Poštovani predsjedniče Sabora, u ime kluba Živog zida i SNAGA-e tražim stanku kako bih govorio o političkoj trgovini i korupciji tijekom izbora za novog ravnatelja HRT-a.
Zastupnik Maras.
Hvala lijepa. Tražim stanku u ime kluba da progovorimo malo o zabrinjavajućem trendu nasilja i netolerancije u RH.
Zastupnik Klarić.
Tražim stanku ispred HDZ-a vezano za zbrinjavanje opasnog otpada u DINA petrokemiji na Krku.
Zastupnik Hrelja.
Poštovani gospodine predsjedniče, u ime kluba HNS-a i HSU-a tražim stanku od 10 minuta da bih nešto rekao o ponovnom izostanku usklađivanja mirovina. Hvala lijepa.
Zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Ispred kluba MOST-a 10 minuta stanku po pitanju demografske slike u brdsko-planinskim područjima. Hvala lijepa.
Zastupnik Milošević.
U ime kluba SDSS-a tražim stanku o stajalištu RH o ljudskim pravima u Vijeću Europe, Vijeću EU.
Zastupnik Hrg.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Tražim stanku po pitanju stanja u vatrogastvu i aktivnosti na terenu glavnog vatrogasnog zapovjednika u ime kluba HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a.
Ako nema drugih zainteresiranih, određujem stanku od 10 minuta. Hvala. STANKA U 9,35 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,45 SATI]] Nastavljamo sa radom. Prvi klub koji se javio za stanku je klub Živog zida, SNAGA-e. U njihovo ime govorit će zastupnik Branimir Bunjac, izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče Sabora. Prošli petak prilikom izbora ravnatelja HRT-a svjedočili smo rijetko viđenom slučaju političke trgovine, poslušništva i posljedično tome korupcije koja na neki način je simptomatična za naše društvo u cjelini. Naime, čitajući izjavu zastupnika HDZ-a Zlatana Hasanbegovića, inače člana predsjedništva te stranke on tvrdi da su zastupnici tek u petak saznali tko je kandidat za ravnatelja, da je to bio Kazimir Bačić. Ali da im pritom nitko nije rekao zbog kojeg razloga je on podesan da bude ravnatelj, odnosno zbog kojeg razloga bivši ravnatelj nije više dobar za tu funkciju. On kaže, citiram, saznao sam to kad i svi hrvatski građani. Onda su nam pola sata prije glasovanja u Saboru na Klubu zastupnika HDZ-a službeno rekli da je Bačić naš kandidat. Između ostaloga tvrdi da se zastupnicama HDZ-a reklo da se mora glasati jer se tako oduvijek radilo. Znači tako se oduvijek radilo. Što se tiče stranke MOST koja je također podržala novog ravnatelja HRT-a oni također tvrde da prije petka nisu znali tko je kandidat za ravnatelja HRT-a ali su pristali trgovati sa HDZ-om na način da će oni za njega dići ruke ako se daju jamstva da se pretplata smanji na 65 kuna. Imamo li mi pravo saznati kao i sva javnost o kakvim se jamstvima radi i koji su rokovi za provedbu tih jamstava. Ja ovdje želim napomenuti da se HRT ne financira proračunskim novcem. Znači, HRT se financira HRT pristojbom i reklamama i saborski zastupnici nemaju pravo odlučivati u ime svih hrvatskih građana. Znači dvije stranke odlučivati o tome na koji način će se birati ravnatelj i na koji način će se, dakle određivati iznos pretplate. O tome bi trebali odlučivati sve stranke i ta televizija bi morala biti javna televizija kao što ime govori, a ne politička televizija. Na kraju smo dobili ravnatelja koji je kao što ste vidjeli u životopisu podnio nevjerodostojan dokaz da poznaje jedan strani jezik iza kojega sada po medijima idu priče da mu je kvalifikacija bila to što je on zet Ksenije Urličić. Znači mi smo birali zeta. Je li to točno? Ja vas molim da to demantirate. I što se na kraju dogodilo? Iako zastupnici, dakle nisu znali za koga glasuju, uopće nisu znali o čemu je riječ, oni su svi poslušno dignuli ruke i glasali. Što možemo iz toga zaključiti? Iz toga možemo zaključiti da u strankama, najvećim strankama u Hrvatskoj imamo poslušnike. Imamo poslušnike koji tako u stvari ne vladaju samo HRT-om nego vladaju čitavom Hrvatskom. Oni su sad to na najbjelodaniji način mogući pokazali. Znači u Hrvatskoj se na stranačke liste u nadzorne i upravne odbore javnih tvrtki i ustanova postavljaju poslušnici koji dižu ruke, a da pritom ne znaju za što glasaju, niti što prigovaraju, niti se bune. Šef je rekao da se digne ruka i ruka se diže, a radi se ponavljam još jednom o interesu svih građana i radi se o stručnim pozicijama. Ne radi se o političkim funkcijama, nego o stručnim pozicijama. S obzirom na to nije ni čudo da imamo krizu upravljanja u Hrvatskoj na svim razinama, da nam je stanje u društvu takvo kakvo je, da diploma, stručnost više ne znači ništa. Važan je dakle politički dogovor, važno je izabrati nekoga ispod stola. Trebamo li se onda čuditi da mladi obrazovani ljudi napuštaju zemlju i da svi mediji upozoravaju na izrazito visok stupanj korupcije u hrvatskome društvu. Iz toga razloga ukoliko doista želimo dobro svojoj državi ovakav trend moramo pod hitno promijeniti. Izbor ravnatelja na bilo koju poziciju, a posebno na tako osjetljivu kao što je položaj ravnatelja Hrvatske radiotelevizije mora biti transparentniji i mora biti, dakle podložan stručnoj ocjeni, a ne dakle političkoj podobnosti. Hvala lijepa.
Klub zastupnika SDP-a također se javio za stanku. U njihovo ime govorit će zastupnik Ranko Ostojić.
Štovani gospodine predsjedniče, štovane kolegice i kolege zastupnici. Danas je nulti dan tolerancije prema diskriminaciji. Mislim da Hrvatska s obzirom na recentne događaje može reći da ga je zaista obilježila već mjesecima, tjednima itd. sa događajima kojima svjedočimo od napada na klub „Super super“, napad na ljude u Zagrebu zbog beogradskih tablica, napad na poznatog glumca u Dubrovniku zbog boje kože, profaštističkom maršu crnokošuljaša u Zagrebu, foto montažom fotografije potpredsjednice ovog Doma radi kojeg je morala zatražiti policijsku zaštitu, naljepnice u kojima se vješaju obitelji samo iz razloga što su srpske nacionalnosti, mlaćenja azilanata, 25% više ubojstava u ovoj državi. To su razlozi zašto mislim da ovaj Dom koji očito ne smije šutit, ako već svi drugi šute. Istovremeno ministar vanjskih i europskih poslova i potpredsjednik Vlade svojom jednostranom i samoinicijativnom odlukom napravio radikalan zaokret u hrvatskoj vanjskoj politici i to upravo na području ljudskih prava. Napravio je to bez znanja građana, bez znanja građana ove zemlje. I ovim činom ministra Stiera narušen je konsenzus koji je postojao u hrvatskoj vanjskoj politici na području ljudskih prava, sve ono radi čega smo i postali punopravna članica EU. Pozivanje na demokršćanske vrijednosti radi zaokreta ovog tipa potpuno je neutemeljeno. Znamo da cijeli niz država u EU na čijem čelu su demokršćanske vlade podržava reproduktivna prava žena, pravo na reproduktivno zdravlje žena, prava istospolnih zajednica, rodnu ravnopravnost. Demokršćanin ne zabranjuju ženama pobačaj, ne negiraju prava istospolnih zajednica, a vi kolege iz HDZ-a upravo to radite. Stoga slobodno odlučivanje o vlastitom tijelu je pravo svake žene. Podržite nizozemsku inicijativu, ona odlučuje, ona je zamjena za Trumpovo ukidanje pomoći u nerazvijenim zemljama upravo ženama da odlučuju o svom vlastitom tijelu. HDZ, MOST, desnica pokušavaju to pravo ukinuti, međutim ovim putem im poručujem da u tome neće uspjeti. Ja pozivam sve građanke i građane da dignu svoj glas i da kažu u kakvom društvu žele živjeti, da ne spuste glavu, ne gledaju eroziju svojih prava i civilizacijskih postignuća koje smo dostigli na području ljudskih prava u ovoj našoj zemlji. Premijer Plenković također nije se ogradio od izjava i stavova svog ministra vanjskih i europskih poslova, njegovog savjetnika Ladislava Ivčića pa zaključujem da Vlada ne samo da šuti, već promovira netrpeljivost i ne čini ništa kako bi spriječila poruke mržnje. Dok sam vodio MUP nisam dopuštao crnokošuljašima marširanje po Zagrebu, radio sam to sukladno zakonu i ono šta ministar ima pravo i treba napraviti i takvi marševi zaista nisu ono što je u duhu standarda postignutih u ovoj zemlji. Mi ne možemo čekati da se nekoga ubije da bi vlast ili institucije reagirale. Koja se onda poruka šalje svima onima u Hrvatskoj, posebno nasilnicima. Idite, radite šta god vas je volja, nema šanse da će vas netko sankcionirati, mi žmirimo na to, čak dapače izgleda da je tako nešto i poželjno. Tolerirate nasilnike i fašiste, oni imaju svoje televizijske emisije, imaju svoje portale, imate priliku da im pomognete u širenju mržnje hrvatskim javnim prostorom, a njihova riječ završava kao palica u nečijim rukama. Ja želim reći jednu stvar, a to je, samo je pitanje ne više hoće li, nego je samo pitanje kada će past krv, a onda će odgovornost biti isključivo na vama koji to dopuštate, o tome šutite i podržavate.
Sljedeći klub koji se javio za stanku je Klub zastupnika HDZ-a. U njihovo ime govorit će zastupnik Tomislav Klarić.
Uvaženi predsjedniče Sabora, kolegice i kolege zastupnici. Za ime Roberta Ježića svi ste čuli. Za desetine obitelji koje su ostale bez egzistencije i radnika koji su ostajali godinama bez svojih plaća isto tako ste čuli. Čuli ste i za Dina-u Petrokemija na Krku. Ono što niste čuli i što šira hrvatska javnost ne zna da je u tim dotrajalim, zapuštenim, rđavim postrojenjima još uvijek 600 tona opasnog otpada, opasnih kemikalija. Kada sam dobio tu informaciju izvršio sam uvid u dokument Dina izvješće 20.10.2016. sa svim prilozima. Pozivam sve vas koji ste zainteresirani da pogledate jer se naglasi na e-oglasnoj ploči Trgovačkog suda u Rijeci, potrebno je samo otipkati samo OIB Dina-e i izaći će vam izvješća i nalazi pa i izvješće stečajne upraviteljice gospođe Marije Ružić. Dakle u tim izvješćima piše i taksativno je navedeno koje se sve kemikalije nalaze, još uvijek je tu 600 tona opasnih kemikalija i to prema navodima bez ikakve odnosno adekvatne zaštite i to predstavlja ugroz po život i zdravlje ljudi. Zbog čega smo se javili za riječ? Najavio sam ovo pitanje prije nekih mjesec dana, međutim nisam dobio odgovor. Činjenica je prema onome što smo vidjeli i imali uvid u spise, da je još prošle godine Ministarstvo zaštite okoliša i MUP radilo dosta veliku prepisku o tome čija je odgovornost za zaštitu svega toga. Pripremljeni su i prijedlozi zaključaka za Vladu i javio sam se za riječ budući da su se i građani tog dijela Hrvatskog primorja i otoka Krka i to ističem bez obzira na stranačku opredijeljenost ujedinili u brizi odnosno u bojazni što će se sa svim tim dogoditi. Stoga apeliram i na nadležno Ministarstvo zaštite okoliša da što žurnije pripremi prijedloge koji su već pripremljeni, da ih stavi na sjednicu Vlade i dnevni red i da se iznađu i sredstva za adekvatnu zaštitu tih kemikalija i da se nađe pravi model njihovog zbrinjavanja. Ne treba govoriti što to predstavlja za zdravlje, za okoliš, za prostor ne samo tog dijela otoka Krka nego čitavog tog dijela Hrvatskog primorja i građane koji se tu nalaze. Ovo nije prozivka na bilo koga, ovo je apel da se ubrzaju procedure jer planiranje nečega može trajati godinama, a život se događa sada i u ovom trenutku. Hvala.
Zastupnik Silvano Hrelja govorit će u ime Kluba zastupnika HNS-HSU-a.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Vi svi dobro znate da u Zakonu o mirovinskom osiguranju postoje tzv. usklađivanje mirovina dva puta godišnje, dakle svakih šest mjeseci. Ono se bazira na porastu cijena, odnosno troškova život i na rastu plaća. Kraj veljače je vrijeme kada saznajemo statističke podatke za prošlo 6.-to mjesečno razdoblje. I nažalost ti statistički podaci su negativni. U odnosu na 2015.-tu, 2016.-ta ima smanjenje plaća i troškove života, odnosno rast cijena isto tako negativni indeks. To znači da nažalost neće biti usklađivanja mirovine. To je vrlo tužna vijest za hrvatske umirovljenike. I ja pozivam Vladu na hitnu akciju. Zbog čega? Zbog toga što učešće tzv. zamjenska stopa, učešće mirovine, prosječne mirovine u prosječnoj plaći pada. Zbog čega pada? Pada zbog toga što kada stariji radnik ide u mirovinu, na njegovo mjesto dolazi mlađi sa manjom plaćom, dakle manji je doprinos. Kada stariji umirovljenik umre, gubi se jedna visoka mirovina ili viša mirovina, uđe mlađi umirovljenik u mirovinu, unosi manju mirovinu. Dakle imamo taj trend stalnog polaganog, polaganog, polaganog pada. Da smo kao koalicijska Vlada imali ovakvu situacija kao što vi imate, da smo imali 6 mjeseci za redom rast pokazatelja i industrijske proizvodnje i rast BDP-a, onda sigurno bi aplicirali ono što smo namjeravali a to je izvanredno 3. usklađivanje mirovina sukladno rastu BDP-a. Nažalost, Vlada je nešto napisala u programu Vlade, ja ga čuvam. O umirovljenicima postoji samo jedan cilj i jedna prosto proširena rečenica. Politika Vlade biti će usmjerena na ispunjavanje sljedećih specifičnih ciljeva a samo je jedan. Vlada će osigurati dostojanstven život umirovljenicima, među ostalim povećanje mirovina za 5% do kraja mandata, uvođenje nacionalne mirovine i omogućavanje dobrovoljnog ostanka na tržištu rada i nakon 65 godine. Ovo zadnje je moguće ako postoji interes za radom umirovljenika, dakle ne treba ništa novo izmišljati. Dakle 5% do kraja mandata. Vi znate da u proračunu je rezervirano otprilike 400 milijuna kuna. Dakle nema sada izlike e to nije predviđeno proračunom. Dakle netko je mislio da će biti rasta plaća, kada je planirao proračun a njega nema, mislio je da će biti moguće rasta troškova života a njih nema jer je nesmiljena konkurencija u trgovini. Nije to dobro za naše poljoprivrednike jer njima se obara cijena i oni ne preživljavaju. Prema tome, svi ti pokazatelji su doveli do te situacije da svi su na neki način obuhvaćeni ovom ajmo reći pozitivnom energijom u društvu, rastom BDP i to su nadasve lijepe vijesti a jedan veliki broj njih, građana RH, milijun i 230 tisuća umirovljenika osim onih koji su to dobili jer imaju mirovinu veću od 6 tisuća a dobili poreznom reformom ostaje prikraćeno za bilo koje povećanje mirovine. Dakle, pozivam Vladu da u suradnji sa umirovljeničkim udrugama, sa nacionalnim vijećem za umirovljenike i starije osobe hitno raspravi ovu poziciju, može slobodno povećati mirovine za otprilike 1% za 2017. godinu jer ima prostora u proračunu i može financijski to izdržati. Dakle ovo nije kritika, ovo je samo poticanje Vlade da reagira na vrlo tešku situaciju hrvatskih umirovljenika. Hvala lijepa.
Klub zastupnika MOST-a, također se javio za stanku. U njihovo ime govoriti će zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. U proteklih 5 godina na području RH broj stanovnika se smanjio za 110 tisuća ljudi ili za cijelu Dubrovačko-neretvansku županiju ili da usporedimo Ličko-senjsku županiju i Dalmatinsku zagoru. Činjenica je da ovdje moj prethodni kolega je pozvao da narod digne glavu ali te i takve politike koje je i kolega provodio su dovele taj narod da mora dignuti glavu a mi ovdje u Saboru i u Vladi spustiti glavu jer se naroda sjetimo poglavito u područjima brdsko-planinskim, nerazvijenim područjima koji su bili izvor ljudskog potencijala i resursa kao što je npr. Dalmatinska zagora, kao što je npr. Lika, kao što je Slavonija, danas je spaljena zemlja. Danas imamo prazne školske zgrade, danas imamo ta područja koja su definitivno spaljena zemlja. Vidimo da se posljednji dana kako se bliže izbori, naravno i ja sam u izborima, svi ćemo biti u izborima ali je žalosno što se političke elite na nivou županije, Vlada, opozicije sjete samo tih krajeva u vrijeme predizbornih kampanja, to su činjenice. Pa sjete se da moje Sinjsko polje postoji i da se može proizvoditi hrana, župan se sjeti 2 dana prije samih izbora. To je nevjerojatno. Tako na svim područjima. Smanjen je broj mlađih od 20 godina, uopće nemamo mladih. I ovi statistički podaci koje sada govorim samo na području Imotskog kraja koji je imao 50 tisuća stanovnika prije 20 godina danas je spao ispod 20. Na području Cetinske krajine koji je imao … [[Govornik se ne razumije.]] tisuća sada imamo 48 tisuća a zasigurno i manje jer brojna naša djeca odlaze u druge zemlje i više se ne vraćaju. Rodilišta su nam prazna, drniško područje je ogoljeno. Jedino gdje država utječe a to je na eksploataciju tih krajeva kako Like, Dalmatinske zagore, tako i Slavonije. Da li je pravedno da u tim krajevima djeca nemaju besplatne udžbenike, a u Zagrebu imaju besplatne udžbenike, a znamo da je po Ustavu osnovna škola obavezna škola, po zakonu. Je li pravedno da ti roditelji svojoj djeci nemaju organiziran prijevoz do škola, jer naravno prijevoznicima se pogoduje i ne žele nerentabilne linije. Ne bude li se politika provodila na način da se u te krajeve ulaže, ali ne samo kroz zakonske poticaje koji su nepravedni. 2014. godine Vlada je donijela Zorana Milanovića novi Zakon o brdsko-planinskome području regionalnom razvoju, gdje je proglasio razvijena područja baš nerazvijena područja da bi se politički dodvorio drugim skupinama. To je vapaj. Ovo nije zamolba. Ja sam onaj koji nije podržao proračun zbog ovoga. Ja nisam zbog ovoga podržao proračun, niti ću idući proračun podržati ako se ove stvari ne promijene. Jer one kolege koje kažu da narod mora dignuti glavu ja ne želim hodati spuštene glave među tim narodom koji me poslao ovdje. Zato svima koji upravljaju ovom državom pozivam ih da hitno politike usmjere ne samo populistički na par, na tisuće eura ili na 100 eura za novorođene, nego da se organiziraju uvjeti življenja mladim obiteljima na tim područjima koje nam odlaze, a ti krajevi izumiru. Hvala lijepa.
Klub zastupnika SDSS-a zatražio je stanku. U njihovo ime govorit će zastupnik Milorad Pupovac.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege Klub zastupnika Samostalne demokratske srpske stranke želi izraziti zabrinutost zbog činjenice što u posljednje vrijeme bilježimo sve veći porast govora mržnje i napada na pripadnike etničke zajednice, prije svega na pripadnike Srpske zajednice, njihove institucije i njihove predstavnike. Ni u najizazovnija ratna vremena poštovane kolegice i kolege koji niste ovdje sjedili u Saboru, onima koji jesu sjedili ne treba to govoriti nismo bilježili da se predstavnike, izabrane zastupnike u Saboru u već nekoliko navrata u posljednja dva mjeseca protjeruje iz RH. Traži se da im se oduzme državljanstvo. O tome se šuti. Sutra kada Srpsko narodno vijeće objavi bilten o dokumentiranim primjerima govora mržnje kojih je preko 3 stotine registriranih, zabilježenih u 2016. godini vjerojatno će se i o tome šutjeti. Ne razumijem zašto. Nisu li manjine, poštovane kolegice i kolege, ogledalo svake većine? I nisu li ono što čuju pripadnici nacionalnih manjina ogledalo onoga što ne bi trebala biti većina ili što bi trebala biti većina. I umjesto da nam je to briga i umjesto da se toj stvari posvećujemo mi čujemo, čitamo iz medija na temelju nepotpunih informacija o tome da se na izvještaj Europske komisije koji se radi na potrebe vrednovanja UN-ovih standarda ne spominju ni pripadnici nacionalnih manjina, ne spominje se ni pitanje ljudskih prava, nego se pominje pitanje slobode vjeroispovijesti. I ne kaže se koje slobode vjeroispovijesti, jer je to vrlo širok pojam i pretpostavlja najrazličitije slobode i za one koji vjeruju i za one koji ne vjeruju. I za one koji vjeruju pripadnici su jedne crkve i za one koji vjeruju koji su pripadnici druge crkve. Poštovane kolegice i kolege, ja mislim da ako neki dokument nije prošao Vladu, ako neki dokument nije prošao tijela ovoga Sabora da je onda neophodno da barem tijela ovoga Sabora dobiju na uvid taj dokument. Nepošteno je prema Saboru, slagali se mi ili ne slagali oko nekih pitanja, ali nepošteno je da tako važna pitanja koja su dio naše ne tamo naše unutrašnje politike, nego temeljnih ustavnih vrijednosti, temeljnih zakonskih vrijednosti koji reguliraju pitanje ljudskih prava, pitanje zdravlja, pitanje spolnih odnosa i braka, obitelji što nije isto što i brak, da o tome nadležna tijela Sabora nemaju nikakvu informaciju, nego da čitaju od onoga što se objavi u novinama, a što ne mora bit istina, bar ne potpuna istina. I iz toga razloga na temelju razgovora koji sam vodio i sa predsjednikom Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina dr. Radinom tražimo da Ministarstvo vanjskih poslova taj dokument koji nije raspravila Vlada, koji nismo raspravili ni mi ovdje stavi na uvid da ga odbor raspravi. I kao član Odbora za vanjsku politiku, donedavno i predsjednik tog istog odbora, također smatram, budući da je politika ljudskih prava jedna od temeljnih politika svake države, da se taj dokumenta stavi na uvid i tom odboru i raspravi. Hvala vam.
Klub zastupnika HDZ, HSLS, HDSSB zatražio je stanku i u njihovo ime govorit će zastupnik Branko Hrg.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Poštovane kolegice i kolege. Ovo je vrijeme kada se održavaju skupštine dobrovoljnih vatrogasnih društava i vrlo je živo po terenu, posebno u ovom dijelu kontinentalne Hrvatske gdje svako selo ima dobrovoljno vatrogasno društvo koje je u principu čuvar života u selu i u kraju u kojem se nešto događa, tamo gdje postoje DVD-i tamo su aktivnosti kud i kamo značajnije jače od mjesta gdje toga nema. I naravno kada obilaziš teren, obilaziš te skupštine, razgovaraš sa ljudima, Križevci su po omjerima odnosa broja stanovnika i broja dobrovoljnih vatrogasaca prvi grad u Hrvatskoj kao grad, onda dođeš do raznih informacija. I u pravo te informacije su mene ponukale da danas ovdje javno progovorim o nekim devijacijama koje se događaju u sustavu zapovijedanja vatrogastvom koje je nažalost podijeljeno. S jedne strane dobrovoljno vatrogastvo, Hrvatska vatrogasna zajednica, s druge strane imamo profesionalno vatrogastvo, sve to skupa je u Državnoj upravi zaštite i spašavanje, sve skupa je vezano uz Zakon o civilnoj zaštiti. I tko stradava? Oni koji su najvrjedniji. Stradava dobrovoljno vatrogastvo, humanitarci najjača organizacija. Evo ovdje sjedi s nama u sabornici predsjednik Hrvatske vatrogasne zajednice, najjače organizirane grupacije uopće u RH. A zašto sam tražio stanku da upozorim na neke aktivnosti koje radi glavni vatrogasni zapovjednik gospodin Slavko Tucaković? Malo sam pogledao po nekim portalima koji pišu o vatrogastvu pa kaže ovako jedan portal „95% objava u zadnje četiri godine govori o Slavku Tucakoviću i donacijama“. Tekst uvijek glasi nije došao praznih ruku već je donio opremu vrijednu, ne znam 20, 30, 50, 100, 200 tisuća kuna. I ne bi ja imao ništa protiv toga, ja se slažem da treba DVD-ima davati opremu, da ih treba opremati ali postoji u vatrogastvu vrlo jasan sustav zapovijedanja i upravljanja. Postoje vatrogasne zajednice općine i gradova na temelju kojih se praktički donose planovi zaštite i spašavanja, zaštite od požara i onda mi nije jasno kako zapovjednik glavni vatrogasni zapovjednik može dolaziti u DVD bez da je to išlo preko vatrogasnih zajednica, bez da se zna plan opreme koji će dostavljati. A onda mi je još manje bilo jasno zašto glavni vatrogasni zapovjednik obmanjuje javnost jer došao je on i u Križevce. Pa je naslov glasio „Križevački vatrogasci dobili opremu vrijednu 200 tisuća kuna“, to je jako puno. I onda sam ja zatražio ponudu za tu opremu od tvrtki koje se bave prodajom i dobio sam cijenu 52 tisuće 560 kuna. Sada si postavljam pitanje, koliko je onda glavni vatrogasni zapovjednik podijelio te opreme prave vrijednosti DVD-ima piše po portalima oko 800 tisuća kuna, ako je samo na jednom primjeru oko 25% prava vrijednost te opreme. I koji je smisao i cilj? Da li je možda smisao te aktivnosti te aktivnosti glavnog vatrogasnog zapovjednika to što je on predsjednik Županijske organizacije SDP-a pa se priprema za lokalne izbore za kandidaturu za župana? Da li je to plan? Da li je to cilj? Da li koristi svoju poziciju glavnog vatrogasnog zapovjednika u tu svrhu koristeći opremu RH? A onda postavljam još jedno pitanje i tražim da se hitno smijeni s mjesta glavnog vatrogasnog zapovjednika gospodin Slavko Tucaković jer je preskočio ustroj vatrogastva, jer je koristio svoju poziciju glavnog zapovjednika mimo pravila, bez javnog natječaja, bez poziva i dijelio opremu očito puno manje vrijednosti nego što on to prikazuje. A onda postavljam pitanje to da se istraži, po kojoj je cijeni nabavljena ta oprema? Da li je glavno zapovjedništvo nabavljalo tu opremu po cijenama po kojima ju dijeli gospodin Tucaković ili po onim cijenama koje su realno date u trgovinama koje se bave prodajom te opreme? Ja pozivam da se ovo stvarno istraži. Ja ću uputiti i pismeni zahtjev i pismeno pitanje i tražim da se ovo razriješi jer gospodin Tucaković ne zaslužuje više biti glavni vatrogasni zapovjednik.
Hvala. Nakon ovoga prelazimo na dnevni red. Prva točka dnevnoga reda je: - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o gradnji, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. broj 94 Predlagatelj akta je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH, članaka 172., 204. i 206. Poslovnika Hrvatskog sabora. Materijal je dostavljen u pretince. Prilozi uz prijedlog zakona nisu umnoženi već se nalaze na web stranici Hrvatskog sabora. Sukladno članku 206. Poslovnika prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvaćen je prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi po hitnom postupku. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Vlada je podnijela amandman koji postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona, sukladno članku 202. Poslovnika. Amandman je podnio i Odbor za zakonodavstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje. Lovro KušČević, ministar graditeljstva i prostornog uređenja. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege saborske zastupnice i zastupnici, državni tajnici, pomoćniče ministra sve vas lijepo pozdravljam. Evo pred vama je danas Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o gradnji sa konačnim prijedlogom zakona. Sa ovim prijedlogom izmjena i dopunama urediti ćemo osnovna pitanja poput, propisuje se novo razvrstavanje građevina obzirom na zahtjevnost gradnje, umjesto obzirom na dosadašnjih 5 skupina na 3 skupine. Uređuju se dopuštena odstupanja u građenju koja se mogu primijeniti na zgrade i druge građevine, tj. na sve građevine umjesto samo na zgrade. Omogućuje se projektantu glavnog projekta da tim projektom ako je to potrebno uredi obvezu izrade izvedbenog projekta. Uređuje se pitanje utvrđivanja posebnih uvjeta i potvrde glavnog projekta za građene građevine za koju se ne izdaje lokacijska dozvola. Omogućuje se odstupanje od građevinske dozvole u pogledu načina ispunjavanja temeljnih zahtjeva za građevinu prije izmjene građanske dozvole s time da je izmjenu ili dopunu građevinske dozvole potrebno ishoditi prije podnošenja zahtjeva za izdavanje uporabne dozvole. Proširuju se slučajevi u kojima se poziv za uvid u spis predmeta dostavlja javnim pozivom i to ako se građevinska dozvola izdaje za građenje građevine na građevnoj čestici koja se formira od 10 ili više nekretnina ili za građenje građevine unutar obuhvata zahvata u prostoru koji se sastoji od 10 ili više nekretnina te osobama čija adresa nije upisana u zemljišnoj knjizi niti katastru nepoznatim nasljednicima i osobama nepoznata boravišta, odnosno sjedišta. Proširuje se fikcija dokaza pravnog interesa za izdavanje građevinske dozvole za građevine od interesa za RH i na zemljište u vlasništvu RH te na zemljištu u vlasništvu lokalne i područne samouprave. Uvodi se mogućnost produženja roka važenja građevinske dozvole 3+3 godine. Propisuje se donošenje rješenja o komunalnom doprinosu po pravomoćnosti građevinske dozvole umjesto po izvršnosti iste. Uređuje se pitanje izdavanja privremene uporabne dozvole za građevine čije je građenje u interesu RH ako nije formirana građevinska cestica. Donošenje pravilnika kojim se uređuje način obavljanja tehničkog pregleda. Omogućuje se evidentiranje građevina u katastru i zemljišnim knjigama bez uporabne dozvole, naravno uz zabilježbu da ista nije priložena. Uvodi se obveza evidentiranja po službenoj dužnosti građevine za koju je izdana uporabna dozvola u katastru vodova. Uređuju se pitanja vezana uz energetsku učinkovitost zgrada. Smanjuju se obveze vlasnika zgrada vezane za redovne preglede sustava grijanja, hlađenja ili klimatizaciju zgrade i potrebu pribavljanja energetskog certifikata zgrade i niz nomotehničkih poboljšica i sadržajnih poboljšica ovog zakona. Evo, predlagatelj ovog zakona, Vlada RH je uvjerenja da će sa ovim izmjenama i dopunama u bitno poboljšati sustav graditeljstva, ubrzati, olakšati investicije, naročito strateške investicije, investicije od značaja za RH, kako i one investicije od značaja za jedinice lokalne i regionalne samouprave. Samim produženjem roka omogućiti će se bolja apsorpcija EU sredstava, dakle roka važenja građevinske dozvole jer je danas često slučaj da imamo situaciju da zbog dugotrajne EU procedure dok se dobiju sredstava valjanost građevinske dozvole isteče a sa ovim produženjem ćemo to izbaciti. Evo ja vam sukladno svemu rečenom naravno stojim na raspolaganju za dana pojašnjenja i evo predlažem da Hrvatski sabor usvoji ove izmjene i dopune. Hvala vam lijepa.
Zastupnik Branko Hrg, javio se za repliku.
Hvala lijepo. Ustvari nije replika u smislu protivljenja nego u smislu pozdravljanja ovog produženja roka građenja jer zadnji zakon koji je donijet je napravio ogromnu štetu jedinicama lokalne samouprave prvenstveno upravo kod čekanja korištenja sredstava fondova EU. I meni je stvarno žao da se nije imalo sluha i da tako kažem ovdje u sabornici kada je taj zakon donošen od tadašnjeg ministarstva jer danas imamo jednu havariju, da tako kažem u tim projektima jer su mnoge građevinske dozvole propale i sada je moje pitanje da li će se moći na neki način primijeniti ovaj novi zakon u tom dijelu da te dozvole koje su tada bile izdavane po jednom zakonu, pa su onda ušle u drugi zakon, pa su propale po drugom zakonu jer se nisu mogle produžit, da li ćemo te dozvole moći na neki način vratiti da se ovaj produženi rok može i za njih uvesti. Evo ako je to moguće nekako u zakonu predvidjeti, to bi uvelike olakšalo situaciju na terenu. I ja vrlo konkretne znam, propali su desetci, desetci građevinskih dozvola. Onda se mijenjao Zakon o izvlaštenju kasnije pa je još i tu bilo problema. Dakle jedan cijeli cirkus je nastao zbog aktualnog važećeg zakona koji je donijet u prošlom sazivu.
Zastupnik Miro Bulj, javio se za repliku.
Uvaženi ministre, kada govorimo o gradnji onda moramo spomenuti da su dobri, produžiti rokove za izgradnju naravno. A imamo problem što se određenim grupacijama pogoduje kao teleoperaterima za bazne stanice, to vam je poznato, da grade bez, bazne stanice bez suglasnosti lokalne samouprave, bez suglasnosti susjeda. A znamo kada građanin, obični, gradi balkon ili želi nekakvo proširenje da ne može bez suglasnosti susjeda i oni imaju naravno ogromne dobiti a i upitno je po zdravstvenoj federaciji, znači po svim ispitivanjima da je to štetno za zdravlje. To je dokazano. Šta namjeravate? Ja imam i prijedlog, ovdje u pojedinačnoj ću raspravi reći, 4 pravilnika i jedan zakonski članak koji bi se trebao izmijeniti da budu barem ravnopravni, da ulažu nekoliko kuna ti strani teleoperateri koji su dobili infrastrukturu, kako su dobili, ono što su naši očevi i vi stariji šta ste platili, koji su dobili besplatno u svoj džep, a netko je od naših to sigurno pogodovao, od naše političke elite. Što planirate sa tim baznim stanicama i da li namjeravate poduzimati ikakve korake? A tijekom današnjeg dana ću vam dostaviti potrebite izmjene kao što je u EU vama koji odradili stručni ljudi koji se bave sa ovim i da li ćete to odraditi da bude usklađeno sa kao i u drugim zemljama odakle dolaze, a to ne mogu raditi kao što rade u Hrvatskoj. Hvala lijepo.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ako ne onda otvaram raspravu. Za sudjelovanje u raspravi u ime Kluba zastupnika HNS, HSU-a govorit će zastupnica Anka Mrak Taritaš.
Hvala lijepo predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi ministar, državna tajnica i pomoćniče ministra, kolegice i kolege. Pred nama je izmjene i dopune Zakona o gradnji s konačnim prijedlogom. To znači prvo i drugo čitanje i to znači da eventualno poboljšice mogu doći kroz amandmane. Ja inače sam stanovišta da ni jedan zakon nije uklesan u kamenu, da svaki zakon treba budno pratiti i da jednako tako treba raditi izmjene i dopune sukladno promjenama koje su u vremenu, koje su u prostoru ali jednako tako mogu i kroz provedbu zakona se vidjeti koji su to problemi. I u tom smislu mislim da je izuzetno dobro da čim zakon stupi na snagu da stručne službe koje zakon rade to čine i to su i činili sa ovim zakonom koji je stupio na snagu 1.1.2014. Jednako tako apsolutno mislim da resorni ministar kad preuzme resor graditeljstva i prostornog uređenja zajedno sa svojim timom kojem je na čelu ima pravo usmjeriti možda u nekom drugom smjeru i s nekim drugim idejama. No međutim, ja ću tu navesti neke stvari koje su dvojbene. Navest ću jednako tako neke stvari koje bojim se neće biti korak naprijed, nego će biti stagnacija ili mali korak nazad. Ove izmjene i dopune zakona možete svrstati, odnosno možemo svrstati u pet tema. Prva tema to su izmjene koje jesu, koje su općenite naravi gdje je nešto malo pojašnjenja rekonstrukcija i gdje se uvodi jedna novina. To je u bivšoj odredbi članka 19. Mislim da isto taj članak 4. da se može jednostavnije pratiti, a to je da su moguća odstupanja kod izgradnje građevina i da se ta odstupanja mogu definirati sukladno pravilima struke. 1.1.2014. stupanjem na snagu Zakona o gradnji po prvi put smo u naše zakonodavstvo unijeli mogućnost odstupanja. Ta mogućnost odstupanja je uvedena iz jednostavnog razloga što kad pratite resor bio je jedan slučaj u gradu Zagrebu gdje je zgrada dubine 18 m bila sukladno izdanoj dozvoli, a onda je 18 m i 30 cm u naravi bila izvedena i tu je bilo jako velikih diskusija da li rušiti, ne rušiti, što činiti. I zbog toga su u odredbi članka uvedeno odstupanje. No međutim, sad je ovo Pandorina kutija jer tu u ovoj sabornici, ne želim nikog uvrijediti, mislim da smo dva arhitekta kolega Babić i ja. Ima ljudi inženjerske struke. I ja sam sigurna da barem na dve, tri stvari kad bi trebalo biti sukladno pravilima struke bi imao svaki svoje mišljenje i to vam se otvara zaista svako svoje mišljenje i tu će se otvoriti niz problema i pitanje je tko će onda, završit će to i na drugom stupnju i na Upravnom sudu i tko će tu presuditi. Ali hajdemo vidjeti što je to zakonodavac mislio, odnosno bolje rečeno resorno ministarstvo zajedno sa Vladom. Jednako tako sa 5 skupina građevina smanjeno je na 3 skupine. Prva skupina sukladno državnom prostornom planu imat ćemo priliku danas ili sutra vidjeti sukladno, dakle državnom prostornom planu, izmjenama Zakona o prostornom uređenu da je to godina 21. Dakle, u prvoj skupini nemamo. Treća skupina je ono što je Pravilnikom o jednostavnim građevinama definirano da nije potrebno ishoditi građevinsku dozvolu i ostaje nam druga skupina. U toj drugoj skupini je sve od obiteljske kuće, pa do velike tvornice ili velikog hotela i to će zasigurno dovesti malo do zbrke. Morat će se hitno mijenjati Uredba o taksama, jer će za obiteljsku kuću, budući da je i ona sad u drugoj skupini taksa biti 14000 kuna. Pretpostavljam da se to nije željelo da tako bude ili ako se željelo da se onda to glasno kaže. Ali to će jednako tako biti jedan problem koji će trebati hitno riješiti. A jedan problem koji je suštinski, znate Hrvatska kao zemlja se pozicionira i na ljestvici Doing Businessa. Jedna od tema koja se na ljestvici Donig Businessa jako gleda je tema građevinskih dozvola. Ja ne kažem da mi tu moramo gledati i biti u standardima koji jesu, ali o tome treba voditi računa. Svako uvođenje još dodatnih posebnih uvjeta, svako uvođenje obveze investitora koji u ovom zakonu je, će biti pad na ljestvici Doing Businessa pa na to treba biti pripremljen i za to se treba pripremiti. Druga tema je tema energetske učinkovitosti. Dakle, tu su neke stvari još pojašnjene, neke stvari definirane. Energetska učinkovitost je apsolutno novina na ovim našim prostorima, iako ja moram reći da se posljednjih desetak godina grade zgrade sukladno energetskoj učinkovitosti i da su oni B i A razred, da što govori dobro o našem graditeljstvu. Ali tu ima jedna odredba koja kaže da treba certifikat za zgrade koje se povremeno koriste do 4 mjeseca. E ta 4 mjeseca mene živo zanima kako će tko odrediti putem dva svjedoka, putem časne riječi, putem nečeg drugog. Dakle, to je nešto. Svaka odredba koja je nekakva dvojbena ili netko određuje zaista je problematična. Treća skupina je vezano uz gradnju i tu je već cijenjeni kolega Hrg pohvalio da će građevinske dozvole moći vrijediti tri plus tri godine. Ja tu imam dvojbu. Tu dvojbu sam rekla i na odboru i ponovit ću je još ovaj čas. Dakle, vi izdate građevinsku dozvolu i ona nakon 6 godina počnete sa izgradnjom. U šest godina se na ovim našim prostorima, a i na prostorima Europe promijeni svašta. One koje su promjene danas, najjače su promjene vezane uz građevinske proizvode gdje se uvode novi građevinski proizvodi, gdje se uvode ekološki standardi i nama se objektivno može desiti sljedeća situacija, da zgrade ili građevine kada nam se počnu graditi tamo u šestoj godini, a završeno u osmoj godini od izdavanja građevinske dozvole da one u smislu građevinskih materijala koji će se koristiti budu zastarjele što je nekako investitor sam trebao odlučiti. Ali jednako tako nam se može desiti da građevinski materijali koji su predviđeni u času kada se bude gradilo čak neki i ne budu prihvatljivi sa aspekta standarda koji su u EU, a pri tom napominjem da ja vrlo često govorim o direktivama i često govorim da ne treba direktive slijepo prepisivati. Direktive su načelno kada je riječ o građevinskim proizvodima onda su direktive načelno govori ste standardi koji trebaju biti, a svaka zemlja članica to prilagođuje svojim uvjetima i svojem načinu. Ali postoje neki standardi i standardi koji su u posljednje vrijeme izuzetno jaki, o kojima se vodi računa su zaista sa aspekta zaštite okoliša i svake godine se mijenjaju da sa aspekta zaštite okoliša budu prihvatljiviji i ekološki prihvatljivi vezano uz sve klimatske promjene i uz sve što je. I tu je meni glavna dvojba, da se možda ministarstvo odlučilo vratiti na onu opciju dve plus dve mislim da bi to bilo prihvatljivije ako se već želilo da se može produžiti građevinska dozvola, tri plus tri je meni veliki upitnik iznad glave i bojim se. To govorim kao neko tko se bavi prostornim uređenjem i kojem je stalo do teme vezano uz zaista zaštitu prostora. Četvrta grupa izmjena ovog zakona se odnosi na provedbu i tu imamo nešto što s ove govornice jasno i glasno moramo reći. Dakle, država odnosno RH o svojim nekretninama bez obzira da li su to linijski objekti, bez obzira da li su to zgrade najmanje vodi računa. Problem stavlja pod tepih i ja to volim reći znate kada stavljate pod tepih onda stavljate, stavljate, stavljate u jednom času ta hrpa bude velika i popiknete se. O čemu želim reći? Ovdje je dana mogućnost da se izdaje građevinska dozvola i da se slijedom toga izda i uporabna dozvola, a da postupak izvlaštenja nije gotov i jasno nam je zašto je ova izmjena zakona. Riječ je o jednoj investiciji za koju bi ovih dana trebalo biti izdana uporabna dozvola i naravno da nisu krivci svi oni koji nisu odradili posao nego uvijek je krivac resorno ministarstvo koje sada tu ima nekakvih problema i ja sam to rekla ministru. Ja nemam nikakav problem da ovdje ponovim i da je neko drugi na njegovom mjestu teško da bi možda imao snage u odnosu na tu investiciju napraviti nešto drugo nego bi išao linijom manjeg otpora jer onda kaže graditeljstvo ne izdaje. Izvlaštenja trebamo provoditi. Mi imamo autocestu samo Zagreb-Split i neću dalje govoriti. Ta autocesta nije evidentirana u katastru, ta autocesta nije evidentirana u gruntovnici, ta autocesta ima izdane građevinske dozvole, ima izdane i uporabne dozvole, ali na te autoceste nisu provedena izvlaštenja koja su trebala biti. Pitanje časa kada netko na jednom od pratećih uslužnih objekata, a onaj u Skradinu nam je dobro poznat jer je onaj lijepi objekt pa gledamo na Skradin, tamo nije proveden postupak izvlaštenja, čak se ne mogu naći ni papiri tko je kome što isplatio. Pitanje je časa kada će neki od vještih odvjetnika doči i reči to je moje. Dakle, suština je raditi izvlaštenja, napraviti jednostavni zakon o izvlaštenju i provoditi izvlaštenja. Mi smo na ovaj način samo riješili trenutačni problem, ali suštinski problem nismo riješili. Što da bude nekakva politika ili političko opredjeljenje pa da kažemo mi autoceste nešto ćemo s njima činiti. Oni su u smislu dokumenata legalne jer imaju građevinske i uporabne dozvole, ali kada odete u gruntovnicu naći ćete stare gruntovne izvatke i naći ćete neko drugo vlasništvo i neke druge vlasnike. To se može riješiti kroz izvlaštenja i to treba riješiti. Dakle neke naše zemlje koje su nam u bližem ili daljem okruženju su imali isti ili sličan problem i to su riješili jednim zakonom relativno ekspeditivnim i to je suština problema. Ovako mi problem vraćamo u graditeljstvo, graditeljstvo će izdavati građevinske dozvole za izvlaštenja koja nisu provedena i iza toga će graditeljstvo izdavati i privremene uporabne dozvole pa nakon privremene uporabne dozvole i normalnu uporabnu dozvolu. Ali ono što je suština problema to neće biti riješeno. Mi smo možda malo naivno, ali ja bih rekla vrlo odgovorno htjeli i rekli, država prva mora svojim primjerom pokazati kako se to radi jer mi nekako naše građane smo uvjerili i govorimo našim građanima trebate riješiti svoju imovinu, trebate riješiti svoje zgrade, trebate ih imati legalne, iza toga trebate ih upisivati u katastar i gruntovnicu, to stanje treba biti stvarnom stanju, trebate rješavati svoje imovinskopravne odnose, mi to na adekvatan način ne činimo. To treba jasno i glasno reči i suština problema vezana uz strateške investicije je uvijek dolazimo do onog osnovnog problema imovinskopravnih odnosa i dolazimo do problema izvlaštenja. Jednako tako Hrvatska je jedna od rijetkih zemalja koja ima odvojen katastar i gruntovnicu. Ja sam sigurna, znate nekad čovjek kaže da mi je neka pamet odnosno sadašnja pamet da mi je nekad bila, ja sam sigurna da maksimalnu energiju treba učiniti s jednim zakonom i vezati katastar i gruntovnicu. Manje važno je da li će to biti na jednom mjestu ali je važno da jedan bude proces i to se ovdje vidi. Jednako tako ovdje je uvedena i mogućnost da se izda dozvola to je jedna privremena građevinska dozvola, ona je bila definirana uz betonare vezane uz pojedina gradilišta, uz spremnike plina je uklonjena što je o.k., ali je ostavljena sada za spojne i zamjenske i ceste. Ja oko toga imam jednu dilemu, znate kada cestu napravite teško čete ju mijenjati, ali ja inače principijelno mislim da sve ceste ne mogu i biti planirane do kraja prostornim planom pa tu možda imamo i neku malu odstupnicu. Ovim zakonom jednako tako smo se vratili korak nazad jel omogućujemo da se u gruntovnici upišu objekti bez uporabnih dozvola. Dakle, ima opet zabilježbu da nema uporabnu dozvolu, to će izazvati sigurno nered. Jer znate, našim građanima mi smo spremni mijenjati nekako regulativu, mislim da to nije dobra odluka, mislim da je neusporedivo bolja odluka da ipak se inzistira na uporabnoj dozvoli iz jednostavno razloga što je veliki broj naših građana bilo uvjereno, upisani smo u gruntovnicu, kuća nam je legalna. Tome nije tako. Kuća je legalna onda kada ima uporabnu dozvolu koja kaže da je napravljena sukladno građevinskoj dozvoli do kraja ako baš hoćemo. Ponovno ćemo dati u mogućnost upisivanje u gruntovnicu objekata, temeljem građevinske dozvole, imamo sada još i ovu temu odstupanja, bojim se da ćemo tu napraviti nered. Uloga gruntovnice je da kada joj vi dostavite podatke, dakle iz katastra zajedno sa svim ona to upisuje. Uloga čovjeka koji radi u gruntovnici nije da kontrolira da li je nešto sukladno zakonu ili bilo šta, on dobije papire i te papire provodi. Mi smo imali dakle u praksi dosta veliki problem s tim upisima u gruntovnicu pa zabilježbu nema građevinske dozvole, nema uporabne dozvole. Ponovo otvaramo taj problem nema uporabne dozvole. Pretpostavljam da tu postoje razlozi za to. Ja bih iskreno više voljela da ovim zakonom pokažemo još jedan korak, nekakav mali korak naprijed, to ovaj zakon nije a vezano uz Doing Business vrlo brzo će se vidjeti posljedica, izmjene ovog zakona na ljestvici Doing Businessa jer za neke stvari za koje nije bilo potrebno ishođenje posebnih uvjeta, biti će potrebno ishođenje posebnih uvjeta a svi koji se ovim bavimo znamo što to znači. Hvala lijepo.
