Gospođe i gospodo zastupnici otvaram 12. sjednicu Hrvatskog sabora. Sve vas srdačno pozdravljam. Pozdravljam predsjednika Vlade gospodina Ivu Sanadera i nazočne članove Vlade Republike Hrvatske. Ovom sjednicom ujedno započinje i redovito zasjedanje Hrvatskog sabora koje je prema odredbama Ustava Republike Hrvatske i Poslovnika započinje 15. siječnja i završava 15. srpnja. Pozivam vas da na početku zasjedanja odamo počast Domovini izvođenjem himne "Lijepa naša domovino". - Izvođenje himne "Lijepa naša domovino" – I gospođe i gospodo zastupnici pozivam vas da minutom šutnje odamo počast palim Hrvatskim braniteljima i svim civilnim žrtvama rata. -Minuta šutnje – Vječna im hvala i zahvalnost. Zapisnik 11. sjednice Hrvatskog sabora primili ste poštom. Ima li primjedbe na zapisnik? Poštovani zastupnik Željko Pecek. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Ja u ime Kluba HSS-a imam primjedbe na način vođenja zapisnika, naime onaj tko nije bio prisutan na sjednici Sabora iz ovog načina naprosto ne može shvatiti što se je na samoj sjednici događalo. Kao primjer ću vam navesti stranicu 38 gdje se konstatira što je bilo sa prijedlogom za osnivanje istražnog povjerenstva pod točkom 18. i kaže se o ovoj točci nije provedeno glasovanje na 11. sjednici. Ne kaže se zbog čega nije, da li u Saboru nije bilo zastupnika, da li je tako odlučeno, tko je predložio i zbog čega je takva odluka donijeta. Taj isti primjer imamo na još nekoliko stranica u zapisniku pa ga ja dalje ne bih elaborirao. Ovdje kod točke 30. kada se također govori o povjerenstvu vi kao predsjednik Sabora konstatirate da su napustile Sabor oporbene stranke osim zastupnika HSP-a, što nije točno jer dio zastupnika HSP-a je bio ovdje a ne kompletan Klub HSP-a. Iz nepoznatih razloga u zapisniku se nalazi nešto viška, a to je konstatacija potpredsjednika Luke Bebića koji obavještava zastupnike o njihovim obavezama u svezi Poslovnika da prisustvuju sjednicama Sabora. I to je čak označeno boldanim slovima. A ono što je najvažnije, a čega u zapisniku nema a trebalo bi biti je povreda u elektronskom načinu glasovanja gdje smo konstatirali i svi znamo kako je došlo do neovlaštenog glasovanja sa ključićem. Mi smatramo u Klubu HSS-a kako bi zapisnik trebao biti drugačiji, precizan, kako bi znali što se je događalo na sjednici Sabora, a ovaj presedan u glasovanju kod zlouporebe ključića u elektronskom obliku trebalo bi posebno napomenuti. Pa predlažemo upravo da se na taj način zapisnik izmjeni i ubuduće vodi. Hvala lijepo.
Hvala lijepa kolega Pecek. O radu sjednice postoji fonogram kao prvo gdje je vidljiv sve što se zbiva govori u sabornici. Drugo, poslovničke odredbe o vođenju zapisnika kažu sljedeće, zapisnik sadrži osnovne podatke o radu sjednice, sudjelovanju u raspravi te o donesenim odlukama, u zapisnik se unosi rezultat glasovanja o pojedinoj temi. Dakle na temelju fonograma stručna služba Tajništva Hrvatskog sabora sastavlja zapisnik u kojega prema Poslovniku unosi osnovne podatke o radu sjednice, sudjelovanje u raspravi te o donesenim odlukama i rezultate glasovanja. Ti osnovni podaci su unijeti i u zapisnik sa ove sjednice o sudjelovanju o raspravi i o donijetim odlukama, a o razlozima zašto su neke odluke donijete ili nisu donijete to vidite da iz Poslovnika o sadržaju zapisnika ne proističe obveza stručne službe Tajništva Sabora da te razloge navađa koje ste vi spomenuli. Ali molim dalje prema članku 246. svaki zastupnik, vi ste to pravo iskoristili, ima pravo na početku sjednice iznijeti primjedbe na zapisnik prethodne sjednice. O osnovanosti primjedbe na zapisnik odlučuje se na sjednici bez rasprave. Ako se primjedba prihvati obaviti će se u zapisnik odgovarajuća izmjena. Ja ne bih posebno sada otvarao raspravu o tome jer i nema rasprave, ja prihvaćam vaše prijedloge i primjedbe da se u zapisnik sa prošle sjednice unese detaljnije tijek sjednice i rezultati glasovanja i razloga za glasovanje. Predlažem da usvojimo zapisnik sa ovim prijedlozima i primjedbama. Ima li primjedbi na ovakav prijedlog usvojenog zapisnika? Kolega Pecek, izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče ja nisam uvodno htio reći kako je Poslovnik povrijeđen. Međutim, vi ste sami rekli kako je poslovničkim odredbama definirano da zapisnik treba sadržavati osnovne podatke o načinu kako je vođena sjednica. Ja sam samo konstatirao da tih osnovnih podataka nema. Pa bih vas molio da nešto preciznije formulirate na koji način ćemo ispraviti ovaj zapisnik i kako ćemo ga ubuduće voditi.
Ja prihvaćam vaše primjedbe i one postaju sastavni dio predloženoga zapisnika. Da li ima sada primjedbi na zapisnik? Nema. Utvrđujem da smo usvojili zapisnik 11. sjednice u tekstu kako ste ga primili uz prihvaćene primjedbe zastupnika Peceka. Gospođe i gospodo zastupnici prelazimo na utvrđivanje dnevnog reda sjednice. Uz poziv za sjednicu primili ste i prijedlog dnevnog reda. Na sjednici vam je podijeljen Konačni prijedlog dnevnog reda. U Konačni prijedlog dnevnog reda uvrstio sam šest novih točaka i to: Prijedlog Zakona o potvrđivanju sporazuma o suradnji između Republike Hrvatske i Republike Makedonije u okviru približavanja i pristupanja Europskoj uniji, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje Prijedlog zakona br. 237. Drugo, Prijedlog Zakona o potvrđivanju sporazuma o suradnji između Republike Hrvatske i Republike Bugarske u okviru približavanja i pristupanja Europskoj uniji, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, Prijedlog zakona br. 236. Treće, Prijedlog Zakona o potvrđivanju fakultativnog protokola uz Konvenciju protiv mučenja i drugih okrutnih neljudskih ili ponižavajućih postupaka ili kažnjavanja, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, Prijedlog zakona br. 240. Četvrto, Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o priznavanju svojti šumskog drveća i grmlja, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, Prijedlog zakona br. 238. Peto, Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o šumskom sjemenu i šumskim sadnicama, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, Prijedlog zakona br. 239. I šesto, očitovanje ravnateljstva Hrvatske radio-televizije na ukazane propuste i nepravilnosti utvrđene u Izvješću komercijalne revizije, obavljenoj reviziji financijskih izvješća za 2003. godinu, te provedenim mjerama za otklanjanje istih. Članak 205. Poslovnika određuje da se najprije odlučuje o prijedlogu da se pojedini zakon donese po hitnom postupku. U Konačnom prijedlogu dnevnog reda pod točkama od 8. do 15., pod točkom 34. pod točkama 38. i 39. i pod točkama 50. i 51. navedeni su zakoni za koje se predlaže donošenje po hitnom postupku. To su, Prijedlog Zakona o potvrđivanju konvencije Ujedinjenih naroda protiv korupcije, s Konačnim prijedlogom zakona, P.Z. br. 235. Drugo, Prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Kraljevine Švedske o općim uvjetima za razvojnu suradnju, P.Z. br. 232. Treće, Prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora između Republike Hrvatske i Bosne i Hercegovine o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja porezima na dohodak i na imovinu, P.Z. br. 231. Četvrto, Prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Savezne Republike Njemačke o financijskoj suradnji, P.Z. br. 230. Peto, Prijedlog Zakona o potvrđivanju sporazuma o suradnji između Republike Hrvatske i Republike Makedonije o u okviru približavanja i pristupanja Europskoj uniji, P.Z. br. 237. Šesto, Prijedlog Zakona o potvrđivanju sporazuma o suradnji između Republike Hrvatske i Republike Bugarske u okviru približavanja i pristupanja Europskoj uniji, P.Z. br. 236. Sedmo, Prijedlog Zakona o potvrđivanju fakultativnog protokola uz Konvenciju protiv mučenja i drugih okrutnih neljudskih ili ponižavajućih postupaka ili kažnjavanja, s Konačnim prijedlogom zakona, P.Z. br. 240. Osmo, Prijedlog Zakona o potvrđivanju memoranduma o suglasnosti između Vlade Republike Hrvatske i Europskog zapovjedništva Sjedinjenih Američkih država koji djeluju u ime Vlade Sjedinjenih Američkih država u vezi s korištenjem zračnog prostora, poligona zračnih i pomorskih luka i objekata za obuku od strane Američkih oružanih snaga u Europi, P.Z. br. 193. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pošti, P.Z. br. 233. Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o priznavanju svojti šumskog drveća i grmlja, P.Z. br. 238. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o šumskom sjemenu i šumskim sadnicama, P.Z. br. 239. Prijedlog Zakona o kurirskim uslugama, P.Z. br. 204. I Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vatrogastvu, predlagatelji: zastupnici Valter Drandić i Josip Vresk, P.Z. br. 195. Ima li tko od zastupnika primjedbi na primjenu hitnog postupka kod donošenja ovoga zakona? Poštovani zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine predsjedniče, Klub zastupnika IDS-a protivi se hitnom postupku točke pod rednim brojem 15., a to je ovaj Prijedlog Zakona o potvrđivanju memoranduma u suglasnosti između Vlade Republike Hrvatske i Europskog zapovjedništva Sjedinjenih Američkih država koje djeluju u ime Vlade Sjedinjenih Američkih država u vezi s korištenjem zračnog prostora, poligona zračnih i pomorskih luka i objekata za obuku od strane Američkih oružanih snaga. Očigledno je kako je taj memorandum koncipiran da se cijela Hrvatska pretvara u jedan veliki besplatni vojni poligon koji će biti dat "na službu Sjedinjenim Američkim državama". Ja ne znam koliko je to perspektivno, perspektivno zasigurno nije. Ali je to jedno delikatno političko pitanje, i stoga Klub IDS-a vis a vis političke pristojnosti zahtjeva da se skine hitni postupak jedne ovako politički delikatne teme.
Hvala lijepa. Molim predsjednika Vlade da se očituje o ovom prijedlogu zastupnika Kajina. Izvolite predsjedniče Vlade.
Gospodine predsjedniče, Vlada prihvaća prijedlog zastupnika Kajina, prihvaćamo da ide u redovnu proceduru.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Pa ja sam isto u ime Kluba HSP-a imao primjedbu na hitan postupak za potvrđivanje memoranduma iz sličnih razloga, s tim da se mora znači utvrditi kod ovoga, koje međunarodni subjekt sa druge strane. Da li je to zapovjedništvo ili Vlada Sjedinjenih Američkih država ili tko je, jer ne može biti zapovjedništvo, malo je tu sumnjivo. I druga stvar, mislim da o ovome zahvalni smo predsjedniku Vlade da se u ovome razdoblju može, mogu pripremiti svi oni sporazumi koji su predviđeni ovdje provedbeni za primjenu toga memoranduma, tako da bi imali onda cjelovitu sliku da dobijemo nešto što će biti puno povoljnije, nego što je bio slučaj sa onima …, a zbog tih … smo dovedeni u ovakvu situaciju. A znamo i sami da je to bio predmet predizbornog prepucavanja i kampanje. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Budući da je predsjednik Vlade u ime Vlade prihvatio prijedloge klubova zastupnika …(prekid na traci)… donošenje ovoga zakona po hitnom postupku. Ovaj Zakon ide po redovitoj proceduri. Budući da više nema primjedbi na primjenu hitnog postupka donošenja drugih predloženih zakona, trebamo glasovati za primjenu htinoga postupka kod predloženih zakona osim ove iznimke. Molim vas da se uključite. Molim kvorum kojega utvrđujemo elektroničkim putem! Zastupnici koji se ne identificiraju smatraju se da nisu u sabornici! 98 zastupnika i zastupnica je nazočno. Dakle, imamo valjani kvorum. Molim tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju Konvencije Ujedinjenih naroda protiv korupcije? Molim uključite se! Molim glasovati. Glasuje se samo za i protiv. Molim rezultat. 109 glasova za i 1 suzdržan. 1, suzdržanih nema, dakle nemojte glasovati suzdržanošću. Utvrđujem da je sa 101 glasom za u dnevni red po hitnom postupku uvršten Konačni prijedlog zakona, 109, hvala lijepo, Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Konvencije Ujedinjenih naroda protiv korupcije. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Kraljevine Švedske o općim uvjetima za razvojnu suradnju? Molim uključimo se. Molim glasovati. Rezultat. Utvrđujem da je sa 110 glasova za i ovaj Zakon uvršten u dnevni red po hitnom postupku. Treće. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju Ugovora između Republike Hrvatske i Bosne i Hercegovine o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja porezima na dohodak i imovinu? Molim uključimo se. Glasujemo. Utvrđujem da je sa 110 glasova i ovaj Prijedlog zakona uvršten u dnevni red po hitnom postupku. Četvrto. Tko je za primjenu hitnog postupka Zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Savezne Republike Njemačke o financijskoj suradnji? Molim uključimo se. Molim glasovati. Rezultat. Utvrđujem da je sa 104 glasa za i ovaj Prijedlog zakona uvršten u dnevni red po hitnom postupku. Peto. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju Sporazuma o suradnji između Republike Hrvatske i Republike Makedonije u okviru približavanja i pristupanja Europskoj uniji? Molim uključimo se. Glasovati. Rezultat. 108 glasova za, pa je i sa tim brojem glasova i ovaj Prijedlog zakona uvršten u dnevni red po hitnom postupku. Šesto. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju sporazuma o suradnji između Republike Hrvatske i Republike Bugarske u okviru približavanja i pristupanja Europskoj uniji? Molim uključimo se. Molim glasovati. Rezultat. Sa 109 glasova za je i ovaj Prijedlog zakona uvršten u dnevni red po hitnom postupku. Sedmo. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju fakultativnog protokola uz Konvenciju protiv mučenja i drugih okrutnih, neljudskih ili ponižavajućih postupaka ili kažnjavanja? Molim uključimo se. Molim glasovati. Rezultat. Utvrđujem da je sa 107 glasova za i ovaj Zakon uvršten u dnevni red po hitnom postupku. Deveto. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjenama i dopunama zakona o pošti? Molim uključimo se. Molim glasovati. Rezultat. Utvrđujem da je sa 100 glasova za i 8 protiv uvršten i ovaj Prijedlog zakona u dnevni red po hitnom postupku. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjenama Zakona o priznavanju svojti šumskog drveća i grmlja. Molim uključimo se. Molim glasovati. Rezultat. Utvrđujem za 106 glasova za i 1 protiv i ovaj Prijedlog zakona uvršten u dnevni red po hitnom postupku. Konačni, tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o šumskom sjemenu i šumskim sadnicama. Molim uključimo se. Molim glasovati. Rezultat. Utvrđujem da je sa 105 glasova za i 4 protiv i ovaj Prijedlog zakona uvršten u dnevni red po hitnom postupku. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o kurirskim uslugama. Predlagatelj je odbora za pomorstvo, promet i veze. Molim uključite se. Molim glasovati. Rezultat. Utvrđujem da je sa 98 glasova za i 10 protiv i ovaj Prijedlog zakona uvršten u dnevni red po hitnom postupku. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjenama i dopunama zakona o vatrogastvu? Predlagatelja zastupnika Valtera Drandića, Josipa Vreska? Molim uključite se. Molim glasovati. Rezultat. Utvrđujem da je sa 93 glasa za, 11 protiv i ovaj Prijedlog zakona uvršten u dnevni red po hitnom postupku. Pisanih prigovora na dnevni red koji sam priložio uz poziv za sjednicu nije bilo te se taj dnevni red sukladno članku 203., stavak 4. Poslovnika smatra usvojenim. Sukladno članku 203., stavak 5. Poslovnika prigovor se sada može dati samo na one točke koje nije sadržavao prijedlog dnevnog reda upućen uz poziv za sjednicu. Pod točkom 59. uvršten je očitovanje ravnateljstva Hrvatske radiotelevizije na ukazane propuste i nepravilnosti utvrđene u izvješću komercijalne revizije o obavljenoj reviziji financijskih izvješća za 2003. godinu te provedenim mjerama za otklanjanje istih. To očitovanje je ravnateljstvo HRT-a dostavilo sukladno zaključku ovoga Doma. Ima li tko od zastupnika prigovor na uvrštavanje ove točke u dnevni red? Nema. Gospođe i gospodo zastupnici pod točkom 19. konačnog prijedloga dnevnoga reda uvršten je i Prijedlog odluke o osnivanju istražnog povjerenstva za utvrđivanje činjenica u vezi pitanja koje se tiču javnog morala u pogledu stjecanja imovine državnih dužnosnika Ive Sanadera i Miomira Žužula putem djelovanja tvrtki u vlasništvu dužnosnika i njima povezanih osoba ili po drugom osnovu koji je u skladu sa Zakonom o istražnim povjerenstvima i Poslovnikom Hrvatskog sabora predložila i jedna desetina zastupnika ili 16 zastupnika Hrvatskog sabora i stoga sam ja to u skladu sa Zakonom o istražnim povjerenstvima i Poslovnikom i uvrstio u prijedlog dnevnoga reda za ovu sjednicu. U pogledu prijedloga ove Odluke imamo situaciju da je prvo šesnaesti potpis povukao poštovani zastupnik Šime Lučin pa je svojim dopisom od 7. prosinca predlagatelj, Klub zastupnika HNS-a i PGS-a dostavio prijedlog koji je potpisao kao ... [[Govornik se ne razumije.]] poštovani zastupnik Zlatko Kramarić. Poštovani zastupnik Zlatko Kramarić je danas dostavio meni dopis kojim povlači svoj potpis sa ovoga Prijedloga odluke o osnivanju istražnoga povjerenstva. Budući da prema članku 5. Zakona o istražnim povjerenstvima prijedlog mora poduprijeti jedna desetina zastupnika i sa ovim potpisom koji je povukao poštovani zastupnik Zlatko Kramarić nema više ni zakonskih ni poslovničkim uvjeta za egzistenciju uopće ovoga Prijedloga odluke i taj Prijedlog odluke se na taj način gasi stoga meni preostaje jedino da ga i skinem sa prijedloga dnevnoga reda. Imamo, poštovani zastupnik Dragutin Lesar i poštovana zastupnica potpredsjednica Vesna Pušić. Tko želi, ovaj, Pusić pardon. Tko želi? Gospodin Lesar. U ime predlagagatelja poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Hvala vam lijepa poštovani gospodine predsjedniče. Na osnovu ovoga što ste sada iznjeli prvo mi nije jasno, dakle ovo mi je prva informacija o povlačenju potpisa ali u formalno-pravnom i kako god smislu nisam našao ni jednu odredbu ni u Poslovniku o radu Hrvatskog sabora ni o Zakonu o osnivanju istražnih povjerenstva institut ili mogućnost povlačenja potpisa. Potpis koji je dat naprosto ako proučimo i Poslovnik i zakon povući se ne može jer je on dat, a svi smo punoljetni, odgovorni i pod prisegom. Stoga smatram da ostaju uvjeti da se ovaj prijedlog ostavi na dnevnom redu to tim više što predlagatelj sa ovim činjenicama nije bio upoznat. Drugo, ako inzistirate na svojem stavu ili tumačenju smatram da se radi o predmetu o kojem bi se trebalo očitovati i ustav, Odbor za Ustav, politički sustav i Poslovnik i tek onda eventualno donjeti konačnu odluku. To će nama učiniti određeno i time-out i vrijeme pa možda sedamnaesti ili šesnaesti potpis nađemo i među nekim pokojnicima. Dakle inzistiram da se o tome očituje Odbor za Ustav, politički sustav i Poslovnik i tek kad dobijemo njihovo mišljenje da se donese konačna odluka o točci dnevnog reda koju ste problematizirali.
Hvala lijepa. Članak 5. Zakona o istražnim povjerenstvima, citiram navodi: «Osnivanje istražnog povjerenstva može predložiti radno tijelo doma Sabora ili najmanje 1/10 od ukupnog broja zastupnika doma Sabora.» Potpis je povučen prvi puta od zastupnika Šime Lučina. Sada je povučen potpis od zastupnika Zlatka Kramarića, obazloženi. Budući da vi držite da nije regulirano povlačenje potpisa i da predlažete kao predlagatelji da se o tome očituje prije donošenja odluke Sabora, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav, ja ću to prihvatiti pa ćemo o ovome prijedlogu za dopunu za dnevni red donijeti odluku nakon što se sazove sjednica Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Gospodine predsjedniče Odbora molim tijekom dana sazovite tu sjednicu. Gospođe i gospodo zastupnici osim ove iznimke o kojoj će se naknadno donijeti odluka dnevni red je utvrđen. Molim vas da ne čitam sve skupa da konstatiramo da objavim da je utvrđen dnevni red onako kako je predložen u Konačnom prijedlogu dnevnog reda. Sabor suglasan s time? Da. Hvala lijepa. Gospođe i gospodo zastupnici počinjemo sa postavljanjem pitanja Vladi ili pojedinom članu Vlade. Ja neću čitati poslovničke odredbe koje se odnose na «Aktualno prijepodne», na «Aktualno prijepodne» nego ćemo prvo prijeći na dnevni red postavljanjem zastupničkih pitanja i prelazimo na taj dnevni red, postavljanje zastupničkih pitanja. Poštovani zastupnik Frano Matušić u ime Kluba HDZ-a. Izvolite.
Gospodine predsjedniče u ime Kluba Hrvatske demokratske zajednice zatražit ću stanku od 15-tak minuta kako bi Hrvatska demokratska zajednica pripremila odluku za osnivanje istražnog povjerenstva koje bi se bavilo istraživanjem svih okolnosti i djelovanja predsjednice HNS-a Vesne Pusić, predsjednika Libre gospodina Joze Radoša, zastupnika Ferenčaka i zastupnika Dragutina Lesara. Naime da budem malo konkretniji u obrazloženju želim reći sljedeće. Nakon pokretanja incijative za istražno povjerenstvo koje bi se bavilo djelovanjem Radimira Čačića, dok je bio ministar, svojevrsnim napadom na premijera pokušala se skrenuti pozornost javnosti sa afera u HNS kao što su slučaj Čačić i najnoviji Ferenčak koji potresaju hrvatsku javnost. Postoji veliki interes sasvim sigurno javnosti da se pitanja koji su razlozi naveli predsjednike stranaka HNSa i LIbre da Čačića i Ferenčaka brane na način da pokreću novo istražno povjerenstvo, i u tom smislu povjerenstvo koje bi predožilo Hrvatska demokratska zajednica bi istražila jesu li navedena gospoda povezana sa malverzacijama Čačića i Ferenčaka te istražiit njihovo imovno stanje u trenutku dok nisu postali državni dužnosnici i danas. Dakle u tom smislu evo Hrvatska demokratska zajednica zahtjeva stanku od 15 tak minuta kako bi priremila ovu odluku. Hvala lijepa.
Određujem stanku, prije toga poštovani zastupnik Ivica RAčan kluba SDPa. Izvolite.
Gospodine predsjedniče. U ime Kluba SDPa tražim i ja stanku. Jer ocjenjujem da ovaj politički sukob zahtjevima za istražna povjerenstva neće pomoći nikome. Tražim i ja stanku od 15 minuta za stav Kluba.
Hvala poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
U ime Kluba i ja također tražim stanku od 15 minuta kako bi se mogli dogovoriti povodom ovih zahtjeva koji su bili dati. Hvala.
Dobro. Mi smo faktično prešli na dnevni red nakon utvrđenoga dnevnog reda na aktualno prije podne. Pa je to faktički taj prijelaz već poslovnička osnova za odobravanje stanke. Poštovani zastupnik Damir Kajin, KLub IDSa.
Ni meni ne preostaje ništa drugo nego na tragu ove izvjave gospodina RAčana da kaže gospodo uozbiljite se. Ili uozbiljimo se. Jer to što se čini ničemu ne vodi osim potpunoj nevjerodostojnosti hrvatske politike.
Hvala. Određujem stanku u trajanju od 15 minuta. Gospođe i gospodo zastupnici, nastavljamo sa sjednicom. Stanka je odobrena na zahtjev 4 kluba, HDZ-a, SDP-a, HNS-a, IDS-a. Molim po redu. Predstavnika Kluba HDZ-a, poštovani zastupnik Frano Matušić. Izvolite. Imate po Poslovniku 5 minuta da obrazložite stajalište Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedniče. Klub Hrvatske demokratske zajednice ostaje pri odluci da je potrebno osnovati Istražno povjerenstvo koje bi se bavilo djelovanjem, aktivnostima, dakle, gospođe Vesne Pusić, gospodina Joze Radoša, gospodina Srećka Ferenčaka i gospodina Dragutina Lesara. Kao što sam već naveo prije ove stanke, postoji interes hrvatske javnosti da se doista utvrde razlozi zbog kojih je pokušana skrenuti, biti pozornost sa afera Čačić i Ferenčak koje su doista potresale u posljednjem razdoblju Hrvatsku i pokušajem osnivanja novog Istražnog povjerenstva koje bi se bavilo našim premijerom. Zapravo, da se na taj način, evo, usmjeri pozornost na nešto drugo, a da se ovi slučajevi bace negdje sa strane. U tom smislu mi doista želimo da se utvrdi stvarna istina, posebice imajući na umu sljedeću činjenicu. Ovo Povjerenstvo bi se trebalo baviti jednim pitanjem koje je doista vrlo važno za sve nas, a to je kako jedna te ista osoba, u ovom slučaju Srećko Ferenčak, može nakon što je podnijela ostavku u Zagrebačkom gradskom poglavarstvu temeljem sukoba interesa može ostati zastupnikom u Hrvatskom saboru. Dakle, i to se pitanje postavlja pred hrvatsku javnost jer hrvatska javnost jednostavno traži odgovor kako je moguće da jedna te ista osoba podnese ostavku zbog sukoba interesa u Gradskom poglavarstvu, a da istovremeno bude u Hrvatskom saboru. Ovo Istražno povjerenstvo treba jasno odgovoriti koji su to kriteriji i kako je to moguće. Dakle, ostajemo pri odluci koju ćemo formulirati i uputiti u proceduru u nastavku ove sjednice i ovo Istražno povjerenstvo doista smatramo potrebnim osnovati. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik, predsjednik Kluba SDP-a, Ivica Račan. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Nisam mislio da ću o ovoj temi trebati nešto reći, ali ipak moram. U ime Kluba SDP-a izražavam nezadovoljstvo sa ovakovim odnosima u Hrvatskom saboru. Ne ocjenjujemo dobrim ovakav karakter sukoba preko istražnih povjerenstava. Na jednoj strani idu međusobna prljanja, na drugoj strani derogiramo instituciju istražnih povjerenstava. Dakako, ja ovo ne govorim zato što mislim da treba išta prikrivati i da treba ikoga braniti. Tu vrstu insinuacija u ime SDP-a s obzirom na naše stajalište energično odbacujem. Upravo stoga što je i zbog ovakvog ponašanja nas u Saboru i šire državnih dužnosnika bačena velika ljaga na državne dužnosnike, na političare. Ne vidim drugoga izlaza nego da preuzmemo obvezu da svatko od nas položi račun o porijeklu svoje imovine. To je jedini način, to je jedini način da pokažemo da nismo svi jednaki, da nisu svi političari lopovi i da izbjegnemo neproduktivni sukob preko istražnih povjerenstava. I ja u ime Kluba SDP-a najavljujem zakonodavnu obvezu koju ćemo u roku od 2 dana predati ovdje u Saboru kojom se obvezuju svi državni dužnosnici da polože račun o stjecanju svoje imovine. I mislim da je to jedini način da izađemo iz rušenja vlastitog digniteta i digniteta najviših državnih institucija. I predlažem da oko toga bude makar politički konsenzus među nama. Dajmo malo sačuvajmo obraza i, rekao bih, pomozimo da i ovaj Sabor i Vlada i ostale institucije dobiju ugled kojega zaslužuju, a ne i oni među njima koji to ne zaslužuju. Zato mislim da je ovaj prijedlog SDP-a razumljiv i ja molim da ga podržite.
Hvala lijepa. Klub zastupnika HNS-a, predsjednik Kluba, poštovani zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Hvala vam lijepa, poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Istina je da se po prvi put u ovom Saboru desilo da se došlo s prijedlogom za osnivanje jednog istražnog povjerenstva koje je bilo usmjereno protiv osoba ili osobe. To je bio onaj trenutak kada je Klub HDZ-a predložio Istražno povjerenstvo koje se trebalo baviti kolegama Tomčićem i Čačićem. Istina je da je smisao istražnih povjerenstva utvrđivati eventualne nepravilnosti unutar institucija, ne osoba. Istina je da su istražna povjerenstva zamišljena kao instrument oporbe, a ne vlasti jer vlast ima sve mehanizme nadzora, kontrole, istrage, suđenja i procesuiranja. Međutim, problem nije započeo kada su se ta povjerenstva javljala, po redoslijedu, kronološkom događanju nego je problem rata ili navodnog rata sa povjerenstvima započeo tek onda kada smo mi predložili jedno od povjerenstava koje je trebalo obaviti posao uvida o stjecanju i stanja imovine. Ja vas podsjećam da je ovaj Parlament osnovao jedno Istražno povjerenstvo koje radi, a radi se o "Viktoru Lencu". Da smo jednom proveli raspravu, ali nikad nismo glasovali i nema je na novom dnevnom redu jer je srušeni kvorum. pa je 12. studenog bilo povjerenstvo predloženo za 3. operatera mobilne telefonije i uvida u razloge poništenja natječaja. Tek sada se našlo na dnevnom redu. Pa 24. studenog dolazi prijedlog HDZ-a o Istražnom povjerenstvu za kolege Tomčića i Čačića i nitko ne govori o navodnom ratu povjerenstvima. 25. studenog mi dajemo svoj prijedlog i tada je to bio rat, tada se najedanput traži da se uozbiljimo i tada s ovim treba prestati. Ne znam zašto tek tada i nije mi jasno kako to da 5 dana kasnije, 30. studenog ponovno se potpisuje zahtjev za još jednim istražnim povjerenstvom koje se odnosilo na POA-u i aferu koja je bila uz nju vezana. Ako ne postoji drugog načina, ako Povjerenstvo za sprječavanje sukoba nije radilo i ako vladajući ne vjeruju svojim ili ne kontroliraju svoja istražna tijela, pravosudna i ostalo, nego su odlučili stvari rasčišćavat kroz istražna povjerenstva, onda i mi imamo pravo tražiti da se utvrde sve činjenice, sve stvari i da konačno nakon 14 godina prestane prozivanje pojedinih kolega, kolegica saborskih zastupnika, a da se nikada ti isti predmeti ne ustupe, ne predaju ili zahtjeva da nadležni organi to osnuju. Klub Hrvatske narodne stranke podržat će Prijedlog HDZ-a o osnivanju povjerenstva koje su predložili oni. Zahtijevamo i da naše bude na dnevnom redu i samo nam je jedan interes i cilj. Rasčištiti, doći do istine, krivce kazniti, a one koji nisu krivi pustiti da normalno rade svoj posao. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. U ime Kluba IDS-a poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, ... i prije sam rekao doista uozbiljimo se jer to što činimo ne vodi ničemu osim potpunoj nevjerodostojnosti hrvatske politike. Imamo državno odvjetništvo, imamo sudove pa onda neka i oni odrade dio svog posla. Ja držim da političarima nije zadaća kopati po utrobi svog političkog komponenta, već taj posao prepustiti nadležnim tijelima odnosno institucijama. Na neki način to se može smatrati čak i pritiskom na pravosuđe, determiniranju njihovih tih odluka. A držim da ovo što mi radimo naprosto otvara katastrofu. S jedne strane se dogovaramo oko nekih konsenzusa oko EU, a s druge strane s time rušimo bilo koji konsenzus. Držim i to da ovo što mi radimo sa tim povjerenstvima ne vodi utvrđivanju činjenica već prije svega zamagljivanju činjenica. Jasno je i ja ću ovdje parafrazirati gospodina Račana, svi smo mi ovdje da se sve učini, da sve bude dostupno javnosti, da sve bude transparentno, da se spriječi svaki sukob interesa, da se spriječi bilo koja zlouporaba položaja, ali time što mi radimo i kako radimo šaljemo poruku javnosti da je politika šporka da su u njoj sami kriminalci, a to naprosto nije istina. Pokopati s druge strane nekoga to je jako lako, to se uvijek radi poluistinama, poluinformacijama, lažnim ocjenama, ali rehabilitirati nakon toga pojedinca kojega se na takav način oblati to je izuzetno teško. I zato držim da ovaj rad povjerenstvima je naprosto promašen. Onaj tko misli da će se na ovome stati i taj je naivan. Onaj tko misli da će se taj proces u ovome Saboru kontrolirati i taj je naivan. Onaj tko misli da to neće na kraju štetiti svima nama, ne onima koji su par milijuna teški već maraka ili ne znam čega dolara, već svima drugima i taj je naivan. Onaj koji misli recimo da je Povjerenstvo za Lenac koristilo Lencu i taj je gospodo naivan. No kad smo zaigrali ovo kolo rekao bi narod, onda otplešimo ga. Ja nisam vidio ova povjerenstva pa se o detaljima niti ne kanim izjašnjavati, ali znam da će njima svi izgubiti da ona neće ništa istražiti osim što ćemo pojedince definirati, oblatiti, poniziti, a znam da ih nećemo poslije toga rehabilitirati. Najbolje je jasno prestati, ne znam na koji način, ono što je u proceduri je u proceduri, ali ići dalje to je naprosto katastrofa. Položimo imovinske kartice, osnujmo ta povjerenstva za sukob interesa i neka svatko radi svoj posao na način kako to zakoni budu određivali. Sigurno je da smo svi doprinijeli rušenju političkog digniteta ali bojim se da ovakvim povjerenstvima ga možemo i dokrajčiti.
Hvala lijepa. Obzirom na vrlo argumentirane, ozbiljne i konstruktivne prijedloge koje su iznijeli predsjednici klubova, od predsjednika Kluba SDP-a gospodina Ivice Račana, gospodina Kajina, gospodina Frane Matušića, gospodina Lesara, prijedloge i inicijative na razmatranje koji se tiču i odnosa Hrvatskog sabora i Vlade povodom svih ovih političkih pitanja molim predsjednika Vlade dr. Ivu Sanadera da iznese stajalište i svoje i Vlade Republike Hrvatske. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Sabora. Dame i gospodo zastupnici. Prvo sam dužan reći svoje mišljenje o jednom predloženom povjerenstvu vezano uz mene. Nemam ništa protiv da se istraži kompletno moje djelovanje, sve ono što sam radio u ovih 13, 14 godina u hrvatskoj politici. Ali ću reći odmah, da je bilo nešto pa ne bi se čekalo 13, 14 godina da je bilo nešto nečasno. Sve što sam radio u potpunosti stojim iza toga. Zna se i da sam živio u inozemstvu, zna se i da sam bio suvlasnik tvrtki u inozemstvu, zna se i da sam kupio i stan u Splitu i u Zagrebu svojim novcima a ne nikakvim stambenim pravom pa onda kupnjom itd. I upravo zbog toga ne da nemam ništa protiv, čak što više nek’ se sve istraži. Ali isto tako i o svima našima u hrvatskoj politici jer se slažem u jednome sa gospodinom Račanom. Trebamo potvrditi vjerodostojnost hrvatske politike. U suprotnome ići ćemo još dublje u močvarno tlo, zaglibiti i izgubiti potpunu vjerodostojnost. Prema tome sve ono što služi potpunom raščišćavanju ali svakoga, posebno onih koji pokušavaju napadom na premijera prikriti neke svoje afere želim vrlo jasno reći da sam za potpunu i jasnu istinu i raščišćavanje vis a vis hrvatske javnosti vis a vis svih nas, vis a vis vjerodostojnosti hrvatske politike. Mi ne možemo, mi ne možemo ići dalje ukoliko postoji sumnja i ljaga je bačena praktički na kompletnu politiku. Prema tome što se tiče Vlade, Vlada će podržati sve prijedloge pa i ovaj predsjednika SDP-a koji bude išao u tom smislu i u tom pravcu da se kompletna imovina i obrazloži i stavi javnosti na uvid i način stjecanja i sve okolnosti. Prema tome predlažem također, ukoliko Sabor, to Vlada dakako Vlada može izaći sa svojim prijedlogom, ali ukoliko Sabor izađe sa svojim prijedlogom mi smo spremni u Vladi to razmotriti. Ali što se mene osobno tiče ja sam spreman apsolutno pred hrvatskom javnošću, pred Hrvatskim saborom odgovor niti na svako pitanje.
Hvala lijepa dame i gospodo. Neka svi oni koji su podnijeli, promisle, politički odvažu svoje inicijative i prijedloge koji su podnijeti koji će se podnijeti u pogledu osnivanja istražnih povjerenstava sa napomenom da smo postigli konsenzus i da Odbor za izbor, imenovanja na temelju međustranačkog konsenzusa treba predložiti. To ćemo još na ovoj sjednici, vjerojatno sutra nakon sjednice Odbora za izbor i imenovanja izabrati Povjerenstvo za sprečavanje sukoba interesa. Predložiti ću dopunu dnevnog reda sa uvrštenjem u dnevni red Prijedloga Odluke o osnivanju Nacionalnog odbora kao radnog tijela Hrvatskog sabora za praćenje pregovora o pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji. Sve parlamentarne političke stranke postigle su dogovor o potrebi osnivanja toga zasebnog radnog tijela Nacionalnoga odbora, o njegovom djelovanju i o njegovom sastavu. Predsjedništvo Sabora je na temelju toga dogovora i sporazuma svih parlamentarnih stranaka kao predlagatelj se pojavljuje da se donošenja odluke o osnivanju Nacionalnog odbora, pa bih predložio da se to uvrsti u dnevni red i u popodnevnom dijelu nakon što će predsjednik Vlade podnijeti jedno uvodno izlaganje o dosadašnjem procesu i o budućnosti pregovaračkoga procesa i pozicija Hrvatske prema Europskoj uniji uz ministricu europskih integracija, ujedno i šeficu Državnoga stalnoga predstavništva i glavnoga pregovarača gospodina Vladimira Drobnjaka bi se provela objedinjena rasprava o 6 prijedloga koje su različite stranke podnijele deklaracija rezolucija, a s time da je već na temelju isto jednog međustranačkog dogovora određena jedna skupina zastupnika u sastavu gospodin Vresk, gospodin Mimica, gospodin Pupovac, gospodin Radoš, gospodin Rožić, gospodin Jandroković koja će pratiti raspravu ovu objedinjenu a koja je već u dosadašnjoj fazi izrazila nacrte deklaracije Hrvatskog sabora, dijalogu i načinima vođenja pregovora za članstvo u Europskoj uniji i jedne zajedničke izjave Hrvatskog sabora i Vlade o suradnji i vođenju pregovora za članstvo u Europskoj uniji. Dakle nakon istupa predsjednika Vlade, ministrice, glavnoga pregovarača objedinjena rasprava o tih 6 točaka i nakon te objedinjene rasprave, nakon te objedinjene rasprave bi išli na glasovanje o, pretpostavljam da ćemo imati potpuno usuglašenu i deklaraciju i zajedničku izjavu i nakon toga donošenje odluke o ustanovljenju Nacionalnoga odbora kao radnog tijela Hrvatskog sabora za praćenje pregovora o pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji. Pa bi sada predložio da li netko od zastupnika ima prigovor na uvrštenje ove točke u dnevni red, dakle o ustanovljenju Nacionalnog odbora? Ako nema. Onda hvala lijepo gospođe i gospodo zastupnici. Dopune dnevnog reda je utvrđena, nastavljamo sa Aktualnim prijepodnevom.
Gospodine predsjedniče, mi se oštro protivimo ovakvoj praksi. Ovo je prvi put, koliko ja znam, u Saboru sam od 92. godine, da se donosi zaključak kojim se odgađa glasovanje. Prema tome, tim više to je u koliziji s onim što je u izbornoj kampanji bilo govoreno od kandidatkinje HDZ-a koja je jasno rekla da i ona i Vlada je za izlazak iz "Družbe", "Adria". Pa prema tome, mi držimo da, ne znamo uopće je li utemeljen, ovo poslovnički utemeljen ovakav Prijedlog zaključka. Nismo mogli naći u Poslovniku koji bi to mogao opravdati pa se mi tome oštro protivimo. A kad sam uzeo riječ, ja imam još jedno pitanje gospodine predsjedniče, a to je da možete staviti na glasovanje, odnosno kad ćete staviti na glasovanje o Istražnom povjerenstvu oko transkripata, jer je rasprava provedena i postoje uvjeti za glasovanje oko te točke?
U pogledu ovoga, budući da imate prigovor i poslovničke naravi, to onda nećemo danas glasovati, pa ću ja to uputiti predsjedniku Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav gospodinu Bošnjakoviću da Odbor o tome raspravi. Da Odbor o tome raspravi, a u pogledu vašega drugoga prijedloga da se glasuje o zaključnoj raspravi o Prijedlogu za osnivanje Istražnoga povjerenstva. Budući da još imam jednu informaciju da je eventualno pokrenut sudbeni postupak do provjere te informacije ću odgoditi glasovanje o tome zaključku. O tome zaključku, budući da imam informaciju iz Državnog odvjetništva da je zatraženo pokretanje sudbenoga postupka. Ukoliko je ta informacija točna, mi ćemo tu informaciju imati dokumentiranu već 2. veljače, pa ćemo onda to staviti ovisno o tome i na glasovanje. Slažete se? Hvala lijepa. Onda zaključujem danas ovu sjednicu, nastavak 2. ožujka, veljače da bilo bi lijepo 2. ožujka, 2. veljače sa točkama koje su prema dnevnom redu. Dakle idemo sa Potvrđivanjem konvencije Ujedinjenih naroda protiv korupcije i onda tako dalje redom. Gospođe i gospodo zastupnici, ja bih sada sukladno članku 204. stavak 2. Poslovnika predložio dopunu dnevnog reda 12. sjednice, sljedećim točkama. Jedan, Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o profesionalnoj rehabilitaciji i zapošljavanju osoba sa invaliditetom, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, Prijedlog zakona br. 246. Drugo, Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o nagradi za promicanje prava djeteta, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, Prijedlog zakona br. 245. Mi u dnevnom redu imamo u redovitoj proceduru prijedlog ovog zakona, prijedlog zakona je Vlada povukla i uputila po hitnom postupku prijedlog ovoga zakona. Treće, Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta, drugo čitanje P.Z.E. br. 189. Četvrto, Konačni prijedlog Zakona o obveznim odnosima, drugo čitanje P.Z.E. br. 189. Peto, Prijedlog zakona o dopunama Zakona o sprječavanju sukoba interesa u obnašanju javnih dužnosti, s Konačnim prijedlogom zakona, predlagatelj: Klub zastupnika SDP-a, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, Prijedlog zakona br. 242. I šesto, Prijedlog odluke o izmjeni odluke o osnivanju Istražnog povjerenstva za utvrđivanje činjenica u svezi sa izdanim državnim jamstvima, kreditorima privatnog društva brodogradilišta Viktor Lenac d.d. sada u stečaju, predlagatelj Istražno povjerenstvo. Tu se radi o prijedlogu Povjerenstva da se produži rok za mjesec i pol dana. Članak 205. Poslovnika određuje da se najprije odlučuje o prijedlogu da se pojedini zakon donese po hitnom postupku. U prijedlogu dopune dnevnog reda tri su zakona za koji se predlaže donošenje po hitnom postupku. To je ovaj Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o profesionalnoj rehabilitaciji, zapošljavanju osoba sa invaliditetom. Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o nagradi za promicanje prava djeteta i Prijedlog zakona o dopunama Zakona o sprječavanju sukoba interesa u obnašanju javnih dužnosti predlagatelja Kluba zastupnika SDP-a. Treba li prvo utvrditi kvorum? Ne, treba, ne gospodo nemojte mi govorit ne treba. Molim, Klub HDZ-a poštovana zastupnica Marija Bajt.
Gospodine predsjedniče u ime Kluba HDZ-a na temelju Poslovnika Hrvatskog sabora članak 238a. tražimo glasovanje dizanjem ruke, jer dio zastupnika nema ključić.
U tome je kvaka. Dobro ćemo to onda napravit tu izmjenu, glasovanje dizanjem ruke o dopuni dnevnoga reda. Pa idemo za ova tri zakona. Ima li tko od zastupnika, prvo molim da kvorum. Dajte prebrojite. 86, dobro ima kvorum. Sada idemo na glasovanje o prijedlogu dopune dnevnog reda. Imam i ja ključić, ali neki nemaju. Ima li tko od zastupnika primjedbi na primjenu hitnog postupka kod donošenja nekog od ova tri predložena zakona? Nema. Je, ali moramo glasovati. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o profesionalnoj rehabilitaciji i zapošljavanju osoba sa invaliditetom. Tko je za primjenu hitnog postupka? Hvala. Protiv? Jednoglasno je ovaj prijedlog zakona uvršten u dnevni red po hitnom postupku. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjenama Zakona o nagradi za promicanje prava djeteta. Tko je za primjenu hitnog postupka? Hvala. Protiv? Nema. Utvrđujem da je jednoglasno sa 86 glasova za uvršten u dnevni red i ovaj konačni prijedlog zakona po hitnom postupku. I treće, tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o dopunama Zakona o sprječavanju sukoba interesa u obnašanju javnih dužnosti koji je predložio Klub zastupnika SDP-a. Tko je za? Hvala. Protiv? Nema. Utvrđujem da je i ovaj prijedlog zakona uvršten u dnevni red po hitnom postupku. Ima li tko od zastupnika primjedbu na uvrštenje u dnevni red neke od ostalih točaka? Nema. Gospođe i gospodo zastupnici, dopuna dnevnog reda je utvrđena. Gospođe i gospodo zastupnici o ostalim raspravljenim točkama dnevnoga reda još se nisu stekli uvjeti, pa ćemo glasovati sljedeći puta. S time da još samo jednu stvar napomenem, u 18. obzirom da je inauguracija Predsjednika Republike ovdje preko na Trgu, i da su posebne i sigurnosne mjere i problem parkiranja taj dan ne bi bilo sjednice, jer da sjednicu samo imamo za popodne od 15 sati, a petak je ne bi bilo oportuno. Kolega Kovačević, izvolite.
U ime Kluba HSP-a moram konstatirati, ne znam zbog čega se nisu stekli uvjeti za glasovanje za naše Istražno povjerenstvo o transkriptima?
Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav još nije donio odluku onu prethodnu proceduralnu da li to što je započeto sa istražnim radnjama u sudskom postupku, iako je parcijalno da li to utječe na cijelinu prijedloga inicijative pa se strpimo još malo do idući puta. Hvala lijepa. Nastavak u srijedu u pola deset. Zastupnica Gordana Sobol je prva na redu o ljudskim pravima. Hvala lijepa. Gospođe i gospodo zastupnici, sukladno članku 204. stavak 2. predložio bih dopunu dnevnog reda sa Prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu središnjih državnih tijela, državne uprave sa Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, P.Z. br. 253, objedinjavanje i spajanje Ministarstva vanjskih poslova i Europskih integracija. Ima li tko od zastupnika primjedbi na primjenu hitnog postupka kod donošenja ovog Zakona? Nema. Molim kvorum jer mnogi nemaju ključiće. Mnogi imaju a mnogi nemaju. Imamo 87 zastupnika. Samo za ovu dopunu.
A sada bi predložio na temelju članka 204. stavak 2. Poslovnika za ovu 12. sjednicu, molim da se utvrdi i kvorum. Prvo, Izvješće mandatno-imunitetskog povjerenstva i drugo, Prijedlog odluke o utvrđivanje naknade za rad članovima Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa koji nisu iz reda zastupnika. 82 imamo, pretpostavljam da su opet mnogi zaboravili ključiće je li ima netko. Onda ćemo, ajdemo se onda identificirati pomoću ključića, idemo. DA se identificiramo imamo li. Molim da se za identifikaciju kvorum. Molim?
Mogu govoriti? Poštovani gospodine potpredsjedniče, prijedlog za dopunu dnevnog reda niste dali na raspravu, u mogućnosti primjedbi. Hvala lijepa.
Evo sada je ova situacija, identifikacija 73 sa ključićem, a u sabornici ima 82 zastupnika. Molim vas da utvrdimo kvorum brojenjem. Ma ovo je slučaj kada nije identičan rezultat. Imamo kvorum 83 zastupnika. A predložio sam uvrštenje u dnevni red 12. sjednice dvije točke. Dali netko od zastupnika ima primjedbu na uvrštenje u dnevni red? Izvolite gospodine Lesar.
Pa imam primjedbu poštovani gospodine potpredsjedniče, i uz put podsjećam na raspravu na sjednicama predsjedništva na ovu temu. I ovo što je danas bilo prisutno je klasični primjer onoga na što sam upozoravao. Predložili ste dopuni dnevnog reda sa 2 točke. Ispred sebe imamo pročišćeni dnevni red ove sjednice na kojoj je ostalo 27 točaka dnevnog reda. Prilikom predlaganja i utvrđivanja toga niste naveli pod koje točke dnevnog reda predlažete dopunu. Pa pretpostavljam da će to biti točka 28. i 29. Tražim decidirani odgovor po kojim broj dnevnog reda uvrštavate predlažete ove točke dnevnog reda. Hvala.
Hvala. Poslovnik na kojeg se pozivate je u proceduri pa još nije izglasan.
Nisam se pozvao ni na jedan poslovnik ako ste me dobro slušali.
Tražim da se uvrste ove točke u dnevni red, a bit će obaviješten to je ovlast predsjednika Sabora da izvijesti pod kojom će se točkom dnevnog reda neka točka raspravljati. Zasad je tako. Prema tome, predlažemo da se ove dvije točke uvrste u dnevni red. Budući da ste vi iznijeli primjedbe mi moramo o tome glasovati. Tko je za to da se ove dvije točke uvrste u dnevni red neka digne ruku? Hvala lijepa. Ima li netko protiv? Nema. Utvrđujem da su ove dvije točke utvrđene kao zapravo uvrštene u dnevni red. Hvala lijepa.
U pogledu izvješća o radu na provedbi revizije pretvorbe i privatizacije i izvješća o obavljenim revizijama pretvorbe i privatizacije gdje je rasprava zaključena, danas je bio jedan dogovor sa predsjednicima stranaka da se odgodi rasprava odnosno glasovanje o predloženim zaključcima do još jednoga usuglašavanja. Pa onda o tome nećemo danas glasovati. Isto tako i o Deklaraciji o pravima osoba sa invaliditetom da se i tu postigne još jedan dogovor. Gospođe i gospodo zastupnici zaključujem 12. sjednicu. A iduću 13. sjednicu sazvati ću idući tjedan pa ćemo onda imati u utorak ili srijedu i ono prošireno Predsjedništvo, a planiram tu sjednicu zakazati za 9., 10. i 11. ožujka, pa onda opet onaj tjedan 16., 17. i 18., onda bi radi Uskršnje nedjelje imali tjedan stanke pa onda nastavak. Hvala lijepa.
