Zahvaljujem se, gospodine predsjedniče. Uvažene zastupnice i zastupnici. Izmjenama i dopunama ovoga zakona predlažemo da se rok za davanje koncesije jedinicama područne samouprave produži do 30. lipnja. Naime, uistinu sa velikim zadovoljstvom moram zaključiti da je u 15 županija, premda se radi o izuzetnom složenom procesu u kojem sudjeluju i Ministarstvo zdravstva, Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje, jedinice područne samouprave odnosno županije i domovi zdravlja, da je postupak završen u potpunosti u 15 županija. Samo je postupak u županijama u kojima su uložene žalbe i to iz razloga što Državna komisija za kontrolu postupaka javne nabave nije do 31.12. prošle godine riješila te žalbe, postupak nije završen. Isto tako, ovim zakonom uređujemo i pravo liječnika koji su bili u zakupu da imaju prioritet prilikom zapošljavanja ukoliko ne žele ići u koncesiju i ukoliko se žele vratiti u domove zdravlja. I ovim zakonskim prijedlogom daje se ovlast ministru nadležnom za zdravstvo za donošenje pravilnika kojim će se urediti uvjeti te postupak za odobrenje nastavka rada zdravstvenih radnika u privatnoj praksi u slučaju prestanka koncesije. Naime, intencija je da liječnici primarne zdravstvene zaštite koji su otišli u koncesiju, a koji više ne žele u takvom vidu obavljati svoju privatnu praksu mogu nastavljati obavljati privatnu praksu na tržištu bez dodatnog administriranja, odnosno bez izlaska Ministarstva zdravstva za utvrđivanje minimalnih tehničkih uvjeta ukoliko se nisu promijenili uvjeti u pogledu prostora, opreme i kadrova. Zahvaljujem.
Hvala. Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku, predsjednik odbora, gospodin zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo, poštovani gospodine dopredsjedniče. Gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Odbor za zdravstvo i socijalnu skrb na svojoj 53. sjednici razmatrao je prijedlog ovoga zakona kao matično radno tijelo. Uvodno obrazloženje podnio je predstavnik predlagatelja. U uvodnom obrazloženju predstavnik predlagatelja objasnio je kako se predloženim izmjenama i dopunama zakona produljuje rok jedinicama područne samouprave za provedbu postupka davanja koncesija za obavljanje javne zdravstvene službe do kraja 2011. godine. Predložene izmjene su prijeko potrebne zbog složenosti postupka, a u svrhu osiguranja kontinuiteta pružanja zdravstvene zaštite sukladno afinitetima liječnika i potrebama pacijenata. Predloženim zakonom propisuju se prioriteti pri zapošljavanju liječnika primarne zdravstvene zaštite u domovima zdravlja nakon isteka roka za predaju ponude po objavljenoj obavijesti o namjeri davanja koncesije ukoliko isti ispunjavaju tražene uvjete po natječaju za zapošljavanje. U raspravi su članovi odbora podržali pojednostavljenje administrativnog postupka nastavka rada liječnika primarne zdravstvene zaštite u privatnoj praksi u slučajevima prestanka koncesije. Nakon rasprave članovi odbora su većinom glasova, 6 za i 1 suzdržan, odlučili predložiti Hrvatskom saboru na usvajanje Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenoj zaštiti u tekstu kako ga je predložila Vlada Republike Hrvatske. Zahvaljujem.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, gospodin zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. O zdravstvenoj zaštiti smo zasigurno dosta raspravljali u ovom Visokom domu, no bez obzira na rasprave temeljni ciljevi ostaju dakle financijska konsolidacija zdravstvenog sustava i održanje visoke razine i kvalitete i dostupnosti zdravstvene zaštite. U tom smislu vesele i najnoviji podaci koji su se čuli na savjetovanju u Opatiji prije kratkog vremena udruge poslodavaca u zdravstvu gdje su izneseni najnoviji podaci glede stabilizacije bolničkog sustava, smanjenja gubitaka, naravno isto tako u HZZO-u. Naravno, veseli u tom smislu i postignuća i u transplantacijskom … [[Govornik se ne razumije.]] smanjenje troškova bolovanja i svi ostali pokazatelji koji govore u tom smislu. Naravno da je potrebno za to imati zakonski okvir, tu je Zakon o zdravstvenoj zaštiti iz 2008. godine koji je dopunjen 2010. kao što znamo. Istim zakonom su uređena načela i mjere zdravstvene zaštite, prava i obveze osoba i korištenja zdravstvene zaštite, nositelja društvene skrbi za zdravlje stanovništva, sadržaj, organizacijski oblici obavljanja zdravstvene djelatnosti te nadzora nad obavljanjem zdravstvene djelatnosti. Tim zakonom kao što znamo, se sjećamo da je u sustav zdravstvene zaštite uvedeno davanje koncesije za obavljanje javne zdravstvene službe na primarnoj razini, zdravstvene djelatnosti. Time je dakle dan zakonodavni okvir za razvoj ovog instituta na području zdravstva kao područje davanje javnih usluga kojim se želi postići transparentnost, jednakopravnost, jedinstvena pravna zaštita subjekata i definiran pravni postupak njezina davanja. Podsjetimo kako se dodjeljuju koncesije dakle u zdravstvu. Dakle na prijedlog pročelnika za zdravstveni sustav, sustav donosi župan i gradonačelnik. No na samom početku uvođenju koncesija u zdravstveni sustav je rečeno da su koncesije u zdravstvu složena i ekonomska i pravna i zdravstvena materija. To se tijekom primjene i pokazalo i u prilog toga govore ove okolnosti, dakle da je u 15 županija u potpunosti završeno, u 6 su podnesene žalbe jer su žalbe, no međutim imamo podatke da je i ovaj žalbeni postupak negdje u siječnju riješen, osim koliko znam Grad Zagreb da tu nije riješen. Druga okolnost koja se pokazala naravno što se tiče liječnika koji dakle na temelju pravilnika o zakupu ne žele nastaviti više rad u privatnoj praksi u zakupu, oni bi trebali imati prednost no pokazalo se da pojedini domovi zdravlja ne raspisuju natječaje da bi se oni mogli vratiti i u tim okolnostima se ukazuje potreba ovih izmjena i dopuna koje kao što je rekao gospodin državni tajnik sastoji se od tri stvari, vrlo je jednostavno. Dakle prvo, produljuje se ovaj rok za donošenje koncesija do 30. lipnja 2011., predlaže se dakle produljenje jedinicama lokalne i područne samouprave za to isto davanje. Ako u tom roku taj postupak ne bude proveden isti će provesti Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi. To je jedan dio. Drugi dio je dakle regulira ovaj odnos prijelaza hajmo reći iz zakupa, iz privatne prakse u dom zdravlja gdje ovi djelatnici, liječnici koji ne žele na ovaj način nastaviti zakup da imaju prednost. I treća izmjena je kao što smo čuli, dakle se daje ovlast ministru nadležnom za zdravstvo za donošenje pravilnika kojim će se urediti uvjeti za postupak za odobrenje nastavka rada zdravstvenog radnika u privatnoj praksi u slučaju prestanka koncesije. Dakle, držim da će i ove izmjene i dopune, naravno na daljnji način unaprijediti zdravstveni sustav, osigurati visoku razinu kvalitete i dostupnosti. I glede iz toga klub Hrvatske demokratske zajednice će ga i podržati. Hvala lijepo.
Hvala. Klub HNS-a, HSU-a gospodin zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Zakon koji je pred nama na prvi pogled kratak je i tehničkog karaktera. Sukus ovoga zakona zapravo je prolongiranje određenih rokova u zakonu koji se mijenja i kad bismo na taj prvi pogled reagirali rekli bismo tehničko je pitanje i ne iziskuje ozbiljniju raspravu. Međutim, postavi li se pitanje zašto dolazi do potrebe da se ovi rokovi mijenjaju doći ćemo onda na teren na kojem je priča puno zanimljivija. Ovo svakako spada u red onih propisa koje moramo donijeti samo isključivo zbog toga jer postojeći sustav ne funkcionira, odnosno oni u sustavu, ovdje se to odnosi i na ministarstvo i na HZZO, ali i na županijske nadležne urede nisu odradili svoj posao kako treba. I zato onaj rok u kojem su svi liječnici privatne, u privatnoj praksi još 1.1.2010. trebali dobiti status koncesionara stalno se prolongira, pa onda i ovim izmjenama i dopunama zakona dobivamo nove termine, nove datume sredinom, odnosno koncem 2011. godine. A zašto je to tako? Prije svega zbog toga što ministarstvo i zavod nisu uspostavili takav sustav monitoringa u kojemu bi niže razine bile funkcionalnije, a s druge strane što ne postoji dovoljna koordinacija. I s treće strane što je samo Ministarstvo zdravstva, odnosno sam zavod prouzročio jedan cirkus koji traje već godinama. Taj cirkus čija je posljedica jako veliki broj žalbi, odnosno žalbenih postupaka zbog kojih se ne mogu razriješiti statusna pitanja mnogih privatnih ordinacija u Hrvatskoj. Podsjetit ću, sve je počelo onoga časa kada 6 stotina privatnih liječničkih ordinacija odbija nalog HZZO-a, odnosno ministarstva da promijene informatički program koji koriste. Zbog toga što ga drže funkcionalnim i zbog toga što je HZZO u jednom službenom svom dopisu priznao da nikada nije provedeno nikakvo testiranje niti analiza kojim bi se utvrdilo da je sporni informatički program nefunkcionalan i da ne udovoljava uvjetima koje postavlja sustav, odnosno HZZO. Pobuna onih koji su ga koristili bila je crvena krpa ministarstvu i zavodu da počne pritiskati svih tih 6 stotina privatnih ordinacija i prisiljavati ih da promijene taj sustav. Taj pritisak je išao čak dotle da se jedna trećina glavarine oduzimala što je u nekim slučajevima bilo i po 15000 kuna. Takav pritisak privatni liječnici nisu mogli izdržati pa su morali masovno odustajati i pristajati na onaj program kojega su sugerirali usmeno djelatnici Hrvatskoga zavoda odnosno Ministarstvo zdravstva. Naravno, sad će uslijediti čitav niz netočnih navoda u kojima će se tvrditi da to nije tako. Ali dovoljno je pogledati što se u kolovozu prošle godine događalo i kakav je skandal izbio oko toga kada je pet udruga liječnika privatne prakse ustalo protiv takvog ponašanja i ministarstva i HZZO-a. A sve zbog toga kako stvari stoje što su neki ljudi otvoreno ne samo iz tih udruga, nego i vlasnik, sami vlasnik toga programa ustali protiv reforme ministra Milinovića. A pogledajmo što se krije iza ove tvrdnje o tome da neke županije nisu ispunile svoje zakonom utvrđene rokove. Zakon o koncesijama jasan je kad govori o kriterijima koje valja ispuniti za odabir najboljeg ponuditelja. Samo su tri. Prvi je odobrenje za samostalni rad, odnosno licenca liječnika. Drugi je dokaz o raspolaganju, odnosno najmu prostora. I treći je ugovor s medicinskom sestrom, odnosno ugovor o radu u timu s članom tima. Što imamo u praksi? Grad Zagreb je ova tri kriterija proširio potpuno proizvoljno sa čitavim nizom novih kriterija i to kojih. Traži odobrenje za samostalni rad, rješenje Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi o privatnoj praksi, dokaz o raspolaganju prostorom, ugovor o radu s članom tima odnosno medicinskom sestrom, ugovor sa HZZO-om, potvrdu Porezne uprave o nepostojanju nikakvih dugovanja, izjavu o dodatnoj medicinsko-tehničkoj opremi, te što je najspornije potpisan prijedlog ugovora o koncesiji što znači predugovor o koncesiji što ne postoji kao pravna kategorija. Kada ste čuli da vam je uvjet za potpisivanje ugovora potpisivanje predugovora i od kud pravo Gradskome uredu za zdravstvo da nameće ove dodatne kriterije. Ljudi o kojima se radi konzultirali su odvjetnike koji su protestirali i rekli da se radi o budalaštinama i da to ne smiju potpisivati jer je to pravna ucjena koja nije utemeljena u ni jednome propisu u Hrvatskoj. Oni koji nisu dostavili sve ove potrebne papire kako su ih protumačili u gradskome uredu diskvalificirani su iz postupka. Rečeno je da nemaju potpunu dokumentaciju. Nekima koji nisu dostavili sve dokumente priznato je kao da jesu. Dakle, postojao je čitav kupus. Nekima je traženo sve, nekima je odobreno i nešto. Ali se dogodila situacija u kojoj jako veliki broj liječnika došao u situaciju da se mora žaliti i da ti žalbeni postupci sada odgađaju cijeli postupak dodjele koncesije. Neki od tih liječnika dobili su, između ostaloga i zbog onog prvog razloga, formalno, dakle zbog toga što navodno koriste pogrešan program, iako su dokumentirali da to nije istina, jer su od njega davno odustali, jer su morali, dobili su rješenja o raskidu dakle ugovora, odnosno licenci. Ostali su bez posla praktički. I sada su također u žalbenom postupku. Sve to otežava postupak izdavanja koncesija prema ranije utvrđenim rokovima. Tome nije sigurno kriv Hrvatski sabor, tome nisu sigurno krivi liječnici, krivi su elementi sustava koji su te stvari zaboravili, nisu dovoljno vodili računa o njima, i koji su dozvolili da se sustav praktički raspadne i da radi tko što hoće. Zanima me što je Ministarstvo zdravstva učinilo da spriječi ovakav način tumačenja propisa kako je recimo mu pristupio nadležni ured za zdravstvo grada Zagreba, ili možda neke druge županije koje nisu ispoštovale dane rokove. Igrati se s ovim sustavom nije pametno, radi se o tome da je to prva stuba u čitavome sustavu zdravstvene zaštite. Liječnici obiteljske medicine prva su adresa na koju se svi obraćamo u bilo kakvom slučaju problema ili potreba za saniranjem zdravlja, osnovno sprečavanjem posljedica. Dovesti u pitanje cijeli taj sustav potpuno je neodgovorno. Ovo je najmanje što ministarstvo može napraviti, naravno predložiti prolongaciju rokova kako bi omogućilo da sustav i dalje funkcionira, da liječnici i dalje zadrže svoju poziciju, da i dalje mogu raditi sa svojim ordinacijama, ali postavlja se pitanje što je ministarstvo napravilo da do ovoga ne dođe, i zašto nam se šuti o ovome cijelo vrijeme? Zašto nam se reforma predstavlja samo isključivo u ružičastim bojama, a kad se začeprka ispod površine otkrijemo da sustav zapravo slabo ili nikako funkcionira tamo gdje je najvažniji, a to je u prvom kontaktu pacijenta s liječnikom. U tome smislu klub HNS-a i HSU-a neće iz načelnih razloga prihvatiti ovakav prijedlog, jer smatra da je do ovoga došlo samo i isključivo odgovornošću Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi. Hvala lijepa.
Hvala. Dva ispravka. Prvi gospođa zastupnica Suzana Bilić Vardić.
Hvala lijepa. Ispravljam netočni navod kolege Beusa, koji je rekao da su ove izmjene i dopune zakona o potrebne samo i isključivo stoga, citiram: "Jer sustav ne funkcionira.", i za to okrivio Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi, HZZO i županijske upravne odjele. Kolega, to apsolutno nije točno, vaše su rasprave inače pretenciozne, pa kako ste mogli zaključiti da su za sve ovo krivi ministarstvo, HZZO i županije, kad iz podataka vam je vidljivo da su sve županije provele postupak, a problem je nastao samo kod onih 7 županija u kojem su ponuditelji uložili žalbe i žalbe stoje na, pred komisijom. Jako je lijepo inače što ste primjer grada Zagreba iznijeli ovdje u Hrvatskome saboru.
Gospodin zastupnik Stjepan Milinković, ispravak netočnog navoda.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa ispravljam isti navod koji je kolegica Bilić Vardić ispravila. Još navodim da su ministarstvo i zavod još proizveli cirkus u tom dijelu, i da su oni isključivi krivci za nefunkcioniranje. Vi očito niste mene pratili ili ne poznajete materiju. Kolega dragi, ministarstvo stvara okvir zakonski kao što je i donosi dakle to što je donijelo. A druga stvar, dakle na prijedlog, ponavljam na prijedlog pročelnika Ureda za zdravstvo i socijalnu skrb donosi župan. Dakle vrlo je jasno tko u tom sustavu je nadležan. A druga stvar, tko može nekome zabraniti. Molim vas lijepo, bilo kakvoj nabavi, … [[Ne razumije se.]] nabavi da vidite da u cijelom sistemu javne nabave da se žali. Pa ima pravo da se žali. To je sistem i naravno, čuli ste iste te podatke da sam ja rekao da su evo i ovih dana i te žalbe riješene, osim grada Zagreba gdje vi navodite. A inače sam sustav itekako dobro funkcionira. Funkcionira … [[Govornik udaljen od mikrofona, ne razumije se.]] u prilog da sustav funkcionira i da se brine o liječnicima, jer vi govorite da se radi nepravda … [[Ne razumije se.]] Molim vas lijepo … [[Ne razumije se.]] pa i ovo da se mogu dakle koji nisu zainteresirani da uđu u koncesiju da mogu dalje, da mogu doći, imaju prioritet pri zapošljavanju. Evo, to je to.
Državni tajnik u Ministarstvu zdravstva i socijalne skrbi, Dražen Jurković. Izvolite.
Zahvaljujem se. Sreća da je predizborna godina, jer bih ja uistinu mislio da vi ili ne čitate ili nemate pojma o onome o čemu govorite uvaženi zastupniče. … [[Upadica se ne razumije.]] Hvala, hvala. Dakle to ću argumentirati. … [[Upadica se ne razumije.]] Vi vrijeđate nas na ovaj način. Dakle ovako. Ja sam jasno u svom uvodnom izlaganju rekao da samo u 6 županija u kojima su uložene žalbe, dakle gdje Državna komisija za kontrolu javne nabave nije do 31.12. riješila žalbe da samo u tih 6 županija nije proveden postupak koncesija. Što to znači? Prva žalba je uložena 12.7., dakle 12.7.2010. godine. Od 12.7.2010. godine do 31.12. dakle državna komisija nije riješila žalbu. Što se tiče postupka koncesija. Dakle to o tome koliko je krivo Ministarstvo zdravstva i Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje. Pa ne može Ministarstvo zdravstva i Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje uticati na to u kojem će roku Državna komisija za kontrolu javne nabave riješiti žalbu, i da li će, da li joj treba mjesec, 3, 5 ili godinu dana za to. Dakle na to uistinu nismo mogli utjecati. Što se tiče kaosa u sustavu. Dakle ja sam rekao da je ovaj postupak bio izuzetno složen, raspisano je na području Republike Hrvatske 4 tisuće koncesija. Znate koliko je bilo žalbi? Ukupno 30. Dakle na 4 tisuće koncesija, to je manje od 1%. Manje od 1% žalbi. Što se tiče grada Zagreba. Na području grada Zagreba je raspisano 905 koncesija. Bilo je 10, čini mi se 10 ili nešto manje, ne znamo točan broj, dakle manje od 10 žalbi. Dakle ponavljam na 4 tisuće koncesija imamo 30 žalbi, i onda uvaženi zastupnik utvrdi da je to kaos. Pa naravno to je minimalan broj žalbi na tako obiman posao. Što se tiče programa jedne informatičke tvrtke, usput budi rečeno privatne, koja je od Ministarstva zdravstva dobila za razvoj programa milijun i pol kuna, pod uvjetom da taj program prilagodi potrebama Ministarstva zdravstva i zdravstvenog sustava ta ista tvrtka je odbila prilikom provođenja reforme zdravstvene zaštite, napominjem privatna tvrtka koju zastupa uvaženi zastupnik Beus, je odbila premda je dobila i premda je bila u povlaštenom položaju kad je dobila milijun i pol kuna, jedna mala informatička privatna tvrtka, odbila je implementirati zahtjev u informatički program bojkotirajući reformu zdravstvenog sustava potpuno svjesno Ministarstvo zdravstva je raskinulo ugovor sa tom informatičkom tvrtkom. Usput, ta informatička tvrtka koju brani uvaženi zastupnik, ne znam iz kojih interesa, Državno odvjetništvo je dakle protiv te informatičke tvrtke pokrenulo postupak zbog toga što je oštećen proračun Vlade RH i porezni obveznici za višemilijunski iznos. Hvala.
Hvala. Povreda Poslovnika, zastupnik Damir Kajin.
Povrijeđen je članak 209., zastupnik gospodin Beus nije nikoga vrijeđao, ali je državni tajnik izvrijeđao zastupnika Beusa. Jasno na to smo naučeni, ali opet si čovjek postavlja pitanje čemu takva nervoza? Zastupnik ne mora razumjeti, ali ga se ne treba vrijeđati. I o tome da li ga netko vrijeđa trebao bi voditi računa predsjedavajući i na neki način ga i zaštiti što gospodin Šeks u ovom konkretnom slučaju, prvi među jednakim, u ovom trenutku u ovoj sabornici nije učinio. I konačno, da podučim i lijeve i desne, a možda i sebe Istrijani bi rekli "Ružno se može i lijepim kazati".
Da, hvala lijepa. Ne radi se o nikakvoj povredi Poslovnika. Državni tajnik je u skladu sa svojim ovlastima jednostavno odgovorio na oštre, kritičke navode zastupnika Richembergha. I to je sasvim jedna uobičajena komunikacija [[Upadica: Nije baš.]] Ne, ne za vas nije. Pojedinačna rasprava. Gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Nema je, gubi pravo na riječ. Gospođa zastupnica Romana Jerković, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Moram odmah na početku reći da se slažem sa svim onim što je rekao kolega Beus. Jest da na prvi pogled ovo izgleda zakon koji se bavi problemima tehničke prirode i da se ništa zapravo suštinski ne mijenja. Rok za završetak postupka davanja koncesija za obavljanje javne zdravstvene službe je bio onaj koji smo čuli, nije ispoštovan i naravno da to sada moramo mijenjati. Dakle, s ciljem da se ne ugrozi status sadašnjih privatnih zdravstvenih radnika jedino što se može u ovom trenutku učiniti jest da se produži rok. Iskoristit ću ovu priliku i upozoriti na nešto što se u skoroj budućnosti može dogoditi, a što na neki način ide u prilog rasprave kolege Beusa. Željela bih upozoriti na činjenicu da i samo ministarstvo često uzrokuje kašnjenja županije. Naime, ponekad županije ne mogu na vrijeme provesti ono što se od njih očekuje iz jednostavnog razloga što samo ministarstvo nije odradilo svoj dio posla. I u tom smislu se slažem s kolegom kada kaže da ministarstvo svojim ne činjenjem ili svojim ne činjenjem na vrijeme uzrokuje kaos u sustavu i posredično tome kašnjenje brojnih drugih institucija. Da ne bih doživjela od gospodina državnog tajnika slično kao i kolega Beus dat ću mu 2 vrlo jednostavna i konkretna primjera. I molila bih gospodina državnog tajnika da se o tome sada očituje. Dakle, rok za dodjelu koncesija za medicinu rada je 30.06.2011. godine. Ministar, koliko je meni poznato vi me ispravite ako griješim, još uvijek nije donio mrežu medicine rada mada su svi vrlo dobro upoznati s time da se prema staroj mreži ne može dodijeliti koncesija jer mreža nije koncipirana na način koji je prikladan za dodjelu koncesija. Dakle, ako ministar hitno ne donese novu mrežu medicine rada normalno je da će sve kasniti jer županije ne mogu odraditi svoj posao. Pa će opet netko drugi biti kriv. Pa ćemo opet donositi, odnosno u saborsku proceduru slati izmjene i dopune zakona koje imaju za cilj tehnikalije, odnosno samo izmjene rokova. Trebam li spomenuti hitnu medicinu? Da li znamo da još uvijek nije donijeta mreža hitne medicine? I sasvim je opravdano postaviti pitanje kako se išta suvislo na terenu može poduzeti bez mreže, a rokovi za ustrojavanje Zavoda za hitnu medicinu idu, jednostavno idu. Rok ističe krajem ove godine. Dakle, pouzdano znam da je jedna županija, nije bitno koja, Ministarstvu zdravstva i socijalne skrbi još u 4. mjesecu prošle godine, pazite prije skoro 7 mjeseci, 9 pardon, poslala ministarstvu dakle zahtjev da se izda odobrenje za rad Zavoda hitne medicine pri jedne od županija. Do dana današnjeg ni glasa od tog istog ministarstva. Što želim reći? Ovdje ministarstvo nije odradilo svoj posao, dio posla koji je trebao odraditi već. Dakle, prije 9 mjeseci vezano samo za jednu problematiku. Ja vam sada navodim 2 primjera gdje ministarstvo nije učinilo svoj posao, a trebao je. Poslije će netko drugi biti kriv. Dakle, kolega Beus je itekako imao pravo. Itekako je imao pravo kada je rekao da ako površno gledamo stvar, lijevo je sve u redu, a zapravo ako zagrebemo ispod te površine vidimo jedan sustav koji ne funkcionira i koji ne pruža građanima Hrvatske ono što bi im trebao pružiti. Bez obzira na sve što ćete vi reći, na vaš pokušaj da nas podcijeniti i da nas s ove govornice učite pameti. Hvala.
Hvala, jedan ispravak, gospodin zastupnik Stjepan MIlinković.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolegica Jerković je izrekla veliki broj netočnih navoda, ja bih se osvrnuo samo na nekoliko. Da Ministarstvo svojim nečinjenjem čini kaos u sustavu, da sustav ne funkcionira i mnogi drugi. Apsolutno netočno i opasno. Pa Ministarstvo je u vrijeme kada je sustav generirao 2 milijarde gubitka godišnje se uhvatilo, činilo i ušlo u rješavanje problema i što bi bilo da se nije činilo, sustav bi se urušio. Danas imamo ipak po Europskim i svjetskim mjerilima u Europi, na 20. i 25. mjestu sustav zdravstvene zaštite, znači glede kvalitete i dostupnosti. Dakle, ovi pokazatelji koje sam govorio u zdravstvenoj zaštiti i transplantacijske medicine i fond skupih lijekova i svi ostali pokazatelji govore u prilog tome. Vama u Rijeci ništa ne valja, pa i u vašoj sredini je naravno ulagano u zdravstveni sustav, iz onih 3 milijarde naravno, to vama nije dovoljno, za hvalu tome vi pišete otpusna pisma, pa apsolutno je to neprihvatljivo. Hvala lijepo.
Gospođa zastupnica Suzana Bilić VArdić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Pa evo, lijepo je uvijek govoriti iza oporbenih zastupnika jer onda imamo priliku argumentirano iznijeti zašto podržavamo izmjene i dopune Zakona o zdravstvenoj zaštiti u ovakvom obliku koji je dostavila Vlada Republike Hrvatske. Vratiti ću se na 2008. godinu kada je u sklopu sveobuhvatne reforme Hrvatskog zdravstvenog sustava započetog 2008. godine koncesiju u primarnoj zdravstvenoj zaštiti uvedene su zakonom o zdravstvenoj zaštiti koji je stupio na snagu 1. siječnja 2009. godine. Tim zakonom zadan je rok do 31. prosinca 2009. godine, dakle godinu dana dan rok jedinicama lokalne i područne samouprave da provedu postupak davanja koncesija. Onda je taj rok prvo uredbom a onda izmjenom Zakona u Narodnim novinama 71./2010 prolongiran za 6 mjeseci do 31. lipnja 2010. godine. Iz obrazloženja je vidljivo i neću sada ponavljati da je postupak započet i u svim županijama i Gradu Zagrebu, 20 županija i Grad Zagreb, da je do sada završen u 8 županija jer je Ministarstvo odnosno ministar izdao rješenja i postupak u cijelosti završen, u 6 se privodi kraju, privode županije, a nakon čega će to napraviti Ministarstvo, a ono zbog čega je potrebno donijeti izmjene i dopune ovog Zakona, ponoviti ću to još jednom, iako smo to nekoliko puta čuli je 7 županija, na koje su na postupak dodjele koncesije ponuditelji uložili žalbe. Ne želeći braniti Državnu komisiju za kontrolu postupaka javne nabave, kojoj smo Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona dodijelili nadležnost za postupanje u podijeli koncesija, sami smo svjesni da Komisija ima iz godine u godinu sve veći broj uloženih žalbi, a očito im je ovaj posao koncesija u zdravstvu, uz ostale koncesije bio neki novi posao pa su očito jako dugo čekali, jer kako je državni tajnik rekao, kako u obrazloženju piše, od 12. srpnja 2010. godine kada je uložena prva žalba taj postupak nije bio završen do 31. prosinca 2010. godine. Prateći upisnik na stranicama Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave možemo vidjeti da su okončani postupci, da su ove žalbe okončane, postupci su okončani i da je ostao još jedino neriješen slučaj odnosno žalbe na području Grada Zagreba. Državni tajnik je govorio koliko je žalbi bilo na području Grada Zagreba u odnosu na veliki broj koncesija. Ono što bih iz iskustva Brodsko-posavske županije rekla jer i ona se nalazi u ovih 7 županija koje su imale postupak žalbe, podnijeta je jedna žalba, podnijela ju je Viša zubarka koja se nije htjela sukladno Zakonu jer ne može dalje obavljati djelatnost dentalne medicine na primarnoj zdravstvenoj zaštiti, kao koncesionar, nego se mora vratiti u Dom zdravlja. Njezina žalba riješena je 13. siječnja i na taj način je okončan dakle postupak davanja koncesija u na području Brodsko-posavske županije, one iz koje ja dolazim. I još je jedan podatak zanimljiv, mislim da ga do sada nismo čuli koliki je postotak zakupaca koji se vratio u Dom zdravlja na području Brodsko-posavske županije su tri zakupca, nisu išla u koncesiju nego su nastavila svoju djelatnost obavljati u sastavu domova zdravlja na području Brodsko-posavske županije. I sada još nešto u prilog onome da oporba i vladajući različita iskustva iznose, iz iskustva Brodsko-posavske županije tu ću iskoristiti ovoj raspravi, nasuprot kolegi Beusu i kolegici Jerković želim pohvaliti angažman ministarstva zdravstva i socijalne skrbi i Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje, na pomoći i sudjelovanju u provedbi postupka dodjele koncesija u primarnoj zdravstvenoj zaštiti za koje imam osobno iskustvo i svjedočim kako je to bilo na području Brodsko-posavske županije, a sigurna sam da su na raspolaganju stajali i ostalim županijama kao i Gradu Zagrebu. I još nešto u svemu ovome i pokretanju postupka, dakle sukladno Zakonu, pokazala se na određeni način naša komocija i na određeni način očito strah od novoga, jer ne mogu Ministarstvo i Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje biti krivi što postupci nisu ranije krenuli nego ta odgovornost u svakom slučaju ide na jedinice područne regionalne samouprave, kojima je također to novi posao. Smatram, ne vidim problem u tome što je postupak bio vrlo kompleksan, dapače, na taj način su županije i Grad Zagreb, a poglavito pri tome mislim na županije, preuzele onu funkciju koju su decentralizacijom i reformom zdravstvenog sustava im dane. Iz svega navedenoga dakle podržavajući i pohvaljujući Ministarstvo na svemu što je do sada činilo na pomoći u provedbi koncesija, na praćenju provedbe ovoga zakona jer da ministarstvo nije pratilo i nadziralo provedbu ovoga zakona ne bi bilo ni ovih izmjena i dopuna koje pomažu zakupcima koji još nisu dobili koncesije ja ću podržati ovaj konačni prijedlog izmjena i dopuna Zakona o zdravstvenoj zaštiti. Hvala lijepo.
Hvala. Gospođa zastupnica Nedjeljka Klarić. Izvolite.
Hvala vam lijepa. Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Ovim izmjenama i dopunama zakona dakle kao što smo već čuli produžava se rok jedinicama regionalne samouprave tj. županijama za provedbu postupka davanja koncesija za obavljanje javne zdravstvene službe do 30. lipnja ove godine. Ako do tada to ne bude obavljeno od strane županija, onda će postupak provesti Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi i to do kraja godine tj. do 31. prosinca 2011. godine. Već smo čuli a nije zgorega još jedanputa ponoviti i reći da je u ovom času situacija takva da je u 15 županija postupak potpuno završen, a u 6 županije i u Gradu Zagrebu nisu riješene žalbe pa se iz toga razloga rok produžava. Naime, radi se o žalbama Državnoj komisiji za kontrolu postupaka javne nabave na odluke o odabiru najpovoljnijih ponuditelja. Treba reći da Vlada vodi na ovaj način računa i to osobno podvlačim da se ne ugrozi status sadašnjih privatnih zdravstvenih radnika, da im ne prestane radni odnos sa danom 31. prosinca 2010., a da im do tada nije okončan postupak davanja koncesije, pa tu postoje osobito opravdani razlozi za donošenje ovoga zakona u hitnoj proceduri. Naravno da je svrha osiguranja kontinuiteta pružanja zdravstvene zaštite sukladno afinitetima i liječnika s jedne strane i potrebama pacijenata sa druge strane. Ovim izmjenama i dopunama zakona utvrđeno je da zdravstveni radnici koji imaju odobrenje ministra za rad u jedinicama zakupa domova zdravlja, a ne podnesu ponudu za davanje koncesije imaju prednost pri zapošljavanju u domovima zdravlja, ako imaju uvjete po natječaju za zapošljavanje. Državni tajniče mislim da je ovo vrlo korektno i upravo na tragu zapravo svih izmjena i dopuna kompletnog paketa zdravstvenih zakona u aktualnoj reformi zdravstvenog sustava u RH. Naime, domovi zdravlja su u obvezi u roku od 30 dana od isteka roka za predaju ponuda po osnovi koncesije raspisati natječaje u cilju provedbe navedene zakonske odredbe. Ovim izmjenama su pojednostavljeni određeni administrativni postupci nastavka rada liječnika primarne zdravstvene zaštite u privatnoj praksi kada prestaje koncesija što nije nimalo zanemarivo već suprotno olakšava nesmetani nastavak rada liječnika, a u tome ide i prilog tvrdnja da će i specifična zdravstvena zaštita i preventivni pregledi poboljšati standard i očekivanja hrvatskih osiguranika. Sve su ovo razlozi radi kojih ću podržati donošenje ovih izmjena i dopuna Zakona o zdravstvenoj zaštiti. Hvala vam lijepo.
Hvala gospođo zastupnice. Karmela Caparin. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo osobno podržavam Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenoj zaštiti. Naime, na ovom zakonu se očito vidi kako je neki puta lakše donijeti sam zakon, a onda često govorimo da je problem u implementaciji i provedbi toga zakona na terenu. Za ovaj zakon možemo reći da je dosta uspješno proveden bez obzira na ove promjene i dopune ovoga zakona, jer sam proces po sebi nije jednostavan i to se pokazalo. O tome da sam natječaj raspisuje sam župan na prijedlog pročelnika, da je proces sam po sebi ovako izgledajući i raspisivanjem natječaja jednostavan, međutim zahtjevno je sve skupa složeno i vremenski dosta dugotrajno. Posljedice i ne mogućnost nepoštivanja rokova za završetak koncesije kako je predvidio ovaj zakon došlo je do promjene termina odnosno ograničavanje vremena i produženja. Ali kada vidite da je od 4 tisuća koncesija učinjeno u Gradu Zagrebu 905 onda zaista nije to mali posao nego ogroman posao, a kada vidite opet koliki je broj žalbi onda je to zaista zanemarivo i zanemarivo je komentirati ovo produženje rokova. Ali svakako ministarstvo izlazi u susret medicinskim djelatnicima odnosno liječnicima da se koncesija do kraja provede. Državna komisija za kontrolu javne nabave zaista mi se čini da to malo duže traje i evo s ovog mjesta ja bih apelirala bez obzira na obim posla koji ta komisija ima, da se obavi. Broj žalbi nije velik, a onda se sve stavlja na teret Ministarstva zdravstva što je zaista neopravdano. Svakako da je ovo proces decentralizacije i u tom procesu decentralizacije moramo svi uzimati određenu odgovornost. Određenu odgovornost moraju uzimati na sebe i županije, a isto tako u razgovoru sa gospođom Adlešić, možda bi bilo dobro da razmislite o ulozi samoga grada u procesu decentralizacije odnosno da se dio te odgovornosti prenese i na grad. Liječnici iz zakupa koji neće u koncesiju naravno mogu se vratiti u domove zdravlja i to je jedna velika mogućnost zbrinjavanja kolega. Naime, tu moramo priznati da se radi i o liječnicima koji nemaju dovoljan broj pacijenata i kod kojih bi bilo upitno funkcioniranje na temelju koncesije. Naravno da domovi zdravlja ovo je jako dobro, odmah u roku od 30 dana raspisati natječaj na koji će se ti liječnici javiti. Velika pogodnost je za liječnike koji neće više biti u koncesiji, a koji mogu nastaviti dalje raditi u privatnoj praksi. Koncesija zaista nije obavezna i ona pruža veću mogućnost. A mora nam isto tako biti jasno da na principu koncesije rade liječnici u cijeloj Europi. Prema tome, to je isto tako jedan način usklađivanja našeg rada sa radom liječnika u Europi pred čijim vratima se upravo nalazimo. I mislim da onda to usklađivanje sa europskim zakonima, sa europskim načinom rada neće biti problema. Još jednom, ja zaista podržavam donošenje ovog prijedloga zakona, pohvaljujem ministarstvo i Vladu jer ovo je jedan od zakona koji govori o uspješnoj implementaciji i provedbi na terenu. Hvala.
Replika, gospodin zastupnik Stjepan Milinković.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Pa kolegice Caparin, lijepo ste rekli da je ovaj zakon uspješno proveden i u prilog govore ovi podaci, dakle 4000 koncesija, od toga 905 u Gradu Zagrebu, a samo 30 žalbi. Mislim da je to vrlo govori jasno samo za sebe. Ali ste jedan momenat spomenuli da Državna komisija za kontrolu javne nabave sporije radi ajmo reći u ovom dijelu, ali ja imam saznanja sa terena da ona radi i u postupku sporije drugih žalbi i to na mnogim mjestima, to je potrebno spomenuti na mnogim mjestima to koči značajne projekte. Postoje i profesionalni žalitelji itd. koji u svakom slučaju mogu poremetiti i u ovim okolnostima kada nam je svaki projekt bitan i važan, mislim da je bitna ažurnost i brzina raditi. A u ovom dijelu mislim da ova, bez obzira što dolaze kritike glede zdravstvene zaštite i reforme zdravstvenog sustava ne treba se puno na to obazirati nego nastavit dalje jer naš slogan vrlo jasno kaže "Idemo dalje". Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, gospođa zastupnica Karmela Caparin.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Zato sam upravo kolega posebno i naglasila jer rad Državne komisije za kontrolu javne nabave osobno ne poznajem, znam da imaju puno posla, ali kad pogledate da je u koncesiji obavljeno 4000 koncesija u cijeloj Hrvatskoj, da je obavljeno u Gradu Zagrebu 905, onda se ne može okrenuti prema Ministarstvu zdravstva i reći Ministarstvo zdravstva je to koje ne radi i zbog toga donosimo ovaj zakon. Upravo suprotno, Ministarstvo zdravstva radi, pokazalo je na nedostatak, produžilo rokove i omogućilo onim liječnicima koji još nisu u koncesiji da se to na vrijeme obavi. Dakle, ne možemo stalno trpati krivicu na Ministarstvo zdravstvo i na te ljude koji zaista vrijedno rade nego pogledati šire. A na kraju govorimo o decentralizaciji, hoću reći da onda tu odgovornost decentralizacije preuzmemo sami na sebe, a to znači da i županije moraju preuzeti odgovornost i gradovi i svi skupa mi. Ne možemo upirati prstom u Ministarstvo zdravstva nego upitajmo se što možemo mi sami na terenu napraviti da to brže ide. Primjer vam je Bjelovarsko-bilogorska županija gdje je to uspješno završeno, gdje uspješno ide posao prema hitnoj medicinskoj pomoći i da zaista se to pomiče i da možemo govoriti o reformi zdravstva i o poslu koji je obiman, a koji se radi.
Hvala. Gospođa zastupnica Đurđa Adlešić, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče. Pa ja doista imam dilemu oko ovog zakona i o tom sam razgovarala priznajem i sa gospođom Caparin i sa doktorom Hebrangom i nekim drugim kolegama iz opozicije, jer meni je jasno da ovaj zakon djelomično pojednostavljuje proceduru, da on ima dobru namjeru. O tome kud vode često puta pločice dobrih namjera isto znamo. Međutim, moja dilema proizlazi iz iskustva bivše gradonačelnice sjedište županije jednog grada koji je veliki grad i ne samo mog osobnog nego ja mislim da bi tamo mogli govoriti i svi oni koji se bave ili gradonačelničkim, dogradonačelničkim poslovima, uostalom i gradski vijećnici jer odgovornost i prst se na krivca uvijek pokazuje lokalno. Prvo kad nešto u gradu ne funkcionira u pravilu je kriv gradonačelnik, tek kasnije možda župan, a ministar vrlo često tek na kraju, doduše tu se nešto i mijenja. Prema tome, ja držim da ovaj zakon nije prava decentralizacija, da ovaj zakon nije u skladu sa onim o čemu mi govorimo, a to je kako decentralizirati Hrvatsku. Zašto? Zato što ovakvim važnim odlukama koji se odnose na kvalitetu života građana gradovi ne mogu ničim utjecati, ali mogu biti odgovorni, ne samo percepcijski, ne mogu ništa sukreirati. A tko bolje pozna probleme svojih građana od gradonačelnika koji uostalom u svom uredu u pravilu ima i pročelnike za društvene djelatnosti, a u opisu njegovih poslova su i zdravstvo. Što onda rade ti pročelnici na području zdravstva? Držim nužnim, raspravljala sam o tome i s državnim tajnikom, o ustavnosti zakona. Tu je državni tajnik koji se vidim brižno nakon konzultacija sprema meni na odgovor, tvrdi da je zakon u skladu s Ustavom, iskreno to želi. Međutim, nisam sigurna da je u skladu s logikom, ne samo s percepcijom nego s logikom. Gradovi bi morali ili sjedišta ustanova i sjedišta županija morali biti partneri kod ovakvih važnih odluka, bez nadređenog. Znam jedno od rješenja koje ste ponudili, a to su savjeti, savjeti za zdravlje. Kad se nešto zove savjet priznam da sam skeptična. Savjeti kad pogledate koliko ih ima, od 20 ili 21 osnovano ih je pola, a kad biste od tih pola zatražili izvješća i vidjeli koliko ih rade i koji su rezultati bojim se da bi i taj odgovor vrlo brzo pao. Kad govorimo i o odnosima nadređenosti onda možemo govoriti naravno i o politici kao biznisu, ali i mogućim kadrovskim rješenjima koji se ovdje mogu sugerirati, koji nisu nužno uvijek u skladu sa strukom, bez obzira na koju se političku opciju odnosi. Ne mogu amnestirati sebe naravno. Dakle mislim da gradovi, sjedišta, veliki gradovi moraju preuzeti dio odgovornosti, ali moraju ne odlučivati nego i suodlučivati. Znam da ćete mi reći da to mogu i sad, ali ja vas uvjeravam praksa govori nešto drugo. Postoje dvije mogućnosti da se ovaj problem donekle riješi. Jedna od mogućnosti je naputak ministra županima, naputak ministra o obveznim ili nužnim konzultacijama sa gradovima u kojima se ustanove nalaze. Druga mogućnost je naravno izmjena zakona. Ovdje ne možemo sada nešto napraviti jer takvi su naši akti. Dakle, predlažem nakon usvajanja ovog zakona nužan naputak ministra, a kasnije nakon analize vidjeti jel i to dovoljno napravljeno. Molim vas, nemojte me samo sada pokušati pobijati argumentima da time sjedišta županija se stavljaju nadređenima nekim drugim gradovima u županijama ili općinama jer to gospodo nije točno. Nisu svi gradovi isti, nemaju svi gradovi ni percepciju, ni obavezu na ovom području. Hvala lijepa.
Hvala. Nekoliko replika. Prva gospođa zastupnica Karmela Caparin.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Naime, u svojoj raspravi sam rekla koliko je važna ta decentralizacija i koliko je važno da svi na terenu zajedno radimo u korist naših pacijenata i za što bolju zdravstvenu zaštitu. Međutim, kolegice ovo sad malo kad razmislim vrlo teško će se to ostvariti što vi raspravljate. To bi moralo donijeti niz promjena drugih zakona, a osim toga vi znate da je osnivač tih medicinskih ustanova županija. Prema tome, županija ima veliku odgovornost kako u formiranju cijele zdravstvene zaštite. Ovim zakonom je dobila veću odgovornost tim da ima i veću kontrolu. A mislim da tu nema prepreka da županija surađuje sa gradom. To čak i ne moramo za to donesti ni zakon.
Odgovor na repliku.
Jako mi je drago kolegice da ste se složili i sa mnom i sa ministarstvom.
Gospođa zastupnica Ingrid Antičević Marinović, replika.
Ovo što ste kolegice govorili da bi gradovi pogotovo ovdje veliki gradovi sa sjedištem županije trebali biti partneri. I to je sigurno tako i u tome je u stvari i ključ problema zapravo rješenja mnogih problema. Međutim, to partnerstvo podrazumijeva onda i odgovornost a ne samo naslikavanje na nekim većim projektima. Ja ću vam reći kako taj problem se vidi u gradu Zadru. Naime, počela je sa gradnjom poliklinika prije jedno 25 godina, dakle još u vrijeme socijalizma. Ali 2008., devete godine, dakle u jeku lokalne kampanje svi su se došli tu naslikavati i gradski oci, odnosno potencijalni kandidati jer je sklopljen ugovor o ustupanju radova na izgradnji poliklinike Opće bolnice Zadar po sistemu ključ u ruke sa određenim i Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi sa ponuditeljima koji su dobili kasnije i posao. I poslovi su krenuli. Taman toliko su trajali dok se nije završila izborna kampanja i završili izbori. Nakon toga radovi su stali. Zbog čega su radovi stali pitala se javnost, pitali su se mediji. Odgovor nisu mogli dobiti pa sam ja kao zastupnica postavila pitanje zbog čega su zastali radovi na izgradnji poliklinike Opće bolnice Zadar i dobila sam nemušti odgovor od Ministarstva zdravstva koje kaže da je izvijestilo Državno odvjetništvo Republike Hrvatske jer se naime radilo o tome da je izvođač počeo raditi mimo projekta i mimo opsega troškova za koje je dobio posao. I odgovor je kad će biti nastavljeni radovi. Ministarstvo je odgovorilo i radovi će se nastaviti kad se za to steknu uvjeti. Je li to borba protiv korupcije? Je li to rješenje problema u zdravstvu? Vjerojatno će se nastaviti opet kakav kramp ili kakva dizalica kad budu sada i parlamentarni izbori.
Hvala. Odgovor na repliku gospođa zastupnica Đurđa Adlešić. Molim?
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, moram priznati da mi je prilično teško izdržati ovu baražnu vatru iz desne i s lijeve strane ali pokušat ću. Drago mi je da ste se složili u tome da ovdje treba odgovornost a ne slikanje. To je sigurno, uostalom to sam rekla na samom početku. Držim da gradovi, sjedišta moraju imati odgovornost, ali i mogućnost kreiranja. Naravno da to onda znači prije svega odgovornost. Jedino ne znam zašto ste to baš vi meni rekli da se ne treba slikati, nego treba raditi. Pretpostavljam da to nema veze sa mnom osobno. Hvala lijepo. To sam htjela čuti.
Gospođa zastupnica Suzana Bilić Vardić, replika.
Hvala lijepa. Uvažena kolegice Adlešić, izrazili ste u svojoj raspravi sumnju na naše tvrdnje da je postupak davanja koncesija propisan Zakonom o zdravstvenoj zaštiti daljnji proces decentralizacije, pa sam ja ostala malo iznenađena zbog toga što znamo li što je 2001. decentralizacija značila kad je donijeta upravo u području zdravstva. Mislim da je ovo veliki iskorak. Znam da imate iskustva kao gradonačelnica grada sjedišta, županijskoga sjedišta. Ali smatram da ni do sada ni prema postojećim odredbama zakona nisu gradonačelnici kao ni načelnici općina, ali sad vratit ćemo se na gradonačelnike sjedišta županijskih bili ograničeni u bilo čemu da ne surađuju sa jedinicama regionalne odnosno područne samouprave koji upravo zakon iz 2001. godine dao osnivačka prava nad ustanovama u zdravstvenome sustavu. Prema tome, smatram da i sada, a evo i ovim izmjenama i dopunama zakona gradonačelnici ne samo sjedišta županija nego i ostalih gradova na području županije se mogu i moraju aktivno uključiti u osiguranje uvjeta za obavljanje zdravstvene djelatnosti jer to je u interesu građana i građanki njihovih gradova, a ne samo onoga na kome su osnivačka prava, a to su jedinice područne samouprave. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, gospođa zastupnica Đurđa Adlešić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa zapravo je vrlo ugodno čuti da se sa mnom slažete da moraju. Ja bih jedino voljela iz iskustva koje imam, a koje imate i vi gdje piše, gdje to piše. Zato sam rekla bilo bi dobro ili naputak ili izmjene zakona. Na dobre odnose između gradonačelnika i župana ne treba računati ni u povijesti ni u prošlosti.
Gospodin zastupnik Ante Kotromanović. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Sabora, gospodine državni tajniče, kolege zastupnici. Ovo je tehnički zakon, ali zakon koji govori i o zdravstvenoj zaštiti. Ali to je izvrsna prigoda da ja progovorim o zdravstvenoj i socijalnoj zaštiti branitelja. Naime, mi već nekoliko godina provodimo zdravstvenu reformu, a ni jednom riječju nismo spomenuli zdravstvenu i socijalnu zaštitu branitelja. Vi dobro znate da je to važna tema. Vi dobro znate da imamo oko 500000 branitelja. Samo prošle godine na prostoru grada Zagreba umrlo je nekoliko stotina branitelja od raznih tipova bolesti, da mi ne znamo koji je to tip bolesti i od čega su ti ljudi umrli. Ja bih volio da Ministarstvo zdravstva povede malo više računa da, ja ne kritiziram, ali smatram da imamo nekoliko dobrih ideja koje bi mogli realizirati u budućem periodu bez obzira na vlade i politike zato što su branitelji zaštitna zdravstvena i socijalna zaštita branitelja izvan bilo kakve stranačke i političke aktivnosti. Naime, više puta smo govorili o tome da bi možda trebalo napraviti jedan rehabilitacijski centar za branitelje po uzoru na druge zemlje, pa smo predlagali Bizovac ili Dujlo na primjer. Mogli bi više stvari dole raditi i osiguravati i dati bolju zdravstvenu i socijalnu zaštitu za branitelje. Na primjer mogli bi raditi preventivne preglede. Mi vrlo malo preventivnih pregleda radimo godišnje. I kažem ne znam od čega branitelji umire i koji tip bolesti nas napada. Mogli bi se boriti, znači preventivno se boriti i to bi bila jedna od bitnijih stvari, mogli bi se boriti i mogli bi vidjeti koji to uzrok, mi imamo puno ljudi oboljelih od PTSP-a, vidjeti kako i na koji način boriti se protiv ozbiljne bolesti koja ugrožava relativno mlade ljude. Također mogli bi raditi klasičnu rehabilitaciju za branitelje npr. na prostoru Bizovačkih toplica ili negdje gdje to osmislimo, u dogovoru zajedno sa četiri ministarstva, Ministarstva zdravstva, Ministarstva branitelja, Ministarstva obrane, Ministarstva MUP-a bi moglo sve to skupa fino organizirati, imamo iskusne liječnike koji su proveli dugo godina u Domovinskom ratu, koji su jako iskusni i mislim da bi to bio jedan dobar, dobar, dobar pokušaj, a i konačno to bi mogao biti, moglo bi donijeti veliki uspjeh u toj borbi i zdravstvenoj zaštiti za same branitelje. Dalje, mogli bi raditi rehabilitaciju naših vojnika koji se vrate iz Afganistana. Naime već više puta, ima ljudi koji su već dvije godine proveli u Afganistanu, po četiri puta su išli gore, to je jedan ozbiljan problem, mi sutra možemo također imati problem PTSP-a sa ljudima koji su došli iz Afganistana, i bilo bi nužno za te ljude nakon povratka, nakon odrađene smjene gore, kada se vrate u Hrvatsku uputiti u jedan zdravstveni centar na nekoliko dana na razgovor, … [[Ne razumije se.]] , razgovor, promatranje i sa obitelji kako to rade i druge zemlje. Mogli bi također to ponuditi zemljama članicama NATO-a koje su jako zainteresirane da na ovom području nešto napravimo, i spremne su to dobro platiti, tako da bi mogli zaokružiti taj jedan dobar ciklus i učiniti korisnu stvar za zemlju, za branitelje, a i za liječnike koji bi se mogli profilirati i stručno napredovati u tom poslu. Također moramo razmisliti o jednom ozbiljnom problemu. Kategorija branitelja je već od 50, nema baš puno ljudi koji su mlađi od 40 i nešto godina, i imamo puno problema danas sa ljudima koji su teški invalidi, o kojima se nema tko brinuti. Oni imaju relativno dobru mirovinu, ali je pitanje tko će se brigati i brinuti o tim ljudima kada, sad je problem, a pogotovo kad umru npr. roditelji. Zato bi trebali razmisliti da napravimo nekoliko … [[Ne razumije se.]] domova, jedan, dva, tri za branitelje, za teške, za branitelje bez obzira, on čak i ne mora biti teški invalid, gdje bi se oni mogli okupljati, gdje bi mogli imati minimalnu socijalnu zaštitu, isto također po uzoru na druge zemlje, i to bi također bilo jako dobro i korisno za tu kategoriju ljudi koja je zbilja ugrožena u toj zdravstvenoj i socijalnoj zaštiti. Mi imamo zakon koji omogućava, koji je riješio dobro Zakon o braniteljima koji je riješio puno i dobro riješio invalide, obitelji poginulih itd., ali ovoj kategoriji o zdravstvenoj i socijalnoj zaštiti branitelja mislim da bi morali svi skupa dati više i napraviti više za tu kategoriju ljudi koja je apsolutno dala puno obrani Republike Hrvatske, a danas su u situaciji da imamo nekoliko mi toplica na prostoru Republike Hrvatske, ali se mora nekoliko mjeseci čekati da bi, čovjek mora čekati da bi došao na red. Ovo bi bila dobra prigoda, ovo ja evo molim Ministarstvo zdravstva da se počne razmišljati o tome da se nešto korisno i kvalitetno napravi za braniteljsku populaciju po pitanju zdravstvene i socijalne zaštite u Republici Hrvatskoj. I već kad sam kod tog, želio bih pitati ministarstvo, tajnika Ministarstva zdravstva što je sa rodilištom u Sinju? Više puta je obećavano da će biti, da će se ponovo aktivirati … [[Ne razumije se.]] , da će se ponovo moći, moći ponovo dole mali alkari, da će moći se dole poroditi, ali za sada nemamo odgovora i volio bih da vidimo što ćemo, da nam date konačan odgovor da li će to biti u funkciji ili neće. Ljudi su zainteresirani, ljudi su apsolutno za to da rodilište dole bude, ono je do sada funkcioniralo, bilo je funkcionalno, puno je koristilo cetinskoj krajini, i nadam se da ćemo imati razumijevanja svi skupa da i to dalje funkcionira za dobrobit cetinske krajine. Gospodine potpredsjedniče Sabora, hvala.
Hvala. Ispravci. Gospođa zastupnica Karmela Caparin.
Hvala lijepa. Ispravila bih, ima puno netočnih navoda, međutim oprostit ću kolegi budući da nije medicinski djelatnik, a hoće sve najbolje za branitelje. Naime netočno je da branitelji nemaju zdravstvenu zaštitu. Možda ne onakvu kakvu bi vi htjeli, ali 500 tisuća branitelja je imalo i ima zdravstvenu zaštitu kao što ima svaki građanin i građanka u ovoj zemlji. Tih 500 tisuća branitelja vjerujte ima iscrpne liječničke nalaze i internističke i kardiološke i za PTSP, nije jednostavno napisati nalaz, a vi sami znate da nema branitelja koji nema tako napisane nalaze. A što se tiče brige, briga je i za branitelje i za sve građane i građanke u Republici Hrvatskoj, i u starijoj dobi, jer vidite i sami da se otvorila i pomoć u kući obiteljski centri, dakle sve se nastoji, svima se nastoji osigurati jedna zdravstvena zaštita. A reforma sustava zdravstva kao, koji govorite u primjeri u Americi. Pa upravo Amerika nema dobar sustav zdravstva kao što ima Republika Hrvatska, i ona se nalazi u reformi i hoće to promijeniti. Prema tome ima i tome primjera koje možemo mi njima pomoći, a ne oni nama. Hvala.
Gospodin zastupnik Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolegica Caparin je ispravila u svakom slučaju, naravno bilo je više netočnih navoda, ali svakako je ovaj posebno zapeo da se ne čini ništa glede zdravstvene i socijalne zaštite i da nije ništa … [[Ne razumije se.]] branitelja. To je apsolutno netočno. Ja tome svjedočim svakodnevno, da branitelji ostvaruju zdravstvenu zaštitu i najbolji garant za zdravstvenu zaštitu je stabilan zdravstveni sustav u tom dijelu. Ali kad smo već u tom dijelu potrebno je podsjetiti i na ono vrijeme od 2000. do 2003. kada je bila sječa prava i hrvatskih ratnih vojnih invalida i svih drugih prava. Pa prisjetite se samo vraćanje protetskih pomagala itd., molim vas lijepo koje su se stvari morale kasnije i ispravljati. Naravno spominjali ste i potrebu staračkih doma i drugih oblika pomoći braniteljima, ali podsjetite se samo koliko, ja sam mišljenja da je ovo rješavanje stambenih prilika za potrebe branitelja invalida, to u svakom slučaju na drugačiji način i treba naravno nastaviti i ustrajati glede unapređenja i zdravstvene i svekolike druge zaštite branitelja. Hvala lijepo.