Zastupnik Branko Bačić, javio se prvi za repliku.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovana kolegice Mrak-Taritaš, nemam puno vremena da bih neke stvari s kojima se ne slažem komentirao. Reći ću samo dvije stvari. Prva stvar koja se odnosi na odstupanje u tijeku građenja glavnog projekta. Ja se dijelom mogu složiti da će, da pravila struke ne govore puno, da su općenita. Ali ne mislim da je ni ono rješenje koje je bilo po … [[Govornik se ne razumije.]] zakonu od 3%, pa maksimalno … [[Govornik se ne razumije.]] dobro. Tijekom gradnje ako se dolazi do odstupanja od glavnog projekta a ne ulazi u temeljne zahtjeve građevine i ne mijenjaju se lokacijskih uvjeti onda je to isključivo odnos investitora, projektanta, nadzornog inženjera i izvođača. I tada je sve riješeno. Na ovaj način i na način kakav je to prije bilo otvara, otvara brojna pitanja u realizaciji građevine. Druga stvar kada govorite o Zakonu o izvlaštenju, kao da ste slušali nas iz oporbe kada smo bili, kada smo govorili sve ove primjedbe 2014., 22. svibnja 2014. se donosio Zakon o izvlaštenju i veliki dio ovoga što ste vi rekli je tada s ove strane sabornice bilo riječi da neće Zakon o izvlaštenju ubrzati izvlaštenje i da neće se omogućiti brža realizacija, prvenstveno strateških i investicijskih projekata a i bilo kakvog drugog izvlaštenja bilo da vodi država ili jedinica lokalne samouprave. I treća stvar s čime se ne slažem, nisam za spajanje katastra i zemljišne knjige, to vam je po principu „Dva loša ubiše Miloša“. Niti će kada se objedine katastar i zemljišna knjiga, opet će na isti način biti loš katastar i biti će loša zemljišna knjiga. Ništa se neće dobiti nego će na jednom mjestu biti dvije loše evidencije. Prema tome, prije toga treba ali o tome ću kada bude vrijeme riješiti pitanje uređenja katastra … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala, zastupnik Bačić, hvala. Zastupnica Mrak-Taritaš, odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Bačić, mi se znamo dugi niz godina i u nekim stvarima se slažemo, u nekim stvarima se ne slažemo. Mene veseli da nekako kada podvučete crtu, ja mislim da ipak ima više stvari u kojima se slažemo nego ne, ali to samo govori o našem dugogodišnjem iskustvu. Netko ima sjede kose pa se farba a netko ne, to samo znači da dugo ovim prostorima djelujemo. I imali smo prilike u svačem sudjelovati. Dakle, vi ste otvorili 3 teme, prva tema je odstupanje, mi smo dakle, prvi put smo tu mogućnost odstupanja uveli 2014. Ja zaista, moje iskustvo govori da vam je to Pandorina kutija, svi će to vidjeti kako mogu tu odstupati pa malo manje platiti komunalni, pa ovo, pa ću onda odstupati, pa se to neće vidjeti, pa će biti metar ovakav i onakav. To su ovi naši prostori takvi kakvi jesu. Kada je riječ o izvlaštenju znate prilika je da se sad onda neke stvari riješe i dopune. Izvlaštenje je zaista suštinski problem ove države, izvlaštenje je nešto što sporo provodimo. Imali smo i neke, imamo i neke primjere izvana i sigurno ga trebamo brže provoditi jer ovako, ja vam to govorim i znam često reći, znate, uopće posao graditeljstva vam je kao vlak i onda vi iz tog vlaka da bi brže išao, probate iz strpati sve van pa se mučimo sa tim posebnim uvjetima kako će biti, pa uloga investitora. Mi ne možemo istrpati toliko brzo koliko netko drugi može utrpati svojih problema u taj vlak. Dakle na ovaj način, ovom izmjenom zakona, za pravo je graditeljstvo priznalo da rješava problem izvlaštenja koji nije napravljen. Da je izvlaštenje na vrijeme, ova izmjena zakona u tom dijelu ne bi trebala. I treća tema katastra i gruntovnice. Nije tema da se oni spoje nego je tema da bude jedan postupak. Mi imamo poseban postupak u katastru, poseban postupak u gruntovnici, imamo nekoliko rješenja, imamo nekoliko mogućnosti žalbe, tema je postupka a ne tema fizičkog spajanja.
Hvala, na vrijeme. Zastupnik Vedran Babić.
Hvala predsjedniče. Evo ja sam pozorno slušao vas kolegice Mrak-Taritaš kako ste raspravljali ali ja nisam naravno slušao što su kolege Hrg i Bačić replicirali što ministru, što vama, pa ću se vama referirati jer ste vi govorili o jednom i drugom. Podsjetiti ću samo da institut građevinske dozvole 2+2 nije od jučer, odnosno od prekjučer dok je naša koalicija bila na vlasti nego je to nešto što traje pa gotovo 2 desetljeća, mogu govoriti temeljem onoga čega se sjećam. Nakon što sam završio fakultet i jednostavno je to bila praksa. A sada argumenti koji postoje oko izmjena, oko potencijalnih izmjena prostornog plana, prostornih planova također treba uvažiti ali evo i shvaćam i činjenicu da projekte koje rade jedinice lokalne samouprave ishode građevinske dozvole, da im treba izlaziti u susret. Možda napraviti nekakvu mjeru u razlici prema onome tko podnosi zahtjeve, evo to je moje razmišljanje na glas. Također na odboru sam dao istu primjedbu kao i kolegice vi, ali isto bih dodao kolegi Bačiću. Činjenicu da ako, šta su dopuštena odstupanja zgrada. Možda je ono prije bilo previše kako bih rekao određeno ili se isto kad odemo, evo izbacit ću banalnu matematiku. Ako je objekt 10x10x10 to je 1000 kubika. 10,30 x 10,30 x 10,30 je gotovo 1100 kubika. Imamo 1000 kubika razlike. Ali vi na ovaj način ovu vašu izmjenu kao što sam na odboru rekao uvodimo možda previše samog službenika koji izdaje dozvolu i koji daje uporabnu dozvolu, jer mu se daje previše prostora da tumači ono što je napisano i kako se izvelo. To u nekim slučajevima može otići u krivom smjeru, a možemo imati činjenicu da znamo da su službenici [[Upadica predsjednik: Vrijeme.]] koji izdaju dozvole stroži i manje strogi. Hvala.
Odgovor na repliku, zastupnica Mrak-Taritaš.
Kolega Babić, dakle mi smo i na odboru o tome razgovarali. Znate ako se odluči mijenjati takva jedna odredba onda bi za to uvijek trebalo imati malo podataka. Pa malo vidjeti koliko je to sad vezano odstupanje, jel' imamo, koliko imamo, koliki je to problem jer ovo vam je između jedne odredbe koja je dala mogućnost odstupanja ja ponavljam do sad nismo imali do jedne mogućnosti dosta liberalne opcije. Bojim se da tu i ovo što ste vi rekli, dakle ova lagana matematika je pokazala sto kubika razlike. Tu ima dosta gradonačelnika, načelnika koji su to sada i oni otprilike znaju što znači sto kubika razlike vezano uz komunalni doprinos. I jednako tako znamo što će to značiti jednog dana u evidenciji. Tako da će tu zasigurno se otvoriti jedno novo polje problema. Tim više, dakle moguća su odstupanja, dakle na ovako jednoj maloj kući već sto kubika razlike to se neće platiti. Pitanje što će biti evidentirano u katastru, pitanje jel' može dobiti uporabnu dozvolu, a moći će se u gruntovnicu upisati bez uporabne dozvole. Ali dakle, to je jedna grupa problema. Postoji vjerojatno razlog zašto je išlo sa tom izmjenom zakona, ali sa izmjenom zakona idete kad već nešto znate da vam je problem. Dakle, bojim se da je tu bilo nekakva odluka koja se baš nije temeljila na nekakvoj analizi. Ja puno više volim kad se odluke temelje na određenoj analizi. Kao što je meni jasno zašto je vezano uz izvlaštenje izašlo iz Zakona o valjanosti to nije provodilo, jednako tako mi je jasno zašto se privremena uporabna dozvola produžila na dvije godine. Dakle, nama je pred izdavanjem, odnosno postupak za Zračnu luku i tu si ne smijemo zavezati ruke. I jedan od razloga zašto je u hitnoj proceduri ovaj zakon i sve zajedno je i vezano uz to. Ali ja tu zaista i nalazim i alibi. To sam rekla i ministru na odboru, [[Upadica predsjednik: Vrijeme.]] a to ponavljam i sada. Hvala.
Hvala. Zastupnik Branko Hrg javio se za repliku.
Hvala lijepa. Poštovana kolegice Mrak-Taritaš vi ste rekli da svaki zakon treba budno pratiti u njegovoj provedbi, a ja sam već u onom dijelu prvom replicirajući gospodinu ministru napomenuo problem. Sad je još i kolega Babić spomenuo jednu stvar. Da, bilo je 2 + 2, dvije godine plus dvije godine, pa je onda onim zakonom koji je donosila vaša Vlada di ste vi bili ministrica ukinuto to pa je stavljeno tri godine. I sada se nudi tri godine plus tri godine. Meni dan danas nije jasno, pa ću sad još vas pitati o ovoj ulozi kao kolegice u Saboru zašto ste tvrdoglavo ostali na tom stavu od tri godine i niste makar u završnim odredbama htjeli staviti jednu rečenicu da se prethodno izdane građevinske dozvole po onom zakonu u stvari do kraja vode, pa da se mogu produžiti dva plus dva. Jeste li svjesni prateći provedbu zakona koliko je štete napravljeno gubljenjem građevinskih dozvola. Zakon o izvlaštenju, o njemu govorimo. Pa on je promijenjen nakon tog zakona o građenju, isto u vrijeme vaše Vlade i još dodatno zakomplicirao stvari i stvorio dodatne troškove. Mi smo se na lokalnim razinama ubili čuvajući te građevinske dozvole i tražili načine da ih uopće održimo i očuvamo i radeći nove, napravili nove troškove. Jeste svjesni koliku ste štetu i materijalnu i financijsku napravili ukupno u RH u tom dijelu, tom nesmotrenom odlukom što niste omogućili produženje građevinskih dozvola po zakonu po kojem su izdane kako bi čuvali građevinske dozvole za europske projekte. Ja vam mogu vrlo konkretno izreći koliko troškova je nastalo na području grada Križevaca gdje smo ishodili 84 dozvole, još se borimo sa njima.
Hvala. Odgovor na repliku, zastupnica Mrak-Taritaš.
Kolega Hrg, vi imate tako jednu žustru raspravu, pa dopustite da vas ja podsjetim da uopće nije riječ o građevinskim dozvolama nego potvrdama na glavni projekt koji su neupravni akt. Dakle, u želji da se ubrzaju pojedini postupci, u želji da se nešto pojednostavi u jednom času su umjesto građevinskih dozvola smo imali na snazi građevinske dozvole za zahtjevne objekte, imali smo potvrde na glavni projekt koji su bili neupravni akt. I dakle, mi smo apsolutno imali strašno puno problema sa državne razine da objasnimo vezano uz fondove EU da u Hrvatskoj postoji građevinska dozvola, da u Hrvatskoj postoji potvrda na glavni projekt koji je neupravni akt, koja se mogla produžiti ako se nisu promijenili lokacijski uvjeti, da su se gledale lokacijske dozvole, da se lokacijskim dozvolama definirala faznost. I izmjenom zakona, odnosno zakonom koji je, koji se sada mijenja nije bilo to moguće u smislu tom kome je tada traženo raditi. A zašto je bila građevinska dozvola na tri godine? Jer je cijela ideja Zakona o gradnji bilo, da se građevinska dozvola ishodi u času kad netko nešto misli raditi, a ne da građevinskom dozvolom štiti svoju poziciju u prostoru, da građevinskom dozvolom se štiti eventualno od nekakvih drugih izmjena i nekih drugih stvari. I bila je procjena tada da su te tri godine sasvim dovoljne od časa kada se izda građevinska dozvola da se aplicira i provede postupak vezan uz fondove EU i ono što je bilo potrebno. Zakonom tada isto jednako tako ste klimali glavom, niste htjeli razumjeti da zakonom nije moguće bilo potvrda na glavni projekt koji je bila neupravni akt i koja je bila dve godine da ju nije bilo moguće tom zakonom pretvoriti izdane potvrde u upravni akt i za njih produžiti rok trajanja jer to jednostavno nije bilo moguće jer to je razlika između upravnog i neupravnog akta.
Hvala. Za sudjelovanje u raspravi prijavo se Klub zastupnika SDP-a i u njihovo ime govorit će zastupnik Vedran Babić.
Hvala predsjedniče. Poštovani ministre sa suradnicima. Evo pred nama je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o gradnji. Temeljni zakon o gradnji stupio je na snagu 1. siječnja 2014. godine. Ovim zakonom uređuje se projektiranje, građenje, uporabe održavanje građevina, te provedba upravnih i drugih postupaka vezanih za ovo područje. U materijalima koje smo dobili prvi razlog koji se navodi zbog kojeg je ova izmjena i dopunama zakona danas u raspravi po hitnom postupku jest ta je uočeno da pojedini instituti ovog zakona otežavaju odnosno usporavaju mogućnost početka građenja i izdavanja uporabnih dozvola za više kapitalnih građevina. Konkretno, misli se na obavezu formiranja građevinske čestice u katastru kao uvjeta za mogućnost pristupanja građenja na temelju pravomoćne građevinske dozvole odnosno na nemogućnost izdavanja uporabne dozvole za građevinu za koje u katastru nije formirana građevinska čestica iz opće poznatog razloga sporog rješavanja imovinskopravnih odnosa. I kao što smo u raspravi već čuli nekoliko puta i na odboru matičnom, glavni problem jest oko izvlaštenja. U materijalima, a i u prijedlogu zakona ministre govorimo o kapitalnim projektima. Ja bih samo dao jednu sugestiju u smislu toga da evo i u sabornici je dosta čelnika jedinica lokalne samouprave da se slično događa i prilikom izvedbe ishođenja dozvola i prilikom pokušaja gradnje infrastrukturnih objekata koji nisu u nadležnosti države i također dolazi do problema izvlaštenja. Ja iskreno evo sada lagao bih da imam rješenje, ali možda je isto razlog za još jednu raspravu i eventualnu izmjenu ovoga zakona jel znamo koliko je teško formirati katastarsku česticu za određeni infrastrukturni projekt kako bi se sve moglo privesti od građevinske do uporabne dozvole. Ono što ste vi sve navodili u prijedlogu zakona, ja ovako mogu načelno dobar dio toga podržati i nadati se stvarno da će zakon bolje funkcionirati jel kao što sam i na odboru iznio primjedbe, iznijeti ću i sad. Prva primjedba na prvom mjestu mi je oko razvrstavanja građevina jer smatram neprihvatljivim da građevine prve kategorije koje su kapitalni projekti, znači recimo Pelješki most ili zračna luka budu u prvoj kategoriji, a u trećoj kategoriji bude nekakva šupa ili garaža, a u drugoj kategoriji su svi ostali objekti. Na neki način tako banaliziramo sam način gradnje i prema zahtjevu … svrstavajući previše građevina u jednu grupu. Po toj logici stvari možda su se mogle napraviti samo dvije grupe, ono što je bitno za državu i ono što nije. Mislim da je bolje bio stari prijedlog. Evo u replici sam se također osvrnuo na dopuštenost ustupanja mislim i stojim i dalje kod toga da sada više uvodimo ovaj subjektivni pristup procjene da li je nešto u skladu sa lokacijskim uvjetima, nije, pravilima struke ili ne, otvara se previše prostora da se ishodi dozvola za objekte koji možda kada netko pogleda tehničku dokumentaciju će utvrditi da se stvarno ne radi o istome, ali će se uhvatiti za lokacijske uvjete pa će takva stvar proći. I definitivno tvrdim da će jako, jako ovisiti o službeniku koji izda dozvolu i koji vodi postupak, tako da ćemo imati situaciju da zbog banalne stvari nećete dobiti uporabnu dozvolu, a na drugom mjestu ćete napraviti čudo i dobit ćete uporabnu dozvolu. Isto tako u zakonu pozivate da se zakon usklađuje sa europskom direktivom kako b se riješila energetska učinkovitost zagrada, također moja primjedba stoji na činjenici da ste, a to ste obećali i u kampanji da nećete tražiti energetski certifikat za stambene zgrade u kojima se ne stanuje više od četiri mjeseca. Mislim da je to teško utvrditi i da će se mnogi povoditi time da jednostavno ne trebaju taj certifikat. Procjenjujem da to i nije velika obaveza budući da velika većina gotovo svi moraju to ishoditi. A tko ima takav objekt pa neka ishodi onda i za to ako zarađuje na temelju toga. Sviđa mi se činjenica da uvodite pojam izvedbenog projekta, ali kao što sam isto na odboru rekao dajte mogućnost projektantu da u glavnom projektu odredi za što treba izvedbeni projekt. Može se dogoditi stvarno da čovjek piše da za sve živo treba izvedbeni projekt pa evo možda u nekom pravilniku da se odredi za što stvarno treba izvedbeni projekt da ne bi bilo dvojbi u buduće. Ne bi tu dužio ništa previše. U replici sam govorio o produženju važenja građevinske dozvole. Gruntovnica, sada evo upis građevina bez uporabne dozvole opet se malo vraćamo unatrag ali evo imate možda do donošenja zakona vremena promijeniti tu odluku amandmanom. Temeljem ovog svega što ste iznijeli i što se mijenja u zakonu vjerujem da će klub SDP-a podržati vaš prijedlog. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Vedranu Babiću. Imamo dvije replike. Prva se za repliku javila uvažena kolegica Anka Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Babić, vi ste spomenuli ovu podjelu na skupine dakle sa 5 na 3. Ja moram tu još jedanput reći. Dakle prve skupine nema, jer je ta prva skupina vezana uz državni prostorni plan kojeg nema. Treća skupina je ona koja je vezana uz mogućnosti, odnosno pravilnik za zgrade i građevine koje se mogu raditi bez lokacijske i bez građevinske dozvole i ostaje zapravo jedna jedina skupina. I što ja principijelno ako se tako odlučilo Ministarstvo ne vidim tu neki problem. No međutim zašto je bilo podijeljeno na 5 skupina? Bilo je iz jednostavnog razlog što je bilo mogućnosti izdavanja građevinskih dozvola bez posebnih uvjete kada su se ti posebni uvjeti mogli iščitati iz prostornih planova. Mi svi koji dugo se bavimo ovim poslom znamo da ono gdje nam je problem i gdje nam nešto šteka su posebni uvjeti. Posebni uvjeti dugo traju, spori su, vrlo često se ne referiraju na prostorni plan nego kada daju suglasnost na prostorni plan, daju suglasnost na plan a onda uvjetuju nešto drugo. I dopustite da još jedanput s ovog mjesta upozorim ja nekako nastojim upozoravati na neke stvari, nisam onako zlurada pa kažem ja sam vam rekla kada se to desi. Zbog tih posebnih uvjeta uvođenja, dakle za određene skupine, da za sve moraju ići posebni uvjeti. One izmjene zakona koje su vezane uz dodatne obaveze investitora jer je bazični zakon bio da projektant umjesto investitora sve radi, sada smo uveli investitora Hrvatska će pasti na ljestvici Doing Business i o tome trebate voditi računa i dobro to obrazložiti. Hvala.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Mrak-Taritaš na replici. Odgovor uvaženi kolega Vedran Babić, izvolite.
Evo kolegice Mrak-Taritaš ja vam se samo mogu zahvaliti što ste me nadopunili u obrazlaganju i činjenici da je stara kategorizacija, odnosno još u ovom trenutku važeća, bila bolja. Ja sam samo u svojoj raspravi malo banalizirao pa htio, pa rekao da se od 3 mogu napraviti i 2 ali sve što ste rekli stoji, nemamo što nadodati. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Babiću na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Babić, ja ne vidim u čemu je problem da se tijekom građenja odstupi od javnog projekta ako se time ne mijenjaju temeljni uvjeti zgrade i ako se ne mijenjaju lokacijski uvjeti. Ono što ste vi prije … [[Govornik se ne razumije.]] prikazali da sa 3% se može na velikoj zgradi dobiti još 100 kubika, ja mislim da se to treba prevenirati na način da ne bi se izbjegavalo smanjenje primjerice komunalnog doprinosa itd., itd.. To se može jednostavno riješiti kroz tehnički … [[Govornik se ne razumije.]] zgrade. To nije nikakav problem i ja ne vidim što bi tu bio problem da se tijekom gradnje utvrdi da nešto treba izmijeniti u projektu i da se, a to ne kažem ne odstupa od temeljnih zahtjeva zgrade i vezano za lokacijske uvjete. A što se tiče, izraziti svoju skepsu zašto ponovno omogućavamo upis zgrade bez uporabne dozvole u zemljišnu knjigu. Ja ne znam zašto i građevinari, arhitekti uporno očekuju od geodeta da ne provode vlastiti zakon. Naime, ako na terenu postoji zgrada izgrađena, mi po zakonu nju moramo evidentirati. To što je ona upisana u zemljišnu knjigu a još u napomenu u … [[Govornik se ne razumije.]] da ne posjeduje upravnu dozvolu s time ništa taj vlasnik nije postignuo, osim što je država, što je lokalna samouprava, što je društvo svjesno da tamo postoji neka zgrada bez upravne dozvole i jedino j pravilno da ona bude evidentirana i u katastru zbog ažurnosti stanja na terenu i u katastru i u gruntovnici. A vlasnik time ako nema uporabne dozvole ništa neće, dobiti nikakvo drugo pravo kao da, isti mu je položaj kao da i nije upisana u zemljišnu knjigu. Ali mislim da država, društvo mora objekte velike, male evidentirati u svoje dvije temeljne prostorne evidencije. I ne bismo trebali od toga bježati. Mi nju upišimo a onda neka on snosi posljedice kroz inspekciju, kroz sve ono drugo što mora snositi taj isti vlasnik.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bačiću na replici. Odgovor uvaženi kolega Babić.
Hvala. Evo kolega Bačić, dajem vam za pravo u vezi ovog što ste drugo rekli, neka tako bude. Geodet ste, ja sam arhitekt. Dozvoljavam da ste u pravu ali ono prvo što ste mi replicirali, to iz vlastitog iskustva kao projektant u vezi komunikacije sa službenicima koji izdaju građevinske dozvole i uporabne dozvole. Bojim se da se ljudima daje previše prostora da odlučuju što je u skladu sa lokacijskim uvjetima, što nije. Uvjeren sam da ćemo imati slučajeve da će jedan službenik za malu stvar investitora bilo koga, možemo komotno reći zezati dok će na drugom mjestu prolaziti sve živo. Vjerujte mi da je tako. Znam da kada sam radio projektu dokumentaciju da sam morao znati kako treba izgledati projektna dokumentacija za Daruvar, kako za Bjelovar, kako za Garešnicu zato što su različito tumačili iste stvari. Evo samo otvaram raspravu da razmišljamo i o tome a nećemo imati nikakav element da procijenimo da li je službenik bio u pravu ili ne. Ili ćemo imati ne znam. Evo hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Babiću na odgovoru na repliku. Prelazimo na sljedeću raspravu u ime Kluba zastupnika HSS-a, uvaženi kolega Davor Vlaović. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi ministre, državni tajnici, kolegice i kolege. U ime Kluba HSS-a, smo također se javili za ovu raspravu jer smatramo da ovo područje kada je riječ o građenju, građevinskom sektoru a i usklađivanje sa Europskom unijom je vrlo bitno i svi se zalažemo za to da se to područje uredi, kroz zakonodavni okvir da se olakša investitorima ulazak u investiciju i da se jedinicama lokalne i regionalne samouprave pomogne u kvalitetnoj pripremi akata koji će omogućiti privlačenje investicija u njihovo područje. I s druge strane, naravno da smo zainteresirani da što više investicija privučemo u RH i stoga evo pozdravljamo da se ovim zakonom to htijenje iskazuje i da se na taj način želi pokazati Hrvatska kao pogodno područje za investiranje i da se može ubrzati donošenje akata, upis građevina ali i da se s tim izazivaju i određeni problemi koje evo i u ovoj raspravi tražimo pojašnjenja. Jer kroz javnu raspravu koja je provedena bilo je niz upita, prijedloga za izmjene. Neki su vršeni, neki nisu. Neki su ovdje već spomenuti. Ja ću neke i ponoviti. Ali evo ukratko mišljenje je udruge gradova da se nepotrebno postrožuju uvjeti izdavanja akata za građevine koje imaju samo uvjete priključenja, dakle za individualne stambene zgrade. Ova primjedba se odnosi na članak 2. na razvrstavanje građevina, na članak 16. stručni nadzor itd. I također u članku 4. već je spomenuto da i mi predlažemo preciznije definirati čime su utvrđeni lokacijski uvjeti, usklađenost s kojim se ne smije mijenjati prostornog uređenja ili s projektom preciznije odrediti koje su odstupanja s obzirom na glavni projekt dozvoljena. Neodređenost u ovom smislu što je to odstupanje po pravilima struka omogućit će različita tumačenja, te neujednačenost prakse će posebno štetno i nedopustivo. Mi imamo tu i konkretan primjer. I u postojećem zakonu je dozvoljeno odstupanje 3% od te 30 cm, s time se ne utječe na ispunjavanje temeljnih zahtjeva što predstavlja dosta nejasan i rastezljiv pojam, mada je iz dosadašnjih 3% vrlo upitan normativ. Stoga je naš prijedlog da se prilikom građenja građevine dopušteno odstupanje u odnosu na glavni projekt do, odnosno 0,30 m, 30 cm u pogledu svih vanjskih dimenzija. Znači visina, širina, dubina a odstupanje od pravca građenja, odnosno od međe 0,05 m. Ja mislim da bi takvim preciznim normiranjem izbjegli sva ona različita tumačenja na terenu i probleme u praksi. Također je evo od investitora i pitanje vezano uz članak 22. Javno-pravno tijelo dužno je na zahtjev investitora izdati potvrdu glavnog projekta koji je izrađen u skladu sa posebnim uvjetima u roku od 15 dana od dana primitka urednog zahtjeva. Pitanje je zašto moraju biti posebni uvjeti, jer po nama treba biti dovoljno da je glavni projekt izgrađen u skladu sa posebnim propisom. Jer svaki dan odgode za određenu investiciju je gubitak u businessu i na taj način veće investitore tjeramo u druge administrativno atraktivnije destinacije. Također kada je riječ o izmjenama i dopunama Zakona o gradnji članak 23. vezano za energetske certifikate zgrada već je i ovdje spomenuto ova odredba da ne treba energetski certifikat za objekte, odnosno za apartmane koji se koriste do 4 mjeseca u godini. Smatramo da je to potrebno preciznije urediti pogotovo što se oni koriste u onom i to i nije u skladu sa Direktivom EU 201131/EU jer tim terminima kad se apartmani najviše i koriste potrošnja energije je iznad 25% očekivane potrošnje kod cjelogodišnjeg korištenja. I tu ne postižemo one efekte energetske učinkovitosti i na taj način teško će i lokalna i regionalna samouprava i nadležna tijela kontrolirati tko je, kada i koliko koristio te apartmane i na taj način, na određen stvaramo pravnu nesigurnost i stvaramo i tim vlasnicima objekata problem u funkcioniranju, da mora iznalaziti modele kako da zaobiđu, da mora ishoditi građevinski odnosno energetski certifikat. A mislim da bi i njima bilo korisno da znaju koliko energije troše, da li moraju nešto još investirati da bi se prilagodili zakonu i da na taj način svi zajedno utječemo na smanjenje emisija CO2, prostor i zagrijavanjem atmosfere. I bitno je ovdje spomenuti iako nije u ovom zakonu se išlo se u izmjene, ali često je primjedba od naših obrtnika koji imaju građevinske obrte jer je zakonom njima obveza da moraju imati zaposlenog inženjera građevine, odnosno građevinskog tehničara sa 9 godina radnog iskustva. Bila je i rasprava i sa predsjednicima iz Obrtničke komore 6700 je obrta u Republici Hrvatskoj koji se ovim bave poslom, businessom i nisu fizički u mogućnosti ni financijski se prilagoditi ovome. Jer ni nemate na Zavodu za zapošljavanje toliko građevinskih inženjera i građevinskih tehničara, niti oni mogu kroz svoj obim posla i one efekte koje postižu zaposliti inženjera. I mislim da bi se to moglo riješiti ugovorom o djelu ili ugovorom o poslovno-tehničkoj suradnji kao što je bilo i prije riješeno. I mislim da u tom pravcu ovaj zakon treba mijenjati ako nam je cilj dići građevinski sektor, a znamo da puno tih obrtnika pogotovo u manjim sredinama nema tamo velikih investicija. Oni rade obiteljske kuće i neke pomoćne objekte i da bi zato morao imati građevinskog inženjera ili građevinskog tehničara. Ja razumijem da treba forsirati struku, ali da i struka mora shvatiti da na terenu nema toliko novca da bi se to moglo financijski njima isplatiti. I zbog toga neki zatvaraju obrte, rade na crno i nismo postigli konačne efekte. Evo i mislim da ako se ovo još doradi da bi onda mogli i podržati zakon. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Vlaoviću na ovoj raspravi. Imamo jednu repliku. Uvažena kolegica Anka Mrak-Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega me je potaknuo na repliku jer je u uvodnom dijelu izlaganja rekao nešto što mislim da treba ponavljati. Dakle, mi se svi deklarativno u ovoj sabornici bez obzira koje strane sabornice sjedili zalažemo i mislimo da trebamo pojednostaviti postupak izdavanja dozvola. Mislimo da treba to biti puno jednostavnije, ekspeditivnije i sve ostalo. Znate često čovjek ima onu neku naknadnu pamet. Ja neću reći da ja imam sad naknadnu pamet, ali apsolutno sam sigurna u jednu činjenicu, a to je da utjecaj referenata na izdavanje građevinskih dozvola se mora smanjiti minimalno, to znači oni moraju imati samo popis imaš, imaš, nemaš, nemaš jer se tu otvara veliki prostor. Ja mislim da u budućnosti ministarstvo uopće ne treba izdavati dozvole nego se dozvole trebaju izdavati na terenu tamo gdje se stvari dešavaju. Ministarstvo treba izdavati samo za neke specijalne stvari, nekakve velike državne projekte. I treća stvar je problem posebnih uvjeta. '86. godine je u naše zakonodavstvo uvedeno pojam posebnih uvjeta. Od '86. godine pa do danas, sami možemo izračunati da je to 31 godina, mi se s tim posebnim uvjetima mučimo. I umjesto da ih smanjimo da ih nekako probamo se sa svim drugim resorima dogovoriti, mi ih svaki puta imamo sve više i više. Pa pogledajte malo neke zahtjevne situacije tih posebnih uvjeta ima 20 ima 30, ali poseban uvjet je uvjet koji netko posebno definira vezano uz specifičnost zahvata. Poseban uvjet kojim neko kaže spojit će se na kanalizaciju tu ili vodovod tu, nije poseban uvjet, to je tehnički uvjet koji se direktno rješava. I zato nije dobro i zato smo naglašavali da nije dobro to smanjivanje skupine jer mi i dalje smo sada za sve zgrade utvrdili izdavanje posebnih uvjeta i to će biti korak nazad. Hvala.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Anki Mrak Taritaš. Odgovor uvaženi kolega Vlaović. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolegice Anka Mrak Taritaš hvala na vašoj replici. Prvo sam i iz tih razloga ukazao na problem čestog mijenjanja zakona jer glavni prigovor od svih investitora je da smo prenormirana država, da često mijenjamo zakonodavni okvir i da se ne zna koje tijelo je za što nadležno i to stvarno na terenu izaziva neizvjesnost i kod investitora to da idu u neke druge destinacije u neke druge države gdje je to jednostavnije. I slažem se s vama da treba to približiti dole i da se sve rješava u onoj jedinici lokalne i regionalne samouprave gdje se investicija i događa. Ali onda treba reći da ti ljudi marljivo rade, da su zatrpani poslom još od postupaka legalizacije nelegalno izgrađenih građevina do ishođenja i izdavanja novih potvrda glavnih projekata odnosno građevinskih dozvola, da su podkapacitirani i da treba istaknuti je regionalna samouprava preuzela te poslove od državne uprave i djelatnike, da je izostalo financiranje od strane države i nadležnog ministarstva prema jedinicama regionalne samouprave i da su tu konkretno županije u velikom problemu zbog svojih fiskalnih kapaciteta i mislim da bi na to planu trebali poraditi ministar zajedno sa svojim kolegama i sa udrugom župana kao bi riješio ovaj problem. Jer ja znam iz prakse na terenu da imamo malo ljudi, da puno rade, da su često prozivani da su neaktivni, a oni s druge strane nemaju ni dovoljno radnih stolova i kompjutera, a županije to nisu same u mogućnosti riješiti. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Vlaoviću na odgovoru. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika MOST-a Nezavisnih lista uvaženi kolega Tomislav Panenić. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovani ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Danas ja bi rekao opet imamo Zakon o gradnji jel sigurno moramo konstatirati da upravo ta jedna pravna nesigurnost koja proizilazi iz vrlo čestih izmjena zakona, ako sam dobro popratio ovo je već od '92. neka sedma i mislim da je to, ja pozdravljam napore i obrazložit ću i stvarno pozitivne efekte ove izmjene. Ali jednom bismo morali napraviti konsenzus što su to pozitivne izmjene. Na neki način vidim da otvaraju se pitanja sada i promjene nečega što je 2014. bila pozitivna promjena, sada se pokazalo negativno u praksi, a morali bi otkloniti upravo tu pravnu nesigurnost i time pomoći i investitorima koji žele investirati da se lakše snalaze. Jel imamo svaku promjenu koja ona uvjete i određenu vrstu potrebe za edukacijom, edukacijom i investitora i projektanata i svih uključenih u postupku i naravno i onih službenika koji sudjeluju u izdavanju građevinskih dozvola. I to opterećuje sustav i mislim da bismo jednom trebali napraviti taj konsenzus da li je sada ovo jedna konačna varijanta pa da će možda neke manje izmjene koje neće narušavati prava investitora. Imao sam i osobno jedan slučaj gdje su me upravo na to upozoravali, došlo je do promjene zakonske regulative i investitor on se osjećao s obzirom da je po starome zakonu dobio građevinsku dozvolu, osjećao se pozvanim da koristi naravno pogodnosti iz onoga vremena kada mu je izdana dozvola, ali s time da je ono što je unaprijedilo sustav i u novom zakonu da mu i to bude omogućeno, međutim nije tako. Znači možeš praktično po onome vremenu kada je izdano postupati. Imamo tu određene nedoumice koje bismo trebali jasnije utvrditi. U ovome zakonu ja bih kroz tri cjeline govorio, jedno je gradnja, ja ću je nazvati sada razgradnja pa ću je objasniti i treće je mogućnost manipulacije i određenih korupcija koje se pojavljuju. Što se tiče same gradnje, ja izrazito s obzirom i na praksu koju sam imao pozdravljam produljenje roka za građevinsku dozvolu, znači trajnost građevinske dozvole tri plus tri. Izneseno je ovdje da je možda šest godina puno, ali zašto je puno, ja se slažem mijenjaju se i materijali konstrukciji, možda neki elementi, ali da li smo mi osnažili naše nadzorne inženjere, da li smo im dali prostora da oni te inovacije koje su pozitivne, koje ne narušavaju bitne sastavnice nekoga projekta mogu svojom odlukom izmijeniti i da to kasnije na tehničkom pregledu bude prihvatljivo. Oni bi trebali jednostavno to elaborirati i ja ne vidim promjenu ako imamo takav rok za uporabu građevinske dozvole i dođe do neke promjene da nadzorni inženjer ne može izvršiti. Osobno evo u Njemačkoj sam upravo vidio to da je nadzorni inženjer postaje na gradilištu ne vlasnik, ne investitor nego nadzorni inženjer je taj koji upravlja svim radovima i na kraju stoji iza svega onoga što se na samoj građevini događa. Mislim da će ovo pomoći svim, prvenstveno lokalnim samoupravama i drugim javnim investitorima, čak i ovima privatnima koji idu na fondove. Jer što nam se događalo, imali smo najave početkom ne znam 2011., 2012. idu vam fondovi, biti će mjere ruralnog razvoja, u ono vrijeme bili su IPARD, IPA, neki drugi izvori financiranja i bilo je decidirano rečeno, imati ćemo do tog i toga roka mogućnost prijave. Što se događa? Netko nije isprogramirao, netko nije odradio svoj posao i ti rokovi nisu možda u te dvije godine nego se pomjeri za još jedno 2, 3 godine. Imamo situaciju netko je bio brz, izmijenio je prostorno plansku dokumentaciju, napravio je projektnu dokumentaciju, ishodio građevinsku dozvolu. I prođe 3 godine, dok je trepnuo, nije otvoren niti jedan jedini natječaj. Evo kod mene u općini smo imali upravo tu situaciju, nije bila mogćnost niti jedna da prijavimo građevinu, istekne građevinska dozvola. Tko snosi odgovornost? Da li investitor koji je na osnovi informacija koje je dobio i s onim što je krenuo opravdano vjerovao da će on svoju investiciju makar moći prijaviti prema takvom jednom fondu. Nitko ne garantira da će uspjeti ali makar mu dajemo priliku nismo dali priliku. Ja zato pozdravljam i ubrzavanje svih procedura i stavljanje sve većega broja fondova na raspolaganje da se jednostavno iskoriste građevinske dozvole. Ono što bih ja isto se osvrnuo a to je oko izdavanja i procedura, vidimo negdje postoje možda i što je dobro i takmičenja, tko će brže izdati građevinsku dozvolu a svi smo svjesni ako je kompletirana dokumentacija, može biti možda i u jednom danu. Ali što znači kompletirati dokumentaciju? Nekad ta upravo pravna neizvjesnost dovodi do težine u komunikaciji i onda dođe on do referenata koji možda nisu ažurni. Pa se često dogodi, neki referent ode na godišnji odmor, onaj drugi nije preuzeo. I ja se pitam koliko puta je stegovni postupak za spore referente primijenjen u stvarnosti, mi ga imamo ali ja još nisam nigdje čuo da je netko stegovno odgovarao radi toga što je osporio neku investiciju i doveo do zastoja. Izrazito pozdravljam i upravo ovu odredbu vezano za linijske objekte na velikom broju čestica i za strateške projekte jer bez toga, mislim da sami sebe ograničavamo pogotovo u toj ključnoj infrastrukturi i ovo je jedan veliki pomak. Upozorio bih na jednu stavku koja je bila na javnoj raspravi a to je oko promjene imena i tvrtke. Mislim da biste trebali tu razmisliti da ta promjena imena investitora ili tvrtke investitora ne bi trebala predstavljati za osnovu u zastoju radovima. Ja znam da je obveza 15 dana a naravno da tu, nije to samo preuzimanje nego nekad je puno kompleksnije preuzimanje od možda toga projekta koji se provodi pa dok se to ne izvrši mi praktično investiciju koja je u toku zaustavljamo administrativno, zapravo prijetimo sankcijama dok se ne izvrši … [[Govornik se ne razumije.]] Mi trebamo se koncentrirati na investiciju a ne na samoga investitora. I tu bih ja evo dao opasku da još predlagatelj razmisli o tome da li je moguće u tom smjeru, znači vlasništvo nad projektom odvojiti od samoga projekta. Kod onog što sam naveo pod razgradnja, to vam je situacija svih ruralnih područja. Nažalost ovaj zakon, iskreno evo u području Vukovarsko-srijemske županije a vjerujem i u drugim nekim ruralnim područjima neće značajno promijeniti stanje jer gradnja se ne događa. Ili vrlo zapravo iznimno, rijetko ljudi kreću u investiciju gdje imaju neke rokove, trebali bi završiti projekte u određenom vremenu, trebali bi ne znam doći do fasade npr. na obiteljskoj kući u određenom kratkom vremenu a uz ovakvu ekonomsku situaciju uz ograničena sredstva to izaziva nesigurnost. A kada pogledamo da objekti koji su novije gradnje, pa recimo čak iz obnove. Sada imamo slučajeve, prodaju se u vrijednosti o 5 tisuća eura. Sad zamislite kupite kuću na placu, uredna, temeljna jedna gradnja i to netko plati 3 do 5 tisuća eura. Mislim mi onda govorimo o jednom strukturnom problemu kojega ovaj zakon ne može puno promijeniti, ali generalno ako još otežavamo uvjete gradnje onda se u takvim područjima neće gradnja uopće događati. A s druge strane ja bih se osvrnuo na jednu stavku koju nisam vidio ovdje da je izmijenjena a to je uklanjanje građevina koje su opasne za okruženje u kojem se nalaze. U silnoj depopulaciji imamo brojne građevine koje su ostale napuštene. Prvenstveno su problematične starije kuće koje vremenom krovišta prokišnjavaju, dođe do urušavanja, padaju na pločnike, izlaz, trebao bi ih komunalni redar uz silnu dokumentaciju ili inspekcija. Ali to je jedna vrlo zahtjevna operacija koja po jednom objektu, takve ne znam obiteljske kuće, imam primjer iz susjedne jedne općine koštala 50 tisuća kuna sa uklanjanjem. Ja, kod mene u općini imam vjerojatno negdje oko stotinjak objekata koji su spremni za uklanjanje gdje bi vlasnici kojih nema, koji bi samo da se to na neki način, ne žele ni oni da dođe do ugroze, mi ih ne možemo prisiliti a svi negoduju oko toga, znači to bi koštalo 5 milijuna kuna. Mislim da morati ćemo biti efikasniji u rješavanju takvih problema jer izrada cijelog elaborata sa svim tim sastavnicima, angažiranje specijaliziranih tvrtki i odvajanje otpada to će nas dovesti u situaciju da ćemo imati puna naselja, ruševina s kojima nećemo imati rješenje i to stvara jednu i ružnu sliku i zapravo ne daje optimizam netko tko bi se naselio na takvom području. Pa evo, ja predlažem da se razmisli o mogućem pojednostavljenju procedure da bi se moglo doskočiti tome. E sada bih na onu treću kategoriju, to je oko mogućih manipulacija i zapravo zlouporaba ovoga zakona. Imali smo primjer kada je grad Zagreb, znači investicija koja se događala na Britanskom trgu, netko je utvrdio da građevinska dozvola nije uopće ishođena i da radovi traju i trajali su više od mjesec dana a nema građevinske dozvole. I na kraju komentar je bio, da to je ljudska pogreška. Mislim koji mi imamo sustav ako je to jedna ljudska pogreška. Ja bih rekao da je tu niz ljudskih pogreški a kada se spoji niz onda to više ne bi spadalo u kategoriju pogreške nego je to u kategoriji osmišljenog pristupa da se nešto radi bez građevinske dozvole. Onda nakon toga kad je reagirala javnost onda se to rješava na vrat, na nos. Evo pratio sam komentar i ministarstva, na žalost ishodili u kratkom vremenu. Prekršajni sudovi i onako su preopterećeni. Više ne smatraju da je potrebno tu provoditi određene sankcije. I što je poruka? Možete krenuti graditi bez građevinske dozvole? To, tako ako vas ne uhvate vi ste uspjeli i vratit ćemo se, evo imat ćemo temu legalizacije. Napraviš nešto bez građevinske dozvole, nije nitko primijetio i to tako ostane i što onda? Drugo bih se osvrnuo na upravo to se veže je to izdavanje, koja su nadležna tijela? Jer nekada kada autonomno izdaje ne znam jedinica lokalne samouprave, grad neki samom sebi građevinsku dozvolu, onda možemo upravo tu otvoriti taj prostor za manipulaciju. Ja bih upravo u tome segmentu rekao da tu bi se morale nadležnosti promijeniti, da ne može netko sam sebi izdavati građevinsku dozvolu, jer onda otvara prostor da si uštimava uvjete i provedbu cijelog toga akta onako kako mu odgovara. I onda se događaju ovakvi slučajevi. Ja bih isto tako, evo vezano i za Ministarstvo graditeljstva i čuo sam i dobar prijedlog, a to je da se Ministarstvu graditeljstva izuzme od izdavanja građevinskih dozvola koliko god je maksimalno moguće, a pogotovo ako pogledamo problematiku vjetroelektrana koje smo imali, gdje ako pogledate sporne projekte, građevinske dozvole izdane u kolovozu ili u ljeto 2013. i sve ostalo je završeno do kraja 2013. Mislim stvarno jedna neugodna situacija kad se vidi koji je to učinak tih vjetroelektrana na cijeli sustav, na cijenu struje. Onda nakon toga netko treba se pravdati. Ja mislim da ipak treba to spustiti na razinu gdje odgovornost će se moći i sa strane ministarstva prozivati zašto je nešto učinjeno. Ovako dođemo do jedne situacije gdje bi opravdano se pitalo zašto je došlo do ubrzavanja izdavanja građevinske dozvole. Ali kad pročitate u elaboratu tih vjetroelektrana kaže: „Mi zahtijevamo da ministarstvo u roku 30 dana izda građevinsku dozvolu.“. Opravdan zahtjev, ali kad pogledamo sve što je bilo dalje, onda vidimo zapravo da je to jedna osmišljena bila aktivnost koja je dovela do ogromne štete za hrvatski narod. I još bih na jedan momenat, odnosi se na Pravilnik o jednostavnim građevinama i sporne antenske sustave koji postavljaju se bez građevinske dozvole. Kad nema građevinske dozvole nema više uvida javnosti. I od svih tih spornih jednostavnih građevina koje se spominju mislim da je ovo ključna i nju bi, ja bih ipak rekao da treba izuzeti sa toga popisa i vratiti nazad pod izdavanje građevinske dozvole bez što je možda jednostavnija. Ali vidimo da stvara ogromne probleme u percepciji javnosti pogotovo onih koji su u blizini takvih stupova. I to je nešto što je u ovome Pravilniku išlo se možda za pojednostavljenjem, ali stvorilo brojne probleme. Kod Pravilnika o jednostavnim građevinama koje se naslanja na ovaj zakon, evo ja ću zamoliti isto tako da vodite računa, da nama dođu investitori iz inozemstva i oni stvarno, evo to je, znamo i u Austriji je tako, jednostavno građevine mogu i sami krenuti graditi, ne mora biti ovlašteni graditelj, ne mogu izvoditi radove tipa elektro energetskih nekih radova koje moraju imati ovlašteno. Ali imaju, naprave projekt, odnesu ga na odobrenje da se vidi da je to u skladu sa minimalnim normama, izvedu radove. To su jednostavni objekti, to su objekti koji životno im nešto omogućavaju da riješe uz pomoć ne znam rodbine, prijatelja. I onda dođu kod nas i za takvu najjednostavniju građevinu oni moraju ishoditi praktično cijeli niz odobrenja, ugovarati ovlaštene građevinare, nadzore i što već ne bude sve. I njima je to jedna ja bih rekao od činjenica koja nama ne ide na ruku pogotovo kad govorimo upravo nama kao destinaciji za poboljšanje poslovnih uvjeta. Hvala lijepo. Mi podržavamo u ime kluba, evo podržat ćemo ovaj zakon.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Paneniću na ovoj raspravi. Imamo dvije replike. Za prvu repliku se javio uvaženi kolega Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Paneniću, dobro ste kazali za na ovim rubnim područjima, tj. u nerazvijenim krajevima i na žalost imamo sve više i više ruševina od starih zgrada koje su nekada bile škole ili obiteljskih kuća koje su napuštene i jednostavno to je jedan ogroman problem na koje ministarstvo bi moralo reagirati. Spomenuli ste jednu vrlo bitnu stvar, pa tako da se baš ništa ne gradi. Grade se vjetroelektrane koje će građani dobro platiti tim krajevima, koje je donijela Vlada na čelu sa ministrom Vrdoljak. To je … [[Govornik se ne razumije.]] a druga je i stupovi za bazne stanice, antenski stupovi koji ste dobro pogodili. Znači, 2009. godine je ukinuta građevinska dozvola, tako da naši građani nemaju ista prava kao što imaju u EU. Znači, svi su se ovdje pozivali na EU, a mi smo tada izuzeli našim građanima pravo da sudjeluju u, znači tome dijelu gdje bi im morali davati nekakve suglasnosti kao i lokalna samouprava. Jednostavno bazne stanice, tj. te atenske stupove stavljaju, primjera ja ću reći u svome Sinju, … [[Govornik se ne razumije.]] naselju gdje im god padne na pamet. Sa izmjenom dvije točke u pravilniku, to je mogla i bivša Vlada i one prethodne koje su to napravile, taj bi se problem riješio jer bi u izmjene Pravilnika o jednostavnim i drugim građevinama i radovima bazne stanice bi bile ubačene, u biti dobile bi, imali bi građani pravo kao i za sve druge isto pravo. Međutim, to je se pogodovalo. Zato je i Hrvatska u EU jedna od najkorumpiranijih država, zbog toga šta ti tele operateri se bahate, a lokalna samouprava nema ništa iz toga, jer nema ni komunalne nikakve naknade i jednostavno na taj način ne može više funkcionirati. Zbog toga sam i kazao da imam pripremljen prijedlog, evo i u ime MOST-a ste kazali koji ću u pojedinačnoj raspravi dati, ministru osobno uručiti. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bulju na replici. Odgovor uvaženi kolega Panenić, izvolite.
