Mødet er åbnet. I dag er der følgende anmeldelser: Jeg vil starte med at sige, at der er mange af dem, og derfor vil jeg undlade at læse titlerne op, men blot fortælle, hvem det er, der er forslagsstiller. Man kan tælle med, hvis man har lyst. Jeg kommer op på omkring 40. Merete Scheelsbeck (KF) m.fl.: Beslutningsforslag nr. B 215 (Forslag til folketingsbeslutning om afskaffelse af skat på arbejdstelefon og arbejdsgiverbetalt internet), Beslutningsforslag nr. B 216 (Forslag til folketingsbeslutning om at sænke selskabsskatten) og Beslutningsforslag nr. B 217 (Forslag til folketingsbeslutning om at hæve topskattegrænsen og øge beskæftigelsesfradraget). Jane Heitmann (V) m.fl.: Beslutningsforslag nr. B 218 (Forslag til folketingsbeslutning om at igangsætte et pilotprojekt med ældrevejledere til ældre borgere). Eva Kjer Hansen (V) m.fl.: Beslutningsforslag nr. B 219 (Forslag til folketingsbeslutning om oprettelse af én digital løsning til foreningers arrangementsansøgninger). Søren Egge Rasmussen (EL) m.fl.: Beslutningsforslag nr. B 220 (Forslag til folketingsbeslutning om bæredygtigt byggeri og bæredygtige renoveringer i kommunerne og regionerne). Halime Oguz (SF) og Karsten Hønge (SF): Beslutningsforslag nr. B 221 (Forslag til folketingsbeslutning om at afskaffe dyrt, privat certificeringsbureaukrati for mindre byggerier). Marcus Knuth (KF) m.fl.: Beslutningsforslag nr. B 222 (Forslag til folketingsbeslutning om at sikre anerkendelse af flere ikkeanerkendte trossamfund), Beslutningsforslag nr. B 223 (Forslag til folketingsbeslutning om afskaffelse af modregningen af arbejdsindkomst i folkepensionen), Beslutningsforslag nr. B 261 (Forslag til folketingsbeslutning om at undersøge det juridiske grundlag for at lukke moskéer og andre religiøse foreninger, der opfordrer til vold, udviser ekstremistisk adfærd eller forstyrrer den offentlige orden) og Beslutningsforslag nr. B 265 (Forslag til folketingsbeslutning om bedre vejledning af udlændinge om muligheden for repatrieringsstøtte). Birgitte Bergman (KF) og Mette Hjermind Dencker (DF) m.fl.: Beslutningsforslag nr. B 224 (Forslag til folketingsbeslutning om ændring af dimensioneringen for optaget på teologiuddannelserne). Karina Adsbøl (DF) m.fl.: Beslutningsforslag nr. B 225 (Forslag til folketingsbeslutning om midlertidig fratagelse af retten til at arbejde inden for socialområdet ved begrundet mistanke om grov forsømmelighed m.v.). Susan Kronborg (RV) m.fl.: Beslutningsforslag nr. B 226 (Forslag til folketingsbeslutning om statsborgerskab til unge født og opvokset i Danmark). Torsten Gejl (ALT): Beslutningsforslag nr. B 227 (Forslag til folketingsbeslutning om indførsel af afgift på kød fra drøvtyggere, øget afgift på benzin og diesel og indførsel af forbrugsafgift på flyrejser), Beslutningsforslag nr. B 263 (Forslag til folketingsbeslutning om principbeslutning om niveau for CO 2 Beslutningsforslag nr. B 268 (Forslag til folketingsbeslutning om at justere jordlove, så udenlandske kapitalfondes indflydelse mindskes). Pernille Skipper (EL) og Peder Hvelplund (EL): Beslutningsforslag nr. B 228 (Forslag til folketingsbeslutning om en forebyggelsesplan for unges alkoholforbrug). Brigitte Klintskov Jerkel (KF) m.fl.: Beslutningsforslag nr. B 229 (Forslag til folketingsbeslutning om beskyttelse af og exitplaner for udsatte borgere, der presses til kriminalitet af bander). Susanne Zimmer (UFG), Uffe Elbæk (UFG) og Sikandar Siddique (UFG): Beslutningsforslag nr. B 230 (Forslag til folketingsbeslutning om beskyttelse og bevarelse af gamle træer på offentlige arealer). Peter Skaarup (DF) m.fl.: Beslutningsforslag nr. B 231 (Forslag til folketingsbeslutning om at kriminalisere brug af andres billeder og identitet uden samtykke), Beslutningsforslag nr. B 246 (Forslag til folketingsbeslutning om, at bandemedlemmers overtrædelse af opholdsforbud skal udløse fængselsstraf), Beslutningsforslag nr. B 264 (Forslag til folketingsbeslutning om en styrket indsats for at begrænse pædofili) og Beslutningsforslag nr. B 274 (Forslag til folketingsbeslutning om, at indsattes kriminalitet under anbringelse i kriminalforsorgens institutioner altid skal udløse en ny dom, som skal afsones i direkte forlængelse af den dom, den indsatte allerede afsoner eller skal afsone). Karina Lorentzen Dehnhardt (SF) m.fl.: Beslutningsforslag nr. B 232 (Forslag til folketingsbeslutning om en frivillig mærkningsordning for reklamer, hvor der ikke er anvendt digital retouchering, eller hvor der ikke er foretaget kropsændringer på de afbildede personer), Beslutningsforslag nr. B 236 (Forslag til folketingsbeslutning om styrkelse af retten til erstatning for voldsofre), Beslutningsforslag nr. B 249 (Forslag til folketingsbeslutning om nedsættelse af en kommission vedrørende proportionalitet mellem lovovertrædelse og sanktion ved anbringelses- og behandlingsdomme), Beslutningsforslag nr. B 267 (Forslag til folketingsbeslutning om forbedring af retssikkerheden for udsatte borgere, der indgår økonomisk forpligtende aftaler under falske forudsætninger), Beslutningsforslag nr. B 270 (Forslag til folketingsbeslutning om en forsøgsordning med frilandsbyer), Beslutningsforslag nr. B 272 (Forslag til folketingsbeslutning om kriminalisering af identitetstyveri og identitetsmisbrug) og Beslutningsforslag nr. B 273 (Forslag til folketingsbeslutning om ændring af reglerne om sagsomkostninger i straffesager). Naser Khader (KF) m.fl.: Beslutningsforslag nr. B 233 (Forslag til folketingsbeslutning om at indføre en selvstændig bestemmelse om dominansvold i straffeloven), Beslutningsforslag nr. B 235 (Forslag til folketingsbeslutning om at fratage bandekriminelle retten til tortgodtgørelse i forbindelse med bandekriminalitet), Beslutningsforslag nr. B 248 (Forslag til folketingsbeslutning om strafskærpelse for trusler mod ytringsfriheden) og Beslutningsforslag nr. B 276 (Forslag til folketingsbeslutning om at placere Hizbollah på EU’s terrorliste). Birgitte Bergman (KF), m.fl.: Beslutningsforslag nr. B 234 (Forslag til folketingsbeslutning om udarbejdelse og fremlæggelse af en plan for genåbning af det danske turisme- og oplevelseserhverv). Karsten Hønge (SF) m.fl.: Beslutningsforslag nr. B 237 (Forslag til folketingsbeslutning om kun at sende offentlig digital post til borgere på hverdage). Kristian Hegaard (RV) m.fl.: Beslutningsforslag nr. B 238 (Forslag til folketingsbeslutning om inkorporering af FN’s handicapkonvention i dansk ret). Katarina Ammitzbøll (KF) m.fl.: Beslutningsforslag nr. B 239 (Forslag til folketingsbeslutning om krav om energirenoveringsrate i kommunale og regionale bygninger). Birgitte Bergman (KF), Jacob Jensen (V) og René Christensen (DF) m.fl.: Beslutningsforslag nr. B 240 (Forslag til folketingsbeslutning om ændring af bekendtgørelse om bade- og bådebroer). Peter Seier Christensen (NB) m.fl.: Beslutningsforslag nr. B 241 (Forslag til folketingsbeslutning om en velstandslov) og Beslutningsforslag nr. B 251 (Forslag til folketingsbeslutning om fjernelse af bistand til det palæstinensiske selvstyre). Pernille Skipper (EL) m.fl.: Beslutningsforslag nr. 242 (Forslag til folketingsbeslutning om indkaldelse til forhandlinger om rettigheder til fødende) og Beslutningsforslag nr. B 247 (Forslag til folketingsbeslutning om adgang til abort i Danmark for polske kvinder). Sikandar Siddique (UFG), Uffe Elbæk (UFG) og Susanne Zimmer (UFG): Beslutningsforslag nr. B 243 (Forslag til folketingsbeslutning om at fjerne lønefterslæbet for kvindedominerede fag i den offentlige sektor). Mai Mercado (KF), Ellen Trane Nørby (V), Alex Ahrendtsen (DF) og Henrik Dahl (LA) m.fl.: Beslutningsforslag nr. B 244 (Forslag til folketingsbeslutning om at sikre, at friskoler, privatskoler og private ungdomsuddannelser på lige vilkår med folkeskoler og offentlige ungdomsuddannelser får stillet coronatest til rådighed af kommunerne). Marcus Knuth (KF) og Søren Pape Poulsen (KF): Beslutningsforslag nr. B 245 (Forslag til folketingsbeslutning om ikke at optage ansøgere med en betinget eller ubetinget fængselsstraf på det næstkommende forslag til lov om indfødsrets meddelelse) og Beslutningsforslag nr. B 253 (Forslag til folketingsbeslutning om forenkling af udlændingelovens §§ 22-24 om udvisning). Mona Juul (KF) m.fl.: Beslutningsforslag nr. B 250 (Forslag til folketingsbeslutning om ændring af dagpengereglerne for iværksættere og selvstændigt erhvervsdrivende). Hans Andersen (V) m.fl.: Beslutningsforslag nr. B 252 (Forslag til folketingsbeslutning om genindførelse af opholdskravet for ret til dagpenge). Charlotte Broman Mølbæk (SF) og Jacob Mark (SF): Beslutningsforslag nr. B 254 (Forslag til folketingsbeslutning om bedre lokal repræsentation i bestyrelserne for de regionale teatre, spillesteder m.v.). Marlene Ambo-Rasmussen (V) m.fl.: Beslutningsforslag nr. B 255 (Forslag til folketingsbeslutning om indførsel af et midlertidigt fradrag for køb af lektiehjælp). Per Larsen (KF) m.fl.: Beslutningsforslag nr. B 256 (Forslag til folketingsbeslutning om at indføre et forbud mod nye kræftfremkaldende tobaksprodukter). Louise Schack Elholm (V) m.fl.: Beslutningsforslag nr. B 257 (Forslag til folketingsbeslutning om at hæve det maksimale beskæftigelsesfradrag med 1.000 kr.) og Beslutningsforslag nr. B 258 (Forslag til folketingsbeslutning om tilbagerulning af tredoblingen af skatten på generationsskifte i familieejede virksomheder). Kim Valentin (V) m.fl.: Beslutningsforslag nr. B 259 (Forslag til folketingsbeslutning om permanent forhøjelse af virksomhedernes fradrag på 130 pct. for investeringer i forskning og udvikling) og Beslutningsforslag nr. B 260 (Forslag til folketingsbeslutning om forhøjelse af loftet over aktiesparekontoen og investorfradraget). Carl Valentin (SF) m.fl.: Beslutningsforslag nr. B 262 (Forslag til folketingsbeslutning om at indføre en reklamer ja tak-ordning). Søren Søndergaard (EL) m.fl.: Beslutningsforslag nr. B 266 (Forslag til folketingsbeslutning om dansk traktatkrænkelsessag ved EU-Domstolen mod Polens indførsel af lgbtq-frie zoner). Mette Thiesen (NB) m.fl.: Beslutningsforslag nr. B 269 (Forslag til folketingsbeslutning om ændring af principper for skønnet i samværssager). Stén Knuth (V) m.fl.: Beslutningsforslag nr. B 271 (Forslag til folketingsbeslutning om at ændre arbejdet med uddannelsesparathedsvurderingen hos elever i de ældste klasser i grundskolen og at indføre tilbud om uddannelsesvejledning til alle elever i 8. og 9. klasse). Rosa Lund (EL) m.fl.: Beslutningsforslag nr. B 275 (Forslag til folketingsbeslutning om, at opholdstilladelse ikke automatisk bortfalder for mindreårige, der har været sendt på genopdragelsesrejse) og Beslutningsforslag nr. B nr. 277 (Forslag til folketingsbeslutning om, at opholdstilladelse ikke automatisk bortfalder på grund af udlandsophold). Pernille Vermund (NB) m.fl.: Beslutningsforslag nr. B 278 (Forslag til folketingsbeslutning om strafskærpelse, så socialt bedrageri altid medfører udvisningsdom for udlændinge). Morten Messerschmidt (DF) og Henrik Dahl (LA): Forespørgsel nr. F 49 (Er ministeren enig i, at der i visse humanistiske og samfundsvidenskabelige forskningsmiljøer er problemer med overdreven aktivisme på bekostning af videnskabelige dyder, og er ministeren enig i, at en sådan tendens kalder på handling i lighed med det opgør, den franske regering har udmeldt, og den undersøgelse af problemets omfang, som den har iværksat?). Titlerne på de anmeldte sager vil fremgå af www.folketingstidende.dk (jf. ovenfor). Med samtykke fra forslagsstillerne foreslår jeg, at beslutningsforslag nr. nr. B 228 henvises direkte til Sundhedsudvalget. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg det som vedtaget. Det er vedtaget.
Forhandlingen er sluttet, og vi går til afstemning om de fremsatte forslag til vedtagelse. Inden jeg lige starter afstemningen, vil jeg bede jer sikre, at man har det rette navn foran sit afstemningspanel, når man skal til at bruge det. Hvis det er tilfældet, kan vi gå i gang med afstemningen. Det er sådan, at der foreligger to forslag. Der stemmes først om forslag til vedtagelse nr. V 82 af Pernille Skipper (EL), Rasmus Horn Langhoff (S), Kirsten Normann Andersen (SF) og Stinus Lindgreen (RV), og der kan stemmes. Afstemningen afsluttes. For stemte 53 (S, SF, RV, EL, Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk (UFG)), imod stemte 42 (V, DF, KF, NB og LA), hverken for eller imod stemte 0. Forslag til vedtagelse nr. V 82 er vedtaget. Herefter er forslag til vedtagelse nr. V 81 af Liselott Blixt (DF), Martin Geertsen (V), Per Larsen (KF) og Lars Boje Mathiesen (NB) bortfaldet. Hermed er forespørgslen afsluttet.
Forhandlingen er sluttet, og vi går til afstemning om de fremsatte forslag til vedtagelse. Der foreligger to forslag. Der stemmes først om forslag til vedtagelse nr. V 80 af Jens Joel (S), Jacob Mark (SF), Marianne Jelved (RV) og Jakob Sølvhøj (EL). Der kan stemmes. Afstemningen afsluttes. For stemte 53 (S, SF, RV, EL, Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk (UFG)), imod stemte 42 (V, DF, KF, NB og LA), hverken for eller imod stemte 0. Forslag til vedtagelse nr. V 80 er vedtaget. Herefter er forslag til vedtagelse nr. V 79 af Mai Mercado (KF), Ellen Trane Nørby (V), Alex Ahrendtsen (DF), Mette Thiesen (NB) og Henrik Dahl (LA) bortfaldet. Hermed er forespørgslen afsluttet.
Forhandlingen er sluttet, og vi går til afstemning om de fremsatte forslag til vedtagelse. Der foreligger tre forslag. Der stemmes først om forslag til vedtagelse nr. V 77 af Rasmus Stoklund (S), Michael Aastrup Jensen (V), Naser Khader (KF) og Henrik Dahl (LA), og der kan stemmes. Afstemningen afsluttes. For stemte 61 (S, V, KF og LA), imod stemte 32 (DF, SF, RV, EL, Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk (UFG)), hverken for eller imod stemte 2 (NB). Forslag til vedtagelse nr. V 77 er vedtaget. Herefter er forslag til vedtagelse nr. V 76 af Kristian Thulesen Dahl (DF), Mette Thiesen (NB) og Inger Støjberg (UFG) samt forslag til vedtagelse nr. V 78 af Karsten Hønge (SF), Kristian Hegaard (RV), Rosa Lund (EL) og Simon Emil Ammitzbøll-Bille (UFG) bortfaldet Hermed er forespørgslen afsluttet.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. Der kan stemmes. Afstemningen afsluttes. For stemte 53 (S, SF, RV, EL, Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk (UFG)), imod stemte 42 (V, DF, KF, NB og LA), hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. Der kan stemmes. Afstemningen afsluttes. For stemte 67 (S, DF, SF, RV, EL, KF, Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk (UFG)), imod stemte 28 (V, NB og LA), hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen afsluttes. For stemte 79 (S, V, DF, SF, KF, NB og LA), imod stemte 9 (EL, Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk (UFG)), hverken for eller imod stemte 7 (RV). Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Forhandlingen drejer sig i første omgang om de stillede ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen om ændringsforslagene sluttet, og vi går til afstemning.
Hvis ikke afstemning begæres, betragter jeg ændringsforslag nr. 1-5 af udlændinge- og integrationsministeren som vedtaget. De er vedtaget.
Forhandlingen drejer sig herefter om lovforslaget som helhed. Ønsker nogen at udtale sig om lovforslaget? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. Afstemningen afsluttes. For stemte 93 (S, V, DF, SF, RV, EL, KF, NB og LA), imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 2 (Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk (UFG)). Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen afsluttes. For stemte 78 (S, V, DF, SF, KF, NB og LA), imod stemte 16 (RV, EL, Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk (UFG), hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Forhandlingen drejer sig i første omgang om det stillede ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen om ændringsforslaget sluttet, og vi går til afstemning.
Hvis ikke afstemning begæres, betragter jeg ændringsforslag nr. 1 af finansministeren som vedtaget. Det er vedtaget.
Forhandlingen drejer sig herefter om lovforslaget som helhed. Ønsker nogen at udtale sig om lovforslaget? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen afsluttes. For stemte 95 (S, V, DF, SF, RV, EL, KF, NB, LA, Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk (UFG), imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om forslagets endelige vedtagelse. Der kan stemmes. Jeg afslutter afstemningen. For stemte 17 (DF, EL og NB), imod stemte 78 (S, V, SF, RV, KF, LA, Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk (UFG)), hverken for eller imod stemte 0. Forslaget til folketingsbeslutning er forkastet.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om forslagets endelige vedtagelse. Der kan stemmes. Afstemningen afsluttes. For stemte 24 (SF, RV, EL, Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk (UFG)), imod stemte 71 (S, V, DF, KF, NB og LA), hverken for eller imod stemte 0. Forslaget til folketingsbeslutning er forkastet.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om forslagets endelige vedtagelse. Der kan stemmes. Afstemningen afsluttes. For stemte 10 (DF og NB), imod stemte 84 (S, V, SF, RV, EL, KF, LA, Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk (UFG)), hverken for eller imod stemte 0. Forslaget til folketingsbeslutning er forkastet.
Forhandlingen drejer sig første omgang om det stillede ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen om ændringsforslaget sluttet, og vi går til afstemning.
Hvis ikke afstemning begæres, betragter jeg ændringsforslag nr. 1 af et mindretal (NB), tiltrådt af et mindretal (DF), som forkastet. Det er forkastet.
