dakle riječ ima jedno šire značenje od ovoga o čemu mi danas pričamo. Inače korupcija je nastajala godinama. Ona se nije pojavila odjednom, sada nego se postupno uvlačila u društvu kao bolest u tijelo. Kad je prepoznamo i postanemo svjesni njezinog djelovanja ona se već raširila u sve pore društvenog tijela. Vrlo ju je teško otkriti a još teže dokazati. Štite je i skrivaju i oni koji se njezinim sredstvima koriste da lakše ostvare neka svoja prava i oni koji se njome koriste da ostvare nezarađene i brze materijalne koristi. Korupcija nije prisutna samo u Hrvatskoj. Ona je prisutna u svim državama svijeta. Samo što se negdje o njoj šuti, a u drugoj se o njoj javno govori. Prozivaju se i osuđuju njezini nositelji. To vam je kao kod ovisnosti. Teško će ovisnik priznati da je ovisnik, a kad sam sebi to prizna to je već prvi veliki korak ka izlječenju. Ova sadašnja Vlada ima snage i političke volje otvoreno reći da postoji korupcija ali joj istovremeno najavljuje rat, da, i rečeno je da će se uhvatiti s njom u koštac iako je to jedan dugotrajan proces. Vlada je izradila i ponudila jedan kvalitetan nacionalni program suzbijanja korupcije u kojem je utvrdila zadaće, nositelje i rokove za njegovo provođenje. Taj sad, taj program je sada pred nama i na nama je da ga podržimo eventualno dopunimo ali i sudjelujemo u njegovom provođenju. Već prije predlaganja ovog Nacionalnog programa koji u sebi sadržava niz projekata kao što je "Hitro HR" koji je proveden u svim županijama i Zagrebu u funkciji su projekti "E porezna uprava", "E javna nabava" a u izradi su i slični projekti iz područja katastra, zemljišnih knjiga, carinarnice, obrazovanja i zdravstva. Ovi projekti omogućuju građanima i poduzetnicima brže obavljanje javnih usluga i ishođenje potrebnih dokumenata bez neposrednih kontakata sa državnim službenicima. Samim tim neće biti ni potrebe podmićivanja službenika da bi se neka javna usluga ostvarila. S druge strane ovakvi projekti podržani suvremenom tehnologijom omogućit će da rade bolje tijela državne vlasti, ukinuti granice i prepreke unutar i između njih ali i između građana i državnih službi. Osim toga Vlada Republike Hrvatske i Hrvatski sabor od 2004. godine do sada poduzeli su niz mjera i brojne izmjene zakona kojima su usaglašavajući hrvatski pravni sustav sa pravnom stečevinom Europske unije a i zbog ostvarivanja načela vladavine prava djelovali na suzbijanju korupcije. Smatram da je vrlo bitno što su u ovom programu jasno definirani nositelji odgovorni za otkrivanje i kažnjavanje svih onih koji sudjeluju u korupciji te predviđene mjere za ospsoobljavanje tih službi i tijela; USKOK, MUP, sudstvo. Da budu kadrovski, tehnički ekipirani i motivirani za ovaj vrlo odgovoran posao. Ništa manje važno nije ni njihovo kontinuirano praćenje i kontroliranje u izvršavanju zadataka. Na kraju mislim da je vrlo bitna javna kampanja protiv korupcije. Tu bitnu ulogu trebaju odigrati svi oblici medijske edukacije, o oblicima, mjestima, vrstama i putovima širenja korupcije pa sve do javne osude i širenja svijesti građana o štetnosti korupcije u svim oblicima života i rada. Odlučnost Vlade da do kraja ovog mandata problem korupcije svede na razinu da ne bude zapreka društvenom, gospodarskom i političkom razvoju vidljivo je u prijedlogu Vlade za osnivanjem nacionalnog vijeća za praćenje provedbe Nacionalnog programa suzbijanja korupcije kojeg trebaju činiti zastupnici, predstavnici poslodavca, predstavnici Sindikata, predstavnici nevladinih udruga koje se bave problemom korupcije, predstavnici akademske zajednice, stručnjaci i predstavnici medija. Predsjednik Nacionalnog vijeća treba biti iz redova oporbe. Vijeće nadzire provedbu, Vijeće bi nadziralo provedbu ovog programa, predlagalo mjere za njegovo izvršenje. Dakle ono neće obavljati poslove iz nadležnosti vladinih tijela, institucija nego operativno, i operativno djelovati nego će ocjenjivati načine i rezultate provedbe ovog Nacionalnog programa. Kolegice i kolege ja stvarno smatram da mi trebamo podržati ovaj Nacionalni program i da trebamo koristiti odnosno da trebamo osnovati ovo nacionalno vijeće za praćenje provedbe tog Nacionalnog programa tako da ocjenjujemo i načine i rezultate ako iskreno želimo smanjiti korupciju a ja sam sigurna da će nam onda građani biti jako zahvalni. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Marijan Bekavac.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Uvaženi članovi Vlade, poštovane kolegice i kolege. Hrvatska Vlada svjesna razmjera korupcije u hrvatskom društvu u svim segmentima a po ispitivanju javnog mišljenja najviše u pravosuđu i zdravstvu te lokalnoj samoupravi i političkim strankama krenula je ovim Prijedlogom Nacionalnog programa suzbijanja korupcije kako bi pokrenula ozbiljnu akciju u suzbijanju ove pošasti koja razara temelje svakog društva pa tako i našeg. Korupcija ugrožava vladavinu prava, povjerenja u javne institucije i pravnu državu. Korupcija povećava i zaoštrava društvene razlike. Nažalost daje loše primjere mladima koji na početku života uočavaju takve razlike koje dovode do zaključka kako je to najbolji i najkraći način kako steći sve ono što je prosječni građanin ne može steći poštenim radom u svom radnom vijeku. Korupcija je pojavnost u svim državama u svijetu. Ali to ne bi smio biti razlog, izlika da ne činimo ništa na njenom suzbijanju. U borbi protiv korupcije trebamo se isključiti svi bez obzira na političke razlike među nama. Dobro je rekao uvaženi kolega Andrija Hebrang kako korupcija ne poznaje ni lijeve ni desne ni crvene ni crne već poznaje samo miris novca. Mi ovdje u ovom Visokom domu možemo cijeli dan napadati jedni druge, navoditi primjer korupcije iz političkih razloga međutim građani od toga nemaju bog zna kakve koristi. Građani od nas traže konkretne poteze i traže da se već jednom krene u akciju rješavanja ovog akutnog problema koji pogađa u prvom redu njihov džep. Moraju nažalost kako bi dobili određene usluge ili ubrzavanje rješavanja njihovih problema platiti a mnogi nemaju ni za osnovne životne potrebe. Prvo Vlada je određenim mjerama i potezima poput "Hitro HR-a" ili "E Hrvatska" te zemljišno-knjižnom reformom učinila jedan veliki korak ka smanjenju korupcije u birokratskom aparatu države. "Hitro HR" na primjer omogućava građanima koji otvaraju poduzeće, obrt da u jednom danu mogu ishoditi svu potrebnu dokumentaciju a za što je prije trebalo i nekoliko mjeseci. Za ovaj Prijedlog Nacionalnog programa suzbijanja korupcije može se reći da je dobar, ali da ne bi ostao mrtvo slovo na papiru trebamo se kao što sam već rekao svi zajedno boriti protiv korupcije. Samo na takav način možemo očekivati značajne, značajnije rezultate. Ovdje bih se posebno osvrnuo na korupciju na području športa. Javna je tajna kako u športu u pravilu uspjevaju uglavnom djeca bogatih roditelja, a pravi talenti koji bi mogli unaprijediti hrvatski šport jako teško uspijevaju ili gube motivaciju u ranoj mladosti suočavajući se sa bolnom činjenicom kako usprkos svojoj nadarenosti nemaju bogate roditelje koji će argumentom debele lisnice rješavati njihovu karijeru. Korupcija je dakle ozbiljna opasnost za društveni, gospodarski, politički i usudio bih se reći i mentalni razvoj države. Trebamo sustavnim reformama, a osobito prevencijom i represivnim djelovanjem stalno suzbijati korupciju kako bi pridonosili daljnjem razvitku društva. I na kraju moja puna potpora prijedlogu Nacionalnog programa suzbijanja korupcije Vlade doktora Ive Sanadera kako bi sve naredne vlade imale što manje problema sa ovim društvenim zlom. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Antun Kapraljević.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa evo, čitav dan slušamo razno razna prepucavanja i ne čudim se onima koji su ovom Saboru već jako dugo pa su možda i umočeni u razno razne transakcije. Međutim, čudim se onim novim zastupnicima koji su došli u ovaj Sabor sada s namjerom da nešto promijene i da naprave Hrvatsku drugačijom nego što je bila do sada. Jer to što je Hrvatska nekad bila 50., a sad 70. to je za mene potpuno jednako strašno. Potpuno jednako. I ne mogu vjerovati da mi tu danas prebacujemo lopticu tko je kome više ili koje je kome više ostavio ili tko je koga više zaribao. Pa gospodo, mi smo u ovom Saboru sad i mene zanima šta mi radimo sada i šta ćemo ostaviti za budućnost. To je prvo i osnovno pitanje. I zbog toga me zanima i kakva je ova strategija. I zanima me da li smo mi spremni provesti ovu strategiju. I činjenica je da ovu strategiju i najveća odgovornost u borbi protiv korupcije je na Vladi. Normalno, jer ona i dolazi sa ovom strategijom. Ne može biti na meni iz oporbe, jer ja tu iskreno rečeno ne mogu puno promijeniti. A zašto ne vjerujem baš previše u ovu strategiju? Zato što pod zdravstvo piše rečenica koja je totalna laž. Kompjuterizirana privatna zdravstvena zaštita i započeta bolnička. Laž. Za primarnu zaštitu govorim. Jer je između ostalog ja sam bio informatičar, radio sam programe za zdravstvenu zaštitu i ako mislite da je samo provlačenje one iskaznice kroz čitač magnetskih kartica da je to informatizacija, nije. Informatizacija je nešto sasvim drugo. To je čista laž. A da ne govorim dalje šta unutra ima, zbog čega ni slučajno ovo ne mogu podržati, a to je kad se govori o privatizaciji, ne govorim o prošlosti, govorim o sadašnjosti, govorim o onom što se još treba privatizirati. Nigdje ni riječi o obvezni koju ovaj Hrvatski sabor dao Vladi gdje smo mi zaključkom obvezali Vladu da donese novi Zakon o privatizaciji. Rok je istekao. Nigdje ni riječi o ESOP modelu. Rok je također istekao. Toga u strategiji nema. A znamo vrlo dobro da od Fonda za privatizaciju nikad nikakav izvještaj dobili nismo i uopće ne znamo šta se tamo dešava. Uopće ne znamo ni koliko dionica je u vlasništvu države, jer to je i revizija tako napisala, da ne znamo čega smo vlasnici, čim država raspolaže. Ne želim uopće spominjati afere od prije. Jer me ne zanimaju. Zanima me samo ono što se je dešavalo od kad sam ja u Saboru. Ono što se je dešavalo prije, gospodo vi koji tu dugo sjedite vi ste krivi što nije raščišćeno. Ovo što se sad dešava ja preuzimam odgovornost da raščišćavamo zajedno i da ja u tome dam svoj maksimalni doprinos. Samo u ovoj Vladi, i zbog toga mislim da je ovo samo mrtvo slovo na papiru, su bile afere od "Bechtela", "Imostroja", "Liburnije", Karlovca onih nekakvih ugovora. A da ne govorim o Središnjem državnom uredu. Gospodin Palarić zna da rješenja piše onako kako to odgovara kome. Kad treba nekog raspustiti ili nekog ne raspustiti. Jer gdje god je bila sumnja na lokalnoj samoupravi da se radi o korupciji, da se radi o bilo kojoj trgovini vijećnicima, vi ste to mogli raspustiti. I treba. A znamo vrlo dobro kad već pričamo o tom političkom okruženju, znamo vrlo dobro koliko je bilo trčanja za Đapićem po hodnicima nakon Sabora, nakon onih izbora. Pa svi su ga hvatali. Svi su ga hvatali po kafiću i po svim sobama i dogovarali razno razne koalicije, kao to nismo vidjeli. I to je bilo, a znamo svi tako. Evo i Franjo zna da je bilo tako. Kad govorimo o javnoj nabavi i kad pišemo ovdje o javnoj nabavi, mi smo imali negdje prije izvješće revizije 3 milijarde i 400 je nabavljeno protivno Zakonu o javnoj nabavi. Robe. 94 milijuna kuna bez ikakvog natječaja, znači bez uopće nije rađeno po Zakonu o javnoj nabavi. Tad smo isto mogli pokazati dobru volju da ćemo se boriti protiv toga. Zbog toga ne vjerujem i to je jedan od razloga zbog kojeg ne vjerujem da će se ovo provoditi. Kad pričamo o javnim poduzećima, gospodo, tamo manageri imaju plaće 3 puta veće nego mi ovdje. 3 puta veće. Je li ih itko ikad spomenuo. Uz sve to imaju službene automobile, imaju službene kartice, službene telefone. Je li ih itko ikad spomenuo? A da ne govorim o kojim iznosima i s kojim iznosima oni raspolažu i na koji način se namještaju natječaji gdje se dižu cijene i na koji način oni dolaze do novca. O toj korupciji ni riječi. I o suzbijanju takve korupcije u ovom programu ni riječi. Strategija kao strategija ima još jedan dio koji mene stvarno strašno boli, a to je javno djelovanje. Ovdje piše da će se organizirati nekakve okrugle stolove, da će se izdavati časopisi, audio zapise, video zapise, da će se ustrajno i stalno upozoravati javnost na štetu od korupcije i sl. Pa gospodo, recite vi meni kako ovom narodu objasniti da su neki koji su na nekak na, ja ću reći na pljačkaški način došli do svoje imovine i oni su sad ugledni građani, oni su sposobni, oni su bili pametni i oni su recimo uz to i najveći donatori za razno razne bilo sportske udruge, bilo vjerske udruge. Kako ljudima reći da onaj koji se je pošteno svojim radom pokušava popeti na nekakvoj društvenoj ljestvici, da on to ne može jer je nesposoban, jer je glup, jer je nesnalažljiv, a oni drugi su bili pametni. A znamo svi na koji način su došli do svoje imovine. Pa neki se razvode i vrijednost imovine im se procjenjuje ne 200 milijardi eura i oni dijele imovinu od 200 milijardi eura, koju su stekli za nepunih 15 godina, milijuna eura. Ali to je užasno puno. Neznam kojom plaćom i neznam na koji način se to moglo ovdje steći. A da ne govorim o onim kojima je plaća u svakom trenutku bila transparentna jer su bili državni dužnosnici, jer se znalo koliko zarađuju, u njihovoj imovinskoj kartici je to moralo pisati i stekli su nenormalna bogatstva. I sada bi mi ljudima trebali objasniti da su oni to pošteno stekli i trebali bi ljudima pričati kako je korupcija zlo. Pa tko će nam vjerovati? Pa koja vjerodostojnost? Tko je završio od njih u zatvoru? Tko je procesuiran i gdje smo primjerom pokazali onu staru dobro poznatu, batina je u raju izrasla. Jer da smo bilo kome bilo kakvu sankciju napravili, stavili ga na stup srama, to je najbolje javno djelovanje.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Đakić.
Gospodine potpredsjedniče, apsolutno je netočan navod gospodina Kapraljevića da ga apsolutno ne interesira što je bilo prije, jer je to samo govorilo poslije te izrečene činjenice da je izvrtio cijeli niz prijašnjih događaja i stvari, a isto tako je netočno da ga ne interesira da on zna nešto o zdravstvu i da ga ne interesira kompjuterizacija jer je nije bilo. Tako bi ga trebalo interesirati što se dogodilo sa 550 tisuća kuna ugovorenih sredstava u Delnicama za MUP koje su državni dužnosnici koristili za svoje privatne preglede i omogućili doktoru privatne prakse da se okoristi državnim sredstvima. To vas ne interesira što su radili vaši koalicijski partneri.
Zahvaljujem. Ali ne radi se tu o ispravku netočnog navoda, ne možete vi pobit ako uvaženog zastupnika Kapraljevića nešto ne interesira. Dakle ispravak netočno navoda, uvaženi zastupnik Markovinović.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo netočan navod, mogu citirati kolegu. Ja se ne vraćam u prošlost i evo ga u trenutku u 90-tim godinama pa dođe negdje pa preskoči jasno svijetlo razdoblje od 3. siječnja pa do kraja 2003. i evo ga u 2004. godini što je isto prošlost, a samo nekoliko dana prije početka 2004. godine uvaženi član njegove stranke tadašnje, ministar, potpisuje sa svojom firmom ugovore za 100 milijuna kuna bez građevinske dozvole, bez vlasničkog udjela i bilo kakovog, POS stanovi Špansko. Čudno kako preskačemo periode koji su malo burniji od ovih o kojima pričamo.
Uvaženi zastupniče ne radi se o ispravku netočnog navoda. Izričem vam opomenu zbog zlorabe pločice. Replika, uvažena zastupnica Majski.
Majska, gospodine potpredsjedniče.
Oprostite.
Pa evo gospodin Kapraljević je iznio jednu vrlo zanimljivu tezu da bismo mi friški zastupnici, dakle nevini politički jel' tako, mogli biti avangarda koja bi pokrenula nešto novo za razliku od onih drugih koji su nekoliko mandata. Može to tako biti gospodine Kapraljeviću, samo da nema jedne neprilike, a ona bi se mogla odnositi na neprincipijelnost, odnosno na licemjerje. Vidite kada ste navodili primjere uspjeli ste navesti jako jako puno primjera, ali ste zaboravili "Viktor Lenac" i sve ono što je nalik "Viktor Lencu". Kao što je kolegica prije vas, gospođa Lugarić primjerice dala dosta imena među ostalim i kćerku gospođe Matulović-Dropulić kao primjer nepotizma, dakle na neki način korupcije, koja je radila kao prevodilac na EXPO-u. Da, zato jer je dotična gospodična vrstan lingvist za razliku od toga što je licemjerno prešutila vašega šefa koji je udomio sve svoje bivše supruge uključujući i posljednju i postavio ju za nekakvu šeficu razminiravanja u Hrvatskoj, a nisam sigurna da je stručnjak upravo za to područje. Prema tome, onda kad se riješimo licemjerja, onda ćemo možda moći povesti avangardu ovog Visokog doma u nove radne pobjede. Hvala.
Zahvaljujem. Članak 214. kaže jedna od točki, na drugi način remetiti red na sjednici, uvaženoj zastupnici Opačić dodjeljujem opomenu. Odgovor na repliku.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Zahvaljujem i vama kolegice da mi dajete priliku da pojasnim neke stvari. Sve afere koje sam ja spomenuo dešavaju se za našeg mandata. Ni jednu aferu ja nisam spomenuo koja je bila prije našeg mandata. To je prvo i osnovno. A za sve one druge afere ja sam rekao tko je kriv, oni koji to nisu napravili na vrijeme, oni koji su sjedili ovdje prije nas. Ja sam rekao da sam spreman borit se protiv svih stvari dok sam ja tu. Šta je bilo prije, ne želim ni mrvicu snosit odgovornost za to. Ni mrvicu, jer u donošenju odluka sudjelovao nisam i ta priča mi ovo, vi ono prije, to me uopće ne zanima i tako ne želim uopće razgovarati. A, tko će od vas se vraćati na te priče, ne zanima me. Možete se vraćati u 918., 920., meni je sve jedno, ja neću.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi zastupnik Franjo Arapović.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Htio bih replicirati gospodinu Kapraljeviću kad je jako dobro govorio o nekim ljudima u firmama, menadžerima koji imaju dobre plaće. Upravo i današnja sjednica ovoga Sabora je okrenula kompletno javno mnijenje na nas. Vi govorite da smo mi, da mi krademo, mi govorimo da ste vi krali i na kraju će ispasti da samo saborski zastupnici kradu i njihovi okolo. Tako da danas što sam god slušao ovdje, trudim se biti što duže ovdje da čujem, znači ovi optužuju HDZ ništa ne valja, nije valjao 90. ne valja ni danas. Kradu lopovi. Imamo sutrašnje novine smo dobili danas koji izlaze sutra. Naslovi od SDP-a "HDZ podržava Vladu koja je", Bože sačuvaj kakav naslov. Znači mi ćemo sutra izjaviti da mi smo protiv SDP-a jer SDP je pokrao sve što je bilo u Hrvatskoj, a ovi koji su danas na pozicijama koji ste vi rekli da imaju do 100 do 200 milijuna eura na računu, da se sad dijele. Oni lijepo u svojim foteljama se smiju i kažu, gledajte onih 152, neću reći šta, kako se svađaju. A spominjanje, danas smo imali priliku i spominjanje nekih supruga, žena, supruga, djece ili bilo čega. To je toliko nisko. Znači, nitko od moje familije, ako ima iz moje familije Arapović da ne može napredovati u svome poslu zato što sam ja saborski zastupnik. Zašto ne može? Hvala lijepo.