Gospodin zastupnik Davor Huška.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Netočan je navod kolege Kotromanovića koji je rekao da su hrvatski branitelji ugrožena kategorija u korištenju zdravstvene i socijalne zaštite. To nije točno kolega, ja vjerujem da vi to jako dobro znate. I vi, kao i ja sam branitelji smo i krećemo se među braniteljima iz dana u dan, i znamo da ako su jednim područjem ostvarivanja prava hrvatski branitelji, hrvatski ratni vojni invalidi u cijelosti zadovoljni u Hrvatskoj onda je to upravo zdravstvena zaštita i sve ono što hrvatski branitelji, a posebno hrvatski ratni vojni invalidi imaju danas u Hrvatskoj. To je područje zdravstvene zaštite, branitelji su imali adekvatnu zdravstvenu zaštitu, znači liječnici su bili s nama i za vrijeme Domovinskog rata, imaju i danas, a posebna kategorija su hrvatski ratni vojni invalidi, hrvatski branitelji oboljeli i liječeni od PTSP-a koji danas imaju poseban tretman i zdravstvenu zaštitu u Hrvatskoj. Hvala.
U 10 i 37 isteklo je vrijeme za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta. Replika, gospođa zastupnica Nedjeljka Klarić. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolega Kotromanović, ja sam unaprijed sigurna i zato sam izabrala ovaj način komunikacije u replici sa vama, ali sam sigurna da ćete se složiti ako ćemo reći dakle i iz ispravaka navoda smo mogli zaključiti da je braniteljska populacija zaštićena sa više razina. Ne samo kroz sustav, redovni sustav kroz Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi u dimenziji pružanja zdravstvenih usluga već i kroz javnu ustanovu koja se zove Centar za socijalnu skrb kada se govori o ostvarivanju prava s naslova Zakona o socijalnoj skrbi. Jednako tako smo svjedoci da je i kroz Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti su ustanovljeni Centri za psihosocijalnu pomoć i adaptaciju jednako kao što vidimo da kroz udruge, različite udruge u civilnom društvu, evo također mogu zadovoljiti sve one i susresti se zapravo sa modelima pomoći do samopomoći. A reći ću vam kao primjer u županiji Šibensko-kninskoj djeluje Udruga za borbu protiv posttraumatskog stresnog poremećaja i na svu sreću niti jedan suicid nemamo napravljen na području naše županije. I zaključno ću vam kazati da definitivno moramo biti jako, jako oprezni kad govorimo o i predlažemo razinu zbrinjavanja naših branitelja kroz staračke domove zalažući se za primjenu svih vaninstitucionalnih oblika do konačnog odlaska u takve ustanove. Hvala vam lijepa.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Ante Kotromanović.
… [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]] koji samo politizira. Znači meni je, što je meni bitno i važno? Meni je bitno i važno ako možemo podići sustav to nema veze sa 2001., '98., '91. i danas u ovoj godini je ova Vlada smanjila za 10% mirovine. Pa to nema smisla, to je deplasirano i glupo pričati po mom ukusu. Ali, ja mislim da mi moramo dići zdravstvenu zaštitu branitelja na veću razinu da je to obveza svih nas, moralna obveza. Ono što možemo poboljšati sustav trebamo ga poboljšati. Zašto se zadovoljiti s nečim ako možemo napraviti korak više? Zašto, se pitam. Zašto ćemo se zadovoljiti sa ovakvom zaštitom? Naravno da svaki građanin ima zdravstvenu zaštitu, to je ok i to je normalno u ovoj državi. Ali, ajmo napraviti korak više. Ajmo napraviti nešto da napravimo nešto korisno, nešto čvrsto, nešto po uzoru na druge zemlje što funkcionira već godinama, a što mi nemamo. I to nema veze sa politikom. Nema veze sa politikom, nema veze sa ljevicom, sa desnicom, nema veze sa oduzimanjem prava. To nema veze, to su gluposti. Idemo napraviti nešto korisno za naše branitelje ako možemo, ako imamo mogućnosti, sredstva, ako se slažemo i to je intencija i to je bio cilj onoga što sam želio reći. Hvala puno.
Gospodin zastupnik Zvonimir Mršić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče. Pa ovdje se razvija polemika oko nekih stvari, ja bih volio kad bi se mi vratili temeljem akta u Hrvatskoj, a to je Ustav. Ustav u članku 4. kaže da se u RH državna vlast ustrojena na načelu diobe vlasti na zakonodavnu, izvršnu i sudbenu, a ograničena je Ustavom zajamčenim pravom na lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu. Dakle, izvršna, sudbena i zakonodavna vlast je ograničena pravom građana na lokalnu samoupravu. Člankom 134. Ustava se kaže da su jedinice lokalne samouprave, a to su općine i gradovi, obavljaju poslove iz lokalnog djelokruga kojima se neposredno ostvaruju prava i potrebe građana, a osobito poslovi koji se odnose na uređenje naselja, stanovanje, prostorno i urbanističko planiranje, komunalnu djelatnost, brigu o djeci, socijalnu skrb i primarnu zdravstvenu zaštitu. Primarnu zdravstvenu zaštitu i još neki drugi poslovi. Dakle, Ustav kaže da jedinice lokalne samouprave, a to su općine i gradovi, obavljaju poslove primarne zdravstvene zaštite. Nažalost, mi imamo situaciju da danas ponovno opetovano imamo izmjenu zakona koji govori o primarnoj zdravstvenoj zaštiti i u kojoj se potpuno ignorira Ustav RH. Po tome ovaj zakon i ova izmjena zakona o kojoj danas raspravljamo je apsolutno protuustavna. Ona je protuustavna zato jer je u suprotnosti sa člankom 134. Ustava RH, ali ona je protuustavna i u svojem sadržaju zato jer ograničava pravo građana na lokalnu samoupravu. Umjesto da se ograniči izvršna i zakonodavna vlast pravom građana na lokalnu samoupravu, ovdje zakonodavna vlast na prijedlog izvršne vlasti ograničava građanima pravo na lokalnu samoupravu. I ja vas molim, dajte jednom već pročitajte Ustav u Ministarstvu zdravstva, pogledajte si kaj unutra piše i dajte nam zakone koji su u skladu sa Ustavom. Jer da je zakonodavac htio promijeniti Ustav u ovom sadržaju onda bi vjerojatno to napravio prilikom prošlih izmjena Ustava jer glava, poglavlje o lokalnoj samoupravi je mijenjano. Prema tome, tada je netko pažljivo čitao to poglavlje jer ako smo mijenjali to poglavlje što se tiče prava građana na izbor i prava glasanja da biraju i budu birani u jedinicama lokalne samouprave onda je valjda dobro razmislio kome će dodijeliti primarnu zdravstvenu zaštitu. Kako se ova odredba nije mijenjala posljednjih 20 godina onda pretpostavljam da su sve zakonodavne vlasti od prvog Ustava do danas, od '93. do danas, promislile da to treba biti u nadležnosti gradova i općina. I ne vidim nikakvog razloga zašto Ministarstvo zdravstva 20 godina ili 17 godina ignorira to, a mi to sve to trpimo. I mi sad raspravljamo ovdje jel dovoljan rok za koncesiju, nije dovoljan rok za koncesiju, kakav rok za koncesiju. Gospodo, koncesiju za primarnu zdravstvenu zaštitu, a domovi zdravlja su valjda temeljna primarna zdravstvena zaštita, trebaju jedino i isključivo dodjeljivati jedinice lokalne samouprave. One su te koje trebaju govoriti koliko treba i kako treba jer ne vidim kako to ministar zdravstva ili župan, još bolje, može znati gdje u kojem kvartu treba biti liječnik obiteljske medicine i kako ga treba, kome treba dodijeliti koncesiju. A da pri tome gradonačelnici, posebice velikih gradova o čemu je govorila kolegica Adlešić, nemaju nikakvog pojma, nisu o tome obaviješteni, niti znaju kako im funkcionira Dom zdravlja, kako funkcionira Hitna medicinska služba ili kako funkcionira u konačnici bolnica. Mi smo sukladno programu decentralizacije izmijenili neke zakone pa i odredili termin velikih gradova. Veliki gradovi su gradovi sjedišta županija i gradovi sa više od 35 tisuća stanovnika. I neke ovlasti smo prenijeli na te velike gradove. Zamislite da veliki grad može izdavati primjerice građevinsku dozvolu, ali nisu sposobni dati koncesiju za primarnu zdravstvenu zaštitu. Pa što je kompliciranije? Jel je kompliciranije izdati građevinsku dozvolu ili kontrolirati i nadzirati taj proces ili izdati koncesiju za primarnu zdravstvenu zaštitu? Zar je kompliciranije izdati koncesiju, raspisati natječaj za koncesiju za primarnu zdravstvenu zaštitu ili osiguravati protupožarnu zaštitu na prostoru velikog grada. Zamislite županije uopće nemaju potrebu brinuti se o protupožarnoj zaštiti na području svoje županije, ali zato znaju gdje tamo u nekom kvartu treba dodijeliti koncesiju za primarnu zdravstvenu zaštitu i gdje će biti neki od liječnika. Dakle, nemojmo gurati glavu u pijesak i zanemarivati ono što piše u Ustavu i dajmo osigurajmo građanima pravo na lokalnu samoupravu, omogućimo građanima pravo na primarnu zdravstvenu zaštitu jer kada treba organizirati i osigurati i platiti tečaj za buduće roditelje, onda nema županije, kada treba osigurati procjepljivanje protiv HPV-a za djevojčice, onda nema županije, ali kada treba redistribuirati novac decentralizirani novac za zdravstvenu zaštitu e onda je tu županija i onda to ona jako dobro zna raditi. Prema tome, nemojmo govoriti o ovome ili onome, imamo Ustav pročitajmo si Ustav, primjenjujmo Ustav, ako netko nije zadovoljan s Ustavom promijenimo Ustav, ali nemojmo zanemarivati Ustav, Ustav je nešto što je na snazi, treba ga čitati, treba ga konzultirat i treba postupati po ustavu i treba osigurati lokalnoj samoupravi ono što piše u Ustavu da može imati i treba osigurati lokalnoj samoupravi ono što piše u Zakonu o lokalnoj samoupravi da može imati ili biti. I konačno trebamo početi razlikovati općine, gradove, velike gradove i županije. Nije to sve isto, nemaju svi isti administrativni kapacitet, nemaju svi kapacitet za ono što netko misli ali zato uporno upisujemo nešto u zakon, i onda uporno te zakone ne provodimo i ne primjenjujemo. Tek dio onoga što piše u Zakonu o lokalnoj, regionalnoj, područnoj samoupravi odnosi se na velike gradove je primijenjeno. Što je u sukladnosti sa Ustavom, ovo je jedan od najvećih problema jer ovaj zakon ne samo da je u suprotnost sa Zakonom o lokalnoj, područnoj i regionalnoj samoupravi nego je u suprotnosti i sa Ustavom.
Hvala. Nekoliko ispravaka i replika. Prvo je ispravci, gospodin zastupnik Davor Huška.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kaže kolega Mršić da je gradonačelnici velikih gradova da nemaju pojma o primarnoj zdravstvenoj zaštiti, organizaciji, rasporedu ordinacija, koncesijama za primarnu zdravstvenu zaštitu. Pa kolega, vi isto dolazite iz velikog grada recimo u odnosu na manje gradove od kuda mi dolazimo, ja mogu reći da je to sramota gradonačelnika velikih gradova. Ako oni stvarno nemaju pojma o primarnoj zdravstvenoj zaštiti, pa mi u malim sredinama imamo odličnu i otvorenu komunikaciju sa domovima zdravlja zato što je to interes naših građana da im osiguramo kvalitetnu primarnu zdravstvenu zaštitu, a kamoli ne u velikim gradovima koji bi malte ne svakodnevno trebali biti u komunikaciji sa domovima zdravlja i osiguravati svojim građanima kvalitetnu primarnu zdravstvenu zaštitu. To je sramota gradonačelnika koji nemaju pojma o primarnoj zdravstvenoj zaštiti a ne sustava zdravstvene zaštite. Hvala.
Gospodin zastupnik Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Mršić izrekli ste više netočnih navoda, ne bih polemizirao u ovom dijelu ali isto ste rekli da se ovim Zakonom ignorira Ustav. Netočno je, ovo su tehničke stvari koje se rješavaju da bi se unaprijedila zdravstvena zaštita na određenom području, kao što ste rekli što je i obveza. Nadalje rekli ste netočno da ministar i župan nemaju pojma glede zdravstvene gdje što treba kao što je rekao kolega Huška. Pa to je apsolutno netočno, postoji definirana mreža zdravstvenih ustanova i tu je kraj priče. Tu nema puno priče, to je vrlo jasno definirano i zapisano. I kaže nisu sposobni gradonačelnici ili župani za donijeti koncesiju, pa nije točno, sve su županije, 15 županija, niste bili na početku, 15 županija ako će netko žalbu uložiti na određeno područje, tko će to spriječiti, dakle može. A četvrta stvar, što se tiče lokalne samouprave, ona je obvezna doprinositi zdravstvenoj zaštiti, i glede HPV cijepljenja, u svakom slučaju svatko od nas je obavezan da jedinicama lokalne samouprave doprinijeti.
Gospođa zastupnica Karmela Caparin.
Naime, niz netočnih navoda kolege su ispravile, od toga da ne radimo po Ustavu, da jedinice lokalne samouprave... [[Govornik se isključio, ne čuje se.]] Iz vaše rasprave može se jedan zaključak izvesti, a sami ste ga iznijeli, a to je da županije dobivaju novac i na taj način zaradu, znači vi bi htjeli zaraditi. Ne radi se o zaradi, nego se radi o provedbi primarne zdravstvene zaštite i na razini cijele županije, ovdje je po vama problem jedan što je županija osnivač svih tih ustanova. Moralo bi se zaista puno Zakona promijeniti da ovo vaše provedemo. Ali cilj je svima nama da svi građani imaju jednaku zdravstvenu zaštitu bili oni na području većeg grada ili u manjoj općini, samo je pitanje vas koliko ćete biti sposobni surađivati sa županijom.
Replike. Gospodin zastupnik Dragutin Lesar.
Kolega Mršiću vi ste dobro ukazali na činjenicu da kada je primarna zdravstvena zaštita u pitanju odgovornost za to stanje državna vlast svaljuje na lokalnu i regionalnu samoupravu, a zasluge se pripisuju isključivo Ministarstvu, naročito oko reforme. Sada opet popravljamo jedan zakon birokratske naravi, a pacijentima je potpuno svejedno da li će primarna zdravstvena zaštita biti u zakupu, koncesiji, a domove zdravlja u onome obliku kao što ga sada Europa uvodi, smo do kraja uništili od njih učinili birokratske, administrativne ustanove i ništa više. Ono što je bitnije za pacijente i građane ove zemlje, ima li dovoljno liječnika primarne zdravstvene zaštite? Što znači mreža ako ona nije popunjena. Našom mrežom ambulanata koja nije popunjena. Ljudi se žale da lutaju od liječnika do liječnika i nemaju se gdje zapisati jer nema dovoljno liječnika primarne zdravstvene zaštite, a da sada dođemo do teme pedijatara, kako je popunjena mreža pedijatara, što je sa ginekolozima, ima li dovoljno ginekologa da žene mogu odabrati i birati ne samo po broju nego i kvaliteti. I sada umjesto da raspravljamo i da Ministarstvo se dođe pohvaliti da je napravilo reviziju mreže i popunilo mrežu moramo popravljati njihov loš prijedlog, od prošli puta da je negdje zapelo. I sada bi pacijenti trebali biti sretni što više nije zakup nego koncesija, a mreža ostaje nepopunjena i pacijenti lutaju od liječnika do liječnika. Majke s djecom traže pedijatre, a žene ginekologe. I hvalimo se velikom reformom pravosuđa, koncesija, bravo. Općine, gradovi, županije su odgovorne jer ne izvršavaju svoje obaveze, a ministarstvo ... zaslužni za uspješnu reformu. Živjeli.
Hvala lijepo. Isteklo vam je vrijeme. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Mršić. Izvolite.
Pa kolega Lesar ja se čudim vašem čuđenju a posebno smo to vidjeli iz ispravaka netočnih navoda. Dakle, kolegama iz vladajuće većine je sasvim svejedno što u zakonu piše. Oni misle da u Ustavu može pisati što god se želi, a da njihova virtualna organizacija zdravstva je takva da je evo to sve dostupno svim građanima na području RH, pa samim time bi mogli ukinuti Ustav jer je on apsolutno nepotreban. Mi bi kao gradonačelnici malih, velikih gradova, općina trebali ići tamo pitati, moliti ne znam što prikupljati informacije, iako nam u Ustavu da je to naša ovlast, a ovlast znači da snosimo odgovornost, ali Vlada imamo neka prava u odlučivanju, u planiranju, u izvještavanju, u dogovaranju, u nečemu što ide za tim zdravstvenim sustavom. Jel. Pa samim time i politika upravljanja ljudskim potencijalima, a jedan od najvećih problema RH o čemu sam ja govorio prije godinu dana u ovom Saboru, već jeste nedostatak liječnika i to liječnika koji završavaju fakultet, a posebice specijalista. Danas u Hrvatskoj nedostaje više od 80 timova pedijatrijskih timova i govoriti o populacijskoj politici, a imati takvu primarnu zdravstvenu zaštitu za djecu u Hrvatskoj je potpuno apsurdno, pa pomalo i nemoralno. Ali sam siguran kada bi gradovi veliki ostvarivali pravo iz Ustava o primarnoj zdravstvenoj zaštiti, da bi upravljali ljudskim potencijalima, motivirali, stipendirali, poticali da se ide studirati isto kao što bi motivirali da se u gradove dolazi završeni liječnici i specijalisti u primarnu zdravstvenu zaštitu ili na rad u bolnicama. Nažalost, isključeni smo iz procesa odlučivanja.
Hvala lijepo. Isteklo vam je vrijeme. Replika, uvažena zastupnica Antičević. Izvolite.
U svojoj raspravi pozivate vladajuće da se vrate izvorištima, da se vrate osnovnim odredbama Ustava koje jamči građanima na primarnu zdravstvenu zaštitu i obvezama i ovlastima jedinica lokalne samouprave u oblasti primarne zdravstvene zaštite. Ja mislim da vi od ove vlasti previše tražite, jer oni sami kažu da vidite, iako su u tim reformskim zahvatima inkorporirali suglasnost ministra za davanje koncesija koje se pokazalo kao kamen spoticanja i jednostavno nešto što odugovlači i komplicira čitavu stvar, pa sami govore u obrazloženju ovakvog prijedloga zakona da je praksa pokazala da provođenje opisane procedure je zahtjevno, složeno i vremenski dugotrajno, što god treba za građane napraviti ono što im po Ustavu i zakonu pripada, to je za vlast dugotrajno i složeno. Kada treba udariti harač tu su onda majstori kakvih nema. Također ovdje u obrazloženju se kaže da su žalbe su podnijeli ponuditelji na području 7 županija. I još u srpnju tvrde da još po toj žalbi nije okončan postupak. Pa tko molim vas odlučuje po žalbi? Pa vi odlučujete po žalbi i još opravdanje nama govorite da nije odlučeno pod tim žalbama. Nadalje, recite vi meni molim vas, kako komentirate to da nisu podijeljene koncesije i za to optužujete neke druge, jedinice lokalne samouprave bez obzira gdje ima i poteškoća takve naravi. ali intencija je bila upravo to da 70% poslova obavlja primarna zdravstvena zaštita, a 30% bolnica. Vaš uspjeh velikog reformskog zahvata imamo to da sada bolnice obavljaju 61%. To je vaš red u zdravstvenom sustavu odnosno red je samo gdje pacijenti čekaju da dođu na red.
Hvala. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Mršić. Izvolite.
Dakle, u potpunosti se slažem s vama. Primarna zdravstvena zaštita kao i lokalna samouprava mora biti najbliže građanima. I logično je dakle da onome gdje je primarno taj prvi susret sa liječnikom bude u prostoru gdje on ostvaruje ili realizira neke svoje druge potrebe. Zato oni koji su pisali Ustav i jesu upisali u Ustav da se to radi u lokalnoj samoupravi. Pa nije to napisano u Ustav jer eto baš je falio jedan red nadležnosti općina i gradova. Napisano je to u Ustav zato da bi građani mogli ostvariti to svoje pravo na zdravstvenu zaštitu. Ali to svoje pravo oni danas ne mogu ostvarivati iz cijelog niza razloga. Jedan od razloga naprosto zato što o tome gdje će, kako će biti organizirana primarna zdravstvena zaštita, o tome kako će se financirati, gdje će se alocirati sredstva ne odlučuje lokalna samouprava, nego odlučuje područna regionalna po diktatu ministarstva. Jer vi danas imate situaciju da čak niti županije ne mogu nabaviti opremu koju bi trebale moći nabaviti, nego to mora sve ići preko Ministarstva zdravstva, isto kao što nisu poznati kriteriji gdje i kako se nabavljaju skupi uređaji kao što su primjerice magnetske rezonance. Pa onda imate situaciju da negdje dođe, a nema potrebe, a tamo gdje ima potrebe ne dođe. Ili imate županije kao što je primjerice moja da čak smo za CT morali imati humanitarne akcije kako bismo skupili sredstva i kupili CT uređaj. Dakle, ako zdravstvena zaštita svima mora biti jednako dostupna, onda i građani moraju znati na što mogu računati kao što i zdravstvene ustanove i njihovi osnivači moraju znati po kojim kriterijima javno, jasno, transparentno i pod jednakim uvjetima se raspodjeljuju sredstva.
Zahvaljujem. I replika uvaženi zastupnik Jurjević. Izvolite.
Kolega Mršić govorili ste o centralizaciji, to je zaista ogroman problem. Nažalost, Hrvatska je uništila izvanrednu ideju Andrije Štampara upravo na području Hrvatske su bili prvi domovi zdravlja i ono što se danas tu dešava je izazvalo teške posljedice. Pritisak na bolnice itd. Ali ako uzmete ja ću vam reći samo situaciju u Splitu. U Splitu broj postelja u Kliničkom bolničkom centru na tisuću stanovnika je 3,3, u Zagrebu 5,7. Ukupan broj postelja u Splitu na tisuću stanovnika ukupno je 4,1 u Zagrebu 8,5. Dakle, u Splitu konkretno je strahovit pritisak na bolnice, na KBC. Imate prepolovljen broj kreveta u odnosu na Zagreb. To je jedna vrsta centralizacije. A istovremeno ukupan broj osiguranika na jednog doktora medicine u Splitu je 955 u Zagrebu 481. Dakle duplo veći pritisak u Splitu broja osiguranika na jednog liječnika, broj postelja je duplo manji, primarna zaštita je devastirana i sve hrli prema bolnici što ne bi trebalo ići i zaista ste u pravu kad kažete da lokalnoj samoupravi nije omogućeno da ona riješi. Mislim da je to prije svega ono što ste vi spominjali, članak 134. Ustava, a kad o ovome govorite kao što smo mi u Splitu progovorili onda vas napada ravnatelj kliničkog bolničkog centra najtežim ideološkim kategorijalnim bombama i šta ja znam…
Hvala lijepa. Vrijeme vam je isteklo.
Kolegica Caparin je govorila o jednakom pravu svih na zdravstvo i to nam treba biti cilj.
Hvala. Hvala lijepa. Idemo dalje sa raspravom. Na redu je uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Evo ova rasprava koja se otvorila ovim da kažem Mršićevim razmatranjem i ustavnih odredbi, a u svezi onoga što se odnosi na zdravstvo otkriva ili otvara više pitanja. Naime, očito da postoji problem dakle centralizacije odlučivanja i novca i decentralizacija obveza u zdravstvu. Kada se govori o primarnoj zdravstvenoj zaštiti, o sekundarnoj zdravstvenoj zaštiti onda je rečeno ovdje da je došlo do inverzije. Dakle, ono što bismo očekivali i što je bila nekada davno ideja Andrije Štampara da primarna zdravstvena zaštita dakle preventiva nosi najveći teret zdravstvene zaštite stanovnika, zato su bolnice kako se i zovu sekundarna zdravstvena zaštita. U ovoj našoj državi ovakvom politikom koja je počela još '93. godine ne bih spominjao periode kao što ovdje netko voli razmatrati, ovo je bilo 2001., ono je bilo 2003., dovedeno do toga da se definitivno rastočila primarna zdravstvena zaštita. Pogledajte polipragmaziju i praksu, ajde pogledate kako izgleda Dom zdravlja Zagreb i što on ima od funkcija. Ima upravu i ima ljekarnu. I što još? Ajmo pogledati druge domove zdravlja, tzv. domove zdravlja, to sad mogu slobodno reći domovi zdravlja tzv. Što je ostalo od njih ovakvom politikom? Netko je ovdje, Kotromanović, spomenuo zdravstvenu skrb branitelja pa se onda netko vraća na odluke iz 2003. godine. Ne branim ja nikoga. Ajmo se vratit na turska vremena kad su naši branitelji išli na liječenje u Beč, u inozemstvo. Pa jesmo dotle došli da spominjemo što se dogodilo. Pa osam godina ste gospodo ovdje na vlasti, imali ste osam godina za ispravke, za popravak, za poboljšanje nečega što se zove zdravstvena zaštita. I dokle smo dogurali? Jednostavno ova jedna administrativno, birokratski, tehnički prijedlog zakona je samo jedan novi korak kojim se ide na rastakanje dalje primarne zdravstvene zaštite i onda upotrebljavamo riječi kao u poljoprivredi. Je li zakup ili koncesija, je li koza ili rog. Što to za pacijenta znači, to je pitanje. Sad postoji sedam županija gdje su bile pritužbe, postoji još 2300 neriješenih zahtjeva za koncesijama. Tko ih treba riješiti? Centralizacija je odlučivanja, centralizacija je novca, a decentralizacija obveza. Pa izgleda da ne izvršava onda ni ovi dolje ako je 2000 neriješenih koncesija, a ovih imamo žalbene postupke. Gdje je zapelo, što je bilo, zakup ili koncesija. I na kraju krajeva, što mi to želimo sa našim zdravstvenim sustavom, što je uopće zdravstveni sustav, kome on služi: pacijentu, koncesionarima, zakupcima, kome? Je li on treba biti profitan ili neprofitan, dajmo da već jedanput definiramo to. Je li to uvod u koncesioniranje bolnica, sekundarne zdravstvene zaštite? I Češka je probala, vidjela je žaba kako se konj potkiva pa i ona poželjela pa onda propao zdravstveni sustav u Češkoj. A mi ovdje spominjemo Francusku, Njemačku, ne znam ni ja što. Ma jesmo li mi na stupnju, imamo li mi broj liječnika, imamo li standard koji ima recimo Češka koja ima 500 stanovnika po jednome liječniku, jedan Izrael ima još i manje. Koliko mi imamo? Gospodin državni tajnik najvjerojatnije zna koliko je naš standard. I mi uvodimo nešto, rekao sam, po principu vidjela žaba gdje se konj potkiva pa i ona poželjela koncesiju, daljnju privatizaciju, zapravo drugim riječima privatizaciju i onda imamo domove zdravlja koji su rascjepkani na, jedni imaju medicinu rada, drugi nemaju, jedni idu tražiti pacijenti da im se da produžiti vozačka dozvola u Đakovu zato što ne postoji npr. u Našicama. Jedni odlaze u, patronaža jedna pokriva teren drugi jer jedni imaju patronažu, drugi nemaju patronažu, jer nije ni obveza imati. Stomatološka služba postoji u Slavonskom Brodu, ali ne postoji recimo u nekom drugom bližem mjestu. Nijednoga stomatologa nema pripravnoga službeno od 15 sati do 7 ujutro na području Brodsko-posavske županije. … [[Upadica se ne razumije.]] A jel? Pa čija je županija gospođo, vaša. Županija je vaša, da. Da, vaša je. Gdje su specijalističko-konzilijarne službe, 80 pedijatara nedostaje u Hrvatskoj. Koliko nedostaje stomatologa koliko ginekologa, a da ne govorimo kasnije nije riječ ovdje o sekundarnoj zdravstvenoj zaštiti gdje su ostale specijalističke službe. Uvodit ćemo liječnike, imamo primjere u Požegi već, da kažem u … [[Govornik se ne razumije.]] , da me ne bi netko krivo shvatio, da ne govorim diskriminatorski prema kolegama. Dakle jedna polipragmazija, jedna šarolikost u Hrvatskoj vlada umjesto jedna uređenost, da se to napokon ide na korist pacijentu, na korist zapravo onoga zbog čega uopće postoji zdravstveni sustav. O poliklinici je netko ovdje govorio i zadarskoj posebice ili poglavito. Imamo i primjer brodske poliklinike koja isto čeka zatvaranje financijskog aranžmana za izgradnju poliklinike, ali to je doduše u sklopu bolnice u Slavonskom Brodu pa ne bih o tome govorio. Ja se nadam da će ministarstvo jer ono odlučuje napokon potpisati i naći novce za tih 10 milijuna kuna koji navodno nedostaju. Kada se govori o, još ću se vratiti malo na zaštitu, zdravstvenu zaštitu i socijalnu branitelja naših. Govori se sa ove vaše strane da se jako postoji briga za branitelje, da ne znam tko je gospođa Caparin ili netko govorio. Ali vidite ja sam već dobio niz intervencija ljudi koji mi se javljaju koji kažu da su dobili rješenja da im se ona jadna opskrbnina od 1097 kn rješenjima pred novu godinu od 15. prosinca ukida, ukida im se a da nema poziva za obnovu postupka u smislu toga. I to je briga za branitelje sa tih 1097 kn što opskrbnine kao socijalne kategorije zapravo. Strašno, da strašno. Prema tome, podatak da je umjesto da primarna zdravstvena zaštita brine 70% dakle zdravstvenih problema građanstva taj je sada zbrojka došla u inverziji da ona, da primarna zdravstvena zaštita ima 40% intervencija, a sekundarna 60, okvirno. Ja vas uvjeravam da moja specijalistička, traumatološka ambulanta u bolnici u Slavonskom Brodu kao subspecijalistička ima daleko više pacijenata a radi tri puta tjedno nego li bilo koja zdravstvena, ambulanta primarne zdravstvene zaštite. Što se dogodilo? Zašto je toliki pritisak na bolnice? Zar ne može konce izvaditi niti jedan liječnik u primarnoj zdravstvenoj zaštiti. Hajmo. Nije problem uputnicu i hajmo. Dakle, napravili smo i pravi se ovakvim zakonima i ovakvim rješenjima medvjeđa usluga zdravstvu, a pacijentima zapravo ne ide na dobro. Nekako su sve bolesniji i nekako sve više trebaju usluge sekundarne zdravstvene zaštite odnosno bolnice. Dokle će tako vidjet ćemo. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo dva ispravka netočnih navoda. Prvo je uvažena zastupnica Karmela Caparin. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Ima niz netočnih navoda. Uglavnom njegovim, jedan od netočnih navoda je puna primarna zdravstvena zaštita se rastače, idemo dalje na rastakanje zdravstvene zaštite. Čemu služi ovaj sustav, čemu zdravstvena zaštita. Iz svega toga ja se pitam kolega čemu služite vi kao doktor u ovoj zdravstvenoj zaštiti nakon ove vaše rasprave. Netočno je da se rastače. Ne možemo se vratiti natrag, pa čak ni natrag na vrijeme Andrije Štampara. Od Andrije Štampara može se učiti, ali na ono vrijeme ne može se vratiti. A vi, ja jako dobro učim i nemojte mi dobacivati. Dopustite mi da govorim [[Upadica Jarnjak: Ne dobacivati iz klupe! Ne dobacivati iz klupe, molim vas.]] A mi gospodine ne možemo se vratiti na. Ispravljam netočan. Ne možemo se vratiti natrag na vrijeme, neću ga više gledati jer mi dobacuje a njega ispravljam, na vrijeme gospodina Andrije Štampara. Od njega možemo učiti. Cijela Europa radi koncesiju i pokazalo se da je to dobro. A ovaj zakon je samo tehničke prirode. I ako je toliki broj liječnika otišao u koncesiju, onda kolega ne može govoriti protiv koncesije.
Hvala lijepa. Vrijeme je isteklo. Vodite računa o vremenu. I ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Grubišić, izrekli ste više netočnih navoda. Ja ću se isto osvrnuti na ovaj gdje ste rekli da se ovim zakonom ide na rastakanje primarne zdravstvene zaštite. To je netočno. Ovim zakonom se ide dakle do kraja provesti ovaj postupak koncesija. To je jasno i o tome smo svi raspravljali dalje. U drugom dijelu ide se regulirati radno-pravni status onih kolega koji se nisu odlučili za koncesiju. Ima ih negdje oko desetak posto i to je Bogu hvala u redu. I sad kažete u tim okolnostima da nije se lijepo prisjećati nekih vremena. A ja pamtim dragi kolega gdje su ti isti liječnici, naše kolege u vremenu od 2000. do 2003. dobili radnu obavezu. Ja pamtim vrijeme kada su u tome vremenu medicinskim sestrama bile smanjivane plaće. Jel' tako? Bile smanjivane. I onda pitate se čemu služi zdravstvena zaštita. Zdravstvena zaštita služi osiguranju kvalitetne i dostupne zdravstvene zaštite za svakog našeg građanina i po kojim parametrima, pokazateljima smo na visokom 25 mjestu u Europi. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. I imamo jednu repliku, uvažena zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Počeli ste i završili svoju raspravu i to kao liječnik pitajući se dokle smo dogurali i ustvrdili kako se ide na rastakanje primarne zdravstvene zaštite s jedne strane, a s druge strane centralizacija. I zaista, ne treba biti liječnik, a jednako tako ni pacijent da vidimo da je ovo točno što ste izrekli i da je naše zdravstvo bolesno. Teško je bolesno i te bolesti umjesto da se liječe one ovakvim nečinjenjem i neradom ministarstva i čitave Vlade metastaziraju. Kada se vidjelo da ne idu koncesije što je radila Vlada dvije godine. I sada ovaj prijedlog zakona naziva tehničkim. Iza toga stoje bolesnici, ljudske sudbine, čitave obitelji, a vama su to tehnikalije, odnosno ne vama odnosno vladajućima. I to je nešto što je apsolutno nedopustivo. Moram reći i osvrnuti se na problem o kojem ste također govorili davanja specijalizacija i nedostatka specijalista. Kako se oni dijele, molim vas u Hrvatskoj? To je i dalje rak rana i područje korumpiranosti najveće razine. Naime, u gradu Zadru od '45. godine nikada ni jednoga trenutka nisu bila djeca bez pedijatra, nikada. Da bi sada nakon vaše uspjele reforme kako se volite dičiti moraju liječnicima pedijatrima koji su ostvarili pravo na mirovinu biti produljivan taj radni odnos samo kako ne bi grad Zadar molim vas ostao bez pedijatra. Grad Zadra nema pedijatre, ali ima specijaliste kojim ste vi davali specijalizaciju po babu i po stričevima koji su nepotrebni, odnosno kojih ima višak. A liječnika pedijatara nema. To je vaša borba protiv korupcije do posljednjeg daha.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolegice Antičević vi ste zapravo dajući repliku meni odgovorili dijelom i na ove da kažem nemušte replike, odnosno pardon ispravke netočnih navoda gospode iz HDZ-a. Pa jasno je svakome ovdje osim njima, da je naše zdravstvo, odnosno primarna zdravstvena zaštita zbog toga što pacijenti moraju hodati od nemila do nedraga rastočena od '93. godine kako su to oni zapravo zacrtali i htjeli. Ja nemam ništa protiv da kažem prelaska u smislu, dakle privatizacije itd. Ali moralo se voditi brigu o zdravstvu građana. Moralo se voditi brigu upravo o dostupnosti. Ja sam naveo i nekoliko primjera koje niste demantirali gospodo iz HDZ-a. A o tome da se daju u specijalizacije kako se kome hoće, kako tko je podoban to je već tako poznata priča da nema gospođa Antičević o tome što pričati. To je u svim županijama. Dakle, one koje se u transmisiji vlasti potpuno poznato. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Nastavljamo dalje sa raspravom. I na redu je uvaženi zastupnik Dinko Burić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa vjerujem da će biti nešto netočnih navoda, ispravaka itd., ali dobro. Hrvatsko zdravstvo je izgleda najbolje funkcioniralo u ratnim uvjetima. Ja moram evo i s ovog mjesta odati priznanje ratnom ministru hrvatskoga zdravstva prof. Andriji Hebrangu. Ono što je hrvatsko zdravstvo u Domovinskome ratu činilo i učinilo uistinu je svijetao primjer i dobre organizacije, a i nesebičnog zalaganja svih hrvatskih zdravstvenih radnika. No jednako tako kao što prof. Hebrangu pripadaju zasluge za izvrsno funkcioniranje ratnog saniteta, jednako tako je prof. Hebrang najodgovornija osoba za ono što se danas događa sa hrvatskim zdravstvom. Naime više puta je ovdje spomenuto ime uvaženog hrvatskog liječnika, a priznatog i poznatog i u svjetskim razmjerima Andrije Štampara, čovjeka koji je jedan od utemeljitelja Svjetske zdravstvene organizacije i prvi predsjedatelj skupštine Svjetske zdravstvene organizacije u Ženevi 1948. godine. Pa nije moguće da je cijeli svijet prepoznao važnost i ulogu ovog velikana hrvatske medicine, a da je nekome u Hrvatskoj palo na pamet urušavati model koji je itekako dobro funkcionirao. I ovo što govorim ne može se nazvati žalom za bivšim sistemom. Naprotiv. Moramo biti svjesni da i nastankom hrvatske države nismo niti sve promijenili, a niti je bilo potrebe mijenjati ono što je dobro funkcioniralo. A Štamparov model funkcioniranja zdravstvenog sustava u obliku domova zdravlja je jedan od najboljih modela funkcioniranja primarne zdravstvene zaštite koji na i ovim područjima, a i mnogo šire uopće do sada postojao. I ne trebamo bježati od toga da je to bila pogreška. Kolega Mršić je govorio i o tome kako se s ovim načinom, evo čak ugrožavaju i ustavne odredbe, i to je točno, a dok su postojali domovi zdravlja u obliku u kojem su postojali, onda je upravo evo bila zadovoljena rekao bih na najbolji mogući način i ova ustavna odredba o kojoj je kolega Mršić govorio, o odgovornosti, važnosti i mogućnosti utjecaja lokalne zajednice na zdravstveni sustav na svom području. No problemi hrvatskoga zdravstva nastavili su se i nakon ministra Hebranga. Jedan od najvećih problema pojavio se u vrijeme ministra Ljubičića, prethodnika današnjeg ministra dr. Milinovića. U njegovo vrijeme palo mu je na pamet učiniti nešto što nijedan ministar u hrvatskoj Vladi dosad nije napravio, sklopio je i potpisao, i to je trebao učiniti, sa socijalnim partnerima kolektivni ugovor kojim su data zaslužena prava zdravstvenim djelatnicima, ali nije učinio nešto što je bio preduvjet za uspješnu primjenu toga, u državnom proračunu nije osigurao sredstva za to. I dobili smo kolektivni ugovor koji je postao omča oko vrata i zdravstvenim ustanovama, ali na žalost i samim zdravstvenim djelatnicima, jer za poštivanje prava iz tog kolektivnog ugovora zdravstvene ustanove jednostavno nisu imale novaca, počele su poslovati sa sve većim gubicima, i time su dovedena čak i ona temeljna prava zdravstvenih radnika pravo na zasluženu plaću. Obrazloženje koje je čak i pisanom obliku, u to vrijeme sam bio zamjenik župana, i ukazali smo dopisom tadašnjem ministru na opasnost ovog kolektivnog ugovora bez neosiguranih sredstava. Dobili smo pisani odgovor da mi to nismo razumjeli, jer su ta sredstva osigurana u glavarini i u vrijednosti boda. Pa mislim da je to netko napisao ministru, jer ne vjerujem da bi on kao visoko obrazovan čovjek takovo što uopće mogao i pomisliti, a kamoli napisati. Mislim da mu je netko to samo poturio kao dokument i da je to i potpisao. Netko iz ministarstva od niže rangiranih službenika ili namještenika. Taj kolektivni ugovor, dakle trebalo je osigurati sredstva i za regrese, i za jubilarne nagrade, i za božićnice, i za darove za djecu, a sredstava ni od kuda. Ministar Milinović učinio je nešto u stabilizaciji bolničkoga sustava. Mislim da se tu možemo složiti. Ali kad je u pitanju funkcioniranje primarne zdravstvene zaštite, onda se mora reći da ovo ministarstvo današnje je totalno izgubljeno, i kad je u pitanju primarna zdravstvena zaštita, ne samo obiteljska medicina nego i Hitna medicinska pomoć, pa evo i ovo sad što se događa sa Sanitetskim prijevozom mora se prijavljivati, a ne zna se kud će i šta će. Kad je u pitanju Slavonija i Baranja moram reći da se opet nalazimo u specifičnoj situaciji i ja ću postaviti pitanje, nadam se da ćete održati obećanje o vraćanju rodilišta u Đakovo, ali postavljam pitanje također kako je moguće da u našoj Hrvatskoj državi hrvatsko Ministarstvo zdravstva ne želi isplatiti sredstva domovima zdravlja u Belom Manastiru i u Osijeku koje je natjeralo na preuzimanje nakon mirne reintegracije svih djelatnika koji su tada tamo bili zatečeni, a da nisu osigurana sredstva za njihove plaće. I da su i dan danas se ti domovi zdravlja tuže sa našim vlastitim ministarstvom. To je na sramotu i tog ministarstva, ali i rekao bih i cjelokupne hrvatske Vlade. Kad je riječ o odgovornosti županija onda moram nešto još posebno podvući. Županije jesu odgovorne za zdravstvene ustanove i za njihovo poslovanje i za pokrivanje gubitaka, ali nemaju nikakvog utjecaja u procesu ugovaranja sa HZZO-om. I jedno od najvećih problema u zdravstvenom sustavu je upravo HZZO. Ustanova koja ima apsolutni monopol, koja ugovore daje po principu uzmi ili ostavi. Ustanova koja kao da postoji sama za sebe, plaće svojim djelatnicima isplaćuje do 5-og u mjesecu, a plaće zdravstvenim ustanovama kasne, pa rekao bih u gotovo nemjerljivim razmjerima. Pogotovo, i kako u primarnoj, a pogotovo za specijalističko-konzilijarnu zdravstvenu zaštitu. I Slavonija i Baranja, na kraju još samo, ima još jedan poseban problem također kad je u pitanju nedostatak liječnika. Nedostaje liječnika svih profila, ali pitao bih državnog tajnika kako je moguće, gospodine državni tajniče, da
Vrijeme vam je isteklo.
Evo, završit ću sa pitanjem, kako je moguće da u Slavoniju i Baranju nije došla niti jedna specijalizacija iz ortodoncije i da trenutno nemamo ortodonata, da dvije ulice u Zagrebu imaju više ortodonata nego cijela Slavonija i Baranja?
Hvala lijepa. E sad imamo 3 ispravka netočnog navoda i 3 replike. Prvo je ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Karmela Caparin. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega se uopće nije držao današnje teme, ali ispravila bih njegov navod kojim okrivljuje prof. Hebranga za njegovo vrijeme dok je bio ministar da nije osigurao sredstva za poštivanje kolektivnog ugovora. Potpuno netočno! U to vrijeme ja sam bila ravnatelj Opće bolnice u Bjelovaru, imala sam limit s kojim sam mogla isplatiti i plaće, dakle i sve ono što je pisalo u kolektivnom ugovoru. Ovisilo je o vama ravnatelju da li ćete biti sposobni i kako organizirati posao,kako organizirati službu, nabavu, kako organizirati lijekove. Dakle, sve je u sposobnosti bilo ravnatelja. Ali sredstva su bila osigurana i nije bilo liječnika niti osobe da nije u to vrijeme dobila plaću i da se nisu poštivale odluke kolektivnog ugovora.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Burić je izrekao više netočnih navoda, ali je jedan i točan izrekao. Rekao je da će biti ispravaka netočnih navoda. A netočno je rekao dakle da je glede potpisivanja kolektivnog ugovora stvorena omča oko vrata zdravstvenog sustava i da nije ispoštovan. Netočno, kolegica Caparin ga je ispravila u tom dijelu tako da se ne bih ponavljao. A drugo da je ministar Milinović izgubljen glede funkcioniranja primarne zdravstvene, a poglavito hitne medicine. Pa morali ste pratiti kolega dragi da u projektu reforme zdravstvenoga sustava stoji reforma hitne medicine i ovih dana svjedočimo dakle i osnivanju Zavoda za hitnu medicinu po županijama, nabava sanitetskih vozila itd. Dakle, u okolnostima kada su bili gubici zdravstvenog sustava 2 milijarde godišnje, kada se stabilizira zdravstveni sustav to je dakle stvaranje okolnosti i uvjeta da može zdravstveni sustav funkcionirati i da nam naravno pruži adekvatnu zdravstvenu zaštitu. Hvala.
Hvala lijepa. I ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Suzana Bilić Vardić. Izvolite.
Hvala lijepa. Iz kolegine rasprave ne mogu razabrati iz kojeg sustava dolazi osim stranke kojoj pripada pa mi nije jasno kako može govoriti o kašnjenju plaća u bolničkom zdravstvenom sustavu o čemu nema ni govora. I kolega, ali ono sa čime se mogu s vama dijelom samo složiti jer i ja sam iz Slavonije koja nema ortodonata, je činjenica da nije istina da u Hrvatskoj nema specijalista nego je očito činjenica da nisu dobro raspoređeni.
Hvala lijepa. Imamo 3 replike. Prvo je uvaženi zastupnik Boro Grubišić, izvolite.
Hvala lijepo. Radije bih replicirao gospođi Suzani Bilić Vardić da ona rasporedi pošto je u Upravnom vijeću bolnice specijaliste, a i raspoređuje ih jel', ali prije svega bih se osvrnuo replikom na mog kolegu Dinka Burića koji je rekao da je u ratu zdravstvo funkcioniralo vrlo dobro, ako ne i odlično. Točno je da je zdravstvo u ratu funkcioniralo odlično, točno je da su ljudi bili s entuzijazmom i elanom radili svoj posao u ratnim bolnicama, u domovima zdravlja i svugdje gdje su bile formirane ratne bolnice. Točno je i to da sam imao radnu obvezu, mogu reći s ponosom, a ne kako netko ovdje insinuira ne znam radna obveza kao nešto ružno jer sam po toj radnoj obvezi sa 30 kolega još bio u BiH doslovce u Žepču 3 mjeseca u komadu za razliku od mnogih vas koji ste sjedili ovdje u Zagrebu i drugdje sakrivali se po '94. godine. Dalje, gospodin Burić je govorio o tome da zapravo Ministarstvo zdravstva nije ni spoznalo s obzirom na plaćanja i ugovore, nije ni spoznalo da je nastupila mirna reintegracija cijele Baranje, a zatim i dijela Podunavlja i da to nije uvaženo, a u smislu dakle decentralizacije sredstava iz ministarstva, dakle iz države prema županiji koja dalje distribuira ta sredstva na domove zdravlja i ostale zdravstvene ustanove, a tu se posebice to odnosi na Vukovarsko-srijemsku i Osječko-baranjsku županiju. Dakle, za nekoga je reintegracija odavno nastupila 01.01.'98., a za nekoga očito i nije. Poglavito kada treba izdvojiti novce za ova područja koja su danas područja od posebne državne skrbi. Slavonski Brod je u vrijeme rata
Vrijeme. Isteklo vam je vrijeme.
Da, da. Bio najveća ratna bolnica u to vrijeme i ljudi su radili s elanom i entuzijazmom.
Hvala lijepa.
Nakon toga sve se promijenilo zahvaljujući politici i vođenju politike u bolnici.
Hvala lijepa. Vrijeme vam je isteklo. Hvala lijepa. Na redu je replika, uvaženi … [[Upadica se ne razumije.]] Niste digli ništa. Na redu je uvaženi zastupnik Zdenko Franić, replika. Izvolite.
Kolega Burić spomenuli ste da je javno zdravstveno jedan od najuspješnijih modela. Ja bih se usudio reći da je doktrina javnog zdravstva Andrije Štampara najuspješniji model javnoga zdravstva i vjerojatno najspektakularniji izvozni proizvod Republike Hrvatske svih vremena po kojem se danas ravnaju mnoge zemlje koje premašuju milijardu stanovnika, Indija, Kina. Interesantno je da smo mi to uspjeli kao autori putem doktora, profesora, doktora, akademika Andrije Štampara dobrim dijelom uništiti. Kao poluga javnog zdravstva djeluje institut za medicinska istraživanja i medicinu rada. Drugi najveći institut u Republici Hrvatskoj, ali interesantno da je u ovom modelu i on isključen kao davatelj tercijalnih zdravstvenih usluga a u Hrvatskoj nema nikoga tko bi bio osposobljeniji od IMI-a. Sjetimo se trovanja olovom baš u Slavoniji vezanog uz onu papriku, pa uz neke tzv. prirodne pripravke svi ti ljudi su završili na odjelu instituta za medicinska istraživanja i medicinu rada, uspješno dijagnosticirani i izliječeni. No, sada je to uništeno, toga više nema. Samo još jedan mali primjer kako je došlo do devastiranja zdravstvene zaštite u Republici Hrvatskoj.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Dinko Burić. Izvolite.
Zahvaljujem. Točno je ovo što ste rekli, a da je tome tako možda najbolje svjedoči i definicija zdravlja koju je postavio upravo dr. Štampar a koja i danas vrijedi, da je to stanje i fizičkog i psihičkog i socijalnog blagostanja, a ne samo odsustvo bolesti. A kada o tome govorimo što smo učinili sa njegovim modelom onda se može reći da je gotovo nevjerojatno da smo uspjeli to urušiti i meni se čini da je to bila jedna od prvih rasprodaja Hrvatskog nacionalnog blaga nakon osamostaljenja Hrvatske države. I još samo da kratko kažem vezano za kolektivni ugovor, ono je i dalje omča oko vrata, a gospođi Suzani VArdić bih rekao, vi ste rekli da ne znate odakle dolazimo, ja ne znam gdje vi živite, jer vaša plaća dolazi redovito a pitajte da li dolazi redovito zdravstvene djelatnike, pogotovo one privatne zdravstvene djelatnike u specijalističko-konzilijarnoj zdravstvenoj zaštiti.
Hvala lijepa. Imamo dalje repliku, uvažena zastupnika Biljana Borzan. Izvolite.
Poštovani dr. Burić govorili ste o entuzijazmu koji je bio na snazi za vrijeme rata i to je zaista potrebno bilo u tim danima, no ja bih rekla da na žalost zdravstveni sustav i dan danas ne počiva na dobrim zakonima i dobrim inicijativama od strane vlasti nego i dalje isključivo na entuzijazmu zdravstvenih radnika. Mislim da je potrebno da se njima na neki način zahvali i čestita kao i pacijentima koji imaju strpljenja. Ja sam neki dan imala priliku razgovarati sa kolegama iz primarne zdravstvene zaštite i zapravo me šokiralo do koje mjere su oni spremni eskivirati naputke koje dobivaju iz Ministarstva da ne bi oštetili svoje pacijente. Dakle, da zadovolje nekakvu formu koja se od njih očekuje, a da pacijent dobije sve što mu pripada. MI se ovdje danas hvalimo da je Hrvatska na 25. mjestu po kvaliteti zdravstvene zaštite, no na žalost to je tako, unatoč onome što vladajući serviraju u zdravstvenoj zaštiti odnosno zbog entuzijazma zdravstvenih radnika.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Dinko Burić. Izvolite.
Velikim dijelom je točno ovo što ste rekli, a kao dokaz tome možda je najbolje prisjetiti se državnog proračuna za 2011. godinu, kakav odnos ovo Ministarstvo i ova Vlada Republike Hrvatske ima prema zdravlju svojih građana, najbolje govori činjenica o tome da je u ovoj godini na razdjelu Ministarstva zdravstva došlo do smanjenja proračunskih sredstava u odnosu na prošlu godinu za 700 milijuna kuna. Možda je to za vas u Ministarstvu zdravstva bio mali korak u natrag, ali budite uvjereni da je to bio veliki korak unatrag u pravima i mogućnosti ostvarivanja zdravstvene zaštite za Hrvatske pacijente.
Zahvaljujem. Završno državni tajnik uvaženi Jurković, državni tajnik u Ministarstvu zdravstva.