Forhandlingen drejer sig herefter om forslaget som helhed. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om forslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen afsluttes. For stemte 42 (V, DF, KF, NB og LA), imod stemte 52 (S, SF, RV, EL, Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk (UFG)), hverken for eller imod stemte 0. Forslaget til folketingsbeslutning er forkastet.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om forslagets endelige vedtagelse. Der kan stemmes. Afstemningen afsluttes. For stemte 44 (V, DF, KF, NB, LA, Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk (UFG)), imod stemte 51 (S, SF, RV og EL), hverken for eller imod stemte 0. Forslaget til folketingsbeslutning er forkastet.
Der er stillet ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Det gør hr. Erling Bonnesen fra Venstre. Værsgo.
Tak for det. Der er fremkommet nye oplysninger i sagen, og der er også stillet nogle spørgsmål om det, og det vil vi gerne have lejlighed til at få drøftet i udvalget. Det er også drøftet med en bred kreds af partier. Så på det grundlag anmoder jeg om, at behandlingen standses her i salen, og at sagen sendes tilbage til fornyet udvalgsbehandling.
Tak for det. Der er nu af hr. Erling Bonnesen fra Venstre stillet forslag om, at behandlingen af L 150 standses, og at forslaget henvises til fornyet udvalgsbehandling. Er der nogen, der ønsker at udtale sig om det? Det er der ikke. Så hvis ikke afstemning her begæres, vil jeg på baggrund af de faldne udtalelser betragte det stillede forslag om, at sagens behandling standses, og at forslaget henvises til fornyet udvalgsbehandling, som vedtaget. Det er vedtaget.
Så hvis ikke afstemning her begæres, vil jeg på baggrund af de faldne udtalelser betragte det stillede forslag om, at sagens behandling standses, og at forslaget henvises til fornyet udvalgsbehandling, som vedtaget. Det er vedtaget.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet. Jeg foreslår, at lovforslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg det som vedtaget. Det er vedtaget.
Der er stillet ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.
Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 1-4, tiltrådt af udvalget? De er vedtaget. Jeg foreslår, at lovforslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg det som vedtaget. Det er vedtaget.
Der er stillet ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Ja, det gør hr. Bent Bøgsted fra Dansk Folkeparti.
Tak for det, formand. Det her lovforslag skulle egentlig have været rimelig enkelt, og det var det jo også ved førstebehandlingen. Er det ikke sådan, at formanden kunne skabe lidt ro dernede på de bageste rækker?
Det vil jeg gerne. Der bliver fra talerstolen bedt om ro på de bageste rækker. Det generer, når man står og prøver at holde en tale. Således er opmærksomheden igen rettet mod ordførertalen. Værsgo til hr. Bent Bøgsted.
Ja, der en årsag til, at Socialdemokraterne sidder på bageste række. Det her forslag skulle have været enkelt, og det var der også, dengang beskæftigelsesministeren fremsatte det, for det var en forlængelse af hjælpepakker med dagpenge og sygedagpenge for dem, der på grund af corona ikke lige kunne komme i beskæftigelse, men var sendt hjem og altså ikke kunne starte på et job. På grund af at restriktionerne varer ved, fordi regeringen ikke lige har været klar til at åbne op, forlænger man de regler. Det syntes Dansk Folkeparti sådan set var o.k. ved førstebehandlingen, for vi har tidligere stemt for at forlænge de regler. Men, men, men: Så sker der det, en dag før vi skal afgive betænkning – eller sådan cirka – at der kommer nogle ændringsforslag fra beskæftigelsesministeren. Det er ikke ændringsforslag til det, vi har debatteret ved førstebehandlingen. Havde ændringsforslagene være det, havde det været o.k., men nej, det er nye paragraffer, der bliver lagt ind i lovforslaget – nye paragraffer, som vi ikke har haft mulighed for at diskutere ved førstebehandlingen, som vi ellers ville gøre, hvis de var med der. For det ikke ændringsforslag til lovgivning i et eksisterende lovforslag; det er simpelt hen nye paragraffer, som beskæftigelsesministeren putter ind i lovforslag nr. L 165. Hvor står vi så? Jamen kan vi så få lov til at få det delt, så det særbehandles i to forslag? Nej, det kan man ikke, fordi det er ændringsforslag. Så kan man ikke dele lovforslaget. Det har vi jo tidligere gjort, hvis der var noget, man ikke ville støtte – f.eks. her 225-timersreglen. Så kunne man have skilt det ud i et A- og B-forslag. Men da det er ændringsforslag, er svaret: Nej, det kan man ikke, for det har ikke været særskilt debatteret ved førstebehandlingen, og så kan man ikke kan dele lovforslaget, når det ikke har været med fra starten af. Så resultatet er jo, at vi så skal tage beslutning om, hvad vi så gør i den her sag. Det er da simpelt hen utroligt med den snak, der er nede på ministerrækkerne nu her, når man egentlig taler til en minister, der også gerne skulle kunne høre det. Det, der ligger i det, er, at ministeren så kommer med en ny paragraf: »En sygedagpengemodtager, der i perioden fra og med den 1. marts 2021 til og med den 30. april 2021 skal overgå til et jobafklaringsforløb med ressourceforløbsydelse, har i 2 måneder fra det tidspunkt, hvor personen skulle overgå til jobafklaringsforløbet, ret til fortsat at få udbetalt sygedagpenge i stedet for at overgå til jobafklaringsforløbet.« Det kan jeg godt acceptere, fordi det er nogle, der er kommet i klemme på grund af sygdom. Det kunne jeg sådan set godt acceptere, og det ville jeg nok også have sagt ja til, hvis det havde været med ved førstebehandlingen. Det ændringsforslag her, ændringsforslag nr. 5, vedrørende en ny § 26 h kan vi godt stemme for. Så kommer der en ny paragraf, vi heller ikke har haft mulighed for at diskutere ved førstebehandlingen, og det er så om en forlængelse af 225-timersreglen. Det var det, vi i Dansk Folkeparti gerne ville have haft delt, så vi kunne have stemt nej til den del, som vi gjorde sidste gang, men svaret er: Nej, vi kan ikke dele lovforslaget, fordi det ikke har været en del af førstebehandlingen. Det er et ændringsforslag til det lovforslag, vi har debatteret ved førstebehandlingen. Men hvordan kan en ny paragraf, der slet ikke har noget med det andet, vi har debatteret ved førstebehandlingen, at gøre, være et ændringsforslag til et lovforslag? Man putter to nye paragraffer ind, og om den ene siger man: Okay, det havde vi såmænd nok glemt. Så putter man den ind her som en ny paragraf. Men man kan kun lave ændringsforslag til et lovforslag, som vi har haft mulighed for at debattere ved førstebehandlingen – i hvert fald efter min overbevisning. Det kan godt være, at juristerne siger noget andet, og at man godt kan putte det ind. Men det er simpelt hen så dårligt et makværk, det arbejde fra ministeriets side, som det kan blive, når man gør det på den her måde. Og det er ikke i orden at gøre det på den måde. Når man laver sådan noget, må man sørge for, at det er i et lovforslag, så vi kan debattere det ved førstebehandlingen og tage stilling til det der. Det har vi ikke haft mulighed for. Vi har kunnet se det i forbindelse med udvalgsarbejdet og fået en forklaring der om, at det var noget, der skulle igennem. Og jeg kan også godt se, at flertallet siger ja til det, men det er simpelt hen noget af det værste makværk. Jeg tror faktisk, det er første gang i de snart 20 år, jeg har været herinde, jeg har været udsat for, at man gør det på den her måde. Selvfølgelig er det en hastelovgivning, det er jeg helt med på, men alligevel skal lovarbejdet være i orden, og det er det bare ikke her. Men de ændringsforslag, der vedrører den nye paragraf om 225-timersreglen, stemmer Dansk Folkeparti nej til, når de kommer til afstemning her lige bagefter. Jeg synes bare, at ministeren burde gå hjem til sine embedsmand og sit embedsværk, eller hvem der nu har arbejdet med det eller fået den idé, at man bare kan putte det ind sådan lige umiddelbart i et lovforslag, som sådan set ikke har noget med det at gøre fra starten af, og hvor man afskærer Folketinget muligheden for at debattere det ved førstebehandlingen, og sige: Det her går simpelt hen ikke. Og jeg synes egentlig, at ministeren burde trække det tilbage og så fremsætte to separate lovforslag med de nye paragraffer, som er puttet herind. Men det ved jeg godt at ministeren ikke gør, for der er et flertal, der siger ja til det. Men det er noget af det dårligste arbejde, der er lavet, og det havde jeg egentlig ikke troet, for jeg har rimelig stor respekt for beskæftigelsesministeren og for, at det, der kommer derovre fra, er i orden. Men det her er bare ikke. Og man skal lige huske på, at man fratager os muligheden for den debat, som Folketinget har ret til at få i salen om et lovforslag. Det har man frataget os med de her to, for det er ikke ændringsforslag til det, vi debatterede ved førstebehandlingen. Og det er beklageligt. Men det ender med, at Dansk Folkeparti så stemmer gult til hele lovforslaget, i stedet for, som vi havde tænkt os, at sige ja til lovforslaget, netop på grund af at de her paragraffer kommer ind, og netop på grund af man så ikke kan dele, fordi det ikke har noget med det lovforslag at gøre. Man kan kun dele, hvis de er i lovforslaget fra starten af. Det er simpelt hen noget makværk af regeringen. Tak.
Tak til ordføreren. Det ser ud til, at der er et ønske om en kort bemærkning til ordføreren, og det er fra fru Victoria Velasquez, Enhedslisten. Værsgo.
Tak for det. Egentlig bakker vi jo i Enhedslisten op om, at man kunne få delt forslaget, men der er noget, jeg ikke forstår i det, ordføreren har sagt, og det er, hvorfor Dansk Folkeparti har tænkt sig at stemme imod den del, der handler om 225-timersreglen. Første gang vi skulle stemme om det, sagde ordføreren fra talerstolen, at det formentlig ville se lysere ud, og at vi ikke ville stå med det her problem, der ville gøre, at vi havde brug for at suspendere 225-timersreglen. Vi kan nu se, at det desværre ikke har været rigtigt – corona er her stadig væk, og vi har i flere omgange har måttet suspendere beskæftigelsesindsatsen og andre tiltag. Mener ordføreren ikke, at det giver enormt god mening at suspendere 225-timersreglen, og overvejer Dansk Folkeparti ikke faktisk at stemme for forslaget?
Ordføreren.
Dengang – det er lang tid siden; det var tilbage i foråret – mente vi, at det var o.k. fordi jobcentrene ikke kunne tilbyde aktivering. Vi regnede dengang med, at det var en kortvarig periode, det skulle foregå, og at så var det ovre, men det var det så ikke, og vi kan jo godt se, at jobcentrene godt kan hjælpe med at aktivere dem, der skal ud at finde 225 timers arbejde. Derfor har vi ændret holdning til det, og vi stemmer imod det her.
Fru Victoria Velasquez.
Men når vi ser på, hvem der mister deres arbejde, hvem der får en fyreseddel, hvem der har svært ved at komme ind på arbejdsmarkedet, kan vi jo netop se, at det er nogle af dem, som er på kanten af arbejdsmarkedet; det er nogle af dem, der lige nu bliver ramt 225-timersreglen. Giver det så ikke bedre mening i stedet for at se på, hvordan vi, når vi begynder at åbne op – det ser heldigvis lysere ud – kan sørge for, at vi kan hjælpe de her mennesker til at få et arbejde i stedet for at komme med en pisk og sanktionere dem økonomisk, når der ikke er nogen job, de kan tage? Det giver jo ikke mening. Jeg synes, at ordføreren sagde nogle rigtig gode ting, og jeg ville ønske, at ordføreren holdt fast i de budskaber, Dansk Folkeparti tidligere har givet udtryk for, og at det var repræsentativt for hele Dansk Folkeparti. Jeg forstår ikke, hvorfor I pludselig vendte på en tallerken i det her spørgsmål.
Ordføreren.
Sidste gang det blev forlænget, stemte vi også imod, så det ikke noget, vi bare lige gør i dag. Vi stemte også imod sidste gang. Og det var, fordi vi, den første gang vi sagde ja til at forlænge suspensionen af 225-timersreglen, forventede, at det var en enlig svale, og så var det ovre, og så kom vi videre. Men det gjorde vi ikke, og det skal ikke være sådan, at man kan være på kontanthjælp uden at deltage i de aktiviteter, der tilbydes. Man skal ud at søge de job, man skal ud og deltage på arbejdsmarkedet, og der er stadig væk småjob, man kan få, så man kan opfylde kravet om de her 225 timer. Men vi stemmer nej til det i dag
Der er endnu en kort bemærkning til ordføreren, og det er fra hr. Henrik Møller, Socialdemokratiet. Værsgo.
Tak. Jeg ved ikke, om man kan kalde det for stor ståhej for ingenting. Men det, man jo kan sige, er, at nu får vi muligheden for i hvert fald at drøfte og diskutere det, hvilket var ønsket fra ordførerens side. Men ordføreren nævnte jo også selv, at det her var en forlængelse af en suspension, hvilket vil sige, at det ikke er noget fuldstændig nyt, der kommer ind fra højre. Der i øvrigt i det her mulighed for, at man stemmer nej, hvilket man jo så i øvrigt også gør. Derfor må det jo være en sådan lidt mere procesmæssig diskussion end egentlig en indholdsmæssig diskussion, da ordføreren og Dansk Folkeparti jo sådan set får muligheden for at sige fra over for det, man ikke ønsker.
Ordføreren.
Hvis nu 225-timersreglen havde været med i lovgivningen ved førstebehandlingen, havde vi ligesom tidligere kunnet skille det ad, så det var et A- og et B-forslag. Dengang fik vi det delt, så det var et B-forslag med 225-timersreglen, som vi sagde nej til. Men på grund af at det ikke har været debatteret ved førstebehandlingen, er vi afskåret fra at få lovgivningen delt. Det kan vi ikke her, fordi det ikke er en del af den lovgivning, vi behandlede ved førstebehandlingen. Det er en ny paragraf, der er tilføjet som et ændringsforslag, og det er det, der er en uskik.
Hr. Henrik Møller.
Jeg er så med på det med uskikken, men det, jeg bare prøver at sige, er, at facit sådan set er det samme, om man har gjort det ene eller det andet, og det er, at Dansk Folkeparti stemmer imod det her. Det må vel være det, der grundlæggende er det vigtigste.
Ordføreren.
Nej, det er det ikke, for vi ville jo gerne have stemt for lovforslaget, som vi førstebehandlede. Det sagde vi også ved førstebehandlingen. Forlængelse af dagpenge og sygedagpenge ville vi gerne have stemt for. Men på grund af at det her er med, er vi nødt til at stemme gult til lovforslaget som helhed.
Tak til Dansk Folkepartis ordfører. Der er ikke flere korte bemærkninger til ordføreren. Den næste ordfører, der har bedt om ordet, er hr. Naser Khader fra Det Konservative Folkeparti.
Tak, formand. Jeg synes også, at processen efter første behandling har været meget, meget forvirrende og utilfredsstillende. Det Konservative Folkeparti er ikke med i aftalen om erstatning til minkavlerne. Det er vi ikke, fordi vi mener, at aftalen blev for dyr. Vi havde hellere set, at man prioriterede en dvaleordning. Baggrunden har vi diskuteret tidligere, og den behøver jeg ikke gentage. I og med at vi er med i aftalen om yderligere forbedringer af hjælpepakkerne for ikke mindst de mindre erhvervsdrivende fra den 9. februar i år, støtter vi naturligvis de ændringsforslag, der omhandler forlængelse af suspension af dagpengeforbruget frem til den 30. april, forlængelse af suspension af 225-timersreglen frem til den 30. april og forlængelse af retten til sygedagpenge frem til den 30. april. Desværre har regeringen valgt at blande de to aftaler sammen. Det er vi meget utilfredse med. Vi er med i den ene aftale, men er ikke med i den anden aftale, og vi mener ikke, at regeringen på den måde respekterer, at der ligger forskellige flertal til grund for henholdsvis minkaftalen og en hjælpende hånd til de små erhvervsdrivende, som vi jo gerne vil hjælpe. Jeg synes, at den sammenblanding af de to aftaler i dette lovforslag er dårlig stil – det håber jeg ikke sker igen. Vi har skrevet frem og tilbage med ministeriet, og der er stadig væk forvirring omkring det. Men når alt det er sagt, ender vi med at stemme for det samlede forslag, fordi vi mener, at ansvaret over for de små erhvervsdrivende trods alt vejer tungere end vores utilfredshed med den måde, regeringen har håndteret det her lovforslag på. Så vi stemmer ja, men vi er meget utilfredse med processen og håber ikke, den gentager sig. Tak.
Tak til ordføreren. Det ser ikke ud, som om der er nogen kort bemærkning til ordføreren. Så skal jeg spørge, om der er flere, der ønsker at udtale sig. Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.
Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 1-5, tiltrådt af et flertal (S, V, EL, SF, RV, LA og ALT)? De er vedtaget. Så stemmes der om ændringsforslag nr. 6, tiltrådt af et flertal (S, V, EL, SF, RV, LA og ALT), og der kan stemmes. Afstemningen afsluttes. For stemte 85 (S, V, SF, RV, EL, KF, LA, Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk (UFG)), imod stemte 10 (DF og NB), hverken for eller imod stemte 0. Ændringsforslag nr. 6 er vedtaget. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 7, tiltrådt af et flertal (S, V, EL, SF, RV, LA og ALT)? Det er vedtaget. Så stemmes der om ændringsforslag nr. 8, tiltrådt af et flertal (S, V, EL, SF, RV, LA og ALT), og der kan stemmes. Afstemningen afsluttes. For stemte 85 (S, V, SF, RV, EL, KF, LA, Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk (UFG)), imod stemte 10 (DF og NB), hverken for eller imod stemte 0. Ændringsforslag nr. 8 er vedtaget. Jeg foreslår, at lovforslaget nu går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget.
Der er stillet ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.
Hvis ikke afstemning begæres, betragter jeg ændringsforslag nr. 1 af et mindretal (SF), tiltrådt af et mindretal (DF, EL, KF, RV, IA, Simon Emil Ammitzbøll-Bille (UFG) og Sikandar Siddique (UFG)), som forkastet. Det er forkastet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 2 og 3, tiltrådt af udvalget? De er vedtaget. Så foreslår jeg, at lovforslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Og hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet. Jeg foreslår, at lovforslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Og hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget. Jeg skal herefter udsætte mødet til kl. 13.50. Det vil nemlig give mulighed for, at man får rengjort pladserne og flyttet medlemmer tilbage til de normale pladser i mødestyrings- og afstemningssystemet, så vi er klar til de næste lovbehandlinger. Jeg skal derfor – og det er allerede sket – bede de medlemmer, der ikke fortsat skal være i salen, om at forlade salen i god ro og mag. Mødet genoptages kl. 13.50.
Mødet er genoptaget. Forhandlingen er åbnet. Den første ordfører er hr. Henrik Møller, Socialdemokratiet. Velkommen.