Odgovor na repliku.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Zahvaljujem i kolegi Arapoviću što mi je dao priliku da pojasnim i to naše pitanje tih naših plaća i pitanje svih tih menadžera i svih onih koji se sakrivaju iza nekakvih funkcija i uzimaju velike novce, a nitko ih ne spominje. Dok sam bio predsjednik Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa, čitavo vrijeme, v.d. predsjednika, čitavo vrijeme sam isticao da najmanja korumpiranost je među saborskim zastupnicima jer mi nismo izvršna vlast. Mi ne raspolažemo novcima kao što recimo u Gradu Zagrebu netko raspolaže sa 3 i po milijarde kuna. I da ne govorim još o kojoj vrijednosti javnih poduzeća. Mi takve snage nemamo. Naša snaga je u lobiranju. Pitanje je da li bi tog lobiranja trebalo i biti da napravimo decentralizaciju. Ja tvrdim da ne bi trebalo, a ovako upirati prstom na nas, da su među nama lopovi, to je licemjerje.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Kruno Peronja.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Upravo ovakvu strategiju nacionalnog programa suzbijanja korupcije trebala bi donositi svaka Vlada. Neovisno od toga, ova Vlada i ovaj Sabor vrlo su pomljivo istraživali javno mijenje i na temelju razmišljanja građana o visokom riziku korupcije složili ovaj izvrstan nacionalni program suzbijanja korupcije kako bi potvrdili svoju odlučnost da u prvom redu osposobljavanjem institucija suzbija korupciju. Postojećim zakonima koji daju mogućnosti da se oni izvršavaju jer raniji naglasak je bio na donošenju zakona, a u ovom programu je provedba zakona od prvorazredne važnosti. Tako da se ne trebaju umnažati posebne odredbe, zakoni nego da odlučno i čvrsto odlučimo doista da je vrijeme kako bi mogli olakšati upravo državnoj i lokalnoj upravi, malom i srednjem poduzetništvu i uopće gospodarstvu jamčiti nesmetani razvitak. Naravno da je i hrvatska Vlada i ovaj Sabor odlučna da se ne zaustavi na dobrim pokušajima već da se korupcija suzbija sustavno te da postane dio redovne, svakodnevne djelatnosti i aktivnosti. Stoga je upravo za svaku pohvalu i daljnji poticaj hrvatska Vlada, ali i Hrvatski sabor otkad je u ovom mandatu poduzeto niz mjera i brojnih izmjena zakona, usklađivajući hrvatske zakone i propise sa pravnim sustavom i stečevinom Europske unije, najprije … [[Govornik se ne razumije.]] radi jačanja svoga gospodarskoga razvitka, svoje državna uprave, lokalne uprave. Ali i zbog ostvarivanja ustavnog načela vladavine prava upravo na djelovanju suzbijanja korupcije. Ne smije vam se dogoditi da te negativne strane nadvladaju pozitivne. I dosadašnji projekti koje su donosili prihvaćanjem strategije i plana provedba programa "Hitro" omogućili su da se brzo i jednostavno na jednome mjestu korisnicima usluga državna uprave omogući obavljanje javnih usluga, da ne trebaju puno lutati, gubiti vrijeme, ali da izbjegnu izravno sučeljavanje sa mogućim državnim službenicima. Jer upotreba tehnologije pridonosi povećanoj suradnji tijela državne vlasti, ukidajući ustaljene granice i prepreke unutar i između njih, a posebno jačajući te veze između tijela državne uprave, građana, odnosno poslovnih subjekata. Veliki doprinos smanjenju korupcije informacijsko-komunikacijska tehnologija daje se u područjima, ja ću posebno naglasiti, upravljanja financijama i javnoj nabavi. Naravno uz naglasak da bi i Zakon o javnoj nabavi trebao uvijek biti usklađivan i moderniziran u skladu sa sadašnjim trendovima. Ali i Porezna uprava, javna nabava, doneseni sustavi i cijeli niz projekata koji su implementirani značajno donose upravo antikorupcijskim mjerama. Ne treba puno razmišljati o tome ali građani vrlo jasno kazuju što znači usklađivanje katastarskog sa zemljišno-knjižnim stanjem. Vrlo pregledno informacijski na svojem računalu znati gdje smo i kud smo kako bi se izbjegla i ona mala sitna zlouporaba ovlasti službenih osoba kod rješavanja predmeta. Naravno i Kazneni zakon je uveo neka nova kaznena djela, primanja mita u gospodarskom poslovanju, davanja mita u gospodarskom poslovanju te je osigurana potpuna i nedvojbena nadležnost Ureda za kaznena djela organiziranog kriminala. No sve će to biti nadalje jedno mrtvo slovo na papiru ukoliko mi odgovorniji, koji imamo većinu u Hrvatskom saboru i čija je hrvatska Vlada ne budemo svakodnevno na tome radili. A jedino jedinstveni i složni u ovom Hrvatskom visokom Domu možemo doista preokrenuti javno mijenje korist onoga što se zove moderan pristup, jačanje zakonitosti i vladavine prava. I to kao stalnu djelatnost upravo u korist društvene zajednice. I upravo ovaj program je za građane, za sve nas. Bez razlike ikakve jer u pravosuđu, slučajno je on zdravstvo, pravosuđe, pa lokalna samouprava i političke stranke no od toga sve počinje. Gruntovnice, katastri, ako znamo tko je vlasnik, tko je posjednik možemo krenuti dalje vrlo lako i elegantno jer preopterećenost sudova s brojem neriješenih predmeta može se rješavati kako se već rješava. A to treba kazati da jedan i kontinuitet da se prebaci na manje opterećene sudove, utvrditi taj broj predmeta, rasteretiti sudove, no svakako da ne smijemo samo na tome stati i na pustim deklaracijama. Lokalna samouprava često nam se čini da je manji izvor mogućih zloporaba, odnosno korupcije, no u praksi je to vrlo jasno i kod izgradnje manjih objekata i bili kod javne nabave sve te građevine koje služe za javnu uporabu od škola, od zdravstvenih ustanova do staračkih domova, cijene koje se tamo dobivaju na javnoj natječaju su prevelike i ti nadzori trebaju biti svakodnevni. To nije potrebno donositi nove zakone i propise već odlučno primijeniti dosadašnje. Svi mi znamo koliko stoji vreća cementa, koliko su opeke, koliko su betonski blokovi i tu trebamo vrlo jasno na najnižim razinama pod najviših sprječavati pojavu korupcije, sprječavati sukobe interesa jer bez takvog pristupa državna uprava i javne službe u svim svojim dijelovima neće moći pratiti moderan razvitak. Još uvijek se one spore prilagođavaju, često su birokratizirane i opstruktivne i zatvaraju prostor unutar svojih interesa. Vrlo dobrim i rasporedom i prerazmještanjem i državnih službenika unutar istog ministarstva ili unutar iste državne uprave u županijama može se i ohrabriti pristup takvim našim stremljenjima. Naravno da pristup informacijama treba biti svakodnevan i permanentan. Ne može se dogoditi da bude poglavarstvo bilo općine, grada ili županije, a da nema tako novinara, da nisu takve odluke objavljene na web stranicama dotične jedinice lokalne samouprave ili područne samouprave jer nije samo informacijska komunikacijska tehnologija potrebna sama radi sebe već da bismo mogli razvijati upravo čitav naš sustav gospodarstva težeći kvalitetnom i dobrom življenju i ne zaustavljajući se na zdravstvu i gospodarstvu već govoriti i o znanosti i obrazovanju, posebno športu, a upravo ova Vlada potvrđuje da sustavom zakona i u zdravstvu koje ćemo imati uskoro na našim klupama govoriti da je to cjelovit sustav. Prijedlog Zakona o športu smo imali neki dan na javnoj raspravi, a naglasak je javna nabava i to posebno poslovi u kojima je država partner javne nabave, dodjela koncesija i drugo moraju biti podvrgnute vrlo strogim propisima. Ne može se dogoditi da se daje koncesija na pomorskom dobru, a da se ne primjene 100 postotno svi strogi zakoni i propisi, stoga je ova reforma prijedlog Nacionalnog programa suzbijanja korupcije izvrstan, podržavamo ga i tražimo mobilizaciju sviju i da to bude permanentan naš zadatak svakodnevni u svim segmentima javne uprave, lokalne samouprave, a i čitavog hrvatskog društva. Hvala lijepa.
Hvala. Replika, poštovana zastupnica Nevenka Majedenić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa evo točno je kolega Peronja da je potrebno ovu strategiju primijeniti. To je ustvari … [[Govornik se ne razumije.]] Danas u raspravi smo često puta čuli da će ova strategija biti mrtvo slovo na papiru i ja s razlogom, ljudi su s razlogom tako mislili s obzirom da je u ožujku 2002. godine usvojen jedan Nacionalni program za borbu protiv korupcije s akcijskim planom. Programom je između ostalog bio predviđen osnutak saborskog Povjerenstva za provedbu nacionalnog programa koji su trebali činiti saborski zastupnici, predstavnici civilnog društva i predstavnici javnosti. Akcijski plan je predviđao niz mjera za suzbijanje korupcije u skoro svim područjima javne uprave i gospodarstva, no ni nacionalni program ni akcijski plan nisu provedeni, a saborsko povjerenstvo nije osnovano. Ja se pitam zašto nije osnovano, zbog čega? Da li je taj program nije bio dobar? Da li je bilo teško osnovati jedno povjerenstvo? Da li je teško bilo izabrati par saborskih zastupnika, par predstavnika civilnog društva ili par predstavnika javnosti? Mislim da nije, no nije bilo želje da se ustvari korupcija riješi, no ova strategija ima nešto drugo. Ima nešto drugo o čemu se ne govori, a ne govori se o tome da je Vlada sama predložila osnivanje Nacionalnog vijeća za praćenje provedbe Nacionalnog programa suzbijanja korupcije, dakle ova Vlada predlaže osnivanje Nacionalnog vijeća, predlaže da predsjednik Nacionalnog vijeća treba biti iz redova oporbe i to Vijeće neće biti operativno neće djelovati, nego će ocjenjivati načine i rezultate provedbe ovog Nacionalnog programa, a mislim da ocjenjivati načine i rezultate provedbe ovog Nacionalnog programa nije teško. Lako je i zbog toga evo podržite ovu strategiju.
Druga replika, poštovani zastupnik Valter Poropat.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega Peronja je bio župan koliko je meni poznato i ja sam ga pažljivo slušao što govori i pozdravljam ovo o čemu je govorio, međutim kolega Peronja evo interesira me možda da mi malo pojasnite kad ste rekli na sjednicama poglavarstva da je naravno dobro da budu novinari da se informacija može prenijeti već u toku istog dana, ako ne drugi dan. Međutim što kazati na ono da postoje sjednice poglavarstava, županijskih, gradskih, općinskih, pa i Vlada koje su zatvorene?
Poštovani zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Ma naime kad govorimo o korupciji najčešće govorimo o dvije vrste situacija zapravo. Jedna je kad građanin traži nešto na što inače ima pravo, a što zbog razno raznih okolnosti najčešće nerada državne vlasti ili nekih drugih školskih, zdravstvenih ne znam kakvih organa, ne može dobiti pa plati da bi to dobio. Ta vrsta korupcije srazmjerno se lako uočava, srazmjerno se lako i hvataju … [[Govornik se ne razumije.]] toga. Ona stvara utisak o karakteru društva. Druga vrsta korupcije je kad netko želi dobiti nešto inače ni po kojim propisima, nešto na što inače ni po kojim propisima ne bi mogao imati pravo i što ni na koji drugi način ne bi mogao dobiti. Pa primjerice unuk dobije banku, prijatelj dobije subvencije svom privatnom poduzeću, a ima 100 tisuća kuna plaće i takve slične situacije. To je korupcija koja razara društvo, koja razara ekonomski sustav, koja razara moralni sustav jer to svi znamo a te ne da nitko ne želi uhvatiti, te nitko ni ne može uhvatiti. Ti su nedodirljivi. Ti lansiraju novi sustav vrijednosti, sustav vrijednosti po kome rečenica "Snađi se druže." dobiva jedno sasvim drugo značenje nego što je imala za vrijeme druga Tita, sasvim drugo značenje. Ja bih zaista vrlo rado povjerovao u stvarnu nakanu Vlade da svim sredstvima navali na korupciju. Teško mi je to povjerovati ali rado bi povjerovao i trebalo bi povjerovati, trebali bi stvarno konsenzusom svi stati iza programa borbe protiv korupcije jer to više nije stav političkog stava, mišljenja ovakvog ili onakvog. To je stvar preživljavanja društva. Naše društvo kao civilizirano, socijalno društvo onako kako je zapisano u Ustavu ne može preživjeti sa ovom razinom korupcije. Stvari se urušavaju, urušavat će se i dalje. A zašto je teško povjerovati u iskrenost. Pa unutra se recimo spominje sukob interesa, Zakon o sukobu interesa, međutim nitko nije ni pokušao spomenuti da bi sukob interesa mogao i trebao biti zapravo i kazneno djelo. Čovjek koji je u sukobu interesa koristi svoj položaj da bi iz tog položaja napravio nešto za svoju korist. To je recimo jedna ovako jednostavna definicija. Ako je išta kazneno djelo protiv države, protiv društva, protiv naroda, protiv susjeda, protiv prijatelja onda je to to. Riječ porijeklo imovine dobila je određeni odium još pred petnaestak, dvadeset, koliko li je bilo godina kad se ispitivalo porijeklo imovine. Ništa se ni onda nije ispitalo, i sad se nije iz istih razloga kao i danas. Međutim, svaka "kumica" na placu će vam savršeno jasno reći da se lopovi mogu uhvatiti tako da ih se pita jesu li platili porez. Ako su danas kupili Maybach za 100 tisuća eura oni su lani morali zaraditi 300 tisuća eura i platiti 1/3 100 tisuća eura porez. Šta stoji u poreznim karticama tih ljudi koji kupuju ove nove Maybache, Labmorginie, Ferarrie i tome slično. O tom se puno pričalo u Hrvatskoj, o tome priča i predsjednik, o tome se pričalo i u Saboru, o tome su pričali i premijeri i prošli i sadašnji i vjerojatno i budući. Međutim, nitko nije ni pokušao ući u meritum stvari. Porezna prijevara je svagdje u civiliziranom svijetu najveća prijevara. Zašto? Ako vi mene prevarite za 10 tisuća kuna prevarili ste Nikolu Vuljanića i nikoga drugog. Ako ste prevarili za 10 kuna na porezu prevarili ste dječji vrtić, prevarili ste bolnicu, prevarili ste cestu, prevarili ste svakoga oko sebe. Tu vrstu nepoštenja čini mi se da ovaj program nema namjeru ganjati, barem ja ne vidim na koji način. Piše unutra da je sudstvo opterećeno velikim brojem neriješenih predmeta kao da se radi o elementarnoj nepogodi. Pala tuča, pali neriješeni predmet, milijuni neriješenih predmeta. Pa predmeti su neriješeni jer ih netkko nije rješavao a taj koji ih nije rješavao dogodilo mu se nije ništa. U dobrom dijelu slučajeva nije ih rješavao jer je od toga imao materijalne, političke ili neke druge koristi. Ne vidim na koji način ovaj program izlazi na kraj sa tim problemom. Novi zakoni koji se sada predlažu a koji se tiču zdravstvene zaštite vidjeli smo tekstove. Na neki način sužavaju prava u zdravstvenoj zaštiti, sužavaju i razinu zdravstvene zaštite koja će biti dostupna svim građanima Republike Hrvatske. A izvor zapravo korupcije u zdravstvu je upravo to, razina zdravstvene zaštite. Ako do neke usluge čovjek ne može doći normalnim putem i normalnom brzinom platit će da dođe do toga. Možda je rješenje u tome da stvar legaliziramo pa tko može doći do usluge, tko može platiti doći će do usluge, tko ne može neće doći do usluge i točka pa će to platiti recimo ne znam zdravstvenom fondu ili kome već. Ne vidim rješenje za taj problem u ovom programu isto tako. Piše unutra da treba ojačati povjerenje u lokalnu i državnu upravu i izbjeći politički revanšizam. Sjajno, stvarno sjajno i to treba napraviti. Jednom prilikom pred nekih sedam, osam godina jedna stranka, čini mi se da je HSP bio to, predlagao je zakon gdje bi se odredila točno razina iznad koje se ljudi smjenjuju, ispod koje ne pa se ne bi dogodilo kao što se sada događa u Karlovcu recimo da se smjenjuju direktori škola, da se ne postavljaju školski odbori zato jer školske odbore sada imenuje osnivač. Nema više da nastavnici biraju svoje predstavnike, roditelji svoje unutra nego ih osnivač imenuje. Osnivač neće imenovati nego mijenja direktora. Ako je išta revanšizam to je revanšizam. Sve u svemu, čini mi se da ovaj dokumenat ne prelazi značajnu razinu seminarskog rada studenta prve godine. On je deklarativno dobar ali ja u njemu ne vidim rješenja. Do sada smo svi, sve Vlade do sada su hvatale lopove. SDP je sa koalicijom još 2000. godine došao sa tom parolom na vlast "pohvatat ćemo lopove, strpat ćemo ih u zatvor, vratit ćemo novce sa Kajmanskih otoka". Ništa se od toga nije dogodilo. Lopovi su tamo gdje jesu, novci su tamo gdje jesu, ništa se nije dogodilo. Ništa se nije takovo dogodilo niti u Vladi Mateše, niti u Vladi Ive Sanadera, ni u jednoj Vladi do sada. Možda je došao trenutak da se vlasti zapravo zaprijeti ako to nisi u stanju napraviti onda nisi vlast koju ovaj narod treba. Bitno je naime promjena društvene klime i povratak jednograđanskom sustavu vrijednosti koji funkcionira u normalnim civiliziranim zemljama, sustavu vrijednosti koji govori važno je susjed misli, šta će ljudi reći o onome kako se ja ponašam, kako živim, da li se kad sam ušao u Sabor vozim u istom autu ili sam u roku od godinu dana kupio četiri puta skuplji auto. Takve stvari su degradirane, ta vrsta mišljenja, ta vrsta razmišljanja možda je malograđansko. Degradirani su i sasvim derogirani devedesetih godina. Od onda stvari idu nizbrdo. Na nama je da napravimo koliko je god moguće da taj trend nizbrdo zaustavimo. Naime, ne šire se pipci korupcije od malih službenika u gruntovnicama, od portira u županijama i tome slično. Pa onda prema gore. Pipci uvijek idu odozgo, odozgo. Tamo se očitava, tamo je ekran gdje se vidi kako se radi i što se isplati. Ako se, ako vlast, ako Vlada dobrom voljom na svojoj razini uspije potegnuti poteze koji će biti vjerodostojni onda će se to savršeno lijepo odraziti i na razini koju svaki normalni građanin ove države razumije. Ugledajmo se na Talijane. Jedan njihov premijer završio je u izbjeglištvu jer je bio optužen za suradnju s mafijom. Mi to ne možemo nikad napraviti. Hvala.
Hvala. Replika poštovani zastupnik Kruno Peronja.
Poštovani gospodine predsjedniče. Upravo je mjesto u Kaznenom zakonu dio onoga što je kolega Vuljanić govorio, a posebno ističem Zakon o sukobu interesa već kako je u ono vrijeme prethodno donesen jest da oni koji imaju udjela do 25% u vlasništvu tvrtke neće biti u sukobu interesa, mjesto obratno. Ako su 1% udjeličari onda ne mogu dodjeljivati takvim tvrtkama posao. Ne prebacivati na suprugu, ne prebacivati na odvjetnička društva pa se onda to vrati nakon isteka mandata. I upravo je i to razlika u do prije spomenutom programu koji je donesen u ožujku 2002. Tamo je bio naglasak na proglašenju političke volje. Priznavanju činjenice da postoji korupcija koja je ozbiljan društveni problem, a ovaj program posebno ističe odlučnost vlasti da osposobljavanjem institucija sustava primjenom postojećih zakona suzbija korupciju svakodnevno i odlučno i čvrsto. Stoga vjerujem da će upravo ovakav Nacionalni program svakodnevno mobilizirati sve one koji žele da se doista sustav uredi, a ne od slučaja do slučaja da se nešto mijenja kako kome padne napamet pa i za dnevno-političke svrhe. Ovo je pravi program i treba ga podržati.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Nikola Vuljanić.
Hvala gospodine predsjedniče. Možda je zaista vrijeme da si priznamo obadvije stvari. Dakle da je potrebna i politička volja koja je u prošlom mandatu kreirala onaj program koji nikad nije zaživio, ne znam zašto nije zaživio? Nisam bio tu i ne znam zašto nije zaživio i loše je što nije zaživio. Potrebno je naravno i konkretne poteze potegnuti. Mislim da bi prvi konkretni potez koji bi Hrvatsku za ajde kad već govorimo o ovim mjestima barem za desetak mjesta spustio na ljestvici, bio jasna i stroga kontrola poreznih kartica i usporedba poreznih kartica sa imovinom. Ako toga nema nema sreće i nema poštenja. Hvala.