Zahvaljujem se gospodine predsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici. Naime, bilo je dosta rasprave, rekao bih prije o zdravstvenom sustavu nego o ovim zakonskim prijedlozima, pa ću pokušati biti veoma kratak i krenuti redom. Naime, što se tiče mreže hitne medicine, napomenuo bih uvaženoj zastupnici da nije u pitanju samo donošenja mreže, timova hitne medicine koja će usput budi rečeno biti donešena do kraja mjeseca, prijedlog je gotov a upravo je u tijeku usuglašavanje sa lokalnom zajednicom, dakle usuglašavanje u zavodu za hitnu medicinu sa predstavnicima gradova i županija. Ja se uistinu nadam da će do kraja ovoga tjedna taj postupak biti gotov i da ćemo najkasnije do kraja idućeg mjeseca donijeti mrežu. U tijeku je osnivanje 7 zavoda za hitnu medicinu, Zakon je predvidio da se Zavodi za hitnu medicinu osnuju do 31. 12. ove godine, dakle nakon donošenja mreže i ovi ostali zavodi ja sam uvjeren da će biti osnovani u predviđenom zakonskom roku. Što se tiče koncesija za timove medicine rada. Dakle, napomenuo bih da u Hrvatskoj ima 130 timova medicine rada, zbog spajanja u okviru antirecesijskog programa Vlade Republike Hrvatske, Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje, i Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje zdravlja na radu, mreža još nije donešena ali prijedlog je poslan iz Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje za Ministarstvo zdravstva i nakon dodatnih konzultacija i dorada će sasvim sigurno i ministar donesti i tu mrežu do kraja ovoga mjeseca. Rok je 30. lipnja za raspisivanje koncesija. S obzirom da se radi o 130 timova s obzirom da imamo iskustava iz primarne zdravstvene zaštite, isto tako sam uvjeren da je to sasvim dostatan rok da koncesije u sustavu medicine rada budu raspisane zakonom predviđenom roku. Ovdje dugujem jednu ispriku dakle rekao sam da je bilo na 4 tisuće raspisanih koncesija u RH 30 žalbi. Dodatno smo provjerili, nije 30 nego 17. dakle, toliko onima koji govore da sustav ne funkcionira. Ja uistinu mislim da je to u jednom postupku najmanji mogući broj žalbe. I moram ovdje uputiti odgovor uvaženoj zastupnici koja je bila ministrica pravosuđa, mene uistinu malo iznenadilo da uvažena zastupnica ne zna da žalbe rješava dakle Državna komisija koju imenuje ovo tijelo, ovaj Visoki dom Sabor RH i da Ministarstvo zdravstva ni na koji način ne može utjecati na dinamiku rješenja žalbi. Slažem se potpuno sa uvaženom zastupnicom Adlešič. Ovo je dobar prijedlog, naputak i ministarstvo će sukladno vašem prijedlogu uputiti jedan naputak županima, da se uspostavi suradnja sa gradonačelnicima i načelnicima, poglavito sa gradonačelnicima velikih gradova jer oni uistinu moraju aktivno sudjelovati u planiranju, evoluiranju i provođenju zdravstvene zaštite na svom području. Naš je prijedlog mi smo to prepoznali, slažemo se s tim, naš je prijedlog bio da se to funkcioniranje osnaži kroz savjete za zdravlje. Savjeti za zdravlje evo sada smo dobili i taj podatak su osnovani u svim županijama i ja se uistinu nadam kroz ovaj dodatni naputak županima koji ste predložili, a kažem Ministarstvo zdravstva će ga u najhitnijem roku i proslijediti svim županijama i dati takve naputke i kroz ovu instituciju Savjeta za zdravlje ja se nadam da ćemo potaknuti na ovu suradnju, jer odnos lokalne samouprave i područne samouprave uistinu smatram nužnim, suradnja na području zdravstvene zaštite je nužna, ona je neizbježna, dobra suradnja župana, načelnika i gradonačelnika je nužna za provođenje poglavito sustava primarne zdravstvene zaštite, jer sustav koncesija je dodatni iskorak u decentralizaciji zdravstvenog sustava i u onom što članak Ustava i predviđa, a to je da primarna zdravstvena zaštita jest na nivou područne samouprave ili lokalne samouprave. Jel kao što znate ovim novim zakonom koncesije raspisuju jedinice područne uprave. Ovdje uistinu ne mogu raspravljati o tome da li su pojedini članci zakona u skladu sa Ustavom, ali ja podsjećam uvažene zastupnike da smo mi u reformi zdravstvenog sustava dobili pozitivno mišljenje i Ureda za zakonodavstvo Vlade RH kao i Odbora za zakonodavstvo Sabora RH. A uvaženog zastupnika Mršića bih još jednom podsjetio na članak 135. koji je on navodio ali samo u dijelu, dakle prvi stavak. Ali drugi stavak tog članka kaže isto tako da su jedinice područne ili regionalne samouprave obavljaju poslove od područnog ili regionalnog značaja, a osobito poslove koje se odnose na školstvo, zdravstvo, prostorno i urbanističko planiranje. Dakle, jedinice područne i regionalne samouprave. Dakle, ne mislim da je ovakva organizacija zdravstvenog sustava na razini primarne zdravstvene zaštite, ali i sekundarne dakle bolnice su u vlasništvu jedinica područne samouprave neustavna. A još jednom podsjećam da smo na ovakva zakonska rješenja dobili i pozitivno mišljenje i Vlade i Sabor odnosno njihovih ureda i odbora. No međutim, sasvim sigurno da se oko vlasništva uvijek da razgovarati, da uvijek možemo raspravljati oko toga. No međutim, podsjetio bih još nešto uvaženog zastupnika, da RH ima 500 jedinica lokalne samouprave. Ako jedinice područne samouprave ne bi bili vlasnici zdravstvenih ustanova, postavlja se pitanje da li bi organizacija sustava sa 500 zdravstvenih ustanova, dakle ako svaki grad ili općina u RH, svaki gradonačelnik ili načelnik poželi u svojoj, a vjerojatno hoće, poželi u svojoj jedinici lokalne samouprave imati zdravstvenu ustanovu, da li će takva organizacija koja bi podrazumijevala gotovo 500 zdravstvenih ustanova biti racionalne i da li će ona kao takva ispuniti sve one odrednice koje zahtijeva zdravstvena zaštita stanovništva RH i na kraju da li će RH sa svojim gospodarskim potencijalom i da li bi mogla držati tako ogroman institucionalni aparat? Što se tiče POliklinike Zadar odgovor uvaženoj zastupnici. Točno je, Ministarstvo zdravstva je i ove godine predvidjelo dostatna sredstva za završetak Poliklinike Zadar u svom proračunu. Napominjem uvaženim zastupnicima da se radi o investiciji od 150 milijuna kuna. Zašto to govorim? Zato što smo u tijeku provođenja projekta došli do saznanja da postoje bitna odstupanja i od Zakona o javnoj nabavi i od Zakona o građenju i od ugovora koje je potpisalo Ministarstvo zdravstva sa izvođačem i bolnica koja je raspisivala za natječaj za izradu projektne dokumentacije i sa projektantom. O tome smo obavijestili Državno odvjetništvo, postupili smo potpuno transparentno i u skladu s napucima Državnog odvjetništva i prekinuli izvođenje radova na Poliklinici Zadar dok se za to ne stvore formalno pravni uvjeti. Dakle, mislimo da je puno bolje da kvalitetno završimo započeti projekt ali u skladu sa pozitivnim propisima RH, pa ako hoćete i sa programom Vlade RH u okviru borbe protiv korupcije, nego da zbog ishitrenih odluka dođe u pitanje primjena određenih zakonskih propisa i kvaliteta izvedenih radova. Sasvim sigurno da ćemo, napominjem ponovo i sukladno naputcima Državnog odvjetništva nastaviti radove i na Poliklinici Zadar čim se za to stvore valjani uvjeti, a sredstva u proračunu Ministarstva zdravstva za taj objekat su osigurana. Ovdje je bilo postavljeno i pitanje rodilišta Sinj. Napomenuo bih samo da mi, odnosno Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje, financira hladni … [[Govornik se ne razumije.]] cijelo ovo vrijeme, a rodilište Sinj, kao i tri preostala rodilišta u Splitsko-dalmatinskoj županiji je obustavljen privremeno rad u njima iz razloga što nisu ispunjavali elementarne minimalno tehničke uvjete koje propisuje struka. Neka rodilišta nisu imala stalno zaposlenog ginekologa, nisu imala anesteziologa, nisu imala mogućnost operativnog dovršetka porođaja operativnim zahvatom i time je postojala mogućnost da se dovedu u opasnost životi i trudnica i djece. Ministar je upravo iz tih razloga, a kad su se stvorili uvjeti za to, a uvjeti su se stvorili ne zaboravimo da smo samo na 30 ili 40 km od Sinja, dakle u Splitu prošle godine u ovo vrijeme otvorili jedno od najmodernijih rodilišta ne u Hrvatskoj nego u Europi u koju je uloženo 300 milijuna kuna. Dakle ja vas sada pitam uvaženi zastupnici, koja bi to zemlja, koji bi to ministar zdravstva dopustio da se samo na 30 km od takvog novog rodilišta koje ispunjava sve tehničke, prostorne i stručne uvjete da radi jedno rodilište koje ne ispunjava niti minimalne zahtjeve i time da dovodi u opasnost na kraju i građanke i građane Sinja. Ali isto tako, do kraja 3. mjeseca, dakle negdje do 15.3. Ministarstvo zdravstva će raspisati natječaj za uređenje sinjskog rodilišta, u tijeku je izrada projektne dokumentacije, a rodilište će biti otvoreno onda kad se stvore prostorni, tehnički i stručni uvjeti da se tamo može nesmetano odvijati ta djelatnost. Ovdje je spomenut i Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje. Ja bih samo napomenuo da po prvi put Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje nema dug. Sad ovdje govorim i kao predsjednik Upravnog vijeća Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje. Naslijedili smo dug od preko milijardu i 200 milijuna kuna, po prvi put kažem ove godine završni račun će pokazat da Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje gotovo nema duga i to je prilog reformi zdravstvenog sustava i stabilizaciji zdravstvenog sustava u Republici Hrvatskoj. I uistinu, prema mojim podacima i volio bih da mi uistinu konkretno kažete koje su to zdravstvene ustanove, koje su to bolnice, koji su to liječnici primarne zdravstvene zaštite, koji su to domovi zdravlja kojima Zavod za zdravstveno osiguranje nije isplatio bolnicama do 10.-og u mjesecu, a primarnoj zdravstvenoj zaštiti do 15.-og u mjesecu, odnosno za posebne usluge u okviru ugovornih rokova. Dakle, Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje plaća svoje obveze u okviru ugovorenih rokova. Ako se i dogodio neki eksces, ja se kao predsjednik Upravnog vijeća ovdje ispričavam i hitno ću poduzeti sve da se eventualni, napominjem eventualni ekscesi, jer moguće je da se dogodi, ja za njega ne znam, da se u okviru ovih rokova o kojima sam govorio i taj slučaj riješi. Govorili smo i o nedostatku liječnika pa onda samo jedan podatak dopustite, bilo je dosta toga. Dakle ovako, 2003. godine je Hrvatska imala 7993 liječnika i u primarnoj i sekundarnoj i tercijarnoj zdravstvenoj zaštiti, 2009. godine Hrvatska ima 9120 liječnika. Dakle, u proteklih sedam godina učinili smo sve da hrvatski zdravstveni sustav dobije slovom i brojkom 1400 liječnika više. A netko je rekao od uvaženih zastupnika da se i ne treba i ja uistinu se i ne želim vraćat u prošlost, ali moram podsjetiti da je 2003. godine tadašnja Vlada Republike Hrvatske u kojoj je sjedila i uvažena zastupnica bila ministrica koja je postavila ovo pitanje, donijela zabranu zapošljavanja u javne službe, između ostalog i zabranu zapošljavanja liječnika. Prema tome i unatoč tome promijenili smo to nakon 2004. godine i zaposlili u hrvatski zdravstveni sustav 1400 liječnika više. I na kraju, ja vam se zahvaljujem na ovoj vrlo učinkovitoj raspravi. Uistinu zabilježili smo sve, učinit ćemo sve da hrvatski zdravstveni sustav bude još učinkovitiji. Nije slučajno da je hrvatski zdravstveni sustav na 25. mjestu unatoč tome što osnova svakog zdravstvenog sustava je gospodarska podloga. I ja bih podsjetio samo na to da Hrvatska danas troši oko 1000 eura po stanovniku za zdravstvenu zaštitu, da Slovenija troši oko 1500, a da već Austrija troši preko 4000 stanovnika, a mi smo po pokazateljima zdravstvenih ishoda i organizaciji zdravstvene zaštite, a na kraju i zahvaljujući reformi zdravstva ministra Milinovića održali stabilnost takvog sustava koji je unatoč svim nepovoljnim kretanjima koje smo imali proteklih godina i ovoj nepovoljnom gospodarskom temelju koji kažem je uvjet za stabilan zdravstveni sustav, održali i unaprijedili zdravstveni sustav na mjestu koje mu pripada. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo dva ispravka netočnih navoda. Prvi je uvaženi zastupnik Zvonimir Mršić. Izvolite.
Pa ispravio bih netočni navod, dakle prije svega radi se o članku 134., a ne 135. Ustava Republike Hrvatske i drugo, u njemu se nedvosmisleno govori upravo ono što sam ja rekao, a to je da primarna zdravstvena zaštita jest u nadležnosti lokalne samouprave, a ono što je od regionalnog značaja je u nadležnosti županija dakle županijske bolnice su u nadležnosti županija. A to gdje će biti kvartovski doktor hvala Bogu nema nikakve veze sa regionalnom zdravstvenom politikom i o tome treba odlučivati na lokalnom samoupravnom nivou. Dakle, trebate pročitati Ustav oba stavka i vidjet ćete veliku, veliku razliku između primarne zdravstvene zaštite i zdravstva kao regionalne zaštite.
Zahvaljujem. I drugi ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Državni tajnik spominje borbu protiv korupcije u Zadru. Pa nije valjda da u Zadru ima i korupcije? Međutim, nešto drugo je mene zaintrigiralo. Spominjete da je za polikliniku u Zadru osigurano 150 milijuna kuna. Ali koliko je za jednu pulsku opću bolnicu koja se gradi ne znam koliko i nikada ni jedna kuna iz državnog proračuna ne dolazi u ove sredine.
Ovo je ispravak netočnog navoda, a ne replika uvaženi zastupniče. Uvaženi zastupniče šta ispravljate? Hvala lijepa. Moramo ispraviti. Moramo se držati. Hvala lijepa. To ga možete pitati kasnije, ali ne kroz ovaj sustav. Ne može. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se za to steknu potrebni uvjeti.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenoj zaštiti. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Uključimo se. Glasovati. Rezultat. Utvrđujem da je sa 89 glasova za i 8 suzdržanih donesen predloženi zakon.
I prelazimo na točku dva. To je - Prijedlog zakona o zaštiti od svjetlosnog onečišćenja, prvo čitanje, P.Z. br. 699. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona, članak 144. do 150. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za zaštitu okoliša. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Nikola Ružinski, državni tajnik u Ministarstvu zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici. Ovaj prijedlog zakona se donosi ili predlaže sa ciljem zaštite okoliša, jer svjetlosno onečišćenje i svjetlost može biti jedan od pritisaka na okoliš, pritisaka na biljni, na životinjski svijet, na čovjeka, na sigurnost. U pitanju je i energetska učinkovitost i potrošak električne energije za rasvjetu. U pitanju je proizvodnja, u pitanju je zaštita okoliša kod obrade otpada koji je nastao. Dakle, to su sve dijelovi koji su sadržani u ovom zakonu. Ovaj zakon se bavi onečišćenjem koje uzrokuje vanjska rasvjeta. Dakle, vanjska rasvjeta na prometnicama, na javnim prostorima, na željezničkim postajama, lukama, aerodromima, na športskim igralištima, u proizvodnim pogonima koji se nalaze na otvorenom, ali i u dijelu koji su vezani na osvjetljenje spomenika kulture. Načela koja su zastupljena u ovom zakonu su, ima ih nekoliko, a jedna od njih je energetska efikasnost. Ovaj zakon dovodi u pitanje mogućnost korištenja rasvjete koja nije energetski efikasna i predlaže se podržavanje energetski efikasne rasvjete, rasvjete koja je proizvedena na najbolji tehnološki način. U zakonu se govori o opravdanosti rasvjete. Dakle, korist mora biti veća od štete. Optimizacija koja je izuzetno bitna u rasvjeti i ograničenja koja su nužna da bi to onečišćenje bilo minimalno u odnosu na određene situacije u okolišu. Subjekti koji su ovdje navedeni u ovom zakonu koji bi trebali osigurati provedbu zakona su počevši od Vlade Republike Hrvatske, pa sve do operatera do tvrtki koje proizvode do nas građana koji se služimo rasvjetom. Mjere zaštite od onečišćenja. Dakle, ovaj zakon moram reći je u principu tehnički zakon u visokom stupnju i on govori o sustavu provođenja mjera zaštite od onečišćenja. Donošenje uredbe i pravilnika kojeg bi trebali detaljnije opisati, ali isto tako i o mjerama kojima će se zaštititi rasipanje svjetlosti, osvjetljenje noćnog neba, propisuje kontinuirana mjerenja, raspoloživost podataka, zaštite od nisko rasvijetljenih dijelova, propisuje akcijske planove u provođenju ovog zakona. Zakon isto tako obvezuje i proizvođače opreme da se koriste najbolje moguće tehnike. Dakle, da se koriste rasvjetna tijela i sustavi koji troše najmanje energije. I isto tako da se koriste materijali koji su da tako kažem podložni reciklaži ili prijateljski za okoliš i da se omogući uporaba tih materijala. Zakon ne bi bio zakon da ne propisuje i određene kaznene odredbe. Ovdje u ovom zakonu se spominju kazne za one koji ne poštuju zakonske odredbe u visini od 15 do 30000 kuna za odgovornu osobu, a od 50 do 100000 kuna za pravnu osobu koja treba provoditi ovaj zakon. Zakon je predviđen da bi nastupio do 1.7. ove godine. Nakon toga otprilike oko godinu je rok donošenja uredbe i pravilnika i nakon toga pet godina do roka ispunjenja. Dakle, obveze koje su propisane ovim zakonom zamjena postojećih neučinkovitih i okolišu neprihvatljivih rasvjetnih sustava za otprilike 7 godina od danas. Jasno za nove projekte, za nove programe ta obveza teče od dana kad je zakon stupio na snagu. Evo ja bih gospodine potpredsjedniče toliko.
Hvala državnom tajniku na dodatnom uvodnom obrazloženju. Da li izvjestitelji sa sjednica odbora traže? Da. Odbor za zaštitu okoliša, uvažena kolegica Marijana Petir.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče, gospodine ravnatelju, zastupnice i zastupnici. Odbor za zaštitu okoliša Hrvatskog sabora raspravio je na svojoj 44. sjednici održanoj 2. veljače 2011. godine Prijedlog zakona o zaštiti od svjetlosnog onečišćenja koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 7. siječnja 2011. godine. Odbor za zaštitu okoliša temeljem članka 138. Poslovnika Hrvatskog sabora raspravio je predmetni prijedlog zakona kao matično radno tijelo. U uvodnom obrazloženju prof. dr. Nikola Ružinski, državni tajnik u Ministarstvu zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva objasnio je polazište i ciljeve donošenja predmetnog zakona. Među ostalim istaknuo je pitanje utjecaja svjetlosnog onečišćenja na okoliš, prirodu i ljudsko zdravlje. Ali je posebno bitnim istaknuo mjere energetske učinkovitosti koje treba provesti kroz obavezu primjena najboljih raspoloživih tehnika, ali i obavezu primjene odredbi Zakona o jedinicama lokalne uprave. U raspravi koja je uslijedila, a u kojoj su uz članove dobra sudjelovali i predstavnici Zelene akcije i Hrvatskog društva za rasvjetu istaknuta je opravdanost i zadovoljstvo što je predmetna problematika uređuje zakonom. Ukazano je na potrebu znatnih ulaganja u obnovu i modernizaciju infrastrukture, te na moguću neostvarivost prilagodbe u predviđenom razdoblju od 5 godina, isključivo zbog financijskog tereta kojeg bi trebale podnijeti jedinice lokalne samouprave. Dalje niz prijedloga kako bi se predmetni zakon proveo što lakše i sa manjim financijskim naporom za jedinice lokalne samouprave, ali i niz prijedloga kako pomoći hrvatskim proizvođačima da iskoriste priliku prodaje svojih proizvoda usklađenih sa traženim standardima. Ukazano je i na činjenicu da je Fond za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost do sada financirao 165 projekata javne rasvjete vrijednosti oko 140 milijuna kuna, u 147 gradova i općina, sa oko 63 milijuna kuna od kojih je isplaćeno već 40,5 milijuna kuna. Dan je i prijedlog da se kod planiranja razvoja obnove infrastrukture utvrdi stvarno stanje rasvjete, da se odrede fleksibilni rokovi i omjeri potrebnih ulaganja sukladno stanju i financijskim mogućnostima jedinica lokalne samouprave. Rasprava je zaključena stavom da je o svim pristiglim prijedlozima i primjedbama na zakon potrebno razgovarati i pripremiti kvalitetan tekst konačnog prijedloga zakona. Nakon provedene rasprave Odbor za zaštitu okoliša je većinom glasova, sa 7 glasova za i 2 glasa suzdržana odlučio predložiti Hrvatskom saboru donošenje Zakona o zaštiti od svjetlosnog onečišćenja, uz napomenu da resorno ministarstvo sve primjedbe iskazane u raspravi kao i materijalne dostavljene odboru prouči i raspravi, a one koje je ocijenio opravdanima da uvrsti u konačni prijedlog zakona. Hvala lijepo.
Više prijava odbora nema. Prelazimo na raspravu po klubovima. Prvi se prijavio klub IDS-a, i uvaženi kolega zastupnik Damir Kajin. Izvolite kolega.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, uvažena gospodo zastupnici. Da, zakon je apsolutno u redu. Evo to je prva rečenica koju ću kazati, sad smo govorili u klupama. Međutim ja si samo postavljam pitanje da li ovdje postoji, kod ovoga zakona isto recimo neka skrivena namjera. Da, skrivena namjera. Zakon je sjajan, ali da li postoji skrivena namjera. I onaj nesretni zakon, dobar Zakon o bocama na kraju je ispalo da je ta dobra namjera rezultiralo štetom po državu od 600 milijuna kuna, i da je Mladineo u zatvoru. I sad mi dopustite da dovršim. Da je zakon dobar, evo govore mi i ovi dečki koji rade u zvjezdarnici u Višnjanu, i oni sami na tome inzistiraju, i inzistiraju na tome, sad samo da ti spomenem zvjezdarnica u Višnjanu, sad sam si izvukao podatke do 2005. godine otkrila je tisuću 750 asteroida, zadnjeg 20., 21.10.2010., dva kometa, 10 tisuća drugih nebeskih tijela, 13. su najproduktivnija zvjezdarnica u svijetu za otkrivanja asteroida. Neću govoriti koliko ih podupire državni proračun, ali je sigurno jedna, pod navodnicima, možda od najpoznatijih znanstvenih institucija izvan Republike Hrvatske. Ispred njih su NASA-ne zvjezdarnice, ne znam one možda u Moskvi ili Beču, Londonu, ili negdje drugdje. Evo i oni isto inzistiraju na tome da se zamijeni postojeća rasvjeta. I doista, ja bih i sam recimo uveo rok od 1.1.2012. da svaki novi sustav koji će se rabiti u tom javnom sustavu za osvjetljavanje bude, ja ću to nazvati ekološka ta žarulja. Ali isto tako ti novi sustavi su 20, 30, 40 ili 50 ili 100% skuplji od postojećih, i tu razliku između tih starih tijela s jedne strane, i ovih novih neka na sebe preuzme država. Tako je. Tako je gospodine zastupniče, država, i ja mislim da bi to bilo pošteno, jer će to biti jedan ogroman, a kasnije ću reći kako, jer će to biti jedan ogroman trošak za lokalnu samoupravu. Lako je prebacivati teret na jednu pauperiziranu, osiromašenu lokalnu samouprava, ali eto sada neka tu razliku u tim rasvjetnim tijelima snosi država. Svi mi ovdje smo za ovaj zakon, zeleni isto tako, prije sam spomenuo ljude koji rade u zvjezdarnici Višnjan, i oni apsolutno tako, pretpostavljam i građani, ali struja ili javna rasvjeta je jedan od najvećih troškova lokalne samouprava. Prema tome neka joj država pomogne. Kako da država pomogne? Tako da recimo na ove, na ova rasvjetna tijela smanji PDV sa 23 recimo na 10%. Mislim da bi to bilo pošteno, mislim da bi to bilo moguće, i mislim da to ne bi, da to ne bi niti državni proračun jednostavno osjetio. S druge strane ja se bojim da mi ovim zakonskim rješenjima pogodujemo nekim gospodarskim subjektima, nekim monopolistima, itd. Iza svakog našeg zakona stoji neka skrivena namjera. Maloprije sam spomenuo, možda kada dođe na red ovaj sukob interesa pa ću neke druge, onaj zakon o tim bocama kojima smo, ili čijim smo zakonom očistili ceste, ali smo državi učinili štetu od 600 milijuna kuna. Sjajan zakon, ali velika šteta. Znači iza svakog zakona u Republici Hrvatskoj stoji neki uvoznik, stoji neki uspješni gospodarstvenik, stoji neki monopolista. Za te ljude pišu se zakoni, mi u dobroj vjeri ili namjeri te zakone usvajamo, a onda praksa naprosto pokazuje što je bila pozadina usvajanja takvoga jednoga zakona. Da, kako se to radi mogli smo se ovih dana uvjeriti i na tvrtci jednog od ministara. Znači ovaj zakon, nije sporno, treba podržati. Neka svaka nova žarulja recimo bude ekološka, neka ne stvara to onečišćenje, ali problem je što ovdje se kaže u tim prijelaznim i završnim odredbama da bi te žarulje trebalo u cijelosti zamijeniti u periodu od 5 godina. Da li će to biti moguće sumnjam, tko će snositi taj trošak? Uglavnom lokalna. Molim? … [[Upadica se ne razumije.]] Pa nije moguće. Trošak snositi lokalna samouprava. Zašto nije moguće ili je moguće? Samo malo, mislim da je to članak 38., postojeću javnu rasvjetu koja je s tehničkim karakteristikama i tehnologijom u uporabi suprotna po odredbi ovog zakona i provedbeni propis ovog zakona potrebno je zamijeniti ili pravilno postaviti najkasnije u roku od 5 godina, od dana stupanja na snagu uredbe iz članka 15. stavka 2. ovoga zakona. A zakon ćemo mi usvojiti 1. znači ne znam kojega, sada ove godine, uredba će biti donesena u nekom razumnom vremenu, pretpostavljam ne znam par mjeseci ili 6 mjeseci. Znači, to je po meni jedini problem ovoga zakona. Znači ta jedna skrivena namjera, a s druge strane i drakonske odredbe za one sredine lokalne samouprave zapravo koji to, ili poslovne subjekte, ne ispoštuje. Znači za kraj, zakon je u redu, glasat ćemo za. Svako novo tijelo neka bude ekološko,neka država sa smanjenjem PDV-a financira taj jedan projekat, ali bojim se i to će vrijeme pokazati da i ovim zakonskim rješenjima pogodujemo nekom hrvatskom monopolu. Toga se treba plašiti i kroz takvu formu ne trebamo stvarati povlaštene poslovne subjekte jer jedno radno mjesto u jednom monopolnom poduzeću to je 5 do 10 radnih mjesta u poduzećima koja bi se tom djelatnošću inače bavilo.
Hvala lijepo. Imamo sada 3 prijave ispravaka navoda. Najprije uvažena kolegica Mirela Holy, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Pa ja ću ispraviti nekoliko netočnih navoda kolege Kajina. Kao prvo nisu temeljem zakona donesene ove odredbe koje se tiču ambalažnog otpada već temeljem Pravilnika o ambalažnom otpadu i tu bih htjela naglasiti da svi prijepori koji se tiču ustvari fonda proizlaze upravo iz Pravilnika i to će sigurno vrijeme i istraga pokazati. Jer su ti pravilnici upravo ti koji su donijeli takvu veliku štetu. A osim toga šteta koja je nastala u fondu temeljem provedbe Pravilnika o ambalažnom otpadu nije bilo 600 milijuna kuna nego preko 700 milijuna kuna. I tu treba naglasiti da je definitivno način na koji su ustvari posloženi zakoni, Zakon o zaštiti okoliša pa i Zakon o otpadu nisu bili sporni nego su upravo sporni podzakonski akti koje je donosila ministrica, odnosno donose ministri zaštite okoliša i tu treba naglasiti značajnu razliku.
Hvala lijepo. Izvolite uvaženi kolega zastupniče vi ste se javili.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa evo u više netočnih navoda, a očito i nepoznavanja materije kolega Kajin je zapravo prisilio me da ga ispravim. Kao prvo, slažem se, htio sam ga ispraviti ali kolegica ga je Holy ispravila što se tiče Pravilnika. Drugo, zakon, kaže da iza zakona stoje nekakvi monopolisti, netko tko će dobiti dakle monopol nad time. Pa kolega Kajin vi ste ovdje zagovarač, stalno govorite kako ništa ne poduzimamo u smislu gospodarskog oporavka. Pa ovo je šansa gospodarskog oporavka proizvođača dakle u Hrvatskoj koji se mogu ravnopravno natjecati na javnoj nabavi i biti potaknuti novom proizvodnjom, proizvodnjom novih rasvjetnih tijela. A vi govorite o nekom monopolu. I dalje, očito vi ne poznajete materiju jer tvrdite da bi Vlada trebala potpomoći obnovu. Pa Vlada već potpomaže ovu obnovu. 147 gradova, poslije ću u raspravi kazati, je već pristupilo toj obnovi. Među njima i moj grad, a Vlada je sufinancirala 40 milijuna. Znači da Vlada sudjeluje već sada u svemu tome. Vi iskazujete nešto s čime sam ja rezigniran, moram kazati ovdje javno [[Upadica: Očito ne pozna materiju.]]
Hvala. … [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]] Pa vele da za par godina se … [[Zbog preglasne najave govornik se ne razumije.]] Kolega Kutija vi ste htjeli ispraviti navod. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Kajin je kazao ovim zakonskim rješenjima pogodujemo određenim interesnim skupinama. Pa kolega Kajin ja mislim da je žalosno … [[Upadica se ne razumije.]] A ja sam dobro zapisao što ste vi kazali. Ja mislim da je žalosno biti zastupnik u Hrvatskom saboru i boriti se kontra zarade hrvatskih poduzeća, znači kontra zarade hrvatskih radnika u Hrvatskoj. Ja ne znam jeste vi svjesni što ste kazali ili niste. Jer bi mi trebali možda uvoziti iz Srbije ili iz Austrije rasvjetna tijela, po vama.
Na kraju ispravaka svih navoda očito da svatko ima svoje mišljenje. Ali idemo mi dalje s mišljenjima klubova. Na redu je klub HSS-a i uvažena kolegica Marijana Petir. Izvolite kolegice.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče, ravnatelju, zastupnice i zastupnici. Zaštita okoliša i prirode je kompleksno i široko područje koje obuhvaća pitanja međusobnog utjecaja na zajedničku sredinu koju dijelimo sa drugim vrstama. Čovjek kao vrsta kroz razvoj svoje civilizacije utječe na svoju okolinu, mijenja je svojim potrebama. Da li su te potrebe zaista uvijek neophodne ili su pak hir naše vrste nije uvijek razvidno, ali je vidljivo to da svojim utjecajem umnogome čovjek radi pritisak na sve druge s kojima dijeli životni prostor. Podsjetimo ukratko kakve sve posljedice na okoliš ima nenadzirana javna rasvjeta. Krenimo kroz analizu prirodnog eko lanca čiji temelj tvore biljke. Biljke, a posebno stabla, predstavljaju cjelokupni eko sustav mnogim kukcima i životinjama. Poznate su mijene u životu stabala koje prate izmjene godišnjih doba. Također, zna se da je količina prirodnog svjetla kao i njegova kvaliteta tijekom različitih godišnjih doba također različita. Međutim, u uvjetima umjetne rasvjete pretjeranog intenziteta kao i one nenadziranog snopa svjetla stabla se bezuspješno pokušavaju prilagoditi novom nadolazećem godišnjem dobu. Zbunjuju ih drugačiji uzorak svjetla te se lišće na tim stablima zadržava dulje od onog u prirodnim uvjetima. S jedne strane ova pojava je kobna kada nastupi hladna zima jer je lišće najosjetljiviji dio stabla. No isto tako životinje koje žive na stablima također prolaze kroz mijene godišnjih doba i kada očekuju da stablo izgubi lišće pripremajući se na drugačiju vrstu prehrane lišće ne padne i to životinjama poremeti cjelokupni životni sustav. Krijesnice npr. odseljavaju jer nisu u mogućnosti pronaći partnera za razmnožavanje, dnevni kukci ostaju aktivni dulje u noć čime postaju hrana i noćnim životinjama, a noćni kukci s vremenom odseljavaju budući da im je period noći kad su najaktivniji skraćen ili potpuno ukinut. Osim toga kukci se okupljaju oko izvora svjetla čime se iscrpljuju do te mjere da postaju nesposobni hraniti se ili razmnožavati. Ptice koje se hrane kukcima, a to vrijedi i za šišmiše, obično se specijaliziraju za par vrsta kukaca kojima se hrane. U atmosferi pretjeranog umjetnog svjetla i kukci se mijenjaju pa tako pticama nestaje njihova u genima zapisana hrana. Ptice se prestaju gnijezditi u urbanim sredinama budući su im gnijezda izložena napadima grabljivica i noću. Osim toga ptice gube orijentaciju tijekom noćnih migracija, a kao posljedice je uočeno njihovo stizanje na nova mjesta gdje dotada nisu bile tipične. Ptice se glasaju cijelu noć najavljujući zoru koja neće još satima stići. Primijećene su takve pojave u velikim gradovima kada su ljudi zbunjeni cvrkutom ptica tijekom noći. Posljedica je narušavanje perioda odmora ptica jer sumrak u prirodi nastupa znatno ranije nego u područjima onečišćenim svjetlom. Osim toga, ptičji zov u zoru je obavijest drugim pripadnicima iste vrste da nastupa vrijeme kada se može pronaći hrana jer će ona nestati u zemlji kada potpuno svane. I sumrak ptice obilježavaju posebnim glasanjem koje naravno u urbanim sredinama gotovo nikada ne uslijedi. Noćne ptice koje u gradovima više nema bježe iz prigradskih sredina jer se njima čini da nikada ne padne noć pa nemaju potrebe krenuti na lov na noćne glodavce i druge noćne manje životinje kojima se hrane. Hipotetski moguće dakle sljedeći scenarij. U svom bijegu od svjetlom onečišćenog područja ptice nailaze na drugo područje te pokušavaju bježati dalje. U jednom trenutku izmorene uviđaju da je taj bijeg besmislen budući nema više zone potpunog mraka. Ptice se tada počinju hraniti alternativnom hranom jer ipak je nagon za preživljavanjem jači od straha ili zbunjenosti proizašlom iz neprirodne rasvjete njihovih staništa. Počesto je alternativna hrana ljudski otpad i time budućnost noćnih ptica zapečaćena. Ukratko dnevnim sisavcima se skraćuje period odmora dok se noćnima skraćuje ili potpuno ukida period lova ili hranjenja. Mnoge životinje koje žive na tlu su zbunjene umjetnim svjetlom tijekom noći jer im mijenja prirodni slijed izmjene dana i noći. Također životinje kao ljudi zaziru od neke nove pojave koju ne razumiju te je preventivno nastoje izbjeći. Posljedica ove pojave izbjegavanje je prirodnih staništa, kao i promjena termina razmnožavanja. Često se događaju prijevremeni okoti na žalost osuđeni na ugibanje. Ova pojava nije vezana samo uz urbana područja, budući svjetlo emitirano prema atmosferi prodire duboko i u nenaseljeni dio prirode. Uočena je pojava poremećaja u kontekstu produkcije mlijeka tijekom dojenja mladunčadi kod divljih sisavaca. Kod ljudi prema provedenim istraživanjima posljedica je nervoza, kontinuirani stres, nedostatni odmor i slične pojave. S druge strane, postoji cijeli niz opasnosti koje proizlaze iz nestručne i neadekvatno realizirane javne rasprave. U prvom redu spomenimo opasnost u prometu, kada se u uvjetima pretjeranog bliještanja zasljepljuju sudionici u prometu ili ih se nepotrebno dodatno umara. U kontekstu sigurnosti recimo kako su snažni reflektori koji se postavljaju na zgrade s namjerom rasvjetljavanja prilaznih prostora oko zgrade, uglavnom glavni krivci da se provalnika ili izgrednika neke druge vrste gotovo ne vidi s pozicije udaljene od zgrade budući nas zasljepljuje snop svjetla. Zakon je potrebno donijeti zbog svih navedenih razloga ali i zbog uštede energije i slijedom toga i zbog uštede novca, što nije beznačajan razlog. MI u HSS-u pozdravljamo odluku da se ovo pitanje riješi zakonom, jer smo upravo u HSS-u još 2007. godine izradili svoj prijedlog zakona o svjetlosnom onečišćenju za čije donošenje tada nije bilo interesa. Načelni pristup, koncept i obuhvat Zakona a što je važno za ovo prvo čitanje Zakona je prihvatljiv za raspravu ali iziskuje širu javnu raspravu kako bi se nedorečenosti koje sada postoje razjasnile i otklonile. Naime, baš zbog nepostojanja većeg broja referenci na koje bi se mogli pozvati u međunarodnom iskustvu reguliranje ovog područja bitno je da zakonska rješenja budu dobro raspravljena baš zbog toga što je provedba ovog Zakona financijski zahtjevna. Do danas je 147 gradova i općina u Republici Hrvatskoj uz pomoć Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost realiziralo 165 projekata javne rasvjete, ukupna investicija projekta iznosi 140 milijuna kuna, dok je Fond za sufinanciranje osigurao 63 milijuna kuna. Dakle, država već sada pomaže i to onim općinama i gradovima koje nisu na području od posebne državne skrbi sa 40% iznosa, a onima koji na području od posebne državne skrbi od 60 do 80% iznosa. NO u Hrvatskoj se još uvijek veliki dio postojećih sustava javne rasvjete bazira na zastarjelim tehnološkim rješenjima. U velikom dijelu postojećih svjetiljki odavno je prošao vijek trajanja dok su rasvjetna tijela uglavnom otvorena, te sama žarulja podložna vanjskim utjecajima. Nesporno je da postojeće svjetiljke funkcioniraju ali puno troše te budući da nemaju optičkog dijela svjetlo tehnički učinak je daleko ispod razine današnjih svjetiljki. Unatrag nekoliko godina, u Hrvatskoj gotovo se u svim novim projektima rekonstrukcije, postojeće odnosno izgradnje nove javne rasvjete kao svjetlosna tijela odabiru učinkovite svjetiljke koje zadovoljavaju kriterije zasjenjenosti i zaštite od svjetlosnog onečišćenja. Većom energetskom učinkovitošću javne rasvjete smanjuje se potrošnja električne energije a time se smanjuje emisija onečišćujućih tvari iz Hrvatskog elektroenergetskog sustava. Primjenom energetski učinkovite javne rasvjete otklonjeno je svjetlosno onečišćenje okoliša koje ima negativan utjecaj na bioraznolikost, čovjekovo zdravlje i noćni krajobraz. Bitno je napomenuti da na sustave javne rasvjete moguće ugraditi sustave za regulaciju javnom rasvjetom, na taj način moguće je regulirati snagu tijekom dijela noći a samim time i svjetlosnog toka što ima za posljedicu produženje životnog vijeća izvora svjetlosti. Uštede koje je moguće postići rekonstrukcijom postojećih sustava javne rasvjete iznose do 30% za zamjenu samo rasvjetnih tijela, te do 50% zamjenom rasvjetnih tijela i ugradnjom sustava regulacije javne rasvjete. IZ tih ušteda mogu se napraviti mnogobrojni dječji vrtići, škole ili drugi objekti društvene i komunalne infrastrukture, koji su itekako u općinama i gradovima potrebni. U definiranju obuhvata ovog propisa smatramo potrebnim reći da odgovornost mora biti podijeljena i proširena uz proizvođače kako je to navedeno u samom 1. članku Zakona ali se kasnije spominje kroz tekst zakona, i na osobe sa javnim ovlastima, operatere, ovlaštene projektante, nadležne službe, izvoditelje radova i druge. Naime, u planiranju, postavljanju i nadzore rasvjete sudjeluju mnogi te svatko od njih mora snositi svoj dio odgovornosti za poštivanje odredbi ovog Zakona a ne samo proizvođač. Jer ukoliko monter krivo složi pojedinu lampu onda ne može biti kriv proizvođač nego taj monter. Slijedeći svjetske trendove u proizvodnji energetske učinkovite i ekološki javne rasvjete, i u Hrvatskoj se razvila proizvodnja energetski učinkovitih i ekoloških rasvjetnih tijela pa vjerujemo da će ovaj Zakon donijeti dobro i našim gospodarstvenicima i mislimo da je to izuzetno važno u ovom segmentu gospodarskog oporavka Republike Hrvatske. Ali također mi u Klubu HSS-a smatramo da je ovaj Zakon u nekim svojim dijelovima previše rigorozan. Zabrinuti smo zbog rokova koji su stavljeni u ovom Zakonu koji su prema našem mišljenju opterećujući za općine i gradove. Stava smo da nema potrebe mijenjati one žarulje ili rasvjetna tijela koja su nedavno postavljena, već ih treba mijenjati onda kada ih po prirodi stvari dođe vrijeme za zamjenu. Također se obvezuje općine i gradove da donesu karte osvjetljenja ali nije jasno tko će to platiti, i tko će to raditi pa je to prostor prema našem mišljenju za razne nadri tehničare koji love u mutnom a nemaju nikakve kvalifikacije za takav posao. Nužno je u Zakonu nabrojiti samo iznimke gdje se Zakon ne primjenjuje, a ne gdje se sve Zakon primjenjuje jer tu upadamo u zamku, da nešto važno izostavimo, a to smo uočili u ovom Prijedlogu zakona. Smatramo da ovaj Zakon treba terminološki uskladiti sa Hrvatskim jezikom, jer mi poznajemo riječ rasvjeta a ne osvjeta pa sukladno tome trebalo bi govoriti o rasvjetljavanju a ne osvjetljavanju. Također je potrebno raspraviti stručne definicije odnosno pojmove koji su dani u ovom Prijedlogu zakona jer smatramo da ih je nužno doraditi sa stručnog aspekta. Naš je stav da zbog specifičnosti Zakona osim Ministarstva zaštite okoliša u izradu pojedinih pravilnika treba uključiti i Ministarstvo kulture koje je nadležno za zaštitu prirode. Prepoznajući svoje bogatstvo koje štitimo raznim oblicima i režimima zaštite prirode stavljanjem ovog zakonskog prijedloga u proceduru potvrđujemo opredijeljenost Hrvatske za poštivanje visokih standarda zaštite okoliša i prirode, ali i energetske učinkovitosti u ovom dijelu svijeta za koji se često hvalimo da je najljepši. Hvala lijepo.
Hvala. Jedan ispravak navoda gospodin zastupnik Zdenko Franićč. Izvolite.
Navod štovane kolegice Petir da je Fond za energetsku učinkovitost financirao 160 projekata u 147 općina i gradova. U 147 općina i gradova kojima je na vlasti HDZ i HSS, to je točan navod.
Mislim gdje vam je izvor podataka, ali ja vam mogu reći da to nije tako, jer ako treba mogu nabrojiti općine iz moje županije gdje niti HDZ niti HSS na vlasti, ali su razmijenili rasvjetu i ugradili šparne žarulje zahvaljujući pomoći fonda. Ali kolegica Petir je podigla tablicu povrede POslovnika. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodin Franić je povrijedio poslovnik članak 209. Naime, moram doista reći da me razočaralo ovo što ste rekli kolega Franić, jer ga vas cijenim kao znanstvenika i jednu realnu osobu i od vas bih zadnjeg očekivala da politizirate i to po napucima koji vam došaptavaju neki drugi kolege iz klupa. Dakle, potpuno je netočno i deklasirano govoriti da je Fond za zaštitu okoliša davao novac samo jedinicama lokalne samouprave gdje su na vlasti HDZ i HSS jer osobno znam da su se vodili kriterijima dobrih projekata, da su mnogi načelnici i gradonačelnici iz vaše stranke itekako hvalili fond i zadovoljni su sa radom fonda posebno u ovom segmentu ekološke javne rasvjete. Taj projekt se nastavlja i ove godine gdje smo imali prilike vidjeti da će opet mnoge gradovi i općine gdje je na vlasti SDP ili HDSSB čujem kolegu Grubišića i vi ćete dobiti nešto novaca, dakle svi dobri projekti će proći. Prema tome, mislim da je doista ružno da ovako govorite.
Hvala. Na redu je Klub zastupnika HDZ-a i uvažena kolegica zastupnica Marina Matulović Dropulić. Izvolite kolegice.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospođe i gospodo zastupnici. Pa Zakonom o zaštiti okoliša i Programom gospodarskog oporavka utvrđena je obveza ali i potreba donošenja Zakona o zaštiti od svjetlosnog onečišćenja. Pitanje je pravnog uređenja svjetlosnog onečišćenja u našem okruženju i riješeno je u nekim projektima Italije i uredbom u Sloveniji i naravno da je u ovom zakonu korištena pojedina iskustva iz tih prijedloga. Međutim, zaista su naši ljudi samostalno radili taj zakon i taj zakon su danas i predložili, Vlada predložila SAboru na donošenje. U Europi se danas primjenjuju zapravo usuglašene norme i standardi o izvedbi vanjske javne rasvjete. Kod nas u RH primjenjuju se norme za rasvjetu kojima se propisuju minimalne količine svjetla u pojedinim slučajevima. Kao što znate poštovane zastupnice i zastupnici, privremeno smo zatvorili poglavlje 27-Okoliš na što trebamo svi biti itekako ponosni, jer je to jedno od najtežih poglavlja za ulazak u EU. I bez obzira što Zakon o zaštiti od svjetlosnog onečišćenja nije bio uvjet za prijem u Europu i za usuglašavanje svih zakona, mi predlažemo da se ovaj zakon donese i njime osigura energetska učinkovitost i zaštita ljudi, flore i faune. Cilj ovog prijedloga zakona je utvrđivanje novih standarda o načinu osvjetljavanja javnih površina korištenja javne rasvjete, rasvjetljavanje različitih objekata, bilo da se radi o proizvodnim, uslužnim, stambenim, te objekata u izgradnji, a naročito uštedu energije i smanjivanje štetnih utjecaja na okoliš i na zdravlje i život ljudi. Zbog toga zahvati i granične vrijednosti koje se propisuju u prijedlogu ovoga zakona određuju naše ponašanje u okolišu od izgradnje pješačkih staza, staza za bicikliste, raznih prometnica, zračnih luka, željezničkih postaja, do osvjetljavanje pojedinih objekata kao što su neki objekti spomenici kulture, bilo da se radi o športskim objektima i slično. Naročita pozornost posvećena je nepotrebnim, nekorisnim i štetnim emisijama svjetla u prostor vodeći računa o zdravstvenim, biološkim, ekonomskim, sigurnosnim, kulturološkim i drugim standardima i propisanim normama. Prijedlogom zakona date su obveze operaterima rasvjete, proizvođačima opreme, te jedinicama lokalne i područne samouprave odnosno njihovim koncesionarima na koji način i kroz koje vrijeme se trebaju prilagoditi propisima. Prijedlog zakona utvrđuje i odgovornost operatera rasvjete koji je dužan snositi sve troškove preventivnih mjera i mjera za otklanjanje štetnih utjecaja na okoliš, a proizvođači moraju proizvoditi samo onu opremu koja se može oporaviti i to je i šansa našim proizvođačima danas kojih već ima i koji već proizvode određena rasvjetna tijela da upotrijebe sve svoje znanje i iskustvo da bi što prije započeli sa većom proizvodnjom i na taj način omogućili zapravo konkurenciju i naših domaćih tvrtki, jer svima nam je ipak najveći interes da se zaposle naše tvrtke. Sve jedinice lokalne samouprave su dužne izraditi akcijske planove naročito u usklađivanju javne rasvjete s odrednicama ovog prijedloga i ugovoriti s koncesionarima kome su povjerile održavanje javne rasvjete, primjenu rasvjetnih tijela koja daju isti učinak uz manju potrošnju energije. Već se govorilo o tome da je 147 jedinica lokalne samouprave krenulo u to i nije točno ono što smo malo prije čuli, jer i da je možete pitati vašeg saborskog zastupnika što se tiče Koprivnice ili što se tiče Čakovca npr. pa prema tome i drugih da ih sada ne navodim, znači nema ama baš doslovce nikakve veza sa stranačkom pripadnošću. Ali dobro je da se fond uključio u to i dobro je da će se i dalje uključivati i da će se ta sredstva utrošiti stvarno za ono zašto je svima to i potrebno. Sigurna sam da će to itekako ići i dalje. Osim obvezne primjene propisa radi omogućavanja svjetlosnog onečišćenja prijedlog zakona je omogućio i propisivanje viših standarda i utvrđivanje posebnih uvjeta za razne pojedinačne objekte, što će ovisiti o mogućnostima jedinica lokalne i područne samouprave. Ovaj Prijedlog zakona o zaštiti od svjetlosnog onečišćenja usklađen je sa Zakonom o prostornom uređenju i gradnji, kao i sa Zakonom o zaštiti okoliša, naročito u postupcima utvrđivanja prihvatljivosti zahvata za okoliš u kojima će se posebno obratiti pozornost na ispunjavanje posebnih uvjeta vezanih uz provedbu mjera zaštite od svjetlosnog onečišćenja. Dobro je da se ovaj prijedlog zakona donosi u dva čitanja jer će se moći više o njemu raspravljati, moći će se više ljudi uključiti i naravno da je moguće donošenje takvog zakona samo uz puno uloženog truda, znanja, korištenja svih stručnjaka, ali i osiguranja znatnih financijskih sredstava. Zbog svega toga klub Hrvatske demokratske zajednice predlaže da se rok od pet godina za prilagodbu zakona koji zapravo iznosi 6,5, kolega Ružinski je govorio o tome, od 1.7. pa godinu dana itd., … [[Govornica se ne razumije.]] odnosi na izgradnju novih objekata. Znači, tamo gdje se započinje sa izgradnjom da bi trebalo krenuti odmah, a dok se za postojeće objekte ne treba utvrditi fiksni rok nego obavezu da se zakon primjenjuje prilikom rekonstrukcije svakog pojedinog objekta ili svake javne rasvjete. To znači npr. da se prilikom izgradnje nove ulice javna rasvjeta treba graditi i projektirati prema propisima i rokovima iz ovog zakona, prijedloga zakona, a da se rok za rekonstrukciju postojećih objekata ne određuje u ovom prijedlogu zakona nego prema mogućnostima svaka jedinica lokalne i područne samouprave što bi se utvrdilo uredbom Vlade Republike Hrvatske. I klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će donošenje ovog zakona. Hvala lijepo.
Hvala lijepo kolegici Marini. Na redu je klub HNS-a, HSU-a i uvažena kolegica zastupnica Danica Hursa. Izvolite, kolegice.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče, gospodine ravnatelju, kolegice i kolege. Po prijedlogu i usvajanju ovog zakona uvodi se po nama u HNS-u, HSU-u reda na područje koje je životno važno za ljude, životinje, bilje. Još nedavno, a danas smo nažalost i u ovoj sabornici vidjeli da pojam svjetlosnog onečišćenja izaziva nerazumijevanja, a ponegdje i podsmijeh, a ne bi tako trebalo biti jer već danas suočavamo se sa svim teškim posljedicama te vrste onečišćenja svjesni da se radi o globalnom problemu kojega treba rješavati u dugom i trnovitom putu, prije svega u edukativnom. Ja ponavljam, u edukativnom, a zatim i u praktičnom smislu. Da ponovimo definiciju što bi to bilo svjetlosno onečišćenje, je dakle svaka nepotrebna, nekorisna emisija svjetlosti u prostor izvan zone koji je potrebno osvijetliti, do koje dolazi zbog uporabe neekoloških rasvjetnih tijela, većinom još i nepravilno postavljenih. Ljudska zajednica danas funkcionira 24 sata na dan pa je noćna rasvjeta sveprisutna kategorija u aktivnosti našeg društva koja ima nažalost i svoje neželjene dimenzije. O tome smo danas već nešto čuli, ali dopustite da i ja nekoliko rečenica kažem koje su posljedice svjetlosnog onečišćenja. Svjetlosno onečišćenje najprije je dijagnosticirano u astronomiji. Direktno ili indirektno svjetlo negativno utječe na promatrača, vidljivost objekta promatranja i instrumente za promatranje. U Hrvatskoj gotovo da i nema pogodnih mjesta za astronomska promatranja, izuzev nekih otoka i nenaseljenih područja Like i Gorskog kotara. Zvjezdano nebo od horizonta do zenita postoji na svega nekoliko lokacija u Europi. Tamno noćno nebo dakle bez svjetlosnog onečišćenja omogućava da čovjek golim okom može vidjeti nekih 10 tisuća svijetlih točkica kao što su planeti, asteroidi, zvijezde. U današnje vrijeme 95% svjetske populacije golim okom može registrirati tek njih 200-tinjak. Nekoliko riječi o bioloških posljedicama, kažem već je o tome bilo govora. Po meni je to izuzetno važno pa ću i ja to spomenuti. Nesmetana i jasna izmjena dana i noći temeljna je odrednica čitavog ekosustava kao i životnog ciklusa biljnog, životinjskog i ljudskog roda. Zbog svjetlosnog onečišćenja nestaje noć i sve se više ugrožava ta temeljna okosnica ekosustava. Već sam spomenula da danas više od 95% Europljana živi u područjima gdje je prirodni fon noćnog neba posvijetljen za četiri ili više puta. Zbog pretjeranog i neodgovarajućeg osvjetljenja biljke i životinje ne mogu više odrediti kada je pravo vrijeme za hranjenje, odmaranje, razmnožavanje. Takvo vam stanje dovodi do katastrofe kojoj već danas svjedočimo jer izumiru neke i biljne i životinjske vrste. Kolegice i kolege, većina nas živjela je sumrake i noći sa prelijepim svjetlećim životinjicama krijesnicama. Gdje su one danas, možemo li svojoj djeci i unucima pokazati životinju koja je bila pratiteljica naše mladosti? Ne možemo jer istrijebila ih je svjetlost nepravilno upotrijebljena. Nova istraživanja nedvosmisleno dokazuju kako život i rad na područjima izloženim povećanom svjetlosnom onečišćenju negativno djeluje na produktivnost i zdravlje čovjeka. Dokazano je negativno djelovanje svjetlosnog zagađenja na povećani broj kardiovaskularnih te kancerogenih oboljenja, kao i naročito psihičkih oboljenja. O ekonomskim posljedicama isto nekoliko rečenica. Zbog neekološke rasvjete štetno, bespotrebno se gubi negdje oko 30-tak do 40-tak posto električne energije namijenjene noćnoj umjetnoj rasvjeti. To je zaista problem koji naravno traži hitno rješenje. Ulazak Hrvatske u Europsku uniju primorati će nas na poštivanje rigoroznih normi o svjetlosnom onečišćenju. Pa tko danas kupi i postavi neekološko rasvjetno tijelo dokazuje neodgovorno ponašanje i poslovanje. Ovaj zakon trebao bi dokinuti neodgovorno ponašanje odgovornih. Spomenute su i kulturološke posljedice. Tu ću ja samo spomenuti da je zapravo nestala kultura noći. Nije potrebno govoriti kako će vrlo skoro naše lijepe pjesme koje su govorile o nebu obasutom zvijezdama biti samo naše drage uspomene. Gdje je rješenje? Ekološka naravno rasvjetna tijela superiorno ispunjavaju svoju svjetlo-tehničku zadaću. Sa njima je zadovoljena civilizacijska potreba za noćnim osvjetljenjem bez opasnog blještanja i štetne emisije svjetla prema horizontu, odnosno prema nebu. I na kraju reći ću da će klub HNS-a, HSU-a podržati prvo čitanje ovog zakona između ostaloga i zato da bi se do drugog čitanja popravili propusti u proceduri, prije svega u nedovoljnoj prisutnosti javne rasprave u koju svakako moraju biti uključene jedinice lokalne samouprave kao i svi drugi zainteresirani za ovu problematiku. Državni tajnik nam je i danas na sjednici Odbora za zaštitu okoliša rekao da su pristigla 24 seta primjedbi na prijedlog zakona. Očekujemo u narednom razdoblju da će predlagatelj uvažiti sve dobre i korisne primjedbe. Klub HNS-a, HSU-a naročito podvlači da su rokovi neprihvatljivi. Već je bilo spomenuto primjerice rok od pet godina za promjenu neadekvatne rasvjete u jedinicama lokalne samouprave više je nego prekratak i neizvediv naprosto zato što jedinice lokalne samouprave neće imati financijska sredstva za provedbu zakona, a kazne kao što vidimo iz prijedloga zakona su jako velike, visoke i rigorozne. Predložili smo na koji način da se to popravi. Ovaj zakon svakako mora biti usklađen sa europskim normama i što je još važnije primjenjiv i provediv bez većih štetnih posljedica od ukupne koristi koju ćemo polučiti ovim zakonom. I na kraju dopustite da osobno poručim onima koji kažu da Hrvatska još uvijek nije dovoljno osvijetljena i da pravimo paniku i da nam zapravo ovaj zakon nije potreban. Njima poruka preko pjesme velikog Antuna Branka Šimića koja se znakovito zove Opomena i prvi stih kaže Čovječe pazi da ne ideš malen ispod zvijezda. Hvala vam lijepa.
Hvala. Na redu je Klub zastupnika SDP-a i kolega zastupnik Zdenko Franić. Izvolite kolega.
Štovani gospodine potpredsjedniče, štovani gospodine državni tajniče sa suradnikom, štovane kolegice i kolege zastupnici i zastupnice. 99% stanovništva Sjeverne Amerike više na noćnom nebu ne može vidjeti mliječni put, odnosno galaksiju u kojoj se nalazi naš sunčev sustav, pa i naš planet. U Europi je nešto povoljnija situacija, ali opet iznosi oko 90% ljudi koji nikada nisu vidjeli mliječni put. Pri tom je paradoksalno da od svih onečišćenja sa kojima se suočavamo svjetlosno onečišćenje se može najlakše spriječiti. Uostalom skrb za kvalitetu noćnog neba je i u skladu sa Općom deklaracijom o pravima budućih generacija koju je izdao UNESCO i koja govori: Buduće generacije imaju pravo na neokrnjenu prirodu, čist okoliš uključujući i pravo na čisto nebo. Međutim, zanimljivo je da se u ocjeni stanja ovog zakona prvenstveno spominje program gospodarskog oporavka Vlade Republike Hrvatske prije nego zaštita zdravlja što je zapravo žalosno za zemlju iz koje je ponikao akademik Andrija Štampar, autor doktrine javnoga zdravstva globalno prihvaćene u cijelom svijetu i koja je zapravo spiritus movens Svjetske zdravstvene organizacije. Da ne govorim napamet govori i činjenica da su i u jutrošnjoj najavi ove rasprave mediji prvenstveno apostrofirali uštede koje bi se mogle ovim zakonom ostvariti, ljudsko zdravlje i zdravlje flore i faune ne spominjući uopće. No, i to se u ovom zakonu ovaj gospodarsko-ekonomski aspekt pomalo neodgovorno i šlampavo apostrofirao jer se u članku 1. spominje sama odgovornost proizvođača vezano uz rasvjetu dok odgovornost trebaju snositi i ovlašteni projektanti, nadzornici, izvoditelji radova, odnosno ukratko ljudi sa javnim ovlastima. Utjecaj na ljude smo čuli što se tiče svjetlosti i on se kreće od utjecaja na smanjenje poželjne koncentracije melatonina u organizmu čime se ometa rad biološkog sata, a normalnom sekrecija melatonina je povišena noću, snižena danju, tj. svjetlost smanjuje njegovu sekreciju i zbog toga imamo niz negativnih posljedica kao što je povećanje učestalosti malignih tumora, zatim problema sa spavanjem, razvoj razno raznih drugih bolesti zatim povećanje krvnog tlaka, bliještanje i treperenje pak može dovesti do nesanice, glavobolje, tjeskobe, i drugih poremećaja, kod djece loše navike spavanja, kratkovidnost itd. Što se tiče životinjskog svijeta i to smo dosta čuli, pa čak i što se tiče biljnog svijeta dolazi do izumiranja nekih vrsta biljki, biljaka zato što, zbog svjetlosnog onečišćenja donosi do disbalansa u protukciji fitoplanktona i zoplanktona. Na žalost prilikom izrade prijedloga ovog zakona po običaju nije konzultirana struka i ja bih ovdje pročitao pismo prof.dr. Bosanca, koji je sa jednom većom grupom multidisciplinarnih stručnjaka radio preko godinu dana na ovoj problematici, na sastanku su bili i predstavnici Ministarstva zaštite okoliša, ali niti jedna jedina primjedba te grupe u izradi ovog prijedloga zakona nije usvojena, iako se je, je rok za slanje bio 20. siječnja i primjedbe su na vrijeme poslano. Dakle obznanjeno je da prijedlog zakona ide u saborsko izglasavanje u obliku koji je izvorno objavljen na Internetu, bez uvažavanja i jedne jedine naše primjedbe. Ono što je neshvatljivo jest da niti naše primjedbe na pravilnu gramatiku, izbor tehničke terminologije i nedopustive formulacije članaka nisu uvažene. Primjerice fizičarima je itekako poznato da se ne rabi termin osvjetljavanje, nego rasvjetljavanje. Prof. Bosanac nastavlja, moram priznati to je pljuska vrhunskom timu stručnjaka u kojem su bili, osim fizičara, astronoma, tehničara, inženjera, liječnika, biologa, itd., dakle to je pljuska vrhunskom timu stručnjaka koji itekako znadu o čemu govore. Međutim to je samo nastavak bahatosti kojima se Vlada odnosi čak i prema tehničkim zakonima. Prisjetimo se primjerice Zakona o radiološkoj i nuklearnoj sigurnosti, u kojima se u popisu definicija čak i mijenja fizikalna definicija nuklearne fisije, i usprkos tome predstavnici Vlade nisu htjeli primjedbe usvojiti. Ili npr. iz vašeg ministarstva neke uredbe koje se odnose na kontrolu lebdećih čestica, pa je u uredbi ušlo umjesto 2,5 i 10 mikrometara 2,5 i 10 metara. Dakle radi se o asteroidima koji padaju s neba, a usprkos toga to nije ispravljeno. Nekakve neslužbene informacije jesu da je došlo do konverzije i ispuštanja grčkog znaka mikro, valjda iz jedne verzije Worda u drugo, ali nije šira javnost i osobe koje provode zakone kriva zato što je Vlada ljubitelj, odnosno mrzitelj linuksa pa da koristi otvoreni kod takve greške bi bile nezamislive. Na žalost struka se ne konzultira, pa ovdje imamo niz situacija gdje su potpuno nadrealne, kao npr. u članku čini mi se 2. stavak 14., gdje se definira što je to zasjenjena svjetiljka, i u biti se zakonom uvjetuje da se svjetiljke zasjenjuju na način da se svjetlost šalje prema gore, umjesto prema dolje. Dakle svjetiljka mora, kaže ovako zasjenjena je svjetiljka ona koja optičkim ograničivačima ili vlastitom konstrukcijom jamči minimalno bliještanje i raspršenje svjetla u okolinu, te emitira minimalan snop svjetla od ravnine horizontalno prema dolje. Dakle minimalno emitira prema dolje. Pa šta će onda uopće ta svjetiljka osim da HEP-u nabija račune koje mi svi plaćamo? Čak i takve primjedbe od struke Vlada nije htjela usvojiti. Kao što rekoh, evo i kolegica Dropulić je rekla da i projektanti moraju voditi i snositi odgovornosti za projektiranje i radove vezane uz ekološku rasvjetu, ali toga tu u ovom prijedlogu zakona nema. Zatim, tu se također redefiniraju i neke fizikalne veličine, svim fizičarima vrlo dobro poznate, jer intenzitet svjetla koji se uvodi u ovom zakonu nije svjetlosni tok. Intenzitet je kvadrat amplitude, ali svjetlosni dok je nešto sasvim drugo. I meni nije stvarno jasno zašto se tako, zašto Vlada ne samo u Ministarstvu zaštite okoliša, nego i u Ministarstvu zdravstva i u drugim ministarstvima oklijeva tražiti partnerske odnose sa strukom, sa stručnim društvima. Također, nije jasno zašto se recimo ograničava samo na vidljivu svjetlost i infracrvenu svjetlost, dok onaj jedan dio ultraljubičaste se izostavlja. I to u trenutku kada je i sama Međunarodna komisija za zaštitu od zračenje usvojila novu doktrinu da okoliš mora također biti zaštićen, a ne samo ljudi. A na koncu mi smo to i prihvatili jer smo zatvorili Poglavlje 15. – Energetika pa u tom širem kontekstu i ovaj dio ulazi u zakon. Štovani gospodine državni tajniče uključite struku u izradu konačnog prijedloga ovog zakona pa ako ne cijenite usluge struke učinite to makar zato da Hrvatska ostane jedna od rijetkih zemalja na kugli zemaljskoj u kojem ćemo još uvijek moći doživjeti predivne zalaske sunca. Kao onaj u Zadru koji se smatra najljepšim na svijetu i omogućite i zaljubljenima da još uvijek u Hrvatskoj mogu reći skinut ću ti zvijezde s neba. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Na redu je Klub zastupnika HDSSB-a, aha oprostite, imali smo jednu prijavu ispravka netočnoga navoda. Kolegica Sumrak, izvolite.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče. Sad me je malo s krajem raznježio, a taman sam htjela pitati uvaženog kolegu kaj njega pere danas? Pa uopće otkud mu ideja da Vlada ne pita struku i da struka nije pozvana da diskutira o ovoj temi. Naravno da je struka pozvana. Došlo je 29 paketa, ne ovako papira, kolega paketa prijedloga i ovo je prvo čitanje … [[Upadica se ne razumije.]] Nemojte govoriti da nijedan nije usvojen i ne znači da neće biti. Znači, danas od onih 147 izjava koje ste htjeli podmetnuti stvarno ne razumijem. Hvala.