Poštovani kolega Bulj, naravno da je vrlo neugodno biti čelnik lokalne samouprave u kojoj se može dogoditi da crijep sa takve ruševne kuće nekom padne na glavu i onda se traži odgovornost, pogotovo u manjim sredinama. Uvijek je odgovoran čelnik, načelnik, gradonačelnik i tu nema izuzeća i radi toga i obaveza ljudi koji jesu na tim funkcijama i koje su možda i bili da upozore upravo na ovakve odredbe i otežanu situaciju jel pedesetak tisuća kuna da bi se uklonio jedan objekt. Kada imate situaciju da su stotine objekata je jednostavno nemoguća misija. Znači tu bi se moralo konzistentno tome pristupiti jer to javnost traži. Znači svako upozorava i roditelj za svoje dijete koji prolazi tamo oni dolaze i traže rješenja, a mi budemo skučeni. A imamo puno lokalnih samouprava, nemaju niti komunalnog redara i onda ta igra građevinski inspektor, šta oni žele, oni vraćaju opet na općinu i to uzima vrijeme, a ne rješava problematiku. Ali kažem javnost upozorava, upozorava upravo i na antenske stupove kao takve jer oni negdje ne žele, negdje i žele, negdje žele možda sa nekim odmakom da im ne bude pod nosom. Jer često se javljaju ljudi koji kažu pogledam kroz balkon i doslovno vidim antenski stup. Prema tome, to nije samo da i utjecaj na zdravlje nego isto tako i na estetiku prostora i jedan javni uvid bi puno više dao prostora da oni koji predlažu budu detaljniji oko toga gdje će to staviti jel znaju da su pod prismotrom javnosti, a javnost bi dala onda svoj sud. A oko vjetroelektrana mislim da je sud već dan i da je stvarno borba da se neutralizira cijelo stanje koje se dogodilo i da se proba riješiti ta problematika, a da na kraju najmanje snose štetu upravo naši krajnji potrošači. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Paneniću na odgovoru. Sljedeća replika uvaženi kolega Vedran Babić. Izvolite.
Kolega Panenić, evo ja sam pozorno slušao što ste govorili. Oko jedne stvari se ne mogu nikako složiti, usporedili ste situaciju u Njemačkoj konkretno na nadzornog inženjera o kojem ste pretpostavili da mu treba omogućiti da upravlja izvođenjem cijelog projekta, aludirajući na to da ako treba da se izmjene materijali i slično. To nije dobro iz jedne činjenice, ako razmišljamo koje su zadaće sada nadzornog inženjera na prvom mjestu da gleda da je tehnička dokumentacija u skladu sa zakonima i ostalim propisima, da se radovi izvode po građevinskoj dozvoli po istoj dokumentaciji, da pazi na odnos projektanta i ne izvođača investitora i obratno, mislim da bi malo veće uplitanje nadzornog inženjera moglo dovesti do narušenih autorskih prava i sličnih situacija. Isto tako kada ste govorili o tome o produžetku postojeće građevinske dozvole, ja mogu samo upozoriti da kao što je kolegica Mrak Taritaš govorila, dozvola tri plus tri stvarno može dovesti do činjenice da su osim što se mijenjaju prostorni planovi mijenjaju se i određeni propisi koji se odnose na građevinske objekte. Konkretno ja vam mogu reći u mom gradu Daruvaru napravili smo dokumentaciju za izgradnju dječjeg vrtića, dozvola je važila, ali su se u međuvremenu izmijenili propisi, uvjeti koje dječji vrtići moraju imati. Više nisi mogao imati grupu od 30 djece nego od 20 ili 25 i definitivno pristup da ideš prvo raditi projekte, pa čekaj šta će biti u Europi, mislim da nije dobar. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Babiću na replici. Odgovor uvaženi kolega Panenić. Izvolite.
Evo hvala lijepo na dvije opaske, ja bih rekao i dva problema koji se pojavio. Prvo je da smo birokrate, znači kako smo jednom utvrdili nemojmo ništa mijenjati i to nas i otežava. Dal je to u tri godine ili u šest godina, a s obzirom da drugi problem koji se tu pojavljuje često mijenjamo propise, onda dolazimo u takvu situaciju radi toga. Česta izmjena zakona koja ne ostavlja prostora za prilagodbu postojećih projekata onda nas dovodi do toga apsurda da jednostavno nešto što smo uložili novac, projektiranje, ishođenje dozvola ne vrijedi više. I moramo voditi računa da takve promjene zakona moraju biti postupne i radi toga je možda i nadzorni inženjer koji bi morao snositi puno veću odgovornost u našem sustavu njega bi trebalo ja bi rekao i podignuti da on ne bude samo izvršilac zakona nego da isto tako bude suradnik koji će omogućiti da se projekt realizira i da moguće nedostatke koji su na kraju budu u svakom projektu može mijenjati i iza toga stojati. I naravno ako ima određenu odgovornost onda će on voditi brigu da to ne bude izvan okvira zakona ili izvan okvira prakse koja se provodi. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Paneniću na odgovoru. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a uvaženi kolega Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani gospodine ministre, državna tajnice, pomoćniče ministra, poštovane kolegice i kolege. Klub HDZ-a podržati će izmjene Zakona o gradnji, s Konačnim prijedlogom Zakona. Prije nego što kažem nekoliko riječi o samome zakonu i ministar je, a i tijekom rasprave tijekom jutra već je iznesen glavni razlog zbog čega se ide u izmjenu Zakona o gradnji, ali je uz tu temeljni zahtjev koji je naložio na određeni način i traži izmjenu zakona uvršteno još nekoliko odredaba i promjena postojećeg Zakona o gradnji koje su kao što i sami ministre vidite i među nama zastupnicima izazvalo određene dvojbe odnosno otvaraju doista potrebu još promišljanja o Zakonu o gradnji. Pa možda u nekom bližem vremenu da se otvori upravo rasprava i o nekim drugim odredbama samoga Zakona o gradnji. Dakle i rekao sam da ćemo podržati ovaj zakon prije svega što se slažemo da je potrebno u Hrvatskoj ubrzati donošenje odnosno realizaciju važnih strateških projekata koje su od općeg i nacionalnog interesa neovisno o tome što su sada konkretni projekti pred nama a koji su doista vrlo visoke vrijednosti i značaja dijelom i u prometnoj infrastrukturi. Pa onda nemamo razloga da se sa tim zakonom na ovakav način ne ide. No ono što pri tome treba reći da ovaj zakon a i još više zakon i o tome ću nešto reći o strateškim investicijskim projektima na određeni način predstavlja priznanje državi odnosno njenu kapitulaciju u rješavanju sa brojnim izazovima koje ima državna administracija kada mora realizirati važne projekte. Govorio sam u ime kluba, odnosno u pojedinačnoj raspravi kada je ovaj Sabor donosio Zakon o strateškim investicijskim projektima. Da taj zakon neće napraviti ništa. Zašto? Zato što koliko god vi ubrzavali i nalagali državnim službenicima da nešto riješe u roku od 8 dana, da nešto riješe u roku 15 dana, da brzo promptno reagiraju, oni ne mogu napraviti nešto što se kosi, što je u suprotnosti sa izvornim zakonima. I ovo je sada dokaz, da, naime mi ne možemo koliko god proglasili pojedini projekt strateškim investicijskim projektom ne možemo ne poštivati Zakon o izvlaštenju. I kroz tu proceduru službenik koji radi, državni službenik koji radi na tom zakonu koliko god taj zakon bio u prioritetu, odnosno taj projekt, ta građevina bila u prioritetu on ne može postupati suprotno zakonu i nešto napraviti što njegov osnovni zakon po kojemu donosi rješenje prijeći. I to sam tada govorio da Zakon o strateškim investicijskim projektima ništa neće, ništa neće riješiti nego da treba riješiti svaki pojedini zakon, bio on zakon o pomorskom dobru, bio Zakon o gradnji, bio Zakon o šumama, bio Zakon o katastarskoj izmjeri, odnosno geodetskoj izmjeri i katastru nekretnina, bilo zakon o vodama, dakle bilo koji drugi zakon, vi morate u njemu pronaći barijere administracije koje će omogućiti protočnost a ne općim velikim Zakonom o strateškim investicijskim projektima kojim ćemo mi priznati da je neka investicija važna, vrijedna ali ćemo na tome i ostati. A sve ono, one procedure koje slijede ne mogu se ubrzati, odnosno možda se mogu ubrzati ali ne mogu mijenjati izvorni zakon. Na taj način smo mi sada potvrdili da koliko god nam je neka investicija vrijedna, mi smo rekli dok se taj zakon i to izvlaštenje koje se na tom zakonu ne provede mi ćemo izdati građevinsku dozvolu iako nas razum, struka uči da mora biti jedinstvena građevinska čestica, da na njoj mora biti upisa investitor i da je to jedini pravi način kako možemo ulaziti u realizaciju projekata u RH. Dakle s jedne strane taj zakon ništa nije polučio a s druge strane potreba da konačno shvatimo da ćemo stalno biti u ovom raskoraku između potreba i zakona koji nas koče dok ne riješimo konačno novu državnu geodetsku izmjeru, novi katastar nekretnina i novu zemljišnu knjigu. Kada shvatimo da nam je to preduvjet svih mogućih investicija onda možemo govoriti o brzom, realizaciji projekta i onome što smo rekli da je Hrvatska visoko dignuta na listi Doing Businessa, nećemo riješiti prije toga. Pretpostavka investiranja u Hrvatskoj, bez obzira tko bio investitor, bila država, bila lokalna samouprava, bilo privatna osoba jest sređeni imovinski-pravni odnosi na svim nekretninama, to je prva pretpostavka. Druga, donošenje kompletne prostorno-planske dokumentacije bilo na razini države, bilo na razini županije, bilo na razini jedinice lokalne samouprave. I treća brza procedura ishođenja građevinskih dozvola. To su pretpostavke svi zakoni o kojima mi govorimo o strateškim investicijskim projektima, sve priče padaju u vodu, sudaraju se sa tri temeljna zahtjeva da bismo nešto u državi ubrzali. I dok to ne shvatimo mi nećemo napraviti ništa do li kažem kapitulacije pred činjenicom da moramo brzo realizirati, izdati upravnu dozvolu za neki objekt, prevažni objekt u kojega smo uložili jako puno a s druge strane ne možemo. I zbog toga ćemo mi u klubu podržati da se izda građevinska dozvola prije formiranja jedinstvene građevinske parcele pogotovo kada se radi o linijskim objektima primjerice Pelješkom mostu koji je dug 18km, parcela duga 18 km na koju ima preko tisuće, ne znam koliko tisuća parcela, na kojima su upisani ljudi koji su davno umrli, koji su nepoznati, koji žive u prekooceanskim zemljama i iz tog razloga je teško onda kroz postupak izvlaštenja to brzo realizirati i uknjižiti RH ili Hrvatske ceste kao investitora na 18 tisuća metara dužnih a širina negdje oko par stotina metara. Prema tome, razumijemo tu potrebu i to treba napraviti. I pri tome odmah znamo, ako taj projekt se i gradi i ta građevina 3 godine da nećemo niti u te 3 godine riješiti, te imovinsko pravne odnose pa još sebi dajemo za pravo da izdajemo i uporabnu dozvolu za taj objekt a još nismo riješili imovinsko pravne odnose. Tako da smo toga svjesni. To se ne može riješiti ni danas niti je to krivica na ovome ministru, to je već, 200 godina mi već radimo na izmjeri koja je stara 200 godina a nismo puno napravili u Hrvatskoj. Te sam podatke puno puta iznosio da je svega 10% RH u novoj izmjeri i da to ide presporo i da mi moramo o tome više govoriti. O drugim stvarima kojima smo, koje je ovaj zakon kada se već išlo u ovu temeljnu izmjenu oko ishođenja izdavanja građevinske dozvole i ishođenja uporabne dozvole onda je ministarstvo našlo za shodno da i neke druge aktivnosti ovdje izmijeni, odnosno neke druge odredbe postojećeg zakona. Možemo tvrditi da li je oportuno reći da ne treba energetski certifikat stan, apartman, dio zgrade, dio građevine koja se koristi manje od 4 mjeseca ili je to od 4 ili je to od 6 ili je to neki duži vremenski period nisam siguran. Po meni je bila dobra odredba da svaki objekt mora imati svoje energetski certifikat bez obzira na koje se vrijeme koristi. Ali trebalo je to kad je zakon donesen, izvorni zakon o grani kad je donesen trebalo je ostaviti jedno privremeno rješenje u kojemu ćemo omogućiti vlasnicima onih stanova, apartmana čije zgrade nemaju kvalitetnu energetsku učinkovitost daje se kroz mjere Fonda za zaštitu okoliša da se kroz europske fondove omogući tim ljudima, vlasnicima tih objekata da ih urede, da onda kasnije osim što će morati platiti naknadu za taj certifikat od toga doista imaju nekakve koristi. Što se tiče odstupanja od glavnog projekta kako je to predviđeno člankom 19. izvornog zakona, odnosno člankom 4. ovog Zakona to je odstupanje u tijeku građenja uvršteno u zakon koji je stupio na snagu 1. siječnja 2014. godine. Po meni je također bilo dvojbeno i tada jer je 3% ukupnih dimenzija kojima se odstupa od glavnog projekta prihvatljivo, pa do maksimalno 30 cm po osnovnim dimenzijama isto kao što, evo ja mislim da je dovoljno reći da se treba graditi u skladu sa građevinskom dozvolom, u skladu sa posebnim uvjetima a da izmjene koje nastupaju mogu biti usuglašene između investitora, projektanta, nadzornog organa i izvođača. Ali da pri tome one ne odstupaju od temeljnih zahtjeva građevine i da ne odstupaju od lokacijskih uvjeta, a da ukoliko dođe do povećanja ukupne kubikaže tog prostora, te građevine da onda kroz ishođenje upravne dozvole se pozove investitora da to što je promijenio dimenzije svoje zgrade lijepo izvoli platiti jedinicu lokalne samouprave kroz izmjenu rješenja o komunalnom doprinosu. Što se tiče dovršavanja nezakonito izgrađene zgrade kako je to propisano člankom 44. ja mislim da je to rješenje ako je već napisano nek' stoji ali ga imamo u Pravilniku o jednostavnim građevinama. U članku 5. je identično rješenje napisano, pa prema tome ili je nepotrebno u Pravilniku o jednostavnim građevinama gdje se govori o završavanju zgrade na način da se postavlja kosi krov. Ja ne znam da postoji jedan prostorni plan u Hrvatskoj koji bi priječio postavljanje kosog krova. Prema tome, dovršavanje zgrade na način da se ona pokriva kosim krovom je u skladu sa svim prostornim planovima u Hrvatskoj. Prema tome, takva gradnja koja podrazumijeva samo postavljanje kosog krova nije protivna prostornom planu, a omogućena je već u Pravilniku o jednostavnim građevinama u kojima se govori da se omogućava kao završetak nezakonito izgrađene zgrade ili njena rekonstrukcija postavljanje kosog krova na ravnu betonsku ploču ili na neku drugu ploču. To je, tako da je praktično sad imamo dva puta normirano u zakonu, a drugi puta imamo normirano u ovome, u Pravilniku o jednostavnim građevinama. Podržavam gospodine ministre upis zgrade u zemljišnu knjigu bez upravne dozvole. To podržavam, to je po meni jako dobro rješenje. Država ne može zatvarati oči da su na terenu zgrade i treba ih upisati u zemljišnu knjigu, jasno uz napomenu u teretovnici, u C listu da nema uporabne dozvole. Jer zar ne bi bilo smiješno da mi omogućimo 800 tisuća nezakonitih objekata nelegalno izgrađenih, protupravno izgrađenih. Omogućili smo njihovu legalizaciju sa Zakonom o postupanju sa nezakonito izgrađenim zgradama, a sad ćemo neku zgradu koja je izgrađena u skladu sa uporabnom dozvolom, sa građevinskom dozvolom u kojoj postoje možda još neke promjene u odnosu na projekt nećemo dozvoliti njen upis u zemljišnu knjigu, tako kao da priječimo bespravnu izgradnju. Dakle, slažem se sa ovakvom mjerom. Ona je dobra i potrebno je sve što je na terenu evidentirati u obe najvažnije evidencije nekretnina, ali to ne priječi građevinsku inspekciju da na terenu funkcionira i da provodi sve ono što mora napraviti. Što se tiče izvedbenog projekta s time ću polako privoditi kraju, ja mislim da je ovo rješenje dobro. Ja se jako dobro sjećam kada smo raspravljali Zakon o gradnji u 2014. godine, odnosno krajem 2013. godine kada je ukinuta obveza za određene građevine izrade izvedbenog projekta. Ostala je prema postojećem zakonu samo za građevine prve skupine. Dakle, prema toj obvezna je samo za građevine prve skupine, a za sve ostale građevine je izrada izvedbenog projekta fakultativna. Dakle, nitko nije ni prema sadašnjem zakonu priječio investitora da radi izvedbeni projekt kako bi na određeni način bolje kontrolirao izvođača. I u slučaju spora onda i na sudu ili na bilo koji način izvedbeni projekt je taj koji može definirati što je napravljeno, na koji način, koliko je materijala uloženo i kog materijala je uloženo. Prema tome, ja držim da kada projektant ocijeni da je nužna i na taj način štiti interes izvođača nužna izrada izvedbenog projekta ja ovakvo rješenje podržavam. I inače sam bio za to da se ne samo na građevinama iz prve skupine, nego druge i treće skupine radi često puta izvedbeni projekt kako bi mogao kažem prevenirati eventualni sporovi, a na određeni način i propisati bolja izrada same građevine. Dakle evo s time ću zaključiti. Mi u klubu podržavamo ovakav zakon prvenstveno zbog ovih strateških projekata koje moramo realizirati, ali iz rasprave ste čuli ministre postoje još određene dubioze koje bismo mogli ispraviti i da Zakon o gradnji kroz neku redovnu proceduru prvo i drugo čitanje onda doživi još određene izmjene koje mislim da bi bile dobre. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bačiću na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika. Prvi se za repliku javio uvaženi kolega Željko Glasnović. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, ja ne znam evo izmjene zakona prijedlog 94,2 ovo je dokaz ovaj zakon da je crna rupa Hrvatske države pravosuđe. Ovako ćemo napraviti prvo Keopsovu piramidu nego srediti ove građevinske dozvole itd., ovo me podsjeća na nekakvu vječnu ljubavnu predigru bez pravih borbenih djelovanja. I šta se događa ovdje? Zašto se ne bavimo kritičnim informacijama? Imate Odbor za gospodarstvo predsjedniče gore koje izdali prijedloge za rezanje administracije preprekama investicijama da je 5% zemljišta u Hrvatskoj sređeno. Šta je posljedica toga? Kada smo čuli u ovom Saboru od … komunista riječ konfiskacija, nacionalizacija? Nikada. To je ključ svih problema. Tisuće ljudi živi u tuđim stanovima od '45. a neko je koknuo mog djeda ja moram plaćati tamo ovaj najam, moram plaćati održavanje. Tisuće poduzeća je oduzeto, milijune hektara poljoprivrednog zemljišta itd., itd. Recimo građevinske dozvole, sporost, treba 64 tjedna po prosjeku, u Bugarskoj samo 32 tjedna. Imate npr. kada to sve završite onda vam dođe geodetska mafija, onda pozovu susjede neki koji su u Australiji, neke u Kanadi i treba još tri godine. To je neodrživo. Mi smo u klinču pravne paralize, a ključ toga je ovo. Ovo sve za mene su dimne zavjese. Još nismo osnovali funkcionalnu državu imali smo 20 godina itd., još smo pod tiranijom, što ne priznaj neke mlade kolege ovdje, sa smo još pod tiranijom socijalističke birokracije što generira i korupciju na svakoj razini, malo radi, puno kradi i to su srži naših problema, a ne ove pojedinosti, to moramo prvo riješiti. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Glasnoviću na replici. Odgovor uvaženi kolega Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Glasnović, dali ste puno ideja kolegi Kuščeviću kao ministru, otvorili ste jako puno tema od zaštićenih najmoprimaca do rješavanja imovinskopravnih odnosa do rješavanja odnosa u geodetskoj struci. S vama s slažem u jednom dijelu vašeg izlaganja, a to je ono što sam i sam govorio da je na ovaj način smo ovim zakonom na određeni način priznali da nemamo dovoljno kvalitetno riješeno temeljne evidencije u RH i da nam to stvara problem pri svakoj značajnijoj investiciji. I to na ovaj način pokušavam nadići te poteškoće koje država ima sa ovim jednim recimo spretnim zakonom kojim ćemo samo riješiti jedan dio problema, a puno velikih problema će se susretati obični građani za koje se ovaj zakon neće odnositi nego samo na državne velike projekte, ni brojne jedinice lokalne samouprave kada budu ići u realizaciju projekata koje se nose pa čak i na korištenje europskih fondova. Ovdje smo se ograničili da ovo vrijedi na određene strateške nacionalne projekta, a za druge projekte to ne vrijedi.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bačiću na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Branimir Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora. Uvaženi kolega Bačić. Vi ste u svom izlaganju cijelo vrijeme govorili o pravima investitora kojima se treba što je više moguće pojednostaviti mogućnost dobivanja svih potrebnih dozvola za investiciju. Međutim, postavlja se pitanje što je sa vlasnicima zemljišta jer ovim predloženim izmjenama zakona oni će još brže moći izgubiti zemlju nego do sada i što je najbitnije od svega neće dobiti adekvatnu naknadu za to, a posebno ne u nekakvom razumnom roku. Dakle, mene bi osobno zanimalo da nam kažete koliko je ljudi do sada izvlašteno u RH i koliko očekujete da će u nekom narednom periodu biti izvlašteno. Evo imali smo recimo priliku čuti jučer u Bruxellesu da ovo nije teritorij RH nego sa je ovo teritorij EU pa to samim time znači da će i interes EU biti EU feminizirano u interes RH da bi moglo doći do masovnoga izvlaštenja hrvatskih građana. S obzirom da je sada ovdje zastupnik Glasnović spomenuo tragediju nacionalizacije koja se u Hrvatskoj dogodila prije 70 godina, molio bih vas da mi objasnite koja je razlika između nacionalizacije izvlaštenja osim isključivo u terminu kojim se koristi. Dakle imali smo jednu mjeru koja se pokazala lošom, znači oduzimanje ljudima njihove imovine na silu protiv njihove volje, a sada to isto rješenje koristimo i 2017. godine pa mi nije jasno da li smo mi onda nešto naučili iz povijesti ili nismo, a osobito sukladno članku Ustava 48 koji kaže da je pravo vlasništva neotuđivo. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bunjcu na replici. Odgovor uvaženi kolega Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Bunjac niste me slušali niti ste me razumjeli. Naime, najveći dio mog izlaganja bio je posvećen vlasnicima. Ako se nekome u Hrvatskoj sa sređivanjem imovinskopravnih odnosa pomaže onda se pomaže vlasnicima i posjednicima. Intencija je sređivanja katastra i zemljišne knjige pomoći vlasnicima da im država riješi ono što su možda mogli sami napraviti, a nisu. Prema tome, to je bilo siže mog izlaganja u ime klub HDZ-a. Ja se vama čudim da vi ne vidite razliku između nacionalizacije i izvlaštenja. Ja ne mogu shvatiti da vi ne znate što je bila nacionalizacija prije 70 godina i što je izvlaštenje koje se događa uvijek i nužno je. Nacionalizacija je bila jedan nepravedni kriminalni posao u kojima su ljudima oduzeta imovina samo zbog toga što je država … [[Govornik se ne razumije.]] su neprijatelji društva ili je mislio da su to na određeni način nepravedno stekli i oduzimalo se, napravile su se brojne nepravde. Izvlaštenje se u svakom normalnom demokratskom sustavu događa da se nekome plaća po tržišnoj cijeni dio njegovog imanja, njegove parcele ne bi li se realizirao koji je i to istom vlasniku od koristi i široj zajednici. I u tome je temeljna razlika između nacionalizacije i između izvlaštenja. A ja govorim da se može tom vlasniku pomoći da dobije i veću naknadu, da mu postupak bude jednostavniji, da ga manje košta, da najprije njega uknjižimo na njegovu imovinu na njegovu parcelu pa onda se može napraviti izvlaštenje koje će i njemu ići u korist jer će dobiti više novaca jer mu je sređena parcela jer mu to više vrijedi. I to je bila, o tome sam ja govorio. A da vi poistovjećujete nacionalizaciju 40-tih ili 70-tih godina i da govorite o izvlaštenju meni je to neshvatljivo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bačiću na odgovoru. Slijedeći se za repliku javio uvaženi kolega Tulio Demetlika. Izvolite!
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Bačić, evo stvarno sa vašim izlaganjem i meni ste otvorili određene dvojbe, nažalost nisam se uspio prijaviti za raspravu po ovoj temi ali htio bih skrenuti, najprije bih rekao da u ime kluba ćemo podržati ove izmjene i dopune zakona jer shvaćamo da je želja ministarstva i ove Vlade da se ubrzaju, da budemo efikasniji pogotovo kod dobivanja građevinskih dozvola, ali tu u sabornici imamo tri ministra, jednog sadašnjeg i dva bivša i svaka Vlada koja je došla na vlast je to obećala da će prvu stvar koju će napraviti izmijeniti zakon upravo u cilju ubrzanja cijeloga postupka. Shvaćamo svi zajedno da sa mijenjanjem zakona želimo otkloniti određene probleme koje imamo u praksi i vi sami ste spomenuli nas iz lokalne samouprave koji su problemi i da mi se najviše sa time susrećemo i upravo kroz donošenje i tumačenje koje ste nam danas rekli ja vidim da ostaju isti problemi i dalje. Spomenuli ste strateške projekte ali osvrnuli ste se barem vi na državne. Ministar jest da je spomenuo i lokalne, ja bih htio znati na koji način ćemo one strateške ili projekte općeg interesa na lokalnom nivou isto tako ubrzati. Mi znamo da sa jednom žalbom na lokacijsku dozvolu postupak se produžuje dok ga Vrhovni sud ne riješi i čekamo tri do četiri godine rješenje. Da ne govorimo o znači konzervatorskom odijelu recimo kojima ti tehnički ili opći ovi uvjeti koji se tehnički ili kako ste ih nazvali uvjeti za dobivanje određenih građevinskih dozvola u zakonu stoji 15 dana da je rok davanja suglasnosti. Mi čekamo po par mjeseci, po godinu dana i jednostavno ne znamo šta da radimo kao predstavnici lokalne samouprave, znači zakonom bi htjeli da se te stvari kad se definiraju da se tako i u praksi provode. Slijedeće su stranke u postupku. Isto tako, prvi susjed do vas unese žalbu i onda se to rješava mjesecima i godinama dok se to ne riješi i tu se sad ispostavi iz ove moje replike da uvijek je problem na državnom nivou a ne lokalnom nefunkcionalnost državnih službi. Vrijeme mi je isteklo. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi. Ja bih vas zaista molio da se pridržavate vremena svi kolegice i kolege zastupnici bez obzira što sam tolerantan. Odgovor uvaženi kolega Branko Bačić. Izvolite!
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Demetlika, u pravu ste u velikom dijelu kad govorite o postupanju javno pravnih tijela prilikom ishođenja građevinske dozvole ali čini mi se da je pod sadašnjom procedurom izdavanja građevinskih dozvola na određeni način taj postupak skraćen, svodi se na jedan upravni postupak, doduše omogućuje se strankama koje su susjedi i pravo na žalbu ali ja ne vidimo kako i na koji način da izbjegnete sudjelovanje vašeg susjeda u postupku ishođenja građevinske dozvole. Druga je sad stvar da li javno pravna tijela odnosno tijela koja izdaju su bila posebne suglasnosti to realiziraju brzinom koja je potrebna ali je zakon i to predvidio, dao je rokove u kojima su oni to dužni napraviti ili ukoliko ne dadu smatrat će se da je projekt izrađen u skladu sa pravnom. Prema tome, mislim da zakon omogućuje relativno brže izdavanje građevinskih dozvola nego prije, to je svakako a da treba još raditi, ja sam to i rekao da bi još trebalo možda kroz redovnu proceduru istaknuti određene primjedbe koje ste i vi rekli kako bi se dodatno ubrzalo izdavanje građevinskih dozvola ali više puta je problem u sticanju prava na podnošenje zahtjeva. Kad ste vi podnijeli zahtjev za građevinsku dozvolu već tijela dakle koja izdaju građevinske dozvole bilo da je ministarstvo, bilo da je upravno tijelo županije i velikog grada već mi se čini da se polako te stvari idu brže nego što je to išlo prije ali je problem što vi kao investitor morate sami prikupiti određene, napraviti prije glavnog projekta utvrditi i napraviti sve ono što vam treba da biste mogli aplicirati za građevinsku dozvolu. To po meni još uvijek osobe investitore na određeni način ometa u bržoj realizaciji njihovih projekata.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Branku Bačiću na odgovoru. Slijedeći se za repliku javio uvaženi kolega Tomislav Klarić. Izvolite!
Uvaženi kolega Bačić, kao i vi kao i većina ovdje zastupnika podržavamo namjeru i volju i ministra da se ovim zakonskim rješenjima ubrza kompletna procedura prilikom donošenja dozvola, međutim možemo reći onu „Uzalud nam trud svirači“ dok se određene procedure koje direktno ni nisu baš vezane za ovaj zakon ne ubrzaju. Konkretno primjer dolje kod nas u Hrvatskom Primorju u Državnoj geodetskoj upravi u Rijeci čak i objekti proizvodni pogoni koji su završeni i koji čekaju uporabnu dozvolu moraju tjednima a da ne kažem mjesecima čekati da se provede elaborat i opravdanje toga je čisto iz razloga nemamo dovoljno ljudi prebukirani smo s poslom, ne daju nam zaposliti ljude što je nepojmljivo u ovom trenutku. Upravo u ovom trenutku kada se pokušavaju naći zakonska rješenja kako će se ubrzati određene procedure. I vi i ja smo u prošlom sazivu, pretprošlom sazivu Sabora razgovarali na tu temu, ja sam bio dao čak i amandman vezano za Zakon o strateškim investicijama i Zakon onaj o poduzetničkoj infrastrukturi. Kada govorimo o proceduru izvlaštenja, ali ne samo proceduri izvlaštenja nego opet nešto što usporava čitavu ovu državu. Ne pojmljivo mi je da sudski postupak za razvrgnuće suvlasničke zajednice što je preduvjet za rješavanje imovinsko pravnog odnosa u nekakvoj industrijskoj zoni i traje više od 10 godina a imamo činjenice da je tome tako. Dakle, ono što smo prošli kroz ovih 26 godina izuzimajući ono vrijeme rata imamo dovoljno iskustva i dovoljno znanja pogotovo mi koji smo operativno na terenu odrađivali brojne projekte i pokretali brojne građevine da znamo gdje su problemi, da znamo što su problemi i da znamo kako ih rješava. Ali to što nam je još uvijek austro-ugarski katastar, to što je uvijek ne riješeni imovinsko pravni odnosi, što su nam sudski postupci traju ne godinu, dvije, tri nego i desetke godina to je nešto što i najbolja volja ministra i svih nas da donesemo i najbolji zakon koji će ubrzavati sve neće polučiti rezultat koji želimo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Klariću. Odgovor uvaženi kolega Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Klarić, ustvari vi ste potvrdili ono što sam rekao. Dakle da bi investitor u vašoj poslovnoj zoni na Kukuljanovu došao u priliku da podnese zahtjev za građevinsku dozvolu on mora kao prethodno pitanje razvrgnuti tu suvlasničku zajednicu koja mu traje 10 godina. I sada netko kaže da postupak ishođenja građevinske dozvole za izgradnju tog projekta na Kukuljanovu traje 10 godina ispada da se čeka 10 godina građevinsku dozvolu. Građevinsku se dozvolu čeka tek onog trenutka kada taj investitor riješi i razvrgne tu svoju suvlasničku zajednicu, kada napravi glavni projekt, kada dobije sve prethodne suglasnosti i onda je, od tog trenutka možemo početi brojati dane koliko njemu treba za ishođenje građevinske dozvole a ne ovo o čemu vi govorite, s pravom mu govorite, čovjeku je svejedno, on ne može dobiti dozvolu jer mu nisu riješeni ti imovinsko pravni odnosi koji ga koče. A inače, vi znate dobro da, ne znam kakav je primjer u vašoj županiji ali znam za moju županiju da ne bih ja napadao ni službenike koji izdaju te dozvole. Naime, sada su doista temeljem Zakon o postupanju sa nezakonito izgrađenim zgradama gdje je enormna količina nezakonito izgrađenih zgrada na tim poslovima rade. S druge strane postoje ograničenja da županija može za svoje zaposlenike trošiti najviše 20% tekućih prihoda pa onda i to sprječava dodatna zapošljavanja itd., itd.. Tako da se dogodi nekad i da se probiju rokovi koji bi trebali poštivati kada se izdaju građevinske dozvole ali sve zajedno govorim, mislim da je ipak proces ishođenja građevinskih dozvola u odnosu na stanje koje je bilo nekad prije ipak brži.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bačiću na odgovoru. Sljedeća se za repliku javila uvažena kolegica Branka Juričev-Martinčev. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Pa poštovani kolega Bačiću, rekli ste da posebnu pažnju treba obratiti strateškim projektima i voditi računa kako ukloniti te barijere, odnosno izmijeniti temeljne zakone kako bi se što prije realizirali ti projekti. Ja bih tu apelirala i molila da se pažnja posebna posveti i onim projektima koji će se financirati, odnosno oni koji se kandidiraju za financiranje iz EU fondova i to ne samo onim velikim kao što je i izgradnja regionalnih centara za zbrinjavanje otpada, sanacija odlagališta, već i izgradnja kanalizacijskih sustav, izgradnja vrtića, domova zdravlja, vatrogasnih domova. Naime, ti projekti bi se također trebali rješavati i jednostavnije i prioritetno jer ja vjerujem da je to također u interesu RH što brže i što kvalitetnije povući europska sredstva.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Branki Juričev-Martinčev. Odgovor Branko Bačić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovana kolegice u pravu ste, ja sam to već i rekao da ovim zakonom mi praktično potičemo, omogućavamo realizaciju velikih strateških državnih projekta. I praktično u neravnopravan odnos s jedne strane stavljamo državu a s druge strane jedinicu lokalne samouprave a onda ja mogu ići korak dalje, a gdje smo onda mi, odnosno gdje su onda građani koji ovakav ekskluzivitet nemaju. Dakle da bih ja svoj nekakav projekt realizirao ja moram riješiti imovinsko pravno stanje, moram formirati građevinsku parcelu, moram ju upisati u katastar, moram u zemljišnu knjigu a to država, evo mi sada omogućujemo državi da to ne mora, doduše ne za sve projekte, za one koji se odrede da su od nacionalnog interesa. Pa prema tome to sam i rekao i pozvao sam gospodina ministra da ako može kroz neko vrijeme razmisli i o ovoj vašoj inicijativi da se projekti koji jako puno novaca mogu apsorbirati iz europskih fondova a čiji su investitori, odnosno nositelji jedinica lokalne samouprave, bila su to kanalizacijske mreže ili ne znam koji drugi projekti da se pokuša omogućiti da se i takvi projekti realiziraju i na određeni način onda jasno potakne i građevina, građevinski sektor ali i riješe brojne, važne stvari na razini jedinice lokalne samouprave.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bačiću na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Vedran Babić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Kolega Bačić, evo ja sam pozorno slušao vašu raspravu i drago mi je da se u mnogim detaljima slažemo. I kada slušam još, sada ću ponoviti ono što ste i rekli i osvrnuti se na vaš govor i mogu reći da je i žalosna činjenica da ovo što ste govorili danas bilo bi aktualno i prije 5, 10, 15, 20 godina. Ako bi zamislili situaciju da imamo savršene uvjete, da imamo brzog službenika, da imamo dobre susjede, riješene imovinsko pravne odnose, problem koji ste rekli brzu proceduru ishođenja dozvole u suštini ostala ista. Kada gledate vrijeme od trenutka kada investitor dolazi kod projektanta pa sve do onog trenutka kada dobiva građevinsku dozvolu. E-dozvola je učinila da onaj postupak samog izdavanja bude brži, ali evo koristim priliku da smislimo nekakav način da se što više jedinica lokalne samouprave ima detaljne planove uređenja jer detaljni planovi uređenja su temelj brzog ishođenja dozvole jel u njima trebaju biti sadrženi i većina posebnih uvjeta gradnje jel bez ishođenja posebnih uvjeta građenja ne može se ubrzati cijeli postupak. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Babiću na replici. Odgovor uvaženi kolega Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Babić. Rekli ste upravo ono što smo govorili kada je donesen Zakon o gradnji, tada sam poštovanoj kolegici Mrak Taritaš tadašnjoj ministrici rekao da Zakon o gradnji kako je koncipiran će steći dojam da se dozvole izdaju brže, zato što će na upravno tijelo županije doći gotova dokumentacija, a koja je prija stupanja na snagu se prikupljala od strane upravnog tijela županije ili veliko grada. Tako da se doista prema ovom zakonu sada kada vi steknete mogućnost za podnijeti građevinsku dozvolu omogućava brže izdavanje građevinske dozvole. Prije vi to jako dobro znate, vi se time bavite, time ste upoznati. Vi bite bili napravili projekt, a onda bi u vaše ime upravo tijelo prikupljalo suglasnosti na vaš projekt izdavalo građevinsku dozvolu. I na taj način je dok bi on to tijelo koje je izdavalo dozvolu prikupilo podatke odugovlačilo je postupak izdavanja građevinske dozvole. Ovako sada kako je koncipiran zakon što je možda i dobro, ali rasterećuje upravno tijelo traženja onoga što je prije toga tražilo i ubrzava tu proceduru. Tako da je ovaj zakon koji je na snazi omogućuje brže izdavanje građevinske dozvole, ali što ste vi rekli s vama se slažem, da li je to investitoru brže u odnosu na ono što je prije, upitno je i tu se s vama slažem.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bačiću na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega profesor Ivan Lovrinović. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Bačić. Vi imate dosta iskustva, bili ste i ministar graditeljstva. Tri stvari me zanimaju, evo kolega Demetlika je malo prije pričao o žalbama. Ako je neka čestica na nekom dijelu gdje se gradi, ako je ocijenjena pogodnom, podobnom za građenje zašto se uopće dodjeljuje mogućnost žalbe bilo kome sa strane? Mislim da to je čista logika. Pa prema tome, ne treba žuriti sa hitnim postupkom, sačekajte još dva, tri tjedna da se to riješi. Osim toga ima i Zakon o prostornom planiranju poslije pa da se usklade neke stvari. Znači vas neko stvarno može maltretirati bez veze hipotetski koliko hoće. Ako ste vi tamo rekli može se graditi pa nema uopće pravo, odbija se automatski žalba. Drugo, silne suglasnosti, DVD, policija, vodovod, itd., ako je na tom području procijenjeno da je pristup generalno dobar, da ima uvjete voda, struka … itd. pa čekajte to je za svakog trauma. U ovoj zemlji je najteži problem dobiti dozvolu za građenje, lakše je napraviti, lakše je dobiti kredit bilo što, nać majstore nego to napraviti. Zašto se to ne bi ako je u određenom dijelu u sklopu čestica gdje se može graditi automatizmom se na jednom mjestu rješavalo da se odmah može graditi. I još jedno možda najvažnije pitanje, što je sa građevinama koje se nisu dovršile? Ja sedam godina sa svog prozora gledam jednu nagrđenu zgradu kojoj je propao vlasnik, izvođač, ništa s njom se ne dešava, već drveće raste, dajte molim vas više to jednom riješite. Dajte tri godine ako niko ne može riješiti, dajte na dražbu i neka se od onoga što se proda namiri putem suda poslije onaj tko je dobio spor. Pa mi to više ne možemo gledati znate. Ova zemlja je devastirana i posebno veliki gradovi zbog građevinske mafije.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Lovrinoviću na replici. Odgovor uvaženi kolega Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Lovrinović, koliko god detaljan bio pojedini dokument prostornog uređenja, potpisivao sve moguće temeljne uvjete koji se formiraju lokacijskom dozvolom ili lokacijskim uvjetima, još uvijek ostaje jako puno pitanja koje treba definirati prije ishođenja građevinske dozvole. Pitanje opskrbljenosti električnom energijom, dostupnosti kvalitete te energije, pitanje vodoopskrbe itd., itd. dakle ima niz još pitanja koje vam te institucije moraju omogućiti propisati prije nego što dobijete građevinsku dozvolu jer kada ste vi dobili građevinsku dozvolu to se podrazumijeva da vi možete taj svoj objekat do kraja eksploatirati, a ne da kada ga počnete koristiti da utvrdite da vam nedostaje kvalitetna struja, da vam bilo koji drugi razlog nedostaje. Prema tome, moraju postojati ti posebni uvjeti koje vi morate dobiti samo oni moraju brže biti dostupni. To je problem što vi ne bite smjeli to čekati nego to treba maksimalno osam dana to sve dobiti, što nije propisano pojedinim dokumentom prostornog uređenja. Ja mislim da smo u državi u kojoj treba poštivati privatno vlasništvo jer gradnja na mom objektu na određeni način može … kvalitetu vaše parcele, vašeg objekta. Prema tome, potpuno je normalno da se nešto pita susjeda kada ja gradim. Jer taj projekat na bilo koji način možda postoji između mene i susjeda nekakav dogovor kojega sam ja zatajio kada sam tražio dozvolu jer nigdje nije bio izložen i onda tek kroz taj postupak susjed može reći, čekajte nismo se mi tako dogovorili, vi morate napraviti to i to jer smo propisali. Prema tome, mora se omogućiti susjedu u jednoj demokratskoj državi da on nešto ima reći kada neko gradi uz njegovu parcelu, uz njegovu kuću itd. Tako da ne bi ja tu žalbu uklonio. Mislim da bi to bilo apsolutno suprotno sa dosegnutim standardima.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bačiću na odgovoru. Prelazimo na pojedinačne rasprave. Uvaženi kolega Branimir Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Htio bih u vezi izmjena ovoga zakona govoriti još malo o problemu izvlaštenja. Dakle ukoliko je iskazan interes Republike Hrvatske za nekim zemljištem, tada se vlasnika po ovom zakonu ima pravo izvlastiti i u stvari se po novome će to izvlaštenje ići još brže, još jednostavnije i obuhvatit će veći krug osoba. Ovdje je govorio zastupnik Bačić da treba riješiti probleme kada se vlasnici zemljišta nalaze u inozemstvu dugi niz godina, neki desetljećima, kada nisu dostupni ili kada su čak nepoznata njihova boravišta. Međutim, činjenica je da postoje ljudi koji dakle se protive izvlaštenju. Ja bih htio danas govoriti o njihovim pravima jer nisu svi ljudi zadovoljni tim postupkom. Čuli smo također u raspravi dakle da oni bi trebali biti zadovoljni u odnosu na nacionalizaciju, da se ovdje dobiva nekakva naknada. Ali pitanje je po ovim izmjenama zakona kada se ta naknada dobiva i ustvari da li će je onaj koji je izvlašten sa svojeg vlasništva ikada uspjeti dobiti. Naime, prema ovom prijedlogu izmjena zakona iskazani interes znači da investitor ima pravo dobiti građevinsku dozvolu i uporabnu dozvolu bez roka trajanja. Znači, on se može buniti, protiviti tome koliko god hoće. Može se recimo buniti i lokalna zajednica. Npr. radi se o investiciji odlagališta za otpad ili termoelektrane ili možda NATO bazi. Međutim, bez obzira na sve to investitor će izvlastiti vlasnike i započeti gradnju bez obzira na njihovo mišljenje odnosno bez obzira da li je uopće potpisan Ugovor o izvlaštenju. Nakon što žalbe prođu i protivljenja i kada se riješe ti imovinskopravni sporovi prema novom prijedlogu zakona dakle predviđa se rok isplate od 4 godine. Znači rok isplate od 4 godine što je u direktnoj koliziji sa Zakonom o izvlaštenju i određivanju naknade članak 37. stavak 2. koji kaže da rok isplate mora biti 15 dana od pravomoćnosti rješenja, najduži rok. Znači ovaj zakon treba direktno povezati sa Zakonom o prostornom uređenju koji će doći odmah nakon rasprave o ovim izmjenama zakona. Dakle, bilo bi pošteno da se za uporabne dozvole odredi neki razuman rok i da se u tom roku moraju riješiti svi imovinskopravni odnosi na nekom zemljištu, a isto tako da se ovaj rok za isplatu naknade dakle prema Zakonu o izvlaštenju zadrži na roku od 15 dana. Dakle ponavljam još jednom. Radi se prije svega o nasilju. Tu između nacionalizacije i izvlaštenja nema nikakve razlike. Radi se protivno željama vlasnika zemljišta. A onda nakon što se to izvlaštenje jednom formalizira, a vidimo da nema dakle roka po kojemu mora biti potpisan Ugovor o izvlaštenju, tek onda znači mogu proći godine, možda može proći čitavo desetljeće onda još 4 godine treba čekati dakle na isplatu naknade. Mi u Živom zidu smatramo da ovaj prijedlog zakona nije pravedan prema vlasnicima zemljišta, da on pogoduje prije svega investitorima koji ne moraju nužno biti hrvatski investitori, nego može biti dakle investitor iz Europske unije i da bi s obzirom na sve to trebalo ovaj zakon doraditi da se vlasnici zemljišta bolje zaštite. Ako ne dođe do izmjena, do izmjena predstojećih ovoga zakona koji je sada pred nama mi u Živom zidu ovakve izmjene zakona nećemo podržati. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Branimiru Bunjcu na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika. Prvi se za repliku javio uvaženi kolega Blaženko Boban. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Uvaženi kolega Bunjac, vi uistinu ne poznate stvarno razliku između nacionalizacije i izvlaštenja. Nije ni čudno, niste radili u lokalnim upravama i ne razumijete kako funkcionira sustav lokalne uprave. O nacionalizaciji neću, ovdje je Branko govorio kolega Bačić je govorio i ne želim se vraćati na to. No vi u jednom segmentu tražite apsolutnu slobodu vlasnika čestice i to je u redu. Ali s druge strane bi vršili pritisak na pravosuđe jer taj čin izvlaštenja nema veze sa ovim zakonom, nema veze sa gradnjom, nema veze sa česticom zemlje. Taj čin izvlaštenja je sa pravosudnim tijelima, a hvala Bogu mi smo se izborili za neovisnost pravosuđa. Dakle, zbog tog razloga taj proces može trajati godinu, dvije, tri, četiri, ne znamo u pravosudnom smislu. Ali od momenta kada se rješenje donese u zakonu je kristalno jasno da u roku od 15 dana se mora nadoknaditi s jedne strane, a s druge strane reći ću vam i to onaj tko izvlašćuje dužan je deponirati sredstva onoga dana, ponovit ću dužan je deponirati sredstva onog dana kada je krenuo postupak izvlaštenja. Dakle, na vlasniku čestice zemlje je da li se po tržišnim uvjetima procjeniteljima, Poreznoj upravi kad procijeni vrijednost zemljišta njegova može ili neće. Mnogo slučajeva u mom području je bilo gdje vlasnici zemlje su tražili za 16 m baraknog prostora tri trosobna stana da bi se napravio autoput ili vi mislite da je to ispravno? Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Blaženku Bobanu na replici. Odgovor uvaženi kolega Branimir Bunjac, izvolite.