Druga replika poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Pa vidite kolega vi ste postavili pitanje što je sa plaćenim porezima onih koji kupuju luksuzne automobile i jahte? Upravo sam i ja prije jedno godinu i po dana postavio pitanje ministru Šukeru da li će prekontrolirati porezne kartice onih koji su u tom trenutku na splitskom sajmu nautike kupili brodice i jahte vrjednije od 50 tisuća EUR-a. On je rekao da će to učiniti. Nažalost mi nismo došli do podataka da li to je učinio i da li je uspio više poreza naplatiti ali po svemu sudeći budući da su na upravo sajmu auto-šou u Zagrebu koji traje rasprodani svi najskuplji automobili, a prvo je otišao Ferari koji košta ne 50 nego gotovo 300 tisuća EUR-a očito je da nešto u tome ne štima. Očito da ne funkcioniraju institucije države zato jer porezna uprava bi trebala automatski registrirati kada netko prijavi, registrira automobil koji je vrjedniji od njegovih godišnjih prihoda a oni to imaju na jednom ekranu. Vidjeti gdje je porez? Da li je opran novac? Gdje je platio porez? I zaštititi interes države. To očito nije tako. Ne samo da nije to tako nego nažalost mi imamo situaciju da oni koji ne isplaćuju poreze i doprinose svojim zaposlenicima kupuju skupe automobile. Kako je moguće da netko isplati plaću pa čak i na ruke, da ne plati porez i doprinos mjesecima, da dobija iz mjeseca u mjesec odgodu plaćanja poreza i doprinosa a s druge strane kupuje jahte i automobile. To je očito veliki prostor za korupciju.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Nikola Vuljanić.
… [[Govornik je naknadno uključen.]] nemaju ni zakonske ovlasti da bi to napravili. Te zakonske ovlasti treba im dati. Kad taj korak od Vlade vidim povjerovat ću da se stvarno ima namjeru najaviti pravi, pravi rat korupciji. Predlažem da ta, da se ta crta potegne sutra, preksutra, drugi tjedan, za 10 dana. Ne treba nam za to godinu dana. Oko toga ćemo konsenzus napraviti. U ovom Saboru ćemo imati konsenzus oko toga. Imam prijatelja na njujorškom sveučilištu s kojim sam o ovoj temi razgovarao pa mi reče: "Znaš u Americi uopće nije problem na crno zaraditi novac. To se da. Ali je problem potrošiti novac na crno." Problem je taj novac potrošiti. Ako ujutro kupim auto koji je iznad mojih mogućnosti popodne će mi poreznik kucati na vrata. Naš poreznik to ne radi.
Poštovana zastupnica Zdenka Babić-Petričević. Replika.
Gospodine predsjedniče, kolega Vuljaniću. Citirat ću vas: ako se dogodio revanšizam dogodio se u smjeni ravnatelja na području Karlovca. Taj revanšizam ne može se usporediti s onim što se dogodilo nakon 3. siječnja 2000. godine pa ću vam navesti nekoliko primjera. Počet ću redom. Ministarstvo vanjskih poslova nakon 3. siječnja 2000. godine u roku od 4 tjedna smijenili su 35 veleposlanika i generalnih konzula a da ne govorim o osoblju u našim državnim predstavništvima. Smijenjeno je, danas smo čuli između 180 do 200 ravnatelja bolnica u cijeloj Hrvatskoj. A da ne govorim o slučaju obavještajne službe gdje se nitko nije smio taknuti u ono što je stvarano 1990. godine do 2000. godine pa dalje, obavještajne službe. Znali ste sami što je se tada radilo. Nitko od vaše stranke nije reagirao pa to odgovaram gospodinu Kapraljeviću da nitko nije idealan pa ni mi zastupnici ni jučer pa ni ovi danas kada se 130 djelatnika obavještajnih službi moralo, moralo skoro pa skinuti do gola i vidjeti što iznose iz kuće i pri ulazu u kuću. To je bilo sramotno. To se radilo 2000. godine vezano za obavještajne službe. U Ministarstvu obrane smijenjeni su svi djelatnici oni koji su došli sa hrvatske bojišnice a ne oni iz kabineta. Najsvjetliji primjer kojima je svima nama dobro poznat u Ministarstvu unutarnjih poslova protuzakonito i neljudski su smijenjeni ljudi u ime reorganizacije Ministarstva unutarnjih poslova pa je 509 dana ovdje smo imali ljude koji su bili u kapelici sv. Marka. Dobro se sjećam kolege, sadašnjega kolege Šime Lučina. Tada je bio ministar unutarnjih poslova. Ja sam mu postavljala nekoliko pitanja. Odgovarao je, odgovarao je neistinito. Pa prema tome ono što se događalo u vrijeme od tri do četiri godine koalicijske vlasti to je neponovljivo i ne daj Bože da se ponovi još jedanput u Hrvatskoj državi.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Nikola Vuljanić.
Hvala gospođo Petričević. Ja se sasvim slažem s vama. Takve stvari su neoprostive i ne dao Bog da se ikad više ponavlja pa zašto ih gradite. Ne treba ih graditi. Trebamo jedan puta zaustaviti stvari i počet se ponašati kao civilizirana država. Direktor škole vodi školu zato što je dobar profesor. Direktor bolnice vodi bolnicu zato što je dobar direktor bolnice. Boli me briga iz koje je stranke. Kada smo 2000. u Karlovcu došli na vlast bio sam u gradskom vijeću inzistirao sam da 2 direktora komunalnih firmi iz HDZ-a su ostala. Ja sam inzistirao na tome jer su dobri. Jedan od njih je župan danas karlovački. Jednostavno su dobri. Drugi su otišli, jer sam smatrao da nisu dobri. Ali to je jedini kriterij bio. Hajmo taj kriterij … [[Govornik se ne razumije.]] u masu ovih stvari. Hvala.
Poštovani zastupnik Damir Kajin. Nema ga. Gubi pravo na riječ. Željko Pavlic, nema ga. Gubi pravo na riječ. Jozo Topić, nema ga. Gubi pravo na riječ. Luka Bebić, nema ga. Gubi pravo na riječ. Vesna Škare Ožbolt, nema je. Gubi pravo na riječ. Zvonimir Sabati, nema ga. Gubi pravo na riječ. Ante Markov, nema ga. Gubi pravo na riječ. Željko Kurtov, izvolite. Nema ga. Gubi pravo na riječ. Zvonimir Mršić, poštovani zastupnik izvolite.
Pa ja bih samo u nekoliko rečenica želio doista skrenuti pozornost na ono kako bi trebale stvari funkcionirati da smanjimo stupanj korumpiranosti društva. Raspravu o tome da li smo mi korumpirani, rasprava o tome kako mi percipiramo korupciju, raspravu o tome tko je više korumpiran bivša, sadašnja ili buduća vlast je potpuno bespredmetna. Naprosto treba se zapitati kakva je percepcija građana oko toga, oko stupnja korumpiranosti društva i što oni misle o tome da li mogu na jasni, javni, transparentni i dostupni način ostvariti svoja prava koja im po zakonu pripadaju. Čak ta percepcija korumpiranosti u društvu ne mora biti u srazmjeru s onim kakvo stvarno stanje korupcije jeste. Na žalost, mi se u ovom trenutku slažemo da je percepcija građana u odnosu na to kako smatraju korumpiranost društva je porasla, odnosno raste iz godine u godinu. Od 2000., od '90. do 2000.-te je rasla. Tada imamo trend opadanja, a nakon 2003. ponovno imamo trend porasta percepcije građana u stanje korumpiranosti u društvu. Dakle, to je nama signal da treba nešto hitno učiniti. Činiti se može na način doista da se kazne oni koji, za koje utvrdimo da rade neke nezakonitosti, da se koriste svojim položajem ili da stječu nepravedno ili nezakonito određena materijalna sredstva. Međutim, puno bolje, puno pravednije bi bilo da preventivno djelujemo na način da do korupcije niti ne dođe. Mi smo danas čuli ovdje primjerice o tome da je proradio HITRO-HR. Čuli smo i o tome da je stavljene su zemljišne knjige na web stranicu i to jesu neki koraci. Međutim, hajmo reći i to da su zemljišne knjige samo prenešene iz jednog medija na drugi medij. Dakle, ono stanje u zemljišnim knjigama kakvo je bilo, a to jest problem da stanje u zemljišnim knjigama nije dobro je preneseno na neki drugi medij, dakle u digitalni format. To će možda potaknuti građane da si srede konačno vlasništvo, jer vlasništvo nije samo pravo. Vlasništvo je i obaveza. Dakle, svaki vlasnik treba brinuti o svojem vlasništvu, ali time što smo to stavili na web stranicu nismo smanjili količinu korupcije u zemljišnim knjigama, odnosno u gruntovnicama. Ali, treba krenuti od samog vrha države. Gledajte, mi se raspravljamo gotovo 6 ili 7 mjeseci o tome da li je bilo korupcije u prodaji Liburnije ili nije bilo i na žalost ja mislim da ćemo još dugo o tome raspravljati. Zašto? Zato jer nigdje ne možete doći do odluke Vlade o prodaji Liburnije. Ne možete doći niti na HITRO-HR, ne možete doći niti na zemljišnim knjigama, ne možete doći čak niti na web stranici Vlade. Imate rupu od 3 sjednice Vlade Republike Hrvatske na kojim građani, pa niti zastupnici ne znaju što se donosi, koje odluke su donesene. Vi ne možete danas pročitati niti vidjeti odluku o tome kada je, zašto i iz kojih razloga ukinuta odluka o prodaji dionica Liburnije Riviera hotela Dom fondu. Da to možemo, možda bismo imali sasvim drugačiju percepciju o tom pravnom ili bespravnom poslu Vlade Republike Hrvatske. Ali na žalost, te i neke druge sporne odluke o kojima raspravljamo da li ima korupcije ili nema ne možete naprosto naći. Što znači da bi jedna potpuna transparentnost upravljanja ovom državom rezultirala time da se smanji stupanj korupcije. Ne bi se primjerice istraživalo tko je pustio u javnost fonogram sa sjednice Vlade na kojoj su oprošteni dugovi Kamen ingradu. Da je odluka Vlade bila na web stranici tada bi građani to znali. Građani bi mogli procijeniti da li je to dobra ili loša odluka, ali je najlošije u svemu tome bilo i to stavlja jedan veliki upitnik sumnje da li je bilo korupcije u tom, u donošenju te odluke zato što te odluke nema na web stranici Vlade, nije nigdje objavljena a onda kada je javnost o tome saznala onda se išlo u ispitivanje toga da li, tko je pustio fonogram u javnost. Dakle, ne da se opravda, da se objasni građanima zašto je odluka donesena, nego tko se to eto usudio učiniti jednu odluku Vlade potpuno javnom, jasnom i transparentnom. Kada bismo došli do toga da sve doista bude jasno, javno i transparentno, da informacije građanima budu u potpunosti dostupne, da građani mogu znati koje su odluke donesene i temeljem kojih argumenata smanjio bi se stupanj korupcije. Mene žalosti što je ovdje u antikorupcijskom programu, primjerice lokalna samouprava istaknuta kao jedan od dijelova društva koji je korumpiran. Ja mislim da je stanje u lokalnoj samoupravi puno bolje nego što je u nekim drugim razinama vlasti. Pogledajte web stranice naših gradova, pogledajte druge načine komuniciranje naših gradova sa građanima i vidjet ćete da nema tajnih sjednica gradskih poglavarstava, vidjet ćete da su sve odluke objavljene na web stranici da građani mogu sagledati doista cjelinu zbog čega je neka odluka donesena i mogu o njoj donositi određene prosudbe. I sve ove priče o tome da ćemo mi nekim mjerama smanjiti korupciju ako otkrijemo onoga koji je zloupotrijebio svoju ovlast i položaj su popove isprazne. Ako ne učinimo ovu prethodnu preventivnu stranu, a to je da natjeramo nosioce prije svega izvršne vlasti da budu potpuno transparentni prema građanima prije svega, a onda i prema onima koji ih kontroliraju, a to su zakonodavna, odnosno predstavnička tijela u društvu. Nažalost, niti mi u Saboru nismo u stanju da Vlada prema ovom Saboru izvršava zaključke kojoj je Sabor nametnuo, nego se to radi ili nikada ili sa velikom vremenskom distancom. I to govori o tome da možda sumnja postoji, crv sumnje postoji da se nešto iza toga brda valja, odnosno da su neke odluke donesene na neki način. Ovaj program ja mislim da bi trebao doživjeti ipak jednu ozbiljnu doradu iz nekoliko razloga. Prije svega, ja mislim da je trebalo napraviti jednu potpunu temeljitu analizu šta je bilo sa dosadašnjim programom antikorupcijskim programom. Dakle, da li je djelovao, u kojim segmentima? U kojim segmentima nije? Gdje su bile zapreke? Koji su bili nedostaci tog programa i temeljem toga je trebao reći o.k. sada ćemo napraviti nadogradnju toga. Pa nije moguće da onaj program ali baš ništa nije napravio. Osnovane su neke institucije, USKOK, doneseni neki zakoni. Pa to je trebalo promotriti, koji su problemi u funkcioniranju USKOK-a, koji su problemi u primjeni Zakona o pristupu na javnu informaciju, na informaciju. Pazite, mi ovdje dobijamo sada izvještaj o tome i Vlada se hvali kako je smanjeni su broj zahtjeva. Znate zašto? Jer se pod zahtjevom podrazumijeva samo ono što ima formu zahtjeva. Dakle tamo gdje se je građanin točno pozvao na zakon, na članak i tražio informaciju prema tom članku. Ogromni broj informacija su građani tražili ne poštujući tu formu. I tijela javne vlasti sa javnim ovlastima su to stavili sa strane i rekli ne to nema veze sa pristupom na informacije. To smo mi trebali izanalizirati. Trebali smo izanalizirati koje druge stvari su se dogodile u primjeni prošlog programa. U konačnici, ovaj program je trebao reći jednu rečenicu na kraju krajeva. Danom donošenja ovog programa prestaje djelovanje prošlog, ukida se, kao što imamo prema nekim zakonima. Ovaj to antikorupcijski program ignorira ono što je bilo napisano u programu 2003./2006. godina. I to nije dobro, i to nije dobro. Zato jer ipak ono što je do sad rađeno ima i pozitivnih i vjerojatno negativnih rezultata. I na temelju tog iskustva je trebalo napraviti novi program. Problem ovog programa su i rokovi. Znate, ako piše da će većina ovih aktivnosti biti realizirana do lipnja 2006. godine onda ne znam kako će to naprosto biti moguće, jel. Ja ne znam kako će se od danas do lipnja riješiti sve ono što smo trebali 2 godine da pripremimo, što je trebalo ne znam mjesecima da se napravi itd., itd. Problem ovog programa je primjerice što daje zadatke nekim tijelima države koji nisu ni u kakvoj nadležnosti Vlade. kao što je primjerice Povjerenstvo za sprečavanje sukoba interesa. Ovaj program nalaže da Povjerenstvo treba napraviti nešto, a Povjerenstvo za sprečavanje sukoba interesa je naprosto jedno nezavisno državo tijelo kojem nitko ne bi smio davati nekakve naloge, nego bi ono trebalo djelovati potpuno samostalno. I dakle to su neki od razloga zbog kojih ja mislim da bi ipak trebalo ovaj program doraditi. On bi trebao uz sebe sadržavati nešto što se zove akcijski program, ali akcijski program koji bi se mogao prepoznati na nivou pojedinca, dakle svakog onoga koji sudjeluje u vlasti, bez obzira bio to u izvršnoj ili u zakonodavnoj vlasti i to od predsjednika države do posljednjeg vijećnika u općinskom vijeću. Ali ne samo i njih, nego i svih onih koji imaju određeni stupanj javnih ovlasti. Mi moramo antikorupcijskim programom vratiti povjerenje u vlast i u institucije sa javnim ovlastima, a ne govoriti, ili ne uvjeravati građane da smo našli efikasni program koji će ako uspijemo uhvatiti onoga koji je koruptivan izdvojiti iz te organizacije u kojoj se nalazi. Dakle, naprosto cijelu priču bi trebalo okrenuti naopačke i vratiti povjerenje građana u vlast. Vratiti povjerenje građana u one kojima građani daju povjerenje na izborima. Jer građani se ne smiju osjećati prevareni na dan izbora, građani se ne smiju osjećati prevareni dan nakon izbora, niti se smiju osjećati prevareni u cjelokupnog mandatu. Pri čemu vlast može biti efikasna ili neefikasna. To je naravno, zavisi od sposobnosti onoga tko je nositelj izvršne vlasti i zakonodavne vlasti. Ali se ne smiju osjećati prevareni na način da su izabrani, da osjećaju da su izabrali nepoštenu vlast. Zato jer vlast nema potrebu biti jasna i javna, transparentna, zato jer vlast nema potrebu biti dostupna u pružanju informacija i argumenata na temelju kojih donosi odluke. I tek kada građani počnu ponovo percipirati da je smanjen stupanj korupcije u društvu mi ćemo moći pokazati zadovoljstvo, ne u broju uhićenih, ne u broju onih koji su dobili otkaz, nego u postotku građana koji ponovno, od kojih ponovno zadobijamo povjerenje da se vlast može pošteno i odgovorno obnašati. A ne da se dolazi na, da se ide na izbore i nakon izbora da se želi osvojiti vlast samo i jedino isključivo zbog toga da bi se ostvarili određeni privatni interesi. I, da zaključim na kraju, bez obzira znate to što ne možemo pročitati na temelju čega i kakvu odluku je Vlada donijela oko "Liburnija Rivijera" hotela. Znate, postoji ovdje ja mislim jedan očiti sukob interesa, da se ne radi personalno o dvije osobe, a to je potpredsjednik Vlade i vlasnik don fonda, ja još ne bih možda sumnjao u cijelu priču. A budući da se radi o osobama koje su prije potpisivanja tog ugovora bile u vrlo izrazitim poslovnim odnosima, čak u zavisnim poslovnim odnosima onda ništa tako dugo dok nećemo imati podastrte sve dokumente, neće mene uspjeti uvjeriti da tu nije bilo korupcije, da tu nije bilo pogodovanja, da tu nije bilo prije svega privatnih interesa na uštrp javnih interesa i na uštrp novaca građana Republike Hrvatske. Hvala.
Hvala. Replika, poštovani zastupnik Zdenko Antešić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Evo vidite replicirao bih gospodinu Mršiću na način, naime jedan od osnovnih uvjeta borbe protiv korupcije je između ostaloga i transparentnost rada državne uprave, a posebno porezne uprave i stvaranje pravih evidencija podataka kako bi se moglo sankcionirati porezne prekršitelje i jedan primjer iz prakse bi samo naveo. Naime na jednom našem otoku evo porezna uprava je ovih dana obasula iznajmljivače o rješenjima o paušalnom plaćanju poreza na iznajmljivanje i to na način da su rješenja dobili ljudi koji već deset godina ne iznajmljuju, koji su već umrli itd. itd. Što hoću reći? Hoću reći da porezna uprava nema uopće prave evidencije o poreznim obveznicima i kako onda, na koji način ona može sankcionirati nekoga tko je kupio, kao što je kolega Vuljanić rekao neki skupi automobil, neku skupu stvar, ona zapravo nema evidencije o puno banalnijim stvarima, a kamo o takvim stvarima. A što se tiče zašto ne postoji nigdje u javnosti način zapravo ugovor ili rješenje kako je Vlada prodala "Liburniju". Pa nema ga, ne postoji, jer zapravo Vlada je hotelski kompleks "Liburniju" očito prodala na crno, kad zapravo nitko ne sankcionira takve rabote. Eto.
Poštovani zastupnik Valter Poropat, replika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Ja se slažem u potpunosti što je rekao gospodin Mršić, ali zanima me kada govorimo da želimo povratiti povjerenje građana u vlast. Zbog čega onda mi zastupnici koji moramo biti primjer ostalima, ne idemo prvi jedan prema drugome da stvorimo povjerenje jedan prema drugome bez obzira na koju stranku, a samim time ćemo pokazati onda onima koji za nas glasaju, odnosno građanima na koji način da oni u nas imaju povjerenje.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Gledajte kolega doista ja sam u svojoj raspravi rekao da je sasvim sve jedno što mi mislimo o tome kao zastupnici i koliki je stupanj korupcije unutar društva jel', pa prema tome i kakav je stupanj povjerenja između nas ovdje u ovoj saborskoj dvorani. Ono što je važno da građani imaju povjerenja u nas, da ovdje nismo iz nekih privatnih interesa nego da smo ovdje doista kao što nam i naziv govori, zastupnici javnih interesa, interesa građana Republike Hrvatske jel', i u tome onda naravno moramo činiti sve kako bismo ono što radimo ovdje, njima bilo jasno i javno prezentirano, kako bi oni znali temeljem kojih argumenata smo donijeli odluke, kako bi se znalo tko je kako glasao. Znate danas u javnosti vrlo često ide Hrvatski sabor je donio neki zakon, zastupnici su nešto izglasali, na žalost ima zakona za koje ja nisam glasao zato jer mislim da su loši. Prema tome jest da je Hrvatski sabor donio taj zakon, ali bi bilo dobro da građani znaju tko je na koji način zastupao njihove interese i glasao o kojem zakonu. Ja sam bio protiv toga primjerice da se ukida naknada za prijevoz bolesnoj djeci do 100 kilometara, čak štoviše vrlo glasni smo bili ovdje. Ja sam ovdje sa saborske govornice tražio da se ukine Uredba o vodnom doprinosu, a u javnosti se govori da su saborski zastupnici izglasali zakon, a Vlada donijela takvu uredbu. Da, da gospođo Sučec-Trakoštanec, ovdje sam rekao da će to biti namet veći od komunalnog doprinosa i tražio da Vlada ukine tu uredbu, a posebice da ukine naplatu vodnog doprinosa na investicije koje se financiraju iz proračuna, jer ako Hrvatskim vodama treba transfer iz proračuna onda bi bilo transparentno da to bude stavka državnog proračuna, a ne da se financira naplatom vodnog doprinosa kroz investicije.