Dobro, fizičari. Ispravite to kak mora biti. A na redu je kolega Grubišić. Izvoli kolega.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege zastupnici. Evo, počelo je sa zvijezdama i sa vedrim nebom noćnim i rasvjetom itd. Naime, ovaj zakonski prijedlog koji je upravo potekao iz dakle da kažem razmatranja o energetskoj učinkovitosti i ekološkim učincima o čemu je sasvim lijepo i solidno zborila moja kolegica Marijana Petir i koju u tom dijelu potpuno podržavam. Zaista je nešto što je lijepo izrečeno. Kao i kraj kolege koji je govorio prije mene, kraj njegovog izlaganja. Dakle, kada se radi o javnoj rasvjeti i kada se govori ovdje o proizvodnji i mogućem učinku na poticanje proizvodnje rasvjetnih tijela koji su prema propisima iz ovog zakonskog prijedloga onda se spominje i domaća industrija. Domaća industrija koja će imati šansu s obzirom na sredstva koja se izdvajaju za ove namjene u svezi ovoga zakona gdje se potpomaže i lokalna (regionalna) samouprava sa iznosima od 40% ili 60 do 80% područja od posebne državne skrbi što je dobro. Dakle, govori se o šansama proizvođača domaće industrije rasvjetnih tijela. Domaća industrija protugradnih raketa također postoji u RH i nalazi se u Slavonskom Brodu – Alatnica Đuro Đaković. Nažalost, i ta proizvodnja za koju bi se moglo reći da je evo i jedinstvena u RH zbog uvoza, interesa uvoznika je također u situaciji u stanju da se gotovo nalazi pred stečajem. Neće li to tako biti ne bih volio da se dogodi, da tako bude i sa domaćom proizvodnjom rasvjetnih tijela. Ponekad je odlazak u pakao popločen kažu dobrim namjerama, ali kamo sreće da cilj ovoga, jedan od ciljeva ovoga zakonskog prijedloga bude i poticanje upravo i domaće proizvodnje rasvjetnih tijela. Tko odlučuje o tome? Odlučuju lokalne uprave koje raspisuju natječaje, a ne dakle državna tijela. E sad, kako će se na tim natječajima proći i tko će biti izabran teško je odlučiti. Ne bih prihvatio onu oštru i strogu ocjenu da su isključivo HDZ-ove i HSS-ove općine i gradovi dobile rasvjetu ili da im je država pomogla u projektima javne rasvjete jer toliko zločest valjda nitko nije da bi se baš na taj način razvrstavale općine i gradovi u RH, više su važni projekti, ali kada govorimo o projektima i njih treba platiti. U Brodsko-posavskoj županiji i u cijeloj Slavoniji postoje općine koje ne mogu platiti ni izradu projekta, odnosno projektne ili pripremne dokumentacije. I tu je također problem. Ja znam da se one mogu obratiti fondu za pripomoć financijsku kako bi izradili pripremnu dokumentaciju, ali koliko je fond u mogućnosti pomoći toliko brojnim siromašnim općinama u Slavoniji to je već drugo pitanje. I kad se raspodijele ti novci koliko će koja općina dobiti i moći s tim novcem izraditi projektnu dokumentaciju, pripremnu dokumentaciju za javnu rasvjetu to je vrlo upitno. I dok mi ovdje raspravljamo o svjetlosnom onečišćenju i pojmovima iz članka 2. koji su pomalo, neću reći smiješni, ali gdje se objašnjava što je to ministar u stavku 34. Pa što je ministarstvo? Što je noć? Pazite, imate ovdje piše što je noć jel' Pa onda što je to proizvođač, valjda svjetlosne, rasvjetne opreme ili što je rasvjeta ili što je javnost u članku 35. Dakle dok čitam i u članku 2. ovakve definicija što je to o čemu sam naveo ovi pojmovi, dotle građani Slavonskog broda su i dalje trovani i truju se sumpor-vodikom, sumpornim dioksidom, benzinskim parama i tko zna čime još s obzirom na narav i proizvodnju ili vrste proizvoda koji proizlaze iz rafinerije u Bosanskom brodu,a evo digla se posljednjih tjedana velika prašina koja se polako i sliježe. Ja upozoravam ponovno da bez obzira što je ovdje Zakona o zaštiti od svjetlosnog onečišćenja da je ovo prvorazredni trenutno ekološki problem u Republici Hrvatskoj i to najakutniji ekološki u Republici Hrvatskoj. Ovaj Zakon sam po sebi koji jasno propisuje gotovo rekao bih rigoroznije negoli je predviđeno u europi pa i u svijetu. Program mjera protiv svjetlosnog onečišćenja je jasno da je prihvatljiv i za Klub HDSSB-a iako je kako netko reče gospođa Dropulić da je pitanje mjere iz poglavlja 27. već zatvoreno i da zapravo ova materija nadilazi naši prijedlozi nadilaze standarde koji su prihvatljivi i koji se provode i primjenjuju u Europskoj uniji, tu smo dakle i napredniji da kažem u neku ruku negoli oni. Zbog toga Klub HDSSB-a neće imati ništa protiv ovakvog Zakonskog prijedloga i biti će za kod glasovanja. Hvala lijepo.
Hvala, kolegi Grubišiću. Obavještavam vas kolegice i kolege da je vrijeme za prijavu za pojedinačne rasprave prošlo. Imamo prijava, a prva se prijavila kolegica Mirela Holy. Izvolite kolegice.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče. Smatram da je dobro da je Hrvatska jedna od rijetkih zemalja koja je odlučila da problematiku svjetlosnog onečišćenja jest potrebno urediti i regulirati Zakonom, međutim, ta pozitivna intencija ne smije biti važnija od cilja koji želimo postići i koristi koje ćemo iz primjene Zakona proizaći. Nužno je da donošenjem nekog propisa ne stvorimo veću štetu od koristi a ne smijemo pristajati na to da donosimo također niti ukras Zakone, zakone koje ustvari nećemo primjenjivati, a ovaj zakon bi se u to mogao vrlo lako pretvoriti. Zbog toga ću prilikom glasovanja o ovom Prijedlogu zakona u prvom čitanju biti suzdržana. Nije dobro da je ovaj Prijedlog zakona ušao u Sabor a da nije poštivana ova zakonska procedura o obvezi provođenja javne rasprave, od 30 dana, to je obveza koja ne proizlazi samo iz zakona o zaštiti okoliša, već obveza koja proizlazi također iz jedne konvencije koju smo ratificirali u ovom Saboru a to je Arhuška konvencija. Također nije dobro da Vlada i Ministarstvo autistično izrađuju prijedloge Zakona, a ovaj prijedlog Zakona je iznimno stručne i tehničke prirode. U ovom slučaju Ministarstvo je grubo ignoriralo vrhunske stručnjake i stručnjakinje koji su bili iznimno zainteresirani za sudjelovanje u procesu izrade ovog Zakona. Čak štoviše, Prijedlog zakona o kojem danas raspravljamo je došao u Sabor na inicijativu grupe stručnjaka i stručnjakinja koji su se prilično entuzijastično zalagali za donošenje ovakvog Zakona. Nije mi jasno zbog čega je Ministarstvo odlučilo ignorirati ideje ove grupe odnosno skupine koju je spomenuo kolega Zdenko Franić. A ta je skupina izradila određene ideje i prijedloge koji je najvećim dijelom bio tehnički vrlo dobro osmišljen i zasigurno da smo imali priliku raspravljati o tom Prijedlogu zakona, ne bismo danas govorili o ovim tehničkim propustima o kojima su govorili gotovo svi prethodnici. Na žalost, Ministarstvo se odlučilo za drugu varijantu, odnosno za svojevrsni prijepis Slovenske uredbe koja pokriva ovo područje, a koja je prema informacijama koje smo dobili od stručnjaka i stručnjakinja prilično neprovediva i u samoj Sloveniji. Smatram da su potpuno opravdane primjedbe i komentari ove grupe stručnjaka i stručnjakinja, a te se primjedbe poklapaju ustvari sa primjedbama koje smo dobili od najveće i najaktivnije udruge za zaštitu okoliša, Zelene akcije, a iz koje se vidi da je ovaj Prijedlog defitijalan u smislu vladanja tehničkim vokabularom, ali u smislu tehničkih nerazumijevanja mnogih elemenata važnih za konkretnu provedbu Zakona. Posebno me bode u oči fokusiranost predlagatelja na proizvođača kao najodgovornijeg subjekta u smislu poštivanja standarda zaštite okoliša u provedbi Zakona, odnosno posvemašnje ignoriranje odgovornosti ovlaštenih projektanata, nadzornih organa, izvođača, pa i osoba s javnim ovlastima. Zbog čega bi oni bili oslobođeni od kaznene odgovornosti? Mislim da je to potrebno regulirati u Zakonu koji ćemo imati prilike čitati u drugom čitanju. Drugi paket primjedbi odnosi se na svojevrsno nerazumijevanje štete od svjetlosnog onečišćenja za ukupni prirodni svijet, i biljke i životinje ali i krajobraz ali i za astronomsku struku i potrebe astronomske struke. Na kraju želim reći da će provedba ovog Zakona jako skupo koštati, o tome je također bilo riječi tijekom današnje rasprave i da će se financirati javnim sredstvima, odnosno izdavanja građanki i građana Republike Hrvatske, što će sigurno dovesti do povećanja nameta, jer jedinice lokalne i regionalne samouprave neće to biti u stanju financirati na drukčiji način. U tom smislu smatram da je pomalo licemjerno čak i apsurdno ovaj Zakon promovirati kao jednu od mjera gospodarskog oporavka Republike Hrvatske, jer je činjenica da će u dugoročnom smislu ekološki benefiti i ekonomski benefiti od primjene ovakvog rješenja i biti dobri, ustvari da će biti korisni jer će sami izdaci za rasvjetu biti manji. Međutim, treba također naglasiti da će početna ulaganja kako bi se ispoštovao ovaj zakon biti ogromna i definitivno udar na javne financije. Osim toga veliki nedostatak ovog prijedloga zakona nedostatak zbog kojeg se ovaj prijedlog zakona ne može smatrati mjerom gospodarskog oporavka, jest taj što se predlagatelj zakona nije potrudio da u ovaj dokument ugradi odredbe koje će biti pokretač jednog segmenta gospodarskog razvoja i oporavka Hrvatske. Uredu, mi ćemo promijeniti svu javnu rasvjetu u Hrvatskoj za kvalitetniju ekološki prihvatljiviju energetski efikasniju i financijski štedljiviju rasvjetu, ali hajdemo to onda iskoristiti i za novi ciklus tehnološkog razvoja Hrvatske i pokretanja nove proizvodnje kvalitetnih rasvjetnih tijela i održavanje i unapređenje postojeće proizvodnje. U suprotnom bojim se da će najveću korist od ovog zakona imati ne hrvatska ekonomije već ekonomije drugih ponajviše europskih država koje su znatno konkurentnije u smislu proizvodnje ovakvih rasvjetnih tijela. Upravo u ovom segmentu vidi se najviše razlika u pristupu problematici zaštite okoliša između vladajućih stranaka i SDP-a. za nas je uvažene kolegice i kolege zaštita okoliša prilika za bolji, novi, kvalitetniji razvoj Hrvatske, za razvoj gospodarski uspješnije, tehnološki naprednije, socijalno naprednije, socijalno pravednije i ekološki čišće HRvatske, dok je za vas zaštita okoliša bila i ostala trošak za državu, te iz posljednjih događanja vidimo prilika za beskrupulozno izvlačenje novca i nezakonito bogaćenje tvrtki prijateljica pojedinih visokopozicioniranih vladajućih dužnosnika i dužnosnika. I nemojte govoriti da je to nemoguće učiniti zbog pravila slobodne trgovine EU i slično jer sve se može kada se hoće ali treba se prvo htjeti nešto dobro učiniti za stanovništvo, državu i društvo u cjelini.
Evo imamo jednu repliku, uvaženi kolega zastupnik Božo Biškupić. Izvolite kolega.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Naime, čuli smo da se zakon neće primjenjivati. Htio bih reći, ovo je moderan europski dokument, Hrvatska to rješava zakonom, neke druge zemlje drugim propisima i ono što je bitno za ovaj dokument on je čitak za svakoga. Jer svi smo obveznici čuvanja okoliša, ne zbog sebe, nego zbog generacija koje dolaze iza nas. U njemu je jasno definirano i skrb o ljudima i ljudskom zdravlju ali naravno i o životinjskom svijetu, jer sigurno će spriječiti onakve ispade kao što smo vidjeli u SAD kada je nastao iznad jednog grada cijeli pomor ptica. On naravno ima i želju da ima izrazito ekonomske učinke što je vrlo važno. Ali bilo je postavljeno jedno pitanje, gdje je rješenje? Rješenje poštovane kolegice i kolege u nama, u prvom redu u nama, a tek onda naravno u ovakvim zakonima.
Odgovor na repliku kolegica Holy.
Poštovani kolega Biškupić vi niste bili na jučerašnjoj sjednici Odbora za zaštitu okoliša gdje je upravo vaša kolegica Marina Matulović Dropulić govorila o rizicima da se možda ovaj zakon i neće moći primjenjivati na način. ... [[Upadica se ne razumije.]] Financijski dobro, jasno i glasno. Ali ipak u određenom dijelu, a s obzirom da je zastupnica Marina Matulović Dropulić bila ministrica zaštite okoliša koja je pretpostavljam dosta utjecala na sam sadržaj ovog zakona, vjerujem da je njeno mišljenje prilično relevantno u tom smislu. Pa ja mislim da se u tom smislu i moje upozorenje ne kosi sa nekim stvarima koje su izrekli i zastupnica Marina Matulović Dropulić ali i drugi zastupnici na jučerašnjoj sjednici odbora, a koji dolaze upravo iz vladajuće većine.
Hvala lijepo. ... [[Govornik se ne razumije.]] nastavljajući o ovom zakonu uz ponešto iskrica ali i dosta krijesnica i zvjezdica stigosmo i do pauze, a nastavit ćemo u 15,00 sati. Kolegica Sumrak je prva na redu.
Nastavljamo sa popodnevnim radom. Pojedinačna rasprava, uvažena zastupnica Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam gospodine predsjedavajući. Evo ga pred nama je svakako zakon koji nije ukras kao što je govorila oporba, povlastica ove oporbe jest neodlučnost i neodgovornost jer oni drugo i ne znaju pa su i ovaj Zakon o zaštiti okoliša i Zakon o svjetlosnog onečišćenja pokušavali degradirati, ali za ovu Vladu i za Hrvatsku ovaj Prijedlog zakona nije politikanstvo jer ova Vlada nema vremena se baviti takvim stvarima. I upravo ovim Prijedlogom zakona o zaštiti od svjetlosnog onečišćenja pokazuje se odnos Vlade prema zdravlju prirode, odnosno ljudi, flore i faune. Kolegice i kolege prije, u prethodnim raspravama naglasili su zbog čega je trebalo doći do izmjena ovog Zakona, ja ću se samo malo osvrnuti možda je dobro senzibilizirati i kolegice i kolege u Saboru ali one ljude koji slušaju možda ovaj prijenos. Ptice se ne gnijezde u osvijetljenim prostorima, selice gube orijentaciju bez zvjezdanog neba, jarka svjetlost ih zasljepljuje te se mnoge sudaraju s raznim građevinama. Godišnje više ptica strada zbog svjetlosnog zagađenja nego zbog ostalih ekoloških katastrofa. Zbog hormonskih poremećaja gnijezde se prerano ili u jesen. Nekim pticama nedostatak noći godi, pa imamo eksplozije broj vrabaca, čvoraka, vrana i galebova što je naročito veliki problem u urbanim sredinama odnosno gradovima. Mlade morske kornjače pravac mora nalaze putem odbljeska mjeseca s površine mora. Ako se u blizini nalazi javna rasvjeta kreću prema njom i završavaju najčešće pod kotačima ili kao plijen grabežljivaca. Tako je reprodukcijski ciklus nekih riba vezan uz obalu i utjecaj mjeseca, pa tako umjetna mjesečina koju mi stvaramo osvjetljenjem plićaka smanjuje ribi broj mrjestilišta, a ribarima se oduzima mogućnost opstanka. Probleme možemo vidjeti i kod kukaca, tako da mnogi stradavaju u blizini rasvjetnih tijela što dovodi do pražnjenja susjednih eko sustava. Loše riješena rasvjeta smeta i prometu, pa evo jedan primjer je da je Zakonom o sigurnosti prometa već 15 godina stoji da rasvjeta uz prometnice mora biti cut off. Stvarnost je potpuno drugačija svjetlo se nepotrebno rasipa u nebo, dio svjetlosti zasljepljuje vozače direktno a odbljesci sa mokrih cesta indirektno. Nagli prijelaz sa osvijetljenog na neosvijetljeno područje rezultira privremenim oslabljenjem vida što može dovesti do nesreća vrlo često i jedan primjer na žalost je takav kod Istarskog ipsilona. Također istraživanja pokazuju da umjetna rasvjeta utječe i na ljude, dolazi do poremećaja sna, životnog ritma, te različita druga oboljenja vezana uz to. Još jedino gdje možemo zvijezde vidjeti je samo u dijelovima Gorskog kotara, s Petrove ili Zrinske gore te sa Velebita. Preskočiti ću sada ovaj dio doista o mliječnom putu, kometima, zvijezdama i galaksijama i želim reći da u 2011. godinu ulazimo sa zatvorenim poglavljem 27. Okoliš, ali sa Prijedlogom zakona o zaštiti od svjetlosnog onečišćenja kojeg je izradilo Ministarstvo zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva i kao nacrt predložilo ga Vladi, Vlada ga je prihvatila i poslala u ovu Saborsku proceduru. Odlučeno je da će Zakon ići u dva čitanja kako bi se dalo dovoljno vremena za kvalitetnu javnu raspravu. Zakon se donosi na temelju odredba Zakona o zaštiti okoliša i predstavlja provedbu programa gospodarskog oporavka u dijelu srednjoročnih mjera. Svjetlosno onečišćenje predstavlja promjenu razine i prirodne svjetlosti u noćnim uvjetima uzrokovanu unošenjem svijetlosti proizvedene ljudskim djelovanjem. Svjetlosno onečišćenje rezultat je širenja urbanih područja sve veće površine zemlje pod javnom rasvjetom, osvjetljavanja prometnica, željezničkih pruga, luka, morskih i zračnih, kulturnih i športskih objekata. Svjetlosnim onečišćenjem nestaje noćna neba, gubi se noćna tama. Ta činjenica nije problem samo znanstvenicima, astronomima već svim živim bićima. I ona naravno remeti životni ritam što dovodi do brojnih posljedica. Svjetlosno onečišćenje kao pravni pojam unesen je u Hrvatsko zakonodavstvo prvi puta 2007. godine, zakon je pravni temelj za praktičnu obveznu provedbu niza standarda sadržanih u već postojećim Hrvatskim normama vezanih za područje načina korištenja električne energije i vezano za osvjetljavanja i rasvjetljavanja. Zakon je također značajan pravni okvir za utvrđivanje novih standarda o načinu rasvjetljavanja i osvjetljavanja javnih površina, korištenje javne rasvjete, te rasvjetljavanja različitih objekata, proizvodnih, uslužnih, stambenih i onih u izgradnji. Zaštita od svjetlosnog onečišćenja obuhvaća mjere zaštite od nepotrebnih, nekorisnih ili štetnih emisija svjetlosti u prostor, u zoni i izvan zone koju je potrebno osvijetliti, te mjere zaštite noćnog neba od prekomjernog osvjetljavanja. Zaštita od svjetlosnog onečišćenja određuje se na temelju zdravstvenih, bioloških, ekonomskih, kulturoloških, pravnih, sigurnosnih astronomskih i drugih standarda. Cilj ovog zakona nije da Hrvatska bude noću u mraku već poticaj i promocija da se koristi kvalitetnija rasvjeta koja će biti ujedno biti jeftinija. Javna rasvjeta treba biti usmjerena prema zemlji tamo gdje je potrebna a ne prema nebu gdje nikome ne koristi. Dobra rasvjeta nije nužno prejaka i mora biti ciljana čim se štedi energija a to je doprinos i okolišu i financijama. Problem svjetlosnog onečišćenja moguće je bez uloženog truda i znanja bitno ublažiti, trebat će i vremena i financijskih sredstava ali u konačnici tu će se isplatiti. Već je 147 Hrvatskih gradova i općina uložila znatna financijska sredstva u ekološku rasvjetu. Vlada Republike Hrvatske sufinancirala je te projekte sa oko 40 milijuna kuna i tih 147 Hrvatskih gradova nisu gradovi kao što je rekao kolega Franić samo gradovi kojima vlada jedna stranka nego su to oni koji su imali dobre projekte. Prema podacima HEP-a u Hrvatskoj se godišnje za javnu rasvjetu utroši oko 270 tisuća kilovat sati za što jedinice lokalne samouprave uplate otprilike 116 milijuna kuna. Kada se ovaj Zakon implementira i kada se budu provele sve one mjere koje Zakon predviđa ušteda bi tada bila preko 50% Dakle, samo jedinicama lokalne samouprave provedba ovog zakona donijela bi uštede od oko 60 milijuna godišnje što znači da će se uložena sredstva i vratiti. S obzirom da implementacija ovog zakona zahtijeva znatna financijska sredstva i za operatere javne rasvjete i za jedinice lokalne samouprave predviđen je rok za usklađivanje od 7 godina i naravno podržavamo izlaganje gospođe Marine Matulović-Dropulić u svom dijelu ispred kluba HDZ-a kad je o tom govorila. Ministarstvo zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva izradilo je ovaj zakon i on bi trebao stupiti na snagu 1. srpnja 2011. Ostavljen je rok od godinu dana ministarstvu za donošenje podzakonskih provedbenih akata. Vlada i ministarstvo pozvalo je i poziva i dalje znanstvenike i stručnjake za rasvjetu te proizvođače svjetlosnih tijela, zatim udruge koje se bave zaštitom okoliša i sve građane da se uključe u projekt uvođenja ekološke rasvjete i naravno, da sudjeluju u raspravi. Podržat ću i stoga ovaj zakon jer smatram da rasvjeta treba osvijetliti samo naše puteve i ulice, a ne noć pretvoriti u svjetlosnu moru za ljude, životinje i okoliš. Ovaj zakon također je u skladu sa Vladinim mjerama gospodarskog oporavka. Podržat ću ga jer je on i naglašena je energetska učinkovitost koja je tu imperativ, a podržat ću ovaj zakon jer ne želim da moji unuci pod pojmom mliječni put pomisle na čokoladicu milky way. I evo ga, svakako ću ga podržati zato što je ovoj Vladi imperativ i zaštita i zdravlje prirode, a tu kao što sam rekla je i zdravlje ljudi, zdravlje flore i faune i ova Vlada je svakako zainteresirana za sve ovo, a nema vremena se baviti politikantstvom jer je to povlastica oporbe. Hvala.
Hvala. Uvaženi zastupnik Boris Matković je na redu. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Uvaženi gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Evo obzirom da sam možda bio iscrpniji nešto više jučer na odboru danas ću biti kraći i zadržat ću se samo na ovom dijelu koji se odnosi na jedinice lokalne samouprave kao znakovitog činitelja u rješavanju dakle pitanja koja se odnose na javnu rasvjetu. O biljnom, životinjskom svijetu i svemu onom što su govorili prethodnici ću preskočiti. Ali ono što zapravo treba istaknuti kad su u pitanju jedinice lokalne samouprave jeste da u biti su one najvećim dijelom i na njih se u ovom dijelu involviran je i na njih se i odnosi ovaj zakon u smislu obnove javne rasvjete i svih drugih objekata gdje se javna rasvjeta kao takva koristi. Direktno dakle sudjeluju prvenstveno u tome što je svakog dana sve izražajniji zapravo i veći udio u proračunima gradskim javna rasvjeta. Jasno je da taj problem treba pokušati prerasti. On se već započeo prerastati podatkom da je 147 gradova i općina u Republici Hrvatskoj pokrenulo pitanje obnove, uz pomoć svakako Vlade Republike Hrvatske odnosno konkretno iznosa od 40 milijuna kuna koji je bio raspodijeljen sukladno projektima. Ja znam da je kod mene konkretno u gradu mom Vrgorcu jer i sam sudjelujem u tome kao čelnik lokalne samouprave, tamo svugdje gdje god su ulice bile na neki način obnavljane ili bilo što drugo u infrastrukturi obnovila i rasvjeta. Što se zapravo u biti obnavlja, što je smisao ove obnove? Pa prvenstveno je to da se dakle postave rasvjetna mjesta koja će usmjeriti svoju svjetlost prema zemlji. Kugle dakle starog tipa koje su raspršavale to u svim smjerovima nisu dobre i one su te koje zapravo stvaraju svu ovu pomutnju i štete koje jesu. Svakako da to nije i jedini razlog. Ušteda je na prvom mjestu. Jučer sam čuo frapantan podatak, vjerujem da je istinit, a to je da samo zamjena svih kugli dakle kao rasvjetnih tijela u gradu Zagrebu bi donijela uštedu kojom bi se kompenzirala električna energija svih gradskih vrtića. Recimo podatak koji može biti poučan za sve nas. Ono što još samo na kraju želim istaknuti i kazati jeste da mi iz kluba Hrvatske demokratske zajednice jasno smo zauzeli stav da nije dobro s druge strane govoriti da mi to nismo, a to je da pozovemo sve stručnjake, znanstvenike i one koji su najpozvaniji sudjelovati u ovoj raspravi i koji poznaju jako dobro problem javne rasvjete, zatim proizvođače rasvjetnih tijela i eko udruge. Zato i postoje dva čitanja, da se u ta dva čitanja nađe rješenje odnosno najprihvatljiviji prijedlog za sve nas. I na kraju, svima onima koji se boje na čelu sa kolegom Kajinom i kolegicom Holy, zapravo ne znam čega se boje. Oni se očito boje nečega što je potrebito, nečega što je više značajno, dakle i rekao bih da šalju jednu poruku da ne treba ništa raditi. A ja bih im samo postavio pitanje ako se bojite predlagati i ako se bojite odlučivati zbog čega onda tako dakle oštro napadate Vladu u svim pogledima i čemu se zapravo onda vi nadate, kakvu poruku šaljete narodu.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Mario Habek. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, predstavnici hrvatske Vlade, kolegice i kolege. Evo pred nama je jedan novi zakon za koji smatram da je dobro da se donese, no ne bi trebalo ga donijeti pošto-poto, u nekoj žurbi i naravno da kao takav bude na kraju i manjkav. Najprije bih iznio jedan propust koji se evo dogodio odmah na početku, a to je nepoštivanje rokova. Naime, Zakon o zaštiti okoliša propisuje minimalni rok od 30 dana za sudjelovanje javnosti u postupku izrade zakona i provedbenih propisa koji bi mogli imati značajan utjecaj na okoliš. Naravno da je zakon o kojem danas govorimo, o zaštiti od svjetlosnog onečišćenja, propis koji će svakako imati utjecaj na okoliš. Evo mogu i citirati članak 141. Zakona o zaštiti okoliša koji glasi: "tijela javne vlasti dužna su osigurati pravovremeno i učinkovito sudjelovanje javnosti u postupku izrade zakona i provedbenih propisa te ostalih opće primjenjivih i pravno obvezujućih pravila iz svoje nadležnosti koji bi mogli imati značajan utjecaj na okoliš, uključujući i postupke izrade njihovih izmjena i dopuna". I članak 140., minimalni rokovi se može odrediti za sudjelovanje javnosti u smislu članka 141. stavka 1. ovog zakona u smislu članka 142. stavka 1. ovog zakona je 30 dana. Znači Vlada je na 102 sjednici usvojila i to dana 7. siječnja 2011. godine ovaj zakon te ga uputila u saborsku proceduru ne poštivajući rok od 30 dana za javnu raspravu. Smatram da je ovo neprimjereno, nedopustivo ponašanje jer javna rasprava znamo da je bitan segment kada svi oni koji poznaju materiju o kojoj se treba govoriti daju svoje konkretne prijedloge. Nije dobro da se na takav način vrhunske stručnjake marginalizira. Žao mi je što evo predlagač nije prihvatio niti jedan čak niti najdobronamjerniji prijedlog koji su uputili vrhunski stručnjaci iz raznih područja i koji su godinu dana radili na tom prijedlogu zakona. Nije trebalo u ovom slučaju čekati drugo čitanje pa da se prijedlozi prihvate, nego je to trebalo razmotriti prije prvog čitanja. Drugim riječima, ako postoji dobronamjeran prijedlog s jedne strane bilo bi korektno da i s druge strane u ovom slučaju Vlade pokazati dobru volju za suradnju i da ti neki prijedlozi budu prihvaćeni. Evo ukratko ću se osvrnuti na neke od članaka ovog zakona, dati neke primjedbe. U članku 1. spominje se riječ osvjetljavanje. Znamo da ova riječ nije u duhu hrvatskog rječnika već je ispravno koristiti riječ rasvjetljavanje. Stoga evo apeliram da se možda to promijeni. Smatram kako je navedeni evo članak potrebno izmijeniti na način da pored proizvođača odgovornost trebaju snositi i ovlašteni projektanti, vršitelji nadzora, izvoditelji radova i drugi, tj. ukratko trebalo bi definirati subjekte koji provode rasvjetljavanje prostora. U članku 19. govori se o pojmu sigurnosna rasvjeta. Ovdje se treba drugačije definirati ovaj pojam i to da je sigurnosna rasvjeta ona sa vlastitim izvorima električne energije i odgovarajućom autonomijom rada bez distributivnog napajanja, a primjenjuje se za sprječavanje panike kod ljudi zbog gašenja osnovne rasvjete rasvjetljavajući najkraće izlaze iz prostorije. Ova definicija je tehnički prihvatljivija od one koje ste naveli u nacrtu zakona. Zatim člankom 21. definira se što je to svjetlosno onečišćenje. Svjetlosnim onečišćenjem smatra se neprimjerna emisija vidljivog dijela elektromagnetskog spektra, ali i dijelovi koji odgovaraju ultraljubičastom i infracrvenom dijelu spektra. Smatram da je ova definicija bolja od one koju ste naveli u prijedlogu. Smatram to jer osim dijela spektra koji je vidljiv čovjeku poznato je kako širi raspon koji obuhvaća infracrveno i ultraljubičasto svjetlo mnoga živa bića intenzivno osjećaju. U mnogim situacijama njihova se orijentacija bazira na refleksiji ultraljubičastog svjetla od neke plohe. Infracrveno zračenje već svojim osnovnim djelovanjem zagrijavanjem utječe na biosferu, te zato ovu definiciju smatram primjerenijom i ispravnijom od one koju ste naveli u nacrtu ovog zakona. Člankom 26. ovog zakona definira se koje uvjete mora ispuniti građevina koja uključuje rasvjetu. Pojavom najnovijih izvora svjetlosti snaga više nije odlučujuća kao što se to nalazi u prijedlogu već je to proizvedni svjetlosni tok. Potrebno je pored izvora svjetlosti uključiti svjetiljke jer jedno bez drugog ne ide. Ovdje je potrebno isto tako naglasiti pravilnikom kroz koji će se definirati svi potrebni tehnički parametri izvora svjetlosti. Evo ovo su samo neke od primjedbi koje sam iznio. Kao što smo evo danas mogli čuti u raspravi je stiglo nekoliko stotina stranica primjedbi. Ja se iskreno nadam da svi oni vrhunski stručnjaci koji su godinu dana radili na prijedlogu ovog zakona i dali te prijedloge predstavnicima Vlade, ministarstvu nisu to radili uzalud i da će većinu njih predlagač prihvatiti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti? Da. Završnu riječi uvaženi Nikola Ružinski, državni tajnik u Ministarstvu zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Ja bih se prije svega zahvalio svim diskutantima, svim saborskim zastupnicima koji su podržali ovaj zakon i koji su dali korisne primjedbe. Mogu sa zadovoljstvom zaključiti da su svi klubovi zastupnika u principu podržali donošenje ovog zakona i veliki dio zastupnika, osim pojedinih iznimaka, uvažena zastupnica Mirela Holy je rekla da ga neće podržati, a neki su dali dosta primjedbi. Možda jedna od najznačajnijih primjedbi da ne omalovažavam ostale je ova što je došla od kluba HDZ-a od gospođe Marine Matulović Dropulić. Bio je prijedlog koji je vezan uz dosta često istaknutu kroz raspravu istaknutu činjenicu da se trebaju osigurati izuzetno velika sredstva, da ta sredstva bit će na teret dobrim dijelom jedinica lokalne samouprave ako se radi o javnoj rasvjeti. Međutim, ovdje ima daleko još i više drugih obveza. Ali u svakom slučaju mislim da je ovaj prijedlog dobar i da će doprinijeti onome što znači da ćemo mi taj zakon zaista moći provesti, da to nije zakon koji je samo nekakav ukras, nego da je to zakon koji će onda na taj način biti i provodiv puno lakše, a to je prijedlog da se izgradnja novih objekata odmah radi po zakonu, a postojeći objekti se kod rekonstrukcije moraju držati ovoga zakona. To bi vjerojatno, ne vjerojatno nego sigurno će ublažiti jedno brzo opterećenje jedinica lokalne samouprave, ali i ostalih sudionika, a u konačnici će dovesti do dobrog rezultata. Već i sama činjenica da će se novi objekti, nove ceste, nova igrališta ili sve ono što je vezano uz javnu rasvjetu pogotovo nekakve reklame i ono što svijetli po fasadama dovesti veoma brzo u pravu situaciju. Po ovom zakonu će već doprinijeti smanjenju ovog onečišćenja. Ja se moram ovdje osvrnuti na diskusiju kolege Zdenka Franjića, odnosno uvaženog zastupnika kojeg na žalost nema ovdje, ali je rekao toliko stvari da ja moram reći nešto u vezi toga. Ali i drugi zastupnici. Evo uvaženi zastupnik neposredno prije ovaj zadnji koji je govorio isto govorio o nepoštivanju struke, citiram profesora Bosanca koji je radio preko godinu dana, da je javna rasprava bila prekratka i da je to kao što je rekao gospodin Franjić bahatost Vlade koja na taj način donosi zakone. Ja ovdje neću diskutirati o tome da li je jedan lapsus calami kao što je mikron ili metar kad se piše mikrometar znači nepoznavanje struke. Ali bih htio reći da ako govorimo o bahatosti ja moram istaknuti duboko čuđenje onoga što je napravio profesor Bosanac sa Instituta "Ruđer Bošković" koji je svima poslao svoje primjedbe, postavljao pet udruga odnosno asocijacija je poslalo iste primjedbe. Dakle, to je taj ekipa vođena profesorom Bosancem. Pa onda još Zelena akcija. Uvažena zastupnica Holy je rekla da se primjedbe poklapaju, da govore o istome. Radi se zaista o istom od riječi do riječi. Dakle, kopirana je ova, primjedbe od grupe profesora Bosanca. Onda je tu još bilo i Hrvatsko astronomsko društvo i Hrvatsko društvo za rasvjetu, dakle 5 istih, potpuno istih prijedloga je došlo, a u međuvremenu je prof. Bosanac i komunicirao s nama i onda je pisao, recimo ja vam mogu samo reći od njegovih 5, 6 mejlova od kojih su bile svakakvi prijedlozi, gdje je on rekao moja vizija donošenja zakona u potpunosti je suprotna s ovim što se sada događa, ministar treba odabrati najozbiljnije primjedbe, pozvati na sastanak i zajednički uskladiti, a onda na saborsko čitanje bi tada trebali u Saboru biti predstavnici tih primjedbi koji bi … [[Ne razumije se.]] stručno pojedine članke na pitanja sabornika. Dakle on ima jednu svoju posebnu viziju, ima posebno ponašanje, posebni odnos prema suradnji, a taj njihov godišnji, jednogodišnji rad ja vas neću ovdje gnjaviti, ali ja ovdje imam prijedlog koji je došao te grupe. Prijedlog od te grupe bio je na prvi nacrt, kad nismo dobili od njih nikakav prijedlog, na prvi naš nacrt je bilo nekoliko primjedbi, u kojih samo izdaleka možete vidjeti da je to jedna crvena crta na jednoj stranici, dakle nije bilo tih primjedbi, nismo mogli koristiti ono. Međutim kad smo napravili zakon u potpunosti, onda su stigle primjedbe, te su zaista, ovo sve što ste vi dobili, što ste čitali to jesu primjedbe te ekipe, i to ćemo mi razmotriti u ovom sadašnjem radu. Dakle ovo što je rekao kolega Franić uključite struku, da mi ćemo uključiti struku. Ali ne samo ovu struku, ne samo ovu ekipu, nego i onih još 24 druga, 29 je došlo primjedbi od kojih ima izuzetno značajnih, dragocjenih i konstruktivnih primjedbi koje ćemo mi staviti i u ovaj zakon kad bude došlo drugo čitanje će biti sigurno sa puno manje i tehničkih i ovih drugih pogrešaka, a o tome da li je termin ovakav ili onakav, da li je osvjetljenje ili rasvjetljenje o tome ćemo razgovarati sa strukom, i sa lingvistima i sa strukom i uzet ćemo ono u obzir što je na ovaj prijedlog koji je dan, on predstavlja kvalitetni prijedlog na koji se mogu dati primjedbe. I sad još samo, ako mi dopustite, uvaženoj zastupnici Mireli Holy, ovo nije ukras zakon i ono što smo mi napravili jest da je i gospodarski oporavak ovdje jedna od osnova, jer mi moramo reći, moramo shvatiti, mi koji se bavimo zaštitom okoliša i vi da je kvaliteta okoliša sigurno bitna za kvalitetu života i da sigurno utječe i na gospodarski oporavak. A da ne govorimo o energetskoj efikasnosti, a da ne govorimo o proizvodnji. Mi danas, možda se nećete složiti sa, odnosno vaše diskusije sa diskusijom uvaženog zastupnika Kajina su bile malo … [[Ne razumije se.]] oko toga da li treba poticati proizvodnju ili ne, ali vam mogu reći da već danas u Republici Hrvatskoj ima nekoliko tvrtki koji se već danas bave tom. Evo ja ću vam reći u Hrvatskoj je razvila proizvodnju energetske učinkovitosti, ekološki rasvjetnih tijela tvrtka TEP d.o.o. u Zagrebu i tvrtka Dekor iz Zaboka. Također mnoge proizvodne tvrtke u Hrvatskoj u sve većoj mjeri uvode LED rasvjetu u svoje proizvodne programe, od renomiranih tvrtki s referencama brojnim projektima rasvjete kao što je primjer DEKOR Zabok opet, Filix Pazin, Intra Lighting Čazma, RS Metali Sveta Nedelja, Elektrotehnika Križevci, itd. Ima niz tvrtki koje se uključuju, ovaj zakon će potaknuti vjerojatno i druge, dakle nisu to ciljani, dakle nije ovdje nekakav skriveni, skrivena namjera uvaženi zastupniče Kajin, nije skrivena namjera ni zato da ovaj zakon omogući otkrivanje još asteroida, a vjerojatno će doprinijeti tome, nego se radi o tome da ovakovi zakoni mogu potaknuti proizvodnju. I dopustite mi, gospodine potpredsjedniče, da se osvrnem na još jednu primjedbu, koja možda nije direktno vezana uz rasvjetu, ali je bila danas izrečena ovdje, da se u Ministarstvu zaštite okoliša rade zakoni, a onda nakon toga i pravilnici koji zapravo imaju tu skrivenu namjeru i da dovode do raznoraznih malverzacija. Ja moram reći da ovo licitiranje s tim da li je 600 ili 700 milijuna štete nastalo u Fondu zaštite okoliša s ambalažnim otpadom je stvar u tome da činjenica leži u tome da je od tih 600 ili koliko hoćete milijuna, dakle ni jedna cifra nije točna, ali se javljala u dnevnom tisku, da je 150 milijuna u to utrošeno na onaj povijesni otpad, oko 200 i nešto milijuna, 200, 300 milijuna cirkulira u sustavu, a to što cirkulira u sustavu je … [[Ne razumije se.]] fond zato što tvrtke prva 3 mjeseca nisu htjele kad su trebale, bile obvezne plaćale, a 263 milijuna je neplaćeni računi koje tvrtke nisu platile. Tako, ja bih rekao ovoliko, i još jedanput zahvaljujem na konstruktivnim primjedbama, a uključit ćemo struku i ovaj zakon će biti još i bolji nego ovaj koji je danas. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se za to steknu potrebni uvjeti.
Prijedlog zakona o zaštiti od svjetlosnog onečišćenja, prvo čitanje. Dajem na glasovanje zaključak: "Prihvaća se Prijedlog zakona o zaštiti od svjetlosnog onečišćenja, sve primjedbe, prijedlozi predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona." Uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat. 70 glasova za, 25 suzdržan, donijet predloženi zaključak.
Prelazimo na 3. točku dnevnog reda, a to je – - Prijedlog Odluke o prihvaćanju stajališta Republike Hrvatske o izmjenama i dopunama protokola 4. uz Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica s jedne strane i Republike Hrvatske s druge strane, s prijedlogom zaključka Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Vlada je predložila ovu odluku na temelju članka 3. Zakona o provedbi Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica, i privremenog Sporazuma o trgovinskim i njima povezanim pitanjima između Republike Hrvatske i Europske zajednice. Prijedlog akta primili ste poštom. Raspravu su proveli Odbor za gospodarstvo i Odbor za zakonodavstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Vidim da želi predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog. Uvaženi Ivan Bubić, ravnatelj u ministarstvu, državni tajnik u Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo uvažene saborske zastupnice i zastupnici. Želio bih vas danas upoznati sa Prijedlogom Odluke o prihvaćanju stajališta Republike Hrvatske o izmjenama i dopunama Protokola 4. uz Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica s jedne strane i Republike Hrvatske s druge strane i sa prijedlogom zaključka. Uključivanje Republike Hrvatske u sustav dijagonalne kumulacije podrijetla provest će se odlukom Vijeća za stabilizaciju i pridruživanje. Kroz uključivanje Republike Hrvatske u sustav dijagonalne kumulacije podrijetla štiti se interesi hrvatskih gospodarstvenika. Ovaj sustav je od izuzetnog značaja za tekstilnu, kožarsku, obućarsku i metalsku industriju, te za distribucijska skladišta smještena u Republici Hrvatskoj, iz kojih se pokriva poslovanje u cijeloj regiji. Sustav dijagonalne kumulacije podrijetla omogućuje proizvođaču da u svoj proizvod uključi i materijale iz drugih država u sustavu, te da ga izveze kao vlastiti proizvod pod … [[Ne razumije se.]] uvjetima u neku treću državu uključenu u sustav. Što je više država uključeno u sustav dijagonalne kumulacije podrijetla veće su i mogućnosti kumuliranja materijala, te gospodarske koristi za sve one koji su u sustavu. U ovaj sustav uključeni su Europska unija, Albanija, Bosna i Hercegovina, Crna Gora, Makedonija, Srbija, a Turska samo za industrijske proizvode. Dame i gospodo donošenje ovog zaključka je preduvjet za prihvaćanje stajališta RH o uključivanju u sustav dijagonalne kumulacije podrijetla kojim će se unaprijediti uvjeti poslovanja za hrvatske gospodarstvenike te njihova konkurentnost u međunarodnim okvirima. Stoga, Vlada Republike Hrvatske predlaže Hrvatskom saboru da donese zaključak kojim se prihvaća prijedlog odluke o prihvaćanju stajališta RH o izmjenama i dopunama Protokola 4. uz Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju između europskih zajednica i njihovih država članica s jedne strane i RH s druge strane. Zahvaljujem vam na pažnji.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Koliko vidim ne. Otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. U ime kluba HNS-HSU-a uvažena zastupnica Danica Hursa. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovani predlagatelji zakona. Eto ja ću, budući je bilo iscrpno izlaganje gospodina državnog tajnika, podvući 2 točke ove odluke jer mi se čini da je to najvažnije pa ću na samom početku reći da će klub HNS-HSU-a prihvatiti prijedlog Odluke o prihvaćanju stajališta RH o izmjenama i dopunama Protokola 4. uz Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju Republike Hrvatske Europskoj uniji što ujedno čini i sadržaj prve točke prijedloga odluke. Spominjem dalje točku 2. odluke koja kaže da se RH uključuje u SAP sustav dijagonalne kumulacije. O tome smo čuli isto tako od državnog tajnika koji kaže da sustav dijagonalne kumulacije podrijetla omogućuje proizvođaču da u svoj proizvod uključi i materijale iz druge države u sustavu te ga izveze kao vlastiti proizvod u neku treću državu uključenu u sustav. To svakako predstavlja korist za sve one koji su u sustavu jer podrijetlo robe postaje važan i odlučujući faktor od koga ovisi da li će neka roba steći povlašteni status u međunarodnoj trgovini. Mi svakako želimo da hrvatski proizvodi u tom smislu steknu povlašteni status u međunarodnoj trgovini i stoga ćemo podržati ovaj prijedlog zakona.
Zahvaljujem. U ime kluba SDP-a uvaženi zastupnik i potpredsjednik Doma Neven Mimica. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče, uvaženi gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Vjerujem da će svi klubovi, pa i svi zastupnici danas, podržati donošenje ovakve odluke i ne vidim koji bi to klub ili zastupnik i zastupnica bili protiv toga da se RH uključi u ovu dijagonalnu kumulaciju podrijetla unutar sustava zemalja koje su u sustavu stabilizacije i pridruživanja s EU. Zbilja stoji činjenica iznesena u samoj odluci da uključivanjem RH u SAP sustav dijagonalne kumulacije se štite interesi hrvatskog gospodarstva jer taj sustav donosi korist, očitu gospodarsku korist svim gospodarskim subjektima i državama koje su u njega uključeni. Zbog toga će i klub SDP-a podržati i priključiti se svima onima koji će glasovati za donošenje ove odluke. Međutim, treba ovdje i prilikom tog pozitivnog, takvog pozitivnog glasovanja o ovoj odluci, treba postaviti barem 2 pitanja. Prvo je pitanje zašto ova odluka dolazi pred Sabor ili zašto se ovaj Protokol 4. mijenja tek sada? Tek sada znači da kasni barem 4,5 godine koliko vremena su druge zemlje u okruženju, odnosno druge zemlje koje su potpisale Ugovor o stabilizaciji i pridruživanju, a u trgovinskom smislu to znači Ugovor o slobodnoj trgovini sa EU, u tom međuvremenu su druge zemlje imale ovu mogućnost da za svoje proizvode u koje su ugrađeni materijali, repromaterijali iz tih zemalja, iz bilo koje od tih zemalja kada se izvoze u EU da imaju praktički nultu stopu carine. Mi takve pogodnosti unutar 4,5 godine koliko je bila otvorena ta mogućnost pristupanja ovakvim izmjenama protokola naše gospodarstvo, naši izvoznici nisu imali takvu mogućnost i zbilja je za zapitati se tko je za vrijeme te 4,5 godine štitio interese hrvatskih gospodarstvenika kako se navodi da se ovom odlukom sada čini. Naročiti problem je tokom ovog vremena bio za tekstilnu industriju, industriju obuće, a pogotovo od trenutka kada se roba ili materijali iz Turske, kada su mogli biti uključeni u ovakvu dijagonalnu kumulaciju, a nisu bili uključeni. Tako da sav naš izvoz tekstila npr. kada je rađen od materijala, tkanina uvezenih iz Turske, a toga nije bilo malo, ili čak s druge strane moguće je govoriti i o još nedovršenim sporazumima koji su npr. onemogućavali da i uključivanje materijala iz zemalja CEFTA-e i EFTA-e znači iz Švicarske i Norveške, ne donosi carinske povlastice. Znači da je za svo to vrijeme naša roba ulazila na, naš izvoz tekstilnih proizvoda na europskom tržištu bio opterećen ako je ovakav npr. turski materijal bio ugrađen, bio opterećen carinama što je za tekstilnu industriju i inače i prije krize pogođenu niskim cijenama drugih proizvođača tekstila, što je za tekstilnu industriju značilo nemogućnost sklapanja ugovora ili odustajanja od ugovora jer su bili barem nekonkurentni za razliku u europskim carinama koje se na, gdje se za njih nije primjenjivao izuzetak. Prema tome, mislim da je bilo dovoljno razloga pa čak i u obrazloženju ove odluke progovoriti o tome, reći nešto pa čak i izračunati nešto za zastupnice i zastupnike u Hrvatskom saboru, reći koliko je npr. u te 4,5 godine bio smanjen ili objektivno smanjena mogućnost našeg izvoza zbog neprimjene povlaštenih carinskih stopa ili nultih carinskih stopa zbog nedostatka ovako izmijenjenog Protokola 4. Ili barem nam reći se moglo što će sada nakon stupanja na snagu protokola to u materijalnom smislu, u smislu povećanja izvoza značiti za naš izvoz tekstila, obuće ili nekih drugih industrijskih grana. Prema tome, držim da se ovdje ne može primijeniti ona poslovica "Bolje ikad, nego nikad", naravno da je bolje da se sada ide sa ovim Protokolom ali za ono što se do sada nije činilo mislim da se trebaju postaviti ova pitanja, da se treba pitati tko je odgovoran za tako odgađanje donošenja ovog Protokola i zbog čega je taj Protokol kroz sve ove godine, zbog čega nije došao na red da se dogovori sa europskom unijom. Drugo pitanje koje treba postaviti a koje jednako zanima našu industriju, izvoznike, je pitanje što sada, koja je najbrža procedura da ovako prihvaćene izmjene Protokola 4. da stupe na snagu, kada oni stvarno mogu očekivati 0 carinske stope u pri izvozu u Europsku uniju kada u svoje proizvode ugrađuju materijale iz Turske, Bosne i Hercegovine, Makedonije, Albanije, Crne gore ili svih ovih zemalja koje će tek sada biti uključene u ovaj sustav dijagonalne kumulacije podrijetla. Prema tome, uz ovakve po meni zbilja ozbiljne primjedbe na ono što se nije do sada napravilo možemo i hoćemo prihvatiti ovakvu odluku uz poziv da se sada učini najbrža moguća procedura i da stvarna izuzeća od plaćanja carine pri izlazu u Europsku uniju profunkcioniraju na onaj način koji je bio dogovoren 2001. godine u Sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju kada je dogovorena slobodna trgovina s Europskom unijom, kada je ona važila bilateralno ta kumulacija podrijetla, znači na materijale, odnosno na proizvode koji su se iz Hrvatske izvozile u Europsku uniju od 2001. godine vrijedi nulta stopa ako su ugrađeni materijali iz europske unije, a sada nakon svih tih godina uspijevamo proširiti taj krug zemalja čiji se materijali računaju kao Hrvatski proizvodi i čiji izvoz može dobiti carinske povlastice ili potpuno oslobađanje od carine. Mislim da je važno da se poduzme sve da ta procedura završi najkasnije u roku od mjesec dva dana i da ono što je propušteno u 4 godine da se barem do 4. mjeseca ove godine počne primjenjivati što će svakako pozdraviti naši izvoznici roba u Europsku uniju. Hvala.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu, imamo jednu prijavljenu, to je uvažena zastupnica Bianca Matković. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Evo jako mi je drago da danas raspravljamo o ovoj temi jer sam i kao državna tajnica u Ministarstvu gospodarstva sudjelovala u borbi da ovo danas bude u Saboru. Na početku dozvoli da samo kratko se nadovežem na ovo što je rekao zastupnik MImica. Naime, nije točno da se čekalo 4 godine, i SSP-ovi su stupili na snagu tek krajem 2009. godine, a uostalom odluku o ovome ne donosi naša Vlada nego Europska komisija, a ona je to napravila tek u listopadu prošle godine. I svakako stoji činjenica da ovo je jedan veliki zamah Hrvatskom gospodarstvu i velika pomoć za Hrvatske tvrtke koje se bave izvozom, međutim, cjelovito rješenje našeg problema stoji u potpisivanju regionalne konvencije o pan-Euro mediteranskim povlaštenim pravilima podrijetla, tzv. PEM konvencija odnosno da Hrvatska postane sudionica Pan-euro med-a to se trebalo desiti krajem lipnja prošle godine, međutim, zbog proceduralnih pogrešaka i sporosti administracije zemalja članica, Hrvatska tada nije u paketu tom, nije to bila točka ... već tada je bilo sve dogovoreno. Upravo zbog toga je Ministarstvo gospodarstva i Vlada pokrenula proceduru da i ponovili smo svoj zahtjev prema Europskoj komisiji da se žurno donese politička odluka o uključivanju Hrvatske u SAP sustav dijagonalne kumulacije podrijetla. Taj SAB sustav čine zemlje Europske unije, Albanija, Bosna i Hercegovina, Crna gora, Makedonija, Srbija i Turska samo za industrijske proizvode. Nakon što je Vlada u listopadu prošle godine primila pozitivan odgovor Europske komisije a sa uključivanjem Hrvatske u SAP sustav komisija se izjasnila kako mi trebamo dalje raditi na tome da uđemo i u PAN Euromed, međutim, da su se sada stvorile sve pretpostavke da Hrvatska postane članica SAP sustava dijagonalne kumulacije kapitala, a odluku o tome, znači uključivanje u SAP sustav provest će se kao što je rekao državni tajnik odlukom vijeća SSV-a. Procedura koja se u Hrvatskoj provodi po ovom pitanju propisana je Zakonom o sklapanju i izvršavanju međunarodnih ugovora, te Zakonom o pridruživanju sporazuma, o provedbi Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju. A sada konkretno zbog čega je to bitno i što to znači za Hrvatsko gospodarstvo. Iskreno uvjerena sam da šira javnost ne shvaća javnost uključivanja Hrvatske u SAP sustav dijagonalne kumulacije podrijetla jer ovime se štite interesi Hrvatskih gospodarstvenika, to donosi korist svim gospodarskim subjektima i državama koje su u nju uključene i budući da omogućuje proizvođaču da u svoj proizvod uključi materijale iz druge zemlje da stavi kao podrijetlo zemlje u ovom slučaju da se stavi podrijetlo da je iz Hrvatske proizvod, to naravno omogućuje carinske povlastice i to naravno omogućuje konkurentniji nastup na međunarodnom tržištu. Za Hrvatsku je pitanje uključivanja u SAP je izuzetno bitno za našu tekstilnu industriju koja ima 21 tisuću 500 zaposlenih, kožnu industriju i obućarsku koja ima oko 9 tisuća zaposlenih, metalnu industriju koja zajedno sa brodogradnjom ima 39 tisuća zaposlenih, prema tome, da ne govorim o kojem broju radnih mjesta se ovdje radi, zbog čega je upravo ovo uključivanje u SAP sustav bitno. Naravno ovdje se radi o distribucijskim sadržajima velikih firmi, svjetskih firmi koje su smještene u Republici Hrvatskoj i koja putem svoje distribucijskih skladišta u zemlje regije distribuiraju robu široke potrošnje. Prema zadnjim podacima carinske uprave radi se o brojci preko 600 distribucijskih centara, to su naravno velike svjetske kompanije L'oreal, Nestle, Neutroroberts, NIvea i slično i radi se o nekoliko tisuća radnih mjesta u Hrvatskoj. Sa ovim uključivanjem u SAP sustav garantira se ostanak njihov ovdje a ne preseljenje u bilo koju zemlju regije koja je uključena u to. Ulaskom u SAP sustav proizvod će se smatrati podrijetlom iz zemlje u kojem obavljana obrada ili prerada veća od postupaka koji se smatraju nedostatnima za stjecanje podrijetla. A ako nije tako, takav će se proizvod smatrati iz zemlje kojemu je pridodana razmjerno najveća vrijednost. Ovo je apsolutno u interesu hrvatskog gospodarstva i hrvatskih firmi koje su izvoznice, koje se bore za svoju konkurentnost na međunarodnom tržištu posebice sa zemljama sa kojima HRvatska već ima potpisan Sporazum o slobodnoj trgovini kao i distribucijskih skladišta odnosno centara koji zapošljavaju hrvatsku radnu snagu. Naravno da za razvoj industrije ono što smo nabrojili metalne, kožne, tekstilne i ostale potrebno je uvođenje i primjena novih tehnologija u proizvodni proces, prilagođavanje zapadnim standardima tržišta. Međutim, ovo je definitivno jedan veliki korak prema jačanju hrvatskog gospodarstva, a sa ciljem boljeg korištenja svih prednosti koja Hrvatska ima od proizvodnog, geografskog do infrastrukturnog potencija, kao i naravno jačanje međunarodne konkurentnosti hrvatskih tvrtki. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik i potpredsjednik Doma Neven Mimica. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa ispravio bih netočan navod poštovane zastupnice Matković da se donošenje ovakve odluke nije čekalo 4 godine, nego da je to bilo kraće razdoblje. Naime, ovdje imam tabelu koja je priložena uz odgovor tadašnjeg ministra gospodarstva na moje zastupničko pitanje od negdje godinu i pol dana iz koje je vidljivo npr. da je Albanija 1.1.2007. jednako kao i Makedonija se na taj datum uključila u dijagonalnu kumulaciju podrijetla, već tada je to bilo otvoreno za Hrvatsku. Druge zemlje su još 2008. to napravile, a cijeli sustav je bio otvoren za proizvode iz Turske što je još najvažnije još od 27. srpnja 2006. godine. Prema tome, ako tražim odgovor na pitanje zašto se čekalo, mislim da i ako tražim odgovornost preporučio bih da se ona usmjeri ne na Ministarstvo gospodarstva, nego na Ministarstvo poljoprivrede tamo biste mogli naći odgovore, zato se čekalo 4,5 godine.