Hvala lijepa. Zastupniče Boban, vi dakle smatrate da o Zakonu o gradnji smiju razgovarati samo ljudi koji su završili Građevinski fakultet. To je isto kao da ja sad vama kažem da vi ne možete razgovarati o nacionalizaciji, ni vi ni vaš kolega Bačić jer niste završili studij povijesti poput mene. Evo ja sam bar za ovu polovicu stručan, a ja ne znam da ste vi za ovu drugu. Vi kažete, dakle iznosite i argument da je nepobitno da će, da se mora isplatiti naknada u roku od 15 dana. Evo čitam vam izmjene Zakona o prostornom uređenju koje ste, koje ćete vi predložiti odmah nakon ovog zakona. Članak 172. stavak 3. produljuje se rok za naknadu zemljišta kojeg investitor temeljem ugovora s vlasnikom izvlašćuje u korist gradnje sa 2 na 4 godine. Pa sad ja ne znam, jedan zakon govori jedno, drugi zakon govori drugo. To isto imali smo prije par dana Zakon o nezaposlenima koji je rješavao pitanje zadruga i bio u direktnoj koliziji sa Zakonom o zadrugama ali on je ipak usvojen. Znači mi u Hrvatskoj donosimo zakone koji su u suprotnosti jedan s drugim. Čak koliko sam uspio shvatiti imamo više zakona koji su u suprotnosti jedni s drugim i onda govorimo o nekakvim pravnim stvarima, o nekakvim poboljšanjima. Ja ne znam, ovim se u biti onda otvara prostor ili da ja nešto krivo razumijem ili da će se u stvari još dodatno zakomplicirati neki imovinsko-pravni odnosi koji će se neminovno voditi po ovim izmjenama zakona. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bunjcu na odgovoru na repliku. Sljedeća replika je uvaženi kolega Ivica Mišić, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Kolega Bunjac, mi vas podržavamo … [[Govornik se ne razumije.]] ste rekli da je to otprilike se slažem. I ja se osobno slažem s tim vašim izlaganjem. Ne vidim razloga zašto država mora četiri godine provesti vremena da bi nekom isplatila neki određeni oduzeti prostor. šta se tu radi? Radi se da se ne radi. Ja bih tako rekao. Ukoliko je problem i što je kolega rekao da ima problem da ljudi traže previše, ali imamo zato naša pravosuđa koji trebaju po hitnom postupku riješiti, vidjeti da li je to dobro i da li nije. Međutim, živim u gradu u kojem ima dosta starih nekretnina oduzetih još od Drugog svjetskog rata koji se sada izgleda ne zna tko su vlasnici. Ali imamo u Ilici ovdje dolje par kuća koje vidim devastirane, koje su opasne za život okolo. Postavljam pitanja šta država treba raditi s tim? Znači vjerojatno imovinsko-pravni odnosi nisu riješeni, država to treba pod hitno odraditi da se to riješi, vidjeti vlasnici da li postoje, ne postoje. Ako ne postoje nek' država da natječaj da se proda ta nekretnina u nekim realnim osnovama i da se riješi taj dio problema. A ako se pojavi neki onda se taj novac normalno vrati, refundira u taj dio svijeta. Međutim, kod nas, ja stječem dojam, bitno je da se priča da radimo, a u stvari stojimo na mjestu. Evo ja baš prolazim svaki dan tramvajem kroz grad prema Črnomercu i vidim jedno tri kuće koje su srušene skoro. Interesantno da nitko u ovom gradu još nije postavio pitanje na pravim pozicijama ako nema vlasnika neka izvole završiti taj dio problema, nek' je slože da ljudi i ne daj Bože nečije dijete pogine ili neki čovjek. Međutim, ništa se tu ne dešava koliko ja primjećujem bar ovih par godina kad to gledam. Prema tome, ja podržavam da se to treba hitno rješavati i ovo što treba namiriti da to bude u roku 15 do 2, 3 mjeseca. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Ivici Mišiću. Odgovor uvaženi kolega Branimir Bunjac, izvolite.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupniče Mišić u tom dijelu smo se već složili zastupnik Bačić i ja. Dakle, ako se radi o tome da netko ne vodi brigu o svojoj imovini, a da uopće nije ni prisutan u RH da se ne zna ni njegovo boravište i ako cijela ta stvar traje desetljećima pa sasvim sigurno da treba poduzeti neke korake da se riješi ova pitanja koja ste spomenuli, između ostaloga čak i sigurnosne naravi. Ono o čemu sam ja govorio i što bih htio sad još jednom istaknuti je to da je potrebno sagledati i drugu stranu. Znači, ovdje su zastupnici HDZ-a donijeli zakon i oni su dali mišljenje da se za taj zakon mora glasati i da se njega mora podržati i oni sad zastupaju to mišljenje. Međutim, postavlja se pitanje a što bi ti zastupnici isti učinili da se radi o njihovoj koži, da njih netko izvlašćuje, da njihove oranice ne znam dvorišta, voćnjake da li to netko oduzima e onda bi vjerojatno rekli ah gle, ovaj zakon nije dobar. Znači oni, ja pokušavam jednostavno otvoriti oči da postoje ljudi koji su živi, koji su stvarni i koji se protive izvlaštenju a ne mogu poduzeti nikakve pravne korake da bi to izvlaštenje spriječili. I ono što je još najbitnije, ne mogu dobiti niti naknadu, odnosno mogu dobiti naknadu tek kad završe svi mogući sporovi, tužbe, žalbe itd. I onda još evo prema ovom Zakonu o prostornom uređenju treba čekati četiri godine da bi dobili naknadu. Za to vrijeme će vjerojatno jedan dio tih izvlaštenih umrijeti posebno ako se radi o starijim osobama. I u stvari je zakon nije dovoljno izbalansiran, znači nije se dovoljno gledalo iz svih kuteva kako bi zakon trebalo provesti. A naravno uvijek se ide na štetu slabijega, dakle konkretno građana u korist krupnoga kapitala. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bunjcu na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Tulio Demetlika. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Bunjac, meni je jasan vaš stav jer znam političko opredjeljenja Živog zida da se uvijek bori zaštitit vlasnika u ovom slučaju i vi ste protiv izvlaštenja. Međutim ja ću postaviti vama jedno drugo pitanje. Na koji način će jedan grad ili lokalna samouprava štititi zajednički opći interes ne pojedinca nego zajednički interes? Ako je privatno zemljište i lokalna samouprava je donijela prostorni plan, urbanistički plan i definirala da na toj parceli se gradi dječji vrtić, dom umirovljenika ili nešto što je potrebno građanima ovoga grada ili ove jedinice lokalne samouprave, vlasnik toga ne želi to prodati vi ste prinuđeni ići na izvlaštenje, ne nacionalizaciju na izvlaštenje, a to znači da ćete ga pravično obeštetiti. I ono šta ja vidim je to jedini mogući zakonski način da dođete do realizacije i da štitite ja ću reći ne pojedinačni interes kao što ga vi štitite kroz vašu diskusiju nego opći interes ili interes jedne države ili jedne zajednice. Tako da lokalna samouprava mora realizirati projekte, a to je jedini način da se na to može na taj način riješiti i stoga izvlaštenje je jedino rješenje. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Demetliki na replici. Odgovor uvaženi kolega Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora. Uvaženi zastupniče Demetlika. Naravno vi uvijek možete izvući neki takav primjer kojim ćete argumentirati potrebe izvlaštenja. Evo rekao je zastupnik Bačić, čovjek je u Americi već nekoliko desetljeća i logično je da njega treba izvlastiti ukoliko je to u nacionalnom interesu. Logično je da treba izvlastiti nekoga ako sprečava gradnju dječjega vrtića, a pri tom može ostvariti pravičnu naknadu. Međutim, postavlja se pitanje gdje je granica? Postoji li onda ikakva granica u tome? Da li mi onda mi u biti možemo izvlastiti svakoga od svega? Znači mi ćemo uvijek pronaći neki razlog zbog čega ćemo nekom oduzeti njegovu zemlju, … nekom oduzeti njegovu imovinu. Gdje je onda granica? Da li onda pojedina, da li onda ova točka Ustava pravo na vlasništvo je neotuđivo, da li ona u praksi funkcionira ili ne? Jednom ćemo doći do situacije da ćemo doći do zida, da će doći ne znam do prosvjeda građana, da će doći do jednoga pravnoga presedana i onda ćemo jednostavno shvatiti ovo što sam govorio cijelo vrijeme, a to je da treba sagledati obje strane. Mi sada samo govorimo treba investirati kao da ćemo cijelo vrijeme graditi vrtiće ili ćemo cijelo vrijeme graditi škole, a sutra će se dešavati ovo što sam spomenuo da će se graditi odlagališta otpada i da će se raditi termoelektrane, dakle radit će se nešto što nije možda baš tako prihvatljiva investicija, ali nitko neće moći ništa protiv toga ništa poduzeti. Znači to će biti jednostavno rečeno da je takav interes, da investitor to želi napraviti i posljedice će biti daleko veće nego što je možda izvlaštenje jednog vlasnika ili nekoliko njih. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bunjcu na odgovoru. Sljedeća se za repliku javila uvažena kolegica Branka Juričev-Martinčev. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolega Bunjac, pa otprilike moja replika je slična kao i kolege Tulia. Jako ste protiv izvlaštenja, smatrate da je to pogodovanje investitoru, a ja bih vas sada pitala kao bite vi riješili jedan slučaj kao što smo mi imali, kao što smo mi imali, kao što često imamo svi mi koji smo na čelu gradova ili općina. Za izgradnju kanalizacijskog sustava koji sa nestrpljenjem očekuju oko 40 tisuća što građana, šta gostiju našeg kraja treba izgraditi uređaj za pročišćavanje otpadnih voda. Za to nam treba otprilike 15 tisuća metara kvadratnih. Vlasnici 14 tisuća i 800 kvadrata, ovako ugrubo su voljni otkupiti po procjeni sudskog vještaka to zemljište za razliku od vlasnika nekih 200-njak kvadrata koji to nije voljan prodati. Na koji način bi se to riješilo da nije Zakona o izvlaštenju? Za vaš primjer jel dosta se o tome govori smatrate da je nepravična naknada, mi smo zemljište plaćali 480 kuna po metru kvadratnom plus poboljšice, što znači svaka maslina, svaka loza se plus plaćala. Za otkup zemljišta za groblje 520 kuna, to je zemljište na kojem se ništa drugo ne može graditi nego upravo to, uređaj za pročišćavanje odnosno ovo kada govorim groblje. Tako da jedino ovaj način je moguće jer zaista bi zakočio sve naše projekte jedinica lokalne samouprave.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Juričev-Martinčev na replici. Odgovor uvaženi kolega Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora. Uvažena zastupnice. Pa postoje nekakvi pravni odnosi, postoji nekakvo pravosuđe, postoji mogućnost da se ti odnosi riješe na zadovoljstvo obiju strana. Ovdje se po mojem mišljenju jednostavno jedna strana stavlja u nepovoljan položaj jer se automatskim iskazivanjem interesa daju građevinska i uporabna dozvola i upisuje se u katastar. Da li uvijek i u svakom slučaju potrebna takva munjevitost u donošenju neke dozvole? Da li taj rok u kojemu se stvari mogu dogovoriti koje su dakle propisane zakonom godinu, dvije, da li on nužno utječe na neku investiciju? Nisam posve siguran. Dakle kao i u mnogim drugim slučajevima vidi se da vaga uvijek preteže na jednu stranu, a vaga preteže na stranu jačega. I tu imate u Hrvatskoj jako puno primjera, ne znam počevši od odnosa banaka i klijenta, pa evo sve do odnosa investitora i vlasnika zemljišta. Po mojemu mišljenju vjerujem da ovaj vaš slučaj koji ste iznijeli je težak, ali treba uvažavati i drugu stranu. Znači bez obzira na to što vi možda mislite da je taj čovjek koji se tome protivi svadljiva osoba ili mislite da nepotrebno komplicira cijele stvari i treba uvažiti i njegovo mišljenje. Doista evo mene na kraju brine pitanje, koliko će ljudi biti izvlašteno po ovom Zakonu o gradnji i recimo slijedećih pet ili deset godina da li je to 500 problematičnih osoba kakvih ste sad vi naveli ili je to možda 500 tisuća građana. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bunjcu na odgovoru. Prelazimo na slijedeću pojedinačnu raspravu. Uvaženi kolega Miro Bulj. Izvolite!
Hvala lijepa. Potpredsjedniče, uvaženi ministre! Evo nakon rasprave o vrlo bitnoj temi ja moram kazati da sam na početku današnjeg dana vama i replicirao na ovo što ću se u pojedinačnoj raspravi i obratiti jer činjenica je da sve pravne i fizičke osobe moraju biti po Ustavu jednake. Međutim, izmjenama zakona tj. ukidanjem građevinske dozvole za antenske stupove tj. za postavljanje baznih stanica počelo se postavljati bazne stanice na divlje bez ikakve suglasnosti, bez ikakve znači, susjedi nisu mogli reagirati, doslovno bez bilo kakvih kriterija. Sada imamo jedan kaos u prostoru gdje niču kao gljive poslije kiše bazne stanice nekontrolirano, na to ne mora utjecati ni lokalna samouprava, ne plaća se naknada, znači mi nemamo ono naši građani za šta se svi ovdje kunu, za šta su svi ovdje glasali, ja sam rekao par puta da nisam zbog ovih stvari za Europsku uniju što imaju građani Europske unije od tih teleoperatera koji sada ovdje koriste naše područje za tu djelatnost i zasigurno je puno veću zaradu nego u svojim matičnim zemljama a ovako se ne ponašaju u svojim matičnim zemljama a to je sve zbog sluganske politike koja je dala pravo stranim teleoperaterima da se ponašaju na ovaj način i da ugrožavaju prvo naš okoliš, naš prostor i besplatno to se koristi i uz to i zdravlje ali to je jedan drugi pravilnik koji bi trebao ministar zdravlja mijenjati. Temeljem toga vi bi morali gospodine ministre ili vam predlažem da se ispravi ta nepravda jer svakodnevno ljudi prosvjeduju jednostavno ispred prozora im nikne stup jedno jutro, tu se postavi bazna stanica bez da teleoperater ulaže u bilo kakvu infrastrukturu, građevinsku dozvolu današnji projektanti mogu zaraditi, da mogu naše građevinske tvrtke odraditi svoj posao, da moraju nekakve suglasnosti ili komunalne naknade platiti šta obični građani moraju. Ovo je izravno pogodovanje, zbog ovoga je Hrvatska na vrhu. Ovdje su i dva ministra, tj. bila je ministrica graditeljstva. Nije mi jasno zbog čega je skinuta građevinska dozvola tj. to je u 2009. godini. To je čisto pogodovanje stranim teleoperaterima, zato i govorim jer je ovdje ministar ali očito me sada nije čuo. Zakonska rješenja znači su jednostavna, vrlo jednostavno par članaka se promijeni i ne bi se odrazila kao što teleoperateri govore na rast, negativno na rast gospodarstva, na pad BDP-a, na mobilne tehnologije, na Internet u zemljama EU jer jednostavno one to imaju svojim zemljama odakle dolaze a od nas izvlače novac lokalne samouprave ne naplaćuju kune za bazne stanice, možete ovdje izaći van pa ćete ih pogledati, nikome ne plaćaju, nikakvu suglasnost ne trebaju, dok čovjek negdje na selu recimo u Cetinskoj krajini ili nebitno u Imotskoj krajini, Vrgoračkoj za farmu graditi treba da bi držao stoku ne može graditi zbog razno raznih propisa, primjera ako želi siranu onda suritka od mlijeka kad se radi sir utječe na sliv … [[Govornik se ne razumije.]] to vam je istina a recimo odlagalište na Lečevici otpada ne utječe na sliv Jadra a mlijeko suritka utječe, čovjek nije mogao napraviti mljekaru. Držao je stado koza, morao je prodati, tj. pardon nije mogao napraviti siranu mlijeka. Ovo su vam istiniti događaji. Znači, imamo izravno pogodovanje stranim teleoperaterima koje su političke elite svih vlasti, ja u tima više ne želim biti zato ću vam na taj način funkcionirati, zato ću vam ovdje sam i prije govorio, međutim događalo se što se događalo, dati i prijedlog izmjene Pravilnika o jednostavnim i drugim građevinama i radovima gdje bi vi kroz dva članka u biti izmijenili ovo i gdje bi bazne stanice tj. antenski stupovi bili isti po zakonu kao i ostale sve građevine, gdje bi naši građani imali pravo i lokalna samouprava dati suglasnost, planirati to ili ne planirati ako vam ne odgovara naravno i projektanti bi naši domaći tu zaradili jer bi morali to odraditi kao i za druge objekte. Uz to bi morali i stvarati infrastrukturu ali to je drugo pitanje zbog toga što je ovo samo dio vašega ministarstva ali imamo i Ministarstvo prometa koje bi trebalo isto mijenjati pravilnik tj. izmjenu zakona, imamo Ministarstvo zdravlja koje bi trebalo također po svim istraživanjima ali to su drugi propisi. Ovo je, ja ću vama dati, ja ću sada na kraju i pročitati ovaj dio u biti koje su izmjene članka. Znači, mijenjao bi se znači izmjene Pravilnika kako bi se omogućilo građanima Republike Hrvatske da budu u mogućnosti utjecati na postavu stupova antenskih prihvata, traži se da pravilnik odnosno … [[Govornik se ne razumije.]] i radovima znači taj i taj Narodne novine, da sad ne čitam, imamo dva članka. Vi ta dva članka ako izmijenite pogledajte, provjerite. Jednostavno, te bazne stanice se više ne bi mogle nicati kao gljive poslije kiše i to uglavnom u noćnim satima, pa imamo prosvjede od mog Sinja, Splita, Solina, Svete Nedjelje gdje se pogodovalo gdje gradonačelnici … [[Govornik se ne razumije]] svoje čestice jer oni daju 2 tisuće eura mjesečno. To što utječe na zdravlje moga djeteta ili tvoga to je manje bitno, ja to osobno ne bih želio nikome staviti na svoje čestice ako je vaša kuća kraj moje čestice i vašoj djeci, a ne bi želio bez moje suglasnosti da se stavi pod prozor vašoj djeci. Ja ću vam ovo dati, ali prije nego što završim samo bih kratko kazao. Spomenuta je nacionalizacija koja je veliki problem i koja je napravila kaos u hrvatskom društvu. Brojne obitelji su oštećene i izvlaštenja. Ja bih malo o nacionalizaciji. Činjenica je da je nacionalizacija vrlo veliki problem, ali činjenica je da je puno onoga što je bilo društveno i državno danas postalo nečije bez da je dao kune, bez da je 90. imao 2 lipe u džepu. E, pa sada bi tu trebalo razmišljati ima li, jel' on dobio kakvu građevinsku dozvolu osim što je otpuštao ljude. Jer ima od 68. bit će prije napravljena tvornica. Znači ne treba baš gledati nacionalizaciju uvijek loši. Da, 45. loša ali ovi što su opljačkali, ovaj što su u mome Sinju novac za oružje uzeli … [[ne razumije se]] da se branimo sada stvaraju tu carstvo i … [[ne razumije se]] puste grupe imaju. Danas ti ljude koje je on otpuštao su ostali bez išta i sada im možda treba dozvola građevinska da naprave kuće. Hoće li je dobiti ili neće ako su malo nadogradili to je pitanje. Znači tisuće nepravda. Tako da je nacionalizacija recimo u INA-i zna se da je nezakonito dobivena. Mislim u čemu bi bio problem reći nezakonito, ukradeno je, dali su Bijele noći nepošteno, aerodrom mislim dali su iznajmiti, mislim tako da ne treba uvijek sve gledati negativno. Treba jednostavno jedan zakon o porijeklu imovine tako da bi mi to izbalansirali. Onaj tko nije imao kuna, nije dobio loto, a nije niti kopao kao i u mom Sinju imaju pol Sinja, jednostavno se to riješi, porezna kartica i to je u dvije minute. I što bih rekao još što se tiče knjigovodstva koje je katastrofalno recimo zemljišne knjige u nas u ovim dijelovima Dalmatinske Zagore si sretan ako si 100 dio imaš, 38-ine 100-ti dio. Sada zamislite jedno 6 tisuća je suvlasnik te čestice. Da nam nije bilo Austrougarske po svim dosadašnjim i u ovome sada sustavu i dan danas, a o pravosuđu neću niti govoriti o brzini i temeljitosti njihovog djelovanja. Pa npr. u Sinju imamo Autoprijevoz koji je postao vlasnik tko zna kakvom krivnjom gradske uprave naravno grada koji je pogodovao. Zgrada je bila od … [[ne razumije se]] Sinjska, zgrada je bila … [[ne razumije se]] Hrvatskih željeznica i danas je ta zgrada postala vlasnika prometa Makarska da bi onu sirotinju koja je stvarala taj Autoprijevoz kada je dodijeljen stan ili je umro suprug jučer bila izbačena na ulicu, kako je to postao vlasnik tko će znati. Jednostavno. Pravosuđe lijepo funkcionira, brzo i učinkovito i temeljito. Ja bih mogao u Sinju evo kazati da na takvim česticama, zemljama, zgradama, objektima da bi se trebalo, ne bi se trebalo stidjeti ni ovoga dijela Zakona o porijeklu imovine i nacionalizacije, a vama ministre što sam vam rekao što je najbitnije i ova nepravda jer vi ste isto proeuropski nastrojeni to naglašavate, pa evo pa neka naši građani imaju iste uvjete i teleoperateri. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bulju na ovoj raspravi. Imamo jednu repliku. Uvaženi kolega Tulio Demetlika. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Bulj ovaj put vam neću replicirati jest da mi je to malo teže, ali dat ću vam punu podršku u ovom dijelu koji ste uputili prema ministarstvu da se znači izmijeni Pravilnik o jednostavnim i drugim građevinama i radovima na način da za izgradnju antenskih stupa i elektroničke komunikacijske opreme uključujući i elektroničku komunikacijsku opremu potrebno je dobiti suglasnost jedinica lokalne samouprave. Naime, budući da je evo i gospodin Bačić rekao da treba pitati susjeda za urbaniziranu parcelu, za definirane odredbe gradnje, za dobivenu lokacijsku dozvolu onda je red da i za ovakve građevine koje predstavljaju potencijalnu opasnost za prve susjede, jer mi smo danas svjedoci da se ovakvi antenski stupovi sa tom elektroničkom komunikacijskom opremom postavljaju blizu školskih i medicinskih ustanova, postavljaju se u gusto naseljena mjesta ili područja a da nitko nikoga ništa ne pita. Stoga, podržavam vašu ideju i smatram da bi upravo ministarstvo trebalo razmotriti mogućnost izmjene Pravilnika upravo za ovakve građevine i da se ako ništa drugo pita lokalnu samoupravu po kojim uvjetima se ovakve građevine mogu izgraditi. A lokalna zajednica normalno da mora biti uključena u cijeli taj postupak. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Tulio Demetliki na replici. Odgovor uvaženi kolega Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa ovdje ste se složili, ali kazat ću da je ovdje čisto pogodovanje. Zato mi i jesmo u vrhu kao najkoruptivnija zemlja u Europskoj uniji, a svi se pozivaju na Europsku uniju. Ovdje je izravno pogodovano kada kaže da smo svi jednaki pred Ustavom, pred sudovima, ovdje je izravno pogodovano stranim teleoperaterima da mogu svoje antenske stupove ili bazne stanice narodnjački rečeno postavljati gdje im god padne na pamet. Kraj vašeg prozora, ja da imam česticu kraj vašeg prozora vi ne možete ništa bez obzira, ovo je dio samo koji treba izmijeniti kao ministar graditeljstva, ima još promet, ima još zdravstvo, Ministarstvo zdravlja koje bi moralo također svoje pravilnike i Vlada svoje uredbe i jedan zakon koji ću ja predložiti izmjenu zakona. Naravno, ja uz potpise svih saborskih zastupnika, manje je bitna politička opcija. Ovo je izravno koruptivno pogodovanje teleoperaterima koji stvaraju svoja carstva, a to ne mogu sva carstva i najveću zaradu po glavi stanovnika imaju u Hrvatskoj, dok u svojim državama ništa ovo nije što mi tražimo, u svojim državama imaju ta pravila i nije im Internet ugrožen, nije im BDP pao, nego naprotiv mi bi imali pravo naplaćivati to. Jer što je osnovno? Suglasnost susjeda i planski, planiranje, plan. On antenu digne od 40 metara gdje mu god padne na pamet, na obali. Digne na obali, ne treba se niti pitati, pa pa pogledajte gdje sve dižu, kraj bolnica, dječjih vrtića, škola. Nikoga ne pitaju niti moraju pitati, ali to je omogućio zakonodavac. Zato sam i rekao ovdje ima jedan ministar, bila je ministrica Hrvatska udruga za zaštitu elektromagnetskog zračenja je na to upozoravala, prosvjedovala, ali nitko nije smio, očito ne smiju. Teleoperateri tu su valjda gazde, ti strani tajkunu koji na Haitima se vozaju, a … mi glumatamo ima deset godina dok se pljačka naš narod i pozivamo se na europske tekovine, na europske tekovine da našu dicu ubijaju i zato ni kune ne plaćaju jer je to zračenje dokazano je da je zračenje opasno. A mogu vam staviti vašem djetetu i mom djetetu pod prozor i zato moramo biti suglasni i vi ministre ovaj pravilnik morate promijeniti. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bulju na odgovoru. Prelazimo na sljedeću pojedinačnu raspravu. Uvaženi kolega Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi potpredsjedniče. Pa Zakon o gradnji zasigurno je jedan od najvažnijih zakona koji uređuje svakako sustav građenja u RH od projektiranja, građenja, uporabe, do održavanja samih građevina, a svakako uređuje i ostale procedure koje imaju svrhu i cilj zaštititi i dodatno urediti prostor. Mislim da je svaki ministar do sada u proteklih 27 godina pa i svaka vlada u svom dijelu nadležnosti imao svoju viziju kako taj sustav učiniti boljim kako ostvariti tu viziju pojedinca ali i vlada u ukupnosti i da su se svi uhvatili u koštac upravo sa svim ovim zakonima koje ćemo danas raspravljati i ovaj zakon i ova dva koja idu poslije jer činjenica jest da jednostavnost procedura, da zamršenost problema tj. sve ono što smo naslijedili nas tjeraju da želimo taj prostor urediti bolje, kvalitetnije, jednostavnije kako bi ostvarili svako od nas svoj određeni interes koji možemo imati i kao pojedinac, ali i kao zajednica. Mi ćemo danas govoriti ili čuli smo već danas puno priče o tome kako omogućiti da ono što država želi, a to su važni strateški infrastrukturni projekti mogu doći u gradnju, izgraditi se i staviti se u funkciju. Kako omogućiti pojedincu da on ostvari svoj osobni projekt možda stambenog zbrinjavanja sebe, svoje obitelji da to bude jednostavno bez puno komplikacija, da ta dokumentacija ne doseže neke visine od 30, 50 centimetara, da to bude 5 ili 10 centimetara ako je baš nešto složenije. I sami pogleda na takvu jednu mogućnost nas tjera da raspravljamo o mogućnostima koje ovakav zakon može ponuditi. Jer postavlja se opravdano pitanje jeli ovaj zakon koji je danas u raspravi maksimum mogućnosti protočnosti nekakvih zakonskih odredbi koje to omogućuju. Složit ćemo se da baš nije maksimum, znači da postoji prostor o kojem se danas govorilo da ćemo vrlo skoro morati imati još jedne izmjene ovog Zakona o gradnji kako bi ostvarili, ajmo to tako nazvati jednu Ministarstvo reformu u dijelu građenja ne samo važnih infrastrukturnih objekata nego svih zgrada i svih prostora. Čuli smo i neke primjedbe koje se mogu opravdati, ali s kojima se da i komunicirati tj. voditi jedna debata. Čuli smo danas iz jednog kluba da je problem koji ovaj zakon predviđa, a odnosi se na odstupanje nešto što otvara Pandorinu kutiju. Ako ćemo baš na taj način promišljati onda je Pandorina kutija otvorena u svakom zakonu koji je dvosmislen ili koji kroz određene članke nudi mogućnost odstupanja. I zaista se postavlja pitanje jesmo li onda napravili savršeni zakon koji će onda odmah riješiti svaku mogućnost koja se može desiti u gradnji određene zgrade ili ćemo gledati neke druge zakone pa vidimo da zbog određenih propusta ili odstupanja koje se pojavljuju kroz različita tumačenja članaka jednostavno ljudi završavaju uvijek tamo gdje završe i mnogi ovi postupci, a to je u pravosuđu. Znači mislim i osobno da ne postoji onaj članak koji će baš sve točno definirati i kada ga napišemo, usvojimo da je riješio sve probleme Hrvatske u smislu izgradnje. Gdje ja vidim taj najveći problem, neki su o tome danas govorili? U sustavu koji smo naslijedili. Taj sustav koji je bio do devedesetih godina on je isto bio normativno uređen, čak je nekada izgledalo da je čak bolje nego što mi to danas imamo. Međutim u stvarnosti smo imali činjenice da su se gradili objekti, zgrade na način da bi postojao nekakav partijski čelnik u nekom mjestu ili na otoku, on bi došao, rekao bi tu ćemo napraviti školu, čije je to zemljište nije važno, nećemo to ni rješavati izvolite napravite školu. Na tom i tom području u najboljoj uvali napravit ćemo hotele ili hotelsko naselje. Čije je to područje, nije važno jel privatno jeli tada bilo općedruštveno namjena ili općenarodno, napravi hotele pa ćemo to rješavati. Kako su se rješavali ti dogovori sa ljudima tada u tom vremenu? A nešto se obećavalo, zaposlit ćemo ti nekoga ne znam iz obitelji, nešto ćemo platiti u ribi, nešto ovako i mi smo to naslijedili. Mi ne možemo bježati od toga. Čuli smo i što smo naslijedili od samog katastra i sve ostalo. 27 godina da li je dovoljno da mi to sve riješimo? Pa možda je bilo dovoljno da uspostavimo mnogo bolje procedure nego koje sada imamo, ali je činjenica da nije bilo lako riješiti sve te sporove ili imovinskopravne odnose samo tako s obzirom na to što smo naslijedili tada kažem i na način na koji se gradi. I puno se učinilo u 27 godina, ali naravno da to nije kraj. A gdje je problem? Tome su svi danas to jasno prepoznali, kada se odredbe ovog zakona ili nekih koje ćemo danas raspravljati prevedu u pravosudni sustav i dolazimo do apsurdnih presuda koje se pišu u ime RH, a koje u ovom trenutku odlaze ili u korist pojedinaca ili su potpuno apsurdne da ne možete vjerovati da se tako nešto može desiti. Pa vi danas imate mogućnosti da recimo za objekte za koje je jasno rečeno u dva stupnja da se moraju rušiti da vi i dalje izbjegavate rušenje ili desetak godina se ti objekti neće srušiti ili dijelovi objekata, da se koriste sve mogućnosti pravosuđa da se to ne dogodi, iako je jasno od prvog dana da se to mora desiti jel naravno svi kažemo nered je u prostoru. Tko je kriv? Ministarstvo nije napisalo dobre zakone. Je, dobri su zakoni jasno su prepoznali da je zgrada loša, da je treba ili nije pravno riješena ali nema od toga ništa. Znači u pravosuđu smo prepoznali dio problema koji treba rješavati, posebno kroz ovaj dio kada govorimo o izvlaštenju, a vjerujem da će ti zakoni doći vrlo brzo na raspravu. Što se tiče strateških infrastrukturnih projekta, to je bilo kao nešto drugo i to je kao osnova za ovaj donošenje zakona po hitnoj proceduri. Slažemo se da imamo infrastrukturne projekte koji se trebaju početi graditi, koji se grade ili koji su završeni, a ne mogu se staviti u funkciju bez odredbi ovog zakona. Evo ja ću reći jedan primjer županijskog našeg odlagališta centralnog nazvanog Marišćina. To je projekt koji je trajao nekih 10, 12 godina i trebao je riješiti problem zbrinjavanja otpada u Primorsko-goranskoj županiji. On ima uporabnu dozvolu ja mislim do 8.3. privremenu po prethodnom zakonu na 90 dana. To nije beznačajan objekt, 100 tisuća tona otpada treba tamo godišnje otprilike odvesti i naravno da nam je interes da taj objekt stavimo u funkciju. 12 godina, 8 privatnih čestica ili privatnih vlasnika jednostavno ne možemo riješiti. Oni imaju 45 tisuća metara kvadratnih to je 10% od ukupne površine. Župan nudi ono što mu kaže sudski vještak 80 kuna, oni traže oni što oni misle da trebaju dobiti to je 200 kuna i tu sve staje, cijeli projekt. Znači dolazimo na principe, na nekakve odnose i što je važnije pojedinca ili zajednica. I o tome smo čuli danas neka mišljenja, evo imamo ovdje jedno mišljenje i ovdje kažu pojedinac je iznad zajednice nema izvlaštenja, nije potrebno to je nacionalizacija. Imamo neke druge objekte koje trebamo graditi. Sutra Pelješki most, pristupne ceste, trebamo otvoriti neki objekte koji su sada objekti kao što je zračna luka. Što se tiče produljenja građevinskih dozvola, slažem se u potpunosti. Zaista imamo dozvola koje se u normalnoj proceduri ishode, imamo probleme na razini lokalne samouprave da nemamo uvijek dovoljno sredstava da možemo započeti izgradnju svih objekata koje želimo, a općeg su društvenog interesa. To imaju i lučke uprave i lokalne samouprave, općine i gradovi i županije i mislim da ne stoji primjedba da ćemo mijenjati toliko često prostorne planove pa da i šest godina tri plus tri nešto što bi onda moglo prenamijeniti prostor pa je sve onda ostalo upitno. Mislim da kada govorimo o prostornom planiranju da prostorni planovi ipak trebaju biti malo dugoročniji, 10, 15 godina da odrede namjenu određenog prostora. Što se tiče sustava certificiranja, o njemu je već bilo puno riječi ali ću reći, zaista je malo ova odredba stambenu zgradu koja se koristi manje od četiri mjeseca godišnje malo je po meni preširoka. I to bi se dalo voditi jedna široka rasprava jer zaista što jest iznajmljivanje u turizmu, jeli to najam, zakup ili leasing. Ja mislim da nije ništa od toga, da je prije svega … E sada kako ćemo to protumačiti jasno je da je pravilnik već prije to riješio ovaj zakon sada riješio ovako. Činjenica jest da mi u tim zgradama, da ljudi koji iznajmljuju žive u tim zgradama i zbog toga mi je malo neobična ova formulacija, ali mislim da tu postoji prostor iz drugih izmjena da razmišljamo što ćemo još kvalitetnije. Što se tiče izvlaštenja, mislim da je ono osnovno pitanje pojedinac ili zajednica sasvim bespredmetno. Mislim zajednica je iznad pojedinca. Ona mora ostvariti svoje interese i ako trebamo cestu koja mora proći kroz nešto, ne može pojedinac stati na put tome. I Zakon o izvlaštenju pravedniji, bolji od ovoga kojeg imamo čeka. To je nešto što moramo napraviti jer bez toga mi danas ne bi imali ništa od infrastrukturnih objekata. I kada bi se zajednica tj. svi mi susreli sa voljom pojedinca i njegovim principima, vidjeli biste pogotovo načelnici to dobro znaju u kakve situacije dolaze upravo pokušavajući napraviti ono što je najjednostavnije izvlaštenje, a to je nagodba koju je teško postići s obzirom da svi imaju svoje interese. …
Zahvaljujem uvaženom kolegi Boriću na ovoj raspravi. Imamo jednu repliku, uvaženi kolega Klarić. Izvolite.