Hvala. Poštovana zastupnica Gordana Sobol. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Gospođo ministrice sa suradnicima, kolegice i kolege. Ja moram kazati da ako se neke stvari ne preinače u ovom nacionalnom programu, Prijedlogom nacionalnog programa suzbijanja korupcije neznam da li ću moći glasati za njega u ovakvom obliku kao što je prezentiran zastupnicima na usvajanje. Krenut ću sa rečenicom koja je u stvari jedina "boldirana", pojačana rečenica u ovom nacionalnom programu i koja kaže ovako: Zbog toga su Vlada Republike Hrvatske i Hrvatski sabor od 2004. godine do sada poduzeli niz mjera i brojne izmjene zakona kojima su usaglašavajući hrvatski pravni sustav sa pravnom stečevinom Europske unije, a i zbog ostvarivanja ustavnog načela vladavine prava djelovali na suzbijanju korupcije. Već sam i ranije u nekim svojim replikama kazala da se jednostavno ne mogu složiti sa time da se do 2004. godine baš ništa nije napravilo, odnosno spominje se Nacionalna strategija borbe protiv korupcije i akcijski program, odnosno akcijski plan, međutim kaže se da oni nisu provedeni, međutim to se kaže u ovom izvješću ovdje, a imali smo prilike uvjeriti se da kada odgovaramo na pitanja prema međunarodnoj zajednici onda itekako se koristimo i time što je učinjeno i u ovim godinama prije nego što je ova Vlada došla na vlast, a ima nekakvih 28 što zakona, što zakonskih izmjena, što usvojenih konvencija koje je činila i prošla Vlada, a ako je to što je ova Vlada učinila ovih nekoliko stvari koje ovdje stoji u nastavku te rečenice, onda ću definitivno reći da to nije dovoljno. Naravno postaviti pitanje zašto se u krajnjoj liniji ovdje nisu spomenuli i neki zakoni, odnosno izmjene i dopune pojedinih zakona, počev od izmjene i dopune Zakona o javnim nabavama, Ovršni zakon, Zakon o sudskom registru gdje su po mojem uvjerenju u biti samo još dodatno otvorene mogućnosti za korupciju i apsolutno nemaju nikakvo antikorupcijsko djelovanje, a zakoni kao takvi dakle po onome što oni sadržavaju bi upravo trebali to imati. Nadalje, zašto smatram da ovaj program nije vjerodostojan? Prvo, nije vjerodostojan po meni, kolega Mršić je prije mene o tome govorio, između ostalog i zbog rokova koji su ovdje postavljeni. Meni je isto, smatram da shodno onome što piše u ovom programu da su rokovi dani kao da su dani samo zbog toga da se nekoga zadovolji. A u nekim stvarima koje ja smatram osobno izuzetno bitnim kao, dakle, onaj dio koji se odnosi na Državnu riznicu i na pitanje državnog proračuna rok je dat do lipnja mjeseca 2007. godine. Nadalje, u ovome nacionalnom programu ima i nekih stvari koje su u biti netočne ili se navode da ih treba učiniti a u biti je ovaj Parlament već učinio. Recimo, uzet ću za primjer Zakon o sprječavanju sukoba interesa gdje kaže u jednom dijelu, dakle, u uvodnim dijelovima govorite kako smo negdje u travnju mjesecu, mislim da su bile zadnje izmjene Zakona o sprječavanju sukoba interesa, gdje se taj Zakon proširio na to da moramo, dakle, podnositi izjavu o načinu stjecanja imovine. A ovdje kad govorite o sprječavanju sukoba interesa na stranici 9 kažete, treba analizirati postojeći Zakon koji propisuje postupak prijavljivanja imovine državnih dužnosnika te uključiti dužnosnike lokalne uprave i samouprave. Mislim da mi to danas i imamo, uključujući i obvezu prijavljivanja načina na koji je imovina stečena. Dakle, nešto ste ovdje naveli što je već do sada i riješeno postojećim zakonima. Nekoliko rečenica o pojedinim segmentima ovoga programa. Pravosuđe. Kad govori se o tome što bi radi prevencije i suzbijanja korupcije bilo neophodno učiniti ja isto mislim da se ovdje govore neke stvari, ja bih rekla čisto da se govore. I čini mi se da smo ako ništa drugo u raspravi koju smo imali povodom prijedloga reforme pravosudnog sustava imali i različite tablice, ali imali smo i različite brojke. Govoriti ponovno o tome da je potrebno analizirati opterećenost sudova s brojem neriješenih predmeta, rasporediti s više opterećene na manje opterećene sudove. Na svakom sudu utvrditi broj predmeta u kojima postupak dugo traje, analizirati dosadašnji način raspoređivanja opterećenih sudaca, itd. Meni se čini da nam se to ponavlja iz dokumenta u dokumenat, a složit ću se sa svima onima koji su također danas ovdje primijetili. Građane danas baš ne zanima koliko je u nekom sudu neriješenih predmeta, koliko je negdje, pojedini predmeti po 10-ak ili više godina. Njih prvenstveno zanima kako će ova Vlada ili tko već to treba učiniti sankcionirati suce. Jer netko je doveo do toga da su pojedini postupci višegodišnji. Neki suci su svojim neradom doveli do toga da imamo veliki broj neriješenih predmeta ili imamo predmeta koji su otišli u zastaru. Ukoliko javnost ne bude jasno vidjela mogućnost i određene sankcije prema pojedincima iz toga sudstva jer nije naravno čitavo sudstvo takvo, onda ovo što ovdje piše baš građane neće uvjeriti da smo spremni uhvatiti se u koštac sa korupcijom u području pravosuđa. Zdravstvo. Ja moram ovako kazati. Meni sad stvarno pomalo više nije ništa jasno. Do jučer smo govorili da u Sabor dolazi prijedlog reforme zdravstva sa pratećim, dakle, strategija zdravstvene reforme sa pratećim zakonima, itd. I čini mi se da mi taj paket imamo negdje idućih dana na, pri kraju zasjedanja ove sjednice na dnevnom redu. Od jučer navodno to ipak nije reforma nego je to eto nekakve sitne preinake. U ovom Prijedlogu nacionalnog programa govori se o tome kako je potrebno pripremiti zdravstvene reforme, itd., itd. Moram kazati da o toj problematici zdravstva, o zdravstvenim reformama, o potrebama promjene izmjena pojedinih zakona govorimo već nekoliko godina. Ova Vlada u zadnjih godinu i po ili dvije godine dana je izašla sa tolikim prijedlozima u ovaj Sabor, na Vladu, pred javnost. Tolike prijedloge je povukla kad je javnost odreagirala, kad se sindikati nisu slagali, drugi put se liječnici nisu slagali, treći put se građani nisu slagali da ustvari ja moram kazati da vezano oko ovoga pripreme projekta temeljite reforme zdravstva, itd., ja se ustvari pitam tko u toj Vladi će to učiniti. Politika, javna uprava, političke stranke. Kad govorimo o političkim strankama ja smatram da nije dovoljno da u ovom dokumentu piše da su, da je potrebno utvrditi obvezu u kontroli financiranja političkih stranka, odnosno da je potrebno donijeti poseban zakon o financiranju političkih stranaka kojim će se propisati mogući izvori financiranja političkih stranaka i pobliže odrediti dozvoljena sredstva. E ja mislim da bi tu trebalo pisati da se mora odrediti, dakle, koji su ti mogući izvori financiranja političkih stranaka i točno odrediti dozvoljena sredstva. Koliko od koga pojedine stranke mogu dobivati. Drugo, ovdje mora stajati da su političke stranke obavezne pod određenim, ali ako to ne učine da će doći do sankcija. Podastrijeti javnosti podatke o tome koliko su dobile određenih donacija prilikom kampanji i to iznose koji su realni, a ne iznose oko kojih će se javnost ismijavati. Ja vas podsjećam da i dan danas nismo dobili recimo podatke o tome koliko je u stvarnosti koštale su pojedine predsjedničke kampanje, pa i od strane potpredsjednice ove Vlade i kolike su bile donacije i tko je sve davao donacije za financiranje te kampanje. I završit ću sa time jer to smatram izuzetno bitnim, a to je da, vratit ću se na Ministarstvo financija, na taj datum 30. lipanj 2007. godine jer je to rok do kojeg treba, molim vas, izraditi strategiju upravljanja Državnom riznicom te u skladu s tim izmijeniti i dopuniti Zakon o državnom proračunu i Zakon o izvršenju državnog proračuna kako bi se unaprijedili procesi planiranja, izvršavanja, te kontrole i praćenja izvršavanja državnog proračuna. Ljubazno molim da mi netko odgovori zbog čega za ovo treba punih godinu i pol dana? Zašto i za ovu obavezu nije recimo rok pa barem rujan 2006. godine da bismo u skladu sa time recimo imali i raspravu o proračunu koji će se ticati najvjerojatnije izborne godine. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Emil Tomljanović.
Pa netočan je navod uvažene kolegice koja je kazala da novo doneseni ili izmijenjeni Ovršni zakon i Zakon o sudskom registru potiču na korupciju. Apsolutno netočno, ova dva zakona ubrzavaju procese ovrhe, odnosno upisa u sudski registar i nema nikakve veze sa poticanjem korupcije u bilo kom smislu, a vaše postavljeno pitanje kako će Vlada sankcionirati suce govori samo za sebe.
Dobro. Replika, poštovani zastupnik Ivo Josipović.
Gospodine predsjedniče, uvažene kolegice i kolege inspiriralo me izlaganje kolegice Sobol i to u onom dijelu koji se odnosi na propise o sprečavanju sukoba interesa. Meni se čini da sadašnji propisi ne percipiraju kod koje kategorije ono što bismo rekli kapacitet korupcije je veći, a kod koje manji pa se onda dosta nediskriminatorno primjenjuju te mjere pa smo eto često u prilici vidjeti da su saborski zastupnici meta i medija i ne znam koga sve u pogledu interesa, međutim naš korupcijski potencijal usudio bih se reći nije osobit dok s druge strane mislim da ima razloga razmisliti radi pravosuđa, ne volim generalizirati, ne mislim da je pravosuđe u cjelini korumpirano, ima pojedinaca koji su korumpirani, koje treba spriječiti dakle da se razmisli o tome da oni uđu u isti režim u kojemu smo i mi i drugi … [[Govornik se ne razumije.]] jer oni jesu državni dužnosnici i preporučam ili apeliram na našu ministricu da razmisli malo o tome da li se prijava porijekla imovine i evidencija imovine treba odnositi samo na novoizabrane suce, čuo sam navodno da postoji takvo tumačenje jer za njega čini mi se nema uporišta ni u zakonu, a ni u onome što se zove racio legis.
Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Gordana Sobol.
Slažem se kolega Josipoviću s ovim što ste izrekli u svojoj replici. Ja kad sam govorila o Zakonu o sprečavanju sukoba interesa išla sam dakle na onaj dio koji ovdje piše da ga treba učiniti, a ustvari on je već definiran. Posebno se slažem sa ovim dijelom o kojem vi govorite o sucima, odnosno u dijelu pravosuđa. Iskoristit ću ovo da kažem u fonogramu točno piše, ja jesam rekla Vlada, ali sam onda rekla odnosno onaj tko treba o tome voditi računa vezano oko sudaca. Mislim da to točno tako stoji u fonogramu.
Poštovani zastupnik Mario Zubović, replika.
Gospodine predsjedniče, gospođa Sobol je dala kritiku cjelokupnog ovog Zakona i po njoj je on potpuno promašen i nema, nije našla nikakvu riječ da bi taj Zakon mogao donesti nešto dobroga. Zato bih ja htio gospođi Sobol reći nekoliko stvari zbog čega taj Zakon može biti da će spriječiti. Prvo bih htio reći, ja sam jutros govorio da je gospodin Sobol djelatnik EUROHERC-a, ne on je djelatnik EURO leesinga, ali vlasnik i EUROHERC-a i EURO leesinga je ista osoba. Je li tako? Vi ste skočili da nije, a sad sam uspio naći da je isti vlasnik i jedne i druge firme. Kaže ovdje ovako, 2004. godine MUP je morao obaviti niz provjera zbog napisa u novinama: "Lučinovi kadrovi pod istragom zbog kupnje glisera i skupocjenih tepiha." Kaže: "Skupocjene tepihe nabavljao gospodin Sobol u svojstvu pomoćnika ministra unutarnjih poslova za financije neposrednom pogodbom od firme kojoj je bio osnivač. Isti je zajedno s načelnikom Odjela materijalno-financijskih poslova gospodinom Akrakom organizirao nabavu glisera vrijednih 4 milijuna eura od talijanskog brodogradilišta posredstvom tvrtke iz Rijeke postupkom izravne pogodbe s jednim ponuditeljem unatoč nezaposlenosti domaćih brodograditelja." Evo, možda ćemo s ovim Zakonom takovih stvari će možda biti manje, a mogu još pročitati ako bude trebalo.
Odgovor na repliku, poštovana zastupnika Gordana Sobol.
Najprije, gospodine Zubović i nakon cijelog dana vi niste shvatili da se ne radi o zakonu nego da se radi o Prijedlogu Nacionalnog programa. To vas je već danas netko i upozorio. Nadalje, ja uopće nisam koristila riječi koje ste vi koristili kad ste mi replicirali, kad sam govorila o ovom programu. Ja sam govorila o nečemu što smatram da bi trebalo nadopuniti ili izmijeniti, odnosno da tu unutra stvari treba konkretizirati inače ja za ovaj program takav kakav je napisan ne mogu dići ruku. Prema tome, mislim da sam pokušala argumentirano govoriti o prijedlogu programa, a obzirom da ste vi danas u drugom navratu spomenuli mog supruga, bivšeg pomoćnika u Ministarstvu unutarnjih poslova i ovo što čitate očito su vam dali. Moj suprug je ovako, zahvaljujući ovoj vašoj vlasti bio na nekakvih 10-tak obavijesnih razgovora. U posljednje 2 i pol godine MUP, ova Vlada kontrolira svaku firmu s kojom je koalicijska vlast u MUP-u vršila bilo kakav posao, pa i one s kojima je radila i prije 2000. godine. Ako se bilo šta pronašlo što se tiče djelovanja moga supruga ja ponovno i s ove govornice molim neka organi ove države odrade svoj posao. Sve do onda dok se ne podignu kaznene prijave, dok se ne utvrdi je li moj suprug ili ne, ovakav način će biti samo politikanstvo i uznemiravanje mog supruga, mene i čitave moje obitelji bez ikakvih argumenata i dokaza i stojim iza ovoga što sam sada rekla.
Hvala. Poštovani zastupnik Slavko Linić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Što reći o Nacionalnom programu suzbijanja korupcije? Koji je razlog da mi danas raspravljamo o njemu? To je prvo pitanje koje se pred svakog od nas postavlja. Ja imam svoje odgovore i probat ću ih iznijeti jer ti odgovori nas upućuju i na kvalitetu materijala i ove razlike koje danas vidimo među sobom. Vidite, kad je ocjena građana Hrvatske što misle o političarima bila da pored problema osobnog nezadovoljstva sa standardom i sigurnosti u Hrvatskoj su nezadovoljni i sa korupcijom upućen je i prvi signal hrvatskoj Vladi da postoji korupcija, da je sve izraženija korupcija i da građani nisu zadovoljni kako se postupa sa korupcijom. To je bio prvi signal. Drugi signal su bile ocjene građana koji su govorili što misle o današnjoj Vladi, što misle o današnjim sabornicima, što misli o današnjim ja bih rekao dužnosnicima i sudbene vlasti, a vjerojatno i zaposlenim ili rukovodiocima firme. I one su negativnije, negativnije. Ocjenjujući da predsjednik Vlade gospodin Ivo Sanader itekako dobro prati što građani misle, odgovor je ovo što je pred nama. Prema tome, ovo je politički odgovor čovjeka koji je dobio jasne poruke javnosti nezadovoljni smo. Jedna od bitnih stvari našeg nezadovoljstva je stanje i odnos sve tri vlasti prema bitci da se zaustavi korupcija. I to je odgovor zašto u trećoj godini mandata gospodina Ive Sanadera danas raspravljamo o tome. Zato što je napokon postao svjestan nezadovoljstva građana što je mana glavna ovog dokumenta. Politička poruka hrvatske Vlade gospodina Ive Sanadera, a to je za sve što se događa kriva je bivša vlast, ništa se nije radilo, nemamo rezultata, a evo vam spasonosnu poruku današnje Vlade. To su političke poruke koje nam je poslao predsjednik Vlade, hrvatska Vlada i to je slabost ovog dokumenta. To je slabost ovog dokumenta, jer jednostavno u ozbiljnosti dokumenta uvijek je određena analiza. Ovdje imate na strani 3. vrlo kratku analizu. U ožujku 2000. je usvojen Nacionalni program sa akcijskim programom i poruka Nacionalni program ni akcijski plan nisu provedeni. Kratko sa nisu provedeni. Istina, piše u drugom pasosu da je kod onog prvog programa temeljno bio naglasak na iskazivanju političke volje da se sa jednim zlom u Hrvatskoj obračunava. Znači, ne spori se. Postoji zlo, tako smo mislili 2002. postoji i želimo se politički obračunavati sa tim zlom i istina tako u toj ocjeni veli se veće težište je dano na utvrđivanje zakonske regulative s kojim će se pokušati oformiti institucije za borbu protiv tog društvenog zla. To piše u ovom materijalu. Za ovaj materijal današnji koji je pred nama veli nećemo se baviti zakonima, mada se nećemo baviti zato što jesu doneseni i jesu utvrđene institucije ali ne sve, ali ne sve i tu se spominje jedna od tih institucija koja je neprekidno danas i spomenuta da ju nismo do sada utvrdili. Ali spominjem ova je treća godina mandata Vlade gospodina Ive Sanadera i naravno ono osnovno bit ćemo efikasniji u provođenju zakona pa ćemo time valjda poslati poruku građanima. I to je ono što vrijedi. Efikasniji u provođenju. Znači, bit ćemo uspješniji. To vrijedi i vi sada govorite zašto nismo zajedno. A poruke su jasne. Nije bio planski, nije to organizirani nastup Vlade nego su to poruke i odgovori na negativno mišljenje građana Republike Hrvatske koje je sasvim opravdano i naravno vrlo jasna poruka sve su bivši krivi, a mi ćemo to pokušati riješiti. Naravno, sa takvim se političkim porukama koje šalje gospodin Ivo Sanader ne može korespondirati i zato imamo danas ovakve polemičke tonove. Imamo ovakav način rasprave jer jednostavno ne može krivica biti samo na jednom. Ne može. Prema tome treba i donijeti zakone. Treba zakonima utvrditi institucije i naravno treba pokazati efikasnost Vlade u provođenju tih zakona i ja bih rekao efikasnosti tih institucija. I naravno da smo tako pisali dokumente, vjerojatno bismo itekako se danas drukčije politički razumjeli. Mi iz opozicije, mi iz SDP-a vrlo jasno poručujemo. Nije problem ako želite sami voditi bitku vodite ju. Ako ne želite političku suradnju ne trebate je. Ali isto tako poručujemo nemojte omalovažavati rezultate bivše vlasti. Stoje propusti, postoje propusti. Danas smo čuli izvanredne rasprave kolega saborskih zastupnika koji su rekli i bivša vlast je nešto učinila. To u ovom materijalu Vlade Ive Sanadera ne piše. To je tragedija. Zato je meni posebno drago bilo poslušati upravo te poruke razumnih ljudi u poziciji koji vele ne možemo blateći prethodnike naći kompromise za bitku protiv jednog zla. A da li je to zlo malo ili veliko e tu se razlikujemo. Za neke od mojih kolega to nije veliko zlo. Osoba sam koji sam bio u izvršnoj vlasti i ocjenjujem da je za hrvatsku najopasniji organizirani kriminal i da postoji u Hrvatskoj i da dobar dio toga zna mnogi od saborskih zastupnika, a znaju to i u vlasti. Zna to i ministrica iako je vrlo kratko u mandatu, a organizirani kriminal se ovdje i ne spominje. Bitka protiv tog organiziranog kriminala se ne stavlja niti u bitan podnaslov. Ne stavlja se. Isto tako, mi danas ono bitno nismo raspravili. Ako zaista postoji organizirani kriminal, koliko se on uvukao u vlast koliko u pravosuđe. Ni to ne spominjemo, a ako se uvukao i u vlast i u pravosuđe da li možemo samo sa efikasnijim postojećim institucijama to razriješiti. Moja je poruka ne možemo. Moramo mijenjati institucije. Da li smo mi danas o tome razgovarali? Da li ovdje imamo toga? Nemamo. Evo samo posljednji primjer ružne političke poruke koju šaljemo u javnost. Gospodin Bajić priprema i želi podići optužnicu protiv bivšeg predsjednika suda. Ministrica ga ne imenuje. Osnovni podatak je Državno sudbeno vijeće ne skida imunitet, ne skida imunitet. To mi znamo u Saboru. Mi smo pisali zakone kako će se postupati u kaznenim postupcima protiv neodgovornih sudaca, predsjednika. Ne skida se imunitet. Da li nas to zabrinjava? Gospodo, kako ćemo ih procesuirati ako tijelo koga smo mi zakonom utvrdili ne skida imunitet. Da li je to evidentno mito, korupcija u pravosuđu gdje jedno tijelo ne skida imunitet kad Državno odvjetništvo pokreće postupke, a mi ovdje u Saboru smo rekli skidat ćemo imunitet kad god je kazneno djelo zloupotrebe službenog položaja u pitanju. Ne skida ga. Što je posljedica pa zamislite aktualni sudac diže danas kazneni postupak protiv državnog odvjetnika kojeg smo mi pred petnaest dana imenovali i dali mu pohvale. Ne samo to. Od bivšeg predsjednika jednog suda, drugog suda, bivših dužnosnika, sve blati, sve optužuje. Što da građanin zna, što je istina, tko će više znati istinu. Ali pitam nas ovdje u Saboru da li smo svjesni toga što se događa. A zamislite ako je bilo zaista organiziranog kriminala i netko u sudaca u tome učestvovao. Da li smo se mi sada zabrinuli sa organiziranim kriminalom i rekli gospodo institucionalno i nismo zadovoljni sa ovim što se u pravosuđu mijenja. Ništa se ne mijenja. I nadalje nam sudac ako je dio organiziranog kriminala, ako je zloupotrijebio položaj mi ga nećemo moći razriješiti jer vidimo da postojeće institucije ne funkcioniraju. Mi o tome ne raspravljamo. Tu nam ni Vlada nije ponudila. Ono što ja zamjeravam predsjednik Ivo Sanader nije prozvao Državno sudbeno vijeće nego imamo daljnje afere. Vjerujte, tako steći povjerenje kod građana vjerojatno nećemo.