Hvala lijepa. Želi li izvjestitelj predlagatelja završno? Ne. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se za to steknu potrebni uvjeti.
Prijedlog odluke o prihvaćanju stajališta Republike Hrvatske o izmjenama i dopunama Protokola 4. uz Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju između europskih zajednica i njihovih država članica s jedne strane i Republike Hrvatske s druge strane, s prijedlogom zaključka. Dajem na glasovanje prijedlog zaključka koji glasi: "Prihvaća se rečeni prijedlog odluke." Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat. Utvrđujem da je zaključak jednoglasno donesen sa 98 glasova i taj zaključak dostavit će se Vladi Republike Hrvatske radi donošenja odluke.
Prelazimo na točku 4. to je - Odluka o izmjenama Statuta Hrvatske akademije za znanost i umjetnost - potvrđivanje Predlagatelj Hrvatska akademija za znanost i umjetnost. Hrvatska akademija za znanost i umjetnost predložila je ovu odluku na temelju članka 6. Zakona o Hrvatska akademija za znanost i umjetnosti. Prijedlog akta primili ste poštom. Raspravu su proveli Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu, Odbor zakonodavstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi profesor, doktor Jakša Barbić potpredsjednik Hrvatska akademija za znanost i umjetnosti. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana gospođe zastupnici, poštovana gospodo zastupnici. Pred vama je Odluka o izmjenama i dopunama Statuta Hrvatska akademija za znanost i umjetnosti koja je rađena s obzirom na obvezu koju je odredio osnivač Hrvatski sabor izmjenom Zakona o Hrvatskoj akademiji za znanost i umjetnost. I mi smo zapravo učinili tri izmjene. Ja ću reći ukratko o čemu se tu radi. Prvo, kod izbora članova suradnika isključeno je da su u pravilu mlađi znanstvenici, jer to tako kaže zakon. Drugo, kod izbora odnosno kod daljnjeg reizbora članova suradnika u skladu sa zakonom sada je predviđeno da je reizbor samo nakon 10 godina, nakon toga članstvo postaje trajno, doživotno što to tada nije bilo. I konačno treća izmjena po kojoj su mandati svih koji djeluju u predsjedništvu Hrvatske akademije za znanost i umjetnosti umjesto tri godine sada 4 godina to znači predsjedniku, potpredsjedniku, glavnim tajnicima, tajnicima razreda i zamjenicima tajnika razreda. To je evo sve što smo učinili postupajući točno po onome što je zahtijevano zakonom. Tako da ako se potvrdi ova izmjena Statuta, a mi predlažemo, onda bi Statut akademije u potpunosti bio suglasan sa Zakonom o Hrvatskoj akademiji za znanost i umjetnost. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu predsjednik odbora uvaženi Petar Selem. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine akademiče Hrvatske akademije, kolegice i kolege zastupnici. Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu Hrvatskog sabora razmotrilo je na 35. sjednici 2. veljače ove godine Prijedlog Odluke o izmjenama i dopunama Statuta Hrvatske akademije za znanost i umjetnosti, da ne čitam sve te brojeve. Odbor je prijedlog odluke o izmjenama i dopunama raspravio kao matično radno tijelo. U uvodnom dijelu podnositelj prijedloga istaknuo je da se odlukom o izmjenama i dopunama Statuta Hrvatske akademije za znanost i umjetnosti Statut akademije usklađuje sa Zakonm o izmjenama i dopunama Zakona o Hrvatska akademija za znanost i umjetnosti uostalom što je gospodin akademik već i kazao. Dakle, predmetno usklađenje tehničke prirode, a odredbe i navedeni propisi usklađuju se na način da se članstvo u akademiji uz počasne, redovite i dopisne članove uvršteni su i članovi suradnici. Trajanje mandata članova predsjedništva akademije sa tri produženo na 4 godine i zatim je članstvo članova suradnika postalo doživotno ponovnim izborom 10 godina nakon prvog izbora. U raspravi članovi odbora iznijeli su određene primjedbe i prijedlog. Mišljenje članova odbora da bi izmjene Statuta možda trebalo iskoristiti i za osnivanje razreda za prikazbene umjetnosti, filmsku i kazališnu kao što je to akademiji već drugi put bio predložio Hrvatski sabor zaključno od 5. studenog 2010. U raspravi je također izraženo uvjerenje da će nova uprava akademije biti otvorenija za proširenje djelatnosti. Nakon rasprave odbor je većinom glasova 5 za i tri suzdržana, odlučio predložiti Hrvatskom saboru sljedeći zaključak. Prihvaća se donošenje Odluke o potvrđivanju izmjeni i dopuni Statuta Hrvatske akademije za znanost i umjetnost.
Zahvaljujem. Otvaram raspravu. Najprije su na redu klubovi. U ime kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Nevio Šetić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani predsjedniče HRvatske akademije. Evo pred nama je gospođe i gospodo zastupnice i zastupnici pred nama je donošenje jedne vrlo kratke izmjene i dopune Statuta Hrvatske akademije za znanost i umjetnost. Naime, potrebno je usklađivanje Statuta Hrvatska akademija za znanost i umjetnost sa Zakonom o Hrvatska akademija za znanost i umjetnosti. Zapravo izmjene i dopune Zakona o Hrvatskoj akademiji za znanost i umjetnost jasnije se formira tko su članovi akademije tj. kategorija članstva. U tom pogledu mijenja se članak 22. stavak 2. Statuta koji sada glasi ovako: "Članovi akademije su redovi, počasni, dopisni i suradnici", dakle 4 kategorije. Isto tako ovom odlukom o izmjenama i dopunama Statuta Hrvatska akademija za znanost i umjetnost mijenja se i članak 23. i to stavci 1. i 2. pa sada glase ovako Oni jasnije određuju tko se bira za člana suradnika, naime, za člana suradnika bira se znanstvenik ili umjetnik državljanin Republike Hrvatske čiji su dostignuća na području znanstvene ili umjetničke djelatnosti opće poznata i koji će surađivati na određenom području djelatnosti Akademije. A u članku 2. članstvo članova suradnika ostaje doživotno ponovnim izborom nakon 10 godina od prvog izbora. Eto time je mala nejasnoća koja je bila na crti postojeći statut i Zakon bila otklonjena. Isto tako došlo je, kao što smo već čuli do još jedne male promjene a to su dužina trajanja mandata dužnosnika akademije koja se s tri premjestila na 4 godine to je nekako Hrvatska i opće Europska praksa i to mi podržavamo u krugu zastupnika Hrvatske demokratske zajednice. I još imamo neke detalje koji su se u raspravi javljali, ovdje ću istaknuti jer je upravo osnivač Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti već dva puta uputio Hrvatskoj akademiji na razmatranje donošenja u članku 9. Statuta imamo razrede Akademije gdje ih ima 9, a Hrvatski sabor kao osnivač smatra da bi trebalo i sljedeći 10. razred donijeti a to je razred za Prikazbene umjetnosti to je film i kazalište, jer se smatra da Hrvatska akademija umjetnosti kao jedna najviša ustanova u znanosti trebalo bi pokrivati sva područja, to je bilo već predloženo pa možda u sljedećim promjenama se to usvoji, tako imamo razred za društvene znanosti, razred za matematičke, fizičke, kemijske znanosti, razred za prirodne znanosti, razred za medicinske znanosti, razred za filozofske znanosti, razred za književnost,razred za likovne umjetnosti, razred za glazbenu umjetnost i muzikologiju, razred za tehničke znanosti, i predlaže se još na razmatranje prikazbene umjetnosti tj. film i kazalište. S obzirom da je dva puta bio takav prijedlog iz ovog Visokog doma, možda se to nađe na sljedećim odlučivanjima. U tom pogledu neću dužiti već podržati u ime Kluba Hrvatske demokratske zajednice donošenja prijedloga Odluke o izmjenama i dopunama Statuta Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti.
Zahvaljujem prelazimo na pojedinačnu raspravu. Imamo jednu prijavu, uvaženi zastupnik Gvozden Flego. Izvolite.
Hvala lijepa. Naime, ja smatram da su promjene Statuta prilika za svojevrsnu redefiniciju onoga što se Statutom regulira. Bilo da je riječ o načinu djelatnosti, bilo da je riječ o sadržaju djelatnosti. Mi smo u nekoliko navrata u ovoj instituciji imali primjedba na rad akademije i nadali smo se da će one biti uvažene, pa smo jednako tako očekivali da će ovom prigodom promjenom statuta neke od njih biti uvažene i unesene u Statut. Nama, je gospodine potpredsjedniče Akademije sasvim jasno da ste vi dio nove uprave, s obzirom da je nova uprava, s obzirom da se snalazi, s obzirom da svaka nova garnitura ima barem 100 dana za uvođenje i samouvođenje, mi ćemo prihvatiti i ovakve tehničke promjene Statuta ali uz jednu nadu da ćete više čuti i slušati naše primjedbe, one su dobronamjerne, pa i kada su kritične one su dobronamjerne. Da će biti puno više mladih u Akademiji, da će se Statuti Akademije revitalizirati i aktivirati, da će HAZU biti mnogo prisutnija u javnosti pogotovo u kriznim situacijama, da će publikacija Akademije biti mnogo dostupnije nego što je u užem krugu ljudi pa i putem elektroničkih objavljivanja, a ne samo onog što se veli hot copy. U toj nadi ćemo mi prihvatiti ovaj Statut ali jednako tako kao što je moj prethodnik kazao a gospodin predsjednik Odbora napomenuo malo nas čudi i brine da odluka vašeg osnivača o osnivanju novog razreda prikazbenih umjetnosti je naišla na odbijanje i gotovo ignoranciju. Naime, ja mislim da Akademija jest i mora biti autonomna, ali bi bilo optimalna kada bi jedna takova institucija odbija prijedlog svog osnivača barem kaže razloge zašto je tome tako. Ja naravno akademiji i svima nama želim puno uspjeha u radu, mi ćemo prihvatiti ove vaše prijedloge o promjeni statuta ali molim vas nemojte zaboraviti ove naše nade i u nekoliko navrata izrečene prijedloge. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku uvaženi zastupnik Dragutin Bodakoš. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani profesore BArbić. Kolega Flego rekli ste i spomenuli da mora Akademija biti samostalna, mislim da je to rečeno u smislu što normalno svatko od nas podržava kao takav, ali sigurno da su ovakovi dokumenti i promjene ovakvih dokumenata kao što je ovaj Status mogućnost da se reguliraju neke stvari koje će danas sutra onemogućiti dileme i ono što se dešava često puta u javnosti, a bilo je određene diskusije, kako i na koji način neki stručnjaci se primaju Akademije, odnosno ne primaju. Druga stvar je isto ovo što ste spomenuli pitanje svih onih koji po svojim vokabularu, svome nekako pripadaju tom društvu, i mogli bi biti u akademiji u zajednici toj, te naše Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti i mislim da to treba uvažavati a posebno ako je to od strane kako je ovdje predloženo, od strane Hrvatskoga sabora i ovaj razred koji je i predsjednik danas Odbora spominjao već drugi puta da ovaj Hrvatski sabor kao takav potiče. Normalno da u toj situaciji mi koji raspravljamo i Sabor kao takav očekuje da uz svu onu samostalnost koju ima ova Akademija, da isto tako se uvažaju i razmatraju određeni prijedlozi koji dolaze iz ovoga područja. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Gvozden Flego. Izvolite.
Vrlo kratko. Kolega ja se s vama u mnogome slažem, možda treba akcentuirati još jednu našu želju. Naime, izvanjski gledano mi smo imali dojam da se dosta često prilikom izbora članova ne biraju najbolji, premda vas i Zakon i Statut na to obvezuje, od samog početka najbolji muži su trebali biti članovi Akademije. Bibliografski gledano bilo je boljih koji nisu bili izabrani. Dakle i to je jedan od elemenata naše brige i nade da će se to ubuduće popraviti sa novom upravom. Inače nemam drugo ništa dodati. Evo samo to. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Želi li predstavnik predlagatelja zaključno? Da. Uvaženi profesor doktor Jakša Barbić, potpredsjednik HAZU. Izvolite.
Uvaženi zastupnici, Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti osnovana je od strane ovog organa prije 150 godina i mi apsolutno respektiramo mišljenje koje ovaj osnivač ima i potrebno je da se o stvarima koje se ovdje iznesu u Akademiji rasprave. Vi ste kolega Flego rekli 100 dana. Ne, mi smo 30 dana u funkciji i već smo krenuli, prema tome ne tražimo 100 dana. U našem programu su dva pitanja koja su izuzetno važna i koja se tiču ovoga što ste vi danas ovdje govorili. Mi ćemo otvoriti raspravu u Akademiji o dva vitalna pitanja. Prvo, unutrašnja organizacija Akademije, ja vam ništa ne mogu reći jer Akademija je jedno tijelo koje će o tome raspraviti, ali mi ćemo to pokrenuti i drugo je pitanje način izbora članova u Hrvatsku akademiju znanosti i umjetnosti. Mi smo međutim tu vezani zakonom koji je donio Hrvatski sabor. Ja ću vam samo reći jedan detalj iz tog zakona i mi ćemo o tome vrlo ozbiljno otvoriti raspravu da vidimo da se to promijeni. Prijedlog za izbor članova Akademije može doći iz redova razreda ili iz redova institucija izvan Akademije, ali u Zakonu o Hrvatskoj akademiji znanosti i umjetnosti stoji i mi smo to morali staviti u naš statut, da nijedan prijedlog ne može doći na skupštinu koji ne prođe razred. E sad vi, mi smo tu vezani vašom normom. Mi ćemo u Akademiji vrlo ozbiljno o tome razmotriti, raspravu ćemo otvoriti vrlo brzo i ako se pokaže potreba mi ćemo ići s jednim prijedlogom da sugeriramo da se naprave stanovite izmjene, ali ja vam ništa ne mogu reći budući da sam ja samo potpredsjednik Akademije. Kao član nove uprave Akademija je mnogo šire od toga i mi ćemo, ali ono što vam mogu obećati ova će uprava tu raspravu otvoriti jer mi smo to u naš program stavili. Što se tiče rada Akademije ja ću vas nešto iznenaditi. Mi smo sada dobili izvještaj o sedmogodišnjem radu Akademije. Možete li vjerovati da je ova Akademija u sedam godina tjedno objavila 1,6 izdanja, tjedno. Da je 1,6 rasprava, predavanja javnih, okruglih stolova, otvaranja izbora tjedno učinila u sedam godina. To je najveći izdavač u Republici Hrvatskoj i najveći organizator znanstvenih rasprava u Republici Hrvatskoj. Prema tome, ja vas molim da uzmete u obzir tu okolnost. Vi ćete dobiti naš ljetopis vrlo brzo, kad budemo podnosili izvještaj pa ćete vidjeti koliki je to ogromni rad. Problem Hrvatske akademije je što nas nema u medijima, a u medijima nas nema zato jer nema skandala. Kad bih ja svoga kolegu zgrabio za vrat sve bi novine o tome pisale, ali kad Akademija održi skup evo sutra, dame i gospodo znate šta je tema okruglog stola koji moje znanstveno vijeće radi, izbori zastupnika u Hrvatski sabor i referendum građanske inicijative. Jel to moderna tema? Prošle godine je bila nova hrvatska lokalna i regionalna samouprava. Jel to … [[Govornik se ne razumije.]] tema? Obradili smo korupciju, obradili smo reformu pravosuđa, obradili smo reformu državne uprave, da ne nabrajam šta. Ovo znanstveno vijeće obradilo je 12 tema, izašlo je 12 knjiga. Te smo knjige dostavili odgovarajućim institucijama u Hrvatskoj, one su javne, one su dostupne i mi želimo raspraviti o modernom hrvatskom društvu. Ono što sad ova uprava pokreće to je moja inicijativa i vrlo brzo će krenuti, to su znanstvene rasprave o stanju u hrvatskom društvu pri čemu svaki tko o tome govori, ali neće biti tu samo ljudi iz Akademije nego svi koji se bave određenim područjem. Jer pazite, Akademija je skup pojedinaca koji su vrh svoje struke, ali su pojedinci, a kao vrhovna institucija ona mora ukupiti sve što u ovoj zemlji o nečemu zna i čime se bavi. I naša ideja je sljedeća, da u toj raspravi koju ćemo nazvati Forum Akademije u određenim vremenskim razmacima razmatramo aktualne društvene teme i odgovorimo na četiri pitanja: kakvo je stanje sada, zašto smo u takvom stanju, dobrom, lošem, to ćemo vidjeti, što želimo da bude 2020. ili 2030. i kako do toga doći. Mi ćemo te rasprave vrlo brzo pokrenuti, to će sve biti objavljeno i svak' će moći to dobiti. U ovom području koje ja radim, to je Znanstveno vijeće za državnu upravu, pravosuđe i vladavinu prava, mi smo objavili 12 knjiga koje su dostupne svakome, koje smo dostavili na odgovarajuća mjesta sa točnim prijedlozima, u nekima od njih čak i prijedlozi što bi u zakonu trebalo pisati. Prema tome Akademija radi, nije da ne radi, ona nije toliko vidljiv njezin rad izvan onoga što čini iako mi činimo sve da to napravimo, ali ako budemo dobro praćeni onda će i mediji to znati. Ali zahvaljujem vam na vašim inicijativama, ova uprava će pokrenuti raspravu o tome unutar Akademije, vidjet ćemo kako će rasprava završiti, ali da nećemo biti naš osnivač nešto kaže, a mi se tome oglušujemo, to sigurno neće biti. Šta će biti rezultat ja vam ne mogu reći jer pazite mi smo Akademija gdje su rasprave znanstvene u razredima, u plenumima itd. I samo bih vam htio nešto napomenuti, kad je biskup Juraj Strossmayer pokrenuo osnivanje Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti 1861. godine i kad je ovaj Sabor donio odluku o osnivanju onda je zadatak te Akademije bio da bude avangardna i da gleda u budućnost. Oni su bili u ozbiljnom sukobu sa austrijskim carem tada zbog stvari jer Hrvatska nije bila država, htjeli su nacionalni položaj itd. Ova će Akademija taj status zadržati i ja vam obećajem, mi ćemo gledati u budućnosti i sad smo u mnogo stvari gledali samo se to ne zna, ali sada se ta aktivnost intenzivira i vi ćete to osjetiti. Ako nas mediji budu pratili to ćete vidjeti, ali naš osnivač uvijek dobiva sve što mi radimo, prema tome moći ćete to saznati. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se za to steknu potrebni uvjeti.
Odluka o izmjenama i dopunama Statuta Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti. Dajem na glasovanje Odluku o potvrđivanju Odluke o izmjenama i dopunama Statuta Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat. Sa 87 glasova za i 5 suzdržanih donijeta je Odluka o potvrđivanju Odluke o izmjenama i dopunama Statuta HAZU.
Prelazimo na točku 5. To je - Prijedlog zakona o sprečavanju sukoba interesa, prvo čitanje, P.Z. br. 703 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona, članak 144. do 150. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za Ustav, politički sustav i Poslovnik. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi državni tajnik u Ministarstvu pravosuđa Zoran Pičuljan. Izvolite.
Hvala vam lijepa, gospodine predsjedavajući. Uvažene dame i gospodo zastupnici. Pred vama se nalazi Zakon o sprečavanju sukoba interesa, potpuno novi zakon, zakon koji će zamijeniti, ima namjeru zamijeniti zakon iz 2003. godine koji je u međuvremenu u 7 godina, 7 i pol godina primjene noveliran čak 6 puta. No zakon koji u svojim supstancijalnim normama ne odgovara današnjem trenutku i današnjem položaju Republike Hrvatske kao članice kandidatkinje za ulazak u Europsku uniju. Što je svrha odnosno intencija predlagatelja? Prije svega uskladiti ovaj prijedlog, donijeti prijedlog koji je usklađen sa Konvencijom Ujedinjenih naroda o korupciji koja je donesena 2005. godine. Znači nakon početka primjene našega sada važećeg zakona, uskladiti ga sa strategijom ovog Visokoga doma, Strategijom o suzbijanju korupcije koju je Hrvatski sabor usvojio 19. lipnja 2008. godine. Pored toga treća je međunarodna komponenta, a to znači uskladiti zakon sa pravnom stečevinom, sa dosezima što je Europska unija i njezine članice u ovom području, značajno područje učinile. Četvrta je internoga a i dijelom ekstremnog karaktera, a to znači učiti na vlastitome iskustvu, otkloniti, precizirati norme, bolje definirati institute no što to čini danas važeći zakon i pored toga uvažavati ona dobra mišljenja, dobru praksu, dobra rješenja koja se nude u europskom pravnom prostoru, komparirati se i uspoređivati se i onda ne mehanicistički nego unositi ono što je potrebno i što je primjenjivo u našem pravnom sustavu. Tako iz ovog posljednjeg kruga pitanja koje i vlastitoga iskustva i europskih iskustava u stvari se vidi nepreciznost, odnosno nedostatna preciznost današnjeg zakona. Prije svega ona je vezana možemo je podijeliti u nekoliko područja, u krug obveznika koji primjene ovoga zakona o snažnijem definiranju obavljanja mogućnosti ili nemogućnosti obavljanja druge javne funkcije od strane obveznika primjene ovog zakona, odnosno dužnosnika kako ih prijedlog zakona i naziva što nakon prestanka dužnosti kako regulirati položaj negdašnjeg dužnosnika u odnosu na poslovne subjekte s kojima je, u odnosu na tijela u kojima je obnašao dužnosti, poslovne subjekte koji su poslovali sa tim tijelom što sa limitom udjela u kapitalu trgovačkoga društva ostaviti ga, smanjiti ga vezano uz dužnosnika i jedno vrlo snažno pitanje, jako pitanje kako uistinu osigurati neovisnost, dobar izbor, neovisnost i onda i povjerenje u ključnu instituciju ovoga sustava koji se predlaže, a to je Povjerenstvo za suzbijanje sukoba interesa. Pored toga ono što je gotovo stalna boljka hrvatskog zakonodavstva a to je nedostatne sustav sankcija. Ovaj zakon nudi neka zanimljiva i čini nam se barem u prijedlogu kako su raspravljana dosta moguće očekivana učinkovita rješenja. Evo kratko kad prođemo možda dvije, tri rečenice o sadržaju. Prije svega krug primjene obveznika primjene ovog zakona širit će se i na rukovodeće državne službenike. No, u jednom reduciranom opsegu, jer podsjećam da je Zakon o državnim službenicima već prije dosta godina, 2005. godine unio ovaj institut sukoba interesa u hrvatski pravni sustav i ovdje se radi samo o jednom nadopunjavanju vezano uz podnošenje imovinskih kartica, imovinskih izvješća rukovodećih državnih službenika. Rješava se i mogućnost, odnosno nemogućnost obavljanja druge javne funkcije, druge javne dužnosti. Izuzeci su, bi trebali biti propisani samo zakonom, a širenje, isto tako predlaže se širenje sa državne razine na razinu i primjene i na razinu lokalnih dužnosnika. Ograničenjima koja se kao instrumentarij postavljaju u ovaj prijedlog gdje su ograničenja nakon jedne godine od prestanka dužnosti ne smije dužnosnik prihvatiti radni odnos ili imenovanje kod pravne osobe s kojom je tijelo, s kojim je dužnosnik bio u poslovnom odnosu. Pored toga limit udjela u vlasništvu, odnosno kapital trgovačkog društva diže se sa sadašnjih 0,5 na 20%. Propisuje se instrumentarij provjere s time da povjerenstvo nema ambiciju, nema ni pravne mogućnosti da postane ono tijelo koje i presuđuje, ono samo utvrđuje sukob interesa. A sve ono što izlazi izvan njegove kompetencije prosljeđuje i izvještava nadležna državna tijela. Konačno povjerenstvo. Povjerenstvo bi moralo biti neovisno. Predlaže se da se bira temeljem javnoga poziva, da ga bira Hrvatski sabor. Ali da se mogućnosti njegova razrješenja utvrde, odnosno prestanka dužnosti njegovih članova utvrde samim zakonom. I naravno nakon svega toga dolazi i sustav sankcija gdje su dvije zanimljive sankcije koje se i ne moraju i ne trebaju nazivati sankcijama. I tu će se vidjeti u daljnjoj raspravi da li one imaju, da li ih je potrebno dotjerivati. Jer to je prijedlog za razrješenje imenovanog dužnosnika, odnosno prijedlog opoziva za izabranog dužnosnika. Ova dva pitanja od ovih nekoliko pitanja, a naročito sastavu povjerenstva, načinu njegova izbora natpolovičnom ili dvotrećinskom većinom bila je vrlo burna, žučna rasprava na odborima i vrijedi o tome ponovno raspraviti. To je značajna norma i bilo bi jako lijepo postići u ovome dijelu što veći stupanj parlamentarnoga konsenzusa. Jer povjerenje u ovo tijelo u stvari jest ključni mehanizam provedbe ovoga zakona. To je čini se da uz, zahvaljujemo svima koji su na odboru diskutirali vezano uz i čini nam se da imamo još uvijek dovoljno, dovoljno vremena da unesemo većinu primjedbi i da odgovorimo na sve one dileme koje još uvijek prijedlog ne pretjerano velike, ali ipak dileme koje ovaj prijedlog daje. Zahvaljujem vam.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. Predsjednik Odbora za Ustav, politički sustav i Poslovnik, potpredsjednik Doma uvaženi zastupnik Vladimir Šeks. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici, gospodine državni tajniče. Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav Hrvatskog sabora na 65. sjednici održanoj 2. veljače ove godine raspravio je Prijedlog zakona o sprječavanju sukoba interesa. Odbor je prijedlog raspravio na temelju svoje nadležnosti iz članka 57. Poslovnika Hrvatskog sabora kao matično radno tijelo. Odbor je podržao prijedlog zakona naglasivši da je njegovo donošenje jednog od podmjerila za zatvaranje poglavlja 23. – Pravosuđe i temeljna ljudska prava. Međutim, u raspravi su članovi odbora iznijeli primjedbe na određena predložena zakonska rješenja. Glede prijedloga da Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa može pozvati izabranog dužnosnika za podnošenje ostavke u slučaju kršenja zakona izraženo je mišljenje o mogućoj nesuglasnosti predložene odredbe sa Ustavom Republike Hrvatske, te da bi takva odredba mogla dovesti do svojevrsnoga razvlašćivanja Hrvatskog sabora. U vezi s tim, a po uzoru na zakonsko rješenje Velikoj Britaniji iznesen je prijedlog da bi takve sankcije trebalo izricati povjerenstvo Hrvatskog sabora. Članak 3. stavak 3. prijedloga zakona trebalo bi dopuniti na način da se zakon primjenjuje i na rukovodeće službenike u jedinicama lokalne i područne (regionalne) samouprave. U vezi članka 4. stavka 5. izneseno je mišljenje da je krug povezanih osoba određen preširoko, te da je nejasna formulacija prema kojoj su povezane osobe i sve one koje se mogu smatrati interesno povezanim sa dužnosnikom. Članak 12. stavak 1. potrebno je precizirati na način da je razvidna inkompatibilnost obnašanja dužnosti propisana drugim zakonima. Također glede stavka 3. istog članka izraženo je mišljenje da je preširok određen krug poslova koje dužnosnik može obavljati bez odobrenja povjerenstva. U vezi sa spomenutim odobrenjem povjerenstva postavljeno je i pitanje o metodologiji i kriterijima prigodom davanja, odnosno uskrate takve odluke. Glede članka 13. izraženo je mišljenje da bi načelo zabrane članstva u upravnim tijelima i nadzornim odborima trgovačkih društava, upravnih vijeća ustanova te nadzornih odbora izvanproračunskih fondova trebalo dosljedno provesti kako na državnoj, tako i na razini jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave. U vezi sa člankom 14. iznijeto je mišljenje o potrebi dopune načina predlaganja članova upravnih tijela i nadzornih odbora na razini jedinice lokalne i područne samouprave. Glede članka 15. i 16. izraženo je mišljenje da se sukob interesa ne može ograničavati na određeni postotak dionica, odnosno udjela u vlasništvu, jer svako poslovanje sa državom može određenog dužnosnika dovesti u sukob interesa. U vezi sa osnivanjem Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa iznesena je primjedba na potrebnu većinu za izbor predsjednika i članova, pri čemu je izraženo mišljenje da bi za njihov izbor trebalo propisati dvotrećinsku većinu. Glede članka 32. kojim su propisani uvjeti za izbor predsjednika i članova povjerenstva izraženo je mišljenje da uvjet i iskustvo u području borbe protiv korupcije i sprječavanja sukoba interesa znatno sužava krug osoba koje bi mogle biti izabrane. Također iznesene su i primjedbe na predložene visine plaća predsjednika i članova povjerenstva, te na pravo povratka na rad na iste ili odgovarajuće poslove kod istog poslodavca. U vezi sa glavom 5. kojom se propisuju sankcije za kršenje odredaba zakona, iznijeto je mišljenje da bi trebalo preispitati, odnosno ujednačiti sankcije za imenovane i izabrane dužnosnike. Isto tako odredbu članka 43. potrebno je precizirati na način da je razvidno protiv kojih sankcija je moguće pokrenuti upravni spor. Nakon rasprave odbor je većinom glasova, 6 glasova za i 2 glasa protiv predložio Hrvatskom saboru da donese sljedeći zaključak: prihvaća se Prijedlog Zakona o sprječavanju sukoba interesa. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja izneseni u raspravi u prijedlogu zakona na sjednici Hrvatskog sabora i njegovih radnih tijela uputit će se predlagatelju radi izrade konačnog prijedloga zakona. Hvala.
Imate ispravak netočnog navoda, međutim moram vam reći da je to prvi puta da netko pokušava ispravljati. … [[Upadica se ne razumije.]] Kada? … [[Upadica se ne razumije.]] Nije precizirano Poslovnikom, ali do sada to nije bila praksa u Saboru. … [[Upadica se ne razumije.]] Ne, nismo nikada ispravljali do sada. … [[Upadica se ne razumije.]] To ako je netko napravio krivo je postupio, ne bi trebalo biti, imat ćete priliku u raspravi iznijeti svoj stav. Hvala lijepa. Želi li Odbor za zakonodavstvo uzeti riječ? Da. Uvaženi Emil Tomljanović, predsjednik odbora i saborski zastupnik. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Odbor za zakonodavstvo Hrvatskog sabora je na 115. sjednici održanoj 1. veljače 2011. godine raspravljao o Prijedlogu Zakona o sprječavanju sukoba interesa. Odbor za zakonodavstvo podupire donošenje ovog zakona, na tekst prijedloga odbor podnosi sljedeće primjedbe i prijedloge. Prvo, u članku 2. stavak 2. predlaže se odredbu dopuniti kako bi svrha donošenja ovog zakona obuhvaćala jačanje, odnosno osiguravanje nepristranosti. Na članak 3. predlaže se doraditi izričaj pojedinih odredaba, te preispitati mogućnost da se stavkom 1. obuhvate i predsjednici te članovi uprava trgovačkih društava koji su u cijelosti u vlasništvu jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave, ali uključujući i grad Zagreb. U članku 8. stavku 13. glede dostave obavijesti i dokaza valja izostaviti dostavljanje činjenica. Na članak 34. u stavku 1. uskladiti izričaj s preostalim odredbama, jer se ne radi o imenovanju, već o izboru predsjednika i članova povjerenstva. Na članak 41. predlaže se dopuniti i razraditi odredbe stavka 1. posebno točke 3. i 4., jer su predložena rješenja upitna glede nemogućnosti opoziva, primjerice zastupnika u Hrvatskom saboru, a upitno je može li povjerenstvo podnijeti prijedlog za rješenje, za razrješenje primjerice člana Vlade Republike Hrvatske, predsjedniku Vlade Republike Hrvatske ili Hrvatskom saboru. Na članak 42. odredbu stavka 4. dopuniti tako da bude razvidno da se radi o dnevnim novinama koje se prodaju na cijelom teritoriju Republike Hrvatske. I u članku 50. predlaže se međusobno preispitati stavak 1. i 2. kako ne bi bili u međusobnoj suprotnosti. Hvala.
Hvala lijepo. Kolegice i kolege, odbori, u zaključcima odborima se sumarno, stručna služba odbora sumarno, kratko iznosi sadržaj rasprave na odboru. Kada bi se u izvješću odbora o nekom prijedlogu zakona vidjela cjelokupna rasprava onda bi trebalo jednostavno samo prenijeti u izvješće cjelokupni sadržaj sa sjednice radnog tijela odbora, fonogram sa cijele sjednice i to bi bilo onda izvješće sa rasprave. Dakle, ad literam kompletni sadržaj sjednice odbora. Iznose se jasno skraćene verzije kako ih vidi stručna služba u glavnim crtama. Sigurno da se ne može sve izostaviti. Ako ste pažljivo čitali onda bi vidjeli da je onaj, vi aludirate na mišljenje prof. Smerdela, da je to upravo na prvom mjestu iznijeto. Da su članovi odbora iznijeli primjedbe, ja ne govorim koji, ja ne citiram pojedinog prof. člana odbora, vanjskog člana, nego kažem što je to ono što se odnosi na razvlašćivanje Hrvatskog sabora u nesuglasju sa Ustavom. To piše tu. Otvaram raspravu. Klub zastupnika IDS-a, gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, uvažena gospodo zastupnici. Prije je rekao prof. Barbić o nama bi se pisalo samo da nekoga zgrabimo za vrat, a ja sam mu htio replicirati pa budite sretni da ne pišu o vama. Jer da ste zastupnik nikoga ne bi trebali zgrabiti za vrat, a unaprijed bi svi pisali u najmanju ruku da ste bandit, kriminalac ili ne znam što drugo. Međutim, pustimo sada tu opasku. Zasigurno je nama ovaj Zakon o sukobu interesa potreban. Potreban nam je jedan novi zakon. Ali isto se slažem i sa ovim obrazloženjem odbora ne takav zakon. Taj novi zakon isto tako ne smije biti posljedica jedne paranoje koja naprosto vlada da baš svi, ama baš svi, koji su u politici su kriminalci, banditi već jasno to treba biti jedan zakon koji će moći nadgledati ponašanje dužnosnika, ali gdje iznad ovoga Sabora ne može biti neko kvazi-tijelo koje će imati veće ovlasti i od hrvatskog Parlamenta i koji će samim time biti nadređeno i Vladi i ministrima i hrvatskom predsjedniku i svim drugim institucijama u RH. Jednom riječju ovo tijelo ne smije biti i sud i SIS i UDBA i USKOK i istražitelj i državni odvjetnik i komunistička ne znam komisija za porijeklo imovine i sud partije i inkvizicija i sve to zajedno. Jednostavno u to ne smijemo pretvoriti ovo tijelo. Jednom riječju zastupnika razumljivo može razriješiti samo ili mogu ga razriješiti samo građani i može ga razriješiti sud. I nitko van toga. Ja se isto tako slažem da su neki ljudi u politici potkradali državu, ista stvar na lokalnoj razini, ista stvar u javnim sustavima bilo dole, bilo na državnoj razini. To je sve točno, ali zato imamo sudove i onda te ljude valja tužiti, valja usuditi, ali se ovaj Sabor, slažem se s ovim obrazloženjem, ne smije marginalizirati, ne smije se razvlastiti. Nažalost, ta praksa u ovoj zemlji dugo vremena vlada. Najprije smo razvlastili Sabor i dali nevjerojatne ovlasti izvršnoj vlasti, a sada u zadnje vrijeme dajemo nekim kvazi-institucijama. Ja sam apsolutno da se regulira sukob interesa, želim samo naglasiti da je IDS još '96., mislim da je to bio prvi takav pokušaj, predložio takav neki zakon. Nije to tada prošlo, ok nije bitno. Ali ono što je bitno, to je dobro, da je ovaj zakon u ovom trenutku u prvom čitanju. Ja se slažem da je to bitan zakon, iako se s druge strane bojim da će on malo toga riješiti. Ova jadna, da ne kažem pokradena zemlja, zaslužuje jasno da ima i poštenu vlast i poštenu opoziciju i pošteno pravosuđe i poštenu lokalnu samoupravu. Jednom riječju da ima poštenu i uspješnu bilo lokalnu bilo ovu državnu vlast. Ono što mene najviše smeta kada jednostavno nekima putem zakonskih tekstova omogućujemo jedan povlašteni monopolni položaj na tržištu. I nije bitno da li je riječ o nekim firmama iz Istre, bilo nekim drugima u kojima se u zadnje vrijeme dosta spekulira i govori. Nikoga ne želim sada posebno apostrofirati. Bilo da projektiraju, bilo da financiraju isto pod tim uvjetima, ali je potrebno isto tako još nešto da nam, kad već govorimo o tom kriminalu, i Austrija i Švicarska i Lihtenštajn i što ja znam tko sve ne, dostave tajne račune preko kojih se jednostavno kupovalo nešto ili prao novac. Gdje je Hrvatska danas? Ja ću reći to samo u jednoj rečenici. Nažalost, pokrali su ovu zemlju naši najbolji sinovi, oni koji su srušili Jugoslaviju, potom su pokrali Hrvatsku. Neka su srušili Jugoslaviju, Hrvatsku nisu smjeli krasti radnim danom da bi se nedjeljom ispovijedali. Što je najveći gospodo sukob interesa 2011. godine? Da li su to crni fondovi? Nisu. Da li je to, što ja znam, javna nabava? Kažem ni to nije. Pretvorba? Ok, ali ni to nije. Ja mislim da je najveći sukob interesa upravo ovo privilegiranje nekoga, dovođenje nekoga u povlašteni položaj kroz recimo pozitivne propise. I to danas je naprosto na djelu. S druge strane, vi danas ili mi između sebe možemo sve. Može svatko pljuvati po Kajinu, po vama zastupniče, po gospodinu Šeksu, po gospodinu ne znam Liniću, gospođi Kosor, po Milanoviću, ali ne smijete 2 stvari: posumnjati u hrvatske tajkune, to je broj 1., i u neke medije da ja ih sada ne apostrofiram pa da me opet ne tuže. E, da vidim tko se to može upustiti. I što bi onda to značilo mogu na osobnom primjeru prepričavati. Da su ti neki tajkuni, mediji daleko moćniji i od najreprezentativnijih institucija u ovoj državi budite uvjereni u to ne mora nitko sumnjati. To je naprosto istina. Svakome od nas svatko može reći ti si ovo ili ono, bandit, korumpiran, lopov, ratni zločinac, ali reci ti to nekome u medijima ili nekome iz kapitala e onda loše ćeš se provesti. Znači, što je najveći problem i najveći sukob interesa u ovo vrijeme? To je pisanje zakona za jednu konkretnu skupinu i onda time osiguravati, ili njima, osiguravati neku povlaštenu poziciju na tržištu. Da se vratim međutim zakonu. Čovjek može biti u politici 20 godina i ne mora imati ništa, može biti 20 dana i imati sve, može biti tobože apolitičan, a da mu politika opet sve namjesti kroz neku neki poslovan odnos, a može se isto tak predstavljati svo vrijeme neovisan pa kada dođe dan onda će morati te određene pogodnosti naprosto vratiti. Primjedbe, prvo članak 3. ja se isto ovdje slažem da treba proširiti krug dužnosnika, ali i kojim. Predlažem da se tu uvrsti ne samo direktore javnih sustava na lokalnoj razini, nego i suce i državne odvjetnike, i premijerkinim savjetnicima. Netko će reći, to se ne može, to se može citirati ovo sa strane prve radi vremena neću. No mislim da bi to isto bilo korektno. Mislim ovo što se zbiva u HRvatskoj, jasno, prolazile su i mnoge zemlje u Europi. Međutim, ako u jednoj Austriji netko ukrade milijardu eura ili sto milijuna to se primjeti, ali Hrvatsku to razori. Zašto sam spomenuo suce i državne odvjetnika, pa i pravosuđu korupcije kao i drugdje, nemojmo se sada naprosto zavaravati da toga nema. Članak 3. stavak 1. točka 31. ovdje se kaže: "Predsjednici članovi uprava trgovačkih društava koji su u cijelosti u državnom vlasništvu". Što ako država ima recimo 75% udio neke tvrtke, zašto taj ne bi bio tretiran na isti način kao zastupnik recimo koji u pravilu na malo što utječe ako ima tih 0,5% u nekom tom trgovačkom društvu. Sudjelovanje u nadzornom odboru. Ja vas uvjeravam gospodo da ovo razvlašćivanje Sabora sa čime sam počeo jednostavno nije produktivno. Zar je bolje recimo da u jednoj INA-i to ću sada konkretizirati da budu ljudi iz ... a Croatia osiguranju ljudi iz Konzuma od recimo dužnosnika. Pa ovi ih misle preuzeti. To smo imali prilike sada čuti prilikom kupovanja dionice INA-e gdje se kaže za jednu tvrtku da namjerava preuzeti 18, 20 ili ne znamo koliko posto te tvrtke. Zar to nije sukob interesa? To je kao da ovce date na povjerenje vuku. Iako će netko reći da su i ovi mali vučići iz redova dužnosnika učinili također pomor u tom toru ili štali. Povjerenstvo kaže se mora biti depolitizirano itd. pa zar gospođa recimo, ja neću reći da je netko kriv, ne, ali samo vis a vis paralele gospođa Tomić nije bila depolitizirana, neovisna, pa onda tko vam jamči da će ovi sutradan koji se ovdje imenuju biti pošteniji od naših političara koji su danas na čelu tog tijela ili da to zapravo jesu. Jučer ili prekjučer npr. odvjetnik gospodin Nobilo rekao da su političari gori od kriminalaca. Otprilike tako. Ima nešto i u tome, jer ekipi na vlasti je bilo lako ne znam jednim potezom doći do 5, 10, 15 milijuna ovoga ili onoga, bandi je to daleko teže, makar sam mu ja odgovorio da kada bi se stvarno radila neka anketa ni odvjetnici se ne bi baš dobro proveli, ali sigurno da ima više potištenijih ljudi u politici nego u odvjetnicima. Tako otprilike, pa neka me netko prozove. Ili primjer, neovisan gospodin Krstičević savjetnik premijerke. Zato sam rekao da treba i savjetnike premijerke ne samo predsjednika uvrstiti. Sa državom je čovjek odradio 600 milijuna kuna. Možda je zadužio državu. I je. Za vrijeme rata u 4. gardijskoj brigadi. Ali mislim da mu se i država na neki način odužila. Ili neki drugi savjetnik, gospodin Škegro, ili neki drugi ljudi iz Vlade koji su nedavno izabrani itd. puno je njih recimo bilo u jednom trenutku neovisnih, ali kada su trebali bilo da bi nešto stekli itd. vrlo jasno su se decidirano izjašnjavali da su članovi u ovom trenutku vladajuće stranke. Članak 6. str. 7. stavak 4. kaže: "Postupanje dužnosnika u dvojbi u postojanju sukoba interesa da nakon izbora imenovanja na javnu dužnost, dužnosnik je uredu urediti svoje privatne poslove kako bi se spriječio predviđeni sukob interesa" itd. pa se dalje onda govori da treba prenijeti ili svoje poslove tzv. odvjetničkim uredima. Mislim, problem je daleko veći ako Sabor nekome piše zakone nego kada se to prenosi tim uredima iako i ovo je u najmanju ruku upitno. Pa zar netko misli npr. sutra neka bude izabran u Parlament da će neće mi zamjeriti ako ga spomenem gospodin Kerum prepustiti nekome vođenje tvrtke da on to neće činiti ili da ne čini nakon izbora 2009. godine. Članak 15., 16., 17. članstvo u upravnim tijelima i nadzornim odborima. Čitajući ovako zapravo izgleda da mi blokiramo da itko iz gospodarstva uđe u politiku. Mislim nisu svi u gospodarstvu po ključu pretvorbe ili ne znam čega. Da ne zaboravim, prije sam spomenuo savjetnike premijerke koji bi isto tako trebali biti uključeni u dužnosnike, kao i predsjednikovi savjetnici. Što sa članstvima uprava ako nemaju dionica pređu recimo u politiku, a čeka ih mjesto u tvrtci? I onda se kaže ne možete ići godinu dana. A što je sa onima koji iz udruga poslodavaca ulaze u politiku, gospodarske komore itd.? godinu dana će biti ne znam na onom paušalu ili kako da ga nazovem pa onda se normalno mogu vratiti. Postavljam si pitanje da li neka tvrtka u kojem dužnosnik ima 0,5 ili 10 ili 15% može raditi neki posao sa javnim vlastima? A zašto ne. zar se posao ne može dobiti na javnom natječaju pošteno. Zar tu tvrtku i tih 50, 100 ili 150 ljudi treba uništiti? Zar ne bi trebalo možda brinuti i o tim zaposlenicima? Ako nemate posla, ako ne radite, pa i vi ćete u stečaj. I što ste napravili? Subjekt ste naprosto izbrisali. Članak 19. trajanje obveze itd. ne stvarajmo onda, znate ako to kažemo ne smijete problem oko umirovljenja tih ljudi. Pa nije poanta ono što sam rekao jednu godinu da dobiješ onu apanažu, 6 mjeseci punu plaću, 6 mjeseci 50% pa da se onda opet zaposliš u onoj tvrtci sa kojom si ranije poslovao ili gdje si bio nego da naprosto onda nigdje ne budeš, da možeš reći eto zbog toga sam u politici. Ono što je daleko bitnije to je privatizacija banaka, T-HT-a, hotelskog sektora, svi direktori koji su tamo bili kroz pretvorbu nastavili su raditi za nove vlasnike. Da ja ne spominjem T-HT reći ću ovaj primjer direktora Liburnije koji ostaje kod gospodina Ostoje itd., itd. vidim da ovo sada niže. Znači nije problem zakon, zakon treba, ali treba naprosto voditi o svim tim momentima računima da se ne uništi poslovne subjekte, a da se unaprijed ne definira ljude koji su u hrvatskoj politici. A lopove jasno, imamo državnog odvjetnika, imamo sudove, njih treba maknuti.
Kolega Kajin, iznijeli ste jednu vrlo čudnovatu u najmanju ruku tvrdnju, da oni koji su srušili Jugoslaviju da su opljačkali Hrvatsku. Hrvatski sabor je utvrdio 8. listopada '91. godine što je prihvatilo i međunarodno pravo i Vijeće sigurnosti da se Jugoslavija raspala, a oni koji su je opljačkali to su oni koji su izvršili oružanu agresiju na Hrvatsku, to je Srbija i Jugoslavenska armija. Oni su opljačkali Hrvatsku. I zato budite oprezniji malo sa time jer podkontekst vaše tvrdnje je bio da oni koji su stvorili Hrvatsku, koji su oslobodili Hrvatsku da su oni Hrvatsku i opljačkali. To je jako neoprezna tvrdnja… … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] I ja zato sam dužan dati objašnjenja kao predsjedavajući sjednice na jednu moguću vrlo opasnu tezu i želimo ovdje da to gospodine Kajin, da to demantirate ili potvrdite. Ako to vi ustvrdite da oni koji su oslobodili Hrvatsku i stvorili Hrvatsku da su oni opljačkali Hrvatsku onda će to biti jedan teži moralni pristup izrečen u ovom Parlamentu. Izvolite, gospodine Kajin.
Ja znam da to vi gospodine potpredsjedniče smatrate personifikacijom hrvatske državnosti kao što ste to nedavno iznijeli u hrvatskom listu i ponovili u još nekim drugim medijima. Međutim slažem se, trebam se možda korigirati, možda sam bio neprecizan na način da neki koji su stvorili ili stvarali Hrvatsku državu sudjelovali su i u pljački Hrvatske države. Pet dana u tjednu pljačkali, a sedmi dan se ispovijedali.
Ovo je teška uvreda, teška uvreda. Ja vam izričem opomenu. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Teška uvreda. Teška uvreda. Da ste osloboditelje Hrvatske nazvali pljačkašima Hrvatske.
Ma nisam ja spominjao ni osloboditelje ni branitelje ni nikoga tko je krv lio i tijelo dao za ovu državu i vi to jako dobro znate i razumijete. I ne treba mi imputirati nešto što nisam ni pomislio.
Ja sebe ne smatram personifikacijom Hrvatske, trebali ste malo bolje pročitati nešto. … /Govornici govore u isti glas./… Gospođa zastupnica Đurđica Sumrak.
Hvala vam, gospodine predsjedavajući. Naravno da nikada, ali apsolutno nikada neću dozvoliti nikome da kaže da su Hrvatsku pokrali, Hrvatsku zemlju da su pokrali ponajbolji hrvatski sinovi. Ne, nisu ju pokrali ponajbolji hrvatski sinovi nego lopovi i oni su u zatvoru. I još nešto, govoreći o Hrvatskoj govori kako je ovo jadna zemlja. Ne, nije to jadna zemlja, nije ova Hrvatska bila jadna ni 50 godina pod komunističkom vlašću, nije bila ova Hrvatska jadna ni kad se borila za svoju samostalnost i nikad neće biti jadna jer je ponosna i uvijek će biti ponosna Hrvatska. Kome to smeta meni je jako žao. A još nešto što se tiče Nobila, a i Kajina, kažu treba slušati tko govori, a ne što ali to je jako teško.
Gospođa zastupnica Tanja Vrbat, izvolite.
Hvala. Kolega Kajin, ispravit ću vaš navod sljedeći kad ste rekli da je ovo tzv. razvlašćivanje Hrvatskog sabora nije produktivno. Ja smatram da to nije točno, ne da nije produktivno nego nije ustavno i mislim da smo svi toga svjesni ovdje. I ja se čudom čudim i žao mi je da moram reći sljedeće. Gospodine Pičuljan, vi ste branili ovaj prijedlog zakona sad ovdje i kandidat ste za suca Ustavnog suda. Ja se zaista tome ne mogu načuditi.
Budimo kolegice i kolege oprezni kod povijesnih ocjena jer izreći tvrdnju pa i slikovito da su najbolji sinovi hrvatskog naroda koji su stvarali Hrvatsku u isto vrijeme pet dana toga pljačkali Hrvatsku, to su vrlo opasne teze [[Upadica: Pod navodnicima.]] Navodnicima. … [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]]
Sve ste vi razumjeli jako dobro. Niste toliko naivni da niste me razumjeli.
Znate kolega Kajin, ako ovo slušaju recimo, slušaju pretpostavljam brojni hrvatski branitelji onda će oni reći pa šta je to u Hrvatskom saboru se govori da smo mi koji smo najbolji sinovi hrvatskoga naroda kao branitelji i stvaratelji Hrvatske… Nemojmo izokretati tvrdnje, gospodine Šeks.
Jako dobro se razumijemo. … [[Upadica se ne razumije.]]
Ne, ne, ne. Vidi se, da, da. … [[Upadica se ne razumije.]] Treba mnogima malo poduke o elementarnim stvarima. Klub zastupnika HDZ-a gospodin zastupnik Emil Tomljanović.
Hvala lijepo, poštovani gospodine potpredsjedniče. Uvažene kolegice i kolege, poštovani državni tajniče. Evo pa na samom početku ću kazat da Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržava Prijedlog zakona o sprečavanju sukoba interesa. Zakon je u redovnoj saborskoj proceduri dakle u prvom čitanju. Možda je i u tom smislu bitno istaknuti da je po prvi puta ova problematika odnosno sprečavanje, Zakon o sprečavanju sukoba interesa u obnašanju javnih dužnosti donesen 2003. godine i od tada gotovo svake godine su bile izmjene i dopune, dakle mijenjali su se instituti, šest puta je to učinjeno što je evo i u tom smislu odgovor na pitanje odnosno sasvim sigurno što se tiče ovih instituta nije ih lako urediti i potrebno je pronaći pravi model da bi se svi ovi instituti koji su u ovom zakonu na odgovarajući način i uredili. Naime, po svojoj definiciji sukob interesa postoji kada su privatni interesi dužnosnika u suprotnosti sa javnim interesom, a posebno kada privatni interes dužnosnika utječe na njegovu nepristranost u obavljanju javne dužnosti, odnosno kada privatni interes dužnosnika utječe ili može utjecati na njegovu nepristranost u obavljanju javne dužnosti. Dakle, iz sam definicije sukoba interesa vidljivo je da je predmetnu materiju uistinu nije jednostavno zakonom urediti jer su mogućnosti sukobljavanja privatnog i javnog zapravo toliko velike da je i u određenim segmentima to i nemoguće učiniti. Dakle, i to na način da se sve te situacije urede zakonom. Međutim, upravo zbog važnosti instituta u oblasti sprječavanja ma kakvog koruptivnog ponašanja državnih dužnosnika potrebno je učiniti i dodatni napor kako bi se predmetna materija uredila na najbolji mogući način, a u normativnom standardu dakle približila u potpunostima kriterijima i mjerilima dakle država članica Europske unije. Novi zakon ili zakon koji je pred nama koncipiran je na način da uvodi nova rješenja koja bi trebala učinkovito razriješiti nedostatke koji su se u prvom redu javili u primjeni važećih zakona, ali i unaprijediti koncept razumijevanja i sprječavanja sukoba interesa u konačnici pravovaljano djelovati na suzbijanje korupcije ili koruptivnog ponašanja u Republici Hrvatskoj. Od tih uočenih nedostataka u primjeni zakona posebno treba istaknuti, dakle tri instituta a koji predloženi zakon definira na različit način od prijašnjih zakonskih rješenja. Ima dosta novih zakonskih rješenja ili različitih od onih kakvi su to bili uređeni do sada u zakonskom tekstu. Ima ih kada bismo ih brojili negdje oko osam ili deset uistinu novih instituta. Međutim, ova tri čini mi se izuzetno važnima, odnosno ona koja su krucijalna ili najbitnija u smislu izmjene zakonskih odredbi. Dakle, u prvom redu radi se o pod jedan dakle nedostatak učinkovite provjere izvješća o imovnom stanju dužnosnika. To je ta imovinska kartica i sve ono što je vezano uz imovinsku karticu a što se razrađuje zakonom. Drugi institut je jačanje neovisnosti povjerenstva odlučivanju o sukobu interesa i uklanjanje političkog utjecaja na sastav i rad povjerenstva. Dakle, to je taj novi model u smislu funkcioniranja i imenovanja samog povjerenstva koji je uistinu bitno različit nego kao što je to bilo uređeno do sada zakonom. I treće, dakle uočen je nedovoljno učinkovit sustav sankcioniranja pa onda u ovim novim zakonskim rješenjima imamo dakle prošireni krug sankcija. O nekima od njih, dakle je već i bilo dosta riječi i u uvodnom izlaganju, odnosno uvodnom obrazloženju državnog tajnika, a u izvješćima radnih tijela dakle odgovora Hrvatskog sabora. Što se tiče prvog instituta, dakle ili učinkovite provjere izvješća o imovinskom stanju dužnosnika. Dakle, mogućnost provjere podataka izvješća o imovnom stanju dužnosnika, provjera vjerodostojnosti imovinske kartice jedna je od osnovnih novina predloženog zakona. Provjera podataka iz podnesenih dakle prijava dužnosnika samim zakonskim rješenjima može biti prethodna ili administrativna provjera, te redovna provjera. Za obavljanje provjera povjerenstvo može tražiti podatke ne samo od nadležnih tijela Republike Hrvatske već i od međunarodnog udruženja ili strane organizacije. Ide se i za tim da povjerenstvo ima i ovlasti i mogućnosti zatražiti sve podatke kako bi podnesena imovinska kartica uistinu bila vjerodostojna i kako bi odražavala dakle pravo stanje deklarirane imovine državnog dužnosnika. Svi mi poznajemo kako je to bilo do sada i zapravo u svim tim razgovorima u smislu primjene samoga zakona uočeni su tu nedostaci, isticane su te primjedbe. Primjedbe u smislu da nakon podnesene imovinske kartice, nakon dakle deklariranja imovine dužnosnika povjerenstvo nije bilo u mogućnosti temeljem zakonskog uporišta nakon toga zapravo učiniti nešto da bi se to na pravi način moglo provjeriti, usporedit podatke i eto u tom smislu ova izmjena daje veće mogućnosti samom povjerenstvu da se aktivno, može imati dakle aktivnu ne samo ulogu već da može u svim onim spornim situacijama samo svojim natalitetom, svojim djelovanjem provjeriti stvarno stanje deklarirane imovine svakog državnog dužnosnika. Drugo, dakle. Predloženim zakonskim rješenjem jača se ne samo neovisnost povjerenstva, dakle neovisnost već se i uklanja mogućnost političkog uticaja na rad povjerenstva. Jer se povjerenstvo definira kao samostalno državno tijelo. U tom smislu ima i zasebna financijska sredstva. Članove povjerenstva po predloženim izmjenama bira Hrvatski sabor na temelju liste kandidata koju sastavlja Odbor za izbor, imenovanje i upravne poslove Hrvatskog sabora. Mandat je pet godina, a među potrebnim uvjetima uz predsjednika i članove povjerenstva propisuje se ne samo da netko nije član političke stranke već da nije bio član političke stranke posljednjih pet godina od kandidiranja za predsjednika i člana povjerenstva. Dakle, uistinu jedna nova koncepcija, novi model, nova zakonska definicija povjerenstva. I predlagatelj, dakle resorno ministarstvo i Vlada je uistinu ovim zakonskim rješenjem, dakle definirala povjerenstvo u smislu njegove i samostalnosti s jedne strane i maksimalno koliko je to god moguće od uticaja direktno politike pod navodnike na način da više dakle saborski zastupnici kao političari nisu po predloženom, po samom prijedlogu dakle članovi samog povjerenstva i zakonom se detaljno regulira način izbora članova povjerenstva tko može biti, kako se obavlja u formalnom smislu izbor samih članova povjerenstva. Te osnovne stvari su samim zakonskim prijedlogom učinjene. Međutim, naravno radi se o prvom čitanju. Zakon je u prvom čitanju, redovnoj saborskoj proceduri. I sve ono što je bilo kazano u raspravama na matičnom radnom tijelu, na odborima mislim da će predstavnici predlagatelja dodatno uzeti u obzir i možda razmisliti u nekom segmentu, dakle još precizirati ove odredbe kako bi se otklonile sve one primjedbe koje mogu uslijediti, a neke od njih su bile vezane odnosno okarakterizirane kao primjedbe ustavno-pravne naravi. I treći institut koji treba zasigurno naglasit kao bitnu izmjenu u predloženom zakonskom tekstu, dakle odnosi se na same sankcije. Što se tiče sankcija za kršenje ovog zakona, krug sankcija se povećava, i to na način da ih sada možemo sistematizirati te četiri osnovne ili četiri, dakle prva od njih je obustava dijela neto plaće, zatim … [[Ne razumije se.]] odluke na trošak osobe, treće prijedlog za razrješenje imenovanog dužnosnika od javne dužnosti i četvrto je poziv izabranom dužnosniku za podnošenje ostavke za obavljanje javne dužnosti. Što se tiče proširenog kruga sankcija, dakle pod tri, četiri mogućnosti poziva izabranom dužnosniku za podnošenje ostavke za obavljanje javne dužnosti, a isto tako što se tiče prijedloga za razrješenje imenovanog dužnosnika od javne dužnosti, uistinu su bile stručne rasprave na radnim tijelima, one su pretočene u izvješće odbora kojeg smo i pročitali na plenarnoj sjednici, o njima će dakako predstavnici predlagatelja i dodatno razmisliti u smislu da se predlože rješenja zakonska koja bi otklonila sve one nedoumice, ili nepreciznosti ili eventualno prigovore, pa i ustavnopravne naravi kako bi se i ovaj institut dakle uklopio u cijelu tu strukturu zakona i kako bi se naposljetku dakle pri izradi konačnog prijedloga ovoga zakona odabrala i predložila najbolja moguća rješenja. Zaključno, Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podupire ovaj prijedlog zakona, ovaj prijedlog zakona je potrebno donijeti, ne samo radi usklađivanja našeg zakonodavstva s pravnom stečevinom Europske unije, ne samo radi ispunjavanja mjerila u poglavlju 23., nego je uistinu u našem društvu potrebno na najbolji mogući način regulirati pitanja sukoba interesa i to zbog razloga da bi se upravo zakonskim tekstom, zakonskim rješenjima otklonila sva, sve one mogućnosti korumptivnog ponašanja koje dovode ili mogu dovesti do takvog oblika neprihvatljivog ponašanja državnih dužnosnika, ili dužnosnika koji su obuhvaćeni ovim zakonom. I još nešto, mislim ne manje važno, uistinu i rad povjerenstva i do sada, mislim da će to biti i ubuduće i ovaj zakon treba imati onu svoju dodatnu snagu prevencije, ili preventivnog djelovanja, jer kada jasno razradimo i propišemo pravne institute koji nam razrađuju sve ono što je bitno kada govorimo o sukobu interesa, i kada je to svima poznato, onda je uistinu ta preventivna uloga samog propisa i rada povjerenstva isto tako bitna. Dakle nije to samo tijelo koje se bavi sankcioniranjem i utvrđivanjem da li je netko od državnih dužnosnika povrijedio koju odredbu zakona, nego upravo ono tijelo koje će svojim djelovanjem, primjenom instituta koji su propisani ovim zakonom onemogućiti ili svima, onemogućiti ili preventivno djelovati da se ma koji oblik korumptivnog ponašanja državnog dužnosnika ne dogodi, i da se uklone svi rizici korumptivnog ponašanja, koji se mogu, koji se događaju prilikom obnašanja dužnosti državnog dužnosnika, bez obzira o kome se radilo. Zaključno, Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice u prvom čitanju podupire ovaj prijedlog zakona. Hvala lijepo.