Uvaženi kolega Borić, spomenuli ste čitav niz problema, između ostalog ono nešto što ovaj zakon nažalost ne može riješiti. Poznavajući ministra, razgovarajući s njim podržavamo 100%, 1000% njegovu dobru namjeru da se ubrza sva ta procedura. Ali kada sagledavamo, a imamo čitav niz primjera, ja vam mogu osobno donijeti jednu od presuda koja za postojeću cestu izgrađenu u vrijeme Jugoslavije, a nije bila urisana zbog toga što se susjedu zamjerio ugostiteljski objekt tužio, a sudac presudio presuda je postala pravomoćna da smo morali na toj cesti postaviti barikadu i praktički zabraniti prometovanje po toj cesti. Dakle, nešto što smo naslijedili i nešto što imamo teško je promijeniti samo ovim zakonom, dakle zahtjeva jedan čitav sveobuhvatni posao. Ali ono zašto sam se javio za repliku iz razloga što ste spomenuli strateške investicije. Svjedoci smo da naš Gorski Kotar da našu Slavoniju, Liku, naše Hrvatsko primorje i vaše otoke napuštaju mladi i odlaze. I sada se postavlja pitanje, što je to strateška investicija, što to mi gradimo, za koga mi gradimo ako nam ljudi nestaju. Valjda je strateška investicija radno mjesto, gospodarstvo, valjda je strateška investicija ona infrastruktura koja će omogućiti razvoju tog. Ukoliko nam pravosuđe koči, ukoliko nam katastar koči, ukoliko nam čitav niz struktura koje donose odluke koče i godinama se nešto čeka, a život se odvija upravo u ovom trenutku jer sutra već neko odlazi put Irske, Njemačke ili ne znam gdje, onda smo u ozbiljnom problemu. I onda ne samo ovaj zakon nego čitav niz zakona, ali i naše ponašanje u smislu ubrzavanja svih tih procedura čak i zakona kojim ćemo moći izvlastiti da bi se negdje mogla napraviti proizvodna hala i donja infrastruktura ima u cijelosti smisao. A da ne govorim o tome da brojni naši građani uopće ne vode brigu o svojoj imovini pa je i ne knjiže na sebe u trenutku kada im nije od financijskog interesa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Klariću. Odgovor uvaženi kolega Borić. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Klarić, slažem se s jednim dijelom vašeg izlaganja. Mislim da ova Vlada pokazuje, danas je ministar predstavio mjere u kojima se pokušava pomoći tome da mladi ostanu u RH, da lakše dolaze do zaposlenja, da dobivaju pravednu naknadu za svoj rad i da se pomalo sklop mjera koje će dati cijela Vlada kroz razna ministarstva može uhvatiti u koštac sa tim najvećim problemom a to je pitanje demografije i opstanka na ovim prostorima. Čuli smo danas i rasprave o stanju u ruralnim prostorima Republike Hrvatske. One su sve opravdane i tu nemamo što dodavati mislim ni na vlasti ni oporbi. Zaista je to problem s kojim se moramo pozabaviti i mislim da ćemo to učiniti kroz četiri godine koliko stoje ispred nas s obzirom na ovaj mandat. Ovaj zakon kažem trebat će još malo kroz drugi prijedlog zakona koji bi trebao ići vrlo brzo još određene dorade da bi pojednostavili cijeli sustav, da bi to mogli nazvati nekom hajmo to tako nazvati mini reformom u smislu izgradnje u Republici Hrvatskoj. Jer vidjeli smo sada na vlastitim greškama, na vlastitim problemima gdje griješimo i mislim da ne treba puno onda razmišljati što učiniti da te greške zaista otklonimo najučinkovitije bez da se bilo tko kome zamjera, nego jednostavno da stvorimo jasne, jednostavne procedure koje trebaju hrvatski građani ne bi li ostvarili ono što drugo želimo u smislu ne samo vi ste rekli radno mjesto, zaposlenje. I stambeno zbrinjavanje posebno mladih obitelji da to mogu zaista sada raditi, jer velik broj mladih danas nam živi sa roditeljima u godinama koje su već 25 i 30 godina i nije zaista jednostavno stvarati obitelj u takvim odnosima. A ovaj zakon je dosta važan upravo i u tom segmentu. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Boriću na odgovoru. U ime predlagatelja uvaženi ministar Lovro Kuščević, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege saborski zastupnici. Evo u prvom redu vam zahvaljujem na ovako konstruktivnoj, širokoj raspravi. Dugo je potrajala, međutim moram kazati da sam čuo jako puno dobrih prijedloga, konstruktivnih prijedloga o kojim ćemo sasvim sigurno u skoroj budućnosti i razmišljati. Dakle, još jednom vam hvala na doprinosu koji ste dali prilikom izrade izmjena i dopuna ovog Zakona. Kao drugo, evo odmah mogu kazati da prihvaćam amandman Odbora za zakonodavstvo budući se radi o čistoj nomotehničkoj, dakle ispravci. Umjesto prostora, zahvata u prostoru, dakle evo to će se prihvatiti, nema uopće problema. Točka 3. ja bih rekao, odnosno ono što se najviše istaknulo u ovoj raspravi problemi sa pravosuđem. Pa evo, drago mi je da se u ovom Visokom domu upozorava na problemu u radu pravosuđa i bez obzira što hajmo reći da pravosuđe nije tema ovog zakona, malo ga se dodirujemo. Raduje me ukoliko je i ovaj zakon kojeg moje ministarstvo predlaže doprinijelo da se upozorava sve one koji rade u pravosuđu, koji su nadležni za rad pravosuđa, da ih se upozore da su problemi veliki, sveobuhvatni i tu gospodu, dakle suce ili sve ljude koji rade u pravosuđu, u neovisnom pravosuđu kako ono i mora bit neovisno, da se neki postupci moraju brže, pa možda čak i kvalitetnije raditi. Brže u svakom slučaju. Što se tiče ovo i tu smo vidjeli da brzina izdavanja same dozvole i nije toliki problem, već je problem u svim onim prethodnim radnjama koji se moraju ispuniti da bi se akt za gradnju izdao. Pa ja mogu odgovorno tvrditi da će naša uprava koju imamo u ministarstvu, Uprava za dozvole od državnog značaja a i svaka iole kvalitetnija ispostava županijska ili gradska izdat građevinsku dozvolu. Pa evo u 48 sati mogu jamčiti svaku, dakle od onog trenutka kad dođe kompletiran zahtjev sa svom potrebnom dokumentacijom. Ja jamčim da ćemo kroz e-dozvolu 48 sati izdat svaku građevinsku dozvolu. No problem je upravo ovo što smo čuli ovdje, razne institucije koje moramo evo vlasništvo, katastar, izvlaštenja, HEP, vode, šume, vodovodi i sve žive suglasnosti koje moramo imati. Tako da evo zaista ovo što sam kazao stojim iza ovoga i neka ovo bude apel i svim tim institucijama da ubrzaju svoje procedure kako bi se građevinska dozvola mogla izdati na vrijeme i puno, puno jeftinije i puno transparentnije. Evo ako mogu sada kratko proći po primjedbama vas zastupnica i zastupnika. Kolega Hrg, može li se vratiti valjanost dozvole koja je već istekla? Ne može. No, one koje nisu istekle do dana stupanja na snagu ovoga zakona one će se moći po ovom Zakonu produžiti. I evo mislim da ćete bit zadovoljni sa tim odgovorom. Kolega Bulj, bazne stanice, ne samo Bulj nego čuli smo i raspravu. Pravilnik je takav kakav je, dakle da ne bi bilo ovim zakonom. Dakle, to nije tema za ovaj zakon. Ovim zakonom se ništa ne dira u bazne stanice. Bazne stanice su regulirane Pravilnikom koji je donesen prije 7, 8 ne znam ni ja 9 godina, nekoliko puta mijenjan. Da ga treba mijenjat, mijenjat ćemo taj Pravilnik. U kom pogledu to ćemo vidjeti, no u svakom slučaju primio sam vaše prijedloge za izmjenu tog pravilnika. I naravno nakon usvajanja zakona da će se ići u izmjenu pravilnika, pa ćemo vidjeti što s time. Međutim, evo da ne bi bilo zablude, možda naša javnost koja nas gleda ovim zakonom se ne reguliraju te bazne stanice i nije uopće problem veći je problem u pravilniku ako problem postoji. Kolegica Taritaš, od stupanja kod izgradnje sukladno pravilima struke, ja mislim da je to dobro što smo ovako regulirali da se pravila, da pravila struke, dakle strukovne komore kažu što su to dozvoljena odstupanja. Jer u geodeziji je to jedna mjera, u građevini druga, u nekom sustavu treća. Prema tome, ne možemo mi zakonom regulirati da li je dopušteno odstupiti 2 cm ili 2 mm ili 30 cm. To su strukovne komore koje će pravilima struke to odrediti i to je ono što se tolerira. Razvrstavanje građevina sa 5 na 3, da ćemo tako, i problem takse. Problem takse je riješen. Dakle, neće se naplaćivati taksa za građevinu što je nekad bila 5 i 3 već će se to uredbama o tarifama riješiti, a do tada naputkom svima onima koji to rješavaju. Doing Business pad na listi. Dapače, ja sam uvjeren da će usvajanjem ovog zakona nama, mi ćemo porast u očima Doing Business ljestvice, dakle napredovat ćemo zato jer će sa izmjenama i dopunama ovih zakona puno procedura ubrzati, smanjiti i da će to utjecati na pozitivnu situaciju na Doing Business ljestvici. Energetska učinkovitost. Evo tu je i gospodin Borić se sad dotaknuo. Dakle, ukoliko se zgrada koristi manje od 4 mjeseca, tada nije potrebno raditi energetski pregled. Tu smo imali veliki problem kod naših iznajmljivača, ne samo u Dalmaciji već i u cijeloj Hrvatskoj koji koristi manje od 4 mjeseca. Mislim da je to opravdano, da je to dobra izmjena. Kako utvrditi? Pa komunalni redari to vrlo lako utvrđuju potrošnjom vode, potrošnjom struje, izlistom računa od HEP-a i vodovoda se vrlo lako može utvrditi koliko se dugo ta nekretnina koristila. Produženje roka valjanosti građevinske dozvole kolegica Taritaš kaže da to tri plus tri puno, mislim da nije puno. Evo čuli smo i puno zastupnika ovdje koji su podržali tu tezu, naravno da nije puno. To smo napravili upravo zato da naše jedinice lokalne i regionalne samouprave imaju vremena za aplicirati na europske fondove da i ne propadne građevinska dozvola odnosno šta su radili onda bi je aktivirali službeno samo da im ne propadne, a onda to više nije prihvatljivi trošak prema europskim fondovima zato jer je već aktivirana. Prema tome, što se tiče toga da postoji opasnost da će se promijeniti materijal i gradnja, nažalost gradnja ne napreduje tako brzo da će se u tom kratkom roku promijeniti temelji i to sve materijali a što se tiče opasnosti da može biti u tih šest godina će se promijeniti odnosno u prve tri godine da će se promijeniti prostorni plan koji regulira neko područje, da će se promijeniti primjerice iz stambenih u društvenu namjenu ne postoji ni ta opasnost zato jer u zakonu piše tj. u ovom prijedlogu izmjena i dopuna ukoliko se u međuvremenu promijeni namjena onda nije moguće produžiti tu dozvolu za dodatne tri godine. Dakle, ukoliko dođe do promjene namjene ne može se produžiti. Upis građevina bez obzira na uporabnu dozvolu mislim da isto primjedba ne stoji, posao geodeta je da snimi ono što vidi na terenu, da to prenese na papir i da se to ucrta a zabilježba mora biti da li to ima uporabnu dozvolu ili nema. Zašto je to dobro? Pa uvodite porez na nekretnine, moramo znati šta imamo na terenu. Jedinice lokalne samouprave moraju znati što imaju na terenu, prostorni planeri kad rade prostorni plan na tim podlogama ako nemaju te objekte ne mogu napraviti kvalitetan prostorni plan, napravit će cestu preko tog objekta. Dakle, mislim da je ovo dobra odredba i da je treba zadržati u ovom zakonu. Zatim, evo je i odgovor gospodinu Babiću na važenje dozvole. Izvedbeni projekt dakle nije problem zato jer on neće opteretiti investitora, on stoji kao opcija, investitor ga može ugovoriti ili ne a mislim da je naročito za složenije potrebno da izvedbeni projekt bude kako i radi javne nabave i zaštite investitora pa na kraju krajeva i nadzorni inženjer će moći puno lakše postupati. Zašto izdavanje dozvole u skladu s posebnim uvjetima? Da, zašto tražiti posebne uvjete? Mislim da je to gospodin Lovrinčević isto spominjao i ne znam tko još. Pa gledajte, moramo, evo Branko je Bačić dobro odgovorio na pitanje. Moramo dobiti uvjete od HEP-a, od ceste da li imamo tu struje, tražimo 30 kilovata, netko mora reći da li postojeća trafo stanica može dati 30 kilovata ili ne može dati odnosno da li se može pod tim uvjetima priključiti na županijsku državnu cestu itd., moramo imati te posebne uvjete ali naravno moramo raditi na onome da se oni izdaju brže i zato ova rasprava, bravo, podržavam, svi apelirajmo na sva tijela s javno pravnim ovlastima da brže izdaju te svoje pravne uvjete. Bila je primjedba sufinanciranje ureda dakle županijskih i gradskih. Naime, to je zakonom iz 2014. godine ukinuto sufinaniranje županijskih i gradskih ureda koji izdaju građevinske dozvole. Dakle to mi ne možemo promijeniti no evo mogu napomenuti, kasnije ćemo imati zakon o ozakonjenju, o izmjeni i dopuni Zakona o ozakonjenju kojim smo smanjili tarifu koja ide državi za 10% a tih 10% smo prebacili rješavatelju predmeta, dakle jedinicama, dakle pardon gradovima koji imaju urede i županijama, s tim evo vraćamo koliko možemo njima i njihove financije. Vjetroelektrane, da, to je veliki problem, imamo situaciju da su izdavane lokacijske dozvole na 30.12. za vjetroelektranu tako da za vrijeme božićnih i novogodišnjih praznika nitko ne uloži žalbu i da ta lokacijska bude pravomoćna. To je radilo se kako se radilo, ne mogu komentirati rad prethodnika, tj. nema potrebe ovdje. Zaštićeni najmoprimci, dakle evo u drugom kvartalu ove godine će se naći ispred vas Zakon o izmjeni i dopuni Zakona o najmu stanova kojim se i to pitanje na adekvatan način rješava pa ćemo o tome moći kvalitetno govoriti, raspravljati. Gospodin Bunjac, izvlaštenje, nacionalizacija. Ne znam, to je on pobrkao. Mislim, gospodin je pobrkao pojmove iz Zakona o izvlaštenju, Zakona o gradnji, Zakona o prostornom uređenju, dakle konfuzna jedna rasprava na koju je evo dobro odgovorio gospodin Bačić pa nema potrebe da se ja tu ponavljam. Kako će ovaj zakon pomoći gospodine Demetlika kako će ovaj zakon pomoći lokalnim i županijskim projektima. Pomoći će u više aspekata, prvo da će se moći i ishoditi građevinska i upravna dozvola bez obzira da nije evidentirano u katastru, to će vam pomoći kod cesta, kanalizacija, plinovoda, svega skupa, konkretno aglomeracija Rijeka sada vodoopskrbni sustav, kanalizacijski koji se radi, pomoći će za marišćinu koji isto možemo reći da je jedan lokalni odnosno regionalni projekt, pomoći tako da ukoliko je lokalni projekt se proglasi projektom od državnog značaja a to je ukoliko ispunjava sve uvjete onda će ići po ovom zakonu. Prema tome, može i puno segmenata pomoći i pomoći će. Provedba elaborata, gospodin Klarić, u katastru. Pa da, Državna geodetska uprava radi svakim danom sve bolje, statistika brzine provedbe elaborata i predmeta u čekanju je sve bolja i bilja, Riječko područje je najkritičnije, najduži je rok čekanja sada, pa evo i neka to bude, sada ova rasprava nek bude poziv u Državnoj geodetskoj upravi a naročito Ispostavi u Rijeci da malo moraju se popraviti. No evo mogu najaviti da ćemo u petak ako Bog da već jednu novu funkcionalnost u katastru pustiti a to je izdavanje posjedovnog lista i kopije plana elektronskim putem ali ne više da ga samo isprintate i imate nego sad će on imati svoj žig, svoj kod i bit će dakle pravovažan dokument, pravovaljani dokument. Evo, recimo za koji dan ćemo već imati tu novost, dakle tu se radi, ZIS smo implementirali u cijeloj Republici Hrvatskoj i sasvim sigurno će i to pomoći bržoj i kvalitetnijoj provedbi geodetskih elaborata svake vrste. Gospodin Lovrinović, žalbe susjeda evo to smo već maloprije komentirali, rokove dovršenja, da kazali ste da bi trebalo prisiliti nekoga da dovrši zgradu, to smo predvidjeli ovim zakonom. Za zgrade prve skupine rok je dovršenja 10 godina, druge skupine 7 godina, treća skupina 5 godina. I na kraju evo gospodin Borić je imao završno izlaganje. Naravno da ovo nije savršen zakon. Naravno da se može napraviti sve bolje, pa tako i on. Međutim, mi kao predlagač smo sasvim sigurni da sve ove izmjene koje smo predložili su dobre i da idu k cilju da se ubrza i poboljša, pojeftini i učini transparentnijim sustav graditeljstva. U našem planu normativnih aktivnosti su temeljite izmjene ovoga zakona u drugom tromjesečju da ih pokrenemo, ne da budu u Saboru kod vas u drugom tromjesečju jer to će biti jača rasprava, šira rasprava. I stoga vas pozivam da sve ove primjedbe koje ste i danas izrekli, evo ja sam ih i zapisao veliku većinu odnosno kolegica državna tajnica vrlo rado ćemo ih čut. Moje je ja bih rekao geslo koje ili mantra koju već ponavljam često, a to je da zakone se mora donositi ne sveto ali trojedinstvo, a to je znanost, to su fakulteti, to je struka, to su strukovne komore, ljudi sa terena i mi kao politika. Zaista tako se ponašamo prilikom donošenja svakog zakona. Ovaj je hitan, išao u hitnu proceduru, čuli smo ovdje već do sada zbog čega takvo hitno mora ići, žurno. Ja vas lijepo molim sve kolegice zastupnice i zastupnike bez obzira iz koje stranke dolazile. Evo, raduje me da je Klub SDP-a unaprijed najavio podršku, raduje me da je Klub HDZ-a, Klub Mosta najavio podršku i ja molim i ostale. Evo i Klub IDS-a. Ja molim i ostale da podržite ovaj zakon jer zaista će riješiti velike probleme, ubrzat će velike projekte u Republici Hrvatskoj, a onda kada budemo raspravljali o cjelovitim izmjenama a onda se zaustavljam tu kao meta, a vi budite rafal i onda ćemo sve ono što nismo ovaj put napravili, napraviti da budemo imali savršen zakon kako je gospodin Borić htio. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem predstavniku predlagatelja, uvaženom ministru gospodinu Lovri Kuščeviću. Imamo jednu obavijest članovima i članicama Odbora za ravnopravnost spolova. 7. sjednica Odbora za ravnopravnost spolova Hrvatskoga sabora održat će se danas 1. ožujka 2017. godine u dvorani „Janka Draškovića“ soba broj 202 s početkom u 14 sati. Određujem stanku do 15 sati kada ćemo nastaviti sa replikama. Hvala lijepo. STANKA U 13.30 SATI
Kolegice i kolege, započinjemo sa poslijepodnevnim radom plenarne sjednice. Ostale su nam četiri replike na izlaganje ministra Kuščevića, pa bi molila prvu repliku zastupnik Tomislav Klarić.
Uvaženi ministre, pažljivo sam slušao vaše izlaganje završno i između ostalog spomenuli ste posebne uvjete i nešto na što ne možete utjecati, dakle da se moraju čekati posebni uvjeti HEP-a, MUP-a, Hrvatskih voda i svih tih hrvatskih institucija koje sudjeluju u postupku donošenja građevinskih dozvola. Međutim, ovdje bih apelirao na vas iako nije direktno vezano za samo ovaj zakon u tom dijelu da se povede posebna briga o područjima unutar urbanističkih planova poslovnih i industrijskih zona diljem Republike Hrvatske u svim gradovima i općinama. Dakle, ne mogu biti različiti uvjeti HEP-a za nekakva postrojenja unutar prostora urbanističkog plana da bi za svaki od njih trebalo posebno izdavati. Mislim da se tu može puno brže i učinkovitije krenuti u taj dio posla a vezano za sve ono što smo prethodno govorili što je vezano i za Zakon o izvlaštenju kad bi se unutar obuhvata urbanističkih planova kao poseban zakon u okviru Zakona o izvlaštenju na koje se odnosi onaj stavak koji govori o tome što se sve može izvlastiti stavio poseban interes tih prostora i zemljišta unutar industrijske zone kako bi jedinice lokalne samouprave koje pokreću gospodarsku aktivnost na tom području lakše mogli doći u posjed odnosno na taj prostor, na njemu graditi infrastrukturu a onda nevezano za to postupak koji slijedi sudski se dalje rješavati onako kako se rješava ali bi time skratili si vrijeme realizacije svih tih brojnih projekata. Evo, to je više kao prijedlog za razmišljanje o onim zakonima koji će se tek donositi i koji će biti nastavno na ovo.
Hvala vam lijepo. Ministar nema odgovor na repliku. Idemo dalje. Zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepa, uvažena potpredsjednice. Ministre, kazali ste da ovaj moj prijedlog nije vezan sa zakonom, naravno zato što imate pravo donijeti pravilnik, ja sam dao prijedlog izmjene pravilnika a isključivo zbog toga da naših građani imaju ista prava kao što imaju i u zemljama odakle dolaze teleoperateri, s tim mi ništa ne gubimo niti Internet bolji niti, ništa ne gubimo a u biti postajemo jednako pravni a u biti koliko činjenice ovdje i bivši ministar i bivša ministrica od 2009. godine se izmijenio taj zakon gdje se u biti pogoduje teleoperaterima da im ne treba građevinska dozvola, tj. da nisu ništa im ne treba, ni suglasnost, niti trebaju plaćati a bila je jedna udruga koja se cijelo vrijeme protivila Hrvatska udruga zaštite od elektromagnetskog zračenja. Ona se nije čula. Ja jednostavno u ovome trenutku pošto dolazim iz područja gdje te bazne stanice od 2009. načrčkalo na svakom koraku, naravno gdje ne moraju platiti, gdje ne moraju dati nekome 2 hiljade kuna, ne moraju vaditi građevinsku dozvolu, ne moraju raditi infrastrukturu, ne moraju ulagati u Hrvatsku i rugaju se doslovno s ljudima, ispod prozora im doslovno i bolnica, škola, vrtića stavljaju bazne stanice. Ovaj pravilnik, ovim izmjenama ovog pravilnika oni samo postaju isto šta i u svojim zemljama Europske unije. Znači, mi apsolutno ovim pravilnikom ništa drugo ne tražimo i smatram da je ovo toliko jednostavno izmijeniti i vratiti na ono šta je bivši ministar Bačić a poslije i gospođa Taritaš nisu izmijenili, zbog čega to je njihova stvar. Hvala lijepa.
Hvala vama. Nemamo odgovor na repliku. Molim vas slijedeću repliku zastupnik Ivan Lovrinović. Ne vidim ga u dvorani, gubi pravo. I slijedeća replika Tulio Demetlika uvaženi zastupnik.
Zahvaljujem, gospođo potpredsjednice Sabora. Neke odgovore smo i raščistili evo sa gospodinom ministrom i na pauzi ali ja bih samo možda još nešto dotaknuo što nismo dotaknuli, radi se o geodetskim elaboratima koje ste i spominjali. Znači, za običnu obiteljsku kuću investitor mora raditi dva … [[Govornik se ne razumije.]] elaborata, prije početka gradnje i nakon. Mislim da tu dovoljno je onaj nakon tj. na kraju ovog prvog bi se moglo ukinuti. I složit ću se s vama rekli ste na samom početku vašeg izlaganja završnog da definitivno pravosuđe je kočnica u realizaciji i ubrzanju cijele te procedure oko dobivanja da li lokacijske, da li građevinske dozvole. Sigurno je da je pravosuđe neovisno i to svi želimo ali isto tako ovo pravosuđe moramo shvatiti, tu se slažemo s vama, da mora biti brže i efikasnije i da radi u cilju upravo zaštite i državne imovine, lokalne ali isto tako i investitora. I pozdravljam ovu odluku koju ste predložili a to je financiranje onih od 20% da spuštate lokalnim jedinicama na 30%. Jest da to nije puno pogotovo sad kad se veliki broj predmeta riješio ali i ovako mali postoci ipak zadovoljavaju. Hvala lijepa.
Hvala vama. Zaključujem raspravu po ovoj točki. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Sljedeća točka je Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o gradnji, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 94. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Amandmane su podnijeli Vlada RH, Odbor za zakonodavstvo, zastupnik Davor Vlaović, Klub zastupnika stranke Rada i solidarnosti, stranke međugeneracijske solidarnosti Hrvatske, Reformista i nezavisnih zastupnika. Amandman Vlade postao je sastavni dio konačnog prijedloga zakona na temelju članka 202. Poslovnika, a amandman Odbora za zakonodavstvo predstavnik predlagatelja prihvatio je tijekom rasprave te je i on postao sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o preostalim podnesenim amandmanima. Dunja Magaš, državna tajnica u Ministarstvu graditeljstva i prostornog uređenja. Amandman prvi, prvi amandman je amandman Kluba zastupnika stranke rada, solidarnosti, stranke međugeneracijske solidarnosti Hrvatske, Reformista i nezavisnih zastupnika.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane zastupnice i zastupnici amandman Kluba zastupnika stranke rada i solidarnosti i stranke međugeneracijske solidarnosti i Reformista i nezavisnih zastupnika nije moguće niti potrebno prihvatiti jer je dosadašnja praksa pokazala da rok od 15 dana za usklađenje glavnog projekta s posebnim uvjetima dovoljan. Osim toga ako stranci taj rok nije dovoljan, sukladno Zakonu o općem upravnom postupku može zatražiti produženje roka.
Želi li predstavnik predlagatelja uzeti riječ?
Prihvaćam obrazloženje. Povlačim amandman.
Ovim se ne treba glasovati o amandmanu. Amandman je povučen. Sljedeći amandman dolazi od strane saborskog zastupnika Davora Vlaovića. Prvi amandman.
Prvi amandman saborskog zastupnika Davora Vlaovića nije moguće prihvatiti jer odredba koju predlaže, tj. odstupanja od 0,3 metra pokriva veliki broj odstupanja koja se događaju prilikom građenja infrastrukturnih i vojnih građevina, napisi, ceste, plinovodi, dalekovodi i slično, a odstupanje od 0,3m za zgradu može biti preveliko i može se zloupotrebljavati. Obrazloženje amandmana djelomično nije točno jer se predloženom izmjenom kao i do sada uređuje pitanje dopuštenog odstupanja od glavnog projekta tijekom građenja.
Želi li predstavnik predlagatelja uzeti riječ? Izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena državna tajnice. Tražimo glasovanje o ovom amandmanu iz razloga što smatramo da je potrebno konkretno i preciznije odrediti koja su odstupanja u odnosu na glavni projekt dozvoljena. Neodređenost u smislu stupnja dozvoljenosti odstupanja po pravilima struke proizvest će na terenu neujednačene kriterije i otežati ishođenje dozvola i kontrolu provedbe izgrađenih objekata. Stoga tražimo glasovanje o ovom amandmanu.
Molim cijenjene kolegice i kolege zastupnike da pristupe glasovanje jesu li zato da se navedeni amandman uvrsti u konačni prijedlog zakona? Glasovanje je završeno. Utvrđujem da navedeni amandman nije stekao dovoljan broj glasova da se uvrsti u konačni prijedlog zakona. Sljedeći amandman također dolazi od strane saborskog zastupnika Davora Vlaovića.
Drugi amandman saborskog zastupnika Davora Vlaovića također nije moguće prihvatiti jer su u članku 6. izmjena i dopuna Zakona o gradnji iskorištenja izuzeća od energetskog certificiranja koje Direktiva 2010/31 EU dopušta koja su primjenjiva i smislena u RH. U slučaju da od energetskog certificiranja izuzmemo zgrade koje su predviđene za korištenja u ograničenom vremenu tijekom godine i čija očekivana potrošnja energije iznosi manje od 25% očekivane potrošnje od cjelogodišnje potrošnje morale bi uspostaviti i propisati način kojim se ta smanjena potrošnja dokazuje. To znači da bi npr. trebali mjeriti potrošnju u zgradi, te je uspoređivati s referentnim vrijednostima iz glavnog projekta odnosno raditi dodatne proračune fizike zgrade kojim bi dokazali da će zgrada trošiti manje od 25% očekivane potrošnje. S obzirom na cijene izrade energetskih certifikata u RH oba navedena načina dokazivanja smanjene potrošnje bila bi u konačnici znatno skuplja od izrade samog energetskog certifikata i samim time kontraproduktivna.
Želi li predlagatelj amandmana uzeti riječ? Zastupnik Vlaović. Izvolite.
Hvala lijepo. Tražimo glasovanje o ovom amandmanu jer je ovo na određeni način predložila struka i da s jedne strane usklađujemo ovaj zakon putem ovog članka i sa europskom Direktivom 2010/31 EU gdje također u stavci 3. stoji ovako kako smo naveli u amandmanu zbog energetske učinkovitosti, zbog transparentnijeg upravljanja energijom i praćenja utroška energije bi bilo nužno ovo staviti u članak pa tražimo glasovanje. Hvala.
Molio bih poštovane zastupnice i zastupnike da pristupe glasovanju je jesu li za to da se navedeni amandman uvrsti u konačni prijedlog zakona. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da navedeni amandman nije stekao dovoljan broj glasova da se uvrsti u konačni prijedlog zakona. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o gradnji. Molim uključite se glasujmo. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da je većinom glasova 103 za, 16 suzdržanih i 1 protiv donesen zakona o izmjenama i dopunama Zakona o gradnji.
Prelazimo na slijedeću točku dnevnog reda a to je - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o postupanju s nezakonito izgrađenim zgradama, prvo čitanje, P.Z. br. 84 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo. Želi li netko ispred odbora? Ukoliko nema, molila bih ministra Lovru Kuščevića da nekoliko uvodnih riječi kaže o ovom zakonu.
Hvala lijepa. Gospođo potpredsjednice Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege saborski zastupnici, gospođo državna tajnice! Evo gospodo i gospođe zastupnici pred vama je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o postupanju s nezakonito izgrađenim zgradama. Naime, donošenjem ovog zakona ponovno se otvara rok za podnošenje zahtjeva i to do 30. lipnja 2018. godine. Osim toga mijenja se i način raspodjele sredstava od naknade za zadržavanje i time osigurava zadržavanje postignute brzine rješavanja zahtjeva. Ja bih se usudio kazati još boljeg učinka. Naime, po toj novoj preraspodjeli kako je evo i kolega zastupnik Tulio sada naglasio, 30% umjesto dosadašnjih 20 sredstava naknade prihod će biti jedinica lokalne odnosno područne regionalne samouprave čije upravno tijelo donosi rješenje o izvedenom stanju. Također se povećava i prihod sa 20 na 30 ukoliko to rješenje donosi agencija umjesto upravnog tijela. 30% sredstava naknade prihod su proračuna jedinice lokalne samouprave na čijem se području nezakonito izgrađena zgrada nalazi, a 40 umjesto nekadašnjih 50% sredstava naknade prihod su državnog proračuna Republike Hrvatske. Dakle, s ovim se taj prihod povećan na 50% i mislimo da će jedinice lokalne i regionalne samouprave ta sredstva uložiti u bolje ekipiranje, u bolju opremu, a što će doprinijeti bržem rješavanju svih predmeta. Omogućava se evidentiranje ozakonjene zgrade u katastru i na temelju rješenja o izvedenom stanju za nezavršenu zgradu umjesto samo na temelju rješenja za završenu zgradu. Također poboljšava se učinkovitost provedbe zakona dodatnim pojašnjenjima i uklanjanjem dvojbi u svezi s dostavom poziva, rješenja i drugih akata putem oglasne ploče, arhiviranjem spisa predmeta, pravnim posljedicama ozakonjenja zgrada koje su ozakonjene kao završene, evidentiranjem ozakonjenih zgrada u katastru te niz drugih nomotehničkih, kvalitativnih i kvantitativnih izmjena ovoga zakona koji će evo ja sam uvjeren doprinijeti bržoj provedbi legalizacije. Možda evo jedan kuriozitet, na današnji dan evo da imate izvješće o stanju legalizacije dakle, do danas je zaprimljeno 826 tisuća 948 zahtjeva od kojih je 532 tisuće 93 pravomoćno riješeno. To znači 64,34%. Od toga su županije i gradovi riješiti 460 tisuća 384 odnosno 66,65%, a AZONIS je riješio dakle Agencija za ozakonjenje je riješila 71 tisuću 709 ili 52%. Postotak pravomoćnih rješenja u uredima kreće se od 37,53%, pa do čak 99,76%. Osim što ćemo omogućavanjem produženja roka omogućiti onima koji su iz objektivnih ili subjektivnih razloga propustili podnijeti zahtjev isto tako ćemo omogućiti i našim dakle i našim sugrađanima da taj zahtjev podnesu ponovno ako im je bio negativno riješen. Međutim, moramo naglasiti sada da se ne radi o novoj legalizaciji. Vrlo je važno da naša javnost, vi saborske zastupnice i zastupnici to razumijemo. Uvijek ostaje referentni snimak 2011. Ono što je vidljivo na tom snimku to će se moći legalizirati sa podnošenjem ovoga zahtjeva. Ako postoji bespravna gradnja koja je nastala nakon tog datuma ona se neće moći legalizirati bez obzira na evo produženje ovog roka. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepo gospodine ministre. Imamo jednu repliku na vaše izlaganje. Zastupnik Branko Hrg.
Hvala lijepa. Pa ja sam gospodine ministre samo htio malo ovdje proširiti ovu temu i pitati da li se u bilo kojem obliku i dijelu razmišlja što sa objektima u seoskim sredinama obzirom da Hrvatsku definitivno ne možemo gledati na isti način. Znači, nije isto imati objekt negdje na obali na moru ili negdje u kontinentalnom dijelu Hrvatske u seoskoj sredini gdje definitivno ne da nema interesa da ljudi to legaliziraju, nego jednostavno ne postoji ni mogućnost ni išta drugo. Znači, ostali su starci živjeti ili više nikoga tamo nema, da li da ljude to ruše ili što da rade s tim? Dakle ti gospodarski objekti koji su tamo prazni definitivno više nemaju nikakvog smisla i svrhe i ljudi stvarno nemaju nikakvog razloga ići u legalizaciju tog istog. Da li se o tome nešto malo razmišljalo? Da li se radila kakva analiza u tom dijelu? I da probamo još tu pronaći neko rješenje da se na još neki laganiji način u tim ruralnim prostorima legaliziraju gospodarski znači objekti koji više nisu u funkciji da stvarno ljudi nemaju problema da ne moraju maltene raditi još to da ćemo mi sutra morati ići rušiti im to i ne znam što raditi, kažnjavati ih. Ovaj dio oko povećanja sredstava prema lokalnoj samoupravi u redu naravno, pogotovo zato što lokalne samouprave posebno u onim sredinama se odriču svog dijela samo da bi ljudima bilo jeftinije tako da je to dobro. Ali neće to riješiti još jedan velik dio problema znači u ruralnim prostorima. Možda vidjeti još, prvo je čitanje da se nađe neko rješenje još nekog laganijeg legaliziranja toga.
Hvala gospodine zastupniče. Nemamo odgovora. Sljedeći klub je prijavljen je Klub zastupnika Promijenimo Hrvatsku. Zastupnik Ivan Lovrinović. Ne vidim ga u dvorani. Dakle, gubi pravo na raspravu. Sljedeći je onda u ime Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista zastupnik Tomislav Panenić.
Hvala lijepo potpredsjednice Sabora. Ministre, državna tajnice, kolegice i kolege. S ovim zakonom mi vraćamo se na opet jedan početak da se tada kada je donesen zapravo razmišljalo o tome koji su svi mogući scenariji, što će se dogoditi kada isteknu rokovi koje smo zadali. Jasno je bio da po ovim uvjetima kako je osmišljen model da veliki broj ljudi neće se odazvati, da ovih 820 tisuća prijavljenih zahtjeva nije sve, da će ostati brojni objekti koji će biti nelegalni. I nakon ovog produženja ministre intencija je dobra, produljit će se rok, omogućiti još nekima, međutim činjenica je doći ćemo opet na istu stvar a to je koja će biti odluka evo prvenstveno vas u ministarstvu, Vlade, ovoga Doma, što s objektima koji su ostali, što ćemo s njima raditi. Da li će se te ljude sankcionirati, da li će im se ne znam nametnuti neki režim koji bi država u ime njih obavila pa to? Mislim, to su pitanja koja stvarno ostaju jedna od najvećih problema ovoga zahtjeva i meni je žao što i tada kad se krenulo zapravo nije se išlo na jedno univerzalno pravilo da praktično tko je prijavio je stekao određeni oblik legalizacije a kada treba obaviti bilo koji predmetni posao s tom nekretninom bilo to nadogradnja, prodaja ili bilo koji drugi oblik da bi tada trebalo napraviti dokumentaciju, mislim da bismo izbjegli brojne probleme koji su nastali u provedbi. Upravo, evo kao i kolega Hrg koji je spomenuo što ćemo u sredinama u kojima jedan objekt koji je i legalan vrijedi par tisuća eura, a oni nelegalni po tome onda vrijede ništa. Što s njima riješiti, kako će vlasnici koji su ostavljali objekte, što ćemo mi kao država, da li će sve završiti jednog dana kao neka ošasna imovina koja će doći u vlasništvo lokalnih samouprava? Što će lokalne samouprave s objektima koji su nelegalni, za koje ne mogu predati zahtjev a silom zakona postanu njihovi? Mislim da otvaraju se brojna pitanja a najveće je bilo pitanje zapravo cijene cijeloga postupka jer prosječno je to negdje oko 10 tisuća kuna, bude i više. Predano je mnogo zahtjeva, većina od toga bez dokumentacije. Ljudi su u manjem broju, negdje evo podatak oko dvjestotinjak i nešto tisuća je oni koji su kompletirali dokumentaciju, ovi ostali su vremena netko kompletirao nije, netko je dobio zahtjev u roku mjesec dana da se to dopuni, nije dopunio, njegov predmet je faktično nezavršen. Znači, nije kompletirao, on je odbijen ali opet to nije rješenje. Sad ćemo imati one koji su nelegalni, imaju oni koji su ušli u neki postupak legalizacije pa su proglašeni i dalje nelegalnima i na kraju će biti onaj manji dio koji su iz svega toga izašli kao legalizirani. Naravno da i oni koji su prošli stvarnu proceduru ishođenja građevinske dozvole oni će biti nezadovoljni, ok sad netko tko nije uložio ništa za desetak, dvadesetak tisuća kuna to legalizira. Znači, jednostavno jedno jako teško pitanje na koje nismo dali pravi odgovor a koje vidimo da je ne samo problematika kod nas nego i u drugim zemljama i slične probleme ponavljaju i oni koji su, mi smo ponovili i oni što su bili prije nas, ovi koji idu iza nas tako da je to, mislim da će vrlo brzo postati jedna tema gdje će se morati neko univerzalno rješenje tražiti na razini Europske unije. Ono što je s tim poslom napravljeno a sigurno se nije željelo još jedan posao našim bankama gdje je za te novce koje je trebalo osigurati osigurali su i oni povoljne da kažemo tako oni kažu povoljne kreditne linije da se ljudi uključe u to, znači ostala je i neka obaveza. Vidimo, dogodili su se i problemi, neke tvrtke kao što je MG Gradnja kod mene u županiji koja je brojne ljude prevarila, uzela novce, znači ne samo da niste uspjeli legalizirati nego u dobroj namjeri ste išli, netko vas je prevario i sad na kraju vi ostajete nelegalni, ostajete bez novca a pravosuđe još uvijek nije uspjelo riješiti ni taj slučaj niti sankcionirati odgovorne osobe. Veliki problem naravno seoskih sredina je upravo dvorišta sa tim ja bih rekao pomoćnim a ne samo gospodarskim zgradama, da su gospodarske imaju neku funkciju nego brojne pomoćne zgrade koje su u drugim uvjetima poslovanja prvenstveno poljoprivrednog imale svoju funkciju trenutno to nekretnine koje imaju veliki volumen, koje zauzimaju prostor koje nisu iskorištene a kod same legalizacije koštaju. A ne samo to nego treba se vratiti da je u vrijeme tih objekata nisu to objekti samo iz novije povijesti, to su objekti koji su nastajali u vrijeme i bivše Jugoslavije izgrađeno spojeni na cestovnu mrežu, vodovode, telefone, praktično sve ono što čini legalni objekt oni su dobili, jedino nisu građani bili sa građevinskom dozvolom pa sam slušao da li je istina ili šala kad je jedan čovjek sa prostora bivše Jugoslavije doselio se u Švedsku, izgradio kuću pa tek su onda shvatili da je on to zapravo izgradio bez dozvola. Znači, nitko nije posumnjao da se uopće može nešto tako dogoditi, ali znači to je kod malo i u mentalitetu i mi pokušavamo primijeniti jedan birokratski sustav, promijeniti mentalitet i to je sukob svjetova koji jako teško je riješiti. Susrećemo se i sa problemom da od tih 7 milijardi je nekih vrijednost ukupnog tog posla, provedba sve te dokumentacije, obećano je isto tako lokalnim, regionalnim samouprava da će od toga imati prihode, zaposlili su se neki novi ljudi da rade na tome, sad se vidi da to ne ide tim tempom, da to nisu sredstva ne dolaze u onome obujmu u kojem se očekivalo, imamo pritužbe i župana iako ja bih rekao nisu baš tako ni opravdane jer svjesni smo činjenice da brojni su zaposleni koji su u županijama, koje bi se moglo preraspodijeliti. Znači, stvorilo se jedno okruženje u kojem od dobre namjere, od stvarne potrebe, od želje da se uredi dobili smo jedno dodatno da kažemo zakomplicirano rješenje. Ovo dobijemo na vremenu ali bojim se da nećemo više dobiti na kvaliteti. Tako da što se tiče našeg kluba mi ćemo podržati naravno i još jednom izraziti našu namjeru da želimo pomoći da taj proces ne samo da bude omogućen produljenjem roka nego da se stvarno traže izlazi kako omogućiti da svi objekti dobiju određeni oblik legalnosti a da obaveza koja ostaje ona će doći prije ili kasnije ali ne možemo sve to proglasiti nelegalnim jer onda bismo doveli u situaciju da što, jednog dana će netko to morati proglasiti da je rušenje. Tko će to srušiti, ja sam govorio u prethodnom izlaganju ako je rušenje jednog objekta 50 tisuća kuna, tko će to platiti? Onda dolazimo u novu problematiku, tako da ministre sigurno je vrlo teško i nezahvalno o ovoj temi tražiti sada rješenje. Ovo je još jedna mogućnost da se možda razbistri situacija do jednoga krajnjeg rješenja. Hvala lijepo.
Hvala vama. Na vaše izlaganje imamo nekoliko replika. Prva za repliku se javila zastupnica Grozdana Perić.
Hvala lijepo potpredsjednice. Evo gospodine Paneniću vi ste spomenuli, zapravo postavili pitanje čemu i smisao legalizacije. Međutim, ja mislim da je uvijek bolje činiti nego ne činiti. Zapravo možemo se pitati zbog čega je došlo uopće do toga da je toliko objekata nelegalnih. To je pitanje onda svih onih generacija i onog vremena kada su ti objekti nastajali. Na žalost evo na području samo moje županije to prijavljeno je 55 tisuća predmeta. Grad Zadar ima preko 13 tisuća i 200 predmeta. Od toga je evo već riješeno nekih 7 i 700 samo Grad Zadar. Dakle, oko 60%. I zapravo postavljam pitanje kako je bilo uopće moguće da takvi objekti i ti silni objekti jer to su atraktivna područja Hrvatske su mogla nastati, a da se nije niti jedna inspekcija tada, niti građevinska angažirala da ipak kontrolira i da sustav kontrolira zapravo nastajanje tih objekata. I evo, sada u ovim uvjetima zapravo se popravlja ta cijela situacija, pa se temeljem tih legalizacije popravljaju i podaci o komunalnoj naknadi kod jedinica lokalne samouprave i slično. Ali kažem, uvijek možemo reći da li su i oni koji su legalno gradili sada na jedan način, a to ste sigurno spominjali i oni su na određeni način kažnjeni jer su plaćali zapravo sve one naknade i cijene koje građevinskih dozvola za razliku od onih koji nisu platili ništa, a očekuju zapravo komunalnu uređenost, komunalnu opremljenost i sve ono što traži zapravo jedan uređeni sustav.
Hvala vam lijepo. Odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Kolegica ja bih rekao ono nije traženje bilo kod mene smisla. Ono smisao ima. Ja sam više pozvao na tu metodu da li smo možda trebali krenuti sa jednim puno nižim oblikom da zapravo svi se prijave. Da su to izvršili, a da obaveza im dođe u nekom odgođenom vremenu kada imaju određenu potrebu. A konkretno za ovo vrijeme ja vam mogu primjer 80-tih godina izgrađena je zgrada u Pakoštanima, ja sam bio tada evo da bi kupio stan u toj zgradi dođem, stoji naljepnica od inspekcije da je objekt zapečaćen. Odlazim kod inspektora tamo da vidim o čemu se radi. Kaže: „Taj objekt je za rušenje.“ Znate što je bilo s tim objektom? Ne, nije srušen već tada nije srušen to je bilo početak 90-tih nego je to pretvoreno i dalje skinuta je ta blomba i ljudi su to uredili, nastavili živjeti tamo. Prema tome, problem je upravo bio da i kada se znalo da se krši zakon da uvijek je netko išao da to preskoči, da to riješi na način da se izbjegne ta obaveza. I tada nije riješeno. Ali kažem mi smo to nasljeđivali. Sada bismo to riješili, ali opterećuje nas to. Opterećuje jer ljudi su shvatili da je to pravilo ponašanja i po tome su postupali i sada ih trebamo svi optužiti. Optužujemo sustave. Ali kažem, ljudi bi trebali ipak naći neku mogućnost kako da to i plate, da izjednačimo one koji su stvarno dali sve obaveze, ispunili sve svoje obaveze sa ovima koji će tek u budućem vremenu. Ali to je možda pitanje vremena, a ne momenta jer sada vidimo da je i geodete i arhitekte da su opterećeni s time, da im to nisu atraktivni poslovi, da je jako puno posla za njima malo relativno malo novca, da se pojavljuju tzv. tvrtke koje to rješavaju, pa prevare ljude. Znači, brojni su problemi izašli iz modela koji je trebao biti rješenje.
Hvala lijepa. Sljedeća replika, zastupnik Branko Hrg.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kolega Panenić rekli ste u jednom dijelu da ćemo možda jedinice lokalne samouprave biti te koje će morati preuzimati neke od tih objekata koji će ostati nelegalizirani i zapušteni. U drugom dijelu da se prikazuje znači jedna situacija kao rezultat ovoga zakona, ne mislim ovih izmjena, nego ukupno Zakona o legalizaciji da jedinice lokalne samouprave imaju koristi od toga. Točno je neke jedinice lokalne samouprave apsolutno imaju koristi. I ponovno ponavljam da trebamo Hrvatsku gledati različito. Kakvu korist recimo imaju moji Križevci? Mi imamo 40 društvenih i vatrogasnih domova na području Grada Križevaca i gravitirajućih sela. Ni jedan nije bio legaliziran. Svi su građeni dobrovoljnim radom. Do sada smo legalizirali 23 i platili smo preko 600 tisuća kuna iz proračuna Grada Križevaca troškove legalizacije. Znači negdje oko 20 i nešto tisuća kuna u prosjeku je legalizacija jednog takvog doma. Evo, to je korist za lokalnu samoupravu. A onda dolazimo do jedne situacije gdje ste spominjali i priključenost na struju, vodu, ne znam, struju, telefon, plin. A imate situaciju da ovaj zakon u principu se koristi kao instrument pritiska ustvari za priključak na vodu gdje ne možemo priključiti građevinu na vodu koja ima sve priključke ako nije legalizirana. Ima struju, ima plin, ima telefon, e voda ne može jer građevina nije legalizirana. S druge strane bi morali ljudima omogućiti vodu. Znači, masa nelogičnih stvari, stvarno ponavljam ono što sam rekao ministru, mora se gledati različito, ne identično. Mora se vidjeti što s tim ruralnim sredinama.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku.
Pa postavlja se i pitanje kako će se postaviti lokalna samouprava kada bude trebala naplatiti porez na nekretninu. Koji je nama legitimitet naplatiti porez na nelegalnu nekretninu? To je ako bi u stvarnosti gledali to je nešto što ne postoji, znači mi to službeno ne smijemo prepoznati. Ako mi na to stavimo porezno opterećenje mi smo to legalizirali. Znači, doslovno je da mi sami pravno ćemo priznati postojanje nečega, to je već akt legalnosti ako govorimo o tome. I to će dovesti nas u brojne probleme. Koji je to dokument kojim ćemo mi odrediti površinu određenog objekta kada dobijemo dokumentaciju za legalizaciju u njoj je točno navedeno po elaboratu, po tome obračunava a ono ostalo je sve odokativno, neka povjerenstva pošaljemo pa oni to malo izmjere pa netko kaže aj mi nemoj malo ovu zgradu, pusti to, to je ionako vidiš u lošem stanju i opet će biti pritužbe. Nekome ćemo, ja ću reći, odrapiti po onome kako je ono išao da bude legalan a netko će opet reći ajde ono dvadeset, trideset, pedeset kvadrata manje pa evo dogovorimo se ljudi smo, teška je situacija. Imat ćemo stvaran jedan problem iz toga a sve s namjerom da stvorimo bolji svijet.
Hvala vam lijepa. Slijedeća replika zastupnica Anka Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Gospođo potpredsjednice Hrvatskoga sabora! Gospodine Panenić, vi ste u svom izlaganju nešto rekli što me zaintrigiralo da vas onda priupitam i da možda ta svoja saznanja sa svima nama podijelite. Rekli ste da je legalizacija jedan posao o kojem će se sigurno morati u budućnosti možda riješiti i očitovati Europska unija, u svom izlaganju ste se referirali na to i da su legalizacije imale i neke druge zemlje. Kad se radi o Zakonu o legalizaciji koji je sada u drugoj izmjeni onda smo uzeli iskustva svih zemalja koja su bila i bez obzira na ove urbane legende koje ste vi spomenuli pa ste spomenuli Švedsku ja sam to čula sa Švicarskom, bespravna gradnja ljudi su svuda ljudi, tako da i u skandinavskim zemljama postoji bespravna gradnja vjerovali ili ne ali puno manjeg obima nego što je to u Hrvatskoj. Tamo se nitko ne usudi napraviti cijelu kuću ali se usudi zatvoriti verandu, napraviti garažu. Glavnina bespravne izgradnje koja je u zemljama Europske unije su zemlje mediterana. Zemlje mediterana su se prema svojoj bespravnoj gradnji na različite načine odnosile pa tako Italija recimo ima svakih desetak godina izvuče van vojsku i policiju, sve bespravno sruši i za deset godina ima tu istu priču. Grčka je odlučila ne legalizirati ništa, Srbija je radila nešto po uzoru na nas i tako. Pa me zanima kad ste spomenuli Europsku uniju možda vi imate neka saznanja koja bi bilo dobro podijeliti s nama a vjerujem da bi i ministru i državnoj tajnici pomoglo ta saznanja koja imate jer ono što ja imam za apsolutno razlikuje zemlje skandinavije, zemlje mediterana nekoliko uvjeta. Slovenci su isto radili legalizaciju ali apsolutno drugačije, Srbi su probali napraviti legalizaciju, Republika Srpska je prepisala naš zakon samo ga je stavila na čirilici pa onda imaju malo neprilike jer nemaju more i tako. Hvala.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku.
Ja neću o samoj Europskoj uniji kao takvoj ali to će sigurno biti tema koja će se morati raspraviti. Imamo evo u Zagrebu tu u Trnju je li tako po generalnom urbanističkom planu gdje je predviđena zapravo trasa ceste, zgrade koje su više desetaka godina stare one se ne mogu legalizirati. Doći će onda u situaciju da će netko reći ok ja sam tada to napravio i nakon svih tih silnih godina vi meni sad kažete to više ne može biti nikako legalno, ja ću vas tužiti. Onda to postaje već nešto, netko se žali na institucijama koje su ja bih rekao u okvirima Europske unije priznate i gdje mi trebamo braniti našu poziciju što smo, da li je bilo kokoš ili jaje prije, da li je netko predvidio prvo da će biti ta cesta ili je netko rekao gradite tamo. Ako nitko nije spriječio gradnju tko je kriv u svemu tome. Pratio sam upravo evo u Srbiji vidim da i oni imaju silne probleme oko toga, vjerojatno u Republici Srpskoj će se prenijeti određena problematika koja se ima i ovo što ste govorili, izgleda što je južnije da je teže rješavati. Ne kažem da mi moramo biti presveti i da možemo idealno ali nekako smatram da smo mogli to jednostavnije za ljude odraditi a da kad dođu u potrebu da nešto rade onda bi jednostavno bili prisiljeni to odraditi pa makar to bio priključak i vode.
Hvala lijepo. Još jedna replika, zastupnik Željko Lenart.
Poštovana potpredsjednice! Kolega Panenić, vi ste ovdje postavili stvarno puni niz pitanja koje bi trebalo dati odgovore a odgovori se ne daju. Ja smatram da svaki građanin Republike Hrvatske bi želio imati legalnu građevinu, samo je jedno pitanje da li si on to može priuštiti. Velika većina građana je danas bez novaca, bez posla, da li su blokirani, da li i te koji imaju neku kuću, neku imovinu da li i njih treba ovršiti pa im i to uzeti pa da onda nemaju što legalizirati pa na taj način riješiti problem, mislim da je to možda jedno pitanje koje si možemo postaviti. Postoji niz građana koji su krenuli u legalizaciju, platili sva davanja, dobili neke dozvole, riješili dokumentaciju, podmirili sve šta treba i onda na kraju zapnu na jednoj državnoj ustanovi, tvrtki ili vodnom dobru koje na kraju krajeva kaže e ne možete legalizirati. Što s tim građanima? Njih smo opljačkali a neće imati opet legalnu građevinu. Mi smo živjeli u jednom sustavu netko više netko manje 45 godina gdje su se ljudi kučili kako su znali. Oni koji su imali sreću dobili su državni stan pa nemaju s tim problema, a oni koji su živjeli u ruralnim područjima i patili se i imali male radničke plaće kučili su se kako su znali i danas su došli u poziciju da moraju nešto legalizirati a nisu se dovoljno uspjeli financijski situirati da to mogu podnijeti. Smatram da je država prevelike namete stavila onim ljudima koji to stvarno ne mogu podnijeti i tu smo stali, i jedan veliki dio tih kuća će ostati nelegaliziran. Reći ću vam zadnje selo u Sisačko-moslavačkoj županiji je Borovac, prvo u Brodsko-posavskoj je Bodegrajd. U ta dva sela imate 200 kuća za prodati, uglavnom su one nelegalne. Što s njima? Ljudi su otišli. Što, hoćemo uzeti bagere i porušiti to? Pa koja država ruši ono što je napravila? Mislim da je to stvarno nonsens. To su pitanja i još milijun kojih ima oko toga koje treba riješiti. Hvala.