Hvala. Replika poštovani zastupnik potpredsjednik Luka Bebić. Izvolite!
Gospodin zastupnik Slavko Linić je spomenuo u svojoj raspravi kako je ova vlast zakasnila sa donošenjem strategije o borbi protiv korupcije tek u trećoj godini mandata. Spomenut ću da je bivša vlast donijela strategiju istu s istim naslovom nakon dvije godine i dva mjeseca što je bila na vlasti pa ne znam zbog čega je čekala te dvije godine i dva mjeseca a ova vlast je donijela nakon dvije godine i tri mjeseca. Razlika je mjesec dana. Dakle, zbog čega je sada evo ako prihvatimo to da je Vlada kasnila. Pa htjela je vidjeti učinke vaših prijedloga jer je vlast koja je donijela 2002. godine predložila taj program. Još godinu i pol dana je bila na vlasti pa smo gledali učinke, sabirali te rezultate i kad smo to sve sagledali u jednom kompletnom djelovanju i učincima onda je zaključila da treba ići sa novim programom a taj novi program bi trebao da se provodi ne kao neka kampanja nakon zaključaka središnjih odbora, centralnih komiteta i slično što smo gledali pedeset godina pa poslije toga ništa nego da bude jedna sinhronizirana, usklađena djelovanje svih elemenata pravnog sustava i svih elemenata društvenih i svih društvenih snaga u borbi protiv korupcije. Dakle, Vlada poziva sve na zajedničko djelovanje. Prepucavanja i nabrajanja pojedinih propusta, pojedinih nedosljednosti u prošlosti i sadašnjosti neće nas dovesti do toga da to radimo nego će samo zapravo poništiti nastojanja koja ova vlast predlaže Hrvatskom saboru da donese i na taj način zapravo pokrene sinhroniziranu i sveobuhvatnu akciju u društvu.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Slavko Linić.
Kolega Bebiću, vrlo jasno u ovom dokumentu piše i ponovo ću čitati. Dok je naglasak na onom prvom programu bio donošenje zakona sada je prvorazredna važnost provedba zakona. Što to znači? Da su zakoni doneseni. Korektno bi bilo da se u ovom materijalu koji je potpisao Ivo Sanader napiše kad je koji zakon donesen. Tridesetak zakona vam možemo i ja bih rekao dokumenata nabrojiti i bivše vlasti i možda i ove vlasti. Prema tome, nešto je doneseno, različite su strategije bile i nitko ne osporava da vi sada pokušavate reći bit ćete efikasniji u provođenju zakona. Ali ne možete govoriti o našem zajedništvu u bitci ako vi ne priznajete da je trideset zakona doneseno jer ne možete postupati i provoditi zakone ako nisu doneseni i ako ne kažete tko ih je donio. A ovdje vi kažete da i bivša vlast nije donijela. To ste rekli jer pišete da nacionalni program nije proveden. A imali su nacionalnih programa sasvim drukčije. A s druge strane, Klub HDZ-a počevši današnju raspravu nije govorio o ovom dokumentu. Klub HDZ-a je bavio se ja bih rekao opravdanjem određenih sumnji prema aktualnoj vlasti i pravdanjem postupaka i ja bih rekao isto tako prozivanjem bivših čelnika. On nije rekao da će zahtijevati da hrvatska Vlada procesuira svaku nezakonitost bivšeg čelnika koalicijske Vlade. To nije rekao jer i to bi već bio doprinos Kluba HDZ-a. Tu je osnovni problem. Želite sukobe i očito da vam cilj realizacija ovog zakona nije.
Poštovani zastupnik Šemso Tanković. Izvolite!
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospođo ministrice, dame i gospodo kolege saborski zastupnici! Danas sam imao prigodu doista čuti mnoštvo riječi, rasprava o fenomenu korupcije. I doista, bilo je izuzetno konstruktivnih diskusija ali i one koje se mogu svrstati u ono što se zove politikanstvo. Svi oni moji prethodnici koji su izrekli želju da smanjimo stupanj korupcije u Hrvatskoj su na neki način i moji istomišljenici ali isto tako želja da se samo jednoj strani priskrbi borba za protiv korupcije a drugoj se samo daju negativni atributi, to je nešto što ja ni u kom slučaju ne mogu podržati. Podsjetio bih vas na jedan detalj iz moje biografije. Ja sam počeo raditi kao profesor na srednjoj školi u Zagrebu davne 1968. godine. I sjećam se moga direktora kada me je primao postavio nekakva pitanja i uglavnom postavio je pitanje što ja mislim o mitu i korupciji. I ja sam kao kao mladi, nadobudni profesor odgovorio sam da sam ja izrijekom protiv tog modela. A onda me moj dobri profesor Mirko Sagrak, pokoj mu duši i Božji blagoslov podsjetio na jedan detalj da nikada u ljudskoj povijesti nije bilo društava u kojoj, u kojima u manjoj ili većoj mjeri nije bilo onoga što mi danas nazivamo mitom i korupcijom. Rekao mi je nekada su carevi ako su imali kćerke ili sinove udavali za neke svoje protivnike kako bi ih dobili. Ako su imali određena zemljišta, posjede darivali su dobrim vojskovođama da budu oni koji će podržati njegovu vlast i mnoštvo drugih korisnih primjera. Danas su neki naveli i primjere, primjere zemalja koje nam mogu biti uzor. Ali pri tome su zaboravili jednu formulaciju. I ako uzmemo Island, Finsku, Novi Zeland, Dansku, Singapur, Švedsku i tako dalje onda uz to moramo dodati jednu rečenicu da su to najmanje korumpirane zemlje. Dakle već sama ta formulacija kaže i tamo je korupcija prisutna samo hvala Bogu da je znatno, znatno manja nego što su neke druge zemlje. Ja sebi postavljam pitanje zbog čega je Finska i Island i Novi Zeland zbog čega su tako malo korumpirane? Ima li netko od vas želju da mi odemo tamo i da pitamo a što ste vi to učinili i što bi mi trebali učiniti da se situacija kod nas promijeni? Isto tako iščitavajući danas ovaj naš saborski Internet pročitao sam da Estonija, Francuska, Hong Kong, Japan, Jordan, Kazahstan, Nigerija, Katar, Tajvan i Turska su u nekoliko prošlih godina učinili znatne pomake u borbi protiv korupcije. Da li netko od vas ima potrebu, ima potrebu da se pita pa što su to oni učinili? Možemo li i mi nešto učiniti da se situacija promijeni? Moj odgovor je jasan: Može se učiniti. Ne znam imam li pravo navesti samo jednu, jedan, jednu ilustraciju. Vi možete danas identificirati one djelatnosti gdje se najviše raspravlja o problemu korupcije. Politička korupcija je realnost. Danas smo o tome čuli bezbroj primjera. Prema tome o tome se može govoriti. Ali nije samo politička korupcija ono što nas može smetati. Možda ona ima značajniji udio jer ako je u politici korupcija nazočna onda će ona proizvesti korupciju i čitavom nizu drugih aktivnosti, drugih djelatnosti. Ono što mene kao sveučilišnog profesora sasvim sigurno zanima kakva je situacija, u kojoj mjeri je korupcija prisutna u školstvu, visokom školstvu? Ja vas uvjeravam kolege da postoje brojni predikatori koji vam jednostavno kazuju danas je situacija bolja no što je bila jučer. Ili obratno. Prema tome trebamo samo jasno i glasno o tome govoriti. Naravno korupcija se ne, korupcija se ne rješava riječima. Ona se rješava praktičkim djelovanjem. Ja mislim da neću ništa novoga kazati kada kažem da je svojevremeno jedan od najvećih američkih gangstera riješen upravo jer je porezna, porezna policija da upotrijebim taj termin Al Caponea stavila s one strane brave. Znači ima načina kako se to može rješavati. No budući da ja ipak predstavljam jednu manju skupinu, nacionalnu manjinu moram odmah kazati da je jučer u Ljubljani, nazočan sam bio u Ljubljani na tribini Milana Kučana. Pozvao me da budem na toj tribini jer je tu sudjelovao i moj "reis" Mustafa Cerić i bila je tema "Slovenija i islam". I tada mi je jedan moj prijatelj kojega dugo nisam vidio, on mi je prigovorio. Prigovorio mi je da sam i ja kao političar korumpiran. To je tema gospodine Šeks o kojoj ja moram govoriti. Ja sam ga pitao: "Na temelju čega ti to govoriš da sam i ja politički korumpiran?" A on mi je odgovorio: "Ti si u Saboru a ja tebe dugo, dugo nisam vidio da ti govoriš u ime bošnjačke manjine koja te je izabrala i koja na neki način očekuje od tebe da one dogovore sa Vladom doktora Ive Sanadera ti u konačnici riješiš". Pa eto možda je i to bio razlog zbog čega sam se ja zacrvenio i odlučio danas o tome govoriti. Možda je taj moj prijatelj i u pravu. Možda ja doista nisam već dugo ni sa gospodinom Šeksom ni sa gospodinom Sanaderom raspravljao o nekim temama koje smo se davno riješili dogovoriti. Pa koristim prigodu da konstatiram da je popis stanovništva 2001. godine i način na koji je bošnjačka manjina izigrana, izigrana doslovce bila jedna od najvećih političkih korupcija na ovome prostoru gdje je ceh platila bošnjačka nacionalna manjina. Kada vi 20 hiljada pripadnika jedne manjine otrgnete onda znajte da smanjujete njenu brojnost i smanjujete šansu da ona kao manjina autentično govori o svojim pravima, o svojim htijenjima i o svojim potrebama. I zato evo i ovom prigodom kažem podržat ću ovaj zakon jer ću biti lojalan obavezi da podržim Vladu doktora Ive Sanadera ali vjerujem da će i drugi razmisliti koje su njihove obaveze prema meni kao saborskom zastupniku. Hvala lijepo.
Hvala. Završni osvrt, ministrica. … [[Upadica se ne čuje.]] Molim? Kako vi? Vi niste govorili? Da, da, da, to je nastalo zbog toga što ste vi išli na susret sa gruzijskim predsjednikom. Poštovani potpredsjednik zastupnik Mato Arlović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Zapravo o problemu korupcije je veoma teško govoriti iz razloga što on u našim prilikama ima više značenja i više dosega. O njemu se može govoriti sa gospodarskog aspekta, pravnog, moralnog, ako hoćete psihološkog, jer korupcija kada se pojavi u oblicima kakva se kod nas pojavljuje zapravo počinje bivati osnova koja drobi, razdraba ili razglaba sustav i dovodi i postaje ako hoćete rak rana i demokracije i vladavine prava. Ona ima svoje uzorke, ona ima svoje stanje, posljedice. Trebala bi imati terapiju sredstva i kontrolu njenog suzbijanja. No, zašto ovako govorim? Zato što je korupciju moguće posmatrati kao individualno socijalno ponašanje gdje se zapravo pojedinac pojavljuje u koruptivnom stanju, odnosno korupciju provodi i u tom kontekstu korupcija jeste ako smijemo tako reći situacija kad službena osoba odnosno dužnosnik zahtjeva ili primi poklon ili kakvu drugu korist ili je primilo obećanje, poklone ili druge koristi da u okviru svoje službene ovlasti izvrši neku službenu radnju koja nije, koje se ne bi smjela izvršiti ili da ne izvrši službenu radnju koju bi morala izvršiti, pojednostavljeno rečeno. Ali znate kad nastaje veliki problem? Nastaje najveći problem kad nastupe tzv. strukturalni oblici korupcije ili kako to neki, kao primjerice profesor Sajo, nazivaju klijentelističkom korupcijom koja je vezana za to da se unutar sustava osiguravaju različiti oblici djelovanja gdje patron potpomaže klijenta i kroz koruptivna ili podilazeći mu podmićujući ga na ovaj ili na onaj način, bilo ovom ili onom korišću, da ostvari određene koristi. Dakako ovaj patron može biti ne pojedinac, nego ona je bilo koji pojedinac, nego onaj pojedinac koji ima političku moć i vlast, ili ne znam grupa pojedinaca bilo vlada bilo stranka, bilo sustav kao takav. I dopustite da nekoliko riječi kažem upravo ovom drugom. Postavlja se pitanje da li je bilo moguće učiniti takve posljedice u pretvorbi i privatizaciji za koje će revizija utvrditi da je 95% obavljena privatizacija i pretvorba na nezakoniti način, a da zapravo ne govorimo o stanovitom obliku strukturalne korupcije. Da li je bilo kolege i moguće dešavalo se i dešava se da malo, malo u javnosti se doduše izbije kao pojedinačni slučaj, pojedina pravne osobe ili trgovačkog društva koje je kroz sustav bilo opraštanja, dugovanja ili odgađanja plaćanja dugovanja poslovnog poreza, doprinosa ili dospjelih potraživanja, zapravo kojemu se pogodovalo na štetu svih drugih uključujući društvenu i državnu zajednicu. Postavlja se pitanje da li se drugačije može zvati nego strukturalnom korupcijom zapravo situacija kad x broja subjekata pravnih osoba može dobiti povlastice na naslova odgode plaćanja poreza i doprinosa, a mnogi drugi ne mogu. Posebice se postavlja pitanje kad se u to doda i politička dimenzija pripadnosti ili potpore politici vladajuće stranke ili vladajuće koalicije. Tada u takvoj situaciji je potpuno jasno o čemu se radi. Slična je situacija i kada se radi sa stambenim kreditima itd., a onda se otvara posebni problem pravnog aspekta da li u takvoj situaciji možemo govoriti, a da zanemarimo činjenice. Te imamo pravne propise, kao sustav govorim, ne samo zakone koji kao zakon sadrže između ostalog i takvo rješenje koje omogućuju selektivno tumačenje da se na isti slučaj, ili na iste slučajeve različito primjeni isti zakon, što smo imali i slučajeve sudskih presuda. Mi smo o tome govorili u Saboru, doduše u prošlom sazivu Sabora. Do onoga pitanja da u isto vrijeme provedbenim propisima kažu u narodu izigra se zakon, ali dođe do promjene, izmjene i dopune zakona, pa provedbeni propis biva jači od zakona i onda se dešava da uprava i tijela i dužnosnici, odnosno suovlaštene osobe postupaju po provedbenim propisima, a ne po zakonu i u takvoj situaciji zapravo sistemski pogoduju u određenim slučajevima. Uzmimo samo ove čuvene uredbe o doprinosima koje smo svi imali slučajeve vidjeti. Nadalje, prisjetimo se šta zapravo znači gospodarska kontrola od strane političke vlasti gospodarskog subjekta. Kroz različite institucije od upravnih vijeća, nadzornih odbora do onog pitanja da li i u kojoj mjeri se ovdje pojavljuje onaj blaži oblik pojavni oblik moguće koruptivnih odnosa sukoba interesa. Daleko je veći problem kad te iste osobe u obavljanju svojih dužnosti propuste nešto učiniti da bi omogućili obaviti određenu pogodnost ili korist pripadajućoj grupi ili poduzeću ili određenoj djelatnosti. Poglavito je to pitanje što se u takvim slučajevima sve češće i češće javlja da nositelji državnih ovlasti praktički kao predstavnici upravne vlasti ili upravnih organizacija sa javnim ovlastima umjesto da postupaju onako kako im zakon nalaže i nikako drukčije oni se počinju ponašati onako kako im zakonom nije zabranjeno, a to je nešto što je daleko šira ovlast i što pripada zapravo gospodarskom subjektivitetu itd. Naravno, u tom segmentu se otvara i samo po sebi pitanje sukoba interesa jesmo li mi samo to mogli i trebali vezati ne znam sada do sada za dužnosnike, sutra možda za državnu upravu, preksutra za već najavljujemo za suce itd. A šta je sa sukobom interesa kad mi unutar sistema zakonom otvaramo mogućnost dodirnih točaka sukoba interesa koji i sad imamo? Primjerice da županije i gradonačelnici u isto vrijeme mogu biti i zastupnici, i naravno kod rasprave o proračunu o posebnim fondovima koji se sufinanciraju jedinice lokalne samouprave praktični bitno utječu na tome kome će se … [[Govornik se ne razumije.]] prelijevanje dohotka. Prema tome, to su stvari koje same po sebi jasno govore kao što je isto tako posebno potrebno pitanje postaviti kako i na koji način dovesti situaciju u upravu. Da uprava ne provodi kao što se je to znalo govoriti ovih proteklih 15-ak godina državnu politiku, nego da provodi Ustav, zakon i propise ove zemlje, da bude profesionalna, odgovorna, brza i učinkovit. To su stvari koje same po sebi treba otvoreno raspraviti i treba u tom segmentu početi raspravljati. E, ali da bismo to raspravili moramo … [[Govornik se ne razumije.]] Mora se postaviti pitanje kako je moguće imati prosječnu plaću od 4 tisuće 760 danas kuna u Hrvatskoj, a u isto vrijeme biti svjestan da sva istraživanja pokazuju da za egzistencijalni minimum je potrebno nešto manje od 6 tisuća kuna za prosječnu obitelj u Hrvatskoj za egzistencijalni minimum i minimum potreba u odgoju, obrazovanju i higijeni i tvrditi da su ljudi zadovoljni. Pa ti ljudi moraju ući i u sivu ekonomiju i moraju se ponašati po principima iz bivšeg sustava snađi se druže ili gospodine, a to zapravo upravo jest onaj dodatni faktor gdje ga se nudi, tjera, prisiljava da postupi na način da kao službena osoba zahtjeva, primi ili očekuje mito, odnosno nekakav poklon, korist itd. jer eto neku radnju neće učiniti koju po zakonu mora učiniti ili neku drugu radnju će učiniti koju po zakonu ne bi smio učiniti da bi ostvario sebi takvu korist. Ja moram, to su objektivne okolnosti o kojima moramo voditi računa. Naravno da je ovo pitanje sada da li je moguće zapravo govoriti o dvojnom moralu. Pa moguće je i sa tog aspekta ta pitanja treba snimiti, treba uočiti, treba razriješiti jer se ne može neke stvari eliminirati bez objektivne situacije u kojoj se objektivno i subjektivno svi skupa nalazimo. Koji je problem ovoga nacionalnog programa? On je donekle snimio stanje vrlo plitko, donekle je propisao moguće mjere ili drugim riječima on se bavi podsjetnicima. No osnovni problem koji treba riješiti u vezi s ovim pitanjem jeste zapravo pitanje kako riješiti uzroke ako terapiji nije dostatna samo kazna niti samo propisivanje novog zakona, ući ćemo ponovo u pravni normativizam gdje mislimo da zakonom i to što ćemo donijeti zakon ćemo sve riješiti. Zakon treba biti sredstvo da se to rješava, ali nikako se ne može sve riješiti i zbog toga treba biti potpuno svjestan da se treba i ekonomskim i drugim mjerama rješavati neke stvari. Uostalom poznata je situacija kako je car Josip rješavao problem korupcije u svoje vrijeme. Godinu i pol dana je dao naložiti svojim inspektorima da prate tko i koliko uzima u pojedinim poslovima gdje je javna uprava i javne osobe s javnim ovlastima uzimaju dodatno iznad plaće da bi obavili poslove i usluge koje su redovno trebali obaviti za koje su bili plaćeni. Kad je to utvrdio nakon toga je propisao i podigao plaću, uveo je i platne razrede i sve ostalo, ali bogme tko je poslije toga bio uhvaćen u koruptivnom djelovanju ne samo da je bio kažnjen time što je izgubio službu nego je ostao i završio u kazamatima pa i drugim drakonskim kaznama bio kažnjavan. Dakle situacije su vrlo ozbiljne, mi toga moramo biti potpuno svjesni i ono što je najopasnije u kojem se mi trenutku sada nalazimo, to je pitanje da je naša korupcija osim ove socijalne individualnog ponašanja pridobila i ovu strukturalnu dimenziju i zbog toga moramo poduzeti sve mjere da zapravo nju kao pojavni fenomen društvene zajednice eliminiramo, a ne samo pojedinca unutar društvene zajednice. Hvala lijepo.