Gospodine predsjedniče Sabora, gospodine predsjedniče Vlade i članovi Vlade. Ja ću postaviti pitanje predsjedniku Vlade. Mi smo javno upozorili na slučajeve otkupa privatne imovine preko APN-a s lažnim ugovorima to znači sklapanim ugovorima mimo volje vlasnika. Na našim spiskovima mi imamo desetke takvih ljudi, a bojim se da ih ima možda i stotine. To je dakle javno poznato. Ovom prilikom ja upozoravam na još neke prijave koje smo dobili, radi se o ljudima koji s dokumentacijom sada kažu, mi smo prodali imovinu, potpisali ugovore ali smo u tom poslu zakinuti. Ja ću vam ovdje spomenuti samo jedan slučaj familije Zlatović iz Gline koja je za kuću 85 kvadrata u tlocrtu plus garaža i neki pomoćni objekti za gospodarske zgrade na uređenom prostoru 180 kvadrata dobili 38 i po hiljada maraka. Ljudi sad traže reviziju. APN po našem shvaćanju trebao je biti servis koji će pomoći ljudima koji hoće prodati i pomoći ljudima koji nemaju smještaja da se zbrinu. Računamo s pozicijom u dobroj vjeri. Bojimo se da je u APN-u vođena ne državna, nego svoja politika. Bojimo se da je branje ne državnih, nego svoj interes, a pozivalo se i na jedno i na drugo. Svakako se radi o korištenju ojađenog položaja pojedinaca. Nezavisno gospodine predsjedniče o tome što je s kaznenim prijavama, nezavisno o krivičnoj odgovornosti..
Gospodina Gajica, isteklo je višestruko vrijeme. Postavite zaključno pitanje.
Pitam, nezavisno od toga Vlada je na potezu. Ja vas gospodine predsjedniče pitam, što ćete učiniti?
Predsjednik Vlade, doktor Ivo Sanader, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Gospodine zastupniče, postavili ste pitanje na kojemu Vlada upravo radi. Ja sam primio privremeno izvješće ravnatelja APN-a u kome me je izvijestio da je bilo nepravilnosti u pogledu djelovanja APN-a, uglavnom zbog činjenice da su se pojavile posredničke agencije iz Srbije sa falsificiranim potpisima građana koji su bili vlasnici nekretnina u Hrvatskoj, dakle nisu oni potpisali pravi vlasnici, nego su potpisali neki drugi, time izmanipulirali i vlasnika i APN, dobili sredstva. Ono što se pojavilo u javnosti nije točno. Dakle, po našem izvješću nije točno da je APN isplaćivao novac u kešu u gotovini, nego je isplaćivao na račun. Dakle, to je jedna od zabluda koje su bile u javnosti. Ukoliko se pokaže da je bilo drugačije, sigurno da će APN snositi odgovornost. To je jedno. Drugo, podneseno je osam kaznenih prijava protiv različitih osoba. Pravna država mora funkcionirati. A što se tiče hrvatske Vlade mi ćemo sačekati odluku pravne države da vidimo o čemu je riječ i tada ćemo povući konsekvence. Međutim, u međuvremenu po mom naputku, šef APN-a je zabranio, odnosno sve punomoći koje su vezane za prodaju nekretnina moraju biti ovjerene ne sada u Srbiji, jer je bilo različitih manipuliranja s time i falsificiranja provjera, punomoći, nego moraju biti ovjerene u Hrvatskoj ili u Hrvatskom veleposlanstvu, odnosno Diplomatsko-konzularnom predstavništvu u Srbiji i Crnoj Gori. Prema tome, poduzeli smo sve korake, ja želim izraziti prije svega moje veliko i duboko nezadovoljstvo činjenicom da su neki hrvatski građani prevareni srpske nacionalnosti prevareni manipulacijom ljudi kojih nije briga ni za humanost, kojih nije briga ni za privatno vlasništvo, nego koji hoće na jadu i bijed drugih zaraditi i na prevari zaraditi. Prema tome, ovo je ozbiljna stvar. APN je podnio sve istražne radnje i unutar kuće da vidi je li netko iz kuće u tome sudjelovao. Ukoliko se dokaže bit će oštre sankcije. A što se tiče kaznenih prijava, pravna država mora odraditi svoje i tada će Vlada povući konsekvence.
Zastupnik Gajica, izvolite.
Gospodine predsjedniče, ja se slažem i istražimo stvar do kraja. Ja želim samo nešto upozoriti. Ima dosta ljudi koji su u nemogućim uvjetima i jedva preživljavaju. Ne mogu sami sebi pomoći, državni organi ih upućuju idite na sud to je redovan mehanizam. Upućuje ih se na nemoguću opciju. Molim vas dajte da ukinemo opciju bez izlaza u toj stvari.
Poštovani zastupnik Frano Pipolović.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege. Postavio bih pitanje premijeru hrvatske Vlade gospodinu Ivi Sanaderu. Hrvatska Vlada u mandatu pod vašim vodstvom vodi politiku dobrosusjedskih odnosa sa državama našega okruženja unatoč činjenici da postoje mnoga otvorena pitanja i problemi. Kao rezultat minulih ratnih sukoba 1992. godine na području grada Slavonskog Broda i njegove okolice i susjedne Bosne i Hercegovine, utočište je našlo oko 20-tak tisuća izbjeglica i prognanika mahom iz Bosanske Posavine. Unatoč mnogim deklaracijama međunarodne zajednice kako se treba pospješiti nesmetan i učinkovit povratak na područje Bosanske Posavine, ti su ljudi još uvijek dan danas na području Slavonskog Broda. Dojam je da se o tim ljudima gotovo nitko više ne brine, da se oni zapravo sami snalazi prema svojim sposobnostima, mogućnostima uz pomoć svećenika, franjevaca, ponekih humanitarnih udruga i nevladinih organizacija. Toliki broj stanovnika na području grada Slavonskog Broda opteretio je sveukupne odnose. Nažalost imamo takvih situacija da se na ulicama Slavonskoga Broda svakodnevno suočavaju i povremeno naglašavam brutalno sukobljavaju dvije nevolje, jedna prognanička i druga ona domicilna. Od kojih svaka misli da je za njim položaj kriva ona druga nevolja. I jednima i drugima su perspektive tamne, nema posla, niti ima ikakvih naznaka da bi veliki broj mladih uskoro mogao naći posao. Gužva je u školama, vrtićima, crkvama, na ulici, na parkiralištu. Kad se problemi nagomilaju onda se oni rješavaju na ulici i tako je grad Slavonski Brod postao grad ubojstava i grad slučaj. Moje pitanje glasi, imali hrvatska Vlada stvarnih spoznaja o stanju o Slavonskom Brodu? Ima li planova kako pomoći ovome gradu, njegovim stanovnicima? Planira li rasteretiti grad Slavonski Brod ovolikog broja stanovnika time što će se omogućiti brži i kvalitetniji povratak izbjeglih i prognanih u Posavinu, jasno onih koji to žele, odnosno da li se planira staviti u funkciju tvrtke, poduzeća u državnom vlasništvu kako bi se potaklo učinkovito zapošljavanje?
Predsjednik Vlade, doktor Ivo Sanader, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Gospodine zastupniče, hrvatska Vlada je da izravno odgovorim na vaše pitanje svjesna situacije u Slavonskom Brodu i svega ovoga što ste naveli. Odgovorit ću s nekoliko informacija. Prvo, što se tiče povratka Hrvata izbjeglih iz Bosanske Posavine, na tome se radi. Dakako uvijek je i konačna odluka svakog osobnog o povratku ili integraciji u Hrvatskoj. Bit će u Sarajevu 31. siječnja, dakle za nekih 15-tak dana i jedna konferencija upravo o tome, jer nismo zadovoljni povratkom Hrvata onih koji hoće u Bosnu i Hercegovinu, to je jedno. Dakle, na tome radimo, toga smo svjesni. Ali, za one koji žele ostati u Slavonskom Brodu u Hrvatskoj koji se žele integrirati u hrvatsko društvo, a i uopće za gospodarstvo Brodsko-posavske županije koje znamo itekako razoreno u ratu i stradalo u ratu, moram reći da radimo iznimno puno. Ja sam pripremio neke podatke znajući za vaše pitanje. Pa ću reći da je nacionalni program za poticanje poduzetništva odobrio protekle godine u 2004. stotinu različitih projekata, od mladih, do branitelja, do inkubatora itd. sa poticajima, 100 projekata. Da smo odobrili nepovratnih sredstava 2,8 milijuna, 2 milijuna i 800 tisuća kuna i da po toj ocijeni prve i druge, znači broja projekata koje smo dobili, broja sredstava koje smo uložili nepovratnih da Brodsko-posavska županija spada u red srednjih u Hrvatskoj prema iznosu. I na koncu mislim da će sigurno pomoći činjenica da je odlukom Vlade od 23. svibnja osnovana Slobodna zona Đuro Đaković, na području industrijske zone Đuro Đaković sa ukupnom površinom od 41 tisuće kvadratnih metara. A da smo od 30. travnja, 23. svibnja 2001., 30. travnja 2002. da je proširena i da je u slobodnoj zoni danas djelatnost obavlja 29 tvrtki s ukupno tisuću i 200 zaposlenih. Mislim da je i važno napomenuti da je dodijeljena i pomoć, da je odobreno kroz Ministarstvo gospodarstva odobren iznos od milijun i 600 tisuća bespovratnih sredstava kuna, za financiranje infrastrukture. To nije sve, ali to su samo neki podaci oni o čemu i na čemu Vlada radi.
Zastupnik Frano Piplović.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče na odgovoru, zadovoljan sam odgovorom. Evo na kraju bih pozvao hrvatsku Vladu da održi jednu sjednicu Vlade u Slavonskom Brodu.
Poštovani zastupnik Željko Pavlic.
Poštovane dame i gospodo. Evo imao sam pitanje, dakle za gospodina Hebranga, sad ne znam tko će odgovoriti da li sam premijer ili možda gospodin Vukelić s obzirom na sadržaj pitanja. Dakle, postavljam ovakvo pitanje. Tekstilna i obučarska industrija u Hrvatskoj predstavljaju značajan izvoz zapošljavanja i ... [[Govornik se ne razumije.]] Računa se da je u tim granama još uvijek zaposleno više od 40 tisuća radnika, da je izvoz čini oko 15% ukupnog izvoza. Za razliku od nekih drugih industrijskih grana, tu prvenstveno mislim na brodogradnju koja dobiva direktno iz proračuna preko 500 milijuna kuna, tekstilci i obučari nisu do sada dobivali nikakvu pomoć ni potporu od države. Prije nekoliko mjeseci tekstilci su uputili Vladi zaključke, zahtjeve za poboljšanje položaja svojih grana. I sam sam svojim pisanim pitanjem prije mjesec dana zatražio da se Vlada očituje o svojim mogućim potezima. No, dobio sam općeniti odgovor premijera Sanadera da Vlada Republike Hrvatske putem Ministarstva gospodarstva priprema sudiju strateškog položaja ovih grana za budućnost. Znamo da studije ne mogu riješiti ove probleme, bar ne u kratkom roku pa pitam. Da li će Vlada predložiti konkretne, hitne mjere za pomoć tekstilnoj i obučarskoj industriji jer mnogi upozoravaju da precjenjena kuna, nelojalna konkurencija te neravnopravan odnos države prema svim industrijskim granama prijete da ćemo uskoro ostati bez tekstilne i obučarske industrije i time s nekoliko desetina tisuća nezaposlenih više što bi npr. za neke županije, Međimursko-varaždinsku, Krapinsku, Zagorsku bilo socijalno neizdrživo. Molim dakle odgovor.
Ministar gospodarstva Branko Vukelić, izvolite.
Hvala. Hvala i na pitanju poštovani saborski zastupniče jer zaista je problem tekstilne i kožarske industrije jasan svima nama i prisutan u Hrvatskoj, naime, radi se o industriji, o proizvodnji koja zapošljava puno ljudi, koja je dakle radno intenzivna ali i o industriji koja se kod nas nažalost dosta bazira na lom poslovima a manje na visoko kvalitetnim, visoko dohodovnim proizvodima, dakle, na brendovima, markama koji bi bili mogući lakše plasirati na tržištima i Hrvatske i Europe. I stoga je u prošloj godini održan niz sastanaka i stručnjaka ali i sa predstavnicima sindikata, i to moram reći da smo nakon nekoliko godina kada se nije imalo sluha i razumjevanja za tu industrijsku granu u Hrvatskoj u prošloj godini zaista nizom razgovora došli do određenih konkretnih projekata. Pa, prema tome, osim ove strategije dugoročne, razvoja tekstilne i kožarske industrije, ono što je vrlo važno i bitno za reći je da je po prvi puta u proračunu za 2005. godinu su predviđena sredstva u iznosu negdje oko 20 milijuna kuna za restrukturiranje upravo tekstilne i kožarske industrije. Upravo u pravcu prije svega restrukturiranje koje će imati za posljedicu podizanje konkurentnosti tih poduzeća a osim tih sredstava koji su u okviru Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva predviđena, želim napomenuti još jedan projekat koji provodi Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva Projekat 20 ključeva, Projekat u kojem se uključuju hrvatske kompanije opet u pravcu i u cilju postizanja njihove konkurentnosti i u tom Projektu kojeg sufi nancira i Ministarstvo za 7,5 milijuna kuna posebno će biti uključena upravo tvrtke, kompanije, poduzeća iz tekstilne i kožarske industrije. Dakle, to je ono što je u proračunu i predviđeno za ovu godinu, to je ono što je ovo Ministarstvo i hrvatska Vlada kani učiniti, ja vjerujem da će evo sa ovim koracima se krenuti sa, rekao bih rješavanju i tih poteškoća koje postoje u tekstilnoj industriji, jasno, kao što ste i sami kazali neće biti moguće sanirati stanje u jednoj godini ali vrlo važno je da kroz ovu strategiju koja će biti izrađena u prvom kvartalu ove godine definiramo nekakvo trogodišnje ili peterogodišnje razdoblje prilagodbe i restrukturiranja u tekstilnoj i kožarskoj industriji. Hvala.
Poštovani zastupnik Željko Pavlic.
Pa mogu reći da nisam zadovoljan odgovorom jer to su u pitanju dakle, vi ste sami rekli da je problem jasan, da se on dakle vuće već nekoliko godina ali s obzirom na ono što ste vi sada iznjeli nema nekih velikih poteza. Što se tiče samog proračuna, što sam rekao o neravnopravnosti tih grana industrije, tih 20-ak milijuna kuna pitanje na koji će način to biti raspoređeno. Samo da spomenem da je u proračunu 5 milijuna kuna dobila potporu stavka, povećanje konkurentska sposobnost proizvođaća autodijelova, takve mi industrije u Hrvatskoj trenutno nemamo, je li tako?! Umjesto da se, da se, da se sve usmjerilo k onome kome je najpotrebnije, dakle tekstilno obućarskoj industriji da one opstanu mi radimo na jedan drugi način. Hvala.
Poštovana zastupnica Mirjana Brnadić.
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, dame i gospodo! Pitanje upućujem Ministarstvu zdravstva i socijalne skrbi. Hrvatskoj javnosti je poznato da su prije više godina županije otvorile centra za prevenciju ovisnosti i ti centri su se nosili sa nizom problema od toga da nisu bili ni dovoljno ekipirani a najveći problem je što su radnici, stručnjaci u tim centrima bili radno obespravljeni jer su bili dugo, sve ove godine plaćeni po ugovoru o djelu i nosili su se s time, radili su kako su najbolje mogli. Konačno su integrirani u županijske zavode za javno zdravstvo. I konačno prvi put ove godine iz državnog proračuna su osigurana sredstva ali za postojeće timove i postojeće ljude u tim centrima za prevenciju ovisnosti. Moje pitanje glasi, gospodine državni tajniče kada će Ministarstvo zdravstva osigurati sredstva za potpuni rad tih timova? Hvala.
Polako, državni tajnik u Ministarstvu zdravstva i socijalne skrbi Velimir Božikov. Izvolite.
... [[Govornik naknadno uključen.]] to je jedan proces gdje treba se integrirati županijski centri za prevenciju ovisnosti sa županijskim zavodima za javno zdravstvo. Prošle godine je dosta toga napravljeno ali nije bilo u buđetu sredstava za unapređenje te djelatnosti. Kao što ste sami naglasili ove godine smo predvidjeli 4 milijuna uz predviđanja da će sredstava iz Hrvatske lutrije dotjeći još 9 milijuna, to je prvi puta da imamo više sredstava nego do sada, plus očekujemo nešto i od decentraliziranih sredstava županijskih uprava. Taj proces ide naprijed i isto tako Hrvatski zavod za javno zdravstvo kao krovna institucija on saziva županijske zavode i na tome su oni koncem prošle godine dosta raspravljali i uspostavljaju sustav. Ja sam uvjeren da će sljedeće godine potpuno profunkcionirati taj sustav onako kako želimo i da bude najučinkovitiji.
Poštovana zastupnica Mirjana Brnadić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine državni tajniče. Raduje me što ova Vlada ima volje i sigurno će uspjeti riješiti i ovaj problem na najbolji mogući način. Ja moram još jedanputa istaknuti da smo dužni našoj djeci, našoj omladini pružiti najbolju edukaciju i pomoć u borbi protiv ovisnosti, u borbi protiv kuge našega doba. I smatram da samo pravi timovi, potpuni timovi sa svim potrebnim stručnjacima mogu tu edukaciju i pružiti. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovana zastupnica Zdenka Čuhnil.
Poštovani predsjedniče, moje pitanje upućujem premijeru. Republika Hrvatska ima visoko normirana prava nacionalnih manjina glede informiranja i pristupa elektroničkim medijima prema Ustavnom zakonu i prema Zakonu o HRT-u. U provedbi smo nažalost na privremenom prijelaznom rješenju tjednoj jednosatnoj emisiji Prizma iz 92. godine koja još uz to ima i ... [[Govornik se ne razumije.]] vrijeme prikazivanja, prestaje se emitirati kada to HRT-u odgovora kao za vrijeme predizborne kampanje i privremenost traje punih 12 godina. Prije tri godine program Hrvatskog radija Glas Hrvatske sa dvosatnog emitiranja prelazi na 24 satno emitiranje čime bi se uz dijasporu, citiram: “Znatno poboljšao program za manjine u Hrvatskoj jer bi dijelove programa emitirao na manjinskim jezicima Talijanskom, Mađarskom, Češkom”. Vlada tadašnja, ali i sadašnja sufinanciraju taj program s više od 12 milijuna kuna. Danas HRT samovoljno ukida pojedine manjinske emisije tog programa. Moje pitanje Premijeru glasi: Kada će konačno Vlada Republike Hrvatske i Hrvatska radiotelevizija ugovorom urediti međusobna prava i obveze glede emisija namijenjenih informiranju nacionalnih manjina prema Zakonu o HRT-u ... [[Govornica se ne razumije.]] zakonu odnosno donijeti kriterije za sufinanciranje proizvodnje, emitiranja emisija namijenjenih informiranju pripadnika manjina na jezicima manjina, a na što je obvezuje i Europska povelja o regionalnim manjinskim jezicima.
Hvala. Predsjednik Vlade, dr. Ivo Sanader. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Gospođo zastupnice vi ste s pravom rekli da imamo ustavni Zakon o nacionalnim manjinama koji regulira pitanje informiranja i upoznavanja sa kulturnim blagom nacionalnih manjina i svim ostalim i ja mislim da je to jedno od boljih europskih zakonodavstava kojim se regulira i status nacionalnih manjina i njihovo informiranje i upoznavanje s njihovim kulturnim dobrima, baštinom i tako dalje. Imamo međutim još jedan zakon i to je možda i izravni odgovor na vaše pitanje, a to je Zakon o Hrvatskoj radioteleviziji koji upravo Hrvatsku radioteleviziju obavezuje na programe za manjine i imamo jedan članak koji je posebno važan oko kojega je bilo posebno i bitke, sjećam se u proteklom sazivu Sabora, ona 3% izdvajanja koja idu u Fond za pluralizam i raznovrsnost, raznolikost i iz tog Fonda bi se također trebali financirati ti programi. Prema tome trebalo bi uputiti pitanje i Programskom vijeću Hrvatske radiotelevizije. Dakako prihvačam inicijativu da i Vlada sudjeluje u tome, ali da se znači postoje sredstva iz kojih se može izdvajati za ove emisije. Inače po mojoj informaciji na međunarodnom programu Hrvatskog radia, glasa Hrvatske putem satelita interneta izvještava se o aktivnostima nacionalnih manjina i to na radio Zagrebu, Dubrovniku, Splitu, Zadru, Rijeci, Puli, Kninu i Osijeku. I možda nije naodmet spomenuti i činjenicu da postoji Savjet za nacionalne manjine i da smo mi u Hrvatskoj učinili jedan veliki iskorak kad je riječ o radu toga savjeta, a to je da savjet neovisno o Vladi premda je vladin Savjet za nacionalne manjine određuje bez utjecaja i uplitanja Vlade na temelju usvojenih kriterija određuje i visinu sredstava za časopise, godišnjake nacionalnih manjina.
Poštovana zastupnica Zdenka Čuhnil.
Hvala Premijeru međutim manjine ne mogu biti zadovoljne sa odgovorom, a konkretno niti ja jer se radi već o praktički tri pitanja iz seta manjinskih zakona gdje vidimo da provedbe nema. Problem je u tome što na lokalnoj razini je situacija još gora i ja zaista pozivam budući da je ovdje obveza Vlade da se konkretno dogovore kriteriji koje treba predložiti Savjet. To je također poznata činjenica, ali da konačno počnemo raditi što je naša obaveza glede zakona. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovana zastupnica Milanka Opačić.
Pitanje upućujem ministru gospodarstva gospodinu Vukeliću. Naime ponovno je krenuo trend povećanja broja nezaposlenih pa se tako u zadnjih mjesec dana više od 5 tisuća naših građana našlo na Zavodu za zapošljavanje. Ono što posebno zabrinjava u ukupnom broju nezaposlenih posebno drastično se povećao broj žena koje sada čine rekordni postotak dakle 60% u ukupnom broju nezaposlenih. Moje pitanje vama glasi: zbog čega ste u zadnjih godinu dana zaustavili sve projekte koji su djelovali na smanjenje nezaposlenih?
Ministar gospodarstva Branko Vukelić.
Hvala gospodine predsjedniče. Poštovana saborska zastupnice nije točno da smo zaustavili projekte koji su išli u pravcu poticanja zapošljavanja pogotovo zapošljavanja žena nego suprotno od toga. Dakle u prošloj godini otvoreno je niz programa i projekata o kojima se dosta govorilo, od poticanja poduzetništva, od projekta poduzetničkih zona koje imaju za cilj upravo otvoriti mogućnost zapošljavanju i prije svega i jednom od većih problema kao što ste i sami kazali da je na našim zavodima za zapošljavanje u postotku vrlo visok postotak i veći postotak žena. Posebno o tome smo vodili računa kada smo i u program poticanja poduzetništva formirali i projekat poduzetništvo žena za koji smo projekat napravili izuzetak u odnosu na druge programe, a to je da smo za djelatnost dali prostor i mogućnost i slobodu da se poduzetnica odluči za bilo koju djelatnost dok smo za ostale programe i projekte ciljano se usmjerili na proizvodnju. Isto tako moram reći da i kroz programe koji se realiziraju kroz Zavod za zapošljavanje kroz novi Nacionalni akcijski plan zapošljavanja, kroz nove mjere koje ćemo tijekom ove godine na temelju tog Nacionalnog akcijskog plana zapošljavanja i usvojiti, mislim da upravo je temelj tih mjera ko i svih ovih programa koje je Vlada već usvojila koji se i provode u djelo, upravo taj da se otvori mogućnost i prostor novom zapošljavanju jer i to želim podsjetiti prošle godine je razina ili broj nezaposlenih po prvi puta u jednom trenutku bio ispod 300 tisuća nezaposlenih. On se sada povećao ali znamo i sami da je između ostalih to posljedica i sezonskog rada i zime koja je sada kada je taj sezonski rad prestao kod nekih zaposlenika i ja bih završio sa time da ni u kom slučaju ne možemo govoriti o ukidanju bilo kojeg programa koji ima za posljedicu otvaranje novih radnih mjesta i zapošljavanja nego dapače suprotno.
Poštovana zastupnica Milanka Opačić.
A ja sam nezadovoljna odgovorom gospodine ministre zbog toga što je puno toga netočno što ste vi rekli. Naime vi jeste ukinuli, u protekloj godini ste vi ukinuli u Proračunu sredstva za mjere aktivne politike zapošljavanja. Drugo, u prošloj godini vi u Proračunu niste iskoristili niti jednu jedinu lipu za kreditne linije za malo i srednje poduzetništvo. Sve kreditne linije su vam ostale nepokrenute, dakle ništa u protekloj godini niste radili i rezultat toga, posljedica vam je upravo ovo povećanje nezaposlenosti, a s druge strane svi ekonomski analitičari upozoravaju na to da ste isto tako usporili investicije u gospodarstvu što isto utječe na manje otvaranje novih radnih mjesta.
Poštovani zastupnik Vladimir Kurečić.
Gospodine Predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine Predsjedniče i članovi Vlade, kolegice i kolege! Ministru obrane gospodinu Berislavu Rončeviću postavljam zastupničko pitanje vezano uz nabavku prehrambenih proizvoda za potrebe Hrvatske vojske a koje mi je zbog administrativne pogreške bilo uskraćeno postaviti na zadnjoj sjednici Hrvatskog sabora, a koje je bilo, jest i moglo bi biti itekako aktualno i tijekom ove godine. Gospodine ministre tijekom prošle jesenske berbe povrtnih kultura u kojoj smo na području Varaždinske županije imali hiperprodukciju i vrlo otežan plasman proizvoda od strane seljaka, u Varaždinu je iznjet podatak kako se navodno preko dva veletrgovačka poduzeća za potrebe Hrvatske vojske uvozi povrće iz Banja Luke i Glamoča u Republici Srpskoj. U situaciji kada hrvatski seljak nema kupca za velike količine kvalitetnog i vrlo jeftinog povrća, spomenuti podatak je zapanjujući. Molim ministra da izloži da li su navedene tvrdnje točne i ako jesu što s tim u svezi kani poduzeti? Hvala.
Hvala. Ministar obrane Berislav Rončević. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, uvaženi zastupniče. Ministarstvo obrane ima sklopljene ugovore sa 14 dobavljača za dobavu voća i povrća za potrebe hrvatskih oružanih snaga. Ugovori su sklopljeni temeljem provedenog dvostupanjskog nadmetanja pri čemu se vodilo računa o domicilnosti dobavljača s time da su svi ponuditelji morali ispuniti opći uvjet za udovoljavanje natječaju, to da su podmirili društvene obveze, poreze i doprinose. Godišnje MORH provodi nabavu svježeg voća i povrća u vrijednosti cirka 11 milijuna kuna. Ugovori su skupljeni, sklopljeni sa 14 firmi od kojih je pola neposredni poljoprivredni proizvođači, poljoprivredne zadruge i obrtnici registrirani u poljoprivrednoj djelatnosti. Ostale su trgovačka društva sa sjedištem u Republici Hrvatskoj. Sukladno članku 3. Zakona o javnoj nabavi podrijetlo voća i povrća nama neposredno nije poznato, nedvojbeno da bi mi željeli da je svo voće i povrće hrvatskog podijekla, jer temeljem istoga zakonskog članka mi u javnoj u ponudbenoj dokumetnaciji odnosno u tehničkom zahtjevu ne smijemo tražiti porijeklo robe niti smijemo isključiti dobavljača ako mu je središte izvan Republike Hrvatske. To je pozitivni propis u Republici Hrvatskoj i mi ga se kao ministarstvo moramo pridržavati. Budići da ste vi ovo pitanje već na prošloj sjednici Sabora meni željeli postaviti ja sam se informirao u našoj službi na nabavu i ugovoranje i prema našim saznanjima svo voće i povrće koje se dobavlja za potrebe hrvatske vojske je hrvatskog porijekla.
Zastupnik Vladimir Kurečić.
Hvala. Ja sam zadovoljan ovim dijelom odgovora kojim se demantira tvrdnja iz zastupničkog pitanja. Jer smatram apsolutno neprihvatljivim da se za potrebe hrvatske vojske uvozi ono čega u Hrvatskoj ima sasvim dovoljno u velikim količinama kvalitetnog i jeftinog. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, pitanje za državnog tajnika u Ministarstvu zdravstva. Međimurske očito na naslovne strane i prve minute informativnih emisija može doći samo onda kada teče krv kada se pokapaju ljudi i kada se dešavaju tragedije. Jer očito da u Međimurju nema uspmješnih privrednika poljoprivrednika vinara, kulturnih radnika. Jedan takav slučaj an žalost pononovno nas je donio u žižu hrvatske javnosti i interesa. Ja bih rekao nesretni slučaj ili pogreška lječnika ili nesporazum oko smrti jednoga pacijenta u županijskoj bolnici Čakovec. Ja neću iznositi njegovo ime ni moguće dijagnoze i uzroke smrti jer jet o suprotno članku 25. Zakona o zaštiti prava pacijenata kao što je to učinio pomoćnik ministra u Ministarstvu zdravstva. Supruzi i djeci sućut i ispriku za sve ono što moraju sada proživljavati. A u javnosti su različita, prisutna različita stručna mišljenja o uzrocima mjestu i vremenu smrti pokojnika. Javnost je uznemirena i uvjerena da je ravnatelj županisje bolnice Čakovec pokušao zataškati cijeli sluačj. A posebice je taj osjećaj u javnosti prisutan nakon takove izjave pomoćnika ministra gospodina Ljubičića u direktnom javljanju u jednoj od emisija na televiziji. Javnosti su nadalje, gospodine državni tajnične dostupne informacije u stručnim nalazima. Na patologiji i patologa i ravantelja. Međutim ništa se ne govori o rezultatima nalaza na odjelu gdje je pacijentu odnosno kod pacijenta utvrđena navodna smrt. Da bi raščitili dalii je netko i tko je taj pokušao zataškati incident, pitam. Dali je točno da je ravnatelj županijske bolnice Čakovec odmah nakon što je primio dva različita stručna mišljenja o incidentu o tome izvjestio i prijavio državnom odvjetništvu u Čakovcu. Hvala.
Hvala. Državni tajnik. Veljko Božikov izvolite.
Gospodine zastupniče …. [[Govornik se ne razumije]] doista ste u pravu da je tobio jedan nesretan slučaj, i ja isto također želim dati sućut ispred Ministarstva zdravstva ovom prilikom sa govornice Hrvatskog sabora, obitelji pokojnika. Mi smo i zahvalni medijima i toliko što mediji uvijek ukazuju na određene propuste dali su bili dali nisu, to je stvar istražnih povjerenstva tako ustanove tako i Ministarstva zdravstva. Dosadašnji nalazi doista pokazuju to je eminentno tri sveučilišna profesora da pokojnik doista nije umro zbog pothlađivanja kako je to bilo u jednom dijelu rečeno. Sada je u fazi državnog odvjetništva odnosno susbveni vlasti koji su odredili razudbu i tek nakon toga ćemo moći definitivno još dodatne elemente o tom slučaju. Još jedan puta želim reći svoju sućut obitelji i razumjevanje. Jasno da je njima teško nakon gubitka voljene osobe, ali vjerujem da će daljnji postupci do kraja doći do istine, ili smirivanja naše javnosti. Dali je ravnatelj bolnice, odmah, mi nismo bili na žalost odmah na početku obavješteni tek smo se mi kasnije uključili u ovaj slučaj. Ali kada smo saznali poduzeli smo sve mjere dali smo inspekciju i doista tri najeminentnija profesora patologije sudbene medicine Zagrebačkog sveučilišta su se uključili u ovaj slučaj. Hvala vam ljepa.
Poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Hvala lijepa. Koliko sam vas razumio državni tajniče vi niste upoznati s činjenicom dali je ravnatelj je ili nije slučaj prijavio državnom odvjeništvu? Ako je tako, ako dakle to ne znate onda me još više čudi zahtjev ministarstva koje je upućen 14. navodnog i putem telefaksa u Čakovec putovao 4 dana, da se ravnatelj bolnice smjeni.
Hvala. Poštovani zastupnik Tonino Picula.
Gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo iz Vlade, pitanje upućujem ministru unutarnjih poslova gospodinu Mlinariću. Gospodine ministre 9. siječnja opet su napadnute prostorije SDPa u VElikoj Gorici, Kažem opet jer je riječ o već 3 napadu ili pokušaju napada na sjedište stranke u VElikoj Gorici. Ovoga su puta napadači koristili kamenu ploču za popločavanje trgova. Nisu razbijene baš sve staklnee površine, nisu demolirane instalacije a nije pronađen ni provalnički alat kao u ranijim pokušajima. U vrijeme napada srećom nije bilo nikoga u prostorijama. 14. siječnja vijećnik SDPa u općinskom Vijeću u Pokkupskog gospodin Željko Findrik dobio je anonimnu prijetnju telefonom da mu se u obiteljskoj kući nalazi bomba koja će je raznjeti. U oba je slučaja intervenirala policija, i korektno obavila posao. I oba slučaja počinitelji su još uvijek nepoznati. Dok nadležne institucije konačno je odgovore na pitanje tko su počinitelji ovih nedjela mi se moramo osloniti na činjenicu da se napadi i prijetnje napadima događaju svaki puta nakon što SDP javno ukaže na propuste i afere gradskih i općinskih vlasti u VElikoj Gorici i Pokupskom. A njih je sve više i sa sve ozbiljnijim posljedicama po javne površine i po javne financije u oba mjesta. U namjeri da istragu učinimo djelotvornijom, ovi su me slučaji naveli da vam postavim pitanje ili da mi date procjenu koliko je opasno ili koliko je sigurno biti danas SDPov v ijećnik u Velikoj Gorici i na širem goričkom području. Hvala lijepa.
Hvala. Ministar unutarnjih poslova Marijan Mlinarić izvolite.
Havla lijepa gospodine predsjedniče, hvala lijepa gospodine zastupniče, vi ste sami odgovorili da je policija odradila savjesno svoj posao. Sve istražne radnje i da dalje se traga za počiniteljima kao i u svakom drugom slučaju kada se su postavljene prijetnje bilo kojem od državnih dužnosnika. To nisu samo vijećniic i nisu samo SDPove prostorije. Svi znamo da su to ne samo kod nas nego svagdje u svijetu moguće pojave. Policija se maksimalno angažira da pronađe počinitelje. I evo kao što smo sada vidjeli i tu u nekim drugim slučajevima često puta se ti počinitelji nađu kada got postoje određeni tragovi koji na njih upućuju. Smatram da je stanje sigurnosti u Hrvatskoj općenito a isto tako i ovdje na još uvijek na zavidno razini, prema mnogim pokazateljima. Prema mnogim pokazateljima i takvi pojedinačni incidenti koji se dešavaju svakako ne umanjuju tu opću procjenu sigurnosti u Hrvatskoj koja prema barem 10 pokazatelja je među najboljima u Europi. Hvala lijepa.
Poštovani zastupnik Tonino Picula.
Hvala na odgovoru, gospodine ministre. Mogu s njim biti djelomično zadovoljan. Volio bih da s vama mogu dijeliti optimizam glede sigurnosne procjene koju ste dali. Ja sam ukazujem na slučaj da će, ili se barem nadam da će aktualna istraga otkriti počinitelje jer se vjerojatno i vi slažete sa mnom da uvjetima opće nesigurnosti ne možete voditi adekvatna politika nigdje pa ni u Velikoj Gorici. I ne možemo dopustiti nikome da bombe i kamenje vrati kao argument u hrvatsku politiku. Hvala lijepo.
Hvala. Poštovani zastupnik Zvonimir Puljić.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine predsjedniče hrvatske Vlade, gospođe i gospodo ministri. Pitanje upućujem ministrici zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva. Brojni građani Splita dolazili su mi i tražili da postavim na ovo pitanje i to ona skupina koja je zainteresirana za stanove društveno poticane stanogradnje koji se nalaze na listi za Grad Split. Oni su uznemireni jer je izgradnja tih stanova na lokaciji Brodarica potpuno stala. Gradonačelnik Splita odbija financirati komunalnu infrastrukturu. Tvrdi da je Vlada počela gasiti taj program poticajne stanogradnje, da je u proračunu državnom predvidjela samo 3 milijuna kuna, da se maćuhinski odnosi prema Gradu Splitu. Nadalje, izvođač radova je počeo tim ljudima sa liste zainteresiranih sa POS nuditi komercijalne ugovore, dakle, ne po cijeni POS-a nego komercijalne ugovore za stanove. Saborski zastupnik, gospodin Marin Jurjević tvrdi da će tužiti Vladu. U ovoj kakafoniji ja vas molim da kažete što je prava istina i da li ima nade za splitske podstanare. Hvala.
Hvala. Ministrica Marina Matulović-Dropulić. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Činjenica je da je Split ovog časa jedini grad u kojem mi imamo problema sa nastavkom izgradnje poticajne stanogradnje. Naime, i u bivšem zakonu, u zakonu koji je donijela bivša Vlada, ali i u izmjenama i dopunama ovog Zakona, jasno je naznačeno da Hrvatska država maksimalno može financirati poticajnu stanogradnju sa 35% etalonske vrijednosti objekta na pojedinoj lokaciji. Postoji zapravo jedna opća odredba koja kaže: "25%, a tamo gdje jedinica lokalne samouprave ne može osigurati zemljište 35%". Izmjenama i dopunama Zakona to mijenjano nije. Znači, da država Hrvatska osigurava za sve lokacije POS-a na području Hrvatske 175 eura što se tiče izgradnje i tamo gdje se ne može zemljište osigurati 70 eura po kvadratu. To je 245 eura po kvadratu što iznosi 35% etalonske vrijednosti objekta. O u bivšem Zakonu, znači u Zakonu bivše Vlade, one u prethodnom mandatu i u izmjenama i dopunama piše da komunalnu infrastrukturu financiraju jedinice lokalne samouprave. Postojala su, kad smo mi došli u Ministarstvo, postojala su dva ugovora, dva predugovora, to treba posebno naglasiti. Ne postoje ugovori nego dva predugovora koja su rekla da država treba isfinancirati više od 35%. Znači, mimo zakona, a to vrijedi, to je vrijedilo za Split i za Varaždin. U Varaždinu smo im ukazali na problem i Varaždin je isti čas prihvatio i financira komunalnu infrastrukturu jer se mimo zakona ne može ponašati niti jedna jedinica lokalne samouprave, a isto tako niti država. Split to ne želi i ovog časa je jasno da mi kao Vlada koja hoće raditi po zakonu, ne možemo ni u kojem slučaju financirati komunalnu infrastrukturu samo Splitu jer bi onda to trebali raditi i svim ostalim jedinicama lokalne samouprave na području Hrvatske. I druga stvar je da svi građani koji kupuju stanove POS-a moraju biti potpuno jednaki, a u Zakonu, onom od prije, znači u Zakonu, člancima Zakona kojeg mi smo mijenjali, piše da i otplata mora biti po prilici jednaka, tih stanova. Ovog časa se želi u Splitu prebaciti uzimanje kredita na građane čime bi građani bili previše opterećeni. Znači, umjesto rate, ne znam, od 100 i nešto eura, plaćali bi negdje oko 50 eura ili ovisno o veličini stana, više, 50% više što ljudi ne mogu prihvatiti radi toga što nisu u stanju uzimati te kredite jer je pitanje koliku plaću imaju i da li su uopće kreditno sposobni za određeni iznos. Prema tome, mi, Vlada Republike Hrvatske i dalje radi POS. Osigurali smo 166 milijuna kuna u proračunu. To se vidi i u svim "Narodnim novinama" i na internetu. Prema tome, nisu točne te informacije. Druga stvar je što želimo i moramo napraviti to da po Zakonu svi budu jednaki. I građani i jedinice lokalne samouprave. Split mora to preuzeti, financiranje komunalne infrastrukture, jer je i u Zakonu i u izmjenama i dopunama Zakona odredba ostala potpuno jednaka. I samo još jednu stvar, o maćuhinskom odnosu. Split je ove godine, prošle godine dobio najveći iznos za sanaciju deponija smeća u Karipovcu od 59 milijuna kuna i time, onog časa kad izvršavaju radove, mi po situacijama te radove i plaćamo. Prema tome, Hrvatska država se itekako brine za Split, ali traži da svi građani i sve jedinice lokalne samouprave budu jednake kao što to u Zakonu i piše.
Hvala. Poštovani zastupnik Zvonimir Puljić.
Zadovoljan sam odgovorom u dijelu koji se odnosi na APN, Ministarstvo i Vladu, ali sam još i dalje zabrinut za onaj drugi dio. Jer postoji i interes i namjera da ta lokacija prestane biti lokacija POS-a i pretvori se u tržišnu lokaciju koja se može dobro prodati.
Poštovana zastupnica Gordana Sobol. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, članovi i članice Vlade. Svoje pitanje upućujem ministru gospodarstva, gospodinu Vukeliću. Gospodine ministre, pretpostavljam da se sjećate kraja 99. godine kada je u Hrvatskoj evidentirano 165 tisuća radnika koji su tada u to vrijeme radili, a nisu primali plaće. U nekoliko godina, točnije do siječnja 2004. godine uspjeli smo taj broj smanjiti na otprilike 30 tisuća. Dakle, u siječnju 2004. godine taj broj radnika koji rade, a ne primaju plaću iznosio je oko 30 tisuća. Prošle godine apsolutno ništa se nije činilo od strane Vlade da se taj broj radnika i dalje smanjuje, dakle, da ti radnici počnu dobivati plaće. Naime, da je to tako pokazuje podatak iz studenog mjeseca prošle godine kada je u samo mjesec dana bez posla, odnosno bez plaće ostalo novih 2 tisuće 300 radnika. Dakle, točnije, u odnosu na listopad kada je bilo 30 tisuća 650 takvih radnika, u studenom prošle godine 32 tisuće 903 radnika su radili, a nisu primali plaću. Istovremeno, u tih mjesec dana preko 200 firmi je imalo, novih firmi sa blokiranim žiro računima, a nepodmirenih platnih naloga u tih mjesec dana povećalo se za 70 milijuna kuna, te danas iznose preko 11,16 milijardi kuna. Gospodine ministre, ako već u prošloj godini Vlada nije ništa činila da broj radnika koji rade a ne primaju plaću svede na što manju brojku, mene interesira da li sada kada se taj broj počeo povećavati vi, vaše ministarstvo ili Vlada imate bilo kakvo rješenje za ovaj problem.
Ministar gospodarstva Branko Vukelić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Prije svega poštovana saborska zastupnice želim reći da Vlada ova ne čini ono što je činila prethodna Vlada a to je da je rješavala problem ljudi koji rade a ne primaju plaće na način stečajeva i stanja na Zavodu za zapošljavanje. Dakle u tom dijelu možete biti u pravu. Ali što se tiče ove hrvatske Vlade, ovog ministarstva i drugih gospodarskih ministarstava cijela prošla godina je upravo bila usmjerena ka gospodarskoj politici ka rješavanju, restruktuiranju onih poduzeća, onih firmi koje imaju poteškoće u poslovanju a i sa ka otvaranju jasno i kroz poduzetničke zone kroz programe poticanja poduzetništva i druge projekte otvaranju šanse, mogućnostima i razvoja postojećih poslovanja postojećih kompanija kao i otvaranju novih. I o tome ja bih mogao sada govoriti puno onih programa koji su i doneseni u prošloj godini i koji imaju za cilj upravo ovo, dakle ili provesti restruktuiranje i od postojećih kompanija koje imaju poteškoće u poslovanju uz podršku Vlade stvoriti kompanije koje mogu poslovati samostalno na tržištu, bilo da kroz programe i poticaje za otvaranje novih tvrtki i kompanija otvorimo mogućnost zapošljavanja ljudi i rekao bih rješavanja onih problema koje imamo sa velikim brojem nezaposlenih u Hrvatskoj. Prema tome, mislim da u tim programima bi se moglo navoditi od ne samo program poticanja malog i srednjeg poduzetništva, ne samo poticanje obrtništva koje bilježi i rast u prošloj godini, ne samo smanjenje broja nezaposlenosti, koje imamo, i mnoge druge pokazatelje koje imamo dakle u prošloj godini. Ono što želim reći i jasno da mi u onim tvrtkama i kompanijama koje imaju poteškoće u poslovanju a u te poteškoće upravo vi navodite primjere firmi koje dakle ne isplaćuju plaće imaju poteškoće sa isplatama plaća svojim zaposlenicima gledamo mogućnost i tražimo put mogućeg restruktuiranja takve kompanije i firme, dakle osposobljavanja za normalno poslovanje, dohodovno poslovanje na tržištu i to je ono što smo činili i kroz a naše aktivnosti vezano za TLM, naše aktivnosti vezane za također "Đuru Đaković" za dakle metaloprerađivačku industriju, za brodogradnju, za sve one tvrtke i kompanije koje imaju poteškoća u svom poslovanju. Hvala.
Hvala. Zastupnica Gordana Sobol. Izvolite.
Gospodine ministre nisam zadovoljna sa vašim odgovorom … [[Upadica se ne razumije.]] Jer od lijepih riječi ljudi koji rade a ne primaju plaću baš nemaju ništa. Rekli ste da ste tražili put u zadnjih godinu dana, pa u tom traženju puta izgubili ste se čini mi se makar na jednom tom dijelu. Naime, brojke ipak govore nešto drugo, da vi, vaše ministarstvo i Vlada nema razvojnu politiku, jer za nekoliko mjeseci povećao se broj nezaposlenih za gotovo preko 20 tisuća, povećava se broj radnika koji rade a ne primaju plaću, povećava se broj firmi sa blokiranim žiro-računima. I žalosno je u stvari da umjesto da ponudite rješenja vi se svodite na to da demantirate čiste brojke.
Hvala. Poštovana zastupnica Ljubica Brdarić.
Hvala. I moje je pitanje upućeno ministru gospodarstva gospodinu Vukeliću. Gospodine ministre kada ćete pokrenuti postupak poništenja natječaja za prodaju Županjske sladorane da biste zaštitili gospodarstvo našeg grada, županije pa i šire. Tijekom predizborne kampanje i potpredsjednica Vlade gospođa Kosor je rekla da podržava zahtjev radnika da postanu vlasnici većinskog paketa dionica i da kroz radničko dioničarstvo steknu mogućnost upravljanja. I mi smo suglasni s takvim stavom s tim da smatramo da većinski paket trebaju imati radnici i kooperanti proizvođači šećerne repe u suradnji s lokalnom zajednicom. Od niza argumenata navesti ću samo neke koji opravdavaju ove stavove. Zahvaljujući pretvorbi i privatizaciji na hrvatski način i tajkunskom upravljanju Sladorana je dovedena do sloma i mnogi su tvrdili da nad njom treba provesti stečaj pa i likvidaciju. Na molbe radnika i menadžmenta bivša Vlada im je pružila šansu koju su oni na najbolji mogući način iskoristili, uspjeli su postati profitabilno društvo koje ispunjava sve svoje obveze, servisira naslijeđene dugove i počinje nove investicione cikluse. Nije nevažna činjenica da su skladišta Sladorane prepuna novog kvalitetnog šećera. Kada je sada ne bi prodali radnicima po modelu radničkog dioničarstva njima i cijelom kraju učinili biste golemu nepravdu. Ne želimo biti žrtve po drugi put i proživljavati već viđeno. Gospodine ministre molim odgovor.
Ministar gospodarstva Branko Vukelić.
Hvala gospodine predsjedniče. Poštovana saborska zastupnice, iako je ovo pitanje trebalo usmjereno na drugo resorno ministarstvo koje je vezano za problem Sladorane, ali ja mogu vam odgovoriti jasno sa činjenicama i onime što se dogodilo. Dakle, Fond za privatizaciju je predložio, definirao uvjete natječaja. U definiranju uvjeta natječaja sudjelovali su i radnici, zaposlenici, sindikati, dakle sve zainteresirane strane i na prijedlog Fonda za privatizaciju a jasno i putem Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva koje taj materijal prosljeđuje Vladi, Vlada je donijela odluku o raspisivanju natječaja, natječaj je raspisan, odluka još nije donešena, prema tome mislim da je i u kao što je bilo u definiranju i uvjeta natječaja tako i u donošenju konačne odluke treba uzeti u obzir sve zainteresirane sve strane, dakle i zaposlenike i ono što se želi sa Sladoranom, dakle sa budućnosti te tvrtke, te kompanije. Ja vjerujem da će odluka koju će donijeti na kraju hrvatska Vlada biti u interesu i te tvrtke, kompanije, zaposlenika i toga kraja.
Poštovana zastupnica Ljubica Brdarić.
Hvala. Nisam zadovoljna odgovorom. A ministra Čobankovića kao resornog ministra nisam to pitala jer je 4. 1. u Županji u prisustvu radnika, sindikata, menadžmenta, saborskih zastupnika, predstavnika grada i županije izjavio da nije nesklon poništenju natječaja pod određenim uvjetima. Nezadovoljni odgovorom biti će Gradsko poglavarstvo, Gradsko vijeće, Županijska skupština, političke stranke, saborski zastupnici pa čak iz redova HDZ-a koji su se suglasili sa ovim zahtjevima, predsjednik nadzornog odbora. Gospodo čini mi se, ako misli ono što govori biti će nezadovoljna i gospođa potpredsjednica, a biti će nezadovoljni i predstavnici Udruge dragovoljaca i veterana Domovinskog rata podružnica Vukovarsko-srijemske jer među radnicima je 151 razvojačeni branitelj, a među kooperantima njih 374. A biti će nezadovoljni i ovih 3 tisuće i 800 potpisnika peticije koji su na taj način izrazili želju i volju da ono što je njihovo što su svojim trudom i radom stvorili i ostane u njihovom vlasništvu. Hvala.
Poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Svoje pitanje ću postaviti predsjedniku Vlade. Naime, polazeći od činjenice postojanja znatnog broja indicija dokaza i osnovane sumnje o nezakonitom postupanju sa transkriptima iz Ureda Predsjednika Klub HSP-a je 12. 11. prošle godine inicirao potrebu osnivanja Istražnog povjerenstva. Prema tome temeljni cilj HSP-a je bilo isključivo utvrđivanje pune istine a nije to bilo učinjeno u sklopu predsjedničke kampanje. Znamo i sami da je predsjednička kampanja gotova, da smo obavili plenarnu raspravu vezanu za ovaj naš zahtjev, a pogotovo znamo kakav je težak problem sa tzv. Brijunskim transkriptima od 31. srpnja 95. godine kojoj tužiteljstvu služe kao temeljni dokaz za tzv. kazneno djelo zločinački pothvat i na kojemu temelje optužnice protiv generala Gotovine, Markača i svih drugih naših generala. Prema tome nema više predsjedničke kampanje, sve je gotovo, moramo pomoći generalima i postavljam pitanje vama predsjedniku Vlade, a ujedno predsjedniku HDZ-a je li vi osobno podržavate potrebu osnivanja ovoga povjerenstva u cilju utvrđivanja pune istine, a na taj način i pomoći našim optuženicima. Hvala.
Predsjednik Vlade dr. Ivo Sanader.
Hvala gospodine predsjedniče. Uvaženi gospodine zastupniče Kovačeviću, nitko više od ove Vlade nije učinio za obranu dostojanstva Domovinskog rata i svih koji su u tom ratu sudjelovali, uključujući hrvatske generale i nitko više od nas neće i činiti u budućnosti. Kad je riječ o ovom konkretnom slučaju, onda treba javnosti reći, da su odvjetnici generala Gotovine podnijeli tužbu protiv nepoznatoga, podnijeli dakle tužbu Državnom odvjetništvu protiv nepoznatog počinitelja, da Državno odvjetništvo ispituje cijeli slučaj, i kad slučaj bude gotov onda će se i javnost obavijestit o tome.
Poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Pa gospodin predsjednik mi nije uopće odgovorio na ovo pitanje, išao je sa strane. Naime, u našem zahtjevu za zasnivanje Istražnog povjerenstva je samo jedan dio ovaj slučaj transkripata. Ja sam vas pitao otvoreno, da li vi kao predsjednik HDZ-a podržavate baš na temelju toga što ste rekli da puno pomažete?