Hvala vam. Odgovor na repliku.
Lijepo ste me kolega asocirali gdje je većina kuća u nekom mjestu je nelegalna onda i to mjesto je nelegalno, to bi tako bilo ali sjećam se kad su bile poplave u Virovitičkoj županiji tada je odgovorna osoba iz Hrvatskih voda rekla da ali je nekad u prošlosti ne bi se dogodilo da te poplave naprave štetu jer su postojala jasna pravila koja su ljudi znali i gradilo se tamo gdje to nije se moglo dogoditi, kasnije malo urbanisti su zaboravili pa su počeli ušoravati kako se kaže kod nas , pa je onda bitno kako izgleda mjesto a ne koliko je pogodno za život. I kad kažete što znači ući u vodno dobro, evo meni se dogodilo na primjer u mojoj zemlji da su proglasili vodnim dobrom i to su ocrtali, otcijepili česticu, malo potpišite suglasnost ovdje s obzirom da nisam vidio alternativnu od potpisivanja jer onda bi oni to proveli ionako. Mislim da je u ovom slučaju ako je neki objekt je takav i došao i ako u njemu obitelj živi a što će napraviti Hrvatske vode, a ništa, slegneš ramenima, to je takvo stanje, treba u budućnosti biti pametniji. Hvala lijepo.
Hvala vama. Prelazimo na slijedeću raspravu u ime Kluba zastupnika HNS-a i HSU-a zastupnica Anka Mrak-Taritaš.
Hvala lijepa. Gospođo potpredsjednice Hrvatskoga sabora, cijenjeni ministre, državna tajnice, poštovane kolegice i kolege! Pred nama je Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o postupanju s nezakonito izgrađenim zgradama ili onako kao što svi zovemo Zakon o legalizaciji. Legalizacija je jedan ozbiljan projekt i uopće taj projekt legalizacije nikoga na ovim prostorima nije ostavio ravnodušnim. Nije ostavio ravnodušnim one koji su legalno gradili i koji su pritom ishodili kompletnu projektnu dokumentaciju, plaćali sva davanja napravili u skladu sa tom svojom građevinskom dozvolom ili bez obzira kako se zvala na ovim našim prostorima tamo od 94. pa do danas se građevinska dozvola na različite načine zvala ali uvijek smo ju zvali i znali smo da je to građevinska dozvola. Jednako tako bespravni graditelji su mislili da to treba možda podvući crtu, reći datum, s tim datumom je sve legalno. Ja moram priznati da ja osobno, ja sam arhitekt, ja sam školovana da se bavim projektiranjem, da se uopće razvojem i to mi je jednako bilo dosta strano, no međutim bili smo svjesni činjenice da u Hrvatskoj ima strašno puno bespravne gradnje. Jednako tako smo bili svjesni činjenice da osim bespravnih zgrada imate niz intervencija koje jednostavno nikako ljudi ne bi mogli legalizirati i nema tog postupka, to su vam zatvaranje lođa, nekakvih sitnih dogradnji, dakle niz stvari je bilo. Kad je zakon rađen onda je nekakav targit bio i mislilo se da će biti 100 tisuća zahtjeva. Rok je bio do 30. lipnja 2013. i ono što je iskustvo tada da je od ovih 826 tisuća 948 zahtjeva otprilike 200 tisuća zahtjeva predano do lipnja a onda je 600 tisuća zahtjeva predano u lipnju. Zašto? Razlog je bio to što ljudi nisu vjerovali. Ljudi nisu vjerovali da se neće produžiti datum, ljudi nisu vjerovali da će se pristupiti ozbiljno procesu legalizacije i mislili su da je to još jedan od projekata koji je pa ćemo ga završiti. Ja moram reći da je ovo treći projekt legalizacije koji je na ovim našim područjima. Jednako tako kad malo uđete u cijeli taj proces legalizacije ja moram priznati da sam se dosta s time bavila, dosta sam pisala članaka i još uvijek pišem članke onda kaže postoji četiri razloga zašto ljudi bespravno grade. Jedan razlog je gospodarski, nema dovoljno sredstava i onda kad malo uđete u dubinu toga kuća isto košta kad ju gradite bez obzira da li imate dozvolu ili ne ali ne vrijedi isto pa bi se ja mogla referirati na jedan drugi vic koji kruži ovim našim prostorima ali neću. Jednako tako drugi je bio socijalni. Tu ima nešto razloga pogotovo tamo negdje sedamdesetih, osamdesetih godina prošlog stoljeća procesi koji su bili u Hrvatskoj su bili procesi u kojima je u kontinentalnom dijelu dosta ljudi sa sela došlo u grad, u gradu su se krenuli baviti industrijom odnosno raditi u industriji i nisu imali mogućnost svi dobiti stanove, mislim da je ovdje netko to spomenuo pa su onda pojedine tvornice zaista ljudima poklanjale gradilišta, pa su čak i tu bile nekakve građevinske dozvole, ja sam imala to prilike vidjeti ali vrlo nedefinirane a drugi proces se odvijao uz morsku obalu gdje je otvaranjem 65. godine napravljena jadranska magistrala, 66. i 67. godine su se otvorile granice prema zemljama zapadne Europe i odjedanput je to postala atrakcija i trebao si napraviti nove apartmane i nove sobe od turističke sezone do turističke sezone. Treći razlog zašto kaže da ljudi bespravno grade je zato da nije bilo prostornih planova toga danas više nije tako, svi su prostorni planovi donošeni. Četvrti razlog je bilo sporo izdavanje dozvola. I to je nešto što ja razumijem, ako netko podnese zahtjev za građevinsku dozvolu a čeka godinu ili dvije razumijem opciju da je krenuo bespravno graditi. Rezultat te legalizacije je bilo 826 tisuća 948 zahtjeva, ministar je naveo brojku koja je nešto malo manja za nekih tridesetak rješenja nego što imam ja. Ja sam sad pogledala dok je ministar govorio. 538 tisuća 314 zahtjeva je riješeno, to su pravomoćna rješenja, to su rješenja koja su gotova, koja su upisana i koja su upisana i na kartogramu se može vidjeti. Drugim riječima, ono što možemo sad utvrditi da je glavnina ovih zahtjeva riješena ili nešto od njih ljudi su predali zahtjev zlu ne trebalo pa ću predati zahtjev, pa ću kasnije utvrditi da li sam imao građevinsku dozvolu ili ne, nešto od njih će se morati odbiti jesu napravljeni iza 21. lipnja 2011. a nešto od njih je bilo duplirano tako da se slobodno može reći da je glavnina legalizacije riješena. I ja razumijem odluku koja je da se ponovo otvori novi datum iz jednostavnog razloga što oni koji nisu podnijeli zahtjev iz različitih stvari ili nisu vjerovali, ili nisu željeli, ili nisu mogli, ili nisu imali dovoljno saznanja danas čine slijedeću stvar. Svoj zahtjev urudžbiraju u već neko izdano rješenje. Ili je bilo onih koji su dali deset praznih košuljica pa prodaju svoj urudžbeni broj, pa onda imate da u zahtjevu u Zadru se rješava Našice ili obrnuto. I razumijem tu odluku koja je da se produži rok i apsolutno je dobra. Meni se samo čini da taj rok od godine dana koji je za očekivati jer je zakon u prvom čitanju, dakle kada bude u drugom čitanju to će otprilike biti godinu dana mogućnost predavanja zahtjeva. Poznavajući nas sve opet će u zadnjih mjesec, dva doći glavnina zahtjeva jer će ljudi čekati, pa će onda filozofirati jel' treba ili ne treba ili će se nešto predomisliti ili se neće predomisliti. O tome koliko je legalizacija dobra, loša govori podatak da je ipak glavnina predmeta riješeno, govori podatak da ljudi mirno spavaju i govori nešto, a što je najvažnije kada mene pitaju i znaju me dosta često pitati što je smisao legalizacije. Pa smisao legalizacije je svijest ljudi. Mi svi znamo kada nam izlazi bankovna kartica, bankovnu karticu uredno produžimo i nema šanse da nemamo slučajno da ne možemo ići po bankomat, znamo to i za osobnu kartu. Ali o svojim nekretninama nismo vodili računa. Ne jedan slučaj je bio gdje su ljudi rekli imam građevinsku dozvolu i onda kada su je pogledali vidjeli su da apsolutno stanje na terenu i stanje u građevinskoj dozvoli nije isto. Dakle, ima tu niz slučajeva ako se želim našaliti, ja sam stvarno na terenu svašta čula. Meni je uvijek najslađe bila ta krivnja zidara. Zidari su vam strašno puno krivi za bespravnu gradnju jer kaže, ja sam dogovorio sa zidarom pa je ostalo malo cigle pa da se ta cigla ne baci, pa smo onda dogradili još jednu sobu. Bio je jedan slučaj koji je rekao: „Gledajte ja sam mislio da je sve po dozvoli i ja dođem vidjeti, a on napravio više. I što sad da radimo? Nećemo rušiti.“. Dakle, svega i svačega. No međutim, ovim zakonom se zaista to dalo pospremit. Budući da je zakon u dva čitanja, dakle ja nekako molim da se možda razmisli o tom roku jer sigurno će u zadnjih mjesec dana glavnina zahtjeva doći, to smo se već naučili nekoliko puta pa bez obzira koji rok bude taj zadnjih mjesec dana će biti ludilo. Moj dobar prijatelj mene zove i kaže: „Gle ja sam čuo da ćete produžiti zahtjev za legalizaciju.“ Ja kažem: „Nećemo.“ Veli on: „Ja sam čuo da hoćemo, pa ću ja pričekati.“ I zove me 30. 30. je bio dosta značajan dan jer se Hrvatska primala u Europsku uniju, bio je veliki događaj na Jelačić placu, a on mene zove i kaže: „Gle ja u Gradskom poglavarstvu sam u redu sa svojim zahtjevom, valjda ću do ponoći uspjeti predati.“ Ja velim: „Valjda hoćeš.“ Dakle uopće način na koji smo se odnosili. Dakle, to je prva stvar jer će jako puno onih koji su dobili negativna rješenja ponovno ponoviti. Možda se netko predomislio. Bit će problem sa ljudima koji su dobili rješenja za uklanjanje objekata. No međutim, mislim da je vrijeme i da se razmotre dvije stvari. Jednu stvar sam rekla i na Odboru za zakonodavstvo i na Odboru za prostorno uređenje i mislim da smo to u međuvremenu uspjeli ući u trag. Zapošljavanje na određeno vrijeme. Dakle, niz ureda je zaposlilo na određeno vrijeme ljude koji su se već apsolutno spremni bili raditi. No međutim, kada uzmete zakon onda on kaže da na određeno vrijeme se može raditi samo maksimalno dvije godine i onda se svi uredi dovode u nepriliku gdje nakon 2 godine onda jedan dan otpuste, pa ponovno zapošljavaju. Mi smo tražili odnosno Udruga županija je tražila mišljenje od resornog ministarstva Ministarstva za upravu i tada je dobiveno mišljenje da se u ovom zakonu može reći da se vezano uz poslove legalizacije u uredima u županijama i gradovima može definirati da se određeno vrijeme poslovi rade dok traje legalizacija. I mislim da smo u međuvremenu uspjeli ući u trag tog mišljenja, ja sam se sjećala kak izgleda, znala sam kak izgledaju rečenice, ali sam se uspjela i sjetiti da je taj odgovor išao Karlovačkoj županiji, pa smo uspjeli ući u trag. Zašto to govorim? Jer u javnoj raspravi kada je bio ovaj zakon onda je to bilo u prijedlogu zakona, a ono što je došlo k nama i što je sada to nema, pa se nadam da će se to vratiti jer će to naravno olakšati život na terenu i omogućiti da se legalizacija što brže riješi i nešto o čemu valja razmisliti. Ja sam očekivali da će netko u raspravi spomenuti, ali evo bez obzira na taj moj odnos prema legalizaciji taj neki dvojbeni odnos a legalizacija je jedan ozbiljan posao, ali iza toga morate se ukopati u rovove i voditi računa da se ponovno to ne desi je članak 6. Članak 6. kaže gdje se ne može legalizirat. I onda postoje neki uvjeti uz suglasnost da se može legalizirati. I ja ću navesti jedan primjer koji je meni dobar primjer toga dakle, ne može se legalizirati u koridorima infrastrukture. I vi sada imate recimo definiran, izgrađen koridor dalekovoda. Dalekovod je napravljen, kuća je napravljena, kuća se nalazi u koridoru, ali ne može se legalizirati. … [[ne razumije se]] pamet da mi je pamet koju imam danas ja bih bila i tada spremna da kažem može se legalizirati i u koridoru dalekovodu ako se s tim složi nadležno tijelo koji je zadužen za to. Jednako tako u koridorima plinovod napravljen. Oni koji upravljaju plinovodom kaže kuća ne smeta. Kuća tamo može ostati eliminirajući element članka 6. Tako da mislim da smo o tome već govorili i na Odboru za zakonodavstvo i na Odboru za prostorno uređenje i gradnju. Budući da zakon ide kroz dva pitanja možda je sada i da se može ponovno podnijeti zahtjev dakle nije riječ o novoj legalizaciji, nego ono što je već napravljeno da se možda razmisli i da se ti elementi koji su vezani uz koridore infrastrukture pogotovo tamo gdje je infrastruktura izgrađena. Dakle, ne planirana, nego izgrađena da se uz suglasnost tijela koji upravlja tom infrastrukturom omogući legalizacija. Mislim da bi to bilo apsolutno uputno. I postoji još jedna stvar koju ću za kraj reći. Na ovaj zakon je bilo 13 ustavnih tužbi. Sve su ustavne tužbe odbijene. Odbijene su iz razloga što on nije ulazio u imovinskopravne odnose, što je bio relativno jednostavan, samo je jedna tužba djelomično usvojena, a vezana je uz uredbu kada se primjenjuje. A kada već spominjemo uredbu, u uredbi je ostalo nešto nedefinirano i to bih ja nekako nazvala moj grijeh. Dakle, legalizacija odnosno naknada za zadržavanje zgrade u prostoru se plaća prema I to vam sve odgovara do određenog volumena. Kad taj volumen postane veliki, to govorim o zgradama koje imaju 50, 60, 70 ili 100 stanova, onda ona geometrijski raste i ona u odnosu na jedan stan je puno prevelika. Mislim da je puno prevelika kad govorim to znači za jedan stan od 60 kvadrata naknada se plaća više nego za kuću koja je 100 metara kvadratnih i to nije dobro. Uredba je u tom dijelu apsolutno zrela da se promijeni, mislim da ju treba promijeniti. Mi nismo bili svjesni činjenice kad smo to radili da imate velike kuće koje nisu legalne. Primjera radi, u Zagrebu svi dolazite do Autobusnog kolodvora i ima tamo ona zgrada koja je ugao Držićeve i Vukovarske, radio ju je Tempo, Tempo je ishodio lokacijsku dozvolu, no međutim nije sa gradom Zagrebom riješio imovinsko-pravne odnose vezano uz građevinsku dozvolu i ta zgrada nikad nije dobila građevinsku dozvolu. Takvih zgrada u Zagrebu ima jedno četiri, pet i ima jedna u Splitu, dakle nema toga puno ali ima. Meni se čini da nekako bi bilo apsolutno u redu da se kroz izmjene uredbe to definira da je volumen do određenog volumena a iza toga da je naknada prema kvadraturi stana jer bi to omogućilo da se i te zgrade zadrže u prostoru. Te zgrade mogu u normalnom postupku dobiti lokacijsku i građevinsku dozvolu, no međutim imaju problem koji nikad ne mogu riješiti, one su rađene sukladno propisima koji su vrijedili u vrijeme kad su rađeni i ne mogu zadovoljiti današnje propise. A ovaj zakon kaže da se legaliziraju zgrade sukladno propisima koji su vrijedili u trenutku gradnje. Stoga samo završno, mi ćemo podržati ovaj zakon u prvom čitanju. Nekako moj apel je prema resornom ministarstvu dakle da razmisli o tri stvari. Prva stvar je datum, druga stvar je članak 6. i treća stvar za koju mislim da ste već više-manje riješili a to je da se u zakonu propiše taj rad na određeno vrijeme i svakako malo provjerite uredbu i bilo bi dobro da se i uredba, govorim o Uredbi o naknadi, promijeni i da se omogući i tim zgradama legalizacija. Hvala lijepo.
Hvala vama na vašem izlaganju. Imamo nekoliko replika. Prva replika zastupnik Ivan Pernar.
Gospođo Taritaš, slušao sam vaše izlaganje. Vi ste spominjali da je jedan od problema to što postoji ta bespravna gradnja. Cijeli zapravo mandat prošle Vlade govorilo se o tim „bespravnim graditeljima“ iako je jasno da cijeli sustav ne funkcionira jer da funkcionira ne bi bilo 800 tisuća takvih objekata. Po meni se radi o jednoj mjeri koja je u službi novog svjetskog poretka zato jer nakon što se te sve zgrade legaliziraju dolazi nam porez na nekretnine, sad ste lijepo sve te nekretnine evidentirali, ljudi su sami sebe prijavili i sad će osim cijene same legalizacije koja je po meni čista prodaja magle jer će stotine milijuna kuna ljudi potrošiti na papirologiju umjesto da su nešto konkretno s time napravili vi ste ih zapravo gurnuli u tu štakorovu utrku sa vremenom i da bacaju novac na besmislicu. Ali onaj glavni problem o kojem vi gospođo Mrak-Taritaš ne govorite to su zapravo slobodni zidari, znači ne ovi bespravni zidar koji ciglu viška koriste na način da malo prošire kuću nego kažem slobodni zidari ljudi poput Marijana Hanžekovića koji sustavno znači ta masonerija uništava našu zemlju i nažalost ti ljudi nikad neće doći na dnevni red Hrvatskoga sabora niti će se naše društvo ikada obračunati sa tim interesnim lobijem koji je protivan interesima 99% građana, ali zato se kažem ljudima maltretira ih se s tim dozvolama a da bi uopće dobili dozvolu da legalno naprave kuću moraju maltene skuplje dobiti dozvolu nego izgraditi kuću. Toliko je taj proces skup, dugotrajan i zapravo zbog toga ljudi rade bespravno. Hvala.
Odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Kolega Pernar, ja sam očekivala vašu repliku ali sam očekivala malo drugačiji kontekst obzirom na posao kojim se bavi vaš otac jer vi imate vjerojatno u razgovoru s njim ste mogli dobiti dosta informacija o tome što znači bespravna izgradnja, kako se bespravna izgradnja sprječava, što treba činiti da do bespravne izgradnje ne dođe pa sam tu očekivala malo drugačiji kontekst, ali bez obzira dakle vi ste opet otišli u onu priču koja je. Dakle, dio bespravne izgradnje sigurno ne bi bilo da je sustav radio svoj posao. U tom sustavu se nalaze i građevinski inspektori pa je bilo za očekivati da građevinski inspektori rade svoj posao pa sam tu onda očekivala da se malo referirate ali očito će to biti za neki drugi put. Hvala.
Hvala vama. Slijedeća replika zastupnik Branimir Bunjac.
Hvala lijepa. Uvažena zastupnice Mrak-Taritaš, vi ste ustvrdili tijekom svog izlaganja da ljudi sad u Hrvatskoj nakon provedene legalizacije u dvotrećinskom obimu mirno spavaju. A mene doista zanima da li građani koji su dignuli kredite za legalizaciju mogu mirno spavati ili možda u nekoj perspektivi se mogu bojati recimo deložacija, da li je određeni broj građana zbog ove legalizacije ovršen, da li imaju blokirane račune pa bih vas molio također da mi kažete da li imate kakva saznanja o tome. Također me zanima da li je tijekom vašega mandata Svjetska banka sudjelovala u financiranju projekta legalizacije i ako je koji je ona interes imala u vezi s time. I također me zanima dakle da li je ova legalizacija ustvari sprječavanje bezakonja, da li ona predstavlja sprječavanje bezakonja ili predstavlja ustvari uvod u novo oporezivanje građana pa slijedom toga me zanima kakav je dakle vaš stav o porezu na nekretnine i hoćete li kao deklarativna oporba također podržati HDZ-ov zakon kada taj porez bude bio na dnevnom redu? Hvala vam lijepa.
Hvala vama. Odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Tu je bilo niz pitanja, ja ću probati odgovoriti na sva vaša pitanja. Svjetska banka nije imala nikakve veze s legalizacijom ni u času kad je prvi zakon rađen i danas, dakle zakon je napravljen, ljudi sukladno tome legaliziraju svoje objekte. Ja sam zaista iskoristila ovu priliku od 15 minuta da mogu govoriti i da mogu malo reći što je opći kontekst legalizacije i reći da prema legalizaciji stvarno nitko nije imun. Ono što je karakteristika bespravne izgradnje u Hrvatskoj za razliku od nekih drugih zemalja da kada vi gledate legalnu i nelegalnu kuću one su u smislu svojih građevinskih karakteristika ista. U smislu svog izgleda iste. No međutim, u svojoj vrijednosti u konačnici nisu jer legalna ima svoju vrijednost, a nelegalna ne. Za razliku od nekih južnoameričkih država ili nekih država koje su uz Mediteran gdje je razlika u načinu gradnje implicira da li je nešto legalno ili da li je nešto nelegalno. A kada je riječ o Zakonu o porezu na nekretnine, ja vas moram podsjetiti da je taj zakon već izglasan u ovom Saboru. Moram vas podsjetiti da on stupa na snagu s 1.1.2018. Moram vas podsjetiti da smo u raspravi mi se protivili ovakvom zakonu, da smo dali amandmane koji su bili odbijeni i ja sam i tada u raspravi i danas u raspravi i sada ću u raspravi reći ono što zaista mislim. Dakle, sve zemlje Europske unije imaju jednu vrstu poreza. Mi ju danas plaćamo. Zove se komunalna naknada i ona se može pretvoriti u porez na nekretnine. No međutim, za to treba biti puno ozbiljnija priprema, nego što smo imali. Slovenci su nakon 10 godina izrade zakona donijeli zakon. Bilo je 2 milijuna žalbi na rješenje jer su rješenja bila i ljudi su se na to žalili. Na kraju im je taj zakon pao na Ustavnom sudu. Dakle, svi smo prema svojim nekretninama vrlo osjetljivi, takvi moramo i biti. I bojim se da i ovaj zakon, ne da se bojim, nego će biti dobro da ne stupi na snagu 1.1.2018., nego da se napravi dobra priprema i da se odgodi stupanje na snagu zakona.
Hvala vam. Sljedeća replika zastupnik Ivica Mišić.
Hvala potpredsjednice Sabora. Kolegice Taritaš, ako sam ja dobro čuo da ste vi nekada u onom bivšem sistemu bili inspektor građevine, bar tako sam čuo, ali ne mora biti istina. Ali evo, rekli ste da treba zakon raditi. Suština svega je da se radi posao legalno. Ja sam iz Slavonije. Slavonija je ako ste, vidjeli ste, bili ste dolje, već za vrijeme Marije Terezije je napravila urbanizaciju Slavonije. I to lijepo izgleda i danas. Mi gledamo danas Zagreb koji je za vrijeme Marije Terezije i ostalih Austrougarske bio lijepo postavljen. Danas gledamo po Zagrebu nelegalne kuće koje su rekli socijalne ili gospodarskog problema bile u ono vrijeme, napravljene kad to ne liči baš ni na što. Znači, jedno 70 godina radimo nešto što ničemu ne liči. A da ne kažem devastiranje mora i ostalog u sistemu bivše Jugoslavije. Sada je ovdje ministar pa bi postavio i njemu pitanje i volio bih da obrati pozornosti. Recimo u Slavoniji su ljudi dosta pomoćnih zgrada gospodarstvenih izgradili, pa većinu u derutnim stanjima međutim, oni moraju plaćati kvadrate kao da su izgradili kuće. Ok. Smatram da bi to trebalo ljudi ne naplatiti i dozvoliti im da oni legaliziraju te prostore bez ikakve naknade. I ljudi to ne mogu. Ja znam par slučajeva iz mog kraja gdje ljudi jednostavno nemaju novaca platiti čak i arhitektu koji traži nenormalni novac da bi napravio to. I ti ljudi koji nemaju dovoljno sredstava i novaca dajte im dozvolite na jedan drugi način da dođu do toga i da to mogu legalizirati.
Vrijeme.
Znači moramo se vraćati i onih 70 godina i rješavati probleme koji smo sustavno radili. Evo, to je moje pitanje.
Hvala. Odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Kolega, ja mogu samo odgovoriti onaj dio koji se odnosio na mene, a ministar pretpostavljam da će u završnom izlaganju se referirati na ovo što ste imali priliku reći. Ne, ja nisam nikada bila građevinski inspektor. Ja sam po struci arhitekt i cijeli svoj radni vijek sam se na ovaj ili onaj način bavila prostornim planiranjem. Prema tome, nisam se nikada usudila raditi taj posao građevinskog inspektora jer cijenim da ako ga hoćete raditi kako spada trebate imati strašno puno znanja, a imati i nekih drugih karakteristika koje ja nisam imala. Ali kada je riječ o legalizaciji, sve što je napravljeno do 15. veljače 68. godine se smatra legalnim. Prema tome, svi oni objekti i mi govorimo o objektima koji su nastali iz 68. Zato sam ja i u uvodnom izlaganju malo probala ja bih rekla naći alibi zašto je ovoliko puno bespravnih objekata u Hrvatskoj i taj alibi sam probala naći u kontekstu kako su se dešavali bespravni objekti. Dakle, to mogu ponoviti, različit način je uz obalu, Jadranska magistrala, otvaranje odjedanput postaje interesantno, nema se vremena, gradi se. Na kopnu je to drugačije. To je bila ta industrijalizacija kada ljudi sa sela odlaze u gradove pa dobivaju. Ali jednako tako uvijek znate postoji nešto što sam ja čula u ovom uvaženom Domu kada je bio Zakon o legalizaciji mi smo cijeli dan bili i vidim da tu sjede neki ljudi koji su i tada sjedili. I tada sam čula nešto što mi se jako dopalo, a kaže to nije nelegalna gradnja. To mi je jedan zastupnik rekao koji više sada ne stoji, veli: „U Hrvata postoji tradicijska samogradnja.“ Tradicijska samogradnja vam znači kada se vi skupite sa svojim susjedima i za vikend napravite kuću i na to i onda mi je još probao objasniti da je to ustavna kategorija ta tradicijska samogradnja. Tako da vezano uz bespravnu gradnju ima jako puno priča. Ja razumijem da niti jedna priča nije ista. Ali za kraj. Razlika je u naknadi između Slavonije i mora. Razlika između pomoćnog objekta i stambenog objekta i kada to usporedite razlika vam ide do 21 put je jeftinije na kopnu, nego na moru.
Hvala vam. Imamo još jednu repliku na vaše izlaganje. Zastupnik Franjo Lucić.
Hvala lijepo. Pa kolegice Taritaš u vašem izlaganju sam primijetio da ste se osvrnuli na ministarstvo koje ste vi nekada vodili, a kada ste i spomenuli svoj grijeh, onda sam svakako ga i ja uzeo kao za grijeh jer ste tada napravili jednu veliku pogrešku, a spominjali ste ovdje ubrzanje procesa legalizacije. Napravili ste to da ste osnovali ured u Zagrebu a recimo u drugim županijama, gradovima uzeli ste posao jer ste zaposlili ovdje nekolicinu ljudi koji nisu odradili onaj posao kako smo mi to u našim županijama očekivali. Ja dolazim konkretno iz Požeško-slavonske županije i to se nije pokazalo kao dobro. Apeliram sada i na ovo ministarstvo da to ne čini jer upravo smo trebali zapošljavati ljude u kontinentalnom dijelu Hrvatske u drugim gradovima, u županijama a ne samo u Zagrebu. I to je nešto što ste vi radili onako kako ne treba i to bi vam uzeo za jedan veliki grijeh jer ste onemogućili da nekolicina mladih ljudi konkretno u Požeško-slavonskoj županiji odradi to na određeno vrijeme, da ih naučimo raditi i da bi oni sutra bili gotovi i spremni ljudi. Na ovaj način ste onemogućili, a vaš taj dio posla koji ste mislili odraditi u Zagrebu pokazao se kao nevjerodostojan i neučinkovit i samim tim smo već mogli u našim županijama riješiti pitanje legalizacije da ste onda dok ste vi bili ministar dozvolili zapošljavanje ljudi na određeno vrijeme. I kao što sam rekao da te ljude naučimo raditi. Apeliram na ovo ministarstvo da ne čini takvu grešku i da upravo ovim županijama, pogotovo koje imaju za to volju, želju u kontinentalnom dijelu Hrvatske omoguće zapošljavanje mladih ljudi i da bi ih što prije dobili kao spremne i gotove ljude u svojoj struci.
Hvala. Odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Vi ste tu naveli niz stvari, pa da onda dam i odgovor na to. Ja sada pokušavam sada na ovom svom laptopu otvoriti pa da točno vidimo koliko i u Požeško-slavonskoj županiji je bilo predmeta, koliko je izuzeto i koliko je bilo u Agenciji, pa i predlažem da vi to pogledate, a možete i sa resornom tajnicom odnosno sa ministrom provjeriti. Odluka da se napravi Agencija je bila u nemoći. Dakle, bilo je i županija koje su odlično radile posao. Bilo je i županija koje su rekle vi nećete nikada osnovati Agenciju jer nećete to biti u stanju i onda su te županije na čelu su usput bili i HDZ-ovi župani, dakle, nije bila nekakva stranačka podjela odlično radili posao. A bilo je i županija koji tempom koji su radili bi ravno trebalo 98 godina da riješe svoj problem legalizacije. U Agenciji je prema podacima koje sam ja sada tu iščitala kada je ministar imao uvodno je došlo 130 tisuća predmeta. Od 130 tisuća predmeta je riješeno negdje preko 70 tisuća. Dakle, nije to malo. A u odnosu na Požešku županiju, u Požeškoj županiji mislim da je tri puta bilo izuzimanje i da je ona ispod prosjeka Agencije u ovom času. ... [[Upadica se ne razumije. …]] Da samo, nećemo se mi ovako dovikivati jer je apsolutno nepristojno u odnosu na sve druge. Ali ako ste dobro slušali moje izlaganje ja sam tada upozorila na činjenicu da se u materijalnom propisu omogući da uredi zaposle na određeno vrijeme, uredi u županijama i u gradovima na određeno vrijeme vezano uz legalizaciju. Ministar klima glavom, zna o čemu govorim. Državna tajnica isto tako. Ja mislim da do drugog čitanja će u ovom zakonu biti mogućnost da se na određeno vrijeme to u uredima riješi. To nije bilo moguće kada smo mi radili Zakon o legalizaciji, AZONIZ je bio samo iz muke, a ne iz potrebe. Hvala.
Hvala vam. Idemo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika SDP-a zastupnik Vedran Babić.
Hvala potpredsjednice. Poštovani ministre sa suradnicom, kolegice i kolege zastupnici. Evo u ime Kluba SDP-a obrazložit ću stav svoje stranke temeljem izmjene i dopune Zakona o postupanju s nezakonito izgrađenim zgradama. Neću se referirati na ovaj svoj tekst koji sam složio u cijelosti, ali ću samo da ne bi ponavljao suhoparne brojeve koje je već ministar rekao na početku rasprave ću reći da SDP-e podržava prijedlog izmjena Zakona budući da jednostavno izmjene Zakona prate trend i rješavanja predmeta. Samo ističemo da je podneseno 830 tisuća zahtjeva, gotovo 2/3 su riješene odnosno 65%, ali izmjena vašeg zakona uvažava i činjenicu da ovaj postupak provodimo već dobrih znači 4 i pol godine i da nam ostaje još ako ćemo matematički gledati bar 3 godine za rješavanje ovog ozbiljnog projekta do kraja. Vjerujem da će posla biti i više bez obzira na to jer između ostaloga treba podsjetiti da i nekakvi komplicirani predmeti ili ljudi s kojima je malo teže stupati u komunikaciju koji tu ne žive, ali i oni koji imaju financijske probleme da se ti zahtjevi malo sporije rješavaju. Predviđeni rok 30. lipnja 2018. godine mislim da je dobar. Treba ga iskomunicirati kvalitetno sa javnošću da se mnogi oni koji su izgubili pravo ili su im odbijeni zahtjevi da se opet jave. Jer podsjetit ću ova cijela kampanja legalizacije još od prije ministrice Tatiraš i od vas kolega Bačić krenulo se polako i sa snimkom i sa svime, da je stvorila drugačiju klimu u zemlji da možemo konstatirati da je zakon stvarno dobar iz jednog jedinog razloga, jer je očito da je manje ilegalnih objekata od 2011. pa do sada i to drastično. Također evo pozdravljam i novu raspodjelu sredstava za rad što županijskih, gradskih, nadležnih središta i agencije da bi se mogao posao odraditi do kraja. I također ove tehničke izmjene znači oko arhiviranja itd. Na jednu stvar bih htio upozoriti ovdje kada raspravljamo što očito vidim da nekima još nije jasno. Građevinska dozvola je uvijek bila potrebna i uvijek se morala ishoditi. Istina takvi smo kakvi jesmo pa se volimo malo unijeti i emocije u raspravu, ali nisu se ishodile dozvole, rješavalo se egzistencijalno pitanje. Ali ću podsjetiti što se događalo na moru kada su se masovno gradile vikendice. Znam masu slučajeva gdje je napravljena kuća veća od parcele i takvi slučajevi. Jednostavno cijeli taj postupak treba nas voditi prema zapadu, ne prema evo kolegica Taritaš je usporedila i sa Grčkom da jednostavno govorimo da nismo Balkan, idemo se onda ponašati onako kako se ponašaju većina zemalja na zapadu. Mislim da je cijela ova kampanja bila dobra. Naravno, događala se u vrijeme velike gospodarske krize kako u Europi tako i u Hrvatskoj da je trebalo mnogima puno više vremena i sredstava kako bi svoje objekte legalizirali, ali uvijek usporedite i sa onim ljudima koji su taj postupak plaćali 3, 4, 5 puta više ako su ishodili građevinsku dozvolu i izgradili svoj objekt legalno. Ja sam se sjetio čak još jednog razloga zašto mnogi nisu legalizirali, čak je bilo i slučajeva na terenu da su i sami službenici koji su izdavali dozvole govorili strankama da im dozvole ne trebaju za određene objekte, a po zakonu su trebale. Evo da ne idem previše u širinu, dosta se ljudi javilo za raspravu. Klub SDP-a podržat će ove izmjene zakona. Hvala.
Hvala vam lijepo. Imamo dvije replike na vaše izlaganje. Prva replika Željko Lenart.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice. Pa mislim kolega vi ste pomiješali kruške i jabuke. Mislim da ono što je bilo za egzistenciju pa se gradilo kako se je moglo i vikendice su dvije različite stvari i ne može se to tako gledati. Definitivno postoje ljudi koji su morali zazidati prozore da bi mogli zimu preživjeti kada su gradili kuće jer nisu imali novaca za gradnju, a nisu bili u toj skupini koji su gradili vikendice i mislim da se to ne može poistovjećivati kao i ovo što je evo nedavno netko danas u raspravi primijetio to su imanja po Republici Hrvatskoj u ruralnom prostoru gdje su izgrađeni gospodarski objekti koji imaju veliki volumen i koje danas daleko teško financijski izlegalizirati jer možda čak niti njihova vrijednost nije tolika koliko treba platiti da bi se to izlegaliziralo da se plati komunalna naknada, vodni doprinosi i sve ono što opterećuje ovakvu legalizaciju. Treba tu i raščlaniti neke stvari, a to je stvarno to socijalno gdje su ljudi rješavali svoju egzistenciju da imaju krov nad glavom i normalno oni koji su imali višak novaca, pa su gradili nelegalno vikendice po Jadranu, a i to se gradilo nekada za vrijeme prošle države iz nekog kulta, ne više možda i potrebe. I netko je dozvolio tada da se to tako gradi, a danas su se promijenili i svi parametri u društvu, pa tako i mogućnost da se čak i to legalizira. Hvala lijepo.
Hvala vama. Odgovor na repliku.
Hvala. Kolega Lenart nisam ja pomiješao kruške i jabuke. Ja samo ne želim govoriti populistički ono što moji birači žele čuti, nego činjenicu kakva je. Želio sam vam na slikoviti način pokazati kakva je klima bila u državi od 70-tih, 80-tih pa do 2011. godine kada je stvarno donošenjem i zakona odnosno godinu ranije uz najave i sve pripreme se stvara klima onakva kakva bi trebala biti da ljudi jednostavno legalno pristupaju gradnji. Shvaćam da je to problem. Ne bi, država se uvijek mora znati postaviti u takvom problemu. Oni koji na žalost ne mogu legalizirati sada i u idućih godinu i pol dana vjerujem da ćemo u tom trenutku naći nekakvo rješenje. Ali jednostavno trebamo i u postupku legalizacije sve stavljati u ravnopravan položaj, jer istraživanjem u povijesti zbog čega je netko gradio nešto, kad i kako mislim da su stvari iz kojih se nikada ne bi iskobeljali. Hvala.
Hvala vam. Još jedna replika zastupnica Anka Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Ja zapravo ovu repliku koristim jer sam uspjela u međuvremenu otvoriti stranicu ministarstva pa da možda se malo referiramo zašto je i osnovan AZONIZ i zašto je bilo. Pa kada je riječ o Požeško-slavonskoj županiji ona je treća odozdo i ima riješeno 32,25% oni, a zahvaljujući AZONIZ-u je taj postotak na 43%. I najlošije županije su, ja čitam samo ono što mogu Karlovačka najlošija, Vukovarska, Požeška, Sisačko-moslavačka. To je bio jedan od razloga zašto je bio onda i osnovan AZONIZ i zašto je bila potreba da se i tu nešto rješava. I da tome tako nije bilo, onda broj riješenih predmeta ovaj čas bi u Hrvatskoj bilo 460 tisuća, a ne 532 tisuće i postotak bi bio ipak nešto manji. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku.
Hvala. Evo drago mi je što ste taj podatak pronašli. Žao mi je što kolega Lucić još ne sluša to. Ali u svojoj replici se razotkrio da na žalost evo njegova županija je treća odostraga po rješavanju predmeta i osnivanje Agencije je bilo opravdano. Hvala.
Hvala vama. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a zastupnik Branko Bačić.
Poštovana gospođo potpredsjednice, poštovani gospodine ministre, poštovana državna tajnice, kolegice i kolege. I Klub Hrvatske demokratske zajednice podržati će izmjene Zakona o postupanju s nezakonito izgrađenim zgradama. Prije nego što kažem nekoliko riječi o samome zakonu odnosno o njegovim izmjenama, ja bih se vratio na proljeće 2011. godine kada smo krenuli u proceduru donošenja Zakona o legalizaciji kolokvijalno nazvanog odnosno Zakona o postupanju s nezakonito izgrađenim zgradama. Tada moram reći ministarstvo apsolutno nije posjedovalo podatak o broju neizgrađenih objekata u Hrvatskoj. Govorili smo nekako stidljivo o 300-tinjak tisuća zgrada, objekata koji će biti u tom procesu legalizirane. Na kraju smo dobili 826 tisuća 948 zahtjeva što svakako nije broj nezakonito izgrađenih zgrada, a njih ima još. Pa ćemo vidjeti kroz vrijeme kada se produži rok za podnošenje zahtjeva koliki će taj broj biti, a ni tada neće biti konačan broj. Tada kada smo krenuli u proces legalizacije navukli smo kao tadašnja Vlada i ministarstvo … i Udruge arhitekata, i Društvo arhitekata, brojnih udruga građana koji su tvrdili da je to jedan strašno neustavan akt u kojemu u neravnopravan položaj donosi građane koji su uredno gradili sa građevinskom dozvolom, plaćali su sva davanja, radili su projektnu dokumentaciju, plaćali komunalni doprinos itd., a netko tko nije napravio ništa koji je svojevoljno gradio na prostoru gdje nije predviđena gradnja praktično ga država nagrađuje na ovaj način. Mi smo tvrdili da to radimo iz niza, iz socijalnih, i ekonomskih, i pravnih razloga jer kao što je prije rekla gospođa Mrak-Taritaš i taj prvi zakon koji je donesen u srpnju ili lipnju 2011. godine i kasniji zakon koji je donesen za Vlade kada je bila gospođa ministrica Mrak-Taritaš je prošao nekoliko ustavnih tužbi. I na kraju je utvrđeno jasno da je pravo države da legalizira da na ovaj način postupi sa objektima, nekretninama na svom prostoru. Međutim, ono što sam govorio i kada je mijenjan taj zakon odnosno kada je donesen novi zakon 2012. godine, a to ću i sada reći. Postojala je razlika u pristupu između prvog zakona i drugog zakona. Prvi zakon je malo više komplicirao proceduru u startu, prvi zakon iz 2011. godine. Stvarao je veće probleme vlasniku zgrade i možda je u startu nešto više i koštao. Čini mi se da je drugi zakon koji je rađen malo više bio populistički. Pojednostavio je proceduru, u startu je bio jeftiniji, ali ću zamoliti gospodina ministra da do drugog čitanja nam pokaže koliko je zgrada koje smo, a čuli smo da ih je 530 tisuća i 285 do dana pisanja ovoga prijedloga zakona, koliko ih je završilo cjelokupnu proceduru i upisano u katastar i zemljišnu knjigu. To je po meni razlika između prvog i drugog zakona. Prvi zakon kažem u startu je malo više koštao, ali je prisiljavao vlasnika do zemljišne knjige, do gruntovnice i stoga su građani jedva dočekali ovaj drugi zakon 2012. godine jer im je bio jednostavniji, jer komunalni doprinos ako plate i kada plate, vodni doprinos ako plate i kad plate ne moraju se brinuti hoće li to biti provedeno u katastru i zemljišnoj knjizi imali su rješenje o izvedenom stanju i oni su svoju zgradu legalizirali. Ali cilj koji smo si mi dali tada prvim zakonom bio nam je ne samo da zgradu legaliziramo, nego da ju uvučemo u obe evidencije i u katastar i u zemljišnu knjigu. Time je taj postupak bio na početku skuplji na određeni način, ali vam je geodet jednom dolazio na teren. I kada je prvi put došao uzeo je podatke da vam zgradu provede sve do gruntovnice. Sada prema ovom zakonu mi ćemo nešto brže rješavati zahtjeve, ali dobit ćemo rješenje o izvedenom stanju. Ali da bismo krenuli prema katastru i gruntovnici još ćemo se jedanput obraćati geodetu, državnoj geodetskoj upravi i onda ćemo ići u tu proceduru. Dakle, to je bila po meni bila jedna razlika. I drugi zakon je pojednostavnio proceduru. Mi smo tada kada smo išli sa prvim zakonom imali toliki pritisak i udruga građana i arhitekata da smo dali i previše ograničenja što je na određeni način malo i kompliciralo proceduru. Tu treba biti do kraja iskren. Ja se i sada slažem, ne znam otišao je kolega Franjo Lucić, ja mislim da Agencija nije bila nužna. Po meni agencija nije bila nužna. Evo kao što vidimo Agencija je riješila manje u postotku nego županije. Ona je na određeni način kompenzirala ove lošije županije, pa im je uzela određene predmete. Ali ja držim da smo novce koje je država uložila za Agenciju ostavili lokalnoj samoupravi, osnažili upravne odjele županija koje provode legalizacije da bi sigurno rezultat u tim županijama bio još bolji. Da smo novce koje smo dali Agenciji dali jedinicama lokalne odnosno područne samouprave mi bi imali bolji rezultat i u Požegi da smo u Požegi zaposlili ako je Požega, ispričavam se čuo sam što je rekla gospođa Mrak-Taritaš, ali ako je primjerice Požega ili Vukovarska ili Karlovačka ili Sisačka županija ako su lošije u postotku od ostalog dijela Hrvatske da smo sredstva koja smo uložili u Agenciju dali tim županijama onda bi one bile taj postotak u svakom slučaju digle, bile bi ga podignule. Da ne kažem, mene interesira, ja znam u mojoj županiji da jedinstveni upravni odjel izrazi na teren, radi očevid, provjera stanje i ja sam se interesirao da li Agencija izlazi na teren. Interesira me podatak koliko je u ovih, u ovom broju riješenih predmeta Agencije koliko je izvršeno očevida, a koliko je izvršeno u Požeškoj županiji? Pa ćemo vidjeti je li efikasnost te Agencije bila u toj mjeri da je bila nužna organizacija, njeno ustrojavanje to me živo interesira, pa bih molio ministra da evo ako to možete do druge nam to rasprave utvrdite. Tad sam tvrdio i sada tvrdim da smo ovime centralizirali posao prostornog uređenja graditeljstva na razini države, a uzeli to lokalnoj odnosno područnoj samoupravi. Po meni to nije trebalo. Dobro, politička odluka je bila da se to napravi. Ne znam jesmo li tu postupili ispravno, to se može provjeriti. Rok. Pa ja da vam budem iskren više nakon 6 godina koliko vršimo legalizaciju, nisam siguran da li je rok uopće potreban. Nisam siguran da li je rok potreban. Najveća legalizacija u povijesti na ovim prostorima se dogodila 15. veljače 1968. godine i nije propisala rok. Vi danas imate građana u Hrvatskoj, vlasnika zgrada koji su izgradili prije 15. veljače '68. Nitko njih ne prisiljava nikakvim rokom da oni moraju prijaviti svoju zgradu. Ja danas nemam takve zgrade, ali kad bih imao zgradu koja je sagrađena u mojoj obitelji prije 15. veljače '68. ja bih danas mogao podnijeti zahtjev da se ucrta u katastar i zemljišnu knjigu, da se ona ozakoni, da se ona uplani. Prema tome, nisam sada više siguran da li je taj rok uopće bitan i zašto recimo 30. lipnja 2018. godine to je tako odredilo ministarstvo. Onaj tko ne može zgradu legalizirati neće je moći nikad legalizirati ako ne promijenimo zakon. Dakle, člankom 6. smo propisali gdje se može nešto legalizirati. Ako se ne može legalizirati, a za to imamo avionski snimak i ortofoto kartu od 21. lipnja 2011. godine, onda onaj tko nije na toj karti tko se ne prepoznaje ne može se legalizirati i neće se nikad legalizirati ako se zakon ne promijeni. Ja nisam sklon da mi uporno popuštamo s kriterijima i baš sve legaliziramo, jer je to loša poruka s jedne strane, a s druge strane moramo ostaviti sačuvan prostor za namjenu koju smo kao država, kao područna samouprava, kao lokalna samouprava namijenili za te prostore. No drugo je pitanje imamo li snage kao država to rušiti, to sad više nije pitanje ovog ministra. Imamo li snage kao država sada rušiti nekretnine koje ne možemo legalizirati? Postupajući po Zakonu o građevinskoj inspekciji to bi trebalo rušiti. Samo je činjenica ono što smo i danas čuli ovdje u sabornici da postoje zgrade koje su, u kojima ljudi žive, koji su i socijalni slučajevi itd. itd. Možemo li nakon što smo zatvarali oči godinama 10, 15, 20 godina i znali smo da je zgrada nelegalna, da je na tom prostoru, možemo li je danas srušiti i na taj način stvarati nove socijalne probleme. Dakle u svakom slučaju jesam da se nastavi sa omogućavanjem daljnjeg podnošenja zahtjeva. Postavljam pitanje je li rok uopće potreban. Kad smo mi pisali zakon također smo stavili rok, tada smo živjeli u nekom drugom uvjerenju koje imamo danas. Na kraju krajeva od tada je prošlo 6 ili 7 godina. Danas kad gledam, ne znam, nisam siguran da je rok u kojemu netko treba podnijeti zahtjev za legalizaciju nužan tim više što ne postoje sankcije ako se to ne dogodi. Ne postoje sankcije ako nitko to ne napravi. Ostat će mu zgrada kao nelegalizirana, a veliki dio zgrada koje se niti ne mogu legalizirati isto su na terenu teško da smo to rušili. Mislim da trebamo tu se itekako o tom stanju na terenu kao država postaviti ili to kažem nisam sklon daljnjem olakšanju i mijenjanju onog članka u kojemu tvrdimo da u koridorima na pomorskom dobru u nacionalnim parkovima itd. gdje je sve zabranjena legalizacija. Slažem se i podržavam da se omogući kroz namjenu naknade povećanje sredstava i agenciji ako je potrebna kažem. U ovom trenutku ona je tu. Čini mi se da je to jedno tijelo koje ipak ima određeni rok trajanja. Jer što ćemo sa agencija kada se to sve zajedno porješava. Prema tome, kad je tu, po meni je bila nepotrebna. Kad je tu treba i njoj osigurati sredstva i treba osigurati sredstva jedinstvenim upravnim odjelima, odnosno županijama da čim prije realiziraju zahtjeve. Ali kad utvrdimo da smo te zahtjeve, da smo napisali rješenja mi još nismo nastavili onaj drugi korak, a to je da ti objekti budu do kraja evidentirani kao što je to kažem bilo sa tim prvim zakonom predviđeno. Dakle, evo i s time ću zaključiti. Mi u klubu Hrvatske demokratske zajednice podržavamo ovakvo donošenje zakona. Do drugog čitanja bih volio ako nam može ministarstvo sve ove podatke koje sam evo zamolio evo da nas se s njima upozna, da vidimo koliko je doista taj zakon koji je na snazi i legalizacija koja je iz njega proistekla imala svoj odraz u katastru i zemljišnoj knjizi, da se sredstva jasno osiguraju da se može ubrzanije rješavati pitanje legalizacije. Da se očitujemo, da vidimo kakav je prijedlog sa objektima koji se ne mogu legalizirati, što je s tim objektima. I ono što je važno gospodine ministre, a usko je vezano i sa zakonom kojega smo jutros raspravili kada smo govorili o činjenici nesređenog imovinsko-pravnog stanja na česticama u Hrvatskoj, a jedan od razloga bespravne gradnje je i nesređeni imovinsko-pravni odnosi na tim svim parcelama bilo bi dobro da se uspijete na razini Vlade izboriti da sredstva koja država uprihodi od naknade za zadržavanje zgrada u prostoru, da se doista dadu na raspolaganje državnoj vjerskoj upravi da mi već 2018. godine imamo donesen državni program državne izmjere i katastra nekretnina, da se što više gradova i općina uključi u taj program, da što više nove izmjere napravimo jer sa sređenim imovinsko-pravnim odnosima bit će i kud i kamo manje i nelegalnih objekata i bržeg rješavanja svih onih projekata. Pa bi bilo dobro da se taj program uspostavi i da se sredstva koja se ubiru na ovaj način vrate tamo gdje je potrebno, a to je da se riješi prostor u RH kroz te dvije evidencije. Evo hvala.