Tak for det. Det her er jo en forlængelse af aftalen fra den 25. januar, hvor der blev lavet en aftale omkring mink, og det her, kan man sige er punkt nr. 7 i minkaftalen, hvori der er lagt op til en omstilling for minkavlere og følgeerhverv. Til det blev der i aftalen afsat 100 mio. kr. Det opererer med to spor: et med medarbejdere og et med virksomhederne. Det her er den første del, som har med medarbejderne at gøre, så den ramme, vi sådan set arbejder med, er i det her tilfælde 50 mio. kr. Det er sådan, og det er klart, at hele den situation, der var omkring minkerhvervet, har medført, at den her aftale er kommet i forhold til at give medarbejdere en mulighed for at efteruddanne sig. Der er i og for sig ikke de store krav i den her forbindelse, andet end at man i hvert fald skal have arbejdet fra den 1. januar til og med den 22. marts 2021, hele eller dele af perioden, og så er det sådan, at man skal have bevilget sin uddannelse senest den 31. december 2021 og være påbegyndt senest den 1. april 2022. Så man kan sige, at der er relativt pres på sådan rent tidsmæssigt i forhold til at komme i gang med det her. Men det er en, synes jeg, meget fornem ordning, som er blevet lavet, og der er økonomi omkring det. Der er den her økonomiske ramme, så det bliver også et spørgsmål om at appellere til dem, der er inden for rammen her, til hurtigst muligt at komme i gang med nogle uddannelsesønsker. Fra Socialdemokratiets side af kan vi anbefale lovforslaget.
Tak til ordføreren. Der er ingen korte bemærkninger til ordføreren. Den næste ordfører er fra Venstre, og det er hr. Hans Andersen. Velkommen.
Tak for ordet. For bare få måneder siden var vi vidne til en demokratisk skandale. Regeringen valgte at udelukke Folketinget fra beslutningsprocessen og beordrede alle minkavlere i landet til at slå deres besætninger ned; en instruks, der blev givet uden lovhjemmel og i strid med grundloven. Og som konsekvens af de handlinger blev den nu tidligere fødevareminister Mogens Jensen nødsaget til at træde af. Der var tale om en perlerække af fejl i håndteringen af coronasmittede mink, og det har samlet set tegnet et billede af en regering, der er fuldstændig ude af stand til at varetage magten på demokratisk vis. Der er stadig alt for mange uafklarede aspekter af den demokratiske skandale og for mange forklaringer, der ikke giver mening. Det er en skam, og det er danskerne ikke tjent med. Den danske minkbranche blev tvunget i knæ, og som følge af regeringens katastrofale håndtering står tusindvis af tidligere minkavlere, deres ægtefæller og medarbejdere nu uden arbejde. Venstre fik med aftalen fra den 25. januar i år sikret, at både minkavlere, deres familier og følgeerhvervene får en hånd til at komme videre. Venstre var også med til at sikre en markant bedre, som giver en fuld og hel erstatning til de berørte parter. Og i Venstre bakker vi fuldt og helt op om den særlige indsats, der kan understøtte en fornyet udvikling med vækst og beskæftigelse i de kommuner, der i særlig grad er berørt af aflivning af mink. Vi ønsker at hjælpe de beskæftigede i erhvervene videre til beskæftigelse andre steder. Med dette lovforslag udmønter vi dele af den aftale, som omhandler hjælp til minkavlere og ansatte i erhvervet, så de kan komme ordentligt videre med opkvalificering. Ledige skal så hurtigt som muligt videre og i gang med uddannelse, så de igen kan blive en del af det arbejdende fællesskab – dog ikke i den gruppe, som de troede de skulle tilhøre, nemlig minkerhvervet; det fik regeringen sat en stopper for. Oven på minkskandalen kan og skal vi sikre en aktiv beskæftigelsesindsats, hvor ledige, der er omfattet af lovforslagets målgruppe, får ret til tilbud om uddannelse. Dagens lovforslag kan jo ikke rette op på de fejl, som regeringen har lavet, men det kan forhåbentlig give de berørte mennesker redskaberne til at rejse sig igen og finde en ny levevej, og på den baggrund skal jeg meddele, at Venstre støtter lovforslaget. Tak.
Tak til Venstres ordfører. Der er heller ikke korte bemærkninger til Venstres ordfører. Næste ordfører er fra Dansk Folkeparti, og det er hr. Bent Bøgsted.
Tak for det, formand. Den her lovgivning burde ikke have været nødvendig, men den blev jo nødvendig, på grund af at regeringen uden videre lukkede den danske minkavl. Man giver en ordre om, at alle mink i Danmark skal aflives – ikke bare de syge, men alle. Uanset om de er raske eller ikke, skal de aflives. Man lukker et helt erhverv, og så står man tilbage med, som den tidligere ordfører sagde, flere tusinde minkavlere, ægtefæller, medarbejdere og folk i følgeerhverv, der kommer til at stå uden et job. Man kunne have undgået meget af det her, hvis man havde tacklet minkavlen på en anden måde og havde koncentreret sig om at sige, at man lukker de farme, der er sygdom på, og havde ladet de andre køre pelssæsonen videre og så havde set, hvordan det så ud. Man havde så meget fokus på, at man skulle lukke et helt erhverv, at det faktisk gjorde ondt. Man havde næsten indtrykket af, at regeringen sammen med deres støttepartier havde et stort ønske om, at nu skulle den danske minkavl lukkes, og at nu havde man lige chancen til det. Der var i hvert fald nogle støttepartier, der syntes, at det var betimeligt at sige: Nu lukker vi den danske minkbranche. Det var bare ikke i orden, og man efterlader mange på bagsmækken. De har ikke engang fået den fulde erstatning endnu; det tager lang tid. Man skal jo så hjælpe dem videre, og det er også o.k., og det støtter Dansk Folkeparti selvfølgelig op om. Man skal jo sikre, at dem, der er blevet ledige, og dem, der ikke kan komme videre af sig selv, får muligheden for at uddanne sig til noget andet. Det er så det, den lovgivning her skal hjælpe med. Man kan få en opkvalificering, og man kan få en uddannelse og komme ind i et andet erhverv. Det, man har valgt, er så meget omfangsrigt, men jeg tror, det er, fordi man er usikker på, hvor mange det egentlig drejer sig om. For når man tager dagpengemodtagere, kontanthjælpsmodtagere, uddannelseshjælpsmodtagere, overgangsydelsesmodtagere, sygedagpengemodtagere, personer i jobafklaringsforløb, førtidspensionister, personer i ressourceforløb og revalidender – alt tager man med – med i den her pakke, tror jeg ikke, det bare lige er målrettet dem, der er ramt i minkbranchen. Men lad det nu være. Det skal ikke hindre, at Dansk Folkeparti godt kan støtte forslaget. Jeg har så et lille spørgsmål til ministeren, og ministeren må selvfølgelig godt svare på det, når ministeren kommer på talerstolen. For der står i den her lovgivning, at man kan få kurser fra den 23. marts. Vil det dermed sige, at ministeren allerede i dag siger, at til den 23. marts er alle uddannelser åbnet op, at så er restriktionerne væk på uddannelserne? Det var da egentlig rart, for når den her lov bliver vedtaget, kan dem, der er omfattet af den her lov, fra den 23. marts faktisk sige: Nu skal jeg i gang med en uddannelse; det vil jeg gerne her fra den 23. marts. Det kan kun betyde, at det er, fordi regeringen så har åbnet op på alle uddannelsesområder. Det må ministeren gerne bekræfte her fra talerstolen, altså om det forholder sig sådan, eller om det er en skrivefejl, at man er kommet til at skrive »fra den 23. marts«. Jeg kan kun tolke det på den måde, at det er, fordi de ledige så har ret til at søge ind på et kursus, der starter op fra den 23. marts af. Det synes jeg er den største nyhed i den lovgivning her, men det er nok ikke det svar, jeg får fra ministeren, altså at det er, fordi regeringen lukker op på alle uddannelsesområder, så de er åbne den 23. marts, men det var da rart, hvis ministeren kunne løfte sløret lidt for det. Men altså, det er en god ting at hjælpe folk, der er ramt af nedlukning af minkbranchen og af følgeerhvervene, videre, og at de kan få en opkvalificering og komme i gang med en ny uddannelse. Men jeg ser frem til at høre ministeren sige, at alle uddannelser er åbne fuldt ud den 23. marts, så de bare kan gå i gang med at tage en uddannelse. Det er spændende at høre. Men Dansk Folkeparti støtter forslaget.
Tak til ordføreren. Der er ønske om en kort bemærkning fra hr. Ole Birk Olesen, Liberal Alliance. Værsgo.
Ja, det her er jo blot et af flere lovforslag, som er en udmøntning af aftalen om kompensation eller erstatning til minkavlerne. Og vi er jo i LA og DF helt enige om, at den politik, man førte, da man ødelagde minkerhvervet i Danmark, var forkert. Der er bare noget, jeg har lidt svært ved at forstå, da jeg har indtryk af, at Dansk Folkeparti vil stemme for alle de lovforslag, som udmønter minkaftalen: Hvorfor var Dansk Folkeparti egentlig ikke med i aftalen?
Ordføreren.
Jamen det er nok, fordi vi ikke blev bedt om at være med. Nu kan jeg ikke lige huske, hvordan forløbet var, for jeg var ikke selv med til aftalen, men jeg tror faktisk, at vi blev smidt ud.
Hr. Ole Birk Olesen.
Nej, sådan var det ikke. Vi sad omkring et firkantet bord i Finansministeriet, inklusive Dansk Folkepartis forhandler, hr. Hans Kristian Skibby. Der blev vi præsenteret for noget, der var et aftaleudkast, og så på et tidspunkt syntes Dansk Folkepartis forhandler ikke længere, at Dansk Folkeparti skulle være med. Men det var lidt svært at fange begrundelsen, vil jeg sige. Så nu spørger jeg: Hvis Dansk Folkeparti har tænkt sig at stemme for alle de lovforslag, som udmønter aftalen, hvorfor var Dansk Folkeparti så ikke med til at indgå aftalen?
Ordføreren.
Jamen det må ordføreren spørge hr. Hans Kristian Skibby, der sad med ved bordet, om. Jeg sad ikke med til de forhandlinger, og havde jeg siddet med til de forhandlinger, så havde der nok været et lidt mere hårdhændet forhandlingsforløb. Men jeg sad ikke med der, og jeg ved ikke lige, hvad det var, men der var selvfølgelig noget deri, som Dansk Folkeparti ikke kunne støtte. Men jeg kan garantere for, at hvis jeg havde været med, så var regeringen ikke sluppet så billigt, som de er her.
Tak til Dansk Folkepartis ordfører. Næste ordfører er fra Socialistisk Folkeparti, og det er hr. Karsten Hønge. Velkommen.
Det her lovforslag er en perspektivrig del af hele minkhistorien. Mennesker, der tidligere var beskæftiget i det lukkede minkerhverv eller tilhørende erhverv, skal videre i arbejdslivet, og der kan netop uddannelse være en hjælpende hånd – en hånd, der trækker de her mennesker ind i et nyt arbejdsliv, og en hånd i ryggen til både den enkelte og til de kommuner, der er særligt hårdt ramt. De ledige skal videre så hurtigt, som det overhovedet kan lade sig gøre, for det værste for en arbejdsløs er at blive fanget i ledighed. SF støtter lovforslaget.
Tak til SF's ordfører. Den næste ordfører er klar, og det er Radikale Venstres ordfører, fru Samira Nawa.
Tak. Regeringen besluttede i november sidste år, at alle mink på de danske farme skulle aflives, og det har haft og har fortsat store konsekvenser for minkavlerne og de dertil knyttede følgeerhverv. Derfor lavede et flertal med Radikale Venstres deltagelse en aftale i januar i år. Det her lovforslag, som vi taler om i dag, udmønter hjørne af den aftale, nemlig at der etableres en særlig ordning til ledige, der har været beskæftiget inden for minkerhvervet eller følgeerhvervene, så lige præcis de her mennesker også får mulighed for en anden uddannelse og opkvalificering til at søge ind i andre brancher. Det støtter Radikale Venstre.
Tak til den radikale ordfører. Den næste ordfører kommer fra Enhedslisten. Det er fru Jette Gottlieb.
Tak for det. Man kan overordnet sige om det her lovforslag, at det er et ret bredt lovforslag, og man kunne også håbe, at vilkårene blev sådan for alle arbejdsløse. Men ellers kan man jo sige, at man her fra Folketingets side skal huske på, at de folk her har mistet deres branche for altid. Derfor er det kun fair, at de ansatte får ekstraordinære muligheder for at uddanne og opkvalificere sig, sådan at de har en fremtid i andre erhverv. Vi har været stærke fortalere for uddannelse i hele forløbet og synes, at det er en af de løsninger, der ligger. Man kan sige, at det er godt, at målgruppen er defineret så bredt som muligt, og at der ikke er spændt de sædvanlige snubletråde ud, som ellers kendetegner uddannelsesreglementet. Vi håber, at mange vil bruge muligheden, f.eks. for at opkvalificere sig til grøn omstilling af vores samfund. Vi er spændte på, om de her uddannelsesmuligheder uden de sædvanlige karensperioder, aktivering, økonomiske indsnævringer osv. giver dem, der nu er arbejdsløse, et stærkere afsæt i jobjagten og dermed vil vise, at det nuværende beskæftigelsessystems ubegribelige begrænsninger i virkeligheden er direkte skadelige, når det gælder uddannelse og opkvalificering. For sagt enkelt: Uden mere uddannelse af lønmodtagerne har hverken den enkelte eller vores produktive arbejdsmarked nogen som helst fremtid. Vi kunne have ønsket os, at uddannelsessatserne var højere, f.eks. 125 pct. dagpenge, som det var i gamle dage, eller at perioden for ordningen var længere, fordi det ikke er sikkert, at alle eftervirkninger når at sætte sig gennem 2021, hvilket i øvrigt 3F også har påpeget. Det synes vi aftalepartierne bør overveje. Men når det er sagt, støtter Enhedslisten lovforslaget.
Tak til Enhedslistens ordfører. Der er ingen korte bemærkninger til ordføreren. Den næste ordfører er fra Det Konservative Folkeparti, og det er hr. Naser Khader.
Tak, formand. Dette lovforslag udmønter dele af den aftale, der er indgået mellem regeringen og et flertal i Folketinget, om erstatning til minkavlere og følgeerhverv berørt af covid-19. Konkret udmønter dette lovforslag den del af aftalen, som omhandler omstilling for medarbejdere og ledige. Det Konservative Folkeparti er ikke en del af minkaftalen. Det skyldes bl.a., at aftalen blev for dyr. Vi havde gerne set, at man havde lavet en dvaleordning, så man havde gjort det mere attraktivt for de avlere, der havde ønsket at genoptage deres virksomhed efter epidemien. I stedet blev aftalepartierne enige om en enorm erstatning for, at minkerhvervet de facto bliver lukket permanent i Danmark. Det tror vi man kunne have løst både billigere og bedre for minkavlere og følgeerhverv. Vi pressede i lang tid på for, at der kom en afklaring vedrørende spørgsmål om erstatning til minkavlerne, og derfor er vi selvfølgelig glade for, at minkavlerne i det mindste har fået nogen afklaring. Når alt dette er sagt, synes vi ikke, at det her lovforslag er godt, og vi støtter det ikke. Tak.
Tak til ordføreren. Der er ingen korte bemærkninger til ordføreren. Og den næste ordfører er fra Nye Borgerlige. Nu kan jeg se, at der ikke er tørret af, men eftersom ordføreren står rimelig afslappet med afstand til talerstolen, så går det nok. Velkommen til hr. Lars Boje Mathiesen.
Tak. Jamen jeg skal så råbe højt, så folk kan høre mig, uden at jeg rører ved nogen ting. Vi kan godt støtte lovforslaget. Da regeringen på ulovlig vis dræbte minkerhvervet, efterlod det jo danskerne med en massiv regning – en regning, der var langt større, end den burde have været. Men det gjorde også, at der var en masse mennesker, som fuldstændig uforvarende blev fanget i de her ulovligheder fra regeringens side og derfor ikke havde mulighed for at arbejde videre med det, som de gjorde. Dem kan man så hjælpe på den her måde, og det synes vi er rigtigt at gøre. Det bør man selvfølgelig gøre; det har man et ansvar for. Vi er ikke med i den samlede aftale, men vi synes, det er på sin plads at hjælpe de her mennesker.
Tak til ordføreren, og tak for at gøre klar til den næste ordfører. Den næste ordfører kommer fra Liberal Alliance, og det er hr. Ole Birk Olesen.
Tak for det. Minkavlerne blev udsat for en alvorlig urimelighed, da regeringen uden at have lovgivningen til det besluttede, at hele minkerhvervet skulle slås ned og ihjel, også uden at have den nødvendige faglige ballast for, at det var en nødvendighed for at redde Danmark fra en voldsommere udvikling af coronaepidemien. Efterfølgende bevilgede det røde flertal i Folketinget en lovgivning, som på bagkant muliggjorde det, som regeringen allerede havde gjort. Det, der så var tilbage, var, at der skulle gives en ordentlig erstatning til minkerhvervet i Danmark for den urimelighed, som var overgået avlere og andre i branchen. De forhandlinger gik vi til, og der kom et resultat ud af det, som vi syntes var tilfredsstillende. Et af de elementer, der var i aftalen, var det her med, at eftersom minkavlerne jo ikke længere kunne beskæftige sig med mink – det havde man forbudt i Danmark – så måtte de finde en beskæftigelse i andre brancher, og den omstilling til noget andet at lave ville vi også gerne være med til at hjælpe med. Normalt er det jo ikke sådan, at selvstændige i Danmark, som går nedenom og hjem, skal have penge fra de offentlige kasser til at finde på noget andet at lave, men det her var jo ikke nogen, der var gået nedenom og hjem på grund af deres egne handlinger. Det var nogle, som var blevet tvangslukkede af det røde flertal i Folketinget. Derfor fandt vi, at det her var retfærdiggjort at give en hjælp, som vi ikke normalt synes at statskassen skal blandes ind i. Det synes vi fortsat, og derfor vil vi også stemme for lovforslaget.
Tak til hr. Ole Birk Olesen. Så er der ikke flere ordførere, der har bedt om ordet, og dermed kan jeg give ordet til beskæftigelsesministeren. Velkommen.
Mange tak for ordet, formand. Jeg vil gerne starte med at takke for den behandling, lovforslaget har fået i dag, og for ordførernes bemærkninger. Der er jo ingen tvivl om, at coronakrisen har haft store konsekvenser for både virksomheder og lønmodtagere på tværs af landet, og det gælder jo i særdeleshed for minkerhvervet og de følgeerhverv, der er tilknyttet, som flere ordførere også har været inde på. Udbredelsen af covid-19 bragte i efteråret de danske minkavlere i en situation, hvor de af hensyn til den danske folkesundhed måtte aflive deres dyr. Samtidig vedtog Folketinget i december et forbud mod at holde mink i Danmark i hele 2021. Med det her lovforslag giver vi en håndsrækning til tidligere minkavlere, lønmodtagere, selvstændige og medhjælpende ægtefæller i minkerhvervet og følgeerhverv, der er blevet ledige som følge af det. Lovforslaget udspringer af den politiske aftale om erstatning til minkavlere og følgeerhverv. Med aftalen blev der bl.a. afsat 50 mio. kr. til en omstillingsindsats for ledige fra mink- og følgeerhverv, og det er helt afgørende, at de bliver hjulpet hurtigt og målrettet videre til andre erhverv. Her er det helt oplagt, at man har fokus på de mange grønne job, vi ved opstår med den grønne omstilling af Danmark. Med lovforslaget får ledige fra minkerhvervet og følgeerhverv i resten af 2021 ret til uddannelse med det samme inden for puljen på de 50 mio. kr. Retten gælder alle typer af uddannelse lige fra et kort erhvervsrettet kursus til en hel erhvervsuddannelse. De mange muligheder giver den enkelte de bedste kort på hånden til at skifte branche eller tage skridtet fra ufaglært til faglært. Det er så hermed også et svar på hr. Bent Bøgsteds spørgsmål, som han rejste i sine ordførerbemærkninger: Lovforslaget, når det bliver vedtaget, vil træde i kraft den 23. marts. Fra det tidspunkt kan kommunerne begynde at søge ind i puljen. Men det er klart, at de, hvad kan man sige, egentlige uddannelsestilbud, som den enkelte måtte gå i gang med, som alt andet på beskæftigelsesområdet vil skulle igangsættes under hensyn til de generelle restriktioner. Hvis man kan gå i gang på et tidspunkt, hvor der ikke længere er restriktioner for fysisk fremmøde, så gør man selvfølgelig det, ellers går man i gang via de digitale løsninger, som gælder på det tidspunkt. Jeg håber, at lovforslaget kan være med til at hjælpe de mange mennesker fra minkerhvervet i job og understøtte fornyet udvikling, vækst og beskæftigelse i de lokalområder, der er berørt. Jeg ser frem til den videre behandlingen af forslaget. Tak for ordet.