Hvala. Klub HNS-a, HSU-a, gospodin zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče sa suradnicima, gospođe i gospodo zastupnici. Pred nama je zakon kojega će klub HNS-a i HSU-a podržati, međutim želimo ukazati na nekoliko stvari za koje držimo da iziskuju raspravu, da iziskuju dodatno razmišljanje i popravak teksta do faze drugog čitanja. Prije svega želimo upozoriti na činjenicu da je ovo jedan od rijetkih zakona koji se u 8 godina 7 puta mijenjao, i da to svjedoči da se zapravo ili vrtimo u krug, ili da nam je trebalo punih 8 godina da dorečemo sustav zaštite jednoga područja koje se zove javni interes. E sad, nisam sklon vjerovati da je to bilo zbog toga što doista nismo znali što valja a što ne valja, prije bi bilo da je sve te promjene koje smo izveli do sada, da su izvođene manje-više zbog toga kako bi se stvorio dojam da se sistem unaprjeđuje, a zapravo smo bili svjedoci da se ništa krupno u primjeni ovoga modela nije ni dogodilo. Svojedobno kada je materija sprječavanja sukoba interesa uopće ušla u orbitu javnoga razgovora i kad je procijenjeno da postoji potreba da se to definira zakonom, rečeno je da je sukob interesa jednog od prostora u kojemu se događaju najveće zlouporabe u javnome prostoru, i da će upravo donošenje ovoga zakona, odnosno onoga zakona prije biti ta poluga koja će spriječiti dalju eskalaciju, odnosno spriječiti one političare, odnosno javne dužnosnike da zlouporabljuju svoju poziciju, da povlaštenim informacijama ili nekim drugim djelovanjem pogoduju privatnim interesima. I koji je saldo zapravo u tih 8 godina? Koliko je doista ljudi odgovaralo i zašto? Na koji način je povjerenstvo koje je bilo nadležno da prati provedbu ovoga zakona uopće reagiralo? U nekoliko slučajeva mogli smo se osvjedočiti da je povjerenstvo funkcioniralo kao jedno produženo tijelo stranačke politike u kojemu nije uopće bitno kakvi su argumenti posrijedi i kakvi su dokazi posrijedi, već tko ima više glasova. To nije naravno dobro, i taj model na žalost ostaje i u ovome zakonu. Povjerenstvo će se i dalje birati običnom većinom Hrvatskoga sabora, što znači da stranka ili stranke na vlasti bez ikakvih problema u povjerenstvo mogu instalirati dovoljan broj ljudi koji će, ako partija tako odluči, ignorirati činjenice i dokaze. A je li to nam to stvarno interes? Pa zar ne bi zapravo logika trebala biti upravo suprotna? Da štiteći interes Hrvatskoga sabora prije svega, kao onoga koji donosi ovaj zakon, štiteći dignitet Hrvatskog sabora u kojemu sjedi 153 državnih dužnosnika, ustanovi model izbora članova povjerenstva na način koji će zapravo tražiti višu razinu suglasnosti, konsenzus. Zašto dvotrećinsko glasovanje u izboru članova povjerenstva ne bi bio mogući izlaz iz te situacije? Predlažemo predlagatelju da dobro razmisli o tome jer će to biti jedan od osigurača kojim će omogućiti povjerenstvu da prema novim standardima koje uvodi, dakle potpuno novi zakon, svoju javnu funkciju ispuni na najbolji mogući način bez ikakvoga straha ili opasnosti da će povjerenstvo kao što je to dosad nekoliko puta bio slučaj biti percipirano u javnosti, a percepcija je osnovna stvar u obavljanju javnoga posla, kao produžena ruka nečije stranačke politike. I drugo, upozoravamo da je hrvatska inačica definicije sukoba interesa zapravo nedorečena. Naime, mi u Hrvatskoj sukobom interesa smatramo samo i isključivo situaciju u kojoj se javnome interesu nanosi šteta za račun privatnoga. A zaboravljamo da je također i javnome interesu moguće nanijeti štetu s druge razine tzv. javnog interesa. Dakle, da postoji sukob javnog-javnog koji također može proizvesti veliku štetu. O čemu se radi? Prije godinu i pol dana ili čak i nešto više upravo Povjerenstvo za sukob interesa jedan je grad prijavio slučaj kojega je povjerenstvo odbilo utvrdivši da se u tom slučaju ne radi o sukobu javnog i privatnog prema tome da nije nadležno. A o čemu se radilo? U Županijskome poglavarstvu u to doba, dakle još je postojalo Županijsko poglavarstvo, sjedio je čovjek koji je ujedno i čelnik Hrvatskih voda. Hrvatske vode dobile su od Vlade zadaću da provedu javni postupak dodjele koncesije na jednom vrlo velikom izvorištu pitke vode u Hrvatskoj. Na području jedinice lokalne samouprave koja ima svoju komunalnu tvrtku koja se bavi vodoopskrbom već punih 40 godina. Dakle, grada koji ima komunalnu tvrtku koja po svim propisima Zakona o koncesijama i svim posebnim propisima apsolutno ispunjava sve uvjete da dobije koncesiju na eksploataciju pitke vode na svom vlastitom teritoriju. Međutim, županija na čijem teritoriju se nalazi i taj grad je odlučila da preko noći osnuje fiktivnu tvrtku koju će registrirati za poslove između ostaloga i eksploatacije, odnosno distribucije vode. Pa je onda taj čelnik Hrvatskih voda u funkciji člana poglavarstva županije donio odluku o osnivanju tvrtke proslijeđenu Županijskoj skupštini koja je to odobrila, odobrio u ime poglavarstva poslovni plan tvrtke i svu dokumentaciju koju je poslala Hrvatskim vodama, a onda kao čelnik Hrvatskih voda odlučio tome da se zapravo koncesija dade toj tvrtki i preporučio Vladi RH upravo takvo rješenje. A što je to nego sukob interesa gdje se lokalnoj samoupravi nanijela ogromna šteta za račun interesa jedne grupe ljudi okupljene oko jedne fiktivne firme, bez obzira što je njoj formalni osnivač županija. Zakon o sprečavanju sukoba interesa uopće ne prepoznaje tu situaciju. Dakle, ako kao ministar budete pogodovali svome gradu i kraju i učinili sve da svi razvojni projekti iz vašega rodnoga kraja budu zadovoljeni, a svi ostali zanemareni, niste predmet interesa po ovome zakonu. Pitanje je po kojemu onda uopće jeste? I koju vrstu nepotizma zakon prepoznaje, a koju ne prepoznaje? Mislimo da to nije dobro. I kad se već radi novi zakon, kad smo već svjesni da 8 godina iskustva sa starim zakonom nije bilo dovoljno da ustanovimo dal nam sustav funkcionira da bi bilo dobro da dobro promotrimo koje su to sve situacije u kojima se možemo naći, kako ostvariti što je moguće višu razinu autonomije povjerenstva, prije svega autonomije od politike jer ako je već predlagatelj odlučio da Hrvatski sabor nema izravni utjecaj na rad toga povjerenstva što neki kolege mogu tumačiti kao na neki način poniženje Hrvatskoga sabora, ali s druge strane postoje doista jasni argumenti koji kažu da to vodi depolitizaciji tog povjerenstva. Ako stvarno hoćemo i ako se stvarno zalažemo za depolitizaciju dignimo onda prag na dvije trećine i ustanovimo dvotrećinsku većinu kao potrebnu za izbor članova toga tijela. U protivnome nitko nas neće moći razuvjeriti u uvjerenju da se zapravo radi o mogućnosti da se u izbornoj godini prije kraja ovoga mandata u ovome Hrvatskom saboru većina koju čini sada HDZ sa svojim strankama partnerima zapravo želi osigurati da sljedeće 4 godine ima ljude u povjerenstvu koje će sa mnogo, mnogo većom razinom ovlasti zapravo tu buduću vlast u kojoj sjediti HDZ više neće zapravo na neki način tretirati kao kriminalnu pokušavajući svaki detalj iskoristiti za priču o sukobu interesa. Naravno ovo je kondicional, i ispast će da se nekoga vrijeđa ili ne vrijeđa, ali to je model kojega moramo biti svjesni ako želimo razgovarati otvorenih karata. Prema tome, nikakve invektive nisu posrijedi nego pobijmo sve one koji imaju rezerve prema ovakvome modelu upravo podižući standard na dvotrećinsku većinu kod izbora članova povjerenstva. Ako se toga ne bojite, ako se ne bojite ljudi oko kojih će se dogovoriti i većina i manjina na pravome smo putu da stvarno kažemo da ćemo moći spriječiti pristojan broj situacija sukoba interesa. Ovo tijelo, povjerenstvo, i zakon koji omogućava, odnosno uokviruje njegov rad ne valja shvaćati niti kao sud, niti kao progon, niti kao tijelo progona nego prije svega kao tijelo prevencije, kao sustav prevencije koji će upravo postavljanjem standarda, pravila onemogućiti da dođe do situacija koje prepoznajemo kao sukobe interesa. Onemogućiti da dođe do situacija u kojima se javni novac pretače u privatne džepove ili u kojima se javni novac iz državnog proračuna ili paradržavnih fondova prebacuje u neke druge javne proračune i fondove ali na nekoj drugoj razini gdje kontrolira pak situaciju netko drugi. I nadalje, što znači odredba po kojoj dužnosnik godinu dana nakon prestanka obnašanja svoje dužnosti ne smije zasnovati radni odnos u bilo kojoj pravnoj osobi koja ima bilo kakav promet odnosno poslovni odnos sa tijelom javne vlasti u kojoj je odslužio svoju javnu dužnost? Zamislite situaciju u kojoj tajnik Udruge osoba s invaliditetom upravo zbog toga što je poštovan kao čovjek koji se zalaže za vrijednosti civilnog društva, kao čovjek koji se zalaže za promicanje prava osobe sa invaliditetom bude pozvan od nekoga da sudjeluje kao kandidat recimo zamjenika gradonačelnika. I ta lista prođe. On bude zamjenik gradonačelnika i dogovori se sa svojom udrugom, sljedeće 4 godina ja odlazim iz udruge, zbog toga jer mislim da mogu dati više čitavoj zajednici. Onoga časa kada mu prestane mandat on se u svoju udrugu ne smije vratiti još godinu dana, ukoliko ta udruga ima jedne jedine lipe transfera iz gradskog proračuna. Da li je to fer u situaciji kada znademo da sve lokalne udruge zapravo stoje na dispoziciji zajednici a za uzvrat dobijaju sredstva iz proračuna koja nikada nisu bog zna kako velika? U svakome slučaju ovako postavljena odredba koja ne razlikuje poslovni od neposlovnog sustava odnosno privatni i poslovni sektor od neprofitnog sektora, može napraviti pomutnju na način da nećemo dobiti kvalitetne ljude iz civilnog sektora na javne dužnosti. Čini mi se da to nije dobar pristup i da ćemo time samo osiromašiti, a ne obogatiti politiku. Hvala lijepo.
Hvala. Jedan ispravak gospodin zastupnik Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Pa evo uvaženi kolega je istaknuo u nekoliko navrata da je zapravo povjerenstvo produžena ruka stranačka ruka i slično, što je definitivno uvrijedio niz uglednih ljudi kao što su gospodin Vlaho Bogišić, gospodin Antun Zorislav Petrović, gospođa Jadranka Kolarević i svog kolegu Miljenka Dorića koji je i jučer glasao za jednoglasnu odluku povjerenstva o kažnjavanju SDP-ova zastupnika, zbog čega je danas dignuta tolika buka. Prema tome, povjerenstvo mislim da radi dobro, da ima dobre ljude, druga stvar što član povjerenstva SDP-a ne dolazi to je druga stvar. ali mislim da u zakonu uvaženi kolega, ako su proučili sve ono što je radio, dakle autori, gospodin RAdimir Čačić mislim da su onda i spriječili to za ubuduće, mislim da su napravili izvanredan posao. Hvala.
Klub HSS gospodin zastupnik Stanko Grčić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi tajniče ministarstva sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Građani od onih koji obnašaju javne dužnosti očekuju poštene, čestitost, odgovornost, nepristranost, poštivanje zakona, i ono najvažnije, od njih očekuje da služe javnom interesu. Dakle, u interesu svih a ne samo svoje ili u interesu onoga koji može dobro platiti učinjenu uslugu. A što građani mogu pročitati kada otvore dnevni tisak i vidjeti kada sjednu pred male ekrane? Mogu zaključiti da je Hrvatska zemlja ogrezla u korupciji. Posljedica je veliko nepovjerenje građana u javne institucije kao i politiku kao profesiju. Unatoč tome mi u klubu HSS-a vjerujemo da će hrvatski građani prepoznati odlučnu naknadu koja stoji kako i za već poduzetih aktivnosti u suzbijanju korupcije, tako i ovog zakonskog prijedloga koji za cilj ima dodatno ojačati mehanizme za suzbijanje tog velikog zla i povećati transparentnost, odnosno povećati sustav kontrole onih koji obnašaju javnu dužnost. To se prije svega odnosi na ulogu Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa odnosno na njegovu depolitizaciju koja se očituje u novom načinu izbora njegovih članova koji moraju biti nestranačke osobe, a što se predlaže ovim zakonskim prijedlogom. Naime, ovim prijedlogom ono se definira kao samostalno državno tijelo sa posebnim financijskim sredstvima. Sukobi između privatnih interesa i dužnosti dužnosnika u javnoj upravi ukoliko se ne rješava na primjeren način za posljedicu mogu imati korupciju, a to je jedan od glavnih razloga za rast nepovjerenja građana u javne institucije. Važno je stoga spriječiti narušavanje integriteta dužnosnika pa posljedično i donesenih odluka, jer ne riješeni sukob interesa može dovesti i do zloporabe položaja. Stoga je od iznimnog značaja urediti sustav koji će na početku prepoznati mogući rizik kao i omogućiti rješavanje potencijalnog sukoba i interesa istodobno jačajući integritet dužnosnika i uspostaviti učinkovit mehanizam nadzora te uz to propisati i konkretne sankcije. Tako se između ostalog zakonom u udio u poslovnom subjektu u kojem ima dužnosnik udio u vlasništvu, a s kojim tijelo u kojem dužnosnik obnaša dužnost stupa u poslovni odnos smanjuje na dosadašnjih 20 na 0,5%. Posebno je potrebno utvrditi moguće situacije sukoba interesa u kojima se dužnosnik može naći nakon prestanka obnašanja javne dužnosti, te ih ovaj prijedlog navodi i utvrđuje ograničenja. Tako dužnosnici kojima je prestala dužnost godinu dana nakon prestanka dužnosti ne smiju prihvatiti imenovanje i izbor ili sklopiti ugovor s kojim stupa u radni odnos kod pravne osobe koja je za vrijeme obnašanja dužnosnika bila u poslovnom odnosu ili kada u trenutku imenovanja izbora ili sklapanja ugovora iz okolnosti proizlazi da kani stupiti u poslovni odnos s tijelom u kojem je obnašao dužnost. Sprečavanje sukoba interesa u obnašanju javnih dužnosti jedno je od prioritetnih područja i u borbi protiv korupcije, a prijedlog zakona o kojem danas raspravljamo unaprijedit će postojeći sustav. Posebice kroz osnaživanje neovisne pozicije Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa te preciznije uređenje niza potrebnih instrumenata, uvođenjem sustava nadzirana i provjere imovinske kartice javnih dužnosnika, kao i strogim sankcijama zbog nepoštivanja propisa. U tom smislu se utvrđuje obveza nadležnih tijela u Republici Hrvatskoj kao i obaveza bankarskih institucija te poslovnih subjekata da u svrhu provjere podataka i izvješća o imovnom stanju dužnosnika na zahtjev povjerenstva bez odgode dostave zatražene podatke. Tijekom dosadašnje provedbe zakona uočeno je da je potrebno preciznije regulirati određena područja, primjerice zakonom trebaju biti obuhvaćeni rukovodeći državni službenici kao i predsjednici i članovi uprava trgovačkih društava u državnom vlasništvu, a potrebno je i uspostaviti efikasan sustav provjere izvješća o imovinskom stanju dužnosnika te sustav sankcioniranja što se ovim prijedlogom i čini. U tom smislu pozdravljamo i unapređenje sustava sankcija koje povjerenstvo može izreći u slučaju nepoštivanja zakona, a koje predviđaju obustavu isplate dijela neto mjesečne plaće, javno objavljivanje odluke povjerenstva na trošak osobe, prijedlog za razrješenje od javne dužnosti i poziv izabranom dužnosniku da podnese ostavku na obnašanje javne dužnosti. Ratificirajući konvenciju Ujedinjenih naroda protiv korupcije Republika Hrvatska odlučila se za jačanje mjera za učinkovitije suzbijanje korupcije te promicanje poštenja, odgovornosti i ispravnog upravljanja javnim poslovima i državnom imovinom te je dužna uspostaviti i ojačati sustave koji promiču transparentnost i sprečavanje sukoba interesa. Također je dužna uvesti mjere na temelju kojih će državni službenici mjerodavnim vlastima morati dati izjave između ostalog i o svojim dodatnim djelatnostima, zaposlenju, ulaganjima, imovini i značajnim darovima ili koristima zbog kojih bi mogla doći do sukoba interesa u odnosu na njihovu službu. U tom smjeru je išlo i donošenje Strategije suzbijanja korupcije u kojoj se kao prioriteti istaknuti unapređivanje pravnog i institucionalnog okvira za učinkovito i sustavno suzbijanje korupcije, afirmacija pristupa nulte tolerancije na korupciju, jačanje integriteta, odgovornosti i transparentnosti u radu tijela državne vlasti te s tim povezano jačanje povjerenja građana u državne institucije kao i stvaranje preduvjeta za sprečavanje korupcije na svim razinama. Nažalost, teško da ćemo uzroke te štetne pojave ovim ili nekim drugim zakonskim propisima zauvijek otkloniti jer se oni nalaze u ljudskoj naravi koja je sklona pokleknuti pred napasti da se okoristi svojim položajem no na ovaj način ipak unaprijed sužavamo prostor za korupciju i tako utječemo na smanjivanje njezinih negativnih posljedica na javni interes odnosno opće dobro. Predlažemo također da se razmotre određene primjedbe date kroz prvo čitanje i da predlagač pokuša vidjeti kako zadržati možda iz starog zakona kao mjeru opomena jer opomena ipak kao prvi stupanj u slučaju kad netko tko traži, od kog se traži očitovanje to očitovanje ne podnese jednostavno je praktično za to da se upozori na to da netko nije prije svega izvršio određenu administrativnu obavezu, a nakon toga jasno da se i pristupi kažnjavanju ili određenim strožijim mjerama. I također da se u ovom prijedlogu vidi ingerencija predsjednika povjerenstva ili bolje rečeno da se možda vidi ingerencija svih članova povjerenstva na Ured povjerenstva, a ne samo predsjednika jer ne znam da li će svatko od članova povjerenstva imati svoj ured ili je normalno da svaki član povjerenstva ima mogućnosti da u Uredu povjerenstva traži određene podatke ili određenu uslugu. Vjerujem evo da ove primjedbe navedene u raspravi da će predlagač uzeti u obzir i da će ih uvažiti i zbog svega navedenog smatramo da će ovaj zakon doprinijeti ne samo unapređenju mehanizama za suzbijanje korupcije već i većem povjerenju građana u javne institucije i zbog svega toga klub Hrvatske seljačke stranke podržati će ovaj prijedlog u prvom čitanju. Hvala lijepo.
Hvala. Klub SDSS-a, gospodin zastupnik Mile Horvat. Izvolite.
Zahvaljujem se, gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Gospodine državni tajniče sa saradnicima. Ja ću ime kluba Samostalne demokratske srpske stranke reći naše viđenje ovog prijedloga zakona jer ga smatramo u ovom trenutku vrlo bitnim zakonskim tekstom. Dakle on se donosi, on je vrlo interesantan za raspravljanje i donosi se danas u, slobodno mogu reći u atmosferi općeg nevjerovanja, nepovjerenja u državne dužnosnike i upravo zbog toga mi cijenimo napor koji su predstavnici predlagatelja, dakle ministarstva nastojali kad su pravili koncept ovakvog zakonskog teksta jer u ovakvoj jednoj situaciji, u ovakvoj jednoj atmosferi o kojoj sam rekao je vrlo teško pomiriti različita gledanja na stvari, različite želje i različite pozicije. Svima nama u Saboru je potpuno jasno da je potrebno ojačati transparentnost u radu državnih dužnosnika, transparentnost u stjecanju njihovih imovina. Isto tako nam je i potpuno jasno da je sve ovo prije svega naša legitimacija za procese EU integracija koje su pred nama i mislim da je to stvar koju moramo uraditi. Ono što je predmet moje rasprave ovog trenutka jeste razlika u nekom konceptu odnosno pristupu kako tu stvar ovim zakonskim tekstom urediti. Naime, mi imamo nekakav pristup da ovdje trebamo ovim zakonom institucionalizirati tijelo koje bi se bavilo prevashodno utvrđivanjem i konstatiranjem postojanja sukoba interesa u radu državnih odvjetnika. Kad to kažem onda tu stavljam tačku. Dakle, te dvije stvari su po nama osnovna premisa ovog zakona. Imam utisak da predlagatelj svojim konceptom ide nešto dalje pa se onda ovdje u tekstu isprepliću nadležnosti, isprepliću se ovlašćenja nekih drugih tijela javnih ovlasti i javne represije, a istovremeno su i ta ovlaštenja i te nadležnosti već regulirani našim postojećim pravnim sistemom. Pitanje se onda nameće logično da li mi sa ovim, dakle pitanje je dobronamjerno, da li mi sa ovim ovdje onda stvaramo nekakvu paralelnu instituciju kontrole, javne kontrole rada, položaja i imovine državnih dužnosnika. Da li smo tu pogodili pravu mjeru između i pravu formu između ovlasti institucija itd. ja mislim da bi ova rasprava u ovom prvom čitanju to trebala reći. Ja ću upravo iz te namjere pokušati proanalizirati nekoliko članaka iz ovog teksta i dati svoje mišljenje o tome. Uvodno i u članku 1. a mislim i u članku 5. su date jedne definicije koje su same po sebi dobre. Dakle, svrha je ovog zakona je sprječavanje privatnih utjecaja na donošenje odluka u obnašanju javnih dužnosti između ostaloga što je naravno u redu. Ali mi moramo u nekim budućim vremenima po meni biti spremni na činjenicu da ćemo biti, da će se neke stvari i neke relacije dešavati i u svijetu koji se zove svijet tzv. lobiranja, a suština lobiranja upravo jeste utjecaj na javnu ovlast, na donošenje ili promjenu nekih odluka u interesu nekih pojedinaca, nekih korporacija itd. itd. Dakle, ovo govorim kao nekakvo preveniranje svega. U članku 5. posebno mi je zapela definicija u stavku 1. gdje se kaže dužnosnici u obavljanju javnih dužnosti moraju postupati časno, pošteno, savjesno, odgovorno, nepristrano itd. itd. Mislim da je ova definicija nepotrebna ovdje. Mislim da dužnosnici, pogotovo saborski zastupnici znaju kako moraju obavljati ovu svoju funkciju i bez ovog decidiranog navođenja u ovom stavu i mislim da su oni to svojom prisegom i javno rekli. Prema tome, mislim da je ovo stvar koja ne treba da stoji ovdje ali bi zato trebalo u stavku 3. istog članka definirati šta znači kategorija osobnog probitka. Hajmo je pokušati malo konkretnije definirati jer se ta kategorija osobnog probitka pojavljuje i provlači kao nekakva referentna veličina za neke odnose kasnije u samom zakonu. U članku 13. se govori o plaćanjima, troškovima itd. generalno. Ovdje bi trebalo u svakom slučaju pored putnih definirati i druge troškove da bude stvar jasna, da poslije ne bude da se pod tim drugim troškovima provlače neki troškovi zbog kojih bi sutra netko mogao biti u sukobu interesa. Inače je naš stav da svaki posao, pogotovo odgovoran posao treba i platiti. Dakle, treba stvar platiti. Dakle, ako želimo da netko vodi kvalitetno posao još da za to odgovara pa se vidi da u ovom vremenu čak retroaktivno se ulazi u poslove raznih upravljačkih funkcija, načine obavljanja i da se potežu i krivične odgovornosti, kaznene odgovornosti. Onda je bitno ljude korektno za takve stvari i platiti. U članku 17. govori se o famoznim udjelima u poslovnim subjektima pa smo tu stvar spustili na 0,5 posto kako bi možda rekli da je to nešto benignije u odnosu na dosadašnji postotak koji smo imali. Mi smo stava ili dozvolimo da se ti poslovni aranžmani dešavaju ili ih zabranimo. Mislimo da nije dobra varijanta da cijela ta stvar ovisi o mišljenju povjerenstva, o mišljenju i uputama povjerenstva, pa onda ako povjerenstvo da mišljenje pozitivno i upute odobri. Na neki način da nekakve upute za ovakvu vrstu transakcija onda nema sukoba interesa, a ako ne da onda ima sukoba interesa. Isto tako se u stavku 6. definira da su takvi poslovi koji se zaključe bez prethodnog mišljenja povjerenstva ništatni, ni štetni. Ja mislim da to nije dobro i mislim da tu povjerenstvo ulazi u stvari za koje baš nije kompetentno. Jer ne možemo očekivati za pet ljudi se bave sa masom ovakvih stvari koje će živo tržište i razne situacije donijeti. I da jednostavno ovu stvar treba na sasvim drugačiji način postaviti. U članku 18. imamo u stavku 1. definiciju dužnosnici su dužni bez odlaganja izvijestiti povjerenstvo o svakom pritisku i neprimjerenom utjecaju kojem su izloženi u obnašanju javne dužnosti. Postavlja se tu pitanje zar mi mislimo da dužnosnici, pogotovo saborski zastupnici ne znaju šta trebaju uraditi kad osjećaju i osjete i dožive da imaju neku vrstu pritiska. Zar mislimo da ne znamo kome se trebaju javiti. I zar mislimo da ne postoje institucije već institucije relevantne za rješavanje ovakvih stvari. I postavlja se isto tako pitanje i da se to desi koje radnje i koji učinak treba da izazove sve to skupa odnosno koje radnje povjerenstvo treba da preduzme u tom slučaju da to proslijedi Državnom odvjetništvu. Dakle, jednostavnije je puno varijanta. I mislim da je primjerenija varijanta da to urade državni dužnosnici kao što je rađeno i do sad. Dakle, hoću da kažem da je ova stvar koja ovdje mislim da ne bi trebala u ovom zakonu na takav način stajati. U članku 29. se govori o pravilnicima, tko donosi pravilnike o ustroju, odnosno postupku pred povjerenstvom i daje se ovlašćenje samom povjerenstvu da samo svojim pravilnicima tu stvar uredi. Ja mislim da to nije dobro. Govori se čak i većinom glasova itd. Ja mislim da to nije dobro. Mislim da bi taj pravilnik trebalo kao osnovnu organizacijsku shemu trebalo donijeti nadležno ministarstvo. Mislim da bi to trebalo jer je to nekako logična stvar. Isto tako, u stavku 4. bi trebalo obavljanje drugih poslova definirati koji su to drugi poslovi sa kojima se povjerenstvo bavi osim ovih što smo ovdje rekli čisto zbog nekakvih jasnih odnosa da tu ne bude nekakvih zabuna. U članku 32. se govori o uvjetima za izbor predsjednika i članova povjerenstva pa se u stavku 4. kaže ima iskustvo u području borbe protiv korupcije i sprječavanja sukoba interesa to odmah upućuje na činjenicu da će ovdje biti preferirane funkcije koje su se time do sad bavile, odnosno poslovi kojima su se pojedini ljudi time bavili, a uglavnom se ovdje asocira na Ministarstvo unutrašnjih poslova, USKOK itd. itd. Istovremeno se u članku 5. kaže da treba predsjednik povjerenstva da posjeduje visoke moralne kvalitete i etičke standarde ponašanja. Postavlja se ovdje pitanje koja je definicija visokih moralnih kvaliteta da bi mi nekoga mogli ocjenjivati po definiciji visokih moralnih kvaliteta, a mi onda kao saborski zastupnici možemo postaviti pitanje jesu li onda te osobe ovdje da provode kontrolu postojećih činjenica ili su tu da oni prema tim svojim kvalitetama budu neka moralna vertikala svima nama. Mislim da je to stvar koja ne bi trebala ovdje stajati. U članku 38. se daje ovlaštenje da se povjerenstvu da može utvrditi činjenice i na osnovu i vlastitim radnjama i djelovanjem nekih drugih tijela javnih ovlasti, takvo nadležno tijelo u Republici Hrvatskoj bankarske i druge financijske institucije dužne su bez odgode na njihov zahtjev dostaviti tražene obavijesti itd., itd., pitanje je gdje je tu kategorija zaštićenih tajnih podataka i šta s tim. Dakle ne ulazimo tu u sferu ugrožavanja zaštite tajnosti osobnih podataka. Sankcije su najinteresantnija stvar, u stavku 1. se kaže obustava plaće dijela neto mjesečne plaće, a u stavku 3. se kaže da se sankcije obustave isplate plaće, dijela neto plaće dužnosnika ne može trajati dulje od 12 mjeseci. Ja kažem da ona ne treba da bude obročna, ona treba da bude jednokratna, i nema logike da netko obustavlja, daje nalog za obročnu isplatu dijela plaće, to se može samo sudskom presudom, i to se može samo na osnovu vlastite saglasnosti u nekakvim bankarskim transakcijama. Isto tako u članku 42. mislim da je poziv kao sankcija izabranom dužnosniku poziv na ostavku neprimjerena stvar, nije povjerenstvo to koje treba da ocjenjuje da li netko treba dati ostavku ili ne. To su glasači, to je javnost, to je stranka i neki drugi faktori u svakom slučaju to povjerenstvo nema takvu zadaću da to radi. Članak 43. odluka o sankciji postaje izvršna i daje se na naplatu kao izvršna isprava, daje se na naplatu blagajni. Mislim da to nije baš previše utemeljeno, jer plaća je vrlo zaštićena kategorija, u nju se može zahvaćati ponavljam opet samo pravomoćnom sudskom presudom koja dobija kasnije izvršni naslov i može se zahvaćati samo pristankom korisnika, odnosno saglasnošću korisnika plaće. I na kraju bih rekao da u ovim kaznenim odredbama, odnosno prekršajnim odredbama bi trebalo da se definira i odgovornost službenika koji evidentira određene promjene na imovinskoj kartici. Zašto? Zato što se desilo da službenici vrlo paušalno taj posao uradili, iznijeli krive podatke, novinari su to iskoristili, protiv određenih dužnosnika u vrlo neugodnom kontekstu, napravili od toga priču koja je bila, imala malo šire posljedice, a da pritom nitko od tih ljudi koji su takve greške napravili nisu odgovarali. Zaključak je moj da iz velike želje da ispravimo dosadašnju neefikasnost Povjerenstva za sukob interesa stvorimo neku novu instituciju, ali u svakom slučaju, to je dakle to je dobra stvar, pozitivna, ali mislim da o tome treba razgovarati još u drugom čitanju. Hvala vam puno.
Hvala. U 17 i 31 isteklo je vrijeme za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta. Klub zastupnika SDP-a, gospodin zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani predlagatelj, predstavnici Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Na početku odmah da kažem u ime kluba Socijaldemokratske partije da se zalažemo da se donese novi zakon i uredi pitanje sukoba interesa u Republici Hrvatskoj na bolji i drugačiji način. Drugo je pitanje je li ovaj prijedlog zakona to osigurava? Ali pođimo redom. Naime s obzirom da zakon mijenja definiciju sukoba interesa, i sužava pojam sukoba interesa, valjalo bi to razmotriti u užem krugu. Naime sadašnji važeći zakon kaže sukob interesa je situacija u kojoj su privatni interesi dužnosnika u suprotnosti sa javnim interesom ili kadi privatni interesi utječu ili može utjecati na nepristranost dužnosnika u obavljanju javne dužnosti. Sada se briše ovo može i stavlja se osnovana sumnja. To je već pravosudni pojam, a ne moralni pojam. Dakle sužava se definicija sukoba interesa, a ja mislim bez obzira kako mi definirali u Zakon o sukobu interesa, dakle izbjegavanje sukoba interesa je zahtjev od građana, dakle prema nama od građana je izbjegavanje sukoba interesa, dok dužnosnik obnaša javnu dužnost jer je dobio mandat da u ime njih i za njihov račun vodi brigu o njihovom interesu, u zajedničkim poslovima i da dok to obavlja mora zaboraviti svoj vlastiti interes u tom poslu ili interes i posao osoba koje su s njim interesno povezane. Ali evo da se vratimo malo u povijest i instituta, zakonskog instituta sukoba interesa i povijest povjerenstva. Dakle istina je 6 puta se mijenjao Zakon o sprječavanju sukoba interesa, dakle tražila se rješenja zavisno od političke klime u Republici Hrvatskoj, a ne od interesa građana, nego od moći ili odnosa snaga u hrvatskom Parlamentu. Prisjetimo se, dakle povjerenstvo prvo je neslavno završilo, nije ni počelo raditi. Drugo povjerenstvo je pokušalo raditi stvarajući neke standarde vezane za sukob interesa. To je povjerenstvo od 2003. do 2007. godine. I kad je stvarajući standarde sukoba interesa, demokratske standarde instituta pojma sukoba interesa došlo u situaciju da razmatra bez okolišanja i bez krzmanja pitanje sukoba interesa predsjednika Vlade u mandatu HDZ-a i predsjednika HDZ-a vezano za ručne satove počelo je derogiranje utjecaja i značaja Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa. U zaštitu premijera i predsjednika HDZ-a, dakle premijera Vlade, predsjednika Vlade Republike Hrvatske i predsjednika HDZ-a stavila se cijela Vlada i pojedini ministri. Imam tu, izvadio sam dopise, pa recimo na osobno pitanje povjerenstva, dakle na osobnu odgovornost jednog čovjeka, bez obzira koju funkciju obavlja: "Možete li nam reći kako ste stekli satove i kad ste ih stekli?", zasjeda Vlada Republike Hrvatske i kaže: "Ne možemo vam reći jer je nejasan zakon." Ne možemo vam reći jer je nejasan zakon. Hoćete da čitam cijeli taj odgovor? Nećemo. Tu je. A onda pojedini ministri i pojedini članovi rukovodstva HDZ-a da bi ismijali tu instituciju sukob interesa, ali i samo povjerenstvo. Dakle, mi smo radili jedan posao ne u privatnom, dakle nisu nas mogli ismijati. Dobili smo zadaću pa smo radili korektno. Pitaju da li će povjerenstvo ispitivati je li jedna od zastupnica prijavila u imovinskoj kartici facelifting? Drugi, isto član HDZ-a, piše pismeno dajte nam jeste li procijenili zubalo od jednog drugog zastupnika. Pa dobro, kad je tako mi pišemo ponovno Vladi i predsjedniku Vlade, a onda se javlja jedan ministar i kaže da nije jasno Vladi što se podrazumijeva sa pokretnom imovinom. Taj ministar, odnosno tada je bio predsjednik Vladinog ureda je sada član Ustavnog suda RH. Njemu nije jasno što se može staviti i objaviti kao pokretna imovina. Je li satovi spadaju u pokretnu imovinu ili samo spada Renault 8 iz neke godine? Dakle, kolegice i kolege traženjem rješenja kroz Zakon o sprečavanju sukoba interesa mi radimo samo alibi. Dakle, sukob interesa se ne može riješiti samo jednim tijelom pa makar bilo povjerenstvo sa ogromnim ovlastima. Pa veće ovlasti ima Državno odvjetništvo i sudovi. Dakle, je li kategorija sukoba interesa kazneno djelo? Nije. To je nekad, sukob interesa nekad i ne morate biti svjesni da ste ušli u sukob interesa. Naravno, postoji i sukob interesa raznih oblika, raznih motiva, a nisu uvijek nečasni. To moramo reći. Sukob interesa koji je nečastan on je uvijek ili prekršaj ili kazneno djelo. Ali, nespojivost dužnosti bez ostvarivanja interesa nije nikakav sukob interesa. Samo morate upozoriti čovjeka da ne može biti istodobno na dva mjesta. Nema nikakvog tu. Sad da završimo sa tim satovima. Međutim, što se događa u tom mandatu? HDZ uočava da je povjerenstvo sa stajališta moralnog utjecaja u javnosti neskromno kažem ima značajnu ulogu i donosi odluku i mijenja Zakon o sprečavanju sukoba interesa. Što je prvotna ideja bila. Izvorna, temeljna ideja je bila da Sabor dobije radno tijelo koje će u ime Sabora kontrolirati sve one koji su odgovorni Saboru i tako … u RH svako predstavničko tijelo kontrolira, nadzire izvršnu vlast i Vlade i poglavarstva itd. Dakle, prvotna ideja je bila da takvo se osnuje radno tijelo i da to radno tijelo dobije oporba. Jer je smisao nadziranja i to ne kažnjavanja. Zašto? Zato što se primijetilo da vladajući bez pogovora donose i glasuju što dođe iz Vlade. Ne ulazeći sada koje Vlade. Dakle, smisao je bio da se kontrolira izvršna vlast i dužnosnici od predstavnika koji su dobili mandat od hrvatskih građana. A onda je HDZ uočio to i rekao je ne, mi ćemo sada promijeniti zakon. Mislimo da je utjecaj bio oporbe prejak jer ste vi našega premijera stavili na dnevni red. Promijenili su i rekli su nema oporba, neće oporba rukovoditi povjerenstvom, Leko je bio pristran. On je bio pristran jako jer je ispitao i svoje i tuđe. Oprostite što personaliziram stvar. I dogodilo se to što se dogodilo. E, sad ja vas pitam s obzirom i na prijedlog zakona i na rješenje koje sada imamo je li logično očekivati od ljudi čiji izbor zavisi od vladajuće većine, dakle oni su ovisni o vladajućem izboru da donesu neovisno mišljenje. Pa ima li to negdje da netko tko je ovisan, pa nemojte mi govoriti da su ljudi tako hrabri i da su uvijek borci i kako se to kaže junaci. Ljudi su ljudi, treba ih staviti u poziciju da mogu odgovarajuće reagirati. Nismo ih stavili,nismo ih stavili. Zašto, prozvao me je kolega da ne idem na sjednice povjerenstva. Točno, a sad ću vam reći i zašto. Ja mislim da je u interesu RH da se ispitalo ili stavilo na dnevni red čim se pojavila vijest da je HDZ nabavio ovaj BMW, to je odmah trebalo staviti na dnevni red i pitati ljudi moji što ste napravili jer o tome se piše,a ne zna se tko ga je nabavio. Moralo se staviti. To ja naprosto mislim da je interes. Kad je, ovoga kako se zove, državni tajnik u Ministarstvu mora, prometa itd., Livaković, postavljen u javnosti njegovo pitanje je li u kriminalu i povjerenstvo ne reagira, ništa ne govori o tome, naprosto prelazi kao nema toga. Ali, zamislite sada, sad se događa da potpredsjednik Vlade brani se da on jeste vlasnik tvrtke koja ima monopol u RH i još propagira se, ja sam da znate zaključio 150 ugovora u prošloj godini sa mjesta potpredsjednika Vlade. I kaže ja sam to prenio. Ma molim vas, pa nije sukob interesa forma. Zato i nije predviđeno da se opiše sukob interesa kao što se kaznena djela opisuju nego da ga procjenjuje jedno čestito tijelo od saborskih zastupnika sa povjerenjem. I od toga ne mora biti ni sankcija ni kazna od 10 tisuća kuna nego mora biti javnosti rečeno da trebamo paziti na to jer se čovjek, dužnosnik našao u okolnostima koje mora razriješiti. Moramo paziti na to. Prema tome, ako hoćemo razvijati demokraciju onda moramo razvijati sve institucije u demokraciji, prvenstveno Sabor. Izvorni legitimitet za kontrolu izvršne vlasti je na saborskim zastupnicima. To Ustav kaže da je Sabor dužan nadzirati rad Vlade, ministara i drugih izabranih i odgovornih hrvatskom Parlamentu. To kaže Ustav. E sada hoćemo li ili nećemo to je drugo pitanje. A rješenja koja se sada nude u ovom zakonu to je da tako kažem alibi pred EU jasno mi moramo donijeli ali ne na način da zakompliciramo još više sukob interesa i da sada osiguramo izborom na ovaj način kako se predlaže da cijeli mandat ostane ekipa koje je sadašnja većina izabrala. To nije naprosto pošteno prema institutu sukoba interesa. Jer očita je namjera sada vladajućih da osiguraju cijeli mandat ekipu koji će oni izabrati, koji ćete vi izabrati. Jer tako je predviđeno. Pa onda nemojmo govoriti da je sukob interesa teško razaznati. I to je sukob interesa. Dakle, ne zanima nas uopće nego nas zanima samo naša pozicija. Naravno ima tu još recimo odgovornost dužnosnika za činjenje ili ne činjenje njegovih članova obitelji čak i tazbine, a da on i ne mora znati u kojoj situaciji mu je tazbina. To nije prihvatljivo. Dakle, dešavanja koja su bila vezana za HDZ i za HDZ-ovu vladu od njihovog predsjednika bitno su utjecala na rješenja koja se nude. Takvim pristupom stvarima mi ćemo svaki dan moći mijenjati zakona i pokušavati zakonom stići ono što se u praksi događa. Ali to nije sustavni pristup. I na kraju da završim, gori mi svjetlo, upozorava me. Dakle, jesmo u klubu SDP-a da se donese novi zakon, da se uredi sukob interesa na valjan način, da se izabere ako već mora biti povjerenstvo mi mislimo da treba biti mješovitog sastava, ali da ga bira dvotrećinska većina, da se traži najbolje rješenje za RH. Hvala lijepo.
Hvala. Pojedinačna rasprava. Gospodin zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče. kolegice i kolege zastupnici. Raspravljamo o temi poštenja i morala svih nas, na svim razinama koji smo na određenim dužnostima dobili povjerenje i odgovaramo građanima za svoje odlučivanje i ponašanje. Da sam ja pisao prijedlog zakona bio bih daleko oštriji od predlagatelja. Želim vjerovati recimo da za 20 godina Hrvatskoj neće trebati ni zakon, ni povjerenstvo i da nećemo morati svaki tjedan morati govoriti i voditi javne rasprave o sukoba interesa, ali da bi do toga došli smatram da u ovom trenutku HRvatskoj treba još oštriji zakon i još oštrije ovlasti, veće i oštrije ovlasti povjerenstva koje će djelovati ne samo onda kada je došlo do sukoba interesa, nego kada postoji mogućnost ili opasnost da netko bude u sukobu interesa i zbog toga predlažem da u tekst zakona vratite onu odredbu iz postojećeg zakona o mogućnosti ulaska u sukob interesa. Odmah jasno i kratko, s obzirom na ovlasti povjerenstva, a ja bi im dao još veće ovlasti, dvotrećinski izbor u Saboru, dvotrećinski. Iz dosadašnjih rasprava naročito kolege Kajina shvatio sam da su mnogi za zakon, za sankcioniranje sukoba interesa, za jake mjere ali ako se ne bi odnosi na nas. Nekako pokušavamo biti jako radikalni i sve pokažnjavati ali molim lijepo nas ne dirati. Uz put da spomenem da drugi propisi otvaraju jedno novo područje jednog sukoba interesa koji ne može biti predmet ovoga zakona, a to je ono kada smo u nadzorne odbore državnih tvrtki izabrali tobože nezavisne stručnjake, pa onda u njih imenovali i izabrali ljude iz konkurentskih tvrtki, banaka, financijskih institucija koji su tamo ušli i otišli iz sasvim nekih drugih namjera. Oni također mogu biti u sukobu interesa ali nisu dužnosnici, pa ih ovaj zakon ne pokriva. Ali razmislite, znam da razumijete o čemu govorim. Njima nije zabranjeno nikakvo ponašanje, pa ni preuzimanje tih tvrtki, niti preuzimanje poslova, otkrivanja poslovnih tajni recimo itd. Dakle, novo područje sukoba interesa smo u Hrvatskoj otvorili kada smo nadzorne odbore državnih tvrtki, većinskih cijeloj ili manjinski išli sa ovakvim rješenjem, a tek će vrijeme pokazati koliko opasnosti se tamo krije. Oko rješenja iz samog zakona članak 15., 16.i 17. koji govore o onim dužnosnicima koji imaju udjele u poduzećima pa nasljeđujete model da moraju prenijeti to na nekakvog povjerenika pa da će se to morati svaki angažman takvog poduzeća prijaviti povjerenstvo. Ja uopće ne vjerujem i smatram da nikakva prednost nikakvih vlasništva ni odluka, na nikakvog povjerenika odvjetničke urede, tvrtke ne treba. I neka zadrži i 100%, 80% ili cjelokupno vlasništvo. Baš me briga. Suština je u tome da oni koji se žele baviti i poduzetništvom i politikom imaju slobodu. Mogu raditi sve ali ne mogu poslovati sa državom u javnom sektora. Zabrana apsolutna zabrana sklapanja bilo kojih poslovnih odnosa firme u kojem dužnosnik ima išta sa javnim i državnim sektorom. Koji je to motiv nekome da želi imati 3, 4 poduzeća velika, mala ili srednja da hoće biti dužnosnik i još se bune da mu onda ograničavamo slobodu poduzetništva. Pa tko ga je tjerao u politiku? Kaj su nekome ruke lomili da bude dužnosnik? To je vlastita odluka, to je njegov izbor. Može, ali ne možeš poslovati sa državom. Jedino efikasno sredstvo, jedino čisto sredstvo potrebno da kompletnom javnom sektoru dakle lokalnoj i regionalnoj samoupravi naravno govorim valjda ste me razumjeli. Znam da to nećete prihvatiti, ne vi nego oni koji formalno glasaju. Ali onda članak 16. koji veli da oni koji imaju više od 0,5 ne mogu sklapati poslovne odnose s tijelom javne vlasti u kojem dužnosnik obnaša vlast. Znači, ovaj ne može … [[Govornik se ne razumije.]] vatrogasne aparate Vladi, ali može bolnicama ili policiji. Ministar je u Vladi ima firmu, prenio na povjerenika, ne smije tržiti sebi, ali smije drugom ministru, drugom resoru. Ljubazno vas molim, ne smije nikome. Što znači svom resoru, tamo gdje on obnaša. On obnaša u ministarstvu, a ugovor sklapa javno poduzeće ili javna ustanova. Ovakvo rješenje smo imali do sad i zbog toga smo imali toliko problema sa sukobom interesa i zloupotrebom te činjenice. Ovo možete popraviti. Znam da onaj moj radikalni prijedlog ne mogu poslovati s državom neće proći tako dugo dok se očito opet ne opečemo na nekim drugim. I još jedan sukob interesa. Nije sukob interesa samo u novcu, u poslu, u ugovoru. Ministar ima ovlasti donositi podzakonske propise, ministri predlažu zakone pa zar nije najveći sukob interesa da nekim podzakonskim propisom ministar pogoduje tvrtki koju je prenio na povjerenika, oko standarda, kontrole, nadzora, zaštite. To su ljudi dakle ne koji samo odlučuju na sjednicama Vlade, oni donose podzakonske provedbene propise gdje se također itekako može pogodovati sebi samom, svojoj firmi, unutar obitelji, tazbine ili dalje od toga. Ovaj prijedlog zakona i postojeći zakon o tome nema niti slovca. I zato i nemoguće je to riješiti i zato je jedino rješenje ako hoćeš biti jedno i drugo ne možeš poslovat s javnim sektorom. Ne možeš. Ovi povjerenici neće raditi kontra interesa vlasnika ma tko god on bio. To da mu on ne smije davat nalog bi mogao vjerovat samo da svi budu prikopčani na … [[Govornik se ne razumije.]] a tolko aparata nemaju oni. I drugo, u članku 14.oko sankcija Vlada je došla na pola koraka zbog prijedloga nedavno odbačenog u Saboru. svi smo shvatili da opomene i novčane kazne ne daju rezultate i sada se predlaže da povjerenstvo može dati prijedlog razrješenje onoga tko je imenovan ili javno pozvat na ostavku onoga tko je izabran. Ne tako davno predlagao sam dopune za izmjene Zakona o izboru zastupnika, čujem neki plaču da je sad Sabor derogiran zbog toga što bi mi bili sankcionirani, izmjene Zakona o Vladi, županima i gradonačelnicima da tamo kad je utvrđen i nakon žalbenog postupka pred upravnim sudom potvrđen sukob interesa da prestaje mandat. Netko tko je ušao u sukob interesa, prošao postupak povjerenstva, Upravni sud potvrdio odluku povjerenstva po našim propisima ima pravo ostat na dužnosti. Ja predložio tada, nema, po sili zakona prestanak mandata. Vlada je u svojem mišljenju rekla ne može to biti predmet onih zakona zastupniče koje ste vi predložili nego je to predmet Zakona o sprečavanju sukoba interesa, moš mislit, naravno da nije. Da li će većina prihvatit ova dva rješenja? Neki vele da je protuustavno. Najčišće bi bilo da Vlada sad predloži po ovim ovlastima povjerenstva i nakon pravorijeka Upravnog suda svim dužnosnicima koji su zatečeni u sukobu interesa prestaje mandat po sili zakona, točka. To više i ovo je strašno bitno da ostane u zakonu, članak 43. točka 4. koja veli: ako povjerenstvo u skladu sa naravi sukoba interesa ocijeni da dužnosnik to može popraviti, ispraviti propust, dat će mu rok od 8 dana ako se ne varam, da izađe iz sukoba interesa. To je ona prevencija i mogućnost kada netko nesvjesno, ne znajući nešto napravi. I prekontrolirajte si, potpredsjedniče samo jednu rečenicu, članak 47. i 48., najprije veli da se novo povjerenstvo mora odabrati u roku od 30 dana nakon stupanja na snagu zakona, ali u članku 48. piše da u roku 30 dana od dana stupanja na snagu treba donijet novi pravilnik. Ne u roku 30 dana jedno i drugo, ako me razumijete. Najprije povjerenstvo pa onda pravilnik, a ne da staro povjerenstvo novom povjerenstvu donaša pravilnik. To ne bi išlo. Hvala.
Hvala. Imamo jednu repliku. Kolega Stazić, izvolite.
Kolega Lesar, da ove odredbe o prijenosu na povjerenika vlasničkih, upravljačkih prava su najobičniji alibi, ništa drugo, kao i bilo kakve odredbe o bilo kojem postotku vlasništva u trgovačkim društvima koje posluju sa Vladom. Jer zašto, FIMI-medija nije bila u vlasništvu nijednog ministra, nijednog političara, u jednom privatnom vlasništvu neke pete osobe, a ipak su se preko FIMI-medije dogodili evidentan prvo sukob interesa, o kriminalu neću govoriti, to je stvar pravosuđa. Ali evidentan sukob interesa gdje je jedan javni interes da država posluje pošteno, da se čuvaju sredstva državnog proračuna i privatni interes predsjednika Vlade i njegovih suradnika da dođu do love, sukobio. Prevladao je privatni interes. Niti je bilo potrebno vlasništvo u bilo kojem postotku, niti je bilo potrebno da se to prenosi na nekom povjerenika da bi se ovo izbjeglo. Prema tome, mi možemo donijeti u ovom zakonu i ovakvu odredbu tko dakle tvrtka u kojoj dužnosnik, neki dužnosnik ima bilo koji postotak, dvije dionice, ta ne smije poslovati sa državom. Pa je stvar dužnosnika hoće se baviti dioničarstvom, hoće li biti vlasnik ili će biti političar. Ali čak i da tako strogu mjeru donesemo to ne može nas spasiti od FIMI-medije, ne može nas spasiti i zato su ovo sve alibi odredbe. Dužnosnik će reći šta ja imam s tim pa ja nemam tamo vlasništva u FIMI-mediji kao što nemaju i kao što nisu ni imali. Ali ih to u sukobu interesu i u pljački spriječilo nije.
Odgovor na repliku, kolega Lesar.
Gospodine Stazić, slažem se s vama, ovaj prijenos vlasničkih prava ili kako da to nazovem na povjerenika da je alibi i do sad i po ovom prijedlogu i zato smatram da on doista ništa neće riješiti. Ako pak i s time ću završiti, netko smatra da je pooštravanje i povećanje ovlasti povjerenstva protuustavno, a priznaje da imamo problem u Hrvatskoj sa sukobom interesa u ovakvom obliku. Onda hajmo taj dio odredbe ugraditi u Kazneni zakon ako se bojimo sankcija ovog povjerenstva. Ali doista da bi stekli svi građani i parlament bez obzira na saziv povjerenje u to povjerenstvo mora biti biran dvotrećinskom većinom. To je jedan od tehničkih ali izuzetno snažnih političkih uvjeta da ovo može onda funkcionirati. A što se tiče prestanka mandata zbog sukoba interesa. Prije ili kasnije će to morati se ugraditi u zakon. Nema efikasnijeg sredstva kada nekoga tko je došao na dužnost sankcionirate prestankom mandata jer je u datom trenutku zaboravio granicu javnog i privatnog interesa.