Hvala vam. Imamo 5 replika na vaše izlaganje. Prva replika zastupnica Anka Mrak Taritaš.
Hvala lijepa. Gospodine Bačić, vi ste uvodno govorili o zakonu koji je bio donesen u srpnju 2011. i zakonu koji je bio donesen u srpnju 2012. i razlika koja je bila i moramo jasno i glasno i ja i vi reći zakon kad je bio 2011. udruge su bile protiv, komore arhitekata jednako tako i zakon kada je bio 2012. čak su napravili demonstracije kojim su dokazivali da se treba to drugačije riješiti. Glavnina želje u tom času je bila da ne bude legalizacija svud ista nego da budu posebna povjerenstva koja će odlučivati pod kojim uvjetima se što može legalizirati, a što ne. Ja sam i tad i sada bila i kada je bio zakon 2011. i 2012. i danas sigurna da to nije dobra metodologija kada nekom prepustite da oni po svom slobodnoj volji to rješavaju. No međutim, vi ste uvodno i kasnije ste govorili o problemu upisa zgrada u katastar i gruntovnice. Taj problem upisa zgrada u katastar i gruntovnice imaju i kuće koje imaju građevinske i uporabne dozvole i imaju nelegalne zgrade. I to je problem koji mi već imamo dugi niz godina i o problemu o kojem smo govorili na Zakonu o gradnji, a ja vjerujem da ćemo i svaki put govoriti, dakle Hrvatska je otprilike 9% prostora Hrvatske je sređeno u smislu da imamo ažurni katastar i da imamo gruntovnicu kako spada, ovo ostalo ne. Hrvatska je 5,7% građevinsko područje i ja mislim da onaj napor koji treba biti, a to je apsolutno nekako poruka sadašnjoj Vladi da se proba riješiti tih 5,7% građevinskog područja, da ako se rade izmjere da se rade izmjere za to i po istoj metodologiji se onda i legalne i nelegalne kuće provedu jer i legalne i nelegalne kuće imaju isti problem. Vi ste i kada ste govorili o Zakonu o gradnji spominjali Pelješki most i tisuću parcela koje se nalaze. I nelegalne kuće imaju taj problem i nema drugog načina osim kroz upravni postupak vezano uz katastar i sljedeći upravni postupak vezan uz gruntovnicu i tu mislim da treba napor za građevinsko područje jednog postupka.
Hvala vam. Odgovor na repliku.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolegice Mrak TAritaš, puno smo puta nas dvoje o ovom zakonu polemizirali, u nekim se stvarima slagali u nekima nismo. Dakle, što sam ja htio jednu stvar reći, u pravu ste uglavnom sve što ste rekli, ali ono s čime se ja s ovim zakonom koji je sada na snazi nisam slagao to što je on završavao s rješenjem o izvedenom stanju. Ja s time nisam zadovoljan jer mi smo utvrdili da je tamo postoji nekakav nezakoniti objekt, mi smo ga legalizirali i s time je vlasnik tog nelegalnog objekta kojega je sada legalizirao, on ima dokument koji njemu u svakom trenutku govori ti si sada miran, tebi neće doći bageri, ti si riješio pitanje legalnosti svog objekta. I sada mislim i onda sam mislio i kada je prvi zakon bio nije trebalo tu stajati. On je kada je dobio rješenje o izvedenom stanju, njega je uprava, administracija, državna tijela ili tijela lokalne trebali su ga polako dovući do činjenice da je on i upisan u katastru i da je upisan u zemljišnu knjigu. Kažem to je nešto skuplje bilo, malo više koštalo ali je bilo bi dobro da smo to napravili i da smo 800 tisuća kuna upisali u gruntovnici, upisali u katastru. To je bila ta intencija. A slažem se s vama i prvi i drugi puta su brojne udruge prosvjedovale tražili su da se ovakva legalizacija ne dogodi, ali se slažem s vama, puno je bolje da je zakonom to riješeno nego da je to ostavljeno proizvoljno odlukom bilo kom povjerenstvu ili stručnjacima, arhitektima, građevinarima, planerima i bilo kome drugome. Prema tome i s te strane i ono što ste vi napravili kada je u pitanju jednakost svih građana uspostavljena i vašim zakonom koji je donesen 2012. godine.
Hvala vam. Sljedeća replika zastupnice Grozdane Perić.
Poštovani kolega Bačić. Spomenuli ste izrazili zapravo sumnju u agencije koja je osnovana u smislu ubrzavanja postupaka legalizacije. I sa sam isto tako suspektna oko same agencije s obzirom da je tri godine recimo na našem području u gradu ta agencija riješila 300 predmeta što je inače u gradu se riješi za mjesec i pol dana. Znači to ne može biti nikakvo opravdanje za postojanje tih agencija. One ako su trebale pomoći nekim dijelovima Hrvatske, to u svakom slučaju je dobrodošlo, ali mislim kao i vi da bi sa povećanjem udjela, a to se tek sada događa sa ovih 20, 30% za jedinice regionalne samouprave u onoj naknadi koja se plaća za legalizaciju, dakle tada su se mogle osnažiti sami uredi pri gradovima odnosno županijama i na taj način puno više predmeta bi bilo riješeno. Pogotovo evo ovdje gdje je činjenično da se nije postigao onaj efekt koji se htio sa agencijom.
Odgovor na repliku.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolegice Perić, vi ste upoznati jako dobro sa radom upravnog odjela koji donosi rješenja o izvedenom stanju i ja sam i sada sam rekao u ime kluba i tu se s vama slažem i govorio sam kada je agencija koja je osnovana, da sredstva koja se daju agenciji za pomoć županijama i velikim gradovima za donošenje rješenja o legalizaciji da bi bilo učinkovitije, bolje da su ta sredstva raspoređena na te iste jedinstvene upravne odjele, umjesto osnivanja jednog novog državnog tijela čije je sjedište u Zagrebu, a čiji je posao da uskače diljem Hrvatske obilazi teren, pravi očevide i da će na kraju takav način poskupiti tu legalizaciju odnosno utrošit ćemo više sredstava koje država ubere na temelju naknade za legalizaciju. Bilo je bolje, kažem da su se osnažili upravni odjeli da smo zaposlili na terenu te ljude koji su na terenu neposredno u blizini tih istih objekata koje je realizirao da bi to išlo brže, no tada je tako procijenjeno tako odlučeno. Danas smo tu gdje jesmo, podržavam kada je već situacija takova da se onda i agenciji pomogne ali bi bilo dobro da agencija malo ubrza i da dostigne prosjek Hrvatske kada je u pitanju legalizacija jer je, malo mi se čini neprihvatljivo da smo neko tijelo osnovali kako bi pomoglo županijama a danas ono rješava sporije nego županije i gradovi kojima su oni trebali, kojima je ta agencija trebala pomoći.
Hvala vam. Sljedeća replika zastupnik Branimir Bunjac.
Hvala lijepa uvaženi zastupniče Bačić. Rekli ste da ste protiv roka za legalizaciju i doista se postavlja pitanje koji je smisao toga roka ako je u vremenu otkada je uvedena legalizacija izgrađena ili započeta gradnja cijeloga niza nezakonitih objekata. I dakle mi ćemo se naći u situaciji da istekom roka 2018. godine ćemo ponovno imati dakle veliki broj nezakonito izgrađenih zgrada i praktički ispada da onda najbolje da taj rok bude trajan. Međutim, ako se trajno dozvole, dakle legalizacija zgrada, onda ustvari bilo kakva zakonita izgradnja gubi svoj pravi smisao. Također me zanima, ministarstvo se hvali, trenutno nema ministra da je legaliziralo dvije trećine nezakonito izgrađenih zgrada ali što je sa onom jednom trećinom, da li će, pretpostavljam da su to teži slučajevi, što će se dogoditi s njima u ovom roku koji je sada zadan. I vas ću osobno pitati s obzirom da predstavljate klub najveće stranke trenutno u Saboru, što vi poduzimate da do novih bespravnih gradnji ne dolazi? Dakle vi ste sada vlast i u biti vi postavljate pitanje svome ministru što on radi, on vas gleda, ne odgovara ništa. Znači sada imate mogućnost ustvari napraviti prevenciju, imate mogućnost ohrabriti one građane koji ispunjavaju svoje obaveze prema državi da to i dalje čine a da oni koji to ne rade da ustvari bi oni trebali doista snositi nekakve opipljivije sankcije, međutim koliko vidimo nikakvih sankcija nema predviđenih. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Bunjac, ne znam odakle vam podatak tako masovnom, novom, bespravnoj gradnji. Došli ste ne znam, čini mi se na tisuće, ako sam dobro čuo, novih objekata, mene bi interesiralo, evo nema tu ministra, ja ne vjerujem da se to događa a ako se to događa, da je čak i jedna zgrada nova sagrađena onda je to apsolutno odgovornost na ministarstvu, odnosno na građevinskoj inspekciji. Naime, bespravna gradnja nastala je dijelom zbog nefunkcioniranja građevinske inspekcije. Ako građevinska inspekcija reagira čim se počinju graditi temelji na početku objekta onda je problem puno manji. Problem nastaje kada je zgrada dovršena, kada su već ljudi uselili, kada je već izgrađena zgrada onda je kudikamo teže reagirati. Prema tome, meni taj podatak je začudio što ste rekli i ja mislim da će, da ministarstvo mora itekako kroz građevinsku inspekciju promptno brzo reagirati bilo na prijavu, bilo da sam utvrdi da se ta legalizacija, ta bespravna gradnja i dalje odvija. Što se tiče roka, rekao sam da kada ne postoji sankcija ili se barem ona ne provodi zbog kašnjenja a svjesni smo da su kasnili brojni bespravni graditelji u prijavi koja je bila ranije utvrđen datum da onda je pitanje da li je taj datum, hoće li on biti 30. lipnja 2018. godine, hoće biti 31. prosinca te iste godine ili još pola godine kasnije, čini mi se irelevantnim kada ne postoji sankcija ako to ne prijaviš. Iako građevinska inspekcija za sve one nelegalne objekte koji postoje na terenu a koje se prema zakonu ne mogu legalizirati ako ih ne ruši. To je bilo moje retoričko pitanje oko toga.
Hvala lijepo. Sljedeća replika Branko Hrg.
Hvala lijepa. Kolega Bačić, pa ne idu građevinske inspekcije na nelegalna gradilišta, oni idu tamo gdje su table vani, gdje je građevinska dozvola izvješena, gdje se vidi tko je investitor, tko je izvođač, oni tamo dolaze. Oni ne idu tamo gdje nema ničega jer kažu ne znaju kako bi tamo došli, pa neće se valjda ljudima zamjerati. Nedavno sam ovdje u Saboru pokazivao neke papire koji su bili i table, pa evo vidimo kako je radila, ali nisam se zato javio za repliku. Vi ste si pojavili pitanje i nama svima imamo li mi snage kao država rušiti neke zgrade u kojima su ne znam ljudi socijalno ugroženog statusa. Ja ću ovdje dodati, imamo li mi snage ići rušiti, ponavljam, po seoskim sredinama staje, svinjce, štagljeve, gospodarske objekte. Ili, imamo li načina da u ovim izmjenama zakona do drugog čitanja pronađemo model, makar neke kategorizacije, ne znam čega, da jednostavno ne stvorimo sami sebi probleme jer nije tu više pitanje samo naše snage nego je tu pitanje i novaca koje treba uložiti. I još jedna stvar i tu vas molim kao predstavnika kluba većinske stranke u Hrvatskom saboru, u vladajućoj grupaciji da se stvarno vidi još a tu evo i ministar je ovdje da se oslobode svih nameta i … [[Govornik se ne razumije.]] društveni objekti posebno u ruralnim sredinama, sportski, vatrogasni, društveni domovi. Stvarno je sramotno, kažem da evo u mojem gradu, rekao sam ponoviti ću, mi ćemo prihodovati milijun i 200 tisuća kuna od legalizacije i platiti ćemo legalizaciju takvih društvenih objekata točno toliko novaca. I kada bi se još u zakonu omogućilo da se mogu uredi za graditeljstvo formirati u gradovima uz mogućnost da se i neke općine okolne priključe još bi puno više bilo efekata i puno bi se više moglo napraviti.
Hvala. Odgovor na repliku.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Evo kolega zastupnik i gradonačelnik Križevaca nije u stvari meni previše replicirao nego je iznio ono što je mislio reći u pojedinačnoj raspravi i podržavam ga u tome tim više evo što kaže da objekti društvene namjene, vatrogasni domovi koji već dva, tri puta danas spominjao da bi bilo dobro legaliziraju bez naknade čime bi pomogli proračunu grada Križevaca i ostalih jedinica lokalne samouprave. No, ja bih se pridružio i ovome što je rekao gospodin Hrg, a nisam uspio reći u ime kluba. Gospodine ministre, da to uđe u ovu raspravu razmislite i o tome da se omogući legalizacija nelegalnih zgrada koje imaju samo temelje, nosive zidove, imaju grede, a nemaju stropove. Naime, na ortofoto karti iz 2011. godine mi omogućavamo legalizaciju zgrade koja ima prvi kat, nosive zidove, a ne mora imati drugu ploču ili krov nad zgradom. Prema tome, ako toj zgradi omogućimo da legalizira kat koji nema strop da onda po analogiji omogućimo i one zgrade koje jesu jasno na ortofoto karti gdje su ti radovi utvrđeni koji 21. lipnja 2011. godine nisu imali betonsku ploču, nisu imali krov. Mislim da puno takvih primjera nema, ali znam da su jedinstveni upravni odjeli odbili nekoliko zahtjeva gdje nisu mogli takav objekat legalizirati, [[Upadica Opačić: Vrijeme.]] pa evo do drugog čitanja vidite je li to moguće napraviti jer se slažem tu nije zgrada jer nema krova.
Hvala vam lijepo. Zastupnik Maro Kristić sljedeća replika.
Poštovani kolega Bačić, ja sam zapravo htio podržati vaše izlaganje kao i dosta kolega a i vi. Ne vidim neki posebni smisao utvrđivanju uopće roka za podnošenje zahtjeva za legalizaciju osobito iz razloga što postoji onaj rok kojim je utvrđeno zapravo do kada je neki objekat trebao biti izgrađen da bi se uopće mogao podnijeti zahtjev za legalizaciju. Po meni u vašoj raspravi mi je dosta interesantan bio onaj dio kada ste govorili o tome da bi država trebala imati snage zapravo porušiti one nelegalno izgrađene objekte koji se ne mogu legalizirati. Ja mislim da je to izuzetno važno i država tu treba itekako imati snage za te objekte porušiti upravo iz razloga što ti objekti ostavljaju jednu veliku ranu u prostoru, ali predstavlja i jednu zapreku za odgovorno prostorno planiranje u budućnosti. I još sam svakako mislio dodati da bi jedan dio ovih sredstava koje ostaju na raspolaganju lokalnoj zajednici trebalo svakako namijeniti za izrade ubrbanističkih planova uređenja, ali ne na način kako se to sada radi jer većina lokalnih zajednica nema svojih financijskih kapaciteta da bi ona sama financirala izradu urbanističkih planova uređenja, pa to nerijetko radi investitor i onda oni apsolutno u potpunosti kontroliraju te procese i često to dovodi do puno konflikata u javnom prostoru jer lokalna zajednica nije dovoljno uključena. Eto hvala.
Hvala. Odgovor na repliku.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Kristić, pa ja nisam rekao da se ne bi krivo shvatilo kako potičem i kako, da, da što se tiče bespravne gradnje svakako da je prijelazno rješenje minimalno što bi država trebala napraviti, a to je da se zakonom je zabranjeno i nije moguće ozakoniti zgrade koje su u prometnim koridorima, u koridorima infrastrukturnih objekata na pomorskom dobru, u nacionalnim parkovima i koji su sagrađeni na zemljištu koje ima drugačiju namjenu od postojećeg nelegalnog objekta. Ono što minimalno treba reći da, mislim kad dolazi do realizacije pojedinog projekta, bilo nekog infrastrukturnog koridora, prometnice, kad treba određeno zemljište privesti svrsi tada je posve jasno da će doći jasno do rušenja tih objekata. Mislim da na taj način ne smijemo pasti u zamku da legaliziramo i ono što će sutra ometati realizaciju pojedinog projekta. To je minimum što država kroz zakon mora štititi i na taj način ne omogućiti legalizaciju tamo gdje znamo da moramo rušiti jer onda smo tek napravili čini mi se jedan veliki problem sami sebi.
Hvala lijepo. Završili smo sa replikama. Sljedeća pojedinačna rasprava je zastupnik Josip Borić. Odustajete? Hvala vam lijepo. Sljedeća pojedinačna rasprava zastupnik Ivan Pernar. Nema ga u dvorani. Sljedeći prijavljeni zastupnik Branimir Bunjac, nema ga u dvorani. Gubi pravo na raspravu. I završna riječ ministra, molim vas gospodine ministre Kuščević izvolite.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege. Evo kao i kod prijašnjeg zakona zahvaljujem na konstruktivnoj raspravi, na nizu dobrih, kvalitetnih prijedloga i sugestija i evo unaprijed zahvaljujem svim klubovima koji su dali podršku na ovom prvom čitanju. Evo mogao bih se kratko osvrnuti na kolegu Hrga, Bačića, Panenića koji su kazali što ćemo sa legalizaciju ondje gdje nema interesa, kako omogućiti što lakšu legalizaciju. Pa evo dopustite mi samo trenutak da uzmem zakon. I zaista ne možemo kazati da ni gospodin Branko Bačić kada je donosio odnosno predlagao prvi put zakon gospođa Taritaš kad je radila izmjene, pa evo i sada mi kad radimo te izmjene da smo previše zakomplicirali tu proceduru. Naime, kad imate pomoćnu zgradu od 50 kvadrata, znate što je dovoljno dostavit za legalizaciju? Tri primjera kopije katastarskog plana kojeg ćemo od petka za dva, tri dana moći isprintat doma u svom, dakle u svom stanu i akt na temelju kojeg je izgrađena glavna zgrada. To je pomoćna zgrada, znači mora imati glavnu zgradu. Kad se radi o građevinama do 100 kvadrata ili zgrada za obavljanje poljoprivredne djelatnosti do 400 kvadrata, 100 i 400. Nisu to male površine. Dovoljno je tri primjerka geodetskog snimka i iskaz površina i ništa drugo. Dakle, geodet i iskaz površine, nit arhitekta. Mogao bih sad tako nabrajati dalje, pa evo mogu još i jednu. Kad se radi o zgradi koja nije veća od 400 kvadrata i zgradi za poljoprivrednu djelatnost koja nije više od tisuću kvadrata veliki objekat, tri primjerka geodetskog snimka i tri primjerka snimka izvedenog stanja. To zaista nije puno, to zaista nije komplicirano i mislim da svaki investitor, bespravni graditelj može udovoljiti ovim zahtjevima. Što se tiče kako ih potaknuti, gledajte, pa jedinica lokalne samouprave uvijek se mogu odreći komunalnog doprinosa, a što se tiče ove naknade za zadržavanje, ukoliko žele vidim da gospodin Metlika kaže da ne bi se rado toga odrekao, ali ako žele jedinica lokalne samouprave se mogu odreći komunalnog doprinosa. Što se tiče naknade za zadržavanje, evo sada smo ih smanjili ja bih rekao na štetu proračuna RH, a prebacili jedinicama lokalne i regionalne samouprave. Pa ne samo to, evo neko je ovdje postavio pitanje odnosno prijedlog da bi bilo dobro to koristiti u svrhu poboljšanja sustava evidentiranja zgrada itd. Pa cijeli taj prihod od naknade je zakonski točno preciziran i on se mora koristiti upravo u te svrhe. Mi smo za ovu godinu povisili proračun za nove izmjere, za izradu ISP sustavu, za izradu e-nekretnine, dakle mi zaista vraćamo taj novac u sređivanje stanja na prostoru. Ne samo to, pa mi smo ovu godinu predvidjeli 40 milijuna zahvaljujući vama koji ste izglasali proračun, 40 milijuna kuna na proračunu Ministarstva graditeljstva i prostornog uređenja tih 40 milijuna kuna su sredstva od legalizacije koje vraćamo jedinicama lokalne samouprave kroz natječaje koji su upravo ovih dana u tijeku za izjednačavanje komunalnog standarda, podizanje kvalitete življenja itd. jer moja je vizija da su to sredstva koja smo mi ubrali od legalizacije potrebno vratiti jedinicama lokalne samouprave što je moguće više jer tamo su se na terenu dogodili problemi zbog te legalizacije, tamo treba izgraditi infrastrukturu onda bi se ti legalizirani objekti mogli početi koristiti i da bi ljudi koji u njima žive mogli imati vrtić, šetnjicu i javnu rasvjetu i sve skupa. Dakle mi zaista nastojimo maksimalno ta sredstva što nam je i zakonska obveza koristiti za ove namjene. Evo broj predmeta, gospođa Taritaš me ispravila da ima novi podatak, upravo to govori da legalizacija ide jer ja sam imao podatak od jutros, gospođa od maloprije i u tom periodu se 30 i nešto predmeta riješilo. Znači da se legalizacija događa i da je ovaj zakon dobar, da ga treba držati na životu. Smanjenje roka evo tu smo čuli kolegice Taritaš smanjite rok recimo na šest mjeseci, od gospodina Branka Bačića uopće ga ne staviti rok, očito to zahtjeva jednu drukčiju analizu drukčiji pristup i sasvim sigurno do drugog čitanja ćemo razmotriti obadva prijedloga i u drugo čitanje dati možda drugačije rješenje. Zapošljavanje u uredima, evo mi ćemo također u drugo čitanje staviti mogućnost da uredi mogu zapošljavati na određeno vrijeme, a ne kao što je to do sada bilo 6 plus 6 upravo zahvaljujući činjenici da smo došli do tog tumačenja Ministarstva uprave koje daje suglasnost za takvu odredbu, a to će u znatnom pomoći uredima u gradovima i županijama da nemaju velike procedure i troškove oko zapošljavanja. Ograničenje za legalizaciju o koridorima, tu sam više na strani gospodina Bačića, mislim da mi ipak prostornim planovima, ne mi nego jedinice lokalne i regionalne samouprave određuju značajne strateške koridore i ne možemo sada dopustiti baš da se može sve svugdje legalizirati i da radi toga, ne znam cijela županija ne može izgraditi vodovod ili cestu sutra. O.k., treba vidjeti ako se nešto izgradilo, ako se izgradio taj koridor i ako ne smeta onda je to druga priča, to je već izgrađeno nije planirano onda se tu treba razmisliti. Dakle stavak 6. ćemo također do drugog čitanja ćemo ga malo preformulirati. Zapošljavanje smo riješili. AZONIZ da li je trebao, nije trebao, tu također sam na stajalištu što kaže gospodin Branko, mislim da bi bilo bolje u startu jačati ispostave na terenu, te novce utrošiti za ispostave na terenu, za zapošljavanje za njihovo tehničko opremanje i mislim da bi se to bolje rješavalo. No agencija je tu, agencija je riješila koliko je riješila, treba je držati ja bih rekao na životu dok se taj postupak ne dovrši. Tu više ne možemo se vratiti na staro. Dalje AZONIZ izlazi na teren, gospodin Branko koliko je legaliziranih objekata evidentirano, o tome ćemo prikupiti podatke, ali za AZONIZ sada znam da izlazi na teren, dapače znam jer sam nedavno morao odobriti nabavku novih vozila, a vozila im služe po terenu za izlazak na teren tako da vjerujem da izlaze na svaki teren. Gospodin Bunjac, tu je, kako se prevenira, zašto uopće legaliziramo ako se događa i dalje bespravna gradnja. Ne, bespravna gradanja se ne događa. Naravno da imamo iznimaka i mi dobivamo prijave na dnevnoj bazi, imamo osamdesetak inspektora koji su na trenu za cijelu RH i oni izlaze na teren. Ja vam mogu dati statistiku njihovih izlazaka, njihovih postupanja. Upravo sada u ovom trenutku se radi javno nadmetanje za uklanjanje dijela od Splita do Istre, dakle i uklanjamo ono što se bespravno napravi i moja poruka, bespravna gradnja je zlo, dakle zlo koje narušava prostor, koje radi najveću štetu bespravnom graditelju, ulaže novac, poslije opet mora uložiti novac za to srušit. Mi smo protiv toga i bespravna gradnja je nešto što nećemo tolerirati, nije u takvom obimu kao što vi to sada predstavljate. Međutim, nju treba prevenirati. Upravo na tom tragu ministarstvo je izradilo spot o štetnosti bespravne gradnje, dakle potrebna je edukacija i ići ćemo sa tom edukacijom sada već od 15. ožujka jer računamo da tada nekako kreće sezona gradnje. Osim toga kako ćemo prevenirati bespravnu gradnju, upravo ovo što ste vi ovdje istaknuli, tako da ćemo ubrzati sustav gradnje, tako da rješavamo sustav zemljišnih knjiga i katastra. Svi znate da smo uveli ZIS cijelu RH prije cca mjesec dana te je ušao i grad Zagreb. Rekao sam u petak idu nove funkcionalnosti iz ZIS-a. E-dozvola, dakle već smo utvrdili projektni zadatak za izradu e-dozvole, ide natječaj za izradu modula, pardon e-inspekcije ispričavam se, e-dozvola već radi, sada ide e-inspekcija, na taj način će se ubrzati i poboljšati kvaliteta rada inspekcije. ISPU sustav kada se on dovrši u cijelosti tada će izdavanje dozvola biti brže, a sve to prevenira jer nije bespravna gradnja samo rezultat zle ili noše namjere investitora nego nekad, kao što smo i čuli i objektivnih okolnosti, nemogućnosti izdavanja dozvole što naravno ne opravdava. I omogućiti legalizaciju nedovršenih zgrada što je rekao predsjednik kluba HDZ-a, da, stvar za razmisliti i do drugog čitanja čemu evo i znači vidjeti i sa našim stručnjacima na koji način bi se eventualno moglo i dopustiti i ozakonjenje nedovršenih zgrada ovisno o stupnju njihove dovršenosti i stupnju njihove izgrađenosti. Još jednom vam hvala na podršci što ste evo prihvatili, velika većina klubova, prihvatili ovaj prijedlog izmjena i dopuna zakona. Do drugog čitanja ćemo imati vremena odgovoriti na sve ove vaše odgovore, analizirati vaše primjedbe. I evo uvjeren sam da ćemo do drugog čitanja pripremiti zakon u takvom obliku da će gotovo pa jednoglasno biti usvojen u ovom Visokom domu. Hvala vam lijepa.
Hvala vama ministre na završenoj riječi. Za replike su se javili kolega Ivan Pernar i kolega Branimir Bunjac. Ja ću vas samo podsjetiti, Poslovnik, članak 233. stavak 4. kaže ovako: „Zastupnik koji se prijavio za govor i nije bio nazočan u dvorani kada je pozvan gubi pravo govoriti o temi dnevnog reda za koju se prijavio.“. To znači da vas dvojca budući da niste bili u dvorani kada sam vas prozvala za raspravu po ovoj točci dnevnog reda u stvari do kraja gubite pravo raspravljati o ovoj točci. Prema tome, ne biste imali pravo niti na repliku [[Upadica: Hvala.]] Hvala vama. Iza vas dvojce javio se kolega Mladen Madjer za repliku. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem potpredsjednice. Nisam se mislio javiti ali s obzirom, potaknulo me, uvaženom ministru kada ste rekli da se jedinice lokalne samouprave smanje komunalni doprinos ili da se odrekne jer je to prihod jedinicama lokalne samouprave. Jasno da su, s obzirom da sam načelnik općine sve jedinice i smanjile većinski dio da ublaže na ovako već veliku, koju su morali platiti za legalizaciju. Ali istovremeno za plaćanje vodnog doprinosa mislim da bi tu vi kao resorni ministar isto morali utjecati da se smanji vodni doprinos. Jer vodni doprinos u odnosnu na komunalni doprinos je ohoho veći i on je prihod, zna se čiji je on prihod. Znači apeliram da jedinice lokalne samouprave, bar moja jedinica lokalne samouprave se odrekla većeg djela, smanjila je taj minimalni dio komunalnog doprinosa ali vodni doprinos nije smanjen. I on je mislim dosta veliki za ovako već, dosta veliku svotu koji izdvajaju za legalizaciju. Hvala.
Hvala lijepo. Imamo li odgovor? Nema. Hvala vam lijepo. I još jedna replika kolega Branko Hrg.
Poštovani ministre, već je prije rečeno da su se lokalne samouprave većinom odrekle komunalnog doprinosa za legalizaciju, posebno u ovom dijelu kontinentalne Hrvatske i ruralnih prostora obzirom na situaciju i opće očuvanje, pokušaj očuvanja života. Ja ću sada ovdje postaviti samo jedno pitanje, pojašnjenje vas molim. Znači ovaj dio naknade za zadržavanje objekata koji bi sada pripadao lokalnoj samoupravi, može li se lokalna samouprava odreći tog prihoda? Evo, možda da razmislite, to će biti doprinos. Lokalna samouprava koja to želi, naravno da se lokalne samouprave u nekim dijelovima Hrvatske neće toga odricati ali ja sam uvjeren da će se mnoge lokalne samouprave u kontinentalnoj Hrvatskoj odreći. I samo još jedna stvar, vezano za urede za graditeljstvo, da li je moguće u zakonu napraviti jednu malu izmjenu da gradovi mogu napraviti sporazum sa okolnim općinama gravitirajućim ako žele otvoriti svoj ured za graditeljstvo da ne dupliramo stvari na terenu. Znači grad Križevci recimo može otvoriti ured ali pripadajuće gravitirajuće općine onda nemaju svoj ured, znači županija mora imati još jedan ured, to nema smisla. Nama u gradu treba ured, mi ga želimo ali nećemo raditi cirkus na terenu. Znači da li je moguće napraviti tu izmjenu da gradovi i lokalne samouprave koje jesu naprave urede, znači da si mogu na taj način otvarati urede da ne dupliramo.
Evo to je bila zadnja replika. Imate odgovor? Izvolite ministre.
Pa evo, to je stvar drugog zakona, to možemo malo pogledati i razmisliti. Što se tiče mogućnosti da se jedinice lokalne samouprave odreknu tog svog dijela naknade, također ne mogu vam sada odgovoriti bez da se konzultiram malo sa zakonom. A što se tiče Hrvatske vode, podržavam dakle da i Hrvatske vode i svi oni koji sudjeluju u tome da smanje svoj dio da se što prije ta legalizacija dovrši i što jeftinije. A ako već ne želi smanjiti da bar što je više moguće toga vrate kao što ministarstvo vraća da vrate u teren odakle je legalizacija i novac došao i da tamo grade objekte, infrastrukture, vodoopskrbe, obranu od poplava i slično. Evo, hvala vam.
Hvala vam lijepo. Zaključujem raspravu o ovoj točki dnevnog reda. Glasovati ćemo kada se steknu uvjeti.
Sljedeći je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o postupanju s nezakonito izgrađenim zgradama, prvo čitanje, P.Z. broj 84. Predlagatelj je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: „1. Prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o postupanju s nezakonito izgrađenim zgradama, 2. Sve primjedbe i prijedlozi iz rasprave bit će dostavljeni predlagatelju da ih uzme u obzir prilikom izrade konačnog prijedloga zakona.“. Molim uključite se glasujmo. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da je većinom glasova 117 za, 6 suzdržanih i bez glasova protiv donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
I prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda a to je: - Prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o prostornom uređenju, prvo čitanje, P.Z.E. br. 85. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Raspravu su provela tri odbora. I ukoliko se nitko ispred odbora ne javlja za izvjestitelja molila bih gospodina ministra Lovru Kuščevića da da uvodno izlaganje.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege saborske zastupnice i zastupnici, gospođo državna tajnice. Evo pred vama je Prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o prostornom uređenju. Evo, predlagatelj zakona, dakle Vlada RH smatra da ćemo sa ovim zakonom napraviti niz poboljšica i to na sljedeće načine. Naime, ovim prijedlogom usklađuje se Zakon o prostornom uređenju s direktivom 2014./89 EU Europskog parlamenta i Vijeća od 23. srpnja 2014. o uspostavi okvira za prostorno planiranje morskog područja. Zahvaljujući tome sa ovim prijedlogom zakona omogućava se prostorno planiranje u zaštićenom ekološko-ribolovnom pojasu, tzv. ZERP i epikontinentalnom pojasu RH. Stvaraju se pravni okviri za korištenje ZERP-a i epikontinentalnog pojasa u skladu sa odgovarajućim odredbama Konvencije Ujedinjenih naroda o pravu mora. Naglašava se interakcija kopna i mora, te prekogranična suradnja u planiranju mora, podupire se i olakšava provedba prostornog planiranja morskog područja. Također zahvaljujući ovim izmjenama poboljšava se učinkovitost provedbe zakona na sljedeće načine. Detaljnije se definiraju odnosno redefiniraju određeni pojmovi koji se rabe u zakonu primjerice građevinska bruto površina, zahvat u prostoru koji se ne smatraju građenjem, osnovna infrastruktura i urbanistički plan uređenja. Proširuje se krug građevina čije se građenje može planirati izvan građevinskog područja, reciklažna dvorišta za građevinski otpad unutar eksploatacijskih polja na primjer. Brišu se prestanak važenja odluke o izradi prostornog plana u slučaju donošenja nove odluke o izradi prostornog plana. Jasnije se uređuje pitanje uvjeta za planiranje u zaštićenom obalnom području, poboljšava se zaštita tog područja i uvodi se suglasnost ministarstva za donošenje generalnog urbanističkog plana na tom području. Uvodi se obrazloženje prostornog plana kao njegov sastavni dio. Razdvaja se odgovornost ovlaštenog arhitekta od odgovornosti ovlaštenog inženjera geodezije za projekta koje izrađuju. Omogućava se utvrđivanje posebnih uvjeta prije izrade idejnog projekta, te se jasno propisuje nadležnost u slučaju odbijanja zahtjeva za utvrđivanje posebnih uvjeta. Omogućava se izdavanje lokacijske dozvole u onim slučajevima u kojima ta obveza nije propisana zakonom, ali ukoliko stranka ocijeni da joj je ta lokacijska dozvola potrebna. Briše se obveza izdavanja alokacijske dozvole za eksploatacijsko polje ugljikovodika ili geotermalne vode za energetske svrhe, te se omogućava izdavanje lokacijske dozvole za rudarske objekte i postrojenja za eksploataciju ugljikovodika ili geotermalne vode. Omogućava se izdavanje akta za provedbu prostornog plana osim u skladu sa planom koji važi u vrijeme podnošenja zahtjeva i u skladu sa planom koji važi u vrijeme izdavanja akta. Omogućava se provedba nadzora provedbe Zakona o prostornom uređenju nad jedinicama lokalne, područne samouprave umjesto samo nad nekim njihovim tijelima. Smanjuje se broj slučajeva u kojima vlasnik može neizgrađeno građevinsko zemljište planirano urbanističkim planom uređenja prenijeti u vlasništvo jedinice lokalne samouprave, da se produži rok u kojem je jedinica lokalne samouprave dužna isplatiti naknadu za prenijeto vlasništvo zemljišta, te niz nomotehničkih i stručnih izmjena koje će u svakom slučaju poboljšati provedbu ovog zakona. Stojimo na raspolaganju za daljnja objašnjenja. Hvala lijepa.
Hvala lijepo gospodine ministre. Imamo jednu repliku na vaše izlaganje, zastupnik Davor Vlaović.
Hvala potpredsjednice Hrvatskog sabora, uvaženi ministre. Naime, kroz ovaj zakon se ide s tim da se kroz upravljanje prostorom i izmjenama olakša jedinica lokalne i regionalne samouprave donošenje te dokumentacije i olakša investicije. Pretpostavljam da je takva namjena i vjerujem da je. To ste vi uostalom i u svom izlaganju rekli, pa je ovo jedno konkretno pitanje. Aktivnošću predsjednice Kolinde imali smo nedavno sastanak u Slavonskom Brodu vezano za plinifikaciju Rafinerije u Bosanskom Brodu. Postoji u županijskom prostornom planu koridor za gotove derivate, a ovdje je riječ o plinu koji bi se trebao dovesti do Rafinerije u Bosanskom Brodu kako bi se promijenjeni energenti u Rafineriji spriječilo daljnje onečišćivanje zraka i trovanje grada Slavonskog Broda. Pa evo moje pitanje vezano je i uz ovaj zakon na koji način pomoći jedinicama lokalne i regionalne samouprave da se brže izmijene prostorni planovi jer znamo koliko je to, bar godinu dana bi trajala procedura mijenjanja prostornog plana županije, pa općine pa grada. Da li bi to moguće bilo kroz reguliranje kroz strateški projekat i da na taj način omogućimo da ova investicija saživi i ova aktivnost da konačno građani grada Slavonskog Broda udišu čisti zrak. Evo hvala lijepa.