Tak til ministeren. Det ser ikke ud til, at der er nogen korte bemærkninger til ministeren. Da der så ikke er flere, der har bedt om ordet, er forhandlingen sluttet. Jeg foreslår, at lovforslaget henvises til Beskæftigelsesudvalget. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget.
Forhandlingen er åbnet, og den første ordfører er hr. Orla Hav, Socialdemokratiet. Velkommen.
Tak for det, formand. L 175 er måske nok teknisk, men er også en opfølgning på en af de mere oversete danske sejre i EU-samarbejdet. Oven på finanskrisen i 2007-2008 satte EU fokus på, hvor det gik galt, og nåede frem til, at der skulle stilles højere krav til sikkerheden i den finansielle sektor. Det var sådan set fornuftigt, fordi finanskrisen direkte var skabt af for små og for lemfældige krav til sikkerheden, hvilket gav uansvarlige finansfolk og ditto politikere alt for store muligheder for at skabe en spekulationsboble, der jo som bekendt revnede med et brag til skade for borgere og samfund. EU kastede sit blik på obligationer som et finansielt aktiv. Problemet var, at danske obligationer har og havde rødder i en ærlig værdifastsættelse grundet dækning i reelle værdier, nemlig bygninger og skibe. Dansk realkredits historie er rig på tilpasninger til samfundsudviklingen gennem de mere end 200 år, realkreditten har eksisteret, men det har været karakteristisk, at den har hvilet på det bundsolide, snusfornuftige princip, at der skal være reel dækning for obligationerne i form af materielle aktiver. EU's ønske om at tilpasse efter finanskrisen var ved at antage en helt uantagelig dimension set med danske øjne, og derfor har de skiftende regeringer kastet sig ind i en benhård kamp for at sikre, at dansk realkredit vurderes som reelle aktiver og ikke som luftige papirpenge. Heldigvis sejrede dansk realkredits måde at værdifastsætte og belåne på, som det udtrykkes i ministerens fremsættelsestale: »Dansk realkredit er kendetegnet ved en meget høj grad af sikkerhed. Det var en dansk prioritet under forhandlingerne af EU-reglerne, at kerneelementerne i det danske realkreditsystem kunne bevares inden for EU-rammen, og at forslaget byggede på velfungerende modeller som den danske.« Naturligvis bygger direktivet på velfungerende markeder, hvilket er helt i tråd med det danske realkreditsystem, når det gælder finansiering af både bygninger og skibe, fordi dansk realkredit er kendetegnet ved en meget høj grad af sikkerhed. Lovforslaget gælder også pengeinstitutter og dansk skibskredits udstedelse af dækkede obligationer gennemført som minimumsimplementering og alene målrettet mod at opfylde direktivets krav. Der stilles krav om yderligere sikkerhed i form af minimumsoverdækning og likviditetskrav, hvilket er ganske fornuftigt. Endelig stilles der krav om information til investorer, således at de kan vurdere risici ved deres investering. Fra socialdemokratisk side støtter vi lovforslaget og vover ovenikøbet at rose det for at værne om den danske realkreditmodel.
Tak til hr. Orla Hav. Der er ingen korte bemærkninger til ordføreren. Den næste ordfører kommer fra Venstre, og det er fru Heidi Bank.
Tak for det. Det danske realkreditsystem er helt grundlæggende for finansiering af vores boliger og erhvervsejendomme. Det er et stærkt og et sikkert system, det er velkendt, og det er velfungerende. Med dette lovforslag, der implementerer et direktiv om udstedelse og offentligt tilsyn med dækkede obligationer samt fastsættelse af overdækningskrav, sikres rammerne for vores system i en EU-ramme. Forslaget har konkret betydning for de danske penge- og realkreditinstitutter samt Danmarks Skibskredit, som netop benytter dækkede obligationer til at finansiere lån med pant i fast ejendom og i skibe. Det er væsentligt, at de grundlæggende elementer af det danske system har kunnet bevares inden for det europæiske system. Men det er også væsentligt, at EU adresserer dette område. For ingen internationale finansielle systemer kan stå alene. De er en integreret del af det europæiske finansielle system, som i øvrigt er en del af et globalt system. Med implementeringen af direktivet i de europæiske medlemsstater får vi et level playing field, dvs. lige vilkår og lige regler for de dækkede obligationer og tilsyn hermed. Det handler også om lige vilkår for konkurrence, og at vi er med til at sikre finansiel stabilitet i EU, fordi vi skal have alle finansieringsinstitutter i EU til at have samme niveau for sikkerhed bag de dækkede obligationer. Nationalbanken fremhæver også dette i sit høringssvar. Forslaget er dog ikke uden knaster. Omkostningerne for erhvervslivet er til at tage og føle på og skyldes både overdækningskravet samt afskaffelsen af den såkaldte genanskaffelsesværdi som værdiansættelsesmetode. I forhold til overdækningskravet lægger Danmark sig på den laveste værdi, dvs. de 2 pct., fordi vores system er stærkt i forvejen. Det er positivt, at vi ikke ligger i toppen af spændet på de 5 pct. I forhold til afskaffelse af genanskaffelsesværdien som værdiansættelsesmetode har denne særlig betydning for specialiserede industriejendomme. Fremadrettet skal de værdiansættes til markedsværdi. Det er noget, der bekymrer os, og det er noget, der skal findes en løsning på, så vi ikke ender i en situation, hvor det bliver langt dyrere at få belånt den type ejendomme. For det vil alt andet lige give lavere værdier på papiret, selv om det underliggende aktiv er det samme som i dag. Hos Venstre lægger vi vægt på, at der sker en inddragelse af interesseorganisationer i dialogen med Finanstilsynet omkring værdiansættelsen. På ryggen af L 175 skal således ske en justering i værdiansættelsesbekendtgørelsen. Ministeren bekræfter også i sit høringssvar, at realkreditinstitutterne og de relevante erhvervsorganisationer bliver inddraget med henblik på at sikre, at værdiansættelse af specialiserede industriejendomme også fremadrettet er operationel inden for rammerne af markedsværdi på europæisk plan. Det er væsentligt, og det vil vi også gerne dykke nærmere ned i i udvalgsbehandlingen. Forslaget rummer desuden en bestemmelse om investorbeskyttelse, der handler om både øget oplysningskrav og tilsynsmyndighedernes samarbejde. Vi vil gerne være med til at sikre investorernes beskyttelse uden at pålægge unødige administrative byrder. Så når det øgede oplysningskrav medfører, at der skal offentliggøres oplysninger minimum hvert kvartal, lægger vi vægt på enkle, ensartede krav til den specifikke information. Tilsyn er desuden helt centralt i en sikring af det finansielle system. Det skal sikre, at de finansielle institutioner ikke går i dørken, og det er sket tidligere. Vi har i dag en arbejdsfordeling mellem Finanstilsynet og Finansiel Stabilitet. Derfor hilser vi også velkommen, at Nationalbanken imødekommes på, at der sker en præcisering af, hvad den i forslaget foreslåede arbejdsforpligtelse mellem disse to myndigheder indebærer, så deres roller er klare og ikke skaber tvivl om kompetencer. Klarhed og ikke bøvl. Endelig lægger Venstre vægt på, at vi ikke overimplementerer, men gør os umage for ikke at skabe øgede omkostninger for erhvervsliv og borgere. Lovforslaget har som sagt karakter af minimumsimplementering, og dette vil vi trods alt gerne have afdækket nærmere i udvalgsbehandlingen. Det var bemærkningerne herfra, og vi ser frem til en videre udvalgsbehandling. Tak for ordet.
Tak til Venstres ordfører. Der er ingen korte bemærkninger til ordføreren. Den næste ordfører er fra Dansk Folkeparti, og det er hr. Hans Kristian Skibby.
Tak. Det lovforslag, som erhvervsministeren her lægger navn til, er i og for sig et godt lovforslag. Det er et lovforslag, som giver støtte, ro og balance. Der var mange mennesker i Danmark, virksomheder og private borgere med gæld, som var på bekymringens rand, i forhold til hvad der dog ville ske i de EU-forhandlinger, der var omkring EU-rammen, i forhold til at man kunne bevare den danske realkreditmodel. Med det, ministeren har lagt navn til i den skriftlige fremsættelse, mener regeringen, at med det, som vi i dag ved er blevet til virkelighed, kan vi ligesom tage en dyb indånding og sige, at det måske ikke var så skidt endda. Den formulering deler vi i Dansk Folkeparti. Vi mener bestemt, at de bekymringer, der var, langt hen ad vejen blev taget seriøst, og at vi dermed også fik tingene ind, så man ikke stod tilbage med en model, hvor den danske realkreditmodel var skudt sønder og sammen. Det, vi har i dag, er faktisk unikt. Vi har i mange, mange år i Danmark haft en obligationsmodel og en realkreditmodel, som rigtig mange lande har været dybt misundelige over. Og hvorfor har de så det? Det har de jo, fordi der er en stor troværdighed omkring den måde, man låner penge på i Danmark, den måde, man låner penge ud på, og den måde, hvorpå man stiller sikkerhed til rådighed for lån. Det har, også uden for landets grænser, betydet, at der har været et stort ønske om at investere i sikre værdipapirer, ikke mindst efter den første finanskrise for efterhånden mange år siden, hvor man jo kunne se, at selv det at kunne få en forrentning på 0,5 pct. faktisk kunne ende med at være ganske fornuftigt. Så Danmark kom faktisk igennem finanskrisen, på grund af at der var en stor troværdighed omkring vores finansielle rammer i Danmark. Og hvis vi kigger sådan meget nøgternt på de danske belåninger af landbrug, var det faktisk også troværdigheden, der gjorde, at de danske landbrugere kom relativt fornuftigt igennem. Vi er med på, at der var nogle, der gik fra hus og hjem, og vi er også med på, at nogle var overbelånte osv., men det ændrer ikke på, at den samlede ramme var udslagsgivende for, at man endte med relativt få trælse situationer i forhold til den gæld, som der var i dansk erhvervsliv, i private ejendomme og erhvervsejendomme ikke mindst. Vi skal dog også huske, at der er nogle ting, som måske er mindre heldige ved det, og det er jo bl.a. noget af det, som man taler om i forhold til EU-delen med den ubegrænsede løbetid. Er det nu fornuftigt, at man bare kan gældsætte sig og så sige: Det går jo egentlig meget godt – jeg overholder alle mine forpligtigelser? Ja, det gør du, men du afdrager eksempelvis ikke på din gæld. Går det så godt, og er man så en god betaler? Ja, det er man jo, når man betaler renterne, men hvis renterne er meget, meget små, betyder det alt andet lige, at man har et meget, meget højt rådighedsbeløb andre steder. Og det så vi jo også i forhold til etablering af de afdragsfri lån her i Danmark for mange, mange år siden – det ligger helt tilbage til dengang, hvor hr. Bendt Bendtsen var økonomi- og erhvervsminister. Da var der ét parti, som stemte nej til den afdragsfrie model, der var, og det var Dansk Folkeparti, fordi vi faktisk frygtede, at det her godt kunne komme til at betyde en overophedning af markedspriserne mange steder i Danmark. Den afdragsfrihed har også lidt at gøre med det lovforslag, som vi behandler her i dag. For det har jo haft betydning for værdiansættelsen, og det har også betydet, at eksempelvis ejendomsmarkedet her i København og i hovedstadsområdet kom under et massivt pres, i hvert fald frem til finanskrisens hærgen, som jo lige pludselig kom ind over landets grænser. Så der er ikke noget, der sådan er støbt i guld, og der er ikke noget, der er sådan, at det ikke kan gå i stykker. Vi er ikke hundrede procent sikre med den model, vi har, men vi er sikre på, at det, vi tilbyder, også fremadrettet, under den nye EU-regulering, stadig væk er en dansk realkreditmodel, som bestemt er i fin form. Og det betyder også, at vi jo stadig væk oplever, at udenlandske investorer har vældig travlt med at komme ind og købe danske obligationer osv. Lovforslaget tager udgangspunkt i den her minimumsoverdækning. Det er fornuftigt, at vi selvfølgelig ligger i den ende af skalaen. Der stilles de her likviditetskrav i forhold til den dækkende del af obligationerne, og så er der selvfølgelig også de øgede informationskrav til udbyderne, for at investorerne hele tiden skal føle, at de får en god og fornuftig forklaring på, hvad situationen generelt er på vores obligationsmarked. Så lovforslaget her ser meget positivt ud. Vi synes stadig væk, der er nogle steder, hvor det kunne være blevet bedre, men vi vil støtte lovforslaget.
Tak for det. Der er en kort bemærkning fra hr. Orla Hav.
Tak for det. Jeg er jo sådan set glad for, at Dansk Folkeparti vil støtte det her lovforslag. Men jeg synes, at ordføreren er en lille smule lemfældig med sin historiefremstilling. Er det, at der var nogle få, der kom i klemme som følge af den finansielle krise, der blev skabt som en boble i de der 2007-2008-stykker, virkelig den hilsen, som ordføreren vil sende til de borgere i Roskilde og omegn, som oplevede, at deres pengeinstitut gik ned på grund af uansvarlighed?
Ordføreren.
Der synes jeg måske, at ordføreren skulle have kigget lidt på sin egen historie hos Socialdemokraterne og den måde, hvorpå man har haft skiftende ministre til at sidde på Finanstilsynets ressortområde. Altså, hvad var den allerstørste årsag til, at vi oplevede det med en Roskilde Bank og en Tønder Bank og en Amagerbank? Det var et dårligt tilsyn. Det skal man jo ikke gå ud og kritisere andre for, men der skal man kritisere den siddende minister og den siddende regering for, at tilsynet ikke var der. Vi kan tage Tønder Bank-sagen. Jeg tror, der var 4½ år imellem de fysiske tilsyn i Tønder Bank frem til den dag, hvor man kom ned og de facto lukkede banken. Så der kan man jo ikke bare komme herned i Folketingssalen og sige, at det er Dansk Folkepartis skyld, eller at vi ikke har keret os om de her ting. Det har vi da i allerhøjeste grad. Tak.
Hr. Orla Hav.
Jamen jeg tror da, at ordføreren er nødt til at kigge lidt på årstallene i den historiefremstilling, som ordføreren er ved at komme med. Den periode, som ordføreren har det dårligt med Finanstilsynet i, var jo den periode, hvor Dansk Folkeparti støttede Fogh- og Løkkeregeringer, og hvor tingene fik lov til at udvikle sig med bobleøkonomien, og nu står ordføreren og slår ud med armene og siger, at der da kun var nogle ganske få, der kom i klemme ved den lejlighed. Jeg er glad for, at ordføreren nævner alle de banker og alle de bankers kunder, som i virkelighedens verden kom i klemme som følge af uansvarlighed.
Ordføreren.
Ja, det kan jo altid blive til et slagsmål hernede, hvem der kom først – hønen eller ægget. Men vi kan jo også lige prøve at gå bare et par år længere tilbage i tiden og kigge på de år, hvor vi så havde en Helle Thorning-Schmidt-regering. Mig bekendt var hun i hvert fald på papiret socialdemokrat. Det kan godt være, at hun var borgerlig og sådan alt muligt andet, men hun var da valgt for Socialdemokraterne, og da havde vi altså også et banktilsyn, som kørte under de her præmisser. Og det var jo måske, før hr. Orla Hav blev medlem af Folketinget – det kan godt være – men det er altså nu engang den sandhed, der eksisterer.
Tak for det. Der er ikke flere korte bemærkninger. Tak til Dansk Folkepartis ordfører, og den næste ordfører er fra Socialistisk Folkeparti, fru Theresa Berg Andersen. Værsgo.
Tak for det. Det danske realkreditsystem er unikt, og det skal vi værne om. Det er i fuld og fin form, siger Dansk Folkeparti i dag, og det bakker SF op om. Det her lovforslag – L 175 – drejer sig om at implementere et EU-direktiv, som handler om udstedelse af og offentligt tilsyn med dækkede obligationer og fastsættelse af et overdækningskrav m.v. på baggrund af kapitalkravsforordningen. Forslaget har karakter af en minimumsimplementering, hvor der blot skal foretages de ændringer, som er skønnet nødvendige for at kunne opfylde direktivets krav. Det væsentligt nye er et likviditetskrav, hvor institutterne skal have en vis mængde likvide aktiver til rådighed for at sikre, at der er tilstrækkelig likviditet i en periode, hvor institutterne har svært ved at fremskaffe likviditet i markedet. Der er tale om en absolut minimumsimplementering, og det står der også i de mange høringssvar, som foreligger, og derfor støtter SF også lovforslaget.
Tak for det. Der er ikke nogen korte bemærkninger til SF's ordfører. Den næste ordfører er fra Det Radikale Venstre. Fru Katrine Robsøe. Værsgo.
Tak for det. Det her er jo som tidligere gennemgået af andre ordførere implementeringen af et EU-direktiv om udstedelse af dækkede obligationer og tilsyn med dette. De dækkede obligationer bruges jo til at finansiere realkreditlån og realkreditlignende lån. Der er i direktivet taget hensyn til den danske realkredit, og implementeringen har også karakter af minimumsimplementering, og det er naturligvis helt afgørende, så det vil jeg sådan set gerne kvittere for. Med forslaget indføres der regler om likviditetskrav for dækkede obligationer og et krav om minimumsoverdækning for særligt dækkede obligationer. Det skal naturligvis styrke sikkerheden bag de dækkede obligationer, så institutionerne også kan klare – hvad skal man sige – en vis form for modgang. Samtidig indføres der øgede krav om information til investorer, så risikoniveauet hos de enkelte udstedere bedre kan vurderes. Jeg håber også, at ministeren måske lige vil give lidt indblik i regeringens vurdering af, hvilke konsekvenser det vil have, at det med implementeringen af direktivet ikke længere er muligt at anvende genanskaffelsesværdien – jeg mener også, det var Dansk Industri og Landbrug & Fødevarer, der har rejst den bekymring – men at det nu kun vil være muligt at anvende markedsværdien. Jeg er godt med på, at det, i hvert fald som jeg har forstået det, er en del af implementeringen af direktivet, at man kun kan anvende markedsværdien, men jeg vil alligevel gerne have ministerens vurdering af, hvilke konsekvenser det kan få. Med de bemærkninger vil jeg gerne tilkendegive, at Radikale støtter lovforslaget.
Tak for det. Der er ikke nogen korte bemærkninger. Og hvis ordføreren lige vil gøre klar til Enhedslistens ordfører. Fru Victoria Velasquez, værsgo.