Hvala. A car Petar Veliki je počeo graditi vješala diljem Rusije ne obrazlažući zašto gradi ta vješala, ali bilo je svima jasno da ih gradi za one od gogolja iz revizora mrtve duše i za potencijalne korupcionaše ili kako bi rekao … Završni osvrt, ministrica pravosuđa Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospođe i gospodo zastupnici pa evo ja kao prvo zahvaljujem svima koji su sudjelovali u ovoj raspravi. Teško je nakon cjelodnevne rasprave u kojoj je bilo i paušalnih ocjena, prosudbi u kojoj je bilo i netočnosti teško je to sve demantirati u ovom završnom obraćanju, ali svakako i u tim ocjenama i u odgovorima međusobnih kolega zastupnika su se neke stvari razjasnile i iskristalizirale. Složila bih se da nije dobro i da kako neke kolege zastupnici kažu da tražimo sukob. Ne, ne tražimo sukob, mi tražimo da zajednički nastavimo borbu protiv korupcije koju je započela svojim programom bivša Vlada svojom strategijom iz 2002. Sve zadaće i svi zacrtani programi iz te strategije nisu ispunjeni i zato je ovdje Vlada donosi novu strategiju za predstojeće razdoblje i kako je rečeno da je bivša strategija bila usmjerena na iskazivanje političke volje i stvaranje prvenstveno zakonodavnog okvira, a da će ovaj nacionalni program se razlikuje u tome da će se on fokusirati na provedbu zakona i na ispunjavanje jasno određenih zadaća sa nositeljima tih zadaća i rokovima. Jasno je da kad je rečeno da će se na to fokusirati da je onda te zakone netko i donio dijelom, a dijelom budući da nisu svi zakoni koji su predviđeni strategijom iz 2002. nisu svi zakoni donijeti koji su predviđeni, znači ostalo je da i ovom strategijom utvrdimo potrebu i procijenimo potrebu donošenja zakona. Ono što je više puta rečeno u današnjoj raspravi i što bi radi istine htjela razjasniti, jest da ova Vlada jedne procjene daje kada se obraća domaćoj javnosti, a jedne procjene daje kada se obraća međunarodnim institucijama. Ja ne znam što je čitano, ja ne znam što je čitano ovdje, ali jasno ja ovdje čitam izvješće o napretku ili progresi port iz Bruxellesa studeni 2005. gdje kaže: Još se čeka nova nacionalna Strategija suzbijanja korupcije koja bi trebala naslijediti Nacionalni program za borbu protiv korupcije iz 2002. Nužno je da se nova višegodišnja Strategija suzbijanja korupcije i akcijski plan odlučno provedu kako bi se izbjegla neučinkovitost provedbe koja se povezuje sa sadašnjim programom. Također treba izvući pouke iz provedbe programa iz 2002. Treba obratiti pažnju na visoki stupanj političke korupcije kao i na sprječavanje korupcije i podizanje svijesti o negativnom učinku korupcije uključujući i učinak na ulagačku klimu. Također radi boljeg nadziranja korupcije potrebna je sveobuhvatna statistička metodologija. Ovoliko iz izvješća prema Europskoj uniji. Dakle ne vidim ništa što je različito od onoga što je rečeno u ovoj strategiji koja je pred hrvatskom javnošću. Također više puta je bilo rečeno o tome kako je … [[Ne razumije se.]] international ima, njegovo ispitivanje daje spektakularno dobre ocjene u percepciji javnosti o korupciji, odnosno bolje ocjene 2000. godine u odnosu na prethodnu i opet lošu ove 2005. Istine radi, ja bih rekla da je utvrđeno stanje korupcije u percepciji javnosti utvrđeno i jasno rečeno da je ono loše i u ovoj strategiji, a gotovo ili vrlo slično je ono utvrđeno i u strategiji iz 2002. No, što se dogodilo? 2002. došlo je do promjene vlasti, jedne potpuno druge političke opcije. Ljudi koji su bili opterećeni sviješću i osjećajem visokog stupnja korupcije očekivali su, a ovo prenosim riječi našeg čelnika "Transparency Internationala" ovdje u Hrvatskoj, gospodina Petrovića koji je rekao da je to logična percepcija javnosti jer su onda očekivanja vrlo velika. I kao što vidite, već 2001. mi smo na toj ljestvici pali, odnosno poboljšali se u percepciji javnosti za gotovo 23 mjesta. Jasno je da u tom periodu nije moglo biti nikakvih konkretnih pomaka i ničega što bi se zaista dogodilo. Dogodila se percepcija javnosti jer su se očekivali rezultati. I kao što vidite, ti su rezultati bili dobri do 2002. kada su padali pa su ponovo popeli i tada od 2002., 2003. mi opet rastemo za po 8 mjesta na toj ljestvici. Da bismo tek 2005. taj rast od 8 mjesta zaustavili na rast od 3 mjesta. Dakle, pomalo se taj trend, trend porasta pada i zaustavlja se kako provedbom tada donijetih zakona, tako donošenjem nekih novih zakona. I evo, mi se nadamo ako zajedno prionemo poslu da će se taj trend na zadovoljstvo naših građana smanjiti. Želim jasno reći da ova Vlada uvažava percepciju javnosti bez obzira da li su razmjeri korupcije zaista toliki ili su samo oni u percepciji. Nama je važno smanjiti tu percepciju jer smo jasno rekli da ne želimo nemoć hrvatskih građana pred institucijama. Stoga mislim da treba prihvatiti ovu Vladinu strategiju. Ona je operativna, ona nije samo da se piše nešto samo zato da se piše, što se slučajno u 2 strategije preklapa. Dakle, u Vladinoj strategiji koja je donijeta kao dokument Vlade reforme pravosuđa koju je potvrdio ovaj Sabor i ovdje ne smatram ništa loše jer je dio strategije pravosuđa su ujedno i antikoruptivne mjere. Stoga, mislim da ono što smo napisali u tome kako mislimo provesti antikoruptivne mjere nije nešto tek toliko da se piše jer u protivnom mogli bismo napisati politička je volja da želimo iskorijeniti korupciju ili ju smanjiti gotovo točka. Dakle, nije točka. Moramo reći na koji način to smatramo. Po našoj prosudbi je ova strategija operativnija i manje je demagoška, evo ako hoćete, usudim se reći možda od one prve. Ali smo možda sad i naučili kako operativnije i bolje zacrtati zadaće i rokove. Probat ću sada još samo nekoliko stvari koje sam zapamtila ovako da su bile upućene kao egzaktna pitanja. Počet ću od pitanja gospodina Letice koji je govorio o autorstvu ovoga teksta. O tome je li i koliko kome plaćen. Nije ništa i nikome plaćen. Na početku svoga izlaganja sam rekla kako je nastao, kako je ovaj tekst nastao. Dakle, inicijalno od stručne radne grupe i zatim sa dopunama antikorupcijskih mjera pojedinih ministarstava. I ovo jest Vladin dokument koji je ovdje ispred vas. Bilo je također pitanje rokova. Neki su ocijenjeni prekratkima, neki predugima. Ja bih rekla da su to rokovi i mjere koje je Vlada procijenila da objektivno može izvršiti, da ih može izvršiti u tim rokovima. Za riznicu je posebno pitano zašto je za strategiju riznice potrebno rok do 2007. godine. Zbog procjene Ministarstva financija da će taj posao toliko trajati. Ne želimo odrediti rok koji nećemo moći održati, a ono što je važno važno je da riznica funkcionira i da se na jednom mjestu kontrolira tijek proračunskih sredstava već sada. Još nešto što je vrlo važno reći jer je dva puta bilo ovdje spomenuto. A to su imovinske kartice sudaca i posebno je bilo apostrofirano da je to moje tumačenje kao ministrice pravosuđa. Ja svakako vjerujem da kolege i kolegice zastupnici koji su ujedno i pravnici po struci znaju da se pravilnikom ministrice ne može mijenjati ili derogirati zakon. Ovaj ovdje Dom donio je zakon koji je rekao da suci su dužni priložiti imovinske kartice 30 dana nakon imenovanja na dužnost. I jednako tako to piše i u pravilniku kojim je detaljno utvrđen obrazac. Nikakvim tumačenjem ministra ili ministrice ne može se derogirati zakonska odredba. Ja se slažem da ona nije najsretnija i osobno ću predložiti izmjenu zakona koji će u završnim, u prelaznim i završnim odredbama regulirati ovaj problem. Ali mi svakako znamo da sam ja u pravilniku bilo što drugo odredila da bi imali prigovore i vjerojatno i sporove upravne i koješta. Stoga ovaj, jasno da nisam mogla. Dakle, ne radi se o nikakvom tumačenju ministrice niti to ministrica smije tumačiti protivno odredbi Zakona. I kako vidim još zastupnika Gajicu tu koji je govorio u dijelu koji kaže o reformi pravosuđa, o tome da nije dovoljno kompjuterizirati pravosuđe. Da se time neće suzbiti korupcija. Svakako ne. To je samo jedna od mjera koja će pomoći u time, koja će do toga dovesti. A čuli smo da nemaju često suci građanske i stručne hrabrosti donijeti odluku. Ja se s time slažem i zato smo kao jedan od glavnih programa i u ovoj strategiji i u strategiji reforme pravosuđa utvrdili djelatnost pravosudne akademije i stalne edukacije, kako stručne tako i etičke edukacije i edukacije za odgovornost u djelovanju. I stoga ne treba kolegi Radošu ili ne znam tko je to spomenuo, ispričavam se ako nije on, biti čudno zašto je edukacija u zadaći Ministarstva pravosuđa i Vrhovnog suda. Zato što se ne radi o znanstvenoj edukaciji. Radi se o trajnoj edukaciji uz rad upravo u ovom etičkom smislu, smislu odgovornosti i stručnosti. I jednako tako, bilo je tu još dosta govora o izboru predsjednika sudova i ja naglašavam da je ovaj Hrvatski sabor u mandatu ove Vlade izmijenio zakon na način da je rekao da sada odluka o imenovanju predsjednika suda mora biti obrazložena, stoga je čudno da upravo eto ministrica bivše Vlade postavlja to pitanje kada su bile odredbe da se imenuju predsjednici sudova bez dužnosti obrazloženja. Ja tvrdim da svako imenovanje je izvršeno na temelju objektivnih kriterija i analize rada prijavljenih kandidata. I na kraju, slažem se i sa gospodinom Linićem i sa svime što je govorio o napisima u novinama koji svakako ne koriste hrvatskom pravosuđu, ali mislim da ne bi bilo dobro da premijer kao izvršna vlast proziva i kaže šta će raditi Državno sudbeno vijeće koje je neovisno tijelo izabrano od ovog Sabora po točno propisanoj proceduri i po strogim prijedlozima znanosti i pravosuđa, dakle ne bilo koga po ovlaštenim predlagateljima izabrao je to tijelo ovaj Hrvatski sabor i ono je neovisno tijelo, ne bi bilo dobro da mu premijer nalaže što treba raditi, ali mogu se složiti sa iznijetim ocjenama. Evo, gospođe i gospodo zastupnici, ja predlažem i apeliram da svi zajedno podržimo ovu strategiju, da ne budemo uvrijeđeni je li možda nešto spomenuto i ne, implicite je spomenuto jer ponavljam ne bismo imali provoditi zakone koje netko nije donio, mi ili prethodna Vlada, jasno svi u cilju borbe protiv korupcije koja je veliko zlo, to jasno kažemo i jasno kažemo da želimo mi, a željet će sigurno i svaka sljedeća Vlada da imamo građane koji neće osjećati nemoć pred političkim zakonodavnim, sudskim, gospodarskim sustavima ili bilo kojim. Hvala.
Hvala. Zaključujem raspravu. Prijedlog nacionalnog programa suzbijanja korupcije 2006. do 2008. godine. Rasprava o tekstu programa je završena. Amandmane je podnio klub zastupnika SDP-a. Državna tajnica Snježana Bagić će se očitovati o predloženim amandmanima. Amandman broj 1.
Gospodine predsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici. Vlada ne prihvaća predloženi amandman, amandman 1. Pretpostavljam da treba obrazloženje. Predloženim amandmanom predlaže se ubaciti u ocjenu stanja i podatak "Transparency Internationala" u godini 2001. Naime, kad polazimo od toga, u obrazloženju ovog amandmana, odnosno amandmana navodi se da se njima dopunjuju nepotpuni podaci, odnosno … [[Govornik se ne razumije.]] netočni podaci. Jasno da se može razgovarati o tome što se smatraju potpuni podaci. Naime, u procjeni problema Vlada je rekla sljedeće. Relevantna međunarodna istraživanja pokazuju različite razmjere korupcije u Republici Hrvatskoj. U ovoj ocjeni i procjeni stanja Vlada konceptirajući prijedlog programa i ocjenjujući što treba ući u njegov sadržaj nije se detaljnije upuštala u ta relevantna međunarodna istraživanja. Ne misleći pri tome i ne želeći ih zanemariti i podcijeniti ili zaboraviti. Uostalom, ona su navedena i u nacionalnom programu u 2002. godini. Dakle, više je bilo podataka, bio je i ovaj podatak koji se sada traži unijeti u ovaj nacionalni program, ali je bilo usprkos tome rečeno da bez obzira što je to mjesto bolje izrijekom je pisalo da istraživanja i dalje pokazuju da je rejting Hrvatske relativno nizak. Polazeći od toga, dakle, i ne zanemarujući ta istraživanja, osim toga ona su dostupna, ona su poznata svima, ono što je bitno bilo i naglašeno u ovom programu, a to je da je percepcija javnosti, percepcija hrvatskih građana takva da je korupcija prisutna. I to je ono što je, treba valorizirati i uzeti u obzir. Dakle, ne umanjujući ova međunarodna istraživanja, ne ponavljajući ono što je već više puta rečeno i što je dostupno drugdje, naglasak je na, polazeći od te percepcije na konkretnim mjerama i prevenciji korupcije. Zato Vlada ne prihvaća predloženi amandman.
Hvala. U ime Kluba SDP-a poštovani zastupnik Nenad Stazić.
E sad ovako. Da je SDP ponudio netočan podatak pa ga vi zato nećete uključiti u ovu vašu strategiju onda bih ja to razumio. SDP je ponudio točan podatak koji ste vi namjerno izbacili iz ove strategije jer on što pokazuje? On pokazuje da se Hrvatska 99. nalazila na 74. mjestu, da je 2001. došla na 51. mjesto, a da je 2005. ponovno pala na 70. mjesto. Izbacujući ovaj podatak koji mi predlažemo unijeti unutra, vi zapravo radite jednu grubu manipulaciju. Vi stvarate sliku kao da smo se od 74. pomaknuli na 70. mjesto i da smo nešto napredovali. … [[Govornik isključen, ne čuje se.]] Vi ovo možete prihvatiti ili ne prihvatiti, ali nećete izmijeniti činjenice, a činjenice su takve da je Hrvatska … [[Govornik isključen, ne čuje se.]] A činjenice su takve, unatoč tome što me pokušavaju isključiti jer je to neugodno slušati, činjenice su takve da je Hrvatska u jedno vrijeme 2001. godine imala snažan napredak, snažan napredak u borbi protiv korupcije i takvu percepciju u javnosti da je nakon toga nazadovala. Ne prihvatite li ovaj amandman vi šaljete jasnu poruku javnosti, hoćemo manipulirati statističkim podacima. To je naš jedini interes. Tražimo glasanje.
… [[Govornik naknadno uključen.]] 22 za, 7 suzdržanih i 60 protiv. Amandman nije dobio potrebnu većinu. Amandman 2., također Kluba zastupnika SDP-a.
Gospodine predsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici. Vlada ne prihvaća 2. amandman. Naime, 2. amandmanom predlaže se, navedeno je niz zakona koji su doneseni u proteklome razdoblju. Vlada je u svom već programu navela neke od njih, ovi se referiraju, korektno se ajde treba reći, na one donesene o donošenju nacionalnog programa iz 2002. godine. Radi korektnosti također smatram reći, a to je više puta u raspravi bilo rečeno da se tvrdi u ovom programu da nacionalni program iz 2002. godine nije proveden. On nije proveden djelomice i to je u potpunosti točno. Međutim, ovdje u ovom istom programu u ocjeni stanja piše da razlika između programa iz 2002. godine i ovoga programa, što je razlika? Da što je u prošlom programu naglasak nije bio na političkoj volji što je i u ovom programu, ali je u ranijem programu i to citiram: "naglasak bio na donošenju zakona, a u ovom programu je provedba zakona od prvorazredne važnosti". Dakle, njihova implementacija. I zato Vlada smatra da ne treba poimence navesti ove zakone. Zašto? Jer samo njihovo donošenje to pokazuje i činjenica da mi predlažemo ovaj novi program nije bila dostatna. Naglasak treba biti osim na političkoj volji i na njihovoj punoj implementaciji i provedbi i stvaranju vjerodostojnosti u našoj javnosti da se doista borimo protiv korupcije. Tada će i slika i percepcija u javnosti biti potpuno drukčija jer u krajnjoj liniji i bez obzira na ovo što je bilo rečeno za podatak iz 2001. godine u programu iz 2002. godine izrijekom je pisalo, citiram: "ocjena položaja Republike Hrvatske zasniva se u usporedbi sa susjednim i tranzicijskim zemljama. Republika Hrvatska je usprkos napretku ocjenjena relativno nisko". Dakle, to je slika kojom mi u nijednom proteklom razdoblju ne možemo biti zadovoljni i zato treba zapravo naglasak staviti na doista punu provedbu konkretnih mjera koje smo zacrtali u ovom programu. Hvala.
Za klub SDP-a, poštovani zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Prvo, ovim amandmanom ispravljamo netočnu rečenicu koja glasi: "Nacionalni program i akcijski plan nisu provedeni". Da je ona netočna priznaje i Vlada Republike Hrvatske jer je posve suprotno napisala u upitniku za GRECO koji je poslala u svijet. Tamo je napisala da je nacionalni program i akcijski plan da su provedeni. A ovdje iznosi neistine. Najprije želimo ispraviti tu neistinu. Drugo, u tom planu iz 2002. godine naglasak je bio na donošenju zakona. I taj plan je proveden i ispunjen jer su zakoni i doneseni. Ovdje vam je lista tih zakona u tom našem amandmanu. To što se unazad zadnje 2 godine zakoni ne … [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]] , to ste također negdje mogli napisati. Mi vam to nismo htjeli stavljati u amandman. Da u dvije godine posljednje ne provodite zakone koji su doneseni, ali ne htjeti konstatirati da su zakoni doneseni znači ponovno pokušati manipulirati. Sad će vam u tekstu ostati ova netočna rečenica "nacionalni program i akcijski plan nisu provedeni", ta rečenica je netočna, to zna i Vlada sama, to govori kad ide u svijet, to piše u međunarodnim dokumentima koji u svijet šalje, ali ovdje svjesno manipulira domaću javnost. Protiv toga se bunimo, tražimo da se to ispravi i nije nam jasno zašto to odbijate osim ako nećete namjerno da netočni i lažni podaci pišu u ovom dokumentu. Glasanje.