E kao pitanje kao predsjedniku stranke, nije predviđeno Poslovnikom, nego samo kao predsjedniku Vlade. Poštovani zastupnik Vladimir Šišljagić.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora i hrvatske Vlade, članovi hrvatske Vlade, kolegice i kolege, saborski zastupnici. Moje pitanje bit će upućeno ministru poljoprivrede i šumarstva i vodnog gospodarstva, gospodinu Čobankoviću. S obzirom da je Republika Hrvatska članica Svjetske trgovinske organizacije, a isto tako s obzirom da smo s Europskom unijom potpisali sporazume i protokole kojim smo preuzeli određene obveze u pogledu režima uvoza i izvoza poljoprivrednih proizvoda i prehrambenih proizvoda, očito je da ulazimo u razdoblje u kojem Hrvatsku poljoprivredu i prehrambenu industriju nećemo moći više štititi, ili nećemo moći štititi u tolikoj mjeri, administrativnim mjerama i carinskim barijerama. S druge strane svjedoci smo da se u Hrvatsku uvozi sve više poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda za koje izdvajamo velika financijska sredstva u određenim godinama čak su ona u iznosu preko milijarde, milijardu i 200 američkih dolara. Podsjetimo se na 2002. godinu. I ne samo da izdvajamo visoka financijska sredstva, već su to proizvodi sumnjive kvalitete, ali i upitnog podrijetla. Moje pitanje glasi, koje mjere poduzima Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva, kako bi se spriječilo uvoz hrane upitne kvalitete i zdravstvene ispravnosti?
Ministar poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva, Petar Čobanković, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane gospođe i gospodo zastupnici, poštovani gospodine zastupniče, dozvolite mi da u kratkim crtama odgovorim na vaše pitanje. Jeste, jedan od opterečivajućeg momenata Hrvatske poljoprivrede je i uvoz poljoprivredno-prehrambenih proizvoda. Što se tiče samog procesa liberalizacije tržišta, on je takav kakav jeste i nažalost Hrvatska mora biti sudionik tih procesa. I da bi uvjetno rečeno Hrvatska zaštitila interese svojih proizvođača i svojih potrošača normalno mora voditi svoju jednu osmišljenu poljoprivredno-prehrambenu politiku. Kad govorimo o uvozu, mi moramo razlučiti dvije stvari. Jedna je uvoz onoga što u Hrvatskoj nedostaje. I po meni je to znatno veći problem. Mi prvenstveno moramo povećati proizvodnju vlastitu u poljoprivredi, a što će biti i okosnica za razvoj prehrambene industrije. Nažalost, u velikoj većini poljoprivrednih proizvoda, Hrvatska nema samodostatnost. I to je ono na čemu ovo Ministarstvo i ova Vlada daje u ovome periodu naglasak, povećanje i povećanje proizvodnje i povećanje broja poljoprivrednih proizvoda u kojima ćemo doći i osigurati samodostatnost. Što se tiče drugog dijela pitanja, normalno da Hrvatska mora biti zemlja koja će štititi svoje građane i svoje potrošače od proizvoda, uvjetno rečeno sumnjive kvalitete. Želio bih naglasiti da to možemo postići samo uspostavom adekvatne legislative i uspostavom određenih institucija koji će biti u stanju provoditi tu legislativu. Znači, Hrvatska mora svoje zakonodavstvo, svoje pravilnike uskladiti sa pravilnicima visoke standarda kvalitete, koji moraju biti harmonizirani sa zakonodavstvom Europske unije upravo iz potrebe i načina da se možemo i na taj način zaštititi. Drugo je uspostava institucija ili bolje rečeno adekvatnih laboratorija koji će biti u stanju i mogućnosti ispitati robu i na osnovu toga donijeti i na osnovu određene propisa ili pravilnika donijeti mjeru zabrane ili nedozvoljavanja uvoza takve robe. Ja bih želio napomenuti, da smo u prošloj godini po meni napravili jedan izuzetno veliki iskorak, kada smo analizom sjemena utvrdili da jedna vrsta sjemena hibridnog kukuruza ne zadovoljava uvjetima i da sadrži genetski modificirane organizme. To je vrlo bitno za naglasiti. Jer smo u 2003. godini u 11 mjesecu donijeli Zakon o zaštiti prirode i gdje smo imali uporište da možemo provoditi ove aktivnosti. Imamo laboratorij koji je bio u stanju ispitati učešće GMO-a i Hrvatska je pokazala da je prošlo vrijeme kad se u Hrvatskoj moglo deklarirati jedno, a ustvari u proizvodu biti nešto drugo. I to je ono što je bit i načelno radimo u narednom periodu.
Poštovani zastupnik Vladimir Šišljagić, izvolite.
Zahvaljujem gospodinu ministru na odgovoru. Vidim da su u Ministarstvu rada, Ministarstvu poljoprivrede po ovom pitanju radi. S obzirom da 17. ožujka započinju pregovori sa Europskom unijom, ja pozivam ministra Čobankovića u Slavoniju i Baranju u Osijek da upravo po ovom pitanju se održi jedna tribina sa onima koje to pitanje muči, dakle onima koji proizvode poljoprivredne i prehrambene proizvode i da Ministarstvo, dakle ministar Čobanković sa suradnicima u Osijeku održi Okrugli stol, odnosno tribinu upravo na ovu temu. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovana zastupnica Ruža Tomašić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Moje pitanje gospodinu predsjedniku hrvatske Vlade. Gospodine predsjedniče ovo su me zamolili bivši radnici brodogradilišta Greben iz Vele Luke da vas upitam, pošto je brodogradilište Greben otišlo u stečaj 2002. godine, nakon nekog vremena je prodano, a prodano je zamislite po deset puta manjoj cijeni samo od robe koja se nalazila u skladištima toga brodogradilišta, radnici su se bunili, čak su uložili tužbe na razne sudove, do danas nema nikakvog odgovora. Njihova potražnja je negdje oko 12 milijuna kuna. Gospodine predsjedniče, pitanje vam je, što namjeravate učiniti, da li možete učiniti osim bilo kakvih raznih istraga, jer to već postoji nekoliko puta, da li možete što napraviti ili učiniti da se tim ljudima makar vrati nešto novaca da mogu živjeti jer su na rubu gladi? A vi dobro znate da život na otoku da je težak i pod najboljim uvjetima. Ovo nisu nikakvi uvjeti. Hvala lijepa.
Predsjednik Vlade, doktor Ivo Sanader, izvolite.
Gospođo zastupnice znajući da ćete postaviti, jer ste najavili to pitanje, tražio sam da mi se precizno daju podaci u pogledu upravo ovih transakcija o kojima ste govorili stečaja. A treba reći da je 22. svibnja 2002. godine pokrenut stečajni postupak, rješenje Trgovačkog suda u Splitu brodogradilišta Greben Vela Luka. Da je 6. prosinca 2002. prihvaćena odluka Skupštine stečajnih vjerovnika o kupnji imovine stečajnog dužnika kao cjeline od strane društva Mont-montaže inžinjering Zagreb. Na postupak prodaje imovine grupa radnika je podnjela prigovor navodeći da je postignuta cijena preniska, što odgovora vašem pitanju i da ne jamči naplatu potraživanja zaposlenika te da ponuditelj nije ispoštovao ugovorne obveze iz ugovora. Ovaj prigovor odbačen je nažalost rješenjem Trgovačkog suda u Splitu 30. prosinca 2002. godine. Sve se događa prije 2, 3 godine. 31. prosinca 2002. sklopljen je potom nakon što je Trgovački sud odbio prigovor radnika, sklopljen je Ugovor o prodaji brodogradilišta Greben d.d. u stečaju društvu mont montaže inženjering iz Zagreba. 1. svibnja 2003., pet mjeseci kasnije na Trgovačkom sudu u Dubrovniku izvršena je registracija i od tada poduzeće posluje pod nazivom mont montaža Greben Vela luka. Iz stečajnog postupka po onome što imamo prema sudskoj odluci preostala su ne riješena potraživanja u iznosu od 344 tisuće kuna. Za namirenje navedenih potraživanja društvo Greben u stečaju deponiralo je sredstva na račun Trgovačkog suda u Dubrovniku. Navedena sredstva osigurana su prodajom stečajnog dužnika. Ovo je činjenično stanje, dakle, prigovor radnika za koje i ja kao i vi imam puno razumjevanje i znamo da je riječ, pogotovo jer je riječ o otoku, dakle, rade u puno otežanim okolnostima i žive nego što to mi ostali na kopnu. Međutim, činjenica je da je Trgovački sud odbacio upravo presudom, još ću jedanput citirati kada je to bilo: “30. prosinca 2002. godine Trgovački sud u Splitu odbacio je prigovor radnika.”. Što mi možemo sada napraviti u tome, ne znam, možda postoji pravni put da se još jedanput pokuša možda taj slučaj iznova pokrenuti, nisam u tom slučaju i u ovom smislu možda najbolje niti imam sve pravne informacije koje možemo učiniti, to je možda jedini pokušaj da još jedanput se apelira i na novog vlasnika na mont montažu. Ako je točan prigovor radnika, unatoč odluci, suprotnoj odluci Trgovačkog suda da se apelira na njih, na novog vlasnika da se drugačije postupi.
Poštovana zastupnica Ruža Tomašić, izvolite.
Meni se čini da u ovoj Državi jedino radnika nitko ne štiti a i kupce i sve druge štite. Činjenica je da su radnici ostali bez 12 milijuna kuna njihovih plaća i ja mislim da nema toga suda ili ne znam na koji je način to se moglo dogoditi. Pa ja bih predložila da se ipak nekakva istraživanja nastave to je previše novaca za jedno malo mjesto kao Vela Luka. Hvala lijepa.
Hvala. Gospođe i gospodo zastupnici, odredio bih stanku od 20 minuta. A prvi na redu je poštovani zastupnik Silvano Hrelja. Gospođe i gospodo zastupnici nastavljamo sa sjednicom i «Aktualnim prijepodnevom». Poštovani zastupnik Silvano Hrelja postavlja zastupničko pitanje.
Poštovani Predsjedniče, poštovani Predsjedniče Vlade, poštovani ministrice i ministri, kolegice i kolege! Svoje pitanje postavljam ministru financija, gospodinu Ivanu Šukeru. U prosinačkoj diskusiji prošle godine u objedinjenoj raspravi o izmjenama i dopunama paketa mirovinskih zakona i prilikom usvajanja Zakona o porezu na dohodak ustanovili smo da od 2002. godine postoji mogućnost povrata više uplaćenih doprinosa iz generacijske solidarnosti za sve one koji stalno ili povremeno primaju dohodak veći od 30, cirka 33 tisuće kuna bruto mjesečno. Obzirom da model generacijske solidarnosti na ovim prostorima ni u prošlom društveno-političkom sustavu kada su rasponi plaća bili 1:5, a ni za vrijeme Domovinskog rata kada se u Hrvatskoj doista teško živjelo nije prepoznavao i dozvoljavao ovakvu mogućnost mi u Hrvatskoj stranci umirovljenika želimo znati dimenziju ove zakonite povlastice za hrvatske građane sa ionako najvišim primanjima po osnovu dohotka odnosno plaće. Pitanje glasi: Koliko je tijekom 2003. i 2004. godine izvršeno povrata više uplaćenih doprinosa za mirovinsko osiguranje na temelju podnošenja zahtjeva u godišnjoj prijavi za povrat više uplaćenih doprinosa iz sustava generacijske solidarnosti u smislu članka 77. Zakona o doprinosima za obvezna osiguranja. Molim informacije o apsolutnom iznosu, ukupno isplaćenog iznosa povrata doprinosa i o broju korisnika prava po tom osnovu. Hvala.
Hvala. Ministar financija Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Gospodine zastupniče vi dobro znate da u 2003. godini nije mogao biti izvršen povrat iz razloga što je Zakon o doprinosima za obvezno osiguranje stupio na snagu 1.1.2003. godine, a temeljem tog Zakona povrat za preplaćene sredstva doprinosa se može ostvariti tek u sljedećoj godini tako da je u 2004. oni koji su imali pretplatu sredstava za doprinos za mirovinsko osiguranje, njih ukupno 817 je podneslo zahtjev za povrat, previše preplaćen doprinos, a međutim ja bih rekao uz taj podatak od 817 podnesenih i priznatih zahtjeva za povrat u Hrvatskoj ima negdje oko milijun i 600 obveznika mirovinskog doprinosa s ovog ili onog osnova. Dakle 817 je podneslo zahtjev. Zahtjev je bio u ukupnom iznosu 31 milijun i 800 tisuća kuna, a s obzirom da doprinosi za mirovinsko i zdravstveno nisu u osnovici za obračun poreza na dohodak dakle prije tog izvršenog povrata onima svima koji su podnesli zahtjev za povrat trebalo je obračunati porez na dohodak na ta vraćena sredstva i s obzirom da se ta sredstva oporezuju sa stopom od 45% tako je izvršen obračun poreza i doprinosa i s tog osnova je na proračune jedinica lokalne samouprave dakle gradova, općina, županija u državni proračun uplaćeno 15 milijuna i 800 tisuća, a ukupno je vraćeno, više uplaćeno mirovinskog doprinosa 15 milijuna i 300 tisuća kuna u 2004. godini za 2003., a sukladno Zakonu o doprinosima za obvezno osiguranje i izmjenama tog Zakona i Pravilnikom zahtjevi za povrat više uplaćenih sredstava za doprinos mirovinskog osiguranje u 2004. godini će se moći podnositi nakon 1. veljače 2005. godine i onda ćemo vidjeti koliko će biti zahtjeva, koliko će tih zahtjeva biti odobreno i koliki će povrat biti u 2004. godini.
Hvala. Poštovani zastupnik Silvano Hrelja.
Iako naočigled to djeluju mala sredstva, radi se o 31 milijun odnosno o 15 milijuna isplaćenih doprinosa mi u Hrvatskoj stranci umirovljenika smatramo da to nije beznačajan iznos ni po količini novca, a još manje po derogiranju ustavnih odredbi o socijalnoj državi i socijalnoj pravdi i pravičnosti. Bilo bi bolje da se tim novcem riješi barem jedna devijacija u mirovinskom sustavu umjesto da se nagrađuje elitistička manjina koja je, koja, čija se uspješnost između ostalog mjeri i ostvarenim profitom za vlasnike što znači da ta elitistička manjina proizvodi nova prijevremena, prijevremena umirovljenja i nove nezaposlene koje u konačnici plaćaju porezni obveznici Hrvatske. Mišljenja sam da je ovo nedopustivo za Hrvatsku kao državu socijalne pravde. Tražim u ime HSU da se ova problematika preispita na razini Vlade i u dogovorima sa Hrvatskom strankom umirovljenika, a sve u duhu ustavnih načela. Molim pisani odgovor.
Hvala. Dakle pisani odgovor. Poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Poštovani predsjedniče Sabora svoje pitanje upućujem ministru unutarnjih poslova, gospodinu Mlinariću. Udruga građana «Gong» dokazala je da su u prvom krugu predsjedničkih izbora u Bosni i Hercegovini za neke kandidate glasali živi, a za neke i živi i mrtvi. Izborni program tih kandidata time se proširuje na očuvanje života od začeča do prirodne smrti ... /Govornik je isključen./ ... smrti. Ministre Mlinariću što ste učinili da rasvjetlite sve okolnosti nastanka ovog paranormalnog fenomena? Jeste li od DIP-a zatražili uvid u izborni materijal i uspostavili suradnju s istražnim organima u Bosni i Hercegovini kako bi usporedbom onih koji su izišli na izbore i uvidom u Maticu umrlih ustanovili razmjere ove nesvakidašnje pojave. No pored velikog broja mrtvih birača pojavio se izuzetno veliki broj živih koji su naknadno na sam dan izbora uvršteni u birački popis u Bosni i Hercegovini. Samo na biračko mjesto broj 10 u Mostaru takvih je bilo 30%. Jeste li ustanovili koliko je povećan prelazak granice s Bosnom i Hercegovinom na dan izbora i kako je moguće da je po 50 ljudi u Metkoviću i Makarskoj prijavljeno na jednoj adresi i jesu li takvi iskoristili svoje biračko pravo i u Hrvatskoj i u Bosni i Hercegovini i time počinili kazneno djelo izborne prijevare iz članka 118. Kaznenog zakona? Jeste li započeli istragu kako biste otkrili tko je odgovoran za katastrofalno stanje s biračkim popisima pa makar taj trag nenadano vodio i do državnog tajnika gospodina Palarića. Hvala.
Hvala. Ministar unutrašnjih poslova, gospodin Marijan Mlinarić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine zastupniče. Ja se čudim ovom pitanju. Mi još uvijek nismo jedna država da bi policija hrvatska mogla vršiti istražne radnje da li je netko, da li je netko u Bosni i Hercegovini, a vi ste upravo zastupnici te ideje da nemamo se pravo miješati u situaciju u susjednoj Bosni i Hercegovini. Mi možemo, mi možemo ljubazno zamoliti da se nešto u tom smislu učini u Bosni i Hercegovini ali svakako nikakva istražna povjerenstva naše policije nema nadležnosti na području druge države. Tako da, tako da to ne dolazi u obzir da bi mi tamo radili istražne radnje da li je netko mrtav ili, ili živ glasovao. Osim toga u svakom slučaju i prema čak novinskim člancima vidimo, i prema nalazima Državnog izbornog povjerenstva vidi se da se nikako ne radi o takvom broju kakvog vi spominjete nego da su to nekoliko slučajeva koji su, koji uopće nisu utjecali na rezultate izbora. A osim toga to je u nadležnosti Državnog odvjetništva da ispituje, a nikako ne da, da mi sada se mješamo u situaciju u susjednoj državi. Hvala lijepa.
Poštovani zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Nema mjesta čuđenju ministre. Jer mi sa Bosnom i Hercegovinom imamo potpisan Međudržavni sporazum o suradnji. Prema tome vi ste mogli temeljem toga Sporazuma sa obratiti istražnim tijelima progona u susjednoj državi i zatražiti da provedu istragu [[Upadice se ne razumiju.]] Mogli ste mi odgovoriti ...
Mir!
Dajte smirite zastupnike da mogu govoriti. Prema tome mogli ste to napraviti da vam je bila bolja ... [[Govornik se ne razumije.]]
Mir molim vas!
Drugo, ja nisam spominjao nikakav broj ali «Gong» je ustanovio da je od 10 anketiranih, prema tome to je 40%. Ja se pitam istraga bi to mogla pokazati dali bi se na večćem uzorku, ne, ali to u svakom slučaju treba istražiti jer se radi o ozbiljnom kaznenom djelu izgorne prijevare. Prema tome, ministre ja sam izuzetno nezadovoljan što se vi niste obratili organima susjedne države. Jer biste time pokazali da ove nečasne radnje koje su se dogodile nisu u interesu vaše stranke. Hvala.
Kolega. Prekoračuje se nešto, opet jedan fer play u izražavanju zadovljstva ili nezadovljstva. I opet se upućuje jedna objeda na račun Hrvatske demokratske zajednice. Mi smo postigli đentlmenski sporazum o političkoj kulturi, kulturi govora o tome da ne prelazimo određene rubikone. Ja molim da se toga svi držimo. Poštovana zastupnica Ivana Sučec Trakoštanec.
Gospodine predsjedniče, svoje pitanje uputit ću ministru poljoprivede šumarstva i vodnoga gospodarstva gospodinu Petru Čobankoviću. A odnosi se na ptoicaje. Zadnjih nekoliko mjeseci svjedoci smo orkestirane kampanje koja i poticaji koristi kao model da se kaže da ova Vlada a posebice Ministarstvo gospodarstva odnosno poljoprivede i ministar ne v vode brigu o seljacima. I govorilo se kroz različite medije i lokalne i ove državne, da Vlada neće poštovati vlastiit zakon o poticajima koje je donjela. Da će s na ime poticaja isplatiti manje sredstava nego što je to zakonom određeno i slične priče. Pa čak se o tome raspravljalo na pojedinim županijskim skupštinama između ostaloga i na koprivnčko križevačkoj županijskoj skupštini. Moje pitanje glasi. Gospodine ministre kakvo je točno realno i stvarnao stanje glede isplata poticanja i poštivanja zakona za 2004. godinu. Hvala.
Hvala. Ministar poljoprivrede Petar Čobanković.
Hvala lijepa. Ovako. MOram razjasniti par stvari. A da bi to mogao razjasniti koristit ću se argumetnima. Ova Vlada povećava novčane potpore i poticaje u poljoprivedi. I dabi to svima bilo jasno ja ću iznjeti podatke o ukupnim potporama u poljoprivedi od 1999. godine, kada su iznosili cirka 972 milijuna, u 2000. godine je isplaćeno milijardu 592 milijuna, u 2001. godini isplaćeno je milijardu 505 milijuna, u 2002. godinu milijardu 637 milijuna, u 2003. isplaćeno je milijardu 663 milijuna. U 2004. godini je ukupno isplaćeno milijardu 916 milijuna. Mislim da ovo samo za sebe dovoljno govori. E sada što se tiče isplate poticaje za 2004. godinu, ja moram naglasiti i mislim da je to svima poz nato i jasno, da je u 2004. godini nasljeđen esu obveze po osnovi prava iz 2003. godine u iznosu cirka 812 milijuna kuna. Mi smo te obveze izvršili i nastavili smo dalje isplatu potpora po osnovu prava iz 2004. godine. Ali isto tako sukladno proračunskim mogućnostima, i za model poticanja proizvodnje u ovoj godini je bili predviđeno miljardu 771 milijun kuna. Mi smo ta sredstva iskoritili, i sa onih 812 milijuna nastavili do milijardu 771 milijun isplaćivati potpore. U ovu godinu smo sukladno tome prenjeli obveze po osnovi 2004. godine u istom iznosu od cirka 800 milijuna kuna. Mi smo u dogovoru sa Ministarstvo financija napravili program isplate potpora, i taj program ili bolje rečeno isplata novčanih potpora, će biti završena u 1 i 2 mjescu kada ćemo sve one obveze po osnovi 2004. će biti isplaćeno. I to je činjenica. Što se tiče promjene modela isplate potpora 2003. godine promjenjen zakon o novčanim potporama, i prije toga su se utvrđivale sjetvene kvote znači u površinama kvote su se utvrđivale na bazi 60% zasijanosti određenim kulturama. Što u prijevodu znači, 60% je bilo u sustavu poticaja, 40% je bilo izvan sustava poticaja. Sada promjenom modela što je učinjeno u 2003. godini je drukčiji način obračuna. I ne utvrđuju se sjetvene kvote nego se utvrđuje sukladno zakonu maksimalnol poticani iznosi za određenu kulturu. Kada po osnovi upisnika se izvrši sumiranje ukupnih površina, podjeli se ukupan maksimalni iznos za tu kulturu sa površinom i dobijemo iznos potpore. Evo, hvala lijepa.
Poštovana zastupnica Ivana Sučec Trakoštanec.
Zahvaljujem gospodinu ministru što je vrlo jasno razjasnio situaciju ako poticaja. Nadam se da ćemo je uspjeti da dopre do onih na koje se odnosi dio ih je već i ovo čuo. I nadam se da onaj bič kojeg je gosopodin Hrvatskoj seljačkog saveza simbolično uručio predsjedniku države u Bjelovatskoj županiji će skupljati prašinu na Pantovčaku. I da neće biti upotrebljen da tako kažem poklon na granici neukusa, za ono što je Vlada dobro napravila. Zahvaljujem.
Poštovani zastupnik Josip Vresk.
Gospodine predsjedniče, gospodo iz Vlade. Ja svoje pitanje želim postaviti ministru unutarnjih poslova gospodinu Marijanu Mlinariću. Gospodine ministre, vi ste svojim rješenjem od 9. prosinca prošle goidne reducirali broj ispitnih centara za polaganje vozačkih ispita sa 155 na 20. Tih 20 centara ubuduće će biti jedino u gradovima koji su ujedno i sjedišta županija dok ih manji gradovi neće imati. Napominjem da će to znatno poskupjeti i zakomplicirati polaganje vozačkog ispita. Primjerice. Svaki kandidat će barem 4 puta koji naravno ne stanuje u tom gradu, morati putovati radi polaganja vozačkog ispita i to prvi puta kada ispit prijavljuje, kada polaže prvu pomoć, kada polaže teorijski dio, i naravno kada polaže vozžnju. Napominjem osim toga da je to trebalo biti rješeno pravilnikom a ne rješenjem ali to je ovaj puta manje važno. MOje pitanje glasi. Dali će postojeće stanje biti zadržano gospdoine ministre, ili ćete to promjeniti i kada. Hvala lijepa.
Hvala. Ministar unutrašnjih poslova Marijan Mlinarić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, hvala lijepa gospodine zastupniče. Da u cilju sređivanja stanja što se tiče polaganja vozačkih ispita, sami ste rekli da ste imali na 150 mjesta polaganje vozačkih ispita i da smo imali situaciju da su mnogi građani ljepe naše kada bi položili vozački ispit i došli do Zagreba ostavljali auto u Dubravi i išli javnim prijevozom u Zagreb jer nisu bili sposobni se voziti kroz veliki grad. Iz jednog jedinog cilja a to je da svi građani Republike Hrvatske pod jednakim uvjetima pred kompetetnim ispitnim komisijama polažu vozački ispit i da na tom v ozačkom ispitu pokažu takvo znanje kojim će moći upravljati vozilom u svim dijelovima Hrvatske u svakom većem gradu. Išli smo na redukciju ispitnih komisija, jer ovo stanje nije bilo zadovoljavajuće. Dakako da smo dobili već iz nekoliko gradova pitanja dali bi bilo moguće da se nešto poveća taj broj isptinih komisija u Republici Hrvatskoj. MOgu vam reći iako je ovo bilo najpravednije rješenje, a to je da su županijski centri budu ti gdje će se polagatia vozački ispit i to je onda jednako za sve županije. I tu faktički ne bi bilo nepravde. Međutim, ako će se vidjeti da pojedini gradovi gdje su komisije dobro radile, gdje imaju uvjete, gdje se može to učiniti nije ovo rješenje svetinja koje se ne bi moglo promijeniti. Pogotovo, kažem, pogotovo stoga što možemo to učiniti na nekoliko načina, upravo bar, to su ta 4 razloga, da ne mora 4 puta. U prvom redu, da se testovi i prva pomoć, itd., mogu polagati i negdje niže. Znači, ne baš u samom centru, ali u svakom slučaju, vožnja, vožnja kao završni dio vozačkog ispita morala bi se polagati na jednom mjestu i to u gradu, velikom gradu i pod jednakim uvjetima kako bi sigurnost u prometu, u Republici Hrvatskoj i što se tiče znanja koje vozači stječu prije izlaska na cestu dostigli zavidni nivo i da bi s time povećali sigurnost u prometu u Republici Hrvatskoj. Hvala lijepo.
Zastupnik Josip Vresk, izvolite.
Ja sam ovim odgovorom samo djelomično zadovoljan. Naravno da ovakvo stanje nije dobro, pa vas stoga molim pisani odgovor s obrazloženjem. Hvala lijepo.
Hvala. Pisani odgovor ministra. Poštovani zastupnik Ivan Vučić.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodo i gospodo članovi Vlade. Svoje pitanje upućujem ministru poljoprivrede i šumarstva i vodnog gospodarstva, ministru Čobankoviću. Gospodine ministre, Gradu Ogulinu svaki dan kod veće kiše prijeti poplava. Posljednja poplava dogodila se je u 7. mjesecu 99. godine kada je bilo poplavljeno 2/3 grada i ukupna šteta direktna je bila cca 20 milijuna kuna, a indirektna bi se mogla pomnožiti sa faktorom 5. Tadašnja Vlada iz 99. godine obeštetila je zajedno sa županijom i gradom građane u cca 10% od ukupne štete. Vlada iz 2000. do 2004. nije nijedne kune dala za obeštećenje građanima bez obzira što je bila proglašena elementarna nepogoda. Moje pitanje glasi: šta je učinjeno na sustavu obrane od poplave Grada Ogulina u ovih proteklih 5 godina i kada građani Grada Ogulina mogu očekivati početak radova na sustavu obrane od poplave našega grada? Hvala.
Hvala. Ministar poljoprivrede, Petar Čobanković.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine zastupniče, ja vam isto tako mogu vrlo kratko odgovoriti na vaše pitanje jer je to vidljivo da se praktično nije učinilo ništa. I to je rezultiralo i poplavom koja je u Ogulinu zabilježena i 31.10.2004. godine. Znači, od 99. godine kada je bila velika katastrofalna poplava i kada je donesena odluka o izradi projekta obrane od poplave Grada Ogulina do praktično 2004. godine nije se ništa desilo. U 2004. godini aktiviraju se aktivnosti i ja mogu sada kazati da je u tom periodu izrađen idejni projekt obrane od poplave Grada Ogulina, da je projekt uveden u urbanističke planove županijske i gradske. Da je u tijeku izrada studije utjecaja na okoliš i da je izvršena revizija idejnog rješenja. Znači, stvaraju se određene pretpostavke kako bi se na pravi način moglo ući u rješavanje ovoga, apsolutno se slažem, vrlo značajnog problema jer ne možemo dozvoliti da svaka jača kiša prijeti poplavi određenog grada. I sukladno tome želio bi naglasiti da je za ove radove u prošloj godini utrošeno cca 500 tisuća kuna, da u ovoj godini kao što sam rekao, nakon izrade studije utjecaja na okoliš ide se na ishodovanje lokacijske dozvole i građevinske dozvole kako bi se moglo krenuti u rješavanje i u završetak projekta. Hvala lijepa.
Zastupnik Ivan Vučić.
Gospodine ministre, zahvaljujem na odgovoru, a zadovoljan ću biti kada počnu radovi.
Poštovani zastupnik Krunoslav Makovinović.
Naime, moje pitanje je upućeno gospodinu Branku Vukeliću, ministru gospodarstva, rada i poduzetništva. Tema poslovne zone. Naime, poslovne zone su česta tema privrednika, Vlade i medija. Posebno je naglasak na novim poslovnim zonama, a potrebna su i znatna ulaganja u proširenje i komunalno opremanje postojećih zona. Svjesni smo da u poduzetničkim zonama možemo pružiti najbolje uvjete potencijalnim poduzetnicima i ulagačima. Moje pitanje glasi: Koliko sredstava je utrošeno za koliko zona, odnosno kakva je realizacija i ulaganje u takove zone?
Ministar Petar Čobanković, izvolite [[Upadica: Ne, Vukelić.]] Pardon, Branko Vukelić.
Hvala, gospodine predsjedniče Sabora. Poštovani gospodine zastupniče, u pravu ste kada govorite da su poduzetničke zone preduvjet razvoja poduzetništva i gospodarstva u Hrvatskoj, stoga je i hrvatska Vlada donijela odluku i usvojila program poticanja izgradnje poduzetničkih zona i moram to ovom prigodom reći kad govorimo o zonama. Onim skeptičarima koji su govorili da 400 zona u našim županijama ili u Hrvatskoj je prevelika brojka, na natječaj koji je bio raspisan javilo se preko 500 zona iz jedinica lokalne samouprave Hrvatske. Dakle, i premašena je ta brojka od 400, a u programu poticanja poduzetništva Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva raspisan je natječaj za sufinanciranje izgradnje već postojećih zona ili zona koje se formiraju. Dakle, to je jedan praktično provedbeni projekat i mi smo na taj natječaj dobili preko 200 zahtjeva, prijedloga, zamolbi za sufinanciranjem. U prošloj 2004. godini predviđena proračunska sredstva za tu namjenu su u iznosu od 55 milijuna kuna. I tu želim reći da taj iznos trostruko, odnosno da je taj iznos veći od 3 godine izdvajanja u tu namjenu prethodne Vlade. Dakle, od 2001. do 2003. nije izdvojeno toliko sredstava koliko u Proračunu za prošlu godinu. Interes je bio veliki, mi smo svih 55 milijuna kuna podijelili. Ja ću kratko reći malo statistike. Dakle, financirano je sa tim sredstvima 96 zona u 95 jedinica lokalne uprave i samouprave. U svakoj županiji je financirano u prosjeku negdje između 3 pa najviše 6 zona. Prosječno po županiji sredstva su u iznosu od 4,8 zona, a u iznosima kuna to je od milijun pa do 2 milijuna kuna po pojedinoj ili 3 milijuna kuna po pojedinoj županiji. U odnosu na ukupno odobrena i doznačena sredstva, prosječno po jednoj zoni je isplaćeno 570 tisuća kuna. To je prosjek u zonama. Jasno, zone su različite, ovisno o gotovosti i o radovima koje se u njima izvode. Ono što je važno reći da trenutačno u Hrvatskoj zone koje postoje, egzistiraju ili se već nešto u njima radi ili su stvoreni uvjeti za rad, da je brojka tih zona 216, a u Proračunu za 2005. godinu predviđena su ponovo dvostruko veća sredstva nego što je to u prošloj godini bilo. Dakle, prošle godine 55 milijuna kuna, za ovu godinu 110 milijuna kuna i vjerujem da ćemo moći kvalitetno popratiti i sufinancirati sve jedinice lokalne uprave i samouprave u svim županijama u izgradnji poduzetničkih zona kao vrlo važne infrastrukture i preduvjeta za razvoj poduzetništva u Hrvatskoj.
Poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala, gospodine ministre. Evo i koristim priliku, s obzirom da mnogi gradovi i općine nemaju zemljišta za poduzetničke zone, da Vlada ubrza dodjeljivanje zemljišta u vlasništvu države, upravo jedinicama lokalne uprave i samouprave. Da se čitav postupak oko formiranja zona i unošenje u prostorne planove ubrza. Hvala.
Hvala. Poštovana zastupnica Marija Bajt.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo. Pitanje postavljam gospođi ministrici Kolindi Grabar-Kitarović. Stjecanjem statusa zemlje kandidata za članstvo u Europskoj uniji i dobivanjem datuma početka pregovora Republici Hrvatskoj se otvorila mogućnost korištenja predpristupnih i strukturnih fondova Europske unije za koje znamo da su vrlo povoljni. Kao zastupnicu Slavonije zanimaju me regionalni i županijski razvojni programi i projekti koje prihvaća Europska unija a koji bi otvorili mogućnost novog zapošljavanja. Stoga pitam, koji su konkretni uvjeti da bi poljoprivrednici, obrtnici, poduzetnici i ostali zainteresirani bili u mogućnosti sudjelovati u korištenju navedenih sredstava već u 2005. godini. Hvala.
Ministrica Kolinda Grabar-Kitarović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče Sabora. Uvažena gospođo zastupnice u pogledu prilagodbe jedinica lokalne uprave i samouprave za poštivanje europskih standarda iznimno je bitan i proces decentralizacije europskih integracija napose u toj sadržnici korištenja predpristupne pomoći u pogledu lokalnih razvojnih projekata i otvaranja novih radnih mjesta. U tom smislu i sam tijela lokalne uprave i samouprave moraju poduzeti daljnje korake u smislu uspostave institucionalnih sposobnosti, odnosno jedinice za provedbu projekata i drugih organizacija, odnosno drugih tijela u okviru lokalne uprave i samouprave te kadrovska osnaživanja i edukaciju ljudi koji rade u tom procesu. Vlada Republike Hrvatske i Ministarstvo europskih integracija sa svoje će strane pružiti svu potrebnu logističku i stratešku pomoć kako bi se taj proces učinio što je moguće učinkovitijim. Pa tako Ministarstvo europskih integracija ima vrlo konkretne programe edukacije na lokalnim razinama uključujući i individualne poljoprivrednike, obrtnike i druge osobe na koji način sudjelovati u projektnim ciklusima, kako se pripremati za predpristupne fondove i slično. Taj ćemo program i nadalje razvijati. Isto tako planiramo jedno dvodnevno savjetovanje upravo sa predsjednicima županija da vidimo gdje su problemi o čemu treba dalje razgovarati. Podaci o pomoći mogu se naći na Internet stranici Ministarstva europskih integracija, www.@. hr ili se može izravno kontaktirati s upravom za koordinaciju tehničke pomoći koja će početi uskoro izdavati i bilten sa svim konkretnim informacijama kako sudjelovati u predpristupnoj pomoći. Kad je riječ o konkretnim programima kriteriji su različiti za razne programe i zbog toga bih u tom smislu budući da imam vrlo ograničeno vrijeme na raspolaganju ponudila da vam dostavimo pisani odgovor, ali je bitno da je zajedničko svim tim programima da treba imati kvalitetne strateške dokumente i kvalitetne prijedloge projekata. U okviru predpristupne pomoći dakle otvara se PHAR koji ima svoju komponentu tzv. … [[Govornik govori engleski jezik, ne razumije se.]] znači prekogranična suradnja koja bi trebala anulirati postojanje, odnosno problemi koji se vezuju uz postojanje granica između regija. Zatim ISPA koja usmjerena na zaštitu okoliša i na promet. Već su izrađeni strateški dokumenti, ima i niz projekata koji se predlažu s lokalne razine, o tome će se dalje razgovarati i konkretizirati i ono što je iznimno bitno za lokalne zajednice jest program SAPARD koji je za područje poljoprivrede i ruralnog razvoja. On će se otvoriti od 2006. godine. Ministarstvo šumarstva priprema upravo plan ruralnog razvoja o tome će razgovarati sa jedinicama lokalne uprave i samouprave kako bi se što više uzelo u obzir njihove potrebe. I još na posljetku upućujem i na to da na Internet stranici Ministarstva europskih integracija postoji baza podataka o svepostojećoj pomoći ne samo predpristupnoj nego i donatorskoj pomoći. Zamolili smo jedinice lokalne uprave i samouprave da imenuju ljude koji će biti zaduženi da na tu Internet stranicu, tu bazu podataka unose svoje konkretne prijedloge projekata, da mi na taj način mi kao ministarstvo pomognemo lokalnoj upravi i samoupravi i u tom smislu održavamo i redovite konzultacije s donatorima u Hrvatskoj i izvješćujemo ih o svemu što se zbiva. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Marija Bajt.
Hvala gospodine predsjedniče. Zahvaljujem gospođi ministrici i zadovoljna sam sa odgovorom. A kao što je kolega Šišljagić za poljoprivredu predložio organizaciju tribina, tako bih evo i ja suglasila se s tim da sa stručnim ljudima gdje je to moguće organiziraju se tribine kako bi se upoznali mogući korisnici tih sredstava. A kao što ste u Osijeku u Gospodarskoj komori održali vrlo uspješnu tribinu ja vas sa suradnicima pozivam u Požeško-slavonsku županiju. Hvala.
Hvala lijepa. Gospođe i gospodo zastupnici dopustite da načas prekinemo sa Aktualnim prijepodnevom. Dopune dnevnog reda je utvrđena, nastavljamo sa Aktualnim prijepodnevom. Poštovani zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvažena gospođo predstavnice Vlade. Pitanje želim postaviti gospodinu Sanaderu predsjedniku Vlade ili gospodinu Mlinariću ministru unutarnjih poslova. Tamo negdje oko Božića, 27. ako se ne varam dogodilo se u Kumrovcu, ja ću to nazvati ritualno rušenje spomenika Josipu Brozu Titu. Do današnjih dana ja nisam nigdje pročitao u javnosti da su počinitelji tog nedjela uhvaćeni. Postavlja se pitanje jasno da li se po tom pitanju nešto čini ili će sve na kraju završiti kao sa rušenjem grobnice narodih heroja u Zagrebu, ako se ne varam 2001. ili sa rušenjem gotovo 3 tisuće spomenika NOB-u u ovome razdoblju od 91. do 99. Rekoh da je posrijedi ritualno rušenje spomenika Josipu Brozu Titu. Poruka je to, a to se dogodilo koncem 2004. po mom sudu više Vladi, nego borcima NOB-a. I zato bi doista trebali, vi prije svega u Vladi, svi mi vis a vis zemlje u cjelini biti itekako motivirani da kaznimo počinitelje, jer ako dođemo do njih, doći ćemo i do rušitelja spomenika narodnim herojima u Zagrebu, odnosno preko toga i do još nekoga. Konačno, to je rušenje i rušenje simbola o kojem se u inozemstvu pisalo jednako koliko i o nedavno završenim predsjedničkim izborima, jer je svima nama ovdje jasno da nije bilo Tita, NOB-a, nikad Istre, Rijeke, Zadar, Međimurje, Baranje itd. ne bi bilo dio Republike Hrvatske.
Predsjednik Vlade, doktor Ivo Sanader, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Uvaženi gospodine zastupniče vrlo jasno ću reći naše stajalište Vlada je osudila najoštrije taj vandalski čin rušenja spomenika Josipu Brozu Titu u Kumrovcu. Vlada se vrlo jasno opredijelila za još jednu, mislim da mi u Hrvatskoj trebamo prestati svi skupa baviti se prošlošću i okrenuti se budućnosti. Antifašizam je u temeljima ne samo suvremene Europe, nego i suvremene Hrvatske. I ja se slažem s vama i postoji ona povijesna odluka iz 43. o pripojenju Istre i ostalih dijelova Matici Hrvatskoj. To su neprijeporne vrijednosti i o tome nema dvojbe. Međutim, nažalost Hrvatska koja je bila žrtvom svojih povijesnih podjela kroz povijest, mora nositi danas taj teret, a ja predlažem da mi u Hrvatskoj politici, u hrvatskoj javnosti prepustimo rasprave o prošlosti znanstvenicima, povjesnicima, onima koji žele o tome raspravljati, a da se mi u hrvatskoj politici, u hrvatskoj javnosti svi javni radnici okrenemo budućnosti, borbi za hrvatske ljude, za bolji standard, za ulazak u Europsku uniju, što će nam jamčiti bolji standard i sigurnost Hrvatske. Isto tako, potaknuli smo inicijativu da se u Hrvatskoj donese ili izmjena Kaznenog zakona ili poseban zakon, koji bi zabranjivao veličanje svih totalitarnih režima. Kad smo to rekli, imali smo na umu i činjenicu da antifašizam nije jednako komunizam. I da je bitna razlika između antifašizma i komunizma. Antifašizam da budem vrlo jednostavan. Antifašizam da, komunizam ne. I zato pozvali smo na jedan na jednu širu javnu raspravu društvenu raspravu, pozvali smo jedan broj intelektualaca, javnih radnika koji su sudjelovali i žele sudjelovati u donošenju jednog ovakvog zakonskog prijedloga ili jedne izmjene u Kaznenom zakonu, ali nema dvojbe da je antifašizam vrijedno suvremene Europe i vrijednost suvremene Hrvatske. Prema tome, ovdje godine će se i obilježiti i 60. obljetnica pobjede nad fašizmom u kojoj će sudjelovati i Hrvatska i vjerojatno će i u Saboru i u Vladi biti formiran i možda i zajednički Odbor, to prepuštamo inicijativi i Sabora i Vlade, neću o tome prerano govoriti. Ali Hrvatska će se pridružiti obilježavanju cijelog svijeta i Europe u 60. godišnjici pobjede nad fašizmom.
Zastupnik Damir Kajin.
Mene raduje stav premijera i hrvatske Vlade u antifašizmu. Međutim, ja nisam govorio o prošlosti, ovdje nije riječ samo o prošlosti, ovdje je riječ o zločinu, ovo je čin rušenja spomenika Josipa Broza Tita je terorizam, to je banditizam, to je ugrožavanje sigurnosti svakog građanina Republike Hrvatske. Ja želim vjerovati da Vlada sve čini, da počinitelje se kazni. Nezadovoljan sam s druge strane što su oni još uvijek na slobodi kao vi, kao cijela Vlada kao svi saborski zastupnici i normalni ljudi Republike Hrvatske. Bojim se da su ti ljudi koji su to počinili danas u inozemstvu. I raduje me … [[zbog zvona za predsjedničkim stolom, govornik se ne razumije]] na isti način osuđuju svi razumni ljudi u Republici Hrvatskoj. Ali volio bih znati do kud se došlo u istražnim radnjama? Da li se nešto čini po tom pitanju i kad ćemo doći do počinitelja? Hvala.
Poštovani zastupnik Davorko Vidović. Jedno pitanje jednom članu Vlade. Tako kaže Poslovnik. Odgovor kakav je takav je, to je odgovor.
Gospodine predsjedniče Sabora, pitanje postavljam ministru Vukeliću. Gospodine ministre, nakon što su mnogo godina invalidi u Hrvatskoj bili zapostavljani na razne načine, a posebno iznimno teško im je bilo na tržištu rada. Napokon smo krajem 2003. godine kao što znade u ovom Saboru donijeli Zakon o profesionalnoj rehabilitaciji i zapošljavanju osoba s invaliditetom. Značilo je to početak nade za tisuće invalida u ovoj zemlji, za brže i kvalitetnije zapošljavanje, a time i kvalitetniji život tih naših sugrađana? Značilo je to i šansu za opstojnost poduzeća za zapošljavanje invalida te zaštitnih radionica za profesionalnu rehabilitaciju invalida. Osnovali smo Fond za profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba s invaliditetom i osigurali za 2004. 24 milijuna kuna. Rebalansom proračuna taj iznos istina smanjen na 18 milijuna i 810 tisuća kuna. No, međutim, gospodine ministre niti jedna lipa od tih 18 milijuna 810 tisuća kuna nije došla do invalida u ovoj zemlji. Pitam vas, smatrate li se odgovornim za ovu skandaloznu uskratu novca potrebitima i to zakonom osiguranog novca? Kako pravdate i objašnjavate ovo nedopustivo kršenje zakona i što ste poduzeli da se ono ne dogodi?
Ministar Branko Vukelić.
Hvala lijepa. Nema govora o nikakovoj odgovornosti i o protuzakonitom radu niti Vlade niti ovoga Ministarstva. Kao što ste sami kazali poštovani saborski zastupniče, koncem 2003. donesen je Zakon, sredinom 2004. je rekao bih stvorena tehnička pretpostavka dakle Upravno vijeće, statut fonda je donesen i u jesen 2004. je također definiran proračun toga fonda i namjena trošenja sredstava. Činjenica jedna da u prošloj 2004. godini od predviđenih sredstava prvobitno i preko 20 milijuna kuna rebalansom 18 milijuna kuna potrošeno je svega 9 milijuna kuna. Dakle, nisu se uspjela potrošiti sva sredstva, jer prije svega i zbog toga što nije dakle fond imao sve one akte i mogućnosti da na neki način profunkcionira kako treba od početka godine, nije bilo i druge pretpostavke koja će se stvoriti evo vrlo skoro početkom ove godine, a to su izmjene i dopune Zakona o fondu koje su prošle gospodarsko socijalno vijeće, stvoreni su uvjeti da idu na Vladu, a time i na Saboru. Tim izmjenama Zakona o fondu ustvari stvorit će se pretpostavke da se sredstva predviđena za ovu godinu mogu potrošiti u one namjene i one svrhe kao što je to i cilj bio osnivanja toga fonda. Ali želim reći da u ovih 9 milijuna kuna sredstava koja jesu potrošena da su ta sredstva ipak otišla u svrhu i u interes za potrebe invalida, jer je, ja tu ovdje mogu i pročitati taj namijenjen taj iznos namijenjen je sufinanciranju programa … zaposlenosti osoba s invaliditetom i subvencija pravnim subjektima koji su registrirani za rehabilitaciju i zapošljavanje osoba s invaliditetom, pa je … [[govornik se ne razumije]] ustanova dobila milijun i 800, … Zagreb 2,1 milijun kuna, "Uriho" Zagreb 3,95 milijuna kuna, "Tekop Nova Pula" 500 tisuća kuna i "Des" iz Splita 650 tisuća kuna. Dakle sa ovim Izmjenama zakona koje su dakle pred Vladom, a time i pred Saborom mi ćemo ove godine moći u potpunosti realizirati i predviđena sredstva u fondu i usmjeriti ih upravo u onom cilju u kojem i trebaju biti a to je prije svega kao što ste i sami kazali u interesu osoba sa invaliditetom.
Gospodine ministre, ja nemam informaciju da su tih 9 milijuna došli, naprosto prije Božića su ovdje, kao što znate prosvjedovali zaposlenici ... [[Govornik se ne razumije.]] iako je taj novac makar i u onoj kamionskoj verziji kao što je to bilo u Ministarstvu obrane otišao zadnji dan stare godine, ja sam i time zadovoljan. Ali bojim se da nije dovoljno prihvatljivo invalidima u ovoj zemlji pravdati da je godina dana bila potrebna da se za jedan pripremljeni, gotovi posao, da se ne realizira uz osigurani novac kojega ste imali u proračunu. I nije točno u 7 mjesecu, nego je on bio, ovaj, u 9 mjesecu nego je bio u proračunu u 7 mjesecu već osiguran.
Poštovani zastupnik Antun Kapraljević.
Hvala predsjedniče. Ja bih postavio pitanje gospodinu predsjedniku Vlade. Znam da znate, predsjedniče Vlade, znam da znate koje podzakonske akte donosi Vlada, također vjerujem da i gospoda ministri znaju koje sve podzakonske akte donose oni, međutim, želim upozoriti na jednu činjenicu koja se ponavlja konstantno kroz sve Vlade do sada, pa tako i ovoj Vladi. Svi podzakonski akti, svi pravilnici, sve uredbe i sve ono što donose ministri, što donosi Vlada donosi se sa zaostatkom ili se uopće ne donesu. Tako da, spomenuti ću samo neke, recimo Zakon o zdravstvenoj zaštiti, ministar zdravstva je trebao donjeti 17 pravilnika, ministar zanosti je trebao donjeti jedan, Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje je trebao donjeti dva i Hrvatski zavod za mentalno zdravlje jedan. Rok im je bio 6. veljače 2004. godine. Isto tako, još jedan zakon, to je Zakon o socijalnoj skrbi gdje je Vlada donjela dvije odluke sa kašnjenjem od mjesec dana, Zakon o mjeriteljstvu gdje je ravnatelj Zavoda trebao donjeti pravilnike a donio je sa zaostatkom od mjesec dana. Zakon o sigurnosti prometa na cestama 29. pravilnika nije donešeno u zakonskom roku. Znate i sami, vjerujem da znate da to predstavlja neprovođenje zakona. Mi očekujemo da naši građani provode zakon pa isto tako to bi bila potvrda da Parlament ono što napravi da to Vlada i odradi. Znam da ni do sada nije bila takva praksa. Međutim, pitam vas šta ćete napraviti da se ta praksa ispravi jer to stvara ogromnu zavrzlamu u zakonodavstvu a to stvara i pitanje ustavnosti i tih naknadnih pravilnika.
Predsjednik Vlade dr. Ivo Sanader, izvolite.
Gospodine zastupniče, točno je da ima u određenim resorima zaostataka u pogledu donošenja podzakonskih akata. Međutim, ove informacije koje vi imate nisu posve točne jer ja ne znam od kada vam je ta informacija i sigurno je da će svi ministri i ja jamčim za to u roku koji je predviđen zakonom donjeti i pozakonske akte. Moram reći međutim, da je ovo faza u kojoj se Hrvatska približava Europskoj uniji i da to s jedne strane naravno potiće i naravno potiće i na brži rad u donošenju podzakonskih akata ali isto tako otežava, odnosno produljuje rad zbog činjenice da je bolje uskladiti podzakonski akt sa pravnom stečevinom Europske unije nego ga donjeti a dužni smo usklađivati naše zakonodavstvo sa Unijom i ona su ministri se odlučili i to je razlog kašnjenja u nekim donošenjima podzakonskih akata da su se neki ministri odlučili znači da se ispita i uskladi sa zakonodavstvom Europske unije, sa dakle onim što se zove aki kominuter sa pravnom stečevinom Europske unije i to zahtjeva moram reći malo duže vremena nego kada bismo donosili podzakonske akte bez uspoređivanja i bez konzultiranja pravne stečevine Europske unije. Dakle, s jedne strane približavanje Uniji je poticaj svima nama da prihvatimo te pravne stečevine ali s druge strane treba malo duže vremena da se usporede sva zakonodavstva i sve pravne stečevine sa našim podzakonskim aktima da se one i donesu u skladu s time kako sutra za koji mjesec kada počnemo pregovore ili za godinu dana ne bismo morali mijenjati te podzakonske akte. Dakle, riječ je točno o ovome što ste rekli, ne o tolikom broju izostanka tih akata ali je riječ o tome da ministri i Vlada u cjelini žele, kada se u pripremi podzakonskih akata unaprijed konzultirati što je to ... [[Govornik se ne razumije.]] u Uniji da ne bismo sutra morali mijenjati te podzakonske akte.