Tak for det. I Enhedslisten ser vi positivt på, at der er tale om en minimumsimplementering. Flere andre ordførere har været inde på, hvorfor det er en god idé. Helt kort handler det om, at den grundlæggende danske realkreditsektor ikke skal lide skade af direktivet. Det lavere overdækningsniveau for sikkerhedsstillelsen end det, direktivet lægger op til, ligger også i fin tråd med behovet for at værne om det danske realkreditsystem. Vi ser også positivt på, at der med implementeringen bliver tale om en styrket kapitalpolstring, som bidrager til den finansielle stabilitet. Og der er blevet rejst andre gode ting. Derfor ser vi også frem til den udvalgsbehandling, der kommer, og vi kan umiddelbart støtte forslaget og de forslag til præciseringer, der fremgår af regeringens høringsnotat om lovforslaget. Tak.
Tak til Enhedslistens ordfører. Der er ingen korte bemærkninger. Den næste ordfører er fru Mona Juul fra Det Konservative Folkeparti.
Tak for ordet. Det betyder ikke så meget for dig og mig, hvordan de finansielle institutter vælger at finansiere deres realkreditlån, men det betyder en hel del for branchen. Realkreditinstitutter, pengeinstitutter og skibsfinansieringsinstitutter kan vælge at udstede obligationer til at finansiere deres udlån. Disse obligationer er omfattet af en række krav, der har til formål at gøre dem særlig sikre for investorerne, herunder krav til den sikkerhed, der ligger bag obligationerne. Vi skal tilbage til 2007, hvor et bredt politisk flertal vedtog kapitaldækningsdirektivet, hvor de særligt dækkede obligationer blev indført på det danske realkreditmarked som følge heraf. Her i Danmark har vi tradition for realkredit, som er en unik og særlig måde at finansiere især boliger på, som vi er meget glade for. Mange har gennem tiden været bange for, om vi nu kunne fortsætte med det. Det kan vi, og det skal vi. Med det her lovforslag er der alene tale om at gennemføre et EU-direktiv, som bygger på den eksisterende danske realkreditmodel, og der er tale om en minimumsimplementering. Men jeg vil selvfølgelig ikke undlade at bemærke, at lovforslaget vil medføre et øget oplysningskrav og dermed mere administration og lovforslaget vil medføre et øget overdækningskrav og likviditetskrav. Det synes jeg egentlig ikke er fair. Jeg bemærker dog i høringssvarene, at der har været en dialog, og at de berørte brancher primært har sikret sig en korrekt forståelse af direktivet, hvor man så ikke helt kan undgå at få den her overdækning. Konservative bakker derfor op om forslaget.
Tak for det. Der er ikke nogen korte bemærkninger. Tak til Det Konservative Folkepartis ordfører. Den næste ordfører er fra Nye Borgerlige. Hr. Lars Boje Mathiesen, værsgo.
Tak. Ja, vi har et godt realkreditsystem i Danmark, og det skal vi værne om. Vi skal selvfølgelig ikke lade os diktere af ting fra EU, som enten kan omstyrte det, eller som kan rykke ved det. Det er en national suverænitet, som vi skal kæmpe for at bevare. Det her lovforslag sætter en overdækningsgrad, som man så kalder en minimumsimplementering, men det er jo stadig væk noget, der kommer fra EU, og som gør det dyrere for nogle virksomheder at låne penge. Så er vi også bekymrede over det, som vedrører specifikke brancher. Nu er spørgsmålet om det her med enkelte brancher, som bliver hårdt ramt, rejst af andre partier, og jeg er sikker på, at vi kan kigge på det under udvalgsarbejdet for at se, om der reelt set er sket en overimplementering, eller om vi holder os til minimumsimplementeringen. Men umiddelbart er vi ikke så positivt indstillet over for sådan et forslag her, som gør det dyrere at drive virksomhed i Danmark. Det er heller ikke ordentligt belyst, hvor meget dyrere det bliver, og hvis det bliver dyrere, skal det selvfølgelig modsvares af en skattesænkning på et andet område, således at det bliver neutralt for de danske erhvervsdrivende. Tak.
Tak for det. Der er ikke nogen korte bemærkninger. Tak til Nye Borgerliges ordfører, og så er det ordføreren fra Liberal Alliance, hr. Ole Birk Olesen. Værsgo.
Umiddelbart efter finanskrisen, i kølvandet på finanskrisen, var der er et ønske i EU's medlemslande, herunder i Danmark, om, at finansielle institutioner skulle kunne reddes af statskassen. Altså, de skulle ikke gå nedenom og hjem, selv om det var det, der var sket, hvis de havde været en anden slags virksomhed. Så var de gået nedenom og hjem. Men efter finanskrisen mente et bredt flertal i Folketinget og også i andre EU-medlemslande, at disse finansielle institutioner skulle reddes af skatteyderne, hvis de kom i bestemte krisesituationer. Det er jo statsstøtte, og det er en statsstøtte, som man ikke giver i EU-sammenhæng, fordi man ikke ønsker, at virksomhederne i EU's medlemslande konkurrerer på statsstøtte med andre virksomheder i EU's medlemslande. Derfor blev det også besluttet, at man skulle have fælles regler for, hvor stor den statsstøtte måtte være, sådan at det ikke var sådan, at statsstøtten til de finansielle institutioner var kæmpestor i Danmark og det så kunne bruges til at udkonkurrere finansielle institutioner i andre lande, hvor statsstøtten var mindre – eller omvendt. Det vil sige, at den risiko, som statskasserne påtager sig, er en statsstøtte, og den risiko er afhængig af, hvor stor en risiko de finansielle institutioner løber. Jo større risiko en finansiel institution kan løbe i et land, jo større er den statsstøtte, som bliver virksomheden til del, når den får garanteret, at den vil blive reddet af statskassen, hvis risikoen resulterer i, at den er på vej til at gå nedenom og hjem. Derfor er der selvfølgelig fælles EU-regler her på området. Som følge af at der er et bredt flertal i Folketinget og i EU's medlemslande for, at der på det her område skal være statsstøtte, så er der fælles regler om, hvordan den statsstøtte skal være, og i det her tilfælde fælles regler om, hvor stor en risiko de statsstøttede finansielle institutioner må påtage sig. Det er forklaringen på, at EU regulerer det her. Og så længe man vil have statsstøtte, i form af at man vil redde finansielle institutioner, hvis de alternativt var gået nedenom og hjem, så må man også finde sig i, at der er fælles EU-regler for, hvordan den statsstøtte skal udfolde sig, og det vil sige for, hvor stor en risiko de finansielle institutioner må påtage sig. Den dag der i EU er et flertal for at sige, at man da sådan set er ligeglad med, om de finansielle institutioner går nedenom og hjem, kan man også med god samvittighed sige, at så må de finansielle institutioner selv bestemme, hvilken risiko de påtager sig, men den dag er ikke oprundet endnu. Det kan være, at man en dag i en liberal fremtid også vil acceptere, at banker og realkreditinstitutter kan gå nedenom og hjem. Men indtil det sker, må vi have regler for, hvad de påtager sig af risiko, for det er skatteyderne, der dækker regningen, og derfor stemmer vi for lovforslaget.
Tak for det. Der er en kort bemærkning. Hr. Orla Hav.
Det er åbenbart dagen, hvor man lufter sin egen historieskrivning. Sandheden er jo, at det ikke var dansk realkredit, som havde noget som helst med finanskrisen at gøre. Det, der havde noget at gøre med finanskrisen, var en uansvarlig banksektor, som havde været ude at lave nogle engagementer på luftig vis, som pludselig brød sammen. Men realkreditsektoren stod så solidt og så godt, fordi den jo hvilede på solide og ordentlige værdivurderinger og udlånspraksis. Så kunne hr. Ole Birk Olesen ikke tage den del af historiefortællingen ud, som bliver draget ind i den liberalistiske kontekst, som hr. Ole Birk Olesen gerne vil give udtryk for?
Ordføreren.
Jeg tror, hr. Orla Hav skal finde ud af med sig selv, om hr. Orla Hav vil stemme for det her lovforslag eller ej. For begrundelsen for at stemme for lovforslaget er, at der skal være en regulering, som gør, at realkreditinstitutterne ikke kan påtage sig for stor en risiko, når nu det er sådan, at statskassen ultimativt vil redde dem, hvis de går nedenom og hjem. Hr. Orla Hav mener, at det aldrig nogen sinde vil kunne ske for et dansk realkreditinstitut, og det er jeg ikke i stand til at vurdere om aldrig nogen sinde vil kunne ske, men det er i hvert fald det, der er baggrunden for, at vi overhovedet har den her regulering af, hvor store risici realkreditinstitutionerne må påtage sig. Det er, fordi vi også har regler om, at vi redder dem, hvis de er på vej til at gå fallit.
Hr. Orla Hav.
Jamen realkreditten har jo bevist i en mere end 200-årig historie, at den ikke har haft behov for at skulle reddes. Den har jo ageret fornuftigt og snusfornuftigt, som jeg sagde i min ordførertale. Det, der var problemet, var jo, at hr. Ole Birk Olesens liberalistiske venner slap en skørlevned løs på det finansielle område, som medførte kreditderivater og alt muligt andet, som folk ikke havde en jordisk chance for at forstå. End ikke direktøren for Roskilde Bank kunne forstå det – med det resultat, at hans kunder kom godt og grundigt i klemme. Det er jo det verdensbillede, hr. Ole Birk Olesen forsøger at idyllisere. Det har jeg ikke noget ønske om.
Ordføreren.
Igen synes jeg, at hr. Orla Hav må finde ud af, hvorfor han stemmer for den her lovgivning, når det nu er sådan, at det ikke er nødvendigt at redde de danske realkreditinstitutter fra at påtage sig for stor en risiko. Altså, baggrunden for, at vi har EU-lovgivning på det her område, som vi nu implementerer i dansk lovgivning, er jo ikke, at vi i Danmark har et eller andet bestemt ønske om, at det skal gå i en bestemt retning. Det er, fordi vi har de her fælles regler, af hensyn til at et land ikke skal kunne støtte sine finansielle institutioner med statsstøtte mere end andre lande. Så når hr. Orla Hav på et tidspunkt trykker på den grønne knap her i salen, er det, fordi hr. Orla Hav jo er enig i den udlægning af tingene, som kommer her fra mig.
Tak for det. Der er ikke flere korte bemærkninger. Tak til Liberal Alliances ordfører. Så er vi nået igennem ordførerrækken, og den næste, der får ordet, er derfor erhvervsministeren.
Tak for det, og tak for debatten og bemærkningerne til lovforslaget her. Det er jo, som det er blevet nævnt, et lovforslag, der gennemfører et direktiv, der har til formål at skabe et harmoniseret grundlag for regulering af udstedelse af dækkede obligationer i EU. Lovforslaget fastsætter endvidere krav på baggrund af en forordning. Dækkede obligationer er særlig betydningsfulde i forhold til den danske realkreditmodel, der sikrer billige og fleksible lån til borgere og virksomheder, og som sikrer likvide obligationer til gavn for bl.a. den danske bank- og pensionssektor. Derfor prioriterede Danmark under forhandlingerne om direktivet, at kerneelementerne i det danske realkreditsystem kunne bevares inden for EU-rammen. Det er i høj grad imødekommet med et direktiv, der bygger på velfungerende modeller til finansiering af fast ejendom som den danske. De gældende danske regler på området er grundlæggende i overensstemmelse med de her nye EU-regler, og der lægges med lovforslaget derfor op til en direktivnær minimumsharmonisering, der kun indebærer mindre ændringer i den eksisterende danske lovgivning. Med lovforslaget indføres et krav om yderligere sikkerhed bag realkreditinstitutternes obligationer i hvert af instituttets såkaldte kapitalcentre – det er også det, der bliver kaldt overdækningskrav – og forslaget afspejler, at forordningen anerkender det danske system som særlig sikkert, hvorfor der er mulighed for at fastsætte lavere krav end forordningens udgangspunkt. Det er altså en mulighed, vi lægger op til at udnytte med forslaget. Forslaget fastsætter også et såkaldt likviditetsbufferkrav som en yderligere styrkelse af de dækkede obligationer. På dette område er jeg glad for, at vi har kunnet udnytte direktivets undtagelsesmulighed til at fastsætte et mindre krav for den del af de danske dækkede obligationer, der er matchfundede. Matchfunding er den egenskab ved den danske realkreditmodel, der indebærer en tæt sammenhæng mellem lån og obligationer. Disse udgør langt størstedelen af de dækkede obligationer i Danmark, og det betyder, at den danske realkreditmodels måder at mindske likviditetsrisiko på altså bliver anerkendt. Med forslaget ændres reglerne for værdiansættelse for nogle få specialiserede ejendomme. Det betyder, at de danske regler ensartes og harmoniseres med de regler, der gælder i hele EU, og at sikkerheden bag obligationerne styrkes. Ændringen af reglerne om værdiansættelse gennemføres, så det ikke får betydning for eksisterende låntagere. Det er et emne, som både Venstres ordfører og også Radikales ordfører har berørt, og vi skal nok prøve at kvalificere omfanget og volumenen af det. Det er helt rigtigt, at det følger meget tæt af den europæiske lovgivning, at vi går den her vej, men derfor kan det være relevant at få kortlagt, hvad konsekvenserne af det kan være. Og jeg vil bare tilkendegive både over for De Radikales og Venstres ordfører, hvad der også blev nævnt og gengivet fra høringssvaret, nemlig at Finanstilsynet på det her punkt jo har tilkendegivet over for Finans Danmark, at når de nærmere regler om værdiansættelse skal revideres som følge af det her lovforslag, så vil Finans Danmark også blive inddraget med henblik på at sikre, at værdiansættelse af specialiserede industriejendomme også fremadrettet er noget, som er operationelt. Det skal selvfølgelig være inden for rammerne af den her markedsværdi, som den er fastsat og anvendt på europæisk plan, men selvfølgelig er der en virkelighed, som man møder, når loven skal implementeres. Og der vil vi gennemføre den inddragelse, som også blev efterspurgt af Venstres ordfører. Så indfører forslaget også nye regler om investorinformation. Reglerne her bygger på en veletableret markedspraksis, som allerede følges af de danske udstedere. Og endelig foretages der med forslaget en række mindre ændringer af teknisk karakter. Det drejer sig bl.a. om tilpasning af reglerne om tilladelse, mærkning, koncernintern fællesfunding og tilsyn, og her bringes den danske lovgivning i overensstemmelse med direktivets ordlyd. Det medfører ikke ændringer i den grundlæggende realkreditmodel her i Danmark. Med de ord ser jeg frem til den videre behandling af lovforslaget i udvalget.
Tak for det. Der er ikke nogen korte bemærkninger. Tak til ministeren. Da der ikke er flere, som har bedt om ordet, er forhandlingen sluttet. Jeg foreslår, at lovforslaget henvises til Erhvervsudvalget. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget.
Forhandlingen er åbnet. Den første, der får ordet, er Socialdemokratiets ordfører, hr. Orla Hav. Værsgo.
Tak for det, formand. L 176 gennemfører en række mindre lovændringer i den produktlov, som et enigt Folketing vedtog i juni 2020. Først og fremmest får vi med lovforslaget ajourført rammerne for produktloven, så den kommer til at gælde for flere relevante produkter, herunder mærkning af fodtøj og tekstiler samt området for metrologi og akkreditering. Formålet med produktloven har været at tilføje produkter, når markedet var modnet dertil. Forslaget her er et eksempel på, at det fungerer godt, og som det skal. Dermed styrkes produktsikkerheden, så forbrugeren beskyttes og kontrol og regler bliver overskuelige for virksomhederne. Med lovforslaget følger også ændringer i lov om sikkerhed til søs, som skal sørge for, at Søfartsstyrelsen får nogle af de samme beføjelser, som Sikkerhedsstyrelsen bruger til kontrol og tilsyn. Det vil betyde, at styrelsen bedre kan beskytte forbrugeren mod eksempelvis usikkert skibsudstyr, som jo både kan bruges i lande med skrappe krav og i lande med mindre skrappe krav. I forslaget ligger der også en ændring af den såkaldte fyrværkerilov. Den giver erhvervsministeren råderet over regler omkring civile raketter, hvilket vil skabe klarhed over, hvem myndigheden er på området. Til sidst udskydes fristen for den første havplan, som har vist sig at være mere tidskrævende at få gennemført end først antaget. I Socialdemokratiet hilser vi de nævnte justeringer velkommen. Vi noterer os desuden, at høringssvarene viser opbakning til lovforslaget og en positiv modtagelse af dets elementer. Så alt i alt støtter vi fra Socialdemokratiet side lovforslaget.
Tak for det. Der er ikke nogen korte bemærkninger til Socialdemokratiets ordfører. Den næste ordfører er fra Venstre, og det er fru Heidi Bank. Værsgo.
Tak for ordet. Da Venstres ordfører på det her lovforslag, fru Anni Matthiesen, er forhindret i at være i salen i dag, har jeg lovet at læse talen op. I Danmark skal vi have tillid til, at de produkter, vi køber, lever op til gældende regler og sikkerhedskrav. Vi behandler i dag et lovforslag, der indeholder en række initiativer, der bl.a. skal bidrage til det. Med lovforslaget foreslås det at udvide produktloven, og samtidig giver forslaget bedre mulighed for at sætte ind over for de virksomheder og onlineplatforme, der ikke følger reglerne. Det skal ske ved, at der bliver mulighed for at give højere bøder ved overtrædelse af reglerne på de nye områder, som vil blive omfattet af produktloven. Det foreslås derfor for det første, at bl.a. krystalglasvarer og tekstiler bliver tilføjet produktloven. For det andet foreslås det, at reguleringen af metrologi og akkreditering overgår fra Sikkerhedsstyrelsens område til at samles under produktloven. For det tredje foreslås det, at kontrolmyndighedernes beføjelse under produktloven også kan anvendes til tilsyn med erhvervsrettede fritidsfartøjer, skibsudstyr og personlige fartøjer. I lovforslaget foreslås det desuden, at erhvervsministeren får mulighed for at fastsætte regler om små ikkestatslige raketter. Endelig foreslås det, at fristen for erhvervsministerens udstedelse af havplanen udgår som følge af en udskudt høring, der gør den oprindelige frist umulig at overholde. I Venstre ser vi positivt på, at en række nye produktområder bliver tilføjet den eksisterende lov om produkter og markedsovervågning. Vi mener, at ensartede rammer på tværs af forskellige produktområder skaber større gennemsigtighed og effektivitet i kontrollen. Heldigvis har vi rigtig mange virksomheder i Danmark, der yder en enorm indsats for at leve op til reglerne. Men der findes desværre også dem, der ikke ønsker at følge reglerne. Det er konkurrenceforvridende, og det skal vi sætte hårdt ind over for. For vi skal selvfølgelig mindske risikoen for, at ulovlige produkter sælges i Danmark, og danskerne skal kunne have tillid til, at deres købte produkter er i orden. På den her baggrund bakker vi op om forslaget og siger tak.
Tak til Venstres ordfører. Der er ikke nogen korte bemærkninger. Den næste ordfører er fra Dansk Folkeparti, hr. Hans Kristian Skibby.