Uvaženi kolega Grbić, vi ste na redu. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani predstavnici predlagatelja, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Danas raspravljamo o Prijedlogu zakona o sprječavanja sukoba interesa koji je Vlada Republike Hrvatske uputila u redovitu saborsku proceduru. Zakon o sprječavanju sukoba interesa donesen je 2003. godine i šest puta je mijenjan i dopunjavan. Strategijom suzbijanja korupcije iz 2008. godine jasno je utvrđen cilj unapređenja pravnog i institucionalnog okvira za suzbijanje korupcije, obveza Republike Hrvatske uskladiti pravni i institucionalni okvir sprječavanja korupcije sa standardima Europske unije. Stoga ne čudi što se pedlagatelj odlučio predložiti potpuno novi zakon. Dosadašnjom provedbom zakona došlo se do spoznaja da bi u zakon valjalo uvrstiti i druge osobe koje obavljaju dužnosti koje su izložene korupcijskim rizicima kao što su rukovodeći državni službenici, regulirati ograničenja za dužnosnika nakon prestanka dužnosti i ojačati neovisnost povjerenstva. U tom smislu ovaj prijedlog jača neovisnost Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa, uređuje instrumente za sprječavanje sukoba interesa, uvodi sustav nadziranja izjave o imovini, predlaže strože sankcije za nepoštivanje propisa, a sve u cilju da sustav osigura ranu identifikaciju rizika za postojanje sukoba interesa i rješavanje sukoba interesa te ojača integritet dužnosnika. Prijedlogom se taksativno nabrajaju dužnosnici obveznici primjene zakona. S tim u vezi valja istaknuti da pri predsjednici i članovi uprava trgovačkih društava u vlasništvu jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave također trebali podlijegati odredbama ovog zakona. Prijedlogom se uređuju zabranjena djelovanja dužnosnika, uređuje se dužnost podnošenja izvješća o imovnom stanju, izvorima i načinu stjecanja imovine, primanju darova, naknadama i obavljanju drugih poslova članstva upravnim tijelima i nadzornim odborima. Novina koja se prijedlogom uređuje je obveza dužnosniku da nakon godine dana od prestanka dužnosti ne smije stupiti u radni odnos kod drugih pravnih osoba i uređuje se koje su to pravne osobe. Na nov i drugačiji način propisuje se pravni položaj povjerenstva, mandat članova povjerenstva, nadležnosti, obveza izvješćivanja povjerenstva o svom radu. Drugačijim određenjem izbora povjerenstva otklanjanju se mogući oblici političkog utjecaja na povjerenstvo. Povjerenstvo se uređuje kao samostalno tijelo s jasno definiranim nadležnostima, a članovi povjerenstva profesionalno obavljaju poslove. Isto tako, zakonom se uređuje sustav sankcija koje povjerenstvo može izreći za provedbu zakona. S obzirom na iznijeto mišljenja sam da s ovim prijedlogom bitno unapređuje sprječavanje sukoba interesa, a što će zasigurno odraziti se na učinkovitost djelovanja u suzbijanju korupcije zbog čega ću podržati prijedlog zakona o sprječavanju sukoba interesa kao i sve one kvalitetne primjedbe i prijedloge iznijete u raspravi. Hvala.
Hvala lijepo kolega Grbić. Na redu je uvaženi kolega zastupnik Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospodine tajniče s pomoćnicima, državni tajniče. Pa evo prvo čitanje zakona je pretpostavljam i napravljeno zato da se može dosta o tom pričati. Ima puno stvari, puno novih stvari koje u postojećem zakonu nisu. Prva izmjena, velika izmjena je zapravo o članovima povjerenstva. Tu više neće biti zastupnici, nego dolaze profesionalci. Dakle, pet profesionalnih članova. Neće biti ni vanjski članovi što je novina. I pretpostavljam da će to povjerenstvo evo sa povećanim brojem ljudi obaviti sve ono što se od njega traži. A traži se puno više nego sad od povjerenstva. Naime, ako govorimo o imovinskim karticama koje treba provjeravati onda je to ogroman posao. Današnji zaposlenici u povjerenstvu isto rade vrlo veliki posao. Naime, oni su odradili da li je netko u još nekom nadzornom odboru, da li, bilo je i opomena. Trebalo je konačno od tih nekoliko tisuća kartica i provjeriti da li su svi poslali, da li, bilo je i kažnjavanja onih koji su opomenuti pa nisu to napravili. Dakle, bilo je, da li netko prima još neku naknadu. Također provjera svih tih 3, 4000 kartica što je dobro obavljeno, uredno obavljeno i na kraju situacija je sad itd. Ali problem provjere ja mislim da će ostati još jako dugo problem. Naime, treba gledati koliko se preklapa cijela priča sa Poreznom upravom, sa USKOK-om, sa DORH-om. Tu treba razlučiti tko što radi da se poslovi ne bi duplicirali. Naime, sadašnje povjerenstvo kad naiđe na slučaj koji je evo ovako interesantan za DORH onda to DORH-u i dostavi. Jasno, traži se očitovanje, traži se izjava onih koji su bilo anonimno, bilo evo s imenom i prezimenom tuženi i niz stvari se ovdje razjasnilo. Naime, unatoč tom što je zakon sadašnji evo čitljiv mnogi ipak ne znaju zbog čeg se odnosi. Imamo slučaj recimo da čovjek nije prijavio da je u poduzeću koje je neaktivno. To je nekakva neaktivna firma koju je osnovao tko zna kad. I sad normalno dobio je opomenu, jer je trebao to znati, a možda nije mislio da uopće treba prijavljivati nešto što uopće ne radi. A posebna priča evo danas počela je, danas se vrti cijela priča oko povjerenstva, da li povjerenstvo radi pod ne znam utjecajem da tako kažem vladajućih ili ne. Mislim da je to ono krajnje nisko što se moglo reći, s obzirom na ljude koji su tamo. Naime poznato je da su tri člana povjerenstva iz oporbe, tri člana su iz pozicije, dakle tri, tri, i tu je još pet uglednih ljudi s imenom i prezimenom, moram ponoviti kao što su gospodin Vlaho Bogišić, kao što je gospodin Antun Zorislav Petrović, kao što je gospođa Jadranka Kolarević iz evo društva potrošač, dakle to su sve ljudi koji ne bi svoje ime i prezime dali zato da netko s njima upravlja. I ono što je interesantno, recimo da SDP koji je najviše danas napao povjerenstvo svog izabranog člana povjerenstva ne šalje ili on ne dolazi, ili na neki način ne znam ne sudjeluje u radu povjerenstva kako god hoćemo, a istovremeno znadu sve što se događa na povjerenstvima, povjerenstvo radi ovo ili ono. Jučerašnju odluku koja je sporna i koja se vrti danas cijelo vrijeme i po medijima i svagdje, donijelo je povjerenstvo jednoglasno, za nju je glasao gospodin Dorić iz HNS-a, Antun Zorislav Petrović, i dakle i svi ostali članovi koji su bili prisutni, dakle tu nema ništa sporno, ali sporno je ako taknemo člana recimo SDP-a koji će ga braniti na sve moguće načine, a zaslužio je zapravo kaznu, na sve moguće načine, a onda poslije kao i gospodina Vinkovića izbaciti van iz stranke jer će shvatiti zapravo što se dogodilo i da je kriv. Ok, to je pravo svake političke stranke da brani svoje ljude, i to stvarno ne zamjeram, ali zamjeram ovo da se zapravo optužuje da i odbor i povjerenstvo itd., da su ne znam manipuliraju s nečim što je definitivno neistina. Ono što je ovdje izuzetno bitno spriječiti stvarno sukob interesa. Mi smo imali antologijski sukob interesa proučavajući, imao sam prilike, evo sam bio u istražnom povjerenstvu za Radimira Čačića, imali smo prilike proučavati što je to sukob interesa. Ako jedan ministar dodijeli svojim firmama poslove za 400 milijuna kuna, ako su ovdje ugovori, dva recimo ugovora, jedan ugovor je s klauzulom ključ u ruke, isti dan izdan, isto potpisan i drugi ugovor je bez klauzule ključ u ruke, na kraju jasno dodano je par milijuna, govorim o POS-ovoj zgradi u Vukovaru, ne govorim općenito. Ako recimo firma Coning dobije poslove za 7 milijuna kuna za obnovu, a aneksom još 10 milijuna kuna poslova, od istog ministra i dakle niz stvari, niz pljački koje su napravljene ugovorima, ugovori su deponirani, ugovori su poslani i Državnom odvjetništvu, ja vjerujem da će ipak se netko tamo potruditi pa se ne vaditi samo na nalaz državne revizije, nego malo pogledati što sve u tim aneksima piše, pa ćemo onda vidjeti na koji način to treba spriječiti. Jer interesantno je kod firme Coning na koji način se pokušalo izbjeći sukob interesa. Naime Coning Alfa, dakle onu osnovnu firmu vlasnici su Radimir Čačić i njegova žena. Sve ostale firme više ne spominju Čačića. Sve ostale firme koje su nastale Con Delta, Con Gama, Coning Inženjering, itd., dakle ima ih niz, većinski vlasnik je Coning Alfa. Nigdje se više njega ne spominje. I što je interesantno, on je čak i postupio po evo, po ovom da je predao, predao je na upravljanje odvjetniku, ali već iste godine na kraju godine vraćene su firme nazad njemu, jasno radi podjela dividendi je li tako, da mu slučajno nešto ne izmakne je li. Dakle to je takvo manipuliranje, zlouporaba na sve moguće načine, i dobro je zapravo da malo pratimo da se to više nikad ne dogodi. Jer dodjeljivati poslove sam sebi, recimo svojoj firmi koja je evo bez građevinske dozvole POS stanove u Španskom. Coning je radio ne znam tri zgrade tamo, građevinska dozvola izdana je 3 mjeseca kasnije. Dakle imamo sve podatke, imamo sve papire. Dakle to mislim da je najveća zloupotreba što je u Hrvatskoj uopće bila što se tiče ovog. Dobro. To će se izbjeći, jer to se više ponavljati neće, dobro je da se ograniči da svi oni koji su vlasnici određenog postotka da se to stavi pod lupu, da se mora prijavljivati, teško je izbjeći da baš nijedna firma u kojoj netko ima možda po koju dionicu neće sudjelovati u radu. Problem je posebno ne znam na otocima. Na otocima, evo ne znam načelnik je možda u rodbinskim odnosima sa jedinim firmama koje su na otocima, građevinskim, ne znam nešto drugo. Tu će biti problema, ali ako se stavi pod nadzor povjerenstva, onda se to može kontrolirati jer puno je skuplje ako zovete neku firmu koja vam je na obali negdje i netko će stroj dovlačiti tamo na otok, mislim da je to isto problem. Dakle uz puno razumijevanja sve se može konačno napraviti. Ovdje ima niz stvari, vrlo su, kazne su pooštrene. Nisam siguran kako ćemo riješiti to da se traži da se netko makne s položaja na koji je izabran. Naime povjerenstvo može pozvati tko je taj koji će, dakle birači su, birači birali nekog gradonačelnika, župana ili slično, nisam siguran da će to funkcionirati, o tom treba malo više razmišljati i razgovarati. Ali namjera povjerenstva, namjera je bila svakako da se pooštri maksimalno da se spriječi korupcija, jer biti u sukobu interesa ne znači nužno korupciju, to je ovdje i napisano i to je stvarno točno, to smo vidjeli u bezbroj primjera da je često i zbog drugih razloga bio taj sukob interesa, i dobro je zapravo da taj zakon ide. Proučavali smo evo i niz načina na koji rade to druge države. Svatko, nema šablone, svatko radi na svoj način, netko, negdje je povjerenstvo vezano i uz ministarstvo i slično, dakle ima raznih načina i financiranja povjerenstva. Vjerujem da će ovo biti dobro, vjerujem da će evo uz jačanje i kadrovsko jačanje povjerenstva se puno tog moći obaviti, ali jasno uz dobru suradnju sa svim onima jasno preko OIB-a koji se očekuje najviše, najbolja kontrola i uz dobru suradnju i Ministarstva financija i svih ostalih službi, daleko teže će se upuštati netko u kriminal ako zna da će vrlo lako biti praćen. Hvala.
Hvala lijepo. Imamo tri prijave replika. Najprije kolega Leko.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Markovinović, moj rijetki dolazak na rad na sjednice povjerenstva sigurno vas nije zasmetao ili onemogućio da otvorite predmete, kao što su slučaj nabavke BMW-a, jednog ili drugog, svejedno. Nije vas omeo ni da otvorite slučaj da li je ministar Kalmeta znao za ponašanje svojeg vozača, i time bitno ugrozio opći društveni interes. Nije vas to omelo da otvorite pitanja Livakovića i njegovog nadziranja rada Hrvatskih cesta koliko je bio u sukobu interesa ili nije. Nije vas, najsvježiji primjer, to omelo da otvorite pitanje bivšeg ministra Šukera i njegovog odlaska automobilom u drugu zemlju sa, i to automobilom poreznog obveznika. Zar vi mislite da to građani ne prepoznaju kao sukob interesa ili barem kao mogući? Dakle, moj nedolazak zaista nije smetao radu Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa. Ja kad god mogu ja ću doći, ali upozoravam nema smisla baviti se tehničkim pitanjima jesu li sve kartice stigle. To je najlakše voditi i to radi služba. To barem znam kako funkcionira. To su formulari, ali pitanje sukoba interesa ja vas uvjeravam da je sumnja recimo na ovo što sam naveo, a zadnja je zaista zašto je ministar financija vozio auto poreznog obveznika i išao u drugu zemlju kad ima, imao je službeni auto, ima svoj auto. Dajte mi samo na to odgovorite. Samo mi na to odgovorite.
Odgovor, kolega Markovinović.
Pa evo uvaženi kolega Leko meni je osobno žao što vi niste, što ne dođete tamo jer očito da bi vaše prisustvo koristilo radu povjerenstva jer očito jako puno tog znate, ali nije fer da ne dolazite tamo, a da istovremeno pričate da povjerenstvo ne radi ovo ili ono, istovremeno sazivate konferencije na tisak optuživši povjerenstvo u kojem namjerno ne radite. Pa mislim da to definitivno, možda je politički, mislite bar da je politički dobro, ali je vrlo, vrlo neuvjerljivo. A ovo sve što znate, evo postoji DORH, vaša je obaveza sve što znate prijavite DORH-u. Mislim da prije ili poslije doći će na red i to, ali doći će na red i sve ono što je DORH dosad preskakao gdje je vaša stranka sigurno ima glavnu ulogu. Hvala.
Uvaženi kolega Slavko Linić, izvolite vi ste se javili za repliku.
Evo, moj kolega Markovinović uvijek smatra sve što se tiče SDP-a to je gotova stvar, ne treba se ni razmišljati ni polemizirati. Ali ipak, s obzirom da je u pitanju kolega Ronko i jučerašnja odluka o njemu onda treba vrlo jasno reći da je zaista upitno po nekima od nas to što se jučer dogodilo. Za vas nije. Ali, onda probajmo i objasniti kao što ste maloprije za Čačića što se to dogodilo. Kolega Ronko za vrijeme rada u Saboru slomi nogu, 5. mjesec 2009. ili 6. mjesec 2009. Tri mjeseca ili 4 mjeseca na bolovanju u 11. mjesecu donese doznake za to bolovanje. Donese ih osobno jer je počeo raditi, završio bolovanje, sanirao nogu. Službe koje obračunavaju plaću su mu tri mjeseca isplaćivali kako se zove paušal, ali kad je donio doznake te iste službe su skinule paušal. Gdje je tu zloupotreba? Gdje je tu kršenje interesa? Gdje je tu sukob interesa? Zato što mu 3 mjeseca netko plaću obračunava na jedan način, kad su došle doznake na drugi način. Tko je prijavio nezgodu na poslu? Službe saborske su prijavile. Što nisu rekle ako već treba obračunavati plaću pa mi ne komuniciramo sa službama kako nam se plaća obračunava, sve to radi služba. Službe su sve to napisale, izjavu službe imate. Tri mjeseca pogrešno obračunate, kad je Ronko donio doznaku, a samostalno je donio jer je došao na posao, promijenjen obračun i onda 4 mjeseca iza toga tajnik prijavi sukob interesa. Interesantno, zaista interesantno. Svakako da se s takvim odlukama ne slažem. A vaše mišljenje je da razmišljate drukčije.
Odgovor, kolega Markovinović.
Pa evo kolega Linić meni je žao što kolega Ronko nije iskreno ispričao vama i vašima što se dogodilo. Dakle ozljeda, njegova ozljeda, bila je u 6. mjesecu, početkom 6. mjeseca. Tri mjeseca nakon tog, dakle u 9. mjesecu kolega Ronko traži potvrdu od Sabora da je ozlijeđen zbog osiguranja. Dakle, isplate nekakve ono što mu osiguranje treba platiti jer je ozljeda na radu. Gospodin Ronko ozlijeđen je na stepenicama nekim u Požegi, ok, svaki saborski zastupnik ima svoj posao i u svom gradu, prema tom uvijek se to može reći da je bio na poslu jel'. Tri mjeseca kasnije, dakle mislim da je 6.12. kolega Ronko donosi 6 papira, ono što je trebao predavati svaki mjesec, 6 doznaka od liječnika koje su isti dan urudžbirane, mogu vam dati jedan primjerak. Dakle, urudžbirane isti dan 6.12. da je bio na bolovanju. Obaveza je svih onih koji su na bolovanju da svaki mjesec donose doznake jel'. Međutim, obračunato mu je sve unazad gdje je profitirao višestruko. Prvo, svima nama je snižena plaća 10%, on je dobio kao prethodnih 6 mjeseci i dobio je veću plaću od nas. Dobio je paušal, dobio je odvojeni život sve skupa i ono što je čudno kolega Ronko je to priznao i uredno je platio tih 17 tisuća kuna koje su mu obračunate. Dakle, tu nije sporno. Sporna je odluka, po vama, odluka povjerenstva koja je zapravo kao i u ranijim slučajevima kažnjavala ovakove stvari i ne bi bilo zgodno ako je netko ranije kažnjen da se ova zlouporaba ipak ne kazni. Tu je problem. A i ta odluka je donesena jednoglasno uz velim i evo i kolegu Dorića i gospodina Petrovića i ostalih čak bez rasprave, svima je to bilo logično da treba kazniti onoga tko je pokušao i zapravo ipak nekakvog zavaravanja. I tu je cijeli problem. Ja vas molim, evo razgovarajte s kolegom Ronkom, neka vam kaže istinu zbog čeg je 3 mjeseca kasnije ovo radio. Zašto 6 mjeseci se sjetio da je na bolovanju, a liječnik koji je izdao tih 6 doznaka isti dan dobio je, jer je krivotvorio ih i unazad ih je dao, dobio je i otkaz isto kao što je opet posljedica upravo kontrole njihova rada i svega ostalog. Dakle, čista manipulacija je bila. Hvala.
I replika, kolega Gordan Maras.
Hvala lijepo. Pa u svojoj raspravi kolega Markovinović ja prepoznajem u biti ono što vas tišti, a dobro da dignete i repliku prije nego što znate što ću reći pa onda već automatski znate što ćete replicirati ne'. Ali, vidim žal u biti za time da i intenciju ovog zakona da vi ili netko koga ćete vi sutra imenovati u povjerenstvo bude taj koji će moći provoditi i one stvari koje po vama evo nisu dobro odrađivali USKOK, DORH, sudovi. Znači vi bi i skupljali dokaze i donosili presude pa onda po potrebi vidjeli nešto, a drugo previdjeli. Evo sada je kolega Leko jedan slučaj spomenuo koji ste mogli pratiti desetak dana u novinama iz dana u dan to niste niti vam je palo na pamet postaviti pitanje oko toga. Radi se o privatnom autu koji je koristio bivši ministar Šuker, ali ste sada napravili oko toga presudu i kaznili čovjeka koji je prijavo ozljedu tri dana nakon što mu se desilo. Znači 3 ili 4 dana nakon što mu se desilo, a gospodin Ronko je prijavio ozljedu na radu i prijava je išla i od saborske službe koliko ja znam, samo što očito nije bilo doznake za bolovanje. E sada vi ste od toga napravili sukob interesa. On niti si je isplatio novac, kasnije mu je novac bio odbijen i vi sada od toga napraviti politički slučaj i pozivate SDP da ga izbaci iz stranke zbog toga što će shvatiti što je on to napravio. I stoga gospodine Markovinović ja prepoznajem što vi želite. Vi želite skupljati dokaze i provoditi istrage i donositi presude, a kako vi to radite najbolje se vidi iz povjerenstva za kamione gdje ste sudjelovali kao tajnik i govorili sve je čisto, ništa nije problematično, a vidimo kako se ta stvar na sudu odvila. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku kolega Markovinović.
Zahvaljujem. Pa evo kolega po svom običaju jasno nastoji preokrenuti to na drugu stranu. Dakle, nitko ne traži da se gospodin Ronko izbaci, ali ja samo ukazujem na slučaj Vinković gdje ste isto svi branili, pa ste ga na kraju izbacili van iz stranke. A to je vaš problem vaš član je vaš problem, prema tome vi radite što god hoćete. Dalje, ako mislite da ovo povjerenstvo može sankcionirati sve članke i sve napise po novinama, e mislim da to nije uredu. Možda će buduće povjerenstvo koje će biti ipak opremljeno i ljudima i sa svim onim što treba možda će to raditi. Ovo povjerenstvo to dobro znate, funkcionira na taj način da zapravo raspravlja o prijavama bilo anonimnim, što se isto može staviti pod upitnik, bilo pod pisanim i mislim danima podosta posla obavljajući to. A sve ovo cijela ova priča, evo Kamione recimo spominjete, ha vidjet ćemo još za Kamione. U krajnjoj liniji mislim da su se i tužitelji mislili da će pronaći neki trag novca, a nisu našli ništa. I bit će zapravo jako teško dokazati ... šteti. Štete u one 3, 4 godine SDP-ove vladavine bile su daleko veće. Neću spominjati nagibne vlakove ponovno i slične stvari i Daimler i to polako, sve će doći na red. Ali ogromne štete koje su bile tamo napravljene, mislim da će jednog dana sankcionirati. Pa neka se sankcionira i svaki slučaj koji je napravi HDZ, zašto ne. mislim da se HDZ opredijelio zato da se sve sankcionira i mi to radimo na vrijeme. A vi ćete to napraviti vjerojatno malo prekasno u vašim redovima. Hvala.
Nastavljamo s raspravom, kolega Nenad Stazić. Izvolite.
Pa mislim da nema nikoga tko snažno ne podupire borbu protiv sukoba interesa. Ali pod vidom sprečavanja sukoba interesa ovdje se nudi jedan opasan zakon. Dvije su osnovne zamjerke ovom osnovnom zakonskom prijedlogu. Prvo, on je protuustavan, a drugo on je duboko protudemokratski. Zašto je on protuustavan? O tome su na Odboru za Ustav govorili i ustavno-pravni stručnjaci. Između ostaloga i profesor Smerdel. Njime se ruži trodioba vlasti. Sabor je zakonodavno ali i vrhovno predstavničko tijelo građana RH i ne može se sada ustanoviti neko nadtijelo koje bi kontroliralo rad Sabora i saborskih zastupnika. Zastupnici su izabrani, oni biraju Vladu, oni biraju dužnosnike na koje se ovaj zakon mora primjenjivati. Predsjednik Republike je neposredno izabran. On bira svoje, imenuje svoje suradnike na koje se ovaj zakon mora primjenjivati. Čelnici jedinca lokalne samouprave su neposredno izabrani od građana, a vi ovim zakonom nudite jedno tijelo koje će kontrolirati sve te izabrane. A vidite vraga kako bi se biralo to tijelo.kvalificiranom većinom u ovom Saboru, znači parlamentarnom većinom, znači većinom vladajućih. Pa bi onda vladajući izabrali 5 tzv. neovisnih koji bi kontrolirali sve druge, prije svega opoziciju. Praksa razvijenih i starih demokracija govori drugačije. Toga ovakvog tijela u razvijenim demokracijama jednostavno nema, to je vaša izmišljotina, to je izmišljotina Vlade. Zašto se sada uvodi ta izmišljotina Vlade? Zbog toga što je ovaj zakon zapravo ovim zakonom se osniva tijelo koje bi trebalo biti politička policija. I policija i sud jer ima pravo izricati neke kazne. Zakon je protudemokratski, ne bi ga se posramio ni kralj Aleksandar. Ovo je na razini opstane. Ovo je upereno direktno protiv svakog kritičkog oporbenog djelovanja. Što se događa sada? Imamo mi li Povjerenstvo za sprečavanje sukoba interesa? Imamo. Evo ono je jučer donijelo odluku i s 10 tisuća kuna kaznilo zastupnika Ronka. Objasnili smo danas i na pressici i novinarima pokazali sve dokumente o tome da je ta odluka ali potpuno neosnovana. O tome da tajnik Sabora kojega je izabrala ova parlamentarna većina prijavljuje jednog zastupnika 3 mjeseca nakon što su sve te njegove doznake za bolovanje saldirane i nakon što je proveden jedan uredan postupak. A to povjerenstvo izabrano od parlamentarne većine reagira tako da zastupnika kažnjava. O Sanaderovim satovima je govorio kolega Leko, kada je oporba tada s pravom tražila od premijera da dostavi dokument po kojem je vidljivo koliko satova ima, koliko vrijede i kako ih je nabavio. Onda je Vlada odgovorila tom povjerenstvu da Sanader ima milijun i pol tisuća kuna imovine i da im ne pada napamet povjerenstvu dostavljat bilo kakve dokumente. Kad je na zastupničko pitanje i sam Sanader tako odgovorio u Saboru, kolega Markovinoviću i svi vi ste mu pljeskali. Pljeskali ste mu. To je vaše poimanje sprečavanja sukoba interesa i istraživanja sukoba interesa. Što se može dogoditi? Premijerka Kosor je u Dubrovniku jučer, prekjučer rekla kritika Vlade znači protivljenje ulasku u Europsku uniju, svaka kritika Vlade to je dokaz protivljenja ulasku u Europsku uniju. Prvo, ja ne vidim kakve to veze ima jedno s drugim. E sad, možemo očekivati da će Sesar ili netko od vas prijaviti Jovanovića da je kritizirao Vladu, a jel ulazak u Europsku uniju opći interes, jel to javni interes, pa je. Pa će logikom gospodina Markovinovića slijediti prijava. Jovanović ima privatni interes da SDP dođe na vlast pa će onda on obavljati nekakvu funkciju, a javni interes Hrvatske je da uđe u Europsku uniju. On kritizira Vladu, on je u sukobu interesa i treba ga kazniti. A kakva je kazna ovdje predviđena po ovom zakonu? Poziv da se dužnosnika smijeni sa zabranom, ako ga se smijeni sa zabranom obavljanja javne funkcije od dvije do pet godina, isključenje uopće iz javnog života ili pozivom da sam podnese ostavku. Pa ako se ovaj zakon usvoji u ovom obliku pa vi ćete do izbora kroz Povjerenstvo za sprečavanje sukoba interesa u koji ćete dovesti svih pet svojih poslušnika i izglasati ih sa 77 glasova, napraviti to da ćete iz opozicije eliminirat bilo koga tko vam se ne sviđa. Izmislit ćete sukob interesa kao što ste izmislili kod Ronka. I zabrana djelovanja pet godina. Pet godina. Vi u predvečerje svoga odlaska s vlasti, gubitka izbora nudite zakon po kojem ćete na pet godina imenovati ljude koji će odlučivati o opozicijskim političarima i moći ih isključiti iz javnoga života. Pa to je gore od … [[Govornik se ne razumije.]] , to je gore od kralja Aleksandra. Povjerenstvo za sprečavanje sukoba interesa mora biti neka vrsta etičkog povjerenstva. Ono bi imalo smisla da u njega ulaze izabrani predstavnici naroda jer nitko iznad njih ne može biti, saborski zastupnici i da se ovdje u Saboru čak biraju 2/3-skom većinom. Ovdje u Saboru. Da zastupnici između sebe izaberu one u koje imaju najviše povjerenja. O tome da bi to tijelo moglo nekakve sankcije izricati, oprostite to je besmisleno. To je potpuno besmisleno. To povjerenstvo osim toga mora imati povjerenje javnosti. Nema li ono povjerenje javnosti što će nam, a da li ono ima povjerenje javnosti kad je odbilo raspravljati o Sanaderovim satovima izgubilo je svaki kredibilitet. Da li ono ima povjerenje javnosti kad ga uopće ne zanimaju Sanaderovi auti, svaki kredibilitet je izgubilo. Da li ima povjerenje javnosti kad jučer donosi jednu potpuno besmislenu odluku o kažnjavanju jednog zastupnika bez ikakve njegove krivnje, izgubilo je kredibilitet javnosti. A kom bismo trebali vjerovati, ovima koje ćete vi izabrati, proglasiti ih nezavisnima? Pa što od njih možemo očekivati nego da nas jednog po jednog na temelju lažnih optužbi, lažnih prijava i po vašem političkom diktatu izbacuju iz politike na pet godina. Ovaj zakon bojim se ne može se popraviti, on je potpuno krivo koncipiran i ja pozivam Vladu da ga povuče iz procedure, da sjednete, malo razmislite i napišete ako smatrate da ima potrebe pisati novi zakon, jedan novi zakon koji bi bio temeljen na poštenim principima, a ne da on bude pokušaj kontrole opozicije od strane parlamentarne većine. Hvala.
Ispravak navoda, kolega Markovinović.
Gospodine potpredsjedniče. Ispravljam navod da je odluka povjerenstva neosnovana. Mislim da sam itekako obrazložio to, ali evo govora kolege ne bi se stvarno posramio ni kralj Aleksandar kao što ga napominje i njegovi žandari tamo jer to je u tom stilu. A što se tiče svih ovih navoda o kojima pričate, prijavite kolega, konačno ako se Šuker kao što je rekao vozio u autu poreznih obveznika znamo jako dobro da se cijela Vlada tadašnja vozila na jahti poreznog obveznika Vrhovnika, znamo u kojoj luci, evo igrom slučaja piše gdje su ulazili na jahtu, šta su pričali to se vidi vjerojatno jer im je porezni obveznik Vrhovnik naplatio vožnju 100 milijuna kuna koje su dali brodogradilištu Lenac, njegovom tadašnjem. Hvala.
Replika, kolega Maras.
Hvala lijepo. Gospodine Stazić, pogodili ste bit ove ja bih rekao prijedloga zakona, a to je usmjeravanje pažnje sa onih bitnih stvari odnosno nerješavanje sukoba interesa nego evo mi pokušavamo Hrvatskoj odnosno Vlada pokušava u Hrvatskoj predlaganjem nekih novih zakonskih rješenjima, prezentacija, prijedloga, raznoraznih mjera skrenuti stvari sa stvarnih, odnosno pozornost sa stvarnih problema. Problem je naravno selektivnosti rada povjerenstva, jer ovo povjerenstvo koje sada radi, a i vjerojatno svako drugo koje će HDZ u budućnosti imenovat neće imati legitimitet i neće raditi u interesu zaštite javnih interesa, odnosno sprečavanja sukoba interesa nego isključivo u smislu sprečavanja ja bih rekao iznošenja eventualnih afera i problema koji se nagomilavaju svih ovih godina u Vladi i HDZ. Primjer je satova, tu su mnogi Sanaderovi, tu su mnogi članovi povjerenstva iz HDZ-a i još uvijek u Saboru koji su tada tvrdili da nema nikakvog sukoba interesa. Primjer je i famoznog BMW-a gdje je prošle godine u trećem mjesecu premijerka Kosor čak javno preko medija pozivala da se jave potencijalni kupci za BMW a da tu aferu smještaju politički protivnici. I oko svih tih afera i nestanka 7 BMW-a iz garaže HDZ-a to je isto pisano po medijima nitko se nije pitao niti jednom riječju u Povjerenstvu za sukob interesa da uopće se bilo tko očituje da li su ti navodi istiniti i odakle je došao novac i na koji način su te pokretnine stečene. Naravno, sada se pokušava od povjerenstva i u ovoj izbornoj godini napraviti jedan stranački poligon gdje će se ono koristiti samo za potrebe izborne utakmice , gdje će se pokušati kvalificirati oporbu i političke protivnike kao ne znam kakve lopove zbog toga što nisu donijeli doznaku za bolovanje. Zamislite vi sukoba interesa da nisi iz bolnice nakon operacije mogao svaki mjesec doći u Zagreb i donijeti doznaku za bolovanje. I povjerenstvo na čelu sa ovim sastavom i kolegom Markovinovićem koje tamo sjedi kazni čovjeka sa 10000 kuna jer čovjek nije mogao iz bolnice donesti doznaku za bolovanje. Evo to je kako radi HDZ-ovo povjerenstvo.
Hvala lijepo. Odgovor kolega Stazić.
Ne bih se ja kolega Maras sa vama složio da ovim zakonskim prijedlogom, hoćemo malo pričekati da ovi privatni razgovori i dovikivanje zastupnica prestane.
Neka si pojasne jer je očito sukob primjene zakona sam ja shvatio, jer za neke vrijedi tri dana pa otkaz ako ne donesu, a za neke je normalno za šest mjeseci ne donesu pa ih ne treba prozivati, pa onda nek' se to raščisti a onda evo neka od početka ide vaše vrijeme. Izvolite kolega Staziću.
Dakle, ne bih se ja kolega Maras s vama složio da Vlada ovim zakonskim prijedlogom nastoji skrenuti pozornost sa nekih drugih tema. Vlada nastoji skrenuti pozornost i s ove teme. Mi smo ovaj zakon trebali po pročišćenom dnevnom redu raspravljati jučer prije podne u prijenosu saborske sjednice. Ali izmijenjen je pročišćeni dnevni red i njega se gura evo sad je pet minuta do devetnaest sati. Vlada se, predlagatelj se očito srami ovog svog prijedloga jer zna što predlaže. Jer zna kakav opasan i štetan zakon predlaže. Zna to i predsjednik Sabora pa zato tako rihta dnevni red pročišćeni, da ovo ne bi došlo u javnost ili da bi što manji dio toga ovih rasprava dospio do javnosti. Princip kontrole sukoba interesa, smisao je taj da se kontroliraju oni koji vladaju, da se kontrolira vlast. To je smisao, da u toj kontroli vlasti sudjeluje parlament, da oporba pri tome ima ključnu ulogu u tom nadzoru. Jer oporba po prirodi stvari, HDZ sutra kad bude u oporbi, neće imati instrumente moći, pa neće ni dolaziti u priliku da ulazi u sukob interesa. Tada će, logika bi stvari bila da tada HDZ kontrolira vladajuću strukturu kroz ovo tijelo. A šta se ovim zakonom nudi? Ne da oporba kontrolira vladajuće, nego da vladajući kontroliraju oporbu. Besmisleno, apsurdno do Boga.
Replika kolega Linić. Izvolite.
Ne slažem se da je besmisleno. Ima smisla kad se ovaj zakon koristi u političke obračune. I mi vrlo jasno ponovo ističemo naš kolega Ronko u 6 mjesecu ima nezgodu, u 12 mjesecu donosi doznake. 6 mjeseci neosnovano dobiva dodatak. Platni ured isplaćuje taj dodatak. Kad sam donosi doznake platni ured obračunava i na plaći umanjuje i korigira pogrešne isplate. Korigira pogrešne uplate, sam je donio doznake. Sam je donio. Prema tome, niti je dobio veću plaću, niti je dobio neosnovana primanja, ni jedne kune više nije primio, ni jedne kune. Prema tome, nema materijalne štete za državni proračun. I sada dolazimo na što? Da, kolega Ronko je odgovoran, jer mjesečno nije dostavljao. Ali ljudi on je odgovoran što nije dostavljao mjesečno doznake. Jel' to sukob interesa? E odlično. To otvaramo temu. To ne može biti sukob interesa. Ne donošenje doznake, povedite mi, pročitajte mi zakon i utvrdite gdje je to sukob interesa. Nema materijalne štete, nema zloupotreba, nema ... [[Govornik se ne razumije.]] samo nedisciplina u donošenju. Ja ću vam reći jednu svoju zloupotrebu. Kao saborski zastupnik dužan sam se upisivati u knjigu. Ja se ne upisujem. Hoćete i mene kazniti za 10 hiljada? Kaznite me. Nemam ništa protiv, jer ne poštujem Poslovnik u kojem piše da se trebam upisivat. Ne poštujem. Ne upisujem se. Jel' to zloupotreba? Prema tome ja pitam jel' to zloupotreba? Jel' to sukob interesa? To je sukob interesa. Bravo! Samo to tumačite, ali u isto vrijeme svi znate da vam ministar radi što god hoće, ali to ne pokrećete. Nitko ne pokreće. Odlično! Samo se vi obračunavajte politički. To je razlog zašto smatramo da su to politički obračuni, a ne ...
Kolega Linić, odgovor kolega Stazić.
Kolega Liniću uzalud se vi trudite objasniti, jer ova galama koja na vaše objašnjenje dolazi s druge strane pokazuje očitu nervozu onih koji nisu u pravu, onih koji se ne mogu suočiti sa argumentima koje vi iznosite, pa onda nastoje te argumente nadglasati naprosto snagom svoga glasa, vikanjem, jer je vikanje ostalo kao jedini argument. Mi možemo se eventualno kao što ste rekli složiti da je kolega Ronko možda bio aljkav u dostavi dokumenata. Ali aljkavost u dostavi dokumenata nije sukob interesa. Nigdje se privatni interes Zdravka Ronka nije sukobio ni sa kakvim javnim interesom. Zdravko Ronko nije na vrijeme dostavio doznake o bolovanju, a premijer Sanader nije nikada dostavio ni jednu doznaku o torbama koje je dobio od Barišića za sebe i za HDZ, ali to za ovo povjerenstvo i za ovu parlamentarnu većinu i za ove koji sad galame u Saboru nije sukob interesa.
Hvala. I replika, kolegica Borzan. Izvolite.
Zahvaljujem. Evo gospodine Staziću u svojoj raspravi ste govorili o tome kako je interesantno da se ovaj sad, ove izmjene zakona donose potkraj ovog mandata na mandat od 5 godina. Bojim se da Povjerenstvo za sukob interesa, sa sprječavanje sukoba interesa ili skraćeno bi mogli reći PSI će do kraja mandata ovu oporbu razderati ovako kako danas rade sa kolegom Ronkom, a u sljedećem mandatu vjerno služiti onoj oporbi, dakle HDZ-u. Toga me je strah, mislim da je to jedan opravdan strah, jer upravo zato ovaj zakon ide prijedlog danas.
I odgovor, kolega Stazić. Izvolite.
Kolegice Borzan, vaš strah je dakle potpuno opravdan, jer to je i razlog da se ovaj zakon predlaže, to jest razlog. Nije ovdje intencija da se uredi područje sprječavanja sukoba interesa. Evo kolega Markovinović je govorio zapravo jedan zgodan mogući primjer, na nekom otoku. Imate gradonačelnika i imate nekakvu tvrtku građevinsku koja nam jedina djeluje na malom otoku, i koju vodi nekakav brat, njegov rođak, tako svejedno što, a smisao ovoga povjerenstva bi bila da zdrav razum upotrijebi, pa ako gradonačelnik angažira tu firmu, da veli on je, nije imao drugog izbora. Imao je, da potroši više novaca, a da li bi to bio javni interes da potroši više gradskih novaca? Ne bi. Dakle da upotrebom zdravog razuma, a ne logikom političkog obračuna kao što je to sada slučaj, i ne logikom zaštite svojih članova ili svoje političke opcije ne pokreće nikakav postupak protiv evidentnih, krupnih, nepodnošljivih negativnosti, ali zato i tamo i gdje nema nikakvog prekršaja, gdje je u pitanju eventualna neuredna dostava, zakašnjela dostava nečega, pokreće postupak i donosi presudu. Dakle da je intencija ovog zakona urediti ovo područje, pa onda bi predlagatelj dao drugačiji prijedlog, pa onda bi se bavio ovakvim mogućnostima o kojima je Markovinović govorio, da pomogne tom povjerenstvu, da mu daje instrumente, da razriješi taj sukob bez štete.
Hvala. Kolegica Suzana Bilić Vardić je sljedeća na redu. Nema je. Idemo onda dalje. Kolegica Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče sa suradnicima. Evo meni je žao što se od mnogih kolega zastupnika rasprava o prijedlogu novoga zakona svodi zapravo na komentar jednog pojedinačnog slučaja, na njihovo ogorčenje jer se radi o zastupniku iz njihovih redova, na njihovu obranu kao jednog, ne znam što bih rekla, političke cjeline u ovom Saboru, ali moram reći kolegama da protiv odluke Povjerenstva za sprječavanje sukoba interesa postoji sudska zaštita, postoji mogućnost pokretanja spora pred Upravnim sudom, pa bih ja sugerirala da u jednom postupku kako je to predviđeno našim zakonima on ustane tužbom pa dokazuje da nije odgovoran i nije bio u sukobu interesa. To će biti svakako učinkovitije i bolje nego ove prozivke na vaše i naše, a kad god su naši onda su to politički obračun. Ja ću ovaj zakon podržati u prvom čitanju, naravno uz to da molim predlagatelje da uzme u obzir i da razmotri sve ove naše primjedbe koje su dolazile i sa odbora, koje su i u ovoj raspravi istaknute da bi došli do jednog dobrog cjelovitoga teksta. Naime prije svega je dobro da mi donosimo novi zakon iz razloga što je od 2003. taj zakon pretrpio čini mi se 5 izmjena, što zaslužuje cjelovit novi tekst, i moram reći da naravno ima novina u ovom zakonu, ali je dobar dio odredaba zapravo sublimacija prvog zakona izvornog i njihovih izmjena. Pa evo moram reći kolegi Leki, jer je tu uvijek nekakve su insinuacije radi koga i zašto se piše neki zakon, pa je tako i rečeno da je zbog ponašanja bivšeg premijera ili nekoga tko je neke veze s HDZ-om imao, pa smo mi sada utvrdili u pojmovniku pojam povezanih osoba onako kako smo utvrdili, a evo ja čitam zakon iz 2003. koji je donijela koalicijska Vlada SDP-a, u kojem piše da su u smislu ovog zakona povezane osobe, pa sve one koje ste nabrojili srodnici u pobočnoj lozi do drugog stupnja i srodnih po tazbini do prvog stupnja i sve identično kako je to i u prijedlogu ovoga zakona, jer to je prepisana norma iz prvog zakona iz 2003. Ali nije važno. Samo nemojmo stalno gledati za sve zašto i zbog čega napisano, potrudimo se svi zajedno da donesemo jedan dobar zakon, jer svakako je su mjere sprječavanja sukoba interesa i mjere za sprječavanje mogućnosti nastanka korupcije. I sad samo nekoliko riječi, vrijeme je poodmaklo, konkretno o nekim odredbama ovoga zakona, gdje bi imali određenih sugestija. Evo konkretno rekli smo da među obveznike primjene ovog zakona je potrebno uvrstiti osobe koje obavljaju dužnosti izložene visokim korupcijskim rizicima. Naravno slažem se, i mislim da je dobra odredba da se ovaj krug proširio i na državne službenike, visoko rangirane državne službenike, jer kao što znamo taj isti rang je su bili nekada, to su se zvali pomoćnici ministra koji su bili dužnosnici pa su kao takvi ulazili u krug ovih osoba, kasnije Zakon o prijenosu vlasti su oni postali visoki državni službenici, ali obzirom da obnašaju poslove na kojima su mogući visoki korupcijski rizici svakako spadaju u ovaj krug osoba, i naravno trebalo bi razmišljati, ne u ovom zakonu kao kroz dužnosnike, ali svakako rješavanje sukoba interesa državnih službenika koji često odlučuju i rješavaju o vrlo važnim i velikim pravima, pravima građana gotovo identičnima kao i sud u nekim upravnim postupcima. Nadalje, sugeriram da negdje u obrazloženju zakona također piše da se evo kaže za dužnosnike jedinica lokalne, odnosno područne uprave predviđa se isto ograničenje kao i za dužnosnike na državnoj razini. Međutim, ovaj postulat iz obrazloženja nije dosljedno proveden kroz zakonske odredbe. Prvo, u pogledu predsjednika i članova uprava trgovačkih društava koji su u krugu dužnosnika u smislu ovoga zakona. Pa zasada imamo odredbu da na razini države predsjednici i članovi uprava trgovačkih društava koji su u cjelini u vlasništvu države bi bili u krugu ovih osoba, ali ne i predsjednici i članovi uprava trgovačkih društava u vlasništvu jedinica lokalne samouprave. O tome sam već govorila, postoje trgovačka društva u vlasništvu jedinica koje imaju proračune koji su veći, vrše poslove javnih nabava na veće iznose nego to rade općine ili gradovi, a neće biti u ovom krugu osoba koje moraju činiti ono sve što ovaj zakon predviđa radi sprečavanja sukoba interesa. Također, sugeriram predlagatelju da razmotri krug osoba u odnosu na načelnike i gradonačelnike i župane u odnosu na predsjednike vijeća, odnosno skupština i vijećnike obzirom na izmjenu Zakona o izboru načelnika i gradonačelnika i župana i članova predstavničkih tijela obzirom da su se tim izmjenama ovlasti predstavničkog tijela povećale, odnosno pojačale obzirom da više nema poglavarstva, da je dobar dio poslova i u javnoj nabavi i u kupoprodaji i u raspisivanjima natječaja u iznosima preko milijun kuna prešao na vijeća. Također, kod zabrane članstva u nadzornim odborima trgovačkih društava to je članstvo u upravnim tijelima i nadzornim odborima članak 13. – upozoravam samo na nedosljednost između zabrane za dužnosnike na državnoj razini u odnosu na dužnosnike na lokalnoj razini. Jer za lokalnu razinu dužnosnici ne smiju biti u nadzornim odborima trgovačkih društava koje su u vlasništvu jedinice, lokalne jedinice ili gdje oni imaju udjele, a na državnoj razini ako dobro iščitavam dužnosnici ne smiju biti članovi upravnih tijela i nadzornih odbora trgovačkih društava. Dakle, bilo kojih pa i onih u privatnom vlasništvu ako je to predlagatelj tako mislio. Što znači da na lokalnoj razini dužnosnik može biti član, odnosno predsjednik nadzornog odbora pa je to malo pitanje da li to s ovog aspekta sukoba interesa može netko biti predsjednik recimo nadzornog odbora u nekoj privatnoj firmi s kojom će lokalna jedinica zaključivati posao. Također, upozoravam na članak 32., ne na članak 11., pardon, na članak 11. koji govori o naknadama. Dakle, ovo treba razjasniti članak 11. u vezi s člankom 12. Dakle, predlagatelj zakona, a u konzultaciji sa drugim zakonima o izborima zastupnika, o izborima gradonačelnika i načelnika i županima, o izborima članova predstavničkih tijela jedinica lokalne samouprave treba uskladiti da li netko tko je izabran na jednu dužnost može uz to obnašati i drugu dužnost. Odredbama ovoga zakona čini mi se da se stvari postrožavaju u odnosu na pobrojavanje nespojivih dužnosti iz drugih zakona. Ali onda čini mi se da postaje i bespredmetna ova odredba članka 11. ako imamo generalnu zabranu imenovanja, odnosno obnašanja 2 javne dužnosti istovremeno onda niti ne trebaju ove odredbe da ako obnaša jedna da na drugoj dužnosti ne može primati plaću i kada izvanredno može primati naknadu, dakle ovo isto treba razjasniti jer smo već imali rješidbe povjerenstva dosada različite u različitim pojedinačnim slučajevima. Dakle, svakako bi ovo trebalo pojasniti i urediti. Evo, uglavnom ja podržavam također ovu odredbu da se udio u kapitalu dužnosnika smanji na 0,5 od sadašnjih 20, s time da tu možda još bi valjalo razmisliti o kriterijima i o veličini tih poslovnih subjekata. I vidim da mi je vrijeme isteklo, podržavam donošenje ovoga zakona. Mislim da je dobro i da se ovo povjerenstvo depolitizira na način kako je to predviđeno. Nemam više vremena govoriti o načinu izbora i nemojmo tako etiketirati jer ispada da bi neki zastupnici pojedinih političkih stranaka da bi bili zadovoljni i da bi rekli da je nešto nepristrano jedino kad bi u zakonu pisalo da će upravo oni izabrati to tijelo sa svojim glasovima. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Zasad imamo prijavljeno 6 replika. Najprije kolegica Sumrak, izvolite.
Hvala vam gospodine predsjedavajući. Kolegice Lovrin ma ne bih htjela da stvarno ovo pređe u neko etiketiranje kao što ste vi rekli, međutim evo ga iz iskustva mogu reći zato što ja dolazim s mjesta gdje se radi i jasno je ovo što se tiče kolege, možda je on to propustio učiniti, ali to se kažnjava. Zato što je on saborski zastupnik i župan to njemu ne daje pravo da se tako ponaša. Nakon 3 dana se prijavljuje bilo kako da si na bolovanju i svaki mjesec uredno se daje doznaka. Svi mi koji smo u nekom radnom odnosu bi bili odavno kažnjeni i već na cesti. To što je netko saborski zastupnik mora pokazati da to se ne čini. To što se netko ne upisuje u knjigu to je bahatost. Ako se svi upisuju svi se moramo i to je dio. … [[Upadica se ne razumije.]] Pa to kolegicu pitam što misli ona o tome i što mislite o tome npr. da je netko od nas da li je to isto sukob interesa da je netko od nas otišao na more, eto mi smo saborski zastupnici, 7 eura po danu. I to se zna, novine to naravno neće obavijestiti. Oprostite kolega, ali to vam je tak. Ili uzmemo ne znam ratnu mornaricu pa se malo provozamo po otocima na kavu. Da li je to sukob interesa? Koristimo li mi svoje pozicije? Meni to vjerujte nikad nije palo na pamet jer mislim da je ovo prečasno mjesto koje obavljamo. Dolazim iz obitelji i iz okruženja koje me naučilo da dostojanstvo i poštenje se ničim ne može platiti ni potplatiti.
Hvala. Kolegica Lovrin, nema potrebe. Pa onda idemo dalje sa replikom. Javio se kolega Stazić.
Uvažena kolegice Lovrin, nije se naša rasprava svela na obranu kolege Ronka. Ronka naime ne treba uopće braniti. Njega brane činjenice. Dokumenti i dokazi. A oni su vam neoborivi. Ronkov primjer nama ovdje služi samo kao jedno upozorenje što će se sve događati ili što se sve može događati ako ovaj zakon bude izglasan u ovom ili sličnom obliku. Gledajte, vaš kolega Hebrang je jučer za kolegu Jovanovića izjavio da je najkorumpiranija osoba u državi. On to govori kraj živog i zdravog Sanadera, kraj POlančeca, kraj Rončevića. On Jovanovića proglašava najkorumpiranijom osobom na zemlji. I ja sada samo čekam da Sesar kojeg ste izabrali za tajnika potaknut ovakvom Hebrangovom analizom prijavi Jovanovića za nekakav sukob interes. Zašto? Zbog kojeg prekršaja? Ma nije važno. Zakasnio je na sjednicu Sabora, javni interes je da bude na sjednici Sabora, a njegov privatni interes je bio da svrati kupiti kruh. Dovoljno Sesaru jednako kao i kod Ronka. A onda će ovo povjerenstvo od pet vaših ljudi zabraniti Jovanoviću pet godina da se bavi politikom. Na to upozoravamo. A vi kao iskusna pravnica, pazite još ne trepće, vi kao iskusna pravnica kolegice Lovrin, Ronka nije pozvalo ni da ga sasluša. A što vi mislite kao bivša ministrica u postupku u kojem onoga kojega osuđujete niste ni saslušali.
To vam uvijek dođe kak siješ tak žanješ pa i u ovim slučajevima. Ali tu je kolegica Lovrin neka ona to odgovori.
Hvala lijepo. Prvo, kažete da činjenice da nekoga brane. Ja ću iznijeti činjenicu rekli ste da nije točno da se svela rasprava na obranu. Ja ne znam što ja slušam posljednjih sat vremena, dakle slušam samo to. Gospodin Ronko nije osuđen donijeta je odluka, ima priliku zatražiti sudsku zaštitu. Što se tiče gospodina Jovanovića rekao je predsjednik kako siješ tako ćeš žnijeti, ali svaka izjava provocira drugu izjavu. Nakon izjave gospodina Jovanovića da smo svi mi kandidati za zločince, svi mi iz HDZ-a, članovi HDZ-a ja mislim rekla bih jako zločest izraz ali ćete me tužiti, što je to i koja je to isključivost, naravno da je dobio odgovor. Ja naravno ne podržavam takve razgovore i takve načine obračuna. Ali također je kolega zastupnik Jovanović jučer važno rekao kada mu se dokaže bilo što da će on otići iz politike zauvijek. A zar ono što on govori stalno svima nama, jeli to dokazano, a za sebe traži dokaze prije nego se kaže. Hvala.
Dalje se za repliku javo kolega Tomljanović. Izvolite kolega.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, uvaženoj kolegici bi replicirao u onom dijelu kada je govorila o razlozima za donošenje zakona i zbog svih onih rasprava koje su išle za tim da je racio od donošenja ovoga zakona nekakve skrivene namjere, spominje se kralj Aleksandar, obznana i još neki svijetli primjeri u našoj bližoj i daljoj povijesti. Ja sam imao prilike sudjelovati čak i u radnim skupinama koje su raspravljale o ovim institutima i zapravo što je stručna i svaka druga javnost očekivala da se treba promijeniti u postojećem zakonu i to se upravo mijenja. To je sve ono o imovinskim karticama, provjerama, pa onda imamo to inzistiranje neovisnosti u političkom smislu samog povjerenstva i proširenje kruga sankcija. I to se upravo ovim zakonom mijenja na način da i te standarde prilagodimo svim zemljama EU koje su na ovaj ili onaj način ali slično u tom smislu regulirale ove institute. E a sada o politiziranju ili političkoj nekakvoj igri vezano za povjerenstvo, samo ovo, povjerenstvo ili za neke druge postupke koji se mogu javiti bilo prekršajne ili kaznene. E sada kada god se ukaže na nekakav sukob interesa nekih političara oporbenih, e onda je to politički obračun. To je politički obračun. Netko se igra i politički obračunava s nekim. A kada je u drugom smjeru, znači kada se ukazuje na sukob interesa ili neku drugu odgovornost bilo kaznenu bilo prekršajnu, e to je borba protiv korupcije. Pa to jednostavno po prirodi stvari, po logici to je kontradikcija. Dakle, u tom smislu, a zalažem da budemo svi isti ispred zakona, jer zakon je jednak za sve. Korupcije i koruptivnih ponašanja ima i s jedne i s druge strane, ali kada se ukaže na ovu drugu stranu to je politički obračun. Tako ne može u tom smislu funkcionirati niti ovo istražno povjerenstvo i tu je puno tih problema i za ovaj zadnji slučaj, jer se radi o vašem saborskom zastupniku pa sve, a jednoglasna odluka je bila. I nisu samo saborski zastupnici pozicije donijeli tu odluku, ona je obrazložena, takva je kakva je i na nju se ima pravo žalbe, a ona je donešena jednoglasno. To je primjer političkog obračuna. A kada imamo drugu situaciju, to je borba protiv korupcije i sprečavanja sukoba interesa. Ne ide vam, ne štima ta logika. To jednostavno zakonski i logički ne može proći.
... [[Govornik nije uključen.]] Odgovor na repliku Ana Lovrin.
... [[Govornica nije uključena.]] s vama u svemu i konačno bismo trebali ... razgovarat a ne argumentom at hominem da gledamo tko je, a ne što je. I u tom smislu koristim i ovaj odgovor samo za još jednu stvar, da bi ovo povjerenstvo bilo što kvalitetnije prema prijedlogu novoga zakona, molim vas obratite pozornost, a to nisam rekla, da u uvjetima za izbor predsjednika i članova povjerenstva ovako kako su stipulirani da ne može biti osoba koja je pravomoćno osuđivana za kazneno djelo po tome ispada da netko protiv koga se vodi kazneni postupak ili koji je pod istragom može biti izabran u ovo povjerenstvo ili ako bi tijekom mandata bio pod istragom ili se vodio kazneni postupak da to ne bi bio razlog za prestanak mandata i mislim da o tome treba voditi računa. Hvala.
Hvala. Replika kolegica Vrbat. Izvolite.
Hvala. Kolegice Lovrin iznijeli ste jednu tezu za koju bi voljela dobiti dodatno objašnjenje ako sam dobro shvatila. Naime, vi ste izrekli da smatrate da je potrebno da vijećnici i članovi skupština lokalne uprave također se uključe u ovaj Zakon o sukobu interesa. Ovako grubom kalkulacijom to bi bilo nekih 15, 20 tisuća ljudi plus ova poduzeća koja spominjete. Ja ne znam koje bi to tijelo moglo obraditi sve te kartice, obraditi sve te slučajeve, reagirati na sve moguće prijave koje bi tu došle. To bi eventualno kako neki sustavi imaju pa tako recimo ima SAD čini mi se lokalna povjerenstva za sukob interesa koje bi bile situirane od ovih lokalnih predstavničkih tijela mogle imati, ali centralno povjerenstvo, dati mu toliko širok spektar dužnosnika "za provjerit" ja se nadam da bar i to neće ući u ovaj koliko smatram nedovoljno dobar prijedlog ovog zakona. Molim vas da evo.
Odgovor, kolegica Lovrin. Izvolite.
Naravno kolegice da sam ja bila svjesna da ovaj moj prijedlog trpi upravo taj prigovor da će dobit preveliko opterećenje i preširok krug ljudi. Ali ako je intencija i smisao ovoga zakona da se u taj krug ljudi uzmu sve osobe koje rade na dužnostima na kojima je visok korupcijski rizik onda ja tvrdim da je veći korupcijski rizik na čelu jednog velikog javnog poduzeća koje barata javnim novcem, nego jednog poduzeća koje je u cjelovitom vlasništvu države. Možda je to nekako minorno malo poduzeće koje još nije privatizirano i potpuno nevažno i nemoćno. Složila bih se i nisam daleko od toga da se razmišlja i o nekakvim lokalnim povjerenstvima za lokalnu razinu. Zašto ne, to je isto jedna mogućnost. Ali svakako ono o čemu sam govorila da su ti korupcijski rizici sada na razini Vijeća i predsjednika Vijeća veći nego su bili prije donošenja novog Zakona o neposrednom izboru gradonačelnika i načelnika jer su se mnoge ovlasti sa poglavarstva prenijele na vijeća.