Zastupnik Antun Kapraljević. Izvolite.
Nisam zadovoljan odgovorom iz jednog razloga što uglavnom Vlada predlaže zakone koje mi usvajamo ovdje u Saboru. I Vlada dolazi sa rokovima koji su provedivi ili ne provedivi. Ako smatrate da nešto u nekom roku ne možete provesti uzmite si veći rok. Ali moram vas upozoriti da ono što sam rekao da je istinuto jer to je sinoć skinuto sa interneta sa stranica Vlade. A što se tiče ovog drugog, postavlja se pitanje ustavnosti kašnjenja donošenja pravilnika.
Poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine državni tajniče Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi. Hrvatska je jedina zemlja u Europi koja u zadnjih 100 godina nije udvostručila broj svojih stanovnika, sve nas je manje a sve smo stariji. Reproduktivno zdravlje i muškaraca i žena kod nas sve je ugroženije. A s druge strane imamo stručnjake, vrhunske stručnjake svjetskog glasa na planu medicinski potpomognute oplodnje. Taj Zakon, odnosno nacrt zakona radi se već čitav niz godina, na njemu su upravo radili ti naši eminentni stručnjaci a za vrijeme koalicijske vlasti prihvaćena je upravo od tih stručnjaka inicijativa za donacijom, ugradnjom, dakle u takav jedan prijedlog zakona i donacije jajnih stanica. Zakon je dakle gotov, ministarstvo ga je zgotovilo, predalo ga Vladi, Vladi je predstavljen i od tada mu se tom prijedlogu zakona, odnosno nacrtu gubi svaki trag. Jedino je za zaključiti da je dospio na index librerum prohibitorum. Zato vas ja bitam jeste li svjesni, odnosno da li snosite i prihvaćate taj dio odgovornosti u Vladi za sve one eventualne zlouporabe koje se upravo mogu dogoditi zbog ne donošenja Zakona za štetu koju trpe naše žene zbog toga što upravo zbog ne reguliranosti takve situacije moraju odlaziti u inozemstvo i na kraju krajeva podržavamo time protuustavno stanje o ravnopravnosti muškaraca i žena. Ili pak ste vi suglasni sa onom teorijom, odnosno poklonici ste one teorije koja se eto upravo zbog nedonošenja zakona počela rapidno širiti Hrvatskom, dakle, te kvazi teorije da su djeca rođena medicinski potpomognutom oplodnjom ustvari stvari i da sanjaju nekakve bijele ljude.
Državni tajnik u Ministarstvu zdravstva Veljko Božikov, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane zastupnice i gospodo zastupnici, poštovana gospođo zastupnice Antičević ja dijelim sa vama također činjenicu da hrvatski narod nije imao takav brzi rast kao neke zemlje koje su imale puno bolje okolnosti u svojoj nedavnoj povijesti i koje su rapidno ekonomski jačale i rasle pa opet ipak neke nisu isto tako uspjele razviti svoj natalitet. Imaju također problem premda su u razvijenim ekonomskim dijelovima svijeta i Europe. Što se tiče ovog zakona koji ... [[Govornik se ne razumije.]] za kojeg vi pitate o potpomognutoj oplodnji, to doista, taj zakon je dovršen. On se još dorađuje. Potrebno je još određeno usklađivanje sa zakonima Europske unije da ... [[Govornik se ne razumije.]] dobili ne preavangardni, a ne niti previše konzervativni nego uprav jedan umjereni zakon koji odgovara osjećajima, kulturološkom, etičkim i inim našeg naroda.
Nisam zadovoljna odgovorom jer nije točan. Meni je vrlo ovdje neugodno ustvrditi, gospodine državni tajniče, jer nije dostojno jednog državnog dužnosnika da ne govori istinu. Svi naši građani po zakonu su pred državnih tijelima dužni govoriti istinu. Jedino se ustvari neistina tolerira okrivljenicima. Vi ste s ovim ustvari poslali poruku našim građanima, upravo takvim građanima da vam nije do njih stalo. Da vam nije stalo do osobnih i obiteljskih tragedija koje upravo takav dio populacije naših građana proživljava. I upravo ja vas držim odgovornim, mi vas držimo ovdje odgovornim za taj vaš nerad u Ministarstvu.
Kolegice Ingrid Antičević-Marinović, nije primjereno, vi ste postavili kao zastupnica zastupničko pitanje. Državni tajnik je odgovorio. Vi sada, javno ga ... [[Govornik se ne razumije.]] [[Upadica se ne razumije.]] Može biti točno, ali ne možete ga javno optuživati da laže i da govori neistinu. To nije korektno. Mi smo, imamo stupanj korektnosti, ali nije korektno. Nemojte molim vas. Poštovani, zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain.
Zahvaljujem se gospodine predsjedniče. Pitanje upućujem gospodinu Premijeru. Najavljena je reforma izbornog zakonodavstva. Možete li nam reći u kojem pravcu će ići odnosno da li se planira riješiti neka otvorena i nedorađena pitanja? Pitanje glasačkog prava takozvane dijaspore odnosno Hrvate koji žive i čine konstitutivni narod Bosne i Hercegovine. Stalne izborne komisije. Registracije manjinskih glasača i napokon financiranje izborne kampanje. Upravo završeni predsjednički izbori pokazali su sve nelogičnosti u ovom području. Građani koji žive i rade u Hrvatskoj, po hrvatskim zakonima plaćaju porez i uzdržavaju ovu državu opravdano smatraju potpuno suludim sistem koji dozvoljava da oni koji nikada nisu niti neće živjeti u Hrvatskoj mogu imati zadnju i odlučujući glas tko će u Hrvatskoj obnašati vlast odnosno donositi propise po kojima će se živjeti u Hrvatskoj. Međunarodna zajednica i hrvatska civilna scena «Gong» već nekoliko godina govore o potrebi uspostave stalne izborne komisije. Iako predsjednik Vrhovnog suda, gospodin Crnić zagovara tu ideju zasada još uvijek nije realizirana. U svom izvješću od 2003. godine OESS navodi nepostojanje stalne izborne komisije kao prvi nedostatak izborne reforme u Hrvatskoj. Isto to navodi i međunarodna organizacija «Freedom House» u svom izvještaju o tranzicijskim zemljama. To je i preporuka Venecijanske komisije sa sastanka u Zagrebu. Postojećom regulativom ne predviđa se korektivni instrument koji bi prije održavanja lokalnih izbora osigurao utvrđivanje broja manjinskih glasača. Propisano je naime da taj broj uoči svakih izbora utvrđuje predstavničko tijelo jedinice u kojoj pripadnici manjina imaju pravo na odgovarajuću zastupljenost u tom tijelu. Međutim ukoliko to ne učini predviđeno je da to učini tek novoizabrano tijelo čime se unosi poprilična zbrka u ovo područje, ...
Postavite pitanje, vrijeme je isteklo.
A da ne govorimo da se povećavaju troškovi. Dozvolite da završim. Predlažem da se razmisli da ukoliko to ne učini ...
Gospođo zastupnice vrijeme vam je isteklo. Postavite pitanje.
Dakle molim vas da odgovorite sasvim konkretno, a ne uopćeno. Misli li Vlada do lokalnih izbora riješiti ova pitanja? Kako ih misli riješiti? I ako ih ne misli riješiti koje su prepreke da to učini? Hvala lijepo.
Hvala lijepa. ... [[Govornik se ne razumije.]] Izvolite gospodine Predsjedniče.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora. Gospođo zastupnice kao što vam je poznato Vlada ne donosi zakone nego donosi Hrvatski sabor. Vlada može dati prijedlog zakona pa i prijedlog izmjena i dopuna u izbornom zakonodavstvu. Prema tome pitanje što Vlada misli učiniti je upućeno doduše premijeru ali mislim da je pitanje što više treba biti upućeno Hrvatskom saboru. Hoćemo li donijeti ili ne promjene izbornog zakonodavstva? I reći ću vam naše stajalište u Vladi oko svih pitanja koja ste postavili. Prije svega mi smo svjesni i ne traba citirati OESS, mi smo svjesni ovih činjenica da bi nam trebalo jedno stalno državno izborno povjerenstvo. Hrvatska je jedina zemlja u kojoj je Vrhovni sud državno izborno povjerenstvo. To je činjenica i toga smo svjesni. O tome smo i predsjednik Vrhovnog suda i ja razgovarali proteklih mjeseci. Ja sam ga zamolio da s obzirom na blizinu predsjedničkih izbora kao i sada na blizinu lokalnih izbora, ne mijenjamo još ovaj put to jer bi bilo mislim nelogično da 4 mjeseca ili 5, ali isto tako je bilo i u prošloj godini prije predsjedničkih izbora, da mijenjamo pogotovo što je Državno izborno povjerenstvo na čelu sa predsjednikom Vrhovnog suda dobro obavilo svoj posao u svim dosadašnjim izborima. Međutim postoji potreba jednog stalnog izbornog povjerenstva, profesionalnog, neovisnog o bilo kojim političkim strnkama i mi smo spremni apsolutno nakon lokalnih izbora pokrenuti tu inicijativu. Dakle mislim da bi trebalo ovo Državno izborno povjerenstvo odraditi još lokalne izbore. Da ne idemo sada navrat, nanos u izmjene jer mislim da ne bi, da to treba dobro promisliti i dobro odlučiti, naći kriterije tko će biti ti članovi? Da im treba osigurati logistiku. Znači i stalno urede i tako dalje i oni su tijelo neovisno o politici i o svemu pripremaju izbore. Što se tiče glasova dijaspore, slažem se s vama da postoji prijepor u Hrvatskoj oko glasova Hrvata iz Bosne i Hercegovine. Nadam se da ne postoji prijepor oko glasova Hrvata u iseljeništvu u dijaspori. Jer, ali i jedno pitanje prije nego prijeđem na tematiku Hrvata u Bosni i Hercegovini. Treba biti vrlo jasno ovdje kazano. Onaj tko ima hrvatsko državljanstvo taj je prema hrvatskom Ustavu jednakopravan građanin Hrvatske živio on u centru Zagreba u Ilici, živio na sjevernom polu ili živio u Mostaru. To je naprosto pitanje ustavno jednakosti svih hrvatskih državljana i to ne može, ne može mi nitko reći. Ja sam živio i znam i zapadna, ima nekih zemalja koje imaju različita, ali sve više zemalja uvodi pravo glasa za dijasporu. Dakako slažem se s vama da Hrvati u BiH nisu dijaspora nego da su konstitutivni, ravnopravni, suvereni narod, ali kako ćemo riješiti pitanje ustavne jednakosti svih građana pred Ustavom? To je veliko pitanje. I ne može biti, ne može naprosto nije dopustivo da bude pitanje plaćanja poreza kao što neki ovih dana problematiziraju to i tematiziraju je li plaćaš porez u Hrvatskoj? Možeš glasovati. Od kad je to molim lijepo pitanje plaćanja poreza, temelj i princip na temelju čega će se glasovati. Ako je netko državljanin jedne zemlje onda ima pravo pred Ustavom ukoliko ima jedna iznimka i to je možda nešto na čemu treba raditi. A to je zajednički bilateralni sporazum dviju zemalja o dvojnom državljanstvu. Mi ćemo i ja ću potaknuti inicijativu da se u razgovoru sa vodstvom Bosne i Hercegovine, da se ide na potpisivanje sporazuma o dvojnom državljanstvu gdje bi se moglo riješiti i ova pitanja. I treće, kad ste spomenuli prebivalište. Mislim da apsolutno treba inzistirati na i prebivalištu, isteklo vrijeme? I dobro, na svemu ovome što, i prebivalištu i oko toga je li netko i prebiva u prebivalištu ili je samo prijavljen u prebivalištu?
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospođa Alenka Košiša Čičin-Šain.
Zahvaljujem se gospodine predsjedniče. Ja bih samo, ne bih sad tu polemiku u vezi toga da li je kod, da li ima pravo glasati netko tko je konstitutivan narod u jednoj drugoj državi. To mislim da zahtjeva jednu drugu raspravu u ovom Velikom domu. A što se tiče prebivališta kojeg ja nisam spomenula, ali naprosto zato što nisam imala vremena, rado bih ga spomenula s obzirom da se tu radi upravo o područjima od posebne državne skrbi, gdje, kao što znate, još do danas nisu vraćene kuće i objekti prognanicima i ljudima koji su izašli iz ove države, kao što nisu vraćena niti stanarska prava. Pa znate, često puta oni imaju svoja prebivališta na drugoj adresi, odnosno na adresi gdje imaju kuću, a još nisu se uspjeli vratiti u tu kuću pa stanuju kod rođaka, prijatelja, dakle, na jednoj susjednoj adresi. Dakle, ... [[Govornica isključena, ne čuje se.]] o kojem se danas dosta govori i piše po novinama nije baš najbolji način, ali i za to će biti prilike da u ovom Saboru. Molila bih ipak pisani odgovor na ovo zastupničko pitanje. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Na redu je postaviti zastupničko pitanje poštovani kolega Željko Pecek. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Pitanje upućujem ministru poljoprivrede, Petru Čobankoviću. Poštovani gospodine ministre, do prije nekoliko dana u predizborno vrijeme putem jumbo plakata čitali smo poruke kako je uspješno otkupljena i plaćena pšenica. Svi znamo da je pšenica plaćena po cijeni od 1 kune za kilogram seljacima, odnosno kada odbijemo troškove otkupa, to je bilo oko 95 lipa. Koliko je to bio uspješan posao za Vladu, doznajemo ovih dana kada ste vi najavili prodaju te iste pšenice, ali po cijeni od kunu i 20 lipa za 1 kilogram ili 25% većoj cijeni od one koja je plaćena seljacima. Time će država putem razlike u cijeni između otkupljene i prodane pšenice zaraditi preko 75 milijuna kuna i to na teret seljacima. Zahvaljujući takvom povećanju cijena pšenice pekari najavljuju povećanje cijena kruha za pola kune po 1 kilogramu. Istovremeno ovakva visoka cijena pšenice u proizvodnji tjestenina, kolača, keksa i sličnog učinit će hrvatske proizvođače potpuno nekonkurentnim na domaćem tržištu, a na izvoz ne mogu niti pomišljati. Gospodine ministre, mislite li još uvijek da je prošlogodišnji otkup pšenice uspješan posao? Mislite li kako je moralno hrvatskom seljaku platiti pšenicu 95 lipa po kilogramu i nakon samo 6 mjeseci je prodati za kunu i 20 lipa ili po 25% većoj cijeni i pri tom zaraditi 75 milijuna kuna i uzrokovati povećanje cijene kruha za pola kune?
Hvala lijepa. Riječ ima ministar Petar Čobanković. Izvolite, gospodine ministre.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče, hvala lijepo gospodine zastupniče na ovom pitanju. Mislim, ja vas nažalost moram u dobrom dijelu demantirati. Prije svega, u cijeni pšenice koja je isplaćena seljacima je cijena prosječna isplaćena seljacima je kunu i 2 lipe, na bazi standarda kvalitete. Druga stvar, troškovi prihvata pšenice i svi ostali troškovi u visini od 40 kuna po toni su bili, nisu išli na teret seljaka nego su bili trošak države. I sukladno tome, cijena pšenice nije povećana za 25% nego jednostavno je obračunata na bazi realnih i postojećih troškova koje bilo koji drugi skladištar ili otkupljivač pšenice je isto tako imao. I ja bih vas želio, isto tako naglasiti da još uvijek smatram da je to izuzetno dobar posao, posao koji je na dobar, korektan i pošten način odrađen, gdje je, nije bilo nikakvih problema niti u žetvi, niti u prihvatu niti u isplati pšenice, gdje je pšenica isplaćena i tako isto neće biti nikakvih, apsolutno nikakvih problema niti sa prodajom i distribucijom pšenice. Jer je ovo realna cijena gdje su uračunati samo postojeći troškovi, a da bi to bilo tako, ja vas moram podsjetiti i na odluku Vlade. Kada je Vlada krenula u ovaj posao, gdje točno kaže kako će se formirati i cijena pšenice u prodaji. Pa između ostalog kaže u točci 8.: "otkupljena merkantilna pšenica roda 2004. godine ne može se tržiti na domaćem tržištu po cijeni manjoj od kune, uvećana za troškove utvrđene u točki 5., točki 6. i točki 7.". Znači, za sve one troškove koje su pratili ovu pšenicu i to nisu nikakvi novi troškovi nego su to redovni troškovi koje imaju i svi drugi otkupljivači i svi oni koji su skladištili i otkupili pšenicu. Znači, nema osnove, dragi prijatelju i poštovani gospodine zastupniče, i nema nikakve bojazni da će ova cijena biti razlog povećanju cijene kruha i da će stvoriti nekonkurentnost bilo kojeg drugog sektora hrvatske prehrambene industrije jer je to izuzetno realna cijena. Također vas želim još upoznati da je trenutna cijena pšenice na tržištu po kojoj se pšenica trži, da se kreće između kunu i 22 lipe do kunu i 25 lipa. Isto tako vas želim upoznati da je bilo i pokušaja od određenih pojedinaca koji su pokušavali uvoziti pšenicu. Mi kao demokratska i država sa slobodnim tržištem nikome nismo branili, ali vas želim upoznati da je cijena te pšenice koja se uvozi, da je skuplja od cijene i da se kreće negdje oko cijene, oko kunu i 25 lipa. Znači, da je ovo realna cijena na bazi troškova. Ja vam mogu čak i specificirati sve te troškove. ... [[Upadica se ne razumije.]] Ne, ne ovo je cijena bez PDV-a, mislim. ... [[Upadica se ne razumije.]] Pa ako treba ja ću specificirati, ali mogu vam i pisano odgovoriti i poslati kompletnu specifikaciju iz koje će biti razvidno svi troškovi koji su uračunati.
Vrijeme.
Hvala lijepo.
Hvala vama. Kolega Pecek, izvolite.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Naravno da ja nisam zadovoljan odgovorom i ministar me nije uspio uvjeriti kako je realno cijenu kupiti po 1 kunu od seljaka i prodati je po kunu i 20. I nije me uspio uvjeriti kako neće poskupiti cijene kruha i kako će nekonkurentni biti proizvođači tjestenina, kolača, keksa i svega sličnog. Gospodine ministre, ako je nešto skuplje kod ulaza u proizvodnju naravno da će to poremetiti i sve ostale odnose. Ovaj model je loš. Ceh će oko toga platiti seljaci kojima je, usput rečeno, smanjena i cijena poticaja sa tisuću i 600 na tisuću i 200 kuna. A naravno, platiti će ga i građani kroz cijenu kruha. Jedino će profitirati država jer kroz ovu razliku u cijenu, vi ćete naplatiti 75 milijuna kuna. Gospodine ministre, bilo bi pošteno od te razlike u cijeni koja je neopravdano visoka da dio podijelite seljacima i da im pokušate ovu nisku cijenu pšenice od 1 kune amortizirati i također ...
Vrijeme.
... ovaj pad premije sa tisuću 600 na tisuću i 200 kuna.
Svoje pitanje upućujem ministru Kalmeti. Poštovani ministre, suprotno obećanju premijera koji je rekao da će se ubrzati izgradnja brze ceste, odvojak Gradec-Križevci-Koprivnica-Gova i da će u mandatu ove Vlade ta dionica biti dovršena do Koprivnice, u Programu građenja i održavanja javnih cesta za razdoblje od 2005. do 2008. godine ne da nisu predviđena sredstva za izgradnju tog odvojka nego je taj odvojak izbrisan uopće iz Programa. Moje pitanje je što ćete vi učiniti da se ostvari, dakle, ovo obećanje i da doista brza cesta, odvojak Gradec-Križevci-Koprivnica bude napravljena do 2008. godine?
Izvolite gospodine ministre.
Hvala gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, gospodo zastupnici. Vlada je kao što je poznato na posljednjoj sjednici u prošloj godini donijela plan građenja i održavanja kako javnih cesta u što spada, u što spadaju državne ceste, ali i autoceste na području Republike Hrvatske. I kad su u pitanju državne ceste, a to je ono o čemu danas ovdje razgovaramo i pitanje koje je gospodin zastupnik postavio, onda moram kazati da je u ovom četverogodišnjem razdoblju, dakle u programu koje je Vlada prihvatila u odnosu na proteklo četverogodišnje razdoblje da se planira 55% sredstava više uložiti u izgradnju državnih cesta, nego što je to bilo u proteklom četverogodišnjem razdoblju, to je negdje, nešto preko 8 milijardi kuna. Mi smo dok smo radili taj plan i program kontaktirali sve županije i praktički mogu kazati da su sve želje iz svih županija uglavnom prihvaćene i da su one ugrađene u taj program. Tako i kad je u pitanju ovo o čemu sad ovdje razgovaramo, a radi se o brzoj cesti Sveta Helena-Vrbovec-Gradec. Mi tu brzu cestu sada gradimo, ona se gradi i ona je čini mi se negdje duga oko 15 kilometara i u nju će biti ugrađeno oko 330 milijuna kuna. Dakle, jedna vrlo velika investicija. Paralelno s time se planira i radi se kompletna pripremna dokumentacija za ovu dionicu od Gradeca preko Križevaca do Koprivnice, koja je negdje čini mi se oko 40 kilometara, možda nešto manje duga i planiramo da će tu biti potrošeno za izgradnju oko skoro pola milijarde kuna, možda nešto manje. Dakle, radi se kao što vidite o vrlo velikim sredstvima. Čim ova priprema bude gotova, čim sva projektna dokumentacija bude gotova, mi ćemo i krenuti u realizaciju izgradnje tog projekta, dakle od raspisivanja javnog natječaja, pa sve dalje kako slijedi.
Kolega Mršić, izvolite.
Pa ja ću umjesto iskazivanja zadovoljstva uputiti jedan apel vama i premijeru da doista učinite sve kako bi se nastavila izgradnja brze ceste od Gradeca prema Križevcima i Koprivnici i riješila prometna izoliranost Koprivničko-križevačke županije koja je prema podacima ima jedno vozilo na dva i pol stanovnika što je najveći prosjek gotovo nakon Zagreba u Republici Hrvatskoj. A znate da ne da nemamo brzu cestu, nego nemamo niti dobre brze ceste. Prema tome, molim vas i apeliram da učinite sve što je moguće da se i dio sredstava koje porezni obveznici Koprivničko-križevačke županije izdvajaju i s osnova cestarine i s osnova naknade s benzina odvoji za izgradnju brze ceste prema Križevcima i Koprivnici.
Hvala lijepa kolega Mršić. Poštovane kolegice i kolege, sukladno članku 189. Poslovnika obavještavam vas, Vlada Republike Hrvatske nije dostavila u propisanom roku odgovor na zastupničko pitanje zastupnika Zvonimira Mršića i molim da se odgovor dostavi u roku od osam dana sukladno Poslovniku. Vlada Republike Hrvatske nije dostavila u propisanom roku odgovor na zastupničko pitanje zastupnika Srećka Ferenčaka, molim također da se odgovor dostavi u roku od osam dana. Ministarstvo pravosuđa nije dostavilo u propisanom roku odgovor na zastupničko pitanje zastupnika Nenada Stazića, molim također da se odgovor dostavi u roku od osam dana. Poštovane kolegice i kolege zastupnici, članovi Vlade, gospodine premijeru aktualno prijepodne je završeno, hvala vam lijepa. Nastavak rada u 15 sati i 30 minuta.
Gospodo nastavljamo sa sjednicom. Prema dogovoru molim da prvo predsjednik Vlade, dr. Ivo Sanader podnese uvodno izlaganje o pregovaračkom procesu o načelima uključivanja Republike Hrvatske u Europsku uniju. Gospodine predsjedniče izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Dame i gospodo zastupnici dopustite da u nekim naznakama kažem stajalište Vlade u pogledu ove teme koja je za sve nas u Hrvatskoj iznimno važna, a to je pristupanje Hrvatske Europskoj uniji. Prije nego što navedem nekoliko argumenata zbog kojih smatramo da je Hrvatska na dobrom putu kad se priprema za ulazak u Europsku uniju i mislim da će vrijeme koje je pred nama trebati iskoristiti da u našoj javnosti svi zajedno govorimo upravo o tim, vrlo transparentno i vrlo otvoreno o svim pitanjima koja se postavljaju i koja zanimaju hrvatske građane jer ulazak u Europsku uniju sigurno donosi puno dobrih, pozitivnih i vrijednih koristi za Hrvatsku. Dakako da ima i tema o kojima treba i otvoreno razgovarati, koje će biti i sigurno na dnevnom redu u idućih dvije i po godine koliko smatramo da bi mogao trajati proces pregovaranja s Europskom unijom. Osobno držim da ulazak Hrvatske u Europsku uniju će značiti zatvaranje onog luka koji smo počeli sa stvaranjem samostalne, suverene demokratske Republike Hrvatske, njezinim međunarodnim priznanjem, a taj proces bi se trebao zaključiti ulaskom u najnapredniju asocijaciju zapadnog svijeta, Europsku uniju. Zemlje kojih je danas 25, a vrlo skoro 27 i Hrvatska bi mogla biti 28., riječ je dakle o asocijaciji koja bitno utječe na budućnost europskog kontinenta, na zajedničku našu budućnost. Riječ je o asocijaciji zemalja u kojima treba biti i Hrvatska da se čuje i naša riječ, da počnem s političkim razlozima. Ne da čekamo pred vratima što će se odlučivati o prostorima koji i nas zanimaju pa možda indirektno i o nama nego da budemo za stolom, za konferencijskim stolom u dvorani gdje se odlučuje o zajedničkoj europskoj budućnosti. Moramo biti svjesni da smo mi već danas praktički integralni dio moderne zapadne civilizacije sa svim njezinim prednostima i manama i da ulazimo u jedan proces koji bi trebao završiti procesom punopravnog članstva u Europskoj uniji. Upravo zbog zaštite i omogućavanja, zbog zaštite i nacionalnih i državnih interesa i promicanja, na najbolji način se oni upravo mogu i promicati ulaskom Hrvatske u Europsku uniju, držimo da i omogućavanje boljeg života spada u promicanje nacionalnih i državnih interesa te smatramo da ćemo u procesu pregovora imati i priliku isposlovati, ispregovarati za nas one koristi koje će biti moguće ispregovarati i koje ćemo moći braniti. Dakako da u procesu pregovora treba biti svjestan da pregovaramo sa 25 zemalja i da će na drugoj strani biti jak pregovarački tim koji će inzistirati na primjeni svega onoga što je prihvaćeno i u 25 zemalja, bitan, bitan dio posla pregovaračkog tima odnosit će se upravo na one iznimke na kojima ćemo inzistirati kao što su to učinile i druge zemlje. Koje su političke koristi ulaska Hrvatske u Europsku uniju? Povećana stabilnost i sigurnost što je za državu koja ima iza sebe recentno iskustvo rata, je od iznimne važnosti. Uključivanje u stabilno političko i gospodarsko okruženje značajno doprinosi gospodarskom i društvenom razvoju. Sudjelovanje u odlučivanju unutar EU-a omogućit će zastupljenost hrvatskih interesa prigodom donošenja tih odluka. Poboljšanje i jačanje ugleda i međunarodnog položaja Hrvatske te povećanje pregovaračke mogućnosti naše zemlje u sklopu globalnih aranžmana također spada u koristi. Od gospodarskih prednosti treba navesti to da je riječ o pristupanju velikom tržištu koje danas broji preko 450 milijuna stanovnika te da će prilagodbe europskim standardima omogućiti podizanje kvalitete hrvatskih proizvoda i konkurentnosti na svjetskom tržištu. Lakši pristup kapitalu, bolji pristup znanju i novim tehnologijama kroz sudjelovanje u različitim zajedničkim programima. Također i mogućnost korištenja fondova za regionalni razvoj i za poljoprivredu, ribarstvo, tzv. kohezijskog fonda. Već kao kandidat možemo koristiti i predpristupne fondove. Već od ove godine počinjemo koristiti predpristupne fondove, ISPA, FARE, SAPART dogodine. U sljedeće dvije godine očekujemo cirka 245 milijuna EUR-a bezpovratnih sredstava. Dakle ponavljam nije riječ o kreditnim sredstvima što bi povećavalo vanjski dug nego je riječ o bezpovratnim sredstvima iz fondova Europske unije. To znači da za toliko koliko dobijemo sredstava iz unije da ćemo manje trošiti iz našeg Državnog proračuna i da ne trebamo trošiti na ona područja na koja će se odnositi sredstva iz ovih fondova. Mogućnosti razvoja prometne infrastrukture vezano uz transeuropske mreže što svakako znači i induciranje daljnjeg razvoja područjima kojima ti koridori prolaze je sljedeća korist našeg ulaska u uniju. Svim našim poduzetnicima otvaraju se velike mogućnosti za sudjelovanje u svim natječajima za javne nabave unutar unije. Iz iskustva ranijih proširenja razvidno je da članstvo u Uniji dodatno privlači i direktna inozemna ulaganja koja mogu biti važan zamašnjak razvoja. Kad je riječ o obrazovanju i znanosti EU povećava mogućnost obrazovanja osobito za mladje generacije kojima će mogućnost studiranja ili stažiranja u uniji biti daleko pristupačnije. A mnogi studenti iz drugih europskih zemalja dolazit će u Hrvatsku i na hrvatske visokoškolske ustanove i u smislu razmjene studenata. Mladi hrvatski građani će nadopunjavati svoje znanje u Hrvatskoj stečeno sa znanjem u drugim zemljama te će stjecati i iskustva koja će nam biti potrebna u daljnjoj prilagodbi naše zemlje i hvatanju standarda drugih europskih naprednih zemalja. Prilagodba hrvatskog zakonodavstva i uvođenje novih modernih procedura u sve segmente državne uprave dakle kada je riječ o reformi državne uprave i pravosuđa E Hrvatska, mi u Hrvatskoj radimo prije svega zbog sebe samih, ali EU nam je u tom pogledu neprocjenjiv izvor znanja i služi nam poput trenera koji postiže da njegovi štičenici u što kraćem mogućem roku postignu najbolje rezultate. Bit će osigurana bolja zaštita potrošaća, viši standardi, zaštita okoliša, javnog zdravlja, zaštite na radu, socijalne politike, bolja zaštita vanjskih granica na primjer poboljšane mogućnosti na jačanju suzbijanja kriminala, ilegalne trgovine i tako dalje. Dakle to su neke od onih koristi izravnih koje imamo od ulaska u Uniju, ali vratio bih se na ono što nam je svima na srcu. Mi smo kroz našu hrvatsku povijest imali teških razdoblja. Imali smo tešku povijest i znamo koliko je važno biti unutar sigurnosnih i ovakvih političkih asocijacija kao što je Europska unija i kasnije NATO. O tome danas nije riječ i nije tema. Prema tome držim da činjenica da postoji jedan široki konsenzus u Hrvatskoj oko ove, ovog prioriteta vanjske politike znači da s jedne strane ne trebamo trošiti puno na političke prijepore oko toga ako postoji suglasje. Drugo, znači da možemo ostvariti puno jaču pregovaračku poziciju u pregovorima s Unijom jer svijest na drugoj strani da s ove strane postoji homogeni tim koji će zastupati zajednički interes Hrvatske u glavnim pregovaračkim poglavljima, tamo gdje ćemo trebati dobiti neka, neke iznimke, prijelazna razdoblja bit će itekako važan argument i važan, važna kvaliteta u pregovorima. I na kraju, Europska unija nije sigurno idealno društvo. I ona ima svojih problema. Bit će već prvi na ispitu u tijeku, tijekom iduće dvije godine kada će europski Ustav ići na ratifikaciju u pojedine zemlje. Ali dame i gospodo Hrvatska stoji pred izborim hoće li biti u toj grupi zemalja koja je svjesna da ima problema u udruživanju, u integraciji. Ali isto tako koja je svjesna da jedino na taj način Europa može biti bitan svjetski čimbenik u svijetu koji će biti bitno označen, sa dvije ili tri super sile. I Europska unija odnosno Europa udružena zajednička integrirana Europa mora biti i taj čimbenik i u političkom i u globalizacijskom smislu. I nije svejedno hoćemo li ostati izvan toga procesa izolirani na Balkanu ili ćeom se pridružiti tom procesu. Po informacijama i po reakcijama koje smo primili i koje smo pratili posljednjih godinu dvije dana, iz našega jugoističnog susjedstva u Hrvatskoj ipak svi vide i primjer kuda treba ići. I uzimaju ćak i Hrvatsku i za primjer i ako hoćete kao motivaciju i za prilagodbu i reformu u svojim zemljama. U ovj prigodi kao predsjednik Vlade želimk zahvaliti prethodnoj Vladi. Na onome što je učinila na približavanju Hrvatske Europskoj uniji. Ova Vlada je nastavila u jednom troskoku je došla do pred vrata u travnju je bio Avi u lipnju status kandidata u prosincu datum početka pregovora. DA ne bi ostalo sve idealno reći ću i to dan am još uvijek i za sam početak pregovora 17. ožujka koji je najavljen i koji smo u komisiji još jedan puta potvrdili, jučer i prekjučer u razgovorima sa vodeći m ljudima komisije od predsjednika Baroza potpredsjednika Ferfojgena povjerenika za proširenje Unije Olli Rehna, povjernice Benite Ferero Valner, Javier Solana i tako dalje u svim razgovrima još jedan puta je istaknuto da Hrvatska za početak pregovora mora ispuniti i one političke uvjete među kojima još jedini koj ije poznato koji je ostao otvoren to je pitanje pune suradnje sa Haagom u slučaju generala Gotovine. Mislim međutim da bez obzira na to da put kojim smo krenuli postizanjem suglasja bitnih političkih čimbenika u Hrvatskoj je jedini pravi put. Europska unija dame i gospodo, biti će uspjeh svih nas i biti će uspjeh svih hrvatskih građana kada uđemo u nju i kada referendumom Hrvatski građani se za nju opredjele. REzultati pregovora i odgovornost kako će pregovori teći nosit ćemo svi zajedno. To je jedna bitna kvaliteta i to želim ovdje reći. Uza sve naše političke razlike uz sve ono što nas razlikuje i u čemu ćemo se politički natjecati, pokušavamo svi skupa u Hrvatskoj temu Europske unije rdžati izvan političke utakmice. I ja mislim da je to jedna kvaliteta. Odbacili smo i predsjednik SDPa i ja jučer spekulacije an temu jeli to velika koalicija. Ja mislim da ne treba u svakom pokušaju suradnje na važnim nacionalnim temama, spekulirati o političkim implikacijama toga. Riječ je jednostavno o velikoj suradnji mi ostajemo politički takmaci, politički rivali po svim drugim pitanjima. Ali Euripsku uniju držimo da se isplati i daje važno izdići ju izvući je izvan dnevno političke utakmice. Svi oni kojimaneće biti u interesu to vjerojatno će na jedan drugi način to interpretirati. Ja i s ove govornice želim reći isplati se puna i višestruka suradnja na ovom planu. Jer je riječ o tome da ono što ispregovarmao u ove dvije i pol godine, ako pregovore možemo završiit tijekom 2007. to će bitno odrediti naš status unutar unije u budućnosti. Prema tome to što ispregovaramo, bit će praktički status svih nas cijele Hrvatske svih hrvatskih građana. I zato se isplati u ovom segmentu izdići se iznad međusobnih političkih rivalstava, i pokušati postići konsenzus odnosno, odrediti najjače pregovaračke timove koji će ostvariti najbolji rezultat za Hrvatsku. Svjesni pri tome da nećemo ostvariti idealna rješenja u pojedinm poglavljima, nego da će to biti rezultat jednoga kompromisa gdje će obje strane morati popuštati. Stoga smo i predložili i ja pozdravljam štlo je radni tim radna skupina završina i ovaj dokumente koje smo predložili i predlagali smo na našim susretima da se donese deklarcija Hrvatskog sabora o načelima procesa pregovaranja. TAkođer zajednička izjava Sabora i Vladde, jer Vlada kao izvršna vlast vodi pregovre. Ali dijalog između Vlade i SAbora uvijek dobar. Uzeli smo tu slučaj i primjer Mađarske kao što smo za neka druga rješenja uzeli neka druga rješenja neke druge prijedlog drugih zemalja. DRžim da je to dobro i predložili smo to je sada već i u materijalima. I da u nacionalnom odboru bude jednak broj zastupnika oporbe i parlamentarne većine. Uz one koji će biti izvani. I te da predsjednik toga nacionalnog odbora bude iz oporbe. Time smo htjeli, bio je to moj izvorni prijedlog, time semo htjeli pokazati zaista da ovdje ne treba ni pripisivati ni jednome ni drugoj strani niti vlasti niti oporbi ni pluseve ni minuse, Nego da zajednički nosimo taj teško breme. Ali odgovorno ovo je velik izazov. Mi se moramo tome izazovu otvoriti, jer alterantiva bi bila zatvaranje hrvatske izolacije, Hrvatska ostaje na balkanu, u to sam uvjeren. Prema tome, svjestan da je ovo jedno povjesno razdoblje koje svi zajedno posaio ovaj visoki dom mora nositi također zajedno sa Vladim, ja s punim optimizmom sa samopouzdanjem i vjerom u sve nas idem u ove pregovore. I zahvaljujem na spremnosti svim parlamentarnim strankama za postizanje suglasna na ovoj temi. Hvala. [[Pljesak]]
Hvala predsjedniku Vlade. Molim ministricu Europskih integracija i voditelju državnoga izaslanstva za pregovore sa Eurposkom unijom gospođu Kolindu Grabar Kitarović da podnese jedan osvrt jedno izvješće o pregovaračkom procesu.
Poštovani gospodine predsjedniče SAbora gospodine predsjedniče Vlade. Poštovane dame i gospodo zastupnici. Iznimna mi je čast danas pred Hrvatskim saborom govoriti o sve nacionalnom projektu kakav su pregovori o punopravnom članstvu Republike Hrvatske u Europskoj uniji. Na samom završetku prošle godine, tjekom koje su odnosi između Republike Hrvatske i Europskue nije bili vrlo dinamični dobili smo datum za otvaranje pregovora. Time je Hrvatska slikovito rečeno zatvorila jedno velikko poglavlje u odnosima sa Europskom unijom, a 17. ožujka ove godine otvara novo. Dinamično i zahtjevno jednako odgvorno kao i sva vanjsko politička i diplomatska nastojanja koja smo poduzeli kako bismo uvjerili Europsku uniju da zaslužujemo taj datum. Na svima je nama da se 17. ožujka opravdano to povjerenje i prema Uniji ali i prema nama samima. Često se u javnosti čuje pitanje što su to pregovori o čemu se zapravo pregovara. Dopustite da odmah na početku odgovorim na ova pitanja. Republika Hrvatska želi ostvariti cilj članstva u Europskoj uniji. Članstvo sa sobom nosi prava, ali i obveze. I u jednom i u drugom vidu Hrvatska prolazi procese prilagodbe vrijednosnom pravnom, gospodarskom i socijalnom sustavu Europske unije. Taj je sustav podjeljen u 36 tematskih pogavlja, od kojih svako sa sobom nosi barem minumim standarda kojima buduća članica mora udovoljavati. Neki od tih standarda bit će nam financijski ali institucionalno zahtjevni. Od Hrvatske će se očekivati ravnopravno i odgovorno sudjelovanje u donošenju odluka unutar zajedničkih politika europske unije. Primjerice zajedničko je poljoprivedno ili regionalno politici politici zaštite okoliša, i slično. Zakonitosti tih politika moraju postati i naši zakonitosti. Za njih se moramo na odgovarajući način pripremiti. I financijski ali i spsobnošću provedbe ne samo obveza već i prava koja ćemo imati. O čemu ćemo pregovarati. Pregovarati ćemo o uvjetima koje moramo ispuniti prije ulaska u Europsku uniju tj. o načinu preuzimanja i primjene pravne stečevine Eurospke unije. Pravna stečevina Europske unije odnosno achi communitaire stvarana je kroz desetljeća na temelju kompromisa država čalnica. TE se o njenom sadržaju ne može pregovarati već je se mora preuzeti kao takvu. Ujedno, pravna stečevina Europske unije živi je proces koji je nepovratan i koji će trajno biti prisutan kao obveza, s tom razlikom što ćemo sutra kao članica Europske unije sudjelovati u kreiranju propisa Unije sami, održavajući tako naše nacionalne interese i pravnu ekspertizu. Međutim, o načinu usklađivanja zakonodavstva s pravnom stečevinom Europske unije, mjerama primjedbe, provedbe i dinamike tog zakonodavstva možemo i hoćemo pregovarati. U onim područjima koja će iziskivati dulje vremensko razdoblje za uspostavu pune primjene europskih propisa u hrvatsku stvarnost možemo dogovoriti prijelazna razdoblja kao dodatna razdoblja za postupno usklađivanje s pravnom stečevinom i nakon ulaska u članstvo. Stoga je bitno na vrijeme donijeti odluku o pitanjima koja su nam osobito važna jer je temelj pregovora kompromis. Negdje ćemo dobiti, a negdje možda malo i izgubiti. Bitan je omjer, ali omjer je rezultat racionaliziranja svih takvih pitanja i usmjeravanja koncentracije na interese za koje zajedničko odlučimo da su oni koji želimo braniti. Iskustva 10 novih članica vrlo su nam dragocjena, ali prijelazne mjere odobrene kod proteklog proširenja nužno ne stvaraju presedan i za buduće pregovore o pristupanju. Ujedno, dopustite da s vama podijelim i iskustvo svojih kolega u novim državama članicama. Njihova je preporuka nemojte da vam što više prijelaznih razdoblja bude cilj sam po sebi. To nije mjerilo kvalitete vaše razine spremnosti za članstvo u Uniji. To je samo znak da nema jasne percepcije o uistinu vitalnim prioritetima i o nespremnosti nošenja s punopravnim članstvom. Međutim, valja ispregovarati ona prijelazna razdoblja koja su nužna i usmjerena na zaštitu i promicanje hrvatskog gospodarstva i podizanje standarda hrvatskih građana. Jednim velikim dijelom u procesu racionalizacije prioriteta kao i izradi budućih pregovaračkih pozicija pomoći će nam prethodna faza u pregovorima, odnosno "screening". "Screening" o kojem će dodatno govoriti i glavni pregovarač, gospodin Drobnjak, opisno rečeno jest analiza i ocjena stupnja usklađenosti nacionalnih propisa s propisima Europske unije. U trenutku kad u suradnji s Europskom komisijom naše zakonodavstvo podvrgnemo cjelovitoj usporedbi sa svim važećim propisima Unije, dobit ćemo dvije jasne slike. Prvo, sliku ocjene koliko smo napredovali u procesu usklađivanja zakonodavstva, a drugo, realniju sliku ne samo onoga što preostaje za daljnje usklađivanje već u kombinaciji s mogućnošću pune provedbe onoga što nam može biti problem usvojiti i provesti do stupanja u punopravno članstvo. Upravo na ovoj drugoj slici odgovorno ćemo graditi naše pregovaračke pozicije. Ovdje bih osobito htjela naglasiti da se tijekom "screeninga" samo identificiraju problematična područja, a ne pregovara se o kriterijima za članstvo. No postupak "screeninga" iznimno je važan jer podvlačenjem crte ispod rezultata za svako poglavlja dobivamo, kao što sam kazala, osnovu za definiranje mogućih izuzeća kao i prijelaznih perioda u budućim pregovaračkim pozicijama. U tom trenutku Vlada Republike Hrvatske, pregovarački tim i Hrvatski sabor imaju odgovornu i presudnu ulogu. Donijeti čvrstu odluku, u nekim segmentima i bolnu, te stati iza nje. Imajući u vidu ozbiljnost zadatka koji je pred Državnom upravom, ali i šire jer želimo da se svi kojih se primjena europskih propisa tiče uključe u ovaj proces, Ministarstvo europskih integracija započelo je s prevođenjem zakonskih i podzakonskih akata kao i pripadajućih izjava o usklađenosti i usporednih prikaza ocjene usklađenosti propisa na engleski jezik. Ujedno, za potrebe budućeg "screeninga" Ministarstvo je iniciralo uspostavu cjelokupnog koordinativnog mehanizma, identificirajući imenom i prezimenom sve odgovorne i zadužene dužnosnike i službenike u Državnoj administraciji za sva poglavlja pregovora. Tek po završetku "screeninga" za konkretno poglavlje možemo započeti pregovore. Od Republike Hrvatske očekivat će se da prva izradi i predoči svoje pregovaračko stajalište. S druge strane, Europska komisija na temelju "screeninga" podnosi izvješće Vijeću o mogućim problemima tijekom pregovora o svakom poglavlju. Na temelju tog izvješća Vijeće jednoglasno donosi odluku o otvaranju pregovora o pojedinom poglavlju, a polazeći od nacrta zajedničkog pregovaračkog stajališta koje je predložila Europska komisija, te pregovaračkog stajališta države kandidatkinje. Otvaranjem pregovora o pojedinom poglavlju započinje sadržajna faza pregovora tijekom koje se pregovara o uvjetima pod kojima će država kandidatkinja pristupiti Europskoj uniji, tj., o uvjetima pod kojima će usvojiti, primijeniti i provesti pravnu stečevinu Zajednice, odnosno o tome hoće li biti prihvaćena prijelazna razdoblja koja moraju biti ograničena vremenski i sadržajno. Tijekom pripreme nacrta zajedničkog pregovaračkog stajališta, Europska komisija svrstava zahtjeve za prijelazne mjere u 3 vrste: prihvatljive, odnosno mjere tehničke naravi koje ne predstavljaju značajne probleme, one o kojima se može pregovarati ako imaju značajan utjecaj na tržišno natjecanje ili unutarnje tržište i neprihvatljive, zahtjevi koji predstavljaju ozbiljne probleme. Kada se postigne dogovor o pojedinom području pregovora, to poglavlje pregovora, odnosno pravne stečevine Zajednice smatra se privremeno zatvorenim. Postavlja se pitanje zašto privremeno ako je dogovor postignut? Zato što se sve do sklapanja Ugovora o pristupanju ono može ponovno otvoriti bilo zbog donošenja novih propisa u tom području pravne stečevine ili ako država kandidatkinja ne ispuni obveze koje je preuzela glede tog poglavlja. Čak se i nakon završenog "screeninga" dok su pregovori u tijeku može ponovno pokrenuti "screening" ukoliko je Unija usvojila pravnu stečevinu koja je predmetom daljnjeg usklađivanja zakonodavstva, a može iziskivati značajne financijske ili institucionalne napore. Pri tom moram naglasiti da nismo prepušteni sami sebi. Pretpristupnom strategijom Hrvatskoj su dodijeljena sredstva u iznosu od 245 milijuna eura, upravo usmjerena na jačanje institucionalnog kapaciteta za provedbu svih reformi, usklađivanje zakonodavstva i njegovu implementaciju, a pri tom najviše sredstava bit će utrošeno na najveće konzumente, a to su promet, poljoprivreda i okoliš. Upravo je stoga Europska komisija, polazeći od zaključaka Europskog vijeća da napredak u pregovorima mora pratiti napredak u usklađivanju zakonodavstva pokrenula postupak praćenja pregovora. Tko i kako pregovara s Europskom unijom? Država kandidatkinja formira pregovarački tim koji čine voditelj Državnog izaslanstva, glavni pregovarač, zamjenici glavnog pregovarača, glavni tajnik pregovaračkog tima i članovi pregovaračkog tima zaduženi za pojedina poglavlja. Voditelj Državnog izaslanstva odgovoran je za cjelokupni tijek pregovora i njegovu komunikaciju prema Vladi i Hrvatskom saboru, a ujedno sudjeluje i u političkom dijalogu s Europskom unijom. Glavni pregovarač odgovoran je za sadržajnu koordinaciju članova pregovaračkog tima u čemu mu pomaže glavni tajnik i njegov ured. Pregovarački tim u cijelosti će stručno tehnički podržavati Ministarstvo europskih integracija i to svakodnevnim poslom. No, želeći proširiti sve relevantne informacije, te ih učiniti dostupnima svim čimbenicima uključenima u proces pregovora, Ministarstvo je izrazilo i bazu podataka za potrebe pregovora sa svim nužnim informacijama za naše pregovarače. Ujedno, Ministarstvo na sebe preuzima i obvezu daljnje edukacije, nužne za uspješne pregovore kao i tematske seminare za naše građane na kojim će biti informirani o samoj srži pregovora. Pregovori će formalno započeti otvaranjem bilateralne međuvladine konferencije između Hrvatske i država članice Europske unije, a odvijaju se u okviru dvostrane međuvladine konferencije između država članica i države kandidatkinje. Upravo je u pripremi i pregovarački okvir za Republiku Hrvatsku kojeg će Vijeće ministara usvojiti početkom veljače. U pregovaračkom okviru očekujemo temeljna načela vođenja pregovora Unije s Hrvatskom, međusobnu koordinaciju kao i tehničke detalje koji će obilježiti sljedećih nekoliko godina. S naše strane, Hrvatska će usvojiti strategiju pregovora za članstvo u Europskoj uniji, gdje će se naglasiti kako područja od gospodarskog značaja koja želimo prenijeti u našu stvarnost do ulaska u članstvo, tako i područja za koja namjeravamo zatražiti prijelazna razdoblja, a koja su odraz želje za zaštitom vitalnih interesa. Članstvo u Europskoj uniji treba biti izraz volje građana. Završetkom pregovora država kandidatkinja postiže spremnost za članstvo, ali pred njom je još jedan izazov. Referendum o članstvu na kojem građani izražavaju svoj stav na temelju informirane odluke. Kao što su to učinili građani većine drugih novih članica Europske unije građani Republike Hrvatske jesu ti koji će odlučiti o pristupanju Europskoj uniji putem referenduma koji se mora održati prije potpisivanja Ugovora o pristupanju odnosno po završetku pregovora. Upravo rezultat pregovora o … Ugovor o pristupanju i njegovom dodatku Ugoru o pristupanju koji navodi sva izuzeća i prijelazna razdoblja može biti predmet referenduma i relevantnog odlučivanja građana Republike Hrvatske. U tom pogledu Vlada će pojačati aktivnosti na širenje informacija o svim aspektima Europske unije, procesu pregovora o pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji te o posljedicama punopravnog članstva u Europskoj uniji. S tim u vezi još jednom bih željela naglasiti ulogu Nacionalnog foruma o pristupanju kao i drugih inicijativa kao i otvorenog dijaloga sa svim zainteresiranim skupinama. Zajednički napor i razumijevanje od izuzetnog su značaja za uspješan završetak svih priprema Europskoj uniji. Zahvaljujem na pozornosti.