Regeringen har jo fremsat det her lovforslag, fordi vi selvfølgelig skal overholde de retningslinjer, som der er udstukket, og når man indgår i en forordning under EU, skal vi selvfølgelig også kigge på, om det nu giver god mening for Danmark i forhold til danske interesser. I forhold til det konkrete lovforslag her er det EU's markedsovervågningsforordning, som er i centrum, og Dansk Folkeparti har den pragmatiske tilgang til det, at når de her implementeringsdele kommer til behandling her i Folketinget, kigger vi på det ud fra en betragtning om, om de er til gunst, gavn og glæde for danske forbrugerinteresser og danske virksomheder, og er de ikke det, siger vi pænt og høfligt nej tak. Og det forslag, som er her, mener vi hører til det første. Vi mener faktisk, at det er til gavn for forbrugerne. Vi mener, at det vil være fornuftigt, at man på det her område får styrket kontrollen med produktsikkerheden, og så er det naturligvis også til gavn for de danske forbrugere. Så kan man diskutere, hvorfor det lige er de her delelementer, som regeringen og forordningen fra EU lige pludselig har fået interesse for, altså det er mærkning af fodtøj og tekstiler, og så er der sågar også noget om krystalglas. Jeg ved ikke, om regeringen har kigget i krystalkuglen, men det er i hvert fald kommet med i det her lovforslag, og det vil jeg ikke modsætte mig. Jeg synes, det kan give god nok mening, men det er klart, at jo flere ting, man begynder at putte ned i en rammelov, jo mindre lovgivning bliver der altså også tilbage af den almindelige danske lovgivning på området. Og vi er ikke sådan et parti, der bare siger ja tak til alt, hvad der kommer af forordninger fra EU. Vi er nødt til at gå ind og kigge på det: Hvad er det, det indeholder faktuelt? Hvad er det, der taler til dets fordel, og hvad er det, der er til ugunst? Men på baggrund af det, som vi har fået her, og de høringssvar, der er osv., altså de ting, som der ligger, så vurderer vi, at det ligger inden for rammen i forhold til at kunne støtte L 176.
Tak til Dansk Folkepartis ordfører. Der er ikke nogen korte bemærkninger. Den næste ordfører er fra Socialistisk Folkeparti, fru Theresa Berg Andersen
Tak for det, formand. L 176 handler om en ændring – en ændring af lov om produkter og markedsovervågning, lov om erhvervsfremme, lov om sikkerhed til søs, lov om fyrværkeri og lov om maritim fysisk planlægning. Det er til at blive helt forpustet af, og det er med at holde tungen lige i munden, når et lovforslag med så mange aspekter skal behandles. Det handler i bund og grund om et setup, hvor man sikrer kontrollen af en gruppe varer igennem Sikkerhedsstyrelsen og derved sikrer en ensartet ramme for kontrollen med produktets sikkerhed og overensstemmelse. Loven skal supplere en EU-forordning om markedsovervågning og produktoverensstemmelse. Den samme ensartethed gives i loven om sikkerhed til søs, hvor det primære formål er, at kontrolmyndighederne efter loven skal føre tilsyn med f.eks. skibsudstyr. Derudover vil det her lovforslag give ministeren en hjemmel til at fastsætte nærmere regler om civil raketaktivitet – jo jo. Sluttelig ophæves fristen for udstedelse af den første havplan, mens vi venter på Miljøministeriets arbejde med udpegning af naturområder, der skal beskyttes. SF støtter forslaget.
Tak for det. Der er ikke nogen korte bemærkninger. Tak til fru Theresa Berg Andersen. Den næste ordfører er fra Det Radikale Venstre. Fru Katrine Robsøe, værsgo.
Jamen tak for det. Der er masser af folk, der har fortalt, hvad det her lovforslag specifikt indeholder – det tænker jeg ikke at der er nogen grund til at jeg gennemgår, altså det sammensurium, der jo er i det her lovforslag. Jeg vil dog gerne i forhold til det med produktloven bare lige spørge ind til, at der i høringssvarene er en del bemærkninger i forhold til det med også at rykke hele akkrediteringsområdet over, og hvorvidt det er hensigtsmæssigt. Det vil jeg bare gerne høre ministerens overvejelser om. Derudover er jeg heller ikke ekspert i, om lige præcis krystalglas skal ligge det ene eller det andet sted, men det er rigtig godt, at vi har nogle gode embedsfolk, der er opmærksomme på den slags. Det ser også rigtig fint ud, i hvert fald når jeg ser når på det, med tilpasningen i forhold til sikkerhed til søs og med det her i forhold til de små, civile raketter. Som sagt er der et godt sammensurium i det her lovforslag. Og selv om vi selvfølgelig mener, at det er beklageligt, at det er nødvendigt at udskyde høringen af havplanen, så mener vi også, at begrundelsen i forhold til udpegningen af naturområder i Miljøministeriet er ordentlig og forståelig. Og med de ord vil jeg sige, at Radikale som udgangspunkt støtter lovforslaget
Tak for det. Der er ikke nogen korte bemærkninger. Tak til den radikale ordfører. Den næste ordfører er fra Enhedslisten, og det er fru Victoria Velasquez.
Tak for det, formand. I Enhedslisten stemte vi varmt for produktloven i juni sidste år, og på samme vis bakker vi også varmt op om udvidelsen her. Hvis man derudover skulle komme med nogle andre bemærkninger, skulle det måske være, at bødeniveauet for regelbrud er blevet væsentlig højere, end det er i dag – det var et af vores kritikpunkter sidste gang – så det synes vi jo selvfølgelig er positivt. Jeg har ikke mere at tilføje. Tak for ordet.
Tak for det til Enhedslistens ordfører. Der er ikke nogen korte bemærkninger. Den næste ordfører er fra Det Konservative Folkeparti, og det er fru Mona Juul. Værsgo.
Tak for det, og tak for ordet. Jeg vil gøre det næsten lige så kort. Sidste år vedtog vi jo netop produktloven, og i dag skal vi udvide den med flere produktkategorier, og der er nævnt krystalglas, fodtøj og tekstiler. Der er tale om at sætte ind imod salg af ulovlige produkter og give større forbrugertryghed og -sikkerhed. Det har der været et stigende behov for, og det koster ikke noget, og jeg kan kun gentage, hvad jeg sagde sidste år i forbindelse med det her: Vi vil ikke have den slags skrammel, og vi vil ikke have den unfair konkurrence. Lovforslaget indeholder, som det også er blevet nævnt, også spændende ting som f.eks. affyring af raketter og sikkerhed til søs. Det lyder vildt, men det er alt sammen helt stille og roligt, og derfor støtter Konservative forslaget.
Tak til fru Mona Juul. Jeg vil bede fru Mona Juul om at gøre talerstolen klar til hr. Lars Boje Mathiesen fra Nye Borgerlige. Værsgo.
Jeg er helt vild med det her lovforslag. Det er simpelt hen en fornøjelse, for nu kan jeg officielt kalde mig raketordfører. Jeg har godt nok ni ordførerskaber i forvejen, men nu er jeg officielt også raketordfører. Ja, det er små civile raketter, men lad nu det ligge, for det synes jeg er en detalje, hr. minister. Jeg betragter mig som raketordfører, og det hverv vil jeg løfte til uanede højder. Grundlæggende er det godt, at der er en sikkerhed i forbindelse med de pågældende produkter. Vi har fået en række henvendelser fra nogle producenter, og vi har nogle skriftlige spørgsmål i forbindelse med det, og det vil vi oversende, så vi kan få en besvarelse af det. Tak.
Tak til hr. Lars Boje Mathiesen. Den næste ordfører er fra Liberal Alliance, og det er hr. Ole Birk Olesen.
Liberal Alliance stemmer for lovforslaget.
Tak for det. Så er vi igennem ordførerrækken, og den næste, der får ordet, er erhvervsministeren. Værsgo.
Tak for det. Jeg vil starte med at sige, at jeg har det helt ligesom hr. Lars Boje Mathiesen, for jeg er også helt vild med det her lovforslag. Det er rigtigt, som mange har sagt, at det er et lovforslag, som gennemfører en række ændringer af en række love, og man kan sige, at det overordnede formål med lovforslaget er, at vi får udvidet rammen for kontrol med produkter, som et enigt Folketing skabte rammerne for i 2020 med vedtagelsen af produktloven. Det indebærer, at de beføjelser, som vi dengang gav myndighederne til at håndhæve produktsikkerhed og sørge for, at produkter lever op til reglerne, nu kommer til at favne endnu flere områder. Det kommer til at gavne forbrugerne, fordi beføjelserne i høj grad er rettet imod at stoppe farlige og ulovlige produkter, der sælges fra hjemmesider uden for EU, og det gavner også danske virksomheder, fordi konkurrenceforholdene forbedres, når alle følger samme spilleregler. Med lovforslaget fortsætter regeringen sit arbejde med at sætte hårdt ind over for virksomheder, der ikke er indstillet på at efterleve gældende regler, og med lovforslaget sikrer vi desuden en ensartet og rettidig supplering af EU's markedsovervågningsforordning på Erhvervsministeriets område, inden den træder i kraft her den 16. juli i år. Så lidt mere konkret til indholdet: For det første lægger lovforslaget op til at udvide produktlovens anvendelsesområde til yderligere en række områder. Det handler om metrologi og akkreditering samt et par mindre områder vedrørende mærkning af tekstiler, fodtøj og, som det er sagt, krystalglas, som også er omfattet af markedsovervågningsforordningen. I forhold til det her med akkreditering, som Det Radikale Venstres ordfører spurgte ind til, så sker flytningen af akkrediteringen fra erhvervsfremmeloven til produktloven på en måde, så det ikke får nogen indholdsmæssige konsekvenser for akkrediteringsområdet. Det er bare for at få det sagt herfra, for vi kan jo sagtens uddybe det yderligere også i udvalgsarbejdet, men på indholdssiden skulle det altså ikke få nogen konsekvenser for det område. For det andet indebærer lovforslaget en ændring af lov om sikkerhed til søs. Det primære formål er, at kontrolmyndighederne efter loven ved tilsyn med skibsudstyr, fritidsfartøjer og personlige fartøjer kan anvende produktlovens kontrolbeføjelser i det omfang, de pågældende beføjelser ikke allerede følger af lov om sikkerhed til søs. Det betyder, at Søfartsstyrelsen i forbindelse med udførelse af tilsyn får de samme beføjelser, som Sikkerhedsstyrelsen allerede har i dag. For det tredje vil lovforslaget give erhvervsministeren hjemmel til at fastsætte rammerne om det, der er blevet kaldt små såkaldte ikkestatslige og civile raketter. Jeg tror, der i den sammenhæng blev tilføjet et »jo, jo« fra SF's ordførers side. Det forslag er en opfølgning på anbefalingerne fra en tværministeriel arbejdsgruppe, som blev nedsat tilbage i 2018 af den daværende regering for at adressere de udfordringer, som den manglende regulering af området rejser for både sikkerheden og miljøet. De nærmere regler vil efterfølgende blive fastsat i en bekendtgørelse, og formålet er primært, som det er sagt, at højne sikkerheden på området. Endelig for det fjerde ophæver lovforslaget af ordensmæssige hensyn fristen for udstedelsen af den her første havplan, som jo er på vej. Det er en frist, som desværre ikke kan overholdes, fordi høringen af havplanen er udskudt, med henblik på at planen kan tage hensyn til Miljøministeriets arbejde med eventuel udpegning af nye beskyttede naturområder efter havstrategidirektivet, og det arbejde har altså vist sig mere tidskrævende, end det først var antaget. Så tak for de mange positive bemærkninger fra kollegerne i salen her, og jeg ser frem til den videre behandling af lovforslaget.
Tak til ministeren. Der er ikke nogen korte bemærkninger, og da der ikke er flere, som har bedt om ordet, er forhandlingen sluttet. Jeg foreslår, at lovforslaget henvises til Erhvervsudvalget. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget.
Jeg kigger mig lige lidt rundt i salen efter dels justitsministeren, dels Retsudvalgets medlemmer. Forhandlingen er åbnet. Jeg kan ikke lige se Socialdemokratiets ordfører, så vi tager Venstres ordfører. Hr. Karsten Lauritzen, værsgo.
Tak. Jeg tror, at grunden til, at nogle ordførere ikke var hernede fra starten, var, at mange var fanget i Retsudvalget, så jeg kan berolige dem, der ser med, med, at det ikke er, fordi folk ikke laver noget – de har nok bare ligesom justitsministeren været optaget af andre ting, der også skal passes. Det er dog vigtigt, at vi også får passet det her lovforslag. Det er et vigtigt lovforslag til lov om ændring af lov om undersøgelseskommissioner og retsplejeloven. Den ene del af lovforslaget er den mindst komplicerede, nemlig gennemførelsen af dette såkaldte Jens Peter Christensen-udvalg. Højesteretsdommer Jens Peter Christensen har stået i spidsen for at kigge på nogle justeringer af lov om undersøgelseskommissioner, bl.a. for at få arbejdet til at glide hurtigere. Kommissionerne bliver jo ofte kritiseret for, at det tager meget lang tid og i øvrigt også er meget dyrt. I dette lovforslag gennemfører man nogle forslag, og jeg tror også, der er en enkelt ændring, der handler om regeringen og regeringens støttepartiers forståelsespapir, men det vil jeg lade være op til dem at forklare for det ærede Ting. Jeg vil koncentrere mig om det, jeg betragter som værende det vigtigste i lovforslaget, nemlig gennemførelsen af granskningskommissioner. Det sker jo – det er i virkeligheden ganske historisk – på en sørgelig baggrund, nemlig minksagen, hvor et flertal i Folketinget har et ønske om at få undersøgt den her sag til bunds og finde ud af, hvem der var ansvarlig for de beslutninger, der blev truffet, og om lovgivningen blev overholdt – og ikke bare, om minkene blev slået ihjel på det rigtige faglige grundlag, hvilket jo er én diskussion – eller om beslutningen blev truffet uhjemlet, eller for at sige det mere direkte, på et ikkelovligt, eller for at sige det endnu mere direkte, ulovligt grundlag. Det skal undersøges, og et flertal i Folketinget ønsker også, at det skal undersøges, ikke ved en kommission nedsat af regeringen, som hidtil har været muligheden, men en kommission nedsat af Folketinget, helt konkret ophængt på Udvalget for Forretningsordenen og et granskningsudvalg, som bliver gennemført ved en ændring af forretningsordenen. Så den egentlige lovhjemmel til, at det ikke er regeringerne – det er jo ikke noget nyt; sådan har det hele tiden været – der skal igangsætte undersøgelserne af sig selv eller deres forgængere, men at Folketinget også kan vælge at gøre det, er hovedindholdet i det lovforslag, vi behandler her i dag, og det er ganske fornuftigt, at vi nu får lavet de ændringer, og det støtter vi i Venstre. Det er jo en dagsorden, som man har diskuteret i Folketinget i al den tid, jeg har været med, og det er 13-14 år. Folketinget vil gerne have nogle stærkere redskaber til at lave undersøgelser, og der er blevet udtrykt ønske om at få indført parlamentariske høringer. Det har mit parti ikke være positivt stemt over for – det er der så andre partier der har været – og når vi ikke har været det, handler det jo om, at når man undersøger noget og tager sådan et stort juridisk værktøj op af værktøjskassen, så følger der nogle retssikkerhedsgarantier med for dem, man undersøger. Uanset om ministrene er røde, blå, lilla eller en anden farve, er der retssikkerhed – sådan skal det være for borgere, og sådan skal det også være for ministre, og det skal der i særlig grad være for de embedsmænd, som normalt ikke stiller sig op i offentligheden og forsvarer sig. Så der skal være retssikkerhed og retsgarantier for dem, men det skal ikke være en forhindring for at kunne undersøge ting. Derfor har vi i Venstre været lunkne over for parlamentariske undersøgelser, men vi er meget positive over for det, der foreligger her, og jeg håber, at et bredt flertal i Folketinget vil bakke op om det, for på den måde får man det, som jeg tror vil vise sig at være et effektivt undersøgelsesredskab, hvor man kan komme til bunds i, om loven er blevet overholdt af den regering, der sidder, eller tidligere regeringer, og gøre det på en måde, hvor der også er retssikkerhed og retsgarantier for dem, der skal afhøres, og man kan gøre det med en hastighed, som er noget højere end tidligere og derved også med en omkostning, som bliver noget mindre end tidligere. Så man opnår det samme resultat, nemlig at når man har en sag, man mener er så vigtig, at den skal undersøges af en undersøgelseskommission med en landsdommer i spidsen, så har Folketinget mulighed for at gøre det og er ikke afhængigt af, at regeringen gør det på Folketingets foranledning. Sådan er det i en række andre parlamenter, og nu bliver det også sådan i Danmark, og det tror jeg kommer til at være godt for både nuværende, tidligere og fremtidige regeringer og for Folketinget og for dem, det handler om, nemlig danskerne. Med de ord skal jeg sige, at vi i Venstre støtter forslaget, som det ligger. Vi har nogle spørgsmål til det, og dem vil vi stille i udvalgsbehandlingen.
Tak til Venstres ordfører. Der er ikke nogen korte bemærkninger. Som Venstres ordfører gjorde opmærksom på, er det jo svært for Retsudvalgets medlemmer at være to steder på en gang, og derfor fik vi også sprunget Socialdemokratiets ordfører over, men jeg giver nu ordet til hr. Jeppe Bruus.
Tak for det. Jeg skal beklage, at jeg ikke var her ved starten af behandlingen af det her. Jeg sad simpelt hen som formand for et udvalg et andet sted og fulgte med, men jeg kan forstå, at det lovforslag, der var på før det her, slog ny rekord i hurtig lovbehandling i Folketingssalen, og derfor blev jeg også taget lidt på sengen der. Det beklager jeg. Ikke desto mindre burde det lovforslag, vi nu skal behandle, sådan set også glide forholdsvis nemt gennem behandlingen, al den stund at det var et enigt Folketing, der før jul vedtog det, der var grundlaget for det her lovforslag. Og jeg tænker, og det har jeg i hvert fald hørt fra min gode kollega Karsten Lauritzen fra Venstre, at han ligesom også har gennemgået hovedelementerne i det her lovforslag. Det handler jo i al sin enkelhed om at sikre, at vi nu ændrer lov om undersøgelseskommissioner, så der fremadrettet kan laves de her nye typer af parlamentariske undersøgelser, herunder nedsættes granskningskommissioner. Og som jeg forstod på hr. Karsten Lauritzen, gav han også udtryk for den skepsis, der tidligere også har været fra Venstres side, og som vi deler i Socialdemokratiet, i forhold til hvordan man skal håndtere det her spørgsmål. Ikke desto mindre er det naturligt, at demokratiet udvikler sig. Det er jo ikke en statisk størrelse. Det samme gør sig jo gældende for det arbejde, vi har her i Folketinget: Det er heller ikke statisk; det udvikler sig også. Derfor er det også i demokratiets ånd, at vi løbende kigger på de balancer, der også er mellem en regering og det arbejde, der foregår i Folketinget. Der er det her jo sådan set et udtryk for det. Det er jo sådan set også et udtryk for, at vi i det forståelsespapir, vi lavede, da regeringen trådte til, også forholdt os til det her spørgsmål om at se på, hvordan det fungerer med parlamentariske undersøgelser. Derfor støtter vi naturligvis fra Socialdemokratiets side det lovforslag, som foreligger her.
Tak for det. Der er ikke nogen korte bemærkninger til Socialdemokratiets ordfører, så vi er nået til Dansk Folkepartis ordfører. Hr. Morten Messerschmidt, værsgo.