Hvala lijepo. I posljednja replika. Za repliku se javio kolega Maras. Izvolite, kolega.
Gospođo Lovrin, rekli ste da smo se krenuli baviti i braniti jednog našeg kolegu koji je jučer dobio presudu povjerenstva. Reći ću vam koja je temeljna stvar vezana uz taj slučaj. Prvenstveno, čovjek je kažnjen zato što je pošten. Šest mjeseci i nije, bio je na bolovanju i pristao je da dobije svojom prijavom bolovanja, pristao je da dobije 15% manju plaću, da mu se skine dodatak što iznosi otprilike nekih 3500, 4000 kuna mjesečno. Znači 25 tisuća kuna je čovjek svjesno, jer je pošten, bio je na bolovanju, nije dolazio na posao, prijavio i još ste ga kaznili sa 10000 kuna. A koja je razlika, jer sada vi govorite da svatko je dužan u roku 3 dana prijaviti sukladno Zakonu o radu. Saborski zastupnici imaju svoja prava, obveze i dužnosti sukladno Zakonu o pravima i dužnostima zastupnika. Znači vi imate sada slučaj jednog zastupnika koji ne dolazi na posao već nekoliko mjeseci jer čovjek ne može doći, u Austriji je. Ne može doći, ne puštaju ga pa nije izgubio posao, inače u Zakonu o radu je definirano ako se ne javiš tri dana, ne dođeš na posao gubiš pravo da budeš ugovor o radu. Znači, razlika je između ovoga što vi govorite o tri dana i onoga što je u praksi. Čovjek je "izgubio", nije izgubio jer je pošten i prijavio je da je na bolovanju, isplaćeno mu je 30-tak tisuća kuna manje i sad ste ga zbog toga još kaznili sa 10000 kuna, odnosno ne vi nego povjerenstvo. Ja se ispričavam, ne vi ali povjerenstvo, a s druge strane da ste se interesirali u 20 godina Hrvatskoga sabora znate li koliko je zastupnika bilo na bolovanju? Možda 10-tak. Pa izgleda ili da su saborski zastupnici najzdraviji dio populacije ili je gospodin Ronko u biti pošten, a ne ono što vi tvrdite upravo suprotno da je nepošten. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Kolegica Lovrin.
Hvala lijepo. Pa kolega Maras, ne samo da ste svoje rasprave potrošili zato da se uplićete u jedan pojedinačni slučaj svojeg saborskog zastupnika i spominjem, kojeg nisam ja kaznila, šta vam pada na pamet. Donijeta je odluka Povjerenstva za sprečavanje sukoba interesa jednoglasno. Čovjek ima pravo sudske zaštite i neka u postupku pred Upravnim sudom dokazuje da ta odluka nije bila dobra i zakonita. Ali vi sada i replike trošite da ponavljate to i da ponavljate neistine meni se čini jer smo ovdje čuli da je gospodin i sad me navlačite da ja to komentiram, ali moram jer su neistinite i nemojte plakat nad određenim sudbinama, da je prijavio izgubio nešto na tom bolovanju itd. Radilo se o povredi na radu koju je prijavio kao povredu na radu, dobio je 100%, dakle nije gubio ništa i saborska služba je očito za to sve skupa saznala 6 mjeseci nakon svega. Kad je nakon 6 mjeseci donio doznake jer saborska služba ne gleda gdje je koji zastupnik kad ga nema ovdje u sabornici. Evo toliko. Ali ne bih se dalje htjela uvlačiti u ovaj pojedinačni slučaj i o tome raspravljati. Hvala.
Ja vas prosim da se probamo ponovo vratiti raspravi o zakonu, a ne odluci Povjerenstva za sukob interesa jer povjerenstvo je napisalo rješenje kako je napisalo, na koga se odnosi ima pravo žalbe i nek se to rješava i da mi ovdje ni ne optužujemo ni ne sudimo ni ne izvršavamo kazne. Kolega Leko, vi ste se još javili za repliku. Izvolite.
Hvala lijepa. Ne mogu a da ne kažem da ću rado pročitati odluku povjerenstva i kakva je konstrukcija, šta su našli sukob interesa u tome, jer je povreda prijavljena… … [[Upadica se ne razumije.]] Ne, ne, pustite vi to. Neću biti na sjednici gdje se tako raspravlja. Drugo što sam vas htio upozoriti je, slažem se s vama da je stari članak važećeg zakona, članak 4. dao krug osoba na koga se primjenjuje Zakon o sprečavanju sukoba interesa, dakle obitelj i interesom povezane osobe. A ja sam tome dodao članak 16. prijedloga zakona gdje su ograničenja poslovanja sa tijelom u kojem je dužnosnik i za sve članove i obitelj i to sam rekao, dužnosnik će biti odgovoran za sukob interesa bez obzira je li znao ili nije znao da njegov član obitelji ima negdje više od 0,5% učešća u nekoj firmi. Dakle, to će biti objektivno sukob bez subjektivnog učešća dužnosnika. To je prilika da se obračunava sa ljudima. To je zgodna prilika da se obračunava sa ljudima. A drugo što sam htio reći, to stalno ponavljam, sukob interesa ne zavisi od statističkog vlasništva nego o tome da li je netko nešto učinio u korist nekoga pojedinca ili grupe na štetu ili mimo interesa opće zajednice. O tome se radi.
To je dobro i zasigurno u tome treba i na taj način promatrati. Evo i ja se slažem, jer neki dan mi je došla u ruke jedna knjiga koja je zapravo obrazac za to u kojoj se opisuje kako se sve po zakonu mažnjavalo, ali onda ne smiješ reći jer kršiš zakon time što to govoriš. Vi želite odgovarati na ovo? Ne. Idemo dalje sa raspravom. Uvažena kolegica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Kada je gospodin Šeks govoreći u ime odbora, odnosno podnoseći Izvješće Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav ja sam na to reagirala podižući i koristeći ovaj institut ispravka netočnog navoda. Međutim, nije mi bilo to omogućeno sa stola predsjedavajućeg. Poslije se uključio i sam gospodin Šeks da je to po prvi put da se nismo susretali sa tim i da ukratko da ja na to pravo nemam. E sad ćete vidjeti kako radi HDZ-ov laboratorij u kojem se lome, tale zakoni pa onda i Poslovnik zavisno o tome čiji je kalup je li SDP-ov ili HDZ-ov. I možemo misliti, dakle kad se na očigled svih nas koji smo sudionici, koji možemo pogledati što se radilo pa i unazad par mjeseci jer je to sve zabilježeno i kad se ne libite ni toga, odnosno vladajući kad se ne libe ni toga ono što se može provjeriti e kako onda vjerovati tim nezavisnim tijelima i tvorbama i nakupinama koje ćete sami sastavljati. A zašto? Za politički obračun s neistomišljenicima i to uoči izbora. To je svakom savršeno jasno. Evo da vidite. Kada je gospođa Dragica Zgrebec na dan godine gospodnje 14.7.2010. dan znameniti kada je pala Bastilja, pa će pasti i ova valjda, gospođa Dragica Zgrebec govoreći u ime Odbora za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj podnijela je izvješće, gospodine Friščiću, vi ste postupili po zakonu kao potpredsjednik pa ste rekli imamo ispravak navoda uvažena kolegica Đurđica Sumrak. Izvolite kolegice. I gospođa Sumrak je lijepo ispravljala navod i vi ste joj dozvolili čak i ako ona nije članica tog odbora i tako. Eto toliko o vašoj zakonitosti a la HDZ. I molim vas budite ljubazni. Ovdje sada nije izočio se gospodin potpredsjednik Šeks pa mu lijepo to prenesite u prilog njegove bogate prakse i tumačenja Poslovnika i zakona onako a la HDZ kako je to već i navada ne samo njegova, nego većine u HDZ-u. Govoreći o Prijedlogu zakona o sprječavanju sukoba interesa mislim da je to temeljni zakon i kad smo ga donosili sada već davne 2002., treće godine, čini mi se treće godine smisao tog zakona je da se vrati povjerenje u politiku, da se preveniraju svi slučajevi dakle oni gdje bi dužnosnik mogao doći u, evo nailazi gospodin Šeks, gdje bi dužnosnik mogao doći u sukob interesa. Međutim, da se mi vratimo onoj problematici koja tišti Hrvatsku. Na žalost malo je slučajeva sukoba interesa možda i bilo i oni toliko nisu uzbudili ni osiromašili Hrvatsku. Ono što je rak rana Hrvatske to je apsolutna podudarnost privatnog i državnog, ne sukoba tu interesa, nego nekih moćnika kao ovog odbjeglog koji se nalazi u Austriji, koji je jednostavno dobivene izbore smatrao vlastitim plijenom sebe i one klijentele oko sebe tako da bi državno pretvorio u privatno. Naočigled svih nas vidjeli smo da se državno pretače u privatno, svi su to vidjeli. Malo tko se usudio o tome govoriti. Još malo su o tome ljudi pisali. A ako su i govorili o tome, ako su i pisali o tome protiv njih su bile lansirane medijske potjernice. Ti su ljudi bili proskribirani. Ti su razapinjani na križ sramote jer su se usudili govoriti o tom i takvom čovjeku, o tom i takvom čovjeku kojeg ste vi ovdje svi branili sada nećemo fonograme vaditi, kleli se u njega, branili se iz petnih žila, a sada se toga ne sjećate jer smatrate da je to toliko davno bilo da nije ni istina da je to uopće bilo. I dok kulturni narod sjeća se Verone po Romeu i Juliji, po čemu ćemo ga se mi sjećati? Po Plivi ga se mi sjećamo i sve tako i sve tako redom. Dakle, to je osiromašilo Hrvatsku gdje se javno naočigled svih nas pretvorilo u privatno, gdje se državno pretvorilo u stranačko. Gospođa Kosor kaže ne, ne smijete više krasti i ne smije nitko trpati u džep. Za vreće ništa još nije rečeno jel' se smjelo u vreće ili nije i jel' još ima šta u Barišićevoj vreći da se potpomogne kakva još kampanjica do kraja godine. No, to sada više i nije naša stvar. Ali u svakom slučaju upravo to, takav način politike ne ovog ili onog zakona, nego takav način politike je osiromašio Hrvatsku, opljačkao Hrvatsku i osramotio Hrvatsku. Hrvatska je dakle osiromašena, opljačkana i osramoćena. To je naš najveći problem. Međutim, to se na žalost ne rješava jednim ovim ili onim zakonom. To je bit politike. I korupcija je nešto što je više i jače svakako od samo sukoba interesa. Sukob je interesa nešto što dužnosnik ne smije raditi, a inače običan građanin može raditi. To je to. Ali kao što ćemo se svi složiti, takve razmjere ovakve rabote to nije mogao raditi. To nije nekakav eksces u djelovanje. To je u suštini i biti tog djelovanja. Prema tome, kad govorimo o Prijedlogu zakona o sprječavanju sukoba interesa i mi smo se ovdje svi složili da nam treba zaista jedan novi zakon, da imamo pozitivna iskustva što je bilo dobro da unaprijedimo, što nije bilo dobro što je bilo nedorečeno da ispravimo. Prema tome, ići na jedan drugačiji koncept koji bježi od politike kao da je politika kužna to je prije svega opasno i o tome je detaljno govorio profesor Smerdel na Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav, koji je govorio upravo o tome da je to pitanje mudrosti demokracije, da mi dakle umjesto da vratimo politiku samim izvorištima, političkim strankama što je i kako je u Ustavu i napisano mi od toga bježimo u nekakva kvazi tijela. I koje to države rade? One koje apsolutno, kod kojih građani nemaju nikakvo povjerenje u institucije u politiku i političare. Bježe u nekakve paratvorbe, para državna tijela. Mi dan danas imamo nekakva stvorili smo para državna tijela, jer eto ne smije to raditi politika. I onda tu se stavljaju ljudi od političkog povjerenja prvog reda, ne odgovaraju nikome, jer tobože oni su neovisni. To je opasno. To je vrlo opasno, to je u osnovi opasno. To je protuustavno, kompetencije koje se daju takvom tijelu je rastakanje samog Parlamenta, i kao što je istaknuto mnoge napredne zemlje to su zadržale u okviru Parlamenta, pa su omogućile i parlamentarcima, udrugama da lijepo ovakve slučajeve preveniraju, jer je bit povjerenstva, pa i čitavog Zakona o sprječavanju sukoba interesa da se preveniraju neke situacije i da se izbjegnu situacije. Ne da netko dođe u takvu poziciju, nego da se jednostavno spriječe takve uopće mogućnosti. Dakle bit zakona i smisao zakona da se vrati povjerenje u politiku, i u političare, da se borimo za čistoću političkog života, da rehabilitiramo politiku, a mi je na ovakav način još više ocrnjujemo i to sami. To je nešto što nije, što je vrlo opasno. Ja mislim da je to već bespuće vladajućih, kad se više nema odgovor na ona aktualna pitanja. Sam sastav kako bi radilo povjerenstvo, da bi to bili profesionalci, čiji bi mandat bio 5 godina, koji bi imali koeficijent kao članovi DIP-a, dakle to su jedne bogate sinekure. Ono o čemu bi trebalo posebno govoriti koje su to ovlasti dakle koje bi imao samo to povjerenstvo. Te ovlasti ovdje na neki način čak su i blaže od postojećeg zakona. Ali da se vratimo možda na vrlo konkretan primjer … [[Ne razumije se.]] Može li taj čovjek, njegove tvrtke, bez obzira što su prenesene na nekog drugog ili na nekog trećeg poslovati s državom? Do sada je bilo 20% udjela, sada se on smanjuje na 0,5%, a ova Vlada donosi još, predlaže zakon koji smo donijeli da upravo proizvođač jedino može servisirati takve. Pa nemojmo se dakle ovdje, imati licencu za servisiranje, pa nemojmo se dakle igrati tih stvari. Onda budimo jasni, okanimo se prijenosa da ona ili biznis ili politika, ili će se netko baviti politikom, ako ima takva trgovačka društva zašto bi osiromašio, ali ne može poslovati s državom. Ili neka se ne bavi sa politikom. I još samo dozvolite jednu rečenicu, u pogledu ovih sankcija. To su sankcije koje je imao komunistički sustav, i to onda kada proglasi nekoga krivim za teško kazneno djelo sa političkim posljedicama. To ne može imati povjerenstvo da ono nekom uskraćuje hoće li se netko baviti i politikom ne, o tome mogu samo nadležna tijela ili Sabor ili nadležna sudbena tijela, Ustavni sud, a ne ovo povjerenstvo.
Hvala. Nemojte niti na Sabor prenašati odluke da nekome uskraćujemo bavljenje politikom. Replika je bila kolegice Sumrak. Izvolite.
Hvala vam lijepo. Evo kolegice Antičević vi ste potpuno u pravu. To sam bila ja, ja sam pogriješila, tek sam došla u Sabor i nisam znala da ne mogu replicirati. Mene, ja se, ne sramim se, ispričala sam se kolegici i sad se javno ispričavam, naravno što sam to učinila, jer nisam znala da ne mogu. A reagirala sam na jedan slučaj pčelari, oni su meni tak na srcu, ja se s njima bavim. A sad nešto drugo, samo htjela reći, evo govorite, možda se u ovom zadnjem dijelu s vama na neki način i slažem, međutim bilo bi mi jako drago da vi u oporbi jednom kažete da svi oni koje smo mi sad nabrajali evo donesen je zakon, odnosno nulta stopa tolerancije prema korupciji, oni su svi pod istragom i svi su u zatvoru, i mi to podržavamo i to tako želimo da bude. Meni se čini da vi to nemate snage ni izreći uopće, i da vas to jako muči i vas je jako sram što se vjerojatno bliži vrijeme da ćete vi među sobom morati malo pogledati šta se dešava i koga ima, pa da će i vaši tako morati završiti. Ali mi se ne sramimo, vi kažete nema ovoga na poslu, mi vam iskreno kažemo čovjek je u zatvoru. Kriv je. Kriv će biti kad ga osude, oni koji su pod istragom, pa nismo mi tu sada da se nečemu sramimo. Mi ovdje vidite sjedimo i ako će biti potrebe nitko od nas neće se libiti odazvati. Zanima me zašto se braniti na sitnicama, zašto braniti kažete vi male, sitne stvari lopovluke? Mislim da od tih malih, sitnih lopovluka kreću veliki lopovluci, i pokazatelji su kako se misli i kako se želi, a ova Vlada je sada pokazala što misli o korupciji. Nema velikih i malih imena i prezimena i političke stranke. Svi će odgovarati.
Hvala. Ispravak navoda, kolega Tomljanović. … [[Upadica se ne razumije.]] Još dvije replike. Vi ćete replicirati dečki, nema problema. Kolegica mora ići.
Prije nego što nam kolegica izađe iz sabornice. Evo ja ispravljam netočan navod, mislim da ste ga uvažena kolegice, netočan je, a kazali ste ga čak i dva puta. A on glasi da se ovaj zakon donosi radi političkog obračuna sa političkim neistomišljenicima i da u tom smislu predstavlja alat i sredstvo za obračun sa političkim neistomišljenicima. To je netočno. I vi sami znate da to nije točno, a podsjetio bih vas da se ovaj zakon mijenja, odnosno donosi novi zakon, znate za obvezu ili podmjerilo vezano za poglavlje 23. Ja neću sad opet govoriti da je to uvjet ili preduvjet, ali u svakom slučaju obveza da se ovaj zakon uredi na način da se tri instituta o kojima sam govorio urede na novi način, jer u smislu provedbe postojećih zakona su uočeni nedostaci. Dakle imovinske kartice, provjera imovinskih kartica, politička, depolitizacija samog povjerenstva i sustav sankcija. I o tome se ovdje radi. Dakle ako tri puta ponavljate netočni navod, vi zapravo želite kazati javnosti da većina, saborska većina želi donijeti zakon radi političkog obračuna sa, ne znam s kim. Pa mislim to, prizivate nekakva vremena, tu se spominju kraljevi Aleksandri, obznane ili ne znam što. Pa to jednostavno nije točno i to treba ispraviti. Evo.
Hvala. Kolega Stazić, hoćete replicirati. Izvolite.
S obzirom da kolega Tomljanović nije imao hrabrosti repliku dići, nego ide ispravkom netočnog navoda, ja sam kolegici Ingrid mislio pružiti šansu ponavljajući ove njegove riječi, tako da može odgovoriti. Ali sad ću kolegici Ingrid, bez obzira što je nema, jedan dokaz da je u pravu kad ovo govori. To proizlazi iz zakona, iz odredbi članka 31. koji definira kako se biraju ovih 5. Biraju se tajnim glasanjem, natpolovičnom većinom svih zastupnika i sad piše ovako za predsjednika povjerenstva izabrat će se onaj kandidat koji dobije većinu glasova svih zastupnika, a za članove povjerenstva izabrat će se 4 kandidata koji dobiju većinu glasova svih zastupnika jednako. Tko će od njih biti predsjednik na tajnom glasanju je izabrano. Kaže da predsjednik povjerenstva mora imati završen diplomski i sveučilišni studij pravne struke, a biraju se tajnim glasanjem. Pa kako ćete dobiti to da najviše glasova dobije baš onaj kandidat koji ima diplomski ispit pravne struke, odnosno magisterij pravosudni osim ako se unaprijed ne dogovorite koji će to biti. Pa kad se dogovorite unaprijed koji će to biti onda ćete tako tajno i glasati. A predlagatelj se tu varku čak nije potrudio ni sakriti. Čak ni to. Prema tome, intencija ovog zakona je potpuno jasna i tu kolegica Ingrid Antičević-Marinović ima pravo, ima pravo. Ima pravo i u tome kad kaže predstavnici predlagatelja kad se prvi put donosio zakon njegova intencija je bila vratiti povjerenje u politiku. E pa, da ste na tom tragu nastavili svi bi vas podržali, a vaš prijedlog zakona uništava povjerenje u politiku. On će napraviti zlo.
Hvala. Kolegica Antičević ne želi odgovarati na repliku. Kolega Maras želite li replicirati?
Pa moram reći jednu stvar, kolegica Antičević zbilja je dala jedan izvrstan siže cijele intencije i načina na koji se ovaj zakon priprema i što se sa njim želi postići i kako radi povjerenstvo dosada vidi se iz još jednog primjera. Povjerenstvo ima informacije sve koje imaju hrvatski građani. Da li je još uvijek dužnosnik, pošto evo kaže kolegica Sumrak dok nisu osuđeni naravno nisu krivi, a osumnjičenik i u pritvoru je i dužnosnik Hrvatskog sabora saborski zastupnik Sanader, i čitamo svaki dan o tome da ima ovoliko ili onoliko imovine, pa USKOK uzima ovo, USKOK uzima ono. Da li se povjerenstvo po tom pitanju oglasilo? Postupak je u tijeku, ali svejedno da li je on u sukobu interesa ili nije? Samo malo, nije se oglasilo niti se ima namjeru oglasiti. I to je ono što je generalni problem. Problem je što se povjerenstvo služi svih ovih godina isključivo za potrebe jedne političke opcije.
Dobro. Odgovora na repliku i dalje nema nego ima dalje prijave za raspravu. Uvažena kolegica Tanja Vrbat, izvolite kolegice.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče Doma, kolegice i preostali kolege koji smo ovdje u ovaj kasni sat, predstavnici Vlade. Dozvolite prije svega da se referiram odmah na ovaj europski dio. Mi kada se želi neki zakon progurati na silu onda ga stavljamo pod mantru EU. Od nas se nešto traži. Ne postoji opća regulativa, odnosno EU ne propisuje ništa oko, ne regulira detaljno taj sukob interesa nego svaka država u okviru svojeg poretka ima svoj sustav. Prema tome, ovaj zakon niti ima oznaku P.Z.E. niti se poziva na bilo kakvu pravnu stečevinu. Osim toga evo htjela sam reći kada govorimo o političkom djelovanju ljudi općenito sukob između pravnog i javnog interesa dovodi u pitanje ustavna načela počevši od predstavničkog kriterija na kojemu se zasnivaju sve demokratske institucije. To otkad je politike uvijek je bilo rasprave i o ovom pitanju. Kada raspravljamo o normiranju i prevencije sukoba interesa kod javnih dužnosnika premalo smo se, po meni, osvrnuli na neke činjenice koje se možda čine nebitne, ali po meni imaju veliku ulogu. Smatram da veliku ulogu u cijeloj ovoj tematici mogu imati političke stranke koje bi mogle educirati svoje članove i kandidate za javnu dužnost te kroz unutar stranačke demokratske procese selektirati najbolje kandidate. Iako se svatko ima pravo kandidirati i biti biran na izborima kao što znamo ipak političke stranke imaju centralnu ulogu u našem političkom životu i možda ne bi bilo loše da se na neki način predvidi nekakav instrument edukacije samih kandidata ili kandidata za javne dužnosti. Jer vjerujem da puno, pogotovo lokalnih dužnosnika, uopće nije upoznato sa mogućim sukobima interesa u kojima se onda oni kasnije i nađu. Vjerujem da do takvih prekršaja dođe iz neznanja ili iz nerazumijevanja. Mislim da se nekad govorilo da je kadrovska politika najbitnija politika i da ipak ima nešto i u tome. Tu može veliku ulogu imati i obrazovni sustav RH pa da od djece i od srednjoškolaca počnemo tumačiti našim građanima da je obnašati javnu dužnost čast, da je braniti javni interes dužnost tih ljudi koji obnašaju javne funkcije. Kod nas je percepcija dužnosnika, bilo lokalnih ili državnih, da je tu nekakva otimačina, da je tu nekakva svi nešto kradu. Mi sami doprinosimo pa i ovakvim današnjim raspravama tome da se nas percipira tako. I naravno onda da dolazi do političkih hajka i da se želi ne znam što dokazati pa i ovakvim prijedlozima zakona. U mnogim zemljama nije slučajno da se za obnašanje javne dužnosti kaže da se ona služi. I ja smatram da je to služenje svojoj zemlji ili svome gradu i to je časna dužnost kojoj moramo mi svojim primjerom svi dokazati da to jest tako i vratiti povjerenje u politiku kako je izvrsno rekla kolegica Ingrid Antičević-Marinović prije mene. Želim znači naglasiti da treba dubinski djelovati na samu promjenu percepcije i svijesti oko obnašanja javne dužnosti. I donijet ćemo takav zakon … [[Upadica se ne razumije.]] Maras! I donijet ćemo takav zakon koji će imati takvu intenciju ako smo dobronamjerni, ako zaista želimo donijeti zakon koji želi regulirati očuvanje javnog interesa. Kolege prije mene su podrobno govorili o nekakvim, o mnogim spornim rješenjima koji se predviđaju u ovom prvom prijedlogu, prvom čitanju ovog prijedloga zakona. Ja neću previše ponavljati, ali ipak moram reći ovo što me stvarno bode u oči, da smatram da je dio ovih odredbi atak na ustavni poredak RH. Naime, smatram da nikakvo posredno birano tijelo ne može oduzeti mandat izravno izabranom dužnosniku. Bilo onom na državnom nivou ili na lokalnom nivou. Mi ovdje uvodimo nekakvo Vijeće čuvara revolucije koji imaju neke zemlje koje se baš ne mogu podičiti demokratskim poretkom. Ne mogu se donositi presude i ne možemo formirati takvo tijelo odnosno možemo formirati takvo tijelo, ali onda ćemo dovesti takvo tijelo Ustavnim zakonom intervenirati u Ustav i onda Ustavnom zakonom urediti i takvo nekakvo tijelo. Smatram da ovaj zakon ne smije biti donesen u predizbornu svrhu i smatram da bi ono trebalo donijeti se sa što širom mogućom većinom. Ja bi bila jako zadovoljna kada bi se uspio donijeti sa dvotrećinskom većinom jer bi onda značilo da smo svi dobronamjerni i da imamo stvarno dobar prijedlog. A ovaj prijedlog mi se čini jedan politički pamflet prepisan od nekakvih zemalja koji nemaju nikakve veze sa našim pravnim uređenjem niti našom pravnom tradicijom i takav se još prijedlog začinio dodatnim ukrasima koji su se čini mi se po slučaju premijera bivšeg Sanadera još nakačili na ovaj loš prijepis nekog lošeg rješenja. Smatram da bi možda trebalo razdvojiti u nekim dijelovima ovog prijedloga zakona lokalne dužnosnike od državnih dužnosnika. Mi nekada u Saboru i u ovom državnom dijelu politike ne shvaćamo da našim djelovanjem, jer od stabla ne vidimo šumu, zagorčavamo i onemogućavamo rad lokalnih jedinica. Mislim da je već sada vrlo teško obavljati nekakve lokalne dužnosti volonterski. A s ovim prijedlogom zakona taj volonterizam se potpuno onemogućava. I mislim da nije baš najpametnije imati istu regulativu za ministra ili premijera i nekakvog donačelnika jedne male siromašne općine koja primjerice možda radi u nekakvoj firmi koju ima tast ne znam čiji i on je povezan sa tom osobom i on je sada u sukobu interesa, a radi volonterski. Pa od čega da taj čovjek živi? Pa nitko se neće htjeti kandidirati za te funkcije. Malo sam proučila ove druge zemlje kako su regulirale ovu tematiku i želim ovdje ukazati recimo na francuski primjer koji je dosta sličan ovome ali je puno ozbiljniji. Oni imaju Vijeće za transparentnost pri parlamentu i onda to Vijeće za transparentnost koje razmatra moguće slučajeve sukoba interesa članova parlamenta i vlade ukazuje predsjedništvu Sabora odnosno njihovog parlamenta na mogući sukob interesa ili tako donosi nekakvu odluku i onda to oni prosljeđuju francuskoj inačici Ustavnog suda koji onda eventualno donosi presudu i odluku pa i o oduzimanju mandata, ali Ustavni sud. Ili o zabrani kandidiranja čak i do 10 godina ili o novčanoj kazni. Ukoliko pak u Francuskoj komisija za transparentnost utvrdi da imovina dužnosnika koja nije prijavljena u imovinskoj kartici i nije objašnjena. I traži dužnosnika objašnjenje oko te nerazjašnjene imovine, onda o tome to vijeće ne donosi odluku nego o tome obavještava Državno odvjetništvo i to se uklapa u sustav francuske demokracije koja je vrlo slična u mnogim dijelovima i sa našom. Smatram da ima puno spornih odredaba, nadalje to se još nije spomenulo da li članak 50. i 51. znače da se ne može biti lokalni dužnosnik recimo gradonačelnik i načelnik i zastupnik u Hrvatskom saboru. pa nećemo to mijenjati ovim zakonom koji se donosi običnom većinom. Ako ćemo ići u to, a ja osobno smatram da bi to možda i bilo dobro to ćemo promijeniti izbornim zakonodavstvom. Ne možemo običnim zakonom mijenjati izborni zakon ja se nadam. Stoga ja pozivam i evo iskorištavam priliku što je ovdje predsjednik Odbora za Ustav, POslovnik i politički sustav da pozovem na ozbiljnost i da pozovem da se ozbiljno radi na drugom čitanju ovog zakona, i da se eventualno instituta nekakav formalni ili neformalni krug članova tog odbora da ozbiljno porede na tom prijedlogu da se u što više odredaba usuglasimo i da se razmotri mogućnost donošenja zakona sa dvije trećine. Evo ja se nadam da će to nekako ići u tom smjeru. Mislim da još ima vremena za promijeniti ovaj nacrt u smislu ozbiljnog zakona koji će biti dugoročan. Hvala.
Hvala. Ispravak navoda kolega Tomljanović.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa evo prvi netočan navod da se ovaj zakon donosi na brzinu. Kolegice ovaj zakon je u redovnoj saborskoj proceduri. Ovo je prvo čitanje, javna rasprava o svim ovim institutima, stručni skupovi, okrugli stolovi su bili u tijeku usudio bih se reći mjesecima. Dakle, nikakva brzina i nitko ništa u smislu instituta jer zakonskih rješenja ovdje ne sakriva. Drugo. Ne radi se o nikakvom napadu na ustavni poredak, pa je i to netočan navod. Dakle, da je ovaj zakon citiram: "Napad na ustavni poredak". Ovo je samo jedan od predloženih modela i u prvom čitanju ima dosta za, protiv, kritika, objašnjenja ovakvih onakvih, dva profesora ustavnog prava, dva različita mišljenja, neću citirati niti jednoga. Jedan model koji je prihvatljiv sasvim sigurno uz male modifikacije može se uklopiti u postojeći naš zakonodavni i ustavni sustav. I treća stvar, kada spominjete sukob interesa opet ga povezujete sa kaznenim djelom. Jedno je kaznena odgovornost, kazneni postupak, drugo je prekršajna odgovornost, prekršajni postupak, a to u velikom broju slučajeva nema apsolutno nikakve veze sa sukobom interesa. Sukob interesa je nešto sasvim drugo, a u tom smislu kolega to sam vam htio kazati kada spominjete neke slučajevi koji su čak i uskočki predmeti vi želite da ih mi raspravljamo na Povjerenstvu za sprečavanje sukoba interesa.
Ubuduće drugu tablicu, a onda imate malo duže vrijeme. Sada je na redu kolegica Lovirn, ona se prijavila za repliku.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa evo htjela bih samo replicirati u onom dijelu u kojem je kolegica rekla da je rečeno da se ovaj zakon donosi zbog Europe jer netko pritišće, a da to uopće nije P.Z.E. zakon i da ne vidite gdje bi ga mi morali donositi, da nema pravne stečevine itd. Točno. Nema direktive, nije usklađenje sa pravnom stečevinom, ali jest nešto drugo. Dakle, Hrvatska je donijela Akcijski plan reforme pravosuđa i ovaj Hrvatski sabor je u lipnju 2008. donio Strategiju suzbijanja korupcije kao mjerilo za otvaranje poglavlja 23 - Pravosuđe i temeljna prava, gdje su određeni zahtijevali da se dođe do određenih standarda u pravosuđu i borbi protiv korupcije. Da bi postigli te standarde jedna od mjera niz je mjera preventivnih i represivnih u borbi protiv korupcije. Jedna od mjera prevencije u borbi protiv korupcije jest upravo zacrtano i donošenje novog Zakona o sprečavanju sukoba interesa. I u tom smislu je to u skladu sa zacrtanim mjerilima za zatvaranje, a provedba sada i za zatvaranje poglavlja. I ono što uvijek naglašavamo, ni to nije svrha samoj sebi nego je svrha to da mi sami sebi uredimo ovu državu na najvišim standardima i da učinimo sve da se korupcija u Hrvatskoj svede na najmanju moguću mjeru.
Hvala lijepo. Kolega Maras, vi ste na redu. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Nažalost, mi u Hrvatskoj dosta često donosimo zakone i određene mjere kako bi skrenuli pozornost i kako bi stvorili dojam da se nešto radi. Ja kada slušam rasprave tipa mi se obračunavamo s korupcijom, stječe se dojam kao da bi mi trebali biti ponosni u Hrvatskoj što se ovo sve dešavalo svih ovih godina. Pa evo imamo priliku se onda boriti s tim. Nevjerojatno gospodo, znači trebalo bi reći po vama, bravo što se ovo sve dešavalo pa da sad možemo pokazati kao evo mi smo odlučni u toj borbi, a ne da je trebalo osigurati, da ste vi za to odgovorni da se to ne dešava. Ne vidite li tu svoju odgovornost? I sada kada smo u takvoj situaciji kakvoj jesmo mi predlažemo zakon koji bi kak ti trebao opet pokazati kako mi idemo korak naprijed, kako ćemo mi kao Hrvatski sabor donijeti zakon koji će prevenirati te situacije u budućnosti. I teško se ne oteti dojmu da je upravo zakon predložen zbog toga, zbog potrebe da premijerka na jednoj sjednici Vlade kaže kako više neće biti nikad moguće da se dešavaju stvari kao što su se dešavale do sada. A to jednostavno nije točno jer loših ljudi će biti i u budućnosti. Ali odgovornost onih koji su do sada bili je ogromna i ne može se sa jednim zakonom ili odjednom zaboraviti i obrisati. I zato vidiš ovdje odredbe koje govore o tome kako će se nadzirati računi u Hrvatskoj i inozemstvu. Kao slučajno se to pojavilo kada se pojavila kalkulacija oko toga da su neki dužnosnici koji su pod istragama uskočkim imali određene velike svote u Hrvatskoj i inozemstvu na svojim računima. Zato govorim da je velika poveznica između ovoga što se dešava u Hrvatskoj i pokušaja stvaranja dojma vladajuće stranke da će ovakvim prijedlozima uspjeti neke stvari promijeniti, a neće jer to jednostavno nije moguće, mora se cijeli sustav promijeniti. Zakon nikada nije rješenje. Jedna Švedska nema ovakav zakon, a nema korupciju ili je ima koja je na puno manjoj razini. Zakon nije garancija nizašto. I ono što sam ja htio predložiti predlagateljima to su dvije, tri konkretne stvari. Radi se prvenstveno da ne stvaramo tijelo koje ima istražni karakter, to nema nikakvog smisla. 2500 ljudi će biti obuhvaćeno ovim zakonom i sada bi povjerenstvo trebalo istražiti sve njihove imovinu, račune, OIB-e usporediti da li je to tako ili nije. Koliko to ljudi treba raditi onda u povjerenstvu i to … [[Govornik se ne razumije.]] non-stop jer se ti ljudi mijenjaju. Pa to je 50-tak ljudi koji će morat danonoćno raditi na takvim podacima. Bilo bi puno kvalitetnije da povjerenstvo pošalje upit jer mi imamo institucije ove države, sa popisom imovine koji je prijavio dužnosnik poreznoj uprava da porezna uprava potvrdi da to ovaj ima ili nema po OIB-u i da to ovaj je mogao steći ili nije mogao steći po njegovoj poreznoj kartici u proteklih godina koliko je bio zaposlen i koliko je prijavljivao određeni prihod kroz karticu. I da porezna uprava onda vrati to je moguće, to je realno, to je prijavljeno i ukoliko nije da onda povjerenstvo traži od dužnosnika da obrazloži i vidi o čemu se tu radi, a ne da je sad na povjerenstvu da istražuje ono za što mi već institucije imamo. Imamo i poreznu upravu, ako je pitanje pranja novca imamo i Ured za sprečavanje pranja novca. Postoje službe koje se time moraju baviti, koje su se time morale baviti do sada. I ako je moguće to tako reći, bilo bi bolje i da rasteretimo te ljude jer je nemoguće očekivat od njih da kvalitetno odrade posao. 2500 ljudi nadzirati na ovaj način mora biti služba od najmanje 50, 100 ljudi zaposlenih u povjerenstvu, a to vjerojatno neće biti niti će biti moguće na taj način organizirati. I ovakve odredbe po meni apsolutno nemaju smisla zato što evo kažem da će dužnosnik moći morati dati dozvolu da mu se prekontrolira bankovni račun. Ali da li će dati od punice ili od punca kao što smo sada vidjeli slučaj, neće. Znači sakrit novac, onaj koji će to htjeti će napraviti u budućnosti. Mi trebamo omogućiti da naše institucije spriječe da se to dešava, a ne da povjerenstvo se time bavi. I to je ono šta mislim da će na kraju krajeva i ubiti smisao ovog zakona i zagušiti povjerenstvo da na kraju nećemo imati, imat ćemo usko grlo i na kraju nećemo imati nikakve koristi od ovog povjerenstva, a koristi ćemo imati samo u slučajevima kao što sam već rekao u par replika, u tome da li treba nekoga oplesti ili ne treba, kao što je sad bio slučaj sa gradonačelnikom Ronkom. A da je velika intencija u tom smislu da se stavi pod kontrolu to povjerenstvo se vidi iz nekoliko stvari, jedno je mandat povjerenstva od pet godina. Ako se sad imenuje taj mandat se proteže do mandata ne sljedeće Vlade nego one iza, to je jedna stvar. Drugo, imenuje se na ovaj način na koji je rekao kolega Stazić, malte ne da je nemoguće ga izabrati ukoliko se unaprijed već nije dogovorilo oko njega, a bira se kao tajnim glasovanjem i ne može ga se smijeniti. Pazite, ne postoji mogućnost da se tog čovjeka smijeni iz povjerenstva. Prestaje mu mandat samo u slučaju smrti, na vlastiti zahtjev, u slučaju trajnog gubitka sposobnosti i ako prestanu postojati uvjeti potrebni za imenovanje, a ti nisu svi uvjeti koji su bili u članku 32. nego samo ukoliko više nije naš državljanin i ukoliko se učlani u neku stranku. Ali ukoliko gubi sposobnost i ukoliko bude kažnjen ok, ali da posjeduje visoke moralne kvalitete, etičke standarde i da se ponaša na taj način to više nije uvjet, a ne, ne. Ako on radi loše, ako netko ima prigovor na njega ne može ga se smijeniti, ne može ga se smijeniti. Iz toga se jako dobro vidi gospodo intencija da vi želite jednostavno cementirati stvar kroz ovo povjerenstvo. Na taj način se želi sada staviti pet ljudi koji će imati pet godina mandat i biti nesmjenjivi. Ali možete izbjeći tu zamku do sljedećeg čitanja. Predlažem vam i tu predlagačima da uvrste odredbu od 2/3 koja je potrebna za izbor nekoga u Povjerenstvo za sprečavanje sukoba interesa. U tom slučaju će morati biti suglasnost ne samo sada nego i u situaciji kada bude neka druga većina imenovala te ljude i imamo jednu garanciju da će se morati napraviti kompromis vezan za članove tog povjerenstva koji onda neće biti članovi stranke. Ukoliko se to ne napravi znate kako je. Tri puta ste mijenjali zakon možda se dogodi ga mijenjati četvrti put. Ali mislim da to nije rješenje. To tko će mijenjati to ćete vidjeti. Mislim da to nije rješenje. Mislim da bi bilo bolje rješenje da se dogovorimo na način da visoki konsenzus mora biti oko tih članova i to se nadam da će biti u drugom čitanju. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Imamo jednu repliku prijavljenu. Uvažena kolegica Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Maras rekli ste da se mi kao ponosimo na to što se sad borimo protiv korupcije, a da se ne bismo trebali ponositi na to jer se imamo protiv čega boriti. Dakle, mi smo producirali korupciju pa se protiv nje i uspješno borimo. Kolega Maras imali ste se vi za vrijeme od 2000. do 2003. itekako protiv čega boriti. Ali na žalost niste imali alate za tu borbu. Dakle, imali ste i nagibne vlakove, nabavu i vatrogasna vozila i 4 milijuna eura potrošenih za nabavu nekakvih aparatića za karte koji nikad nisu došli u uporabu i jamstva Lencu i Riječku banku i Excelzior i svašta ste se to mogli boriti. Ali niste imali alate, jer ih niste donijeli za tu borbu. Naravno da smo mi ponosni jer četiri ili pet godina radimo na zakonodavnom okviru, na jačanju institucija koje to sad samostalno mogu raditi i sada i rade. Evo zato je to, a ne da se vi, da niste imali. Dapače imali ste utvrđene sukobe interesa. Ali na žalost oni su ostali u zraku jer se nisu mogli dalje dokazati i procesuirati jer nije bilo odgovarajućih zakona. Evo.
Hvala. Odgovor na repliku. Kolega Maras.
Ne vjerujem da ste vi ponosni na ovu situaciju koja se dešava u Hrvatskoj jer na to nitko nije ponosan niti sretan da je jedan premijer hrvatski završio tu gdje je završio. To ne može biti na čast Hrvatskoj ni u kojem slučaju. I zato kažem da mi je čudno kada vi to ističete kao neku komparativnu prednost Hrvatske u ovoj situaciji. Ali reći ću vam jednu drugu stvar. Vi ste sada svojom izjavom rekli i na neki način priznali da ste u HDZ-u mazohisti, pa ukoliko je postojalo korupcije u 2000. do 2003. godine pa kako to da je vi niste kažnjavali onda od 2004., pete, šeste, sedme, osme. Pa nije moguće da želite kazniti samo HDZ-ovce gospođo Lovrin? Pa nemojte biti tako mazohistični. Kako to da vi sedam godina niste istražili te afere o kojima ste sada nabrojali. Ili imate popust prema SDP-u ili ste mazohisti. Ne znam! Odlučite se gospođo Lovrin.
Hvala. Poslovnik da je povrijeđen, da čujem.
... [[Govornica naknadno uključena.]] jer je zastupnik iznosio nešto što ja uopće nisam rekla. Dakle, ja nisam rekla da smo ponosni na to što je bivši hrvatski premijer u zatvoru. Ne, nego zato što smo izgradili mehanizme da se protiv počinjenih djela korupcije možemo efikasno boriti.
Dobro. Kolega Jelušić vi ste strpljivo čekali. Izvolite. Vi ste na redu.
Da, tko čeka taj i dočeka. Poštovani gospodine potpredsjedniče, predstavnici Vlade. Teško je nakon ove rasprave koja traje već par sati reći nešto novoga, a s druge strane ne bih htio nešto preskočiti ili ne bih htio ponavljati. Ali s druge strane moram biti koliko toliko konzistentan pa ću nastojati dakle nešto preskočiti, a pri tome ostati koliko toliko konzistentan u onom što hoću reći. Dakle, Zakon o sprječavanju interesa bombastično ime, bombastičan naziv. Da li je zakon i takav dalo bi se o tome razgovarati. Da, bitna je tu djelatnost sprječavanja interesa. Ali da prevedemo to na jednostavan rječnik. Dakle, nama treba zakon ili rješenja takva koja će spriječiti da bilo koga tko obavlja bilo kakvu javnu djelatnost pogoduje sebi, svojima. Kad kažem svojima mislim dakle i obitelji i familiji i prijatelje, poznanice pa i onima kojima nije blizak, ali može pogodovati iz nekih drugih razloga. E da li to ovaj zakon rješava? To je ono o čemu trebamo razgovarati i da vidimo možemo li takav zakon donijeti u ovom Saboru. Kad govorimo o tome da vidimo dakle prvo na koga se odnosi. Kod dužnosnika mislim da bi tu trebalo u nekim stvarima i proširiti. Bilo je na određeni način i riječi danas ovdje u Saboru. Po meni mi imamo ljudi koji nisu dužnosnici u smislu kako ga ovaj zakon tretira ali na primjer netko tko je na čelu nekog odjela ili upravnog tijela koje velikom gradu ili županiji koje izdaje građevinske dozvole ima veću moć i veću mogućnost da nekome pogoduje nego neki načelnik općine čiji je budžet dva milijuna kuna. On to ne može jer prije svega nema sredstva jer mu je mali proračun, a s druge strane u tim malim općinama se zna što tko ruča, a kamoli što kakav tko ugovor potpisuje. To ne znači da ne treba obuhvatiti njih, ali treba proširiti dakle na sve one koji obavljaju javne ovlasti, koji obavljanjem tih javnih ovlasti mogu nekome potencijalno pogodovati. To u smislu bilo bi potrebno proširiti, dakle ovaj popis dužnosnika ne na ovaj način dakle administrativno samo obuhvatiti funkcije, nego zaista istinski onaj tko je u poziciji da nekome pogoduju obavljajući svoj posao, a taj posao je javne namjere. S druge strane neke stvari su preširoko postavljene kad govorimo o članovima obitelji, a koje zakon tretira, pa se tu ubrajaju braća, sestre koje obično imaju svoju obitelj. Dakle, po meni je obitelj onaj tko s nekim živi i obitava, dakle a drugo je familija itd. Prema tome, u tom smislu treba možda pojašnjenja napraviti. Kad je riječ oko poslovnih subjekata koji potencijalno mogu doći zbog dužnosnika koji u njima imaju udjela ili su prenijeli udjele itd. Mislim da tu stvari treba postaviti maksimalno transparentno. Dakle, nikoga ne favorizirati, ali nikoga ni unaprijed kako da kažem onemogućiti ili spriječiti da ne može uopće ući u tržišnu jednu utakmicu. Prema tome, svaki pravni subjekt treba imati iste šanse za natječaj na javnom natječaju raditi s bilo kojim državnim tijelom i tijelom lokalne samouprave. Ali da se to zna, da je to bude objavljeno, da je to transparentno i da se vidi da je to trgovačko društvo, obrt ili već nekoga tko ima određene javne ovlasti pa nek' se vidi, pa neka ga se upravo kontrolira, a ne da se traže drugi načini. I na koncu odnosno nije pri kraju, ali hoću reći kakav god zakon donesemo i kakve god ovdje ugradimo stvari nema od toga puno posla. Imamo mi puno dobrih zakona ali se ne primjenjuju. Bit je u ovom povjerenstvu da li će ono primjenjivati taj zakon onako kako bi ga trebalo. Ovako kao što je predloženo sigurno da ga neće moći, jer govoriti pod firmom depolitizirana, depolitizacija povjerenstva u stvari je vrlo, vrlo na labavim nogama. Kako netko može biti politički neovisan ako ga se bira u Sabor i prostom većinom, dakle saborskom većinom. Ne znam koliko taj koji na taj način može biti zaista politički neovisan pa i prilikom izbora i kasnije u svom radu. S druge strane mandat i kolega Maras je malo prije govorio oko toga pet godina. Slažem se sa ovime što je kolega Maras rekao. Upravo je zato napravljeno, dakle da se premosti sljedeći mandat Vlade, da se sad postave ljudi koji će odgovarati sadašnjoj parlamentarnoj većini, da izdrže naredne četiri godine i dočekaju novu vladu nadajući se da će nova većina nakon 5 godina biti kao što je i sada, jer je, to se očito vidi iz intencije ovog zakona, jer kao što je maloprije rečeno oni su, dakle ti članovi povjerenstva na ovaj zakon imenovani su praktički nesmjenjivi. Prema tome ovdje se, bilo je riječi dakle da je ovo neustavno itd., ja nisam stručnjak za ustavno pravo, ali mogu reći s aspekta parlamentarne demokracije da sigurno ovo nije u duhu parlamentarne demokracije. Parlamentarna demokracija nije idealan sustav, politički sustav, ali boljeg nema, boljeg nitko nije izmislio, prema tome i mi je gradimo već 20 godina, zašto dovodimo u pitanje temelje parlamentarne demokracije? A temelji parlamentarne demokracije su da onaj tko dobije povjerenje građana ima većinu, ima vlast, onaj, oporba da je kontrolira. Onaj koji ima vlast taj je u poziciji prije svega da nekome pogoduje, daleko više nego onaj što je u poziciji, prema tome dajmo prepustimo opoziciji bez obzira tko to danas je, tko će to sutra biti da on taj bude koji će i na taj način izvršavati svoju i ustavnu funkciju, ali i funkciju koju mu omogućava sustav ili bit parlamentarne demokracije, to je da kontrolira izvršnu vlast. Prema tome dajmo nađimo takvo jedno rješenje koje će zaista biti u funkciji sprječavanja sukoba interesa, a ne u funkciji ove ili one parlamentarne većine, pa da opet za godinu dana se taj zakon mijenja jer netko drugi sad ima većinu pa ispravlja nečije greške. Prema tome neka unutra bude predstavnici i političkih stranaka, neka predstavnik oporbe bude na čelu toga bez obzira tko je oporba sada ili tko će biti poslije, neka unutra bude i ljudi koji su iz javnog života, dakle politički neovisni dapače, pa neka na taj način dakle dođemo do rješenja. I još jedna stvar. Maloprije je rečeno da je ovim obuhvaćen negdje oko 2 i pol tisuće dužnosnika koji podliježu ovom zakonu. Ako proširimo još ta, vjerojatno će biti potrebe za proširenjem još više, to je puno da ne kažem previše ljudi. Razmislimo i o tome da bude jedan zakon, ali više povjerenstava, povjerenstvo koje će pratiti ono što se događa za dužnosnika na državnoj razini, povjerenstva koja će pratiti određene dužnosnike na lokalnoj razini. Svako za svoju razinu da ima povjerenstvo na temelju istih ovlasti, istog zakona, pa ako hoćete i jedinstvene baze podataka. Dakle da na taj način zaista omogućimo da oni u Zadru kontroliraju svoje lokalne … [[Ne razumije se.]] koji su u Zadru, ali u Zagrebu da se kontrolira dakle ono što je državna vlast. Prema tome ako je zaista cilj napraviti korektan zakon i ako ima parlamentarna većina i Vlada časne namjere, ne vidim razloga da se sve, ovi kvalitetni prijedlozi … [[Ne razumije se.]] dolaze ne uzmu u obzir, da se usuglase, i da dođemo do zakona koji ćemo ako treba a zašto ne i konsenzusom donijeti ako postoje čiste namjere. Ako ne postoje onda ćete ga vjerojatno donositi svojom parlamentarnom većinom. Hvala lijepa.
Hvala kolega Jelušiću. I došli smo do zadnje prijave za raspravu, a to je uvaženi kolega Deneš Šoja. Izvolite kolega.
Hvala lijepo potpredsjedniče, cijenjeni državni tajniče i suradnici, kolegice i kolege. Dnevnik je prošao i prognoza vremena i moramo se završiti, jer nećemo moći ni treći dnevnik pogledati. Ja kad sam čitao ove materijale, onda sam u obrazloženju, u ovoj zadnjoj rečenici pročitao da će to, taj zakon zahtijevati određena sredstva. Pa sam onda pokušao sam doći do podataka, s obzirom na članak 8. gdje se nabrajaju i ti dužnosnici koliko je to ljudi, i doista sam procijenio grubo da bi to moglo biti negdje blizu 2 tisuće, a sad čujem ovdje možda precizniji podatci da je to 2 i pol tisuće. I ja ću skratiti doista svoju diskusiju. Samo dvije, tri riječi, jer je više toga rečeno što sam ja isto planirao. I u tom kontekstu, ako taj problem za toliki broj ljudi, a moguće da će biti više, sagledamo vezano za članak 23., 25. i 26. onda bojim se da će vrlo teško biti tom povjerenstvu i toj stručnoj službi praviti te provjere za sve te dužnosnike od Cavtata preko Opatije do Belog Manastira. Ja bih više bio sklon ne na ovaj prijedlog što je kolega maloprije rekao, nego da se možda razmotri i to ako ne po županijama, ali po regijama, jer ipak ljudi dole na terenu bolje poznaju svoje da tako kažem politički biznismene. Oni znaju, teško će to biti ovdje u središtu, u glavnom gradu, u Zagrebu sve to skupa obuhvatiti i realno ocijeniti, jer inače me i to malo brine ovdje u članku 26. kad se primijeni ova lijepa formulacija koja je ovdje data, da se utvrdi nesrazmjer između prijavljene imovine i prihoda, jer onda se prema ovome članku 26. na kraju kaže da će se o tome obavijestiti nadležne državne institucije. I tu završava onda cijela priča. Nadležne državne institucije će, poreska, USKOK, ne znam inspekcije razne pokrenuti postupak, i to može potrajati i do kraja mandata, pa možda i dalje. I zato bih ja predložio, iako je to jako teško, kada bi se tu mogao odrediti nekakav rok, da se to, krajnji rok možda utvrdi, onda o čemu se radi kod određenog dužnosnika. I ovdje u članku 30. gdje se govori o izboru, o općem ovom većinom, a ne dvotrećinskom, mislim da ovdje u kriterijima je naznačeno da ti članovi povjerenstva, jedan od uvjeta je da u posljednjih 5 godina ne mogu biti članovi političkih stranaka. I to treba da daje nekakvu garanciju, a inače mislim da postoji raspoloženje i možda i nema razloga doista da ne bude dvotrećinska većina, da se to konačno i razmotri. Evo hvala lijepo. Samo toliko.
Hvala lijepo kolega vama. Evo za riječ se javio, budući smo iscrpili sve prijave za raspravu, uvaženi državni tajnik, zaključno. Izvolite, u ime predlagača.
hvala vam lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane dame i gospodo zastupnici. Zahvaljujem prije svega na ovoj ipak neka 3 i po sata dugoj i plodonosnoj raspravi, i ono što mogu vrlo kratko reći u pola 9, a to je da je sigurno racio ovoga zakona bio uspostaviti učinkovitiji mehanizam sprječavanja sukoba interesa no što se to čini sadašnjim zakonodavstvom, i čini nam se da je to, kad rezimiramo sve rasprave odbora, klubova, i velike većine zastupnika i podržano, i koncepcijski podržano. Ono što je isto tako ne valja vas uvjeravati, ali je sasvim sigurno i istina da ovaj zakon nema nikakvih skrivenih namjera, da je on izraz onoga najboljega što se pokušalo učiniti da se ovaj mehanizam, instrumentarij napravi što boljim i što provedljvijim. Ono što se moglo izabrati i što su rasprave ustvari pokazale i pokazale da se moglo birati između 2 koncepcijska modela. Između ovoga parlamentarnoga i ovoga neovisnog tijela koje je birano od strane Parlamenta. Meni se čini da, bilo je i pitanja da li je sve to ustavno pravno, bilo je i teških kvalifikacija, zadiranja u ustavno-pravni poredak. Može se, svako se to pitanje, sa ustavno-pravnog motrišta može se promotriti svako od tih rješenja. Meni se čini da je vrlo teško kvalificirati jedno i drugo neustavnim rješenjem. Ovo je bio izbor koji je Vlada ponudila. Ono što pokazuju rasprave da je ključ rješenja u svakome, da je ključ povjerenja i provedivosti ovog zakona ustvari kvaliteta povjerenstva koje bude rješavalo u postupku suzbijanja sukoba interesa. Odbor za Ustav i Poslovnik proveo je jednu dugu raspravu o kojoj će Vlada povesti računa između 2 čitanja i vidjeti da li je ova većina od dvije trećine koja bi birala to tijelo ustvari pravi garant da će se doći do što kvalitetnijega izbora pravih, neovisnih stručnjaka koji će onda moći i garantirati kvalitetnu provedbu ovoga zakona. Nadamo se da će sa ovim svim dopunama, inače ne bih htio ulaziti u sve ocjene svih ovih instituta da li su sankcije presnažne ili su preslabe. Ima i jednih i drugih mišljenja. Htio bih samo uvjeriti da u ovom zakonu nigdje ne stoji da će ovo povjerenstvo oduzimati bilo kome mandate. Ono jednostavno takav mandat nema. I zbog toga će biti potrebno između 2 čitanja učiniti još jedan dodatni napor, rezimirati cijelu ovu raspravu, dobro, dobro promisliti i u jednom, ja se nadam ozračju većega povjerenja, donijeti sa što većim stupnjem konsenzusa ovaj značajan zakon. Ja vam se zahvaljujem.
Hvala vam lijepo na kratkom i jasnom obrazloženju. S vjerom da će se to sve tako i događati. Ovime i zaključujem ovu točku. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Sutra nastavljamo u 9,30 kao što je uobičajeno. Točka dnevnog reda je 6. Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Komisije europskih zajednica. Želim vam, u 12 sati je glasovanje sutra, želim vam ugodno večer, dobru večeru i čuvajte se sukoba interesa.
Idemo na glasovanje o raspravljenim točkama dnevnog reda. Molim uključimo se radi utvrđenja kvoruma. Molim kolegice i kolege tamo. Prema brojačima 92, prema ovome 86. Imamo kvorum. Prvo Prijedlog zakona o sprečavanju sukoba interesa, prvo čitanje, predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se Prijedlog zakona o sprečavanju sukoba interesa, sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja izneseni u raspravi dostavit će se predlagatelju radi pripreme Konačnog prijedloga zakona. Molim uključimo se. Glasovati. Rezultat. SA 71 glasom za, 26 suzdržanih i 1 protiv je donesen predloženi Zaključak. Nastavak sjednice. Rasprava o - Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Komisije Europskih zajednica o osnivanju te povlasticama i imunitetima izaslanstva Komisije Europskih zajednica u Republici Hrvatskoj, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 678. Raspravu su proveli Odbori za zakonodavstvo i Europske integracije, izvješća ste primili na sjednici. Državni tajnik u Ministarstvu vanjskih poslova Andrej Plenković će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite državni tajniče.