Hvala lijepa ministrici. Molim glavnog pregovarača Republike Hrvatske gospodina Vladimira Drobnjaka za jedan osvrt o pregovaračkom procesu. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine predsjedniče Vlade, poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Velika mi je čast obratiti vam se u ulozi glavnog pregovarača Republike Hrvatske u pregovorima o pristupanju Hrvatske Europskoj uniji. Koristim ovu prigodu da iskreno zahvalim svima koji su podržali moje imenovanje i koji mi iskazuju riječi potpore. Pregovori u koje ulazimo s optimizmom ali i potpuno svjesni njihove složenosti i zahtjevnosti, njihove osjetljivosti i značenja za našu Domovinu biti će timski rad koji će tražiti najbolje od svakoga od nas, a posebno od Hrvatske Državne uprave. Ja kao glavni pregovarač i cijeli pregovarački tim spremni smo ponijeti svoj dio posla, obaveza i odgovornosti. No broj ljudi u Hrvatskoj od kojih ovisi konačan uspjeh pregovora o pristupanju ne mjeri se s desetak imena, već stotinama i stotinama njih. Slavna latinska krilatica … [[Govornik govori latinskim jezikom, ne razumije se.]] iz mnogo toga jedno možda najbolje sažima koji je najkraći put do uspjeha i konačnog cilja. Uloga Hrvatskog sabora u pregovorima koji su pred nama biti će od najveće važnosti poglavito u segmentu usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Europske unije acquis communautaire čiji obim iznosi više od 80 tisuća stranica. Pregovori o pristupanju složeni su postupak koji ima svoja precizna pravila i mnoge dimenzije od kojih samo neke spadaju u zonu politike, a mnogo više njih u područja zakonskih, podzakonskih i upravnih akata, uredbi i odredbi normativizma i standardizacije. Provedba svega toga jednako je važna ko i postupak usvajanja, a za uspješnu provedbu kao i uspješno praćenje ukupnog procesa potrebno je dobro poznavanje njegove suštine i pravila. Koraci koji su pred nama okvirno su definirani strategijskim dokumentom Europske komisije o proširenju usvojenim 6. listopada prošle godine. On jasno precizira da će pregovori biti vođeni temeljem načela vlastitih postignuća. Prvi važan korak o kojem je već govorila gospođa ministrica odmah nakon službenog otvaranja pregovora biti će formalni proces ispitivanja zakonodavstva tzv. scrining kojeg će organizirati Europska komisija i kojim će se pokriti sva poglavlja pregovora osim dva, onih pod nazivom institucije i ostalo. Scrining neće početi za sva poglavlja istodobno niti će jednako trajati. Obim i dinamika scrininga ovisiti će o složenosti pojedinih poglavlja i veličini zakonskog okvira kojega pokriva. Nastojati ćemo čim prije otvoriti što više poglavlja za scrining po okončanju kojeg ćemo imati jasnu sliku naših konkretnih obveza kao i naših potreba u nastavku pregovora. Nakon scrininga Europska komisija preporučiti će otvaranje konkretnih pregovora u pojedinom poglavlju pod uvjetom da je Hrvatska dobro pripremljena. Prilagodba našeg zakonodavstva onom Unije i učinkovita primjena toga odrediti će brzinu pregovora. Europska komisija predložiti će Vijeću smjernice … [[Govornik govori stranim jezikom, ne razumije se.]] za provizorno zatvaranje svakog poglavlja. One će biti određene prije otvaranja pregovora u tom poglavlju i mogu se odnositi na pravno usklađivanje ili na zadovoljavajući stupanj provedbe. Pregovarački tim u kojem će uz mene biti još 13 pregovarača i 30-tak voditelja radnih skupina nastojati će tijekom pregovora što transparentniji i kada god je to potrebno na raspolaganju za odgovore i pojašnjenja. Ja ću kao glavni pregovarač imati dva ureda, jedan u Bruxellessu a drugi u zgradi Vlade na drugoj strani trga. Ovdje na Gornjem gradu u sklopu Vlade biti će i tajništvo i stručni nukelus pregovaračkog tima na čelu sa gospođom Tamarom Obradović glavnom tajnicom Pregovaračkog tima koja će vam uvijek biti na raspolaganju za praćenje postupka pregovora i pristupanja Europskoj uniji. Želim naglasiti da blizina pregovaračkog tima u odnosu na Hrvatski sabor nije samo simbolička, ona je i logističke naravi, polazeći od potrebe pune suradnje i transparentnosti našega rada. Kako najkraće opisati posao koji nam predstoji? Možda je najbolje nabrojiti sva područja o kojima ćemo pregovarati. S toga svjestan da se izlažem opasnosti da taksativnim nabrajanjem svih poglavlja ovaj važan trenutak ispunim birokratskim sivilom dopustite da vas podsjetim na ono što, svjestan sam mnogi od vas dobro znaju. Dakle, Republika Hrvatska će s Europskom unijom pregovarati sljedeća područja. Sloboda kretanja roba, zaštita potrošača i zdravlja, javne nabave, sloboda kretanja radnika, socijalna politika i zapošljavanje, pravo poslovnog nastana i sloboda pružanja usluga, financijske usluge, pravo trgovačkih društava, pravo intelektualnog vlasništva, tržišno natjecanje i državne potpore, politika poduzetništva, sloboda kretanja kapitala, ekonomska i monetarna politika, promet, telekomunikacije, informacijsko društvo, kultura i audiovizualna politika, transeuropske mreže, financijske i proračunske odredbe, porezi, financijski nadzor, carinska unija, statistika, regionalna politika, energetika, okoliš, poljoprivreda, ribarstvo, sigurnost hrane, veterina i fitosanitarna politika, znanost i istraživanje, obrazovanje i usavršavanje, pravda, sloboda i sigurnost, pravosuđe i temeljna ljudska prava, vanjski odnosi, zajednička vanjska i sigurnosna politika, europska sigurnosna i obrambena politika, institucije i ostalo. Dakle, pregovarati ćemo praktički o svemu osim o rukometu gdje smo već prvaci svijeta, a ostalo moramo ispregovarati. Moram naglasiti da je ova lista preliminarna i da će postati konačna početkom veljače kada će Europska komisija usvojiti okvir za pregovore koje potom treba potvrditi Vijeće ministara 17. ožujka. Mislim da nakon ove duge liste malo što mogu dodati osim prijeći na posao zajedno s mnogima koji će mi u njemu svakodnevno pomagati. Što se parlamentarne dimenzije cijelog procesa tiče s optimizmom očekujem da će i Republika Hrvatska sudjelovati na idućim izborima za Europski Parlament 2009. godine kao članica Europske unije. Još jednom zahvaljujem svima na povjerenju i na pažnji.
Hvala lijepa. Dame i gospodo sada bi predložio u skladu sa člankom 223. stavak 3. a u skladu i sa dogovorom većine klubova da u prvih 6 točaka utvrđenog dnevnog reda provedemo objedinjenu raspravu, s tim da predstavnici klubova imaju produženo vrijeme od 20 minuta za raspravu. Ako nema nitko od zastupnika klubova protiv onda držim to usvojenim. Idemo na objedinjenu raspravu, prvih 6 točaka i na raspravu po klubovima. Prvi je Klub zastupnika IDS-a poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče i cijenjeni predsjedniče Vlade, uvažena gospodo zastupnici. Prvo što želim reći a je dobivanje samoga datuma početka pregovora velika stvar. Da Hrvatska nije dobila datum pred mjesec dana, taj 17. 3., pitanje da li bi Hrvatska u ovom desetljeću ušla u Europsku uniju. Zašto? Pa zato što će se najvjerojatnije nakon Hrvatskog ulaska, zapravo nakon Hrvatske svaki idući ulazak u EU potvrđivati na nekom referendumu, od referenduma u nekoj od zemalja Europske unije. Dobro, možda neće to biti baš tako, osim u slučaju Turske, jer referendumu su skupa stvari i jasno za njima se ne poseže baš rado. Ali ta solucija biti će zasigurno izvjesna. Osobno držim da je Hrvatsko približavanje Europskoj uniji u 2004. bilo uvjetovano sa 5 obveza koju je pred novu hrvatsku Vladu bilo direktno, bilo prešutno nametnula Europska unija i od kojih pa ni ova Vlada nije smjela jasno odustati. Doduše kada je vanjski dug 24 milijarde dolara, danas je to 27, kada u inozemstvu morate uzimati zajmove da bi otplatili stare dugove, kada vas netko zbog financijske ovisnosti može baciti na koljena, vi i nemate druge doli surađivati s MMF-om i sa Haagom i sa drugim međunarodnim institucijama. Znači, koje zahtjeve Hrvatska morala ispuniti da bi dobila sam datum pregovora? To je prije svega puna suradnja sa Haškim sudom. Htjelo se testirati ja bih rekao novu Vladu i zato Carla Del Ponte možda 2003. ni nije htjela dostavljati optužne prijedloge u Zagreb, čekala se promjena vlasti i sva je sreća, jasno da su danas svi optuženici kući, no, dokle vidjet ćemo. Onaj tko misli da je mogao pobjeći od ove obveze, taj je naivan. Onaj tko ne bi surađivao sigurno taj ne bi mislio dobro Republici Hrvatskoj. Drugo, to je povratak izbjeglica, odnosno promjena manjinske politike. Treće, to je promjena odnosa do susjeda prije svega do SRJ i utoliko treba pozdraviti i ja bih rekao i premijerov odlazak u Beograd. Četvrto, to je promjena odnosa do povijesti II. Svjetskog rata. I zato je dobro da se brišu ove Budakove ulice, uklanjaju Francčeve spomenike, ali neshvatljivo da se još uvijek tapka na mjestu kada je rušenje spomenika Titu posrijedi o čemu sam govorio jutros. Peto, ne dirati u odnose do HRT-a. Znači, ta načela bili su uvjet Hrvatskoj dobivanja datuma pregovora. Sada što se tiče samih ovih rezolucija deklaracija, izjave itd. Tipično naše. U svima njima jasno se vidi što nećemo, ali se nigdje ne spominje da hoćemo i nešto raditi. Mi i dalje kao zemlja ili predlagači često živimo u oblacima. Da smo Bogom dani, da drugi samo trebaju doći ovdje, ostaviti novac, povući se, a mi jasno majstori koji smo puno toga i do sada upropastili tim novcem upravljati. Nigdje se ne spominje da smo nešto spremni i raditi, upravo suprotno. Nećemo to, nećemo ono. Ali kada trebamo dijeliti zajedničke kase, e tu onda znamo se postaviti. NO, tako neće ići. Europska unija nije švedski stol. Pa nešto hoću, nešto neću. Hrvatska nije ni mala Malta, pa da bi mogla računati na brojne izuzetke. Hrvatska s druge strane nije ni bogata Švicarska, pa da onda može sama. A Hrvatska nije ni toliko moćna da može diktirati s druge strane uvjete svoga pristupa. Hrvatska najprije mora privući kapital, jer logika je jednostavna. Ili će taj kapital doći ovdje ili će naši ljudi za tim kapitalom u svijet. Hrvatska se mora vratiti industriji, mora pristupiti reindustralizaciji, jer vara se onaj koji misli da može živjeti od dva mjeseca turizma, ljeti radeći 7 i 8 mjesec i od 2,8 hektara prosječnog poljoprivrednog posjeda. Hrvatska mora promijeniti i način promišljanja, jer tek smo dostigli bruto društveni proizvod iz 1990., što će reći da stvaramo točno onoliko koliko smo stvarali pred 15 godina. Znači, kada govorim o Europskoj uniji, prije svega mislim na to da naši ljudi dobiju šansu da mogu raditi kao što se radi i na zapadu, jasno da mogu i zaraditi kao na zapadu i imati standard kao što imaju oni na zapadu, ali jasno je to se neće postići preko noći. To je proces. Mi ćemo iz godine u godinu imati, ja sam u to duboko uvjeren stabilnije gospodarske prilike, ali to se neće nažalost osjetiti i na standardu. Netko će reći, da li nam je onda potrebna Europska unija? Da, bez nje biti ćemo nekonkurentna roba. I zato je dobro da oko tog pitanja imamo konsenzus. Prvo, treba odbaciti priče da će Hrvatsku po mom sudu netko kupiti. Tvrdim, nije problem kada netko na nekom otoku ili u Istru strancu proda neku štalicu od koje si onda taj napravi jedan ili dva apartmana, pa radi dva mjeseca i nešto zaradi preko ljeta. Već je problem kada Hrvatska Vlada proda INA-u saniranu banku, hotelsko poduzeće i slično, to je po meni problem. Drugo, govorim o poljoprivrednom zemljištu. Tko je uopće pokazao interes za njime? Točnije do nekih propalih agrokombinata – nitko. Sve ih je na kraju preuzeo gospodin Todorić. I što sad netko misli, da li postoji razlika u razmišljanju njega i nekoga tko takve sustave vode u Italiji ili u Njemačkoj? Suštinski problem naše poljoprivrede je taj što u 15 godina nismo uspjeli okrupniti posjed. Što on dan i danas iznosi u prosijeku 2,8 hektara i što se od tih 2,8 hektara jednostavno ne može živjeti, pa ni uz jednu milijardu i 900 milijuna kuna subvencija o kojima je govorio ministar Čobanković tijekom jutra. Može se preživjeti doduše uz subvencije i stalne prosvjede, ali i to neće moći u nedogled. Konačno nitko se niti ne zalaže da država ili grad ili županija nešto proda, ali braniti građaninu da slobodno može disponirati svoje, to je nešto o čemu valja progovoriti. Tko će od njega recimo kupiti onu štalicu? Pa oni koji imaju novac. A tih dvije trećine u Hrvatskoj znamo kako je došlo do novca. Najbolje će to biti sad uskoro vidljivo iz ovih revizorskih izvješća koje ćemo uskoro imati pred sobom. Ono što mi moramo jamčiti, da nitko ne uđe na primjer ribu loviti u teritorijalne vode Republike Hrvatske osim jasno naših ribara. Da se recimo lovišta ne daju u koncesije strancima. Da pokušamo ukrupniti bankarski sustav od ovoga što nam je preostalo, ako nam je uopće još koja banka preostala, mislim ovdje na Poštansku, odnosno Croatia banku. I ono što je najbitnije, već jednom podijelimo zemlju našim seljacima da mogu početi od nje živjeti. Jasno nitko u IDS-u misli da bi trebalo, ne znam privatizirati Hrvatske šume, HEP ili Jadroliniju, Boga mi ni naša brodogradilišta, o čemu se vrlo rezolutno govori u ovome nacionalnom programu o pridruživanju Europskoj uniji i to sve kao cilj kojega trebamo postići u 2005. Bojim se da bi to gospodo, gospodine premijeru bila jedna velika avantura, ako se krene sa privatizacijom recimo 3. Maja ili Uljanika iz Pule, koji će možda ajde kako tako sa time se i nositi. Ovim što imamo ovdje sve na neki način ostaje na deklaraciji. Ostaje na načelima, što je također nužno. Ali kada dođemo na konkretno, na primjer nacionalni program o kojemu ćemo poslije razgovarati ili pregovore, bojim se da ćemo se brzo pribrati i zato imam dojam da si nitko nije unaprijed evo vidim kroz ove deklaracije želio vezivati neke obveze. I upravo to je bit. Puno načela, ne znam koliko sadržaja. Ali ako su rezolucije nužne, mi smo za i za sve ćemo jasno dignuti ruku nije to sporno. No nacionalni program gospodo koji slijedi nakon toga, e to je bit. Tu se govori na primjer o predpristupnim fondovima do toga kada završiti pregovore, od toga da je Hrvatska stabilna demokracija u što i ja želim vjerovati do korupcije, od 26 tisuća udruga do Zakona o HRT-u, o povratu izbjeglica ... [[Govornik se ne razumije.]] imovine, od privatizacije do izvoza, od statističkih regija do zdravstva, od cestovnog prometa, nažalost ne i onih 0,0 promila pa sve tamo do poljoprivrede. Ovom prilikom ću samo spomenuti tzv. statističke regije iako bi bilo bolje da možda progovorimo jednog dana o regionalizaciji Republike Hrvatske o kojoj se nešto načelno govori u tom nacionalnom programu ali ništa bitno. Bez tzv. statističkih regija Hrvatska će teško privući novac iz svih tih fondova. To jasno ne znači da će bilo koja naša županija izgubiti status županija, tj. tu vrstu svoje regionalne prepoznatljivosti. Istra ju je i referendumom spremna braniti. Ali držim da ovaj predloženi pristup 5 statističkih regija je loš i da bi bilo bolje da se odrede 3 statističke regije, jadranska, panonska i grad Zagreb sa okolicom da i ta sredina može povući neki novac. Znate, pet regija, pa bile i one statističke, mnoge barem u Istri podsjećaju na tzv. zajednicu općina ili zajednice općine a njima barem Istra nije bila zadovoljna. Toliko o tome na ovom mjestu iako ću o tome više govoriti kod ovog nacionalnog prorama. Za kraj IDS polazi od toga da je konsenzus barem oko pristupa Europskoj uniji za sve nas korisna stvar, da smo izgubili puno godina što zbog rata, izolacije, što zbog gospodarske inferiornosti. I da radi isto tako budućnosti sviju nas to što se je propustilo treba nadoknaditi. Držim da bi morali u tome profitirati svi iako treba znati da nam isto tako nitko sa strane ništa neće pokloniti da ćemo se za sve morati izboriti sami, puno ćemo više morati raditi ali treba očekivati da će zbog toga u konačnici i zemlji biti bolje. Da će konačno u zemlju doći i nešto kapitala, da će započeti reindustrijalizacije, reindustrijalizacija Hrvatske po uzoru na Češku, Slovačku, Poljsku, Mađarsku, znači po uzoru na zemlje koje smo uvijek gledali s visoka a koje su nas u ovih 15 godina u mnogo ćemu premašile. Samo da spomenem jedan primjer, u Slovačkoj primjerice Ford i Getrag ulažu 400 milijuna eura u proizvodnju i montažu autodijelova, Peugot i Citroen tamo su samo 2003. investirali oko 700 milijuna eura za sklapanje 300 tisuća vozila, u istu zemlju milijardu eura uložiti će i Hundayi a Wolfzeigen oko 550 milijuna eura. Proizvodi automobilske industrije samo u toj zemlji čine 25% slovačkog izvoza, isto se može reći za jednu Češku, za Mađarsku, gospodo za Poljsku. Gospodo a gdje smo mi?! Zemlja koja je sve prodala što vrijedi, još je malo ostala, ali se s druge strane nij pokrenula. Istina prošlo je godinu od privatizacije, uprihodovano je relativno malo, negdje oko 470 milijuna kuna. Stoga bio bih najsretniji da se više govorilo o toj dimenziji iako i ovaj princip odluka da se krene ka EU je velika stvar, ako ni zbog čega a onda stoga što oko jedne stvari u ovome trenutku u stanju smo postići pun konsenzus u ovome Parlamentu. I za kraj možda ono što je i najbitnije, Hrvatska mora daleko više voditi računa o svom radnom zakonodavstvu, tj. da se ne smanjuju prava radnika, o minimumu socijalne politike, socijalne pomoći, o privatizaciji, o otvorenosti hrvatskog gospodarstva, politici kretanja plaće, plaća, pardon, u javnom sektoru jer na privatni jasno Vlada ne smije utjecati, politici rasta mirovina. To je za 4 milijuna hrvatskih građana u ovom trenutku kako mi to sagledavamo u Klubu IDS-a bit. Nije bit da li ću, ja ću još jedanput ponoviti, moj otac prodati štalicu, dobro neće on ili netko drugi nekome na Pagu, ili da li će netko sa Paga ili Cresa prodati tu štalicu ali je bitno da li će se prodati i kako imperijal na Rabu ili Sunčani Hvar sa Hvara. Malo koja zemlja ima, ja i to se usuđujem reći socijalnu politiku kao država Hrvatska. Zašto? Jer se ¼ proračuna usmjerava za te namjene. To je na neki način, netko bi rekao samoupravne politike s time da sa iznosima koji se ovdje usplaćuju jasno zbog gospodarske situacije nitko ne može biti zadovoljan. To je bit, pogotovo u zemlji koja nikako da shvati da je najbolja socijalna politika politika pune zaposlenosti. Nije cilj da netko nekome nešto da nego da se jasno zaradi kroz posao. I o tome valja računati a ne, još jedanput ću reći u onoj štalici. Bit je politika kretanja plaća u javnom sektoru. Točno, MMF ima svoju politiku u zemlji u kojoj opet svaka četvrta proračunska kuna ide za 200 tisuća zaposlenih u javnom sektoru, to je bit, kao i da Europska unija MMF detiminiraju politiku penzija na koju opet ide svaka četvrta kuna u proračunu Republike Hrvatske. I jasno o otvorenosti hrvatskog kapitala da privučemo kapital, da se ovdje osjeća sigurno, da ako želi može napustiti ove prostore iako u nekim sredinama to će nam učiniti velike štete jer mnogi već najavljuju pomicanje prema Mađarskoj pa sve do Ukrajine. Znači mi živimo ne u, ne bih rekao u prošlosti nego stalno živimo u nekom svom svijetu. Točno Hrvatska država je stvorena pred 15 godina i još uvijek svi se sjećaju borbe za nacionalnu opstojnost, rat i tako dalje, ali bit je danas socijalno se zaštiti, okrenuti budućnosti, raditi a ne živjeti u mitovima. To je znači Europa po našemu sudu, pogled u budućnost, odnosno sutrašnjicu. Samodopadnost, samodopadnost je stvar prošlosti koju se može naplatiti u politici uvijek ali ne i na tržištu. Zato se po mom sudu ne treba plašiti Europske unije. Nitko tko je ušao, čuli smo i maloprije nije izašao iz te asocijacije i sve su zemlje barem do sada profitirale. Od onoga poljskog seljaka kojemu je danas bolje no što je bilo prije tri godine pa do slovačkog radnika kojemu je isto tako prošle godine bilo bolje no pred pet godina. To će znači značiti da će i Hrvatska profitirati. Predsjednik Vlade prije je točno primjetio da Hrvatska najvjerojatnije će to biti 2009. znači ulaskom u Europsku uniju zatvara proces osamostaljenja Republike Hrvatske započet 90.-te ako sam ja to točno citirao. Nažalost zbog rata Hrvatska nije u Europskoj uniji već danas ali sa malo pameti u Hrvatskoj ćemo biti 2009. godine i tu šansu našoj djeci nitko nema prava uskratiti. Hvala.
Hvala. Klub SDP-a, poštovani zastupnik Neven Mimica, izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani gospodine predsjedniče Vlade, gospođo ministrice, kolegice i kolege zastupnici. U ime Kluba SDP-a želim govoriti više o potrebi i važanosti postizanja političke suglasnosti o pitanjima priključivanja Hrvatske Europskoj uniji nego li o samom tekstu Rezolucije koju smo podnjeli zajedno sa Klubom HSS-a. Hrvatska ulazi u novu fazu odnosa sa Europskom unijom, tu će fazu obilježiti pregovoranje o uvjetima pod kojima ćemo uči u članstvo Unije. Nakon 5 godina uspješnoga posla na građenju ugovornih odnosa sa Europskom unijom i što je još važnije nakon 5 godina odlučnih i nimalo lakih reformi koje nas vode prema europskim standardima i kriterijima danas je Hrvatska kandidatkinja za članstvo u Europskoj uniji i ima određen datum za početak pregovora o pristupanju. Te činjenice dovoljan su razlog za sve političke snage u zemlji da osmisle zajednički pristup za nastavak i dovršetak velikoga nacionalnoga cilja ostvarivanja boljega života u boljoj Hrvatskoj. Jer članstvo u Europskoj uniji upravo nam otvara tu mogućnost. Graditi vlastiti razvoj po iskušanim modelima koji su od zemalja članica Europske unije učinile prostor poštivanja demokratskih vrijednosti, vladavine prava, poštivanja ljudskih prava i prava manjina i prostor konkurentski snažnog, stabilnog i stalno rastućega gospodarstva. Ako bi se koristi koje donosi i nudi članstvo u Uniji pokušale svesti samo na dvije ključne odrednice onda bi one svakako glasile: političko demokratska stabilnost i gospodarska konkurentnost. Za državu koja je uz sve tranzicijske teškoće zajedničke svim tranzicijskim zemljama prošla i vlastiti teški put žrtve agresije i ratnih razaranja već samo ta dva učinka i ta dva razloga za članstvo u Europskoj uniji mogu biti dovoljna za određivanje smjera budućega prioritetnoga djelovanja, a taj smjer je za SDP jasan. Članstvo u Europskoj uniji kao izraz težnje za dugoročnom dobrobiti Hrvatske i njenih građana kao sredstvo za ostvarivanje i olakšavanje unutarnjih reformi koje nas vode prema gospodarski jakom i demokratski stabilnome društvu. I kada se SDP opredjeljuje za aktivnu ulogu i potporu u procesu hrvatskoga uključivanja u Europsku uniju mi polazimo od toga da proširenje Unije na postkomunističke zemlje označava ponovno udruživanje Europe. I da Hrvatska želi i zaslužuje biti dijelom toga ponovnoga susreta. Ovdje se ne radi o novootkrivenom europskom identitetu Hrvatske. U svim djelatnim naporima za ostvarivanje europske budućnosti Hrvatske prepoznajemo nastavak povijesne hrvatske pripadnosti europskome političkom, civilizacijskom i tradicijskome krugu. Takvu svoju europsku povijest unijet ćemo i u našu europsku budućnost. Takvu europsku budućnost doživljavamo kao dugoročno i održivo jamstvo uspješne Hrvatske i uspješnih hrvatskih građana. Hrvatska zaslužuje Europsku uniju, a Europska unija zaslužuje imati u svome članstvu takvu stabilnu i uspješnu europsku Hrvatsku. Kada u ožujku ove godine uđemo u odlučujuću fazu, završnu fazu svoga približavanja Europskoj uniji proces pregovora o članstvu u Uniji bit će tek naizgled najuočljiviji dio ukupnoga procesa europskih integracija. Ovdje želim ukazati na važnu činjenicu, a to je da usporedno sa pregovaračkim procesom morat ćemo nastaviti odvijati i završavati proces reformi hrvatskoga gospodarstva, zakonodavstva i društva u cjelini prema dostizanju standarda i kriterija Unije, a također ćemo morati nastaviti i osnažiti komunikacijski proces objektivnoga, intenzivnog informiranja hrvatske javnosti o svim prednostima i teškoćama funkcioniranja Hrvatske u članstvu, u uvjetima članstva Unije. Dakle pred nama nije samo pregovarački proces nego ujedno i reformski i komunikacijski proces. U sve te tri neodjeljive dimenzije morat ćemo biti podjednako uspješni. Ako podbacimo u bilo kojem od ta tri elementa ugrozit ćemo ostvarivanje ukupnoga projekta članstva u Uniji. Dobro je ovdje podsjetiti na još dvije važne poruke koje stalno trebaju imati na umu svi oni koji se bave procesom europskih integracija. Po svojoj prirodi proces uključivanja u Europsku uniju nije isključivo vanjsko-politički proces nego prvenstveno proces dubokih i teških, ponekad bolnih unutarnjih reformi. I drugo, to nije proces za političke elite i državne institucije već prvenstveno proces za sve građane. Konačan uspjeh moći će se ostvariti tek kada svaki hrvatski građanin prepozna svoj interes i svoju ulogu u ostvarivanju članstva u Uniji. Tada državne institucije više neće morati uvjeravati građane zbog čega je Europska unija dobra za njih jer će građani biti svjesni da su oni sami Europska unija. Za ovako kompleksan posao koji ima karakteristike najcjelovitijega svehrvatskoga razvojnoga projekta nužno je potrebno razumijevanje, potpora i djelatnost i djelotvornost svih institucija države i društva uključujući i politički konsenzus političkih stranaka o temeljnim načelima uključivanja i djelovanja Hrvatske u Europskoj uniji. Međusobno razumijevanje političkih stranaka o potrebi ubrzanog puta Hrvatske prema Uniji bilo je postignuto i u raspravi o rezoluciji koju je Hrvatski sabor usvojio u prosincu 2002. godine. Sada je vrijeme da se ta rezolucija konkretizira na način da parlamentarne političke stranke definiraju svoje zajedničke stavove i prijedloge o načelima koje trebaju biti temelj pregovaračkih pozicija u pregovorima o pristupanju Hrvatske u Uniju. Isto tako potrebno je utvrditi i ulogu i doprinos Hrvatskoga sabora u ukupnome pregovaračkome procesu u fazi pregovora, ali i u kasnijoj fazi punopravnoga članstva u Uniji. SDP je na vrijeme prepoznao presudnu važnost definiranja temelja političkog konsenzusa u Europskoj uniji. Zajedno sa HSS-om prvi smo predložili usvajanje odgovarajuće saborske rezolucije kojom bi se potvrdilo takvo zajedničko opredjeljenje političkih stranaka. To je navelo i druge parlamentarne stranke da dadu svoj doprinos postizanju konačnoga cilja zajedničkog parlamentarnog i izvanparlamentarnog djelovanja u jačanju naših pregovaračkih pozicija. Zato danas i jesmo u prigodi raspraviti i usvojiti zajedničke saborske dokumente koji će izraziti takvu svestranačku spremnost za prihvaćanjem zajedničke odgovornosti za rezultate pregovora i za uvjete po kojima će Hrvatska djelovati u članstvu Europske unije. Na početku osmišljavanja zajedničkog pristupa europskoj perspektivi Hrvatske SDP, a vjerujem i druge oporbene stranke našli su se pred izborom. Prihvatiti koncept po kojem su pregovori i ostvarivanje članstva u Uniji stvar Vlade i stranaka na vlasti gdje će si oporba zadržati pravo kritiziranja svakoga poteza i skupljati političke poene na onome što će na javnosti ili u nekim interesnim skupinama biti doživljeno kao nepovoljno ispregovarani uvjeti za članstvo u Uniji. Ili s druge strane prihvatiti koncept nadstranačkoga zajedničkog projekta koji donosi dugoročni napredak, koncepta zajedničke podjeljene odgovornosti i zasluga za sve ono što je dobro i za ono što je teško na putu prema Europskoj uniji. SDP se nedvosmisleno opredjeljuje za ovaj drugi pristup i to zbog toga što drži da ne može napustiti uspješni vlastiti projekt samo zato što ga uspješno nastavlja ostvarivati druga politička opcija. Zato što prepoznaje dugoročnu korist i dobrobit od tog projekta za razvoj Hrvatske i napredak njenih građana. Zato što se ne rukovodi dnevnopolitičkim kratkoročnim interesima i zato što je uvjeren da će se proces uključivanja Hrvatske u članstvo Europske unije kvalitetno i brzo odvijati samo ako ga prihvatimo kao nadstranački zajednički proces od nacionalnoga značenja. Držimo da se politički dogovor i suglasnost oko procesa europskih integracija treba temeljiti na sljedećim postavkama: 1. potrebno je danas konsenzusom usvojiti saborsku deklaraciju koja će odražavati i svestranačku suglasnost europskom opredjeljenju i europskoj pripadnosti Hrvatske, onome što ona nosi sa sobom u Europsku uniju, o onome što ona očekuje od Europske unije. Ta deklaracija treba ukazati na temeljna načela pregovaračkoga procesa i temeljne vrijednosti koje Hrvatska treba zadržati i razvijati u uvjetima članstva u Uniji. Ujedno deklaracijom treba utvrditi ulogu i način ostvarivanja ustavnoga položaja Hrvatskoga sabora u praćenju, usmjeravanju, nadgledanju, parlamentarnom nadzoru pregovaračkoga procesa koji vodi Vlada Republike Hrvatske. Zatim s Vladom treba dogovoriti dvostranu izjavu o zajedničkom djelovanju Sabora i Vlade u procesu pregovora sa Europskom unijom i procesu daljnjeg usvajanja standarda i kriterija Unije. Ta zajednička izjava treba definirati načine uspostave i jačanja djelotvornog dijaloga i kontinuiranoga usklađenoga djelovanja Sabora i Vlade. Onda je potrebno donijeti i odluku o uspostavu nacionalnoga odbora za praćenje i nadzor pregovora kao radnoga tijela putem kojeg će Hrvatski sabor pridonositi snaženju pregovaračkog procesa, ali i davati demokratsku legitimaciju i mogućnost uključivanja javnosti u proces pregovora. Zbog nadstranačkog karaktera uključivanja Hrvatske u Europsku uniju u nacionalnom odboru treba biti ravnomjerno zastupljena parlamentarna većina i oporba kako bi se izbjeglo preglasavanja i političko nadmetanje u tom važnom pitanju. Pored saborskih zastupnika u članstvo Odbora potrebno je uključiti i predstavnika Ureda Predsjednika REpublike, akademske zajednice, posladavaca i sindikata. Taj nacionalni odbor treba zadužiti dat ijekom pregleda usklađenosti hrvatskog zakonodavstva znači tijekom procesa screaninga, koji će se na početku pregovora odvijati između Vlade i Europske komisije, znači da tijekom toga screaninga da se nacionalni odbor pripremi nacrt saborske rezolucije kojom će se utvrditi pregovaračka straategija, i pregovarački okvir uza pojedina osjetljiva pregovaračak poglavlja. Na temelju te rezolucije vladin pregovarački tim i stručne radne skkupine trebaju onda definirati i aragumentirati detaljne pregovaračje pozicije za osiguravanje najpovoljnijih izuzeća odstupanja i prelezanih razdoblja u područjima u kojima će ona biti nužna za sprečavanje početnih teškoća u primjeni i provedbi djelova pravne stečevine Europske unije. Naglašavam da je potrebno potaknuti i Vladu da ubrzano predloži izmjene zakonodavstva u područjima u kojima pravni okvir nije do kraja definiran a kojima će se na nediskriminacijski način i usklađenost obvezama iz sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju stvoriti pravno okružje i argumenti za pregovaranje o tom izuzećima odstupanjima i potrebnim prijelaznim razdobljima. I konačno. Dogovor o europskim pitanjima treba uključivati i opću suglasnost oko imenovanja pregovaračkoga tima po kriterijima stručne kompetetnosti znanja jezika i pregovaračkih vještina i iskustva. A ne po kriterijima političke podobnosti. Time se sužava prostor za stranačko licitiranje imenima potencijalih pregovarača, i stvara se jamstvo i obveza zadržavanja kontinuiteta pregovaračkoga tima tijekom cijeloga razdoblja trajanja pregovora, i u slučaju da se sljedi parlamentarni izbori održe prije kraja pregovora. Prihvaćanjem ovako definiranih akata i stavova Hrvatski sabor iskazat će svoju odlučnost u jačanju parlamentarne dimenzije procesa eurposkih integracija, i svoju spremnog da pridonosi dostizanju preostalih političkih gospodarskih , zakonodavnih institutcionalnih kriterija, za članstvo, kao i svoj interes da se uključi u proces komunikacije Europe Hrvatskim građanima. I proces doprinosa Hrvatske regionalnoj suradnji i stabilnosti. Također je potrebno već sada najaviti potrebu sagledavanja okrvira ustavnnih promjena potrebnih za uspješno djelovanje Hrvatske u članstvu Eurposkeu nije. U cijelini suglsanost oko pitanja europskih integracija potvrdila bi političku zrelost hrvatskih političkih stranaka, njihov zajednčiki interes za dovođenje Hrvatske u europsku obitelj, i utvrđivanje ravnopravnog i razmjernog utjecaja Hrvatske u institucijama Unije. Uz očuvanje temeljnih odrednica hrvatskoga nacionalnoga indentiteta, tradicije, kulture, jezika i društvenih vrijednosti na kojima je hrvatsko društvo održavalo svoju samostojnost tijekom povijesti. Na temelju ovih podstavki i preduvjeta SDPa izražava i potvrđuje svoju spremnost na sudjelovanje i djelatan doprinos procesu uključivanja Hrvatske u članstvo Europske unije. Područje Europskih integracija posljednje je područje na kojem bi SDP priželjkivao neuspjeh Vlade. Zato ćemo do kraja braniti kontinuitet i održavanje zajedništva u Europskim pitanjima. Međutim pristajanje na ovakav politički dogovor i dalje će nam ostaviti dovoljno prostora za iskazivanje pol.itičkih razlika, i političke utakmice u stavovima o drugim političkim gospodarskim pitanjima. Posebno u području gospodarske, razvojene i socijalne politike, i drugih društavenih pitanja unutarnje a možda i vanjske politike. Ono u čemu vidimo najveću vrijednost političke suglasnosti o pregovaračkim pitanjima, u procesu priključenja Hrvatske Europskoj uniji je činjenica da na taj način izbjegavamo iscrpljivanje i prijepore u međustranačkim pregovorima kod kuće, i omogućavamo da se pristupni pregovori vode samo sa onima s kojima se i trebaju vodiit. Sa zemljama članicama i sa Europskom komisijom. To će zasigurno maksimalno ojačati naše pregovaračje pozicije i pregovaračku uvjerljivost. Preduvjet za održavanje politčikog konsenzusa o Europskoj uniji je da mu sa istom iskrennošću i istim interesom pristupe i sve druge političke stranke, vladajuće i oporbene. Kako bi svi zajedno preuzeli i djelili nesumnjivi pozitivni ishod,. ali i teret pregovora i uvjeta u kojima će Hrvatska djelovati u članstvu Europske unije. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Zlatko Tomčić klub HSSa izvolite.
Gospodine predsjedničke Hrvatskog sabora, gospodine predsjedniče Vlade, gospođo ministrice. Gospodine glavni pregovaraču. Gospođe i gospodo zastupnici. Neću govoriti niti ja o temi za koju bi bilo logično da govorim a to je prezentacija rezolucije koju su predložili skupa klubovi HSSa i SDPa. Neću govoriti ni o ostalih pet dokumenata posebno koji su ovdje pred nama u objedinjenoj raspravi. Pokušat ću na specifičan način posvetiti se manje više jednoj temi a to je odnosu politike i političara prema mišljenju javnosti u utjecaju javnosti na uspješnost završetka pregovora i ulaska Republike Hrvatske u Europsku uniju. Dakako da u tom specifičnoj temi će biti i određenih argumenata koji će izlaziti iz te teme. Započet ću izlaganje citatom naše rezolucije Hrvatskog sabora, o pristupanju REpublike Hrvastke u Europskoj uniji koju smo donjeli čini mi se konsenzusom 18. prosinca 2002. godine. Dva citara ću izvaditi. Jedan kaže "Hrvatski sabor utvrđuje da je ulazak Republike Hrvatske u punopravno članstvo u Europsku uniju strateški nacionalni cilj kojem će u daljnjem djelovanju Hrvatski sabor davati punu i stalnu potporu.". Naglasak je dakako ovaj strateški nacionalni cilj. I drugi citat :"Hrvatski sabor očekuje da će Europski parlmemet institucija i članice Europske unije da uvaže konsenzus i odlučnost svih političkih snaga u Republici Hrvatskoj glede pristupanja Europskoj uniji iskazan u ovoj Rezoluciji.". Naglsak dakako na konsenzusu i odlučnosti svih političkih snaga. Ova rezolucija donešena prije nešto više od dvijeg odine. A puno toga se promjenilo nakon donošenja ove Rezolucije. Ja bih rekao, i uznapredvalo prema zajedničkoj željil prema zajedničkom cilju, koji izvire iz ovoga Doma iz Vladee REpublike Hrvatske istini za volju sve manje iz hrvatske javnosti. Ali ipak izvire, da se REpublika Hrvatska čim prije priključi Europskoj uniji. Dakako da možemo nabrajati što smo to radili u protekle dvije godine, od harmoniziranja našega zakonodavstva ovdje u Saboru, od činjenice da smo podnjeli zahtjev za punopravno članstvo. Da je dobiveno pozitivno mišljenje Europske komisije. Da je Republika Hrvatska postala kandidat za Europsku uniju. Da je određen termin početka pregovora, i da se zapravo sve to skupa dogodilo u uvjetima promjen evlasti. Od prilike polovicu toga perioda o komem govorimo je bila jedna Vlada, drugu polovicu je bila druga Vlada. Dakle u okolnostima promjene vlasti u Republici Hrvatskoj dogodile su se ove pozitivne stvari i pomaci prema Europskoj uniji. Uzimajući u obzir i najnovije činjenice vrlo uspješne komunikacije vlastia i oporbe u Republici Hrvatskoj, posebno kada je u pitanju Europska unija, što je započelo pod konac 2004. godine možemo konstatirati da su hrvatski političkari ili hrvatske političke stranke a ovdje netko danas izreče za ovom govornicom političke elite čini mi se, da je to bio gospodin Mimica. Da su suglasni oko strateških i za sada dijela operativnih pitanja ulaska Republike Hrvatske u Europsku uniju. Razumljivo da naši partneri u Europskoj uniji sa zadovoljstvom prihvaćaju ovu činjenicu. Jer to i njima znači da ne postoje nekakav rizik narušavanja procesa radi eventualno promjene neke buduće promjene vlasti u Republici Hrvatskoj. I u tom smislu i naši partneri u Europskoj uniji smatraju da je ovaj proces koncepcijski i dinamički potpuno zaštićen. Tako obrazlažući naš odnos prema Europskoj uniji mogli bi doći, gospođe i gospodo zastupnici, u napast da sami sebi zaplješćemo kako smo uspješni pod jednom i pod drugom vlašću. No siguran sam da nećemo sami sebi pljeskati jer smo svjesni da osim nas političara i politika i političkih stranaka postoji itekako važan segment koji će odlučivati o tome da li će Hrvatska i kada će Hrvatska ući u Europsku uniju, a to su hrvatski građani, to je hrvatska javnost. Koji su samo za godinu dana, za zadnjih godinu dana smanjili povjerenje, netko će reći u Europsku uniju, netko će reći u hrvatske političke stranke ili u hrvatsku politiku sa 82% na nekakvih 50%, to govore sve, ja bih rekao, službene metodološki ispravne i neispravne ankete, ali sve se, sva se istraživanja vrte oko tih brojeva. I nemojmo, mi ne smijemo kao političari i kao zastupnici zanemariti činjenicu da će zapravo ti građani koje spominjemo i koje danas ispitujemo u kojem postotku su za njih prihvatljiva, je prihvatljiva Europska unija, da će oni na kraju odlučiti, nakon što mi sav svoj posao završimo, da li će Hrvatska ući u Europsku uniju ili ne. Na referendumu. Taj referendum dakako može imati pozitivan, može imati i negativan rezultat. Zašto govorim o ovome? Iz vrlo jednostavnog razloga, jer želim da mi prije svega u Hrvatskom saboru, gdje ocjenjujem da postoji visok stupanj suglasja oko ovih pitanja o kojima danas govorimo, moramo biti svjesni jedne činjenice. Da su danas u Hrvatskoj političari u suglasju, a narod u dvojbi oko pitanja Europske unije. To govore rezultati javnog istraživanja. Što iz toga možemo iščitati? Ili mi nismo radili kako treba, ili mi nismo tumačili narodu kako treba ili naprosto nismo dali dovoljno vjerodostojnih podataka i argumenata da se to hrvatskom običnom čovjeku isplati. Kako inače protumačiti činjenicu da samo pred godinu dana prihvatljivost Europske unije je bila 82%, a danas 50%? Možemo špekulirati, možemo se optuživati, možemo jedni drugima govoriti vi ste to smanjili taj postotak, itd., međutim ostaje nepobitna činjenica da politika nije uspjela uvjeriti hrvatsku javnost, bar ne ovog momenta da treba glasovati, da se treba izjasniti za ulazak Hrvatske u Europsku uniju. Danas, evo, u takvim okolnostima pred nama je ovdje 6 različitih dokumenata, 6 različitih predmeta, dokumenti koji su došli u ovaj Sabor izrađeni od različitih autora, različitom metodologijom, na različitoj razini tretmana problema odnosa Republike Hrvatske i Europske unije i to sve skupa pred početak pregovora. I dakako, opet ćemo konstatirati i dobro je to opet reći, političari su se opet dogovorili i političke stranke su se dogovorile unatoč činjenici da imamo 6 različitih dokumenata ispred sebe. Jer smo vrlo jasno rekli da ćemo pokušati način onaj zajednički nazivnik koji će nam omogućiti traženja konsenzusa kojeg smo spomenuli i na kojeg smo se obavezali, po meni, još 18. prosinca 2002. godine kada smo donijeli prvu rezoluciju ovdje u Hrvatskom saboru. Dakle, posve je svejedno da li smo se dogovorili da li ćemo donijeti jedan zajednički, dva ili tri zajednička dokumenta. Mi moramo biti danas svjesni jedne činjenice. Ako želimo da vratimo povjerenje hrvatskoj javnosti koja je samo do pred godinu dana bila znatno, znatno iznad današnje, onda moramo raditi na način da sve stvari koje su vezane na pitanje Europske unije budu posve jasno prezentirane hrvatskoj javnosti. Bez ikakve zadrške. Ja ću reći kako to vidi Klub HSS-a. Dakako da je neophodno ovdje u ovoj dvorani, na ovom Domu donijeti jedan opći dokument kojeg smo danas i dobili na klupe i oko kojeg nemamo nekih većih primjedbi. On će se po svemu sudeći zvati Deklaracija. On je, dakle, na jednoj općoj političkoj razini, on je na razini opće prihvatljivosti i mislim da tu neće biti čak, pod uvjetom i da danas glasujemo, neće biti nekakvih posebnih suprotstavljanja. Ono što trebamo sljedeće učiniti, a to je donijeti jednu strategiju pregovora sa Europskom unijom. Neki kažu da će zvati rezolucija, gospodin Mimica objašnjava da to treba raditi nakon "screeninga", a meni se čini da to treba napraviti prije početka pregovora. To nije strategija pregovora na koji može utjecati stav Europske unije o stanju našeg zakonodavstva. To je strategija Republike Hrvatske koja treba biti rođena u ovoj Vladi i u ovom Saboru. Dakle, strategija što mi želimo od pregovora sa Europskom unijom. Dakle, Klub HSS-a se zalaže da tu strategiju utvrdimo prije početka pregovora. Imamo dovoljno vremena, imamo dovoljno materijala, imamo dovoljno različitih mišljenja i to je već dokument koji mora imati dosta konkretnih elemenata i koji upravo sa tim konkretnim elementima moramo prezentirati hrvatskoj javnosti ako hoćemo popravljati onaj omjer prihvatljivosti ili neprihvatljivosti Europske unije u hrvatskoj javnosti. Ova dva dokumenta dakako treba donijeti Hrvatski sabor. Postoji i treći dokument, po nama, i to smo, podsjećam, dogovorili na prvom sastanku predsjednika parlamentarnih stranaka, 28. prosinca. Donošenje 3 dokumenta. Ne vidim nikakvog razloga da narušavamo sada tu disciplinu dogovaranja, ne vidim nikakvog razloga da pokušavamo to sada zamotati u nekakve druge izraze i u nekakve druge celofane. Trebamo se držati onog prvog temeljnog dogovora. Treći dokument je "Pregovaračka polazišta za svako poglavlje kao okvir i obaveza za vođenje pregovora onih koji će te pregovore voditi. Dakako da ova pregovaračka polazišta bi bila donošena na nacionalnom odboru, dakako da su i ona poželjna da se donesu konsenzusom onih koji će na nacionalnom odboru biti, ali isto tako da moramo naći mudar, lukav i primjereni način da tako utvrđena pregovaračka polazišta koja su vrlo konkretna, koja se mjere danima, godinama, centimetrima i ostalim mjerama koje postoje jer će u tim polazištima morati pisati koja izuzeća, na koje vrijeme, u kom području Republika Hrvatska traži. Dakako da nije pametno paralelno pregovarati i javno raspravljati o nekakvim svojim uvjetima. Ja sam potpuno svjestan tog nedostatka da pregovaračka polazišta je teško prezentirati javno, a onda otići u Bruxelles i o njima pregovarati. Ali mora nam biti jasna jedna stvar. Da o tome kako ćemo polazišta pregovaračka utvrditi za pojedina poglavlja i kako ćemo ih uspjeti prezentirati hrvatskoj javnosti, toliku ćemo podršku uspjeti vratiti od onih izgubljenih 32%. Uspjeh pregovora, da budemo potpuno jasni, po meni ovisi samo o dvije stvari. O tome koliko će naša pregovaračka ekipa postići izuzetaka i na kolika prijelazna razdoblja. I pod b), koliko ćemo uspjeti postići tzv. odstupanja. Odmah koristim prigodu i molim da se, da autori deklaracije u točki 4., tamo gdje se govori o najpovoljnijim izuzećima i prijelaznim razdobljima da se dodaju i odstupanja. Jer to je jedan od instrumenata koje isto tako pregovarači ... ... [[Upadica se ne razumije.]] Molim? ... [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Odstupanja. Odstupanja uz izuzeća. Jer to je isto jedan od instrumenata koje pregovarač ima na raspolaganju, zemlja kandidat koja može tražiti. Ja ovog momenta ne prejudiciram da će Hrvatska pretendirati na određena odstupanja, ali moramo ih imati u deklaraciji. Dakako da je meni jasno da od svih 36 poglavlja, ako sam dobro čuo danas informaciju da nećemo tražiti ni odstupanja ni izuzeća, dakako da će biti poglavlja koja praktički se mogu sutra početi potpisivati nakon otvaranja pregovora, ali isto tako sam svjestan kao i svi ovdje vi u dvorani i naša javnost da postoje tzv. kritična poglavlja oko kojih će se voditi itekako teški, teški pregovori. Tu prije svega mislim na kretanje kapitala ili kako zovemo prodaju nekretnina, kretanje osoba, poljoprivreda, ribarstvo, okoliš, vjerojatno bi se našla još neka kritična područja. Upravo u ovim kritičnim područjima i je najveće očekivanje naših građana i naši građani već o tim područjima dovoljno znaju i o tim područjima upravo o pregovaračkim polazištima u tim kritičnim područjima, konkretno prodaji nekretnina, poljoprivredi, okolišu očekuju konkretan odgovor iz ovoga Doma, vrlo konkretno. Naši građani će se opredijeliti da li će nas podržati i ovaj naš politički konsenzus ovisno o tome da li ćemo im reći da će stranac nakon što bude imao drugo boravište u Hrvatskoj 5, 10 ili 8 godina ovisi o tome kako ćemo se dogovoriti će moći postati vlasnik određene nekretnine. Hrvatski građani vrlo dobro znaju da su neke zemlje dobile za prodaju i privatizaciju poljoprivrednog zemljišta 7, neke 10, neke 12 godina. Hrvatski građani očekuju da im hrvatska Vlada i Hrvatski sabor kažu vrlo jasno i glasno na koliko godina mi to planiramo zatražiti od Europske unije izuzeće da naše poljoprivredno zemljište ne mora biti prodavano strancima. Ja vas uvjeravam ako ćemo taj proces utvrđivanja pregovaračkih polazišta za ova kritična poglavlja znati na jedan mudar, fini način prezentirati našoj javnosti nekad izravno kada procijenimo da je to moguće, nekad preko sektorskih udruga kada procijenimo da je to moguće, nekad na određenim tribinama sa građanima na razno-razne načine ne narušavajući odnose sa Europskom unijom, ne narušavajući pregovore, ali dovoljno jasno moramo upoznati naše građane sa tim. Direktno će o tome ovisiti koliko ćemo vratiti ovo povjerenje. Isto tako sam svjestan činjenice da kod ovih pregovora nema ultimatuma, inače ne bi bilo pregovora, ali ajmo pokušati o jednoj stvari čisto hipotetski razgovarati. Kako bi se ovaj Dom postavio kada bi recimo Europska unija, ovo je stvarno, ja vas molim da shvatite kao hipotetsko razmatranje, iz bilo kog razloga rekla jednog momenta, Hrvatska neće dobiti izuzeće kod prodaje poljoprivrednog zemljišta, neće ga dobiti. Mora istog momenta liberalizirati prodaju poljoprivrednog zemljišta. Hrvatska mora istog momenta, neće biti nikakvih izuzetaka kod zaštite priobalja i otoka. Kako bismo se mi postavili? Ja ne vjerujem da će doći do takve situacije, ali mi naprosto u svojim pregovaračkim polazištima moramo prejudicirati da do takvih situacija ne može ni doći. Ja znam što bi rekla moja stranka. Hvala lijepo Europska unija. Mi bi imali snage čak to reći. Mi smo sigurni da do toga neće doći ali ovako rigorozni primjer je trebao poslužiti samo jednoj stvari da mi ovdje u ovom Domu shvatimo da ne može, da pregovaračka polazišta ne mogu biti diskreciona prava bilo koga u ovoj Državi nego isključivo određene suradnje između Vlade i ovoga Doma. Da bi upravo postigli ovo sve o čemu govorim, da bi pokušali kroz krajnje transparentan odnos prema hrvatskoj javnosti vratiti povjerenje i biti sigurni da ćemo onog momenta kada za dvije ili dvije i pol godine izađemo na referendum i tražimo mišljenje od naših građana da će to mišljenje biti pozitivno. Apeliram da se cijeli ovaj proces vodi krajnje transparentno uvažavajući upravo onako kako je to napisano u izjavi Hrvatskog sabora i Vlade Republike Hrvatske. Gdje se kaže Hrvatski sabor i Vlada vide članstvo Republike Hrvatske u Europskoj uniji kao izraz volje građana Republike Hrvatske na temelju cjelovitih i javnih informacija, cjelovitih i javnih informacija i pune upućenosti kao i otvorenog i transparentno vođenog procesa pregovora tijekom kojeg svim zainteresiranim čimbenicima treba biti osigurano pravo na informacije i dijalog. Dakle, tražimo samo potvrdu ovoga što piše u izjavi Hrvatskog sabora i Vlade Republike Hrvatske da svakog momenta budemo otvoreni prema hrvatskoj javnosti, da hrvatska javnost ima pravo na kompletne informacije, jer ako ih neće imati onda vjerujte onda da ćemo dalje curiti sa ovim postotkom prihvatljivosti koji je došao na zabrinjavajuću granicu od 50% što je u drugim zemljama, naročito ovih 10 zemalja koje su prošle godine 1. svibnja ušle u Europsku uniju, taj proces je bio daleko, daleko sporiji. Upravo radi toga Klub HSS-a a da bi postigli sve ove efekte predložiti će i posebne zaključke. Dakako da ćemo podržati i izjavu Vlade i Sabora, dakako da ćemo podržati ovu deklaraciju uz ovaj, uz ovu jednu sitnu, uz ovaj jedan sitni, sitni ispravak, ali ćemo predložiti i posebne zaključke pa vas molim evo da ih i saslušate. Pod 1. da će Sabor prije početka pregovora razmotriti rezoluciju o pregovorima sa Europskom unijom kao strateški materijal, kao strategiju pregovora. 2. Da će Nacionalni odbor Hrvatskog sabora utvrđivati programska polazišta za svako poglavlje kao obvezni okvir za pregovore sukcesivno sa ulaskom u pregovore za pojedina, za pojedina poglavlja i 3. … Dozvolite mi samo još 20 sekundi. 3. Da će Ministarstvo Europskih integracija u roku od 10 dana Hrvatskom saboru dostaviti pregled svih izuzetaka i prelaznih razdoblja za 10 zemalja koje su prošle godine ušle u Europsku uniju i pregled odstupanja za sve zemlje članice Europske unije. Ova, ovi, ova dokumentacija bi nam bila potrebna da kao saborski zastupnici, a kasnije kao Nacionalni odbor možemo efikasnije utvrđivati pregovaračka polazišta za svako poglavlje. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Gordan Jandroković, Klub zastupnika HDZ-a, a budući da je predsjednik Vlade želio se osvrnuti što na izlaganje zastupnika koji je govorio u ime Kluba HSS-a poštovanog zastupnika Tomčića. Izvolite predsjedniče.