Dobro. Evo ministar kaže da ćete kasnije dobiti odgovor. Idemo na rasprave u ime kluba zastupnika. U ime kluba MOST-a Nezavisnih lista kolega Tomislav Panenić. Nema ga u dvorani, gubi pravo na raspravu. I u ime kluba HNS-a, HSU-a zastupnica Anka Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskoga sabora, ministre, državna tajnice, kolegice i kolege. Pred nama su Izmjene i dopune Zakona o prostornom uređenju. Mi smo već imali u prvom čitanju Izmjenu i dopunu Zakona o prostornom uređenju no međutim on nije završio u onom bivšem sazivu Sabora svoj put pa smo sada ponovno dobili prijedlog. No međutim taj prijedlog je s nekim stvarima dopunjen. Tada smo razgovarali, diskutirali pa ću si ja dopustiti da još neke stvari naglasim koje se nalaze u ovom prijedlogu. U pojmovniku ponovno definiramo građevinsku bruto površinu zgrade. E sada, građevinska bruto površina zgrade, nije bilo ministra koji ju nije definirao. Pri tome moram reći da je ministarstvo i ljudi koji rade u ministarstvu uvijek ostali isti a svaki ministar koji dođe ima potrebu promijeniti to jer ga netko uvjeri da je to ovako ili onako. Mene danas kada netko pita a nekako si utvaram da puno toga o tome znam i da dosta znam. Znam čak i one neke zakone i pravilnike koji su bili i iz bivše države i ne znam što sve ne. I kada me pita kako se računa građevinska bruto površina zgrade ja to više ne znam. I priznajem da ne znam i jedanput uključujemo balkone, drugi put ih isključujemo, jedanput uključujemo lođe, drugi put isključujemo. Jedanput računamo balkone i lođe u punoj površini, drugi put računamo sa koeficijentom lođe i terase 0,25 koji je inače, tu smo dosta govorili o pravilima struke. Pa kada govorimo o pravilima struke onda balkon ide sa 0,75, lođe koje su, balkon ide s 0,25, lođe koje su sa dvije strane 0,75, nešto 0,5, terasa ovisno koliko je natkrivena. I postoje pravila struke koje kažu, i sada smo ponovno se odlučili to definirati i ponovno smo se odlučili mijenjati pravilnik pa biti će mi zanimljivo vidjeti kako se to više računa jer po ovome bi ispalo da imamo, da su lođe i balkoni sa cijelom površinom ili nisu ili jesu dakle tu će zasigurno biti dileme i u primjeni. Zatim smo odlučili u pojmovniku u članku 9. uvesti ono što se može graditi izvan građevinskih područja, reciklažna dvorišta za građevinski otpad unutar određenih eksploatacijskih polja. E sada, ja mislim da smo apsolutno spremni da možda to ne vežemo eksploatacijska polja nego da reciklažna dvorišta za građevinski otpad budu izvan građevinskog područja, ne samo eksploatacijskim poljima nego općenito. Mislim da smo došli spremni za to jer nam to pokazuje nekakve potrebe, a očito je bio nekakav zahtjev bio je razlog eksploatacijskom polju nije to moglo biti ali nekako mi se čini da je došlo vrijeme da se možda i o tome razmisli. Budući da je zakon kroz dva čitanja onda je dobro se nekako probamo malo razgovarati i razmisliti o čemu to je. U dijelu u kojem je usklađenje sa direktivom EU, direktiva EU govori o korištenju mora, pri tom i vi i ja dobro znamo da tu direktivu bez obzira što je trebaju primjenjivati sve zemlje Skandinavske zemlje su se isključile, isključile su se zbog nekih karakteristika i ostalog i to se primjenjuje na zemlje Mediterana, ali ja sam mislim da se dobro primjenjuje. Mi smo tamo davne 2004. donijeli uredbu o korištenju obalnog područja pa smo to onda ugradili u izmjenu i dopunu Zakona o prostornom uređenju i dosljedno o tome govorimo. Neki put smo malo manje restriktivni, drugi put smo malo više. Ja nekako mislim da po putu treba razmisliti o nekim poboljšicama, recimo na prostorima koji su uz obalnu liniju koji su devastirani gdje je bila eksploatacija možda se kao iznimka u odnosu na član 8. Protokola o integralnom upravljanju obalnim područjima Sredozemljem može i definirati da bi tu možda mogao doći i nekakav hotel ili nešto, ali možda je prerano, a možda je i tema da to sve zajedno definirano i da tu sve zajedno nešto i napravimo na tu temu. Dolazimo do dijela koji je novina, a novina je ovo vezano uz prostorne planove. Dakle kao što smo u nekim drugim situacijama imali jedan period smo ovako, a drugi period smo onako, sada je ovdje ušlo da je sastavni dio prostornog plana i obrazloženje. Kada se donosi bilo koji prostorni plan onda i u javnoj raspravi su karte, ljudi gledaju kartograme, uz prostorni plan ima i obrazloženje, ali kao podzakonski akt odnosno kao dokument prostornog uređenja odnosno prostorni plan koji se primjenjuje uvijek se gledaju provedbene odredbe i kartogrami. U obrazloženje je sada ponovo ušlo da je to sastavni dio prostornog plana što će poskupiti prostorno plansku dokumentaciju, ali što će jednako tako uvesti i još jedan problem. problem se sastoji u tome, kada imate na drugom stupnji i kada imate žalbu i ako slučajno u obrazloženju prostornog plana je nešto detaljnije objašnjeno, a uvijek je u obrazloženju detaljnije objašnjeno u odnosu na provedbene odredbe onda imate opasnost da se na to pozovu i da onda u drugom stupnju je praksa da se vodi računa samo o provedbenoj odredbi što piše, ali Upravni sud ima neujednačenu praksu i Upravni sud kada ocjenjuje onda gleda i obrazloženje prostornog plana. Zbog toga je u zakonu koji je stupio na nadu 1.1.2014. obrazloženje više nije bio sastavni dio plan. On je naravno u smislu pripreme u smislu svega što je tradicija prostornog planiranja o njemu se raspravlja, no međutim nije sastavni dio. Kada postane sastavni dio onda se u drugom stupnju moraju čitati i elementi iz obrazloženja i bojim se da će tu ponovno ćemo se vratiti na staro i na nekakve probleme koje imamo. Jednako tako u zakonu kojim se mijenja dakle u osnovnom tekstu je rečeno da može biti jedna odluka o izmjeni i dopuni prostornog plana. Ona se po putu može dopunjavati. Zašto je to bilo tako? Zato što se u praksi dešavalo da je bilo 7, 8 odluka o izradi izmjene i dopuna prostornog plana, one su se glavninom odnosile na izmjene i dopune prostornog plana i tada više nitko nije znao po kojoj odluci se radi ta izmjena i dopuna prostornog plana, u kojem smjeru ide. Ja sam imala prilike vidjeti šest odluka o izmjeni dopune, bio je riječ o prostornom planu i o GUP-u grada Pule. Mi smo imali jedan ozbiljan sastanak koji je trajao jedno sat, dva gdje smo crtali da uopće shvatimo po kojoj odluci o izradi ide ovaj dio plana, po kojoj odluci ide onaj dio plana, po kojoj odluci ide sljedeći dio, tako da vraćanje da može biti nekoliko odluka o izmjeni i dopuni plana u istom trenutku na stolu. Bojim se da je to ko onaj žongler koji nekoliko loptica ima i žonglira, neko to radi uspješno, a nekom se raspadnu sve, ali ako mislite da će to donesti neke stvari jednostavnije razmislite, vidite i vidite što će to biti i što će to donijeti u tom dijelu. Jednako tako imamo tu temu strateške procjene utjecaja na okoliš. Svatko kada govori o okolišu i ekologiji ili bez obzira kako zovemo onda smo tu malo oprezni. Kada govorimo o procjenama utjecaja na okoliš jednako tako smo tu malo oprezni, no međutim ovdje se otvara da kada se radi izmjene i dopune prostornog plana, a paralelno s tim strateška procjena utjecaja na okoliš u javnoj raspravi je 30 dana. Ja svaki put govorim da tu treba malo sjesti sa Ministarstvom zaštite okoliša i energetike, skoro sam rekla stari naslov, iz jednostavnog razloga ja zaista dugo radim ovaj posao i između ostalog sam uspjela u nekom času dobiti i neku diplomu za provođenje strateške procjene utjecaja na okoliš kada su to bilo samo par ljudi koje je to moglo raditi, inače možda već smo kasno, već smo pospani, moja djeca uvijek kažu da ja sam koja bez obzira što god radim da je važno da dobijem diplomu pa bez obzira što pa onda možda je i ovo prilika da to i kažem. Strateške procjene utjecaja na okoliš su nastale vezane uz prostorne planove. One su nastale u Nizozemskoj. Nizozemska je prva koja je to radila. Zašto? Nizozemska ima zagađeno tlo i onda su oni kroz strateške procjene utjecaja na okoliš ovisno o zagađenosti tla mogli planirati pojedine stvari i strateška procjena utjecaja na okoliš se odnosila za donošenje novog prostornog plana. O čemu ja zapravo govorim? Može se desiti da jedna mala općina, tu ima dosta načelnika mora raditi recimo novu obilaznicu, cesta, to mi je najjednostavniji primjer. I za tu cestu da se u procesu screeninga zaključi da je potrebna strateška procjena utjecaja na okoliš. Izmjene i dopuna plana će se odnositi na kartograme gdje će cesta biti ucrtana i na tri provedbene odredbe i u javnoj raspravi će biti 30 dana. Dajte probajte još jedanput sa Ministarstvom zaštite okoliša malo sjesti i malo vidjeti, nisu sve strateške procjene utjecaja na okoliš iste. Ako se radi novi dokument prostornog uređenja, ja sam prva za to da bude zaista strateška, da bude na javnoj raspravi 30 dana. Kada se radi državni prostorni plan, neka bude koliko treba jer će te strateške procjene reći da u bazenu Jadranskog mora može biti toliko luka nautičkog turizma, da se bazen Jadranskog mora može tako i tako koristiti, da je Slavonija takva i takva. Ali što znači strateška procjene utjecaja na okoliš za jedan zahvat koji zapravo je vrlo, je pitanje kako je i onda smo u javnoj raspravi 30 dana i onda vam se to, 30 dana pa obrade primjedbi, pa sve ostalo dođemo do jedne izmjene plana koja bi trebala biti gotovo ovako dođemo do puno dana koje treba raditi. E sada, dolazimo do teme lokacijske dozvole, malo ću ubrzati da prođem stvari koje sam željela reći i onda tema zašto se izdaje lokacijska dozvola. I u ovoj sabornici bez obzira na koji saziv je bio eksploatacija mineralnih sirovina odnosno i eksploatacija ugljikovodika je izazvala dosta burne rasprave. I sada kažemo da se članak 125, tamo kada je vezano za lokacijske dozvole i tu jedanput imamo za što se izdaje, pa smo tu eksploatacijsko polje ugljikovodika, pa smo onda geotermalne vode, pa onda imamo jednako tako dodane još neke stvari a to je građenje na zemljištu, odnosno građevini za koju investitor nije riješio imovinsko-pravne odnose, to je dodano, to znači da se investitor može sam kako želi i ako zatraži ishoditi lokacijsku dozvolu što je jedan kolega tražio i u zakonu kada smo ga osnovno radili pa sam ja nešto malo bila protiv. Ali tu sada imamo eksploataciju ugljikovodika i imamo i geotermalne vode i imamo i jasno definirana eksploatacijska polja za energetske svrhe odnosno za ovo drugo što mislim da je dobro i da neće uvesti dodatne zabune i dodatne elemente. Jednako tako su definirano za ono što za što se izdaje lokacijska dozvola bez potrebe ishođenja građevinske dozvole, uvode se u zakonu dva pravilnika koja kaže da će biti u roku od 30 dana od dana donošenja ovog zakona, pa će biti zanimljivo vidjeti da li će tome zaista biti tako. Podržavam onaj dio u kojem govorite o tome da će biti i sankcije protiv čelnika upravnog tijela ako se ne pridržava. To je ono što smo uveli novinu da ministar resorni može ako netko ne radi svoj posao intervenirati pa je tu sankcija protiv čelnika. Ja moramo priznati da bi i mene jako veselilo da smo u ovom sazivu Sabora imali priliku i da imamo priliku raspravljati o strategiji prostornog razvoja RH. Ta strategija ima jedan nesretni put. Ja sam probala da se o strategiji raspravlja na zadnjoj sjednici Sabora prije raspuštanja tamo daleke 2015. i nažalost nije ušlo u dnevni red. Koliko ja imam saznanja gospodin Kušćević je u onom bivšem sazivu, prošla je strategija Vladu i opet nije uspjela doći na sjednicu Sabora jer smo se mi samo raspustili. Pa bi bilo dobro ju ažurirati, donijeti strategiju i krenuti raditi državni prostorni plan jer se na državni prostorni plan svi referiramo. Ja sam zadnji put rekla i sada ću ponoviti. Državni prostorni plan ste rekli da će biti do kraja 2019. Sada smo već u 2017. pa je taj već rok nešto blizu. Ja sam zadnji put rekla da mi se čini da je to malo neambiciozno. No međutim, obzirom da smo već u 2017., da smo u lokalnim izborima pa Sabora u jednom dijelu neće biti, svakako bi bilo dobro da barem Strategija prostornog razvoja ažurirana dođe do ljeta u Sabor tako da onda imate osnove i da se može raditi državni prostorni plan koji će tražiti i strateške procjene utjecaja na okoliš i javne rasprave i nešto šire javne rasprave. A jednako tako kada je riječ o ZERP-u odnosno epikontinentalnom pojasu, 2021. je sasvim prihvatljiva godina iz razloga što je to novina, novina je i u nekim drugim zemljama. Hrvatska je jedna od rijetkih zemalja koja je planirala i more i korištenja mora tako da ni ovaj prostorni plan neće biti teško napraviti i sagledati. I naravno pohvaljujem da imamo ovaj zakon u dva čitanja. One dileme koje sam imala sam jasno rekla i o tome malo razmislite da ne usporite postupak i Klub HNS, HSU će podržati kao što je i prošli put podržao u prvom čitanju ovaj zakon i ovaj put to učiniti i nadam se da nećemo imati one neslavne događaje koji je bio prije pola godine. Hvala.
Hvala vama. Sljedeći klub na redu je. A imamo dvije replike, oprostite. Prva replika Tomislav Klarić:
Uvažena kolegice Mrak Taritaš, spomenuli ste obvezu izrade strateških procjena utjecaja na okoliš. Ja ne sumnjam da je ta odredba bila donesena sa dobrom namjerom kako bi se izradom strateških procjena utjecaja na okoliš već unaprijed definirale obveze koje će tu biti. Međutim, tu smo dolazili do problema prilikom realizacije na terenu. Dakle jedinice lokalne samouprave koje su prema toj odredbi morale raditi prostorne planove, urbanističke planove trebale su tražiti mišljenja od ministarstva i od županijskih ureda za prostorno uređenje. Često se događalo, naročito dolje kod nas u Hrvatskom primorju, Primorsko-goranskoj županiji da je ministarstvo u svojem očitovanju pisalo da ne treba a da je županija pisala da treba. I onda na upit što poduzeti, kako se postaviti prema tom pitanju, da li krenuti u izradu koja košta i zahtjeva izvjesno vrijeme nam je rečeno da odluku mi donosimo kao čelnici jedinica lokalne samouprave sami da li hoćemo ili nećemo. Mislim da tako nešto nije bila intencija onoga tko je to radio i da bi se tu neke stvari u tom dijelu trebale raščistiti, definitivno znati zašto će se raditi, zašto se neće raditi. Kad govorimo o urbanističkom planu nekakve poslovne zone mi, niti vi niti itko unaprijed može znati koja će vrsta djelatnosti doći u tu poslovnu zonu na određeni radni plato koji je planiran tim urbanističkim planom. Investitor se pojavljuje. E sad, sama obveza investitora koji dođe, da li će to biti beton, asfaltna baza, da li će to biti netko tko se bavi otpadom ovakvim ili onakvim mora i sam zbog sebe raditi nekakvu procjenu utjecaja na okoliš prije nego li krene u bilo kakvu realizaciju svog projekta. Tako da su tu mnoge stvari nedorečeno a naročito je zbunjivalo ono gdje su ministarstvo i županijski odjeli, uredi davali potpuno dijametralno suprotna mišljenja. Dakle, ovi da ne treba a ovi da treba.
Hvala vam. Odgovor na repliku.
Upravo tako. Nije slučajno da ja svaki put kad govorim govorim o strateškoj procjeni utjecaja na okoliš. Strateška procjena utjecaja na okoliš za razliku od ove normalne procjene utjecaja na okoliš se radi sa planerskog aspekta, dakle ona treba planerski sagledati da li neki prostor trpi tu namjenu, ne trpi tu namjenu i mi smo imali vrlo malo tvrtki koje je uopće to moglo raditi i onda je to naravno opterećivalo jedinice lokalne samouprave koje su kad su naručivale one su za sada naručivale ili investitor naručuje svoju normalnu procjenu utjecaja na okoliš koja će mu reći možeš imati dimnjak visok 26 metara, možeš imati olovo i ono, ili ovakvu ili onakvu tehnologiju a mi smo stratešku procjenu utjecaja na okoliš kao što inače imamo sklonosti tako biti veći, jako biti veliki, da veći … [[Govornica se ne razumije.]] ili katolik kako god hoćemo jednako tako pretvorili u nešto što nismo trebali pretvoriti. A sad smo još to vezali uz izmjene i dopune prostornog plana pa kad smo rekli pa kad se za izmjene i dopune prostornog plana mora raditi strateška procjena utjecaja na okoliš javna rasprava 30 dana. Dakle, strateška procjena utjecaja na okoliš je točno ono što govori, strateški se premišlja da li taj prostor trpi tu namjenu, ne trpi tu namjenu ili koje uvjete jer će iza toga taj zahvat u prostoru prije izdavanja lokacijske dozvole i građevinske dozvole još jedanput proći procjenu utjecaja na okoliš. Mislim da je zrelo da se Ministarstvo graditeljstva i prostornog uređenja sjedne s Ministarstvom zaštite okoliša i energetike i još jedanput to razmotri jer točno ima ovo što ste vi rekli. Ministarstvo kaže ne treba strateška procjena, županijski ured da bi se nekako znate nisam ja odavde kaže treba i onda kaže odlučite vi. I puno čelnika jedinica lokalne samouprave radije radi stratešku procjenu utjecaja na okoliš nego da si otvori problem da mu se netko žali, tuži i sve ostalo. Prema tome, mislim da je zrelo na razini prostornog plana razgovarati sa Ministarstvom zaštite okoliša i energetike i riješiti taj problem.
Hvala. Slijedeća replika je zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem, gospođo potpredsjednice. Poštovana kolegice Mrak-Taritaš, pažljivo sam vas slušao i nisam razumio što ste htjeli reći kad ste spominjali lokacijsku dozvolu za eksploatacijsko polje ugljikovodika i geotermalnih voda. Naime, prema ovom rješenju nema potrebe izdavati, da se izdaje lokacijska dozvola za eksploatacijsko polje i istraživanje i eksploataciju geotermalnih voda. Međutim, kad se bude izdavala lokacijska dozvola za rudarsko postrojenje onda će trebati izdavati lokacijsku dozvolu što onda znači da bi se mogla izdavati lokacijska dozvola to polje treba biti ucrtano u prostornom planu jedinice područne odnosno lokalne samouprave. Nisam siguran i to ću kasnije u svom izlaganju u ime kluba da je dobro rješenje da mi prepuštamo ministarstvo, naše matično ministarstvo taj posao prepušta temeljem Zakona o ugljikovodicima prepušta Ministarstvu energetike, da Ministarstvo energetike u postupku izdavanja koncesije za istraživanje a onda i eventualnu eksploataciju ugljikovodika prikuplja sve one suglasnosti koje inače ovo ministarstvo prikuplja prilikom ishođenja lokacijske dozvole. Ne mislim da smo s time išta dobili jer ionako moramo eksploatacijsko polje definirati u prostornom planu kako bismo izdali lokacijsku dozvolu kad dođe vrijeme istraživanja i eksploatacije jer se ne može postaviti rudarsko postrojenje ako nema lokacijske dozvole, tako da evo zamolio bih i to ću i kasnije reći da se razmisli oportunitetu odnosno koliko je oportuno prepustiti izdavanje takvih dokumenata i definiranje eksploatacijskog polja Ministarstvu gospodarstva i energetike koje je u nadležnosti.
Hvala. Odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Nije bilo slučajno da sam to ostavila nedorečeno jer sam očekivala da ćete vi dati repliku i zanimalo me što ćete u toj replici reći temeljem sve priče koja je bila vezana uz eksploataciju ugljikovodika, lokacijske dozvole i ostalo. Ja sam apsolutno istog uvjerenja i vi tu još dvojite, ali ja sam jednog drugog uvjerenja jer mislim da nije da se prepusti jednom drugom ministarstvu da odlučuje o zahvatima u prostoru. Ja mislim da je Ministarstvo graditeljstva i prostornog uređenja to koje treba odlučivati o zahvatima u prostoru ako treba i davati ako se odluči da možda za cijelo polje za istraživanje nije potrebna lokacijska ali ja mislim da se ona vrlo jednostavno može izdati pa se onda izdavati onda baš temeljem i taman je to na tragu ovoga o čemu sam govorila. To cijelo polje je strateška procjena utjecaja na okoliš a pojedina bušotina je pojedinačna procjena utjecaja na okoliš. Ja nisam sklona tome i mislim da to nije dobro kad u tuđa dvorišta date nešto što je vaš resor. Nadležnost Ministarstva prostornog uređenja je da se bavi prostorom. Ne bi se prostorom umjesto Ministarstva prostornog uređenja, samo govorim taj dio, trebalo baviti Ministarstvo energetike ili gospodarstva iako mislim da su ugljikovodici ostali u Ministarstvu gospodarstva i da je eksploatacija uopće ostala u Ministarstvu gospodarstva a ne u Ministarstvu energetike i tu je bilo očito nekakve zabune, ja bih se tu kolega Bačić s vama složila. I meni je puno prihvatljivije da tema sve što je vezano uz prostor bude u ministarstvu prostorno, a ne da o tome odlučuje neko drugo ministarstvo. To je inače principijelno stav koji ima. Države imaju različiti stav, imaju države koje imaju interdisciplinarno upravljanje prostorom, imaju države koje imaju sektorski. Naša država je uvijek imala interdisciplinarnu i uvijek se to radilo na jednom mjestu koje je bilo zaduženo za prostorno uređenje. Ovo se po prvi put dešava da neko u smislu lokacijske dozvole ide u neko drugo ministarstvo. Građevinske dozvole temeljem Zakona o rudarstvu da, ali nikad ono vezano uz prostor nije išlo u neko drugo ministarstvo. Hvala.
Hvala vama. Završili smo na replikama. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika SDP-a zastupnik Vedran Babić.
Hvala poštovana potpredsjednice. Poštovani ministre sa suradnicom, kolegice i kolege zastupnici. Evo pred nama je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o prostornom uređenju i u samom uvodu mogu reći da sam ugodno iznenađen što se do sada u ovom što se više ne prati dinamika spajanja Zakona o prostornom uređenju, Zakona o gradnji, Zakona i inspekciji nego nastavljate za onim što ste formalno i naslijedili i jednostavno ne gubimo vrijeme na previše formaliziranja. Ovaj zakon temeljni je stupio na snagu kada i Zakon o gradnji znači 1. siječnja 2014. godine i bitne izmjene zakona koje su sada tu pred nama odnose se na Direktivu 2014/89/EU Europskog parlamenta od rujna 2014. i Vijeća od srpnja 2014. Donošenje ove direktive potekla je sve intenzivnija potražnja za morskim područjem u različite svrhe, pogodne za proizvodnju obnovljivih izvora, istraživanja, iskorištavanja nafte i plina, vađenje sirovina, turizam, akvakulturu, pomorske ribarske aktivnosti, sada da ne nabrajam dalje. U zakonskom prijedlogu vi jeste to prilagodili, a još u ostalim stvarima u zakonskom prijedlogu kojima želite kako ste reli poboljšati učinkovitost provedbe istog zakona, većinu toga smatram pozitivnim. Samo bi htio izdvojiti i zamoliti, apelirati da što prije donesete pravilnik za obračun bruto površina da ne bi to ostajalo u zraku da se već ljudi polako pripremaju jel kod toga su česte greške. Kolegica Mrak TAritaš je rekla da u daljnjem tekstu dala je primjedbu na obrazloženja kao pojam koji je sastavni dio prostornog plana. A ja isto mislim da to načelno ne bi trebao biti zasebno poglavlje da ne bi otišao taj dio između ostalog u preveliku širinu. Bolje da se obrazlaže prilikom donošenja plana jer do sada prostorni planovi već i imaju nekakvo obrazloženje u mnogima se to i vodimo. Čak i uvod koji je na stranicu ili dvije, pa evo apeliram da to ne ode u drugom smjeru. Također isto molim da se isto preispita tema strateška procjena utjecaja na okoliš, da sada ne ponavljam što se govorilo u prethodnoj raspravi i isto možda da li su izmjene da sada umjesto pojma dokument prostornog uređenja, piše pojam prostorni plan ili da se nešto drukčije nabraja, da li je to potrebno. I evo konkretno još pitanje da ne dužim, konkretno u članku 3. podstavku 22. koji … pod 23. i spojem osnovne infrastrukture više ne piše niskonaponska elektroenergetska mreža. Da li je to greškom ili zbog nečega izbačeno, molim samo evo odgovor na to pitanje? Ostaje samo građenje za odvodnju otpadnih voda i prometne površine u smislu povezivanja čestica. Budući da je suština zakona ista iz svih razloga koje sam naveo do sada klub SDP-a podržat će Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o prostornom uređenju. Hvala.
Hvala vama. Nisam vidjela niti jednu repliku. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime kluba HDZ-a zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Poštovani gospodine ministre, poštovana državne tajnice, poštovane kolegice i kolege. I klub HDZ-a podržati će Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o prostornom uređenju kako ga je Vlada uputila u prvo čitanje. Pokušat ćemo par sugestija dati da se do drugog čitanja Vlada i ministarstvo očituje na naše prijedloge. Dakle ovo drugi puta u godinu dana raspravljamo o sličnom zakonu u prvom čitanju. Prvi puta bi to bilo u travnju 2016. godine, sada smo ponovno na nešto izmijenjenom tekstu zakona sa sličnim prijedlogom pa bih ja dijelom ponovio ono što sam tada rekao, a dijelom se očitovao i na nove okolnosti. Najprije bih i ja rekao da ovaj pristup građevinskoj bruto površini zgrade bi bilo dobro da riješite odmah zakon, dakle u zakonu u pojmovniku u članku 3. čini mi se točka 3. definira što je građevinska bruto površina, da to svatko tko čita taj zakon zna, a ne da se kaže da je građevinska bruto površina zgrade definirana ovim zakonom i propisom koji će iz njega proisteći jer postavlja se pitanje hoće li se kada se zakon donese dok se taj propis ne donese znati točno što je građevinska bruto površina pa bi bilo dobro da se izrijekom utvrdi građevinska bruto površina jer kako ste vi napisali ovdje dijelom omeđena vanjskim linijama zgrade itd., itd. Dakle predlažem da se u zakonu definira pojam građevinske bruto površine, ona je jako važna za sve projektante, za izdavanje dozvola itd., itd. Ono što sam i zadnji puta govorio i to su sada ponovno navesti, mi kao što je rekao ministar s ovim zakonom implementiramo direktivu Europskog vijeća i Parlamenta o morskom okolišu. Ja moram reći da je ovim prijedlogom zakona predviđeno da se pored svih mogućih dokumenata prostornog uređenja državne razine uvode još dva nova prostorna plana državne razine, to je državni plan zaštićenog ekološko-ribolovnog pojasa i državni plan epikontinentalnog pojasa. Republika Hrvatska već 20 godina od Strategije prostornog uređenja Republike Hrvatske iz 1997. godine definirala je uređenje cjelokupnog teritorija Republike Hrvatske kako kopnenog tako i teritorijalnog mora, tako i današnjeg ZERP-a koji u to vrijeme nije postojao. Dakle, ZERP je donesen 2003. godine, pa je odgađana njegova primjena itd., ali na prostoru Republike Hrvatske prije nego što je utvrđen i proglašen ZERP postojalo je otvoreno more koje je bilo od vanjske granice teritorijalnog mora do granice epikontinentalnog pojasa kojeg je Hrvatska odnosno tadašnja SFRJ potpisala sa Talijanskom Republikom 1968. godine. Dakle, u tradiciji prostornog uređenja u Republici Hrvatskoj je jednim dokumentom bio on strategija iz 1997.godine prostornog uređenja, bio on program prostornog uređenja iz 1999. godine jednim je dokumentom uređivan i pokriven čitav teritorij Republike Hrvatske, kako kopneni tako i morski uključujući i teritorijalno more, uključujući i današnji ZERP, uključujući epikontinentalni pojas. Da tome nije tako ne bi Hrvatska bila u mogućnosti eksploatirati plin u sjevernom Jadranu gdje su naše platforme Ivica, Marica, ne znam kako se zove Ana Marija postavljene na današnjem ZERP-u odnosno u epikontinentalnom pojasu izvan teritorijalnog mora. E sada, što ja mislim da bi Vlada trebala do idućeg čitanja napraviti? Dakle, bilo koja jedinica lokalne samouprave na obali ima jedan jedinstveni prostorni plan. Taj plan uređuje njen kopneni dio i 300 metara od obale prema pučini. I nema ta jedinica lokalne samouprave dva plana, jedan za kopno a drugi za more. Županija ima prostorni plan uređenja koja uređuje cjelokupni prostor svoje županije i prostor koji njoj pripada cjelokupnog teritorijalnog mora. To uređuje županija. Opet ima jedan plan. Dakle, jednim planom uređuje i kopno i more. Ovim prijedlogom zakona mi propisujemo da država ima tri plana državna, jedan za kontinent, kopno i teritorijalno more. Dakle, s jednim planom, tim državnim planom prostornog razvoja uređuje prostor kopna Republike Hrvatske i svoje teritorijalno more do vanjske granice teritorijalnog mora, jednim planom. Drugim planom kojeg ćemo mi sad ovim zakonom uspostavili bio bi plan epikontinentalnog pojasa koji bi uređivao samo podzemlje ispod mora koje se proteže od vanjske granice teritorijalnog mora do granice sa Talijanskom Republikom, to bi bio drugi plan. I treći plan bi uređivao stupac vode iznad tog epikontinentalnog pojasa do površine što u naravi predstavlja hrvatski ZERP. Ne znam koji su razlozi vodili Vladu da se odluči na tri plana kad u tradiciji kažem prostornog planiranja uvijek je bio jedan plan koji se nazivao programom prostornog uređenja Republike Hrvatske koji je usput rečeno i danas na snazi kad smo takav, takav stav imamo i kod prostornih planova županija i kod prostornih planova gradova i općina koje su uz more, tim više što je bolje da se jednim dokumentom pokriva cjelokupan prostor, da na jednom mjestu imamo kad radimo stratešku procjenu radimo stratešku procjenu za cjelokupan prostor kako mora tako i kopna jer ćemo doći u situaciju da kad budemo radili odnosno državni plan koji bi trebao biti gotov do 31. prosinca 2019. godine uređujemo kopno i dio mora, i to ne mali 12 milja od obale koji čini teritorijalno more a onda ćemo par dana nakon toga ići raditi novu stratešku procjenu kojom ćemo uređivati sav onaj preostali dio mora što je ZERP i podzemlje epikontinentalni pojas opet novom strateškom procjenom. Nisu tu samo u pitanju ni troškovi iako nisu mali ali nisu ni troškovi u pitanju koliko je jedna tradicija koja je uspostavljena, koliko je činjenica da to rade gradovi, općine i županije, a koliko je činjenica da je na jednom mjestu bolje uraditi cjelokupan prostor Republike Hrvatske kako onaj gdje imamo potpuni suverenitet kao što je kopno i teritorijalno more tako i onaj gdje imamo suverena prava kao što je ZERP. Zato držim da bi bilo po meni evo moram reći bolja solucija, ja tako mislim, ja podržavam svakako i stav Vlade da se riješi i uredi morski okoliš i u dijelu ZERP-a i u dijelu epikontinentalnog pojasa kako bismo mogli i dalje nastaviti crpiti plin iz podzemlja Jadrana, tu se slažemo ali mislim da bismo trebali imati dodatne argumente zašto bismo radili tri plana umjesto jednoga i da se taj rok koji je planiran do kraja 2021. godine kad je u pitanju ova dva druga plana prostornog razvoja možda onda i skrati a produži ovaj koji je predviđen za 2019. i da do kraja 2020. godine Hrvatska ima jedan cjeloviti dokument prostornog uređenja koji će proisteći iz ove strategije koju je malo prije spomenula gospođa Anka Mrak Taritaš, dakle bilo bi dobro gospodine ministre da a znam da na tome radite da dođe u Sabor strategija prostornog uređenja Republike Hrvatske kao najvažniji dokument koji će onda uostalom i riješiti pitanje postupanja i u ZERP-u, i u epikontinentalnom pojasu a i na prostoru cijele Republike Hrvatske. Druga stvar koju sam još htio posebno istaknuti odnosi se na eksploatacijsko polje. Kao što vam je poznato ja sam bio ispred Kluba Hrvatske demokratske zajednice autor Interpelacije o radu Vlade Zorana Milanovića kad se krenulo u istraživanje i eksploataciju ugljikovodika na Jadranu. Zašto? Zbog toga što sam tvrdio da je taj postupak vođen nezakonito što sam bio tvrdio da je bio netransparentan. Žao mi je što nema gospođe Mrak-Taritaš, što su njena mišljenja o tome ignorirana od strane Ministarstva gospodarstva, što je Ministarstvo gospodarstva raspisalo natječaj za istraživanje, eksploataciju bez strateške procjene utjecaja na okoliš, što su zbog netransparentnosti tog postupka na kraju je Vlada, tadašnja Vlada dobro i učinila jer od toga je odustala. Jer je to sve zajedno bilo nategnuto nezakonito i kad je u pitanju istraživanje Jadrana koje je povjereno tvrtki Spectrum. Prema tome i na tom tragu i danas želim reći da u Vladi postoji ministarstvo koje uređuje pitanje prostora, a to je Ministarstvo prostornog uređenja i graditeljstva. I sve ono što definira postupanje sa vrlo osjetljivim djelatnostima kao što je istraživanje i eksploatacija ugljikovodika mora ostati po meni itekako pod rukom ministarstva koje je za nadležno, a to je znači da se eksploatacijska polja definiraju lokacijskom dozvolom. Jer prema ovom prijedlogu koji je sada ovdje mi ćemo skinuti potrebu utvrđivanja lokacijske dozvole ali ništa nećemo dobiti zbog toga što će drugo Ministarstvo gospodarstva kroz postupak koncesioniranja kako bi dobio koncesionara koji će istraživati ima li na prostoru Hrvatske bilo na kopnu, bilo na moru, istraživati će da li ima plina ili nafte i za to će ono prikupljati gotovo identične dokumente koje prikuplja ministar prostornog uređenja za lokacijsku dozvolu. Ako smo izbjegli da se taj, da to prikupljanje bude dovršeno ishođenjem lokacijske dozvole pa će se ti dokumenti prikupljati u postupku koncesioniranja opet se vraćamo na istu stvar a to je da to eksploatacijsko polje za koje vi nećete izdati lokacijsku dozvolu mora bit uvršteno u nadležni plan određene jedinice lokalne samouprave. Vi ćete to eksploatacijsko polje morati imati u tom svom prostornom planu. I sve ono što ste morali prolaziti da biste ishodili lokacijsku dozvolu i dali ministarstvu ili agenciji da raspiše natječaj vi ćete to morati ponavljati, ne vi nego jedinica lokalne odnosno područne samouprave kako bi to bolje uvrstila u svoj prostorni plan. Ništa nismo dobili, ništa nismo dobili koliko god će mi se netko pokušati truditi da je skratio proceduru, neće jer će u prostornom planu morati biti evidentirano eksploatacijsko polje. I onda ćete opet doći, opet ćete doći ministru prostornog uređenja da izda lokacijsku dozvolu za postavljanje rudarskog postrojenja za platformu ili bilo kakvo drugo postrojenje koje će omogućiti bušenje bilo kopna, bilo mora. Tako da nisam siguran da ćemo puno dobiti sa time što ćemo prepustiti jednom drugom ministarstvu da u postupku koncesioniranja radi bez lokacijske dozvole kad će on morati otprilike prolaziti postupak koji prolazi ministarstvo, a to će ministarstvo koje sad više ne izdaje lokacijsku dozvolu, dakle Ministarstvo prostornog uređenja i graditeljstva u postupku omogućavanja početka radova za bušenje morati izdati lokacijsku dozvolu za tu bušotinu, odnosno to rudarsko postrojenje. Tako da vas evo molim da do idućeg čitanja se o tome još jednom i na razini i Vlade i u suradnji sa Ministarstvom gospodarstva vidi da li je to dobro rješenje. Ja mislim da je jedino Ministarstvo prostornog uređenja i graditeljstva spremno, obučeno, ima to dovoljno iskustvo da brine na vrlo osjetljivom procesu, tehnološki najzahtjevnijem procesu u svijetu to je istraživanje, eksploatacija ugljikovodika pogotovo na velikim dubinama kad je u pitanju očuvanje morskog okoliša. A prvenstveno ovaj zakon uz sve druge atribute koje ovaj zakon ima i koje pohvaljujem i koji su odlični prvenstveno ovaj zakon donosimo iz razloga da bismo omogućili očuvanje, planiranje i uređenje morskog okoliša. Pa kad je tome tako onda znamo da je bilo kakva greška prilikom tog rekao sam najzahtjevnijeg tehnološkog postupka u svijetu, a to je bušenje na 500, 600, 700, 800, 2 km dubine najopasniji proces i ne bih ga puštao iz ruka onog ministarstva koji time vlada i koji je na kraju krajeva za to i osposobljen. Evo u ovom smislu mi zakon podržavamo. Ja se nadam da će Vlada do drugog čitanja se očitovati jasno i o ovim razlozima zašto idemo u tri plana, ne u jedan, zašto lokacijska dozvola ili ne. Međutim, neovisno o tome ministre bila li tri plana ili jedan mi ćemo podržati, bitno da se taj plan donese. Ali sa pozicije čini mi se opravdanosti, oportuniteta bio bi po meni jedan plan za cjelokupni prostor RH bolji nego tri plana. Hvala.
Hvala vama. Imamo jednu repliku na vaše izlaganje. Zastupnik Blaženko Boban.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Bačiću, apsolutno se slažem sa svim ovim sugestijama poglavito ova bruto površina građevine, jer uistinu razno tumačenje imate od službenika unutar ureda koji izdaju legate, pa sve do projektanata. Dakle, trebalo bi ga zaista preciznije definirati bruto površinu … [[Govornik se ne razumije.]] na građevnoj čestici. No, ono što još jedino koristim priliku i ovu repliku da jednu dodatnu sugestiju, a to je odnos prostornih planova većeg reda prema prostornim planovima nižeg reda. Vrlo često u praksi imate situaciju da prostorni planovi višeg reda u ovom slučaju sada županijski ako bog da kroz dvije, tri godine i državni prostorni planovi kada dođu, stupe na snagu i usvoje se da postoje određeni koridori, određene građevine u županijskom prostornom redu koje su već po 30, 40 godina se vode po prostornim planovima većeg reda. Da problem bude veći određeni infrastrukturni objekti su i već provedeni samo na nekoj drugoj lokaciji, nekim drugim odnosima kroz neke druge prostore, a još uvijek su zadržani i jako koče prostorne planove na lokalnim razinama. Mislim kada dolaze prostorni planovi većeg reda na suglasnost ministarstva, onda je zaista potrebno dobro analizirati da li ti infrastrukturni objekti koji se nalaze u prostoru po prostornim planovima višeg reda već po 20, 30, 40 godina nisu provedeni, a koče razvoj prostora pojedine lokalne zajednice koje moraju poštivati prostorne planove većeg reda. To će dodatni problem biti ako kod toga ne definiramo dodatno unutar ovog zakona do drugog čitanja kada nam dođu i državni prostorni planovi jer uistinu će tada biti jako teško to sve skupa koordinirati ukoliko nismo definirali sada u zakonu. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Slažem se kolega Blaženko da je nužno ažuriranje prostornih planove višeg reda, primjerice prostornog plana odnosno županijskog prostornog plana kada je u pitanju interes jedinica lokalne samouprave, čak i u postojećem zakonu, a vidim da to brojne županije rade, analizu postojećih gospodarskih zona, turističkih zona infrastrukturnih koridora. Dakle, tamo gdje je već 20 godina planirana je nekakva zona turističke namjene koja niti ima potencijalnog korisnika, niti je za nju donesen urbanistički plan uređenja, niti su prema njoj upućene bilo kakvi infrastrukturni pravci niti voda, niti struja, niti ceste, pitanje ima li potrebe da ta zona svojom površinom opeterećava ukupnu površinu građevinskog zemljišta u pojedinoj jedinici lokalne samouprave i prijeći drugoj jedinici lokalne samouprave i koja ima mogućnosti investitora, ima sve otvoriti novu zonu, a ne može zbog ograničenja koja joj na određeni način stavlja postojeća zona koja je apsolutno ne perspektivna. U tom smislu je i ovo što ste rekli tako isto i koridori pojedinih prometnica u županijskom planu bi trebali biti ažurirani tim više ako je druga prometnica nadomjestila značaj, ulogu te jedne prometnice, ali mislim da se to kroz izmjene prostornih planova dade uskladiti i kroz proces i postupak izmjene i dopune takvih planova se takve zone, takvi koridori moraju ukinuti. I slažem se s vama, odnosno vi ste potvrdili da je vrlo važno definirati samim zakonom građevinsku bruto površinu zgrade kako ne bi se postavljalo to drugim podzakonskim aktima jer dok se one ne donesu praktično ostaje jedan pravni vakuum u kojemu niti onda ne znamo što je jedna od najosnovnijih pojmova u graditeljstvu.
Hvala vam. Završili smo sa replikama i sa raspravama u ime klubova. Prelazimo na pojedinačne rasprave. Javio se zastupnik Miro Bulj, ne vidim ga u dvorani što znači da gubi pravo na raspravu po ovoj temi. I druga zastupnica na popisu je zastupnica Grozdana Perić koja isto nije prisutna, dakle isto gubi pravo na raspravu po ovoj temi. Gospodine ministre želite li završno uzeti riječ? Izvolite.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolegice i kolege. Bruto građevinska površina uredu, da vidimo jel to treba malo bolje precizirati, da li je staviti u zakon ili staviti u pravilnik, to ćemo do drugog čitanja definirati. Reciklažna polja da se planiraju svugdje, a ne samo u eksploatacijskim poljima. Evo išli smo baš u eksploatacijskim poljima jer njih i treba sanirati i takva je konfiguracija kakva je da se ne vidi to sa terena, a i napominjem da se radi o reciklažnim područjima samo za građevinski otpad, dakle ne nikako ovaj drugi otpad nego građevinski, a to je prirodno da se melje, da se sanira zajedno sa kamenom koji se tamo i vadi odnosno sa tim otpadom. Više paralelnih odluka o izmjeni plana, evo mislimo da je to dobro nasuprot tome što kolegica Mrak TAritaš misli, zato jer nema potrebe da se plan opterećuje sa tim postupkom da se mora dovršiti do tog postupka. Naime, često se dogodi da imamo izmjene i dopune prostornog plana koji su u tijeku i oni traju i sada se dogodi da neki investitor neki ima potrebu mijenjati nešto na sasvim drugoj strani i on ne može ići u izmjenu tog plana dok se ne završi ovaj plan koji je već pokrenuo i koji se radi. Dakle, mislim da je moguće, ne ja nego stav je ministarstva, da je moguće da je to dobro da se radi više paralelnih izmjena i dopuna. Malo to može stvoriti zbrku što je rekla gospođa Taritaš na terenu, tj. na samom planu, međutim ukoliko ljudi koji rade plan su odgovorni, ukoliko oni koji čitaju te planove su odgovorni, obrazovni tada to ne mora uopće biti problem, malo složenije ali nije problem. Strategija prostornog razvoja, da, ona je na mišljenjima u ministarstvima mi smo je izradili. Mislim da još dva ministarstva čekamo mišljenje, nakon toga Vlada i evo naći će se u Hrvatskom saboru vrlo skoro, pa evo očekujem jednu kvalitetnu, dobru raspravu kako bi zaista ta strategija bila pravi odraz svih važnih gospodarskih projekata, nacionalnih ciljeva sve ono što vi znate da je potrebno u nju ugraditi. Nakon toga ona je pretpostavka za izradu prostornog plana RH pa evo nadamo se da ćemo tj. evo rokove smo zadali sasvim sigurno ćemo ih ispuniti da u roku donosimo taj prostorni plan. Lokacijska dozvola za ugljikovodike i geotermalne vode, zašto ne. Pa čujte to je bio pisani jako čvrst, argumentirani stav Ministarstva gospodarstva koji smo mi morali ispoštovati u protivnom ne bi plan prošao vladinu proceduru, ovaj prijedlog zakona ne bi prošao vladinu proceduru. Da li je dobro ili nije dobro, mi imamo nažalost činjenicu da je bivša vlada izdala desetke eksploatacijskih polja za ugljikovodike, bez da su išli u skladu sa prostornim planovima i bez da su utvrđena eksploatacijska polja sukladno lokacijskoj dozvoli što je tada bila i sada je obveza po ovom zakonu. Dakle, zaista se to nije poštivalo iz nekih meni nepoznatih razloga pa može biti nekakvih interesa su se ta rješenja izdavali odgovorno tvrdim, protuzakonito jer jasno u Zakonu o gradnji piše, pardon Zakonu o prostornom uređenju piše u Zakonu o eksploataciji ugljikovodika piše i u Zakonu o rudarstvu piše da se eksploatacijska polja utvrđuju temeljem pravomoćne lokacijske dozvole i naravno ne može se izdati lokacijska dozvola ako nije u skladu s prostornim planom. Nekoliko desetaka tih polja ponavljam, je u zadnjih par godina izdano suprotno ovom zakonu. E sada, što će biti ubuduće evo ga čuli smo primjedbe, idemo na drugo čitanje pa ćemo vidjeti. Niskonaponska mreža, gospodine Babić, da, nju smo namjerno izbacili niskonaponsku mrežu iz osnovne infrastrukture pa zato jer nije nužno. Gledajte, ima objekata gdje i nema nisko naponske mreže, gdje su alternativni izvori energije, solarij itd. i nije nužno nju staviti. Dakle, nužno je da objekt ima nerazvrstanu cestu ili nekakvu drugu razvrstanu županijsku kakvu već, dakle da ima pristup i da riješi odvodnju oborinskih voda a i nisko naponska mreža, struja i vodoopskrba se može riješiti alternativno pa je to bio razlog zašto smo to izbacili. I, zašto tri plana a ne jedan plan? Tu smo se vodili Branko s time imamo rok za donošenje 2019. tog prostornog plana, međutim ukoliko se pokaže određeni interes za nekakvom aktivnosti na području ZERP-a i gospodarskog pojasa mi smo si na ovaj način otvorili vrata da radimo poseban plan da li za podmorje kao što smo rekli ili za cijeli vodeni stup i površinu, posebne planove. Zašto to ne obuhvatiti sa prostornim planom Republike Hrvatske? Zato jer sasvim sigurno će naši susjedi bit, imat će određene primjedbe i žestoko će se buniti nekim našim rješenjima u tom prostornom planu i onda će nas zaustaviti donošenje cijelog prostornog plana za Republiku Hrvatsku, a ovako ako tim prostornim planom Republike Hrvatske ne uređujemo to područje oni se nemaju šta buniti i mi ćemo donijeti prostorni plan Republike Hrvatske. A ako zapne zapet će onda samo na tom prostornom planu epikontinentalnog i gospodarskog pojasa. Evo, to je bila logika da ne dovedemo u opasnost donošenje prostornog plana Republike Hrvatske činjenicom da susjedi se bune, ne daju suglasnost itd. a neki su od njih puno jači u Europskoj uniji nešto smo mi. Dakle, na taj način smo mislili razbiti, mi ćemo donijeti prostorni plan Republike Hrvatske, ok on prolazi a ovdje ćemo se boriti sa svim nekakvim problemima. Evo, hvala vam još jednom na konstruktivnoj raspravi i sasvim sigurno ćemo sve vaše primjedbe i prijedloge do drugog čitanja obraditi i dati kvalitetne odgovore na iste. Hvala vam.
Hvala gospodine ministre. Imamo dvije replike na vaše izlaganje. Zastupnik Bačić, prva replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Poštovani gospodine ministre, upravo na tragu ovoga što ste rekli, što i sam znam a to sam djelom u svom izlaganju rekao da Ministarstvo gospodarstva ili Agencija za ugljikovodike nije poštivala stav i mišljenje vaše prethodnice ministrice Taritaš koja je rekla kako nema mjesta istraživanju i eksploataciji ugljikovodika u teritorijalnom moru a Agencija je to raspisala, kako ste i sami rekli izdane su koncesije za određena polja koja nisu bila predviđena, tim više vam daje za pravo i ja vam dajem za pravo da je pitanje lokacija, pitanje uređenja prostora isključivo vaš posao i posao tog našeg ministarstva. Što se tiče odnosa prema Talijanskoj Republici kao našem morskom susjedu, Crnoj Gori ili Sloveniji mi ćemo imati veliki test za par mjeseci kada dođete ili malo prije do ljeta, ja se nadam kada dođete strategijom prostornog uređenja. Strategija prostornog uređenja također mora obuhvatiti i ZERP i epikontinentalni pojas i sve zajedno, pa ćemo vjerojatno i kroz raspravu o strategiji vidjeti kako i na koji način se naši susjedi ponašaju kad mi planiramo određene zahvate na prostoru ZERP-a i na prostoru epikontinentalnog pojasa na kojem Hrvatska ima suverena prava a ne suverenitet.
Hvala vam lijepo. Imate li ministre odgovor? Nema. Idemo još jednu repliku Saša Đujić.
Hvala lijepa, gospođo potpredsjednice. Gospodine ministre, vi ste sad nekoliko puta rekli ovdje kao i kolega Bačić u svojoj raspravi sada i u ovoj replici vama da su protuzakonito od strane bivše Vlade utvrđivane lokacije bušotina, znači od Ministarstva gospodarstva, od agencije itd. i to su u biti cijelo vrijeme kroz ovu raspravu provodi. Vi ste to ponovili jedno tri, četiri puta. Mene zanima da li ste vi kao ministar koji imate saznanja i kolega Bačić koji se s vama slaže i koji je sad opet rekao da se s vama slaže podigli kaznenu prijavu protiv nekoga tko je kršio zakone ove države jer koliko ja znam saznanje da netko krši zakone i čini kaznena djela ako to ne prijavi onda on čini kazneno djelo. I sad mene zanima samo koliko ste vi, kolega Bačić mi ne može odgovoriti, možda on odgovori jednom drugom prilikom, podigli kaznenih prijava protiv ljudi iz bivše Vlade ili protiv bivše Vlade koja je kršila zakone Republike Hrvatske, ako niste i ako ne podnesete u narednom razdoblju onda ću ja smatrati da se malo olako razbacujete s tim terminologijama da je netko kršio zakone i mislim da to onda nije politički korektno i da ne govorite istine. Evo, čisto toliko. Hvala lijepa.
Replika je bila na ministrovo izlaganja tako da ministar jedini može odgovoriti. Izvolite!
Hvala lijepa. Ne, ja nisam podnio kaznenu prijavu, međutim moja prethodnica dok je bila ministrica Anka Mrak-Taritaš ona je podnijela prijavu DORH-u zbog činjenice da Ministarstvo gospodarstva izdaje rješenja o eksploatacijskim poljima suprotno važećem zakonodavstvu. Dakle, gospođa Mrak-Taritaš je podnijela takvu prijavu, ja sam s time upoznat, imamo u ministarstvu i nema potrebe da ponavljam istu prijavu a evo očekujem da će nadležna tijela odraditi svoj posao sukladno zakonu. Hvala.
Hvala vama. Mislim da ste danas oko ovih nekoliko zakona dobili sve odgovore. Završavamo danas s radom. Zaključujem raspravu. Sutra tradicionalno počinjemo sa stankama za klubove, a nakon toga raspravom o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti zraka. Hvala lijepa. SJEDNICA JE PREKINUTA U 18,05 SATI.
Sljedeći je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o prostornom uređenju, prvo čitanje, P.Z.E. broj 85. Predlagatelj je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlog saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: „1. Prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o prostornom uređenju, 2. Sve primjedbe i prijedlozi iz rasprave bit će dostavljeni predlagatelju da ih uzme u obzir prilikom izrade konačnog prijedloga zakona.“. Molim uključite se glasujmo. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da je većinom glasova 113 za, 9 suzdržanih i bez glasova protiv donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela. Poštovane kolegice i kolege zastupnici, počinjemo s radom plenarne sjednice. Mislim da se javio prvi zastupnik Peđa Grbin. Izvolite.