Molim glasovati. Uključimo se. Rezultat? 18 za, 3 suzdržana, 68 protiv. Amandman nije prošao. Dajem na glasovanje Prijedlog Nacionalnog programa suzbijanja korupcije 2006. do 2008. godine. Molim uključimo se. Glasovati. Rezultat? Sa 73 glasa za, 9 suzdržanih i 1 protiv donesen je Nacionalni program suzbijanja korupcije 2006. do 2008. u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Imamo još i prijedlog zaključaka koje je predložio Klub zastupnika SDP-a pa dajem na glasovanje te prijedloge zaključaka. Molim [[Upadica: Zahvaljujem gospodine predsjedniče.]] Ne, ne. Glasovati. Svi su pročitani. … [[Upadica se ne razumije.]] Javnost nije čula. … [[Upadica se ne razumije.]] A imaju pravo čuti. … [[Upadica se ne razumije.]] A zašto bih ja čitao, zato da ih, kako ih javnost nije čula. … [[Upadica se ne razumije.]] A dobro, evo da ih javnost onda i čuje, to javnost treba znati, javnost treba čuti da se zadužuje Vlada Republike Hrvatske i Ured državne uprave da raspuste predstavnička tijela onim jedinicama lokalne samouprave u kojima izvršna vlast formirana kupovinom vijećničkim mandatima protivno volji biračkog tijela iskazanoj na izborima. Drugo, da se zadužuje Vlada da poništi svoju odluku donesenu na inzistiranje predsjednika Vlade o oprostu duga "Kamen Ingrada" jer taj oprost je donesen, ima jasni kriterija i moralnih načela predstavljanju, predstavlja eklatantan primjer koruptivnog ponašanja, potiče i druge odgovorne čimbenike na takvo ponašanje. Zadužuje se Vlada da u roku od 3 mjeseca predloži izmjena i dopune Zakona o izvršenju državnog proračuna i ukine odgodu plaćanja poreza. Zadužuje se Vlada da u roku od 3 mjeseca predloži izmjene i dopune Zakona o sudskom registru i onemogući otvaranje novih tvrtki radi izbjegavanja plaćanja vjerovnika. Zadužuje se Vlada da u roku od 3 mjeseca predloži izmjene i dopune Kaznenog zakona kojim uvodi inkriminaciju za gospodarski kriminal i produlji zastarne rokove po uzoru na novelu tog Zakona iz 2003. godine. Zadužuje se Vlada da temeljem rasprave u Hrvatskom saboru o Prijedlogu Nacionalnog programa suzbijanja korupcije 2006. do 2008. ocijeni postoji li osnova za kazneni progon bivših članova Vlade i Državno odvjetništvo dostavi svu relevantnu dokumentaciju. Obvezuje se predsjednik Vlade da razriješi dužnosti ministra gospodarstva Branka Vukelića zbog sudjelovanja u političkoj korupciji u Karlovcu. I obvezuje se predsjednik Vlade da razriješi dužnosti državnog tajnika Središnjeg državnog ureda za upravu Antuna Palarića zbog voluntarističkog odlučivanja kojim omogućuje i potiče političku korupciju. Molim uključimo se. Glasovati. Rezultat? 17 glasova za, 8 suzdržanih, 70 protiv. Zaključak nije prošao. Idemo na sljedeću točku – - Prijedlog odluke o imenovanju pravobraniteljice za djecu Predlagatelj odluke sukladno članku 4. Zakona o pravobranitelju za djecu Vlada RH. Raspravu su proveli Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina i Odbor za obitelj, mladež i šport. Izvješća ste primili na sjednici. Državni tajnik Ministarstva znanosti, obrazovanja i športa Nevio Šetić će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, uvažene gospođe zastupnice, uvaženi gospodo zastupnici. Prijedlog Vlade je gospođa Mila Jelavić. Dopustite da kažem samo nekoliko riječi o životopisu, vrlo bogatom za ovo područje. Gospođa Jelavić rođena je 25. ožujka 1958. u Prološcu gornjem, Imotski, Republika Hrvatska. Udata je, majka dvoje djece, diplomirani pravnik, već 23 godine ima službe. Možda valja reći da je već od '93. godine i viši stručni savjetnik u Ministarstvu rada, socijalne skrbi, Odjel zaštite djece, braka i obitelji, osoba lišenih poslovne sposobnosti. Od '98. do 2001. bila načelnica Odjela za upravni inspekcijski nadzor u Ministarstvu rada i socijalne skrbi, a od 2001. godine aktualno sada je načelnica Odjela za zaštitu djece, obitelji i skrbništvo Ministarstva rada i socijalne skrbi, odnosno Ministarstvu zdravstva i socijalne skrbi gdje radi i danas. Cijeli dosadašnji radni vijek je u znaku na području zaštite prava djeteta, obitelji, osoba lišenih poslovnih sposobnosti. U prijedlogu, vidite u životopisu u kolikim je radnim skupinama i projektima sudjelovala s toga područja, ali ovdje držim da je posebno važno reći da je bila članica Radne skupine za izradu Obiteljskog zakona '98. godine, isto tako koordinatorica Radne skupine za izradu Obiteljskog zakona 2003. godine, da je članica Radne skupine za izradu Zakona o pravobranitelju za prava djeteta 2003. godine, da je članica Radne skupine za izradu Zakona o nagradi za promicanje prava djeteta 2003. godine. Zanimljivo je istaknuti da je gospođa Jelavić i vanjski suradnik u izvođenju praktične nastave na Pravnom fakultetu u Zagrebu katedra obiteljskog prava, da je vanjski suradnik u izvođenju praktične nastave na Pravnom fakultetu u studiji socijalnog rada, uz to piše stručne radove, ovdje su navedeni i koji i niz drugih stručnih aktivnosti koje pokazuju kompetentnost predložene osobe za ovo mjesto. Tako predavač o dječjim pravima u projektu participacije djece u procesu odgoja u organizaciji udruge za inicijativu u socijalnoj politici, zatim predavač na konferenciji socijalnih radnika, posvojenje, utjecaj javnosti na regulativu i praksu, zatim predavač na edukacijama za osobe koje se imenuju skrbnikom djeci, strancima koje se bez pratnje roditelja ili skrbnika zateknu na području Republike Hrvatske itd. Moglo bi se još toliko toga reći, ali uvažene gospođe i gospodo ovaj prijedlog ste dobili i životopis tako da evo to je naš prijedlog za gospođu Milu Jelavić. Zahvaljujem.
Hvala. Izvjestitelji odbora. Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, poštovani zastupnik, predsjednik Furio Radin. Izvolite.
Hvala lijepa. Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina Hrvatskog sabora razmotrio je na svojoj 39. sjednici održanoj danas 29. ožujka 2006. godine Prijedlog odluke o imenovanju pravobraniteljice za djecu koji je predsjedniku Hrvatskog sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske aktom od 22. ožujka 2006. godine. Odbor je Prijedlog odluke razmatrao kao zainteresirano radno tijelo. Imajući u vidu da je od Vlade Republike Hrvatske zatraženo da Odbor bude upoznat s procedurom izbora i životopisima kandidata te da se dostavi popis svih kandidata koji su se odazvali na javni poziv za prijavu kandidata na dužnost pravobranitelja za djecu. Kada to nije učinjeno, pojedini članovi Odbora su izrazili nezadovoljstvo tom činjenicom neovisno o tome što to nije zakonska obaveza Vlade. Kada je riječ o predloženoj kandidatkinji za pravobraniteljicu za djecu članovi Odbora su izrazili mišljenje da je riječ o osobi sa dobrim stručnim referensama te su izrazili očekivanje da će uspjeti angažirati sve subjekte uključene u rješavanju problema u području zaštite prava djece. Odbor je još jedanput istaknuo kako će i dalje kontinuirano i kritički pratiti rad pravobraniteljice za djecu. Nakon provedene rasprave Odbor je odlučio Hrvatskome saboru predložiti da donese odluku o imenovanju pravobraniteljice za djecu. Takav zaključak je donesen sa jednim suzdržanim glasom. Hvala.
Hvala. Odbor za obitelj, mladež i šport koji je jednoglasno u svome izvješću podupro odluku da se Mila Jelavić imenuje pravobraniteljicom za djecu. Otvaram raspravu. Poštovani zastupnik Nenad Stazić. Nema ga. Gubi pravo na riječ. Zaključujem raspravu. Prijedlog odluke o imenovanju pravobraniteljice za djecu. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje prijedlog odluke. Prijedlog odluke je da se gospođa Mila Jelavić izabere za pravobraniteljicu za djecu. Dajem na glasovanje prijedlog odluke. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je sa 72 glasa za, 3 suzdržana i jednim protiv, gospođa Mila Jelavić imenovana pravobraniteljicom za djecu i sada će dati prisegu pred Hrvatskim saborom. Prisega se daje na način da predsjednik pročita tekst prisege, a zatim pravobraniteljica za djecu pošto je prozvana i pozvana, ustaje i izgovara: "prisežem". Dakle, "Prisežem da ću se u svom radu držati Ustava i zakona, poštovati pravni poredak Republike Hrvatske i da ću svoju dužnost obavljati pravično, časno, savjesno i nepristrano u najboljem interesu djece."
Prisežem. [[Pljesak.]]
Hvala. Čestitam gospođi Jelavić na položenoj prisegi i želim joj uspjeh u ime Sabora na časnoj i odgovornoj dužnosti. Gospođe i gospodo zastupnici, sad bi još imali u jednoj objedinjenoj raspravi jer se radi o uzajamno povezanim zakonima. - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu središnjih tijela državne uprave, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 451 - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o socijalnoj skrbi, drugo, P.Z. br. 362 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Kod Zakona o ustrojstvu prihvatili smo primjenu hitnog postupka kod donošenje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Ustav, poslovnik i politički sustav. Kod konačnog prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o socijalnoj skrbi primjenjuju se odredbe poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, rad, socijalnu politiku i zdravstvo, za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, za lokalnu i područnu samoupravu, Odbor za obitelj, mladež i šport. Žele li predstavnici predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Kod Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o ustrojstvu i djelokrugu središnjih tijela državne uprave zamjenik državnoga tajnika Zoran Pičuljan. Izvolite!
Uvaženi gospodine predsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici! Evo, pred vama je jedna izmjena Zakona o ustrojstvu i djelokrugu središnjih tijela državne uprave koja ide praktički u tri smjera. Središnji državni ured za razvojnu strategiju preuzima ovim izmjenama dio dosadašnje nadležnosti Ministarstva vanjskih poslova i europskih integracija oko koordinacije fondova Europske unije. Tim se dovodimo u usku … [[Govornik se ne razumije.]] između programa nacionalnog planiranja i korištenja fondova Europske unije. To je prva promjena. Druga promjena je praktički nova nadležnost Ministarstva mora, turizma, prometa i razvitka u kojim se uvodi praktički u njegovu nadležnost i direktiva Europske unije, Europske komisije vezano uz promet žičarama, uspinjačama i vučnicama koji do sada nije bio ni pod čijom ingerencijom, tako da upravne i stručne poslove sada obavlja ovo ministarstvo. I treća promjena ide u smjeru podjele nadležnosti između Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti i Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi u kojem prvo ministarstvo preuzima poslove obiteljsko-pravne zaštite u domeni praktički preventivne i savjetodavne dok Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi preostaju u tom dijelu nadležnost o upravnim i drugim stručnim poslovima. To je u meritumu i ukratko i cijela ova izmjena. Zakon ide po hitnom postupku upravo zbog usklađenja praktički približavanja Europskoj uniji i spada u paket tih izmjena. Zahvaljujem.
Hvala. Državna tajnica Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi Dorica Nikolić, dodatno obrazloženje prijedloga. Izvolite!
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče, dame i gospodo saborski zastupnici i zastupnice! Pred vama je konačni tekst Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o socijalnoj skrbi i kako reče moj prethodnik zapravo što se uređuje ovim zakonom i zašto je ova izmjena i dopuna. Najvažnije je to što je ustrojstvo između Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti i Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi sada drugačije uređeno, odnosno ovim zakonom mi želimo uvesti mogućnost uvođenja obiteljskih centara pri Ministarstvu obitelji, međugeneracijske solidarnosti i branitelja odnosno želimo ukinuti Hrvatski zavod za socijalni rad koji je bio predviđen u prošlom zakonu jer smatramo da je ta institucija pogotovo zato što ćemo sada imati i obiteljske centre i imat ćemo centre za socijalnu skrb, dakle dva ministarstva koja su nadležna u tom području. Imali bi jednu instituciju koja bi bila zapravo treća i smatramo da ona ovdje nije više potrebna budući da se mi nalazimo pred jednom velikom reformom socijalne skrbi u kojoj smo predvidjeti decentralizaciju odnosno da one dijelove koje Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi danas obnaša da će obnašati budući centri na lokalnoj razini ili područnoj razini. Pa prema tome, smatramo da ostanak Hrvatskog zavoda za socijalni rad zapravo jedna institucija koja je centralizirana ponovno sa sjedištem u Zagrebu koja bi trebala preuzeti neke odnosno koja vodi neke poslove koje smo mi predvidjeli u reformi socijalne skrbi da bi se vodili na razini regija ili na razini županija i gradova ili općina. Dakle, to su najveće novine. A zašto obiteljski centar? Vi ste već vidjeli u ovom prvom zakonu o kojem je govorio moj kolega Zoran Pičuljan da se radi zapravo o podjeli preventive i kurative. Dakle, obiteljski centri bi vodili one poslove koji su vezani za obitelj i to preventivne a centri za socijalnu skrb i dalje kurativu. Smatramo da je to vrlo povoljno u ovom trenutku jer vi znate da se Republika Hrvatska ne samo da se pridružuje Europskoj uniji nego da je to zemlja koja je izašla iz rata i nakon mnogih problema koje smo imali i sa izbjeglicama, prognanicima kojih još uvijek jedan dio imamo ali činjenica jest da se treba više posvetiti praktički obitelji, da se treba posvetiti djeci jer se vidi po svim pokazateljima da je to i trend ne samo u Europi nego da jednostavno je trend rastakanja obitelji u svijetu takav. Pa ako pogledate i zadnje deklaracije UN-a i zadnje pozive koji pozivaju iz Europske unije, dakle u sferi socijalne politike da trebamo se vratiti ponovno jačanju obitelji i preventive kod djece i mladeži da ne bismo u kurativi morali liječiti ono što zapravo nas i onda kao trošak jedne socijalne države ispada veći trošak nego nam spada. Treće koje smo praktički ovdje rekli a to je da su poboljšanje, nekoliko poboljšanja postojećeg zakona jer mi smo zapravo ovu promjenu išli samo više tehnički budući da je pred nama veliki projekt reforme koji će iznjedriti novi Zakon o socijalnoj skrbi a s druge strane da ovo pruža mogućnost da i Ministarstvo obitelji, međugeneracijske solidarnosti i branitelja ide sa svojim posebnim Zakonom o obiteljskim centrima. Dakle, ovo je jedna mogućnost da krenemo doista u dva posebna zakona koji će biti dva temeljna zakona socijalne politike. Hvala.
Hvala. Izvjestitelji Odobra, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Predsjednik poštovani zastupnik Dražen Bošnjaković. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav Hrvatskog sabora na 52. sjednici održanoj 28. i 29. ožujka 2006. godine raspravio je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu središnjih tijela državne uprave s konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskog sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske 16. ožujka 2006. godine. Odbor je rečeni Prijedlog zakona raspravio na temelju nadležnosti iz članka 57. Poslovnika Hrvatskog sabora kao matično radno tijelo. U raspravi Odbor je podržao rješenje iz Konačnog prijedloga zakona. Odbor je također upozorio da je s obzirom na rokove iz članka 7. potrebno uskladiti rok za stupanje na snagu zakona. S tim u svezi Odbor je usmeno upoznat da je Vlada Republike Hrvatske već podnijela odgovarajući amandman na članak 7. Konačnog prijedloga zakona. Odbor drži da odredbu članka 8. treba pojasniti te je s tim u svezi podnio amandman na Konačni prijedlog zakona. Nakon rasprave Odbor je jednoglasno, 7 glasova za predložio Hrvatskom saboru da donese Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu središnjih tijela državne uprave a zajedno s amandmanom koji sam već spomenuo. Hvala.
Hvala. Drugi odbori u pogledu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o socijalnoj skrbi? Nema. Zainteresiranih? Otvaram raspravu. Klub zastupnika IDS-a, poštovana zastupnica Dorotea Pešić-Bukovac. Nema je. Klub gubi pravo na riječ. Klub HSP-a, poštovana zastupnica Ruža Tomašić. Nema je. I taj Klub gubi pravo na riječ. Klub zastupnika HDZ-a. U ime Kluba poštovani zastupnik Dražen Bošnjaković i Ruža Lelić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu središnjih tijela državne uprave. Kao što smo već čuli 3 su temeljne promjene koje se ovim Zakonom predlažu. Ovim Zakonom predlaže se izmjena ne samo naziva Središnjeg državnog ureda za razvojnu strategiju nego i promjena njegovog djelokruga. Tako da Središnji državni ured za razvojnu strategiju preuzeo bi i poslove koordinacije poslova vezanih za programe pomoći i suradnje s Europskom unijom. Na taj način osigurat će se jedna uska poveznica između procesa nacionalnog razvojnog planiranja i procesa korištenja fondova Europske unije namijenjenih Republici Hrvatskoj u svrhu približavanja Europskoj uniji. A posebice korištenja jednog dijela raspoloživih fondova u svrhu gospodarskog i socijalnog razvoja Republike Hrvatske. Također druga bitna promjena koju se ovim Zakonom predlaže je da se u djelokrugu Ministarstva mora, turizma, prometa i razvitka utvrdi obavljanje upravnih i drugih poslova koji se odnose na sustav prometa žičarama, uspinjačama i vučnicama. Kao što se vidi ovakve, ovi poslovi upravni poslovi vezani za promet žičarama, uspinjačama i vučnicama nisu regulirani i nisu u djelokrugu niti jednog ministarstva. Dakle na ovaj način popunjavamo jednu pravnu prazninu stavljanjem tih poslova u djelokrug i nadležnost Ministarstva mora, turizma, prometa i razvitka a na taj način zapravo izvršavaju se i obveze koje su preuzete od strane Europske komisije na bilateralnom pregovoru za poglavlje 1. sloboda kretanja roba. Tako da ova promjena je neophodna i vrlo bitna. Također ovim Zakonom predlaže se podjela nadležnosti između poslova koji će se obavljati u Ministarstvu obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti i Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi u pitanjima obiteljske pravne zaštite. I to na način da se poslovi vezani uz preventivni rad s obitelji utvrde u nadležnosti Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti dok bi se upravni i drugi poslovi vezani uz obitelj obavljali u djelokrugu Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi. Smatramo da je pravo svake vlade da predloži najučinkovitiju organizaciju i ustrojstvo središnjih državnih tijela za koje smatra da će odgovoriti onim zadaćama i onim ciljevima koje je Vlada pred sebe postavila. Stoga Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu središnjih tijela državne uprave.