Tak, formand. Det er en god dag for folkestyret i Danmark. I dag kan vi diskutere det her nye instrument, granskningskommissioner, som forhåbentlig også snart kan vedtages. Det er jo en kendt sag, at regeringen har oprustet sine beføjelser i forskellig grad og på forskellig vis, især siden folketingsvalget. Det gælder i forhold til bemanding, det gælder, i forhold til hvordan man koordinerer arbejdet, og det gælder også, i forhold til at vi taler om en etpartiregering, som tydeligvis agerer langt mere egenrådigt, end man har oplevet det med tidligere regeringer, hvor flere partier har været involveret og skulle høres osv. Derfor er det naturligt, at vi – som den enhed, der ud over at lovgive har det som sin kære beføjelse, måske endda vigtigste beføjelse, at kontrollere regeringen – så følger med og også sørger for at udvikle Folketingets muskler til at kunne sikre, at regeringens medlemmer bevæger sig inden for lovens rammer, og at vi får bedre mulighed for at kunne kigge den udøvende magt over skulderen. Det er præcis det, som det her forslag gør, og som Venstres ordfører rigtigt beretter, er det initieret af en helt konkret sag, men jo ikke begrænset dertil; derimod som en helt ny, bred beføjelse, der altså uden solnedgangsklausul skal gælde for dansk parlamentarisme, som nu får den mulighed. Det er jo, når man læser bemærkningerne igennem, ret tydeligt, at det er et lovforslag, der er skrevet af Justitsministeriet, men som jo altså entydigt kommer til at være på Folketingets side. Hvor almindelige undersøgelseskommissioner jo er et organ, der kan nedsættes af regeringen, og som refererer til regeringen, så bliver granskningskommissioner entydigt Folketingets værktøj. Derfor har vi også, uden at det som sådan skal forstås som kritik – måske snarere lige et enkelt hævet øjenbryn – bemærket, at der jo er ganske mange forsøg, især på side 8 og 9, på at indsnævre, hvad granskningskommissioner så kan og skal bruges til. Det behøver ikke være dårligt. Altså, det kan være godt, hvis man læser det på den måde, at det netop handler om at få en effektiv undersøgelse af, hvad det måtte være, man har sat sig for. Det betyder ikke, at vi er imod, eksempelvis at granskningskommissioner skal arbejde hurtigere end undersøgelseskommissioner. Men det er klart, at det ikke er hastigheden, der er det afgørende, men derimod grundigheden. Vi lægger heller ikke noget umiddelbart negativt i det forsøg på at afgrænse områderne, man kan granske fremadrettet, som værende af almenvigtig betydning. Men det er klart, at man have forskellige opfattelser af, hvad der er almenvigtigt. Er minkerhvervet almenvigtigt? Ja, det vil vi i hvert fald i Dansk Folkeparti mene. Men man kan jo argumentere for begge sider. På samme måde er der en række forsøg fra Justitsministeriets side her på at afgrænse emnefeltet for, hvad der så kan undergives en granskning. Og det læser vi som sagt ikke nødvendigvis negativt. Men netop derfor er det også vigtigt for os at få sagt her i dag under førstebehandlingen, at vi først og fremmest opfatter det sådan, at granskningskommissioner altså bliver Folketingets værktøj til at kontrollere regeringen, og at de her forsøg på at indsnævre emnefeltet for granskningerne mest af alt skal ses med henblik på at få det så præcist og nøjagtigt som muligt, når man nedsætter de her granskningskommissioner, og ikke som et egentligt forsøg på at begrænse Folketingets anvendelse af granskningskommissioner. I Dansk Folkeparti tror vi på, at ikke blot den forestående granskning af minkaffæren vil være vigtig, men at det instrument helt generelt – i forhold til at kunne kigge både denne og fremtidige regeringer efter i kortene – vil kunne blive et godt instrument, som forhåbentlig ikke hverken tidsmæssigt eller økonomisk vil belaste skatteyderne, borgerne, lige så meget, som undersøgelseskommissioner gør. Og vi tror på, at det derfor bliver et opdateret svar på den, hvad kan man sige, opgradering, som den udøvende magt har gennemført de seneste 2 år. Så det er som sagt en god dag for dansk folkestyre. Vi har jo som bekendt ikke minister- eller regeringsstyre i Danmark, men folkestyre, og det manifesterer sig nu ved, at Folketinget får flere muskler at arbejde med. Det glæder vi os over.
Der er en kort bemærkning fra hr. Jeppe Bruus.
Det er egentlig blot et spørgsmål eller en kommentar til det om lovforslagets afgrænsning osv. Jeg skal bare bede ordføreren om at bekræfte, at det her lovforslag en til en er identisk med det, vi lavede i fællesskab i Udvalget for Forretningsordenen før jul.
Ordføreren.
Jeg har ikke varslet nogen ændringsforslag eller noget i den stil. Det, jeg har givet her, er sådan set kun en præcisering af, hvordan vi forstår den her tekst. Så hr. Jeppe Bruus skal ikke tage det som en krigserklæring, men derimod som en udstrakt venskabelig hånd, således at vi som parlamentarikere kan vandre igennem livet og i fællesskab holde øje med den til enhver tid siddende regering. Det føler jeg mig helt forvisset om at hr. Jeppe Bruus er enig med mig i.
Hr. Jeppe Bruus.
Absolut. Der er nok nogle andre, jeg foretrækker at vandre hånd i hånd med gennem livet med, og det er også smukt. Men jeg er sådan set enig i det øvrige. Tak.
Ordføreren.
Jeg tror nu alligevel, at når hr. Jeppe Bruus skal kigge indad, er han forhåbentlig folketingsmedlem før socialdemokrat. Sådan må det jo gælde for os alle sammen. Man kunne jo godt forestille sig, at der en dag – nogle drømmer nok mere om det end andre – igen måtte være en borgerlig regering her i landet. Man kunne også godt forestille sig – det er så en lidt mindre hed drøm – en borgerlig regering uden Dansk Folkeparti. Men hvis vi nu forestiller os den sådan lidt lunkne drøm, kunne det jo godt være, at hr. Jeppe Bruus og jeg dér kunne vandre sammen, og det kunne godt være, at det ikke skulle være hånd i hånd. Der er sikkert stadig værnemidler til den tid.
Tak for det. Der er ikke flere korte bemærkninger. Tak til Dansk Folkepartis ordfører. Den næste ordfører er fra Socialistisk Folkeparti, fru Karina Lorentzen Dehnhardt. Værsgo.
I dag behandler vi noget, som er et lille stykke demokrati, nemlig et nyt redskab i den parlamentariske værktøjskasse, for det her forslag kommer jo til at introducere en helt ny undersøgelsesform, men med samme grad af retssikkerhed og muligheder som en almindelig kommission. Den skal bare kunne arbejde hurtigere, og så er der en helt anden styring fra Folketingets side, for det er Folketinget, der nedsætter de her kommissioner og definerer kommissoriet. I dag er det som bekendt Justitsministeriet, der tager sig af den del. Det synes vi er rigtig godt. Vi var jo selv med til at lave den beretning om granskningskommissionen i Udvalget for Forretningsordenen, som danner baggrunden for forslaget her i dag. Lovforslaget lukker samtidig det hul, at en justitsminister eller en regering alene kan lukke en kommission, bare formålet er sagligt. Vi synes egentlig, det er rimeligt nok, at man spørger Folketinget, inden man lukker en kommission. Og sådan bliver det jo så fremover. Der skal ikke herske nogen tvivl om, at vi især i SF var ærgerlige over Irakkommissionen, som jo blev lukket af en Venstreledet regering. Det er jo ikke sikkert, det var gået anderledes, hvis man havde spurgt Folketinget om det, men det havde dog været mest demokratisk, om man havde gjort det. Vi synes jo stadig væk i SF, at den kommission var vigtig. Med det in mente kan vi bakke forslaget op her i dag.
Tak for det. Der er ikke nogen korte bemærkninger. Tak til SF's ordfører. Kan jeg bede ordføreren om lige at gøre klar til Radikale Venstres ordfører? Tak for det. Hr. Rasmus Helveg Petersen, værsgo.
Tak for det. Tak til de ordførere, der har været på talerstolen, og tak på forhånd til alle Folketingets partier for det her udmærkede lovforslag, som vi fra radikal side ganske længe har ønsket. Vi har altid ønsket os et smidigt og mindre vidtgående værktøj til at undersøge sager, der vedrører regeringens regeringsførelse. Vi synes, det skal være forankret i Folketinget, når man laver den type undersøgelser. Vi kan se i dag, at det tager lang tid, endda meget lang tid, at nedsætte og gennemføre en undersøgelseskommission, og så sker det endda i regi af regeringen, og det synes vi ikke er den rigtige måde at gøre det på. Så vi vil meget gerne med en fremstrakt hånd til f.eks. hr. Morten Messerschmidt og de øvrige ordførere gennemføre det her redskab, der bemyndiger Folketinget til at stå for de her ting. Vi får den her mulighed for at nedsætte granskningskommissioner i forlængelse af debatten om, hvad der skete i starten af coronaepidemien med hensyn til minkene. Det bliver forhåbentlig det undersøgelsesredskab, der fremover skal i brug, når der er forskelligt omkring regeringsførelsen, som Folketinget føler sig kaldet til at undersøge, og det glæder os, at det er forankret i det danske Folketing. Det giver god mening, at Folketinget er udspring for denne type undersøgelser, og det er også parallelt med det, der foregår i andre lande. Vi takker for den almindelige opbakning, der på forhånd er til dette forslag, og glæder os fra radikal side meget til, at det her bliver virkelighed. Tak.
Tak for det. Der er ikke nogen korte bemærkninger. Tak til den radikale ordfører. Den næste ordfører, jeg kan se i salen, er hr. Marcus Knuth.
Tak, formand. Det her lovforslag udmønter den fælles beretning, som Folketinget vedtog i december 2020. Et nyt parlamentarisk instrument kommer nu til verden, et mere fleksibelt og et mindre tungt instrument, men stadig væk i form af en kommission. For langt hen ad vejen ligner granskningskommissionen det almindelige og kendte redskab, en undersøgelseskommission, men en undersøgelseskommission er typisk meget langsomt arbejdende og tager lang tid. Den her såkaldte granskningskommission er hurtigt arbejdende og skal have et kommissorium, der lader sig undersøge inden for 1 år. Det stiller store krav til folketingsmedlemmerne i forhold til begrænsningens kunst, og vi har haft mange drøftelser i Udvalget for Forretningsordenen – min gode kollega fru Mai Mercado har i hvert fald – om vi skulle udvide kommissoriet, efter at det var vedtaget, fordi der kom naturligt interessante vinkler op, som også kunne være interessante. Den anden forskel er selvfølgelig, at redskabet her er forankret i Folketinget og ikke i Justitsministeriet, og det er udtryk for, at Folketinget og folkestyret får en større rolle at spille. Granskningskommissionen får sit ophæng i Folketinget og ikke i Justitsministeriet. Og det er i øvrigt også fornuftigt at få formelt præciseret, at undersøgelseskommissioner – som den foregående ordfører var inde på – ikke kan nedlægges af justitsministeren uden om Folketinget. Reelt vil det i dag afhænge af et flertal i Folketinget, men det er godt at få uformelle processer formaliseret. Lighederne mellem de to redskaber er mange, men det vigtigste er, at begge instrumenter får embedsfolk i tale. Undervejs i drøftelserne om et nyt redskab var der politiske drøftelser om, hvorvidt man kunne bøje principperne i forhold til retssikkerhedsgarantier, når det gjaldt om at få embedsfolk i tale, og der stod vi konservative vagt op om princippet for retssikkerhed hele vejen. Undervejs i arbejdet med beretningen drøftede vi instrumenterne med en række interessenter, herunder Djøf og Dommerforeningen, der gjorde os både klogere og gav anledning til god refleksion i forhold til at bevare de vigtige retsgarantier for embedsværket. Der ser dog også ud til at være en række uafklarede spørgsmål, som blev nævnt på et tidligere møde for Udvalget for Forretningsordenen, men her fra talerstolen er det også vigtigt at præcisere en række af de spørgsmål. Vi er enige i, at behovet for at få konkretiseret forsigtighedsprincippet for granskningskommissioner er præcis det samme som for undersøgelseskommissioner, og spørgsmålet om forsigtighedsprincippet er meget, meget vigtigt for os konservative. Så vi ser frem til, at den første granskningskommission bliver nedsat om lidt. Den indeholder en meget skarpt afgrænset problemstilling, som knytter sig til regeringens beslutning om at slå alle mink i Danmark ihjel og om lovligheden, eller rettere ulovligheden, bag denne beslutning. Og konstaterer granskningskommission, at der er begået lovbrud, forventer vi selvfølgelig, at udkommet af kommissionen bliver en rigsretssag præcis ligesom den rigsretssag, som vi har skullet stemme om i januar måned. Kort sagt: Der er lige standarder for alle. Det glæder mig, at det er et enigt Folketing, der i dag bakker det her lovforslag op. På et tidspunkt frygtede vi, at det blandt de røde partier kun ville være Radikale Venstre, der støttede op, men da der så var et flertal, valgte SF, Enhedslisten og til sidst Socialdemokratiet også at bakke op om aftalen. Det er jo rigtig, rigtig godt. Men hvis det er sådan, at det i historien hedder sig, at det var et enigt Folketing, der indførte det her nye parlamentariske redskab, så håber jeg, at vi husker kronologien: at det var Radikale Venstre, der var med til at skabe flertallet, og derefter rykkede det hele sig. Så særlig tak til Radikale Venstre for deres rolle i arbejdet med den nye undersøgelsesform. Det Konservative Folkeparti støtter lovforslaget.
Tak for det. Der er en kort bemærkning fra hr. Rasmus Helveg Petersen.
Jeg vil gerne takke ordføreren for de venlige ord, men det er jo netop et enigt Folketing, der gennemfører det her. Og det er det vigtigste for os – det er såmænd ikke, hvem æren tilkommer, men mere, at vi får et effektivt og grundigt redskab. Så jeg takker for de venlige ord, men jeg må dele dem med det samlede Folketing.
Ordføreren.
Det er selvfølgelig en god pointe, men kronologien er dog værd lige at nævne, synes vi i hvert fald herfra. Så tak igen til Radikale Venstre.
Hr. Rasmus Helveg Petersen.
Jamen også tak for det, og jeg håber, at vi kan bruge redskabet sammen i den gode ånd, det er blevet udviklet i, nemlig som et redskab til at varetage vores kontrol med den til enhver tid siddende regering.
Ordføreren.
Jamen jeg ville sige tak, men jeg tror, at vi har takket hinanden nok.
Så er der en kort bemærkning fra hr. Jeppe Bruus.
Jeg ved egentlig ikke, hvorfor den der kronologi er vigtig. Jeg synes jo sådan set, at vi har haft et godt og konstruktivt stykke arbejde, også med den konservative kollega Mai Mercado, og det er jo klart, at der er diskussioner i sådan en sammenhæng. Der er jo mange ting i det her, som er gode, bl.a. at man ikke kan få en gentagelse af det, som den daværende borgerlige regering gjorde, altså at man så bare nedlægger en kommission, fordi man er uenig i indholdet, sådan som man gjorde med krigskommissionen, og sådan kunne vi jo blive ved med den slags bemærkninger. Jeg glæder mig nu over, at vi faktisk kan have et Folketing, hvor vi, til trods for at det suser lidt om ørerne en gang imellem, også kan samarbejde og snakke os frem til fælles løsninger, og det bør da trods alt være det centrale.
Ordføreren.
Jeg er ikke helt sikker på, om der var et spørgsmål. Men jeg synes nu stadig væk, at det var værd at notere, at det var, lad os sige Radikale Venstre, der så at sige blev tungen på vægtskålen, der gjorde, at der var et flertal, hvorefter vi selvfølgelig er glade for, at det er et enigt Folketing, der har bakket om det her. Det er jo alt andet lige det vigtigste. Det er jeg enig i.
Tak for det. Så er der ikke flere korte bemærkninger. Tak til Det Konservative Folkepartis ordfører. Den næste ordfører er fra Nye Borgerlige, og det er hr. Peter Seier Christensen. Værsgo.
Tak. Vi støtter også lovforslaget i Nye Borgerlige. Der er flere af de tidligere ordførere, der har beskrevet, hvad det indeholder, herunder den væsentligste del, som er den her nye undersøgelsesform, granskningskommissionen, og vi er rigtig glade for, at det er en mulighed, som nu bliver manifesteret her i lovgivningen på basis af den aftale, vi lavede før jul. Vi ser også rigtig meget frem til den første granskningskommission, som nu er i støbeskeen, og som kommer til at handle om minksagen, minkskandalen, så vi kan få det belyst. Tak.
Tak til Nye Borgerliges ordfører, og kan jeg bede ordføreren om lige at gøre klar til Liberal Alliances ordfører? Hr. Ole Birk Olesen, værsgo.
Tak for det. Dette lovforslag handler om at indføre muligheden for såkaldte granskningskommissioner, som modsat undersøgelseskommissioner har tre store fordele. Undersøgelseskommissioner er typisk meget dyre, undersøgelseskommissioner er typisk meget langvarige, og undersøgelseskommissioner har deres forankring i regeringsapparatet. Granskningskommissionen har vi en forventning om kan gennemføres billigere, hurtigere og med forankring i Folketinget, og det er årsagen til, at vi gerne vil indføre denne mulighed for at undersøge regeringers virke, som jo er nødvendig i et demokrati. Folketinget er jo det lovgivende organ i Danmark, og sådan er det i et demokrati som det danske. Regeringen er den udøvende magt, og med jævne mellemrum kan der være et behov for, at Folketinget gennemfører en undersøgelse af regeringens måde at forvalte den udøvende magt på, med henblik på enten bare at blive klogere eller også subsidiært eller efterfølgende at statuere et eksempel, ved at man drager konsekvenser for regeringen af det, som undersøgelsen viser, og det er til det formål, vi her opretter muligheden for granskningsundersøgelser. Det er jo aktuelt bundet op på behovet for at granske og eventuelt bagefter effektuere konsekvenser som følge af regeringens minkskandale, hvor man, til trods for at man havde en mangelfuld faglig ballast til det, valgte at slå et landbrugserhverv ned og ihjel og lukke det, inden Folketinget havde givet sit tilsagn til det, altså uden at have et lovgrundlag for at gøre det. Det er den største skandale, jeg kan huske i dansk politik, den overstiger langt andre, der har været undersøgt af rigsretter og undersøgelseskommissioner, og det skulle undre mig meget, når vi nedsætter en undersøgelse af det her, om den undersøgelse ikke når frem til, at der er tale om en hidtil helt uset skandale. Og det, som vi har fordelen af her, er, at vi nu kan forvente, at vi i løbet af et års tid kan få en klarlægning af, hvad der foregik i de uger, hvor regeringen besluttede at slå minkerhvervet ihjel, og den mangel på lovhjemmel, der var til det. Så vil vi også kunne gøre det, som vi her i Folketinget har gjort for ikke så mange uger siden, hvor en undersøgelseskommission sagde, at fru Inger Støjberg, den daværende udlændinge- og integrationsminister, havde administreret ulovligt, hvor Folketinget traf den beslutning, at der så måtte igangsættes en rigsretssag. På samme måde vil de beslutninger, som er blevet truffet af regeringens Koordinationsudvalg med statsministeren i spidsen i minkskandalen, kunne resultere i efter granskningsundersøgelsen, at Folketinget, hvis der ellers er den samme sans for retfærdighed, så beslutter, at der også skal nedsættes en rigsretssag mod statsministeren i minkskandalen. Men det forudsætter selvfølgelig, at granskningsundersøgelsen viser, hvad vi forventer at den vil vise, og det er det, som jeg forventer, og det er også derfor, jeg glæder mig over, at Folketinget nu har den her mulighed for at iværksætte en granskningsundersøgelse.
Tak for det. Der er ikke nogen korte bemærkninger til Liberal Alliances ordfører. Så er vi igennem ordførerrækken, og den næste, der får ordet, er justitsministeren.
Tak for de faldne bemærkninger. Folketinget har en række opgaver, og de vigtigste er jo de to at føre kontrol med regeringen og lave reguleringen. Og det her handler om at styrke Folketingets muligheder for at kunne udføre sin kontrol med regeringen. Jeg er glad for, at de regler, der lægges op til om de nye granskningskommissioner, i vidt omfang svarer til de regler, som gælder for undersøgelseskommissioner, herunder med hensyn til uafhængighed og de involveredes retssikkerhed. Jeg synes også, det er godt, at Folketinget med den her regulering får mulighed for at nedsætte granskningskommissioner, herunder jo at udarbejde det kommissorie, der skal undersøges efter, at udpege medlemmerne og modtage den beretning, som kommer ud i den sidste ende. Et af de elementer, som er spændende, og som det bliver spændende at se forløbet af, er det her med, at arbejdet skal kunne afsluttes inden for 12 måneder, som jo har været et af problemerne ved undersøgelseskommissioner, altså den lange tid, som der alt andet lige er medgået til undersøgelseskommissioner. Det kræver betydelig selvdisciplin af dem, som skal formulere kommissoriet, at sikre, at det kommer til at lykkes. Hvis man imidlertid kan lykkes med det, tror jeg, at granskningskommissioner vil kunne risikere, på den gode måde, at blive et overordentlig relevant undersøgelsesinstrument. Tak.
Der er en kort bemærkning. Hr. Karsten Lauritzen.
Tak. Jeg skal bare spørge justitsministeren om noget. Det, man laver her, er jo en tvilling til de regler, der gælder om lov om undersøgelseskommissioner, og det vil sige de principper, der regulerer det. Og noget af det, der er beskrevet i bemærkningerne, er jo, at der ikke er tiltænkt eller efter justitsministerens opfattelse tale om nogen ny praksis eller fortolkning eller noget som helst andet. Der er skrevet noget mere tekst, end der står i den nuværende lov om undersøgelseskommissioner, og det giver god mening, men den her tekst indeholder ikke en udvidelse eller indskrænkelse af nogen af de principper, der regulerer, hvad en undersøgelseskommission skal undersøge. Det var spørgsmålet.
Ministeren.
Det, som vi har bestræbt os på i konciperingen af lovforslaget, er præcis at tage den beretning, der er lavet fra Folketinget omkring det her, og implementere den og i forhold til de elementer, som ikke er nævnt, hverken at lægge til eller trække fra.
Tak for det. Der er ikke flere korte bemærkninger. Tak til justitsministeren. Da der ikke er flere, som har bedt om ordet, er forhandlingen sluttet. Jeg foreslår, at lovforslaget henvises til Udvalget for Forretningsordenen. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget.
Forhandlingen er åbnet, og den første, der får ordet, er ordføreren for Socialdemokratiet, hr. Rasmus Horn Langhoff.
Tak for det. Det er i virkeligheden fire forslag, der bliver behandlet under det her punkt, og selv om det måske umiddelbart kan virke som nogle mindre og tekniske justeringer, vil jeg alligevel gerne lige slå et slag for et par af de her nye tiltag. Personer fra Færøerne og fra Grønland, der midlertidigt opholder sig i Danmark, får adgang til vederlagsfri akut og fortsat sygehusbehandling. Som reglerne er i dag, er det sådan, at personer fra Grønland og Færøerne på midlertidigt ophold kun har ret til vederlagsfri akutbehandling, mens de altså skal opkræves betaling for det, der kaldes fortsat sygehusbehandling. Vedtager vi det her lovforslag, sikrer vi altså personer fra Færøerne og Grønland samme adgang til akut og fortsat sygehusbehandling under midlertidigt ophold i Danmark, som herboende personer har under midlertidigt ophold på Færøerne og i Grønland. Det må være et sundt princip. Jeg er også glad for, at vi med lovforslaget her indfører mulighed for mellemkommunal refusion, når det gælder socialtandpleje, altså sådan at den ordning, vi etablerede sidste år, med gratis tandpleje til socialt udsatte, skal gøre op med et af de mest synlige eksempler på ulighed i sundhed, nemlig vores tandsundhed. Men der er den hage ved det nuværende forslag, at man skal behandles i opholdskommunen, og det kan altså give udfordringer for hjemløse, men når det bliver muligt for kommuner at lave refusion, slipper de hjemløse for at tænke på kommunegrænser. Vi sætter med andre ord dem, som hele loven var tiltænkt, i centrum. Det er også et rigtig fornuftigt og godt princip. Med forslaget om mellemkommunal refusion for udgifter til færdigbehandlede patienter og patienter, der er indlagt på et hospice, sikrer vi også, at den nuværende betalingsordning mellem kommunerne fastholdes. Og endelig opdaterer vi sundhedslovens territorialbestemmelser om Færøerne, så den afspejler, at Færøerne har hjemtaget nogle områder på sundhedsområdet. Der er altså tale om fire gode og fornuftige og rimelige forslag, som Socialdemokratiet naturligvis kan støtte. Jeg skylder også her til sidst at sige, at jeg har lovet at hilse fra Det Radikale Venstre, som var forhindret i at sende en ordfører, og sige, at de altså også bakker op om det her lovforslag.
Tak til Socialdemokratiets ordfører. Der er ikke nogen korte bemærkninger. Og så bliver der både taget mundbind på og sprittet af – det er så fint; det er jo sundhedsordførere, der er til stede i salen! Så er det hr. Christoffer Aagaard Melson fra Venstre. Værsgo.
Tak for det. Lovforslaget, som vi behandler i dag, er delt op i fire elementer. Den første del af lovforslaget handler om, at personer fra Færøerne og Grønland skal have samme adgang til akut og fortsat sygehusbehandling under midlertidigt ophold i Danmark, som danskere har under midlertidigt ophold på Færøerne og i Grønland. I denne del af lovforslaget sikrer vi, at der skabes så ensartede regler som muligt i forhold til adgang til sygehusbehandling for rigsfællesskabets borgere under midlertidigt ophold i rigsfællesskabet. I Venstre mener vi, det er positivt, at vi får lavet ens regler på det her område. Personer fra Færøerne og Grønland under midlertidigt ophold i Danmark skal ikke stilles dårligere end herboende personer under midlertidigt ophold på Færøerne og i Grønland. Derfor er det vigtigt, at vi sikrer, at grønlændere og færinger ikke længere risikerer at blive ramt af krav om betaling i forbindelse med sygehusbehandling i Danmark. I dag behandler vi også et andet element vedrørende rigsfællesskabet. I fjerde del af forslaget sikres det, at der skabes en overensstemmelse mellem den danske og den færøske sundhedslovgivning. Med ændringen kan Færøernes hjemmestyre selv fastsætte regler om sundhedsvæsenets opgaver, ydelser og administration. Det mener vi i Venstre er positivt, da Færøerne selv skal have mulighed for at sætte rammerne for deres sundhedsvæsen. De to næste dele af lovforslaget omhandler mellemkommunal refusion. I den forbindelse foreslås det, at bopælsregionen eller staten fremover sender regningen for udgifter til færdigbehandlede patienter og patienter, der er indlagt på et hospice, til bopælskommunen. Efterfølgende har bopælskommunen mulighed for mellemkommunal refusion. Den ændring sker som følge af aftalen om udligningsreformen, som Venstre er en del af. Vi ser derfor gerne, at denne ændring implementeres, da der i den forbindelse bliver skabt ensartethed på området, og herved bliver der ikke ændret på, hvilken kommune der har betalingsforpligtelsen. Der skabes med lovforslaget samtidig hjemmel til mellemkommunal refusion for udgifter til socialtandpleje til socialt udsatte borgere, når en anden kommune end bopælskommunen tilbyder tandpleje til borgeren. I Venstre værner vi om det frie valg, også når det gælder valg af tandpleje. Borgerne skal selv have mulighed for at vælge, hvor de ønsker at gå til tandpleje, uden at de skal bekymre sig om kommunegrænserne. Det gælder også vores mest udsatte borgere. Vi mener derfor, at det er vigtigt, at det ikke er en hindring for borgerne at opholde sig i en anden kommune end bopælskommunen. Afslutningsvis skal jeg hilse fra hr. Edmund Joensen og Sambandspartiet. Her glæder man sig over, at der skabes ensartede regler for rigsfællesskabets borgere under midlertidigt ophold i forhold til adgang til sygehusbehandling i rigsfællesskabet. Sambandspartiet støtter dermed lovforslaget. Med disse ord støtter Venstre også lovforslaget som fremlagt. Tak for ordet.
Tak for det. Der er ikke nogen korte bemærkninger til Venstres ordfører. Den næste ordfører er fra Dansk Folkeparti, fru Liselott Blixt.
Det er så fantastisk med sådan et forslag, når man kommer som nummer tre, efter de to første ordfører har gennemgået alle fire ting meget nøje, så det behøver jeg ikke. Så jeg kan måske sådan tage fat i noget af det bagvedliggende, for i Dansk Folkeparti var vi med – og jeg var ordfører – da vi i 2019 ændrede sundhedsloven for akut og fortsat sygehusbehandling. Det gjorde man nemlig, på grund af at man i 2016 i regionerne havde opgjort, at det kostede 428 mio. kr. at behandle udenlandske borgere på de danske sygehuse. Det var altså penge, som vi godt selv kunne bruge i vores sundhedsvæsen, som i forvejen både dengang og nu havde svært ved at prioritere midler. Derfor stillede Dansk Folkeparti et forslag, da vi sad og forhandlede finanslov med den forrige regering, og vi var helt enige med regeringen om, at det her måtte vi gøre noget ved. Der var nogle regioner, der var gode til at få skrabet pengene ind, mens der var andre, der ikke var så dygtige til det. Det her var et lovforslag, som indebar, at regionerne kunne opkræve betaling fra personer, som midlertidigt opholdt sig i Danmark. Men det har så vist sig, at man åbenbart glemte Grønland og Færøerne. Det blev der så gjort opmærksom på, altså at man lige pludselig havde en bestemmelse, der sagde, at man skal og ikke bare kan opkræve betaling for fortsat sygehusbehandling, og det vil sige, at der var nogen fra Grønland og Færøerne, der kom i klemme. Det er noget af det, som den her lovgivning nu retter op på, plus nogle af de andre ting, de andre har været inde på. Men når vi så taler om, hvad vores sundhedsvæsen begiver sig ud i, så er jeg da ret ked af, at jeg hverken ser Enhedslisten eller Radikale Venstre, som i går mente, at vi skulle tage borgere til landet for at yde dem en behandling som abort, som vi så skulle betale. For jeg ville da godt have spurgt de ordførere, hvad vi skulle gøre med andre landes kvinder, som ikke kan få en abort i deres hjemland. Altså, Malta forbyder abort, og vi ved, at der er lande som Spanien og Portugal, som kun yder abort, hvis det ellers ville gå ud over kvinders fysiske eller psykiske tilstand . Og i forhold til det tilbud tænker jeg: Hold da op, hvor vi så skulle begynde at behandle rigtig mange borgere fra andre lande. Det er en skam, at de kvinder ikke kan få den ret, som vi andre har i Danmark, men det gør jo ikke, at vi i Danmark skal bruge vores borgeres hårdt tjente penge på det; penge, som vi giver til vores sundhedsvæsen, og som vi faktisk godt kunne bruge flere af til at behandle mange andre. Så jeg er glad for, at vi fik lavet loven dengang. Jeg håber, at regionerne bliver bedre til at skrabe pengene sammen, og jeg er glad for, at vi nu retter op på det, så grønlændere og færinger selvfølgelig også kan blive behandlet, når de opholder sig i Danmark. Så vi støtter forslaget.
Tak til ordføreren. Den næste ordfører er fru Karina Lorentzen Dehnhardt fra SF. Værsgo.
Tak. Vi er i SF rigtig glade for, at borgere fra rigsfællesskabet nu igen får mulighed for at blive behandlet gratis på et dansk sygehus ved både akut og fortsat sygehusbehandling. Det skal selvfølgelig være sådan, at personer fra Færøerne og Grønland skal have de samme rettigheder i forhold til sygehusbehandling i Danmark, som danskere har i de to lande. Vi noterer os dog også, at høringssvarene nævner nogle kendte udfordringer på lovområdet. For opkrævning af betaling for udenlandske patienter har angiveligt medført en hel del bureaukrati. Det er en både kompliceret og meget ressourcekrævende proces at afgrænse, hvilke patienter der skal opkræves betaling for. Midlet bør stemme overens med målet, og vi skal derfor være sikre på, at omkostningerne i form af øget bureaukrati og administration ikke overstiger omkostningerne ved at sikre mennesker nødvendig behandling. Sidst, men ikke mindst, vil jeg også fremhæve lovforslagets del vedrørende mellemkommunal refusion for socialtandpleje. Som Rådet for Socialt Udsatte pointerer, er det, for at socialtandpleje kan blive en succes, helt afgørende, at målgruppen kan få behandling der, hvor de mest socialt udsatte borgere opholder sig. Så opsummerende vil jeg sige, at SF stemmer for lovforslaget. Tak for ordet.
Tak for det. Så skal der lige sprittes af, og så vil jeg benytte lejligheden til at se, hvem der er til stede. Enhedslisten er ikke til stede, Konservative er heller ikke til stede, Nye Borgerlige er heller ikke til stede, og Liberal Alliance er her heller ikke. Så går vi over til fru Aaja Chemnitz Larsen, IA, som er til stede, og som nu har ordet. Værsgo.
Tak for ordet, og tak til regeringen for lovforslaget. Selv om lovændringen kan synes lille, er det for os i Grønland et rigtig vigtigt lovforslag, som sikrer adgang til fortsat vederlagsfri sygehusbehandling. Så tak til regeringen for at prioritere dette lovforslag. Vi er enige med regeringen i behovet for at ensarte forholdene i rigsfællesskabet og sikre tryghed for folk fra Grønland på midlertidigt ophold i Danmark. Ændringen af sundhedsloven i 2019 fik den utilsigtede konsekvens, at personer fra Grønland og Færøerne under midlertidigt ophold blev stillet ringere end danske personer på midlertidigt ophold i Grønland og på Færøerne. Lovforslaget er derfor særlig vigtigt for de mange besøgende borgere fra enten Færøerne eller Grønland, hvis de under deres besøg i Danmark går hen og bliver syge. De kan, som forholdene er i dag, ende med en regning for fortsat sygehusbehandling. Det er en regning, man ikke ville få, hvis man var dansk besøgende i Grønland. Som regeringen bemærker, var det ikke hensigten med sundhedsloven i 2019. Jeg vil sige, at det ikke er første gang, Grønland og Færøerne er blevet glemt, desværre. Derfor sikres det også med denne lovændring, at alle rigsfællesskabets borgere får samme adgang til vederlagsfri akut og fortsat sygehusbehandling under et midlertidigt ophold. Den ændring ser Inuit Ataqatigiit meget positivt på. Vi vil også gerne i en lille bemærkning sige, at vi er rigtig glade for det samarbejde, der er mellem Grønland og Danmark i den nuværende covid-19-situation. Det skaber rigtig meget tryghed i Grønland, at man kan samarbejde både om vacciner og sygehuspladser, hvis der skulle være brug for det, eller andet. Så det er vi rigtig glade for. Vi vil gerne bede Sundhedsudvalget om at tage Grønlandsudvalget og Færøudvalget med på råd, når lovforslaget bliver behandlet i udvalget. Uden yderligere bemærkninger vil jeg takke for lovforslaget, som vi bakker op om. Qujanaq, tak for ordet.
Tak til ordføreren. Så er der ikke flere af de ordførere, der er til stede, som har bedt om ordet, heller ikke i anden omgang, og derfor går vi over til sundhedsministeren. Værsgo til sundhedsministeren.
Tak for det, formand, og mange tak for bemærkningerne fra Folketingets partier og den positive modtagelse, det her lovforslag har fået. Det glæder mig virkelig, at så mange kan støtte op om det her lovforslag. Det er simpelt hen vigtigt ikke bare for hele Folketinget, men i hvert fald også for de danskere, færinger og grønlændere, der gør det, vi opfordrer til, nemlig interagerer med hinanden og besøger hinandens lande på forskellige måder, at de har lige adgang til og lige vilkår for akut sygehusbehandling og det, der er i lovforslaget kaldes fortsat sygehusbehandling, i hele vores rigsfællesskab. Personer fra Færøerne og Grønland har i dag adgang til vederlagsfri akut sygehusbehandling, og med det her lovforslag sikres det, at de også har vederlagsfri adgang til fortsat sygehusbehandling. Der er tale om behandling, der typisk ydes i forlængelse af den akutte sygehusbehandling. Personer fra Færøerne og Grønland vil således få samme adgang til sygehusbehandling under midlertidige ophold i Danmark, som herboende personer har under midlertidige ophold på Færøerne og i Grønland. Så det er altså en ligestilling, kan man sige, som vi også indfører der. Bopælskommunen afholder udgifter forbundet med tilbud om socialtandpleje. Det har vist sig at være en udfordring, for målgruppen for socialtandplejen er jo de mest socialt udsatte borgere, herunder selvfølgelig også hjemløse. Og vi ved, at de ofte flytter mellem kommuner. For at socialtandplejen kan virke efter hensigten, er det vigtigt, at socialt udsatte borgere kan få behandling der, hvor de opholder sig. Med lovforslaget sikres der hjemmel til, at en anden kommune end bopælskommunen kan få refusion fra bopælskommunen, hvis der ydes den her socialtandpleje. Og som følge af udligningsreformen er oplysninger om betalingskommune jo som bekendt afskaffet i selve udligningssystemet, så det ikke længere er et krav, at betalingskommunen registreres i CPR. Bopælsregionen eller staten vil derfor fremover sende regningen for udgifter til færdigbehandlede patienter og patienter, der er indlagt på et hospice, til bopælskommunen. Med lovforslaget får bopælskommunen ret til mellemkommunal refusion. Det betyder, at den kommune, der har handlepligten til at sikre et tilbud til den færdigbehandlede patient, der fortsat opholder sig på et sygehus, også er den kommune, der betaler for patientens fortsatte sygehusophold. Endelig foreslås det med lovforslaget at opdatere sundhedslovens territorialbestemmelse for Færøerne. De foreslåede ændringer medfører i praksis ikke nogen ændring af retstilstanden. De skal sikre overensstemmelse mellem den danske og den færøske sundhedslovgivning. Så med de ord tak til Folketinget for opbakningen. Jeg ser frem til udvalgsbehandlingen i de udvalg, der nu vil blande sig og involvere sig i det her arbejde, og jeg vil naturligvis stå til rådighed og svare på alle de spørgsmål og uddybe de enkeltelementer i lovforslaget, som der måtte være behov for. Tak.
Så siger vi tak til sundhedsministeren. Da der ikke er flere, der har bedt om ordet, er forhandlingen sluttet. Jeg foreslår, at lovforslaget henvises til Sundhedsudvalget. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget.
Der er ikke mere at foretage i dette møde. Folketingets næste møde afholdes i morgen, onsdag den 10. marts 2021, kl. 13.00. Jeg henviser til den dagsorden, der fremgår af Folketingets hjemmeside.