Hvala gospodine predsjedniče. Ja bih samo kratko iznio kakva su iskustva i praksa u dosadašnjim pregovorima Europske unije i zemalja koje su ušle i ovih 10 i one 3 koje su ušle 95. Naime, referiram se na prijedlog vaših zaključaka koje mislim da su načelno dobri ali da bismo trebali razlikovati strateške odrednice za pregovore koje može donijeti Nacionalni odbor ili Sabor i strategiju pregovora koju u svakoj zemlji donosi Vlada. Dakle to je jedan papir koji Vlada u strategiji pregovora donosi. Dakako da smo mi spremni u donošenju strategije pregovora razgovarati i vidjeti u ovom sukladnoj i zajedničkoj izjavi Sabora i Vlade. Ali važno je napomenuti da uvijek strategiju pregovora donosi onaj koji pregovara. A strateške odrednice u pregovorima, to bi bio možda razlika jedna diferencija specifica koju bismo mogli prihvatiti, ovdje bismo inače odstupili od uobičajne prakse jer onda bismo derogirali ulogu Vlade u svemu. Ali budući da jesmo spremni i da postoji ova izjava koju mi podržavamo, zajednička izjava Sabora i Vlade i prije donošenja strategije pregovora da se donese rezolucija o strateškim odrednicama za pregovore.
Gordan Jandroković, Klub zastupnika HDZ-a. Hvala lijepa.
Cijenjeni gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani gospodine predsjedniče Vlade, gospođo ministrice, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Pristupanje Hrvatske Europskoj uniji projekt koji će presudno utjecati na budući razvoj zemlje i kvalitetu života svih građana Republike Hrvatske. Naglašavajući u tom procesu ulogu i važnost Sabora, Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice predlaže deklaraciju o temeljnim načelima pregovora za punopravno članstvo u Europskoj uniji i izjavu Hrvatskog sabora i Vlade Republike Hrvatske o zajedničkom djelovanju u procesu pregovora za članstvo u Europskoj uniji. Istovremeno, Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice izražava nadu da će se tijekom rasprave u Hrvatskom saboru o ovoj temi postići suglasje, te da će se usvojiti dokumenti koji će na najbolji mogući način odrediti načela procesa pregovora i ciljeva Republike Hrvatske kao i zajedničkog djelovanja Sabora i Vlade u tom procesu. 14 godina od početka svoje nezavisnosti, Republika Hrvatska se nalazi pred još jednom važnom etapom društvenog razvoja. Početkom procesa pregovora za članstvo u Europskoj uniji. U tih 14 godina Hrvatska izgrađivala i jačala vrijednosti demokratske države, slobodu, mir, stabilnost, demokraciju, pravnu državu, dobru vladavinu, poštivanje i punu zaštitu ljudskih i manjinskih prava, te gospodarski napredak i razvoj. Postala je zrela demokratska država, čiji je ukupni napredak priznat i u međunarodnoj zajednici. Razvijajući osim nacionalnog i europski identitet te prihvaćajući vrijednosti na kojima je utemeljena zajednica europskih država, opredjeljenje Hrvatske prema članstvu u Europskoj uniji samo je logičan nastavak njezinog dosadašnjeg puta i društvenog razvoja. A potvrdu svog društvenog, političkog i gospodarskog razvoja Hrvatska je dobila i od same Europske unije. Prvo, dobivanjem pozitivnog mišljenja Europske komisije o zahtjevu za članstvo u Europskoj uniji. A zatim i odlukama Europskog vijeća o statusu kandidata i datumu početka pregovora za članstvo u Europskoj uniji. Članstvo u Europskoj uniji jedan je od temeljnih prioriteta i unutarnje i vanjske politike Republike Hrvatske. Ono je prioritet i ove Vlade na čelu s premijerom doktorom Sanaderom, prošle Vlade na čelu s premijerom gospodinom Račanom, ali i bivših vlada što dokazuje da u tom pitanju postoji kontinuitet u Hrvatskoj politici i suglasje svih relevantnih političkih snaga. Rezolucija Hrvatskog sabora o pridruživanju Republike Hrvatske Europskoj uniji s 2002. kao i zajednička izjava svih parlamentarnih stranaka o početku pregovora Republike Hrvatske i Europske unije iz prosinca prošle godine, dokaz su da je i u najvišem predstavničkom tijelu građana postignuta suglasnost svih parlamentarnih stranaka o punopravnom članstvu u Europskoj uniji. Klub Hrvatske demokratske zajednice izražava nadu da će usvajanjem deklaracije o temeljnim načelima pregovora za punopravno članstvo u Europskoj uniji i izjave Hrvatskog sabora i Vlade o zajedničkom djelovanju u procesu pregovora za članstvo u Europskoj uniji, to suglasje i dodatno ojačati, o temi važnoj za budućnost cijele zemlje, svih njezinih građana i naše djece. Što donosi deklaracija o temeljnim načelima pregovora za punopravno članstvo u Europskoj uniji i koja su to temeljna načela pregovora? Prije svega deklaracija donosi još jednom potvrdu o tome da je punopravno članstvo u Europskoj uniji nacionalni interes Republike Hrvatske. Njome se izražava i namjera Republike Hrvatske da dosegne razinu spremnosti za punopravno članstvo do 2007. godine. Deklaracija donosi političke i gospodarske ciljeve koje Republika Hrvatska želi ostvariti tijekom procesa pregovora za članstvo u Europskoj uniji. Kada je riječ o političkim ciljevima neosporno je da Republika Hrvatska tijekom pregovora, a kasnije i samim članstvom želi očuvati svoje temeljne ustavne vrijednosti, nedjeljivost, integritet i cjelovitost teritorija, kontinuitet i zaštitu tradicije, kulture, jezika i društvenih vrijednosti kao osnove svog nacionalnog identiteta. Pri tom, Hrvatska želi doprinositi jačanju i obogaćivanju zajedničkih europskih vrijednosti, te društvenih i kulturnih procesa. Politički cilj je, i da tijekom procesa pregovora Republika Hrvatska osigura što bolji status kao ravnopravne članice, odnosno da njezin politički gospodarski i financijski položaj odgovara njezinoj razmjernoj snazi u usporedbi s ostalim državama članicama. Taj će položaj biti osobito važan kada će Hrvatska kao ravnopravna članica Europske unije sudjelovati u zajedničkom donošenju odluka i kada će po prvi puta unutar najsnažnije svjetske integracije ravnopravno odlučivati o svojoj vlastitoj sudbini. Gospodarski cilj procesa pregovora o članstvu je postizanje ubrzanog i stabilnog gospodarskog rasta, vodeći računa o zaštiti osjetljivih grana gospodarstva od vitalnog interesa. Pri tom, Hrvatska će nastojati osigurati najpovoljnija izuzeća i prijelazna razdoblja posebno za pojedina područja kao što su poljoprivreda, ribarstvo, stjecanje prava vlasništva nad nekretninama, državne potpore i zaštita okoliša. Gospodarski cilj pregovora i postizanje uvjeta za ostvarivanje stabilnog, financijskog i makroekonomskog okruženja, održivog razvoja i povećanje konkurentnosti Hrvatskog gospodarstva, snažne Hrvatske industrije i poljoprivrede, povećanje ulaganja kao i postizanje obrazovane i prilagodljive radne snage. Ostvarivanje gospodarskog blagostanja i razvoja mora biti popraćeno i očuvanjem socijalne sigurnosti i brige za sve hrvatske građane. Posebno je bitno osigurati ujednačenu razvojnu politiku uz razumijevanje svih regionalnih razlika i na dobrobit svih krajeva Hrvatske. Kako Republika Hrvatska dočekuje početak procesa pregovora i kolika je njezina spremnost pred pregovore? S punom sigurnošću možemo reći da je Republika Hrvatska spremna 17. ožujka ove godine otvoriti pregovore s Europskom unijom o punopravnom članstvu. Hrvatska početak pregovora s Europskom unijom ne dočekuje nespremna. Od institucionaliziranja odnosa s Europskom unijom putem sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju koji će formalno stupiti na snagu 1. veljače ove godine, Hrvatska je učinila važan korak u svom približavanju Europskoj matrici. Taj je put označen proaktivnim hrvatskim pristupom. Svjesna važnosti svih preduvjeta koji će joj omogućiti brz ulazak u zajednicu europskih država, Republika Hrvatska kontinuirano ispunjava sve Kopenhaške i Madritske kriterije kao i posebne političke kriterije. Vlada Republike Hrvatske već treću godinu za redom donosi nacionalni program za pridruživanje Europskoj uniji. Program za 2005. godinu, treći je po redu što dokazuje da se Republika Hrvatska već nekoliko godina ozbiljno priprema za članstvo i prije početka samih pregovora. Taj je dokument cjelovit prikaz ispunjavanja političkih i gospodarskih kriterija za približavanje Europskoj uniji, te stupnja usklađenosti zakonodavstva s pravnom stečevinom Europske unije, odnosno prikaz reformi koje Hrvatska poduzima. Ujedno oni i središnji upravljački mehanizam aktivnosti u području Europskih integracija za određenu godinu. Sve reforme koje Hrvatska provodi od reforme pravosuđa, gospodarskih i strukturnih reformi do reforme državne uprave jačanja administrativne sposobnosti, kao i sve reforme koje će Hrvatska poduzimati u nekoliko idućih godina nisu joj nametnute izvana. Za njih postoji snažan unutarnji politički motiv. Istovremeno su te reforme kompatibilne s onima koje zahtijeva proces pregovora. Perspektiva članstva u Europskoj uniji kao i pripreme za njega dodatni su poticaj ubrzanju reformskih procesa i transformacije države, ali i pokretač novih sveobuhvatnih prilagodbi u tranzicijskom razdoblju. Stoga, spremnost Republike Hrvatske za ulazak u Europsku uniju ne treba promatrati isključivo kao cilj, već kao i instrument za jačanje Hrvatskog društva u cjelini i njegovo što bolje uključivanje u globalizacijske procese. Koja je uloga Hrvatskog sabora tijekom procesa pregovora za članstvo u Europskoj uniji? Deklaracija koju predlaže Hrvatska demokratska zajednica navodi i načela na kojima će se zasnivati uloga Hrvatskog sabora tijekom procesa pregovora. Hrvatski sabor kao zakonodavno tijelo Republike Hrvatske ima važnu ulogu u procesu ispunjavanja pravnih kriterija za punopravno članstvo. Pri tom, Hrvatski sabor će nastaviti suradnju s Vladom Republike Hrvatske kako bi se proces usklađivanja Hrvatskog zakonodavstva s pravnom stečevinom Europske unije uspješno i brzo provodio sukladno dosadašnjoj dinamici i postignućima. Hrvatski sabor će pratiti i nadzirati vođenje procesa pregovora te se uključivati u raspravu o svim bitnim pitanjima koja proizlaze iz pregovora posebno putem nacionalnog odbora. Nacionalni odbor kao posebno radno tijelo raspravljati će o pregovaračkim stajalištima o pojedinim poglavljima pregovora u dijalogu sa Vladom Republike Hrvatske. Tijekom pregovaračkog procesa nacionalni odbor će raditi i na jačanju ukupnog društvenog suglasja. Hrvatski sabor svojim će radom osigurati i pravovremeno pristupanje promjenama Ustava Republike Hrvatske nužnima za punopravno članstvo u Europskoj uniji te punu provedbu pravne stečevine EU na području Republike Hrvatske, a konačnu odluku o članstvu Europskoj uniji donjeti će građani Republike Hrvatske na referendumu. Uvažene kolegice i kolege zastupnici, ostvarivanje članstva u Europskoj uniji veliki je izazov koji traži mobiliziranje svih raspoloživih potencijala ne samo među donositeljima odluka i unutar državne uprave već ono traži i mobiliziranje cjelokupnog hrvatskog društva. Uz političko suglasje oko tog pitanja koje smo već postigli i koje moramo i dodatno jačati uspješno ostvarivanje zajedničkog strategijskog cilja možemo ostvariti samo uz potporu svih segmenata hrvatskog društva i građana. Članstvo u Europskoj uniji mora se sagledati kao nacionalni projek, prihvaćen od hrvatskog društva te postati rezultat otvorenog dijaloga na svim njegovim razinama. Otvorenim i izravnim dijalogom sa hrvatskim građanima podignuti će se razina njihove informiranosti i obrazovanosti u procesu europskih integracija. Kako bismo postigli da članstvo u Europskoj uniji bude opće prihvaćeni i nacionalni cilj, mi zastupnici imamo posebnu odgovornost, postoje teme i projekti, a članstvo u Europskoj uniji je upravo to kada bismo se trebali izdići iznad svojih ponekad uskih dnevno političkih razmišljanja i interesa. Na taj ćemo način uputiti pozitivnu poruku hrvatskim građanima, pokazati im svoju ozbiljnost i odgovornost a europskoj javnosti i europskim pregovaračima pokazati spremnost za dosljednu borbu za nacionalne i državne interese i što bolji status Republike Hrvatske unutar Europske unije. I dopustite mi da za kraj citiram Roberta Shummana, francuskog ministra vanjskih poslova i jednog od idejnih začetnika Europske unije koji je rekao: “Europa nije stvorena u jednom dahu i bez proturječnosti jer ništa trajno nije sazdano na lakoći, svjesni da ostvarivanje članstva u Europskoj uniji neće biti lagan put izražavamo svoje čvrsto uvjerenje da naša domovina ima dovoljno kadrovskih potencijala, unutarnje energije te optimizma, te mudrosti i vizije da što skorije i pod što povoljnijim uvjetima ostvari punopravno i trajno članstvo u zajednici najrazvijenijih europskih zemalja. Hvala.
Hvala lijepo. Idemo dalje sa raspravom. U ime Kluba HSLS-a i DC-a, prvo zastupnik Ivan Čehok, a zatim kolega Franjo Piplović. Prije toga jedna obavjest, sukladno članku 207. stavak 2. Poslovnika, isteklo je vrijeme za raspravu u trajanju od 10 minuta. Hvala. Izvolite.
Gospođo predsjedavajuća, gospodine glavni pregovaraču, gospođe i gospodo, pred velikim smo paradoksom, kadkad se samo ili malo kada se u ovome Saboru dogovorimo tako da postignemo posvemašno suglasje, rijetko se to doista događalo, gotovo da smo svi jedinstveni u potpori ovim rezolucijama ali s druge strane mislim da je to netko već istaknuo, činjenica da što brže napredujemo ili što smo više preduvjeta ostvarili kako bismo mogli se integrirati se u Europsku uniju to pada, broj onih naših građana, barem prema svim anketama koje su provođene u posljednje vrijeme koji podupiru ulazak Hrvatske u Europsku uniju. S jedne strane dakle obično dio puka, politička elita koja je najčešće posvađana bila oko svih važnih političkih pitanja i teško smo postizali suglasje i oko onoga što smo svi dobronamjerno nazivali državnim ili općim ili nacionalnim interesima uspjeli smo se dakle dogovoriti međutim, s druge strane koliko je Vlada već više bila aktivnija upravo u vanjskopolitičkoj diplomatskoj ofanzivi, u pritisku prema europskim središtima političkog odlučivanja i moći da Hrvatska ostvari sve ove korake koje smo do sada ostvarili dakle da imamo datum pregovora, da imamo avis, da postanemo službeni kandidat ipak postupno sa vremenom pa da potpora javnosti cijelome projektu. Želim to istaknuti naposve stoga što ova rezolucija i deklaracija ili bilo kako ćemo nazvati jest upravo deklarativni tekst, to je verbalni izraz naše potpore i naše odlučnosti da se pridružimo obitelji europskih zemalja, ali ona zapravo sadrži samo luci comunes, opća mjesta, ona sadrži deklarativne izjave koje naravno je dobro prihvatiti i dobro je da ćemo ih danas usvojiti. Međutim, mislim da mi zapravo moramo ne deklarativno, ne dakle na ovoj verbalnoj razini uvjeriti naše građane i to je naša dužnost i to je naravno i naša odgovornost da je dobro da se Hrvatska pridružuje europskoj obitelji nacija i država. Bojim se da kako će i pregovori teći, kako ćemo otvarati pitanja koja su sporna, koja su bolna, koja traže i neugodne strukturalne prilagodbe da će tako dio sumnjićave javnosti rasti i da ćemo tako morati naročito uložiti napore da uvjerimo naše građane kako unatoč svim tim neugodnim iskustvima i bolnim prilagodbama ipak je europska obitelj, nacija i država naša jedina sudbina. Stoga mislim da zapravo naša odgovornost nije prije svega donositi rezolucije i deklaracije odgovornost za izrečeno i za učinjeno nije na deklarativnoj razini nego je prije svega upravo na ovoj praktično političkoj razini, upravo u tome da koliko je to moguće više učinimo cijeli proces, cijeli tijek pregovora i cijeli tijek prilagodbe što je manje moguće tamnim, ... [[Govornik se ne razumije.]] našoj javnosti, što je više moguće otvorenim, jasnim i naravno po Hrvatsku i po naše građane povoljnim. Kako ćemo to učiniti? Ja se bojim da je to teško učiniti dakle navođenjem ovih loci communes ili općih mjesta. Mi praktično i ne činimo drugo kao političke stranke nego se deklarativno zalažemo za pristupanje Europskoj uniji, ali s druge strane upravo u operativnom smislu i kao Vlada i kao Hrvatski sabor, pa onda možemo tako reći općenito kao javnost, malo ili gotovo ništa ne radimo na tome da doista ta naša deklarativna potpora se pretoći u programe, u dokumente koji će in concreto određivati što Hrvatska kani ili što Hrvatska želi postići pristupanjem europskoj obitelji. Reći ću i dajem odmah i za primjer Austriju koja je ulazila svi znamo u trećem krugu, koja je prije nego što je ušla 95. godine ne donjela deklarativne i strateške dokumente nego donjela vrlo jasne, vrlo konkretne dokumente i predvidjela i učinkovite mehanizme i instrumente kojima će postići svoje temeljne nacionalne ciljeve zbog kojih uopće pristupa europskoj obitelji. Austrija je imala jedan jedini temeljni cilj. Povećati izvoz 100% u roku od 10 godina u Europsku uniju, u zemlje Europske unije. Taj cilj je stajao kao, možemo tako reći natpis nad vratima preko kojih su trebali ući u Europsku uniju. Austrija je gospođe i gospodo to uspjela učiniti u 9 godina. Danas je Austrija podvostručila izvoz u zemlje Europske unije u roku od 9 godina, dakle ne 10 godina kako su bili prvotno planirali, i ostvarila najvažniji cilj zbog kojega je pristupila Eurospkoj uniji. Ja vas pitam kakve smo si mi ciljeve zadali. Mi smo ovdje napisali da ćemo očuvati makroekonomsku stabilnost. To ne znači mnogo. To je jedna mjera koju moramo napraviti bez obzira na to hoćemo li pristupiti ili nećemo. Mi smo ovdje napisali da ćemo razviti konkurentno gospodarstvo koje će se uklopiti u sve tijekove razvitka europskog gospodarstva. To je nešto gospođe i gospodo što moramo učiniti neovisno o tome hoćemo li postati dio te europske obitelji ili nećemo. Mi smo ovdje napisali još čitav niz visokoumnih i deklarativnih izjava i ideja međutim nemamo taj temeljni cilj. Austrijancima je bilo jasno da oni imaju veliki devizni priljev od turizma, ali im je bilo također jasno da to nije dovoljno. Prije svega stoga što turistička ponuda slabi i turistička potražnja je manja i drugo, što oni trebaju upravo u toj trgovinskoj razmjeni jedno podinvestirano industrijsko gospodarstvo dignuti kako bi mogli onda upravo u toj obitelji, u slobodnoj razmjeni kapitala, roba i ljudi ostvariti nacionalne ciljeve. I oni su to u 9 godina učinili. A ja vas pitam gdje smo mi danas? Na 63% predratne industrijske proizvodnje i bez obzira na to je li lijeva, desna, srednja vlada i dalje smo na tih nekakvih začaranih 60 ili 63%. Ne možemo probiti tu barijeru. U 15 godina nismo uspjeli u bitnom smislu povećati industrijsku proizvodnju. I ne treba nama Europska unija da bismo mi to napravili. Ali to nismo učinili. Mi već 15 godina govorimo o tome da moramo učiniti pravosuđe učinkovitim, nismo učinili. Činjenica jest da to nismo učinili. Mi već 15 godina govorimo o reformi školstva, o procesu prilagodbe visokoga školstva i znanosti, nismo učinili. Čak smo prolongirali rokove recimo u kojim se moramo uskladiti sa temeljnim europskim standardima u visokome školstvu do 2007. ili 2008. Nama Europska unija niti priječi niti na neki način ne uvjetuje da to učinimo bez obzira na to kada i na koji način ćemo pristupiti. I umjesto da smo postavili tako vrlo jasne ciljeve, umjesto da smo kao Austrijancki koji su naravno u startnoj poziciji bili, možemo tako reći u boljemu položaju od nas. Umjesto da smo rekli mi želimo do trenutka stupanja u Europsku uniju imati 80% predratne industrijske proizvodnje. Mi želimo drukčije visoko školstvo i znanost. Mi želimo pravosuđe koje će već za godinu dana biti reformirano. Mi opet na neki način razmišljamo da će se sve u ovom procesu prilagodbe, strukturalnih prilagodbi u samim pregovorima na neki način potaknuti. Da će se ti svi procesi pospješiti, a ja vas uvjeravam nažalost da neće. Argumentacija kolege Kajina je pogrešna. Slovačka i Češka nisu postale industrijski divovi sada kad su postale dio Europske unije nego davno prije. Šteta što nema kolege Kajina. Slovačka ima automobilsku industriju 10 godina unatrag. Slovačka je ulaganja privukla i prije nego što je postala zemlja Europske unije. Slovačka je privukla ulaganja na taj način što je država subvencionirala strana ulaganja. Ne na taj način što su dolazili stranci. Zato što su znali da će Slovačka postati dio Europske unije. Gospođe i gospodo kao gradonačelnik grada koji u ovom trenutku gradi 5 tvornica, koji u ovom trenutku ima milijun kvadrata zaposjednutoga od industrije većinom europskih investitora, ali i domaćih, mogu vam reći da nas nitko nije pitao hoćemo li ući ili ne. Pitali su nas kakva nam je radna snaga? Jesmo li konkurentni? Imamo li opremljeno zemljište? Imamo li dovoljno radne snage? Hoće li morati čekati na svaku dozvolu godinu ili dvije? To su nas pitali. Njih se nije pretjerano ticalo to hoćemo li mi ući 2007. ili 2009. godine. Govorim to ne stoga što bih zagovarao odgodu ili ne stoga što mislim da nije dobro ući što prije. Naposljetku HSLS je bio prva stranka koja je još tamo ranih 90-tih zagovarao ubrzano približavanje Europskoj uniji u našim temeljnim stranačkim dokumentima i na našim saborima nego govorim to zato što mislim da se trebamo osvjestiti i sami sebi postaviti ciljeve koji će biti ciljevi za sutra. Koji će se moći ostvariti jer što ćemo biti snažniji, što prije dosegnemo tu stopu industrijskoga rasta, što prije dignemo rast industrijske proizvodnje na barem 80% predratne, što prije privučemo ulaganja to ćemo biti snažniji i to ćemo biti ozbiljniji partner za svaku zemlju Europske unije. I pojedinačno i u cjelini. Stoga doista mislim da je na nama da upravo sve ove deklarativne izjave koje smo ovdje naveli počnemo ostvarivati i provoditi već danas. Da ne čekamo što će Europska unija reći, da ne čekamo da nam oni govore o uvjetima prilagodbe nego da se mi počnemo prilagođavati sami jer mi nećemo postati dio integrirane Europe u bilo kojem europskom središtu nego ćemo prije svega postati dio integrirane Europe u Zagrebu, Dubrovniku, Varaždinu ili nekom manjem mjestu bilo kojemu u Hrvatskoj i dio te integrirane Europe neće biti država nego će biti naši građani. Stoga mislim i da ove opasnosti koje neki kolege naziru negdje u daljini su također pomalo plašenje svih nas. Gospođe i gospodo ja velim iskreno bilo bi bolje da su stranci mogli kupovati zemljište i da su mogli kupovati našu industriju i naše tvrtke kad se u Hrvatskoj to rasprodavalo. Bili bi, vjerujte, mnogo bolji vlasnici. Mnogo bi se bolje odnosili i prema zemljištu i prema tvrtkama i prema radnicima i prema nacionalnom bogatstvu. Govoriti danas o tome, naravno da jesam za to da se u onim spornim i bolnim pitanjima dogode određena izuzeća ili možda prolongacije. Treba o tome razmišljati. Ali nisam za to da mi unaprijed kažemo našim pregovaračima jadna li vam majka ako vi ne ostvarite 5 ili 6 godina onda će cijela država propasti. Ne budimo licemjerni. Ionako ono što je u Hrvatskoj vrijedilo je danas većinom u stranim rukama. I banke i telekomunikacije i energetski sektor. I najjača trgovačka hotelska turistička poduzeća. Prema tome svima nam je jasno da smo dio nacionalnog bogatstva nepovratno izgubili. I danas se groziti našim građanima i nama samima, znate nemojmo mi dopustiti da stranci kupuju određene naše nekretnine. Raspolažimo mi imovinom. Mislim da je ipak malo više paranoično nego što zapravo je nekakav, možemo tako reći je racionalni izbor ili racionalni razlozi koji bi nas mogli dovesti do toga da već tražimo najveća moguća izuzeća. Još jednom ponavljam bili bi naši građani sretni da veći dio toga su kupili neki drugi gospodari u odnosu na naše vlastite građane koji su bili loši gospodari. Stoga mislim da trebamo ipak ohrabriti naše pregovarače i da trebamo im dati određenu manevarsku slobodu i u prostoru i u vremenu da ostvare, ja vjerujem da će oni ostvariti ili da će htjeti ostvariti najbolje moguće poglavito u tim spornim ili bolnim pitanjima i na tolm skliskom terenu hoće li se izuzeti od prodaje nekretnina, zemljišta ili šuma ili neke drugih nekretnina u vlasništvu danas REpublike Hrvatske na 5 ili 6 godina na 10tak godina. Dakle mislim da tu trebnamo ipak biti fleksibilniji. Na kraju HSLS će podržati donošenje ove DEklarcije, dobro je da smo se složili svi oko ovoga. Mislim da je ovo temeljni dokument, on kao i svi temeljni dokumenti je opĆenite naravi. Međutim mislim da ga treba što je moguće prije konkretizirati, mislim da svi trebamo biti svjesni da je naša sudbina sigurno europska obitelj, nacija i država . Mislim da mi ne možemo i nećemo moći opstati ni gospodarski ni ako hoćete čista egzistencijalna sasvim obična na svakodnevnoj građanskoj razini, izvan te obitelji. Ali upravo je stoga naša odgovornost da taj postotak građana koji danas zagovara pristupanje ne bude 55% ili 60% nego da bude wšto veći. Da se oko toga ostvari posvemašnji građanski konsenzus. I da na neki način sve ovo što bi moglo biti sporno upravo našim zlaganjem, pa možemo tako reći i nekakvim našom sposonošću neću reći prosvjećivanja, ali sasvim sigurno utjecanja na temeljne tokove i na razmišljanje i na mentalni sklop svih koji danas u Hrvatskoj politički odlučuju ipak pokažemo dakle da smo jedinstveni, da vidimo Hrvatsku u europskoj uniji. I da na kraju krajeva Hrvatska u kulruloškom smislu pripada. MI se azpravo na neki način samo vraćamo tamo gdje smo bili i prije, meni je možda lakše o tome govoriti jer naprodsto i prostorno bliže živimo Europi. Sigurno je da svi oni ciljevi i neće biti ostvreni. Nemojmo zatvarati oči i misliit da čitam ovdje ne znam recimo, demokratska razina, pa onda recimo, egzistencijalna sigurnost građana da je u Europi što se tiče recimo stanja općega kriminaliteta odnosa prema njima manjinama mnogo bolji u nekim europskikm državama nego u Hrvatskoj. DAnas pojave koje će te naći u Hrvatskoj budite uvjeteni naći ćete u bilo kojem većme njemačkom gradu. Jedan od najsigurniji njemačkih gradova Koblenc je grad prijatelj Varaždinu. Sami su mi rekli da imaju jednu od najnižih stopa nezaposlenosti, javni red i mir je stvarno primjeren ali reciml imaju problema s odnosom prema manjinama kao i u rdugim njemačkim gradovima. Prema tome, mi ćemo se morati potruditi da to napravimo radi nas, radi Hrvatske a ne toliko radi eurposkih standarda. I oni su često narušeni.Stoga dakle podržavamo donošennje ove deklardcije, očekujemo od Vlade da konkretizira što su to temeljni hrvatski ciljevi, zašto zapravo želimo postići i što ćemo to i u gospodarstvu i ukupno u društvu učiniti. Hvala.
Hvala lijepa kolega Čehok. Vrlo malo ste vremena ostavili kolegi Piploviću. Frano Piplović.
Gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, uvaženi gospodine glavni pregovaratelju. Ja ću iskorisiti svoju minuti i ovako zahvaliti predsjedniku moga kluba što mi je ostavio ovoliko vremena. I sa konstatacijom da je tako u životu kada je čovjek drugi A ono što sam mislio reći to ću reći u izlaganju kad dobijem riječ kao pojedinačno. Ako je tako onda ću reći. Pa vidite u ime Demokratskog centra bih rekao par riječi, prvo bih rekao da ovim pregoviri dolaze zaista u pravo vrijeme. Sudeći prema jutrošnjoj rasparavi u Saboru ja sam se uplašio da ćemo i u 2005. godini mi Hrvati u Saboru nastaviti rat povjerenstvima. I mislim da ćemo sada ovaj dio te energije koju smo mislili u te međusobne obračune potrošiti u Saboru dać emo potrošiti vjerojatno u kvalitetne pregovore i pripremu građana Hrvatske za kvalitetno europsko integriranje. Dan početak pregovora za punopravno člansstvo Hrvatske u Europskoj uniji, 17. ožujka 2005. godine mogli bi usporediti također sa jednim povjesnim datuom i to 15. siječnjem 1992. godine kadaje Hrvatska međunarodno priznata. Poslje toga međunarodnoga priznanja puno toga se promjenilo u korist Hrvatske. Želim vjerojvati da će se inakon početka ovih pregovora i nakon uspješno završenih pregovora također puno toga promjeniti u korist Hrvatske. Da bi se moglo doći do 15. siječnja trebali su hrvatski branitelji i hrvatski narod i građani Hrvatske te hrvatska politika pod vodstvom ondašnjeg prvoga hrvatskoga predsjednika dr. Franje Tuđmana napraviti puno toga, podnjeti puno patnji ispiti puno gorkih kaleža. Za nepune dvije godine od prvih povjesnih stranačkih izbora došlo je do međunarodnog priznanja priznanja Hrvatske. Rezultat je to povjesnog jedinstva i konsenzusa svih društvenih i političkih čimbenika u Hrvatskoj izraženog i kroz ondašnju vladu nacionalnoga jedinstva. Tako da imamo jedan vrlo kvalitetan rezultat kroz Vladu nacionalnog jedinstva, koji bi znači taj obrazac bi trebalo primjeniti i sada kod ovoga zaista značajnog datuma. Na putu do 17. ožujka 2005. godine Hrvatska i njeni građani morali su proći mnoga teška iskušenja. Mjenjati se i prihvaćati ono što je u prvi mah bilo neprihvatljivo. Uz povremene napetosti i trzavice i nevoljko davanje podrške vođeni prethodnom Vladom Ivice Račana te sadašnjom Vladom Ive Sanadera došli smo napokon do željenog datuma kada će službeno b iti označan početak pregoora za ulazak REpublike Hrvatske u punopravno članstvo Europske unije. Držim da su i bivši i sadašnji premijer i Račan i Sandare svjesni da 17. ožujka uz sve zasluge njihovim vladama, prije svega je rezultat beskrajnog strpljenja hrvatskog čovjeka i hrvatskog građanian spremnog na odricanja i nedaće te okrenutog prema boljem životu koji očekujemo. Više nije danas upitno dali će Hrvatska ući u Europsku uniju. Neće biti upitno i kada ćemo ući u punopravno članstvo mi priželjkujemo 2007 godinu dok neki spominju 2009. godinu. Bez obzira kada će to biti 2007. ili 2009. godina, temeljno je pitanje na koje trebamo odgovoriti kako ćemo ući. Dali smo spremni za stadarde koji se od nas traže i u kojim rokovima ćemo ih moći usvojiti. Nije ovdje riječ o pregovračima nego o svim slojevima Hrvatskih građana. U demokratskom centru.
Oprostite kolega zastupniče. Isteklo je vrijeme. Jeste li uspjeli ono glavno. Pa ja ne mogu odlučivati sama možete li više. Dvije rečenice evo izvolite.
Pa dajte minutu. U Demokratskom centru držimo da smo da treba postići suglasje među svim čimbenivcima hrvatskog društva, da u timove pregovarača uvrstimo najbolje među nama najsposobnije znalce, mudre razumne i strpljive muževe i žene Hrvatske a ne podobne. Ako ovim timovina budu zaista najbolji među nama ne treba sumnjati kako oni neće napraviti ono što je najbolje za Hrvatsku i njenu poziciju u Europskoj uniji. Znamo iz iskustva drugih zemalja koje su čekale u redu za Europsku uniju, kakve ćemo standarde i mi dobiti. Od umješnosti naših pregovarača ovisit će kakvi će rokovi i dinamika biti dogovoreni. Da bi svi ovi procesi stekli usklađeno potrebno je paralelno provoditi edukaciju, i kvalificirano svakodnevno informirati svih slojeva hrvatskih građana, na svim razinama za Europsku uniju. To je zadaća svih onih koji neće biti izravno uključeni u pregovore. Dok ovaj proces pregovaranja i usklađivanja Hrvatskog zaknodavstva kao i nas samih bude tekao cijela Hrvatska treba biti ciljano i organizirano okrenuta prema ovim procesima.
Oprostite kolega morat ću vas prekinuti.
Neće biti ukoliko jedni budu pregovarali a drugi nezaiteresnirano promatarli. Svi smo pozvani na oprez, mudrost strepljenje, na usklađenu akciju. Hrvatsko društvo hrvatski građani čaki ih težak i trnovit put do Europske unije. Put odricaja od nekih naših ustaljenih obrazaca, ponašanja, put odricanja od raznih slabosdti koje smo i sami često isticali, kako ih trebamo osloboditi. Put na navikavanja na neke druge zahtjevne standarede. I na samom koncu, možda bi ovim pregovorima trebalo često naglašavati kako smo mi uvijek bili dio Europe, da smo kroz našu povjest uvijek nosili onaj teži dio Europe manje onaj blagodatan i glamurozan. Hvala lijepa.
Hvala lijepo, kolega zastupniče. Moram priznati, dugo nisam vidjela ovakvu dozu tolerancije u sabornici. Dobro smo počeli godinu. Od svih nas, kolega Piploviću. U ime Kluba HNS-a, PGS-a, potpredsjednica, gospođa Vesna Pusić. Izvolite.
U općoj harmoniji, hoćete kolega Đapić? Izvolite. Gospođo potpredsjednice, gospodo iz Vlade, kolegice i kolege. Ovo se danas čini zapravo najlakšim dijelom i vjerojatno u ovom koraku na koji smo se sada odlučili i jeste najlakši dio, ali najlakši dio je zbog toga što smo godinama na toj temi vrlo postepeno, vrlo polagano pa često i vrlo mukotrpno gradili jedan stav, politički stav, o europskom identitetu Hrvatske o europskoj pripadnosti Hrvatske, o činjenici da Hrvatska jeste dio europskog kruga i nakon mnogo izgradili konsenzus koji danas izgleda kao sam po sebi razumljiv, ali kao što svi koji su pratili hrvatsku politiku ili koji su pratili rad Parlamenta i stranaka u Parlamentu i pojedinaca u hrvatskoj javnosti i u Parlamentu znaju da izgradnja tog konsenzusa niti je bila lagana, niti je bila brza, ali je očito da je za ovu odluku naravno presudna i da je za mogućnost da barem ovaj korak napravimo tako lagano bila neophodna. To nam može biti pouka i u mnogim drugim stvarima u kojima se suprotstavljamo gotovo nepomirljivo. I danas se suprotstavljamo gotovo nepomirljivo, a morat ćemo, da li za godinu, da li za pet, ali morat ćemo izgraditi konsenzus ako mislimo ići dalje kao pristojna i normalna europska država, pa i kao država koja želi ući u Europsku uniju. Zato upravo da bi promijenila neke standarde o kojima smo se sukobljavali jutros. Deklaracija, odnosno prijedlozi deklaracija koji su dati na raspravu ovdje u Parlamentu iz koje sada zajednički, gradimo zajedničku izjavu ili zajedničku deklaraciju o Europi, odnosno o ulasku Hrvatske u Europsku uniju jeste jedan od 3 dokumenta koje ćemo pred početak pregovora morati definirati. Najkraći, ali onaj za koji smo sigurno najduže gradili konsenzus je upravo ova deklaracija o Europi o kojoj razgovaramo danas. Uz to, morat ćemo definirati još dokument u kojem će se govoriti o strategiji pregovora, odnosno pregovaračkim okvirima. I morat ćemo definirati treći i najdetaljniji i potencijalno najsporniji dokument, svakako onaj koji će vjerojatno zahtijevati najduže i najmukotrpnije razgovore, a to su temeljne pregovaračke pozicije. Deklaracija o Europi je neka vrsta zajedničke izjave građana Hrvatske, nas kao političke nacije, o tome da želimo koristiti pravne stečevine Europske unije kao seriju putokaza u reformama koje želimo provesti u Hrvatskoj. Da vidimo i u Hrvatskoj povijesti i u Hrvatskoj sadašnjosti elemente, točke na kojima gradimo svoj europski identitet po kojima Hrvatska ne samo zemljopisno nego i politički, ne samo danas nego i kroz svoju povijest trajno nosi taj europski potencijal. Trajno nosi to opredjeljenje za, s jedne strane jasni, prosvijećeni, vlastiti identitet, i s druge strane otvorenost i sposobnost za suradnju sa drugima i drugačijima, sa državama koje nas okružuju, sa zemljama koje čine taj politički i kulturni prostor Europe. To je naša zajednička izjava, o tome da gradeći svoju zemlju i gradeći svoj identitet istovremeno gradimo i sudjelujemo u izgradnji europskog identiteta i hrvatski identitet jeste dio europskog identiteta i Europa po nama također jeste Europa. Prema tome, ono o čemu se odlučujemo danas je neka vrsta javne izjave da želimo ići tim putem i dalje i da želimo Hrvatsku razvijati po onim standardima koje je, recimo, u svom razvoju koristila od Nizozemske do Irske, različite zemlje. Naravno, ne savršene, naravno sa puno primjedbi kojima bi se mogli izraziti, ali zemlje koje predstavljaju i moraju predstavljati za nas minimum standarda koji želimo postići. Standardi Europske unije ne mogu za Hrvatsku biti ono što je završetak nego ono što je minimum, a u ljudskim pravima, a u gospodarskoj konkurentnosti, a u sposobnosti obrazovnog sustava moramo ići puno dalje od onih standarda koje danas prepoznajemo kao europske, ali ih moramo koristiti kao svoj minimum i prvo do te razine moramo doći. Put prema članstvu u Europsku uniju, prema tome, za Hrvatsku je, pa ja bih rekla u 95%-tnom odnosu unutrašnja politika. To je put reformi, razvoja, modela razvoja koji mi želimo za sebe i nije točno da nisu postavljeni ciljevi. Postavljeni su ciljevi vrlo jasno i u tome se Europska unija koristi samo kao putokaz. Koristi se kao putokaz na putu koje su neke od tih zemalja već prošle za one ciljeve koje su one već postigle i koji su nama naravno ciljevi prolaznog vremena na tom putu, ali ne i definitivni. Koje mi moramo postići da bi mogli ići dalje i više od toga i da bi mogli u nekim stvarima postati lideri europskih standarda, a ne oni koji slijede standarde koje su drugi već uspostavili. Ali naravno da bi mogli postati lideri tih standarda, da bi mogli inicirati nove, više kvalitetnije standarde moramo prvo doseći ove koje su postigle druge zemlje. I zbog toga, put Hrvatske prema Europskoj uniji koji se tako često smatra vanjskopolitičkom temom, pa tako često i prezentira, kao vanjskopolitička tema jedne je eminentno unutrašnje politička tema. I ljudi koji budu tehnički u naše ime pregovarali od glavnog pregovarača do članova tima, do mnogih stotina ljudi koji će sačinjavati sve te timove, moći će naravno pregovarati samo sa pozicija onoga što mi želimo. Sa pozicija naše odluke da želimo ići tim putem i da želimo postići te ciljeve, da želimo reforme. Cilj našeg puta prema Europskoj uniji nije ući u članstvo Europske unije. To je samo jedan od efekata. Cilj našeg puta prema Europskoj uniji je reformirati i hrvatsko visoko školstvo i hrvatsku poljoprivredu i hrvatsko zdravstvo i hrvatsku industriju na drugi način pristupiti pojedinim sektorima života zato što smatramo da trebaju biti bolji, da trebaju biti bolji za nas. Naš cilj ulaska u Europsku uniju nije pokušati se ugurati u tu političku organizaciju a istovremeno ostaviti kod kuće sve stvari onakvima kakve one jesu. Jer ako je to cilj nema smisla ići tim putem, ako treba ostaviti sve stvari onakvima kakve jesu, ako smatramo da je to tako dobro i da tako treba biti, onda nema smisla ići tim putem. Jer taj put za nas u prvom redu znači opredjeljenje za reforme i ono o čemu ćemo pregovarati je samo tempo, brzina kojima mi te reforme možemo i u stanju smo provesti kod nas, ali te reforme jesu naš cilj. Naš cilj nije izbjeći te reforme, nije pobjeći i sakriti se od onoga što mi sami želimo jer nas u Europsku uniju niti nitko naročito ne gura, niti niko naročito ne zove, niti niko naročito ne tjera, to je naša odluka, ne zato što mislimo da je neizbježna nego zato što želimo te reforme koji putokazi Europske unije sa sobom nose i zbog toga na taj put idemo. I mislim da je važno da u ovom početnom trenutku budemo toga svjesni jer će te reforme i ovom odlukom danas i ovih nekoliko odluka koje ćemo donijeti u sljedećih mjesec, dva se zapravo mi opredjeljujemo za te reforme. One su naša odluka, a članstvo u Europskoj uniji samo je usputna pojava odnosno jedna od konzekvenci naše odluke da idemo putem tih reformi. Iskustva europskih zemalja naročito onih koje su prošle godine ušle u Europsku uniju tu nam mogu biti od velike pomoći i trebaju nam biti od velike pomoći. Moramo pogledati njihove makroekonomske podatke, njihove podatke koji se odnose na reforme obrazovane na funkcioniranje javne uprave, na funkcioniranje pravosuđa, drugim riječima na funkcioniranje temeljnih institucija i iz toga zaključiti gdje, kojim putem je korisno ići, kojim putem je opasno ili nekorisno ići da li je njima to članstvo u Europskoj uniji koristilo, u kojoj mjeri im je koristilo, kako izgledaju njihove stope rasta danas, kako su izgledale prije članstva u Europskoj uniji i što je u tom putu i na tom putu njima doprinijelo. Gledajući ove koji su taj posao završili prije nas tri, četiri godine vidjeti ćemo koliko ali prije nas moći ćemo zaključiti i što je najpametnije činiti na našem putu i moći ćemo prezentirati i vlastitim građanima koje su potencijalne prednosti takvog puta za koji smo se odlučili. Hrvatska je, mislim da je to pokazala i u svojoj povijesti i pokazala je po tom, noseći u sebi taj europski potencijal trajno sigurno sposobna da na tom putu uspije. Ima i snage, ima i znanja, ima i odlučnosti da na tom putu uspije iako se ne treba zavaravati da će na tom putu postajati jedinstvo. Jedinstvo postoji sada kad se generalno deklariramo oko toga da želimo biti europejci i da sebe vidimo kao europejce. Što to znači? Na koji način se to praktično realizira? Koje su praktične strategije za taj put? To naravno će biti puno kontraverznije nego što je ova generalna izjava da mi sebe vidimo kao europejce i vjerojatno će nam se dogoditi ono što se je događalo i svim drugim zemljama na tom putu, a to je da ćemo na početku iz velike podrške i konsenzusa ući u smanjenu podršku i kontraverze da bi ako budemo u svemu uspješni na kraju na referendumu završili pozitivnim stavom i visokim stupnjem podrške ponovno na temelju generalnog pitanja da li mi kao građani Hrvatske jesmo i sebe vidimo u budućnosti kao i europejce. Zbog toga su nam iskustva tih zemalja koje su ušle u Europsku uniju u prošloj godini tako značajna jer su one te iste dileme dolazeći iz sličnih iskustava također imale. Mi na ovom svom putu preuzimamo i odgovornost za regiju, za regiju koja u našem slučaju znači tri regije. Znači regija Srednja Europa, znači regija Balkan i znači regija Mediteran. Hrvatska sticajem okolnosti pripada svim tim trima regijama i u te tri regije postoje zemlje naravno koje jesu članice Europske unije, zemlje koje nisu članice Europske unije, zemlje koje su došle, neke od njih čak i osnivači Europske unije, zemlje koje su došle puno dalje na tom svom putu reformi, one koje su tekar na početku ili su tekar ušle u Europsku uniju i one koje su po reformama i europskim standardima daleko iza nas. Ali hrvatski je interes između ostalog taj interes se poklapa s onim interesom koji nas vodi prema Europskoj uniji hrvatski je interes da doprinese i da se postavi u ulogu zemlje koja vodi, surađuje, uvodi, doprinosi u uvođenju europskih standarda i razvoju europskih standarda dalje od onoga do čega su došli danas u sve te tri regije koja olakšava i omogućava komunikaciju između te tri regije kojima Hrvatska pripada. Jer koji je između ostalog jedan od temeljnih razloga zašto želimo ići u Europsku uniju? Jedan je stabilizacija regije, jedan je trajni mir. Nema trajnog mira za Hrvatsku, nema stabilnog, stabilne okoline za Hrvatsku bez stabilnosti u sve te tri regije, a nema ni stabilnosti u sve te tri regije bez ujednačenih standarda. Zašto je originalno nastala uopće Europska unija? Upravo zato da bi se ujednačili ti standardi. Upravo zato da bi zemlje koje su izašle iz II. Svjetskog rata ujednačujući standarde i otvarajući međusobnu komunikaciju trajno stabilizirale ono što su one tada smatrale Europom, a to je bila po Česlavu Milošu prva Europa. To je bila zapadna Europa bez nas, bez Miloševe druge Europe. Mi sada stojimo pred tom istom zadaćom za drugu Europu, za ovaj dio Europe koja obuhvaća svakako srednju Europu i Balkan a onda donekle i mediteranski dio Europe. I ta odluka koju donosimo ovdje istovremeno za nas znači i preuzimanje odgovornosti za stabilnost i doprinos stabilnosti u cijeloj regiji i širenju tih standarda na zemlje cijele regije i suradnju sa zemljama cijele regije. Nacionalni odbor o kojem smo se ovdje dosta razgovarali i o kojem će biti prilike još razgovarati ima funkciju i svrhu da ovaj minimalni konsenzus koji smo postigli o deklaraciji ili upravo postižemo o deklaraciji o Europskoj uniji da se taj minimalni konsenzus dalje gradi, i ako je moguće održava i u onim težim raspravama koje su pred nama, a to je rasprava o strategiji i naročito rasprave o temeljnim pregovaračkim pozicijama i okvirima pregovora. I na taj način taj Nacionalni odbor treba koncipirati i na taj način on treba funkcionirati. Zbog toga je bitno da se u tom Nacionalnom odboru odluke donose konsenzusom i da se on tako i prezentira. Druga zadaća je formiranje pregovaračkog tima. Tu smo sasvim na početku. To je također zadaća koja zahtijeva konsenzus, ne samo politički konsenzus. Ona zahtijeva socijalni konsenzus, i to socijalno konsenzus zato što moramo crpiti znanja, iskustva, pregovaračke sposobnosti ne samo iz političke sfere, nego iz sfere znanosti, civilnog društva, obrazovanja, privrede, gospodarstva, menadžmenta, dakle iz svega što nam stoji na raspolaganju, da bi postigli ono zbog čega smo s jedne strane krenuli na ovaj put reformi, da bi te reforme bile uspješne. I da bi si s druge strane osigurali dovoljno vremena da ih kvalitetno možemo provesti, dakle ne da ih izbjegnemo, ali da ih kvalitetno provedemo. Šta će biti predmet pregovora, evo? Predmet pregovora naravno neće biti sadržaj. Predmet pregovora će biti kvote, rokovi, odgode ili ne odgode tamo gdje će se eventualno inzistirati da recimo se na hrvatske studente kasnije počnu primjenjivati neka prava koja imaju studenti iz drugih europskih zemalja i eventualni izuzeci. To je predmet pregovora u koji ide idemo, a nije sam sadržaj stečevina Europske unije. I prema tome, donoseći danas i Klub HNS-a i PGS-a će podržati u ovom slučaju, ja se nadam da mogu govoriti i u ime Kluba LIBRE budući da smo zajednički na kraju koncipirali naš prijedlog deklaracije, će podržati ovu zajedničku deklaraciju o Europi koja je formirana na temelju šest ili sedam prijedloga koji su ovdje došli. Ali želim naglasiti da je prihvaćanjem te deklaracije ujedno prihvaćamo ne izuzeće iz pravila, iz stečevine Europske unije, nego reformu hrvatskih institucija i sfera života i privredu Hrvatskoj po uzorima na te institucije, a pregovaramo samo o najpovoljnijim rokovima.
Hvala lijepo. Na redu je sada Klub HSP-a, kolega zastupnik Anto Đapić. Izvolite kolega.
Gospođo potpredsjedniče, gospodine glavni pregovaraču, kolegice i kolege. Razvoj odnosa Hrvatske politike prema Europskoj uniji obilježio je zasigurno svih ovih 15 godina od obnove demokratskih procesa u Hrvatskoj kao i projekta stvaranja Hrvatske države. Od 89. pa do danas imali smo nekoliko faza odnosa prema Europskoj uniji i općenito prema euroatlanskim integracijama, od mita preko mistifikacije pa i do realne politike koja je očito danas dovela za saborsku govornicu praktički sve predstavnike parlamentarnih političkih stranaka u situaciju da je neupitno da se Hrvatsko opredjeljenje prema Europskoj uniji tretira kao nešto što je od Hrvatskog interesa. Ali isto tako je vidljivo i dosadašnjim raspravama koliko god postoji određena vrsta konsenzusa da ipak on i u tom konsenzusu se na različite načine tretira i gleda odnos Hrvatske politike prema Europskim integracijama. Hrvatska javnost 90-tih ranih godina imala odnos prema Europskoj uniji rekao sam gotovo mitski, jer je uz paralelnu bitku za nacionalnu samostalnost ulazak prema Europskim integracijama značio afirmaciju te nacionalne borbe. Za razliku od većine ostalih zemalja Europske unije, novih zemalja Europske unije, koje su imale sreću ne imati i rat oružani za svoju neovisnost, Hrvatska je morala paralelno boreći se za podizanje europskih standarda u Hrvatskoj isto tako vodit i borbu za rekao bih prije svega goli opstanak, za očuvanje Hrvatske neovisnosti, što je naravno i usporilo određene europske procese. Počesto je u hrvatskoj javnosti i tretirano i tada počinju i priče o tome kako i na koji način ići prema Europskoj uniji, kada su se po mom mišljenju i mišljenju Hrvatske stranke prava događale neke stvari prema Hrvatskoj koje po našem mišljenju i onda i danas nisu bile i politički ni korektno utemeljene kada su se tretirale pojedini hrvatski potezi ili politika kao neeuropskim standardima određena. Sjećam se jedne situacije, bio sam igrom slučaja kao član jednog parlamentarnog odbora na jednom seminaru u Dubrovniku, gdje je jedan od gostiju bio i tadašnji veleposlanik Europske unije u Hrvatskoj, gospodin Pervin … Na jedno pitanje, kako to da Hrvatska, benigno moje pitanje, kako Hrvatska nije ušla u Phar program, on je glasno, mirno pred 15 svjedoka koji su bili sjedili tada saborskih zastupnika, većina ih danas nije ovdje, to je bio mandat između 95. godine rekao, da Hrvatska već bila praktički spremna za Phar program, ali da je Hrvatska bila upozorena vrlo jasno da ukoliko bude išla oružanim putem rješavati problem tzv. Krajine, da će se odustati od ulaska u taj Phar program. Tada se očito onda na takav način željelo utjecati možemo reći i na te standarde o kojima je ovdje danas i podosta govoreno. To samo govori kako je počesto, ja mislim zbog interesa, jer politika je ustvari uvijek sukob interesa, nacionalni, politički svaki drugi, te zbog različitih interesa Hrvatsku se u nekim segmentima na jedan takav način i nekorektno tretiralo kada je iskorištavala svoje legitimno pravo za obranu i stvaranje Hrvatske države i zaokruživanje njenog teritorija međunarodno priznate države. Isto tako, bilo je danas govora ovdje i izolaciji Hrvatske. Točno je da Hrvatska jedno vrijeme bila u nekoj vrsti polizolacije, ali i zbog čega? Zbog situacije da je u tim 90-tim godinama Hrvatska imala jedan drugačiji odnos i prema položaju Hrvata u Bosni i Hercegovini, imala je jedan drugačiji odnos i prema načinu reintegriranja Hrvatskog teritorija. Imala je jedan način odnosa i drugačiji nego danas i odnosa sa Haškim tribunalom, iz jednostavnog razloga što u 90-tim godinama se pokušaj da se Hrvatsku na takav način … smatrao se nekorektnim i nepravičnim. Naravno da je sve to usporavalo tzv. europske procese, koji su polako, ali sigurno, ja mislim da prije nisu ni mogli niti biti izvršeni. Jer bilo kakvo naglo ili rekao bih prečacom ispunjavanja određenih standarda, ako su sve to uopće bili standardi, a počesto se radilo i najobičnijim hirovima pojedinih činovnika sa zapada, a kažem opet zbog interesa nešto protiv Hrvatske, netko nešto imao, nego zbog interesa, koje ima jedna država ima interese na ovim prostorima ovakove, druga ima onakove. A mi smo bili u dobroj mjeri u tim međunarodnim odnosima, nažalost i objekt, jer smo u ratu stvarali vojsku, stvarali smo u ratu diplomaciju i sve je to bilo jedna teška bitka s percepcijom u Hrvatskoj državi koja se pojavila tada kao neželjeno dijete kod mnogih establishmenta diljem svijeta, bilo je sve skopčano i sa tom pričom ovih 15 godina o Hrvatskim aspiracijama da postane članica Europske unije. Prije dvije godine nešto više govorili smo ovdje po prvi put otvorenije o Europskoj uniji kada sam ja u ime kluba upozorio tada na jednu činjenicu da je 80% i više, 82% hrvatskih građana se jasno opredjelilo za to da Hrvatska uđe u Europskou uniju, to je dakle prije nešto više od 2 godine bilo ali istovremeno je 85% hrvatskih građana bilo za izručenje generala Bobetka u Hag. Tada se po prvi put ovdje i govorilo u hrvatskom Parlamentu o tome što su to politički uvjeti koji se pred Hrvatsku postavljali pa sam ja to do kraja bio pojednostavio na način da to znači i izručenje generala Bobetka u Hag ukoliko želimo napraviti jednu višu instancu ulaska prema europskim integracijama. Logično je da su takvi politički prije svega uvjeti koji su pred nas bili postavljani u dobroj mjeri kroz posljednjih ... [[Govornik se ne razumije.]] nekoliko godina u hrvatskoj javnosti doveli u pitanje tu, rekao bih neospornu potporu koju je hrvatska javnost davala godinama europskim integracijama pa je danas tako ovdje kolega Tomčić o tome i upozoravao i govorio da je danas potpora hrvatske javnosti negdje svedena na polovicu, možda koji postotak više ili možda manje prema nekim relevantnim anketama o potpori hrvatske javnosti ulaska u Europsku uniju. To zasigurno upozorava sve nas političke stranke koje se okupljamo konsenzualno oko projekta ulaska Hrvatske u Europsku uniju. Prihvaćanje standarda ne može biti uistinu upitna za demokratski orjentirane stranke u političkom životu Hrvatske ali zasigurno da je, ja bih rekao čak lakša priča usuglašavanje zakonske regulative od onih stvari koje još stoje praktički pred nama a o kojima danas još nije bilo ni govora pa ću ja s jednom ili dvije rečenice na to upozoriti. HINA je objavila danas vijest da bez pozitivnog mišljenja ... [[Govornik se ne razumije.]] pregovori se neće otvoriti 17. ožujka, biti će to razočaranje za sve, za Hrvatsku i za EU, itd., poručuje gospodin Ren. Što to govori? To govori da Hrvatska treba danas napraviti, Hrvatski sabor ovu deklaraciju, mi ćemo to podržati itd., ali postavlja se pitanje što ako se i za tri, četiri mjeseca ne riješi problem suradnje sa Haškim sudom. I u deklaraciji koja je predložena i često se u govorima naših političara govori kako se podupire bezuvjetna suradnja apsolutna ili potpuna suradnja Hrvatske sa Haškim sudom, pa bilo bi dobro da se raspravi jedanput isto, ali kažem bez one zadnje primisli kada se o tome želi kritički govoriti da je netko protiv suradnje sa Haškim sudom, jer smo mi imali svojevremeno u Hrvatskom saboru stvaranu klimu kada imate neke kritičke opservacije na neke događaje, na neke zakone da vas se tretira ili kao ne znam protivnika nacionalnih manjina ili da vas se tretira kao eurofoba, ili ne znam uvijek se nešto tretiralo na način posve obrnuto od onog što se željelo pitanjima koja su često neugodna željelo se nešto otvoriti kao problem i vidjeti kako će se dalje to reflektirati. Prema tome, što bi značila potpuna suradnja sa Haškim sudom? Da li to dosadašnja suradnja koja je po mom mišljenju bila više nego potpuna barem od ove hrvatske Vlade, ako to nije bilo dovoljno da se taj problem razrješi, ispada na kraju da dokle god ne bude riješen problem Ante Gotovine, način njegovog uhićenja i prosljeđivanja u Hag da li će Hrvatska imati stalno gotovo sigurno ispada tako barem prema izjavama kompetentnih europskih tih ljudi iz te njihove politike, da Hrvatska praktički neće otpočeti prave pregovore sa Europskom unijom. I sada se ja vraćam na početak 90.-ih godina zbog čega sam imao taj uvod i ovoga danas što ako se stvarno nama postavi pitanje u pregovorima kada oni otpočnu da Hrvatska kao što je rekao kolega Tomčić ne dobije niti godinu dana recimo odgode za priču o nekretninama. Kako ćemo se mi tada ponašati odnosno imamo li mi uopće tu mogućnost neke vrste ozbiljnijih pregovora ili će se situacija svesti na ono uzmi ili ostavi. Nisam, ne volimo slušati u našem Klubu priču zaplašivanja na način ili ovo, dakle, prihvaćanje tih uvjeta ili ne znam kako ćemo to sve nazivati ili izolacija odnosno balkanizacija Hrvatske. Ta općenito politika u kojoj se kritički ne smije govoriti o postupcima, da se kritički ne smije govoriti o tom procesu prema Europskoj uniji je najgora moguća usluga borbi stvaranja ... [[Govornik se ne razumije.]] u hrvatskom društvu, o ulasku Hrvatske u Europsku uniju. Potpuna otvorenost, potpuna jasnoća, razvidnost svih poteza bez imalo uljepšavanja, to je jedini put, jedini model kojim hrvatska politika mora ići u sljedeće razdoblje. Mi smo oštri protivnici u našem Klubu jasnog određivanja nekih naših datuma da bi nrp. trebalo vršiti pregovore 2007. godine da ispunimo sve te ne znam uvjete, jer bilo koje ograničavanje vremensko praktički otežava ulogu i naših pregovaraća koji ako imaju cilj da za dvije godine sve ispregovaraju moraju praviti sustavno velike ustupke prema drugim pregovaračima koji a pro po čitave priče imaju ogromnog iskustva, imaju stotine rekao bih, da ne kažem tisuće činovnika stručnjaka koji su već godinama toliko ispregovarali da im je da će im i posao sa Hrvatskom u ovom trenutku biti lakši nego što bi mogao biti prije 15, 20 godina itd.. A za razliku od nas koji smo godinama prvo morali ulagati silne napore da bi dobili prije svega međunarodno priznanje, hrvatsku afirmaciju, činjenicu da praktički naša gospodarska diplomacija niti ne postoji, postavlja se onda pitanje kako i na koji način će se uopće naši pregovarači moći nositi sa takvim jednim izazovom koji je pred njima. Mi naime držimo da je taj posao koji je pred nama i koji praktički mora zaštiti maksimalno hrvatske nacionalne interese koliko je to moguće u tim okvirima od osiguranja teritorijalne cjelovitosti do rješavanja ... [[Govornik se ne razumije.]] pitanja sa našim susjedima, do zaštite i održavanja hrvatskog nacionalnog identiteta, kulture, tradicije, jezika itd., pa do posebno osjetljivih djelova pregovora sa Unijom oko raspolaganja nekretninama, posebno poljoprivrednim i šumskim zemljištem, da je posebno osiguranje izuzeća prijelaznih razloga, da su to stvari koje se uistinu bi morale definirati putem nacionalnog vijeća ako treba i putem Hrvatskog sabora potvrditi, razina donja ispod koje hrvatski pregovarači ne bi išli. Mi smo danas čuli ovdje izjavu predsjednika Vlade da je praksa da Vlada određuje strategiju jer to nešto možda malo odudara od onog kako smo mi, barem ja nisam jučer bio na sastanku ali do sada razgovarali, da Vlada određuje strategiju itd., što samo po sebi nama je logično ali tada se ne može očekivati i podjednaka odgovornost svih faktora i svih čimbenika koji u tom procesu sudjeluju. Od oporbe se, barem ja govorim u ime u ime Hrvatske stranke prava, od nas se također isto očekuje da mi podupremo sve te napore, da konsenzusom podržimo čitavu ovu priču o Europskoj uniji a da jednako tako budemo i podjednako odgovorni i za one negativnosti koje će se pojaviti zasigurno u hrvatskom društvu u raznim fazama, procesima pregovaranja i konačno i dogovaranja. Mi u HSP-u koliko ćemo se god truditi i davati potporu pregovorima zadržati ćemo za sebe pravo apsolutne kritčnosti, nama je neprihvatljiva prića da tema Europske unije ne smije biti tema dnevno političkih sučeljavanja, upravo obrnuto, mi u Hrvatskoj stranci prava držimo da je upravo pokazatelj da je to nadstranačka priča, upravo to da stranke morajui oštro upozoravati jedna drugu a posebno opozicija Vladu jer Vlada će nositi glavni teret svih tih pregovora, upozoravati na situacije kada se iz nekoliko od naših aspekata pojedinih političkih stranaka osjeti da stvari ne idu u onom pravcu kako ta politička opcija koja prestavlja nešto na političkom životu Hrvatske da stvari ne idu dobrim tijekom. Upozoravam još jedanput da je gotovo pola hrvatske javnosti prema istraživanjima postala je nepovjerljiva prema Europskoj uniji odnosno, a možda je to i nepovjerenje prema hrvatskoj politici. Možda ona svih ovih godina nije znala kvalitetno i jasno stati na poziciju čvršću u svim tim procesima. Naravno da, da taj posao oko, oko tih razgovora i pregovora nije jednostavan, nije lagan. Mi ne smijemo sebe precjenjivati, ali se ne smijemo niti potcjenjivati. Hrvatska bez obzira na sve, ovdje govori kolega Kajin, ja mislim da mi nismo Švicarska, ali smo mi mogli postati Švicarska. Europska unija ne smije postati alibi za nekompetentnost. Europska unija ne smije postati alibi za sve one hrvatske političke strukture koje su bile na vlasti, vlada i tako dalje koje nisu uspjele u 15 godina hrvatske obnovljene države nisu uspjeli postići te standarde kojima mi težimio. Neće ulazak u samu Europsku uniju riješiti te sve probleme. Neće nama Europska unija riješiti ako mi sami ne rješimo ni svoje školstvo ni svoje zdravstvo ni svoju, našu poljoprivredu. Sav taj posao čeka nas, a on se mogao u dobroj mjeri odraditi i bez pozivanja, mitskog prizivanja na Europsku uniju, rekao bih počesto i robovanja kako je govorio i prvi hrvatski predsjednik nekad davno još, nakon ... [[Govornik se ne razumije.]] kod velikih kako mali narodi znaju često robovati velikim idejama. Mi nemamo tu potrebu. Dakle Hrvatska želi ući u Europsku uniju. Političke stranke u Hrvatskoj se prema tome jasno opredjelile, ali zasigurno među nama postoje razlike o tempu, o sadržaju, o temama koje, koje su prioritetne jer nešto što je možda prioritetno će biti nama. Nekome drugome neće biti prioritetno pa prema tome legitimitet, legalitet imaju oni koji dobiju povjerenje hrvatskog biračkog tijela. Prema tome hrvatska Vlada. Zato ona mora i podnijeti i teret i uspjeha eventualnog ali i neuspjeha. I zbog toga ćemo mi kao stranka i kao klub u Saboru u daljnjem procesima ovim podupirati sve ono što procjenimo da je za Hrvatsku stvarno dobro i tu biti i prilično raspoloženi i za dogovore i za rekao bih i ustupke, ali ako procjenimo da su neke stvari ispod razine onoga što mi procjenimo da su minimalni interesi koji se izravno sučeljavaju sa, sa našim nekim temeljnim postavkama našeg programa tada ćemo naravno morati biti prema tome oštro kritični. Samo recimo nekoliko recimo stvari. Kako će se Vlada ponašati oko priče, oko ribolovno-ekološke zone. Kako će se Vlada ponašati o otvorenim pitanjima sa Slovenijom? Govorim samo o nekim eto graničnim, nekim, nekim problemima. Oko Ljubljanske banke. Govorim samo o susjedima. Opće ne idemo dalje. To su sve pitanja koja će se morati na tom vijeću raspravljati, da ne govorim odnos prema haškom tribunalu. Ako se nastavi ovo mrcvarenje i ako dobivamo i dalje vijesti kako je Carla del Ponte jako zabrinuta sa, u pogledu hrvatske suradnje. I da u njenim rukama, i dalje očito ovisi hoće li 17. ožujka početi pregovori. I to je već jedno od pitanja na kojima mi moramo ustvari vidjeti kako teku ti procesi, integracijski procesi Hrvatske prema Europskoj uniji i zbog toga ja ne izražavam skepsu prema Europskoj uniji kad ovako govorimo nego izražavamo rekao bih rezervu i skepsu prema hrvatskoj spremnosti, dakle hrvatske politike dakle ne naroda. Čini mi se da u ovom trenutku narod je rezerviraniji puno nego političke stranke preme europskim integracijama. Kako ćemo se mi u toj cijeloj priči ponašati. Ovdje sam čak čuo priču da treba javnost educirati. Gotovo da ... [[Govornik se ne razumije.]] riječ prosvjetljivati o tome što Europska unija međutim ja bih rekao da u ovom trenutku treba i hrvatski narod dobro osluhnut i poslušati da je on nezadovoljan sa nečim vezano za europske integracije i da o tome moramo itekako povesti računa. I mi ćemo u HSP-u voditi računa. Pomagat ćemo gospodine pregovaraču glavni, ali ... [[Govornik se ne razumije.]] , mi smo vas i podržali da budete glavni pregovarač, i gospođu ministricu da bude voditeljica, ali ćemo zasigurno zadržati si pravo da kad god to procjenimo kritički se odnosimo prema onome što mislimo da bi trebalo kritizirati. Hvala lijepo na pozornosti.
Hvala lijepo kolega zastupniče. U ime Kluba SDSS-a kolega zastupnik Milorad Pupovac. Izvolite.
Gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege ovo što je razlog naše današnje rasprave, dokumenti, prijedlozi dokumenata koje su uputile pojedine političke stranke uključujući i stranku kojoj pripadam, SDSS, te prijedlozi deklaracije i prijedlozi zajedničke izjave kao i odluke o formiranju nacionalnog odbora instrumenti su dvojaki po svojem karakteru. Dvojaki u tom smislu što pokazuju da hrvatske političke stranke imaju neophodan zajednički polazišni osnov za pregovore. I to je pokazatelj prema onima s kojima će, u kojima će Hrvatska ući u pregovore. To nije pitanje ni ove ni one političke stranke pa čak nije ni pitanje samo vlade. I u tom smislu naravno tu činjenicu ne treba precjenjivati, ali joj treba dati nužnu važnost. S druge strane ta činjenica je bitna poruka i za sam Sabor i za unutrašnji politički život. Jer ta vrsta unutrašnjega pregovaranja ili ta vrsta unutrašnjeg razgovora ili ta vrsta unutrašnjih dogovora nema nikakve sumnje trebali bi podići razinu standarda političkog djelovanja, političkog nastupanja i političkih odnosa unutar Hrvatske. I u tom smislu ovi dokumenti koje bismo trebali večeras usvojiti jesu prva vrsta, prvi korak u pogledu manifestacije neke vrste europskoga ponašanja i u Saboru i među političkim strankama. Ja vjerujem da je tako. Naime razdoblje neproduktivnih štoviše kontraproduktivnih podjela u Hrvatskoj bi trebalo biti iza nas. Podjela koje su zapravo omogućavale nezakonitost, koje su omogućavale to da postoje svetije stvari od zakona koje ovaj Sabor izglasava. Da postoje svetije stvari od državnih dužnosnika i onih koji trebaju služiti narodu po njegovoj volji odnosno po slovu zakona koji ovaj Sabor izglasava. Ja to tako gledam. Ja to tako razumijem. Dakle ne razumijem ambicije ovih dokumenata u smislu sad ćemo mi odrediti točno unutar kojeg okvira se možemo kretati, dokle možemo ići ili da striktno zadamo neku vrstu domaće zadaće onima koji će pregovarati u ime Vlade odnosno u ime države. Ne. Ne. Taj prvi, niti ova priča o velikoj koaliciji koja se čuje niti priča o velikoj suradnji koja se također čuje. Nego naprosto to da su ljudi u političkom životu u stanju vratiti ono što ovaj Sabor treba imati. Mjesto odakle će se čuti riječi koje će dokumentima, zakonima koji iz ovog Sabora proizlaze, biti dana ona relevantnost koju one u društvu trebaju imati. I sad mi dozvolite jednu stvar. Pitanje Haaga koje se ovdje često diskutira. Vrlo često se tom pitanju pridaju elementi koji nemaju karakter poštivanja zakona i Ustava. Nakon dugih razdoblja rata sasvim je, godina rata, razumljivo je da treba dati, imati tu vrstu karaktera. Poštivanja onoga što je netko doprinjeo. Ali istovremno, istovremeno ako će postojati ljudi, pojedinci grupe koji će biti iznad zakona i izvan zakona onda je sasvim jasno da mi kod kuće nećemo moći imati poredak koji će biti u skladu sa onim standardima koje naše građane očekuju. I u tom smislu dobar dio pretpostavki za uspješne pregovore kao što su ovdje mnogi iskazali zapravo mi možemo uraditi kod kuće. Ovdje su pojedini naši kolege govorili kako mi trebaom dati zadaće našim kolegama koji će pregovarati. Sasvim jasno da trebai to. Ali najveći dio posla koji se nas tiče najveći dio posla klji se tiče Vlade najveći diko posla koji se tiču predstavnika državne uprave i administracije se treba uraditi kod kuće. Kod kuće. I sada mi dozvolite da u tom smislu kažem dvije riječi tri o jednoj stvari koja mi se čini posebno važnim i koju su i drugi kolegice i kolete isticali. Dok smo radili ovu deklaraciju dobar dio njezina sadržaja se odnosio na gospodarsku tematiku. I to je dobro. I to je nužno. Međutim proizvodnja dobara koji su ljudima nepohodni za život nije dovoljna da bi smo imali dobro društvo,. Nije dovoljno da bismo imali dobru državu s kojom će ljudi biti zadovoljni. Potrebno je naravno imati i sistem proizvodnje dobrih vrijednosti. I mislim da je prilika da se i io tome nešto kaže. Proizvodnja sistema dobrih vrijednosti oni kojio će biti usklađeni i sa našom tradicijom i koji će biti usklađeni i sa eurposkim vrijednostima je također bitna obveza nas ovdje u Saboru i izvan Sabora. I ako možemo tražiit dio odgovora na pitanje zašto ljudi nemaju povjerenaj i zašto je tolika nevjerica prema onome što možemo očekivati od Unije, i zašto je taj enzuijazam splasnuo, jeste zato što ne postoji sistem vrijednosti u koji danas prosječni čovjek u Hrvatskoj vjerujem. Jer je sve poljuljano jer su mnoge stvari obezvređene. Uključujući i posao koji mi radimo. Uključujući i ono za što se mnogi ljudi zaklinju a to je sama država. Upravo zato što oni vitalni elementi na kojima država treba počivati dobra uprava, zakonitost, i transparetnost u donošenju odluka zapravo n epostoji. I zato mnogi ljudi vjeruju da j eto jedna prilika koju će političari još jednom iskoristiti zato da bi postigli nešto za sebe a ne na korist naroda. U tom smislu pitanje koje mi kao predsrtavnici jedne nacionalne manjine a vjerujem da tako tako misle i predstavnici drugih nacionalnih manjina u Republici Hrvatskoj smatramo svojom građanskom, patriotskom dužnošću, da zajedno sa drugima učinimo da Hrvatska što je moguće prije stvori pretpostavke za vlastito unutrašnje uređenje i za priključenje Uniji. Ali to naravno neće biti moguće i ne može biti moguće popuštanjem nezdravim kompromisima ili gledanjem kroz prste. Nego čvrstim odlučnim inzistiranjem na onome što sam već spomnuo. Uključujući naravno i pitanje prava manjina. Uključujući naravno i pitanje povratka izbjeglica, uključujući naravno, i pitanje jačanja lokalne samouprave. Uključujući naravno i pitanje jačanja svih sektora civilnoga društva. U tom smislu ne treba posebnoisticati da ova razina postignute suglasnosti nije razina za šutnju. Nego naprotiv razina za novu kvalitetu diskusije u Saboru i izvan njega. Ovo nije konsenzus za odustajanje od međusobnog sučeljavanja suprostavljanja i borenja za bolje stanje u državi. Nego naprotiv, samo za podizanje razine te diskusije. Da ne slušam ono što smo znali slušati ovdje i da ne gledamo ono što smo znali gledati izvan Sabora to ja tako razumijem. I ako to tako svi razumijemo ovdje, onda je sasvim jasno da smo na pravom putu. I sa pravim smjerom i naravno sa pravim uvjerenjima u glavi. Ovdje smo čuli negdje na početku da sada ne govorim drugo, vokabular koji nije primjeren onom što su zapravo što je europsko poslanje. Europa je stvorena zato da prevlada svoje u nutrašnje regionalne i druge stereotipe. Europa između ostaloga stvorena zato da prevlada i hladni rat i posljedice hladnog rata. I zato pitanje mjesta Hrvatske u Europi u odnosu prema susjednim državama ne može biti razumljeno ni shvaćeno kao pitanje Hrvatska Europa, Hrvatska Balkan. To je gospođe i gospodo jezik koji pripada drugom vremenu i sasvim je neeuropski. Zato pitanje Hrvatske pripadnosti zapadnih demokracijama ili ne pripadanja zapadnim demokracijama je jezik koji pripada zapravo hladnoratovskom razdoblju. Gdje danas nemamo liberalne demokracije. Tamo gdje imamo žestoke sukobe. Ali svugdje gdje imamo minimum mira svugdje gdje imamo minimum sigurnosti, danas je dominatna politička ideja, liberalna demokracija. Dakle ono što je utočište što je temelj zapadnih političkih vrijednosti. Teritorijlano ih djeliti, ili unositi u politički diskurs naravno da nije dobro. I naravno da gubimo vjerodostojnost kao nova članica Europske familije u tom smislu. I da se vratim ono što smatram da je najbitnije u onom što sam htio kazati. Europa jeste zajednica država ustrojena na način kako su se međusobno dogovorili oni koji su prvi u to krenuli i oni koji se naknadno pridružuju. Ali Europa doista jeste sistem vrijednosti. Sistem vrijednosti u kojima je moguće da se nešto kaže ali nije moguče da se prešuti kad se kaže nešto što je nedopustivo. Europa je sistem vrijendosti u kojem je moguće da se napravi nešto što je zlo ali nije moguće da to ostane nesankcionirano. Europa je sistem vrijednosti u kojem je moguće da se daje prioritet proizvodnm ili razvojnim aspektima ali nije moguće da postoji neosjetljivost na socijalna pitanja. I na socijalnu pravdu. I u tom smislu kao član ove radne g rupe moram reći da smo propusitili dodati ili još istaći jedan elemenat u ovoj našoj Deklaraciji, a to je naravno pitanje socijalne pravde i mehanizama socijalne pravde koje i Hrvatska i po svojem Ustavu, a i po svojem europskom opredjeljenju je spremna poštovati, spremna razvijati i spremna učvršćivati. I ako je moguće, ovu Deklaraciju dodatno dopuniti, mislim da u onoj odredbi tamo gdje se govori o gospodarskom aspektu. Ima jedna rečenica koja govori o socijalnoj pravdi i socijalnoj osjetljivosti, da bi se ona u jednom dodatnom paragrafu trebala pojačati, odnosno dodatno razjasniti. Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, hvala.
Hvala lijepa. I posljednji Klub zastupnika, poštovani zastupnik Josip Sudec u ime Kluba zastupnika Hrvatske stranke umirovljenika. Izvolite.
Dame i gospodo, dozvolite da odmah u početku kažem da strateška opredjeljenja pa čak i određena taktička opredjeljenja koje je dao gospodin Mimica u cijelosti prihvaćamo. Mislimo da je to jedna platforma od kojeg moramo poći i za koju se treba zauzimati. Dakle, međutim, ne bi o toj platformi govorio. Ja bi govorio o nečem što je načeo gospodin Tomčić ovdje, a što predstoji pred nama. Mi zastupamo jednu populaciju koji se zovu hrvatski umirovljenici. Umirovljenici su najstarija, ali i najkonzervativnija grupacija koja gleda da ovo malo života što mu predstoji proživi što je moguće bolje, što je moguće smirenije. Sve ankete govore o tome da su naši umirovljenici za Europu, ali posjeti iz Europe upućuju nas da nismo dobrodošli ovakovi kakovi jesmo i da se moramo promijeniti. U čemu promijeniti? Pa promijeniti u tome da nam se smanjuju mirovine i zdravstvena zaštita. Dva posjeta su bila iz Svjetske banke, jedan se direktno kaže da smo preskupi za državu i da moramo razmisliti o tome da se svedemo u razumne okvire potrošnje. Kako smo si mi umirovljenici protumačili? Protumačili smo si da to znači smanjenje mirovinskih primanja. Kako su ostale socijalne grupe to tumačile, možete si i zamisliti. Rezultat je bio 70 ili 69% umirovljenika je protiv ulaska u Europsku uniju, a oni imaju svoju djecu, a djeci žele bolje. Ali treba i momentalno proživjeti. Dolaze gospoda iz MMF-a i lijepo nam kažu, "gospodo draga, od ovih 50% prosječna mirovina u odnosu na prosječnu plaću zaboravite". I što se tiče formule, primijenit ćemo na vas švicarsku formulu. A kad umirovljenici čuju o Švicarskoj misle da će ta formula odnositi i na švicarsku mirovinu. Ma ne na švicarsku mirovinu, na našu koja će uzeti samo 50% rasta troškova života i 50% rasta plaće. A ne kao što sada imamo usklađenje prema rastu plaće. I dođe drugi puta MMF i kaže: "znate, ali vi u Hrvatskoj imate previše prava u zdravstvenoj zaštiti, vi morate još više participirati". Umirovljenici, kakovi jesmo, svaki od nas po 4 bolesti, stalno smo kod liječnika, itd. Izdvajamo određeni dio, ali se postavlja pitanje da li će nam ta Europa smanjivati i ova prava? Predlažem. Nismo mi protiv Europe, moramo ići u Europu, ali dajte da naše emisije, naše rasprave usmjerimo u tom cilju da one potiču da mi pozitivno razmišljamo. I mi umirovljenici i građani bez zaposlenja i građani koji nisu primili plaće, itd., i otvorimo u Deklaraciji ovo što je i gospodin Pupovac ovdje rekao, otvorimo poglavlje socijalne politike. Ona treba da bude predmet pregovora. Mi govorimo o ovoj gospodarskoj politici, spominjemo jednom riječju socijalnu sigurnost, ali ne spominjemo tu socijalnu osjetljivost koja bi trebala i naše promjene u odnosu na Europu staviti u prvi plan. I da zaključim, mi smo za prihvaćanje Deklaracije. Molimo da se o ovome, u ovom dijelu popuni i moramo svi zajedno dopunski djelovati da stvaramo pozitivno raspoloženje. Ne samo kod umirovljenika nego kod svih. A oni koji putem raznih seminara i rasprava govore, da će umirovljenicima biti najteže, mislim da ih trebamo pobijati. Da ako će biti djeci dobro, onda će i nama umirovljenicima biti. Hvala.
Hvala. Rasprava po klubovima je završena. Poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Gospodine predsjedniče, dame i gospodo. Nastojat ću biti kratak jer smatram da je potrebno istaknuti neke bitne stvari. Krenut ću od jedne naše, izreke našeg naroda koji kaže: "Ako ideš u nepoznato, koračaj malim koracima". I to nam treba biti glavna strategija u pregovorima za pridruživanje Europskoj uniji jer je bitna, prije svega, kvaliteta pregovora ... [[Govornik isključen, ne čuje se.]] pregovora. I ako se budemo tako ponašali onda možemo osigurati i imati zajedništvo u svim ovim situacijama. Jer budimo svjesni i realni, zajednička izjava i Deklaracija ne znače ništa niti obvezuju bilo koga. Izražavaju stajalište koje je opće poznato ovome Parlamentu. Da mi jesmo za ulazak u Europsku uniju, ali za ulazak u Europsku uniju tako da će se voditi briga o hrvatskom čovjeku, hrvatskim građanima i to tako da bi se njima popravio životni standard, da bi se bolje živjelo. A mi ovakvim pregovorima, srljajući, znači, krupnim koracima nećemo ništa bitno postići jer brzina ne znači kvalitetu, a niti je kad značila. Prema tome, za očekivati je najvažnije stvari, a to je rezolucija i strategija pregovora. Rezolucija mora, u rezoluciji se moraju odrediti ciljevi, a strategija treba utvrditi kako i na koji način ćemo pregovarati da bi zaštitili i nacionalne interese i sve ostalo. I stoga mi pravaši nismo euroskeptici, mi smo eurorealisti. Jer je to žalosna činjenica da se nama spotiče ... [[Govornik isključen, ne čuje se.]] oni koji su 90. kad je HSP bio u pokretu za Europu bili su u pokretu za Jugoslaviju. [[Govornik isključen, ne čuje se.]] skeptici a oni su euroljubitelji i oni nas sad vode u Europu. Prema tome mi smo čito eurorealisti, a to znači idemo ali ne pod cijenu davanja svega što nam je još ostalo od obiteljskoga srebra. Budimo svjesni Europu zanimaju i prirodna bogatstva Hrvatske, Europu zanimaju vode, Europu zanima poljoprivredno zemljište, Europu zanima šumsko zemljište i Europa treba Hrvatsku radi svojih interesa jer svaki pregovori su pitanje i ostvarivanja svojih interesa. Ako ćemo dopustiti da vodu nam otkupe ko što se događala situacija u Boliviji i dalje da je Bechtel dobio koncesije pa su povisili takve cijene vode da su čak ljudima naplaćivali čak i ubiranje kišnice, mogli su ubrati samo 25 litara a sve ostalo im je naplaćivano onda se narod pobunio. Prema, vodimo računa, mene posebno što me ljudi pitaju na cesti zabrinjava, veli otkud sad toliko jedinstvo između HDZ-a i SDP-a i to moram reći u tome dijelu da je stvarno malo zabrinjavajuće jer ne možemo mi tako lako ostvarivati interese građana i malo, malo je, to kažem ljudi na cesti me pitaju i zaustavljaju ja isto se slažem s tim dijelom. … [[Upadica se ne razumije.]] E sad gledajmo dalje Nacionalni odbor. Nacionalni odbor, pogledali smo odluku, ja ne znam koja će biti uloga ovog Nacionalnog odbora. Meni uopće nije jasno pogledao sam ovo što gospodin Arlović ne znam što je radio, ali taj Nacionalni odbor je tu nekakav fikus, ukras da se može reći, čak ima, po meni će imati manje ovlasti od odbora, od Saborskog odbora. Eto on je tu pa kaže u jednome dijelu da je on, da predsjednik odbora održava vezu, evo ovako piše fino, veli putem predsjednika odbora odbor održava redovne konzultacije i razmjenjuje informacije s Predsjednikom Republike Hrvatske, Predsjednikom Vlade i Predsjednikom Sabora. Pa kod predsjednika Sabora možemo doći svaki čas, ne treba nam predsjednik odbora, jel’ kad smo za vrijeme sjednice i svega ostaloga. Ako hoćemo napraviti što je potrebno napraviti a to znači da ovaj odbor ima nekakve ovlasti da on može usmjeravati pregovarače, utvrđivati platformu onda mu stavimo ali onda idimo na varijantu koja je u Europskoj uniji da se koncenzusom donose odluke i da se ima pravo stavljanja veta. Ako je stavljeno veto onda stavimo na plenarnu sjednicu pa raspravimo oko tog. A ovo ćemo imati ukras, odbor koji neće imati nikakve ovlasti jer je vidljiva i sama situacija. Pazite, naša je nakana bila da to bude jedan cjelokupan stručni tim i stručno tijelo koje će ovdje u Hrvatskom saboru moći biti servis svima nama, ali ova stručna služba od ovih par ljudi ne znači ništa niti ćemo, to je u biti situacija da nešto imamo, nemamo ništa. U tome smo znači sve što je dobro i sve što se dobro napravi tu je Vlada i vladini pregovarači, što ne bude valjalo onda će nam Vlada reći svi ste vi u tome bili, svi ste bili odgovorni. Utvrdimo rezoluciju, utvrdimo strategiju, borimo se za te interese i odredimo i pregovarače. Pazite, činjenica koju sam ja čuo da će na čelu pregovaračkih timova biti državni tajnici za mene ne znači puno. Znate zašto ne znači puno? Tijekom prošle godine smo dobivali znatan broj propisa, znamo kakva je nekvaliteta tih propisa. Prema tome ako će ti ljudi koji su nam to ovdje dostavljali takve zakone, a kaže udari se još i pečat Ministarstva europske unije da je usklađeno ja ne vjerujem njima. Ne vjerujem u tome smislu. Pa dajmo javni natječaj. Slovenci su imali javne natječaje za izbor pregovaračkog tima. Ako hoćemo napraviti ono što hoćemo napraviti. A to znači da onda možemo biti svi odgovorni i voditi računa o svemu tome.
Mir molim vas.
Prema tome bez obzira što morate …
Molim vas zastupnici i zastupnice slušajmo zastupnika omogućimo mu da govori.
I sad gledajmo jedno vrlo interesantno pitanje što ja, mi pravaši ne možemo prihvatiti.
Opet ne vrijedi, opet ne vrijedi. Kolega Kovačević samo malo molim vas.
Izvolite.
Molim vas dajte se skoncentrirajte.
E još sam, vidim da je veliki interes za glasovanje pa ću onda samo reći važnu stvar jednu. I premjer Sanader je rekao ali u smislu političkog pitanja, od nas se traži puna suradnja sa Haagom. Za nas suradnja s Haagom ne može biti političko nego ono mora biti pravno pitanje. Znači mora biti pravno pitanje pa i u onome smislu što sam ja jutros predsjedniku Vlade postavio ono pitanje o potrebi utvrđivanja da li su transkripti od 31. srpnja 95. krivotvoreni, postoji puno indicija, puno dokaza da postoji osnovana sumnja da su krivotvoreni, a znamo i sami da je Haaško tužiteljstvo to dobilo od Hrvatske. A Hrvatska kao ta može reći da li je to krivotvoreno ili nije krivotvoreno. Prema tome, ajmo ove stvari prebaciti na pravne teme a ne samo političku temu. Jer kad mi netko kaže puna suradnja s Haagom to znači ajmo svi loviti generala Gotovinu. Ajmo poduzeti ono što moramo i što smo trebali već poduzeti ajmo to napraviti pa onda napravimo i rezoluciju, napravimo i strategiju, odredimo ljude koji će braniti hrvatske interese a ne možda voditi brigu o tome da jednog dana završi europska administracija. Jer ima i takvih … priče, da završi europska administracija. Prema tome, nemojmo bježati od onoga što nas čeka. Čeka nas težak posao. Moramo biti odgovorni i moramo braniti naše interese putem Hrvatskog sabora a ne preuzimati samo odgovornost nego nastojati utjecati pravovremeno i usmjeravati pregovore jer ovakav način ne vodi ničemu. Hvala vam lijepa.
Hvala. Ministrica Europskih integracija gospođa Kolinda Grabar-Kitarović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Dame i gospodo zastupnici neću govoriti o pregovorima budući da za one koji su slušali održala sam jedan dulji govor danas ovdje u Saboru. Mislim da smo svi doista u svojim govorima istaknuli da je zaštita nacionalnih interesa jedan od temeljnih ciljeva. Ono što bih u ovom trenutku željela pojasniti a na što se nismo osvrnuli u našim izlaganjima jest sastav pregovaračkog tima, odnosno 12 do 13 pregovarača. Ne možemo apriori kazati niti da će oni biti državni tajnici niti da neće biti državni tajnici, samo bih htjela ponoviti kriterije oko kojih smo se složili a to je kao prvo da će to biti stručnjaci, stručne osobe koje su cijenjene u svom području rada, koji dobro govore engleski jezik, koji su dobri pregovarači, koji su sposobni za timski rad i rekla bih za jedan dio toga tima doista kriterij mora biti i poznavanje same problematike odnosno onih 80-tak tisuća stranica acquisa o kojima će se prgovarati. Prema tome i kad je riječ o pregovorima ne bih rekla da govorimo o nepoznanici jer to doista sve stoji na tih 80-tak tisuća stranica acquis. Idemo pričekati još nekoliko dana da se dogovorimo o sastavu tima da i to bude jedno konsenzusno rješenje, ja vas uvjeravam da je doista namjera i Vlade Republike Hrvatske, mene osobno i glavnog pregovarača gospodina Drobnjaka ono što smo dogovorili zajedno sa predsjednicima drugih političkih stranaka koji imaju klubove zastupnika u Hrvatskom saboru da doista sastavimo tim koji neće biti ni nekakva stranačka pregovaračka koalicija nego će to biti tim stručnjaka koji će pregovarati da bi se ostvarile najbolje moguće pozicije za Hrvatsku i maksimalno zaštitili nacionalni interesi. Hvala lijep.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Vice Vukov.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Eto u ovim trenucima kad se spremamo prihvatiti ovaj dotjerani, zajednički da tako kažem ovu zajedničku deklaraciju, ovaj zajednički tekst. Nije mi naravno namjera polemizirati, nekako bi to bilo disonantno iako bi uvijek se moglo postaviti neke prigovore, ali mislim da to nije sad trenutak. I govorit ću vam sa jednog drugog stajališta koje ovdje mislim nije bilo dotaknuto. Naime, nalazim da je ovo trenutak da se prisjetimo činjenice da je u dugačkoj i dramatičnoj povijesti europskoj bilo već više pokušaja da se ujedini kontinent. Sjetimo se carskog Rima, pa kasnije papinskog Rima koji je bio stoljećima jedini izvor političkog europskog legitimiteta. Pa nakon toga do naših, do Napoleona, pa do Hitlera naših vremena i Staljina. Svi ti pokušaji, sve te pokušaje karakterizirala sila. Silom jednog naroda vojske, silom neke ideologije ili ideoligizirane kulture što je dakako još gore pokušalo se ostvariti jedinstvo kontinenta. Ovaj najnoviji pokušaj koji dakako već dosta dugo traje ima sve izglede na trajan uspjeh, jer je on rezultat drugačijeg prosedea i postupka, postupka naime i iskustva. On je po mom mišljenju opredmećivanje jednog tragičnoga iskustva. Poraza u II. Svjetskom ratu. Valja naime znati da je ovaj veliki, taj veliki rat označio poraz svih europskih nacionalizama, a ne samo onog Njemačkog, i pobjednici Englezi, čak i oni po mom mišljenju su bili zapravo poraženi. Jer kakva je to pobjeda koja za rezultat ima gubitak imperija i svjetske moći? I famozni general Degol je dakako iz njegovih memoara je to vidljivo, svjestan toga da je samo političkom voljom Amerike bio..
Može malo glasnije neki, malo glasnije bi molio. Neki zastupnici, molim vas malo glasnije, nedovoljno se čuje.
Zato ne vjerujem da ću biti daleko od istine, ako kažem da je Europa konačno uspjela. Samo zato što je postala svjesna svoje slabosti, tj. svjesna svoje rascjepkanosti, svoga istinskoga poraza u II. Svjetskom ratu, poraza dakle svojih tradicionalnih ideja o suverenitetu. Nisam siguran da smo mi ovdje u Hrvatskoj sasvim svjesni naravi, dakle ove nove europske snage koja iz te svijesti o slabosti proizlazi. U ovim predloženim rezolucijama, bilo ih je tu nekoliko danas. Doduše stidljivo, ali ipak i diskretno nadzire se kako nismo dovoljno iživljeni što je dakako i razumljivo u ideji vlastita državnog identiteta. Pa se čini da nismo sasvim svjesni činjenice da je naš ulazak u Europsku uniju važan dio našega nastajanja, našega formiranja, a ne našega nestajanja. Neki misleći europljani već su početkom prošloga stoljeća ukazivali na opasnost nadolazećih ideologija utemeljenih na svetosti ili velikih društvenih ciljeva kao što je bio komunizam, ili svetosti nacionalnog suvereniteta kao što su bili svi oblici fašizma, tim idejama i ideologijama bio je zaražen čak i tzv. mali čovjek koji je znao odgovore za to na sva pitanja, pa je s vremenom izgubio kako reče jedan poznati pisac, naviku da napregne uši i da čuje što drugi i uvaži što drugi govore i misle. U svakom slučaju vrijeme opsjednutosti slavnom i junačkom prošlošću je za nama. Nekadašnji austrijski kancelar Bruno Kajski je lijepo formulirao tu misao rekavši, povijest je napustila Austriju, zbog čega smo mi Austrijanci sretni. Naravno kad je rekao povijest, nije mislio na tog događaja vrijeme, nego je mislio na opsjednutost prošlošću velikom junačnom prošlošću. Sve sam ovo dakle imao potrebu reći zato što mi se čini da ćemo relativno lako savladati tehničke zadatke, formalne prilagodbe europskim standardima. Ali ćemo teško izaći na kraj sa skepsom i strahovima koji sežu, jer strahovi sežu naravno u podsvijest, a tamo je teško doprijeti. Da ćemo dakle teško izaći na kraj sa strahovima, da ćemo ulaskom u Europu izgubiti svoju dušu i svoj identitet. Valja se dakle usporedno sa svim ovim naporima na koje se sada spremamo potruditi oko toga da se uvjeri našeg čovjeka kako ulaskom u Europu u njoj nećemo zateći kako je svojedobno napisao Thomas Man govoreći o tadašnjoj Europi, da u njoj nećemo zateći veliki broj inteligentnih, elegantnih i arogantnih individualnosti koje patetično gescikuliraju na čarobnoj planini svojih iluzija. Nego ćemo naići sada na stare kulture kao što je i naša koje su naučile povijesnu lekciju i više ne vjeruju u nacionalnu nadmoć i dominaciju jednih na drugima. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Zlatko Kramarić.
Hvala štovani gospodine predsjedniče, štovane dame i gospodo, štovani predstavnici Vlade, štovani glavni pregovaraču. Moram priznati da dijelim skepsu svih onih zastupnika koji su svjesni da je vrlo teško govoriti o općim mjestima. Isto također vrlo je teško govoriti protiv općih mjesta. Mi se možemo samo prisjetiti tamo početka demokratizacije s kraja 80-tih godina, kada je svakako jedan europski diskurs bio jedan poželjni oblik političkoga predstavljanja, prije svega u protiv onoga, protiv onoga ambijenta unutar kojega smo živjeli. Ali pokazao se jedan veliki problem da nije dovoljno se za nešto zalagati, ako je to za nas najčešće bio potpuno prazan pojam i ako nismo znali da to kada nešto kažete da za nešto jeste, da biste onda to trebali i djelima dokazivati. I upravo zbog toga te 90-te godine koje su bile natopljene kontaminirane upravo tim europskim diskursom i željom da Hrvatska bude dio europske obitelji, se pokazale kao neuspješne, upravo zbog toga što se zapravo nije smatralo nužnim da bismo i neke obveze iz te činjenice trebali ispraviti. Upravo zbog toga su i danas neki kolege govorili s punim pravom o toj jednoj mistifikaciji, … zapravo Europe, pa koja eto kako se toj Europi počinjemo približavati pokazuju i neke sasvim drugačije reflekse, pa se onda govori o eurofobičnosti, euroskeptičnosti ili se varira sa onim što se zove i ne znam eurorealizam. Ja mislim da zapravo cijeli problem u ovim, ovih naših 15-tak godina je upravo u tome što nedostaje jedna ozbiljnija nacionalna strategija u tome što smo mi Europi, što je Europa nama. I sada primjećujem, nadam se da neću ni jednu kolegu uvrijediti, ali mi pokazujemo neku nervozu već bismo prešli na glasovanje i mislimo da smo apsolvirali zapravo sve teme i da eto stvar je takva, to je neki opći diktat, opća politika poslije 3. siječnja, pa poslije 23. 11. stvari su se ipak bitnije promijenile, stvorile su se pretpostavke da mi budemo dio te europske obitelji i ajmo to izglasati. Pa bez obzira na sve ove naše dvojbe koje su čak i evo danas ovdje, bez obzira iako se predlaže konsenzus, ipak se pokazuje da mnogi ljudi koji sjede u ovome Parlamentu imaju određene skepse s punim pravom, to je isto tako legitiman politički pogled. Ja mislim da su ovakve rasprave bi trebale trajati pa tjednima, mjesecima, da su to stvari koje nije moguće prelomiti unutar jednoga, unutar jednoga zasjedanja, jedne sjednice, upravo radi toga što se mi između sebe zapravo moramo dogovoriti i vidjeti da li neko od ponašanja zapravo prolazi, da li dobiva zeleno svjetlo i da li, ili jednostavno zapravo još nismo društvo na toj razini da se možemo sa nekim stvarima složiti i da mi kao Parlament imamo zapravo takvu politiku snagu na neki način možemo uvjeriti građane koji su nam dali povjerenje da je to dobro. Da li je dobro, da li je dobro ostvarivati vladavinu prava, da li treba jačati stabilnost institucije koje osgiuravaju demokraciju, da li treba poštivati ljudska prava i slobode, da li treba poštivati prava manjina i da li treba prihvatiti političke ciljeve Unije? Ja mislim da treba. Ali to nije dovoljno da to kažemo sami, sami sebi i mislimo da smo sve stvari riješili. I upravo mislim da svi zapravo problemi nastaju kada to treba implementirati. Što je Europska unija? To je jedna vrlo kompleksna, kompleksna okolina koja nas neće puštati, ona nije dobra učiteljica koja onda shaća pa da bi učenika trebalo pustiti iz drugoga u treći razred zato što je simpatičan što mu pozna roditelje nego dapače, riječ je o jednoj vrlo strogoj učiteljici koja ima jedno sasvim drugačije ponašanje, koja želi da sve ono što je na meniu da se taj meni i ispuni, da se realizira. Ne obećanje da ćemo to napraviti nego da to doista moramo napraviti. I mi na tu kompleksnost te okoline moramo odgovoriti vlastitom kompleksnošću, ako mislimo da je drugačije moguće onda se zapravo grdno varamo i onda ćemo se zapravo stalno vraćati pa ćemo ne znam govoriti o tome kako neki sektori u našem društvu, segmenti našega društva nisu ne znam spremni, pa onda se najčešće spominje poljoprivreda, pa onda još uvijek taj, nije jasno šta je sa ribarstvom, pa će se potegnuti onda argumentacija kako se Norveška spram tome ponaša, pa onda Europska unija nije baš spremna da prati državne intervencije u brodogradnji, pa onda ćemo se mi sjetiti što je nama brodogradnja, pa onda se zapravo javlja i problem kupovanja nekretnina, pa onda to stoje, turizam je jako dobro ali nekretnine ne bismo prodavali i normalno da onda nastupaju problemi, da nastupa jedna određena skepsa u javnosti i onda zapravo mi vodimo jednu prilično neproduktivnu raspravu koja nas zapravo neprestano vraća na početak. Ne možete govoriti o slobodnom protoku ljudi, vrijednosti i roba i kapitala ako ne znam imate jednu skepsu da netko nešto ne može prodavati ali ne znam, onda ćemo se vrlo lako i elegantno preko noći riješiti INE. A da nam zapravo još dan danas nije jasno pod kojim smo to kondicijama učinili. I ono što smo jedanput u šali rekli da bismo voljeli vidjeti ljude, odnosno ispitati znanje engleskoj jezika onih koji su radili te pregovore o prodaji, kada smo prodavali INU ... [[Govornik se ne razumije.]] jer još ugovor na hrvatskom jeziku nismo dobili. Kažem, ne sumnjam u dobre namjere i dobro pregovaranje, ali recimo ovako čisto, kada bismo ovako htjeli biti i malo cinični zašto je to bilo baš tako kako ne drugačije. Znači, Europska unija želi da se kod nas mogu kupovati nekretnine za sada na Jadranu, a ja vjerujem možda u nekim drugim dijelovima zemlje, pa onda nam je stalo da se urede naše zemljišne knjige, pa onda nam zapravo čak i to plaćaju i sudjeluju upravo u nekim tim projektima koje se toga tiče ali onda mi ne znam imamo određene primjedbe, određene primjedbe koje bi nekako to odgodile ili koje ne znam dovode u pitanje jedan taj detalj i onda mislimo da to nije dobro da bi moglo doći ne znam do neke nove ... [[Govornik se ne razumije.]] Hrvatske. Iako ja vjerujem da to nije smisao i cilj Europske unije da bi Hrvatska mogla biti ... [[Govornik se ne razumije.]] S druge strane isto kako govoriti, kada govorimo, budući onda i mi ako ulazimo u Europsku uniju što znači i naša vlastita strategija regionalnoga razloga. Da li onda u toj priči ne znam mogu proći 20 županija, 400, 500 općina ili stotinjak gradova koliko imamo ili će se zapravo i tu mijenjati pa onda zapravo Hrvatska može biti maksimalno zemlja pet regija sa svojim središtima i možda je onda to prilika da otovorimo pitanje o tom famoznom ravnomjernom razvoju Republike Hrvatske na kojeg se inače volimo pozivati ali najčešće zapravo tu jednu malu činjenicu zaboravimo pa to se onda najbolje pročita kroz ne znam državni proračun koji baš nije u funkciji ravnomjernoga razvitka. Zapravo kao član ovoga Parlamenta, kao član Liberalne stranke, kao čovjek .../Govornik se isključio pa ponovno uključio./...koji su dio Europske unije i zapravo na kraju i zapadna europska civilizacija i nije moguća bez tih vrijednosti, ja bih volio da zapravo mi oko tih stvari se dogovorimo da nam te neke stvari doista budu opća mjesta one ... [[Govornik se ne razumije.]] kao što su, kao što je kisik pa bez kojega ne možemo pa da onda zapravo krenemo razgovarati a ne ovako da se zapravo neprestano i sami sebi iznenađujemo i onda ćemo dokazivati i pokušavati Europsku uniju pretvoriti u neke dnevno političke svrhe. Iako ja se slažem sa kolegom Đapićem da su to doista pitanja koja moramo otvarati upravo danas i ovdje i stalno upravo zbog toga što moramo građanima jasno i glasno reći da ulazak u Europsku uniju neće riješiti problem nezaposlenosti, neće riješiti problem niskih plaća, neće riješiti neke, ne znam, problem komunalne infrastrukture nego dapače ne znam da će građani morati plaćati odvoz smeća kudikamo više po europskim standardima ali to je zato što ne znam u Njemačkoj 100 eura nije problem a u boga mi za naše građane 100 eura izdvojiti za jednu takvu djelatnost, za jednu takvu uslugu je itekako veliki novac. To su stvari s koje mi moramo reći, koje mi moramo na neki način zapravo zaštiti naše pregovarače dati im taj, dati im taj ... [[Govornik se ne razumije.]] da bi oni mogli u naše ime pregovarati. Ali kažem, doista još jedanputa kao čovjek koji duboko dijeli europske vrijednosti od onih kasnih 80.-ih godina pa stalno, pa čak i onda protestirajući kada smo se imali, kada smo imali navodno europski diskurs, ali nam sadržaj tog diskursa nije bio adekvatan tim vrijednostima. Ja bih zapravo želio da mi, da priča, odnosno ova od deklaraciji, o nacionalnoj stategiji, o ljudima koji će u tome sudjelovati bude stalna tema ovoga Parlamenta a ne ovako da kažem da jednostavno da to shvatimo kao zadaću koju smo evo danas, 19. siječnja na početku ovoga, nove naše sesije zasjedanja Parlamenta odradili a da zapravo poslje toga se ponovo budemo morali vraćati na pitanje turizma, na pitanje nekretnina, na pitanje ribarstva, na pitanje brodogradnje i na pitanje naše regionalne diferenciranosti i da zapravo za mjesec ili čak i prije imamo iste probleme. Znači da, ali da ta nacionalna strategija bude stvar, bude svakodnevna praksa ovoga Parlamenta i ovaj Paralment mora na neki način da bude servis našim pregovaračima koji će pregovarati pod kondicijama koje će biti u interesu građana Republike Hrvatske. Hvala.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Slaven Letica. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, predstavnici Vlade. Sada sam provjerio kod kolega iz HSS-a, ove godine se navršava 100-ta obljetnica čuvenoga dijela Stipice Radića Europa, biti će reprintirano ovih dana, mislio sam da je imao 31 godinu, izgleda da je imao 34 godine kada je tiskao to djelo koje je odražavalo intelektualne stavove tadašnje političke elite spram Europe. Mi danas zapravo trebamo odrediti s kakvim dokumentom hoćemo ići pred hrvatsku javnost u ime Hrvatskoga sabora. Dobili smo šest stranačkih rezolucija ili deklaracija povezanih sa ovom temom koje su pojedinačno sve bolje od kompilata koji je nastao teorijom krojenja škarama od strane nekog pisca. Mislim da je najbolji od tih 6 dokumenata, teško mi je to kazati dokument SDP-a i HSS-a koji je cjelovit, ali ima u sebi dva, dva elementa koji su možda nespojivi. Prvi element je deklaratornog karaktera u povodu početka pregovora i to bi smisao trebao biti tog dokumenta o kojem bi mi trebali danas donijeti odluku. Ovaj kompilat je naprosto odraz stanja duha u ovome visokome Domu i težnje da se postigne kompromis po načelu najmanjeg zajedničkog nazivnika. Mislim da je to loše rješenje i da bi bilo dobro da se napravi jedan dodatan napor i da se pronađe jedan pisac. Bilo bi najbolje da to bude Slavko, Stanko Lasić iz puno razloga koji bi na dvi, tri ili četiri stranice maksimalno iznio naše gledanje na odnose između Hrvata, hrvatstva, Europske unije, Europe, zapadnog Balkana i našeg susjedstva u ovom delikatnom vremenu. Ako to ne bude slučaj, ako se inzistira na glasovanju bilo bi dobro da taj dokument izrazi stanje europskog duha danas u Hrvatskoj. Nekoliko je govornika o tome govorilo. Mi nemamo homogene ili unitarne stavove u Europi. Imamo još uvijek dominirajući pozitivni stav prema Europskoj uniji i Europi koji se mjeri danas negdje iznad 50%, recimo da je to 60-tak posto. Imamo eurotjeskobne stavove koji su negdje na razini 30-tak posto i euroutopijske odnosno euroskeptične stavove na razini 10-tak posto. Bilo bi dobro da taj dokument izrazi taj pluralizam proeuropskih, tjeskobno europskih i antieuropskih stavova jer će do 10-tak godina i onako i ovako taj dokument čitan biti kao neki, neka vrsta zrcala vremena. To je prva moja teza. Druga teza tiče se programskog okvira. Danas ste čuli od Premijera i to je uobičajena praksa da Europska unija za sve zemlje kandidatkinje izradi ili opći ili specifični pregovarački okvir. Za glavnog pregovarača koji meni, ovdje mu i javno čestitam i drago mi je da je on imenovan na to mjesto, bi bilo dobro da ima nekakvu pregovaračku platformu. U starim terminima, u doba komunizma to su se zvale smjernice, pregovaračke smjernice i taj pojam uopće nije toliko loš koliko ga se pripisuje jednom vremenu koje nije toliko više popularno iako se i popularnost tog vremena iz dana u dan povećava, nažalost je li. Znači u čemu bi bila svrha tih pregovaračkih smjernica? Ona bi, one bi olakšale posao i glavnom pregovaraču i pregovaračkom timu. U vezi sa pregovaračkim timom doista bi bilo loše da se iz državnog službeničkog aparata izdvoji 12 ljudi koji ionako nemaju vremena i mislim da je dobra ideja da se ide na neku vrstu javnog ili pozivnog natječaja sa pravom i obvezom saslušanja tih 12 ili 13 pregovarača pred saborskim odborima da bi se provjerila njihova specifična znanja, ne znanja jezika i poznavanje institucija Europske unije ili samih dokumenata nego općenito poznavanje područja u okviru kojih bi oni trebali progovarati. Što se tiče nacionalnog odbora slažem se sa onim stavovima koji kažu da ovako zamišljeni nacionalni odbor nema prevelikog smisla. Da je taj mogao posao odraditi onda saborski Odbor za europske integracije možda sa nekim proširenim vanjskim članovima. Što se mene tiče mislim da imamo jedan veliki dug, dug prema jednoj instituciji koja je isključena iz prijedloga članstva u nacionalnom odboru. Ovdje se predlaži, predlaže jedan imaginarni predstavnik akademske zajednice. Pojam akademske zajednice nikad ništa nije značio, a danas znači manje od toga. Znači trebalo bi kazati, dati prostora za nekoliko institucija da nađu mjesta u tom nacionalnom odboru koji bi trebao imati jedan posebni i ozbiljnije napravljeni poslovnik o radu. Prije, prije svega mislim da bi trebalo naći mjesta za predstavnika europskog pokreta u Hrvatskoj. Tu, tu je gospođa Marija Pejčinović. Ona pripada kategoriji kao i ja onih ljudi koji su osnivali europski pokret u Hrvatskoj, čije su zasluge za održavanje vjere u Europu i zalaganje za razvoj europskih standarda, običaja, mjerila i «jususa» ponašanja u hrvatskom društvenom, kulturnom i političkom životu velike. Mislim da bi trebalo dakle naći mjesta za jednog predstavnika europskog pokreta. Zbog puno razloga trebalo bi naći u tom nacionalnom odboru mjesta i za predstavnika paneuropske unije koja je malo više prokršćanski tradicionalno usmjerena. Što se tiče same, samog straha ljudi naših prema, u odnosu na europeizaciju on je svojstven svim malim europskim narodima. Znači ne samo da je po inerciji kad smo imali Dan Europe ovdje bila puštena pjesma «Još Hrvatska ni propala» nego i poljska himna ima taj stih manje, više u svom sadržaju jer je strah malih europskih naroda o utapanja i propasti u odnosu na velike europske narode vrlo racionalan i vrlo objektivan. I još nešto malo oko iluzija. Mi ne smijemo imati iluzije. Mi ćemo pregovarati i gospodin Drobnjak će pregovarati o okvirima simetrije moći gdje smo mi prisiljeni prihvatiti činjenicu da pregovaramo sa «Big brotherom», sa «Velikim bratom» koji praktički nema velikih interesa na ovom prostoru. To što mi sebi tepamo da smo najpametniji, najstariji, najljepši europski ili svjetski narod, da imamo najljepšu obalu, najviša jezera ili štogod hoćemo za Europu smo mi i ostat ćemo godinama samo problem. Njeni su interesi na ovom prostoru jasno definirani sa dva aksioma koja ću ja tu ponoviti i bilo bi dobro da se jedan od njih nađe i u toj deklaraciji kako god je nazvali mi. Prvi je, pojavio se u zadnjih nekoliko godina u manje više većini dokumenata različitih europskih institucija da proces europskih integracija neće biti okončan dok se zemlje jugoistočne Europe ne uključe u Europsku uniju. To je vrlo važan stav. Drugi je stav da Europska unija je praktički u zadnjih 10 godina na širi prostor jugoistočne Europe uložila negdje oko 6 i po milijardi dolara. Možda ćete me, možda će me gospođa Pejčinović korigirati i u sljedećih 4 godine ili 5 godina taj iznos će premašiti negdje preko 11 milijardi EUR-a. Europska unija na širem prostoru zapadnoga Balkana ima oko 36 tisuća vojnika, oko 1000 policajaca. Ima dva sistema protektorata, jedan na Kosovu, jedan poluprotektorat u Srbiji, drugi poluprotektorat u Makedoniji i veliki poluprotektorat u Bosni i Hercegovini. Sve u svemu hoću kazati sljedeće: da bi bilo dobro da se odgodi glasovanje, da se napravi jedan malo patetični ali i dovoljno skeptični dokument koji bi se nazvao deklaracijom o odnosima Europske unije i Republike Hrvatske u povodu početka pregovora i da se napravi jedna ozbiljnija pregovaračka platforma koja bi se mogla nazvati kako god hoćete koja bi bila okvir za hrvatskog glavnog pregovarača i glavni, i pregovarački tim zbog toga što će druga strana imati vrlo jasno definirane pregovaračke okvire i da se ne bi i gospodin Drobnjak i ti ljudi našli u nezgodnoj situaciji da moraju «ad hoc» konzultirati ili Vladu ili Ministarstvo europskih integracija ili neka druga ministarstva, bilo bi dobro da on dobije na dispoziciji jedan takav dokument.
Hvala. I još poštovana zastupnica Alenka Košića Čičin Šain izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, za raspravu je predloženo danas 6 dokumenata koji bi trebali iskazati našu volju volju hrvatskih građana o uključivanje u članstvo Europske unije. S obzirom da je riječ o temi od nacionalnog interesa koji već ima neke zadane i poznate okvire svi prijedlozi teksta imaju neke sličnosti u nekim zajedničkim crtama dok te pažljivija analiza otkriva neke naizgled male razlike. Uzevši u obzir da je deklracija prije svega politički dokument lako je uočiit da svaka stranka uzima neki od aspekata pregovora sa Europskom unijom kao iznimno bitan az Hrvatsku i nastoji ga integrirati i poentirati u tekstu bilo da se ona zvala rezolucija, ili deklracija. REzolucija o temeljnim načelima uključivanja REpublike Hrvatske u članstvo u Europsku uniju naopsežniji je zajednički prijedlog klubova SDPa i HSSa i korak koji ima za cilj pokazati možda čak i neki zajednički koalicijski nastup u sljedećim izborima. Tako su prisutne neke jezične nezgrapnosti koje ukazuju na neusuglašavanje terminologije kako bi se postiao konsenzus oko teksta. Primjerice to se odnosi na glavu preambule dio osam i recimo ovaj dio dva. Rezolucija gotovo takastavno navodi temeljena načela pri čemu autorovora prijedlgoa idu nepotrebno u širinu, i u detaljem. REzoluciija bi trebala biti akt koji pruža okvir za djelovanje parlementa Vlade i pregovaračkog tima, a ne davati savjet oko zauzimanja pozicija u jednom djelu pregvoora, Dakle smjernice ali ne i detaljine prijedloge. Čini se suvišno pr imjerice 5 i 6 alineja prve točke, jer bi se ravnomjerna ili bolja razmjerna zastupljenosti trebala podrazumjevati iz propisa Europske unije kao i osiguravanje političke, gospodarske i financijske pozicije Republike Hrvatske u Europskoj uniji. U alinejama osam i devet istoga prijedloga opširno se smanjivanju prava rasplaganja i stjecanja nekretnina gdje se još isitče i rok od 60 dana za podnošenje određenih prijedloga propisa što vidimo daleko preopširno i nepotrebno u ovoj rezuluciji. I u ostalikm alinejama navode se rokovi npr. u pogledu stjecanja vlasništva stranaca nad nekrentninama čime se izlazi iz okvira rezolucije odnosno izražavanja pozitivne volje o pristupanju zajednice Europskih država. A umjesto smjernica pregovaračkom timu nalaže se kakve pozicije da zauzumu i koliku odgodu da traže. Zasmetao me imperativni izričaj u petoj točci g dje se pozivaju relevatni čimbenici koji će sudjelovlati umjesto puno uglađenije formulacije pozivaju se da sudjeluju. Obrazloženje prijedloga rezolucije sadrži težnju da se dostigne visoka razina objektivnog informiranja javnosti što neke stranke već godinanma predlažu u parlamentu pa se postavlja pitanje što se čekalo do sada. Klug zastupnika HSPa u prijedlogu rezolucije o temeljnim načelima uključivanja REpublike Hrvatske u članstvo u Europsku uniju dao je jasno i sažetu preambulu iz koje razvidno da je HSPe jako napredaavo u posljednjih godina i da se puno posvetilo učenju Europskoj uniji. Iako bi se i dalje mogao svrstati u euro skeptike ili kao što kažu euro realiste. Odmah na početku rezolucije spominju temeljna načela kao obavezu. Obvezujuća rezoluacija HSPa nazovemo je tako, koristi riječ obveza kao zvučnu frazu i ne govoreći ništa o eventualnim sankcijama ili rokovima za neispunjavanje jedne tako neodređene obveze. I ovdje se u jednoj od točaka točka 6. spominju šume i prodaja nekrentnina strancima kao bitna tema. Mišljenja sam da o ovoj temi u ovako detaljnom obliku nema mjesta u tekstu rezolucije, već da to trebaju biti upute pregovaračkom timu Vladi, saborskim odborima ili novo nastalom nacionalnom odboru. Klub HDZa prijedlog deklracije kluba zastupnika HDZa relativno jasan, logičan i što je važno relativno općenit. Te nedvojbeno upućuje na značajne pomake građanske svijesti kod ljudi koji pišu i uređuju prijedloge zakona te stručnjaka za europske integracije Vidljivo je da svi prijedlozi imaju neke zajedničke značajke od geoplitičkih pozicija REpublike Hrvatske, uspostavljanje ja nacionalna odbora tijela kojem bi se parlament intenzivnije uključio u proces priključivanja i nadasve potrebu za informiranjem očito prilično neinformirane javnosti. Ovim prijedlogom deklaracije Vladi se stavlja u zadatak da osigura dostupnost i objektivnost informacije. Informiranje je prilično bitna tema i svi je naglašavamo. Zajednička izjava Hrvatskog SAbora i Vlade o suradnji o vođenju pregovora, za članstvo u Europskoj uniji kao prijedlog HDZa dijelovi ovoga dokumenta ne razlikuju se bitno od prethodno aanliziranog prijedloga. U sažete dvije stranice ponavavlja snažna proeuropska orijentacija vlasti u REpublici Hrvatskoj kao i većine njezinih građana. Spominje se i osnivanje nacionalnog odbora koji detaljnije navedeno u dokumentu prije. Zanimljivo je da se baš HDZe poziva na transparetnost vođenja procesa pregovora i kontinuiranog obavještavanja javnosti. Bez ozbiljnih zamjerki na ova oba prijedloga te ukoliko se deklracija izjava provedu u praksi na najbolji mogu ći način i u najkraćem roku to će biti ozbiljan pokazatelj težnji Vlade a i HDZa. No sukladn praksi u Republici Hrvatskoj sve je bolje izgleda na papiru nego u zbilji. Prijedlog SDSa najskromniji je po veličini i sadržaju, simaptično je što njihov prijedlog počinje sa pozdravom odluci Europskog vijeća o datumu početka pregovora. Točka 2. već donosi bojazan SDSa o mogućem prekidu eurofilske ideje u najvišim sferama vlasti. Pokušaj nametanja obveze idućem sazivu parlamenta da nastavi zadanim putem, ipak su pretjerane i ostvaruju čitav niz pitanja o političkim projekcijama SDSa. Točka 4. govori o previše specifičnim pitanjima kao što su povrat izbjeglica i njihove imovine, suradnje sa Haaškim sudom , te općenito o poratnim problemima na području bivše Jugoslavije. Točka 6. nebulozno se izjavljuje da Republika Hrvatska svojom željom da se priključi Europskoj uniji nema, ništa protiv svojih susjeda niti na njihovu štetu čemu to u ovoj rezoluciji. Potpuno nejasno. I u ovoj deklraciji izražena je potreba za informiranošćiu iako ne na tako eksplicitan način kao u ostalikm prijedlozima. I konačno činjenica je da REpublika Hrvatska nezaustavljivo ide prema članstvu u Europskoj uniji kao što i činjenica da zbog nedovoljne informiranosti raste broj euroskeptika. Predložene dekklracije rezolucije trebale bi ići u pravcu postavljanja širih okvira izražavanja namjere parlementa da se aktivnije uključi u proces integracije, kao i da usmjeri i savjetuje Vladu i pregovarački tim. Neke od rezolucija poput ove SDPa i HSSa i HSPa preopširno govore o nekim aspektima koji spadaju u neku nižu razinu ili barem u neki drugi dokument. SDSov prijedlog pak u pravi plan stavlja njihovo političko polje djelovanja, i uvodi neke vrlo specifične teme možda u nekom drugom kontekstu. Sve stranke ravnomjerno izražavaju potrebu za tijelom koje će povezati parlament sa vladom i pregovaračkim timom, i time učiniti zastupnike Hrvatskog sabora bitnim partnerom u procesu priključivanja Europskoj uniji. HSPe u tome možda ide predaleko, ali oni su također vođeni istom namjernom. POhvalno je što se u svim prijedlozima opetovano ističe potreba za brzom objektivnom informacijom te transparetnošću procesa. SVe to prepoznajemo kao nacionalni interes i nadamo se da ćemo odmah pristupiti oživotvorenju toga. Ako ostane samo mrtvo slovo na papiru, najviše štet imat će hrvatski građani koji će u Europskoj uniji i znanje crpsti iz medija, dnevnika, i kafanskih razgovora sa poznanicima. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu o ovih 6 točaka kojima je provedena objedinjena rasprava. Kolegice i kolege, molim vas pozornosti jer ćemo duže ostati. Mi sada trebamo vrlo pažljivo glasovati o Prijedlogu deklaracije Hrvatskog sabora o temeljnim načelima pregovora za punopravno članstvo Republike Hrvatske u Europskoj uniji. Molim, tko će u ime radne skupine obrazložiti koje amandmane i u kojoj formi i kojem sadržaju je prihvatila i radna skupina i ovaj politički dogovor predsjednika stranaka i klubova. Član radne skupine poštovani zastupnik Mimica. Neven Mimica, izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, radna, međustranačka radna skupina kojoj ste poklonili povjerenje da usuglašava tekst na osnovu svih pet prijedloga stranačkih klubova, na temelju rasprave koja je vođena identificirala je dva elementa o kojima se trebala izjasniti, jedan je bio amandman na Deklaraciju i amandman koji je podnesen u ime Kluba HSS-a, gdje se u točci 4. pasus tri, deklaraciji iza riječi “najpovoljnije izuzeće i prijelazna razdoblja” predlaže dodati i riječi “i eventualna odstupanja”. Nakon usporedbe sa terminologijom Europske unije, odnosno pravne stečevine Europske unije, radna skupina ocjenjuje da je moguće prihvatiti ovaj amandman. Pored toga u raspravi je iznesen bio i prijedlog da se u pogledu socijalnih, socijalne politike i opredjeljenja na tu temu u deklaraciju unese odgovarajući tekst. I radna skupina predlaže da na kraju točke 3. kao posljednji stavak te točke se unese tekst koji bi glasio,u skladu sa svojim ustavnim opredjeljenjem kao države socijalne pravde Republika Hrvatska će tijekom pregovora nastojati da se postignuta razina zaštite socijalnih prava i mehanizama socijalne politike sačuva i unaprijedi. Prijedlog je znači radne skupine da Sabor prihvati ovakvu dopunu deklaracije. Hvala.
Hvala lijepa. Na zaključke ćemo doći nakon Deklaracije. Dakle sada bi trebali glasovati o Prijedlogu deklaracije Hrvatskog sabora, o temeljnim načelima pregovora za punopravno članstvo Republike Hrvatske o Europskoj uniji sa ovim amandmanima i dopunama koje su, one koje su i predlagali, iznjeli, a koje je u ime radne skupine prihvatio predstavnik radne skupine koji su time postali sastavni dio prijedloga Deklaracije. Dakle, glasujemo o toj cjelini. Dakle, stavljam na glasovanje Prijedlog Deklaracije Hrvatskog sabora o temeljnim načelima pregovora za punopravno članstvo Republike Hrvatske u Europskoj uniji sa prihvaćenim amandmanima i dopunama. Molim uključimo se. Molim glasovati. Molim rezultat. Utvrđujem da je sa 103 glasa za i 3 suzdržana donesena Deklaracija Hrvatskoga sabora o temeljnim načelima pregovora za punopravno članstvo Republike Hrvatske u Europskoj uniji u tekstu kako je predložila radna skupina zajedno sa prihvačenim amandmanima. Kolega Pankretić, kolega Pankretić ne vrijedi vam sjediti na drugom mjestu. Sa onoga mjesta na kojega inače glasujete tamo trebate sjediti. Ovdje vam neće to pomoći. Neće vam, zašto, nemojte mijenjati mjesta pa dajte. Dajte, sustav će doći u krizu, sustav ako budete rokade ovakve pravili. I sada idemo konačno još, molim vas još samo trenutak, na prijedloge zaključaka Kluba zastupnika HSS-a. Prijedloge zaključaka. Kolega Mimica, u pogledu prijedloga ... ... [[Upadica se ne razumije.]] Dobro, kolega Tomčić izvolite. Jesu ti zaključci usuglašeni sad taj prijedlog zaključaka pa izvolite molim vas.
Mogu ovdje sa, sa mjesta? Prvi, prvi zaključak je, se ništa nije mijenjao. Drugi zaključak se mijenja i glasi: prije početka pregovora sa Europskom unijom Hrvatski sabor će provesti raspravu o Rezoluciji o strategijskim odrednicama pregovora Republike Hrvatske sa Europskom unijom koju će predložiti nacionalni odbor. Točka 3. mijenja se i glasi: obvezuje se Nacionalni odbor Hrvatskog sabora da prije početka pregovora o pojedinom poglavlju utvrdi pregovaračke smjernice za vođenje pregovora u ime Republike Hrvatske. Tako je dogovoreno.
Hvala lijepa.
Hvala vama.
Dakle dajem na glasovanje Prijedlog zaključaka Kluba zastupnika HSS-a u ovom izmjenjenom i dopunjenom sadržaju koji je prihvaćen. Molim da se, uključite se. Molim glasovati. Molim rezultat. Utvrđujem da su sa 105 glasova za i jednim protiv usvojeni predloženi zaključci Kluba zastupnika HSS-a. Sada bi prešli na; - Prijedlog odluke o osnivanju nacionalnog odbora, predlagatelj Odluke je predsjedništvo Hrvatskog sabora; Kod donošenja ove Odluke primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Tu imamo amandman. MOlim predstavnika predlagatelja Predsjedništva Hrvatskog sabora potpredsjednika gospodina Matu ARlovića da obrazloži prijedloge ove Odluke. Izvolite potpredsjedniče.
Gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Kao što ste čuli predsjedništvo Hrvatskgo sabora je nomanalni nositelj Prijedloga odluke o osnivanju Nacionalnog odbora, ali zapravo iza toga se krije ogroman politički napor na radu da se donese zajednička deklaracija, da se donese zajednička izjava, pa i ova odluka koju su proveli i uradili predstavnici naših političkih, parlamentarnih stranaka tijekom cijeloga ovoga vremena. Činjenica je isto tako da su i svaka pojedinačno od ovih naših parlamentarnih političkih stranaka, osobito one koje su uputile svoje prijedloge u saborsku proceduru ...
Mato, glasnije, molimo te ...
... u vidu deklaracija ili u vidu rezolucija, da ih Sabor donese, također tražile da se osnuje veliki ili Nacionalni odbor ovisno o tome kako je tko upotrijebio koji pojam. Koji bi između ostaloga, vodio, pomagao i naravno osiguravao da Sabor bude kvalitetno i na vrijeme informiran o tijeku pregovora s Europskom unijom i da može poduzimati odgovarajuće i potrebne mjere u skladu sa svojim ustavnim ovlastima u obavljanju tih pregovora s jedne strane. A s druge strane da istovremeno kao predstavničko tijelo svih naših građana može kvalitetno informirati i pomoći u educiranju naše javnosti da se što kvalitetnije pripremi ne samo kroz tijek pregovora nego za onu konačnu, zapravo završnu odluku kada građani Republike Hrvatske sukladno našim Ustavom, većinom od ukupnog broja birača moraju donijeti odluku ili izglasati odluku da bismo uopće mogli se uključiti u Europsku uniju referendumom. Valja isto tako naznačiti da i predložena rezolucija, odnosno izjava ako smijem tako reći preciznije, Hrvatskog sabora o zajedničkom djelovanju u procesu pregovora, za članstvo Europske unije između Vlade Republike Hrvatske i Hrvatskog sabora u stavcima 6., 7., 8. i 9. također se poziva na ulogu Hrvatskog sabora putem svog Nacionalnog odbora i naravno, putem neposrednu ulogu Sabora kroz osobno raspravljano, odnosno izvješćavanje od strane Sabora putem Nacionalnog odbora. Isto to čini i Deklaracija Hrvatskog sabora o temeljnim načelima pregovora za punopravno članstvo Republike Hrvatske u Europskoj uniji u točkama 6. i 7. Deklaracije, odnosno ovog zajedničkog prijedloga, usuglašenog prijedloga između svih parlamentarnih stranaka. Na odluku o osnivanju Nacionalnog odbora dobili ste i kao što je vama znano, ona se temelji na članku 43. Poslovnika Hrvatskog sabora koji omogućuje da se donese posebna odluka o osnivanju drugih radnih tijela kojim se uređuje njihov naziv, sastav, djelokrug i način rada Hrvatskog sabora i ona po svojoj pravnoj prirodi je praktički isto tako proceduralne naravi. Ona je karakterno sastavni dio zapravo Poslovnika kasnije. Također valja naznačiti da ovdje temeljni zadatak već u točci 1. se kaže: "da se osniva Nacionalni odbor kao radno tijelo Hrvatskog sabora za praćenje pregovora o pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji", a u točci 2. se pokušava enumeracijom nabrojati neke od zadataka, odnosno sadržaja iz nadležnosti Nacionalnog odbora koje bi trebale one obavljati pa između ostaloga da nadgleda i ocjenjuje tijek pregovora, daje mišljenje i smjernice u ime Hrvatskog sabora o pripremi i pregovaračkim pozicijama, razmatra informacije o pregovaračkom procesu, razmatra i daje mišljenje o pitanjima koje će se ostvariti tijekom pregovora. Razmatra i ocjenjuje pregovaračka djelovanja pojedinih članova pregovaračkog tima, itd., itd. U točci 3. se navodi sastav Nacionalnog odbora i kao što se vidi radi se o tome da bismo imali praktički 3 grupe članova Nacionalnog odbora, iz 3 reda. Dakle, predstavnici parlamentarnih stranaka u Saboru. Zatim, članovi i predsjednici pojedinih radnih tijela po funkciji i to Odbora za vanjsku politiku, Odbora za europske integracije i Odbora za međuparlamentarnu suradnju. I naravno, posebnu grupu, to bi bili vanjski članovi koji ne bi imali pravo odlučivanja, ali bi imali sva druga prava člana odbora, a to su predstavnik udruga poslodavaca, dakle, ne jedne nego svih udruga poslodavaca. Predstavnik sindikata, opet u množini, predstavnik akademske zajednice i predstojnik, odnosno predstavnik Ureda Predsjednika Republike Hrvatske. Poslije ću se vratiti na ovo pitanje koje je vrlo interesantno i vezano za točku 3. i točku 2. Pa čak i do te mjere interesantno da se pojavio jedan amandman kojim se predlaže da se ne brišu riječi: "putem predsjednika Odbora održava redovite konzultacije i razmjenjuje informacije s Predsjednikom Republike Hrvatske i predsjednikom Vlade Hrvatske i Predsjednikom Hrvatskog sabora". Zapravo, to je vrlo interesantno ustavnopravno pitanje i morali smo naći mogućnost da svi oni koji sudjeluju u kreiranju, provođenju vanjske politike mogu kontaktirati, razmjenjivati informacije i mišljenja sa Nacionalnim odborom i omogućiti Nacionalnom odboru da obavi svoj dio posla u ime i za potrebe hrvatske ne samo javnosti nego Hrvatskog sabora, a da u isto vrijeme ne zadiremo u ustavne ovlasti. Naime, Predsjednik Republike, kao što znate po Ustavu može imati samo one dužnosti koje se utvrđuju Ustavom i u tom pogledu ne bismo mogli Predsjednika Republike obvezati da prisustvuje sjednicama Nacionalnog odbora i zbog toga nije moguće da Nacionalni odbor neposredno u cjelini svog sastava kontaktira sa Predsjednikom Republike niti ga može pozivati na te sjednice, ali može putem predsjednika odbora. I što u krajnjoj liniji i jeste zadatak predsjednika radnog tijela, preciznije pogledati se može u članku 45. stavku 1., 2., 3., da ne nabrajam sve ostale, a gdje predsjednik radnog tijela u pripremi sjednica mora pribaviti određene dokumente i informacije. A naravno da u kontekstu rasprave na tom i o tom dijelu zapravo predstavnik Ureda Predsjednika Republike onda može detaljnije sudjelovati u radu, što je već izvedivo. Slična situacija je vezana i za ovo pitanje da li i uz koliko udruga uzeti predstavnike u odbor. Praktički bi se moglo proširiti to do ogromnog broja članova, čak više nego što je sam Hrvatski sabor, pogotovo s obzirom na to koliki broj udruga u Hrvatskoj ima, a svaka bi mogla naći nekakav manji ili veći interes da bude prisutna i u radu Nacionalnog odbora. Dakako da se to moralo na izvjesni način racionalizirati. Ja moram izraziti zadovoljstvo Predsjedništva Hrvatskog sabora da su predstavnici naših parlamentarnih stranaka to dobro u tim razgovorima zapravo iznovelirali i ocijenili i da su predložili da to budu 4 vanjska člana. Zašto? Zato što su u točci 5. dodali kao mogućnost da se zapravo kad je pitanje koje je važno za proces pregovora na dnevnom redu mogu pozvati stručnjaci iz različitih područja koji su važni za pristup pregovara. Pa se onda može, ne znam, kad je u pitanju obrt, malo poduzetništvo i obrtničke komore, itd., itd., ljudi koji se stručno bave tim pitanjima, kad su u pitanju neka od ljudskih prava i zapošljavanja onda iz tih udruga, itd., itd., se mogu pozvati i u takvom segmentu oni sasvim sigurno mogu stručno sudjelovati u radu ovog Odbora. Naravno, kao i ostali vanjski članovi neće tada imati mogućnost odlučivanja. Interesantno je, odmah usputno odgovaram i na pitanje da li u radu Nacionalnog odbora mogu i trebaju sudjelovati predstavnici klubova zastupnika, ili preciznije kako kolega Damir Kajin u ime Kluba zastupnika IDS-a predlaže i amandmanu da to budu predsjednici klubova zastupnika. Pa vidite, po našem Poslovniku u članku 29. predsjednici klubova zastupnika imaju status predsjednika radnog tijela, a kao što vidite u točci 5. stavku 2. piše: "na sjednici Nacionalnog odbora mogu se pozvati predsjednici drugih radnih tijela", dakle i predsjednici klubova. Ali ako je to dobro radi toga da se još jedanput ponovi, ja nema ništa protiv da u sadržajnom smislu prihvatimo taj amandman i da stavimo iza predsjednika radnih, drugih radnih tijela da se stave i predsjednici klubova zastupnika u Hrvatskom saboru, a onda bi tekst nastavili dalje "znanstvenici i stručnjaci za pojedina pitanja i područja u važećim". Mislim da smo time u sadržajnom smislu zapravo prihvatili ideju ovog amandmana. I zbog toga, da zaključim, poštovane kolegice i kolege. Iz ustavnopravnih razloga amandman broj 1 kolege Lesara ne bismo mogli prihvatiti, ako smijem se očitovati, predsjedniče. Slična situacija je sa amandmanom broj 2 gdje se govori o tajnosti, odnosno netajnosti, otvorenoj i zatvorenoj sjednici Odbora, Nacionalnog odbora. Ja moram reći da se prihvaća kao temeljno opredjeljenje, ne zbog Sabora, ne zbog Odbora, nego zbog Europske unije i zbog karaktera pregovora da sjednice budu zatvorene, ali se o tome u pravilu mora izvijestiti javnost. I u takvoj situaciji je zapravo isto važno naznačiti da se time osigurava da se poštuje načelo pravovremenosti informiranja svih zainteresiranih i subjekata koji to moraju učiniti, Hrvatski sabor. Zbog toga ne bismo mogli prihvatiti ni ovaj eventualno 2. amandman, a slična je situacija, rekao sam i oko ovog predstavnika kojeg kolega Pecek traži da se prihvati još i proširi broj vanjskih članova na 5 da bude i predstavnik udruge, odnosno Obrtničke komore. Evo kolege i kolegice utoliko moram reći da uglavnom se radi o formalno-pravnim pitanjima i naravno ustavno pravne naravi zbog kojih je važno da se ova pitanja usklade. Ali u isto vrijeme moram naznačiti da sam koncept odluku, njen sastav, djelokrug i osobito kroz točku 5. koji omogućuje pozivanje vanjskih članova zapravo omogućuje da se svi mogu uključiti na drugi način, radni način kroz rad ovog Nacionalnog odbora i time da je u krajnjoj liniji i ako bi eventualno nešto bilo i propušteno prihvaćeno po načelu generalne klauzule u točci 8. posebni stav na pitanja koja nisu regulirana ovom odredbom primjenjuju se odredbe Poslovnika Hrvatskog sabora koje se odnose na rad radnih tijela a kao što znate pod tim odredbama moguće je uvijek znanstvene, stručne i mnoge druge zainteresirane subjekte pozvati na sjednice radnih tijela, pa dakle i ovog Nacionalnog odbora kada se radi o pitanjima od interesa u kojem bi oni mogli dati doprinos u ostvarivanju svog separatnog interesa ili posebnog interesa oko pripadajuće grupacije. Naravno i istodobno pripomoći Nacionalnom odboru i Hrvatskom saboru da u izvješću i raspravi o ovim pitanjima zauzme najkvalitetniji stav koji će biti od interesa kako za Republiku Hrvatsku tako i za sve građane Republike Hrvatske u pregovaranju sa Europskom unijom. Hvala vam lijepa. Ako bude pitanja posebnih ja ću se truditi da odgovorim koliko budem mogao na njih. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Povreda Poslovnika poštovani zastupnik Anto Đapić odustaje. Gospođe i gospodo zastupnici otvaram raspravu oko Nacionalnoga, oko Odluke o ustavljenjenju Nacionalnoga odbora. Da, da, da otvaram raspravu. Prvi se oprostite javio … [[Upadica se ne razumije.]] I u ime, vi ste se došli malo prije prijaviti u ime kluba ili u ime kluba, oprostite.A kad dođu amandmani. Dobro. Onda u ime Kluba HSP-a poštovani zastupnik Anto Đapić.
Hvala gospodine predsjedniče. Mi u Klubu HSP-a držimo da se malo brza večeras sa ovim. Mislim da smo uspjeli već unaprijed veliki posao sa raspravom o možebitnom konsenzusu oko deklaracije koja je takva kakva je ali eto mislim, mi smo se odlučili poduprijeti deklaraciju. Međutim, kod prijedloga Odluke o osnivanju Nacionalnog odbora mi nismo sudjelovali u pripremi ovog prijedloga ove odluke. Imamo i čitav niz primjedbi na samu odluku, posebno rekao bih ovu redoslijeda postupaka koje smo dogovorili barem na dosadašnjim sastancima od toga da prvo donesemo deklaraciju, zatim da donesemo rezoluciju koja bi utvrdila polazna stajališta, nakon toga Nacionalni odbor. Nemamo protiv toga da se redoslijed okrene pa da se prvo formira Nacionalni odbor koji bi onda eventualno predložio polazna stajališta, rezoluciju i strategiju. Međutim, iz sadržaja ove odluke ne vidi se da je to u ingerencijama Nacionalnog odbora za koga smo mi držali da će on imati vrlo važnu ulogu ispred Hrvatskog sabora u odnosima sa prgovaračkim timovima. Međutim, iz ovog prijedloga ove odluke to se ne vidi. Zbog toga mi iz Kluba HSP-a predlažemo jer smo danas, smo, rekao sam malo se isforsiralo ovo i skratila se rasprava, a tema je prevažna da se odgodi glasovanje barem o ovoj odluci. Mi bi čak predložili da se odgodi glasovanje i o prvim točkama koje smo raspravili kako bismo mogli malo srediti i utiske i dogovoriti se u klubovima, vidjeti amandmane i onda glasovati. Ne znam čemu sad ovako, mislim mogu pretpostaviti zašto, ali ne želim špekulirati i nagađati, ja apeliram i pozivam da se ako treba nek se provede rasprava o ovoj odluci, međutim u ovakvom obliku je mi nećemo moći podržati, nećemo je moći podržati. Nismo sad ni pisali ni amandmane jer je to nam tek sad dano, mislim ja to ne mogu u ime stranke, u ime kluba ne mogu na takav način ovdje funkcionirati pa ja predlažem da se barem glasovanje oko ovoga odgodi za sutra, ili kad već se može. Ako se baš inzistira na raspravi nek se rasprava provede, ali to je daleko od uloge ovoga odbora, od duha onoga o čemu smo mi razgovarali. Ovdje čak se, po ovom što se ovdje piše, koliko se moglo do sada malo ovako u klupama raspraviti ovo čak nema ni snagu odbora jednog saborskog a kamoli da ima ulogu onoga tijela koje bi trebalo praktički imati vrlo važnu ulogu, možda korektiva pa čak i kreatora pregovaračkih pozicija Hrvatske prema Europskoj uniji. Pa skraćujem, predlažem da se općenito odgodi glasovanje za sutra, a ako je to nemoguće onda barem po ovoj točci, jer u protivnom mi nećemo moći glasovati za Odluku o osnivanju Nacionalnog odbora. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain.
Zahvaljujem se gospodine predsjedniče. Ja bih također u ime Kluba zastupnika HNS-a PGS-a zamolila ako se može ova rasprava odgoditi za sutra ujutro iz nekoliko razloga. Prvo mi se čini ovaj Nacionalni odbor prevažna stvar da o njemu diskutiramo u pola 9 navečer. Drugo, mislim da ta rasprava neće biti dugotrajna ukoliko se dobro priredimo, odnosno ukoliko napravimo kvalitetnije pogledamo materijale i ukoliko usporedimo to sa ostalim odborima koji su na nivou Sabora koji postoje. Prema tome pridružujem se mišljenju HSP-a jer mi isto tako ne bismo glasali večeras za ovu odluku. Mislim da bi bilo primjereno s obzirom na važnost ovakve odluke …
Molim kružook malo tiše.
Da za nju dobijemo jedno primjerenije vrijeme odnosno ujutro kada se može o tome razgovarati.
Dakle ako sam dobro razumio vi predlažete da se …
Rasprava odgodi za sutra ujutro.
Odgodi rasprava o Prijedlogu Odluke o osnivanju Nacionalnog odbora za sutra ujutro.
Za sutra ujutro, tako je.
Za sutra.
Ako je moguće. Zahvaljujem.
Dobro. Poštovani zastupnik Jozo Radoš u ime Kluba LIBRE. Izvolite.
Gospodine predsjedniče ja isto mislim da se radi o vrlo važnome tijelu i mislim da gotovo bez rasprave prihvatiti ovakvu jednu odluku mislim da ne bi bilo pametno. A ja ću ovdje upozoriti samo na jednu činjenicu, a to je u točki 5. ove odluke govori se o tome tko može sudjelovati u radu Nacionalnog odbora. Po tome ako se to tako striktno gleda i ako se ne smatra da to pitanje nije regulirano, onda zapravo ispada da zastupnici Hrvatskog sabora ne bi mogli sudjelovati u radu odbora. To bi bilo jedino radno tijelo Hrvatskog sabora na kojemu i u radu kojega na način koji je poznat dakle sa mogućnosti govorenja, biti nazočan itd., bez mogućnosti glasovanja ne bi mogli biti zastupnici Hrvatskog sabora. To je prekrupna stvar. Ja se s time apsolutno ne slažem i u osobno ime i u ime kluba i mislim da taj razlog je sam po sebi dostatan da se ta odluka ukoliko se ne možemo dogovoriti na način kao što ja smatram da bi trebalo, odnosno pretpostavljam da većina zastupnika tako misli da se onda to doista odgodi do sutra. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Zlatko Tomčić, Klub HSS-a. Izvolite.
U ime Kluba. Hvala vam lijepa na ovoj mogućnosti da se obratim. Predložio bih gospodine predsjedniče da za današnji dan završimo posao. Dakako to spada u vašu ingerenciju i ja vas molim da u tom smislu i poslušate ovo što ću reći. Uložili smo puno napora, koliko ja znam na najmanje tri sjednice predsjednika stranaka 28. prosinca, 5. siječnja i jučer. Zatim na sastancima radne grupe koja nam je trebala od ovih šest dokumenata ili od ovih predloženih rezolucija i deklaracija predložit jedan mogući zajednički dokument. Očito je i u tom radu bilo nekonzistentnosti jednih zaključaka, pa drugih zaključaka itd. Ja sam i sam predložio u ime Kluba neke zaključke koji bi trebali biti, koje predlažemo da se donesu vezano na ovu raspravu od šest točaka i deklaraciju. Bilo kakva žurba ili bilo kakva isključivost, bojim se da će nas odvesti u narušavanje onog što smo postigli. Postigli smo ipak za sada jedan fini konsenzus na kojem možemo graditi daljnji rad i Nacionalnog odbora i izradu potrebnih dokumenata i traženja svih rješenja koji su pred ovim Saborom i Vladom oko priključenja Europskoj uniji. Ne vidim ni jedan ozbiljni razlog, da sada u ovoj atmosferi kada vidimo da postoje nekakve dvojbe i dvojbice da narušimo ono što smo stvorili da eventualno ugrozimo takav način daljnjeg rada. I sam sam bio malo prije prisutan na radnoj skupini gdje se oko nekih mojih amandmana i prijedloga vodila rasprava, iz koje je posve vidljivo da nam se ovog momenta nepotrebno žuri i da nismo spremni konzekventno primjenjivati ono što smo dogovorili. Zato predlažem u najboljoj namjeri da ne napravimo krivi potez, da ne izazovemo bilo kakav revolt bilo koga, da sačuvamo tu mogućnost da u punom konsenzusu ovo i dalje radimo, da naprosto danas smo obavili veliki posao, veliku raspravu, sutra u toku dana ili u petak ako nam sutrašnji dan iz poznatih športskih razloga onemogućava da ozbiljno radimo, nastavimo taj ozbiljan rad u petak, a do tada ostavimo strankama da se dogovore oko svih ovih spornih pitanja. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Dame i gospodo, u pogledu rasprave i prijedloga izjave Hrvatskog sabora i Vlade Republike Hrvatske u zajedničkom djelovanju procesu pregovora za članstvo u Europskoj uniji, nije bilo primjedbi na tekst prijedloga izjave koju je sastavila šesteročlana skupina zastupnika. U pogledu pak ovoga Prijedloga deklaracije Hrvatskog sabora o temeljnim načelima pregovora za punopravno članstvo Republike Hrvatske u Europskoj uniji postoji amandman Kluba zastupnika HSS-a, a također postoji i jedan sadržajan prijedlog zaključka Kluba zastupnika HSS-a. U pogledu Odluke o osnivanju Nacionalnoga odbora postoji nekoliko tri postoje amandmana i postoje prijedlozi da se odgodi glasovanje i u cjelini o svim ovim prijedlozima odluka ili seperatno u odnosu na prijedlog odluke o osnivanju Nacionalnog odbora četiri kluba. Ja ću odrediti jednu stanku od 15 minuta i molim da se u dvorani 149. dođu predsjednici stranaka, članovi šesteročlane skupine zastupnika, predsjednik Vlade koji je ujedno i predsjednik stranke, ministrica Europskih integracija, glavni pregovarač u ime predlagatelja ove odluke, gospodin Mato Arlović i da procijenimo u toj kratkoj stanci da procijenimo da li možemo večeras nastaviti ili ćemo sukladno ovim prijedlozima klubova nastaviti sutra ili u petak. Evo stanka 15 minuta. Molim vas, dvorana 149. I konačno Prijedlog odluke o osnivanju nacionalnoga odbora. U ime predlagatelja potpredsjednik poštovani zastupnik Mato Arlović, izvolite.
Gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege nakon što smo imali raspravu i nakon što je, smo se povukli postignut je međustranački dogovor predstavnika klubova i predsjednika parlamentarnih stranaka na način da su se pojedina pitanja i pojedini amandmani ugradili zapravo u ovaj prijedlog odluke. Kako to bi trebalo glasiti i izgledati sada dopustite da izložim i da se unese u fonogram da bismo na taj način mogla onda cjelovitu odluku usvojiti kako to želimo. U točci 3., u stavku 1. zadnja rečenica koja glasi: «U Nacionalnom odboru u pravilu su zastupljene sve parlamentarne stranke», ta rečenica bi se križala. U točci 5., stavak 2. mijenjao bi se i glasi: «Na sjednici Nacionalnog odbora mogu se pozvati predsjenici drugih radnih tijela, predsjednici klubova zastupnika u Hrvatskom saboru, predstavnici strukovnih udruženja, znanstvenici i stručnjaci iz pojedinih područja važnih za proces pregovora». I točka 8. mijenjala bi se i glasila: «Detaljna pitanja o radu Nacionalnog odbora uredit će se njegovim poslovnikom.» Evo to je ono što je postignuto i na taj način smo praktički postigli suglasje da se donese Odluka o Nacionalnom odboru u ovom izmjenjenom i dopunjenom dijelu čime su praktički ugrađeni amandmani kolege Peceka, kolege iz IDS-a i postignut dogovor sa kolegama iz HNS-a oko njihovog stajališta. Hvala vam lijepa.
Hvala. Zastupnik Kajin je u ime Kluba zastupnika IDS-a povukao svoj amandman. ... [[Upadica se ne razumije.]] Pa, ma povučen je na onome dogovoru i konzumiran u ovome prijedlogu. Dakle formalno moram konstatirati da je taj amamndman povučen. I imali smo i amandman poštovanog zastupnika Željka Peceka koji je također konzumiran u ovome preformuliranom amandmanu pa je stoga i formalno i povučen. Imali smo i dva amandmana odnosno amandman smo imali i Kluba zastupnika HNS-a, PGS-a koji su također povučeni. Sada dajem na glasovanje Prijedlog odluke o osnivanju Nacionalnoga odbora zajedno sa ovim prihvaćenim amandmanima koji postaju sastavni dio Prijedloga odluke o osnivanju Nacionalnoga odbora. Molim uključite se. Molim glasovati. Molim rezultat. Utvrđujem da je sa 103, 103 glasa za i 3 suzdržana donesena Odluka o osnivanju Nacionalnoga odbora u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Gospođe i gospodo zastupnici nastavljamo sa sjednicom Na dnevnom redu je - Prijedlog plana usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Europske unije za 2005. godinu – dodatak a nacionlanom programu Republike Hrvatkse za pridruživanje Europskoj uniji – 2005. godina Materijal je dostavila Vlada Republike Hrvatske, prijedlog akta primili ste poštom. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav, Odbor za vanjske poslove i Europske integracije. Izvješća ste primili na sjednici. Molim ministricu europskih integracije, gospođu Kolindu Grabar-Kitarević da dodatno obrazloži prijedlog. Izvolite ministrice.