Hvala. Gospođa Ruža Lelić za ovaj drugi dio. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, državna tajnice sa suradnicima, kolegice i kolege. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava predložene izmjene i dopune Zakona o socijalnoj skrbi kao koristan pomak u potpori obitelji, poticanju rada u zajednici, volonterskog rada a sve sukladno nacionalnoj obiteljskoj politici. Hrvatska je socijalna država, a naš cilj za budućnost je pomak od socijalne države prema socijalnom društvu. Pa gdje smo to prema istraživanju Svjetske banke, istina podaci su za 2000. godinu u siromaštvu i korisnicima socijalne pomoći. Kaže se da 10% stanovnika je ispod nacionalne linije evo siromaštva. 4,8% stanovnika je ispod međunarodne linije siromaštva, ali je isto tako važno za istaknuti da imamo i izražen koeficijent nejednakosti dohotka od 0,352 dok recimo Mađarska ima taj koeficijent 0,235, Češka 0,174. No vratimo se podatku koji govori da Hrvatska jeste socijalna država. Pokazuje to udjel izdatka za pomoć i naknade u bruto društvenom proizvodu u odnosu na zemlje Europske unije. Pa navest ću samo primjer neke. Recimo Nizozemska izdvaja 2,2%, Švedska 0,8%, Norveška 0,7%, Finska 0,4%, Luksemburg 0,4%, Island 0,2%, Grčka 0,1 i Hrvatska 0,57. Prosjek Europske unije je 1,7. No svakako kad se poredimo sa ovim naprednijim zemljama moramo reći da su i potrebe našeg stanovništva veće. Imajući u vidu nezaposlenost te starost stanovništva udjel osoba iznad 65 godina u Hrvatskoj je sada oko 16,3%. Podsjetila bih recimo da je 1970. godine taj postotak bio oko 7%. Što u ukupnom stanovništvu što nas svakako ubraja među stare narode. A s tim raste i potreba za socijalnom pomoći i socijalnoj skrbi. Zatim zaposlenost i nezaposlenost jedna su od odrednica potreba za socijalnom pomoći. Druga odrednica je visina dohotka koja se ostvaruje, u mnogim zemljama recimo niski i neredoviti dohodak važan je uzrok siromaštva. Sustav socijalne pomoći i skrbi treba biti pravičan i dostupan. Pravičan da pomoć i skrb primaju oni kojima je najviše potrebita i dostupan da to pravo što lakše mogu ostvariti. Sustav treba poticati rad i odgovornost. Svakog pojedinca taj je obvezan brinuti se o zadovoljenju svojih životnih potreba kao i potreba osoba koji je po zakonu ili drugim osnovama dužan uzdržavati, a tek ako to doista nije u stanju prema jasnim i nedvosmislenim kriterijima onda su to mjere socijalne pomoći i skrbi. Socijalnu pomoć i skrb provodi danas 80 centara za socijalnu skrb sa 25 podružnica. 67 državnih domova za starije i nemoćne osobe, 63 privatna doma socijalne skrbi, zatim tu su udomiteljske obitelji na što bih posebno podsjetila. Znači, udomiteljske obitelji, njih 2 tisuće 587 u kojima je smješteno 5 tisuća 788 korisnika, od čega su 2 tisuće 331 dijete i 3 tisuće 457 odrasle osobe. Ovaj vid zbrinjavanja treba snažnije poticati. Ali i kontrolirati i nadzirati. Ovaj vid za korisnike je prihvatljiviji, on je humaniji, a za društvo je jeftiniji. Jedan od ciljeva reforme socijalne skrbi je i dinstitucionalizacija gdje bi smještaj socijalno ugroženih osoba u dom bio krajnje rješenje, a pomoć bi se pružala u njihovim obiteljima ili osnivanjem ustanova za dnevni i poludnevni boravak kako bi osobe ostale integrirane u svojoj životnoj sredini. Podsjetimo i na projekte znači razvoja socijalne skrbi vrijedan 45,6 milijuna eura, od čega je 31 milijuna eura je kredit Svjetske banke, a ovih 105 milijuna će se izdvojiti državnog proračuna. Vratimo se sada i predloženim izmjenama i dopunama zakona. Ovdje se predlaže ukidanje Hrvatskog zavoda za socijalni rad, koji se kako iznosi predlagatelj nije ni zaživio sa svojim radom, a smatramo da bi vodio centraliziranom sustavu. A naš cilj je svakako decentralizacija sustava. Došlo je i do promjena u ustroju i djelokrugu ministarstava, posebno u odnosu na centre za socijalnu skrb u području obiteljske pravne zaštite i kazneno-pravne zaštite djece i mladeži s poremećajima u razvoju. Uvodi se podijeljena nadležnost između Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi, te Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti. Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi obavljalo bi poslove zaštite, kako u zdravstvu kažemo kurativno područje obiteljske pravne zaštite i kazneno-pravne zaštite djece i mladeži s poremećajem u ponašanju, a Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti obavljalo bi poslove savjetovališta i druge preventivne poslove u odnosu na istu kategoriju korisnika. U kontaktu sa centrima za socijalnu skrb i njihovim stručnim djelatnicima iznijeli su mi stav da podržavaju navedene izmjene. No svakako da rad mora biti koordiniran, da se u radu pojedine službe, bez obzira kojem ministarstvu pripadaju trebaju znači nadopunjavati, a ne preklapati. Bitnim smatramo osnivanje obiteljskog centra. sukladno nacionalnoj obiteljskoj politici, a vrednujući obitelj kao glavni oslonac pojedinca i društva. Osnivanje obiteljskih centara unapređuje se razvoj mreža institucija za potporu obitelji. Potiče se razvoj programa rada u zajednici, volonterskog rada i rada udruga građana što nam je itekako potrebno, a sa svrhom potpore roditeljima, obitelji, djeci i mladeži i drugim socijalno osjetljivim skupinama. Unapređuju se, koordiniraju, objedinjava znači taj izvan institucijski oblik potpore. Kao što sam navela obitelji, djece, mladeži i drugim socijalni osjetljivim skupinama, ali se unapređuje i provedba programskih aktivnosti namijenjenim i edukaciji roditelja i mladeži, ali i senzibilizaciji javnosti za vrijednost obitelji. Tijekom 2004., 2005. potpisan je ugovor za ustroj 7 obiteljskih savjetovališta pri centru za socijalnu skrb u Dubrovniku, Splitu, Šibeniku, Karlovcu, Krapina, Koprivnica i Vinkovci. U 2006. godini također predviđeno je preuzimanje savjetovališta u Zagrebu i Rijeci koji su ustrojeni pri centrima za socijalnu skrb, to je osnivanje 5 novih. Prijedlogom zakona uređuje se da se postojeća ustrojena savjetovališta pri centrima za socijalnu skrb u 2006. godini osnivaju kao nove ustanove socijalne skrb, odnosno obiteljski centri kojima je osnivač Republika Hrvatska, a sredstvo za rad osiguravali bi se iz državnog proračuna. Obiteljski centar osniva se za područje županija odnosno Grada Zagreba. Može imati područje županije odnosno Grada Zagreba ustrojiti se jedan ili više podružnica i mi, ja sam, odnosno mi u klubu HDZ-a smo mišljenja da je nužno osnivanje podružnica u postojećim centrima jer već imaju ustrojene, postojeći centri već imaju ustrojene odjele za zaštitu braka, obitelji i obavljaju također poslove savjetovališta. A također taj savjetodavni i preventivni rad treba približiti korisnicima, a nikako udaljavati. Zato su ove podružnice itekako važne. Ostaje nadalje i otvorena mogućnost da lokalna samouprava kao tijekom 2004. i 2005. godine uključi se u osiguravanje prostora i druge pomoći rada savjetovališta. Predviđeno je da će se u 20 županijskih centara jedan obiteljski centar Grada Zagreba uposliti znači 132 stručna radnika, psihologa, defektologa, socijalnog radnika, pravnika i radnika u računovodstvu. Također ministarstvo nadležno za međugeneracijsku solidarnost može sklopiti ugovor sa ustanovama socijalne skrbi i drugim pravnim i fizičkim osobama za pružanje usluga pomoći i njege starijim i nemoćnim osobama. Uvodi se također i mogućnost angažiranja stručnjaka sa liste stručnjaka za provođenje stručnog nadzora nad domovima socijalne skrbi i drugim pravnim i fizičkim osobama koje obavljaju poslove socijalne skrbi. Odredbe o stručnom inspekcijskom nadzora ustanova socijalne skrbi su poboljšanje. Očekuje se da će navedene izmjene osigurati provođenje nadzora sukladno novo utvrđenom ustroju, djelokrugu ministarstva. Osobito korisnim smatramo što je na jednostavniji način propisano kako odrasla osoba može svojom imovinom podmirivati cijenu smještaja, odnosno što sve ugovore treba sadržavati, što treba doprinijeti kvalitetnoj primjeni ove norme u praksi, ali i smanjiti eventualne zlouporabe. Za očekivati je da će predloženim izmjenama zakona omogućiti se veća preventivnu skrb najranjivijim skupinama u društvu, djeci, mlađim punoljetnim osobama, osobama sa invaliditetom, kao i obitelji u cjelini. A što bi u konačnici trebalo rezultirati manjim brojem korisnika u sustavu socijalne skrbi, te manjim izdvajanjem sredstava u državnom proračunu za kurativnu zaštitu u sustavu socijalne skrbi. Jednom riječju, voditi učinkovitijem sustavu i zato će Klub Hrvatske demokratske zajednice podržati navedene izmjene. Hvala.
Hvala lijepa. U ime kluba HSLS-a, gospođa zastupnica i potpredsjednica Đurđa Adlešić koje nema, pa gubi i ona i klub pravo rasprave. U ime kluba HSS-a gospođa zastupnica Ljubica Lalić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Gospodo iz Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Pa evo ja ću u svom izlaganju u ime kluba osobno prije svega o Zakonu o socijalnoj skrbi. Kad je premijer Vlade Republike Hrvatske kao predstavnik predlagatelja prihvatio skidanje hitnog postupka sa prijedloga Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o socijalnom skrbi pojavio se tračak nade da će se ozbiljno razmisliti o predloženim rješenjima koja su žestoko kritizirana u raspravama u prvom čitanju. Sada je evidentno da to predlagatelj ne želi učiniti unatoč brojnim argumentima koji ukazuju i dokazuju da su predložena rješenja loša, da će stvoriti jednu sveopću konfuziju koja se očituje kroz neusklađenost sa nekoliko zakona što dovodi do sukoba nadležnosti, a time i do nemogućnosti djelovanja. Nakon dvije godine mandata pristupa se pokušaju ustrojavanja obiteljskih centara i to na potpuno pogrešan način. Očito je da se Vlada odlučila na metodu pokušaja pa kada se kroz provedbu suoči sa nepremostivim preprekama pred nama će se naći nove izmjene zakona i cijeli mandat će proteći u pokušaju ustrojavanja i razgraničavanja nadležnosti između Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi te Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti. Potpuno je jasno da se Vlada ne želi ozbiljno upustiti u osmišljavanje sustava socijalne skrbi u kojem bi socijalnu pomoć dobili najugroženiji i najpotrebitiji. Ona kaže da će o tome voditi računa prilikom izrade novog zakona, dakle slaže se da postojeći sustav nije dobar, nije pravedan ali ga ne želi mijenjati. Unatoč postojećim spoznajama ona prihvaća da teško izdvojena sredstva u proračunima dobivaju oni koji nisu najpotrebitiji, ali se dobro snalaze u zlouporabama zakona. S namjerom usavršavanja sustava socijalne skrbi zakonom je osnovan Hrvatski zavod za socijalni rad kao javna ustanova socijalne skrbi. Zadatak zavoda je bio obavljati djelatnost unapređenja, razvoja, istraživanja, praćenja, stručnog nadzora i financiranja koje se odnose na socijalnu skrb. Dakle cilj osnivanja zavoda je bio osigurati odgovornost za postizanje maksimalne učinkovitosti sustava socijalne skrbi. Svoju nezainteresiranost za postizanje maksimalne učinkovitosti Vlada je pokazala time što pune dvije godine nije učinila ništa kako bi zavod zaživio u praksi i profunkcionirao. Umjesto toga imamo prijedlog da se zavod ukine s obrazloženjem da je zakon za ukidanje upravo nesaživljavanje u praksi. U obrazloženju nema niti riječi o promašenoj koncepciji osnivanja zavoda. Nema niti riječi o nepotrebnosti zavoda. Predlagatelj kaže da želi decentralizirati sustav. Dakako da se zalažemo za decentralizaciju ali ovdje od decentralizacije nema ništa, ovdje se radi o ukidanju zavoda koji je trebao i morao provoditi unutarnju kontrolu namjenskog trošenja korištenja sredstava u ustanovama socijalne skrbi čiji je osnivač Republika Hrvatska i drugih ustanova socijalne skrbi te pravnih i fizičkih osoba koje obavljaju djelatnost socijalne skrbi, a sufinanciraju se iz državnog proračuna. Zašto se ne želi kontrola korištenja proračunskih sredstava? Na to pitanje u obrazloženju nema odgovora, ali nam se svima dade nametnuti iz neozbiljnog i neodrživog obrazloženja prijedloga ukidanja zavoda. Netočno predlagatelj navodi da bi zavod bio prvenstveno financijska institucija. Prvenstveno zavod je trebao biti institucija koja prati stanje i poduzima mjere radi unapređenja stručnog rada, provodi unutarnju kontrolu namjenskog korištenja sredstava, obavlja poslove kapitalnog ulaganja, investicija i investicijskog održavanja u ustanovama socijalne skrbi kojima je osnivač Republika Hrvatska itd. itd. Takav zavod predlagatelj naziva nepotrebnom institucijom koja znači veću centralizaciju sustava socijalne skrbi. Neshvatljivo je da se predlagatelj pozivajući se na decentralizaciju istodobno tvrdi da će poslove zavoda preuzeti ministarstvo koje je istodobno opterećeno problemom zdravstva i nema prihvatljivog odgovora za rješavanje tog problema. Za predlagatelja postojanje zavoda znači rascjepkanost sustava socijalne skrbi. Baš naprotiv, zavod bi se bavio usavršavanjem sustava socijalne skrbi, a njegovim ukidanjem sustav je rascjepkan u bar dva ministarstva. Nadalje, cilj ovog zakona je uvođenje mogućnosti uvođenja osnivanja obiteljskih centara. Predlagatelj se poziva na nacionalnu obiteljsku politiku. Točno je da ta nacionalna obiteljska politika predviđa osnivanje obiteljskih centara kao institucija za potporu obitelji. Točno je da je danas obitelj u krizi koja se reflektira na sve druge krize u jednom društvu. Stoga je obitelji potrebna potpora i slažemo se da su to obiteljski centri. Međutim ne ovakvi kako je to uređeno ovim zakonom. To mora biti osmišljeni sustav koji neće biti podijeljen na preventivu i kurativu. Zakon kaže da će Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti rješenjem osnivati obiteljske centre za područje pojedine županije, odnosno Grada Zagreba. Suosnivači mogu biti i županije, gradovi i općine, ali zakon ne govori o njihovim pravima kao suosnivača. Prema stavku 4. članka 80a. ta prava će ovisiti o volji i procjeni ministrice obitelji. Ne znamo da li će suosnivači sudjelovati u financiranju rada centara. Prema članku 2. ne, jer sredstva za rad osiguravaju se u državnom proračunu. Što čini suosnivačka prava i obveze to ne znam. Što će raditi centri? Zakon kaže u okviru svoje djelatnosti obavlja poslove savjetodavnog i preventivnog rada. Dakle oni će savjetovati, a probleme će rješavati netko drugi. Oni će savjetovati djecu da su dužni uzdržavati svoje roditelje ako nemaju sredstava za život, a roditelji da su dužni uzdržavati svoju djecu. Dijeliti će savjete roditeljima o odgoju djece, a potencijalne posvojitelje o mogućnostima posvojenja. Problem će ipak rješavati netko drugi, a građanin će lutati od institucije do institucije a problem ostaje neriješen. Centri će obavljati savjetodavni i preventivni rad koji se odnosi na prevenciju svih oblika ovisnosti kod djece i mladeži. Ne radi li se ovdje o preklapanju nadležnosti obiteljskog centra i županijskog centra za prevenciju. Nejasno je na koji način će savjetovanje obiteljski centri podizati kvalitetu života djece, mladeži i obitelji. Kako će obiteljski centar podići kvalitetu života djeteta čiji roditelji nemaju sredstava da bi mu omogućili školovanje, nemaju sredstava da bi mu kupili tenisice, hlače i majcu poznate marke te zbog toga dijete trpi ignoriranje svojih školskih kolega. Kako će obiteljski centar podići kvalitetu života u obitelji u kojoj ni otac ni majka ne rade, nemaju nikakvih izvora prihoda ili onoj obitelji gdje su roditelji pred otkazom, a djeca su na školovanju i morat će ga prekinuti zbog nedostatka novca. Kako će centar podići kvalitetu života mladima koji nemaju zaposlenja, pa ni nade da će ga ikada dobiti? Na čelu takvog centra po imenovanju ministrice je ravnatelj. Ravnatelj ima ovlasti koje su mu statuom određene. U takvoj odredbi ne bi bilo ništa čudno kada temeljem ovog Zakona statut ne bi donosio nitko drugi nego sam ravnatelj. Dakle, sam ravnatelj donosi statut i propisuje svoje ovlasti i prava i obveze. Mislim da je ovo presedan. Dakle, on sam sebi propisuje ovlasti. Da li još negdje postoji ovakva nakaradnost? Sasvim sigurno ne. To je pokazatelj nedostatka vizije o tome kako obiteljski centar treba izgledati i kako treba funkcionirati. Od predstavnika predlagatelja pri raspravi u prvom čitanju čuli smo da je imenovana radna grupa za izradu Zakona o obiteljskim centrima. Prava je šteta što ta grupa za 2 godine nije uspjela napraviti zakon jer u njemu sasvim sigurno ne bi bilo ovakvih apsurdnosti. Za očekivati je da bi se temeljio na jasnoj viziji uloge, značaja i statusa obiteljskih centara. Nadalje, smatramo dobrim što se status medicinskih sestara zaposlenih u domovima socijalnih skrbi usklađuje sa odredbama Zakona o sestrinstvu tako da im se daje pravo polaganja stručnog ispita pred ispitnim povjerenstvom Ministarstva nadležnog za zdravstvo iako su vježbeničku praksu odradile dijelom u domovima socijalne skrbi, a dijelom u zdravstvenim ustanovama. Nelogično je što uvjerenje o položenom stručnom ispitu izdaje Ministarstvo nadležno za poslove socijalne skrbi na temelju zapisnika ispitnog povjerenstva pred kojim je ispit položen. To je povjerenstvo Ministarstva zdravstva pa bi bilo logično i jedino moguće da uvjerenje izdaje upravo to ministarstvo. I na kraju, šteta što predlagatelj nije razmišljao o osnovanim primjedbama iz prvog čitanja. Kako se koncept i konceptualno zakon potpuno nastavlja na prvotno čitanja unatoč zaista osnovanim kritikama, ovaj Zakon je za nas u klubu Hrvatske seljačke stranke neprihvatljiv i stoga ne može dobiti našu podršku. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo jedan ispravak. Gospodina Lucija Čikeš, izvolite.
Bilo ih je više ali samo ću se osvrnuti na jedan. Kako je rekla kolegica, ovdje od decentralizacije nema ništa. To naprosto nije točno. Ja ne vjerujem da to vi ne vidite nego mislim da ne želite vidjeti. Decentralizacija ide i to preko županijskih centara za socijalnu skrb i upravo prema onom kako i sami kažete, da bi sva socijalna pomoć i sve socijalne usluge upravo došle do onih kojima je to najpotrebitije.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi je gospodin Nenad Stazić. Nema ga, gubi pravo. Druga je gospođa Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite. Odustala, hvala. Treći je gospodin Zvonimir Mršić. Nema ga, također. Četvrto, gospodin Kajo Bučan, nema ga. Također. Zatim gospodin Darko Milinović. Nema ga, gubi pravo. Gospođa Biserka Perman. Izvolite. Hvala, odustaje. Gospodin Stjepan Bačić, izvolite. Odustaje gospodin Stjepan Bačić. Gospođa Lucija Čikeš. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] nego ću samo nadopuniti kada je gospođa govorila o nečemu što je vrlo imaginarno. Što su obiteljski centri, što su obiteljska savjetovališta? Ja imam pred sobom ovdje upravo razvoj obiteljskih centara i obiteljskih savjetovališta kroz ovo razdoblje i mogu vam reći da je već 9 ovakvih centara obiteljskih. Radi pri centrima za socijalnu skrb. Da je kroz 2004., 2005. godinu uspostavljeno 9 obiteljskih savjetovališta. Da u njima radi 59 zaposlenika i da oni zaista uspješno svoj posao rade pri centrima za socijalnu skrb. Da je plan u 2006. godini otvoriti još 5 takvih, da imamo razdoblje za 2007. i za 2008. godinu gdje će se u cijelosti preventivni posao odijeliti od kurativnog posla i to na vrlo osnovanoj bazi.
Hvala lijepa. Gospodin Kruno Peronja. Izvolite. Hvala, odustaje. Gospođa Božica Šolić, izvolite. Odustaje. Da li predlagači žele zaključno nešto reći? Hvala. Zaključujem raspravu.
Gospođe i gospodo zastupnici pripremimo se za glasovanje. Molim uključimo se. Kvorum? 84. Kvorum imamo. Idemo na glasovanje. Prvo je Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu središnjih tijela državne uprave. Državni tajnik Antun Palarić. Vlada je u roku podnijela amandman koji postaje sastavni dio Prijedloga zakona. Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav.
Vlada prihvaća amandman Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav.
Hvala. Postaje sastavni dio Zakona. Za donošenje zakona potrebna je većina od najmanje 77 glasova za. Taj zakon je bio prije 3 i više mjeseci na glasovanju i dobio je 76 glasova. Molim uključimo se. Uključimo se. Dakle dajem na glasovanje Konačni prijedlog ovoga Zakona. Molimo glasovati. Rezultat? Za 83 i 15 protiv. Dakle sa tom većinom je donijeta, potrebnom većinom ovaj Zakon o izmjenama i dopunama zajedno sa prihvaćenim amandmanom.
Prelazimo na 5. točku dnevnoga reda. - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju sporazuma između Republike Hrvatske i Republike Austrije o uzajamnom pružanju pomoći u slučajevima katastrofa i teških nesreća, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 457. Ovo bi večeras bila posljednja točka dnevnog reda koju ćemo raspraviti. Predlagatelj Zakona je Vlada Republike Hrvatske. Kod utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo primjenu hitnog postupka u donošenju ovog Zakona. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje Zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pomorstvo, promet i veze. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Nema ga, nije stigao. Doći će. Predstavnik predlagatelja je ili Ivica Kirin ili Ivica Buconjić. Žele li izvjestitelji odbora? Ne. Otvaram raspravu. Nema nitko prijavljen pa je ova točka prošla bez ikakve rasprave. Očito da i nema nekog interesa za to. Zaključujem raspravu. Sutra u 10 sati počinjemo raspravom sa Državnom izbornim povjerenstvom. Hvala lijepo i laku noć.
Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Hrvatske i Republike Austrije o uzajamnom pružanju pomoći u slučajevima katastrofa i teških nesreća. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim glasovati. Rezultat? Sa 99 glasova za, jednoglasno usvojen predloženi zakon. Gospođe i gospodo, nastavljamo sjednicu. Na dnevnom redu je. - Konačni prijedlog Zakona o Državnom izbornom povjerenstvu Republike Hrvatske, drugo čitanje, P.Z. br. 329 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Raspravu su proveli odbori za zakonodavstvo, Ustav, poslovnik i politički sustav. Državni tajnik Središnjeg državnog ureda za upravu Antun Palarić će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite!