Poštovane kolegice i kolege, ocjenjujemo da je jako bitno i važno progovoriti o onome što se jučer dogodilo u Vukovaru. Jer jučer u Vukovaru nije bila vukovarska i nevukovarska Hrvatska već je bila demokratska i ona koja to nije. Jučer u Vukovaru je bila Hrvatska koja poštuje žrtve, koja daje pijetet prema svemu onome što su branitelji u Vukovaru dali za Hrvatsku. I bila je Hrvatska koja na tim i takvim osnovama dijeli građane, dijeli Hrvatsku i sve one koji žele pokazati da Hrvatska mora zajedno naprijed gura u stranu. Jučer u Vukovaru je bila Hrvatska koja tolerira različitosti i poštuje žrtve i cijeni sve ono što su napravili za Hrvatsku i bila je Hrvatska kojoj ništa nije sveto, koja se pokazala kako upravlja Hrvatskom proteklih godina i kako na tim žrtvama grabi za sebe. Nažalost, ponovo smo nakon toliko godina svjedoci podjela, podjela koje su potpuno nepotrebne i za budućnost Hrvatske. Ali činjenica je isto tako da tu ne postoje nikakve udruge, stožeri nego političke opcije, političke opcije koje idu na izbore i te izbore dobivaju ili ih gube. Treba napomenuti još jedanput da su u Vukovaru bili izbori na kojima su određeni kandidati izabrani i pobijedili. A oni drugi koji su jučer u Vukovaru govorili o tome da netko nije dobrodošao, da netko tko je legitimno izabran i legalno izabran od hrvatskih građana ne može sudjelovati u koloni sjećanja jer je to tako netko odlučio, ti su se isti natjecali na tim izborima i izgubili u tom gradu o kojem svi sada pričaju. To je već viđena priča u Hrvatskoj prije 11 godina ili 12 godina smo gledali takvu podjelu Hrvatske na splitskoj rivi gdje je tada bivši čelnik jedne političke stranke, predsjednik tadašnji govori a znamo kako je danas završio. Da li je to put kojim ponovo ta ista stranka ide i vodi Hrvatsku u podjelu na toj osnovi? Sutra, za dvije godine, biti će izbori, svatko od nas izlazi pred građane koji ocjenjuju da li smo dobro radili ili nismo dobro radili, da li nam vjeruju i da li će nam dati povjerenje i na tim izborima se dobiva politička utakmica. Politička utakmica se ne dobiva na ulici. A pogotovo ne na način na koji vi poštovane kolege iz HDZ-a to radite instrumentalizirajući na najsvetijoj stvari a to je Vukovar i kolona sjećanja ljude koji su u vašoj organizaciji izmanipulirani jučer u Vukovaru. I to je sramotno. [[Pljesak.]]
U ime Kluba Hrvatske Demokratske Zajednice poštovani zastupnik Ivan Šuker. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege. Za ovakav govor koji je održao kolega Dragovan naprosto ne gura Hrvatsku u podijele. Zar, gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, mi smo u ime HDZ-a uredno šutjeli i slušali što Klub SDP-a ima za reći, dozvolite da i ja kažem. Zar ovakvo etiketiranje svih koji u Hrvatskoj misle drugačije, zar guranje nebitnih tema ispred životnih tema nažalost ne gura Hrvatsku u podjele? Hrvatska nikada nije bila ovako podijeljena. Ako jedan ministar kaže, bez kompleksa za jednu stranku da je ona izdala Vukova '91. onda bi isto tako mi mogli reći a di je bila njegova stranka '91. kada je govorila da se u Hrvatskoj vodi privatni rad. Da li je 100 tisuća ljudi ili koliko ih je bilo po procjeni, možemo reći nekoliko desetaka tisuća ljudi nešto što se može izmanipulirati? Da li je poruka, da se mi razumijemo, nitko od nas nije za podjele i nikome nije drago da ono što se dogodilo u Vukovaru da se događa. Nažalost, dogodilo se. Ali etiketirati jednu političku stranku za nešto je naprosto smiješno. Pa na kraju krajeva da je to toliko nastrano, krivo, pa ne bi mnogi istaknuti branitelji, ljudi koji '91. možda i nisu bili u nekoj političkoj stranci, imali su jednu stranku u srcu a to je Hrvatska i sloboda Hrvatske, otišli u obranu Hrvatske, bili su u toj koloni jučer. Da li su ti ljudi koji su organizatori nečega protiv Hrvatske? Dajte mi recite kolege i kolegice i zašto Ćirilica i dvojezični natpisi nisu smetali u mnogim gradovima u Republici Hrvatskoj gdje se počeo ostvarivati suživot Hrvata i Srba? Da li je Vukovar, Vukovarci, građani Republike Hrvatske doživjeli ispriku za zločin od Srba koji se dogodio u Vukovaru? Nisu. Da li je itko osuđen za zločine u Vukovaru? Nije. E gledajte, nije tamo samo poubijano ljudi koji pripadaju jednoj … … [[Upadica se ne čuje.]] Gospodine Staziću, ako imate nešto, dođite za govornicu da rečete./… … No, upravo ovakve vaše upadice i etiketiranje dovodi do toga. Da nije bilo vizije doktora Tuđmana vi vjerojatno danas ne bi sjedili u ovom Saboru jer doktor Tuđman je nudio prije svega pomirbu iseljenih domovinske Hrvatske. Isto tako doktor Tuđman je založio se za mirnu reintegraciju istočne Hrvatske jer je svjestan činjenice da bi bilo što drugo izazvalo mnoge žrtve i na jednoj i na drugoj strani. Da, doktor Tuđman je abolirao ali zašto? Ako već danas etiketirate onda dajte malo dublje i pogledajte zašto je to napravio. Pa zbog budućnosti Hrvatske, zbog toga naprosto da lakše dođe do nekih stvari. Međutim, vrlo je interesantno da u Hrvatskoj danas može reći što god hoće i tko god u datom momentu se osjeti da mu se nešto ne sviđa on je ugrožen jer on je manjina. Ali kolegice i kolege, da l' si vi postavljate pitanje da li su Hrvati u Vukovaru ili negdje drugdje ugroženi? Da li njima netko nešto nameće? Dajte mi recite kako su se osjećali građani Zagreba neki dan kad si je netko uzeo za pravo da stavi ploču na ćirilici u Vukovarskoj aveniji. Zar to nije provociranje? Dva dana prije kolone sjećanja. Naravno, kolegama iz SDP-a je to smiješno jer u Aveniji Vukovar nikada nije stajala ćirilica i možete vi reći što god hoćete ali svi oni koji su poginuli, koji su stradali, koji su nekoga izgubili, to je bilo frustrirajuće kad je netko napravio, bez obzira što je to performans. I kolegice i kolege na ovakav način optuživat, etiketirat, nećemo napravit korak naprijed. U Vukovaru se jučer dogodilo što se dogodilo, vi ste nešto pokušali na neki drugi način ako već nas optužujete za ovo. Šta su bili fejsbukovci, isto tako ali nismo govorili da je to Hrvatska ovakva ili onakva. Počnite se baviti sa gospodarskim problemima, a nemojte Hrvatsku ideološki dijeliti jer na to naprosto nemate povijesno pravo. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Na redu je klub HNS-a i poštovani zastupnik Jozo Radoš.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Jutros je slabija nego što je bila jučer ujutro. Dogodilo se nešto što je apsolutno protiv elementarni prava građana ove zemlje. Naime, jedna skupina ljudi je neku drugu skupinu ljudi proglasila nepoželjnim osobama na javnom prostoru Republike Hrvatske, a onda tim istim osobama zabranila kretanje javnim prostorom Republike Hrvatske mimo zakona i mimo tijela koja to mogu učiniti. I to se ako je to tako, ako se to može dogoditi, to se onda može dogoditi i sutra. sutra netko nekoga može proglasiti nepoželjnom osobom, nepoželjnom grupom i zabraniti mu kretanje javnim prostorom ove zemlje. Slučajno je ta grupa građana Republike Hrvatske bila Vlada Republike Hrvatske koja je demokratski izabrana, sa punim demokratskim legitimitetom kojega nitko ne osporava i to naravno ovu činjenicu ugrožavanja pravnosti postupanja u ovoj zemlji dodatno otežava. Što se sadržaja tiče, mirna reintegracija je bila zajednička politika. Poštivanje zakona koje smo zajedno donijeli je bila zajednička politika. I sada se sa tim dakle zakonima i ustavnim odredbama ove zemlje, da ne govorim o simbolici poruke, igraju male sitne političke dnevne igre pa se neki ljudi proglašavaju nepoželjnim, pa se formiraju dvije kolone, sve mimo osnovnih interesa ove zemlje, a to je da se o krupnim pa i delikatnim pitanjima razgovara i da politika ako već građani smiju ići svojim putem i nemaju tu vrstu odgovornosti oko toga dogovori. Ja sam siguran da građani tamo nisu bili da bi dali podršku bilo kome osim Vukovaru samome, nisu se okupili radi Stožera za obranu hrvatskog Vukovara ili vukovarske Hrvatske. Ne znam kakav bi to Vukovar bio osim hrvatski i kakva bi to Hrvatska bila osim vukovarske Hrvatske. Dakle nema nikakve druge Hrvatske ni drugoga Vukovara. I ako smo nešto uspjeli postići u ovoj zemlji u pogledu Vukovara uz sve kontroverze koje nisu dodirnule visoku politiku, to je bila suglasnost i jedinstvo. Da li je ta politika uvijek bila dobra to je naravno drugo pitanje. Da li sva naša briga oko Vukovara je dala tom gradu šansu i mogućnost da živi, da iziđe iz prošlosti, da ju naravno pamti u onom što treba pamtiti, to je naravno drugo pitanje. Ali oko mirne reintegracije, oko obrane Vukovara, oko poslijeratnog razvoja toga grada, oko zakona na kojima to počiva nije bilo spora, međutim taj spor se dogodio jučer. Neću naravno polemizirati sa onima koji su to organizirali, ali ću napomenuti da njihovi podržavatelji i pokrovitelji rade apsolutno protiv jedinstva ove zemlje i ono što se jučer dogodilo u Vukovaru nije u interesu ni Vukovara ni Hrvatske. Već smo imali takvu situaciju da se radi dnevno političkih razloga nešto podržava, a onda kada se dođe na vlast to se pogazi, prekrši tako da ti organizatori i njihovi pokrovitelji će ih na kraju izigrati kao što su ih već jedanput izigrali. A ako su oni dio jedne te iste priče onda će i ovdje kao i na splitskoj rivi ostati izigrani hrvatski građani. [[Pljesak.]]
Hvala lijepa. Na redu je klub IDS-a u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Giovanni Sponza.
18. studenog nitko osim vukovarskih žrtava nije važan, ni mi poštovane kolegice i kolege, niti stožeri, niti politike, nitko. 18. studenog nije dan kada bi trebalo biti podjela. To je dan kad se cijela Hrvatska poklanja veličini Vukovara, dan kada smo više nego inače u mislima sa svima koji su dali svoje živote braneći svoj dom, svoj grad, na njihove obitelji, djecu, supružnike, roditelje, na još uvijek nestale. Stoga u ime kluba IDS-a zamjeram svima onima koji su prepriječili prolaz hrvatskim institucijama jer su time pokazali manjak poštovanja prema svim vukovarskim žrtvama. Zamjeram jer su takvim postupkom skrenuli pažnju sa nevinih vukovarskih žrtava na sebe. Ovime ne osporavam demokratski dijalog, ne osporavam izražavanje različitog mišljenja. Ali taj dan svi mi, svi građani Hrvatske, a dopustit ću si kazati i šire moramo isključivo izraziti pijetet prema vukovarskim žrtvama. Vukovarci nam jesu pokazali svoj put boreći za ono što je sveto, svoju zemlju, slobodu i mir. Zato svima nama i danas i sutra velika je odgovornost, odgovornost da odaberemo jedini ispravan put, a to je put koji vodi prema naprijed, put koji otvara dijalog, put koji gradi mostove suradnje. Domoljublje prema jedinoj nam domovini iskazujemo ukoliko njegujemo vrijednosti najvećih civilizacijskih dosega, ukoliko sačuvamo stav da društvo treba ostati socijalno osjetljivo na probleme cijele zajednice, ukoliko razmišljamo kako na najbolji mogući način možemo iskoristiti potencijale u svim područjima našeg gospodarstva. I poštovane kolegice i kolege, nemojmo zaboraviti da su se Vukovarci borili i za demokraciju. "Kolona sjećanja" ma koliko god ona bila mnogoljudna, dobro organizirana bez da u njoj ima mjesta za predsjednika države, za predsjednika Hrvatskog sabora, za predsjednika Vlade Republike Hrvatske nije i niti može biti kolona svih Hrvata.
Hvala lijepa. Na redu je klub HDSSB-a i poštovani zastupnik Josip Salapić. Izvolite kolega.
Hvala uvaženi predsjedniče Sabora, kolegice i kolege zastupnici. Jučer sam bio u Vukovaru. Došao sam na vrijeme, ušao sam u bolnicu, pozdravio sam se sa predstavnicima državne vlasti, izašao vani, razgovarao sa ljudima koji su bili pred zgradom i u toj koloni išao sa svima zajedno misleći da treba biti jedna kolona, jedan Vukovar i jedna Hrvatska. Osobno mi je bilo jako teško kada sam hodao prema groblju, a ja sam dijete bez oba roditelja sa 10 kad je tata umro, a 16 kad je mama. Kad sam vidio mlade ljude koji imaju 16, 17 godina koji drže transparente na kojima pišu poruke Vladi Republike Hrvatske. To je za mene, mene je to pogodilo u dušu i u srce. To je jedna druga Hrvatska. I ta djeca su trebali živjeti u Hrvatskoj slobodnoj od bilo kakve politike na taj dan i ta djeca najbolje znaju što je Božić, šta je Uskrs, šta je rođendan i šta je težina kad otvorite sobu a sjetite se da vam je tamo do jučer bila otac ili majka ili se njih uopće ne sjećate. Tu bol može razumjeti samo onaj tko je nešto izgubio. Na žalost 18.11. neki su ljudi u duši izgubili Hrvatsku. Meni je bilo žao gledati vas predsjedniče Sabora kada ste davali izjavu jer ste je teško rekli. Jer vi ste predsjednik ovog, trebao bi biti visoki i uvaženi Dom u hrvatskom narodu. To je sve izgledalo tužno i jadno. A ono što zamjeramo predsjedniku Vlade kao čovjeku što je trebao otići u Vukovar prije tri mjeseca zajedno i sa vama predsjedniče Sabora, zajedno sa predsjednikom Republike i priznati jednu najjednostavniju stvar problem u Vukovaru postoji. Te rane su još uvijek otvorene. One bole i one dalje krvare, ali mi smo protiv toga da bilo koja stranka u Hrvatskoj na taj dan bilo koju politiku vodi i da otvara tu ranu na taj dan. Jer tamo su zakopani ljudi za koje ne znamo još tko su, njihove obitelji, njihova djeca. Ja sam jučer na jedan grob stavio ružu djetetu od 15 godina na kojem piše na grobu hrvatski branitelj, 15 godina. To je najteže što možete doživjeti i vidjeti. Trebali ste otići tamo predsjedniče Vlade, vaš predsjednik stranke, sa tim ljudima sjediti ako treba 15 dana i reći da problem postoji i predstavnik srpske, hrvatski državljani srpske nacionalnosti staviti za isti stol i pokušati se dogovoriti koliko su te rane duboke i kako se to može riješiti. Jer mi imamo u Hrvatskoj 350 tisuća nezaposlenih, to smo jučer čuli na vijestima. Prvo je bilo Vukovar, tuga u Vukovaru, razdvajanje u dvije kolone, tko može proći, tko ne može, tko je okrenuo leđa Hrvatskoj državi, tko nije okrenuo leđa. Svaki tamo od vas trojice je predstavljao Hrvatsku državu, ali ono što ste trebali učiniti i to je za nas najvažnije, trebali ste sjesti sa svim braniteljskim udrugama, sa svim predstavnicima bilo koje opcije u Vukovaru i sa predstavnicima srpske nacionalne manjine koji su poštivali isto tako Hrvatsku državu i jučer su bili prisutni u Vukovaru i taj problem riješiti na ljudski način. Idemo se baviti sa problemima nezaposlenih, sa problemima odlaska naših mladih iz Hrvatske, sa problemima da djeca koja se školuju i završe fakultet mogu naći posao, sa problemima da onaj koji nema oca i majku mora znati što znači to izgubiti a ne nositi parole i pisati nešto što ne razumiju sigurno. I to je najteže, što je netko iskoristio djecu i one mlade ljude da rade protiv Hrvatske jer ne znaju tamo što piše sigurno. Oni samo znaju što je bol koji su izgubili od svojih roditelja. I mi smo protiv toga, ne podržavamo ništa što se jučer dogodilo u Vukovaru. Nismo htjeli da se nikome okreću leđa, da se nikome brani prolazak. Jedna je Hrvatska država, nju je stvarao Franjo Tuđman, nju je stvarao vaš pokojni Ivica Račan, nju su stvarali svi oni koji su časno i pošteno željeli Hrvatsku državu. Jučer je u Vukovaru bilo jedno jedino vrijeme za jednu Hrvatsku, jednu kolonu i jedne branitelje i jedne Hrvate jer drugih nema. Ako je sve to tako onda uzalud ono što su tamo žrtve svoje duše i svoje rane ostavili u Vukovaru. Uzaludna je takva Hrvatska. I mislim da je i dr. Tuđman živ da bi sve bilo drugačije. Mi moramo živjeti za Hrvatsku, a na taj dan trebamo se sjetiti mrtvih i pokojnih i njihovih duša, a ne bilo koje politike. To je sramota!
Hvala lijepa. Na redu je klub Hrvatske stranke umirovljenika, poštovani zastupnik Hrelja. Izvolite poštovani zastupniče.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege teško je govoriti nakon ovako jednog emotivnog nastupa kolege ali potrudit ću se. Za nas u HSU-u onemogućiti bilo kome odavanje počasti vukovarskim žrtvama čin je obesmišljavanja Dana sjećanja i grubo narušavanje vrijednosti slobode i jednakosti u pravima za što su se borili i ginuli brojni hrvatski branitelji. Ekskluzivno pravo na tumačenje vukovarske ali i hrvatske kolektivne ratne prošlosti ne može i ne smije imati nijedna skupina građana bez obzira na njezinu brojnost i dosadašnje zasluge u stvaranju samostalne i neovisne RH. Vukovarska žrtva je svevremenska, traži poštovanje svih građana Hrvatske do strahopoštovanja. Atmosfera jučer ne pridonosi promicanju istine u Vukovaru i predstavlja poniženje žrtava kojima se državni vrh došao pokloniti. Žrtve čiji su životi utkani u temelje hrvatske državnosti zaslužile su počast svih ljudi koji su zbog toga jučer bili u Vukovaru, svih ljudi dobre volje a ne samo odabranih. Osobno nisam jučer bio u Vukovaru ali kao poštovalac žrtve Vukovara bio sam iznimno tužan jer je jučer u Vukovaru bio pokušaj dijeljenja građana na podobne i nepodobne, na vukovarske i nevukovarske, na krive i prave. Kako navode iz tog samozvanog Stožera za obranu hrvatskog Vukovara koji je bio i ostat će hrvatski grad i najmanje ga treba braniti od legalno i legitimno izabranih najviših državnih dužnosnika koji su došli pokloniti se žrtvi Vukovara i ništa više. Politizacija žrtava tužan je oblik iskazivanja nezadovoljstva prema situaciji u zemlji koju i dalje trese kriza, o kojoj sve manje govorimo trošeći energiju na antagonizme tamo gdje ih ne bi smjeli i na temama koje bi trebale biti svetinja svima onima kojima je Hrvatska u srcu. Što smo to jučer dokazali, odnosno što smo to jučer pokazali? Da smo kao društvo iznimno talentirani da svaku svoju svetinju uneredimo i obezvrijedimo. Nešto, gospodo draga, ne štima u našoj kolektivnoj svijesti. Drago mi je da je državni vrh jučer bio mudar, suzdržan i složan. Jučer je izgubila samo građanska Hrvatska što nije nepopravljivo i nenadoknadivo. Poštivanje zakona, sloboda i jednakost svih građana nemaju alternativu. Društvo je izgrađeno na poštivanju žrtava i usmjerenosti na prosperitet naše djece jedini je jamac opstanka našeg naroda. Zatvorenost, podjele i antagonizmi, povijest nas je tako naučila ne vode ka prosperitetu ove zemlje. Hrvatska otvorena i tolerantna zemlja zadovoljnih građana to je naša vizija, to je Vukovar, to je vrijedno žrtve Vukovara. I na kraju, kolegice i kolege, nešto sasvim osobno. Nemojte se truditi i nemojte mi kvariti uspomenu na svetinju Vukovara, ja je duboko poštujem. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Na redu je Klub zastupnika SDSS-a i poštovani zastupnik Milorad Pupovac. Izvolite poštovani kolega.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Jučer sam prvi put bio u koloni sjećanja u Vukovaru. Prvi put u Vukovar sam došao '96. pred početak mirne reintegracije, pred početak mira u RH i povratka onih koji su iz njega morali otići. Nisam mogao napraviti nešto što želim ovdje uraditi pa neka mi predsjednik Sabora poštovani gospodin Leko ne zamjeri što će izgledati kao da preuzimam njegovu ulogu. Želim ovdje od svojih pet minuta odvojiti minutu za sve žrtve u Vukovaru i pozivam vas da se ustanete i da pokažemo da možemo biti veći nego što smo bili jučer i nego što smo prošlih dana i da odamo žrtve onima kojima smo tako trebali to uraditi jučer. - Minuta šutnje. – - Neka je vječna slava svima onima koji su stradali od nečovječnosti i bezumlja. - Slava im. Da je netko jučer poveo kolonu ljudi bez posla ili onih koji će sutra ostati bez posla onda bi mi koji smo jučer bili isključeni iz te kolone i bili sa Vladom vjerojatno bili pred ozbiljnom, moralnom i političkom dilemom ali to nije bilo učinjeno jučer. Tu kolonu nitko nije poveo niti tu kolonu itko vodi. Hrvatski nezaposleni i oni koji će ostati bez posla ne staju u tu vrstu kolone nego trpe, muče se i očekuju od nas u Saboru od Vlade i od države da nešto učini za njih. Ali ono što sasvim sigurno ne očekuju kolegice i kolege jeste da rušimo ono što smo stvorili, a teškom mukom smo stvarali. To još jedanput želim posebno reći svojim kolegama iz HDZ-a s kojima smo od '96.poštovani kolega Šuker sa predsjednikom Tuđmanom uz sve razlike koje su među nama postojale, odlučili da ih prevladamo. Uz sve strahote koje su se uzajamno dogodile odlučili da ih prevladamo, uz sve loše poglede i pripreme da se mene naziva tuđmanovcem, izdajnikom, a nekoga iz HDZ-a onim tko hoće srpsku vladu kao što je bilo ovdje 2003., i 2004.koji su govorili zato što je tri zastupnika podržavaju ili oni koji su kada su došli i preuzeli ovu stranku rekli da ih je bilo sram što su bili sa Srbima. E pa to je na kraju rezultat takvog stava, ova jučerašnja podjela. Takav Vukovar bi ljudi htjeli, oni koji su uključeni i oni koji su isključeni, oni koji mogu, oni koji ne mogu zajedno i oni koji mogu zajedno. Iz toga razloga oni koji pozivaju na tu vrstu Hrvatske pozivaju na dodatno uništavanje Hrvatske kao da Hrvatska već nije dovoljno uništena, kao da Hrvatska nije ostala bez budućnosti. Nije poštovani kolega Radoš ovo bilo sitno i dnevno podmetanje ni u Vukovaru ni sve ono što se događa proteklih tjedana i mjeseci. Ovdje je riječ o jednom pučističkom procesu u kojem se uništava ustavni poredak RH u kojem se njezina zakonitost i njezina demokracija uništava zbog čega? Zbog vlasti. A koje vlasti, za koji račun [[Upadica: Privedite kraju poštovani kolega.]] za čiji račun? To je pitanje.
Dvije rečenice moram reći. Hvala lijepa kolegi Pupovcu. Jučer sam bio u Vukovaru i mirno stajao pred veličinom žrtve Vukovara i istinski i bez kalkulacija. U rascjep hrvatskog društva ja ne vjerujem. Bilo je neprimjereno i neodgovorno zaustaviti legalno izabrane predstavnike hrvatskog naroda kada se odaje žrtva u Vukovaru. Kažu filozofi da se loši ljudi boje zakona, a pošteni se boje svoje savjesti. Mislim da je jedna opomena dovoljno. Hvala lijepa.
Kolegice i kolege, nastavljamo sa pojedinačnom raspravom, a kolegice Tireli izvolite.
Gospođo potpredsjednice, tražim stanku od 10 minuta u ime Hrvatskih laburista i molila bih ako možete pozvati gospodina ministra zdravlja gospodina Ostojića da dođe u Sabor i kaže nam zbog čega nisu isplaćene plaće u zdravstvu još uvijek za protekli mjesec. Hvala lijepa.
Određujem stanku do 15,11. STANKA U 15,01 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,07 SATI]] Kolegice Tireli, možemo i malo prije početi? Nansi Tireli u ime kluba Hrvatskih laburista.
Pa evo poštovane kolegice i kolege, vjerojatno i vi kao i mi u klubu Hrvatskih laburista dobivate u ovih nekoliko dana stalno pozive vezano za neisplatu plaća u zdravstvu i smatramo da je i potreba da čujemo nekakvo objašnjenje zbog čega se to dešava. U 9. mjesecu je počeo štrajk u zdravstvu, u 10. mjesecu su plaće za mjesec rujan kasnile i iz kluba smo poslali upit ministru zbog čega se to dogodilo i odgovor je bio da je to zbog informacijskog sistema, novog načina obračunavanja plaća i da je zbog toga došlo do kašnjenja u nekim zdravstvenim ustanovama. Međutim, smatrali smo da se taj informacijski sustav u dva mjeseca uhodao, a sada smo svjedoci nažalost da plaće opet nisu isplaćene, bez obzira što su se plaće u nekim bolnicama isplaćivale 10.-og u mjesecu, a zakonska obveza je do 15.-og a evo danas smo 19. u mjesecu. Plaće nisu isplaćene u KBC-u Split, KBC-u Osijek, KBC-u Sestre milosrdnice u Vinogradskoj, a KBC Zagreb je danas u 14 sati isplatio svoje plaće s time da podatak iz KBC-a Rijeka nismo uspjeli dobiti. Nameću se dva pitanja, da li se u ova dva mjeseca neisplata plaća u zdravstvu vrši zato što nema novaca u zdravstvenom proračunu ili zato što se netko na ovaj način osvećuje svim onim zdravstvenim djelatnicima koji jesu iskoristili svoje ustavno pravo i stupili u štrajk da bi tako iskazali svoje nezadovoljstvo i nezadovoljstvo u radu sustava zdravstva. Ako je razlog prvi, a to je da nema novaca u zdravstvenom sistemi onda je to bilo i za očekivat jer kada smo olako prihvatili smanjenje 2%-tna indeksa boda doprinosa u zdravstvu u ionako urušenom sistemu mogli smo očekivat da će problemi biti iz dana u dan sve veći. A ako je razlog tome da isplata već drugi mjesec nije na vrijeme to što su zdravstveni djelatnici u štrajku onda je to zasigurno poruka koja je još manje dobra jer na taj način u biti dajemo do znanja koliko nam liječnici znače i koliko do njih držimo. Mi imamo danas podatak da svaki dan jedan liječnik zatraži dokumentaciju kako bi mogao svoj rad nastavit negdje van Republike Hrvatske i to je ono što je zabrinjavajuće, to je ono o čemu ne vodimo računa i dok evo dva mjeseca puštamo da olako prolaze neke stvari dešavaju nam se stvari koje nam se dešavaju, liječnici su ogorčeni, građani su ogorčeni, a u bolnicama nam se događaju stvari koje nitko od nas ne bi htio da se dogode osobno njemu. I smatram da je isto tako i na nama kao saborskim zastupnicima odgovornost da o tome svakoga dana govorimo i da isto pitanje svakoga dana postavljamo dokle god se ovakve stvari događaju i dokle god ne budu isplaćene plaće djelatnicima u zdravstvu. Hvala lijepa.
Hvala lijepa kolegice Tireli. Evo iz informacije koju sam primila od ministra upravo je to što ste vi rekli, u zdravstvenom sustavu plaće nisu do danas isplaćene samo u KBC-ima. Danas kao što ste i vi rekli u KBC Rebro, a u sljedeća dva dana bit će isplaćene plaće svim KBC-ima. Jedini razlog… … [[Upadica se ne razumije.]] Sve su bolnice dobile plaću, je upravo to što se cijeli sustav plaća iz zdravstvenog sustava prevodi u centralni obračun plaća. Hvala lijepa. … [[Upadica se ne razumije.]] Koliko je potrebno.
Poštovane kolegice zastupnice i poštovani kolege zastupnici u Hrvatskom saboru, nastavljamo s radom na 10. plenaronoj sjednici Hrvatskog sabora. Srdačno vas pozdravljam. Krećemo uobičajenim dnevnim redom odnosno već utvrđenim dnevnim redom: - Prijedlog zakona o socijalnoj skrbi, prvo čitanje, P.Z.E. br. 510 Vidim ruku u zraku poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Evo nakon što smo dočekali da potpredsjednica Vlade dođe ja bih molio da dobijemo pročišćeni dnevni red. Ovo je krajnje, ja ne znam koji izraz da upotrijebim da mi započinjemo sa sjednicom, a da nismo dobili pročišćeni dnevni red jer nas čeka obiman dnevni red. Druga stvar, gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora mi smo neke točke izglasali u petak međutim sjednice odbora i dalje stoje zakazane. To najbolje govori kako ovaj Visoki dom funkcionira i kako radi.
Hvala lijepa. Dobit ćete svaki minut, svaki sekunda pročišćeni dnevni red plenarne sjednice Hrvatskog sabora. Poštovani zastupnik Igor Dragovan. Izvolite.
Predsjedniče u ime kluba SDP-a tražim stanku od 10 minuta, a razlog za stanku jer se moramo očitovati o nečemu što smo jučer vidjeli u Vukovaru, a to je jedna politika netolerancije i podjela koja sigurno Hrvatsku ne vodi naprijed nego u prošlost.
Hvala lijepa. Klub HDZ-a, samo malo da zapišemo. SDP, HDZ, HNS, tko još? IDS, SDSS, HDSSB, HSU dobro. Još netko? 1,2,3,4,5,6,7 klubova. Nisu laburisti jedino. Kako? SDP, HDZ, HNS, IDS, SDSS, HDSSB, HSU. Određujem stanku u 9,50. Hvala lijepa. A sada prelazimo na obavezu raditi u plenarnom zasjedanju i zastupati svako svoje političko stajalište zato i je Sabor, zato i je višestranačje u RH i zato ga moramo čuvati na demokratski način. Prijedlog zakona o socijalnoj skrbi, prvo čitanje, P.Z.E. br. 510. Predlagatelj zakona je Vlada RH. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. To su odredbe zakona 183. do 188. Raspravu o prijedlogu zakona proveli su Odbor za zakonodavstvo, Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku, Odbor za ratne veterane, Odbor za obitelj, mlade i sport. Izvješća ovih radnih tijela primili ste na sjednici. Da li želi predstavnica predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovana potpredsjednica Vlade i ministrica socijalne politike i mladih, Milanka Opačić. Izvolite poštovana potpredsjednice.
Hvala gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Evo pred vama je Zakon o socijalnoj skrbi, dakle zakon koji u principu otvara i stvara temelje za jedan broj socijalnih reformi koje su nam u ovom trenutku u Hrvatskoj nužne i potrebne. Prije svega sustav socijalne skrbi je bio poprilično razjedinjen kroz različita ministarstva i krajnje je vrijeme da se određene naknade koje se mogu tretirati kao socijalne naknade koncentriraju jer na taj način jedino možemo sa postojećim sredstvima puno bolje ciljati one kojima su ta sredstva i potrebna i upravo je to bio naš cilj dakle u ovom zakonu sa spajanjem socijalnih naknada možemo puno bolje ciljati prema onim grupacijama kojima je to potrebno i koje su sve analize do sada pokazale da su ili već u zoni siromaštva ili su negdje u opasnosti da u tu zonu siromaštva i dođu. Konkretno jedna od reformi koja se najčešće u zemljama koje su puno bolje uređene od naše provode čitav mandat mi smo evo uspjeli u prve dvije godine tu reformu osmisliti i 1.1. će ona krenuti u život. Naime od 73 naknade koje se iz proračuna daju pojedinim grupacijama postoji određeni broj naknada koje se nisu mogle spajati, naknade koje su vezane za poticaje za život na otocima, naknade koje su, nose karakteristiku roditeljskih naknada, roditeljskih potpora, potpore za obrazovanje. Međutim, jedan dio naknada su definitivno socijalne naknade i nalazile su se u različitim resorima. I to su četiri naknade koje će sada biti spojene u jedan zajednički naziv, nazvale smo je zajamčena minimalna naknada zato što ona i jest, dakle nekakav minimum sredstava koja država jamči svakome tko nema sredstava za život. Riječ je dakle o naknadama koje su se davale iz sustava socijalne skrbi i produžena novčana naknada koja se davala prema Zakonu o posredovanju pri zapošljavanju pri pravima za vrijeme nezaposlenih i dvije vrste opskrbnina iz Zakona o pravima branitelja i zaštiti vojnih i civilnih invalida rata kako bismo dakle te naknade spojili u jednu, olakšali administriranje oko naknada što znači da se umjesto nekoliko rješenja sada će se izdavati samo jedno rješenje. U sustavu socijalne skrbi je postojao imovinski cenzus, međutim zbog toga što sustav nije bio informatički uređen nije postojala kontrola svega toga, nije postojala dobra provedba. Sada je sustav napokon informatiziran. Od 1.1. su, bi trebale krenuti i umrežavanja sa sustavom OIB-a ali i sa nekim drugim ustanovama kao što je Državna geodetska uprava da vidimo tko što ima od imovine, barem ono što je upisano. S druge strane sa još nekoliko ustanova koje posjeduju određenu bazu podataka kako bismo doista vidjeli tko što od korisnika ima. Jer su dosadašnje dakle naše prve probe koje smo imali pokazali da korisnici socijalnih naknada imaju štednju, da imaju određene dionice, da imaju po nekoliko automobila, da su u zadnje dvije godine preprodali 8 automobila, što znači da se bave određenom vrstom pribavljanja sredstava i to nije socijala. To nisu socijalni slučajevi. Dakle, bilo bi dobro da se to očisti. U ovom trenutku smo mi sa sustava socijalne skrbi otprilike skinuli negdje oko 6,5 tisuća ljudi koji su primali to pravo ali zbog jednog neuređenog sustava nažalost nije bilo dovoljno kontrole i ti ljudi su primali mimo zakona, dakle protuzakonito određena prava. Što znači da su nam uzimali novce doista za one kojima je to najpotrebnije. Da vam pokažem koliko npr. dajemo sada kroz ove četiri objedinjene stavke mi otprilike raspolažemo negdje sa 860 milijuna kuna u državnom proračunu za ovu vrstu naknade. Lokalna samouprava izdvaja milijardu i pol kuna za sve socijalne programe. 54 vrste socijalnih različitih programa na razini lokalne samouprave je nešto što je izuzetno veliki novac, dakle on je dvostruko veći od onoga što mi dajemo iz državnog proračun. I pitanje je samo provedbe onih socijalnih programa na kojima već se godinama inzistira ali županije se dosta teško pokreću da doista i na lokalnoj razini procjeni svaka županija koje su joj socijalne potrebe, gdje su joj najugroženije kategorije stanovništva kako bi i po meni lokalna samouprava puno bolje ciljala svoja financijska sredstva jer ovo nisu mala financijska sredstva a još uvijek smo svjedoci toga da nam je jedan dio ljudi onih koji traže ručak ili večeru u kantama za smeće. To znači da nismo dobro ciljali novce koje imamo. Dakle, zajamčenu minimalnu naknadu će moći ostvariti osoba koja nema dovoljno sredstava za život, koja nema, ne posjeduje dakle nikakve štedne uloge, nikakve dionice, nikakve druge vrste načina zarađivanja, koja ne posjeduje određenu imovinu, dakle imovinu koja se može staviti u funkciju. Budući da u ovom trenutku nemamo jedan sustavno uređeni registar, ajmo reći imovine a nemamo ni procjenu imovine koja bi bila realna, ostavili smo još uvijek na procjenu djelatnicima centra za socijalnu skrb da oni procjene koja je to imovina koja se može staviti u funkciju i koja ne može. Ako imate dvije kuće u nekom selu, ne znam u Sisačko-moslavačkoj županiji ili negdje u Slavoniji sigurno nije imovina koju možete staviti u funkciju, ona vam je čak štoviše teret, ali negdje drugdje možete. Prema tome ostavili smo na procjenu djelatnicima centra koji će onda moći vidjeti je li imovina koja se može ili prodati ili iznajmiti ili dakle na neki način staviti u funkciju. Nešto će nam sada olakšati bolju kontrolu i to što smo članica Europske unije i što po prvi puta možemo dobiti podatke o korisnicima inozemnih mirovina. To do sada nismo mogli, imali smo i taj dio. Dakle jedan dio naših ljudi radili su u zemljama Europske unije, dobili su određenu mirovinu međutim mi je u Hrvatskoj nismo mogli vidjeti, sada ćemo je moći vidjeti. I u toliko i taj dio ćemo moći imati registrirano. Kada sam govorila o tome da bismo mogli bolje ciljati sredstva onog trenutka kada ih spojimo ovdje nema uštede, to bih htjela prvo reći. Ovdje nema nikakve uštede, ovdje samo ima bolje preraspodjele i pravednije postojećih sredstava. Mi smo u ovom trenutku budući da će Vlada svojom uredbom uređivati iznose kako ne bismo dakle svaki puta morali mijenjati zakon, ali kako bismo mogli dopustiti da u onom trenutku kada se BDP poveća da možda Vlada može intervenirati i promjenom uredbe i povećati te iznose. Mi smo sad u nekim izračunima i očekujemo da ćemo moći za samca povećati iznos sredstava. Oni u ovom trenutku žive samo od 600 kuna, oni nemaju nikakvu kumulaciju sredstava, dakle oni imaju samo tih svojih 600 kuna jer obitelji koje imaju djecu još imaju određena prava koja mogu dobit po osnovu djece i njihova kumulacija im donosi još nešto novaca kroz socijalnu naknadu. Međutim, samci u ovom trenutku žive od 600 kuna, svatko od nas zna što se sa 600 kuna može kupit i koliko se sa 600 kuna može preživjeti. Nastojat ćemo u ovom dijelu nešto i povećati za samohrane roditelje koji su isto tako u svim studijama ona kategorija koja se nalazi negdje blizu stope siromaštva. Postoji još jedan set naknada, to su obrazovne naknade. Njih tri u ovom trenutku koje su isto išle iz dva ministarstva, obrazovne naknade, dakle potpore će se spojit isto tako u jednu naknadu kod ministra Jovanovića i na taj način će se moći isto sa jednoga mjesta bolje ciljati sredstva koja su u ovom trenutku usmjerena na obrazovne potpore djece. Pritom moramo reći da mi ove naknade koje smo sada grupirali su samo naknade iz državnog proračuna, sve ostalo i dalje ostaje dakle isto, lokalna samouprava daje svoja prava i naravno ostaju sva druga prava koja su vezana na obitelji, dakle porodiljna naknada, dječji doplatak, određeni dodaci po osnovu invalidnosti, smještaj učenika u đački dom, naknade studentima, dakle sve su to prava koja naravno uz ovo i dalje ostaju. Ukupan maksimalni iznos zajamčene minimalne naknade je 2900 kuna, dakle mislim da je bilo pravedno da ga napokon limitiramo zbog toga što je to iznos bruto minimalne plaće. To znači da radnici koji rade u tekstilnoj industriji ili u nekom trgovačkom lancu dobiju i manje, kada primaju minimalac oni dobiju 2400 na ruke. Dakle naša limitirana naknada će biti 2900 zbog toga što mislimo da je to jedan pravedan sustav u kojem moramo poslat poruku da se ipak od socijale ne može bolje živjeti nego od rada. A često puta se dogodi da oni koji imaju tu minimalnu plaću s tom minimalnom plaćom prehranjuju nekada i po troje i po četvero članova obitelji jer nažalost ne mogu ući u ovaj cenzus i ne mogu dobiti nikakvu još potporu dakle iz sustava socijalne skrbi. Nešto je možda lakše u jedinicama lokalne samouprave, ali i vi imate neka pravila igre pa onda nažalost oni koji rade ni u ta pravila igre ne mogu ući. Zakon o socijalnoj skrbi otvara odnosno stavljamo određenu zakonsku podlogu za reformu socijalnih usluga. Naime, u ovom trenutku socijalne usluge su u principu nešto što treba razvijati, mnoge od njih su do sada postavljene kao ajmo reći projekt dobro, međutim nemamo dobrih kontrolnih mehanizama i nemamo pravila igre. Dakle, jedan dio socijalnih usluga su naprosto kako su osmišljene dosta se sada i preklapaju i stihijski su nekako organizirane. Dakle mi smo sada napravili podlogu da te socijalne usluge imaju određena pravila igre što znači da bi za smještaj naših korisnika u određene institucije ili u domove se radilo po načelu prije svega određenog licenciranja ustanova, određene kategorizacije, cijene usluga da točno znamo tko što može dobit u određenoj instituciji, koliko to košta i da na kraju krajeva svaki korisnik zna tko je za njega to platio. To znači da oni koji će imati više financijskog kapaciteta će morati sami plaćat određene usluge. Oni koji su socijalno ugroženi za njih ćemo plaćat sami. Da budem malo plastična, riječ je o tome da mi u ovom trenutku imamo npr. domove umirovljenika u kojima nam borave ljudi koji su svoju veliku imovinu prepustili djeci, a djeca su brigu za svoje roditelje prepustili nama odnosno svim građanima kroz državni proračun. Imamo ljude koji imaju vile po moru, koji imaju stanove u centru Zagreba ali su u domovima za umirovljenike koje plaćamo mi odnosno lokalna zajednica jednim dijelom. Oni koji ne mogu, koji se nisu na vrijeme prijavili u te domove ostaju doma i često puta ostaju potpuno sami, teško bolesni i nitko im ne osigurava nikakvu potporu jer ili nemaju djece ili se ta djeca za njih ne brinu. Ovaj naš sustav omogućava da u domove koje će država financirat ulaze doista oni kojima je ta potpora od države potrebna, oni koji mogu platiti ili sa vlastitom imovinom ili sa vlastitom mirovinom onda će to platiti po cijeni koja će biti za svaki dom određena sukladno njegovoj kategorizaciji i sukladno usluzi koju će taj dom pružati. U ovom trenutku smo pokušali riješiti u zadnjih godinu i pol dana mnoge ugovore koji su bili neujednačeni, dakle imate jednu kategoriju, isto kategoriju korisnika smještenih u određenim ustanovama međutim po različitim cijenama. Cijene su negdje imale raspon i po 2-2,5 tisuće kuna razlike po korisniku. Probali smo sada sve svesti na istu razinu i moram priznat da smo imali dobru suradnju sa svim vlasnicima domova i institucija, međutim to je nešto što treba urediti jedinstvenim pravilima igre da doista ljudi znaju što ih čeka kada idu u otvaranje određenih domova ili pružanje određenih usluga. Ali s druge strane bi i građani isto tako trebali znati što mogu dobiti, gdje mogu dobiti i za koju cijenu pa je i njima s te strane puno lakše i od sljedeće godine mi idemo u taj cijeli projekt gdje ćemo krenuti u ugovaranje socijalnih usluga. Ja moram priznati da već godinama čak i bivša Vlada u svim svojim ugovorima piše da sve to vrijedi do određenih promjena modela ugovaranja. Postoji još jedan dobar projekt koji je sve ove godine dobro zaživio u jedinicama lokalne samouprave. Mi to onako negdje narodski zovemo geronto domaćice. Dakle, to je jedan servis za ljude treće životne dobi koji je u mnogim jedinicama lokalne samouprave dobro funkcionira, zaživio je, velika je pomoć ljudima koji su stariji, za koje se nema tko pobrinuti. Međutim, kad smo napravili jedan pregled, jednu kartu svega toga onda smo vidjeli jednu veliku nejednakost. Postoje županije u kojima imate 3, 3 i pol tisuće korisnika sa vrlo malim brojem stanovnika, a imate neke županije u kojima imate možda 100 korisnika što znači da je to jedan sustav koji je u potpunosti neujednačen. Ugovaralo se direktno sa jedinicama lokalne samouprave, njima su se isplaćivala financijska sredstva. Oni su sami odlučivali o tome tko su korisnici te pomoći u kući. Mi mislimo da i tu treba uvesti reda to više što nas naravno i zakoni i revizija svaki puta upozorava da svaki novac koji damo na teren u principu mora biti kontroliran i mora se točno znati gdje je otišao. Mi sa ovim načinom direktnog ugovaranja sa jedinicom lokalne samouprave teško imamo kontrolu, trpimo određene primjedbe, svako malo naša inspekcija izlazi na teren zbog toga što se netko žali da nije dobio pomoć a nalazi se na popisu. Dakle, vrlo je teško utvrđivati doista stvarno stanje tog projekta i zbog toga smo mi ovdje predložili da nam osnovica, dakle cenzus za ostvarivanje tog prava ostane ista kao i do sada. Međutim da to pravo ide po rješenju Centra za socijalnu skrb. U početku će centar imati nešto više posla, jer će morati donositi određenja rješenja. Ali centar mora, dakle samo po rješenju centra ćemo moći davati korisniku uslugu i oni moraju procijeniti doista koje su to osobe. Dakle, starije osobe koje nemaju nikoga u svojoj blizini. Što znači da ako su vam djeca u blizini ona se moraju pobrinuti za tu stariju osobu, dakle za svoje roditelje što mislim da je potpuno normalno. Dakle, to je naša neću reći ustavna, to je naša ljudska obveza da se brinemo za svoje roditelje jer su se oni pobrinuli za nas i napravili od nas odrasle i školovane i obrazovane ljude. Tako da ovaj program će omogućiti da se naprosto točno cilja na one starije osobe kojima ne može nitko drugi pomoći da im onda osiguramo ovu vrstu servisa. Taj servis će raditi i dalje, osobe koje su ga do sada radile. Dakle, iste geronto domaćice. Naravno, morat će se samo prijaviti na određeni javni poziv koji ćemo mi pozvati. Pritom će se morati organizirati, neki već i jesu organizirani kao određene udruge za pružanje te vrste pomoći. S druge strane, ovdje je otvoren prostor da se po modalitetu do određene razine financira država, iznad toga financira jedinica lokalne samouprave. Dakle, isto ono što smo do sada imali kroz direktno ugovaranje sa jedinicama lokalne samouprave gdje su neki mogli dati 10% učešća, neki 30% ovisno o svom fiskalnom kapacitetu. Sad je naprosto ostavljeno, dakle država financira do jedne razine. Sve iznad toga jedinica lokalne samouprave onoliko koliko može, toliko će financirati taj program. Mislim da je još jedna dobra stvar uređivanja ovog servisa geronto domaćica je ta što smo sada kako će se znat ne samo tko obavlja tu funkciju pružanja usluge nego će se znati i koliko ta usluga košta. To znači da onaj koji ima veću plaću i principu može tu uslugu platiti direktno pružatelju usluga, dakle određenoj udruzi geronto domaćica koje će tu uslugu primati kako bi mogli pomoći evo na primjer svojim roditeljima ukoliko oni ne mogu odraditi jedan dio posla koji njima treba. Do sada to nije bilo moguće. Ja mislim da nije bilo dobro da vam lokalna samouprava i država to plaća. I evo konkretno meni sa mojom plaćom to naprosto nije korektno, nije dobro. Oni koji imaju novaca mogu u ovom trenutku sami platiti točno se zna koliko košta usluga po danu i po određenom poslu geronto domaćica koje to mogu raditi. Mislim da je i prednost tog projekta višestruka i sa strane samozapošljavanja jer te žene mogu na taj način isto tako naći određenu vrstu posla za sebe. Što se tiče još nekih izmjena u ovom zakonu, predviđen je jedan mehanizam za osobe koje su dugotrajno, odnosno koje su na sustavu socijalne skrbi a koje su naravno uz to i nezaposlene. Oni koji su dugo na socijali i dugo nezaposleni imaju uvijek problem hrabrosti ući u neki posao, boje se kad ostanu bez socijalne skrbi da ostaju bez jedne doze sigurnosti. Mi smo predložili ovdje jedan mehanizam u kojem bismo osobi koja je zaradila određeni iznos u jednom mjesecu, a nije zaradila dovoljno da ne bude dakle u sustavu socijalne skrbi da mu se za toliko umanjuje socijalna skrb, što znači da se ostvaruje, da onda samo plaćamo onu razliku i tako se ta razlika umanjuje naredna tri mjeseca. Dakle, dajemo još tri mjeseca neku vrstu sigurnosti tim ljudima kako bismo ih malo osnažili i ojačali da doista krenu u tržište rada i da se nekako odmaknu od socijale koja im daje tu vrstu sigurnosti ali naprosto to nije dobro jer ne možete dugo godina biti na socijali. Socijala treba biti potpora samo za određeni kraće vremensko razdoblje, a ne za jedan dio ljudi koji doista su jako dugo na socijali. Imamo još jedno rješenje, vezano na određeni broj obitelji koje su neodgovorne prema svojoj djeci, koje socijalnu naknadu potroše za neke svoje potrebe a ne za djecu. Ono što smo u ovom trenutku mogli napraviti, a to je da centar iz socijalne naknade plaća topli obrok u školi što znači da ćemo barem jednom broju djece na taj način osigurati jedan topli obrok jer imamo veliki broj slučajeva gdje djeca doslovno su, neću, ma mogu i reći da doslovno su gladna i mislim da je dobro da im barem jedan obrok u toku dana osiguramo na taj način da mi platimo to iz sustava socijalne skrbi i da na taj način premostimo ustvari tog jednog neodgovornog roditelja koji potroši novce, a ne osigura djetetu ono što je njemu važno. Znam da će biti možda još ovdje nekih drugih primjedbi da se te stvari šire možda još na neke potrebe, mi smo spremni i to razmotriti jer nam je doista u interesu da djecu maksimalno u ovom dijelu zaštitimo. Mislim da su ovo najkrupnije promjene ustvari Zakona o socijalnoj skrbi. Evo trajat će rasprava cijeli dan pa možemo otvoriti sve ono što je sastavni dio Zakona o socijalnoj skrbi. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama poštovana potpredsjednice Vlade. Imamo prijavljene replike. Poštovani zastupnik Branko Hrg i prva replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Poštovana gospođo potpredsjednice Vlade i ministrice vi ste u svom uvodnom izlaganju rekli da je prisutna velika razjedinjenost sustava i da to treba sve posložiti i apsolutno svi smo toga svjesni i to je bitno da se napravi. Uvođenje reda mora biti, bez toga se neće moći puno napraviti. Rekli ste također da lokalna samouprava izdvaja duplo više nego država pa bi se iz toga moglo iz vašeg daljnjeg izlaganja i obrazloženja iščitati da možda lokalna samouprava nije dobro ciljala korisnike pa je možda izdvajala i više, a ja ću reći da mi se čini da sustav dosadašnji državni sustav socijalne skrbi nije dobro ciljao pa je lokalna samouprava bila prisiljena poravnavati i ustvari izdvajati sredstva za one stvarne potrebite korisnike dok je recimo iz državnog sustava dobar dio sredstava odlazio tamo gdje možda i nije trebao. I zbog toga su vjerojatno ti nesrazmjeri jer lokalna samouprava je prisutna među građanima. Dakle, svakodnevno imaš ljude koji dolaze i koji traže pomoć, svakodnevno se stvari mijenjaju posebno u ove zadnje dvije godine moram priznati da se taj pritisak na lokalnu samoupravu jako povećava i da je sve veći problem sa socijalnom skrbi. Ono što mene raduje, vi ste govorili ovdje da neće biti ušteda, da će biti samo preraspodjele, govorili ste o domovima za starije i nemoćne. Ja se nadam da ćemo stvarno uspjeti provesti da postojeći domovi za starije i nemoćne koji su u tom državnom ili županijskom sustavu dođu stvarno do kriterija da tamo ljudi koji mogu plaćaju po imovinskom cenzusu, po onome što imaju i da se izjednače sa svim ostalim korisnicima domova u Hrvatskoj. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovana potpredsjednica Vlade Milanka Opačić.
Ja bih vas samo pozvala, dakle mi smo sa određenim brojem, jedno tri, četiri jedinice lokalne samouprave što manjih što velikih probali premrežiti podatke naših korisnika u centrima za socijalnu skrb i onoga što dobivaju kod vas. Otprilike negdje od 70 do 80% ljudi se preklapaju, što znači da uzimaju i na jednoj i na drugoj razini prava pa smo tako došli do zbroja novaca negdje između 8 i 9 tisuća kuna koje su pojedinci mjesečno uzeli. Složit ćete se sa mnom da negdje obitelji koje rade doista žive samo od ove minimalne plaće. Dakle, bilo bi dobro kada bismo u onom trenutku kada se u potpunosti svi ovi podaci budu mogli dobiti kroz Centar za socijalnu skrb onda će biti puno lakše da i vi iz lokalne zajednice se probate umrežavati barem jedanput mjesečno sa centrima i da malo vidite tko su ti ljudi jer vi najbolje onda znate pa ćete sami moći odlučiti je li to netko tko iskorištava socijalni sustav da ne bi morao raditi ili je stvarno netko kome je to potrebito. Dakle, svašta ima. Evo, samo to.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Ivan Šuker i njegova replika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Gospođo potpredsjednice, dakle jedna od osnovnih nakana kad se uvodio OIB je bilo između ostalog da se napravi i red u socijalnim davanjima iz razloga što je to kad se sve skupa zbroji nekoliko milijardi kuna. Od 1.01.2011. postoji obveza primjene OIB-a i jedino ono što nije bilo posluženo je bilo ne gruntovnica, ne geodetska služba, zapravo ne katastar nego gruntovnica. Unutra se dobivaju podaci o nekretninama. I isto tako imate studiju Svjetske banke koja je rađena, a to je u vezi imovinskog cenzusa. Imovinski cenzus nije dovoljan. Vrlo bitan je obiteljski status onih koji se prijave za socijalnu pomoć. Nije svejedno da li u jednoj kući živi netko tko ima 500 ili 1000 kuna primanje u obitelji koja zajedno prima 15 ili 20 tisuća kuna ili taj sa 500 ili 1000 kuna živi sam u domaćinstvu. I logična je stvar da onaj tko ima bilo kakvu imovinu ne može biti socijalni slučaj. To je naprosto činjenica i to je naprosto istina i to je kažem jedan od razloga zašto je OIB uveden, upravo zbog toga da postojeća sredstva se svrsishodnije upotrijebe i da oni koji iz ovog ili onog razloga su se našli na marginama društva dobiju pomoć da im bude lakše. Također, jedna stvar koju nisam primijetio u zakonu, a to je ono što plaća država za zdravstveno osiguranje zdravstveno neosiguranih osoba. To je negdje s osnova onih koji nisu uplaćivali mirovinsko i nisu uplaćivali zdravstveno i nakon određenog broja godina oni praktički ni po jednom osnovu nemaju pravo na zdravstveno osiguranje. Nekada, do '99. godine je to bilo na razini županije, a kasnije je to prebačeno na Ministarstvo zdravstva, a to vam je iznos od 700, 800 milijuna kuna koji isto praktički tangira državni proračun. I još samo jednu rečenicu, s obzirom na to da se pomoć daje i na jedinicama lokalne samouprave i na državi ispada da socijalni slučaj biti u nekom bogatijem gradu i biti socijalni slučaj u nekom siromašnijem gradu naprosto je velika razlika.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovana potpredsjednica Vlade Milanka Opačić.
Da, slažem se s vama ovo zadnje i naše analize su pokazale naravno da kad uzmete ne znam najsiromašniju općinu sa najmanje socijalnih davanja i socijalnih programa i grad Zagreb koji je apsolutno najizdašniji, da doista je razlika poprilična. Što se tiče ove razmjene podataka i OIB-a, točno OIB je dobro postavljen nije jedno centralno mjesto. Mi smo u ove dvije godine smo nastojali još neke podatke u OIB staviti kako bismo sa jednog mjesta vukli sve potrebne podatke jer je tako puno lakše funkcionirati. Problem je bio u tome što sustav socijalne skrbi nije bio informatiziran i utoliko nismo mogli povlačiti te podatke evo do sada. i moram reći da smo u ovim certifikatima koje smo sada potpisali za međusobnu razmjenu podataka se nalazi i MUP. Upravo zbog ovoga što ste vi sada rekli kako bismo i tu dobili podatke tko s kim živi, tko živi u toj vrsti obiteljskog domaćinstva. A s druge strane ja se nadam da će do polovice sljedeće godine zaživjeti još jedna velika reforma u kojoj bismo trebalo rasteretiti centar za socijalnu skrbi upravo ovih socijalnih naknada i tada centrima ostaje prostor da idu u obitelj, dakle da rade onaj posao koji ustvari je njihov temeljni posao, a to je odlazak u obitelj. Na taj način ćemo imati još bolju kontrolu jer tek tada će oni vidjeti stvarno stanje. Ja sam bila u mnogim centrima u posjeti pa su mi rekli znate sve ovo što mi sada radimo mi pišemo rješenja na neviđeno, mi ne znamo tko u toj obitelji živi. Dakle oni ne izlaze van jer su toliko zatrpani administrativnim poslovima i nastojat ćemo do 7.mjeseca prebaciti taj dio administrativnog posla na neke druge centre koje ćemo formirati, da kako bismo mogli im dati da mogu ući u obitelj jer moraju imati kapaciteta kojeg sada nemaju.
Hvala lijepa. Treća replika i poštovani zastupnik Stjepan MIlinković.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Gospođo potpredsjednice pa i ja sam primijetio ovo gdje ste naglašavali značaj jedinica lokalne samouprave i svakako i ovih dana kada su proračuni u pripremi da svjedočimo i potrebama i znamo i nažalost svake godine se povećavaju potrebe zasigurno. Ali posebno me je dojmilo to što ste primijetili značaj i ulogu gerontodomaćice koja poglavito u našim ruralnim sredinama ima izniman značaj. I u tom smislu želimo olakšati, nije mi namjera bilo što komplicirati ali ste naglasili da će socijalni radnici izlaziti na teren. Ja dolazim iz županije koja izuzetno dobro ima to organizirano, dobro pokriveno i vjerujem da nije u ovom dijelu negativne statistike, ali ste rekli da će socijalni radnici sukladno svojim stručnim sposobnostima i svemu izrađivati cenzuse, modele itd. ako sam dobro razumio ako ne razuvjerite me. Ali držim reći da to nije dobro jer će se jednostavno zatrpati. Oni i tako imaju previše posla. I rekli ste i sami s tim administriranjem i svakodnevno svjedočimo raznim napadima itd. olakšati. Znaju čelnici jedinica lokalne samouprave tko je potrebit kome treba itd. želim u tom dijelu olakšati. A drugu stvar koju sam primijetio ovu namjeru uključivanja osoba s invaliditetom u tržište rada. Mi znamo da je sukladno i Konvenciji o pravima osoba s invaliditetom onaj problem prepreka, pristupačnosti o čemu govori često gospođa pravobraniteljica osoba s invaliditetom da je to jako često na neki način onemogućava te osobe u ostvarivanju i držim malo sumnjam u to da je to s obzirom na ovo tržište rada koje ima toliki i toliki broj nezaposlenih a naravno uz ove prepreke i otežanu pristupačnost zato držim da treba biti oprezan sa umanjivanjem ovih naknada jel nije baš tako realno ostvarivanje tih prava i uključivanje u tržište rada. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Odgovor na repliku poštovana potpredsjednica Vlade RH Milanka Opačić.
Što se tiče ovog izdavanja rješenja za gerontodomaćice centri će izdati jednokratno rješenje i mi smo s njima obavili razgovor i oni znaju da će sada u 1.mjesecu imati nešto više posla, ali isto tako mislim da mogu i zajedno u suradnji sa vama koji ste do sada to radili možda si ubrzati neke procese. Dakle to je sve stvar našeg zajedničkog dogovora, ali rješenje se izdaje jednokratno i gotovo, dakle to je jedan posao koji će sada trajati neko vrijeme vrlo ograničeno. Ja nisam govorila o osobama s invaliditetom nego sam govorila o radno sposobnima koji su nam na socijali. Dakle otprilike žena čisti stubište negdje i zaradi 500 kuna mjesečno, do sada bi ju odmah skinuli sa socijalne naknade jer je nešto zaradila. Mi ćemo sada tih 500 kuna odbiti i dati joj razliku koju ima pravo i tako tri mjeseca. Dakle ukoliko bude taj posao radila samo ćemo to odbijati. Riječ je o radno dakle o ljudima koji mogu raditi.
Hvala lijepa. I zadnja replika poštovanog zastupnika Gorana Marića.
Hvala lijepa. Poštovana potpredsjednice govorili ste o preklapanju prava i nelogičnostima koji se javljaju u području socijalne skrbi, ali trebalo bi isto tako paziti da se novim prijedlogom zakona ne bi otklanjale neke nelogičnosti ali dovodilo do novih nelogičnosti. A čini mi se da u nekoliko smjerova ima u tom cilju i ovaj prijedlog zakona. Naime, zajamčena minimalna naknada za razliku od dosadašnje pomoći za uzdržavanje, čini se da pogađa najosjetljivije dijelove društva. Naime, radno nesposobni samci se ovim prijedlogom zakona izjednačavaju sa radno sposobnim samcima. Biti radno nesposoban i sam i biti radno sposoban i sam je velika razlika, a do sada su imali naknadu 150% sada se izjednačavaju sa naknadnom radno sposobnih samcima sa 100%. U nepovoljan položaj se stavljaju obitelji sa većim brojem djece jer se ovim prijedlogom zakona bez obzira na broj djece i dob i školskom statusu svi primaju istu naknadu. Djeca samohranih roditelja gube pravo na naknadu 25%., ne zna se što je teže biti ili samohrani roditelj ili dijete samohranog roditelja, ali to zajedno je najteže. I mislim da gubitak tog dodatka od 25% pogađa baš najugroženije. Ukida se i pravo na jednokratnu potporu za udžbenike djeci koja su bili korisnici pomoći za uzdržavanje. Ako su već u statusu pomoći za uzdržavanje još da im se uskrati i za udžbenike, mislim da to pogađa isto osjetljivu skupinu. I ono što je najvažnije brinuti o imovinskom stanju cijele obitelji, a ne da najbogatiji u društvu na teret države čak i svoju djecu neki [[Upadica: Hvala.]] Socijalnoj skrbi.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovana potpredsjednica Vlade Milanka Opačić.
Opet imamo malo nejasnoća, ali zato i jesmo danas tu da sve izrazgovaramo i da sve kažemo. Naime kada su u pitanju radno nesposobne osobe, dakle njima su i dalje ostala sva prava zbog nekog stupnja invalidnosti ili nečega. Ta prava se nisu dirala, njima i dalje ta prava ostaju. Što se tiče samohranih roditelja sa jednim djetetom, rekla sam da je to kategorija kojoj će se nešto povećati sredstva ne ovoliko koliko samcu, njemu ćemo nastojati 200 kuna povećati ali samohranom roditelju će se isto tako nešto povećati sa jednim djetetom jer je to populacija kojoj su sve studije pokazale da nam ulazi u stopu siromaštva i da je njima najteže. Ako se kroz ovaj sustav uvede reda još više ukoliko se još veći broj ljudi detektira da nam se provlače zbog toga što imaju neku ili imovinu ili bilo što drugo možda do kraja godine se uštede još neka sredstva pa ćemo moći tu preraspodjelu i drugačije napraviti. Ja osobno, evo se nadam da će možda i to biti kada se doista sve bude moglo vidjeti jer u ovom trenutku još uvijek je to nemoguće. I kod udžbenika, mislim da ove tri naknade koje će otići u Ministarstvo obrazovanja gdje oni moraju napraviti određene kriterije po kojim će se dodjeljivati ta naknada mogu samo bolje isto tako ciljati naknadu za udžbenike. Sada se ona dobivala iz nekoliko resora. Pitanje da li smo vidjeli doista ono tko ima pravo, tko treba. Mislim da će se na ovaj način puno bolje ta naknada dodjeljivati doista onoj djeci kojima je ta naknada za potpore u obrazovanju nužna. I još nešto, ovdje smo uredili sada i prijevoz, mislim da je bilo do sada diskriminatorno. Vi znate da smo mi zadnje dvije godine donijeli odluku da djeca koja pohađaju srednju školu redovito da im dobar dio sufinancira država, drugi dio sufinanciraju jedinice lokalne samouprave. Međutim, i dalje je ostala jedna diskriminacija a to je da smo mi u centrima plaćali za djecu čiji su roditelji socijalni slučajevi. Sada će to biti sve u istom režimu jer to su djeca koja pohađaju srednju školu neovisno o tome da li su socijalno ugroženi ili nisu i s koje osnove trebaju dobiti plaćen prijevoz.
Hvala. Hvala lijepa. Da li žele predsjednici odbora, radnih tijela Hrvatskoga sabora podnijeti izvješće? Ne. Otvaram raspravu. U raspravu idemo po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je Klub HSU-a i poštovana zastupnica Višnja Fortuna.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče, poštovana ministrice sa suradnicima. Ja bih najprije rekla, evo vezano na ministricu, njemu raspravu, uvod. Zapravo zaboravila sam se javiti za repliku pa bih samo rekla da upravo pozdravim ovo vezano za ustanove socijalne skrbi gdje je i nama na lokalnoj razini jako bitno i važno da dođemo upravo do onih korisnika na smještaj koji nemaju imovinu i kojima je potrebna naša pomoć. A isto tako da vrlo kvalitetno riješimo one koji su imovinu imaju kako bi taj dio zajednički riješili jer sami to ne možemo ni vi ni mi. Isto tako što se tiče geromto domaćica, zaista pohvaljujem jer cijelo vrijeme zaista sam se čudila kako je moguće da se sredstva doznače ne znam načelniku, gradonačelniku itd. i da ta sredstva onda se dijele onim osobama koje su pružale tu uslugu bez ikakvih kriterija, bez nadležnost centra za socijalnu skrbi, itd., to mi je stvarno bilo, i sada zaista to pohvaljujem jer to je nešto što je veliki pomak. A geromto domaćice, razvoj van institucija je jako bitan. E pada sada bih ja onda krenula na zapravo raspravu vezano za novi zakon o socijalnoj skrbi. Ovo je sada zapravo treći zakon po redu. U uzastopne tri godine ako se sjećate imali smo od izmjena i dopuna Zakona o socijalnoj skrbi. Stoga ću ovdje reći, zaista je bilo za očekivati da će ovaj prijedlog zakona riješiti ona najvažnija pitanja, ja govorim ovdje u struci. A to smatram i dalje da je decentralizacija sustava u socijalnoj skrbi jedno od bitnih područja, transformacija centra i jako bitno bi bilo da smo ovim zakonom uspjeli objediniti novčane naknade odnosno pomoći koji su već sada u sustavu socijalne skrbi a nisu sve objedinjene. A isto tako pohvaljujem usmjerenost novčanih naknada prema najosjetljivijim skupinama gdje se nadam da ćemo ovim zakonom to uspjeti. Međutim, objedinili smo naknade iz drugih nekih sustava ali iz našeg sustava nismo sve objedinili pa tu zaista mislim da bi bilo bolje da smo jedno i drugo učinili. Vezano za, pohvaljujem ovdje pozitivno smatram da se imovinski cenzus sada zaista stavlja u funkciju a to je zapravo informatizacijom sustava se dogodilo, umrežavanjem sustava. I na taj način sa drugim sustavima preko OIB-a može se sada doći do stvarnih podataka, imovinskih i svih ostalih. Pa je to sada zaista moguće i to je jako bitno, bez toga stvarno ovo sve što smo radili zajedno radili smo kako smo mogli a ne onako kako je stvarno to bilo potrebno. Ovdje ću spomenuti centre za socijalnu skrb koje su zaista ključne ustanove sa javnim ovlastima i nisu te ovlasti za sada i nadležnosti i nisu smanjene. Ja sam na odboru pitala i čula sam one stop shop i mogućnosti da se to prenese na županijske centre, ja se nadam tome da će to biti i učinjeno. Ali ovdje sada bih opet rekla da bi bilo i to možda jednostavnije da smo išli barem u decentralizaciju … [[Govornik se ne razumije.]] centra za socijalnu skrb jer bi to onda bila županijski ured i centar bila bi jedna cjelina. To je moje mišljenje da bi to tada nama svima zajedno bilo zapravo jednostavnije. Obiteljske centre neću posebno više naglašavati jer sam na odboru pitala, dobila sam odgovor ako je to tako a nemam razloga sumnjati u ono što ste vi odgovorili ali zaista bih molila da zaista pazimo da se ne desi da nam nestane savjetodavnog, preventivnog rada kada se oni spoje u nadležni centar, da nam ne dostaje onih ovlasti koje su imali do sada obiteljski centri. Jer u ovom trenutku centri za socijalnu skrb nisu još rasterećeni nimalo nego će biti dodatno opterećeni dok se ne desi da se novčane naknade maknu iz centara. I baš u tim trenucima bojim se da se ne dogodi da i stručnjaci iz obiteljskih centara počnu raditi sve ono što je potrebno kako bi se odradilo. Ali nadam se da ćete to paziti, to vas zaista molim da se ne desi da nam preventiva i ono sve iz Obiteljskog zakona dolazi isto tako na centar za socijalnu skrb. Ja bih se sada orijentirala po člancima. Drago mi je da je ovo prvo čitanje i u dobroj vjeri ja ću sada iznijeti ono što sam zaista evo uočila. Imamo članak 28. zajamčena minimalna naknada, dakle to je novo pravo, pravo u odnosu na pomoć za uzdržavanje. To je naknada, zajamčena naknada je pravo na novčanu naknadu koja se priznaje samcu ili kućanstvu, prije je bila obitelj, a to je zapravo kućanstvo je bolje, koji nema sredstava za uzdržavanje niti ih je u mogućnosti ostvariti radom, primitkom itd. Iako je očekivano, ova naknada nije objedinila niti jedno pravo, to sam već rekla iz našeg zakona, ali ovdje sada u zajamčenoj novčanoj naknadi ujedinjujemo prava iz drugih sustava što ja vjerujem da je to dobro ali velim, ponavljam, bila bih zadovoljnija da smo objedinili i naša prava. E sad vidimo ovdje da su to opskrbnina hrvatskih branitelja ulazi i produžena naknada za vrijeme nezaposlenosti i naknada vojnih i civilnih invalida Drugog svjetskog rata. Ovdje me samo zanima da li smo mi na neki način napravili neku analizu da vidimo koji je to broj korisnika novih koji ulaze u taj novi sustav socijalne skrbi i po prilici ovdje se bude sigurno desilo da će neki korisnici možda ispasti sada, a neki će gdje govorimo o obiteljima, imati i veći iznos sredstava, dobivati veće naknade. Pitanje je moje da li smo napravili neku analizu da vidimo uopće kako će ta sad situacija izgledati kada to spojimo. Znamo da se radi o najosjetljivijim i socijalnim slučajevima. Nadalje, članak 29. osnovica za ostvarivanje prava. Ovdje se sada uvode dvije različite osnovice na temelju kojih se izračunava iznos zajamčene minimalne naknade i iznos drugih prava u sustavu socijalne skrbi. E sada, do sada visinu osnovice određivala je Vlada Republike Hrvatske kao i sada, a gdje je bilo točno propisano da se ona može utvrditi po liniji siromaštva, odnosno ili bilo je troškova života. Ovo sad zadnje je bila linija siromaštva. Sada je nemoguće zaista komentirati, ja vjerujem da je to riješeno ali ja nisam iščitala, da li će se ovim zakonom postići bolja zaštita prava korisnika u sustavu socijalne skrbi iako je člankom 285. prijedloga zakona određena visina osnovice za 2014. godinu, to je točno, ali pitanje je moje što će biti u budućim razdobljima. Da li je to osnovica sada ta koja će biti i ubuduće. Člankom 32. zajamčena minimalna naknada za razliku od pomoći za uzdržavanje nije usmjerena samo prema, dakle ona je usmjerena i prema radno nesposobnim samcima i do sada je bila, ali bih ovdje napomenula da prema važećem zakonu radno, to je sad bilo već i rečeno ali ja to želim ponoviti, imali su pravo na pomoć za uzdržavanje 150% osnovice, a sada imaju 100% osnovice. Iako je predlagatelj ovu odluku objašnjavao na način da radno nesposobni samci osim pomoći imaju i pravo na doplatak za pomoć i njegu i osobnu invalidninu, ja bih željela ovdje istaći da je tih samaca koji imaju i ta dodatna prava u ukupnom sustavu tih pomoći malo, zaista ih je malo. I ja bi onda ovdje predložila ako je moguće da zajamčena minimalna naknada za samce ostane u iznosu od 150% osnovice kao što je to bila i do sad kod pomoći za uzdržavanje. Nadalje, Prijedlogom zakona o socijalnoj skrbi, to sam rekla i na odboru i to ću ponoviti, da obitelji s većim brojem djece sada se stavljaju u nepovoljniji položaj. Zašto? Zato što je sada određen isti iznos postotak osnovice za svako dijete, a do sada znamo da smo u zakonu u pomoći i za uzdržavanje imali osnovice 3 ili 4, ne znam sad napamet. Isto tako nije dobro da se, ali to sam sad čula od ministrice, ja ću ponoviti samo da se za djecu samohranih roditelja gubi se dodatak od 25% osnovice. To zaista nije dobro, mislim da to čak ne moram ni obrazlagati. Iako se ovim prijedlogom zakona samohrani roditelji koji ostvaruju pravo na iznos zajamčene minimalne naknade u visini 100% osnovice umjesto dosadašnjih 80 mislim da u suštini i kad sve skupa uzmemo u obzir da im je opet ovo 25% nepovoljnije. Člankom 38. do članka 40. odnosi se na radno sposobne osobe. Ovo što se tiče zapošljavanja, što se tiče naknade kod pomoći za zapošljavanje što je ministrica iznijela, moram priznati da se s ovim dijelom slažem jer su se naši korisnici vrlo često uljuljali, ušuškali u toj svojoj socijalnoj pomoći i mislili da je to nešto što im je uvijek i tako mora biti i nikako drugačije. Dobro je da nakon određenog vremena, samo se pitam onaj period kad moraju čekati a teško se zaposliti, da li će to biti moguće ali vidjet ćemo kad zakon saživi u tom dijelu. Članak 51. naknada u vezi s obrazovanjem, e sad to je ova jednokratna novčana pomoć za udžbenike djeci korisnika pomoći za uzdržavanje do sada, a sada je to obrazloženje da će ova potreba djece koja žive u siromaštvu ubuduće biti zadovoljena kroz sustav obrazovanja mislim da nije dobra niti dovoljna niti u ovom trenutku dovoljno uvjerljiva. Ja bih bila mirnija i sigurnija da smo ipak za tu djecu čiji će roditelji primati ovu minimalnu naknadu, da ta djeca ostvaruju pravo i nadalje u sustavu socijalne skrbi za pomoć za udžbenike. U članku 117. samo jedan naziv treba izmijeniti, pravo na naknadu za troškove stanovanja ali to ćemo pa zato to napominjem jer to je nešto što evo čisto tehničke naravi. Nadalje, kod ustanova socijalne skrbi napomenula bih ukidaju se obiteljski centri ali imamo sada centar za pružanje usluge u zajednici. Ova ustanova omogućit će smanjenje institucijske skrbi, pružanje institucijskih usluga korisniku i njegovoj životnoj sredini, naravno uz uvjet da je u njoj stvorena i razvijena mreža pružatelja socijalnih usluga. Time bi se trebala postići snažnija transformacija domova za socijalnu skrb, a korisnicima osigurati kvalitetnija usluga i socijalna integracija, osobito imajući u vidu da se na ovaj način usluge i tretman individualiziraju, a korisnik dobiva drugačiju u samom postupku. Međutim, ovdje bih naglasit željela da nisam vidjela nikakva dodatna financijska sredstva za to pa pitam da li se to uzelo u obzir i da će sredstva koja su osigurana provođenju zakona biti dostatna i za ovaj dio. Vezano za centre za socijalnu skrb to sam već napomenula. Oni imaju preko 140 ovlasti. Oni će i nadalje, to je članak 126. zakona, oni će i nadalje sada dobiti još nove naknade, odnosno pomoći. Kad se donese Obiteljski zakon on isto tako sve ono vezano u obiteljskom zakonu preuzima nadležan Centar za socijalnu skrb. Ja bih zaista molila da vidimo bez obzira što će se novčane naknade maknuti po prilici možda ja se nadam na godinu, ali željela bih vidjeti da li će to centri moći, pa i u ovom periodu na ovaj način izvršavati. Člankom 158. alineja 1. predlaže se da se brišu kod ostvarivanja prava, ne prava nego imenovanja ravnatelja da se briše riječ riječju "ili drugih društvenih znanosti". To su uvjeti, kojima se definiraju uvjeti za imenovanje ravnatelja doma socijalne skrbi. Zašto? Ravnatelj doma socijalne skrbi treba biti stručnjak humanističkog usmjerenja te nije prihvatljivo, barem mi procjenjujemo, mislim da nije prihvatljivo da to bude recimo novinar ili profesor matematike ili evo u tom smjeru. Mislim da je to bitno, jer to smatramo isto tako kao i sve ali jednom od vrlo odgovornih upravljanje ustanovama u sustavu socijalne skrbi, koordinacija stručnog rada itd. te smatram ako je moguće ovo barem vidjeti da li se to može uzeti u obzir. Člankom 194. predlaže se da kod donošenja pravilnika koji reguliraju status i djelatnost obiteljskih domova jasnije se propišu kriteriji osnivanja i provođenja usluga, te nadzora i stručne podrške davatelja usluga. Članak 205. E sad, omogućeno je da pravne i fizičke osobe koje imaju namjeru realizirati projekt pružanja socijalnih usluga upute zahtjev nadležnom tijelu koje utvrđuje ispunjavanje minimalnih uvjeta za pružanje socijalnih usluga. Za davanje mišljenja o usklađenosti projektnog prijedloga s minimalnim uvjetima za pružanje socijalnih usluga nije jasna svrha ove odredbe, a nadležna tijela se određuju, određuje im se obveza pružanja konzultantskih usluga. Naime, za očekivati je da će se u prijedlozima projekata biti potrebne korekcije stoga će mišljenja nadležnog tijela biti u domeni besplatnih konzultacija. Ovdje što želim reći? Reći ću jednostavnije. Dakle, i do sada minimalne tehničke uvjete izdavale su uredi, županijski uredi. Ovim člankom 205. sada se predviđa da će i konzultantske usluge, odnosno informacije, odnosno ako netko želi otvoriti dom sve to mi i do sada radimo. Dođe k nama, dođe na razgovor, upućujemo itd. Ali ne bih se složila da mi tu trebamo urudžbirati, predmete otvarati itd. a od toga vrlo je upitno koliko od toga stvarno saživi u stvarnom. Pa ja bih evo molila da se taj članak još jednom dobro preispita, možda nešto promijene u tom dijelu jer i dalje i nadalje mi to činimo samo ne pod upravnim postupkom, ne donošenjem mišljenja, pismenog mišljenja. Jer ne znam ako to još uvedemo koliko ćemo imati takvih zahtjeva a iza toga vrlo često nije realizacija toga onakva kako ljudi dođu se samo informirati. I nadalje, još bih spomenula članak 230. stavak 3. Možda ćete se iznenaditi ali piše da se zabranjuje stručnim radnicima Centra za socijalnu skrb, bračnom drugu [[Upadica predsjednik: Privedite kraju.]] i djetetu da budu udomitelji što je diskriminirajuće. Mislim da, zašto ne bi ako smo stručnjaci mogli biti ne u tom centru, ne u tom gradu ali za neko drugo dijete. Drugo ću još u replikama. Hvala lijepa. Klub HSU-a podržava naravno prijedlog.
Hvala i vama i klubu HSU-a. Na redu su replike. Poštovani zastupnik Tomislav Klarić, izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora, potpredsjednice Vlade, kolege i kolegice zastupnice. Evo kolegica zastupnica je rekla u svom uvodu da su razni iznosi isplaćivani nekakvim gradonačelnicima za ovu namjenu. Nisu gradonačelnicima, nego jedinicama lokalne samouprave i ti iznosi koji su bili za tu svrhu su definitivno namjenski utrošeni, nisu mogli bit za drugo. Nego nešto što je bitno u ovom zakonu, a čega se niste dotakli u svojoj raspravi u dijelu kad ste komentirali članke je pitanje da li mi kroz ovaj sustav i na ovaj način u nekim situacijama radimo još veću socijalu od one koja bi trebala bit. Ovdje je spomenuto i u zakonu piše da ima 50% radno sposobnih, ima i više a ad se postavlja pitanje sa ovakvim pravima kad govorimo i da je daju jedinice lokalne samouprave i da se daje iz državnog proračuna postavlja se pitanje koliko motiviramo te radno sposobne da se sami snalaze, da pokušaju se radno aktivirati i ostvarit nekakav svoj osobni prihod. Ono što bih ja želio osobno da i u ovom zakonu definitivno piše i možda se obradi u jednom ili dva članka pitanje onoga što je gospođa potpredsjednica spomenula, a odnosi se na imovinu. I ja osobno imam čitav niz primjera gdje jedinica lokalne samouprave financira stariju osobu koja ima nekakvu kuću, nekakvu šumu, nekakvu livadu. Obitelj, nasljednici ne skrbe se o njoj. Nakon što ona umre jedinica lokalne samouprave čak i plati pogrebne troškove, a onda se pojavljuju nekakvi nasljednici koji tu imovinu njihovu dalje rasprodaju i koriste. I mislim da je ovo dobar put samo nije definitivno naveden model po kojem bi jedinica lokalne samouprave ukoliko nekome omogućava ovakvo pravo da ga financiramo, uzdržavamo doživotno ili ga smjestimo u dom na koji način će jedinica lokalne samouprave refundirati da uložena sredstva.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Višnja Fortuna.
Hvala lijepa. Ja sam možda rekla razni iznosi, ali nisu to razni iznosi nego su to upravo prijedlozi izvršne vlasti na lokalnoj samoupravi koje uvijek donosi zakonodavno tijelo. Recimo u Zagrebu je to odluka o socijalnoj skrbi koju uvijek prosljeđujemo i našem ministarstvu. Dakle, nisu neki razni iznosi ali upravo ono kad stalno govorim da moje je mišljenje da bi tom decentralizacijom barem prvog dijela to bilo objedinjeno u tom dijelu lokalno i govorim o Centru za socijalnu skrb, prvo. A drugo, upravo ovaj novi prijedlog zakona, ovo drugo što ste pitali, upravo to i čini kako sada stvarno ne bi više stvarali korisnike koji samo što sam i ja rekla čekaju i ostaju korisnici nego ih se motivira. Nakon dvije godine oni moraju nešto barem pokazati da su učinili, a dosad nisu morali pokazivati apsolutno ništa, nitko ih nije pitao. Sada će se itekako pitati. Pa zato ovaj dio zakona zaista ja pohvaljujem i mislim da je dobar i to je odgovor što ste pitali. Mislim da bi vam tako odgovorila i ministrica jer je … pozitivan.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Stjepan Milinković i njegova replika.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa kolegice Fortuna bilo mi je ugodno slušati vašu raspravu kao što je bilo i na odboru kada ste argumentirano i stručno pristupili ovoj problematici. I suglasan sam naravno u onom dijelu u kojem razumijem, a ono u kojem ne to vam vjerujem. Ali vjerujem vam i dijelim vašu zabrinutost glede obiteljskih centara o čemu sam i ja govorio. Pa skrb o obitelji treba svakako biti vrh prioriteta svakog odgovornog društva. A svjesni smo toga da danas naše mnoge obitelji prolaze kroz iskušenja socijalne nesigurnosti, u problematici odgoja djece i u tom segmentu su obiteljski centri pokazali itekako veliku učinkovitost. Koliko znam oni od 2006. godine obiteljski centri postoje i svakako su bili značajni i isto tako Proračun Ministarstva socijalne skrbi 0,32% koštaju. Držim da ova namjera da centri za socijalnu skrb preuzmu dakle taj dio preventive i svega da to nije dobar put zato jer ljudi u centre za socijalnu skrb poglavito s problematikom ovakvom s kojom se susreću u obiteljima nerado idu. Zato držim da ovo nije dobar put da se obiteljske centre na neki način rješava ovog odgovornoga velikog i zahtjevnog posla jer posljedice će biti daleko veće. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Odgovor na repliku poštovana zastupnica Višnja Fortuna.
Hvala lijepa. Kao što ste vi rekli da u ovom dijelu vjerujete meni, a ja sam u ovom dijelu vjerovala nadležnom ministarstvu i zaista sam se potrudila i raspitala se na razini Hrvatske. Ja sam gledala Zagreb, a Zagreb je samo glavni grad Hrvatske. Pa ono što su predstavnici na odboru rekli je zaista točno, Obiteljski centar Zagreba i drugi obiteljski centri nisu isto. To je jedno. A drugo, vjerujem da ako bude, a ostat će i na lokaciji na kojoj jesu, odvojena lokacija itd., uvjerena sam sada da ako budu ispunjavali, a bit će toliko posla od obiteljskog, zakonodavnog i svega ostalog morat će ispunjavati ono što je a to je preventiva, onda mislim da je to jedan pravni subjekt a u ovoj situaciji krize i recesije mislim da je to čak i pozitivno sada.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Ana Komparić-Devčić, nova replika.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, predstavnici ministarstva. Kolegice vi ste na početku svojem rekli da vam je drago da će financiranje geronto domaćica ići preko centra. I meni je to drago i mislim da je to jedan vrlo dobar potez. Ono što sam ja zapravo htjela reći vi koja radite na terenu sigurno znate da zapravo postoje geronto domaćice koje nisu nigdje evidentirane. To su žene koje čuvaju stare i nemoćne osobe i zapravo rade na crno. I mislim da bismo trebali razmisliti i o tom segmentu, da ih nazovemo dadilje za stare i nemoćne, ali po principu kako smo riješili problem dadilja mislim da bi bilo jako dobro kad bismo tim ženama omogućili da budu evidentirane u sustavu da im teče radni staž i da imaju kasnije mirovinu. Jer takvih žena barem ja sigurno znam i odgovorno tvrdim na mom kraju iz kojeg mi dolazimo prvo se išlo u Italiju sad se to dosta i kod nas dakle u Hrvatskoj radi. Zaista bih molila da se malo i o tome vodi računa.
Odgovor na repliku poštovana zastupnica Višnja Fortuna.
Hvala lijepa. Uvažena zastupnice točno ste rekli, bili su potpuno neevidentirani i zapravo mislim da u sustavu, neću reći sigurno ali uvjerena, odnosno mislim da u sustavu nisu znali tko su. Međutim, sada kada je to preuzeo nadležni Centar za socijalnu skrb i za svaku geronto domaćicu morat će se donijeti rješenje, one će sada biti evidentirane rješenjem Centra za socijalnu skrb. Ali onda bi bilo dobro nastavno na to da se napravi jedna baza dakle tih geronto domaćica i isto tako onih koji to žele biti. Pitanje je moje isto dodatno edukacija možda neka i za njih bila bi dobra sigurno jer bez obzira što oni to rade i znamo kako rade susjed susjedu itd. možda i preko Crvenog križa ima tih humanitarnih institucija koje isto se time bave pa da malo to povežemo. Ali rješenjem centra biti će sad evidentirani, oni su zapravo ušli u sustav, a to je najvažnije. Dosad su bili izvan sustava i izvan svega.
Zahvaljujem. Za riječ se sada u ime predlagatelja javila potpredsjednica Vlade i ministrica socijalne politike i mladih gospođa Milanka Opačić. Izvolite.
Pa evo nakon gospođe Fortune bih samo još neke stvari htjela pojasniti. Dakle, obiteljski centri se spajaju s centrima za socijalnu skrb ali ostaju u svojim prostorima jer nam ti prostori trebaju, radit će i dalje savjetovanja ali će i raditi i neke druge poslove. Zašto smo se morali odlučiti na ovo? Zbog toga što su naprosto njihovi kapaciteti nedostatni da bismo ih opteretili sa još jednim dijelom poslova. Naime, od 82 djelatnika zaposlena u obiteljskim centrima 50% su samo stručnjaci, ostalo je osoblje, dakle ili administrativni tajnici ili ekonomisti. Nemamo novaca za dodatno zapošljavanje, pokušavamo centrima osigurati da oni koji odu u mirovinu da im zaposlimo ljude, da ne ostaju bez kadra kojeg i tako imaju s obzirom na opseg posla dosta odnosno premalo. I s druge strane što se tiče obiteljskih centara imamo na primjer Obiteljski centar u Međimurju u kojem imamo samo ravnateljicu i nikoga drugoga. Dakle, mi ne možemo na tu ženu više apsolutno ništa od poslova prebaciti i imamo dva obiteljska centra koja uopće nismo formirali dosada niti ćemo ih moći formirati jer nemamo novaca za novo zapošljavanje. Dakle, ovo je sada jedna situacija u kojoj moramo se snaći u onim gabaritima financijskim koje imamo i sa onim stručnim kapacitetima koje imamo. Ali dakle obiteljski centri i dalje ostaju u svojim prostorima i radit će savjetovanje ali i neke druge poslove koje ćemo vidjeti u sklopu obiteljskog zakona. Što se tiče branitelja, htjela bih reći nešto što sam propustila u uvodnom dijelu, a to je da su branitelji pod opskrbninom dobivali tisuću kuna, dakle samo branitelj, nije percipirana obitelj. Mi ovdje percipiramo obitelj što znači da svaki branitelj koji je socijalno ugrožen će dobiti sada više novaca ukoliko ima djecu. Dakle to se do sada nije tako prepoznavalo mi sada prepoznajemo. O osnovici odlučuje Vlada uredbom to sam rekla u startu. Što se tiče radno nesposobnih oni će i sada dobiti više, oni su do sada imali 750 kuna, dakle samac je imao 600, radno nesposoban 750, sada on dobiva 800 kuna, što znači da ga nismo uopće zakinuli nizašto nego će dobiti 50 kuna više. Što se tiče djece, tu se ništa ne mijenja. Spajaju se naknade samo za udžbenike koji idu u Ministarstva obrazovanja, međutim kod nas i dalje ostaje smještaj učenika u đački dom za vrijeme trajanje školske godine u iznosu od 650 kuna i studentima naknada kojima je prestao stalni smještaj ili su u udomiteljskoj obitelji od 2000 kuna mjesečno. Ono onih potvrda koje ste rekli one nisu dio upravnog postupka moramo ih izdavati zbog fondova EU da bi se moglo pristupiti fondovima EU i kada je u pitanju onaj sukob interesa u centrima ja doista mislim da nije korektno da muž ima udomiteljstvo, žena radi u centru i žena izdaje potvrde i daje svom mužu određeni broj korisnika. Dakle mi trpimo stalno kritike sa terena zbog toga i to nije u skladu to je čisti sukob interes i to se mora riješiti.
Zahvaljujem. Za repliku se javila kolegica Višnja Fortuna. Izvolite.
Hvala lijepa. Uvažena ministrice ovaj prvi dio što se tiče obiteljskih centara ja sam ih kasnije tako shvatila. A ovaj dio referirala bi se sada za ovaj zadnji dio vezano za obitelji udomitelja. Slažem se da je to možda sukob interesa ali mislim da je interes djeteta ako netko od struke želi pružiti svoju obitelj tom djetetu, željela bi da još jednom razmislimo o tome, nisam mislili u tom gradu niti u tom centru pa da supruga ili suprug izdaje rješenje svom bračnom paru nego u nekom drugom gradu. Mislim da bi bilo dobro upravo zbog stručnih djelatnika, ako taj netko želi pružiti to da mu to onemogućimo odnosno da mu omogućimo. Hvala.
Nastavljamo raspravu po klubovima. U ime kluba HDZ-a govorit će poštovana kolegica Branka Juričev-Martinčev. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovana ministrice sa suradnicama,kolegice i kolege. Zanimljivo je danas ponovno imati na dnevnom redu novi Zakon o socijalnoj skrbi kada znamo da je ova Vlada i ovaj Sabor prije svega godinu i pol imao Zakon o socijalnoj skrbi, donio ga i nakon toga još dva puta mijenjao. A i prethodna vlada je u lipnju 2011.doijela vrlo kvalitetan Zakon o socijalnoj skrbi koji je predstavljao sustavnu reformu novčanih naknada, reformirani sustav socijalnih usluga i javne socijalne službe. Tadašnji prijedlog zakona bio je rezultat rada projekta rada sustava socijalne skrbi u kojem su sudjelovali eminentni europski stručnjaci, a projekt je financiran sredstvima Svjetske razvojne banke. Dolaskom ove Vlade taj je zakon bačen u smeće i pristupilo se izradi novog zakona koji je u biti poslužio kao dobar paravan za smjenu ravnatelja centara za socijalnu skrb. Danas je to još očitije kada slušamo što sve treba mijenjati i što sve mijenjamo ovim prijedlogom zakona od djelatnosti načela do financiranja i prava. Nakon svega godinu i pol puno toga ne valja, a socijala je socijala, invalid je invalid i potreban je naše pomoći. Jedino što je potrebnih svakim danom sve više. Podržavamo uvođenje pravednijeg sustava socijalne skrbi i uvođenje reda. Trenutno sustav socijalnih naknada koji broji 81 pravo, pomoć ili povlasticu ima različite osnovice, različite kriterije. To je jako teško i presloženo i za korisnike, a i za one koji odobravaju navedeno. Još uvijek su službe u fazi privikavanja i učenja rada, a već se donose nova pravila. Podržavamo pojednostavljenje i informatizaciju, podržavamo i motiviranje primatelja pomoći za uzdržavanje na pronalaženju zaposlenja. Međutim nedopustivo je zatvarati obiteljske centre. Oni su prepoznati u lokalnim zajednicama kao ustanove koje afirmiraju obiteljski društvene vrijednosti, poticajno i odgovorno roditeljstvo, pružaju podršku u odrastanju djece i mladih. Ovim dirate i marginalizirate obitelj, preventivu ili vam je to samo ponovno paravan za smjenu ravnatelja obiteljskih centara. S obzirom da se dosta već govorilo o obiteljskom centru i vraćanjem te djelatnosti unatrag ponovno u centre za socijalnu skrb, mislim da je činjenica da je ovo samo paravan za sječu glava ravnatelja obiteljskih centara. Pri tome vam nije nikakav problem što kršite europski standard o podršci roditeljstvu i osnaživanju obitelji, a roditeljima treba pomoć države u preventivi i to odvojena od područja socijalne zaštite. Osnivanje obiteljskih centara kao samostalne pravne osobe uslijedio je po preporuci Odbora ministara zemalja članica Vijeća Europe i do 2011.formirano je 19 obiteljskih centara, a samo u posljednje dvije godine dolaskom ove Vlade nemamo nijedan novi centar i zaustavljeno je zapošljavanje stručnih osoba u iste, a obiteljski centri i odjeli prevencije MUP-a RH su jedine institucije kojima je osnivač država i koji su preuzeli vodeću ulogu u različitim preventivnim programima i projektima. Gasiti obiteljske centre u vrijeme kada se svaki treći brak raspada, kada djeca i mladi ostaju prepušteni atmosferi straha, neizvjesnosti tijekom i nakon razvoda braka roditelja je nedopustivo. Od 2010.do sredine 2013.u obiteljskim centrima pruženo je preko 88 tisuća usluga, savjetovanja, održane su brojne edukacije, radionice, predavanja na kojima je bilo uključeno gotovo 95 tisuća korisnika. Vi sigurno znate da je zatvaranje obiteljskog centra suprotno i od programa Vlade koji ste preuzeli i provedbu pravne stečevine Europske unije za 2013. a i suprotno sa strateškim planom kojeg je vaše ministarstvo donijelo za razdoblje 2013. do '15.-te i '14.-te do 16.-te. Zašto onda uopće donosimo i programe i strategije ako ćemo ih ovako mijenjati. Stalno nešto mijenjate nadajući se boljem ali bolje ne dolazi. Vi zanemarujete i europsku politiku u području podrške roditeljstva i osnaživanju obitelji a što je za Republiku Hrvatsku kao članicu Europske unije, Vijeća Europe i Ujedinjenih naroda nedopustivo. Obiteljski centri su osnovani sa ciljem jačanja svijesti i senzibilizaciji javnosti o potrebama suvremene obitelji. Mi svi moramo raditi na svakom uspjehu i radu obitelji. A i naš Ustav govori o zaštiti obitelji. Međutim, današnja vlast se miješa u obitelj i prava roditelja, nameće odgoj daleko od onoga što mnogi roditelji žive i žele prenijeti svojoj djeci. To smo posebno vidjeli prilikom uvođenja zdravstvenog odgoja. Roditeljima se ciljno oduzima autoritet. A bez autoriteta u obitelji neće ga biti ni u društvu. Koja je to studija i ocjena stanja glede trenutnog statusa obiteljskog centra pokazala ispravnost ove transformacije? Samo u našoj Šibensko-kninskoj županiji bilježimo značajni pad potreba za kaznenopravnom zaštitom djece gdje su počinitelji odrasli u 2011. čak za 41%. Maloljetnika počinitelja za 37% i djece počinitelja za čak 34% otkada su osnovani obiteljski centri. Da li ste razmotrili prednosti i nedostatke ove reforme ili ih sada ovim zakonom ćemo ih ukinuti pa ponovno za godinu dana zaključiti da su obiteljski centri bitni i hitni pa ćemo donositi ponovno novi zakon. Znate li da svaka kuna uložena u prevenciju vraća sedmerostruko. Ako znate onda u članak 128. nacrta zakona ugradite obiteljski centar kao samostalnu ustanovu. Upozoravani ste i na diskriminirajuće članke prema osobama s invaliditetom, djeci s teškoćama u razvoju i njihovim obiteljima. Niti jedan od prijedloga niste prihvatili iako im Ustav Republike Hrvatske i Konvencija o pravima osoba sa invaliditetom, ta temeljna ljudska prava jamči. Čak i osobnu invalidninu zabranjujete osobama koja ima dva stana a invalid je invalid. I potrebna mu je pomoć iako ima stan u kojem živi i možda još jednu naslijeđenu stračaru. Dovoljno podrške nije osigurano ni samohranim roditeljima, djece s teškoćama u razvoju iako prema istraživanjima UNICEF-a u Hrvatskoj 2013. stoji, podaci pokazuju da roditelji djece sa teškoćama u razvoju žive roditeljstvo u otežanim uvjetima uz povišenu razinu stresa i narušavanje tjelesnog zdravlja. Zato i pristup njihovom osnaživanju treba biti suptilan jer nisu problem niti njihova djeca niti oni već okolnostima u kojima žive i koje ne nude ogovarajuću podršku. Ovaj prijedlog zakona ipak nije stavio na prvo mjesto socijalnu osjetljivost i pravičnost. I ovim zakonom se nanosi socijalna nepravda najpotrebnijima djeci sa teškoćama u razvoju i osobama sa invaliditetom. Člankom 65. roditeljima čija djeca borave više od 4 sata dnevno u predškolskoj obrazovnoj ili zdravstvenoj ustanovi, domu socijalne skrbi ili kod drugog pružitelja usluga boravka oduzima se status njegovatelja. I to roditeljima djece koja su potpuno ovisna o pomoći i njezi druge osobe ili djeteta koja ima više vrsta teških oštećenja. Propisivanju ovakve odredbe stoji u obrazloženju da se polazilo od činjenice da roditelj ima mogućnosti raditi pola radnog vremena. Da li znate koliko je roditelja najčešće majki takve djece bilo prisiljeno za to prestati raditi. Time su te obitelji ostale bez jedne plaće. Koliko je takvih roditelja imalo susretljive poslodavce koji nisu bili bešćutni na njihove probleme i omogućili im 4-satno radno vrijeme? A koliko takve djece zbog svih tih problema ostaju živjeti s jednim roditeljem jer je u ovakvim obiteljima stopa razvoda puno veća od prosjeka. Ukidanje statusa njegovatelja bilo bi prihvatljivo za one roditelje čija djeca imaju dnevnu skrb dužu od 8 sati koliko je normalno radno vrijeme. Roditelji djeteta sa teškoćama u razvoju zbog djelomičnog ili potpunog izostanka upravo podrške nas, podrške sustava primorani su koristiti pravo na status roditelja njegovatelja. I na kraju ovaj zakon će sigurno donijeti neke nove evidencije, nove brojke, nove statistike, nešto ljepše nego ove danas ali te brojke neće nažalost moći promijeniti stvarnu sliku života u našoj zemlji. Brojku zaposlenih neće promijeniti i činjenicu da u Hrvatskoj sada živi u siromaštvu ili socijalnoj isključenosti svaki treći Hrvat. Da smo pri samom dnu europske liste rizika od siromaštva, da nam je broj nezaposlenih prešao 351 tisuću, da je najugroženija skupina mladih među kojima stopa nezaposlenih iznosi više od 52%, da je u listopadu svaki dan ostajalo bez posla novih 1000 ljudi i da nam je svakoga dana sve gore. A da nam donošenjem ovog zakona ni preventiva kroz obiteljske centre neće biti moguća, ni socijalna skrb svim potrebnima dostupna i jednostavna. Hvala.
Zahvaljujem. Sada prelazimo na replike kojih je točno osam. Prva se za repliku javila poštovana kolegica Višnja Fortuna. Izvolite.
Hvala lijepa. Uvažena zastupnice prvo bih, o obiteljskom centru nećemo ponovno govoriti, zaista vjerujem ako će se dogoditi ono što je rečeno to znači da će oni ostati na istoj lokaciji sa istim ljudima, voljela bih da se još pojačaju i sa više stručnih kadrova, onda ta prevencija neće niti izostati a mi smo ovdje ti zastupnici saborski koji ćemo taj dio pratiti ako se to ne dogodi. Nadalje, rekla bih vezano za osobe sa invaliditetom i djecu s teškoćama u razvoju. Nije točno da je ovo sve što ste naveli da uopće nije ništa učinjeno, učinjeno je. Dapače, pravobraniteljica za osobe s invaliditetom i pismeno i mislim da je bila i usmeno, da su se dogovarali i da dogovorom toga dogodilo se zapravo da je usluga rane intervencije što je izuzetno važno za djecu s teškoćama u razvoju ide sad po hitnom postupku, dakle ide odmah. Isto tako kod roditelja njegovatelja jako je važno da djeca bez obzira što roditelj ostvaruje pravo da bude roditelj njegovatelj neće izgubiti odnosno dobivaju nadalje osobnu invalidninu što smatram jako velikim pomakom. Dakle ne gube osobnu invalidninu a roditelj ostaje i dalje njegovatelj i ne bih se zaista složila sa ovako kritičnim vašom stavom u odnosu na novi zakon. On je ovdje donio puno, puno onoga što do sada nije bilo, do sada je nažalost bila situacija da smo sve što se davalo nikad nismo bili sigurni da li dajemo pravim osobama. Ovim zakonom ja sam uvjerena da ćemo biti sigurni.
Na repliku odgovara kolegica Branka Juričev-Martinčev. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa kolegice Fortuna niste čuli, u početku sam rekla što sve podržavamo u ovom zakonu, međutim što se tiče obiteljskog centra ponovila bih. Onda je očito ako će sve ostati isto, isti prostori, isti djelatnici i vraća se u centar za socijalnu skrb, vraćamo sigurnost djelatnost unatrag a time samo smjenjujemo ravnatelje obiteljskih centara. Što se tiče djece s teškoćama u razvoju, ministarstvo je dobilo na obrascu sedam primjedbi na ovaj zakon, nijedan nije uvažilo. Hvala.
Za repliku se javio i poštovani kolega Boris Kovačić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospođo zastupnice, vi ste u svom izlaganju izrazili čuđenje, evo donosimo i raspravljamo danas o novom zakonu a lani smo donijeli novi Zakon o socijalnoj skrbi pa ste pritom i spomenuli i u međuvremenu da smo donijeli i dvije izmjene i dopune tog zakona što evo naprosto nije točno. Htio bi skrenuti i podsjetiti da dok smo lani raspravljali o Zakonu o socijalnoj skrbi bilo je odmah rečeno i najavljeno od strane gospođe potpredsjednice Vlade kako ćemo upravo ove godine donijeti jedan cjeloviti zakon, odnosno zakon kojim će se rješavat socijalna skrb na cjelovit način. Pa evo upravo to i danas činimo evo u prvom čitanju. Hvala.
Na repliku odgovara kolegica Branka Juričev-Martinčev. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa ja moram izraziti svoje čuđenje jer je prije godinu i pol donesen novi zakon, znači nije se išlo u izmjene i dopune, ali stoji da je Zakon o socijalnoj skrbi evo objavljen kolega u Narodnim novinama 33/2012, izmjene 46/2013, 49/2013, što znači da je tu na našim klupama u tri navrata bilo od donošenja od 2012. otkad imamo ovu Vladu i ovaj saziv Sabora.
Sad ćemo poslušati repliku kolegice Tatjane Šimac-Bonačić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolegice, mislim da je područje socijalne skrb veliko, široko, zahtjevno područje koje zapravo budi interese svih nas. Međutim u vašoj diskusiji meni nije jasno, ja nisam sigurna da mi govorimo o istom zakonu. Vi kao čelnica jedne lokalne samouprave ako pitate svoje socijalne radnike ja vjerujem da će jako dobro dočekati ovaj zakon, ako ste s njima razgovarali. Isto tako je zanimljivo da prigovarate koliko puta smo radili izmjene zakona, na koji način smo donosili. Na nama je odgovornost ne samo da donosimo zakone pa da ih pustimo tek tako i mislimo da smo završili posao, ne, dapače suprotno. Moramo stalno pratiti provođenje zakona, osluškivati i raditi izmjene i dopune i upravo zbog toga bit će itekako izmjena dok savršenoga zakona nemamo jer nemamo savršenoga društva. I još nešto gospođa Branka, ovim zakonom se ispravlja veliki nered i veliki kaos koji je bio u cijelom sustavu, a ono što ste govorili da nema preventive, da nije pravednost, da nije dostupnost, upravo suprotno. Mi imamo preventivu i imamo pravednost i imamo dostupnost, a isto tako i primjedbe koje su došle su usvojene. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku kolegica Branka Juričev-Martinčev. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice Bonačić, rekla sam da ima 81 pravo pomoći povlastica i kriterije o složenosti svega tog i da podržavamo pojednostavljene i informatizaciju što se tog dijela tiče. Prema tome, mi podržavamo ono što je jednostavnije. Ali ponovit ću svoje čuđenje. Sve ovo danas što govorite, treba ovo, treba ono i sve to ispravljamo novim zakonom. Prije godinu i pol kao da niste znali, kao da je bila to neka druga socijala, neko drugo vrijeme. Hvala.
Evo sada replike kolegice Ingrid Antičević Marinović.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče. Evo poštovana kolegice, govorite točan podatak da se svaki treći brak u Hrvatskoj razbija odnosno propadne. Zar ovaj Prijedlog zakona o socijalnoj skrbi, zajedno sa Zakonom o obiteljskim odnosima, ne mislite da će riješiti sve ove probleme i pokušati riješiti i dati zakonsku podlogu da se ti problemi prije svega preveniraju, prije svega jedan partnerski odnos u braku, pomoć tim ljudima, jednako tako i zaštita same djece. Ili pak mislite da ćemo samo jednom definicijom i to na ustavnoj razini definicijom braka riješiti probleme u braku i da će taj postotak razvoda biti manji. Drugo, govorite da ovaj prijedlog zakona služi samo za sječu ravnatelja. Ja ću vas podsjetiti a takvih primjera ima diljem Hrvatske. Ravnateljica centra također u mnogim sredinama, ravnateljice ostale su upravo članice čak HDZ-a. Ja ću vam reći i primjer doma za starije osobe. Upravo vaša kolegica iz HDZ-a je ostala u Zadru na toj poziciji zato što radi svoj posao. A ove druge članove HDZ-a koje ste smjestili ako su kojim slučajem smijenjeni to isključivo govori o rezultatima njihovog rada. Dalje govorite da se država miješa u odgoj i u obitelj. Zar ne mislite vi da i ko brani roditeljima da odgajaju svoju djecu, ali pravo na zdravstveni i spolni odgoj čemu vi sada ovdje prigovarate je pravo djece, a dužnost države da im to omogući. I još govorite o teškim i o velikim brojevima siromaštva, postotcima. Ja bih vam rekla da kako je taj broj veći i kako su se naši ljudi osiromašivali to možemo vidjeti u sudskim postupcima. Još tako govorite kako se država miješa u obitelj [[Upadica Stazić: Hvala lijepa.]] 50% svih ubojstava dogodilo se u obitelji. I zar mislite da se država ne smije miješati u to?
Hvala lijepa. Na repliku odgovara kolegica Branka Juričev-Martinčev.
Kolegice kad smo govorili o raspadima brakova i problemima koja djeca imaju nakon razvoda govorili smo i o tome da 88000 usluga savjetovanja su pružili upravo obiteljski centri, a ja bih molila sve nas, sve vas da sa malo više poštovanja gledamo i prema braku i prema obitelji i prema roditeljstvu. Jer sigurno da nitko ne može voliti više svoje dijete nego roditelj i dati mu pravo da onako kako živi u obitelji da to prenosi na svoje dijete.
Slijedi peta replika Marija Lugarić.
Poštovana kolegice, izrekli ste u svom govoru mnoge netočne, a vrlo često i paušalne ocjene pa ste tako opet spomenuli netočno i posve paušalno i zdravstveni odgoj. Rekli ste citiram da se obiteljima ciljno oduzima autoritet i da ih se onemogućava u njihovom odgoju. Nema poštovana kolegice tog roditelja i te obitelji kojem itko može oduzeti njegovo pravo da odgaja djecu na način na koji misli da je to optimalno. Ono što je naš problem je što to mnoge obitelji, mnogi roditelji to ne rade. I upravo zato kad razgovaramo o školstvu i vi i svi drugi govorite da škola mora preuzeti odgojni dio, jer se roditelji ne bave svojom djecom onoliko koliko bi trebali i zato zdravstveni odgoj. Da ste pročitali izvješće o zlouporabi droga koje nam je na dnevnom redu vidjeli biste da 80% djece petnaestogodišnjaka, šesnaestogodišnjaka probalo alkohol kod kuće, da se opilo s roditeljima, da je njih 80% bilo iznad 23 sata vani i radilo svakakve gluposti po noći uz dozvolu roditelja. I da i zato zdravstveni odgoj upravo za jačanje obitelji i to svake obitelji, ne samo one koju vi smatrate obitelji.
I na ovu repliku odgovara kolegica Branka Juričev-Martinčev.
Ja ponovno mislim da nitko djecu ne voli više od roditelja i da moramo pustiti roditeljima da onako kako žive i žele to prenijeti svojoj djeci da to i učine njima na volju i njima na raspolaganje.
Sljedeća je replika Stjepana Milinkovića, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolegice, i vi ste i vaša rasprava i replike ovdje su naznačile značaj obiteljskih centara i nužnost njihovu i potrebu postojanja. Naravno da ima i onih možda nekih centara što je gospođa potpredsjednica navodila koji su imali određene nedostatke. To stoji, ali vjerojatno ne postoje mehanizmi kako to riješiti. Ja svakako držim. Ali ja držim da je bilo isto tako puno onih obiteljskih centara koji su izuzetno dobro radili i kvalitetno, pa čak se postavlja i nužnost osnivanja i podružnica s obzirom na problematiku, sve veću problematiku dakle s kojom se svakodnevno susreću naše mnoge obitelji. A znamo također da je prevencija na bilo kojem području života, nema alternative da je uvijek bolje poznata ona naša aproksima "bolje spriječiti nego liječiti". A kako je obiteljski centar u tom dijelu učinio značajne projekte i pomake u tom dijelu poglavito kod mladih, jer svjedočimo na žalost kod mladih da se prag ovisnosti o alkoholu, o svemu da se pomiče na niže. I u tom dijelu je značaj obiteljskih centara nužan i neophodan. I svaka čast centrima za socijalnu skrb, svaka čast onim časnim djelatnicima koji rade izuzetno odgovorno. Ali držim da u ovim okolnostima ako bude još i sa ovim dodatnim administrativnim na neki način opterećeni, da će jednostavno imati manje vremena za tu prevenciju i da će to biti jedna velika šteta i da će u budućnosti prouzročiti veće posljedice. Hvala lijepo.
Evo i odgovora na ovu repliku kolegice Branke Juričev-Martinčev. Izvolite.
… [[Govornica naknadno uključena.]] do 2011. osnovano 19 obiteljskih centara i postojala je naznaka i osnivanja podružnica. Na primjer i mi u gradu Vodicama smo bili na tom putu da osnujemo podružnicu obiteljskog centra. Na žalost od 2011. dolaskom ove Vlade ni jedan centar nije osnovan. Čak nije došlo ni do suglasnosti na zapošljavanje stručnjaka u iste.
Svoju će repliku sada iznijeti kolega Ivan Šuker.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolegice Juričev, dakle samo onaj tko nije bio u centru, obiteljskom centru koji dobro funkcionirati može mu pasti jedna ovakva pa mogao bih čak reći stupidna ideja na pamet. Ovo je lagano put ka eutanaziji obiteljskih centara. Zašto su ovi obiteljski centri postigli dobre rezultate tamo gdje se radilo po pravilima struke. Pa upravo zbog toga što su izdvojeni iz jednog sustava gdje su se na žalost mnogi, mnoge hrvatske obitelji iz ovog i onog razloga ne žele prijaviti. Jer na žalost prijava u Centar za socijalnu skrb još uvijek kod većine Hrvata ima jedan negativan prizvuk. I obiteljski centri zbog svoje i fizičke izdvojenosti, zbog stručnog rada ljudi koji rade tamo su postigli iznimne uspjehe. I ovo nije dobro da se ti obiteljski centri sele u centre za socijalnu skrb jer naprosto ne vidim niti financijskog, niti organizacijskog niti bilo kojeg drugog razloga. Ali ponavljam, treba otići u jedan taj centar koji dobro funkcionira, koji može poslužiti kao nekakav uzorak da se vidi kako stvari koje su dobro postavljene sjajno funkcioniraju. Oni, zapravo mi čelnici tada jedinica lokalne samouprave koji smo osnivali te centre početkom ovoga stoljeća smo bili svjesni te činjenice i rezultati tih centara su danas kakvi jesu. Međutim, kolegice Juričev vi ste govorili još o jednoj stvari, a to su sredstva. Vrlo je interesantno da za jedan ovakav sveobuhvatni zakon praktički zadiremo u 4 resorna ministarstva tangira nekoliko stotina tisuća hrvatskih građana i onda u obrazloženju zakona vi napišete da vam nisu uopće potrebna sredstva. E sad mi nije jasno … se poveća socijalna prava, hoće se smanjiti socijalna prava, hoće trebati više sredstava ili hoće trebati manje sredstava? Jedna ovako svekolika promjena zakona trpanje sve na jednu hrpu ne može proći bez promjene potrebnih sredstava u državnom proračunu. A isto tako nemojmo zaboraviti kad govorimo o jedinicama lokalne samouprave, samo jednu rečenicu molim vas,
Imali ste dvije minute.
A dobro, ok ajde.
Posljednju repliku iznosi poštovana kolegica Sonja König.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Sabora. Poštovana kolegice i mene je zasmetao dio vaše rasprave u kojem ste govorili o uvođenju zdravstvenog odgoja kao nečeg lošeg. Apsolutno se ne slažem s vama i događaji kojima smo proteklih dana, tjedana i mjeseci svjedoci upravo potvrđuju da nam je i zdravstveni i građanski odgoj itekako potreban. Jer upravo će zdravstveni odgoj osigurati više mentalnog zdravlja i razumijevanja, veći stupanj rodne i spolne ravnopravnosti i povećati i toleranciju i humanost koja nam je itekako potrebna.
Posljednji odgovor na posljednju repliku, Branka Juričev-Martinčev.
O zdravstvenom odgoju je trebalo pitati roditelje i roditelji bi sigurno najbolje znali reći što je najbolje za njihovu djecu. Hvala.
Za riječ se sada javila potpredsjednica Vlade i ministrica socijalne politike i mladih gospođa Milanka Opačić. Izvolite.
Meni je jasno zašto se rasprava na ovaj način vodi oko obiteljskih centara i zašto se neće čuti ono što sam ovdje već u dva navrata rekla, ali dobro. Kružio je mail okolo svima da se moraju očitovati oko obiteljskih centara pa dobro vi to uredno i odrađujete, poštujem. Naime, samo bih htjela još jedanputa reći obiteljski centri, dakle njihovi djelatnici, možda i dio djelatnika iz Centra za socijalnu skrb će raditi između ostalog i savjetovanja, ostaju u prostorijama u kojima jesu jer nam trebaju. Možda ćemo ih koristiti i za susrete roditelja sa djecom jer u ovom trenutku jedan dio ljudi nam hoda po šoping centrima jer nemaju gdje. Nemamo novaca, činjenica je da smo u zadnje dvije godine zapošljavali samo one kadrove u centrima za socijalnu skrb jer je na njih pritisak ogroman jer smo mi u protekloj godini dobili oko 10 tisuća novih korisnika socijalne skrbi. Oni nisu dolazili u obiteljski centar nego u Centar za socijalnu skrb. Dakle, toliko o tome zašto nismo jačali obiteljske centre. Zato što naprosto nismo imali financijskih sredstava. Mi smo i prošlu godinu i ovu ili u manjku za plaće i to se svake godine riješi preraspodjelom u rebalansu. Što se tiče djece sa teškoćama u razvoju ja vas lijepo molim da dobro pročitate članke, posebno članak 65. Prvo, mi smo napravili ono što sam ja obećala ovdje prije godinu i pol dana a to je da smo vratili onih 50% naknade za onu djecu koja idu u školu. Dakle, to je bilo diskriminatorno, onaj čije je dijete išlo u školu, koje se integriralo 50% invalidnine mu se dosada nije isplaćivalo. Mi smo to vratili natrag, to je dodatnih 5 milijuna kuna u našem proračunu u kojem nije bilo lako ta sredstva naći. Ali budući da je nama ta integracija djece važna tih 5 milijuna kuna je za nas dobar ulog u tu djecu. Drugo, da roditelj odgajatelj koji dijete ostavi u potpunosti u instituciji i institucija preuzima skrb za dijete ne može više imati status roditelja njegovatelja jer je taj status namijenjen samo za one koji su se odlučili 24 sata brinuti za svoje dijete. I druga izmjena gdje smo isto pokušali malo pripomoći tim roditeljima ukoliko više od 4 sata dijete boravi u određenoj ustanovi, prvenstveno obrazovnoj, ne gubi se status roditelja njegovatelja ukoliko je roditelj sa svojim djetetom i pruža mu potporu. Mi ne možemo plaćati duple funkcije i s jedne strane roditelj njegovatelj, s druge strane asistent u nastavi. Dakle, ta djeca trebaju potporu i roditelji koji imaju status roditelja njegovatelja u tom dijelu moraju biti potpora i ne gube status roditelja njegovatelja. I samo oko sječa glava lijepo vas molim, da sam htjela sjeći glave mogla sam u ove dvije godine jer sam imala sve mehanizme. Dakle, doista mi je to zadnji poriv kojim se mislim baviti. Hvala lijepo.
Nastavljamo raspravu po klubovima. U ime kluba SDP-a govorit će poštovana kolegica Tatjana Šimac-Bonačić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospođo ministrice sa zamjenicom i suradnicama. Dakle, govorimo danas o Zakonu o socijalnoj skrbi, području koje je vrlo važno, osjetljivo, veliko. Do aktualiziranja najčešće dolazi u kriznim vremenima jer na taj način može se i ublažavati posljedice krize, međutim vrlo često se može koristiti na jedan krivi način da se zapravo čuva njime i socijalni mir. Novi zakon je uveo strukturu, mi u SDP-u držimo da je novi zakon uveo strukturu, novim promjenama u novčanim naknadama, socijalnim uslugama i u statusnim promjenama. Iz razgovora sa socijalnim radnicima je vidljivo da im je veliki problem uvijek administracija. Postoji veliki broj novčanih davanja i to je vrlo zahtjevni administrativni posao. Puno vremena se troši na pisanje, a vrlo malo vremena ostane za neposredan rad s korisnicima zašto su se i socijalni radnici opredijelili, malo vremena za savjetodavna praćenja za izrade plana, za individualna planiranja. Pitamo se da li je veća stvar izvući klijenta, čovjeka iz problema ili mu dati 100 kuna? Od silnih papira se u sustavu nije vidio čovjek. Kada govorimo o novčanim naknadama objedinjavanje istih će se sigurno objedinjavanjem će se upravo smanjiti takva administracija. Ovim prijedlogom se jasno definira prihodovno imovinski cenzus u smislu pravednosti. Imali smo primjere da su nekakve obitelji ostvarivale veća prava kumulacijom od onih i imali bi više prihoda od onih koji rade. To se na ovaj način sada ispravlja i na taj način se radi o pitanju pravednosti. Bitno je također napomenuti i radno aktivaciju za nezaposlene korisnike socijalne pomoći, već smo danas o tome čuli. Bio je to problem dugo godina se vrtio takav čovjek u sustavu, čovjek koji nije radio kojemu je na taj način pasalo da ne radi ali ga je sustav podržavao da to radi, sustav mu je omogućavao tu radnu neaktivnost. Sada za nezaposlene, radno aktivne se na ovakav način stimulira u biti zapošljavanje. Isto smo tako u uvodnom dijelu ministrice čuli smo većina građana su se bojali prihvaćati sezonske poslove i ovdje se unosi promjena, unosi se prijelazni period za naknade kada se prvi mjesec daje 100% naknade, 2. mjesec 50, 3. 25, 4. mjesec naknada se gasi. Isto tako je naglašeno zavodi za zapošljavanje imaju još aktivniju ulogu ako građanin odbije edukaciju, ako odbije ponuđeni posao naknada se gasi. Prema tome dobar kontakt između socijale i Zavoda za zapošljavanje. Zatim spomenuta informatizacija, to je naravno veliko poboljšanje jer će se na taj način automatizirati i podnošenje zahtjeva isplata itd. neće trebati ono brdo papira koji građani su morali donositi i obilaziti raznorazne institucije i donositi. Međutim ovdje bih naglasila još jedan prijedlog za jedinice lokalne samouprave, a to je da bi možda trebalo jasnije definirati prava koja imaju oni za svoje sugrađane jer se vrlo često dolazi u praksi da se dođe i da se tek pita tamo aha koja su prava, a onda se naknadno ide za sve te dokumente, znači radi se jedan bezvezan hod. Kod priznavanja prava na novčane naknade kućanstvima ili samcima koji ne ostvaruju dovoljne prihode za podmirivanje osnovnih životnih potreba istraživanja su stvarno pokazala da su najugroženiji samci i samohrani roditelji i upravo i ovim prijedlogom se zaštite samci i samohrani roditelji. Jer smo svjesni toga da u familijama ako ima netko tko je ugrožen ali ako ima familiju onda može dobiti sigurno nešto od te, a ovako treba više novca da može platiti uslugu. Uvodi se također, ovo je za pohvalu, nesuspenzivni učinak žalbe. Isto jako bitna promjena kod priznavanja i kod prestanka prava na zajamčenu minimalnu naknadu. Npr. prestanak prava na novac žali se, ali se to ne provodi do pravomoćnosti. Kada izgubi kada žalba dođe do pravomoćnosti onda treba vraćati naknadu. Sada žalbe neće moći suspendirati rješenje, ide odmah obustava. Na taj način ćemo smanjiti administraciju, na taj način ćemo smanjiti ovrhe, na taj način ćemo smanjiti sve one nepotrebne stvari koje su bile. Isto tako pohvaljujemo institut zabilježbe potraživanja što na kraju može djelovati pozitivno na brigu djece prema roditeljima što je nažalost vrlo često je zaboravljen. Još nešto o zamlačenoj minimalnoj naknadi odnosno liniji siromaštva i zbog kojeg država ne dopušta da ljudi padnu. Uvjeti za odobrenje utvrđivanju se na temelju prihoda i imovine kumulativno, pravo ne može ostvariti korisnik koji ima u vlasništvu imovinu veću od propisanog imovinskog cenzusa. Međutim zajamčena minimalna naknada pripada svakoj osobi koja nema dostatne prihode za život. Jedinstvena naknada znači jedinstveni administrativni postupak koji će se provoditi u centrima. Prema tome i ovdje naglašavam cilj ovoga zakona, a to je pravednija raspodjela socijalnih transfera. Kada govorimo o socijalnim uslugama u cilju poboljšanja sustava pružanja socijalnih usluga vrlo je bitno i predložena reorganizacija rada centara za socijalnu skrb. Vi znate da je vrlo teško raditi više poslova u isto vrijeme i da je učinkovitost veća ako se radi o nekakvim specijalizacijama, ako se usmjeravamo u određeno područje da nam je sigurno učinkovitost odnosno kvaliteta rada bolja. Prema tome bitna je kompetentnost, bitna je daljnja edukacija i bitno je usmjeravanje na određene poslove u tom sustavu socijalne skrbi. Pružatelji usluga u mreži formirat će zapravo cijene te minimalne standarde kvalitete. Znat će se kolika je cijena i što sve treba, što sve dobivamo za tu cijenu. A isto tako je bitno da se može plaćati neposrednu uslugu. Točno znamo što se potroši i za onu svrhu za što je namijenjeno. Plaća se usluga a ne korisniku davati novac. I to je vrlo, vrlo bitno, na taj način racionaliziramo i postižemo zapravo pravi cilj što hoćemo platiti. Kod usluga pomoći i njege u kući besplatnu uslugu imaju korisnici koji ostvaruju prihode do 300% osnovice, predlaže se sada sufinanciranje usluga, to isto pozdravljamo, korisnici koji ostvaruju prihode od 300 do 400%, to je 50% financira se iz državnog proračuna a 50% korisnik ili jedinica lokalne samouprave. Ugovaranje međusobnih odnosa i ovo je dobro, zapravo da određuje i sklapa Ministarstvo socijalne politike i mladih. U svrhu deinstitucionalizacije domovi bi sada imali jednu ulogu pružanja izvaninstitucionalnih usluga to su, bili su to cjelodnevni boravci, poludnevni itd., usluga patronaže i pomoći, njega u kući. Ja znam da u Dubrovniku ima već ovu jednu izvan institucionalnu uslugu i da to jako dobro se odrazilo prema stanovnicima. Predlaže se znači da se u procesu transformacije domova, pojedini domovi postanu centri za pružanje usluga u zajednicama. U statusnim promjenama evo i danas je bilo dosta nerazumijevanja uopće obiteljskih centara, odnosno transformacije obiteljskih centara koji se pripajaju centrima za socijalnu skrb, ne fizički nego se pripajaju u smislu statusnih promjena kao nove jedinice, to su centri za obiteljske meditacije ili obiteljska savjetovališta. Do sada ako se radila medijacija onda se išlo u centre za socijalnu skrb, tada bi centri za socijalnu skrb upućivali u obiteljske centre tamo koji je to radio. Sada je uloga obiteljski centara obvezujuća i upravo je to razlika velika. I zato kažem, tek sada će se raditi prava preventiva, prije je bilo neformalno a sada formalno. To je prava uloga, tek sada dobiva obiteljski centri pravu ulogu prevencije. Uređuju se odredbe u vezi isto tako izbora upravnog vijeća. Pozdravljamo predlaganje odredbi za napredovanje stručnih radnika u ustanovama socijalne skrbi te uređenje područja sukoba interesa prije spomenutog, stručnih radnika, u centrima za socijalnu pomoć. I upravo su socijalni radnici to zapravo apostrofirali da je to jako dobro ovaj potez. Prema tome, zaključno možemo reći da sustav socijalne skrbi je približio korisnika, da je usmjerio pomoć onima kojima treba biti, kojima je najpotrebnije, prema tome, imamo bolju kontrolu, imamo veći, manji, veći broj usluga i veće kvalitete usluga. Ovaj zakon bi trebao dovesti do toga da se napokon radi s korisnicima. I sada ću samo ispričati jedan razgovor socijalnog radnika s kojim sam jučer pričala. Socijalni radnik koji ima jako puno edukacija, koji je vrlo kompetentan, koji je vrlo osjetljiv i empatičan, socijalni radnik koji je radio u sustavu socijalne skrbi. Međutim, osjećao se lošim socijalnim radnikom zato što nije ispunjavao do kraja administrativne obaveze i bio je loš radnik. Međutim, on je trčao zapravo za klijentom da mu nađe posao, da radi na klijentu. I sada se pitamo što je važnije i ja se nadam da će i ovaj Zakon o socijalnoj skrbi upravo raditi i u tom smjeru. Evo u ime Kluba SDP-a podržavamo. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Za raspravu u ime Kluba HDSSB-a prijavio se poštovani kolega Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovana gospođo ministrice sa suradnicama, kolegice i kolege zastupnici. Danas brojimo a što je zapravo i trebalo biti možda razlog za uzimanje stanke u Hrvatskom saboru 351 tisuću nezaposlenih. Alarmantan broj, vrlo alarmantan sa tendencijom porasta broja nezaposlenih, ne sa tendencijom pada, kamo sreće da se zaustavi ili padne broj. Taj broj se kreće dalje tempom prema gore od 1000 nezaposlenih, novih 1000, novonezaposlenih dnevno. I dobro je eto da imamo danas i raspravu koja se upravo nekako rekao bih pomalo slaže sa ovom tematikom o kojoj treba raspravljati a to je Prijedlog Zakona o socijalnoj skrbi. Jer oni koji da kažem ovako kolokvijalno uživaju socijalnu skrb i koji su na, da kažem na popisu primatelja socijalne skrbi gotovo 50% je onih koji spadaju u kategoriju nezaposlenih a sposobnih, fizički sposobnih osoba. Svakim danom dakle potrebitih za socijalnu skrb je sve više. O složenosti ove materije govore upravo ono što su ovdje i rekli, vrlo česte promjene zakona i nove dopune i ostalo. Pa smo evo u dvije godine imali jednu promjenu zakona i dvije dakle, novi zakonski prijedlog i dvije izmjene Zakona o socijalnoj skrbi i evo sada dobivamo kako je rekla i ministrica i jedan, dakle sveobuhvatniji zakonski prijedlog koji ima 289. članaka. Dakle, i broj članaka gdje se dakle predviđa sve ono što se može događati u primanju socijalne skrbi je zapravo u neku ruku se pokušalo predvidjeti i zakonskim člancima regulirati. Zašto je tome tako? Često u određenim trenucima našega života čujemo poruku da, čini mi se da je iz Biblije, nitko se sam nije rodio, nitko sam ne umire, a kamoli živi. Dakle upravo Zakon o socijalnoj skrbi odnosno problematika socijalne skrbi vezana je jako upravo uz ovu definiciju rekao bih života. Nitko se sam ne rađa, ima majku, oca, braću, sestre, tetku, strinu itd., a nitko sam i ne umire jer isto tako ima ih oko sebe i za sebe, što rodbine, što prijatelja, poznanika itd., a opet i u životu se isto događa. I zbog toga kroz sve ove članke koji su citirani, pogotovo od kolegice Fortune ili u prijevodu sreće sa latinskoga, dakle kroz sve te članke se upravo to provlači, kako zapriječiti one koji su u sustavu socijalne skrbi ostvarivali ono što im ne pripada dakle nepripadno, a kako opet pravedno omogućiti onima kojima je zaista to potrebno da prime ono što im pripada i što je potrebito, poglavito u današnje vrijeme svekolike neimaštine i povećanja broja nezaposlenih, povećanom riziku od siromaštva zbog toga što je evo prema nekim statistikama u Hrvatskoj 31% stanovništva siromašno. Obiteljski centri. Kako ja nisam pročitao nikakvo okružno kako bi se reklo pismo koje je itko uputio niti sam ga dobio, nisam ga dobio, ja o tome neću govoriti. Isto bi se tako moglo reći da su oni i osnovani da bi se nekoga namjestilo kao što se sad ukidaju da bi evo bila kako reče sječa knezova, kako netko kaže. No prema statistikama obiteljski centri koji su izvršili tako silni posao od 88 tisuća usluga za 95 tisuća korisnika i onda je pobrojano sve ono što se događa u našem društvu. Svaki treći brak se raspada, pa koje je to djelovanje onda pitam se. Kako su oni djelovali u ovo vrijeme kako su postojali. Kako može u jednom, neću govorit u kojem kraju, u kojem dijelu naše domovine, postoji samo ravnatelj centra. Što to on može napraviti bez ikakvog radnika pomoćnog itd. Znam gdje ali neću govoriti, već je netko rekao. Ministrica reče 82 zaposlena u 19 centara, od toga 50 stručnih djelatnika. Na stotine tisuća ili milijun brakova u Republici Hrvatskoj 19 centara sa 82 zaposlena. O čemu mi pričamo? Kamo sreće da imamo 100 centara i tisuće zaposlenih, a da spasimo svaki brak koji je u opasnosti, svako dijete koje time dolazi također u situaciju da bude dijete samohranog roditelja itd. Što reći o samom zakonu? Točno je da ovdje se ne znam na čiju inicijativu pokušalo izbjeći sukob interesa, dakle da se djelatnicima centara, čak i njihovoj rodbini, dakle bližoj rodbini ne dopusti djelovanje u smislu onom u kojem sam ja par puta ako se sjećate … govorio da postoje mogućnosti malverzacija i da se djelatnici centara za socijalnu skrb uključuju u situaciju kada treba tuđa pomoć njega kako to kažu u Slavoniji komencija, dakle ugovor o doživotnom uzdržavanju itd. pa su se prilično tako neki i da kažem tajno ili potajno obogatili. Postali su vlasnici velikog broja nekretnina u Republici Hrvatskoj, svaki u svom centru i svom kraju uglavnom. I dobro je da je ovo regulirano ovim jednim, neću tražiti ima ih 289 članaka i listao sam, čitao sam i ne mogu reći sad točno u kojem od tih, u tim zakonskim odredbama. Dobio sam drugi mail ili mailove u kojima građani Republike Hrvatske svaki zasebno komentira ovaj zakonski prijedlog. Jedan kaže ovako, da nema ništa protiv socijalne pomoći, svatko od nas se jednog dana može naći u situaciju da mu zatreba, prema tome neka bude malo veća, a to je onaj zakonski minimum koji je predviđen u visini minimalne bruto plaće u Republici Hrvatskoj i neka se isplaćuje. Ali svi smo svjedoci da se ta pomoć beskrupulozno iskorištavala od strane nekih ljudi čiji je jedini posao bio obilaziti državne institucije, a najveća sirotinja je dobivala po 600 kuna, to treba iskorijeniti. No još je jedan puno veći problem, a to je da minimalna plaća bude manja od socijalne pomoći. To je stravični paradoks, gotovo da se namjerno potiče nerad i naštimavanje imovinskog cenzusa. I o tome je ovdje govorila ministrica, da pogotovo u tekstilnoj industriji gdje djelatnici imaju zaista i gdje je to nisko akumulativna grana industrijska gdje imaju male plaće da se takve stvari mogu dogoditi. Pitaju nas neki iz tih mailova, kaže što je sa imovinom koja je prepisana, dakle darovana djeci, a ta ista djeca ne vode brigu o roditeljima i oni pripadaju onda na brigu državne socijalne skrbi. Nadalje, jedan od pisaca mailova piše da je zajamčena minimalna naknada prema Zakonu o socijalnoj skrbi dvije i pol tisuće kuna, 2900. Međutim, ta zajamčena naknada u stvarnosti odnosno u Centru za socijalnu skrb u jednom gradu, velikom gradu u Republici Hrvatskoj iznosi kaže 200 do 500 kuna jednokratne godišnje novčane pomoći jer novaca kažu nema. Tako referenti kažu korisnicima socijalne skrbi, novaca nema, ne može vam isplatiti. Rješenje ti daju da potpišeš na taj iznos i bez prava nikakvu žalbu. Dakle, uzmi ili ostavi. Koriste neimaštinu građana da takvo neljudsko i protuzakonito rješenje potpišu. Zna li ministrica za to pita se taj pisac ovih redaka. Ako je to njezin naputak centrima onda je žalosno da se tako obmanjuje i vara kaže gladne i obespravljene građane. Ili ako nije naputak onda je to stvar u samom, dakle centru i to. Mogu vam mail poslije uručiti, odnosno ovaj papir gdje se to događa točno, adresu. Ja ne bih ulazio u ove prijepore kao što su bili između gospođe Juričev-Martinčev o odgoju. Zaista je točna njezina konstatacija da roditelj najviše voli svoju djecu, pa i onda kada se slučajno nekako dokopa možda nekakvog alkohola itd. opet roditelj voli to svoje dijete bez obzira na sve što se s njim događalo. Pa kad dijete ili odrasli pak a dijete završi i u zatvoru i onda ga se voli jer i zatvor je za ljude na kraju krajeva. Roditelj uvijek voli svoje dijete i zaista mu misli uvijek najbolje iz svog saznanja, svojih shvaćanja, iz svog tradicijskog ili nekakvog drugog odgoja. Ne može, nema te državne institucije koja može više voljeti to i brinuti o tom djetetu negoli roditelj. Nema toga ministra i ministrice, oprostite ministre što ste vi ovdje, da može voljeti bilo čije dijete od roditelja toga djeteta. I to je istina, jedina istina. Zbog toga uredbe koje Vlada šalje za zdravstveni odgoj uz onaj dodatak kako se zove četvrti ili itd. to je kratkog daha, ali dobro o tom, po tom. To nije danas vrijeme niti je mjesto za raspravu o tome. Nego sam htio još nešto reći što me je ponukao još jedan telefonski poziv a koristim priliku, nisam vas dugo vidio gospođo ministrice di mi se jedan gospodin žalio da je tražio tzv. pomoć, tuđu njegu i pomoć za svoju ženu da on bude njegovatelj jer je imala karcinom neću reći čega a živi u Laslovu kraj Osijeka. Dakle, reći ću vam poslije ime i prezime ako i to hoćete koji je išao, moljakao, išao po povjerenstvima, slao ministarstvu poruke. I na kraju je dobio, bio je odbijen. Na kraju je to bilo riješeno i ministarstvo je poslalo dopis, povjerenstvo ministarstvo upravo na dan kada je ta gospođa bila sahranjena da ima pravo na pomoć svojoj ženi. Evo rekao bih o jednoj hitrosti, one stop shop kako se to ovdje lijepo voli reći. To je već i čini mi se i one stop shop je bio izraz i iz bivše Vlade kako je to gospodin Sanader znao reći, HITROREZ ili ne znam ni ja što, dakle o toj hitrosti i intervenciji i u praksi, dakle pragmatičnost zakona je bitna da se brzo intervenira i da se ne dopusti da ljudi hodaju kako ovdje kaže ovaj jedan gospodin da hodaju, obilaze državne institucije i ministarstva a vrijeme ide. I danas dijete koje ne može dobiti kruha i mlijeka ili obitelj teško može shvatiti ili prihvatiti sporost administracije kada im je tako teško. Što sve reći o ovom zakonu? Ja kažem nisu potrebni novi novci, nova materijalna sredstva kako bi se ovaj zakon proveo u djelo. Dakle, misli se nekakvom raspodjelom upravo tih smanjivanjem prava ili ukidanjem prava onih kojima ono ne pripada, a davanje onima kojima pripada zapravo napraviti jedna ravnoteža u kojem neće biti potrebna nova sredstva, nova izdvajanja za socijalnu skrb i za pomoć, sve vrste pomoći koje se pružaju. Kažu da se ovdje sad ujedinjuju četiri u jednu kao ono nes kava, jel' 4, nije 3 u 1, nego 4 u 1. Dakle, da se objedinjuju tu četiri prava u jedno koje se kako već se ovdje kaže to je institut zajamčene minimalne naknade kao novi oblik novčane naknade koja objedinjuje četiri dosadašnje naknade sa socijalnom komponentom. Dakle, produžena novčana naknada [[Upadica Stazić: Privedite kraju.]] Evo priveo sam. Pa ćemo se još razmisliti o tome kako ćemo glasovati dok rasprava prođe. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Za repliku se javio cijenjeni Branko Vukšić, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Grubišiću, vi ste isto kao i vaši prethodnici govorili o obiteljskim centrima i spomenuli ste jednu činjenicu da se sve, svaki treći brak raspada. Pitali ste se jesu li ti centri mogli spriječiti, što su učinili. I ovaj podatak 82 zaposlena u 19 obiteljskih centara mislim da je pitanje upućeno na krivu adresu. Mislim da niti su to obiteljski centri mogli spriječiti. Ne ulazim na ovu činjenicu spajanja, ne govorim o tome. Sasvim sigurno da hrvatsko društvo u zadnjih dvadesetak godina, dva desetljeća nije vodilo brigu o obiteljima naročito oni koji se zaklinju u obitelj, naročito oni koji se zaklinju u moral. Pa recimo, sasvim sigurno govorim o svom mišljenju da činjenica da se svaki treći brak raspada nije toliko začuđujuća ako gledate inicijativu "U ime obitelji" sasvim sigurno da više nitko kad vidi tu obitelj ili malo tko će imati želje za brakom nakon što vidi ovu nasrtljivost koja je prisutna i isključivost u hrvatskome društvu. Ako je to brak i ako je to zajednica ljudi koji se vole tada će biti u sljedećem izvješću da se svaki drugi brak raspada. Mi smo društvo koje traži moralnost samo s govornica, u praksi živimo sasvim drukčiji život. Pa oni koji su se najviše zaklinjali protiv krađa su najviše krali, oni koji su se najviše držali za srce kad je hrvatska himna svirala oni su se zapravo držali kao što kaže narod za novčanik i to unutra s tuđim novcem. Prema tome, kad govorimo o obitelji ajmo prije svega govoriti o ljudskosti.
Zahvaljujem. Na repliku odgovara Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Kolega Vukšić nimalo ne dijelim vaše mišljenje. Naime, vi ste zlorabili moju raspravu koja je bila dobronamjerna da biste neke svoje promovirali stavove. 740 tisuća potpisa, 740 tisuća ljudi se ne može manipulirati. Možete izmanipulirati oko sebe 5, 10 ne znam ni ja ali 740 tisuća ljudi ne možete. Ja ne ulazim u to uopće u njihovu misao ali je činjenica, dakle činjenica je kako bi rekli u Bosni fakat jel' da je 740 tisuća ljudi potpisalo ono referendumsko pitanje. To ne možete ignorirati. Kao što nećete moći ignorirati da će milijun ljudi potpisati peticiju za ne ćirilicu u Vukovaru.
Za govornicu sada pozivam potpredsjednicu Vlade i ministricu socijalne politike i mladih gospođu Milanku Opačić. Izvolite.
Evo mogu odavde da naprosto štedim vrijeme. Samo bih htjela nešto reći. Dakle, nije bilo
Ministrice, morate kad se javljate u ime predlagatelja morate za govornicu. Kad odgovarate na repliku onda sa mjesta. Izvolite.
Samo nekoliko odgovora. Dakle, nije bilo iz našeg ministarstva nikakvih naputaka oko jednokratnih novčanih davanja. To je nešto što svaki centar procjenjuje koliko kome treba. Mi smo jedino imali naputke oko ove revizije da se krene dakle u reviziju tih prava da se vidi jer je to nešto što se nije dosada ovako intenzivno radilo. Što se tiče prava na tuđu njegu i pomoć to je pitanje vještačenja i činjenice da mi onda u drugostupanjskom možemo tek kao ministarstvo odlučivati i vidjeti da li se negdje nešto propustilo ili nije. U tom smislu za sve osobe dakle koje imaju tu vrstu potrebe vještačenja mislim da bi moglo pomoći jedno jedinstveno tijelo vještačenja, vi ćete najvjerojatnije vrlo brzo ovdje na klupe dobiti jedan zakon u kojem ćete vidjeti dakle jedinstveno tijelo vještačenja koje bi trebalo vještačiti u svim dijelovima Hrvatske potpuno isto po istim kriterijima i istim parametrima da nemamo nepravde i nepravilnosti koje smo dosada u tom dijelu imali. I samo još jedna ispravka oko ove promjene zakona svi govorite o tome da je zakon mijenjan tri puta. Nije točno, zakon je mijenjan prije godinu i pol dana, a ovo dvoje što je objavljeno u Narodnim novinama je bilo jedno autentično tumačenje i jedan ispravak. Samo toliko.
Nastavljamo raspravu po klubovima. U ime Hrvatskih laburista Stranke rada govorit će poštovana kolegica Nansi Tireli. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovana ministrice sa suradnicama, kolegice i kolege. Pripremila sam evo jedan način izlaganja vezano za ovaj zakon ali me replika ministrice kolegici Branki Juričev-Martinčev, a vezano za čitanje i iščitavanje mailova i neku našu dobru želju da prenesemo glas svih onih zbog čega smo ovdje u ovom Saboru i u ime kojih bismo trebali govoriti ponukala da krenem jednim drugim redom. Pa sam izuzela jedan od tih mailova i evo podijelit ću ga danas s vama, a mislim da tu i kreće pitanje vezano za ovo kako će ovaj zakon funkcionirati u praksi i da li ćemo ga i kako uspjeti kvalitetno provoditi. Mail su poslali djelatnici Centra za socijalnu skrb, pisala je jedna djelatnica i dakle govori ovako: "Mi se u centrima ne slažemo sa činjenicom da nam se kroz taj zakon u centar dovode još i nove nadležnosti i još veći broj korisnika. Naime, novim zakonom će se rasteretiti Zavod za zapošljavanje i Ministarstvo branitelja jer će ti korisnici po ovom zakonu sada doći k nama. Kod nas ionako jedan socijalni radnik na sebi ima preko 400 obitelji u tretmanu dok je u Europi standard 30 obitelji po socijalnom radniku. Ovu agenciju, misli se na jedinstveni novčani centar, za novčana davanja koju spominje ministrica u uvodnom dijelu zakona po nama treba prvo osnovati a onda donijeti ovakav zakon i dati im u ovlast da rade novčana davanja. Informatizacija se ne provodi kako je bilo predviđeno i mi još uvijek nismo povezani niti sa Poreznom niti sa Zavodom za zapošljavanje niti sa Zavodom za mirovinsko ni Policijom. Jedino smo preko OIB-a povezani sa Policijom na način da kada upišemo OIB iz Policije nam pošalju prebivalište te osobe i to je jedini podatak koji informatizacijom dobivamo. Uglavnom mnogi centri još nisu niti umreženi niti će biti do kraja 2013. jer nemaju ni kvalitetan internet. Uglavnom sa ovakvim zakonom povećava nam se samo broj stranaka i to onih najkritičnijih branitelja i žrtve i djeca Domovinskog rata koji će ta prava na opskrbninu koju sada imaju kada dođu u centar po ovom zakonu izgubiti iz razloga jer po Zakonu o socijalnoj skrbi puno su stroži kriteriji za ostvarivanje prava nego na Hrvatskom zavodu za zdravstvo ili u Ministarstvu branitelja. Ti su ljudi bijesni na nas i onda se čudimo slučaju Slavonskog Broda i sada nedavno i Rijeke. Nas sve čudi kako u tome kaosu nažalost nema još više takvih slučajeva. Sa ovim zakonom bojimo se da bude jer doista pucamo po šavovima. Dakle, ne slažemo se da tu minimalnu zajamčenu naknadu radimo mi u centru nego nek se najprije oformi jedinstveni novčani centar tijelo ili što već za novčana davanja, a tek onda neka stupa na snagu priznavanje tog prava. Uz sve navedeno naglašavamo da je informatizacija totalno beskorisna odnosno nepraktična i da će nam trebati jako puno vremena da uđemo u priču. Uglavnom baš smo užasnuti kako nema sluha, misli se na ministricu socijalne politike i mladih, za socijalno ugrožene, a za nas socijalne radnike znate da govori da smo bešćutni neradnici". Uz svu silinu mailova stvarno od pravobraniteljice za osobe s invaliditetom, od pojedinačnih korisnika socijalnih naknada mislim da nam ovaj mail govori o problemu u koji ulazimo. Izuzetno mi je drago što se uvodi evo imovinski cenzus jer mislim da smo svi više nego ogorčeni kada u centrima za socijalni rad vidimo ljude koji dolaze u bundama i mercedesima doslovce to sada nije da samo tak govorimo po nekakvu socijalnu naknadu i to je ono što boli svih. Međutim zakon je bio takav i oni su svi maksimalno svoja prava iskoristili i nitko im nije smio reći da to ne smiju dobiti jer papiri su kao takvi bili valjani. Taj imovinski cenzus zasigurno će dovesti i uvesti reda u socijalne naknade, međutim on što mene osobno uistinu zabrinjava jeste na koji način će ti centri za socijalnu skrb odnosno ti djelatnici moći kvalitetno pružati usluge koje im zakon nameće. Svi smo više-manje svakodnevni svjedoci da li svojih susjeda da li građana s kojima kontaktiramo, da li sa bilo kojim od potrebitih koji nam kaže da dolaze na centre ali da se socijalni radnici njega jednostavno ne vide jer dok ispune sve moguće formulare koje trebaju ispuniti, a zakon je rekao da to moraju napraviti u određenom razgovoru jednostavno se u tom trenutku i na taj način čovjek negdje izgubi. Problem vezan za obitelji problem vezan za maloljetničku delikvenciju, imali smo sada nedavno izvješće policije gdje smo vidjeli strašno veliki podatak o tome o mladima koji su u noćnim satima vani što znači i nebrigu roditelja za tu djedu. Postavljamo pitanje tko o tim ljudima brine i na koji način im se može pružiti pomoć? Ja se slažem da roditelj svojem djetetu želi uvijek najbolje, ali pitanje je koliko je pojedini roditelj sposoban da ocijeni što je najbolje za njegovo dijete i koliko je uistinu sposoban to najbolje tom svom djetetu u određenom trenutku i pružiti. U tom trenutku trebaju nam stručni radnici, trebaju nam psiholozi i svi ostali koji nam mogu pomoći da na najkvalitetniji način riješimo problem. i sada dolazimo do problema da u biti u centri za socijalnu pomoć vrlo, vrlo rijetko nailazimo na sućut i na razumijevanje djelatnika koji tamo rade i to možda ne zato što su oni bešćutni jer završili su škole i puno njih radi taj svoj posao s ljubavlju i sa određenim entuzijazmom i sa određenom motivacijom, međutim problem uistinu jeste što imamo svaki dan sve više i više korisnika socijalne pomoći što ćemo svaki dan biti svjedoci da će tih korisnika biti sve više i više. Mi imamo dana 351 tisuću 23 nezaposlena, ti ljudi trebaju socijalnu pomoć jer nemaju od čega živjeti. Mi imamo svaki dan sve više i više nasilja i u obitelji i nasilja među mlađima i nasilja u školama što svakako rezultira onom ekonomskom situacijom svakoga pojedinca i dolazimo do situacije da nam fali kadra i pitanje je da li ćemo sa ovakvim jednim modelom da između ostalog i obiteljske centre ne transformiramo jer to nije transformacija obiteljskih centara, njih ukidamo i pripajamo im centrima za socijalnu skrb, uspjet zadovoljiti sve te potrebe koje su pred nama. Danas je bilo rečeno o izmjenama evo koje se predviđaju, koje se događaju, neću ih ponavljati, međutim htjela bih dati osvrta na nekoliko stvari. Kada pričamo o ovako izuzetnom i važnom zakonu i kada radimo određene preinake, a te se preinake tiču osoba koje su najosjetljiviji, najranjiviji, s time možemo reći ako bimo gledali nekakvu stručnu spremu i tih osoba da recimo veliki dio tih osoba jesu manje obrazovani ljudi. Ako gledamo strukturu po godinama velik broj tih potrebitih jeste starijih osoba, znači ljudi koji u pravilu ne razumiju taj zakon na način na kojega možda razumije netko mlađi, netko elokventniji i to je još jedan od problema. Jer mi sa ovakvim zakonima dolazimo do spoznaje znači s jedne stvarane imamo socijalne djelatnike koji nemaju vremena da se kvalitetno posvete socijalnim slučajevima što znači da nemaju vremena izaći na teren, vidjeti u kakvim uvjetima žive sa kime žive, da li žive sami, da li imaju za hranu, da li nemaju onda dolazimo do needuciranih ljudi koji imaju pravo na tu socijalnu pomoć ali evo nitko im nije rekao možda da imaju pravo ili nisu u mogućnosti pročitati novi zakon i onda dolazimo do još kudikamo većeg problema. Donoseći zakone na način da nisu primjenjivi i na način da nisu prilagođeni onima kojih se tiču nije dobro jer u konačnici dolazimo do još većih sve većih, većih i većih problema. Jedan dio ovog zakona odnosi se na recimo primjerice motivaciju dugotrajno nezaposlenih osoba. Spomenula sam prije dakle sada imaju pravo dvije godine biti na Zavodu za zapošljavanje po ovom zakonu, nakon toga moraju naći posao. Moraju. Što znači moraju? 351 tisuća hrvatskih građana željela bi naći posao i vjerujem da veliki dio tih ljudi koji su na Zavodu za zapošljavanje jesu upravo ovi ljudi koji trebaju i jesu na socijalnoj pomoći. Što ako nakon 2 godine on ne nađe posao, nije htio, nije mogao, nije želio. Što se dogodilo? To u ovom zakonu ne piše. I samo kažemo dvije godine pod pretpostavkom da u 2 godine ja moram naći posao, ma svatko bi ga volio naći. I da znamo da će se u dvije godine moj san o imanju posla realizirati svi bismo bili s time zadovoljni i strpljivo čekali da prođe dvije godine i da se nakon dvije godine možemo zaposliti. Dobro je u ovome što se odmah ne ukida ta naknada, što idemo ono postepeno 3 mjeseca u smislu nekakve prilagodbe i nekakve sigurnosti. Ali mislim da to neće biti nekakva velika motivacija jer svi oni koji bi željeli raditi oni u istinu i ljudi koji žive svoje ja i ljudi koji imaju imalo dostojanstva, ma ne bi voljeli odlaziti na centar za socijalni rad nego bi dapače umjesto što čekaju sa nestrpljenjem ovaj Zakon o socijalnoj skrbi radije čitali Zakon o radu jer bi se taj Zakon o radu značio da su posao dobili i da gledaju koja su njihova prava temeljem rada a ne koja su njihova prava temeljem socijalne skrbi. Kada pričamo o toj motivaciji dugotrajno nezaposlenih osoba, išla sam malo gledati, imali smo ono komponentu 4., ljudski resursi pa sam si pokušala dati malo truda da vidim koliko je to i koliko smo toga napravili zajedno sa zavodom za zapošljavanje upravo vezano za ovu, za motivaciju ljudi koji su dugoročno nezaposleni, koji jesu na zavodima za zapošljavanje da im se da mogućnost da se prekvalifikuju i da nađu svoje zaposlenje. Nažalost, reći ću samo primjer naših dadilja o kojima smo pričali toliko puno, u ovom Saboru, kada smo donosili zakon o njima i koliko je novca potrošeno na takve programe i slične programe u svim županijama preko Zavoda za zapošljavanje to su milijunski iznosi što udruga koje su bile nositeljice, nositelji projekata, što lokalne samouprave, što općine ili gradovi. I na žalost mi nemamo podatke koliko je tih ljudi na temelju tih potrošenih milijuna i nekakvih edukacija s uspjelo zaposliti. Nedavno smo bili svjedoci da smo čuli da od svih onih dadilja o kojima smo toliko pričali, za kojima smo radili poseban zakon jer nam Zakon o obrtu za njih nije bio dovoljno dobar da smo shvatili da su samo dvije od njih otvorile svoj privatni obrt. Da imamo uz ovaj zakon analizu postojećeg stanja, da imamo parametre i da imamo ono što će ovaj zakon donijeti bolje ili lošije za određenu kvalitetu korisnika socijalnih naknada onda bismo mogli kvalitetno raspravljati. Ovako nam je na riječ da vjerujemo ono što će se dogoditi. S druge strane imamo, dobivamo informacije koje se kose sa ovim obećanjima koje slušamo od predlagatelja ovoga zakona i to je ono što svakoga građanina Republike Hrvatske stavlja u nesigurnost. Jer kao što smo već prije čuli, ja mislim da je kolega Grubišić rekao, bez obzira tko je danas korisnik pomoći sutra korisnik socijalne pomoći mora biti svatko od nas. I kada raspravljamo i razgovaramo o ovakvim važnim zakonima onda se svatko mora staviti u poziciju da se taj zakon tiče upravo njega i da ga donesemo i da raspravljamo o njemu na konstruktivan, kvalitetan način gdje ćemo zaštiti upravo one najpotrebitije za koje se kunemo da nam je do njih stalo. Onoliko koliko nam je stalo pokazujemo po zakonu, pokazujemo po onome što glasamo i pokazujemo po volji da uvažavamo prijedloge tih ljudi, da uvažamo prijedloge struke, da uvažavamo prijedloge pravobraniteljice u javnoj raspravi i da čujemo djelatnike centara za socijalni rad koji su najkompetentniji da nam kažu koji su problemi. Ukoliko to ne radimo, ukoliko njihove sugestije, prijedloge ne implementiramo u ovakve zakone dugoročno ne radimo dobro, radimo loše i socijalu nećemo riješiti nego ćemo tek sa socijalom imati problema. Hvala.
Zahvaljujem. Na ovo izlaganje replikom najprije ustaje kolega Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Kolegice Tireli, dobro ste rekli da je za čovjeka ponos raditi i od rada živjeti. Dakle, to je i da ne kažem i Božji i ljudski zakon. Zakon svake države. Nažalost u Republici Hrvatskoj vidimo kolika je stopa nezaposleni i da ti zakoni i Božji i ljudski ne vrijede. Govorili ste o informatizaciji dakle ono što smo, što je gospodin Šuker napomenuo, taj OIB nesretni koji bi trebao zapravo pokazati stanje, dakle sav prihod onoga koji potražuje socijalnu skrb ali ne samo njega nego li i svih onih bliskih njemu vezanih koji su u nekakvom rodbinskom odnosu s njim i dužni su eventualno skrbiti ili pružati nekakvu pomoć toj osobi. O dadiljama ste također rekli i točno i ja sam gledao reportažu u kojoj kaže da je taj zakon i prekvalificiranje u dadilje, otvaranje privatnog biznisa uspjelo samo u dva slučaja u Republici Hrvatskoj a zaista smo utrošili milijune temeljem onog zakona i silnu raspravu ovdje u Saboru vodili u svezi toga Zakona o dadiljama. Nasilje u obitelji, znate, kažete da se jako povećalo i da imamo statistike koje to pokazuju. Pa vidite kada god bilo koja obitelj, kada u njoj nema dovoljno sredstava i novaca za život i za sve ostale potrebe koje su prirodne i ljudske onda nastaju konflikti, sukobi, nastaju prijepori, čangrizanje i to rađa u nekoj mjeri, ne kažem u svakom slučaju rađa i upravo i ovo nasilje u obitelji. Bilo odnos muž, žena, dijete, majka, dijete otac itd.. Dakle, situacija, socijalna situacija u društvu donosi i upravo porast u tom dijelu o kojem ste vi govorili nasilja u obitelji.
Na repliku odgovara Nansi Tireli.
Kolega Grubišić, svi ćemo se složiti s time da ovo konačno mora saživjeti ne samo zbog socijale nego i zbog onih koji nisu na socijali ali evo svjedoci smo i tih nekakvih njihovih životnih priča i situacija koje se dešavaju. A kada bi taj OIB stvarno saživio za svakoga i na jednak način ja vjerujem da bi onda i ministrica u svom ministarstvu imala manje brige i manje glavobolje jer bi novaca sigurno više bilo u samo ministarstvu da se upravo zadovolje najpotrebitiji. Kad pričamo o, opet ću se vratim na dadilje samo da vam kažem da je Regionalna razvoja agencija Porin dakle zajedno sa HZZ-om Područne službe Rijeka iskoristila one poticaje IPA programa vezano za razvoj ljudskih potencijala i upravo na tragu ovoga da se te dugotrajno nezaposlene skupine u ovom slučaju radilo se o ženama i ženama iznad 40 godina starosti i ženama koje dugo vremena ne mogu naći zaposlenje napravi određena edukacija da se tim osobama da alat lakšeg zapošljavanja. Projekt je trajao 12 mjeseci na lokaciji Rijeka i za taj projekt je potrošeno 165 tisuća eura. To bi vam negdje bilo oko milijun 240 tisuća kuna. Sad zamislite da tih milijun 240 tisuća kuna možemo slobodno reći da nam valjaju te dvije edukacije za te dvije dadilje koje su taj obrt i otvorile i to je uvijek ono pitanje koje si mi postavljamo, jesmo li siromašni ili jesmo bogati. Bogato smo društvo jer dokle mi na ovakve projekte trošimo takve programe, a ne radimo nakon toga nikakav kontroling projekata i koju je dodanu vrijednost taj utrošeni novac unio i donio u svemu tome onda smo prebogati da bismo na kvalitetan način trošili novac kojim raspolažemo.
Drugu repliku iznijet će kolega Domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa kolegice Tireli, rekli ste u svom govoru da osobama koje dvije godine ne nađu posao da one gube pravo na socijalnu naknadu, međutim to nije točno. Ja sam čitao dakle zakon i koliko sam ja zakon shvatio, a vjerujem da sam dobro jer tu je zakon prilično izričit, dakle tijekom perioda od dvije godine korisnik socijalne naknade morati će na Zavodu za zapošljavanje prolazit edukaciju, savjetovanje itd., itd. Samo u slučaju ako odbiju ponuđeni posao tada ispadaju iz sustava socijalne pomoći, međutim ukoliko nakon dvije godine, znači nakon tog perioda nitko ne ponudi posao naknada mu se produžuje za još dvije godine, ali nakon tri mjeseca pauze. Dakle nije baš da će ti ljudi ostati bez ičega. Zanimljivo je što ste spomenuli dadilja, ja bih se tu samo referirao, možda i povukao paralelu sa strategijom razvoja poduzetništva o kojoj smo pričali i o potrebi stvaranja ozračja poduzetništva. Bojim se da ljudi se boje krenuti u poduzetničke vode, odnosno ljudi koji se žele baviti ovim poslom ne žele otvarati obrt. Ukoliko nisu prisutni na tržištu u tom obliku onda ih naravno nitko ne može ni angažirati. Ja vjerujem da ima mnogo jedinica lokalne samouprave koje bi na ovaj način riješile problem nedostatka vrtića ali ne mogu angažirati nekog dok on nije registriran na tržištu rada, dakle u ovom slučaju kao obrt. Hvala.
Na repliku odgovara Nansi Tireli.
Ma evo krenut ću ajde od početka. Tri mjeseca pauze nakon dvije godine, ja se samo pitam od čega će ti ljudi tri mjeseca živjeti ako im mi nakon dvije godine nisu uspjeli naći posao i onda ih tri mjeseca stavimo na nekakav stand by. Objasnite mi, mogu oni sa dvije godine dobivanja socijalne naknade dovoljno zašparat da onda ta tri mjeseca žive od toga što su zašparali. Ja tvrdim da ne mogu jer je i ministrica sama rekla zna se koliko je 600 kuna na mjesec i zna se koliko je 800 kuna na mjesec i koliko uostalom svaka kuna ima težinu. Što se tiče poduzetništva, vrlo teško je današnji dan u Hrvatskoj na sebe uzet takvu odgovornost da se samozaposli čovjek i da postane poduzetnik iz jako, jako puno razloga, a najveći razlog tome jeste upravo nesigurnost jer poduzetnik ne zna što ga sutra čeka i koji će se zakoni sutra njega ticati i do kuda će doći. Ja se slažem da ako netko nije na tržištu rada da ga to tržište rada kao takvog ne prepoznaje i da on ima možda manje mogućnosti ili manje šanse. Ja nisam rekla da ne trebaju edukacije, ja nisam rekla da ne trebaju poticaji da bi se osobe koje su dugo vremena nezaposlene doškolovale, prekvalificirale ili bilo što drugo u cjeloživotnom nekakvom obrazovanju da čim prije i lakše dođu do novog radnog mjesta. Ja sam samo rekla da smo previše bogati jer novac koji trošimo na 40 ili 50 ljudi ne nakon toga kontroliramo i ne izvlačimo zaključke koliko nam je taj novac donio dodane vrijednosti. Ako investiramo u 30 ili 50 ljudi onda bi bilo logički i poželjno da nakon određenog ciklusa sami sebe zapitamo da li su ti ljudi išli na posao ili nisu.
Treća i posljednja replika, Stjepan Milinković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolegice Tireli, i ja sam jedan od onih koji je dobio značajan broj mailova i naravno nije nam namjera ih sve čitati, predugo bi trajalo ali smo iz tih mailova saznali koliko je slojevita ta socijalna problematika i nažalost svakim danom je sve veća, sve više je potrebitih. Ali ste vi, meni je drago da ste uistinu naveli onaj koji govori o problemima onih koji rade u tom sustavu, o tim časnim ljudima koji godinama težak posao, odgovoran rade. Ja s kojima sam kontaktirao imao sam profesionalno sa mnogima raditi, uistinu su to časni, odgovorni i predani ljudi i stoji činjenica da su oni uistinu sa prekomjernim administriranjem, ispunjavanjem ovakvih, onakvih formulara previše opterećeni i naravno za onaj stručni dio ostaje manje vremena i kao posljedica toga događaju se mnoge neželjene stvari kojima vrlo često se dade svjedočiti. I zato sam ja i govorio u onom smislu glede gerontodomaćica da se nema potrebe ih opterećivati dodatno. Zašto, zato što će to kaže jedanput godišnje biti. Ma to je dinamičan proces, to se mijenja, mnoge te starije osobe nemoćne umru tijekom godine, ta se lista mijenja, ona je dinamična, ona se mijenja tijekom godine i nema potrebe ga sad dodatno opterećivati u tom jednom vremenu da se mora ponovno izlaziti na teren. Dakle, držim da je ovo jedno područje gdje se može dati autonomija lokalnoj samoupravi koji bi morali imati pregled terena. Posebno pozornost zaslužuje ono nasilje u obitelji. I mislim da bi to zahtijevalo jednu dulju raspravu, za to nema vremena. Meni je žao da nije prepoznat jedan model gdje smo mi jedinice lokalne samouprave koje su na neki način pohvaljene danas da ulaže napore gdje nije projekt sigurne kuće kao takav prepoznat gdje smo mi u ruralnim sredinama uistinu pokazivali značajne rezultate ali eto nije.
Na repliku odgovara Nansi Tireli.
Zahvaljujem kolega. Pa evo izvukla sam taj mail zbog ničeg drugog nego uistinu da ukažemo na problem provođenja zakona. Nije to slučaj samo u Ministarstvu socijalne politike i mladih. To je slučaj u velikom broju ministarstva gdje kao da nekako zaboravljamo da svi oni koji jesu na terenu, a u ovom slučaju centri za socijalnu skrb jesu samo produžena ruka ministarstva. I upravo je uspješnost ministarstva se ogleda u tome koliko je ministarstvo ili ministar ili ministrica dobar i kvalitetan menadžer koji na kvalitetan i dobar način zna upravljati tim svojim ljudskim resursima koje ima ispod sebe. I tu dolazimo do problema kada dođemo do situacije da su nam ljudi nezadovoljni u bazi, a ti nezadovoljni i tako nezadovoljni ljudi trebali bi dat nekakvu nadu onima koji su njih u tom trenutku potrebiti i to je izuzetno teško. Jer ako sam ja ogorčena najprije na posao, na samu sebe onda ne mogu kao socijalni radnik ili radnica dati ono što bi morala dati onome tko je od mene došao tražiti pomoć, a svatko tko pokuca na ta vrata od centara za socijalnu skrb pokuca sa vrlo velikim, vrlo ozbiljnim i dugoročno vrlo, vrlo teško rješivim problemom. I normalno je da svi ti ljudi, svi ti građani Republike Hrvatske očekuju u tom trenutku na toj adresi da dobiju ono što im treba, da dobiju ono po što su došli. I sad je samo pitanje da li će dobit to na lijepi način ili neće dobit ništa i u sebi imat još veće ogorčenje a mi biti svjedoci iz dana u dan da nam se dešavaju ružne situacije po centrima za socijalni rad. I onda najžalosnije od svega jeste što su svi djelatnici centara za socijalni rad okarakterizirani kao neradnici zbog jedne ili dvije osobe u tom sustavu.
Za riječ se sada javila ponovno potpredsjednica Vlade i ministrica socijalne politike i mladih Milanka Opačić. Izvolite.
Naime, činjenica je da su djelatnici u centrima već godinama nezadovoljni ali isto tako činjenica je da se ovo ministarstvo odnos prema njima promijenio. I svi oni koji su pošteni to će vam i priznati. Po prvi puta je u ministarstvu formirano jedno savjetodavno tijelo u kojem se nalaze 13 ravnatelja Centara za socijalnu skrb koji nama pomažu u donošenju naših odluka koji su vezani na rad centara. Sastavni dio tog savjetodavnog tijela je predsjednica udruge socijalnih radnika. Nikad to do sada nije bilo. Drugo. Zadnjih dva mjeseca smo imali razgovore sa ljudima u Centru za socijalnu skrb ne onako da ih pozovemo 150 na razgovor pa onda teško možemo komunicirati nego smo išli regionalno zato da možemo u manjim grupama doista sve proći što je pred nama. I većina ljudi u centrima su centri koji su ljudi dakle koji bez obzira na to što im je teško su percipirali sve ono što mi radimo do sada i što smo spremni napravit od sljedeće godine da bismo im pomogli, da bismo ih rasteretili. Jedan manji dio je uvijek nezadovoljan i destruktivan. Nas usrećuje takvih manje, ali takvih je uvijek u svim sustavima koji ne žele nikakvu promjenu, apsolutno nikakvu. Sa prošlim tjednom su svi centri umreženi i ovdje je bilo govora o nekim sustavima koji su različiti. Sustav OIB-a je bio spreman i on je bio projekt u kojem su se dobar dio podataka se punio i s njim se moglo odmah počet radit. Centrima za socijalnu skrb, draga gospođo Tireli to morate znati. Moj prvi sastanak sa Svjetskom bankom je izgledao tako da su mi rekli da su dali zajam u kojem su informatizirani centri. Ja sam rekla nisu informatizirani. Ako je informatizacija značila to da se kupe kompjuteri koji su u tom trenutku stajali neraspakirani onda to nije informatizacija. Ta informatizacija je plaćena određenim kućama koje su je trebale napraviti. Znate li što znači radit posao, poslije utjerivati da vam odradi netko nešto što je davno već dobio plaćeno, a nije napravio? Zato je nama sve skupa dugo trajalo. I ja bih voljela da je informatizacija išla puno brže i puno lakše, ali nije. Nije zbog toga što centri nisu imali linkove koji mogu poduprijeti ovu vrstu razmjene informacija sa nekoliko institucija ne samo sa poreznim sustavom nego sa osam drugih institucija. Sve to zahtijeva određeno vrijeme i napor. Da ne govorim jedan dio ljudi u sustavu centra koje je trebalo dodatno obučavati za rad na kompjuterima jer naprosto nisu bili informatički educirani. I sada se mučimo, dakle mi imamo jednu veliku ekipu ljudi koja hoda od centra do centra i pomaže svaki puta kada situacija zapne. Dakle, nismo ih ostavili same nego smo im dali potporu i koristimo djelatnike iz drugih, susjednih centara koji odlaze u centre i tamo gdje zapne situacija sa informatičkom naprosto educiranošću ili spretnošću da se bavi ta aplikacija. Aplikacija pomaže ovo što ste vi govorili, ljudi donose puno dokumenata, pa dok ispune, pa to je poanta informatizacije to da ljudi više ne moraju donosit sve dokumente, da se svi podaci mogu dobiti kroz sustave koji će biti uvezeni. Da od sljedeće godine će biti uvezeni sa svim, moći će povlačiti sve one informacije koje određeni sustavi imaju. I utoliko će biti lakše i građanima, utoliko će biti lakše i djelatnicima u centru. Rješenja više ne moraju sami sastavljati, nadopunjavaju samo određene elemente toga rješenja. Dakle, cijeli sustav je znatno pojednostavljen. Da, teško im je i dalje jer je pritisak na njih velik, jer rade jedan težak posao. Kod njih ne dolaze ljudi koji su nasmijani, koji nemaju problema nego dolaze ljudi koji su jadni i koji imaju gomilu problema za koje najčešće Centar za socijalnu skrb nema dobrih rješenja, nema. Oni mogu dati određena prava, određenu financijsku naknadu ali za većinu problema naprosto centar nema magični štapić kako to može riješiti. Još jedanputa u ovoj godini idu još brojne reforme koje će nastojati centrima pomoći da ih rasteretimo, a ovaj dio posla mi smo vrlo pošteni u razgovoru s njima i nismo im ništa zatajili. Oni točno znaju koliku količinu posla će još morati odraditi. Ali isto tako vam kažem da je većina nama rekla da su spremni zato što je to ulog u jedan jedinstveni novčani centar koji bi trebao polako se početi razvijati a krenut će prvo sa našom novčanom naknadom jer je naš sustav najviše opterećen. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Sad ćemo čuti replike. Najprije poštovana kolegica Nansi Tireli.
Zahvaljujem ministrice na obraćanju. Vama i jeste posao kao ministrice da dajete potporu upravo djelatnicima centara za socijalni rad. Što se tiče informatizacije zajmova imala sam negdje podatak koliko je novaca potrošeno za tu informatizaciju ali ovo što vi govorite ja bih evo postavila bi vam pitanje da li ste vi nekoga prijavili koji je taj novac uzeo, a posao nije napravio? Da li postoji negdje nekakva krivična prijava koju ste vi dala da se zna da se to. Ok, ako postoji onda raspitat ćemo se i o tome jer bi onda to bilo jedino ispravno rješenje da vi onda kao ministrica nakon dvije godine koja sjedite na tom mjestu kažete ja nisam mogla odraditi to, to i to jer je netko prije mene krao, uzeo, pronevjerio i ja sam došla u situaciju gdje to jednostavno nisam mogla kontrolirati i bila u nemogućnosti namaknuti bilo kakva druga sredstva da isti problem riješim. Sama ste rekla da su djelatnici centara u vrlo, vrlo nezavidnom položaju i da rade sa razočaranim ljudima, a ja vas sada podsjećam da će u te centre za socijalnu skrb dolaziti i hrvatski branitelji. Dakle, to je još jedna težina cijele te priče. U cijeloj priči koja se okreće oko hrvatskih branitelja i opet dolazimo do kontradiktornosti sami sa sobom gdje govorimo da razumijemo djelatnike centara za socijalni rad da smo svjesni koliko su opterećeni ali oprostite jednostavno vi to morate odraditi na način na koji vam mi kažemo sa papirologijom koju smo mi odredili, a to što ste vi opterećeni pa s vremenom će se nešto riješiti. Međutim, nismo te ljude zaštitili od ogorčenja ljudi koji dolaze k njima. I jednostavno nismo.
Drugu repliku iznosi poštovani kolega Ivan Šuker.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Gospođo potpredsjednice Hrvatske vlade, mene čudi slušajući vas i vaše kolege u Vladi stalno govorite o informatizaciji OIB-a. OIB u onom trenutku može funkcionirati u korist hrvatskih građana i izvršne vlasti RH kad se uspostavi Središnji registar u Poreznoj upravi. Naprosto, ako hoćete da sustav funkcionira, ne smijete dozvoliti da svatko šalabajza po svačijim podacima. Dakle, svi podaci idu u registar, Središnji registar u Poreznoj upravi i po točno propisanom protokolu se ti podaci za određene poslove rade. I dok to ne napravite nećete napraviti ništa. Zašto? Zato što je zamišljen OIB tako. Dakle, oni koji su ga stvarali, mi koji smo ga radili smo ga zamislili tako sa jasnom namjerom. Ovo što ste vi danas govorili, dakle mi se tu ne razlikujemo ali naprosto zašto su se izgubile tri godine da Središnji registar nije uspostavljen? Bez toga nećete napraviti ništa, vidjet ćete, samo ćete napraviti kaos. A druga stvar Ministarstvo financija je u proteklim godinama dogovorilo niz zajmova sa institucionalnim bankama prije svega sa Svjetskom bankom dakle dugoročnih zajmova uz nisku kamatnu stopu za određene reforme. Između ostaloga Svjetska banka je vodila jedan projekt veliki baš oko socijalne pomoći, oko socijalnih davanja, oko imovinskog cenzusa i oko obiteljskog statusa. Imate kompletnu dokumentaciju, ne trebate lutati, dapače svi su se tada složili oko toga od sindikata pa nadalje, međutim nitko se nije usudio javno reći da je za to iz ovog ili onog razloga. Prema tome, postoji sve, sve imate što je plaćeno i što je napravljeno samo implementirajte to u postojeći zakon. Ne treba lutati, samo onaj tko se ponaša rasipnički i tri puta plaća iste greške. A mislim da naprosto u Hrvatskoj mi previše plaćamo neke stvari, imate sve dokumente samo ih primijenite.
Na ovu repliku odgovara potpredsjednica Vlade i ministrica socijalne politike i mladih Milanka Opačić.
Opet se ne razumijemo oko ovog registra. Dakle, ja cijelo vrijeme govorim da je OIB središnje mjesto za prikupljanje podataka. Da … [[Upadica se ne razumije.]] Ok, OIB je instrument. Sad možemo zbog građana, a ja sad ako budem govorila Središnji registar, vamo, tamo građani više ništa neće razumjeti. Dakle da, Porezna uprava ajmo tako je središnje mjesto gdje se spajaju svi podaci ali mnogi od ovih podataka koje mi imamo nisu bili pripremljeni da bi mogli ući. Dakle, Porezna uprava jest spremna bila ali nisu drugi bili spremni da daju podatke unutra. Još uvijek se rade pojedini obrasci. Da bi se neki podaci mogli prikupiti da bi i to došlo u Poreznu upravu da bismo dakle mogli vući. Da, jedno centralno mjesto od kojih ćemo svi vući podatke. I drugo, gospođo Tireli, nema nikakvih novaca koje je netko ukrao. Ima samo posla koji je plaćen, a nije odrađen, samo to i ništa drugo.
Prijepodnevni dio rasprave završit ćemo na način da čujemo stajališta kluba HNS-a i Sonju König. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana potpredsjednice Vlade i ministrice Opačić sa suradnicama, kolegice i kolege. Stoljećima filozofi, teoretičari, političari, humanisti, upravljači ali i oni koji se tako ne osjećaju raspravljaju o pravednosti o solidarnosti i ostvarenju određene razine socijalne pravde u društvu. Prema većini teorija pravednost i solidarnost nije stvar nekog metafizičkog doživljaja stvarnosti, to nije osjećaj neki neodređene sućuti zbog patnje tolikih ljudi naprotiv to je čvrsta i postojana odlučnost zauzeti se za opće dobro tj. za dobro svih i svakoga. Socijalna solidarnost se politički ostvaruje kada je država spremna preuzeti odgovornost na sebe putem osiguravanja boljeg života za sve svoje građane koji su dospjeli u tešku socijalnu situaciju zbog neke nesreće, slučajnosti ili zbog starije dobi. Socijalna politika je odgovornost države, a ne izraz državnog milosrđa. Pitanje pomoći onima koji trajno ili privremeno nisu u stanju sudjelovati u vlastitoj zajednici nije pitanje milosrđa, to je pitanje smisla i svrhe države. Država koja nije u stanju osigurati tu vrstu početne barem približne jednakosti svojih građana kroz socijalnu politiku po nama u HNS-u ne zaslužuje da se zove država. Ovaj Zakon o socijalnoj skrbi dokazuje da naša država i naša politika preuzima odgovornost i da unatoč teškoj situaciji u kojoj se naša zemlja nalazi pronalazi načine da na što pravedniji način raspodijeli sredstva i osigura onima koji su dospjeli u tešku situaciju kakav takav bolji život. Glavni cilj zakona je da pomoć bolje usmjeri k onima kojima je zaista potrebna, da se unutar raspoloživih sredstava socijalne naknade pravednije, pravičnije raspodijele. Bolje ciljane socijalnih naknada odgovornost i red osnovni su ciljevi ovog Zakona o socijalnoj skrbi, barem ga mi u HNS-u vidimo. Neću ovdje ulaziti u to zašto se dugo i unatoč dodjeli znatnijih sredstava EU za informatizaciju sustava nisu napravili veći pomaci u umrežavanju sustava socijalne skrbi s drugim sustavima preko sustava OIB-a malo prije o tome su govorili i kolega Šuker i kolegica Tireli pa i ministrica, važno je da je taj proces pred svojim završetkom i da će se s njim smanjiti administrativni troškovi i rasteretiti djelatnici nepotrebnih administriranja. Informatizacija i povezivanje različitih sustava pretpostavka je uspostave tzv. ureda sve na jednom mjestu, tako se hrvatski zove, koji se prvi puta spominje kao ideja i cilj još 2007.godine prilikom usvajanje tadašnje Strategije reforme socijalnih naknada. Informatizacijom sustava socijalne skrbi s drugim sustavima preko sustava OIB-a olakšat će se i uvid u imovinu i prihode i spriječiti da netko tko ima više nekretnina te možda vrijedne pokretnine, čak plovila ili umjetnička djela, koristi pomoć na koje nema pravo, a to se nažalost događalo. Dolazilo je istina u manjem broju i do nepravedne kumulacije prava, često kroz nepovezanosti cjelokupnog sustava, nedovoljne koordinacije i razmjene informacija između različitih dijelova sustava socijalne zaštite. Taj sada zaista možemo reći zastarjeli sustav razmjene podataka raznim potvrdama osim što je spor, skup i kompliciran također je podložan i greškama, a osobe kojima je osnovni zadatak rad s korisnicima većinu svog vremena provodili su i još uvijek provode na tehničko administriranje. Ovim prijedlogom zakona to se mijenja i očekuje rezultat u obliku bržeg i kvalitetnijeg pristupa socijalnim naknadama, pojednostavljivanja administriranja i izračuna socijalnih naknada, točne evidencije i kontrole ostvarivanja prava. Zakonom se predviđa i ostvarivanje zapravo uvodi se institut zajamčene minimalne naknade, ministrica je podrobnije opisala o kojim se to pravima sve ovdje radi. Ono što mislimo da je vezano uz tu naknadu važno naglasiti iako je već više puta ovdje rečeno, da ona ne može biti veća od bruto iznosa minimalne plaće u RH. mislimo da je to dobra odredba i dobra poruka jer smatramo da jednostavno nije fer da netko tko iz bilo kojeg razloga u određenom trenutku nije u mogućnosti svojim radom osigurati zadovoljenje svojih osnovnih životnih potreba ima za to veća sredstva od onih koji svojim radom trenutno stvaraju i osiguravaju ta ista sredstva. To određuje i načelo socijalne pravičnosti koje propisuje da korisnik koji ostvaruje prava iz sustava socijalne skrbi ne može korištenjem tih prava postići povoljniji materijalni položaj od osobe koja sredstva za život ostvaruje radom ili po osnovi prava koji proizlaze iz rada. Na sličnom tragu je i odredba koja propisuje da ako radno sposoban korisnik zajamčene minimalne naknade odbije ponuđeni posao, osposobljavanje, prekvalifikaciju, dokvalifikaciju ili samovoljno otkaže ugovor o radu ukida mu se pravo na zajamčenu minimalnu naknadu. Taj zapravo cijeli međusobno isprepleteni odnos povezuje prava s odgovornošću. Stavlja se naglasak na individualnu odgovornost a s tim odnosom kao što sam rekla i na početku bave se i bavili su se mnogi teoretičari, humanisti i političari i sociolozi, a i Ivan Pavao II u mnogim svojim govorima često je ponavljao, da se oni koji imaju veći utjecaj i raspolažu većim dobrima i zajedničkim uslugama moraju osjećati odgovornima za slabije i biti spremni s njima dijeliti ono što posjeduju. Ali u duhu te iste solidarnosti oni koji su najslabiji ne smiju sa svoje strane zauzeti puki pasivan ili rušilački stav u društvu već treba da za dobro sviju čine ono što je u njihovoj moći dakako braneći pri tome svoja sva zakonita prava. A zakonita prava odnosno prava koja predviđa ovaj Zakon o socijalnoj skrbi predviđa i određenu kvalitetu odnosa odnosno predviđa donošenje standarda kvalitete socijalnih usluga koji opisuju kako trebaju izgledati kvalitetne socijalne usluge. drugim riječima, standard kvalitete podrazumijeva propisanu razinu koju socijalne usluge moraju doseći bez obzira na to da li se koriste u Dubrovačko-neretvanskoj županiji, Bjelovarsko-bilogorskoj, Primorsko-goranskoj ili Ličko-senjskoj županiji. I bez obzira da li su pružatelji socijalnih usluga državne ustanove, privatne ili neke neprofitne organizacije. No najvažniji pokazatelj za procjenu usluga je način na koji se pružena usluga odražava na život koji ljudi, život ljudi koji je primaju. Dobro je zato da se zakon naslanja na načelo individualizacije svakog korisnika, tj. pruža se pomoć u skladu sa stvarnim potrebama ljudi. To je ipak i povezano, to je povezano sa jednim načelom koji se nama u HNS-u čini izrazito važnim a to je načelo sudjelovanja u donošenju odluka i preuzimanje odgovornosti. Korisnici se socijalnih usluga, naime ovim prijedlogom zakona potiču da aktivno utječu na vlastiti život i odlučuju o većini njegovih aspekata. A jedan aspekt je i odnos roditelja i djece. Iako je samo po sebi razumljivo da sada ne elaboriram moralni aspekt tog odnosa da su djeca dužna poštovati svoje roditelje i pomagati im, mnogi brigu o svojim roditeljima prepuštaju državi ali ne i nasljedstvo. Propisuje se zato pravo Republike Hrvatske na povrat iznosa isplaćenih na ime prava zajamčenu minimalnu naknadu i prava na uslugu smještaja ili boravka. Naplata tih sredstava osigurava se zabilježbom tražbine. Također se propisuje da Republika Hrvatska ima pravo na povrat iznosa isplaćenih po osnovi priznatog prava od njegovih nasljednika. No, iako je namjera jasna ministrice, možda nije sasvim precizna u izvedbi pa predlažemo da do drugog čitanja eventualno sa svojim kolegicama i kolegama u ministarstvu podrobnije razjasnite članke zakona koji se tiču zabilježbe i povrata isplaćenih iznosa i naknada štete kako ne bi došlo do možda neujednačenih interpretacija ili nerazumijevanja provedbe tog procesa ili ne daj Bože zloupotrebe. Svih proteklih godina Republika Hrvatska i njezini građani činili su brojne napore u smislu nastojanja ostvarenja određene razine socijalne pravde u društvu i ostvarenja određene razine solidarnosti. Ovaj predloženi Zakon o socijalnoj skrbi nastavlja tim smjerom, dodatno uvodi red u sustav i propisuje veću odgovornost radnosposobnih primatelja socijalnih usluga i pomaže onima kojima je pomoć najpotrebnija i zastupnice i zastupnici Kluba HNS-a glasati će za ovaj zakon.
Zahvaljujem. Tomislav Klarić replika. Izvolite.
Evo u prethodnoj replici sam se dotaknuo također ovog upravo o čemu ste vi rekli. I mislim da definitivno zakonom treba biti propisan modalitet na koji način će se jedinice lokalne samouprave ili država namiriti sredstava koja su uložili bilo kome u davanju socijalne skrbi ukoliko taj isti ima nekakvu imovinu. Jer ovim kako je propisano ovdje u ovom prijedlogu zakona to nije definitivno navedeno osim u dijelu da se radi zabilježba na toj imovini. Imamo jedan dio zakona odnosno kako je to bilo za prije '90.-ih svojevremeno, velik dio takve nekakve imovine gdje je država ili jedinice lokalne samouprave, tadašnje općine i gradovi financirali odnosno dohranjivali naročito starije žitelje, ta imovina je pripala jedinicama lokalne samouprave. I može se namjenski odrediti da takva imovina se ni ne može koristiti u druge svrhe nego za zadovoljavanje potreba onima koji su socijalno ugroženi. Kako bi se jedinicama lokalne samouprave upravo omogućilo da sa tom imovinom koju će naslijediti od nekog kome su omogućili da dostojanstveno živi omogući dalji nastavak financiranja svih onih ostalih koji će biti potrebiti. Stoga vas podržavam u ovom vašem dijelu izlaganja.
Nema odgovora na ovu repliku. Onda je ovo najzgodniji moment da sada prekinemo sa raspravom. Nastaviti ćemo u 15 sati nakon stanke i to pojedinačnom raspravom u trajanju od 10 minuta. Prvi će biti pozvan Domagoj Hajduković da iznese svoju raspravu. Hvala lijepa i dobar tek. STANKA U 13,25 SATI
Kolega Hajduković, izvolite.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvažena zamjenice ministrice sa suradnicama, kolegice i kolege. Evo danas smo u raspravi koja je vođena po klubovima o Zakonu o socijalnoj skrbi čuli puno toga o tome kako je sustav socijalne skrbi izuzetno bitan. Ja se slažem i mislim da smo i pokazali koliko nam je bitan samim time i činjenicom što socijalna skrb nije više samo da se tako izrazim, prikrpa jednog ministarstva već postoji ministarstvo koje se bavi prije svega socijalnom skrbi, odnosno socijalnom politikom. Ovaj zakon doživljavam prije svega kao zakon koji će promijeniti čitav niz manjkavosti sustava socijalne skrbi. Naime, što bi sustav socijalne skrbi zapravo trebao biti? On je zamišljen kao pomoć onima kojima je pomoć potrebna, kao omogućavanje ljudskih dostojanstava onima koji nemaju novčana primanja iz ovog ili onog razloga, dakle zbog objektivnih subjektivnih i ostalih razloga. Međutim, svjedoci smo da se taj sistem itekako zlorabio u periodu do prije nekoliko godina. Neke zlouporabe vjerojatno još i postoje. A vjerujem da će ovaj zakon doprinijeti da se one minimaliziraju. Naime, provedena je revizija kako je ministrica i rekla uostalom. Ustanovljeno je da mnogi korisnici socijalne pomoći zapravo imaju različite nekretnine, imaju imovine bilo financijske, bilo nekretnine, te stoga nije pošteno da oni upravo primaju socijalnu pomoć dok, dakle u istom su rangu kao i oni koji to nemaju. Dakle, ovaj zakon je prije svega pomak u izbacivanju nazovimo to tako uljeza iz sustava sprječavanjem siromaštva, socijalnog isključivanja, društvene dezintegracije, prije svega odgovornog ponašanja prema novcu poreznih obveznika i načinu na koji se on troši. U postojećem sistemu imali smo po meni više nedostataka koji su bili i ugrađeni u sam zakon. Prije svega, postojala su višestruke socijalne pomoći. Znači socijalna davanja po različitim elementima koji su bili u nadležnosti različitih ministarstava. Imali smo komplicirani administrativni postupak i za tražitelje socijalne pomoći i za stručnjake koji su ih morali odobravati. Nismo imali poticaja za rad. Dakle, korisnici sustava socijalne skrbi nisu bili motivirani da sustav u jednom trenutku i napuste. Nejasno je bio definiran i imovinski cenzus. Dakle, o tome sam nešto i rekao. Neki su imali imovinu, različita primanja, a svejedno su bili korisnici socijalne skrbi, te je evo samo zbog ovih razloga a ima ih još razvidno da ovakav sustav traži promjene. One promjene koje ja želim podcrtati u zakonu su sljedeće. Dakle, prije svega naknade se objedinjuju u jednu jedinstvenu i sviđa mi se to što se centraliziraju novčana davanja u Ministarstvu socijalne politike, dok se u isto vrijeme određena davanja za koje ministarstvo vjeruje da ne spadaju u domenu znači socijalnih davanja premještaju u resorna ministarstva. Tu prije svega mislim na Ministarstvo znanosti i obrazovanja i sporta. Samom centralizacijom, umrežavanjem, dakle korištenjem OIB-a ne samo Centri za socijalnu skrb nego i cijeli sustav će biti informiraniji o imovini građana, njihovim primanjima i sukladno tome će i moći pomoći. Dakle, više puta sam raspravljao u ovom Domu upravo kada smo govorili o E-upravi, o umrežavanju. To je nešto što ima apsolutnu potporu. Ali čuli smo isto tako puno puta da sustav OIB-a, dakle postojao je i prije. Međutim, pitanje je zašto ga do sada zapravo nitko nije ozbiljno želio primijeniti, da li su to neki osobni interesi ili ne u to ne bih ulazio. Također, posebno bih istaknuo ukidanje diskriminatorne odredbe prema djeci sa teškoćama u razvoju. Dakle, oni će imati pravo na puni iznos osobne invalidnine ukoliko borave više od 4 sata u školi. Mislim da smo tu ispravili jednu veliku nepravdu prema njima. Imovinski cenzus u ovom zakonu je jasno definiran. Dakle, o njemu smo dosta raspravljali. Ja se sada tu ne bih ponavljao ali moram ponovno istaknuti da je nepojmljivo da ljudi na teret poreznih obveznika borave u staračkim domovima, u domovima za nemoćne a u isto vrijeme imaju imovinu na trgu bana Jelačića nekretnine i slično. Dakle, i razvidno je da si mogu sami financirati boravak u sličnim institucijama. Također je izuzetno bitno to upravo poticanje izlaska iz sustava. Dakle, kolegica Tireli je nešto o tome isto govorila. Osoba je primorana na neki način stalno se educirati i informirati u Zavodu za zapošljavanje. Ukoliko odbije ponuđeni posao odmah se briše iz sustava socijalne skrbi, ali isto tako ukoliko ne uspije naći posao u razdoblju od dvije godine ne znači da će iz tog sustava biti potpuno izbrisana. Također poboljšavaju se i socijalne usluge različitim mjerama koje opet su već spomenute. Prije ne bih u njih još detaljnije ulazio. I zadnje ali ne najmanje bitno ono što ja držim bitnim je definirano pitanje modela javno-privatnog partnerstva u sustavu socijalne skrbi. Imali smo slučajeve do sada gdje su određeni poduzetnici na usmene garancije nekih ljudi ulazili u značajne investicije, opremali objekte za skrb o starima, o nemoćnima da bi na kraju se ispostavilo da za njih uopće nije bilo potrebe. Dakle, jedan prije svega ozbiljan pristup u javno-privatnom partnerstvu u modelima koji se mogu primjenjivati na sustav socijalne skrbi. I zaključno što dobivamo ovim zakonom? Dobivamo zakon u kojemu je brže, jednostavnije podnošenje zahtjeva pomoći. Imamo zakon koji nam povećava šanse da će pomoć doći onima kojima je zaista potrebna, a ne onima koji imaju neke druge prihode. I imamo zakon koji će razvijati veći i kvalitetniji opseg usluga u sustavu socijalne skrbi. Prema tome, mislim da zbog ovih svih razloga ovaj zakon itekako zaslužuje našu podršku. Hvala vam lijepo.
Hvala. Ana Komparić Devčić, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, zamjenice ministrice. Pa kolega vi ste, a i brojne kolege danas spominjali dakle revizije u socijalnoj skrbi i ono što se pokazalo, dakle da smo imali gotovo 6500 osoba koje ću se ja usuditi reći da su varale državu i da su zapravo otimali onima kojima je možda pomoć bila potrebnija. Ali ja tu želim naglasiti da to možda nije sve ili očekujem od ministarstva da bi se moglo pozabaviti sa još nekim davanjima koja zapravo možda isto iziskuje jednu dobru reviziju, a tu ću spomenuti dječji doplatak. Zašto spominjem dječji doplatak? Jer zato što svi mi znamo koji radimo na terenu i koji smo se susretali sa brojnim primjedbama ljudi koji kažu moj susjed ima privatnu firmu, prijavljen je na minimalac. Žena mu ne radi, prima apsolutno sve naknade, prima dakle dječji doplatak a zapravo ima ogroman broj nekretnina. Ja tu želim istaknuti još jednu kategoriju ljudi s kojima sam se ja susretala, to su bili pomorci koji su radili na strancima i svi su bili nezaposleni, a zapravo su bili bogataši a imali su prava na sva socijalna davanja kao da su najveće sirotinje u ovoj državi. I zato dakle kolega kad ste spominjali, a i sve kolege koji su spominjali, mislim da bi zapravo sustav socijalnih davanja trebao proći, svih davanja, jednu dobru reviziju. I ono što sam ja htjela još istaknuti je svakako da … radno sposobni naši korisnici. Švicarska ima jedan dobar model. Onaj tko dakle prima socijalnu pomoć od države, a radno je sposoban i ne radi mora obavljati radove za opće dobro. Dakle, u jedinici u kojoj živi, u gradu, u općini u kojoj živi on se svako jutro mora prijaviti u centru i biti raspoređen na nekakav posao za javno dobro. I to je zapravo jedan od modela koji zapravo bi nama pomogao u rješavanju problema.
Hvala lijepa. Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Hajduković vaša rasprava je bila usmjerena na dvije teme. Jedno je bilo o diskriminatornim odredbama koje treba izbjeći, hvala Bogu slažem se s vama. Ali možete misliti, vi ste iz Osijeka a ja iz Broda, pa kada slušamo na vijestima kako su zagrebački školarci dobili besplatne udžbenike od strane Grada Zagreba to kod nas u Slavonskom Brodu pa nigdje u Slavoniji dosada nije bio slučaj. I s kojom rezignacijom roditelji te djece, roditelji koji teško žive slušaju recimo takve vijesti na Dnevniku kako se izručuju, isporučuju novi udžbenici itd. To je jedno. Sad jel to diskriminacija ili je to status mogućnosti grada itd., ali u svakom slučaju je nejednakost. Drugo, govorili ste o imovinskom cenzusu i dobro se sjećam, da iskoristim priliku svojeg medicinskog kirurškog dijela prakse, odnosno rada u kirurgiji kada sam operirao baku koja slomi kuk i onda ne možete je nikome isporučiti doma, nema je tko primiti doma. Znate što mi je rekla glavna sestra? Čiji grunt tome i baba. Dakle, kome je baba prepisala grunt tome ide i baba. Tako da i ovaj imovinski cenzus o kojem vi govorite i na kojem ste inzistirali u vašem govoru zapravo je stara slavonska mudrost odavno riješila.
Odgovor na repliku, Domagoj Hajduković.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa da kolega možemo se složiti, sukladno mogućnostima jedinica lokalne samouprave oni naravno svoje građane mogu pomagati. Sad možemo debatirati o tome zašto neke jedinice lokalne samouprave pomažu, a neke ne. Ja vjerujem da sve pomažu ali u skladu sa svojim mogućnostima. Činjenica je da Grad Zagreb raspolaže sa najvećim sredstvima pa može svojim građanima najviše i dati. Međutim to je, dobro ste me podsjetili, to je jedan drugi problem isto kod socijalnih davanja što upravo neke jedinice lokalne samouprave daju više kroz svoje programe, neke manje. I imate slučaj da nije isto ako ste korisnik sustava socijalne skrbi u Slavoniji, u Zagrebu ili u Splitu. Dakle, imate puno razlika, a sve to ovisi prije svega o jedinicama lokalne samouprave o njihovoj volji. I netko je spominjao, ali ja se baš i ne bih složio s tim da čelnici jedinica lokalne samouprave jako dobro znaju kome pomoć treba. Možda u nekim manjim sredinama da, ali u jednom velikom gradu kao što je Slavonski Brod ne možete baš poznati sve socijalne slučajeve. I naravno imamo puno mudrosti koje dolaze iz Slavonije ali skrb o roditeljima je i ustavna kategorija. Dakle, svakako djeca moraju preuzeti odgovornost za svoje roditelje i nedopustivo je da porezni obveznici plaćaju nešto što su njihova djeca itekako dužna činiti. Hvala.
Kolega Saša Đujić, izvolite.
Hvala vam gospođo potpredsjednice, gospođo zamjenice ministrice sa suradnicama, kolegice i kolege. Hrvatska je danas zemlja koja se nalazi u velikoj gospodarskoj, ekonomskoj i socijalnoj krizi. Svaki dan se susrećemo s povećanjem broja nezaposlenosti, svakoga dana gledamo sve više ljudi koji žive na granici siromaštva, koji jedva preživljavaju i mlade koji gledaju kako napustiti zemlju i potražiti bolji život negdje drugdje. Ja bih to usporedio sa požarom. Kada požar pogodi šumu stablo izgori za nekoliko minuta, a cijela šuma izgori za nekoliko sati. Požar se gasi nekoliko dana, a oporavak šume traje godinama. Hrvatsku je pogodio požar koji je trajao 8 godina, gasimo ga već 2 godine a oporavak će nažalost trajati dugo. I svaki novi list koji se zazeleni i pojavi na stablu u šumu vraća život i nadu da će šuma ponovno oživjeti. Kada se neka zemlja nalazi u takvoj situaciji kao naša sustav socijalne skrbi još je važniji i potrebno ga je urediti na način da pomoć dobiju oni kojima je najpotrebnija, a to je ono što zakon koji se nalazi pred nama i radi. Ovim zakonom će se pokušati pružiti pomoć i olakšati život ljudima dok se zemlja gospodarski ne oporavi i dok u Hrvatskoj ne bude bolje, a to neće biti tako brzo. I za to nije kriva ova Vlada, nije kriv SDP, nisu krivi naši koalicijski partner, zna se tko je kriv za situaciju u kojoj se Hrvatska danas nalazi i o tome trebamo stalno govoriti. Neće ovaj zakon riješiti sve probleme ali je on dio reformi koje provodi ova Vlada u cilju oporavka naše zemlje i stoga ću mu ja dati podršku. U svojoj raspravi dotaknut ću se dijelova ovoga zakona s kojima se u praksi najčešće susrećem i koje smatram da treba spomenuti jer u praksi nerijetko su bili predmetima zlouporaba. Svakako je dobra zajamčena minimalna naknada u maksimalnom iznosu od 2900 kuna po obitelji što najviše olakšava i pomaže samohranim roditeljima i onima bez djece koji se nalaze na samom rubu toga da završe u siromaštvu. I oni će ubuduće primati i najveći iznos naknade. Uvodi se kontrola u sustav korisnika naknada što dosada nije bio slučaj pa se često dešavalo da neki primaju više oblika pomoći protuzakonito, odnosno da imamo lažne korisnike koji su iskorištavali slabost sustava zbog toga jer nije postojala kontrola i evidencija što je dovelo do toga da oni kojima je pomoć stvarno potrebna ostaju uskraćeni odnosno ne dobivaju onoliko koliko im je potrebno jer jednostavno nema dovoljno novca za sve. To se ovim zakonom uređuje i više neće biti moguće prevariti sustav. Zakonom se također jasnije propisuje prihodovni imovinski cenzus i povećava kontrola što je također u cilju sprečavanja zloporaba. Više se neće moći dogoditi odnosno teško će se moći dogoditi da netko tko ima ušteđevinu ili ogromnu imovinu prima socijalnu pomoć jednako kao onaj koji nema ništa ili ima samo ono što mu je potrebno za osnovni život. Potrebno je posebno pozdraviti odredbe koje će potaknuti odnosno prisiliti radno sposobne korisnike da se zapošljavaju odnosno da potraže posao, a ne kada jednom uđu u sustav socijalne skrbi iz njega više ne izlaze i da država umjesto radnika koji stvaraju nove vrijednosti proizvodi ovisnike o proračunu i pomoći. Također treba pohvaliti jasnije, transparentnije i poštenije uređenje programa pomoći u kući koji je izuzetno dobar program ali je zbog važećeg zakona često se stavlja u funkciju politike odnosno postao je nažalost u nekim sredinama, naravno ne u svima, aparat za osiguravanje glasova. Zbog niskih i fleksibilnih kriterija koji propisuju tko mogu biti korisnici često se dešava da država, gradovi i općine financiraju brigu o onima koji imaju velike prihode koji imaju djecu koja se mogu o njima brinuti i koja mogu sama to isfinancirati. Takvi će i u buduće moći biti korisnici ovoga programa ali će to morati sami i platiti. Nerijetko se dešavalo da se zbog niskih i nejasnih kriterija program od strane ministarstva odobravao i sufinancirao po političkom ključu samo onim gradovima u kojima je na vlasti bila podobna politička opcija odnosno prije 6, 7 godina program je odobravan uglavnom u onim sredinama u kojima je na vlasti bio HDZ. Za to danas imamo i niz primjera, a to pogotovo potvrđuju i nesrazmjeri u broju korisnika u određenim sredinama koji nisu logični, a o načinu na koji se program koristio odnosno zloupotrebljavao u funkciji lokalnih izbora 2009. I 2013.godine bolje da i ne govorim. Promjenama koje uvodimo ovim zakonom to više neće biti moguće, a program će se provoditi po jasnijim, transparentnijim i preciznijim kriterijima. Na kraju želim istaknuti da je sustav socijalne skrbi u proteklim godinama često bio zloupotrebljavan, netransparentan i nepošten da mnoga pitanja nisu bila regulirana i da se često koristio u svrhu kupovanja socijalnog mira. Ovim zakonom uvodi se red, transparentnost i pravičnost u sustavu socijalne skrbi i pokušati će se osigurati pomoć onima kojima je najpotrebnija. Hvala lijepo.
E sada ćemo na replike Branko Hrg. Izvolite.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kolega Đujić nekako mi se čini da ovo zeleno lišće je otpalo i da je i ono žuto otpalo i da nema ni pupoljaka, a počele su se i grane sušiti. Tako to izgleda, odgovorno to govorim više od 12 godina sam gradonačelnik pa mogu uspoređivati sve te procese i sve te mandate koji su bili. Nažalost vi ste ovdje rekli, ne znam zašto ste išli to braniti nije bilo potrebno, nije kriva ova Vlada. Ne znam dali je kriva ova Vlada znamo samo da stanje nije bilo nikada ovako loše kao što je sada. Znam samo da se u socijalnom dijelu dnevno povećava pritisak, znam da imaju problema i centri za socijalnu skrb, znam da je dnevni pritisak na lokalne samouprave i uopće je nevažno u ovom trenutku tko je krvi, znamo jedino tko mora pokrenuti stvari. Dakle ova Vlada mora pokrenuti kola, ona mora pokrenuti stvari na bolje to je njezin zadatak. I ne možete nakon dvije godine mandata govoriti o tome kako je stalno netko drugi kriv, a već je dva puta lišće trebalo propupati i prolistati i već drugi puta s drveća otpasti. Prema tome, budimo svjesni situacije nemojmo politikantski govoriti o ovome, recimo da imamo problem, idemo probati pronaći probleme i nemojte vjerovati da će baš zakon sve samo tako glatko riješiti. Neće. Zakon netko mora provoditi. Da li će biti opet podobnijih lokalnih samouprava od nepodobnijih ma i sada ih ima, pa ja sam dnevno svjedok toga i vi svi drugi znate da se još uvijek radi po političkim kaputima i po političkim bojama.
Odgovor na repliku Saša Đujić.
Hvala vam. Poštovani kolega Hrg zašto sam rekao nije kriva ova Vlada. Nisam rekao zato što se praktički već godinu i pol dana napada kao glavni krivac za sve u zemlji i mislim da je dužnost da se svaki dan podsjeća da to nije baš tako. Jer znamo šta nam se dogodilo u proteklo vrijeme i mi se to ne žalimo ali svaki dan se očekivalo da će nakon duge krize i nakon svih ovih problema bi preko noći trebalo valjda procvjetati svo lišće. A ja sam upravo rekao u svojoj raspravi da će nam trebati dosta vremena da se sve to skupa oporavi. I ako ste me dobro slušali sam rekao sam da ovaj zakon neće sve ovo riješiti i da ne može ovaj zakon riješiti i da neće možda riješiti ni svi zakoni koje ćemo donositi sljedeće dvije godine ali to je ipak napredak i pokušaj da se nešto napravi. Mi se ne žalimo i ova Vlada je dobila mandat građana da rješava probleme i to će raditi, ne bježi od odgovornosti. Hvala vam lijepa.
Boro Grubišić replika.
Hvala lijepo. Kolega Đujić vi ste žestoko udarili po bivšoj Vladi kao da ste vi član Vlade pa ili da ste vi ministrica Opačić koja je iznosila ovaj zakon. no zakoni zapravo znače jedno život nešto drugo. Imali smo mi dobar zakon o dadiljama i sredstva koja smo utrošili pa znate da su samo dvije dadilje otvorile svoju privatnu firmu. Dobar zakon a loša provedba, šta ti to vrijedi. Ili ste pak s druge strane indoktrinirani pa evo govorite o šestogodišnjoj praksi bivše vlade, ja neću spominjati čak ni ime te stranke to me ne zanima ali da vam samo kažem kada ste već rekli o podobnom. U Slavonskom Brodu u centru za socijalnu skrbi zaposlili ste forum mladih SDP-a, sve koje ste mogli zaposlili ste u Centru za socijalnu skrb Slavonski Brod. I što rade? Kontroliraju stare službenike, ništa drugo ne rade cijeli dan. A drugo, kada ste govorili o požaru koji je proizveo još ranije, ovo sada sa 351 tisuće nezaposlenih pa to je implozija, to je implozijski požar, onaj gori zemlja, gori kamen. Upravo za dvije godine, da kažem vaše vladavine. I dugo, dugo poslije vaše vladavine neće se pjevati zelen lišće goru kiti.
Odgovor na repliku Saša Đujić.
Hvala kolega Grubišić, kratko to šta ćemo pjevati, tko će pjevati poslije ovog mandata, vidjeti ćemo. Pa upravo je to ono što i govorim. Nije čudo da je broj nezaposlenih svaki dan sve veći i veći kada smo konačno, počele su se provoditi nekakve reforme iako svi govore, nema reformi. Iako svi govore, ma možete se vi smijati sada koliko god hoćete. Ali mi smo imali isto prije dolaske ove vlasti broj ljudi koji su se vodili kao da rade a ne primaju plaću veću od 200 tisuća. Danas ih je opet previše ali ih je 70 tisuća. Ali ti ljudi su negdje na birou kao nezaposleni. Tako da se i tu neke statistike mijenjaju. Ja ne bih govorio o statistikama ali govorim da se ova Vlada trudi i mislim da jasno treba reći tko je krivac za situaciju u kojoj se zemlja nalazi i to ćemo i dalje govoriti, bio ja indoktriniran ili ne. Hvala lijepo.
Đurđica sumrak, replika.
Hvala vam lijepa gospođo potpredsjednice Hrvatskoga sabora. Pa uvaženi kolega Đujić, zaista ova politička vaša, dnevno politička rasprava je totalno promašena. Kažete da se trudi a tu bi vam se moglo odgovoriti uzalud vam trud svirači. Zaista, šteta što se uopće trudite. Govorili ste o požarima, vi uopće ne znate kako, vi ne znate kako ugasiti požar jer mislite da su vatrogasna vozila privatni taxi prijevoznici. Zatim govorite o socijalnom miru a vi ste najveći izazivači, ne vi kolega Đujić nego vaša Vlada, najveći izazivači socijalnih nemira. Govorite o nekom zapošljavanju po stranačkoj liniji. Pa dajte se malo pogledajte u svoje dvorište. Evo rekao vam je i kolega Grubišić, nemojte tako govoriti. Vjerujte, recite, evo jesmo, ne možemo, ne znamo, jednostavno smo došli nespremni, izgorjeti ćemo u želji ali nećemo ništa napraviti.
Odgovor na repliku Saša Đujić.
Kolegice Sumrak, ja znam ugasiti požar, član sam dobrovoljnog vatrogasnog društva od '94. godine ispitani sam vatrogasac zato sam i uzeo požar kao primjer jer o tome ipak nešto znam. Ja nisam spominjao nikakva zapošljavanja po političkoj podobnosti u svojoj raspravi, … … [[Upadica se ne čuje.]] Ne, ne, ne, ne, ja sam spominjao davanje programa korisnicima po političkom ključu ali vidim da će mi to kolega Klarić nešto reći jer vidim da se javio za repliku kada sam o tome govorio. I mogu to izargumentirati jako dobro i šta se radilo sa programom pomoći u kući i ne govorim o zapošljavanju nego govorim o nekim drugim stvarima. A ova Vlada zna ili ne zna. Ova Vlada se trudi, ali to ćemo vidjeti za dvije godine. Ja samo govorim da se ne može očekivati rezultat preko noći i ne može se očekivati odmah. Ali isto tako govorim, hvala vam na vašem znanju koje ste pokazali zadnjih 8 godina pa svaki dan po televiziji gledamo rezultate vašega rada i vašega znanja i sudske procese i tako dalje. Tako da ja više ne bih govorio o tome. Evo hvala lijepa.
Tomislav Klarić replika.
Pa kolega Đujiću vi ste malo mlađi od mene, ovdje ima starijih, ovdje sada govorimo o Zakonu o socijalnoj skrbi, o onome što treba i što je dobro da se nadograđuje, nadopunjuje i što su sve Vlade do sada pa i za vrijeme bivše Jugoslavije pokušavale se omogućiti ljudima život dostojan čovjeka i to je dobro. Ovdje ne govorimo o 8 godina koje vi spominjete, ovdje govorimo o dvadeset i dvije, tri godine postojanja države, rušenja, rata, svega onoga što se događalo. I moram vas demantirati u ovome dijelu kada ste spomenuli njegu u kući da su dobivali po političkom ključu. Ja sam slučajno HDZ ali po tom političkom ključu mi je odbijen moj zahtjev pa nisam uspio dobiti. I dobro je da su neki gradovi u Primorsko-goranskoj županiji na koju vi očito aludirate dobili, dobili. Pa i oni gdje je SDP na vlasti. I nije bitno tko je gdje na vlasti, bitno je donijeti zakon koji će omogućiti našim građanima život dostojan čovjeka, omogućiti otvaranje i novih radnih mjesta i onim najpotrebitijima da se nešto dodijeli i da. Da li je trava zelena ili će lišće požutjeti, ovih 8 godina koje vi spominjete jer se često tu spominju da se ništa nije radilo. Vi se vozite sada autocestom od Rijeke do Zagreba, vi ste svjedoci da je napravljen i magistralni plinovod, gradi se riječka zaobilaznica, sve je to odrađivano. Kriza ne traje od jučer, kriza traje godinama i sa krizom se bori. Ali je činjenica da imate dvije godine vlasti, da ste u te dvije godine vlasti već trebali nešto pokrenuti čitavo vrijeme, a vi to sada na zakonu gdje uopće nije potrebno vraćate se na nekakvih 8 nečijih godina i za sve krive tih 8 godina. Pa na vlasti ste već 2 godine, nešto ste valjda već trebali pokazati. Ja vjerujem da se gospodin Boro Grubišić samnom slaže. Hvala.
Odgovor na repliku Saša Đujić.
Meni je drago kada mi govorimo o tome tko se gdje vraća i kako se vraćamo i o čemu raspravljamo, je li tema, nije tema kada se tiče nekog drugog. Sve rasprave HDZ-a u ovom Parlamentu ove dvije godine se vrte na 2003. pa kolega Dujo Marasović on je još daleko iza gdje nije ni vrijeme ni mjesto. Ali treba spomenuti, da i često vi znate, upravo vaši zastupnici pričati o temama koje uopće nisu na dnevnom redu i pričaju opće političkoj situaciji. I to je dobro i to je u redu da pričaju, to nam je posao. Zato moramo biti ovdje i nisu zakoni isključivo da se tiču određene teme nego tiču se i malo šireg područja. A što se tiče pomoći u kuću, evo ja ću reći primjer, da, dobro ste rekli kolega Klarić, aludiram upravo na našu županiju u kojoj evo, reći ću o svom gradu kako je taj program došao. Znači da bi taj program dobio podršku ministarstva trebao je imati preko 100 korisnika. Onda je naš grad, na broj veličine našega grada, recimo mog grada, da ne spominjem sada ovdje svi znaju koji je to grad onda su lokalna vlast na taj spisak stavili sve starije od 65 godina samo da bi ispunili formalno uvjet da bi mogli dobiti ugovor od ministarstva. I onda su se na tom popisu našli, evo ja ću reći primjer, majka moga kolege koji živi s majkom u kući koji je direktor u jednom jakom poduzeću, ima preko 30 tisuća kuna plaću koji može svojoj majci platiti pomoćnicu koja će brinuti o njoj. Ali oni su tamo nabubetali svega i svačega samo da dobiju ugovor, onda u pozapošljavali 10-12 ljudi i da, to je političko zapošljavanje kada je ravnateljica toga vijećnica HDZ-a u mome gradu i onda oni koriste, obilaze štićenike, prave im društvo, cijepaju im drva, a onda dođu lokalni izbori i onda govore nemojte glasat za crvene kmere, oni kad dođu oni će vam ukinut programa i mi više nećemo moći pričat s vama. To je istina, to se radilo i o tome govorim i to je primjer i u Crikvenici i u Vrbovskom i pričat ću vam još o kojem god hoćete gradu. Hvala lijepo.
Ante Jerolimov, replika.
Zahvaljujem potpredsjednice. Kolega Đujić, pa po vama stvarno ništa nije valjalo. Evo kolega Klarić vam je neke stvari objasnio koliko je toga napravljeno ali i što se tiče ovog zakona može vam se reći 110 tisuća je korisnika ovog zakona. Pomoćnica ministrice je na odboru rekla da je nekom inventurom napravljeno da je negdje oko 3% ukupno ih primalo pomoć, a da nisu trebali primat takvu pomoć što znači da ni po ovom zakonu nije da ništa nije valjalo jer ih je takvih bilo samo 3% od ukupno 110 000 korisnika. Kažete da se uvodi red, da je pravedan, transparentan, da daje pomoć onima kojima je najpotrebnije. Pa ja vas pitam jel najpotrebnije obiteljima s velikim brojem djece, a po ovom zakonu ispada da što imaš više djece da manji koeficijent dobiješ. Da ne govorim o otocima, o imovinskom cenzusu gdje pojedine starije osobe uglavnom takve naseljavaju naše otoke, imaju određene količine kvadrature u zemlji ali u poljoprivrednoj namjeni ne u građevinskoj namjeni. Bezvrijedne makije ili ne znam da li će i oni biti predmet da ne mogu dobit socijalu odnosno dom, pravo na korištenje doma za stare i nemoćne. A vi ste nama ovdje održali jedan politički govor, a ne govor o socijali. Počeli ste s nekim požarima, a u Dalmaciji bi vam rekli sinko i ti si izgorio u tom požaru.
Odgovor na repliku, Saša Đujić.
Hvala kolega Jerolimov. Niste me dobro slušali, nisam ja rekao da baš ništa nije valjalo u osam godina niti ja to govorim niti sam ja uvijek isključiv. Je, napravile su se neke stvari, napravilo se puno toga ali sam govorio o stvarima koje ne valjaju, koje nisu dobre i skrenuo sam pozornost da ja ipak mislim da situacija u zemlji danas je takva zbog onog što nas je pogodilo u proteklih 8 godina, ali to ne znači da je baš sve bilo crno. A kolega Jerolimov vi ste baš na Odboru za obitelj, mlade i sport spominjali obitelji sa većim brojem djece i ja se s vama u jednu ruku ovdje slažem. Znači veće obitelji automatski veći zahtjevi i možda bi trebali imati malo veća primanja i dobro je da je zakon u dva čitanja pa možda se do drugog čitanja nešto i promijeni. Vidjet ćemo kolike su mogućnosti, ali situacija je takva kakva je. Ali s druge strane, ja ću svakako podržati da recimo obitelji s većim brojem djece dobiju možda malo više nego što je ovdje sada predviđeno, ali s druge strane moram spomenut pa zašto imamo obitelj, zašto imamo djecu? Pa ne radimo djecu da bi dobivali naknade i da bi netko na tome dobivao socijalnu pomoć nego djecu radimo radi obitelji. Hvala lijepo.
Ivan Šuker, replika.
Hvala lijepo. Kolega Đujić, vi ste rekli da je sustav zloupotrebljavan. Imali ste priliku danas čuti nekoliko replika između mene i potpredsjednice Vlade pa ste vidjeli da smo se u puno stvari usuglasili, ali ako je istina da je sustav zloupotrebljavan onda bi bila logična stvar da će se u proračunu pojavit viška novaca jer ćete eliminirat one koji su to zloupotrebljavali i da ćete te novce preusmjerit za nešto drugo ili ćete povećati naknadu za neke stvari. Druga stvar, sustav OIB-a jasno se zna zašto je uveden i zna se tko ga je isto tako uveo ali se postavlja pitanje zašto ključna stvar u tom OIB-u, a to je središnji registar u Poreznoj upravi nije uspostavljen tri godine, znači jedna godina HDZ-a i dvije godine vaše vlasti, da ne bi ispalo da pucam samo na jednu stvar. I druga stvar, projekt Hrvatske Vlade i Svjetske banke oko tog imovinskog cenzus koji ne može funkcionirat ako se ne konstatira obiteljsko stanje, dakle nije svejedno da li netko ima nekakvu malu naknadu a živi u jednoj obitelji gdje radi nekoliko ljudi ili sam živi sa tom malom naknadom. To je sve ono što je gotovo. Zašto to netko ne želi implementirat, ja to ne znam, ali samo znam da je to gotovo, da sam ja još kao ministar osigurao kredit za taj projekt Svjetske banke, da je bila jedna široka rasprava od sindikata pa nadalje oko takvog načina evidentiranja. I ono što je ključno u zakonu ne može netko dobivat socijalnu pomoć ako ima nekakvu imovinu, ali ako se svi slažemo oko toga onda u zakonu treba ugradit mehanizam, znači netko mora dat nekakvu izjavu da na ime toga što ga država uzdržava se odriče svoje imovine, a mora dobit takav i takav standard ali toga u zakonu nema. I prema tome, nije baš sve crno niti je baš sve bijelo, obično je život siv, a vi ste mladi pa ćete to shvatiti jednog dana.
Odgovor na repliku, Saša Đujić.
Kolega Šuker, evo da se sada ispravim da me ne shvatite krivo. Nije sve crno niti je sve bijelo, uvijek je sivo. Ja jesam mlad ali ja to znam do sada. Kada sam govorio da se sustav često zloupotrebljava rekao sam često, nisam rekao da je to praksa i da je to baš stalno tako da sad jasno kažem nedvosmisleno. Nije bilo sve crno niti je bilo baš generalno sve loše, ali sam rekao jedan dio stvari koji sam rekao, da sad ne ponavljam. Što se tiče imovinskog cenzusa i OIB-a tu se slažem s vama i slušao sam raspravu vas i ministrice i koliko sam shvatio jutros i ministrica se složila s vama, znači rekla je da je to neophodno, da se na tome radi i drago mi je da se skupa slažemo na tom pitanju i svi smo malo zakazali, isto znači i naša Vlada dvije godine ali rad se na pripremi toga. I mislim da kad to profunkcionira sustav OIB-a, sustav kontrole kroz koji ćemo onda moći vidjet imovinu svakog našeg građanina, sve što svaki naš građanin ima, onda vjerujem da ćemo moći kvalitetno i efikasno provoditi ove zakone i mislim da mi je drago da se na tome slažemo i mislim da svi skupa trebamo raditi na tome da se to što skorije provede. Hvala lijepo.
Nastavljamo raspravu. Kolegica Mirela Holy.
Hvala vam poštovana potpredsjednice. Pa na samom početku ove rasprave o Zakonu o socijalnoj skrbi u prvom čitanju želim reći da ću podržati ovaj zakon jer smatram da je dobro da se počne uvoditi red u sustav isplate socijalnih naknada. A svi smo svjesni toga da tu ima puno nereda i netransparentnosti. Socijalne naknade treba promatrati kao instrumente kojima se udovoljava određenim socijalnim odnosno društvenim potrebama pojedinaca ili manjinskih skupina ili grupa a ne kao privilegije. A na žalost u nekim slučajevima socijalne naknade nisu više načini za zadovoljenje tih potreba već privilegije. Smatram da je intencija koja stoji iza ovog zakona u tom smislu pozitivna i društveno odgovorna. No, bojim se kakva će biti provedba zakona u praksi a s obzirom na činjenicu da nije zadovoljen prvi i osnovni preduvjet za kvalitetnu provedbu bilo kakve reforme, pa tako i ove socijalne reforme. Taj preduvjet je kvalitativna reforma javne uprave u efikasan servis građana jer sve dok službenice i službenici u ministarstvima, u gradovima, u općinama, u Centrima za socijalnu skrb ili obiteljskim centrima ne budu u kratkim rokovima bez diskrecijskog prava po točno utvrđenim protokolima rješavali stvari građana sve reforme neće biti uspješne, pa tako ni ova reforma. Pozdravljam institut zajamčene minimalne naknade, informatizaciju sustava, te najavu objedinjavanja novčanih davanja, odnosno uvođenja jedinstvenog novčanog centra tzv. ureda sve na jednom mjestu one stop shopa jer to nalaže logika racionalnog upravljanja sredstvima poreznih obveznika koji se koriste za ove namjene, odnosno s istim sredstvima dobiti kvalitetniju socijalnu skrb odnosno korištenje tog novca od onih kojima za one kojima je taj novac, odnosno kojima su ta sredstva i najpotrebnija. Želim se također i osvrnuti na primjedbe na odredbe zakona u dijelu koje se tiču socijalne skrbi osoba sa invaliditetom koje sam primila od nekoliko udruga, između ostalog i od udruge "Sjena" a koje ste vjerujem i vi dobili tijekom javnog savjetovanja. Dobro je što o ovom izuzetno važnom zakonu raspravljamo o dva čitanja, što omogućava korekcije i poboljšanja zakona u određenim segmentima. I ako je danas bilo najviše riječi o ukidanju, odnosno spajanju obiteljskih centara sa Centrima za socijalnu skrb ja ću se osvrnuti na prava osoba sa invaliditetom. Naime, ograničenje Zakona o socijalnoj skrbi jest u tome što se bavi sa suzbijanjem siromaštva, pa se prava osoba sa invaliditetom pokušava rješavati samo ovim propisom što na žalost neće biti dovoljno. Inače ispada da su sve osobe sa invaliditetom moraju biti siromašne da bi imale prava u odnosu na potrebe koje proizlaze iz invaliditeta. Problem je što se država osim kroz sustav mirovinskog, zdravstvenog osiguranja i profesionalne rehabilitacije slabo bavi kvalitetom života osoba sa invaliditetom i sve prebacuje na razinu borbe protiv siromaštva što je sasvim pogrešno i na tome treba dugoročno raditi. No uzimajući u obzir cijeli kontekst i ekonomsku situaciju čini mi se da država trenutno jest napravila sve što je mogla. Istina je da bi naknade kojima se pomaže osobama sa invaliditetom u društvu trebale biti neovisne o imovinskom cenzusu, da bi se postiglo izjednačavanje osoba sa invaliditetom i ostalih građana što u stvari i jest intencija socijalne skrbi ali je to nemoguće kroz propise kojima se cilj ostvaruje kroz sada djelomično suzbijanje siromaštva. Sam invaliditet po sebi ne bi trebao biti osnova za stjecanje prava nego potrebe koje proizlaze iz invaliditeta, no to sve ne smije biti vezano uz koncept suzbijanja siromaštva nego bi svi morali poći od toga da nisu siromašni i da su jednaki sa drugima i to ne po novčanoj vrijednosti nego po kvaliteti društvenog života, a to se ne rješava samo novčanim naknadama u sustavu socijalne skrbi nego i razvojem ukupne socijalne politike. I tu bih htjela pohvaliti Vladu Republike Hrvatske odnosno Kukuriku koalicije kada je vizionarski rekla bih ovo ministarstvo koje se bavi ovim pitanjima proglasila, odnosno imenovala kao Ministarstvo socijalne politike a ne socijalne skrbi pa se nadam da će u svom budućem djelovanju više imati naglasak ne samo na pitanjima socijalne skrbi, nego na ukupnosti socijalne politike.
Hvala lijepo kolegice. Kolega Branko Hrg, izvolite.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa iskreno da kažem ja sam očekivao malo življu raspravu o ovom zakonu obzirom na stanje u društvu i situaciju koja je prisutna i želju da se ovim zakonom poravnaju malo stvari, da se stvarno uvede reda u sustav, da jednostavno pomoć dobivaju stvarno oni kojima je to potrebno i da se brine o svim strukturama društva kojih na žalost iz dana u dan realno ima sve više. I za pozdraviti je inicijativu donošenja ovakovog zakona da se proba uvesti reda u ovu neravnomjernost i rasipništvo u dijelu socijalne skrbi u Hrvatskoj, jer definitivno često puta novac dolazi tamo gdje mu stvarno nije mjesto a tamo gdje treba doći tamo ga nema. Ima onih u Hrvatskoj koji jako dobro znaju sustave i znaju ih iskoristiti, znaju se snalaziti, nemaju baš ni previše ponosa, a ima i onih koji imaju jako puno ponosa, sram ih je ići nešto pitati, sram ih je ostvariti svoja prava a oni su u stvari ona skupina koja treba pomoć. Ja se nadam da će donošenjem zakona u onom dijelu drugog čitanja se napraviti određeni iskorak i da će u tom pravcu krenuti. Najveći problem po meni je u razjedinjenosti sustava na državnu i lokalnu razinu. Naime, definitivno Centri za socijalnu skrb i taj sustav na državnoj razini kao ustrojeni sustav funkcionira po jednom modelu, lokalna samouprava po drugom pa onda na lokalnoj razini morate sakupljati podatke na pet mjesta da bi došli do jednog konačnog podatka. Tako recimo, vjerojatno to kolegice i kolege koji su u lokalnoj samoupravi imaju iste slučajeve, mi kad hoćemo za Božić možda podijeliti tu neku socijalnu pomoć, da velim neki dar onda moramo skupiti podatke od Caritasa, od Udruge umirovljenika, od Udruga osoba s invaliditetom, gradskih društava Crvenog križa, Centra za socijalnu skrb, upravnih odjela za socijalu ili društvene djelatnosti i onda dobijemo jednu ukupnu sliku. To je samo jedan primjer iz prakse koji govori koliko je sustav nefunkcionalan i koliko on ustvari uopće ne pokriva onaj prostor koji bi trebao pokrivati. Ja se nadam da će u ovom zakonu i to je moj prijedlog da se definitivno zakonski predvidi jača povezanost znači tijela koja provode državnu politiku o socijalnoj skrbi i tijela lokalne samouprave. Bilo je ovdje govora o geronto programu. On je saživio u dosta jedinica lokalne samouprave, ali on u principu ide iz godine u godinu, godinu za godinu i nikad se ne zna što će s njim dalje biti, da li će biti sredstava ili neće, različito je postavljen od onih početaka pa onda dalje. Mislim da ga treba sustavno riješiti. Uz sve bolesti koje taj program ima on je nužno potreban. On ima jako puno bolesti jer stvarno ima što se već iz rasprava ovdje se moglo vidjeti, stvarno ima korisnika i korisnica koji ne pripadaju u tu kategoriju, ne bi trebali dobivati. Ali i to je jedan problem, u jednom dijelu tih programa također lokalna samouprava i nema baš neki veliki utjecaj na odabir korisnika, u nekim drugim programima ima. Opet govorimo o tome da vlada jedno rasulo u sustavu i da ga treba posložiti na hrpu ali geronto program kao geronto program apsolutno da, pogotovo u onom dijelu što je govorila i potpredsjednica Vlade i ministrica da će se moći i naplaćivati što je dosad bio problem. Znači to će u svakom slučaju dobro doći. Ono što bih ja danas ovdje želio dati kao prijedlog i skrenuti posebno pozornost je ustvari rješavanje problema starijih i nemoćnih osoba. Dakle, Hrvatska je nažalost relativno stara nacija, suočeni smo sa problemima zbrinjavanja starih i nemoćnih osoba, znamo da nema sredstava za izgradnju domova za starije i nemoćne, znamo da je vrlo teško pronaći sredstva za njihovo financiranje i ja mislim da ovaj prijedlog koji se spominje u ovom zakonu, a to je model javno-privatnog partnerstva neće baš moći riješiti to pitanje jer će lokalne samouprave ustvari biti onemogućene sufinancirati taj program, a bojim se da ni država nema snagu i kapaciteta da uđe u jedan široki program izgradnje domova za starije i nemoćne po modelu javno-privatnog partnerstva. I zato predlažem da se u zakon ugradi još jedan model rješavanja izgradnje domova za starije i nemoćne uz sufinanciranje da li države, da li županija, da li lokalne samouprave korisnika programa i to po modelu prava građenja. Dakle, ne govorim na pamet, govorim iz iskustva, govorim na konkretnom primjeru. U mojem gradu se gradi jedan dom po tom modelu gdje privatni investitor dakle financira kompletnu izgradnju. On će ustrojiti funkcioniranje doma, grad je dao zemljište i infrastrukturu i grad će subvencionirati svoje korisnike u tom domu u onom omjeru kako će pravilnik određivati znači tko će koliko imati vlastitih prihoda, razliku će znači financirati lokalna samouprava. Mislim da je to jedan od modela koji ne bi opteretio ni državni proračun, ni proračune lokalnih samouprava koji bi u krajnjem slučaju mogao pokrenuti jedan gospodarski ciklus u Hrvatskoj jer recimo jedan dom od 100 korisnika zapošljava 30 osoba i zbrinjava znači 100 korisnika. Kad bi se samo pokrenuo takav jedan projekt u Hrvatskoj na 50 lokacija zaposlilo bi se 1500 ljudi, pokrenuo bi se jedan investicijski ciklus od milijardu kuna i zbrinulo bi se 5000 starih i nemoćnih osoba. Ja mislim da bi bilo dobro malo raspraviti. Evo ja ću ministarstvu dostaviti taj primjer iz grada Križevaca koji smo napravili pa ako ima volje i želje da se nešto tako ugradi mislim da se može još sigurno doraditi i nadograditi i da može biti korisno za ukupni sustav da možemo jednostavno puno bolje riješiti to pitanje. Ono što bih još na kraju želio reći, bilo je ovdje već govora o osobama s invaliditetom, u Koprivnici je održan jedan Okrugli stol u četvrtak na tu temu, na temu ovog Zakona o socijalnoj skrbi i bilo je dosta kritika udruga osoba s invaliditetom na ovaj zakon. Dakle, nikako si ne bi smjeli dozvoliti da smanjujemo prava osobama s invaliditetom i njihovim obiteljima. Mislim da to nikome od nas ne ide da tako kažem na neku hvalu, mislim da svi skupa možemo podržati takvu stvar da se te povlastice ako su to uopće povlastice osobama s invaliditetom ne smanjuju nego da se one apsolutno zadržavaju ili da se još dorađuju i pojačavaju. I ono što bih još ovdje želio reći, nisam siguran da li će ova minimalna naknada od 2900 kuna biti poštena i pravedna. Onome tko treba dobiti njemu je malo, ali onome tko ide raditi što je bilo u raspravama ovdje govoreno za 2000 kuna, pazite ljudi dobiju i 2000 kuna ne 2900 i cijeli mjesec moraju ići raditi ne znam da li će biti stimulativno u ovoj situaciji kad je ovoliko velika nezaposlenost da imamo takvu naknadu bez obaveza ukoliko bi bilo ono što je ovdje također u raspravama govoreno i replikama da oni koji dobivaju takvu minimalnu naknadu moraju nekom svojom radnom obavezom to društvu vratiti onda bi to bilo opravdano. Ali dok god su plaće ljudi koji rade 3 tisuće kuna je danas normalna plaća u Hrvatskoj budimo realni i na sudu su takve plaće u javnim službama su takve plaće, a kamoli u nekom sektoru proizvodnom nisam siguran da smo pogodili i da će to biti dobro da će biti stimulativno. Tako da mislim da bi to još malo trebalo raspraviti na neki način obvezati oni koji to dobivaju ako su radno sposobni da stvarno moraju kao što je već ovdje bilo od kolega govoreno odraditi taj dio posla.
Replika Višnja Fortuna.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice. Poštovani kolega evo malo ste me izazvali kada ste rekli da korisnici se mogli snaći kako su se znali. Ja neću reći a da od onih pravih pomoć nije došla. Ja ne bih tako rekla jer to se možda i događalo ako je netko bio jako, jako vješt ali sigurno ne često i ne opetovano. Međutim sada sam našla jedan podatak zapravo kolegica mi je dala da je OIB od 2009.godine zapravo jel to bio Zakon o OIB-u znam da JMBG se maknuo i stupio je na snagu OIB da li zakon nebitno. Ali od 2009.godine se moglo dogoditi ovo što se sada dogodilo odnosno što je ovaj zakon predvidio i ne bi bilo više onda recimo od 2010.sigurno ne bi bilo mogućnosti da je netko bio vješt pa se mogao snaći jer bi umrežavanjem sustava putem OIB-a znalo se sve ovo što će se ovim novim zakonom znati. Hvala.
Odgovor na repliku Branko Hrg.
Nažalost ja sam u pravu. Vjerojatno ste i vi jednim dobrim dijelom u pravu ali činjenica je da su ljudi pronalazili i pronalaze raznorazne načine i metode da dođu do nekih novaca iz državnog ili lokalnog sustava. I to je točno. Da li se prijavljuju da žive odvojeno, da li žive skupa, da li se čak rastavljaju svega ima, sve je to točno. Sigurno da će ovaj zakon vjerojatno i primjena OIB-a i onaj dio ukupnog kućanstva i porodice i obitelji i u krajnjem slučaju vjerojatno to riješiti, ali da toga postoji postoji, da toga ima u svim segmentima ja imam dokaze dnevno za to, pratim ih 15 godina u svom malom gradu našem malom gradu u krajnjem slučaju tako da je to sigurno situacija takva i ja se nadam da će se to početi polako u neke normalne okvire stavljati ovim zakonom.
Boris Kovačić replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Pa evo gospodine zastupniče kada ste govorili o ovom zakonu i dotakli ste i pitanje osoba s invaliditetom. Evo čitali smo praktički isti tekst i tumačimo ga na različite načine. Vi ste spomenuli da su im smanjena prava, ja se ne bi složio s vama. Čak mislim da ne da su i povećana ali s druge strane čitajući i sam tekst zakona pa i obrazloženja ako baš hoćete mislim da se donekle te mogućnosti šire. I ono što se meni posebno čini jako važnim, a to je da se štiti dignitet osoba s invaliditetom. To mi se čini jako značajnim iako znam uvijek će netko reći najvažniji je posao i socijalna zaštita, ali i dignitet i naglašavam posebno osoba s invaliditetom. Ja sam to našao i iščitao to ovako u ovom tekstu zakona.
Odgovor na repliku Branko Hrg.
Ja sam rekao da se ne bi nikako ne bi smjelo dozvoliti da se osobama s invaliditetom smanjuju prava. I rekao sam da je u gradu Koprivnici održan jedan okrugli stol gdje je predstavnica Udruge osoba s invaliditetom vrlo konkretno govorila o određenim smanjenima, tako da sam samo ponovio njezine riječi. A sada moram reći još jednu stvar ovako kao mali šlag na ovo sve skupa. Nakon toga je dotična gospođa da joj ne govorim sada ime doživjela da ju je nazvao zamjenik gradonačelnice i maltene naribao što ona govori protiv zakona. neću govori ni o nikakvim političkim opcijama ili ničemu drugome, ali ovo su činjenice.
Boris Kovačić izvolite za raspravu.
Evo još jednom zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Gospođo zamjenice sa suradnicima, gospođe zastupnice i zastupnici. Pa kada govorimo općenito o pravednosti i pravicama i pravičnosti njih nikada dovoljno, a posebno mi se čini da socijalne pravde kao jedne od najvećih vrijednosti našeg ustavnog poretka jel molim lijepo to je tako i zapisano u članku 3.našeg Ustava, nikad previše. I s te strane evo jako je dobro da danas raspravljamo i to molim lijepo u prvom čitanju Zakon o socijalnoj skrbi koji gledam i kao jedan od zakona iz reformskog paketa. I to je evo kada govorimo općenito o pravdi i o pravičnosti čini mi se baš dobro. Zbog toga ću ja i u svojoj raspravi se dotaknuti samo dva aspekta, dva manja problema vezana uz predloženi tekst zakona upravo na tragu ovog mog malog uvoda. A to je kada smo govorili i kada se u zakonu govori, a danas je bilo puno u raspravi vezano uz informatički sustav odnosno umrežavanje. Pa sigurni smo da je to alat koji će omogućiti razvidniji razvoj kompletnog sustava pa sigurno i spriječiti mnoge nepravilnosti i ovo o čemu je bilo jako puno riječi i to opravdano. Međutim ja čitam i ovaj zakon na način da se sada zaposlenicima centara za socijalnu skrb i svim stručnim radnicima, oni su i do sada imali veliku odgovornost ali čini mi se da se sada pred njih stavlja još veći naglasak i još veća odgovornost. I zbog toga mi se čini da su tu tri stvari, tri točke posebno bitne. U zakonu se o tome djelomično govori. Na prvom mjestu i najvažnija stvar je stručnost i edukacija pa ima i u tekstu zakona iskazana i potreba cjeloživotnog obrazovanja odnosno usavršavanja tih stručnih radnika centra odnosno svih zaposlenika. I to je ono što je prva točka i na čemu svi skupa moramo inzistirati. Međutim meni se čine tu još posebno dvije važne stvari. Jedno je dobro poznavanje terena, upućenost. To nisam baš siguran da je kod svih zaposlenika centra prisutno. Jer ja ću sada isto evo zagristi malo kiselu jabuku o čemu je bilo riječi jer isto sam svjedok tako da pogotovo prije 4, 5 ili 6 godina doista je bilo zapošljavanja ljudi u centrima po očito stranačkim bojama gdje i ovi neki kriteriji i nisu bili ispoštivani. Isto dolazim dakako iz lokalne samouprave, dugo sam bio na čelu te lokalne samouprave pa eto mnoge stvari znam iz prakse, nažalost. I treća stvar koja mi se čini, možda nije dovoljno čak ni akceptirana u tekstu zakona a ne znam da li je to moguće a to je suradnja centara i jedinica lokalne samouprave, dakako i regionalne ali posebno jedinica lokalne samouprave. To je ono što mi se čini ako bi ova tri uvjeta bila ispunjena, znači stručnost, upućenost, šta ide uz stručnost, ali upućenost i poznavanje terena. Naravno da bi time mnogi problemi sami po sebi neću reći bili riješeni ali nešto lakše riješeni i suradnja sa jedinicama lokalne samouprave. To je od presudnog značaja za funkcioniranje ovog dijela sustava socijalne skrbi. I nadalje, kada još govorimo o toj nejednakosti, kada govorimo o ovoj, ovo je dobro što je ova elimitirana naknada pa je to sada 2900 kuna bilo je tu zloupotreba i što je sada isto bitno za reći, to nije ukupni limit, to je limit koji ide kroz sredstva ministarstva. A znači ono o čemu smo danas isto govorili kroz jedinice lokalne samouprave a tih je programa preko 50 je li tako, ne znam da li su uopće taksativno svi pobrojani i tu sada dolazimo također do onih razlika jer ovisi o volji, odlukama jedinica lokalne samouprave, predstavničkih tijela, da li se više daje za socijalu, da li za udruge, da li za vatrogastvo, da li za sport, da li za kulturu, sve je to potrebno i dolazimo do njihove naravno fiskalne moći, odnosno kakve su im kondicije proračuna. A i zaboravimo to reći, neke jedinice imaju maksimalni prirez, netko ga uopće nije uveo, netko ima pola. Bez obzira što su to namjenska sredstva. Ali znamo da se onda ona mogu ili se druga sredstva oslobađaju možda i za socijalne namjene. E sada kada govorimo o toj, i tu nikada neće biti, tu nikada neće biti do kraja da se tako izrazim socijalne pravde, tu će uvijek biti razlika. I zbog toga su dobre ove odredbe u zakonu koje govore, mene posebno brinu tu djeca. Svi su važni, svi su važni ali meni se čini da su djeca najosjetljiviji i najosjetljivija i mene posebno oni brinu. I tu je ovo dobro što je uveden topli obrok. Dobro je što je predviđeno čini mi se člankom 51. vezano za udžbenike i Ministarstvo prosvjete itd.. E ali ostaje još uvijek nije to dovoljno. Ja kada uzmem i kada imam sliku predškolskog djeteta, djeteta u osnovnoj školi pa do srednje škole, da ne spominjem fakultet to nije dovoljno. Nije dovoljan samo topli obrok, nije dovoljan udžbenik, bez toga se ne može, ali ako on nema u čemu doći u školu a danas je situacija takva, znate šta meni padne sada jer imam unuka, kada stojim pred izlogom i onda si razmišljam koje su to frustracije naših roditelja, baka, djedova a i djece jer oni već znaju o modi tamo negdje u 4, 5 razredu osnovne škole više nego ja sada koje su to frustracije kada on ne može imati ne znam tenisice te i te, majicu tu i tu, ni ne znam koje su sada marke u modi jer čitav razred ima, bez obzira što možda u razredu ima dvoje, troje. E tu se evo čudim, imam već fest godina ali čudim se da mi kao društvo unazad nekoliko desetljeća nismo uspjeli iznjedriti jedan model koji bi išao na tragu evo rješavanja tog problema. Nisam za uvođenje ne znam, engleskog modela dress koda i tako dalje, jer čak i cijena te obleke tamo u Engleskoj je različita, to sam provjerio jer mene je to zanimalo dakako. I nisam baš, zašto bi mi njihovu tradiciju, ne znam. Nisam ni za ono da se vrate kute kao u doba moje gimnazije i nemojte mi to stavljati u usta, da se ne vraćamo tamo ali jesam za pomoć evo roditeljima i djeci jer i dalje me brine ta različitost i mogu si misliti šta to znači na psihu, na razvoj, na ukupni razvoj djeteta pa preko djeteta ako hoćete to djeluje i na stabilnost i na štošta drugo naših obitelji, roditelja i više od toga. Pa možda još i nađemo kakav i dobar prijedlog do drugog čitanja. I doista bih bio i zahvalan, neću reći da apeliram ne samo na ministarstvo nego općenito evo i na stručnu javnost pa evo i na kolegice i kolege ovdje, poradimo još na ovom, čini mi se da bi to, da nam je i to još uvijek potrebno. Dakako da podržavam ovaj zakon jer prije svega vidim ogroman napredak kroz sustavna rješenja upravo onako kako je i bilo najavljeno prije godinu dana da ćemo dobiti na klupe Prijedlog zakona o socijalnoj skrbi koji će na sustavan način pokušati riješiti socijalnu skrb u cjelosti. Dame i gospodo zahvaljujem na pažnji.
Branko Hrg replika.
Hvala lijepa. Pa kolega Kovačić, vi ste ustvari rekli onih stvari dosta koje su i govorene, na koje se upozorava, znači stvarno to poznavanje terena i suradnja sa lokalnom samoupravom su nužni preduvjeti da bi se moglo što bolje napravit posao. No moram reći, govorili ste o zapošljavanju po podobnosti. Ma nije to nestalo znate, to je i sad prisutno. Ovaj članak zakona koji govori o davanju suglasnosti na imenovanje ili izbor ravnatelja centara za socijalnu skrb od strane ministrice se vrlo dobro koristi. Ja imam taj primjer, čak sam postavljao pitanje kao zastupnik ali nisam dobio odgovor na takva pitanja. Dakle dobio sam odgovor da je bilo nepravilnosti u radu, onda sam išao provjeravati u svom centru za socijalnu skrb kad je bio nadzor, onda je ispalo da je nadzor bio prije tri godine tamo, da ga uopće nije. Tako da to je prisutno, ali apsolutno podržavam to da se suzbije taj način bilo kakvog zapošljavanja po političkim podobnostima jer toga je bilo, toga ima i nadam se da će toga sve manje biti u budućim vremenima.
Odgovor na repliku, Boris Kovačić.
Pa već smo o sličnim stvarima govorili ovdje u Saboru. Nepotizam, korumpiranost ne nestaju preko noći, a nažalost postoje od pamtivijeka i neću odgovorit da i manja pojavnost a usuđujem se procjenjivat da je sigurno manja pojavnost nego što je bila prije, da li vodi prema rješenju. Ostajem pri ovom da se doista svi tu trebamo, nije smiješno ali evo gospodin Hrg se smije pa je izazvao u meni istu reakciju. Nije smiješno jer je preozbiljno i vjerujem da evo svi skupa a govorili smo o tome i kod donošenja nekih drugih zakona, tu nam predstoji još puno posla i puno, puno borbe.
Deneš Šoja, replika.
Hvala lijepo. Upravo ovo što je maloprije kolega također postavio pitanje, ja sam također pažljivo slušao vas i rekli ste poznavanje terena i suradnja s lokalnom samoupravom. Ja sam dva puta detaljnije pročitao ovo poglavlje nadležnosti, postupak priznavanja prava na socijalnu skrb. Mislim da je ovdje mjesto i ovdje bi trebalo kao što je to nekada bilo, nekada, to znači prije 20-30 godina, mi koji imamo tu dosta velikog iskustva, tada je trebalo mišljenje mjesnih odbora, a sada ja mislim da bi bilo dobro da se traži mišljenje lokalne samouprave prije odlučivanja o pravu na socijalnu pomoć. Mislim da bi tada ta suradnja bila bolja jer po onoj teoriji papir sve trpi, prema tome nisu uvijek točni oni podaci koji se prezentiraju centru za socijalnu skrb i takav jedan dokument bi bio sigurno dobrodošao kod odlučivanja, ne da odlučuje lokalna samouprava. Ali s druge strane trebalo bi malo preciznije definirati kompetencije i nadležnosti centra u rješavanju socijalnih problema i lokalne samouprave ili općine. Vrlo često se dešava da socijalni radnici i zaposlenici u centru šalju nesretnike, ljude koji imaju vrlo velikih problema neka ti riješi općina i oni su onda u općinskim hodnicima, njih 5-6 po pola dana čekaju, dosađuju jer njemu je njegova općina prva stepenica kome se on mora obraćati, a zapravo centar je institucija koja je izmišljena da rješava te probleme. To razgraničenje bi trebalo bit preciznije.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, Boris Kovačić.
Još jednom zahvaljujem. Pa drago mi je da ste prihvatili ovaj dio i da se slažemo da je potrebna veća suradnja i centra i dakako jedinica lokalne samouprave i predstavničkog dijela i onog izvršnog dijela. Ja to podrazumijevam. Bojim se da ne dijelim do kraja vaše mišljenje što se tiče ove suglasnosti, to bi nas odvelo u nekakvu čistu administraciju i nisam siguran da bi to bilo i ekonomično pa i dobro. Usuđujem se i to reći. … [[Upadica se ne razumije.]] Dobro. Ja sam prije svega kad sam govorio o suradnji centara i jedinica lokalne samouprave prije mislio na usuglašavanje programa, opservacije, dogovora ako baš hoćete, pa zašto ne porazgovarat i o konkretnim stvarima ali to sam imao na umu, prije svega usklađivanje programa jer maloprije smo rekli evo i ne znamo točno s koliko ukupno jedinica lokalne samouprave raspolažu različitih programa. Znamo da se godišnje za potrebe socijalne skrbi alimentira iz proračuna svih jedinica lokalne samouprave ako se ne varam preko milijardu i pol kuna, a to je veliki novac, tu se slažemo jelda. I ako nema tu dodatne još onda suradnje odnosno usuglašavanja onda dolazimo do ovih još većih razlika o kojima pričamo, od jedinice do jedinice lokalne samouprave pa čak i po nekim drugim parametrima. Hvala.
Kolega Tomislav Ivić, izvolite.
Hvala lijepo poštovana gospođo potpredsjednice. Uvažena zamjenica ministrice sa kolegicama, kolegice i kolege. Evo ja bih rekao nekoliko riječi o Zakonu o socijalnoj skrbi. Mislim prije svega da je dobro da zakon nije u hitnoj proceduri, da je u dva čitanja i da ima prilike da se kroz ovu raspravu danas a i kada bude drugo čitanje on dodatno popravi i poboljša. Mislio sam govoriti dosta toga o ukidanju obiteljskih centara ali se ne bih želio ponavljati s obzirom da se slažem sa svim onim argumentima koje su iznijele kolegice i kolege iz kluba HDZ-a. I mislim da obrazloženje koje se nudi, da će se ukidanje obiteljskih centara postići ušteda jednostavno nije točno. Kako će se postići ušteda ako obiteljski centri ostaju u istom prostoru, ako djelatnike obiteljskih centara preuzimaju Centri za socijalnu skrb. Dakle, nema ni govora o ukidanju kao što ne stoji ni argumentacija da se centri za, obiteljski centri nisu razvijali zbog nedostatka sredstava. To jednostavno ne može i ne smije biti argumentacija. Moram podsjetiti da su se obiteljski centri osnivali i 2011. godine kada situacija nije bila bolja nego što je sada ali smo našli prostore i mogućnosti da se osiguraju sredstva za osnivanje obiteljskih centara. Nešto više bih rekao o jednom pravu koje se odnosi prema hrvatskim braniteljima. To je opskrbnina koja se po prijedlogu ovog zakona praktički ukida. To nije dobro, jer opskrbnina nije ni bila zamišljena kao klasična mjera socijalne pomoći. Dapače, pravo na opskrbninu po Zakonu o pravima hrvatskih branitelja imaju korisnici osobne invalidnine, obiteljske invalidnine i hrvatski branitelji koji su bili nesposobni za privređivanje. U 2012. godini to smo vidjeli u Izvješću o izvršenju Zakona o pravima hrvatskih branitelja opskrbninu je koristilo 5536 hrvatskih branitelja za što je iz proračuna izdvojeno 72 milijuna kuna. Takav način pomoći hrvatskim braniteljima praktički egzistira gotovo 20 godina. On je bio dobro i sada je dobro ustrojen sa jasnim pravilima i prilično dobro razrađenim kriterijima tko može ostvariti od hrvatskih branitelja pravo na opskrbninu a tko ne može. U tu svrhu podnositelj zahtjeva morao je proći i procjenu liječničkih povjerenstava, dvostupanjskih liječničkih povjerenstava pri Ministarstvu branitelja radi utvrđivanja eventualne sposobnosti ili nesposobnosti za privređivanje. Ukidanjem opskrbnine cjelokupna procedura seli u Centre za socijalnu skrb. Postavlja se ključno pitanje jesu li Centri za socijalnu skrb za to uopće pripremljeni? Hoće li ovih 5500 zahtjeva biti riješeni u odgovarajućem roku. Jer u trenutku stupanja na snagu zakona praktički prestaju važiti sva rješenja o opskrbninama i oni hrvatski branitelji koji su bili korisnici opskrbnine određeno vrijeme će biti bez prihoda. To je vrlo opasno i moguća bomba kada su u pitanju psiho traumatizirani hrvatski branitelji. I sjetite se kakvih smo sve slučajeva u prošlom razdoblju prolazili kada hrvatski branitelj nije ostvario neko pravo i slično, a pogotovo sada kada mu se neko pravo ukida. Nemamo točne podatke o strukturi korisnika opskrbnine, ali sam uvjeren da u većini slučajeva je riječ o samcima, dakle o pojedincima tako da će u stvari oni koji ostvare pravo na zajamčenu socijalnu pomoć dobivati manje nego što dobivaju sada. Opskrbnina je sada 1097 kuna. I da li uopće postoji procjena koliko korisnika će ostati bez prava na zajamčenu minimalnu naknadu oni koji su sada dobivali opskrbninu. Ja mislim da će značajan dio hrvatskih branitelja ostati bez prava na zajamčenu minimalnu naknadu. I nekoliko, dakle generalno gledajući mislim da opskrbninu bi trebalo ostaviti tamo gdje joj je i mjesto u Ministarstvu hrvatskih branitelja i poštivati odredbe Zakona o pravima hrvatskih branitelja. I nekoliko riječi bih rekao, jer često se danas ovdje u raspravi spominjali su se dva programa – Program pomoć u kući i dnevni boravak i pomoć u kući kao programi koji datiraju unazad nekoliko godina. I tu treba znati reći da ovi programi nisu bili prije svega ili primarno usmjereni socijalno ugroženim osobama. Dapače, oni su bili usmjereni prema osobama treće dobi koji najčešće nisu ni bili korisnici socijalne pomoći nego su imali svoja uredna primanja, mirovine itd. Ali im je trebala pomoć da bi mogli normalno funkcionirati i da je za društvo uvijek bilo jednostavnije i korisnije na ovakav način pomagati te ljude da svoju starost prožive u svojim domovima nego ih što je nekoliko puta skuplje zbrinjavati u staračkim domovima ili ne znam kakvim domovima. Dakle, to nije klasičan socijalni program. Dapače, on je prije svega usmjeren prema osobama koja imaju svoja primanja ali im je potrebna pomoć društvene zajednice da bi mogli funkcionirati. Dakle, evo s ovim bi i završio raspravu uz još jednom napomenu vezano za opskrbninu koja se odnosi prema hrvatskim braniteljima da ukoliko ovakav prijedlog ostane kao što je sada u ovom prijedlogu zakona da to nije dobro, da će pogoditi nekoliko tisuća hrvatskih branitelja i da će ministarstvo imati ozbiljnih problema. Hvala lijepa.
Replika Višnja Fortuna.
Hvala lijepa. Evo uvaženi zastupniče ja bih se ovo što ste rekli vezano za hrvatske branitelje zaista ne mogu imati ni procjenu. Ja se nadam da je nadležno ministarstvo to dobro procijenilo i da će učiniti sve u roku jer drugačije ne bi ni ulazilo u ovaj prijedlog zakona da ste vi u pravu. Ja ne bih željela da ste vi u pravu, ali ne mogu vam na to niti čak pošteno replicirati. Ali replicirala bih vam na ovo drugo što ste rekli vezano za geronto, odnosi se na geronto domaćice jel' tako. Dakle, nije problem pomoći osobama starije životne dobi i slažem se s vama da je to puno jeftiniji oblik od smještaja, ali problem je bio u nadzoru i u konkretno neevidentiranju uopće tko kome pomaže i kako pomaže. To su bili problemi u tom periodu, zaista nije bilo nikakvog nadzora, nikakve evidencije, nije išlo kroz nadležni Centar za socijalnu skrb, direktno je išlo na načelnike, gradonačelnike itd. i dalje od toga često puta i ja u suradnji nikakvih informacija dalje od toga nisam dobila. Dakle, radilo se o nadzoru te mjere ili tog prava ili ne znam usluga je to bila a ne o načinu. Način da, ali ne bez nadzora i bez ikakve kontrole. Ovo je sada ovim zakonom jako dobro regulirano. Taj dio geronto domaćica.
Odgovor na repliku, Tomislav Ivić.
Hvala lijepa. … [[Govorniku isključen mikrofon, ne razumije se.]] Pardon. Poštovana kolegice nadam se da procjene postoje da bi ih danas i čuli u uvodnom obrazloženju potpredsjednice i ministrice ali nismo čuli nijednu procjenu koliko će sredstava manje ili više biti utrošeno kada se ukine opskrbnina koliko će manje ili više hrvatskih branitelja to pravo ostvariti. Volio bih da smo čuli te procjene. Osobno držim da bi bilo puno jednostavnije i bolje kada razgovaramo o ova dva programa, o programu u kući i dnevni boravak da bi bilo puno bolje da se to možda reguliralo posebnim zakonom nego ovako. Jer problem nadzora nije problem korisnika nego je to problem onih koji su program organizirali i kako će ga na najsvrsishodniji način iskontrolirati. I ono što svakako treba reći, a to sam propustio reći kada sam govorio o ovom zakonu je podatak i činjenica da taj program kada se započeo provoditi nije bio u sklopu Ministarstva socijalne politike, odnosno zdravstva i socijalne politike nego je bio u okviru Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti jer nije bio ni zamišljen kao klasičan socijalni program. Hvala lijepa.
I završno 5 minuta u ime kluba HSU-a kolegica Višnja Fortuna.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice, poštovane kolegice i kolege. Biti ću sigurno kraća od 5 minuta, a zapravo samo bih željela ponoviti možda što je sigurno i ovdje rečeno, a vjerojatno sam i ja rekla, da je zapravo sigurno dobro što nam je ovaj zakon imamo dva čitanja ovog zakona. Mislim da je današnji cijeli dan protekao u dobroj vjeri i eto u vjeri da sve što se može ispraviti od ovog što su zastupnici uvaženi zastupnice i zastupnici iznijeli. Ja bih ovdje možda samo naglasila ponovno da podržavam ovaj institut zajamčene minimalne naknade. Eto uz vjeru što sam rekla i sada da sigurno nije nadležno ministarstvo išlo u to na način da nije provjerilo, da nije napravilo analize i da nije sigurno da kad ovo rješenje prestaje da će novo rješenje istog trenutka biti i donijeto. Tako da na taj način zapravo ovaj institut podržavamo. Isto tako ponovila bih jako bitno to je bitan OIB na koji način je informatizacija sustava sad učinjena, na koji način će se moći umrežavanjem dakle svih institucija u istom trenutku za svaku osobu točno znati ispunjava li uvjete ili ne ispunjava u odnosu i na imovinski cenzus i na imovinu i sigurna sam da se više ne da se neće nikako dogoditi ali da to bude toliko mali prostor za događanje da netko ostvari pravo, a da može nešto da tako kažem smuljati ili kako bih to ne znam koji ljepši izraz rekla. Prema tome, to je jako, jako bitno, a to dalje znači da svi oni koji su dosada primali a nisu trebali primati više to neće moći, a da svi oni koji nisu primali ima jako puno na terenu i slučajeva ja ih znam, a sigurno ih i vi poznajete, koji jednostavno tamo negdje dolje sjede, čuče i ne usude se niti javiti niti doći. Zato ja ovdje pozivam i naše udruge, naš nevladin sektor koji je vrlo aktivan, koji nam vrlo često javi i dojavi i našu Maticu umirovljenika i Sindikat umirovljenika i ostale udruge da gdje god vide ili znaju nekog susjeda, neku obitelj itd. da jave nadležnom Centru za socijalnu skrb ako to negdje ima takvu osobu ili takvu obitelj da jave kako bi oni isto tako mogli ostvariti prava koja imaju. Ovdje bih još samo rekla još jednom ja znam da decentralizacija sustava u ovom trenutku sigurno nije moguća, ali vrlo često, evo uvaženi kolega zastupnik je i sada rekao puno bolja suradnja državne i lokalne uprave i samouprave. Da, bez te zajedničke suradnje dobre i kvalitetne vrlo je teško, ne da je teško, kvalitetniji i bolji će još biti kompletan sustav socijalne skrbi. U tom dijelu ja vidim ne danas, ali sutra, razmišljajmo o tome, da za početak kao što su domovi, ustanove socijalne skrbi se spustile da isto tako Centar za socijalnu skrb što prije se na taj način spusti na lokalnu razinu. Zašto? Jer upravo i u ovom institutu zajamčene minimalne naknade Centar za socijalnu skrb definitivno to ne može izvršavati sve te nadležnosti. I tu je cilj i nadležnost one stop shopa išla bi na lokalnu razinu. I zato je isto tako bitno da to bude na razini lokalne, ali velim kada bi bila ta decentralizacija pa makar Centra za socijalnu skrb puno bi bilo još bolje, kvalitetnije i jednostavnije. To je mišljenje moje, a mislim da to mišljenje dijeli i HSU. I što se tiče osoba starije životne dobi, da, njima je itekako potrebna sva pažnja i sva pomoć koja je potrebna ali isto tako ustanove socijalne skrbi da, međutim razvoj van institucije jako je važan, servisi, pomoći geronto domaćica i geronto servise što u ovom zakonu imamo sad mogućnosti pa nadam se da će to lokalne uprave i samouprave itekako znati iskoristiti. Zagreb to jako dobro već koristi, imamo 10 genotoloških centara, dnevnih centara itd. a ovim zakonom dobit ćemo još nove mogućnosti i novi vjetar u leđa. I zato hrvatska stranka podržava evo ovaj zakon sa nadom da će u budućnosti jednog dana doći i do decentralizacije a da ovaj dio koji je predviđen zakonom da će nadležno ministarstvo i izvršavati onako kako je i zakonom propisalo. Hvala lijepo.
Hvala. I završna riječ zamjenica ministrice gospođa Maja Sporiš.
Poštovana potpredsjednice Hrvatskoga sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. Evo bilo je u pojedinačnim raspravama dosta toga što smatram da bi trebalo još dodano pojasniti. Prvu stvar koju imam stvar pojasniti a to je da jasno i glasno kažem da nema smanjenja prava ni iznosa naknada koje primaju osobe s invaliditetom, čak dapače ovim zakonom je proširen krug djece koja mogu primati osobnu invalidninu, a dio dana borave u ustanovi. Prema tome nema govora o tome da će se bilo koje pravo osobama s invaliditetom ovim zakonom umanjiti. Sljedeća stvar koja se također odnosi na osobe s invaliditetom uvaženoj zastupnici Holy nismo odustali od posebnog propisa koji će regulirati inkluzivni dodatak naprosto u suradnji sa savezima udruga osoba s invaliditetom moramo utvrditi do koje razine treba ići i radimo još te projekcije. Što se tiče revizije naknada i toga jesmo li mi što ušparali, nama na reviziji naknada nije bio zapravo cilj ušparati sav taj novac je i otišao dalje u bazen za naknade. Evo na tih 6,5 tisuća osoba kod kojih je detektirana bila pogreška u sustavu bilo da se radi o prijevari je sa strane se moglo staviti oko 40 milijuna kuna, ali taj novac otišao je dalje za naknade jer moramo računati s time da jedan određeni novi broj korisnika ulazi u sustav. Prema tome na socijali se nije planiralo štedjeti. Također imam potrebu ovdje objasniti i sustav zabilježbe. Netko je spomenuo maslinike o tome smo nešto govorili i na odborima, sustav zabilježbe će ići naprosto na svu imovinu, mogla se ona staviti u funkciju ili ne. Ono što je pa tako i na te maslinike na otocima ili na nekretnine u kojoj korisnik živi. On što je novina ovim zakonom je da se u slučaju nasljedstva su nekada obveznici uzdržavanja imali obavezu vratiti u sustav ono dok je zabilježba postojala, znači vratiti sredstva koja je država platila preko socijalnih naknada, sada to imaju obvezu svi nasljednici a ne samo oni koji su obveznici uzdržavanja. Što znači ako ja nisam uzdržavala svoju tetu a jedan dan sam od nje naslijedila imovinu, država će se naprosto zabilježiti na taj dio nekretnine i ja kada ga prodam moram državi namiriti to što je uloženo. Sljedeća stvar to su obitelji s većim brojem djece i limitiranja zajamčene minimalne naknade na 2.900 kuna. Ono čega smo svjedoci vrlo vjerojatno svi je da su do sada u našem sustavu pojedina kućanstva primala iznose daleko veće putem naknada, daleko veće nego da su prihode ostvarivali radom. Upravo iz tog razloga limitirana je naknada čak je i minimalna plaća u mnogim slučajevima manja. Što se tiče dadilja imam potrebu tu još napomenuti, inspekcija koja to prati će vrlo vjerojatno profunkcionirati u perspektivi ali ja se sjećam kada smo nakon prvog čitanja, naime osjetljiva sam na taj zakon, moja nekadašnja uprava je radila direktno na tome, kada smo u prvom čitanju bili propisali obvezu jedinicama lokalne samouprave da ako na svom području nemaju reguliranu predškolsku skrb o djeci dužne su sufinancirati djelatnost dadilje. Ja se sjećam da je ovdje i nebo i zemlja gorila u ovoj dvorani i zbog toga smo jer ne možemo jedinici lokalne samouprave propisivati jednu takvu obavezu koja se odnosi na predškolsku skrb i zbog toga smo to u drugom čitanju izmijenili i nismo više stavili kao obvezu jedinici lokalne samouprave već samo kao mogućnost. Ono što moram reći da jedinice lokalne samouprave baš i nisu pokazale interes u većem dijelu. Također netko je spomenuo dječji doplatak kao jedno od zlorabljenih prava u našem sustavu. Da, istraživanja pokazuju da je pravo zlorabljeno i da se mnogi privatnici prijavljuju na minimalac kako bi ostvarivali dječji doplatak. No međutim ono što je problem da i na dječjem doplatu ne postoji imovinski cenzus tako da se ne može uzimati u obzir nečija imovina priliko određivanja prava na dječji doplatak. Ono što želim reći odnosno što želim najaviti je trenutno radimo određene projekcije i analize da vidimo do koje bi razine mogli obuhvatiti koji bi bio obuhvat tog imovinskog cenzusa i spremamo određene pripreme. Određene su pripreme za izmjene zakona o doplatku za djecu. Što se tiče međusobne suradnje jedinica lokalne samouprave sa sustavom socijalne skrbi radi izbjegavanja preklapanja i kumuliranja naknada umrežavanjem našeg sustava soc.skrb sa jedinicama lokalne samouprave što je svakako u planu u budućnosti izbjeći će se ti problemi jer će tog trenutka postati jasno tko je taj tko kumulira određena sredstva iz državnog proračuna i od sredstava jedinica lokalne samouprave. Što se tiče transformacije obiteljskih centara i ušteda, nije plan u uštedama i bio. Mi nismo transformacijom obiteljskih centara ni u primisli imali da nam je namjera štedjeti. Spajanje obiteljskih centara i zajednička sinergija ovoga što danas rade obiteljski centri i onoga što rade centri za socijalnu skrb je nešto što je struka jako pozdravila zbog toga što će obiteljski centri, ovi prostori i ljudi koji rade u obiteljskim centrima biti dragocjeni centrima za socijalnu skrb. Zbog medijacije u traumatskim razvodima, zbog mogućnosti ostvarivanja susreta i druženja s djecom i ono što struka iz centara za socijalnu skrb osobito pozdravlja a to je savjetovalište kakvo je nekada postojalo a danas više ne. I što se tiče opskrbnine, opskrbnina se ne ukida, ona ulazi u ZMN, odnosno u zajamčenu minimalnu naknadu, neće nitko ostati bez opskrbnine, znači neće biti nekakve praznine, nekakvog među prostora u kojem će ljudi ostati bez opskrbnine. Naprosto do konačnog prelaska na zajamčenu minimalnu naknadu imati će opskrbninu a nakon toga prelazak na ZMN. Ono što želim svakako istaknuti u tom slučaju projekt ZMN-a, odnosno zajamčene minimalne naknade je projekt Vlade. Ministarstvo socijalne politike je stručni nositelj, mi smo ovo radili u suradnji sa Ministarstvom branitelja i oni su u svakom slučaju imali na umu i imaju projekcije koliki je to broj hrvatskih branitelja koji će moguće izgubiti pravo na zajamčenu minimalnu naknadu. Ali ono što želim reći da je jedini kriterij kojim smo se rukovodili prilikom kreiranja zajamčene minimalne naknade bio socijalni kriterij. Znači rukovodili smo se jedino time, ne nikakvim drugim statusom tih osoba, za nas je siromašna osoba u tom slučaju bila naprosto siromašna osoba, ne siromašni branitelj nego naprosto osoba koja nema dostatna sredstva da pokrije osnovne životne potrebe. Također ponoviti ću ono što je potpredsjednica i ministrica jutros rekla branitelj koji je uživao opskrbninu a imam djecu u sustavu ZMN-a ostvarivati će veći iznos. Evo ja mislim da je to bilo u najkraćim crtama ono što sam smatrala potrebnim pojasniti. Također svrha ovog zakona nije samo uvođenje nečega što se može nazvati dodatni red i transparentnost. Ovaj zakon predstavlja i reformski potez, reformski korak ka nekakvim pozitivnim promjenama i učinkovitijem upravljanju financijskim sredstvima i naravno uslugama u sustavu socijalne skrbi. I stoga vas sviju pozivam da predloženi zakon podržite. Hvala lijepo.
Replika Branko Hrg.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, poštovana zamjenice, vi ste u nekoliko navrata rekli da vam nije namjera štedjeti, da na socijali se nije planiralo štedjeti, ja bih rekao da bolja preraspodjela sredstva već postojećeg iznosa pravednija je već neka vrsta štednje. Ali ono što je činjenično stanje dakle da je i bila namjera štedjeti nije bilo moguće to provesti. Tako da je ova vaša konstatacija točna. Naime, obzirom na ukupnu situaciju u društvu bilo bi suludo očekivati da se u sektoru socijalne skrbi sada može provesti neka štednja. Trebati će još više novaca jer iz dana u dan je sve teže i teže, sve je više onih koji trebaju pomoć. Rekli ste da jedinice lokalne samouprave nisu pokazale neki poseban interes vezano za projekt dadilja. Pa na to smo ukazivali u raspravi kada je taj zakon ovdje raspravljan. I tada smo mi neki koji smo u jedinicama lokalne samouprave govorili da je to zakon koji je vrlo upitan i koji vjerojatno će teško moći se provesti. Obzirom da su i ljudi koji su to i planirali otvarati rekli da je to nešto nemoguće i da neće u to ulaziti. Tako da bih ja rekao da projekt dadilja nije saživio, da je očito da zakon nije se uspio oživotvoriti i da on se nije počeo provoditi. To je činjenica da li su sada to krive jedinice lokalne samouprave koje nisu iskazale interes ili je krivo postavljena priča od samoga početka.
Tomislav Ivić, replika.
Hvala lijepo poštovana gospođo potpredsjednice. Poštovana zamjenice ministrice, nažalost ja od vas nisam čuo niti jednu procjenu. Vi ste predlagatelj zakona ne Ministarstvo hrvatskih branitelja i vi trebate imati sve podatke. Vi kažete da postoje podaci u Ministarstvu branitelja. Onda ste trebali biti upoznati s tim podacima. Kažete da će branitelji s više djece dobivati više. To vjerojatno stoji. Ali ja vas uvjeravam da od ovih 5 tisuća 536 korisnika opskrbnine velika većina su samci i oni će dobivati po ovom zakonu manje nego po zakonu o pravima hrvatskih branitelja. Koliko je mjesečno zajamčena naknada? 800 kuna a sada dobivaju 1097 kuna, za mene je još uvijek 1097 kuna puno više nego 800 kuna. I ono što također treba reći. Do zastoja, odnosno do vakuma će doći. Jer stupanjem na snagu će prestati važiti sva rješenja koje je izdalo Ministarstvo branitelja. I morati će se provesti u centrima za socijalnu skrb procedura da bi netko ponovo ostvario svoje pravo, do čega to može dovesti, vidjeti ćete. Hvala lijepo.
I Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Nisam mislio govoriti i izazivati replikom ali kada se već gospođa pomoćnica ili zamjenica ministrice dotakla opskrbnina onda znam mnoge gorke sudbine onih koji primaju, uglavnom su to kako reče kolega Ivić samci, opskrbninu. Da bi prikupili dokaze koji su potrebni da bi netko primio 1097 kuna opskrbnine on mora hodati 2 mjeseca po svim mogućim uredima u županiji i općini i svuda da prikupi dokaze. Ako je on sa sela, ha, ha, na opskrbnini je, dakle ako je to tako kao što propisuju uvjeti za ospkrbninu da nema ništa, da nema ni bicikla, da nema ništa, da mu djeca nemaju, da nitko ništa nema, da nema nikoga, i da nema ni kuće ni kućišta, onda zaista taj čovjek teško da može prikupiti i kad to prikupi i preda do Nove godine kako je rok sada trenutno do Nove godine da preda, dakle do 31.12. zahtjev za opskrbninu, onda tek u 5. ili 6. mjesecu povjerenstvo razmatra i dodjeljuje. A od čega živi pet mjeseci ja ne znam. To je do sada tako bilo i sada po ovom što vi predlažete točno je tako, šest mjeseci čekaju tih svojih tisuću kuna ili pak zaostatke za pet mjeseci, ali pet mjeseci nemaju što jesti. To je tako, to je sigurno tako, imam pouzdane podatke da je tako. A sad ćete im smanjiti i to sa 1097 na 800. To stvarno nema smisla.
Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo u petak.
Prijedlog zakona o socijalnoj skrbi, prvo čitanje, P.Z.E. br. 510. Rasprava je zaključena. U skladu sa prijedlozima radnih tijela Hrvatskog sabora dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Prihvaća se prijedlog zakona o socijalnoj skrbi. Drugo, sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona. Molim da se izjasnimo tko je za ovaj zaključak? Hvala. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Hvala lijepa. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 83 glasa za i 20 suzdržanih glasova donesen predloženi zaključak.
Sada ćemo krenuti na - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o uspostavi institucionalnog okvira za korištenje strukturnih instrumenata Europske unije u Republici Hrvatskoj, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZ br. 504 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za regionalni razvoj i fondove Europske unije, a izvješća ste primili na sjednici. Uvodno će prijedlog zakona obrazložiti zamjenik ministra regionalnog razvoja i europskih fondova gospodin Jakša Puljiz. Izvolite zamjeniče.
Poštovana potpredsjednice, uvažene zastupnice i zastupnici. Zakon o uspostavi institucionalnog okvira za korištenje strukturnih instrumenata Europske unije u Republici Hrvatskoj stupio je snagu 21. srpnja 2012. godine. Ovim se zakonom uređuje prije svega institucionalni okvir za korištenje strukturnih instrumenata Europske unije, a namijenjen je efikasnoj provedbi operativnih programa za programsko razdoblje 2007.-2013. Tim se zakonom utvrđuju funkcije i odgovornosti tijela koja čine sustav upravljanja kontrole korištenja sredstava strukturnih instrumenata. Sukladno odredbama zakona i uredbe Agencija za reviziju sustava provedbe programa Europske unije u svojstvu tijela za revizije ima za zadaću između ostaloga ispitati i potvrditi usklađenost sustava te dati preporuke za njegovo unapređenje, a sa ciljem osiguravanja namjenskog korištenja sredstava strukturnih instrumenata. U rujnu i listopadu 2013. dostavljanjem završnog izvješća agencija skraćenog imena ARPA o procjeni usklađenosti sustava provedbe za svaki od četiri programska operativna programa za ovo programsko razdoblje 2007.-2013. te slanjem akreditacijskih paketa Europskoj komisiji završio je nacionalni dio postupka procjene usklađenosti sustava. Tijekom 2012. i 2013. godine organizirano je više od 30 sastanaka međuresorne radne skupine za provedbu pripremnih aktivnosti povezanih sa procjenom usklađenosti sustava sa relevantnim propisima Europske unije, a ta skupina je sačinjena od svih predstavnika tijela u sustavu. Međuresorna radna skupina je razvila standardizirane procedure za korištenje sredstava i strukturnih instrumenata koje su u formi pravilnika o postupanju tijela u sustavu stvorila tzv. nacionalni pravni okvir te je za njihove izmjene i dopune potrebno slijediti propisanu proceduru koja je u principu dugotrajna. Budući da su od ulaska u članstvo Europske unije Republici Hrvatskoj na raspolaganju značajni izvori financiranja, adekvatan zakonodavni okvir i osnovni preduvjet za optimalno korištenje dodijeljenih alokacija. U tu svrhu, a sukladno preporukama i nalazima Agencije za reviziju sustava proizašlih iz nacionalnog dijela postupka procjene usklađenosti sustava te uvažavajući dosadašnja iskustva u provedbi programa i projekata Europske unije predlažu se izmjene i dopune zakona koje su pred vama. Ključna izmjena se odnosi na pravilnike o postupanju tijela u sustavu predviđene odredbama članka 6. stavka 2. točke 10. i članka 8. stavka 3. točke 8. Zakona. Istima je zakon u okviru funkcija koordinacijskog tijela propisao donošenje pravilnika o postupanju tijela u sustavu, a koje se odnose na zahtjeve i procedure uspostave i unapređenja sustava u sljedećim segmentima: strateško planiranje i programiranje, priprema i provedba projekata, izbor projekata i odobravanje sredstava pomoći, prognoziranje i praćenje, vrednovanje i zatvaranje operativnih programa, revizija, informiranje i vidljivost, korištenje tehničke pomoći te u okviru funkcija tijela za ovjeravanje, donošenje pravilnika o postupanju tijela u sustavu koje se odnose na zahtjeve procedure prihvatljivosti troškova revizijskog traga te provjere projekata u smislu izvršenja ugovornih obaveza te povrata sredstava zbog nepravilnosti. Spomenutom temeljnom izmjenom svi pravilnici iz dosadašnjega zakona se pretvaraju u smjernice, izuzev jednog pravilnika, a to je Pravilnik o prihvatljivosti izdataka koji i dalje zadržava snagu pravilnika. Ova izmjena se predlaže iz razloga što svako nepridržavanje odredbi obvezujućeg pravnog akta kao što je pravilnik može dovesti do financijskih korekcija prema Republici Hrvatskoj od strane Europske komisije, odnosno smanjenja dodijeljenih alokacija i strukturnih fondova i kohezijskoga fonda. Drugim riječima, relaksiramo donekle pravni okvir za korištenje sredstava iz europskih fondova kako bi izbjegli možebitne kazne odnosno korekcije od strane Europske komisije u ovoj fazi dok se još uvijek sustav priprema i prilagođava na neki način uigravana pravila korištenja europskih sredstava. Nadalje, izmjene i dopune pravilnika zahtijevaju dugotrajniju i složeniju proceduru usvajanja nego od sustava smjernica što bi u fazi provedbe kako za korisnike sredstava iz europskih fondova tako i za tijela u sustavu nesumnjivo moglo prouzročiti okolnosti koje bi usporile korištenje sredstava iz strukturnih instrumenata. Nasuprot tome procedura usvajanja smjernica, odnosno njihovih izmjena je jednostavna i brza što omogućava bržu i jednostavniju prilagodbu pravila provedbe strukturnih instrumenata. Sukladno realnim potrebama i stečenom iskustvu u samoj provedbi. Predložena izmjena se neće primjenjivati jedino na pravilnik koji se odnosi na prihvatljivost izdataka. Budući da isti propisujući uvjeti za … [[Govornik se ne razumije.]] i same korisnike sredstava u pogledu prihvatljivosti ne propisuje pritom procedure, odnosno obveze postupanja već fiksno određuje koji su troškovi neprihvatljivi, odnosno uvjetno prihvatljivi. Drugim riječima, ovdje ostavljamo strožu pravnu formu u obliku pravilnika budući da je ovdje zaista unaprijed definirano i poznato koji su troškovi neprihvatljivi za financiranje. Tu nema potrebe relaksacije pravnoga okvira, odnosno spuštanja sa razine pravilnika na razinu smjernica. Također donošenje predmetnog pravilnika o prihvatljivosti izdataka više nije u nadležnosti tijela za ovjeravanje. Kod nas je to trenutno Ministarstvo financija već prelazi u nadležnost koordinacijskog tijela. To je Ministarstvo regionalnog razvoja i fondova EU iz jednostavnoga razloga što se pokazalo da sadržajno opseg odredbi iz Pravilnika o prihvatljivosti troškova prirodnije potpada pod nadležnost koordinacijskoga tijela. I osim toga donošenje pravilnika za koje je nadležno tijelo za ovjeravanje je dugotrajno zbog potrebe da na sadržaj istoga prethodnu suglasnost da samo koordinacijsko tijelo. Dakle, pojednostavljujemo samu nadležnost nad ovim pravilnikom. Zbog specifičnosti korištenja sredstava za prioritetnu … [[Govornik se ne razumije.]] tehnička pomoć čije je trošenje usmjereno na podizanje učinkovitosti provedbe operativnih programa pojedine odredbe zakona uvode iznimku za projekte u prioritetnoj osi tehničke pomoći a sve sa ciljem kako bi trošenje sredstava u okviru ovoga prioriteta bilo što efikasnije. Naime, sredstva iz prioritetne osi tehnička pomoć u okviru svakog od pet operativnih programa koriste se za kupnju potrebne opreme i drugih sredstava za rad službenika, tijela u sustavu, za njihove edukacije, plaće, za postupak ocjenjivanja uspješnosti operativnih programa i slične namjene. S obzirom da spomenuta sredstva koriste tijela u sustavu dopunom odredbe članka 10. stavka 3. odnosno točke 9. zakona koje izmjenama i dopunama postaju članak 10. stavak 2. točka 9. planiranje tih sredstava postaje zadaća svakog pojedinog tijela u sustavu, a sve sa ciljem kako bi se izbjeglo dvostruko planiranje istih sredstava kako na razini posredničkih tijela razine jedan tako i na razini ostalih tijela u sustavu koja se pojavljuju kao korisnik tih sredstava. Pored ove dvije ključne izmjene postoji niz jezičnih izmjena o kojima sad vas neću detaljno izvijestiti a koje sve imate u samom tekstu zakona. Svim opisanim izmjenama i dopunama zakona očekujemo unapređenje sustava za korištenje EU sredstava, očekujemo veću fleksibilnost u radu, tijelu, sustavu. Očekujemo pojednostavljenje i ubrzanje postupaka izmjene i dopuna pravilnika, odnosno smjernica. Prijedlog izmjena i dopuna zakona je dostavljen na mišljenje Ministarstvu financija i Ministarstvu vanjskih i europskih poslova. Dakle, većinu dopuna od nadležnih tijela smo prihvatili i takav smo tekst poslali u proceduru prema Hrvatskome saboru. Provedba ovoga zakona neće iziskivati nikakva dodatna financijska sredstva. Zahvaljujemo na pažnji i nadamo se da ćete podržati ove izmjene zakona.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne žele. Otvaram raspravu. Prvi na redu je Klub zastupnika HDZ-a i kolega Ante Babić. Izvolite.
Hvala vam lijepa poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovani gospodine Puljiz. Danas se pred nama zapravo nalazi i Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o uspostavi institucionalnog okvira za korištenje strukturnih instrumenata EU u Republici Hrvatskoj i koji zapravo donosimo po hitnom postupku. Međutim, prema sadržaju, izmjenama i dopunama zapravo je razvidno da se radi samo o tehničkim promjenama u 10 članaka. Stoga držimo da za ovakvu proceduru zaista nije bilo potrebe. Ulaskom u punopravno članstvo EU Republika je postala korisnica sredstava iz EU fondova, a za prvih šest mjeseci članstva Hrvatskoj je na raspolaganju 449,4 milijuna eura namijenjenih za provedbu kohezijske politike. Dakle, ovim zakonom se uređuju institucionalni okvir za korištenje strukturnih instrumenata, međusobne veze i odnosi, osigurava se djelotvornost u upravljanju fondovima koja je od presudnog značenja ne samo za uspješno korištenje fondova već i općenito o čemu je i gospodin Puljiz u svom uvodu i govorio. Europski fondovi su zamišljeni kao financijski instrumenti koji podupiru provedbu pojedine politike EU u zemljama članicama, a jedna od najznačajnijih je upravo kohezijska politika za koju je EU za razdoblje 2007. do 2013. godine izdvojila 36% svoga proračuna. Ono što je veoma važno za Republiku Hrvatsku je predujam koji naša država dobije od EU u vrijednosti od 150 milijuna ili 30% od 450 milijuna eura tijekom 2013. godine jer on je i bitan element kalkulacije da Hrvatska u prvih šest mjeseci članstva osigurava poziciju neto primateljice. Stoga uspostavljanjem institucionalnih struktura je sigurno za prevažan zadatak koji mora biti u potpunosti jasan, odnosno sve mora biti definirano, određeno, napisano kroz utvrđene međusobne odnose koji se moraju znati. Tj. potrebno je znati tko što radi, kako radi u šest mjeseci nakon stupanja u članstvo. Prema ocjeni stanja i osnovna pitanja koja se trebaju urediti zakonom, Agencija za reviziju sustava provedbe programa EU dala je nalaz temeljem kojeg preporuča usklađenost sustava koji se prije svega odnosi na pravilnike o način postupanja tijela u sustavu. Pa tako ovom izmjenom pravilnici iz dosadašnjeg zakona postaju smjernice, osim pravilnika koji se odnosi na prihvatljivost izdataka. Naime, svako nepridržavanje odredbi obvezujućeg pravnog akta kakav je pravilnik Republiku Hrvatsku može koštati velikih financijskih korekcija od strane Europske komisije odnosno smanjenja dodijeljene alokacije iz strukturnih fondova i kohezijskih fondova. Ono što je primarno u ovom prijedlogu zakona i radi čega se zapravo i donosi jesu izmjene u članku 10. stavka 1. točke 5. i 6. gdje je uvedena iznimka u smislu pozicije planiranja sredstava u Državnom proračunu RH za projekte u prioritetnoj osi tehničke pomoći s ciljem da se izbjegne dvostruko planiranje pa tako sada odredbom članka 10. stavka 2. točke 9. zakonom utvrđuje se da izdaci iz projekta u prioritetnoj osi tehničke pomoći planira svako tijelo sustava ponaosob. Nadalje, predloženim izmjenama mijenja se članak 11. stavak 1. točka 12. zakona na način da se ovim izmjenama i dopunama određuje da posredničko tijelo razine dva osigurava da korisnici upotrebljavaju poseban računovodstveni sustav kodifikacije za projekte. Dakle, kako se radi uistinu o malim izmjenama i dopunama detaljnije obrazlaganje nije potrebno osim što ističem da je ovo strateški dokument za RH u cilju korištenja strukturnih fondova i kohezijskog fonda za financijsko razdoblje od 2007. do 2013. godine. Stoga će klub HDZ-a podržati prijedlog ovoga zakona. Hvala lijepa.
Hvala i vama kolega. U ime Kluba zastupnika HDSSB-a Boro Grubišić, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine zamjeniče ministra poštovani Puljiz. I klub HDSSB-a će prihvatiti prijedlog zakona o izmjenama i dopunama zakona kako je kompliciran samo taj naziv ovoga prijedloga Zakona o uspostavi institucionalnog okvira za korištenje strukturnih instrumenata EU u RH s konačnim prijedlogom zakona. Dakle, pomalo kompliciran i pomalo komplicirano i napisan tako da su one osnove o kojima ste i vi govorili, a i kolega Ante Babić zapravo osnovne stvari koje je i trebalo napomenuti, osim onih tehničkih detalja i dorade poput riječi koje se mijenjaju certificiranje, ovjeravanje, zatim odabir pa onda ocjenjivanje termin selection of operations itd. Dakle, jedno uređivanje ovoga zakonskog materijala putem izmjene ovih da kažem riječi koje su i prevedene uz ono što me posebno zanima, a to je u ocjeni stanja u kojoj piše, ocjena stanja, u kojoj piše da sukladno odredbama zakona i uredbe o tijelima u sustavu upravljanja i kontrole korištenja strukturnih instrumenata EU u RH iz 2012. godine Narodne novine Agencija za reviziju sustava provedbe programa EU, iskreno govoreći ja vjerujem da i mnogi od vas zastupnika nismo ni znali da postoji takva agencija koja se zove ARPA jel', i da djeluje i to radi vrlo važan posao zapravo. A njena uloga je da u svojstvu tijela za reviziju ima između ostaloga i zadaću ispitati i potvrditi usklađenost sustava s relevantnim propisima EU i nacionalnim propisima te dati preporuke za unapređenje istoga, a s ciljem osiguravanja namjenskog korištenja sredstava strukturnih instrumenata. Dakle, vrlo zahtjevna uloga, odnosno dugačko napisana zapravo jednostavno kontrola trošenja sredstava namjenskih sredstava iz strukturnih i kohezijskog fonda EU. Ono što sam zapazio prilikom čitanja ovog materijala je to da se temeljem nalaza i preporuka upravo te agencije koja se naziva ARPA proizašlih iz postupaka procjene usklađenosti sustava predlažu se izmjene i dopune zakona, upravo ovog zakona u dijelu koji se odnosi na pravilnike o načinu postupanja tijela u sustavu. Spomenutom izmjenom pravilnici iz dosadašnjeg zakona postaju smjernice, a opet smjernice postaju upute koliko sam ja shvatio iz ovoga svega osim onog jednog o kojemu je govorio i zamjenik ministra. Sve u svemu jedan da kažem tehnički zakon koji će klub HDSSB-a prihvatiti da ne duljim dalje i ne trošim dragocjeno vrijeme. Hvala na pozornosti.
Hvala i vama. U ime Kluba zastupnika HNS-a Jozo Radoš. Izvolite kolega.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodine zamjeniče ministra. Promjena ovoga zakona u smislu da se pravilnici pretvaraju u smjernice a smjernice u upute moguće je opravdana makar argumenti koji su navedeni su neutralni. Govori se o tome da nepoštivanje pravilnika može uzrokovati financijske korekcije, znači smanjivanje sredstava a osim toga pravilnici se teže mijenjaju. To nijedno ni drugo zapravo samo po sebi nije dovoljan argument. Pitanje je naravno da li je u dosadašnjim rješenjima zakona ta razina dokumenata podzakonskih akata dobro određena, da li je pogođena. Dakle, nije ideja da umjesto pravilnika dobijemo smjernice pa ćemo ih često i mijenjati a za njihovo nepoštivanje neće biti sankcija. Toga u obrazloženju nema, ja pretpostavljam da je to razlog zašto se to mijenja zato što je ta razina dokumentacije očito previsoko postavljena i onda stvara poteškoće u fleksibilnosti postupka, a može uzrokovati i financijske poteškoće. Ako se pak sa tim dokumentima ide prenisko ako se oni olako mijenjaju da bi se i lakše mijenjaju da bi se izbjegle financijske poteškoće onda će se pojaviti novi problemi nedovoljno kvalitetnih dokumenta koji će onda u konačnici imati veće posljedice negativne nego što su financijske korekcije temeljem primjenjivanja pravilnika. Bilo bi dobro kada bi se o tome nešto reklo ali to je vrlo specifična uska materija pa onda u obrazloženju zakona te vrste argumentacije nema. Ovo je zakon koji regulira jednu vrlo važnu i jednako tako vrlo kompliciranu materiju. Kada samo pobrojite tijela koja sudjeluju u tome sa tim specifičnim jezikom koji je očito jezik koji smo dijelom usvojili iz europskih dokumenta odgovarajućih uredbi onda je to vrlo komplicirano razumjeti, a vjerojatno je to i vrlo komplicirano provoditi i upravljati tim sustavom. Dakle imate upravljačko tijelo, koordinacijsko tijelo, tijelo za ovjeravanje, revizijsko tijelo, posredničko tijelo razine 1, posredničko tijelo razine 2, a imate i neke vrlo specijalističke i specijalne posebne izraze kao što su prioritetna os operativnog programa koju naravno onaj tko se time ne bavi vrlo teško može razumjeti šta bi to zapravo značilo, osim naravno apstraktno. Pitanje naravno kako se taj apstraktan termin odnosno ta sintagma primjenjuje u praksi i kako se ona verificira. Kada se radi o terminološkim promjenama zakona bilo bi dobro znati da li je to plod nekakvog jedinstvenog pristupa Vlade RH nekakve politike lektoriranja zakona da se ne dogodi da se ovi izrazi pretvaraju jedni u druge odnosno zamjenjuju a da se u nekom drugom zakonu vrši suprotan postupak. Ako ćemo mijenjati izraze koji približno jednako znače onda bi to trebala biti jedinstvena jezična politika u zakonodavnim aktima Vlade RH. tako se verifikacija mijenja u provjeru, generiranje u ostvarivanje, izbor u odabir, a certifikacija u ovjeravanje. Ako je to tako ako je to jedinstvena vladina politika da bi se zakoni lakše čitali i lakše razumijevali onda to svakako treba podržati. Ako se to ne radi na razini Vlade kao jedinstvena normativna jezična politika onda bi ju trebalo raditi ne samo radi jasnoće našega razumijevanja nego radi razumijevanja i lakših čitanja tih zakonskih akata generalno od strane onima koji ih primjenjuju i onih koji ih koriste. I na kraju kada smo već kod tih promjena u članku 9.stavak 3.zakona mislim da ste napravili pogrešku pa ste u dosadašnjem stavku 3.riječ odgovarajućeg zamjenjujete sa riječju odgovarajuće, a čitajući taj tekst čini mi se da je postojeća odredba ispravna pa o njoj piše dakle stavak 3.postojećeg članka 10.u točki 1. "priprema nacrt kriterija za odabir projekata u okviru odgovarajućeg prioriteta", taj padež to pridjeva mi se čini sasvim primjeren, a vi predlažete da priprema nacrt kriterija za odabir projekata u okviru odgovarajuće prioriteta, bez slova g što mi se čini da je pogreška, pa ako je to pogreška i ako sam ja to dobro čitao ako već imate ambiciju da ispravljate greške u samom zakonu onda bi bilo dobro da tu grešku koju uvodite po mom razumijevanju ovoga teksta ispravite odnosno da ukinete tu promjenu koja je nepotrebna i kriva. Sve što sam rekao naravno nije u prilog stava da bi trebalo osporiti ovaj zakon. oni koji ga primjenjuju najbolje znaju šta u tom zakonu treba mijenjati i ja se nadam da je razina ovih nižih dokumenta određena primjereno, da će doista kao što predlagatelj kaže sada biti lakše upravljati tim sustavom, da će sustav postati fleksibilniji što će u končanici dovesti do bolje realizacije operativnog programa i naravno uz sve ove dobronamjerne primjedbe Klub zastupnika HNS-a će prihvatiti ovaj zakon. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Više nemamo prijavljenih za raspravu. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o uspostavi institucionalnog okvira za korištenje strukturnih instrumenata EU u RH, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 504. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Molim zamjenika ministra, poštovani, nema ga, poštovanog Jakšu Puljiza. Nema ga? Odgodit ćemo glasovanje o ovome. Sada se vraćamo na Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o uspostavi institucionalnog okvira za korištenje strukturnih instrumenata EU u RH, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 504. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Molim zamjenika ministra, poštovanog Jakšu Puljiz da se očituje o amandmanu broj jedan Odbora za zakonodavstvo na članak 2. poštovani zamjeniče ministra.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče. Prihvaća se amandman.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman broj dva na članak 8. istog odbora.
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio. I amandman broj tri na članak 11. istog Odbora za …
Prihvaća se.
Hvala vam lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim dizanjem ruke da se izjasnimo tko je za? Hvala lijepa. Tko je protiv? Ima netko suzdržan? Možemo li dobiti rezultat? Utvrđujem da je jednoglasno sa 99 glasova za donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona u uspostavi institucionalnog okvira za korištenje strukturnih instrumenata EU u RH u tekstu kako ga je predložila predlagateljica zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Nastavljamo sa: - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o postupanju s nezakonito izgrađenim zgradama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 506 Predlagatelj zakona je Vlada RH. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo, Odbor za područnu i područnu (regionalnu) samoupravu. Izvješća ste primili. S nama je ministrica Anka Mrak Taritaš sa pomoćnikom. U ime predlagatelja izvolite ministrice.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, cijenjene dame i gospodo zastupnici. Pred nama je izmjene i dopuna Zakona o postupanju s nezakonito izgrađenim zgradama, odnosno bolje rečeno riječ je o izmjeni i dopuni tzv. Zakona o legalizaciji. O čemu je riječ? Riječ je o tome da kao što sam ja imala priliku pred ovim uvaženim Domom nekoliko puta već govoriti se mi nalazimo u jednom procesu sređivanja stanja u prostoru. Taj proces sređivanja stanja u prostoru, jedna mala karika u njemu je i naš Zakon o legalizaciji. U odnosu na legalizaciju proces sređivanja stanja u prostoru se po nama provodi u pet faza. Prva faza je bila da naši građani prepoznaju zakon temeljem kojeg mogu riješiti svoje godinama nagomilane probleme i da podnesu zahtjeve. I zaista su naši građani prepoznali ovaj zakon kao zakon temeljem kog mogu godinama nagomilane probleme nelegalno izgrađenih zgrada riješiti. I mi smo zaprimili do kraja lipnja više od 800 tisuća zahtjeva, odnosno otprilike 820 tisuća zahtjeva. Druga faza je faza da se organiziramo na način da uredi što lokalne, regionalne razine, što da organiziramo ako će biti problema ured na državnoj razini da te zahtjeve riješe u jednom primjerenom roku. Treća faza je da naši građani zaista do kraja 2015. mogu dobiti svoja rješenja jer ta rješenja ne trebaju samo iz razloga da srede svoju situaciju odnosno riješe sve svoje odnose u odnosu na papire nego im je potrebno i zbog niz aktivnosti tu prvenstveno mislim na poljoprivredu odnosno gospodarske objekte i apliciranje pred fondove ali i jednako tako i niz dozvola za rad i ostalo. Četvrta faza će biti faza u kojem ćemo raditi izmjenu i dopunu prostornih planova, odnosno planova sanacija kojim ćemo definirati što i kako te zgrade u budućnosti, njihovu poziciju u prostoru, odnosno što i kako učiniti sa prostorima koji su devastirani bespravnom gradnjom. I peta i završna faza je da od sredstava koja dolaze iz legalizacije što u jedinicama lokalne samouprave dakle općini i gradove, što na razini države da se iz tih sredstava potakne komunalno opremanje i sve druge aktivnosti, da se sredstva koja su došla od legalizacije vrate i u prostor gdje se to desilo. Dva osnovna razloga i dvije osnovne teme su zašto smo pripremili i napravili ovu izmjenu i dopunu zakona. Prva tema je vezana uz registar, dakle najbolji zakon u svijetu ako ga donesete, ako ga redovito ne pravite, ako ne vidite koje su posljedice toga zakona, ako ne vidite što treba učiniti, ako ne vidite kako pomoći našim građanima da dođu do svih onih odobrenja i rješenja koja su tim zakonima predviđena neće biti dobar zakon. Mi ovaj zakon pratimo od prvog časa otkada je on donesen. Pratimo na razini da su nas naši uredi trebali, dakle uredi koji su na razini lokalne odnosno regionalne samouprave, trebali na razini mjesečnoj obavještavati o broju zaprimljenih zahtjeva i o broju riješenih zahtjeva bez obzira da li su izdana odobrenja, odnosno zahtjevi u odnosu na to odbijeni. I na razini mjesečnoj smo dobivali tu analizu i tu brojku. Ta brojka koju smo na razini mjesec dana dobivali se je pokazala da do kraja uredi još uvijek nemamo točnu brojku zaprimljenih zahtjeva jer još uvijek nisu evidencije napravljene kako treba. Da bih to i da bi se tome mogli na određeni način riješiti taj problem mi u ovaj Zakon uvodimo obvezu registra. Obvezu registra koji se vodi na razini države za sve zahvate odnosno za sva rješenja, obvezu da pravomoćno rješenje o izvedenom stanju se mora upisati u registar. U taj registar osim klase dakle, osim općenitih podataka se upisuje tko je podnositelj zahtjeva, na što se ta legalizacija odnosi, dakle što je tim rješenjem legalizirano, o kojoj naknadi je riječ i to se dobiva dakle u jednom vrlo jednostavnom analelnom obliku. Rezultat toga je da u ISPU, dakle informacijskom sustavu prostornog uređenja koji sam već pred ovim uvaženim domom nekoliko puta spominjala kada sam govorila i o izvješću o stanju u prostoru i kada smo s naša tri bazična zakona bili u prvom čitanju u ISPU odnosno informacijskom sustavu prostornog uređenja će se rješenje o izvedenom stanju vidjeti, odnosno svaka zgrada koja temeljem rješenja o izvedenom stanju dobije status legalnosti, ona će biti označena i na njoj će biti označena ikonica koja pokazuje da je ta kuća legalizirana. Mi smo te programe dostavili svim uredima, uredi ih već na određeni način popunjavaju no međutim ona mora biti i zakonska obveza jer ima ureda koji to ne čine, dakle na nekakvoj dobrovoljnoj osnovi ono što je potrebno činiti ne čine i to je razlog zašto ide u zakon. I druga tema zašto idemo u izmjeni i dopuni zakona je osnivanje agencije. Ja sam već na Vladi rekla da bih jako rado da se to tijelo koje će raditi legalizaciju može zvati drugačije. No nažalost ono se može zvati samo agencija. Riječ je o agenciji koja se osniva na određeno vrijeme, agencija koja će raditi i baviti se isključivo rješenjem o izvedenom stanju. Agencija koja je financirana jer kao što dobro znate, kada je zakon bio pred ovim uvaženim domom onda smo i definirali i rekli. 20% sredstava ide za rad ureda, 30% sredstava koje se dobiva iz procesa legalizacije ide općinama i gradovima gdje se je to bespravne zgrade desili i 50% ide državi. I u nekoliko navrata sam govorila što od tih 50% treba činiti i što ćemo činiti. Dakle, ponavljam i ovim, ovom prilikom agencija je na određeno vrijeme, agencija traje dok imamo i rješenja o izvedenom stanju i potrebu izdavanja. I agencija je financiranja isključivo iz rješenja o izvedenom stanju, odnosno iz naknade koja sukladno tome dolazi u proračun. Ono što je važno za naglasiti i reći, zašto agencija sada, zašto smo već sada pred ovim uvaženim domom i po kojem kriteriju smo odabrali postotak. Naime, u članku 9.a je točno navedeno kriteriji i uvjeti pod kojim određeni predmeti idu u agenciju i svakih 6 mjeseci je čekiranje. Dakle, do 31.12. ove godine svi oni uredi koji riješe 20% zaprimljenih zahtjeva naravno da tim uredima niti jedan jedini predmet neće ići u agenciju, ti uredi će nastaviti dalje, ali oni koji riješe ispod 20% do 20% ide u agenciju. 20% smo dobili iz analize predmeta koje ovaj čas imamo, 20% je iz razloga što ono što želimo ostvariti a to je da svi građani Republike Hrvatske bez obzira da li svoju nekretninu imaju na području ureda odnosno jedinice lokalne i regionalne samouprave koja vrlo brzo i efikasno radi ili koja tako ne radi imaju pravo dobiti svoje rješenje o izvedenom stanju u određenom vremenu. Mi imamo urede koji već sad krajem 10. mjeseca, dakle podatak koji mi imamo krajem 10. mjeseca imaju riješeno 20%. Imamo urede koji u tom času imaju 13-14% i evidentno se vidi veliki iskorak … na 20%, ali imamo urede koji su na 3% i previše tih ureda imamo koji su na 3%. Evidentno je da onaj koji je na 3% nema šanse da dođe do određenog broja riješenih predmeta i ne vidi se nikakav pomak. Što smo učinili? Predložili smo uredima svima da nam daju svoj plan rada. 7. i 8. mjesec smo zaključili godišnji odmori su i nek svatko evidentiraju predmete, nećemo nešto specijalno njih ni gnjaviti niti inzistirati ali smo rekli dajte nam plan rada za 9. mjesec, dajte nam plan rada za 10. mjesec. Prema tom planu rada koji su nam uredi dali da će riješiti u 9. i 10. mjesecu mi već sad imamo 2000 manje predmeta riješenih nego što su oni sami rekli da će riješiti. Ako mi čekamo kraj 2014. godine taj zaostatak će biti prevelik i više nećemo to moći sagledati i riješiti. Ovim intenzitetom ako to ostavimo samo na urede lokalne odnosno regionalne samouprave pokazatelji pokazuju da nam treba 16 godina da taj veliki broj zahtjeva riješimo što je apsolutno nemoguće i nedopustivo. Ono što morate znati da smo mi do 1.6. na razini Republike Hrvatske zaprimili oko 200 000 zahtjeva, od toga imamo riješeno nekakvih 57 000 zahtjeva. Riječ je o 200 000 zahtjeva koji su više-manje kompletirani i cjeloviti. Ova velika brojka od 820 se desila u 6. mjesecu u času kada su zaista građani koji su mislili odustat ćemo od datuma, produžit ćemo datum, odustat ćemo od legalizacije, kad su shvatili da to nećemo učiniti tada je ta velika brojka koja je izvanredno stanje napravila bila zahtjeva podnošena. Ali od 800 000 zahtjeva 20% je 160 000 zahtjeva, dakle ako uredi i riješe do kraja ove godine dođemo do nekakve brojke riješenosti u onako idealnim uvjetima nekakvih 90 000 još uvijek imamo 70 000 zahtjeva naših građana koji su uredno podneseni, koji su više-manje cjeloviti, a koji se ne rješavaju. I zato smo odlučili krenuti ubrzano s osnivanjem agencije iz jednostavnog razloga, agencija je pomoć. Dakle možda ćemo mi nekom od ureda pomoći, stavit ćemo sve urede u startnu poziciju od 1.1.2014. da sve do 20% je kod nas, da oni startaju, sljedeće čekiranje će biti nakon pola godine na 15%. Dakle uredi kad riješe u sljedećih 6 mjeseci 15% naravno da predmeti neće ići u agenciju. Naš interes je to apsolutno i koristim ovu priliku, a to je da se što više rješava u uredima lokalne i regionalne samouprave. To je naš interes, interes je i tih ureda, no međutim svjesni smo i činjenice da se svi ne mogu na određeno vrijeme kapacitirati, da se svi ne mogu na određeno vrijeme organizirati. Stoga ova agencija nije nešto što je nekakva metla ili ovako ispričavam se unaprijed, nekakva babaroga nego je agencija pomoć. Dakle agenciju shvaćamo kao pomoć koja će doći u situaciju da nama uredi budu svi otprilike ujednačeni, odnosno bolje rečeno svi građani Republike Hrvatske moraju imati priliku u određenom vremenu riješiti svoj problem legalizacije, odnosno riješiti i dobiti na adekvatan način rješenje. Još jedanput ponavljam, dvije teme su izmjene i dopune zakona, jedno je obvezno vođenje registra, da otprilike znamo kakvo nam je stanje sa predmetima, a drugo je osnivanje agencije. Svi ljudi koji će biti zaposleni u agenciji za njih vrijede odredbe Zakona o radu i oni će biti zaposleni na određeno vrijeme i u ugovorima će im pisati da je njihov rad isključivo s prestankom rada agencije, odnosno sa zadnjim rješenjem o izvedenom stanju je i prestanak rada ljudi u uredima. Dakle jedna tema još da rezimiramo je registar, druga tema je agencija. Zašto, još jedanput da ponovim sada, iz jednostavnog razloga što duže odugovlačimo problem će biti veći. Mi pratimo zaista na mjesečnoj razini i vidi se veliki pomak pojedinih ureda, ali vidi se i uredi koji zapravo kontinuirano na razini mjesec dana rješavaju minimalni broj predmeta i ne vidi se nikakav pomak što zasigurno za sređivanje stanja u prostoru nije dobro. Hvala lijepo.
Hvala i vama ministrice. Imamo nekoliko replika. Prvi se javio Branko Hrg, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovana gospođo ministrice, u ovoj Vladi vi spadate u red onih ministara koji imaju iskustva u praksi i znaju posao koji rade. Nažalost, niste baš u većini. Ja ću reći ovdje da što se tiče registra i ovog dijela što ste obrazlagali i što predlažete u izmjenama ovog zakona je to je normalno i to treba napraviti ali ustvari se ne slažem sa osnivanjem ovakve agencije i zapošljavanjem 160 ljudi. Ako već to mora biti naziv agencije kao što ste vi rekli i to bi se moglo na neki način prihvatiti ali uz jedan drugi uvjet. Dakle ponavljam već po nekoliko puta i u nekim drugim temama, stalno govorimo da imamo previše ljudi u državnim službama. Zašto ne preraspodijelimo ljude na određeno vrijeme jer je ovo agencija na određeno vrijeme da obave taj posao. Na koji način? Da li u agenciji, na centraliziranu, da li po uredima za izdavanje građevinskih dozvola diljem Hrvatske. To je sad u ovom trenutku manje važno, ali u svakom slučaju mislim da nikako nije prihvatljivo novo zapošljavanje u javnim službama. Kažete da je 20% namijenjeno za to i da to nije novi trošak, da je pokrivena financijska konstrukcija. To je točno ako se tako gleda i nije točno ako gledamo realno jer tih 20% novaca bi se trošilo za nešto drugo, ne bi se trošilo za plaće. Ovako će i ljudi koji rade u javnim službama imati plaće, stavit ćemo novih 160 ljudi koji će raditi i novo opterećenje državnog proračuna. Tako da smatram da stvarno nije prihvatljivo i da trebate još dobro razmisliti o tome da se stvarno napravi preraspodjela unutar službi i na taj način da se riješi ovaj problem.
Hvala. Imamo odgovor ministrice.
Hvala lijepo. Dakle ja još jedanput ponavljam, 20% sredstava u Zakonu o legalizaciji da ga tako zovemo stoji da tih 20% sredstava ide isključivo za rad ureda i ne može se za ništa drugo koristiti. Dakle, da li će to biti ured koji je na razini lokalne i regionalne samouprave ili će to biti ovaj ured. Riječ je o istih 20%. Mi smo svim županijama, uredima u županijama i svim uredima u velikim gradovima dali mogućnost da se organiziraju. Naravno da onaj koji se organizira, preraspodijeli ljude s kojima već sad raspolaže, dođe do određenog postotka, nama ta agencija neće trebati. Mi koristimo zapravo jednu takvu usporedbu. Agencija je vrlo fleksibilna. To znači mi kad govorimo, govorimo otprilike na 70 do 80000 predmeta koji će biti u startu. Nakon što to riješimo ako vidimo da su se svi uredi kapacitirali na područjima županija, odnosno gradova mi ćemo agenciju ugasiti i vrlo rado ostaviti da taj posao se radi tamo. Daklem, ta agencija je vrlo fleksibilna. Ona nema one oštre konture kao neke druge agencije. To znači ona uzima u startu do 160 000 predmeta. Kad to riješi, ako se uredi kapacitiraju uredi će dalje nastaviti rješavati. Ali ponavljam, zašto sada. Nismo se mogli dovesti u situaciju kraj 2014. i da onda ustanovimo veliku količinu neriješenih predmeta i onda osnujemo agenciju. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sljedeća replika Mirela Holy, izvolite.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče. Pa ja izuzetno cijenim intencije Ministarstva graditeljstva da što je moguće više ubrza rješavanje ovog problema. I u tom smislu pozdravljam ideju oko registra. Međutim, imam određene dvojbe vezano uz agenciju. Meni nije sporno da se zaposle dodatni ljudi na rješavanju ovih predmeta. Međutim, mislim da bi bilo daleko korisnije da se ti ljudi zapošljavaju u onim uredima koji imaju probleme u rješavanju ovih predmeta zato što to znači rad na konkretnom teretnu u tim jedinicama lokalne samouprave gdje se pojavljuje određeni problem. Osim toga nije mi jasno malo ovaj izračun koji smo mogli i u ovom uvodnom dijelu zakona pročitati gdje kaže se da ima ukupno 822487 zahtjeva, a da je do sada, znači u 4 mjeseca riješeno oko 50000 odnosno 50927 predmeta i da je to 6% i da se ukoliko se ovim tempom nastavi rješavati predmete očekuje da bi se to rješavalo u idućih 16 godina. Prema mojim nekakvim izračunima i logici, ako računamo da je znači u trećini godine riješeno 51000 po prilici predmeta to bi bilo nekakvih 150 i nešto tisuća predmeta godišnje. To bi znači trebalo trajati nekakve 5 i pol godine, a ne 16 godina kako piše u ovom uvodnom dijelu i šta se komuniciralo na kraju krajeva u medijima. Tako da mi se čini da bez obzira na, imajući na umu činjenicu i da su neki uredi rješavali 20% predmeta a neki rješavaju 3% predmeta, ako govorimo generalno ovakav izračun ne stoji. Dakle, ja mislim da bi bilo daleko korisnije da se ojačaju kapaciteti u lokalnim uredima i da se na taj način ubrza rješavanje tih predmeta.
Hvala. Imamo odgovor, izvolite ministrice.
Hvala lijepo. Zaista kad bi bilo riječ o 4 mjeseca tada taj izračun ne bi stajao. Ali ono što ne smijemo zaboraviti, a to je da je zakon stupio na snagu u kolovozu 2012. godine ove, da smo prije toga imali onaj zakon isto koji je imao isti naziv koji je od 2011. na snazi. I riječ je o rješavanju predmeta od kolovoza 2011. do kolovoza 2012. po starom zakonu, a od kolovoza 2012. do kraja listopada ove godine po ovom zakonu. I ono što se može vidjeti, dakle na našim web stranicama gdje smo mi u utorak otvorili sve podatke, da svi podatci budu svima jasni mi sad smo uspjeli doći da se na razini mjesec dana u listopadu riješilo 6 i pol tisuća predmeta. U rujnu se je riješilo 6000 predmeta i zaista to ide iz mjeseca u mjesec se podiže, ali podiže se na razini 200 do 300 predmeta. Dakle, listopad 6 i pol tisuća predmeta, tisuću i pol manje od onog što su nam uredi rekli da će riješiti. Rujan 6000 predmeta i evo ja pozivam da zaista posjetite našu web stranicu, imate sve podatke i po mjesecima i o tome koliko je na mjesečnoj razini tko riješio, a i … [[Govornica se ne razumije.]] koliko je postotak ukupno a onda smo dali i postotak po broju zaposlenih i postotak po broju zaposlenih koji mi imamo evidentirano, koji su nam uredi prijavili. Dakle, mi vrlo detaljno vodimo te statistike i riječ je o tome da je to duži period od ova četiri mjeseca pa onda se to treba sagledati u tom dužem periodu. Hvala lijepo.
Hvala. I sljedeća replika Višnja Fortuna. Izvolite kolegice.
Hvala lijepa. Evo ja bih zaista pohvalila Ministarstvo graditeljstva kao jedno stvarno kvalitetno, stručno, efikasno i upravo to i ova, osnivanje ove agencije dokazuje da je to jedno ministarstvo koje stvarno prati, a pogotovo poslovi vezani uz legalizaciju, opsežnost i brojčano koliko je to posla to svi znamo i vidimo i zato sam sigurna da će ova agencija biti velika pomoć, a onaj dio koji je rekao uvaženi zastupnik Hrg da je to moguće od postojećih ljudi djelatnika iz ministarstva to znam sigurno da je nemoguće jer svaki on ima svoje poslove, to je veliko ministarstvo koje ima veliki opseg poslova. Tako da to nije moguće. I sigurna sam to nije zapošljavanje to je zapošljavanje samo na određeno vrijeme sa postupkom legalizacije kad bude to završeno ti djelatnici koji će biti tu zaposleni naravno neće više ovdje raditi. Prema tome, zaista izuzetno podržavam osnivanje te agencije i sigurna sam da ona će biti velika pomoć u postupku legalizacije.
Hvala. Izvolite ministrice. … [[Upadica se ne razumije.]] Hvala. Da li žele izvjestitelji radnih tijela uzeti riječ? Izvolite, kolega Ronko.
Štovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažena ministrice sa pomoćnikom, kolegice i kolege. Na današnjoj sjednici Odbora za prostorno uređenje i graditeljstvo razmotrili smo ovaj prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o postupanju sa nezakonito izgrađenim zgradama s konačnim prijedlogom zakona kao matično radno tijelo. U uvodnom izlaganju predstavnika predlagatelja zamjenika ministrice graditeljstva izneseni su razlozi i potreba donošenja ovoga zakona te je istaknut prvenstveno broj od 820 tisuća zahtjeva, broj riješenih, odnosno 6% svega riješenog u ovom razdoblju i potrebe za osnivanje ovakve jedne agencije. Dakako da se očekuje da gradski županijski uredi koji se i bave legalizacijom ostvare 20% do kraja godine, 35, 50, 60 i sve ono dalje kako ide zaključno sa 2015. godinom kako bi se prvo riješilo stanje u prostoru koje nije dobro i drugo kako bi se i popunio Državni proračun RH. U raspravi je bilo i prijedloga i razmišljanja o tome da možda ne bi trebalo se centralizirati to sve u jednoj agenciji na jednom mjestu u Zagrebu, problemi koji iz toga proizlaze, nepotrebni troškovi i prijedlozi o tome kako bi možda trebalo i zaposliti možda veći broj ljudi u jedinicama lokalne samouprave. Dakle, uz takve prijedloge bilo je dakako najviše prijedloga ili većina prijedloga da se podrži donošenje ovakvoga zakona. Ono je poticajno i za jedinice lokalne samouprave ili regionalne uprave, odnosno postoji mogućnost da se trgnu da odrade posao i onda neće biti ni 160 ni ne znam ja ovoliki ili onoliki broj nego će biti potreban broj novih zaposlenika u agenciji. Dakle, ocijenjeno je da je prijedlog za to osnivanje agencije jedna izuzetno velika odgovornost koju je na sebe preuzelo ministarstvo i dakako da smo ga podržali sa 6 glasova za, 1 suzdržanim s tim da nitko nije bio protiv uz amandman u članku 37. točka 1. stavak 2. gdje iza riječi pravnog smjera se dodaje zarez i riječ arhitektonskog ili građevinskog smjera. Naime, smatra se da obzirom da je riječ o ovoj materiji da bi bilo potrebno da ovdje bude mogućnost i za stručnjaka iz područja arhitekture i građevinarstva. Evo, toliko. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Kolega Bačić komentira da je bio protiv na odboru. … [[Upadica se ne razumije.]] Dobro, ali to možete kasnije na sljedećem odboru razjasniti. Da li u ime još nekog odbora netko želi uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika SDP-a Damir Mateljan. Izvolite kolega.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora, uvažena gospođo ministrice sa tajnikom, poštovane kolegice i kolege. Dakle, pred nama je prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o postupanju sa nezakonito izgrađenim zgradama kojeg će klub SDP-a podržati. Kad bismo saželi ovaj prijedlog zakona možemo ga svesti na jedno, a to je formiranje Agencije za ozakonjenje nezakonito izgrađenih zgrada. Danas pod dojmom krize i intencije za smanjivanjem, racionalizacijom državne uprave braniti osnivanje još jedne agencije niti je popularno niti je lako. Međutim, donoseći Zakon o postupanju sa nezakonito izgrađenim zgradama u kolovozu prošle godine ova je Vlada imala namjeru riješiti jedan problem, problem bespravne gradnje koji se nagomilavao godinama kako bi se uklonili negativni utjecaji na gospodarstvo koji uzrokuju nezakonito izgrađene zgrade te uredilo stanje u prostoru. Navedenim zakonom propisan je rok podnošenja zahtjeva i visina naknade za legalizacijom te je određen postotak koji se namjenski koristi za jačanje kapaciteta, prije svega administrativnih koji bi trebali rješavati podnesene zahtjeve. Cjelokupan posao vezan za ovu problematiku trebali su početi rješavati nadležna upravna tijela u županijama i gradovima koji za to imaju ovlasti. Nakon isteka roka 30. lipnja ove godine zaprimljeno je ukupno preko 800 tisuća zahtjeva točnije kao što je navedeno u ovom prijedlogu zakona 822 tisuće i 487 zahtjeva, dok je dosada riješen tek mali broj i kao što je to projekcijom ministarstva rečeno takvom dinamikom ovaj bi problem bio riješen tek za 16 godina. Ova činjenica u potpunosti onda dokida smisao Zakona o postupanju sa nezakonito izgrađenim zgradama i sve one pozitivne učinke koje je ovaj zakon trebao donijeti. Stoga nakon što je ministarstvo detektiralo problem ono je ponudilo rješenje tog problema, a to je rješenje sadržano upravo u ovom prijedlogu zakona tj. u osnivanju Agencije za ozakonjenje nezakonito izgrađenih zgrada. Ja ne mislim da ja Ministarstvo graditeljstva presretno iz razloga što mora dio poslova koja su trebala riješiti nadležno upravna tijela u županijama i gradovima, preuzimalo na svoja leđa ali očito da je ovako veliki broj zaprimljenih zahtjeva zatekao nadležno upravna tijela u velikom dijelu jedinica lokalne odnosno područne samouprave prilično nespremnima. Iz tog se razloga u svrhu bržeg i što učinkovitijeg procesa rješavanja zaprimljenih zahtjeva za izdavanje rješenja o izvedenom stanju na taj način ostvarivanja osnovne svrhe Zakona o postupanju sa nezakonito izgrađenim zgradama odnosno ozakonjenja što većeg broja bespravno sagrađenih zgrada. Dakle ovim izmjenama i dopunama zakona tj. osnivanjem agencije za ozakonjenje nezakonito izrađenih zgrada očekuje znatno povećanje donošenih rješenja. Potrebno je reći dakle da ovim prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o postupanju sa nezakonito izgrađenim zgradama da se ne kažnjava bilo tko, pogotovo ne one jedinice lokalne odnosno područne samouprave koje su se pokazale učinkovitima. U članku 5 navedeni su rokovi u kojima će agencija provjeravati učinkovitost nadležnih upravnim tijela te preuzimati isključivo onaj broj predmeta koje sukladno navedenim rokovima i normativima nisu nadležna tijela uspjela riješiti. Stog ili još iz toga još uvijek ima prostora da one županije i gradovi koje iz nekih objektivnih ili drugih razloga nisu uspjeli posložiti kapacitete u svojim nadležnim upravnim odjelima da to učine i da na taj način iskoriste namjenska sredstva predviđena za ovaj dio posla tj. da uhvate ritam u rješavanju ove problematike. I to iz razloga što su neke nedoumice koje su jedinice lokalne samouprave imale razriješene, prije svega one koje se odnose na nova zapošljavanja na razini jedinica lokalne samouprave. Naime, županije i gradovi nisu bili sigurni da li to novo zapošljavanje na poslovima legalizacije ulazi u onaj limit 20% mase plaća kojih se smije isplatiti iz vlastitih prihoda. Međutim Ministarstvo financija jasno se očitovalo da su ta sredstva za taj opseg posla namjenska te da ne ulaze u taj limit. Dakle ništa ne sprječava jedinice lokalne samouprave da zbog jačanja vlastitih kapaciteta zaposle potreban broj kvalificiranih osoba kako bi nadležni odjeli bili učinkovitiji i brži. Na kraju rekao bih da je Klub SDP-a očekuje da ova nova agencija ne bude centralizirana, tj. da njeni djelatnici ne budu isključivo stacionirani samo u Zagrebu jer je teško je zamisliti da bi bilo isplativo da obilazak terena recimo iz Zagreba na Kornate ili u Ilok bude isplativ. Ujedno ono što je predložio matični odbor kao amandman smatramo dakle da u članku 37. uz uvjet Sveučilišni studij pravnoga smjera treba proširiti sa mogućnošću sveučilišnog studija građevinskog odnosno arhitektonskog smjera. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Imamo nekoliko replika. Prvi se javio Branko Hrg. Izvolite kolega Hrg.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Mateljan, ja ću postaviti vrlo jednostavno pitanje. Smatrate li vi da u javnoj upravi ima previše zaposlenih? Svi govore o višku zaposlenih u javnoj upravi i stvarno ne mogu shvatiti da nakon te činjenice govorimo o novom zapošljavanju u osnivanju agencije s ograničenim vremenom trajanja. Stvarno mislim da treba preraspodijeliti ljude. Imamo ih na stotinama mjesta, krenimo od državnih ureda po županijama, krenimo od tamo. Tamo već ima ljudi koji se mogu preraspodijeliti, koji traže posao, koji traže smisao opće postojanja na tom radnom mjestu, boje se za svoja radna mjesta. Dok se oni boje za radna mjesta mi osnivamo novu agenciju. U redu, nemam ništa protiv da se osnuje nova agencija ali imam protiv toga da se jedno novo radno mjesto otvori na način da se zaposle novi ljudi dok god govorimo da u javnoj upravi ima viška zaposlenih ili ćemo reći da u javnoj upravi nema viška zaposlenih. Ćemo reći da nemamo koga preraspodijeliti. Ja nisam rekao da treba preraspodijeliti ljude iz ministarstva resornog. Ima ih i u drugim ministarstvima, ima ih i u drugim službama. Ljudi moji, jel stvarno sami sebe uvjeravamo da je to nemoguće napraviti? Ja to ne mogu shvatiti. I mislim da bi vi u klubu SDP-a u krajnjem slučaju mogli to tražiti da se upravo to dogodi da na taj način riješimo legalizaciju što većeg broja.
Hvala. Imamo odgovor. Kolega Mateljan izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Da kolega Hrg ja se slažem da u javnoj upravi ima previše zaposlenih računajući tu i na županije, na lokalnu samoupravu, međutim zavisi koje struke. U županijskim uredima ili imate ovaj urede koji se bave traženjem ruda i gubljenjem vremena, znači imate ljude koji se ono, koji su završili politologiju, koji su završili promet, koji su završili fakultete, znači čija nije struka da se bave ovim opsegom posla. Nažalost u ovom dijelu posla imamo premalo ljudi i u županijama, ali nitko ne priječi županijama ukoliko u županijama i u gradovima koji se bave, koji imaju pravo da se bave ovom problematikom ukoliko postoje ljudi za preraspodjelu da i županije odnosno gradovi stvarno preraspodijele. Stvarno nitko im to ne priječi, pogotovo ne ovaj zakon. Ovaj zakon ih zapravo u tome i potiče. Hvala lijepa.
Evo me. Slijedeća replika Branko Bačić. Izvolite kolega.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Mateljan, repliciram vama ali dijelom i ministrici jer tako piše i u uvodnom dijelu zakona, to ste vi rekli da kada bi ovim intenzitetom se rješavali predmeti legalizacije da bi to vrijeme trebalo najmanje 16 godina, jel? To nije točno. Naime to bi bilo točno kada bi intenzitet rješavanja predmeta u proteklih godinu dana koliko je zakon na snazi bio jednak. Ali vi ste to u svom drugom dijelu vašeg izlaganja potvrdili ovo što ja sada želim reći. Naime ministarstvo je tek krajem kolovoza odnosno 29.kolovoza, a nakon što je Ministarstvo financija potvrdilo da 20% sredstava ne ulazi u limit za plaće svih onih djelatnika koji će raditi na izdavanju rješenja u … stanju tek tada možemo govoriti da veliki gradovi, županije i gradovi na koja su preneseni poslovi prostornog uređenja mogu rješavati u punom kapacitetu. Jer mnoge županije i gradovi nisu ni zapošljavali jer nisu ni mogli, a nisu bili ni sigurni da li će i to ulaziti u onaj limit koji je zakonom propisan. Prema tome mi možemo reći da županije i upravni odjeli velikih gradova i drugih gradova na koji su preneseni poslovi tek nakon 1.rujna mogu rješavati punim intenzitetom jer tada mogu zaposliti sve one djelatnike koje im zakon ovaj zakon omogućava. I ja vjerujem da je tek sada ustvari se steklo vrijeme kada se može tražiti od upravnih odjela da rješavaju onom dinamikom koju su oni i dostavili ministarstvu na traženje ministarstva. Prema tome trebalo bi vidjeti kojom brzinom sada rješavaju kojom će brzinom rješavati u idući 2, 3 mjeseca pa onda govoriti jel to rok od 6 godina ili 16 godina ili 5 godina ili neki drugi rok.
Hvala. Imamo odgovor kolega Mateljan.
Kolega Bačiću da ja se dijelom slažem s vama i smatram da zaista nakon reakcije Ministarstva financija i nakon reakcije Ministarstva graditeljstva dakle nakon ovog prijedlog zakona da će mnoge jedinice lokalne samouprave dakle županije i gradovi ubrzati taj dio posla i da će ovi rokovi iz članka 5.dovesti do toga da agencija ima što manji broj zaposlenih ljudi, a da se što više kapacitiraju jedinice područne samouprave. I smatram da nismo u raskoraku, smatram da ovaj zakon motivira jedinice lokalne i područne samouprave da jačaju svoje kapacitete. Ne vidim u tome ništa sporno. Hvala.
Hvala. I Mladen Marelić replika. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Mateljan dobro ste detektirali. Mi imamo slučajeva da pojedini veći gradovi i županije sporo izdaju dozvole tako da čekamo do 6 godina. Ima slučajeva da se to dešava. Mislim da će formiranje agencije doprinijeti da ubrza njihov rad i da bude zapošljavanje stručnih ljudi. Jer … ne kvalitetnih nestručnih ljudi jer ovo treba raditi građevinari, arhitekti to je njihov posao. Nije posao to da to rade što ste malo prije rekli određeni inženjeri raznih drugih struka nego treba dati struci koja ovo može raditi. jer mislim da će veliki gradovi i županije samo dobiti podstrek da bolje rade i da oni rade i da oni zaposle ako agencija ne zaposli. Ali agencija je dobrodošla da će svih potaknuti da bolje rade. Toliko.
Hvala. Odgovor kolega Mateljan.
Hvala. Da, zapravo i sam radi u lokalnoj samoupravi načelnik jedne općine i uvijek sam se zalagao za decentralizaciju. Mi smo zakonom o nezakonito izgrađenim zgradama dobili onu priliku koju smo očekivali dakle da se stvari decentraliziraju na način da nam se da odgovornost ali da nam se uz tu odgovornost puste i fiskalna sredstva, to smo dobili ovim zakonom. I stoga još jedanput ponavljam nema nikakvog razloga da one jedinice lokalne i područne samouprave koje za to imaju ovlasti iskoriste tu mogućnost, iskoriste tih 20% sredstava, pojačaju svoje kapacitete i dokažu da su sposobne rješavati probleme u ovom slučaju probleme legalizacije odnosno postupka bespravno sagrađenih zgrada. Hvala.
Hvala i vama. U ime Kluba zastupnika HNS-a Ivica Mandić. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvažena ministrice sa gospodinom tajnikom, kolegice i kolege. Pridružujem se pohvalama svim koje ste u replikama se pozitivno osvrnuli prema Ministarstvu graditeljstva. Ja također dijelim sa vama isto mišljenje i ovaj bi zakon koji je sada u proceduri u hitnom postupku prije svega nazvao preventivno interventni zakon. jer ono što smo bili razgovarali i što su vlade i ministarstva prije ove Vlade govorile politički problem u RH i gospodarski i ekonomski i socijalni sigurno su bili nelegalni objekti. Znači ovo ministarstvo ništa drugo ne radi nego ono što su radila i ministarstva prije. Zašto ovo govorim? Baš odgovornost zbog ovog itekako važnog problem koje u RH nelegalni objekti ovo ministarstvo je kvalitetno razradilo i pristupilo ovom problemu. Ministarstvo sa ministricom i stručnim osobama iz ministarstva obišlo je sve županijske urede, sve gradove i otprilike su dogovorili o načinu rješavanja i uputama kako se treba rješavati. Na nesreću ministarstva kontrolna točka koja je bila ovih dana, dobili smo sljedeće rezultate, tako da je svega 5 gradova i županija bili iznad 15% za koje možemo reći da će doći do ovog prolaznog vremena od 20, nadalje imamo 9 takvih ureda koji su od 10 do 15% i jedan ogroman broj ispod 10%, da ne govorim o onima koji su znači 39 ureda koji su ispod 10%, da ne govorim o onim uredima koji su na skromnih 2 ili 3. Ono što bih rekao da ministarstvo na čelu sa ministricom u ovaj prijedlog izmjena ovoga zakona nije išlo ad hoc, da je išlo preko na brzinu, neargumentirano, mislim da argumentacija koju je iznijela ministrica i njezin zamjenik na odboru sigurno govore o tome da se treba pristupiti na ovakav način i sa ovakvim izmjenama. Ono što bih htio naglasiti da Agencija za ozakonjenje nelegalnih objekata nije konkurencija dobrima. Jer dobri će raditi svoj posao i oni će ispuniti i agencija ne može ući u njihov posao. Ovdje ja vidim agenciju da pomaže onim lošima. I u tom kontekstu sigurno podržavamo osnivanje nove agencije koja će raditi taj posao. S obzirom na broj predmeta i zahtjevnost u ovoj proceduri legalizacije uredi za legalizaciju su mogli i do ovog trenutka iz sredstava koji će polučiti sa ozakonjenjem nelegalno izgrađenih objekata mogli su oformiti svoje timove da budu veći, da budu kvalitetniji. Zašto nisu napravili ne znamo. Ali oni sigurno prema ovom zakonu u svakom trenutku mogu to napraviti. Kada dođemo do podatka da je do sada a to čujemo da nije stvarni broj, da nije stvarni broj još točan, da ima preko 827 tisuća nelegalnih izgrađenih objekata. Interesantno je, o tome nikad nitko nije razgovarao koji su bili razlozi zašto su ljudi kršili zakon. Imate četiri su razloga. Prvi je razlog sporost u izdavanju dozvola. Znači, krivica javne uprave. Drugi razlog je bilo nepostojanje planova. Opet je krivica javne uprave. Treća stvar je podijeljeno na obiteljske stvari, imovinsko pravni poslovi i tek četvrta stvar socijalni. I kod problematike nelegalnih objekata mislim da je svakako valja respektirati i ove podatke da ljudi nisu išli da bi bježali od zakona ili da ne bi plaćali već je bilo čisto stvar da su bile subjektivne stvari da su, da je javna uprava bila takva kakva je. Ono što je svakako dobro da u ovom broju s kojim razgovaramo preko 800 tisuća nelegalno izgrađenih objekata da je od tih, od tog broja 10% ljudi koji su podnijeli zahtjev. Pa eto radi sigurnosti možda nema, sada je bila prilika po posebnim uvjetima, ćemo to napraviti. Znači možemo već u početku govoriti da tu ima određeni broj oko 80-ak do 100 tisuća takvih zahtjeva koji su već u prostoru i da na njih ne možemo računati. Također možemo govoriti i o onom dijelu da se jedan dio objekata ne treba legalizirati. Jer mislim da je kampanja koju je napravilo ministarstvo da je bilo dobro i da su ljudi shvatili da je itekako bitan ovaj segmenat uređenja prostora da je on bitan i ekonomski i gospodarski i socijalno i da su ljudi prihvatili to sve. Također pohvaljujem ministarstvo što je prema projekcijama nelegalno izgrađenih objekata vidjelo da je taj tempo prespor. I iz tih razloga ministarstvo predlaže u ovom zakonu da se osniva agencija. Samo iz tih razloga da bi taj posao bio što brži, što kvalitetniji, što bolji. Ja sam to rekao i na klubu da je ovakvom odlukom i ovakvog preuzimanja odgovornosti ministarstvo na sebe uzelo jedan ogroman teret. I zato niti jednog trenutka ne sumnjam da ministarstvo neće ustrajati da ovo bude napravljeno kako i treba. Također u tih negdje 6 ili 7 članova koji su se promijenili dobro je da ministarstvo projicira u kojem tempu će se rješavati. To znači da ministarstvo argumentirano kontrolira i da vodi situaciju. Također što je bitno uz agenciju koja će voditi poslove o legalizaciji nelegalno izrađenih objekata bitno je da se i vodi registar koji će imati podatke što se legalizira, koliko, kada, u kojem prostoru i da će se voditi evidencija. Jer legalizacija objekata bez tog registra mislim da to nije dobro. Također ovdje je bitno napomenuti da u ovom zakonu točno se zna koji dio sredstava odlazi prema jedinicama lokalne samouprave, prema ministarstvu i koje odlazi prema agenciji koja će to raditi. Ono ne smijemo zaboraviti da od onih 50% sredstava ministarstvo će biti dužno u dvije godine prilagoditi sve prostorne planove prema strateškom prostornom uređenju Republike Hrvatske. Mislim da su to sve bitne stvari i da iz tih razloga ovaj zakon treba biti i prihvaćen. Ono što je važno u ovom zakonu gdje sam rekao, razlozi zašto mijenjamo, način na koji ćemo to promijeniti. I ono je bitno da je ovim zakonom sve mjerljivo u ovom poslu, da se točno zna koji su uspješni, koji su manje uspješni. Normalno da Klub Hrvatske narodne stranke u potpunosti podržava ovakav prijedlog zakona i da ćemo glasati za njega jer vjerujemo da će sa ovim zakonom biti prostor u Republici Hrvatskoj kvalitetnije uređen i dugoročno riješen za dobrobit i prostora i za dobrobit građana Republike Hrvatske.
Hvala i vama. Imamo dvije replike, prvi je Tomislav Klarić. Izvolite.
Uvaženi zastupniče rekli ste da je dobro da ministarstvo preuzima, odnosno agencija koja bi se osnovala preuzima predmete od jedinica lokalne samouprave koje ne mogu rješavati predmete onom dinamikom koja je zacrtana. E sada se postavlja pitanje 822 tisuće 457 zahtjeva, petsto pedeset i pet jedinica lokalnih samouprava, gradovi i općine koje izdaju lokacijska rješenja. Kako će agencija izdavat rješenja ovdje u Zagrebu za Lopar, Rab, neki grad u Primorsko-goranskoj županiji, a znam da se ta Primorsko-goranska županija nastoji ekipirat, da praktički danonoćno iscrpljujući rade sa ljudima koje imaju na raspolaganju da bi ispunili ovaj prosjek, odnosno postotak koji trebaju riješit i izdat rješenja. E sad, osnivanje mjerne agencije preuzimanjem od svih tih jedinica lokalne samouprave predmeta jednostavno ne vidim model da će nekakva agencija moći brže, učinkovitije od jedinica lokalne odnosno regionalne samouprave gdje se ispisuju rješenja jedini model je da se vidi razlog zbog čega je neka jedinica lokalne samouprave učinkovitija od druge i da se ljudima na terenu omogući da se ekipiraju i da to odrade onako kako je predviđeno osnovnim zakonom što je svakako u redu. Jednostavno ovaj postotak nije moguće na terenu ostvarit i kad govorimo da su neke jedinice lokalne samouprave riješile 20%, druge 6%, koliko predmeta je koja dobila, da li je napravljena detaljna analiza svakog ureda na terenu i koji su njihovi tereni. Ne možemo reći da ljudi u Rijeci ili u Osijeku ili negdje drugdje su više ili manje učinkoviti. Njihovi problemi su ono što ja znam osobno, u Primorsko-goranskoj županiji najveći problem je ekipiranost i mogućnost izlaska na teren, niti vozni park ne zadovoljava sve te potrebe tako da ne vidim model na koji način će ova novoosnovana agencija koja će morat zaposlit ljude takve probleme rješavat po čitavom prostoru Hrvatske.
Hvala. Imamo odgovor, kolega Mandić.
Uvaženi kolega, zahvaljujem se na vašem pitanju. Ja sam točno rekao da ministarstvo preuzima inicijativu, točno i to je dobro, to je posao ministarstva. Ako ste primijetili, ja sam i u svom izlaganju rekao da agencija nije konkurencija dobrima. Dobrima nije konkurencija. Agenciju više doživljavam kao korektor, kao pomoć onim slabima. Ukoliko se ekipira u Primorsko-goranskoj županiji u gradu Rijeci ekipa taj puta agencija nema što raditi. Ne može agencija reći ja vam uzimam, znači točno su poznata vremena prolazna i postoci. Ukoliko to oni ostvare nitko im ne uzima, ukoliko odrade više tim bolje. Cilj je svih nas da ovaj se posao odradi što prije. Način organizacije posla to vam ja ne mogu reći, to će reći ljudi… … [[Upadica se ne razumije.]] Tako jasno toga ima, ali imate dio troškova koji govore 20% odlaze agenciji. Ako to agencija ne može odraditi onda će raditi sa negativnim rezultatom, ali ne vjerujem da će ići za pojedinačni predmet ako se dogodi da ima više predmeta onda će se ići na teren, ali mislim da je to pitanje čisto organizacije posla. U ovom svemu je dobro da ministarstvo ima inicijativu, ima alate, uočilo je problem i zna kako taj problem riješiti. To je najbitnije u tome svemu, jer bilo bi tužno da je za dvije godine da je došlo ministarstvo, čujte gospodo i gospođe zastupnici mi nismo to odradili. Ne, ovo je preuzimanje odgovornosti da ćemo posao napraviti i ovo je posao ministrice sa punom odgovornošću za vođenje ministarstva i za rezultate rada.
Hvala. Sljedeća replika, Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Mandić, rekli ste da ova agencija nije konkurencija dobrima nego pomoć slabima ili lošima, slabima ste rekli čini mi se, da. Pa ja mislim da je bilo više načina kako pomoći slabima, ali… … [[Upadica se ne razumije.]] Neefikasno … slabima, neefikasnima, u redu. Mi smo prije čini mi se mjesec dana donijeli jedan zakon o strateškim investicijskim projektima. Kad su u pitanju veliki investitori, kad su u pitanju njihovi zahtjevi onda ćemo državne službenike kazniti kad su u pitanju ti veliki i tamo su propisane kazne ukoliko isti ovi službenici ne riješe njihov predmet u roku od 7 ili 8 dana, a ovdje ćemo dodatno opteretiti jer sam to siguran da će ova agencija izazvati još jedan dodatni trošak poreznim obveznicima. Ovdje ćemo kad su u pitanju zahtjevi za rješavanje, izdavanje rješenja za legalizaciju objekata onda ćemo ustrojavati novu agenciju. Slažem se s gospodinom Klarić da će ova agencija koliko god ministarstvo pokušalo nas uvjeriti kako neće dodatno opteretiti porezne obveznike iz državnog proračuna, to ću kasnije u raspravi u ime kluba dokazati da će u svakom slučaju već iduće godine ova agencija kad počne zapošljavati biti, jednostavno primorati ministarstvo da je financira ne samo iz sredstava naknade, već iz sredstava ministarstva. Zašto je u proračunu za iduću godinu povećana značajno upravo stavka koja se odnosi na legalizaciju bespravnih objekata?
Hvala. Imamo odgovor, kolega Mandić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega, pozorno sam vas slušao pa kod strateških investicija Republike Hrvatske mislim da njih trebamo promatrati kao interes Republike Hrvatske. Na osnovu tih investicija povećat će se broj novozaposlenih, hrvatsko gospodarstvo bit će kvalitetnije, konkurentnije, taj proizvod koji će biti dobiven sa strateškim investicijama sigurno će pridonijeti i određeni rast društvenog proizvoda. Što se tiče novo kvalitete, ja sam uvjeren da ova agencija će donijeti novu kvalitetu i ponovo kažem da oni dobri ni jednog trenutka se ne smiju bojati. Po pitanju ovog dijela zapošljavanja ne može ministarstvo zapošljavati u jedinicama lokalne samouprave, u županijama. To je drugi djelokrug rada, a ni ovaj zakon u nijednom trenutku ne sprječava jedinice lokalne i regionalne uprave da se oni sami osposobe. Po pitanju ovog dijela koji je vezan za angažiranje određenog dijela radnika iz javnog sustava, pa ja sam uvjeren da u javnoj upravi nema toliki broj arhitekata i građevinara jer to ipak je ili pravnika, jer to je ipak jedan specifičan posao, jedan specifičan upravni postupak legalizacije nelegalnih objekata. Ali razgovarajmo o ovom problemu iduće godine u ovo vrijeme pa ćemo vidjeti tko je u pravu, da li vi koji osporavate ili mi koji to podržavamo. Hvala lijepo.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HDZ-a Branko Bačić. Izvolite kolega Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovana gospođo ministrice, poštovane kolegice i kolege. Pa evo i klub Hrvatske demokratske zajednice ne može podržati prijedlog izmjena i dopuna Zakona o postupanju s nezakonito izgrađenim zgradama. Gospođa ministrica u svom uvodu je rekla da su dva bitna razloga zbog čega se pristupilo izmjeni zakona. Jedan je osnivanje registra a drugi je osnivanje agencije. Pa mi u klubu Hrvatske demokratske zajednice ovaj prvi dio osnivanja registra evidencije nezakonito izgrađenih zgrada, odnosno izdanih rješenja podržavamo to je dobro da ministarstvo pažljivo promatra događanja oko legalizacije bespravno izgrađenih zgrada i u tom dijelu je dobro da je uspostavljen takav registar koji je dostupan na stranicama ministarstva svaki dan svim zainteresiranima i to je dobro. No u ovom drugom dijelu koji se odnosi na osnivanje agencije, mi u klubu Hrvatske demokratske zajednice ne mislimo da je to model i rješenje koje je primjereno ovom projektu koji je započeo još 2011. godine i koji je rekao bih u ove protekle dvije i pol, tri godine snažno obilježio društvena događanja u Republici Hrvatskoj jer je 822 000 zahtjeva. U svakom slučaju broj i podatak koji govori da je veliki dio hrvatskih građana na ovaj ili na onaj način uključen u ovaj veliki proces koji je tada 2011. godine izazvao brojne polemike u hrvatskom društvu i tada sam predlažući upravo ovom Saboru prvu varijantu toga zakona bio na određeni način izložen brojnim primjedbama, stajalištima kako ovaj zakon uvodi novu neravnopravnost u Republici Hrvatskoj, kako svi građani prema ovom zakonu više neće biti jednaki pred zakonom, jer jedni grade i plaćaju uredno državi pristojbe, drugi grade bespravno pa im država ide u susret, omogućava im brojne olakšice kako bi tako nezakonite zgrade izgradili do stajališta da je praktično ovo debakl, odnosno poraz državne uprave itd. itd. Tako da je svakako ovaj zakon i njegova provedba obilježila ta događanja u društvenom životu Hrvatske u protekle dvije i pol godine i činjenica je da je i zainteresiranost građana za rješavanje ovog problema oko bespravne gradnje iznimno velika i pozdravljam to što ministarstvo i gospođa ministrica redovno prati događanja i želi da se taj projekt na što je moguće bolji i brži način riješi i realizira. Jer doista je veliki državni projekt legalizirati 822000 nelegalno izgrađenih zgrada ili dodataka ili itd. itd. Nemojmo se zavaravati nije to 822000 zgrada. Tu je, ima i drugih, odnosno u tom broju su i dodati, adaptacije, rekonstrukcije, dogradnje, pa i balkona itd. itd. No, ono što ja želim svakako reći kada se ogoli ovaj zakon onda uz rekao sam to što je važno i dobro da formiramo registar onda ovim zakonom Vlada iskazuje nepovjerenje prema jedinicama područne i regionalne samouprave, dakle županijama i velikim gradovima, odnosno gradovima na koje je zakonom su preneseni ovlasti za uređivanje u poslovima prostornog uređenja. Vlada ovim zakonom posredno tvrdi da je ili ta područna samouprava nesposobna ili ne zna ili se ne može organizirati tako dobro kao što će se organizirati država putem svoje vlastite agencije. Mi možemo sada se truditi to uljepšati i reći da su neki dobri, neki loši, neki su manje odgovorni prema ovom projektu. Ali u suštini Vlada nema povjerenje u jedinice područne samouprave, … [[Govornik se ne razumije.]] velike gradove, pa im ono što im je zakonom dato u nadležnost da rješava tvrdi vi to ne možete riješiti u roku koji zadovoljava državu pa ćemo mi to napraviti u vaše ime. To je vrlo jednostavno iz ovog zakona se uviđa da Vlada određene poslove koji su postojećim zakonima propisani lokalnoj samoupravi ili područnoj samoupravi Vlada ih centralizira. I to kad su u pitanju gospođo ministrice upravo poslovi koji su u vašoj nadležnosti, vašeg ministarstva čini mi se da je ta intencija centralizacije poslova u prostornom uređenju pa dijelom i u gradnji iznimno vidljiva i u onim prijedlozima koje smo raspravili u prvom čitanju kada je bilo u pitanju Zakon o prostornom uređenju i Zakon o gradnji, pa da ne govorim u dijelu koji se odnosi na Zakon o strateškim investicijskim projektima gdje opet na određeni način razvlašćujemo i županije i gradove i općine, pa evo sada i ovim zakonom koji može u svojoj namjeri biti dobar, ali on govori mi ne vjerujemo da mogu županije, gradovi i općine napraviti ono što je u stanju jedna agencija koju će osnovati država. I to je temeljni problem. Da ne govorim da će u startu u prvih nekoliko mjeseci dok se agencija ustroji, dok agencija počne funkcionirati, dok agencija zaposli određeni broj ljudi biti nužni posebni troškovi koji se i vide na poziciji Ministarstva prostornog uređenja i graditeljstva jer je u idućoj godini, a upravo te godine osnivamo agenciju, rast troškova na poziciji zadržavanja nezakonito izgrađenih zgrada na pozicijama ministarstva rast negdje oko ili 8 ili 9 milijuna kuna. Ali, neovisno o tome prema članku 5. ovog prijedloga zakona sve one jedinice područne samouprave, dakle županijski upravni odjeli i upravni odjeli velikih gradova ili gradova koji provode ove poslove ukoliko ne riješe 20% zaprimljenih zahtjeva dužni su tu razliku između broja riješenih i 20% prepustiti novoosnovanoj agenciji nakon 1. siječnja. Ako bi ti isti upravni odjeli nastavili rješavati do kraja godine intenzitetom kojim su rješavali u proteklo vrijeme onda bi jedinice lokalne samouprave dakle županije i gradovi koji provode i izdaju ova rješenja 31.12. prepustili agenciji 96 tisuća i 100 predmeta koje bi onda preuzela za rješavati agencija. I prema tom istom članku upravni odjeli koji će tih 100 tisuća predmeta prepustiti agenciji moraju u svaki predmet u svom uredu razvesti, kovertirati, adresirati, poslati agenciji i nakon što ga pošalju agenciji o tome obavijestiti stranku, odnosno njenog opunomoćenika. To je značajan administrativni posao. To je veliki posao koji očekuje te iste urede koji su kao nesposobni rješavati brzinom koju očekuje ministarstvo. I kako dijelom ovi predmeti legalizacije nisu nešto jako komplicirani postupci, kako upravni postupak za izdavanje rješenja o izvedenom stanju nije strašno kompliciran bojim se da će negdje oko 20% vremena koje mu treba da bi jednom referentu u upravnom odjelu županije ili grada kojemu treba da bi taj isti predmet riješio i izgubit će ga što će morat taj predmet razvesti najprije u vlastitoj kući, u vlastitom upravnom odjelu, onda ga uputiti u županiju, odnosno u agenciju i o tome obavijestiti stranku da joj više predmet ne rješava on odnosno upravni odjel županije ili grada nego da to sada rješava agencija. A da ne govorim, naime ja to iz zakona moram reći nisam dovoljno dobro iščitao da li će ovih 160 zaposlenika agencije koliko je u javnosti i u medijima gospođo ministrice možda je to krivi podatak, možda će ih biti manje, da li će tih 160 djelatnika biti raspoređeno u Zagrebu, da li će sjedište agencije biti u Zagrebu ili će njih 160 biti raspoređeno tamo po terenu gdje u datom trenutku je nužna njihova nazočnost kako bi ubrzali rješavanje tih istih predmeta? Ali svejedno, to će dodatno poskupiti cijeli taj postupak. O tome je prije nešto govorio i gospodin Klarić pa ja sada ne bih o tome, ali u svakome slučaju odlazak na očevid iz Zagreba negdje na Ugljan ili negdje na Korčulu ili negdje u Bjelovar ili negdje diljem Hrvatske će svakako zakomplicirati situaciju i povećati troškove. A da ne govorim da će u slučaju provedbe upravnog postupka i saslušanja stranaka ako se to događa u Zagrebu netko iz Zadra morat doći u Zagreb. Ja to iz ovog prijedloga zakona ne mogu iščitati. Dakle, ne znam gdje će se postupak voditi, gdje će biti sjedište agencije, gdje će biti zaposleni ti ljudi, tko će njima kupiti opremu, tko će im kupiti vozila itd., itd. To iz ovog zakona nije jasno. Ali, Vlada tvrdi da neće trebati dodatnih troškova već da će to biti u cijelosti osigurani iz onih 20% naknade. Ali, postavljam pitanje sljedeće, s obzirom da smo mi već krajem kolovoza svim županijama i velikim gradovima rekli da mogu zaposliti te ljude, te nove referente jer će ih financirati iz 20% naknade i oni već rade tamo, možda neki i sporo, ali iz tih sredstava se oni financiraju. Sad mi nije jasno kako ćemo onda ako im ne proslijedimo ta planirana sredstva koja oni imaju njima ta sredstva uzeti, dati ih agenciji, a odakle ćemo onda plaćati u gradovima i županijama te iste ljude za koje smo planirali sredstva iz tih istih 20% koja su sada definirana i idu prema županiji. Nadalje, to sam maloprije rekao u svojoj replici, ja gospođo ministrice mislim da su te iste županije i ti isti gradovi koji su dosada riješili negdje oko 53 tisuće predmeta tek sada nakon što ste ih upoznali da doista im ne ulaze sredstva za novo zapošljavanje u njihove limite od 20% tekućih izvornih prihoda, da su tek sada oni rekao bih u punom kapacitetu spremni ići u rješavanje i izdavanje rješenja o izvedenom stanju, tek sada. I čini mi se da ih je trebalo pustiti, pratiti kao što ih pratite sa registrom, dnevno ih pratite i upozoravate na tome. Jer, lokalna samouprava je osposobljena to raditi. Da to nije tako ne bi primjerice grad Dubrovnik riješio 20% i onih prvih 15 jedinica područne, odnosno lokalne samouprave koji su uspjeli u tom roku se brže prilagoditi, možda brže zaposliti, možda su imali veći proračun pa i nisu u tom dijelu ovisili o ovom limitu koje Ministarstvo financija drži kad su u pitanju troškovi plaća u lokalnoj i područnoj samoupravi. Prema tome, upravo oni su dokaz da se to može samo ih treba na određeni način potaknuti da oni to čim prije riješe. I ako smo imali namjeru dodatno zaposliti određeni broj stručnih ljudi na poslovima legalizacije bespravno izgrađenih objekata onda smo mogli te iste ljude rasporediti upravo tamo gdje u ovom trenutku taj posao ne ide najbolje pa kada neki ured se uskladi s dinamikom koji mu je dostavio ministarstvu da će rješavati te predmete te onda ti isti ljudi koji su se na određeni način već bolje, brže i kvalitetnije rade premjestiti na neko drugo mjesto, čini mi se da je bolje nego osnovati novu agenciju pored svih ovih agencija kojih imamo u Republici Hrvatskoj. Evo polako vrijeme ide ka kraju, ali još bi samo jednu stvar htio reći. Čini mi se da na ovim poslovima izdavanja rješenja o zadržavanju objekata o prostoru, da je to ipak prvenstveno tehnički posao, to je posao arhitektonske odnosno građevinske struke i čini mi se logičnim da je ravnatelj te agencije upravo dolazio iz redova građevinara odnosno arhitekata ili najblaže rečeno nije trebalo propisati zakonom da ravnatelj agencije može biti samo osoba koja ima pravni fakultet odnosno diplomski studij. Prema tome to je u svakom slučaju trebalo omogućiti i građevinarima i arhitektima evo ipak prvenstveno posao čini mi se tehničke naravi i mislim da bi u tom dijelu bilo kudikamo bolje. Prema tome držimo da nema razloga Vlada iskazivati ovim zakonom nepovjerenje u sposobnost lokalne i područne samouprave u RH. Tu nije dobro da na taj način iskazujemo povjerenje. Trebalo je omogućiti drugim načinima da se ta brzina i dinamika koju očekujemo da se ona riješi, da se doista na drugi način pomogne, ne osnivanje jedne nove državne agencije koliko god ona bila prijevremena, koliko god ona ima ograničeni vijek trajanja po meni to nije dobra poruka jedinicama lokalne i područne samouprave. Hvala.
Hvala i vama. Imamo prijavljeno osam replika. Prvi se javio Josip Borić. Izvolite kolega.
Hvala lijepo. Gospodine Bačić, slažem se s vašim dijelom da nije potrebno da država nema povjerenja u jedinice regionalne samouprave i lokalne ali to uredno čini već dvije godine tako da me to ne iznenađuje. Međutim mene muči onaj dio motivacije koji će nastajati nakon ovakvog prijedlog zakona koji će se usvojiti. Ako ja i vi možemo raditi isti posao kakva je moja motivacija da taj posao odradim ako možete ga i vi odraditi. Znači sve što ja ne riješim, morate riješit vi. Ako su novci podijeljeni 50, 30, 20 koja je motivacija u tom županijskom uredu da onda on predmet riješi. Postoji li ona uopće? Ništa mi se neće desit a država je preuzela odgovornost da će ga ona riješiti. Jel možemo to spriječiti? Ne možemo? Naši djelatnici dolje u županiji postat će poštari, ovo što ste rekli, znači. On će to lijepo kuvertirat i šaljemo u Zagreb nek mi on to lijepo riješi. Kakav je interes u to osim da se taj proces samo onda odulji jer ako moramo riješiti sto a ja mogu raditi to i vi to možete raditi. Ako ja riješim deset, devedeset ćeš mi riješiti ti, ako ne riješim ništa ti ćeš mi riješiti sto. To su jednostavno logične stvari i onaj tko poseže za ovakvim rješenjima stvorio je lošu konkurenciju nemotivirajuću po meni, nemotivirajuću što me može motivirat, možda financije, možda nekakva nagrada ili tako dalje, ali svakako ne samo to da možemo isto raditi isti posao, onda ću ti ja to rado prepustiti. A neće biti plaće, vidjet ćemo oće bit plaće ako je zaposlen i jel ima ugovor, mora biti plaće. To su jedina sigurna rješenja tako da je sva sreća da je stala sezona gradnje. Nitko više ništa ne radi, u mojoj općini nijedna građevna dozvola u dvije godine, tako da imamo vremena za legalizaciju.
Kolega Bačić.
Slažem se kolega Borić da u trenutku kada vam nitko nikakvu kaznu ne propisuje zato što vi ne raditi ili vam se neda raditi nego dapače kaže u koliko to ne napraviš ti, napravit će to netko drugi, onda će vjerojatno taj drugi morati puno više raditi nego što će raditi da je bio drugačiji model. Ja ću ponoviti dakle ovdje je trebalo toj lokalnoj i područnoj samoupravi omogućiti da ova onaj posao za koji joj je zakonom predviđen da ga i dovrši a ne da netko drugi to radi u njeno ime jer ona za to ima i kapacitete. Ona za to ima i znanja i snage a to govorim, to potvrđuju brojni gradovi i županije koji su ipak ozbiljno shvatili riječi ministrice da se ovaj posao treba napraviti. Maloprije čini mi se dano je na sjednici Vlade predsjednik Milanović komentirajući prijedlog ustavnih promjena HDZ-a, rekao da je ovaj prijedlog gori, da je nevjerojatan, ovo je autodestrukcija. Čini mi se da je ovo na određen način isto od te iste Vlade autodestrukcija koja ide prema vlastitoj područnoj odnosno regionalnoj samoupravi.
Hvala. Ivica Mandić, replika.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Bačić, cijenim vaše zalaganje da pokušate uvjeriti nas da ovaj zakon nije argumentiran. Ovo se što se slažem s vama. Sigurno da je ovo jedan veliki državni projekt koje su pokušale ne samo Vlada ova koja je sada na vlasti već i Vlada Jadranke Kosor i Vlada Ive Sanadera i čak neke prije u pokušaj legaliziranja bespravnih objekata. To je veliki problem. Ono što znali mi sami da je pitanje pravednosti ovoga zakona sigurno upitno po pitanju legalizacije jer dovodimo jednu grupu ljudi koji su gradili bespravnom u povoljniju poziciju. To smo znali, ali što napraviti? Da li 8020 tisuća objekata porušiti, da li to napraviti, pa napraviti još veću štetu ili će ovo. Ovo što vi kažete nepovjerenje prema jedinici lokalne samouprave. Ne, ne prema jedinicama lokalne samouprave već prema rezultatima rada jedinice lokalne samouprave. Ako je netko odradio u šest mjeseci dva ili tri posto riješenih predmeta da li možemo očekivati, i ono što je najneobičnije da ovdje kad gledamo uspješne gradove, županije da nema nikakve poveznice ne znam jadranska, kontinentalna veliki mali gradovi, tu gledajte Dubrovnik, Bjelovar, Makarska, Vukovar, Vodnjan, Čakovec, Virovitica ti su uspješni i oni se nijednog trenutka ne moraju bojati konkurencije, nitko njima neće uzeti. Ukoliko na prolaznom vremenu gradovi, uredi ne odrede onda stupa na snagu agencije. Dok god su oni uspješni agencija nema potrebe zapošljavati. Ukoliko se zaposli i ne znam 30.lipnja 2014.godine ukoliko budu bili na 35% agencija nema što raditi. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku kolega Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Vidite kolega Mandiću, agencija će se svejedno ustrojiti temeljem ovog zakona i ona će započeti s radom i ona će prema sadašnjem stanju stvari prema sadašnjem stanju stvari kojom se može nešto malo popraviti u ovih preostalih 30-ak radnih dana do kraja godine i manje jer idu nam i božićni praznici itd. tako da se tu ništa bitno neće promijeniti agencija će. Ako ćemo poštivati ovaj zakon 1.siječnja preuzesti kako sam izračunao na temelju dinamike dosadašnjeg rješavanja 96.100 predmeta onda da bi to riješila Vlada odnosno ministarstvo odnosno agencija će zaposliti puni kapacitet. Jer ako ta nesposobna lokalna i područna samouprava nastavi ovakvim intenzitetom za 6 mjeseci čeka novih 100 tisuća predmeta tu istu agenciju. Prema tome agencija će bilo kako bilo zaposliti puni kapacitet koji je planiran, a mislim da tim modelom neće potaknuti jedinice lokalne samouprave jer će sada one vidjeti lakše je to meni uputiti kuvertirati i uputiti u Zagreb nego na tome istrajavati i stvarati vlastite troškove. Ja držim da je ovim načinom koji je ministrica je rekla, a to je da prati dnevna događanja reagirati prema tim jedinicama lokalne samouprave potaknuti ih da to rješavaju a ne im uzesti ovlasti, uzesti im predmete i to danas dovesti u Zagreb i time povećati troškove tog cijelog postupka i zakomplicirati i strankama i njihovim opunomoćenicima postupak legalizacije. Ja se toga bojim da će ovim modelom kada ti predmeti odu primjerice iz Bjelovara u Zagreb tim istim Bjelovarčanima biti zakompliciran postupak i to debelo.
Hvala. Replika Branko Vukšić. Izvolite kolega.
Uvaženi gospodine Bačiću s vama se ni u čemu ne slažem ovo ovog zakona. prvo, ovaj zakon je logičan napisan je ovoga zakona ministarstvo je prisilila praksa. Tko je do sada branio da ljudi rade svoj posao? Vi kažete oni sada neće raditi, pa to je zabrinjavajuće. Vaša logika je naopaka. Pa što onda rade tamo ako neće raditi? Zbog čega ne rade? Zbog čega im toliko treba da se oni pripreme, preslože? Što su do sada radili? To je godinu dana ako onaj stari zakon uzmemo to je dvije i nešto godine dana, 2,5 godine skoro do toga došlo. Vaše je nelogično pitanje, kažete kako će plaćati ljude u gradovima, županijama koje su već zaposlili ljude za taj posao. Pa onda će valjda ti ljudi raditi i agencija neće imati posla. Nelogično vam je pitanje, prema tome ako su uzeli, ne uzeli su ljude zato da bi mogli nove ljude zaposliti. Prije je kolega nabrojio koje su neke neki gradovi, neke županije odrađuju svoj posao i bez agencije. Agencija je ovaj puta, hvala Bogu imamo ih 200, da ih nemamo bili bi sretni ono 8/10 ih ne trebamo. Ova agencija po prvi puta se zalažem da neka agencija treba i prvi puta je da nešto logično i da neko ministarstvo reagira zbog toga što na terenu ne valja i kaže evo mi ćemo to sada napraviti. Najskuplje od svega je nerad i 800 tisuća objekata. Ovo što ste rekli, da vas su pitali jeli to legalizacija kapitulacija pravne države? Da, pravne države, lokalne samouprave kapitulirali smo i sada to treba ispraviti. Sve vlade do sada su kapitulirale pred tim i sada pustimo ministrici koja je nešto počela raditi da obavi taj posao.
Hvala. Imamo odgovor kolega Bačić.
Kolega Vukšić ja se s vama apsolutno u ničemu ne slažem. Naime o čemu se radi? Ako je Vlada mislila da se to na terenu ne može riješiti, zašto onda izvornim zakonom nismo formirali agenciju u nju zaposlili 300 ljudi i taj posao riješili jer to vidite ne zna lokalna samouprava. A odakle ste vi to tako sigurni da onih 200-njak ljudi koji su zaposlili gradovi i općine ti ne znaju, ti su lijeni, a sada već a priori da će ovih 160 u agenciji biti supermeni koji će pokazati ovima koji su u Splitu, u Dubrovniku, u Zadru, u Karlovcu e vidite vi ne znate i zato smo vam to uzeli, to ćemo mi riješiti mi smo vrijedni, mi smo najpametniji. Ja držim da će isti ljudi raditi iste kvalitete, istih radnih sposobnosti i u lokalnoj samoupravi i u županijama i u agencijama. Prema tome logičnije bi bilo ako je to kako vi tvrdite te iste ljude rasporediti po jedinicama lokalne samouprave i ne stvarati državi dodatni trošak, u tome se ne slažemo.
Sljedeća replika Jozo Radoš. Izvolite kolega.
Kolega Bačić ja poštujem vaše priznanje ministrici da prati kako se ostvaruju dokumenti iz njene nadležnosti kao što bi to trebali raditi svi ministri, ali moram napomenuti da je legalizacija povijesni projekt u svakom smislu i po svojem opsegu, a i po povijesnim korijenima onoga što ona radi. I nije svejedno da li legalizacija koja bi trebala rezultirati velikim koristima i stvoriti potencijalno uvjete za poslovanje koji će omogućiti velike dobitke za državu nije svejedno da li taj postupak traje 3 godine ili 15 godina. Ako traje 15 godina gubimo 12 godina potencijalnih dobitaka od sređenosti tih vlasničkih odnosa. To je velika stvar. I ako lokalna samouprava za sada nije pokazala da može to napraviti to nije iskazivanje nepovjerenja, to je samo konstatacija da ona do sada to nije uspjela napraviti. Onda je logičnost da se stvori jedan instrument ministra nadležne institucije i ministarstva koji će omogućiti da taj ministar prati provođenje propisa iz svoje nadležnosti jer to je njegova zadaća. I to je ova agencija. Ako se pokaže da to jedinice lokalne samouprave mogu same napraviti onda će agencija smanjiti svoj opseg. Možda je i kapacitet ovoga posla takav da treba i lokalna samouprava i agencija. Ni tada agencija neće biti višak jer tih 10 godina koje ćemo dobiti za raniju legalizaciju će se sigurno oploditi i donijeti koristi. Drugi način postupanja bi bio sljedeći, kao što se obično kod nas radi. Nismo odgovorni, donijeli smo propis, propis se ne ostvaruje, mi nismo krivi, posao nije napravljen gotovo, sve je završeno. Tako se u Hrvatskoj do sada radilo ali to nije dobar način.
Imamo odgovor kolega Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Radoš ja iznimno cijenim ministricu i to uvijek sa govornice kažem i kada su u pitanju prijedlozi koji se odnose na struku, na sve ono što zakoni koji izlaze iz ministarstva prostornog uređenja, to uvijek redovito pohvalim. Kada je u pitanju ova organizacija rješavanja, ja se sa time ne slažem, jer držim da ovo nije dobar put kako će se ubrzati postupak legalizacije nezakonito izgrađenih zgrada u Hrvatskoj. Naime, i da … [[Govornik se ne razumije.]] u pravu, sve da riješimo cjelokupni projekt legalizacije u roku od godinu dana još uvijek će ostati nesređeni vlasnički odnosi jer sa legalizacijom samo ocrtavamo i knjižimo objekte a njihovo vlasništvo i dalje ostaje nesređeno kao što je do sada bilo. Pa prema tome, prema tome to je već jedan drugi projekt kojega ja ovdje u ovoj sabornici stalno zagovaram a to je da je potreba izrade nove katastarske izmjene i nove zemljišne knjige u Hrvatskoj tek onda ćemo polučiti pravi uspjeh ono što Hrvatskoj treba to je sređena zemljišna knjiga i sređeni katastar nekretnina. Ali što se tiče agencije, budite sigurni da ona bitno ubrzati neće s jedne strane a s druge strane da će namjenska sredstva koja su bila planirana da će ih dijelom potrošiti agencija. Meni je samo žao što u ovom prijedlogu zakona u ocjeni stanja i ocjeni potrebnih sredstava nismo mogli definirati koliko će sredstava ta agencija koštati neovisno o izvoru prihoda agencije. Dakle, ako znamo koliko će otprilike riješiti tih predmeta s jedne strane onda smo mogli znati koliko će ona sredstava potrošiti pa bismo možda bili svi zajedno puno pametniji u ovoj raspravi.
Hvala. Tomislav Klarić, replika.
Poštovani kolega Bačić, reli ste ono što sam i ja spomenuo vezano za povjerenje u jedinice lokalne samouprave. Ja dolazim iz Primorsko-goranske županije, oni su vrlo uspješni 13,57% pri vrhu u Hrvatskoj. Međutim, poznam te ljude, poznam te referente, znam koliko se ubijaju od posla i oni i njihova pročelnica da bi tako nešto uspjeli realizirati. Nemaju suporta u onom dijelu, ponekada se i ono što je rekao gospodin Vukšić rade, ne rade svoj posao, rade ti ljudi svoj posao, samo treba znati što rade, kako rade taj posao. Za svako rješenje mora izaći na teren nekad i po 20-ak, 30 kilometara. I nepošteno je govoriti da jedinice lokalne samouprave ne izvršavaju svoj posao. Međutim, kroz sve ove zakonske prijedloge koji se sada ponavljaju svugdje se spominje neučinkovitost jedinica lokalne samouprave, ali riba, stara poslovica kaže smrdi od glave. AUUDI smo preimenovali u DUDI, sada osnivamo AZONIS pa ćemo osnovati državni ured za prostorno planiranje koje će planirati državu. Imamo Zakon o strateškim investicijama gdje su jedinice lokalne samouprave eliminirane. I sada se postavlja pitanje, osnovati ćemo jednu agenciju koja će preuzeti predmete od nazovi nesposobnih jedinica lokalne samouprave pa će ona rješavati kako smo reli na Rabu, ne znam gdje nešto što ova županijski ured ne može riješiti što nije istina. Mislim da tim kako ste vi rekli neučinkovitima treba pomoć u kadrovskom smislu, financijskom smislu, da se ekipiraju i da mogu odrađivati taj posao. I sreća njihova u nesreći ogromnoj u Hrvatskoj je što su pali oni pravi zahtjevi za izdavanje građevinskih dozvola pa još se stigne odraditi koliko toliko ovoga posla na legalizaciji objekata. Da se ponovi situacija iz 2005., '06., '07. kada su na stotine zahtjeva dolazili za novu izgradnju ja ne vidim model na koji način bi ovoliki postotak uspio se riješiti da oni, da ti isti referenti moraju rješavati i jedne i druge predmete [[Upadica: Hvala. Vrijeme kolega.]] I mislim da je ova agencija potpuno … [[Govornik se ne razumije.]]
Sljedeća replika Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče. Evo kolega Branko Bačić, u nekoliko puta ste rekli država ne vjerujem jedinicama lokalne samouprave, nema povjerenja u jedinice lokalne samouprave. Ovo nije pitanje ni povjerenja ni pitanje niti religiozno pitanje vjere u jedinice lokalne samouprave ovo je čisto pragmatično pitanje da se posao obiman posao, povijesnog značaja što je rekao kolega Radoš privede kraju. Govorite isto tako, i bez suvišnih zašto, govorite isto tako, mnogi su se i očitovali već na to da se razvlašćuju jedinice lokalne samouprave. Pa ću i ja jedno ponoviti tko im je branio da to naprave. Vi govorite, pa se još nisu presložili, rekli su, ma to građane ne znanima, i ovo se ne radi radi državnog zadovoljstva nego radi zadovoljstva građana, ljudi žele jer i to sada moraju, to jedino u socijalizmu nisu morali imati uknjiženu nekretninu. To su i mrtvi kapitali ako je ne uknjiže. I oni su toga svjesni i oni to žele. I da ne bi ostalo to sve mrtvo slovo na papiru imamo ovu agenciju. A ministrica je obišla sve jedinice, sve županijske centre i vidjela je kako posao ide, … [[Govornik se ne razumije.]] mogućnost. Ovo država ne radi iz vlastitog hira. Prema tome, meni je drago bilo čuti da vi cijenite ministricu. I lako je reći da nešto ne valja a vi kao bivši ministar dobro znate što valja, a što ne valja. Zato možda u svojim raspravama i to bi bilo dobro radi konačnog uspjeha, dakle malo manje ljubomore, malo manje uskogrudnosti, a malo više hrabrosti. Čestitajte gospođi ministrici što je kao žena uhvatila se s ovim poslom i to vrlo nježno radi na opću radost građana. Prihvatljivo je što nije uspjelo svim generacijama muškaraca koji su obavljali ovaj posao. Dajte imajte hrabrosti i čestitajte joj. Bravo ministrice. Samo toliko.
Hvala. Odgovor, kolega Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolegice Antičević i vi ste bili ministrica čini mi se dugo godina i vi biste onda morali biti itekako blaži u pristupu i posuti se pepelom za sve ono što vi niste riješili u svom mandatu pa onda biste to mogli prebaciti meni. Ja sam puno puta rekao kad ministar nešto napravi dobro da je to dobro napravila, a za vašu informaciju ovaj zakon i ovaj projekt legalizacije sam ja pokrenuo kad sam bio ministar prije dvije godine. Prema tome, toliko o toj vašoj replici.
Hvala. Sljedeća replika, Boris Kovačić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. I dalje sam Boris. Gospodine zastupniče, evo nažalost tek sam sad na redu, a ovaj početak replike gotovo je identičan kao od moje drage kolegice. Kada ste govorili o agenciji i kada ste iskazivali svoje nepovjerenje, odnosno tvrdnju ste rekli da je to nepovjerenje Vlade prvenstveno jedinicama lokalne samouprave ja sam iz toga pročitao prvenstveno jedinicama područje samouprave. Bojim se da moje veće nepovjerenje prema županijama nego Vladi, pogotovo prema županiji iz koje dolazim pa ste nadalje govorili da je to centralizacija poslova kojom se razvlašćuju upravo županije i gradovi. Međutim, postavljam si pitanje pa i vama, nije retoričko, evo možete odgovorit a i ne trebate, postavljam si pitanje a zašto bi ti isti gradovi i općine, sastavnice tih pojedinih županija bili taoci tih županija koje ne odrađuju zakonske obveze. To je moje pitanje. Pa ste i zaključili da je to loša poruka jedinicama lokalne samouprave. Ja i to pitanje okrećem pa kažem možda je to dobra poruka, treba ih potaknuti upravo zbog ovih gradova i općine koje su nemoćne. To mogu i podastrijeti s primjerima iz prakse jer mnogi gradovi, ima u Republici Hrvatskoj, nisu uspjeli u svojem naumu da su dobili suglasnost županija za obavljanjem ovih poslova o kojima ste i vi maloprije govorili, a ta zakonska mogućnost postoji. I sad su oni ni krivi ni dužni tu negdje na 2-3 ili ovisi od županije do županije u kojem ovom postotku. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imamo odgovor, kolega Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Kovačić, vi iskazujete nepovjerenje prema županijskoj vlasti, kažete pogotovo one županije iz koje vi dolazite, a ja iskazujem ogromno nepovjerenje prema ovoj Vladi. O čemu vi govorite, vi govorite da će predmete koje nisu u stanju riješiti uspješni gradovi i uspješne županije riješiti neuspješna Vlada. Pa da je Vlada uspješna tko im brani da u protekle dvije godine smanji broj zaposlenih, da podigne gospodarski rast, da pojača uvoz, da smanji uvoz, poveća izvoz. O čemu vi govorite? Dakle, mi iz Sabora poručujemo kako je nesposobna lokalna samouprava i onda će u njihovo ime ove predmete riješiti sposobna Vlada, odnosno sposobna državna razina. Je li to, to bi možda bio odgovor na vaše pitanje. Ja ovdje branim one ljude koji i danas ta rješenja donose i koji su tek sada 1. rujna mogli krenuti u pravi postupak legalizacije prema dinamici koju očekuje ministarstvo od tih istih upravnih odjela u gradovima i županijama diljem Hrvatske. I dokaz je tome da ima određeni broj gradova i županija koji su iznimno uspješni i koji će taj postupak sami doraditi, odnosno sami dovršiti u roku koji im je ministarstvo reklo, a to je da 80% predmeta riješe do kraja 2015. godine i to će oni riješiti. A oni koji nisu to mogli riješiti moglo im se pomoći sa još dodatnim ljudima, a ne osnivati dodatnu agenciju jer će tu puno više koštati porezne obveznike.
Hvala. I posljednja replika, Branko Hrg. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Bačić, nepovjerenje države u lokalnu samoupravu sigurno postoji, a ja ću reći ovdje da puno veće nepovjerenje lokalne samouprave postoji u državne institucije i to s pravom. Vrlo je zanimljivo slušati ovdje rasprave na temu lokalne samouprave koja je većinom za sve kriva, a realno gledajući mora plesati po glazbi koja joj se odavde, odnosno preko puta ovog trga određuje, ali krivnja je na njoj. Nije važno što lokalna samouprava živi s ljudima, nije važno što dnevno vidi koji su problemi, to nije bitno jer netko kaže ovdje da lokalna samouprava ne valja. Možda ovih 20% o kojima ste govorili i od kojih bi se trebalo platiti ljude koji će odrađivati taj posao i u ovoj jednoj novoj agenciji koja će biti uspješna vjerojatno kao i Agencija za državno poljoprivredno zemljište, možda nešto tako, možda tih 20% ne dolazi možda efikasnost ureda područnih za izdavanje građevinskih dozvola manja i slabija možda iz nekih drugih razloga. Možda građani nemaju za legalizaciju, možda ima prostora u Hrvatskoj gdje ljudi ne mogu to platiti, gdje ne mogu ni kredit dobit da mogu platiti to što bi trebalo biti. Onda samo još postavljam pitanje, vi ste bili ministar, a što ako agencija neće imati posla otkud će onda dobivati ljudi u agenciji plaću ako lokalna samouprava tj. uredi po lokalnim razinama napravi svoj posao otkuda će ljudi u agenciji dobivati plaću?
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Bačić:
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Hrg vi ste gradonačelnik grada vi najbolje znate kako i na koji način funkcionira vaša gradska uprava ali možemo postaviti pitanje koliko su građani RH zadovoljni sa radom i uslugama postojećih državnih agencija. Bilo bi zanimljivo imati takvo jedno ispitivanje javnog mijenja koliko su postojeće državne agencije blizu građanima, koliko prohtno rješava u njihove zahtjeve pa da bi onda mogli tako zdušno se zalagati za još jednu državnu agenciju. A usput budi rečeno, možda nam je gospođa ministrica mogla reći koliko je od 8022 zahtjeva kompletiranih koje su ti isti uredi ako bi rješavali kronološkim redom mogli riješiti. Jer ja sam siguran da je u zadnjih dva, tri mjeseca prije isticanja roka za prijavu nezakonito izgrađenih zgrada vrlo, vrlo veliki broj zahtjeva koji su samo upućeni bez dodatne potrebne dokumentacije pa taj veliki broj tih zahtjeva, naime u ovom trenutku ne mogu ni riješiti ni jedinstveni upravni odjeli već samo mogu uputiti stranci pod zid da u primjerenom roku dostave potrebnu dokumentaciju. Prema tome ovih 20% od broja potpunih zahtjeva bila bi realnija slika broja riješenih predmeta nego ovako od ovako jednog velikog broja gdje sam siguran da je ogroman broj zahtjeva samo sadrži samo broj nekretnine, broj parcele, sadrži potrebnu upravnu pristojbu a od dokumentacije nema ni d. Prema tome u vremenu koje je pred nama dok se ti zahtjevi budu i upotpunjavali bit će vremena za sustizanje rješenja ovakvog ogromnog broja zahtjeva koji su podneseni do kraja lipnja ove godine.
Hvala lijepo. Poštovani zastupnik Branko Vukšić i Klub zastupnika Hrvatskih laburista. Izvolite poštovani zastupniče.
Uvaženi predsjedniče Hrvatskog sabora, uvažena ministrice sa suradnikom, uvažene kolegice i kolege. Meni je uvijek zadovoljstvo izaći za govornicu kad mogu reći nešto pohvalno u zakonu koliko god se stječe dojam da uživam u kritikama, nije tako. Logično se postavlja pitanje, postoji 200-tinjak agencija, treba li nam još jedna agencija? Reko sam da postoji jedna agencija koja čini mi se da se zove, to će kolega Novak znati da je naziv za sigurnost željezničkog prometa ili nešto slično, uglavnom agencija u kojoj kažu da nisu nadležni za sigurnost prometa jer se još nisu ekipirali, postoje nekoliko godina. Zašto vjerujem u ovu agenciju? Ona je mogla imati neko drugo ime, upravo zbog toga što će na čelu agencije biti, na čelu uprave bit će ministrica Taritaš, njoj vjerujem. Kad sam ulazio u politiku aktivno se počeo baviti politikom tad su mi rekli nemoj, starije kolege nemoj vjerovati ni u šta u politici, međutim ne vjerovati ljudima to znači spavati s jednim otvorenim okom. Ono za što je do sada ministrica napravila i onako kako nastupa i poteze koje vuče jednostavno pridobila je moje i naše povjerenje, sad govorim u ime kluba i mi ćemo podržati ovaj zakon jer smatramo da je ovo logičan zakon ponavljam, da je taj zakon ministarstvo bilo prisiljeno napisati. Ovdje se želi posvađati saborske zastupnike koji ne misle isto sa pripadnicima lokalne samouprave, kao mi nemamo povjerenja u njih. Mi govorimo da su oni ljenčine, da su oni neučinkoviti. To nije nitko ovdje rekao. Nego su stvari na trenu pokazale da trebaju pomoć. Ja sam ovu agenciju shvatio, slušao sam gospođu ministricu pa neka mi gospođa ministrica razuvjeri ako nije da je ta agencija pomoć lokalnoj samoupravi. Ako će lokalna samouprava raditi dobro, tada agencija neće preuzimati uostalom ovdje jasno piše kada agencija stupa na snagu. Mi smo ovdje priznali u Hrvatskome saboru zapravo dobili smo podatak 800 i nešto tisuća bespravno sagrađenih objekata desetljećima koje su građeni. Vi dobro znate da nekim zemljama sjeverozapadnim ne znaju što je bespravna gradnja i znate dobro da su u nekim zemljama prve bespravne gradnje zabilježene kad su došli ljudi s ovih prostora, naselili se u njihovim državama. 800 tisuća bespravno sagrađenih objekata, to je vjerojatno su mnogi prijavili bespravno sagrađene stepenice, zatvaranje lođa od mnogih tih 800-tisuća sigurno stotinjak možda i 200 tisuća će biti napisano rješenje bez da su trebali ljudi, ali prvi puta se probudila savjest i ljudi su rekli ajmo to legalizirat. Svaka čast i bivšoj Vladi koja je rekla podvući ćemo crtu, to tog i tog datuma pokušat ćemo legalizirati ono sve što se može legalizirati a nakon tog datuma se sve ruši što je ilegalno sagrađeno, što je bespravno sagrađeno. Ja se nadam, ministrica će položiti test ne samo sprovođenjem legalizacije nego i održavanjem riječi da sve ono što je nakon čini mi se 30.6. 2012. godine sagrađeno, 11-te pardon da će se srušiti. Ako se neće srušiti tada ćemo imati za deset, dvadeset godina ponovo 800 tisuća nelegalnih objekata jer će ljudi reč, to samo prijete, legaliziraju samo zato da bi popunili budžet a mi možemo i dalje bespravno graditi. Legalizacija bespravne gradnje je osim pravnog itekako moralno pitanje, i jest sa legalizacijom su mnogi građani su došli u neravnomjerni položaj, koji? Oni koji su na vrijeme vadili građevinske dozvole, oni koji su plaćali na vrijeme, koji su se odricali mnogo toga da bi sagradili onako kako stoji u zakonima. To je nepobitno i danas se oni pitaju mi mnogi koji smo digli ruku za legalizaciju bespravne gradnje smo dobili velike minuse kod svojih glasača, kod nekih ne kod svih, jer su rekli vi se borite za nejednakost. Mi smo isto podržali taj zakon pokušavajući građanima RH da se ne može 400, 500 tisuća objekata u kojima žive ljudi srušiti, da nismo dovoljno bogata zemlja i da jesmo učinili nepravdu tim činom, tim zakonom. Međutim biti ćemo u pravu ako podvučemo crtu. Ako će ovo ministarstvo ustrajati na onome što je počelo, ponavljam u ime Hrvatskih laburista nema nepovjerenja prema lokalnoj samoupravi. Lokalna samouprava, ono što se događalo na terenu, pokazalo je da treba pomoć. ministarstvo je pružilo ruku, i sad bi mi rekli, tu pruženu ruku ne država nema povjerenja prema lokalnoj samoupravi. Onda neko reče maloprije a niti lokalna samouprava nema prema državi, obostrano nepovjerenje pa se sad tucite oko toga. Da ne dužim, Laburisti su mislili zatražiti pauzu od tri sata dok završi utakmica i da nam se poslije onda Niko Kovač obrati. Laburisti će podržati ovaj zakon, jedan od rijetkih ponavljam zakona koji je dobrodošao, jedan od rijetkih zakona kojeg je praksa iznjedrila jer ovo je zakon prakse i ministrice ostat ćete zapamćeni u Hrvatskoj politici ako to sprovedete u djelo.
Hvala lijepo. Jedna replika poštovanog zastupnika Branka Hrg.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Evo kolega Vukšić, vi ste shvatili da je agencija pomoć jedinicama lokalne samouprave i to je možda i dobro razmišljanje. Jedino mi nije sad još načisto jasno da li smatrate, bilo je ovdje govora o tome da bi se trebalo zaposliti 160 ljudi, da li evo recimo vi kao predstavnik Hrvatskih laburista smatrate da nema inženjera građevine u onim najavljenim otkazima u Hrvatskim cestama, Hrvatskim autocestama, Hrvatskim željeznicama koji bi se možda mogli privremeno raspodijeliti na ovakve poslove pa onda ne bi opterećivali dakle opet hrvatske građane jer ovih 20% koji idu za plaće i ove troškove dakle opet će platiti hrvatski građani. Ja bih možda ovdje još samo želio vam skrenuti pozornost na jednu drugu stvar, dakle kao i u mnogim drugim stvarima Hrvatsku se ni u ovom problemu ne može gledati istim očima, nije isto legalizirati objekt negdje, neku vikendicu na moru, neku zgradu građevinu u gradu ili negdje na hrvatskom selu. Dakle sigurno vam je prisutan problem da ljudi što je kazo maloprije gospodin Bačić ne upotpunjuju zahtjeve, ne donose dokumente jer nemaju sredstava da uopće krenu u legalizaciju, dali su zahtjev zato da se jednostavno zaštite da ne dođe eventualno do rušenja i to je jedan problem i stvarno bi trebalo napraviti još i tu analizu.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Vukšić. Izvolite.
Evo krenut ću s kraja da treba napraviti analizu, analizu onoga, prvo postoji registar što je odlična stvar da vidimo što je sve nelegalno izgrađeno. S vama se u potpunosti slažem. Tu se ne slažem s Vladom RH, odnosno dovoljno glasan sam kritičan Vladi. Vlada nije priznala da ima previše ljudi u državnoj upravi, nije priznala da ima previše ljudi u lokalnoj samoupravi,ona misli da ima možda i manje. Slažem se s vama, oni ljudi koji su višak trebaju se preraspodijeliti, ima puno inženjera. Ja se nadam da ovo neće biti, sad to prvi put, nitko nije do sad rekao u ovoj raspravi, neće biti uhljebljivanje partijskih druga jer ako to bude onda neće ni ministrica moć sprovesti jer onda to nisu stručni ljudi, onda je to opet jedna podvala i ja vjerujem da neće biti, da će biti preraspodjele, da će doći stručni ljudi koji će to napraviti. Ako mi završimo na vrijeme legalizaciju mi smo napravili koliko košta da košta, mi smo napravili sjajan posao. Možemo reći, Hrvatska je čista, nema nelegalnih objekata. Ja se nadam da je to cilj. Imam sada vjeru, pokazat će vrijeme netko je rekao ajmo za godinu dana raspravljat, godinu dana će brzo proći. Nadam se i da je ovo pomoć lokalnoj samoupravi, da nitko ne želi degradirati, dezavuirati lokalnu samoupravu jer na to nema pravo, jer onda je i protiv Ustava RH i da je ministrica i Ministarstvo graditeljstva nakanilo pomoći a uostalom i u zakonu to piše, ako će jedinice lokalne samouprave ispunjavati svoje zadaće ta agencija neće, ja se nadam da će to ljudi biti na ugovor, da će to biti ljudi na ispomoć, da to neće 160 radnih mjesta novih biti otvorenih i 160 ljudi koji će ostati i dalje u državnoj upravi.
Hvala lijepa. Ne znam kako je to u Bakuu ali očekujem da će biti opisano. Nastavak slijedi- Klub zastupnika HDSSB-a i poštovani zastupnik Igor Češek.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče, poštovana ministrice, kolegice i kolege zastupnici. Evo pošto je već otprilike kasno bit ću vrlo kratak. Što reći o prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o postupanju s nezakonito izgrađenim zgradama s konačnim prijedlogom zakona. Prije svega mi u Klubu HDSSB-a smo i već davno upozoravali na probleme vezane uz nezakonito izgrađene zgrade i zalagali se praktički za besplatnu legalizaciju posebice legalizaciju poljoprivrednih objekata. No međutim evo osnivamo jednu agenciju, zlobnici bi rekli imamo agencija niz pa zašto ne bi imali i jazo niz. Da mogu se djelomično i složit s njima. Iz vašeg obrazloženja je vidljivo koliko je zaprimljeno zahtjeva 8022 tisuće i koliko je riješeno zahtjeva i tu bi mogli podržati osnivanja agencija jer imate namjeru riješit što veći broj zahtjeva. Međutim, ono dvije stvari zbog kojih se ne možemo složit s osnivanjem te agencije je vaše mišljenje praktički o službenicima koji rade u županijama i gradovima kada ste praktično izjavili da su oni tradicionalno lijeni i da ne mogu obavit svoj posao smatram da nisu, da imaju velik opseg posla i da im stvarno treba vremena da bi obavili taj posao. I drugi razlog zašto ne možemo podržati ovakav zakon zbog centralizacije. Dakle radi se o agenciji koja će imati središte u Zagrebu, nije nam poznato da li će biti ona dislocirana odnosno da li će djelatnici te agencije raditi po županijama i većim gradovima. To je dakle naša druga primjedba na ovaj zakon jer zanima nas kako mislite uvećat postotak riješenih zahtjeva sa zapošljavanjem koliko se govori o 160 osoba, o 160 ljudi a prije mjesec dana izjavili da bi trebalo zaposliti oko 500 ljudi da bi se uspjelo riješiti te zahtjeve. Dakle malo mi brojke nisu u razmjeru. Moram se vratiti na tu centralizaciju agencije. Dakle, što svaki referent mora napraviti kad zaprimi zahtjev, pa prije svega mora izaći na teren i obaviti izmjeru ako se ne varam i tu se referenti isto susreću sa obavljenom problematikom. Međutim ako budu oni morali kao što je kolega Bačić praktički odjavit predmet iz svog ureda i prijavit ga u agenciju Zagreb, konzument ovoga zakona mora doć rješavat u Zagreb, iz Dubrovnika, Osijeka, Rijeke, Splita, nevažno. Dakle ako ova agencija bude centralizirana i smještena u Zagrebu, Klub HDSSB-a neće moć podržat ovakav zakon. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Sada ćemo prijeći na pojedinačnu raspravu zastupnika u Hrvatskom saboru u trajanju deset minuta. Na redu je poštovana zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče, poštovana gospođo ministrice sa suradnikom, kolegice i kolege. Možda ovaj prijedlog zakona je bio logičan nastavak mogućnosti da se legaliziraju bespravno izgrađeni objekti u Hrvatskoj kojih možemo i umanjivati pa i značaj da se radi o zatvorenim balkonima, nadstrešnicama i tako je bilo dosta, bilo je i previše. I taj problem nije nastao od jučer, on datira još iz socijalističkih vremena ako ne i ranije i nije bilo ni volje ni snage da se taj problem riješi. Dobro je dakle da ovaj problem i da samo ste to napravili, to je već dovoljno za čitav mandat, dakle da se nije samo donio zakon nego kroz zakonsku regulativu da preuzimate stvar u svoje ruke i da pratite kako se stvari od odvijaju a da se stvari nisu baš odvijale najbolje to smo vidjeli u ovoj analizi prema broju riješenih predmeta po djelatnicima koji rade na posebno legalizaciji koji su zorno dobili svi uz ovaj prijedlog zakona dobili svi zastupnici. Naravno da stoji u jednom općenitom, jednom ne prigovoru ovom zakonu zato prigovori koji su se čuli pa i od kolege Branka Bačića a i drugih kolega, oni se ubiti tiču ne kažem ovog prijedloga zakona ali to su jedna razmišljanja koja zaista, oko čega se svi mi možemo složiti a to je pitanje reforme uprave i ja ću samo sa nekoliko rečenica reći, možda je to i potrebno i ovom prilikom naglasiti, dakle pitanje da li i na ovoj pravnoj stvari, na ovom prijedlogu zakona se to vidjelo. Da li dakle stalno pitanje, imamo li mi, je li naša administracija, imamo li mi previše državnih službenika i činovnika ili ih imamo premalo, taman onoliko koliko to zahtijevaju društveni odnosi koji su iz dana u dan sve složeniji i znamo da svaki novi zakon nameće i nove obveze državnoj administraciji. To je nešto što nas ustvari tek čeka. Da mi izvršimo jedno dubinsko snimanje naše uprave bilo na državnoj razini a još više jednako tako i na lokalnoj razini i sigurno je i to da negdje su nam kadrovi deficitarni kao što je to vidljivo rješenju ovog problema, negdje ih ima previše, ljudi su zapošljavani nećemo se vraćati toj staroj temi, ima ih ali nema ljudi koji mogu odgovoriti određenim specifičnim zadaćama kao što je to ovaj posao. Pogotovo kad taj posao ne trpi odgodu. Ali čak da mi nismo imali nikakve zaostatke ovako jedan ogroman posao, to su jedne izvanredne prilike ili neprilike u kojima se našla Hrvatska želeći riješiti ovaj problem. Prema tome i ljudi koji se nalaze i koji su raspoređeni po pojedinim jedinicama lokalne samouprave uz najbolju volju ne mogu riješiti čak kad bi svi radili punim kapacitetom sa, bez ovih suvišnih, zašto, zašto nisu se organizirali ili ne kao što su to neki i prionuli, dakle ima ljudi koji znaju, mogu i hoće i na radost i države agencija njima neće biti oduzimati predmeti nego će lijepo rješavati svoj posao. Kamo sreće da tako prihvate se raditi i ostali gradovi, ostale općine, ostali gradovi i županije. Prema tome dakle, neću više govoriti o tome, dakle mi negdje imamo ljudi dovoljno a negdje nam ih fali, negdje imamo ogroman broj. Kakva je kvalifikacijska struktura to možda vi tamo na ovoj strani znate bolje nego mi. Ja sam kao zastupnica u oporbi čekala 6 godina podatak koliko ima zaposlenih u državnoj upravi i nikad ga nisam dočekala, uvijek je to bio jedan općenit broj, nikako po ministarstva. Ali sada nije to pitanje broja, nego pitanje koga mi imamo, mogu li oni, može li državna administracija, administracija na lokalnoj razini udovoljiti potrebama građana da posao redovito, redovito ide. Ja ću samo napomenuti, to često ističem da jedna Austrija ne zna što je šutnja administracije. Ona je također nedavno prije nekoliko godina provela pilog program, projekt shvaćajući da neki motori kako ih oni nazivaju u administraciji rade a da se drugi šlepaju pa su odredili da će ljudi biti plaćeni iako nije to pravedno da u istom platnom razredu dakle koji rade iste poslove imaju istu plaću, pa ćemo ih nagrađivati prema broju, to je nešto što nama neminovno slijedi, mislim da ćete se svi složiti. To je najveća pravda, da ljudi budu plaćeni koliko predmeta mogu riješiti. I što se dogodilo nakon par dana počeli su provaljivat jedni drugima u ormar i krasti predmete da bi ih riješili, dakle kako jedan pravnik u državnoj upravi manje radi, kad postane odvjetnik bori se da dobije predmete jer od toga živi. Ako nije zaradio, nema a ovdje plačića što je rekla legendarno kolegica Kosor ja sjedim a plaćica teče i plaćica ide. Dakle to je stvar što se tiče toga što su mnogi željeli taj problem koji nam tek predstoji riješiti i korporirati ovdje ali ovdje nije riječ o tome. Ovdje je riječ o tome da se ti predmeti, odnosno te stvari imaju riješiti što prije. Najlakše bi bilo, država je učinila svoje, donijela je zakonodavni okvir. To je nadležnost jedinica lokalne samouprave, nije se riješila, mi nismo krivi, to nije tako jer je vlast uvijek odgovorna. Središnja vlast je odgovorna i za pravosuđe iako se ne može miješati. Važna je i odgovorna za jedinice lokalne samouprave. Mislim da se tako ponaša odgovorna vlast, kad si odgovoran za nešto onda si odgovoran za sve, a ne kao što smo do sada imali, zaslužan za sve a odgovoran ni za što. Prema tome mi smo napravili jedan drugačiji preokret, smatramo se odgovorni. Vlada se smatra odgovornom za funkcioniranje, pogotovo procesa koje je pokrenulo ovdje o ozakonjenju ovih zgrada i to želi provesti. Stoje neosnovani su prigovori koji kažu mi se miješamo u taj posao i tako. Dakle ja neću raditi a ne dam ni drugom da radi, to su komunistička filozofija. Ne dam drugome a ja neću. Prema tome to ima, ima načina da se tome doskoči. Ja neću više duljiti, više-manje je sve rečeno. Želim samo završiti da Vlada a pogotovo u ovom resoru na čelu sa ministricom, sa svojim suradnicima zna što želi i što je najvažnije zna kako.
Hvala lijepa. Idemo dalje sa pojedinačnom raspravom, poštovani zastupnik Josip Borić i vaših deset minuta.
Hvala lijepa predsjedniče. Pa evo da ja nešto kažem o ovom zakonu. Agencije su poznata stvar u ovoj državi. Hrvatska je država agencija, to barem ako nečega imamo, imamo agenciju, čak ih ne možemo ni pobrojiti jer ima različitih podataka ali u ove dvije godine nastala je samo jedna, Centar za investicije. Tako da je ovo sada druga koja nastaje, vjerojatno će rezultati biti isti ili slični kao i sa centrom. Neke su i živopisnog naziva, imamo Agenciju za opremu pod tlakom ili još bolje za prostore ugrožene eksplozivnom atmosferom. Možda bi i ta imala posla u ovoj sabornici ali jednostavno čini mi se da su te agencije postala nekakva nadministarska tijela, nadministarska tijela za koja često ne znamo ni što rade, ni kome odgovaraju, čime se bave, jednostavno dolazimo do apsurda. Recimo Agencija za razvoj tržišta željezničkih usluga štiti HŽ od samo HŽ-a, znači ona štiti Hrvatske željeznice od samih Hrvatskih željeznica, to je temeljni zadatak, da rješava žalbe unutar istog poduzeća koje ima monopol u RH. Međutim interesantno je ono o čemu se dosta priča u zadnje vrijeme a to je da su ravnatelji, službenici u tim agencijama puno bolje plaćeni nego ovi u ministarstvima a ovi u ministarstvima im daju posao. To su interesantne činjenice. Tako će i sada valjda biti, znači Ministarstvo zaštite će osnovati tu agenciju, dodijelit će im zakonom posao i onda oni uzmu posao nekome drugome, županijskim uredima i naravno se našao, 160 radnih mjesta je tu. E sad kako će se tih 160 popunjavat ako bude kao u recimo u ovom Centru za investicije, onda će to biti agencija više-manje jednobojna, stranački jednobojna. Ali treba se nadati pozitivi. Ja sam pokušao pronaći broj agencija pa sad ovisi kako se što gleda. Kažu da imamo službeno 68 agencija i nekakvih zavoda, međutim kad se tome dodaju i državni arhivi i javne ustanove što su također državna tijela onda to raste na 184. E sad ako gledamo samo ove agencije i zavode oni imaju negdje oko 10 tisuća i 500 ljudi zaposlenih koji troše godišnje milijardu kuna. A kad to povećamo na ovih 184 onda se to odmah duplira i imamo 22 tisuće zaposlenih i raste broj za trostruko u plaća, trostruko. Tako kako reče ovaj kolega iz HDSSB-a ova agencija nastavlja niz dalje, imali smo 184 pa kome bi smetala ova 185. Ona nastavlja niz kako on reče kao azoniz. I to je skraćenica koja će se sve više čuti u ovom sljedećem razdoblju do 2013. jer čuli smo sama će se financirati lijepo, što više bude radila, bit će više novaca. Ako ne bude radila neće biti novaca. Iako je po zakonu ja mislim raspodjela riješena tih novaca. Zna se koliko dobiva država, koliko županija, koliko lokalna samouprava. Ako država dobrovoljno odustaje od svojeg novca i to troši na plaće ovih kojih će zaposliti o tome se da razmišljati. E sad onaj drugi problem, kako će raditi ti novi u odnosu na ove urede koje sada imamo. To sam već pokušao objasniti, ako ja manje radim, ti ćeš u toj agenciji više raditi. Ako ti više radiš, opet ću ja drugi manje raditi ili možemo obrnuto. Reći ću primjer, najgora je županija Sisačko-moslavačka svega 3% riješenih predmeta na 31.10. Ono što sam uspio pronaći tu. Nisu tu su negdje, ajde neka su. 3% jedni i drugi, blizu su, znači bavimo se sa svime a ne rješavamo probleme. Ali zašto je to tako? da li smo ušli u taj problem? Pa nije problem riješiti potpuni zahtjev, ja mislim da to traje najmanje, slažemo se. Probleme u onom dijelu koji je nastao u zadnjih mjesec dana krajnjeg roka predaje zahtjeva kada su ljudi lijepo ispunili onaj jedan papirić, dvije taksene marke i nastalo najedanput dodatnih nekoliko stotina tisuća predmeta. Tu je nastao problem. Hoće li se taj problem riješiti sa 160 zaposlenih ako onaj koji je zainteresiran za legalizaciju ne podnese svu potrebnu dokumentaciju do 2016., njegov problem se neće riješiti koliko tri ili četiri godine. ja mislim da nijedan od tih 160 ne može riješiti onda njegov problem dok god taj papir ili dokumentacija ne bude potpuno. E tu onda dolaze hrvatski građani. Kao što su čekali nekoliko godina da samo stave taj jedan papir sa svije taksene marke radi nedostatka novca, čekat će oni i ove tri i četiri godine zadnji mogućnost kad već bude primoran da to riješi on će to riješit i badava nam onda ovih 160 zaposlenih koji će u jednom trenutku možda ostati i bez posla jer znamo kakva je situacija s novcima hrvatskih građana. 2900 danas blokiranih računa. Nije to zato što oni imaju novaca pa neće platiti. A legalizacija nije jeftin posao. Znamo koliko košta i siguran sam u ovo što govorim da će ovo sve trajati i trajati do zadnjeg, godine dana ako se opet netko ne nađe i ne produži trajanje ili vrijednost tog zakona u nekom sljedećem razdoblju. Zato na kraju ću zaključit da smo mi bez obzira na sve kako smo čuli ovih dana duboko podijeljeni narod i svi se nešto određuju za i protiv. Ja ću biti protiv ovog zakona jer ne vidim rješenje za onaj praktičniji dio a to je kako naći sredstva za predati potpunu dokumentaciju da bi se zahtjev riješio.
Hvala lijepa. Na redu je poštovani zastupnik Zdravko Ronko.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, uvažena ministrice. Evo mnogi su govorili na ovu temu, ja ću pokušati malo kasnije iz jednog drugog kuta. Naravno 820 tisuća, 822 tisuća neriješenih predmeta ili zahtjeva kako hoćete prvo govori o užasnom stanju u prostoru, drugo govori da je to potrebno da odradi, treće podaci govore svega 6% u ovom vremenskom razdoblju i od onih sam koji pozdravljam donošenje ovoga zakona odnosno izmjene i dopune ovoga zakona jer ćemo time dakle riješiti stanje u prostoru a izdašno ćemo napuniti netko reče državni proračun, ja bih rekao i gradske proračune i općinske, hvala bogu i županijske a mogu reći da ćemo napuniti i proračun kada je u pitanju, kad su u pitanju Hrvatske vode ili Ministarstvo poljoprivrede. Ovo što se mi ovdje glođemo oko 160 ljudi, 100 ljudi, 80 ljudi ili koliko će ih bit već. Bit će ih onoliko koliko budemo efikasni na razini jedinica lokalne samouprave. Mislim da u tome uopće ne treba raspravljati. Moguće da ne bude ni jedan čovjek, neka svi odrade svoj posao na razinama jedinica lokalne samouprave ili regionalne uprave i nema potrebe niti jednoga iz agencije. Što se tiče ovih normativa 20, 35, 50, 65 to je sve u redu. Ja bih samo možda tu ako već treba to sam rekao i na odboru, ponavljam i ovdje da negdje obvežemo ministarstvo odnosno točnije pardon ispričavam se agenciju da negdje obvežemo u kojem će roku ona one preuzete predmete riještiti jer ona već kasni 6 mjeseci. Ajde da tako kažemo kada dobije nekakve podatke koliko je izvršeno na nižoj razini. Neću govoriti dakle puno o onom što su govorili prethodnici. Reći ću zašto su po meni ovako relativno slabi rezultati. Jest da ima nesnalaženja ali ima i nezainteresiranosti, ima sigurno i problem kadrova i problem kadrova na razinama jedinica lokalne samouprave a dakako da je tu i financijski momenat jer ne smijemo ni jednog trenutka zaboraviti. Nisu samo građani i pravne osobe da tako kažem ili poduzeća ti koji će ovaj podlijegati pod ovaj zakon nego posebno jedinice lokalne samouprave koje itekako, itekako puno imaju objekata koji nisu usklađeni sa zakonom i koji će se morat će uskladiti i dakako da na jedinicama lokalne samouprave tu je jedan problem kako iznaći novce. Dakle oni moraju platiti, nije tu samo ta naknada, tu vam je komunalni doprinos, tu je vodni doprinos itd. statičar, arhitekt, sve tu postoji što na neki način i zahtjeva i određena financijska sredstva no ja bih ovaj. Najviše pati to onaj koji su i izbore dobili na onoj paroli jedna kuna legalizacija, sad će im to izaći na nos ali bože moj što su tražili to su i dobili. Ono što bih ja rekao a prije mene je to prozvala u jednoj replici je prozvala kolegica Ingrid pa je rekla kolege zastupnici morate čestitati ministrici na ovom potezu. Evo ja ću biti taj koji ću vam ministrice čestitati. Čestitat ću vam što ste imali hrabrosti, odgovornosti, ali što ste imali oprostite što ću tako reći nos da ovo odradite. Naime riješit ćemo, jedna interakcija se složila, riješit ćemo stanje u prostoru ali ćemo priskrbiti ili ćete vi priskrbiti izuzetno značajna sredstva državnom proračunu. Kad bi mene netko pitao sada ajde biraj koje mjesto ministra hoćeš, ja bi izabrao ovo vaše zato jer ćete vi u proračun po ovoj računici ako se uzme da jedan predmet u prosjeku je negdje 4 tisuće kuna naknade za sada a pretpostavljamo da one krupne ribe još nisu došle ni u igru to vam izađe negdje oko cirka brat bratu 4 milijarde, 50% su dvije milijarde koje idu u državni proračun. Milijarda i 800 ide jedinici lokalne samouprave i milijarda i 200 za one koji će odraditi taj posao. Zato ja bih evo iz ove klupe pozvao sve jedinice lokalne samouprave da što prije oni se osposobe i da taj novac uzmu jer tih milijardu 200 to nije ništa u odnosu na 160 zaposlenih na određeno vrijeme na dvije godine. Dakle uzmite novce na jedinici lokalne samouprave barem ono što možete uzeti a to je ta ajde sada procjembeno nekakva milijarda 200 i bit će sigurno i više. I mislim da bi se morali organizirati dolje da toliko agencija ne apsorbira sredstava jer će agenciji milo plaćanja tih zaposlenika itekako još ostati novca povrh toga. Dakle, sve ovisi na onima dolje na razini jedinice lokalne samouprave i uprave. I još jedanput čestitke interakcija vam je uspjela da nije mogla bolje. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Na redu je poštovana kolegica Vesna Fabijančić Križanić. Izvolite poštovana zastupnice.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče, kolegice i kolege, poštovana ministrice. Donošenjem Zakona o postupanju s nezakonito izgrađenim zgradama, bili smo jedinstveni u nakani ozakonjenja što većeg broja nezakonito izgrađenih zgrada. Cilj koji želimo postići, dakle ozakonjenje što većeg broja nezakonito izgrađenih zgrada zasigurno nije put dug 16 godina jer onda se svakako postavlja pitanje koja je svrha zakona sa takvom neučinkovitošću. Dinamika rješavanja predmeta zasigurno ne ide u pravcu razumnog roka. Veliki broj od 820 tisuća zaprimljenih predmeta i riješenih svega 50 tisuća ili 6% predmeta zahtijevaju reakciju i traženje mehanizama koji će biti u službi ostvarivanja intencije zakona. Podržavam svako nastojanje brzog rješavanja zato ću glasati za ove izmjene i dopune ali naravno imam neka pitanja na koja bih voljela čuti odgovori. Naime imam neke dileme a na te dileme me ponukala i ova rasprava u ovom Visokom domu. Naime, Zakonom o postupanju s nezakonito izgrađenim zgradama jedinica lokalnih samouprava i jedinice područne samouprave su ovim zakonom uz to što su dobile i dodatnu odgovornost dobile su mogućnost ostvarenja dodatnog financiranja. Čuli smo od vas da agenciju shvaćamo kao pomoć i nakon što sam dobila kao članica odbora za zakonodavstvo tablicu kao i svi ostali doista sam to shvatila kao i pomoć i ono što ste rekli da je u listopadu bilo 20%, da je bilo jedinica lokalne samouprave koje su riješile 20%, prema toj tablici u rujnu mjesecu je bilo svega 5 jedinica koje su se približavale tom postotku od 20%, dakle 5 jedinica su imale više od 15%. Ali ja ne bih u ovoj raspravi govorila o postocima koliko bih govorila o zadnjoj koloni te tablice a vi znate o kojoj govorim ali to ću posebno istaći zbog kolega, osobno kolege iz HDZ-a koji su u svojoj raspravi vrlo često isticali da ne možemo uspoređivati urede, da je u pitanju različit teren, da li su na raspolaganju vozila, da Vlada centralizira poslove lokalne samouprave, da država nema povjerenja u jedinice lokalne samouprave. Lokalna ima i znanja i kadrove, da je ovo autodestrukcija, nisam se javljala za replike jer sam znala da ću se u raspravi osvrnuti na sve to skupa, kako se lokalna samouprava proglašava nesposobnom. Ja bih voljela od vas s obzirom da vas doista smatram kompetentnom za posao koji radite, da nam kažete kako je moguće a neću govoriti o postocima nego o broju predmeta. Jedan grad Bjelovar ima prosjek riješenih zahtjeva po djelatniku 211 a grad Vinkovci 20. Da li je to nepovjerenje prema jedinicama lokalne samouprave. Ako jedan djelatnik u jednoj jedinici lokalne samouprave riješi 211 predmeta a jedan riješi 20 predmeta ili idemo na potpuno slične jedince lokalne samouprave. Dva velika grada koja imaju gotovo identičan broj stanovnika i koji imaju sličan ajd možemo tako reći urbanistički riješen prostor, Slavonski Brod i grad Velika Gorica. U gradu Slavonskom Brodu prosjek riješenih zahtjeva po djelatniku je 87 a u gradu Velikoj Gorici 45. O čemu se tu radi? da li je to podcjenjivanje lokalne samouprave? Takav način rješavanja predmeta. Na koji način kažnjavati, pa ne može država kažnjavati lokalne djelatnike. Ja bih voljela da mi u Hrvatskom saboru barem razumijemo o čemu govorimo, kao i kada govorimo o tome da je javna uprava preglomazna i da bismo mogli preraspodijeliti djelatnike. Pa valjda čelnici lokalne samouprave u koji spada i kolega Hrg znaju da ne možemo svaku struku zaposliti na poslove upravnog savjetnika koji će rješavati legalizaciju jer se točno zna koja je to struka. To može biti jedino diplomirani građevinar, diplomirani inženjer građevinarstva ili diplomirani inženjer arhitekture ili diplomirani pravnik. Nema ni treće, četvrte ni pete niti šeste struke koja to može raditi i mora imati određeni broj godina radnog staža na istim ili sličnim poslovima. Zato bi bilo dobro a tablica upravo pokazuje da ste na izuzetno dobar način detektirali stanje u jedinicama lokalne samouprave, koja jedinice lokalne samouprave može odgovoriti na to, ne zato ja se slažem sa time da ima jedinica lokalne samouprave koje nisu kapacitirane, apsolutno se slažem i da je to veliki problem. Upravo sam zato uzela tu zadnju kolonu koja govori koliko prosječno jedan djelatnik po određenoj jedinici lokalne samouprave riješi upravnih predmeta. Ono što me u cijeloj priči začuđuje je da jedinica lokalne samouprave i područne samouprave nisu zainteresirane da nađu mehanizme kako će njihovi djelatnici rješavati više predmeta i na taj način napuniti gradske i područne proračune. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama poštovana zastupnice. Poštovani zastupnik Branko Hrg ima repliku na vašu raspravu.
Hvala gospodine predsjedniče. Ja sam mislio da agencija koja se osniva da je ona državna agencija kolegice. Nisam ja shvatio da je ona lokalna agencija, sad malo ste mi bili nerazumljivi u tome. Dakle moj prijedlog da se iz tzv. preglomazne javne uprave državne preraspodijele zaposlenici u državnu agenciju ali ako vi kažete da je ovo lokalna agencija onda sam ja bio u krivu. Ali mi je drago da sam danas evo u nekoliko navrata čuo iz vaših redova da ustvari neće biti strukturnih reformi, da ustvari neće biti reorganizacije javne uprave i da javna uprava taman tolika kolika treba biti odnosno treba još zaposliti ljudi. To sam ja iz vašeg izlaganja uspio shvatiti, možda griješim ali tako ste rekli.
Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Vesna Fabijančić-Križanić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolega Hrg, ja mislim da vi ste mene vrlo dobro razumjeli. Recimo u javnu upravu je spadala i tadašnja, sadašnji DUDI ili Državni ured za upravljanje državnom imovinom, prijašnji središnji ured za upravljanje imovinom, prije toga font, naravno da je vrlo glomazan. Ali znate prethodne administracije su tamo zapošljavale da rješavaju pravna pitanja politologe i vjeroučitelje i da ne nabrajam druge struke. Pa ne mislite valjda da bi taj vjeroučitelj koji je zaposlen u DUDI-ju rješavao legalizaciju objekata. To vjerujem da vi niste mislili.
Hvala lijepa. Idemo sa raspravom pojedinačnom zastupnika. Na redu je poštovani zastupnik Boris Kovačić.
Hvala gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo. Evo da se radi o vrlo važnom zakonu između ostalog pokazalo je ne samo današnja rasprava nego i rasprava kada smo raspravljali o prijedlogu zakona i velika zainteresiranost a molim lijepo a pokazuje to i još uvijek ovdje pristojan broj zastupnika, ima na s dosta u sabornici a čini mi se i za 15 minuta počima vrlo važna utakmica za našu reprezentaciju što također dovodi u prilog da ovdje raspravljamo o zakonu od izuzetne važnosti. Nažalost radi se i o zakonu koji s čijim odredbama i rješenjima nikako ne možemo biti svi zadovoljni i nemoguće ga je donijeti konsenzusom pa da ga ne znam tko pripremao i predlagao. Isto tako vjerujem da su oko odredbi ovog zakona tako isto podijeljeni i naši građani. I sigurno da na jedan način gledaju svi oni naši sugrađani odnosno naši građani diljem RH koji su čitav život stvarali i radili ono što se kaže pošteno od svoje plaće i od svoje zarade i koji nikad ništa nisu napravili a da to nije bilo legalno, da nisu izvadili sve građevinske i sve druge dozvole i kada bi njih pitali a znam pouzdano za njihovo razmišljanje onda oni sigurno da možda i odredbe ovog zakona ne mogu podržati u potpunosti ili i ne razumiju do kraja potrebu donošenja i zakona pa i ovih izmjena. Mislim da se i njima evo još jednom nije mi teško uputiti ispriku. Ali isto tako uz ovu iskrenu ispriku tim i takvim građanima isto iskazujem i stanovito žaljenje. Rečeno je ovdje danas u raspravi a znam da je gospođa ministrica tog duboko svjesna jer je govorila o svemu tome kad je i branila nacrt zakona pa i kasnije ovu kompletnu problematiku. Žao mi je što će i mnogi špekulanti koji su iskoristili pogotovo danas je bilo riječi kada govorimo o onim kategorijama zašto je uopće došlo do nelegalne gradnje pa je tu netko spomenuo 4 kategorije pa se sjećate u prvoj, prve dvije kategorije su bile sporost i neučinkovitost administracije odnosno javne uprave pa ne znam pomanjkanje planova itd. Mi znamo da je bilo itekako onih špekulanata ili kako ih drugačije nazvati koji su to upravo tu činjenicu iskoristili da bi nelegalno gradili i sada mi je žao da će na ovaj način oni to jeftino legalizirati. Ali molim lijepo, s druge strane opet izražavam zadovoljstvo što će iz te kategorije mislim da je gospodin Mandić o tome govorio iz treće i četvrte da tako kažem koje su svrstane obiteljske, socijala itd. što će opet neki naši građani RH koji su također čitav život radili, gradili od nekakvih plaćica, kreditića uz molim lijepo osnovnu građevinsku lokacijsku dozvolu što je išlo ali su kasnije dogradili, došla je punica, svekrva, rodilo se dijete, oženio se sin ili snaha pa se dogradilo i to je često bilo bez nekakvih odgovarajućih dozvola. Za njih mi je drago da će na ovaj način moći konačno legalizirati svoje objekte koje su znači čitav život stvarali i na kraju ovaj će imati uredne papire. Kada smo danas govorili o izmjenama i dopunama ovog zakona, oko ove dvije osnovne stvari oko registra i oko agencije čini mi se da oko registra je potpuni konsenzus ne sjećam se iako sam evo pratio kompletnu raspravu mislim da smo to svi podržali. E a kada je riječ o agenciji tu sada postoje prijepori. I sam sam bio među onim koji je zavrtio glavom kada sam čuo prvi puta prijedlog o osnivanju ove agencije. I evo isto sam pomislio što je i danas ovdje i rečeno od nekih zastupnica i zastupnika. Međutim nisam reterirao ali proučavajući problematiku, sam zakon, slušajući obrazloženje i naročito gledajući analizu primijetio sam jednu značajnu tendenciju. Ne znam dal je netko rekao danas o tome. Kada gledate ovu analizu jer molim lijepo tu se radi o 53 jedinice područne odnosno lokalne samouprave od koliko ih imamo 550 ovaj trenutak, ne znam napamet broj u RH. Znači kada gledamo tu analizu, tih 53 što jedinica područne što lokalne samouprave. Što primjećujete, ovi koji su iznad prosjeka. Evo uzmite neka bude nekakva baza sedam i više postotaka, to vam je otprilike 25 jedinica lokalne i područne samouprave. Znate koliko ima županija, tri ostalo su gradovi. Gradovi bilo po zakonu ovi veliki gradovi, bilo gradovi koji su dobili po posebnom ovlaštenju te poslove i tu upravo i demantiram i gospodina Bačića koji jer kasnije nisam više mogao odgovoriti na moju repliku al dao sam mu dobar šlagvort da on odgovori što je njemu odgovaralo a ne na ono moje pitanje kada sam rekao e molim lijepo alibi, koji je alibi jedinica lokalne samouprave koje su, ne alibi, nego oni su taoci upravo nerada tih nekih svojih županija. Nije to nepovjerenje u te jedinice lokalne samouprave, čak više to je upravo povjerenje i zbog toga ja sam postao pristalica i zagovornik. Ne da ću samo podržati dakako ovaj zakon nego i ovu agenciju. Tim više što smo danas čuli da se ovaj uvodi redovito čekiranje, redoviti kontroling ako se ne varam svakih 6 mjeseci da to nije konkurencija dobrim i uspješnim čak što više i dalje je i ministrica je to eksplicitno naglasila da prije svega ima povjerenje u rad uprava i da prije svega predmeti se rješavaju u uredima a tamo gdje je stvar zakočena reagirat će agencija. I netko je ovdje danas računao i mislim da je tu ovih 16 godina pa je uzet jedan prosjek. Ja se pitam šta bi bilo sa ovim jedinicama lokalne samouprave koje imaju 2%, trenutno su tu negdje na 2, 2,5% koje su do sad riješile. Pa njima bi trebalo i više od 16 godina ako se ne varam. Mi govorimo o tome da čitava zemlja bude uređena zar ne? Ne govorimo samo o prosjeku i o najboljem, zanima nas molim lijepo da to jednom, da to jednom skinemo kao točku dnevnog reda i da čitava zemlja bude uređena ne samo zato što smo u EU nego prije svega zbog nas, zbog naše djece i zbog onog što trebamo ostaviti u zalog budućim generacijama. Dobro sam iskoristio i vrijeme, gospodine predsjedniče poklanjam dvije minute. Hvala lijepo.
Hvala i vama platit ću vam kavu [[Upadica Hrg:Hvala lijepo. Primit ću to.]] Al imamo tri replike na vaše izlaganje. Prva replika je poštovani zastupnik Goran Marić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovani kolega Kovačić, potakli ste me na reakciju kad ste kazali da ne mogu biti svi zadovoljni sa ovakvim rješenjem, da će uvijek biti i zadovoljnih i nezadovoljnih ali eto spadam u skupinu onih koji su duboko nesretni zbog ovakvih zakona. Ovaj zakon je posljedica dugogodišnjeg sustavne izgradnje protuzakonitog djelovanja. Ovaj zakon je pljuska pravnoj državi, ovaj zakon je pljuska poštenom čovjeku, ovaj zakon je ismijavanje svima ovima koji poštuju zakone Republike Hrvatske i koji su živjeli u tom skladu. I naravno da ne mogu nikako prihvatiti mirno da se oni kažnjavaju a da se nagrađuju oni koji su godinama sustavno kršili zakon. Ovo je nagrada pogrešnima i kazna pogrešnima. Iz tog aspekta je razumjeti sve nas koji gledamo tako na zakon. Ali problem je nastao i treba ga rješavati i to isto tako prihvaćam. Ali ne mogu se nikako oteti dojmu da je ovaj zakon prikrivanje svega lošeg što je činjeno, prekrivač. I da nitko više nikada ne dirne ni u što što je nekada loše rađeno. Što je s onima pod kojim je okriljem sve to rađeno godinama? Nije slučajno to nastalo. Što je s onima koji su nadzirali sve radove možda će sutra biti u agenciji. Pa nitko nije kažnjen za toliko ilegalnu izgradnju cijele Hrvatske od juga do sjevera. Niti jedna osoba nije kažnjena nikada. Možda će sada biti nagrađena i u agenciju ćemo je staviti. Evo, hvala vam lijepa.
Hvala vam lijepa poštovani zastupniče. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Boris Kovačić.
Još jednom zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa ja nisam rekao sa ovakvim rješenjem, ja sam kada sam govorio da ne možemo svi biti zadovoljni pa ni naša javnost. Da je bilo tko ponudio rješenje to je područje posla, odnosno to je takav zakon kojeg je nemoguće donijeti konsenzusom i da svi budu zadovoljni, dakle naglasak je sa ovakvim rješenjem. Naprosto po meni ne postoji dobro rješenje. Pa djelomično iz ovih razloga o kojima ste vi kasnije govorili. A ja sam spomenuo u svojoj raspravi da posebno želim za onim dijelom Hrvatske, onim dijelom naših građani koji čitav život su stvarali, rade, pošteno rade, od svojih plaćica, svjedok sam toga, živo sam i sam sam radio u drvnoj industriji. Znam kako su ljudi stvarali, kako su od svojih usta kako se to govorilo. Koje su to radne akcije bile, na koji način se gradilo i stvaralo. Ulice su nazivane ulicama vječnih dužnika itd, kasnije je inflacija nešto napravila. E, o tome dakle govorimo i vrlo je teško. I meni je žao, i meni je žao za svim onim mangupima koji su iskoristili ovo, špekulantima da ne upotrijebim težu riječ iako i mislim da ste vi ipak malo pretjerali u kvalifikaciji i tih nekih drugih ali mangupi i ovi koji su učinili kaznena djela, pa ona baš i ne zastarijevaju preko noći. I ja se još uvijek nadam da i da je to moguće procesuirati. I prvi ću, nemam šta biti za to, nego naprosto nadam se da će i tu institucije države odraditi svoj posao.
Nova replika, poštovani zastupnik Branko Hrg.
Hvala lijepa. Kolega Kovačić, meni je drago da ste vi sebe uspjeli uvjeriti da je ovo dobro rješenje. Dakle, iz rasprava u principu bi se moglo reći da bi se ovaj zakon i mogao donijeti dosta velikom potporom u Saboru, samo sada ja vama još ovdje postavljam pitanje u tom traženju razloga da ga vi poduprete da li i vi smatrate da u onom višku zaposlenih o kojem se govori u Hrvatskim cestama, Hrvatskim autocestama, Hrvatskim autocestama, u državnim tvrtkama nema inženjera građevine i ostalih struka koje su potrebne za ovo koji bi se mogli preraspodijeliti iz državne tvrtke u državnu agenciju i na taj način pripomoći ovom poslu a ne zapošljavati nove ljude. Za mene je samo to prijepor.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Boris Kovačić.
Plaćam kavu gospodine predsjedniče.
Pišem, knjižim.
Hvala lijepo. Pa ne mislim, ne mislim da ste u pravu gospodin Hrg. Zbog čega? Znam iz prakse primjere, do nedavno evo na nekim zavodima za zapošljavanje nije bilo inženjera, govoriti ću po starom, diplomiranih inženjera građevinske struke, ni inženjera, tražili smo do nedavno arhitekta, geodeta, nije bilo. To ne znači da, to govorim o problemu jedinica lokalne samouprave zato ne znam da postoji višak tih kadrova, jer da je bio taj višak, da je bila konjunktura bilo bi ih onda i po ovim upravama je li tako. A tamo je opet bilo stopirano zapošljavanje, sada mislim da se situacija djelomično mijenja i da je tu prilika dodatna i za agenciju. Čini mi se jer znam da evo i po svom zavodu za zapošljavanje naprosto su se pojavili sada i ti stručnjaci. Da li je moguće, pa vjerojatno, ali prebaciti neke ljude možda, ali bojim se u malom postotku, u malom postotku. I ajmo otvoreno bez figa u džepu. Čovjek koji radi, spomenuli ste Hrvatske vode, spomenuli ste ceste, željeznice itd., radi tamo 30, 35 godina, 20, 25, da li je spreman sada da odradi kvalitetno posao taj u ovoj agenciji. Slažem se da jedan dio dobar je i da bi to želio. Ali ne dovoljno. I evo neka to budu nisu slatke brige ipak je to evo briga ministarstva. Ne vjerujem do kraja da je moguća takva jedna fina racionalizacija i opet me gospodin Hrg nasmijava pa evo moja reakcija je, iako je preozbiljna tema. Hvala gospodine predsjedniče.
Hvala i vama. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Kovačić, nisam se imao namjeru javiti dok me niste baš i prozvali jer ste me krivo shvatili. Dakle, ja se, ja u svom izlaganju nikada nisam posebno se zalagao za i branio hrvatske županije u odnosu na velike gradove ili na druge gradove koji obavljaju ove poslove iz djelokruga prostornog uređenja. Prema tome, meni su i županije i jedinice lokalne samouprave, dakle i gradovi i općine u istom odnosu. Ja u svim svojim nastupima u ovom Saboru, to ste valjda već mogli i primijetiti, se protivim centralizaciji poslova koje smo do sada, bilo koja Vlada, po bilo kojem zakonu, prepustili jedinici lokalne samouprave. I nikom me ne može u ovom Saboru uvjeriti, ne može me Vlada uvjeriti da će diplomirani arhitekt ili diplomirani građevinar koji će bit zaposlen u agenciji bolje obavljati posao nego što ga obavlja diplomirani arhitekt koji je zaposlen u Primorsko-goranskoj županiji. Jer ako loše radi taj arhitekt ili građevinar u Sisačko-moslavačkoj županiji ili bolje od njega radi isti njegov kolega u agenciji onda je to kriv čelnik lokalne ili područne samouprave. I dakle ne možemo mi zbog toga što u nekoj županiji nismo zadovoljni izvršavanjem poslova koji su toj županiji dati u nadležnost zbog toga kažnjavati cijelu tu županiju i zakomplicirati život građanima te županije, a ja sam siguran da ćemo mi ovim zakonom tim ljudima zakomplicirati posao i to ćete vidjet onog trenutka kad predmet iz vašeg Ivanić grada ode u Zagreb pa ćemo onda čuti da li će biti dijelom strankama koje su u tom postupku život zakompliciran u dijelu koji se odnosi na donošenje tog rješenja.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Boris Kovačić. Još jedna kava znači.
Hvala lijepo. Bojim se da se nismo do kraja razumjeli. Ovaj dio oko izvršavanja posla tu se mogu složiti tko će kako kvalitetno odgovorit na radne zadaće i obveze. Međutim, kada i dalje govorimo o centralizaciji ma ja sam za decentralizaciju i za promjenu komunalnog sustava i županija kakve jesu pa ako hoćete do Sabora, tak daleko idem. Međutim kada ovaj dio ne funkcionira, a ne funkcionira, to pokazuje statistika, a pokazuje i dosadašnja praksa molim lijepo pa ima problema i od prije sa izdavanjem građevinskih i lokacijskih dozvola, to nije ništa novo. Ja sam samo pitao i vas u replici zašto bi ti gradovi i općine koji su nota bene pokušali nešto napravit, pokušali nešto napravit, nisu dobili suglasnost, bili sad taoci upravo u tim i takvim neučinkovitim županijama. To je bilo moje osnovno pitanje. I mislim da je onda i ovaj odgovor koji se ja slažem s vama da spada u centraliziranu pojavnost, je, ali ako to bude ekonomično i na pomoć tim gradovima i općinama, više se ovdje ne radi o županijama, ja sam onda evo i za tu soluciju. I bojim se da se tu nismo do kraja razumjeli, očito i mi moramo još to uz kavu prodiskutirati. Hvala gospodine predsjedniče.
Hvala i vama. Na redu je poštovani zastupnik potpredsjednik Doma Milorad Batinić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Gospođo ministrice sa suradnikom. Naime, ja ovaj zakon sagledavam kao jedan logičan slijed zakona odnosno niz aktivnosti koje je ministrica kada smo raspravljali o osnovnom prijedlogu zakona i najavila, na tragu one narodne tko nešto želi učiniti naći će način, tko ne želi izmislit će razlog. Naime, na ovu raspravu ponukalo me niz teza mojih kolega: nepovjerenje prema lokalnoj regionalnoj samoupravi, centralizacija, zašto osnivanje agencija, zašto uvođenje registra, pa je bila rasplela se priča i o zaposlenicima u uredima bilo gradskim, bilo županijskim, a posebno me motivirala rasprava kolege Bačića. Mislim da sam u pravu kada ću kazati da je potvrdio sa svojom raspravom teško je braniti neobranjivo, a još je teže biti protiv nečega protiv svog uvjerenja, u strukovnom smislu. Ovo je jedan tehnički zakon i kao što sam uvodno rekao logičan slijed onoga što je bilo najavljeno u osnovnoj raspravi u predstavljanju osnovnog prijedloga zakona i kao što sam rekao svoju raspravu ću temeljiti na ovim tezama. Prije svega, nepovjerenje Vlade prema lokalnoj i područnoj samoupravi definitivno ne stoji. To govorim kao čelnik već dugi niz godina lokalne samouprave i bio bih sretan i zahvalan kada bi bilo više takvih agencija i takvih zakona da me rasterete posla i dodatnog zapošljavanja službenika u nekim stvarima. Pa recimo zaposlenici u uredima. Ministrica je uvodno bila kazala i danas, a i davno prije, uredi bilo županijski bilo gradski pretpostavka je da su optimalno da su optimizirani odnosno kapacitirani za redovan posao. Po samoj logici stvari 800 000 predmeta dovodi do jednostavne matematike da to neće moći odraditi, da će trebati dodatno zapošljavanje ili angažiranje nekog drugog. Isto tako, zašto osnivanje agencije? Pa uvodno je rečeno da ne postoji drugi način nego da se osnuje agencija. Mi ga možemo zvat ured, možemo ga zvati agencija, bilo što, međutim ono što je izuzetno važno, izuzetno je važno da je ovo jedan od rijetkih zakona, to je tehnički zakon, znamo zašto je donesen, koji je temeljni cilj, gdje je vrlo jasno postavljeni su rokovi, postavljene su kontrolne točke i mora se vidjet rezultat, a to je razlog zašto registar. Kad sagledate u članku koji govori, članak 9.c stavak 3. što sve sadrži registar, pohvalno. Netko može pitat da li ima pravo netko saznat tko je radio procjenu ovlašteni inženjer, geodeta itd., da, naravno da ima jer u samom postupku legalizacije vjerodostojnost, ja mogu vlastito iskustvo u svom gradu vidjet da su neki radili premjere, red veličina 500 kuna, neke za 3000 kuna, neki za 1000, različito. Kako su napravili, da li su kvalitetno napravili? Tko to plaća? To sve plaćaju naši građani i onda će se vidjeti tko je napravio, po kojoj cijeni i kako i bit će kontrola. Funkcioniranje ureda postojećih načina. U početku sam kazao neki uredi izvrsno rade svoj posao, neki manje izvrsno, a neki vrlo loše. To se može, nisam uvjeren uvijek nastojim sagledati pozitivno na ljude koji rade u upravi, računam da žele zaraditi svoju plaću i da vrijedno rade. Međutim, tu je direktno odgovoran čelnik lokalne ili regionalne samouprave za efikasnost svojega ureda i za rad ljudi. I ovaj zakon daje mogućnost s obzirom da je ono što sam uvodno rekao da jedini, vrlo jedan od rijetkih koji ima element održivosti da tako kažem nekog samofinanciranja koji daje i sredstva za rad za dodatno zapošljavanje. Da kojim slučajem moj grad ima ured za izdavanje građevinske dozvole i to definitivno bih zaposlio, ne bih tražio da mi radi agencija. Ali kolega Bačić zašto? Pa zato što kontroliram što rade moji ljudi u gradskoj upravi. Da pošto to nemam, dapače izvoli agencija, radi, posluj. Da li će biti locirana u Zagrebu sjedište, da li će bit dislocirano s obzirom na regionalni karakter ili kako pa to pustimo da to praksa utvrdi. Pustimo praksi da definira, da kaže praksa je pokazala. Naime, zašto vjerujem u ovaj zakon? Pa u ovaj zakon vjerujem upravo iz razloga što praksa, što analitika koju je ministrica postavila i sa ovim statističkim pokazateljima, o efikasnosti slažem se da možda podaci o broju predmeta riješenih po referentu i predmeti su različitoga tipa i karaktera i tu može biti određenih razlika. Ono što mi, svakako ne mogu prihvatiti, velim a posebno me ponukalo jer sam iščitao, vi mi nećete zamjeriti da ste bili protiv nečega u što duboko vjerujete da je ovaj zakon dobar, da su ove izmjene nužne, da su tehničke. I sam ste te struke. To je materija, područje koje vrlo dobro poznajete. I velim, stoga na neki način i suosjećam sa vama. Hvala.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku, poštovani zastupnik Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, uvaženi gospodine potpredsjedniče. Nemate razloga ni potrebe suosjećati sa mnom, jer ja doista govorim ono što mislim i čini mi se da ste vi u svom izlaganju branili neobranjivo. Naime, kako god mi stvar postavili u ovom zakonu na kraju ćemo se složiti da ono što je do danas do petka kad ćemo vjerojatno ovaj zakon izglasati bilo u nadležnosti župana primorsko-goranskog čak sada u određenom dijelu iako je ta županija vidite uspješna pa sam nju i izdvojio preuzeti državna agencija središnja razina. Dakle, tu nema dileme da se tu radi o centralizaciji. Da li je, po meni ona čak nije niti opravdana jer ja mislim da lokalna samouprava je i kapacitirana to riješiti bez da ti poslovi, te poslove preuzima država. Druga stvar. Ovdje se radi o novom administriranju, novom administriranju nečega što je već u svim županijama i gradovima zavedeno to će sada dijelom posao svoditi na to da se ti, veliki broj tih predmeta preusmjerava na državnu razinu. I treća stvar što ja ne znam kako vi meni možete govoriti da ja branim neobranjivo. Ovdje će doći do povećanja troškova poreznih obveznika. To ćemo kasnije čuti vjerojatno i u odgovoru ministrice, ali da neće se povećati troškovi osnivanjem agencije u to me nitko ne može uvjeriti a vjerujem da će to nas vrlo brzo, da ćemo se uvjeriti kad agencija počne funkcionirati i kad vidimo njene troškove i naknade koje su ubrane da bi se mogli ti poslovi realizirati. A što se registra tiče ne znam tko je protiv. Mislim da smo svi mi podržali osnivanje registra. U tom dijelu potpuna podrška ovoj izmjeni zakona kad je u pitanju osnivanje registra.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Milorad Batinić, potpredsjednik Doma.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Naime, kolega Bačić kažete da je lokalna samouprava i regionalna dovoljno kapacitirana. Pa onda bih ja mogao postaviti protupitanje što su radili do sad, ako su u stanju te predmete riješiti za vremenski period od tri godine. Znači da nisu imali posla. Mislim da tu nema dileme. Jer velim matematika 800 i nešto tisuća predmeta. Ako su kadri riješiti za 3 godine onda što su do sada radili, onda su bili odgovorni i gradonačelnici i župani. Tu ćete se morati složiti sa mnom. Naime, teško je za vjerovati ovo što govorite. Naprosto ne mogu vjerovati u to jer statistike pokazuju drugačije. Ja vjerujem brojkama. Ja sam inženjer po struci i meni brojke govore sve isto kao i vama. Da će povećanje troškova, pa naime ono što možda ste prečuli ili niste dovoljno kvalitetno iščitali 20% sredstava ured se, odnosno agencija se financira iz tih sredstava. Uredi u županiji ili u gradu se financiraju iz tih sredstava. I ponavljam, moj župan, bilo koji župan ili gradonačelnik dragovoljno će te poslove prepustiti agenciji ukoliko je odgovoran prema svojim građanima, svojoj jedinici lokalne samouprave. Intencija u što kraćem roku tri godine, dvije i pol, tri, tri i pol godine to treba riješiti. I u samom početku donošenja toga zakona predstavljanja on je imao rok valjanosti, rok trajanja. Tu je ključno pitanje. I kad je takav zakon u pitanju koji traje za određeno vrijeme. Znači cilj je legalizacija tada se ne pita. I logičan slijed je ako nešto želim napravit angažirat ću ljude.
Hvala lijepa. Završna riječ u ime kluba HNS-a poštovani zastupnik Petar Baranović.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo ministrice sa suradnikom, poštovane kolegice i kolege. Javio sam se za završnu riječ temeljem ovoga što sam imao priliku čuti, a to stvarno graniči s onim Riplijevskim vjerovali ili ne kad je u pitanju ovaj zakon. Mnogi zakoni izazivaju dvojbe i dileme nekim svojim odredbama i dijelom sadržaja pa čak i kod nas zastupnika koji ih po logici stvari pozicije podržavamo. Ponekad se s nekim odredbama ne slažemo u sebi, ponekad neki od nas recimo meni to nije teško s obzirom na moju narav, čak i neke stvari i kažu i sugeriraju koje smatramo da nisu u redu, ali slušati danas raspravu o ovome zakonu bilo je jednostavno jako teško. Zašto? Dio baštine koju je ova Vlada naslijedila od prethodnih, dakle svih prethodnih, je 822 tisuće bespravno sagrađenih objekata ili brojka koja nam svjedoči da svaki 5 Hrvat u prosjeku je vlasnik bespravno sagrađenog objekta. Da li je vlasnik? Nije. Vrlo jednostavnom matematikom, aproksimacijom koja polazi recimo od pretpostavke da je svaki objekt prosječno vrijedan 50 tisuća eura dođete do spoznaje da se radi o vrijednosti od 40 milijardi eura ili po sadašnjem kursu HNB-a 300 milijardi kuna leži u betonu koji nema karakter imovine, ne može se prodati, ne može se založiti za bilo kakav razvojni, gospodarski kredit, bilo kakav, ne može se na normalan način staviti u gospodarsku funkciju bilo da je riječ o turističkom objektu, o kući koja može imati apartmane, o obrtničkoj radionici. U kontekstu poljoprivrednih objekata ne može se povući na takav objekt sredstva iz europskih fondova. 90% štala u kojima spavaju krave koje je poticala Hrvatska država iz proračuna, u kojima su parkirani John Deer traktori koje su isto tako sufinancirali Ministarstvo poljoprivrede i država su bespravni objekti. Vrijeme povlačenja europskih fondova je reducirano, bar onog intenzivnog povlačenja, određenih vrsta fondova, a mi raspravljamo da li ćemo osnovati instituciju koja će se priključiti borbi protiv ove situacije, koja će dati svoj obol i svoj doprinos da legaliziramo što prije i što hitnije 822 tisuće objekata. I raspravljamo, lamentiramo popodne hoće li se zvati agencija. Ma može se zvati i interventna urbanistička postrojba kolega Bačiću. Mogu se zvati i urbanistički komandosi, legalizacijski komandosi, potpuno je svejedno. Kad bi primijenili jednu metodu sličnu metodi koja se u ribarstvenoj znanosti primjenjuje za odrediti starost ribe, a uzme se ljuska pa se stavi pod mikroskop pa gledate one godišnje prstene, tako na Kaštelima možete iščitati historijat bespravne gradnje u Hrvatskoj. Najprije se napravila jedna magistrala iza Kaštela, a onda se nakon toga stvorilo naselje iza te magistrale pa se negdje u predratno doba potegla nova magistrala povrh Kaštela. Tu se danas radi brza cesta. Pa se stvorilo ponovno novo naselje, devastirali su se najljepši vrtli Dalmacije, najkvalitetnije poljoprivredno zemljište i napravilo se tisuće bespravnih objekata, urbocid. 20 godina ova država iz politikantskih razloga i neodlučnosti ministara gospodine Bačiću je dozvoljavala taj nered, 20 godina. I danas imamo situaciju da moramo imati dodatnu instituciju da bi stigli u nekom realnom racionalnom roku ispraviti sve ono što se desetljećima nije radilo kako treba. I to je nekima sporno. Raspravljamo da li se zove agencija, zašto još jedna agencija. Može se zvati sasvim svejedno, mogla se zvati na potpuno drugi način, to je bila samo stvar kreativnosti resornog ministarstva. Plačemo nad sudbinom jedinica lokalne samouprave umjesto da shvatimo da dajemo alat koji je u mogućnosti kompenzirati one koji nisu dovoljno sposobni i nisu dovoljno ekipirani i ne možemo čekati da se svi sa ovoga popisa, a i nerealno je očekivati da se svi sa ovog popisa stave u red na način da mi stvarno efikasno dosegnemo željeni imperativ, zadani cilj da se u tri, četiri ili pet godina ova čitava priča završi. I ovo je stvarno zakon u kojemu svaki odgovorni političar, a danas bi recimo za promjenu mogli biti svi odgovorni u odnosu na neke prethodne dane, svaki odgovorni političar bi ovo trebao podržati. Klub HNS-a će to svakako napraviti.
Hvala lijepa. Na vaše izlaganje imamo prijavljene replike. Prva replika i poštovani zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Baranoviću prve 4 minute vašeg izlaganja je bilo identično mom izlaganju kad sam govorio o ovom zakonu kao ministar 2011. godine. I tu se apsolutno slažemo, ja ne vidim u čemu je tu razlika. Nekako ste mi malo preuzbuđeni i prenervnozni kad govorite i komentirate ono što ja želim reći. A i usput ću vam reći dakle nije ovo problem koji datira u posljednjih 20 godina, ovo je problem koji datira otkad je uspostavljen katastar i zemljišna knjiga. A posebno je do izražaja bespravna gradnja došla '60-ih godina i '70-ih godina kad se jako puno gradilo duž u prvom redu jadranske obale, a kasnije i diljem cijele Hrvatske. Ovdje samo mi želimo reći da pored 53 agencije koje ove poslove obavljaju u gradovima koji to prema zakonu imaju pravo i županija ne treba još jedna državna nadagencija. I mi to samo želimo reći i držimo da je ta ista lokalna samouprava osposobljena ovaj posao riješiti. Ako Vlada ocjenjuje da joj je malo postojeći broj djelatnika koji rade u toj lokalnoj samoupravi pa dajmo im još tamo gdje to treba 10, 6, 8 koliko ministrica utvrdi da ih treba i zaposlimo ih. I ne bi trebala ni agencija, ne bi trebalo ničega. I ne bi trebala još jedna državna agencija i kompliciranje procedure. I ništa drugo. I tu nema svjetonazorskih ovdje razlika, nervoze i bilo čega nego ovdje samo govorimo o nekom drugom rješenju koje valjda mi imamo ovdje u ovom klubu pravo iznijeti. I ništa drugo, i nema tu nikakvih niti ljubomore niti bilo čega, nemam pojma o čemu vi sad sve skupa govorite. Samo govorimo da imamo drukčiji pristup da je ovaj posao mogao riješiti 53 male agencije koje su u županijama i gradovima koje to imaju pravo. I ako negdje to ne štima pojačajmo, osnažimo i ništa drugo, i nemojmo sada stvarati reklamu nekoj agenciju koja će biti nad agencija koja će to sve znati riješiti bolje od onih ljudi koji su za to isto obučeni.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Petar Baranović.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovani gospodin Bačić, ja nisam spominjao vašu ljubomoru, vi ste ju spomenuli sami. To je, prateći vaša izlaganja kad gospođa Ana Mrak Taritaš ulazi u sabornicu to je onako jedna crta koja se da primijetiti ali nisam uzeo sebi slobodu da ja to spominjem, to ste sami spomenuli. Inače moja osobna procjena da je gospođa Taritaš bila ministrica prije 20 godina danas bi sigurno imali puno bolju situaciju u prostoru nego što imamo ali to je moja slobodna procjena, dopustite mi da imam i ja na to pravo. Šta se tiče vaše teorije o tome da smo trebali dodavati nekakve zaposlenike po svim ovim jedinicama lokalne samouprave na 53 točke. Kad je brod u nevremenu onda postoji samo jedan kapetan a mi smo sad u urbanističkom nevremenu i imperativu vremena da moramo riješiti stanje u prostoru, legalizirat ove objekte iz niz razloga i dopustite da osoba koja je potpuno jasno na vrhu piramide odgovornosti za taj zadatak Ana Mrak Taritaš treba imati povjerenje ovoga parlamenta da koristi alate koje procjenjuje da su najbolji, najoperativniji, najučinkovitiji, al ne da se gubi na 53 i više ili manje sposobnih čije … [[Govornik se ne razumije]] lokalne samouprave više ili manje motivirana čelnika regionalne lokalne samouprave i da ovoj situaciji svaki član posade ovoga broda, dakle 53 mornara, časnika i dočasnika na brodu svaki igra ulogu kapetana. To vrijeme kad smo mogli na takav način u kontekstu ovog problema na takav način funkcionirati potrošeno. Mi određene vrste objekata moramo jednostavno legalizirati i imamo imperativ vremena, žurnosti. Meni je jako čudno da nekim saborskim zastupnicima nije to jasno. Moram izraziti svoje čuđenje, to je moje pravo.
Hvala lijepa. Nova replika i poštovana zastupnica Đurđica Sumrak.
Hvala vam gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Ja ću odustati od svoje replike. Vidim da je kolega Baranović jako nervozan pa da ne bi bio više, ali kolega Bačić je uglavnom rekao sve što sam ja htjela.
Ni vi nemate razloga. Nastavljamo da li poštovana ministrica završnu riječ? Da. Izvolite poštovana ministrice Anka Mrak Taritaš.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane dame i gospodo zastupnici. Kao što sam uvodno rekla još jedanput ću ponoviti i reći da je legalizacija jedan posao, veliki posao, da legalizaciju rješavamo u pet faza. Mi smo sada u drugoj fazi. Prva faza je bila da zapravo dođemo do naših građana i da oni podnesu zahtjeve za legalizaciju i ovaj veliki broj zahtjeva 822 tisuće dozvolite ugrubo ću reći pokazuje da je ta prva faza uspješno odrađena. Druga faza je da se organiziramo, da se organiziraju 53 ureda a da se paralelno s tim i organiziramo mi da bi mogla ići treća faza a to je da svi naši građani trebaju i moraju imati mogućnost jednako dobiti svoje rješenje o legalizaciji bez obzira gdje se njihova bespravno izgrađena zgrada u prostoru nalazi. Slijedi nam četvrta i peta. Četvrta faza su planovi sanacija a peta faza je komunalno premanje i svako drugog prostora koje je devastirano bespravnom gradnjom. I ovaj zakon omogućava drugu fazu. O čemu je riječ? Sve ovo, izmjene i dopune zakona se temelji na brojkama. Da bih mi ove brojke mogli jasno predočiti učinili smo još sljedeće. Srpanj sam sa svojim suradnicima prošla sve županije i sve gradove, razgovarala sa svim županima i svim gradonačelnicima. Rujan, moji suradnici su obišli sve urede, instalirali program, ovaj registar koji je u ovom zakonu i zašto je ovaj registar baš u zakonu točno decidirano naveden? Iz razloga što neki uredi ne žele ni dati osobe koji će puniti registar a kamoli puniti registar. To su činjenice. A sad ćemo o brojkama, prvi Zakon o legalizaciji je stupio na snagu 10. kolovoza 2011. i bio na snazi do 4.kolovoza 2012. i po tom zakonu je ugrubo podneseno deset tisuća zahtjeva. Drugi zakon je stupio na snagu 4. kolovoza 2012. i do 30. lipnja 2013. je ugrubo podneseno 812 tisuća zakona. Do 1. lipnja 2013.- godine je podnešena 201 tisuća zahtjeva. Moji suradnici su u uredima pregledavali upisne, dakle urudžbene brojeve, pregledavali smo i klase i otprilike ugrubo, 200 tisuća zahtjeva je potpuno, 600 tisuća zahtjeva je nepotpuno. Od tih 200 tisuća zahtjeva imamo riješeno 57. Dakle ovaj čas od 2000 zahtjeva nema riješenih 140 tisuća zahtjeva. A kad već o brojkama iako je ovo veći dio gdje je brojka dosta važna ona iz utakmice, ja ću o drugim brojkama, ja ću usporedbe radi. Dakle mi imamo sada podatke na razini sata, na razini sata imamo podatke iz onih ureda koji nam dok zakon ne stupi na snagu dobrovoljno daju podatke a kad zakon stupi na snagu morat će davat podatke. Mi imamo urede koji nisu niti jedan jedini podatak htjeli dati. Usporedit ću dvije županije. Imaju jedna 17615 zahtjeva i od toga je riješila 1739 i riješenost po referentu je u prosjeku bilo 60 i prošli mjesec su ukupno riješili, prošli mjesec govorim o listopadu, 250 zahtjeva. Imamo županiju koja ima 17 tisuća 634 zahtjeva. Riješila je 420 zahtjeva. Po referentu riješeno do sada 23 predmeta, rekla je da će u listopadu oni su sami u svom planu rekli da će u listopadu riješiti 40 predmeta, riješili su 28. Imamo županije koje su se organizirale koji su iznajmili prostor, zaposlili ljude i gdje mi vidimo rast na dnevnoj razini. Te županije, ti gradovi će raditi i dalje. No međutim, mi imamo županije koje se nisu organizirale koje ne želi reći koliko su do sada predmeta riješili i koji na razini referenta su do sada imali 20, 23, 25 do 40 predmeta po referentu i tako ide dalje. Agencija o kojoj govorimo nije za ove koji rade. Agencija o kojoj govorimo je pomoć ovima koji ne rade i tako treba agenciju i doživjeti. Gospodin Bačić je tu govorio o proračunu, dakle 20% sredstava ide isključivo za rad ureda i ne može se koristiti za ništa drugo. Dakle ja kada sam obilazila gradove i županije onda sam rekla jednu stvar vrlo jednostavno i vrlo otvoreno, pri tome ja moram reći da mi imamo točno izračun koliko je i koja županija i koliko i koji grad do sada uprihodio točan izračun. I rekla sam stvar je samo u tome da li ćete se vi organizirati i vi ta sredstva uzeti i iz toga zaposliti ljude i ekipirati se, ali ako vi to ne učinite učinit ćemo to mi. Meni je jedan župan vrlo otvoreno i jasno rekao, vi to niste u stanju napraviti, vi to nećete napraviti. Ja sam rekla župane ali mi ćemo to napraviti jel nećemo čekati kraj 2014.ili 2015.da ustanovimo da imamo 70, 80 tisuća riješenih predmeta i ja ne želim se sramotiti i ne želim da me ljudi zaustavljaju na ulici i da mi kažu sljedeću rečenicu, mi smo predali kompletan zahtjev, kompletan zahtjev smo predali u siječnju odlazimo u ured i u uredu nas nitko neće ni primiti, neće nam ni reći u kojoj fazi je zahtjev. Dakle zahtjevi trebaju biti riješeni, trebaju biti riješeni u roku, trebaju biti riješeni na vrijeme. Oni koji se organiziraju, koji su se sada organizirali ja ovaj čas znam apsolutno koji su se organizirali, koliko je tko još zaposlio ljude i tko će biti u stanju ovaj tempo održati. Jednako tako znam i one koji to do sada nisu učinili. Od 30.od kraja 11.mjeseca odnosno od 1.prosinca mi ćemo svoju web stranicu koju mi vidimo na razini sat vremena otvoriti i bit će vidljiva svim građanima u RH jednako tako ta web stranica otvorena za građane ne treba zbog nas koji radimo u ministarstvu, ja cijenim da to treba za gradonačelnike ja to cijenim da to trebaju župani koji će moći usporediti svoj rad s nekim drugim radom na način na koji smo mi to učinili. Kada je bilo riječ o ovom zakonu i kada je bila dvojba u rad agencije, onda je uvaženi zastupnik Bačić rekao da u proračunu postoji jedna stavka. Uvaženi zastupnik Bačić i ja jednako dobro znamo da je to stavka sredstava za rušenje. To su sredstva koja su namijenjena za rušenje, a sredstva koja su namijenjena za rušenje idu prebacivanjem sredstava koju mi dobijemo iz legalizacije. Dakle ono što u državni proračun dođe iz legalizacije u državni proračun je namijenjen za rušenje onih koji su predali zahtjev za legalizaciju dobili su negativno rješenje, onih koji nisu predali zahtjev za legalizaciju, a imaju rješenje za rušenje i prvenstveno i osnovno onih, tu je u raspravi bilo i rečeno koji bespravno grade iza 21.lipnja 2011.godine dakle obrambena linija je 21.lipanj 2011.godine i tu obrambenu liniju ćemo štititi i voditi računa da oni koji bez obzira na sve ovo što radimo na poslovima sređivanja stanja u prostoru i nadalje se prema prostoru neodgovorno odnose. Dakle brojke govore sve, da nije tu samo apsolutna brojka, dakle jednostavnije su se organizirali gradovi i mogli su se brže organizirati iz razloga jer je manji teritorij i jednostavnije. Cijenimo da su županije to mogle se organizirati nešto sporije, ali mi i sada već imamo županije koje su organizirane, županije koje rade. Nažalost, brojke pokazuju da imamo županije koje to i ne rade na odgovarajući način. Dakle neću govoriti o registru jel o tome svi dvojimo da li da ili ne. Svi uredi imaju aplikaciju koju je napravljen na ministarstvu kojim je besplatno tamo postavljena. Ljudi iz ministarstva su bili da ih obuče na način na koji se unosi u aplikaciju. Mi analogno unošenje stavljamo u ISPA-u mi nažalost sada još uvijek imamo urede koji svoju zadaću da unesu predmete nisu ispunili od 1.prosinca će i ta aplikacija biti otvorena pa će se moći vidjeti tko, što i kako radi. A ova agencija zašto sada? Samo zato da za 6 mjeseci ja ne moram doći pred ovaj uvaženi dom i reći evo situacija je takva kakva je. mi se tek sada organizirano, mi ćemo se organizirati na vrijeme da do kraja 2015.glavnina zahtjeva koju su dani u vezi legalizacije bude i riješena. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovana ministrice. Jedna replika poštovanog zastupnika Branka Bačića.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovana gospođo ministrice, sve je točno što ste rekli međutim niste rekli do kraja. Naime, vi kažete da je prema starome zakonu bilo podneseno 11 tisuća nešto preko 10 tisuća zahtjeva za legalizaciju do stupanja na snagu novog zakona, a i vi i jako dobro znamo da kada je prvi zakon stupio na snagu 4.kolovoza 2011.godine da nakon toga slijedilo donošenje vladinih uredbi koje su trebali upotpuniti zakonsku regulativu, a to je manje važno. A jako dobro znate da je najvažnija činjenica to da je u tom trenutku bilo pri kraju dovršetak izrade digitalnih ortofoto karata i da su neke županije te digitalne ortofoto karte kao podlogu za mogućnost legalizacije dobile tek u veljači 2012.godine kad je ova Vlada preuzela odgovornost za vođenje države a da je pri tome krajem 2011.godine nakon parlamentarnih izbora već tadašnji ministar gospodin Vrdoljak najavio znatno skraćenu proceduru, jednostavniju proceduru za legalizaciju što je u svakom slučaju obeshrabrilo ljude da dodatno podnose zahtjeve. Prema tome što se toga tiče, a što se tiče troškova i rashoda i rashoda mislim da ne govorimo o istoj poziciji. Naime ja govorim o poziciji koja je u proračunu, u planiranom, u prijedlogu državnog proračuna za 2014. na poziciji zadržava nje nezakonito izgrađenih zgrada planirano je u 2013. Dakle ovo je 780 tisuća a iduće godine 13 milijuna i 470 tisuća a onda 2015. ponovno svega 920 tisuća kuna, dakle ja o toj poziciji govorim, ne o poziciji za koju ste me vi spomenuli. Evo na kraju samo sam još htio reći slažemo se da je taj posao treba privesti kraju samo ja sam držao i to sam govorio čitavo vrijeme da se taj isti posao mogao riješiti kroz jedinice lokalne samouprave. Hvala.
Poštovana ministrice, Anka Mrak Taritaš.
Pa evo hvala lijepo. Kad je već riječ o tih 11 tisuća zahtjeva koji su bili podneseni temeljem zakona koji je stupio na snagu 10.kolovoza 2011. točno je da je dosta tih zahtjeva bilo i predano kasnije jer nije bilo na vrijeme karti i sve što treba ali onda se ja moram referirati na tih 11 tisuća zahtjeva. Glavina od tih zahtjeva je odbijena jer nije bilo moguće riješiti sukladno tom zakonu a dio njih je presegnirano i zatraženo da se rješava po ovom zakonu koji je cijenjen kao brži, operativan a kad je riječ o ovim sredstvima to su sredstva koja mi prebacujemo Državnoj geodetskoj upravi za snimke iz zraka jer u Zakonu o legalizaciji kaže 50% sredstava ide za državi i stog ide se ruši. Rade se ponovno snimke i radi se komunalno opremanje, odnosno vraća se u jedinice lokalne samouprave. Konkretno je riječ o stavci koju smo odmah prikazali jer ćemo raditi digitalni ortofoto na 2014. Da možemo usporediti. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Rasprava o tekstu zakona je ovime završena. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti za glasovanje. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o postupanju nezakonito izgrađenim zgradama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 506. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo. Molim predstavnika predlagatelja, zamjenika ministrice graditeljstva i prostornog uređenja poštovanog Željka Uhlir, da se očituje o amandmanima. Najprije Odbor za zakonodavstvo, amandman prvi na članak 7. poštovani zamjeniče ministra.
Zahvaljujem. Amandman se prihvaća.
Oprostite poštovani, obrazloženje za članak. Prihvaća se? Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Idemo na Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo amandman.
Amandman se prihvaća u izmijenjenom obliku.
Možete obrazložiti u kojem obliku?
Mogu. Znači radi se o tome da je odbor predložio tekst koji bi glasio da se članku 37i. u stavku 2. iza riječi "pravnog smjera" dodaje zarez i riječi: "arhitektonskog ili građevinskog smjera". Međutim, zbog formulacije rečenice predlažemo da se prihvati iza riječi: "pravnog" staviti zarez i dodati riječi: "arhitektonskog ili građevinskog" bez onog dodatka smjera.
Hvala lijepa. U ime odbora poštovani zastupnik Zdravko Ronko slaže se sa ovom formulacijom. Hvala lijepa. Povlači i ostali dio. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se dizanjem ruke izjasnimo tko je za? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Ima netko suzdržan? Molim rezultat? Utvrđujem da je većinom glasova, 87 glasova za i 13 glasova protiv donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o prostornom, o postupanju s nezakonito izgrađenim zgradama u tekstu kako ga je predložila predlagateljica zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Sad prelazimo na - Konačni prijedlog Zakona o besplatnoj pravnoj pomoći, drugo čitanje, P.Z.E. br. 441. Predlagateljica zakona je Vlada RH. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika Hrvatskog sabora koji se odnose na drugo čitanje. To su članci 194.-202. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu o konačnom prijedlogu zakona proveli su Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe. Izvješća ovih radnih tijela primili ste na sjednici. Želi li predstavnica predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Zamjenica ministra pravosuđa poštovana Sandra Artuković-Kunšt.
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče, poštovane gospođe i gospodo zastupnici sustav pravne pomoći u građanskim i upravnim stvarima u RH a ovaj zakon se odnosi na građanske i upravne predmet jer je zastupanje u kaznenim predmetima riješeno na drugačiji način. Uspostavljen je Zakonom o besplatnoj pravnoj pomoči iz 2008.godine i zakon je mijenjan. Mijenjala ga je odluka Ustavnog suda. Svrha je sustava besplatne pravne pomoći da za ekonomski i socijalno ugrožene građane osigura pristup pravdi a sve u cilju ostvarivanja jednakosti svih pred zakonom. Dostupnost besplatne pravne pomoći je dio prava na pravično odnosno pošteno suđenje koje proizlazi iz odredbe članka 6. stavak 1. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava. Analize koje smo provodili o primjeni Zakona o besplatnoj pravnoj pomoći iz 2008.godine pokazale su da je primjena u velikoj mjeri neodgovarajuća i nefunkcionalna i to zbog složenosti postupka zbog odobravanja pravne pomoći zbog uskog kruga korisnika, zbog ograničenog opsega pravnih problema kojima se pomoć odobravala, zbog strožih imovinskih kriterija i neodgovarajućeg sustava financiranja. Ovi zaključci proizlaze iz analize koju smo ne samo mi provodili nego i institucije koje su u ovom segmentu pravo suđenja aktivne a isto tako i iz preporuka međunarodnih eksperata jer smo imali jedan veći IPA projekt unapređenje sustava besplatne pravne pomoći i oni su nam upravo sugerirali izmjenu zakon u smjeru u kojem smo mi s ovim prijedlogom išli. Ono što je novina i za što smo uvjereni da će unaprijediti sustav besplatne pravne pomoći je omogućavanje pružanja primarne pravne pomoći i to u svakoj pravnoj sferi naravno uz ispunjavanje zakonom predviđenih uvjeta i bitno je da ovdje kod primarne pravne pomoći nemamo posebne imovinske kriterije. Dakle primarnu pravnu pomoć ostvarit će onaj građanin koji sam ne raspolaže sa dovoljnim znanjem i sposobnostima da ostvari svoje pravo za kojega bi plaćanje stručne pravne pomoći predstavljalo ugrozu za uzdržavanje njega i njegove obitelji ako mu pravna pomoć nije osigurana posebnim propisom i ako zahtjev nije očito neosnovan. Prisežem tome smo mi proširili obuhvat privatne pravne pomoći. Dakle ona, primarna pravna pomoć podrazumijeva opću pravnu informaciju i to je novina u odnosu na prethodni sustav. U primarno pravnoj pomoći pruža se pravni savjet, može se sastaviti podnesak pred javnopravnim tijelom a isto tako i podnesak pred Europskim sudom za ljudska prava i međunarodnim organizacijama u skladu sa Međunarodnim ugovorima i pravilima o radu tih tijela. Isto tako zastupanje u postupcima pred javno pravnim tijelima ili pravna pomoć u izvan sudskom rješavanju, mirnom rješavanju spora. Sekundarna pravna pomoć obuhvaća pravni savjet, sastavljanje podnesaka u postupcima zaštite prava radnika pred poslodavcem, sastavljanje podnesaka u sudskim postupcima, zastupanje u sudskim postupcima i isto tako pravna pomoć u mirnom rješavanju sudskog spora te oslobađanje od troškova sudskog postupka i sudskih pristojbi. Nastojali smo proširiti krug korisnika besplatne pravne pomoći i dakle korisnici su sada i stranci koji su na stalnom boravku s tim da je napušteni uvjet uzajamnosti ili reciprociteta i u RH pravo na besplatnu pravnu pomoć imat će svako dijete bez obzira koje nema hrvatsko državljanstvo a koje je zatečeno bez pratnje na našem teritoriju. Jasno smo definirali ovlaštene pružatelje primarne pravne pomoći. Dakle za primarnu pravnu pomoć to su uredi, ovlaštene udruge i klinike a sekundarnu pravnu pomoć pružaju samo odvjetnici. Pojednostavili smo postupak ostvarivanja pravne pomoći za primarnu pravnu pomoć, dakle ona se pokreće samim izravnim obraćanjem pružatelju primarne pravne pomoći. Dakle ne donosi se posebno rješenje i ne komplicira se postupak za odobravanje. Pri razradi sustava besplatne pravne pomoći odnosno prava na takvu vrstu pomoći izvršili smo detaljnu razradu i to s obzirom na važnost prava koje se ostvaruje ili koje se štiti kroz postupak u vezi kojeg stranka traži besplatnu pravnu pomoć a isto tako i u odnosu na složenost poslova za ostvarivanje ili zaštitu toga prava. U tom smislu u odredbama članka 13 smo odredili pretpostavke za pružanje sekundarne pravne pomoći i subjektivno i objektivno i to u generalnom smislu a u stavku dva smo u odnosu na pojedine vrste postupka i sa još podrednim određenjima izradili kriterije za odobravanje i to vezano opet za kriterije iz članka 14 koji govore o uvjetima i naravno o izuzecima koji će se odobriti bez obzira na imovinski kriterij. Pa tako imamo situaciju da se imovinski kriterij neće uzimati uopće u obzir ako se radi o tražitelju koji je dijete a vodi postupak radi uzdržavanja ili je žrtva kaznenog djela radi naknade štete u postupku gdje ostvaruje naknadu za štetu koja mu je nanesena tim kažnjenim djelom. Isto tako daljnja razrada je učinjena u odnosu na poziciju podnositelja zahtjeva i njegovog protivnika jer će biti slučajevi da o tome ovisi zapravo pravo. Dakle ako govorimo o žrtvi nasilja i ona je podnositelj onda onaj koji je osumnjičenik za to djelo odnosno da je izvršio nasilje prema žrtvi, njegovi prihodi se neće uzimati u obzir. Ujedno je provedeno ublažavanje imovinskih kriterija za ostvarivanje prava za sekundarnu pravnu pomoć. Mi smo u ovom zakonu nastojali maksimalno oformirati sustav projektnog financiranja jer mislimo da je ono rješenje u ovoj situaciji u kojoj se nalazimo glede proračuna. Nastojali smo i cilj je uspostaviti efikasan sustav nadzora nad stručnim i odgovornim pružateljima pravne pomoći. U odnosu na prijedlog zakona prihvaćenog u prvom čitanju izvršena su i nomotehnička i jezična poboljšanja, ugrađeni su prijedlozi koji su dani na raspravu pred saborskim odborima djelomično ili naknadno u pristiglim mišljenjima tako da se značajnije izmjene odnose na članak 13, to je ovo podredno ograničavanje dakle u sporovima iz obiteljskih odnosa pravo na besplatnu pravnu pomoć ne postoji u svim kategorijama tih predmeta odnosno ne odnosi se na predmete sporazumnog razvoda braka gdje bračni drugovi nemaju djecu. Isto tako u člancima 19, 20, 37 i 39 ugradili smo troškove vještačenje tumača kao troškove koji nastaju tijekom vođenja određenog postupka a trebaju i sada su i obuhvaćeni sustavom besplatne pravne pomoći. U članku 38 izmijenjen je sustav financiranja besplatne pravne pomoći jer u odnosu na sadašnje stanje na važeći sustav, odobravanje besplatne pravne pomoći sada se vrši na način da uredi unaprijed imaju određena mjesečna sredstva u okviru kojih odobravaju besplatnu pravnu pomoć a nacrtom konačnog prijedloga takva ograničenja se napuštaju, propisuje se ograničenje u smislu mjesečnog osiguranja sredstava i to od strane Ministarstva pravosuđa za isplatu naloga odnosno za isplatu temeljem dostavljenih pravomoćnih odluka u odmjeravanju troškova. Dakle uredi mjesečno dostavljaju u Ministarstvo obračun troškova sa pripadajućom dokumentacijom, ministarstvo daje suglasnost i nalog za plaćanje u okviru osiguranih sredstava za tekući mjesec. U članku 39 smo preciznije definirali dospijeće odnosno trenutak stjecanja prava odvjetnika na pruženu sekundarnu pomoć s obzirom na pojedine oblike to će biti ili nakon pružene pravne pomoći ili nakon pravomoćnog označanja postupka u kojem je pravna pomoć pružena. Imamo i očitovanje u odnosu na prijedloge koje nismo prihvatili a ti prijedlozi su došli od strane odbora za ravnopravnost spolova Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina te zastupnika Drage Crnogorca iz Kluba zastupnika SDSS-a. Naime prijedlog se sastoji u tome da se definira omjer sredstava za primarnu i sekundarnu pravnu pomoć i to od 40 naprama 60%. Ovaj prijedlog nije prihvaćen jer smatramo da bi svako definiranje omjera ograničavalo smisao i svrhu ovog zakona a to je pristup pravdi i to onoj pravdi koja se ostvaruje po mogućnosti odmah ili barem po razumnom roku i sa što manje troškova i izdataka a tvrdimo da kroz stručan i realan pravni savjet, kroz opće pravnu informaciju ili odgovarajući podnesak ili mirno rješenje spora izvan suda stranka može prije dobiti ostvarenje svoga prava nego nužno kroz sudski postupak. Primarna pravna pomoć je novina koju sad uvodimo i u ovom trenutku nije moguće dati preciznu ocjenu iznosa potrebnih za ova ili ona sredstva tako da bi svako definiranje omjera sredstava za primarnu ili sekundarnu pravnu pomoć u ovom trenutku predstavilo ograničenje svrhe ovog zakona. Odbor za ravnopravnost spolova, Odbor za ljudska prava i zastupnik Dragan Crnogorac iz Kluba zastupnika SDSS-a iznijeli su i prijedlog o proširenju kruga korisnika pravne pomoći na način da se u taj krug uvrste i osobe koje zbog raspada bivše države nemaju regulirani status u RH. Mi ovaj prijedlog nismo prihvatili jer smo s jedne strane proširili potencijalne korisnike i s obzirom na boravište kod nas a s druge strane smatramo da je ovim nacrtom predložen maksimalni krug korisnika besplatne pravne pomoći koji bi trebao omogućiti održivost i funkcioniranje sustava besplatne pravne pomoći u okviru osiguranih sredstava. Nismo prihvatili prijedlog koji se odnosio na preciziranje pojma javnopravnog tijelo, jer je javnopravno tijelo definirano Zakonom o općem upravnom postupku i konačno imali smo prijedlog zastupnika Dražena Đurovića iz Kluba zastupnika HDSSB-a da se skrati propisani rok za odlučivanje. Sada je predložen rok od sedam dana a skraćivanje na deset ili sedam nije značajno bitno a smatramo da vrijeme od 15 dana koje je predviđeno omogućava odlučivanje i donošenje same odluke u realnom vremenu. Evo to je ukratko bilo sve. Hvala.
Zahvaljujem zamjenici ministra. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvo po klubovima. U ime kluba HDz—a govorit će poštovani zastupnik Davor Miličević. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovana zamjenice ministra, kolegice i kolege. Pred nama se danas nalazi novi Konačni prijedlog zakona o besplatnoj pravnoj pomoći koji se donosi kroz dva čitanja. Ovaj prijedlog zakona donosi dosta novela u odnosu na postojeći zakon koji se u praksi prikazao neučinkovit i kompliciran zakona pa čak i neodređen što je u praksi dovodilo do velikih problema nesnalaženja i primjene istoga. Naime izmjenama zakona detektirani su … [[Govornik se ne razumije.]] i to komplicirani postupak podnošenja zahtjeva sa obvezom prikupljanja ne malog broja dokumenata čije se pak izdavanje naplaćuje. Zatim jasnije određivanje imovinskog cenzusa za ostvarenje prava na besplatnu pravnu pomoć i konačno jasnije određivanje osoba koje će pružiti pravnu pomoć sa naglaskom na obvezu odvjetnika i načinu utvrđivanja tko će to biti što do sada nije bilo u praksi. Već se često događalo da osobe koje uspiju prijeći sve prepreke i dođu do uputnice za besplatnu pravnu pomoć ne mogu isto ostvariti jer je odvjetnici ne žele pružiti i osobe šalju jedni drugima. Prvim prijedlogom Zakona o bespravnoj pravnoj pomoći određena pitanja u zakonu su bila nejasna i nedorečena pa tako i pitanje kojim se odobrava prijema sekundarne pravne pomoći iz članka 13. Kako je predlagač zakona prihvatio primjedbe iz prvog čitanja danas imamo Konačni prijedlog zakona kojim su propisana ograničenja prilikom odobravanja pravne pomoći u postupcima razvoda braka na način da se pravna pomoć ne odobrava u postupcima sporazumnog razvoda braka u kojima bračni drugovi nemaju maloljetnu, zajedničku ili posvojenu djecu ili djecu nad kojima stvaraju roditeljstvo nakon punoljetnosti. Nadalje ovim konačnim prijedlogom zakona poboljšana su pitanja koja uređuju osiguranje funkcioniranja sustava besplatne pravne pomoći za razliku od važećih načina odobravanja zahtjeva za korištenje pravne pomoći u kojima se unaprijed uredima određena mjesečna sredstva ovim konačnim prijedlogom zakona takva se ograničenja ukidaju ali se propisuje ograničenje u smislu mjesečne osiguranih sredstava Ministarstva pravosuđa za isplatu naloga odnosno dostavljanje pravomoćnih odluka o odmjeravanju troškova. I na kraju osim navedenih promjena konačnim prijedlogom zakona poboljšani su članci i nomotehnički i jezično. Stoga Klub HDZ-a kako je i podržao prijedlog Zakona o besplatnoj pravnoj pomoći u prvom čitanju također će podržati ovaj zakon i u drugom čitanju. Hvala.
Zahvaljujem. Kolega Boris Blažeković govorit će u ime Kluba HNS-a. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče, gospođo Artuković dobro večer! Nadam se da će ovu žrtvu moj klub razumjet i da će kad-tad honorirat. Mandžukić je dobio crveni karton pa je izbačen. Kolegice i kolege pred nama je još jedan od zakona koji usklađujemo sa zakonodavstvom EU i još jedan zakon kojim poboljšavamo vlastito zakonodavstvo. Ovim se zakonom pojednostavljuje i ubrzava postupak dobivanja usluge besplatne pravne pomoći koje država Hrvatska omogućava osobama slabijeg imovinskog stanja. Trenutno je sustav besplatne pravne pomoći velikim dijelom ne odgovarajući i nefunkcionalan. Postupak je složen, uzak je krug korisnika, ograničenog je opsega pravnih problema u kojima se pravna pomoć može odobriti te strogih je imovinskih kriterija. Ovaj prijedlog zakona između ostalog polazi od činjenice da se radi o pravu na jednakost svih pred zakonom koje je pravo zajamčeno Ustavom RH. Također ovaj prijedlog zakona razumijeva primarnu i sekundarnu pravnu pomoć. Propisuju se postupci i cenzusi za odobrenje ili odbijanje pravne pomoći s određenim rokovima te odnosnim pravnim lijekovima. Određuju se pravni odnosi svih aktera uključenih u proces pružanja besplatne pravne pomoći u postupcima pred upravnim tijelima i pred sudovima propisuju se adekvatni obrasci. Zakonom se u pravni poredak RH prenosi i Direktiva vijeća 2003/8 EZ o unapređenju pristupa pravosuđu u prekograničnim sporovima, utvrđivanjem minimalnih zajedničkih pravila o pravnoj pomoći u takvim sporovima. određuje se nadzor nad stručnim i odgovornim pružanjem pravne pomoći. Određuje se i mogućnost zamjene odvjetnika pri nestručnom ili nesavjesnom pružanju pravne pomoći. Važan je članak 17.-ti prijedloga zakona koji uz sve žalbe i prigovore do upravnog spora rješava zahtjev za besplatnu pravnu pomoć u roku od 15 maksimalno 30 odnosno krajnje moguće 38 dana. Članak 18 također određuje hitnost nadležnih tijela i pravnih osoba koje raspolažu podacima osoba koje su dužni dostaviti podatke u roku od tri dana. Kad bi bar tako slično bilo i u drugim postupcima gdje bi nam bio kraj. Člankom 46 određeno je Vlada Rh svake godine do 30.travnja podnosi izvješće nama Hrvatskom saboru o ostvarivanju prava na pravnu, besplatnu pravnu pomoć. člankom 4 7 određuje se osnivanje povjerenstva za pravnu pomoć kao savjetodavno tijelo Ministarstva pravosuđa. Povjerenstvo ima sedam članova koja čine dva predstavnika Ministarstva pravosuđa,. jedan predstavnik Ministarstva financija. Ministarstva uprave, jedan predstavnik pravnih fakulteta, Zagrebu, Osijeku, Rijeci, Splitu, predstavnik Hrvatske odvjetničke komore i ovlaštenih udruga. Valja istaknuti da ovaj zakon je od zakona kojem se pozicioniramo kao država s jasnim određenjem socijalne države kao društvo sa čvrstom odlukom da želimo ravnopravnost i pravednost kao permanentno stanje u društvu. Mi liberali smatramo da je slobodan onaj pojedinac ili pojedinka koji odnosno koja je samosvjesna ili samosvjesno odgovorna spram sebe i svoje životne sudbine. Najslobodniji pojedinci su oni koji u potpunosti sami odlučuju, odnosne same odlučuju o svojim ambicijama i realizira ih u skladu sa svojim talentima i željama. Slobodna je samo ona osoba koja u potpunosti sa svojom odgovornošću uzme svoj život u svoje ruke i bez ikakvih pritisaka, posebno bez pritiska države, samostalno i samosvjesno odlučuje o vlastitoj sudbini. Svaka punoljetna osoba s obzirom na svoje talente, sklonosti i ambicije ima i pravo i dužnost birati svoj vlastiti put a od države ima puno pravo zahtijevati da je taj put omogući i pomogne realizirati. Današnja društva i države te suvremeni način život, u njima su presloženi i prezahtjevni da bi se pojedinac ili pojedinca mogla ili mogao ostvariti sam bez pomoći države. Država zato kao jedno od svojih zadaća ima podizanje svijesti pojedincima da su sami svojim sposobnostima, radom i aktivnosti naprosto dužni odgovorno brinuti se za sebe i za svoje sudbine. Jasno to znači da država mora omogućiti pojedinkama i pojedincima da se odrede i ostvare u cijelosti. Time građani i građanke kao samosvjesne jedinke u cijelosti snose odgovornost za svoje uspjehe i neuspjehe i snose punu odgovornost za sebe i jasno šire za svoju obitelj pa dalje za užu i širu zajednicu. No bez obzira na navodno postoji manji broj građana i građanki koji nisu u cijelosti i mogućnosti rješavati samostalno svoje probleme. Država je dužna tim i takvim građanima ponuditi i pružiti pomoć kako bi i dalje mogli funkcionirati kao ravnopravne jedinke u društvu. Jedan od oblika takve vrste pomoći je i besplatna pravna pomoć. Besplatna prava pomoć za naše sugrađane slabijeg imovinskog stanja izjednačuje pozicije svih u tako važnom području kao što je sudski proces. Sudski proces je institut koji je država uspostavila svojim građanima kako bi mogli ispostaviti pravo i pravdu za sebe i svoje najdraže. Sudovanje osigurava svim subjektima i objektima izravnavanje odnosa pravde i pravednosti, dobivanja zadovoljštine o nepravednim, nasilnim, kriminalnim, protuzakonitim radnjama. Država sama ima obvezu putem javnih državnih vlasti, policije, odvjetništva, odnosno pravosudnim postupcima osiguravati sigurnost, red, pravo i pravdu u društvu. Zato je neophodno da svi, svatko ima pravo i mogućnost na istovjetan način pristupiti sudovima, istovjetno bez obzira na materijalno stanje, bez obzira na socijalno i materijalno stanje, svatko ima pravo na profesionalnu, kompetentnu, adekvatnu pravnu pomoć. Ovaj zakon osim što direktno zagovara jedno pravnost i pravednost direktno zadire i potiče u ljudska prava, ljudska prava su univerzalna, ljudska prava su ugrožena i od države i od pojedinaca ili raznih grupa. Jedno od češćih održavanja ljudskih prava u Hrvatskoj je sudovanje odnosno procesi pred hrvatskim sudovima. Procesi koji traju desetljećima. Neslučajno je još češće stvarna zainteresirana i pravna sudska pomoć, građani suočavaju s nesnosnih osjećajem nepravde i besmislenosti. Užasan je osjećaj nepostojanja pravde, nepravednija i često i ne po pozitivnoj pravnoj praksi uvođeni postupci bacaju građane u beznađe i očaj. Kad npr. jedan poduzetnik sudskim postupkom čeka desetljeće da mu dužnik isplati njegovo stvarno zarađeni novac pozitivna presuda nakon tolikog vremena nakon toliko vremena biva besmislenom, kasnom, nepravednom i često rezultira u međuvremenom uništenim obrtom ili poduzećem, razorenom obitelji, ljudskom tragedijom. Time su nedvojbeno u ovakvim slučajevima snažno povrijeđena ljudska prava poduzetnika. To bi moralo biti nedopustivo kod nas. Ljudska prava treba njegovati, brinuti se i boriti za njih ugdje i svugdje te stalno ukazivati na svaku ugrozu ili pokušaj ugroze. Zato je efikasno i potpuno profesionalnost sudstva obveza sine qua non pravednog društva. Bez čvrstog pravednog sudovanja svima su nam ugrožena ljudska prava. Pravo, pravda i pravednost rijetko su kad svedeni pod zajednički nazivnik. Prijedlog zakona o besplatnoj pravnoj pomoći navodi nas da smo nešto bliže tom idealu i zato će Klub HNS-a prijedlog navedenog zakona podržati. Hvala.
Zahvaljujem. Pozivam kolegu Milu Horvata da iznese stajališta Kluba SDSS-a.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjednice Hrvatskog sabora, gospođo pomoćnice ministra Pravosuđa, ja ću nastojat što kraće dakle da skratimo večeras ove sve rasprave nastojati što kraće iznijeti stajalište Kluba SDSS-a o ovoj problematici. Mi smo koliko se sjećam i do sad nastojali svojim učešćem u raspravama o dakle o svim izmjenama i dopunama ovog zakona ponešto reći, ponešto sugerirati sa stanovišta našeg razmišljanja, ponešto i kroz neke životne primjere kako bi se ova materija pokušala što kompletnije i cjelovitije koncipirati kako bi mi konačno dobili jedan valjani, jedan dobar kvalitetan zakonski prijedlog o bespravnoj pravnoj pomoći jer mi mislimo da besplatna pravna pomoć ako se dobro koncipira u konačnome će upotpuniti kvalitetnije pravosudni sustav RH. Ne moram podvlačiti da je besplatna pravna pomoć jedna od temelja zaštite ljudskih prava i da je ona stečevina Europskog pravosudnog sistema odnosno Europske pravosudne prakse. Za nas je ona posebno interesantno jer se radi o populaciji koja je poprilično siromašna, koja je u procesu povratka sa neriješenim imovinsko pravnim i ostalim svojim statusima i problemima i ta populacija očekuje određene funkcionalne koristi od besplatne pravne pomoći. Mislim isto tako da je upravo besplatna pravna pomoć kao institucija kao vrlo bitan segment pravosudnog sustava društveno do sad bila prilično zapostavljena. Na kraju svi smo ovdje konstatirali da je prethodno zakonsko rješenje bilo lošije, dakle nije bilo apsolutno loše ni neprimjenjivo ali je bilo lošije. Bilo je lošije iz razloga što je popušten faktor informiranosti. Dakle nismo dovoljno informirali javnost o načinu korištenja besplatne pravne pomoći. Kriteriji za odobravanje besplatne pravne pomoći su bili prilično rigorozni, dakle malo udaljeniji od realnog života, i nedostupnost i nedovoljna pokrivenost prostora je bila karakteristika prethodnog zakonskoga rješenja. Zato ćemo mi, pozdravljamo inicijativu da se ovaj zakon donese kao novi zakonski tekst a ne kao izmjene i dopune. Mislim da su mnoge stvari iz prethodnog perioda ovdje bolje urađeno i to je razlog što ćemo mi kao klub podržati ovaj zakonski prijedlog. Nekakve novosti na noumi, pravne noumi u ovom svemu jesu činjenice da je proširen krug korisnika besplatne pravne pomoći su vrlo dobro taksativno nabrojani svi korisnici, čak i nekoliko oblika stranih državljanstava će biti korisnici te pomoći. Vodilo se računa prvenstveno o ciljanim skupinama, a to su socijalno ugrožene, nezaposlene osobe, umirovljenici, djeca bez roditelja itd. Pojednostavljuje se procedura što je vrlo bitno jer smo mi upozoravali da je procedura prethodno bila dugotrajna i komplicirana, da se sporna stvar i kočnica efikasnosti u većem dijelu bilo popunjavanje same uputnice pa smo rekli da je često potrebna i sama besplatna pravna pomoć da bi se konzumirala ta besplatna pravna pomoć odnosno da bi se popunili oni svi obrasci koji su potrebni, rokovi za žalbu su bili često dugi, pa se onda kasnilo sa rješenjima pa je ta konačno besplatna pravna pomoć bila i onda bespredmetna za korisnika. Sva pravna pitanja su sad obuhvaćena do čim su u prošlom rješenju su ona bila ograničena samo na određene sfere uglavnom isključivo na egzistencijalna pravna pitanja korisnika. Smanjuje se imovinski cenzus za ostvarivanje prava što je za nas vrlo prihvatljivo. Ovim predloženim odredbama bi taj cenzus bio blaži, dakle činila bi ga proračunska osnovica po članu domaćinstva u iznosu od 3 hiljade 326 kuna kao i neka druga imovina u vrijednosti od 60 proračunskih osnovica. Da podsjetimo do sad je kriterije za odobravanje pomoći su bili visoki, nisu bili često usklađeni sa nekakvim socijalnim stanjem korisnika pa smo tako imali primjer da je bilo potrebno da se za taj kriterij ispune kumulativno više uvjeta. Korisnik je recimo, nije imao primanja, nema u vlasništvu nekretninu u kojoj stanuje ali ima sticanjem okolnosti nekakvo suvlasništvo na zemlji, ne neke vrijednosti, bagatelne vrijednosti i to ga je isključivalo iz kategorije koja je imala pravo na pravnu pomoć a takvih životnih situacija imamo jako puno. Vezano za ovaj zakon mislim da je ovdje bitno reći nekoliko stvari. Za nas je vrlo bitno reći. Mislimo da je ključna stvar da bi ovaj zakon koji se u svojoj pravnoj strukturi dobro definirao, da bi on stvarno postao životno provodljiv zakon onako kao što se to od njega očekuje ključna stvar je ovdje definirati i osigurati sasvim ozbiljna proračunska sredstva u proračunu. Dakle mi imamo činjenicu da je broj zahtjeva za bespravnoj pravnoj pomoći u 2012.godini da se povećava, zaprimljeno je 27% više zahtjeva nego prethodne godine, u 2009. je 84% više zahtjeva nego prethodnih godina bilo zaprimljeno. U državnom proračunu 2012. je bilo predviđeno negdje oko 2 milijuna 200 hiljada kuna za besplatnu pravnu pomoć a rebalansom je čak to smanjeno na milijun 200 hiljada. Zar mi očekujemo da ćemo sa milijun kuna riješiti ovaj društveni problem, mislim to je prilično utopistički postavljena stvar. To nije u usporedbi sa nekakvim europskim prosjecima, čak ni 0,73 eura po glavi stanovnika a toliko ima jedna Rumunija. Prema tome to su nekakve financijske o kojima treba voditi računa. U proračunu za 25014., 2015.je predviđeno po dva milijuna kuna za realizaciju ukupnog projekta koji se zove besplatna pravna pomoć. Ja ću reći da smo da su i do sad zakonom bila nedostatna sredstva za besplatnu pravnu pomoć ali zbog ovih ograničenja u primjeni zakona se ni to nije iskoristilo. Međutim sad imamo situaciju da ćemo po ovom novom zakonskom rješenju će pristupačnost besplatnoj pravnoj pomoći za korisnike biti puno veća pa će zatim sasvim logično se onda i očekuje da će i onda pritisak na tu pomoć biti veći i da tih dva milijuna kuna neće biti dostatno za realizaciju tih projekata. Isto tako smo uveli i ovim zakonom i blaži kriterij imovinskih po kojim bi se besplatna pravna pomoć se mogla ostvariti bez utvrđivanja imovinskog cenzusa kao što sam reko to se naročito odnosi na djecu u postupcima za uzdržavanje, korisniku prava iz socijalne skrbi ili korisniku prava na opskrbninu, opskrbninu kao što je obitelj, djeca branitelja, vojnih i civilnih invalida rata itd. i zbog toga je potrebno onda ako je progresija nekakvih zahtjeva onda treba postojati progresija u planiranju proračunskih sredstava ove iduće i one 2015.godine kao što je to zakonom predviđeno. Isto tako je novina u ovom zakonu što je naravno dobro je predviđeno uvodi se sustav projektnog financiranja što jeste europska praksa gdje se sredstva za financiranje provođenja besplatne pravne pomoći se odobravaju na temelju odobrenih projekata. I tu vidimo šansu da se riješi problem nedovoljne pokrivenosti područja naročito područja od posebne državne skrbi gdje nemamo zvanične institucije organizirane mrežu institucija, državnih institucija dakle državne urede, odvjetnike itd. dakle pruža se šansa da preko udruga za besplatnu pravnu pomoć i projektnog financiranja njihovog rada kompenzira ovaj nedostatak umreženosti na terenu što mi vidimo kao vrlo dobru stvar i kao jednu od jedinih šansi da se određena kategorija ljudi koja živi na tim prostorima koristi tom besplatnom pravnom pomoći. Ali mislimo da bi upravo to trebalo biti posebno definirano u financijskom dijelu, dakle projektno financiranje mora biti posebno financijski definirano i naše je mišljenje da je gotovo nemoguća misija da će se isfinancirati i ono prethodno i projektno financiranje iz količine od 2 milijuna kuna godišnje. Na kraju i dalje ostajemo kod mišljenja da bi u članku 5.krug korisnika trebalo osim svih onih kategorija stranaca proširiti na način da se doda alineja koja kaže da su korisnici besplatne pravne pomoći i stranci pod supsidijarnom i privremenom zaštitu. Naime u krug besplatne pravne pomoći i dalje mislimo da treba uključiti građane koji uslijed raspada bivše države kao što je to i predlagatelj rekao još uvijek nemaju reguliran status državljana RH. Oni žive ovdje imaju svoje obitelji itd. i još uvijek nisu regulirali status državljana. Najčešće su to pripadnici Romske nacionalne manjine. Isto tako posebno ovdje treba istaći i problem osoba koje su zbog administrativnih propusta matičnih ureda brisani iz hrvatskog državljanstva, a nemaju niti jedno drugo državljanstvo i njima bi se u svakom slučaju trebalo omogućiti da budu korisnici besplatne pravne pomoći u rješavanju svih ovih problema. Mislimo isto tako da se ovdje radi o ograničenom broju ljudi koji ne može znatno ugroziti svojim brojem nekakvu financijsku konstrukciju za realizaciju besplatne pravne pomoći. Mislimo da ne stoji teza u obrazloženju predlagatelja da bi se njihovim uključivanjem u zakon dovela u pitanje održivost funkcioniranja besplatne pravne pomoći. Po nekakvim našim procjenama to nije tako značajan broj koji bi doveo u pitanje održivost funkcioniranja ovog sustava, može dovesti samo ograničena sredstva u proračunu. Dakle 2 milijuna kuna kao što je planirano za realizaciju ovog projekta će u svakom slučaju dovesti u pitanje održivost ovog projekta i nažalost neće biti dobro ukoliko je ovaj dobar zakonski tekst i ova dobra ideja se dovede u pitanje zato što u proračunu nismo izdvojili kvalitetnija sredstva za njezinu realizaciju. U prethodnom periodu smo imali problem zakonskog rješenja koji nije bio provediv, a sada imamo dobro zakonsko rješenje ali ga nećemo provesti s obzirom na ograničena sredstva za korisnike besplatne pravne pomoći a to dođe u konačnom na isto. Ni oni nisu to mogli realizirati u onom periodu, a bojim se da sa ovako ograničenim sredstvima ni ovi sada korisnici neće moći konzumirati sve ono što bi mogli iz ovog dobrog teksta. Tekst je dobar i mi ćemo ga na našem klubu podržati.
Zahvaljujem. U ime kluba SDP-a govorit će poštovana kolegica Vesna Fabijančić-Križanić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Prije nego prijeđem na ovu ozbiljnu temu kolegice i kolege dopustite mi da vam kažem da su mi neki danas rekli da je danas Svjetski dan muškaraca pa onda nama kolegicama kažem da ako je to točno onda smo dosegli u 21,15 da je nas žena gotovo 50% u sabornici pa evo možda je to recept da nas bude i u neka druga vremena u tom postotku. Dakle do sada smo govorili o Prijedlogu zakona o besplatnoj pravnoj pomoći kako u prvom tako i sada smo čuli u drugom čitanju. Naravno klub SDP-a će podržati ovaj prijedlog zakona još u vrijeme izvješća o ostvarivanju prava na pravnu pomoć i utrošku sredstava u 2012.godini o kojem smo raspravljali u mjesecu svibnju ove godine i prilikom rasprave kod prvog čitanja ovog prijedloga zakona rekli smo da svakako podržavamo cjelovit tekst zakona jer su to doista poboljšice koje će ovaj institut učiniti pristupačnijim potrebitijim građanima. Kada se 2008.godine donosio Zakon o besplatnoj pravnoj pomoći po prvi puta se u RH ostvario zakonodavni okvir stvaranja cjelovitog sustava pravne pomoći u građanskim i upravnim stvarima i opsežna novela kao što znamo je uslijedila 2011.godine. Svake godine ocjenjivali smo i analizirali sustav provedbe ostvarivanja prava na besplatnu pravnu pomoć što je svakako dobro radi praćenja implementacije sustava. I upravo radi sustavnog praćenja te implementacije pred nama je i ovaj prijedlog zakona. Postojeći zakon usprkos opsežnoj noveli iz 2011.godine u praksi se pokazao nefunkcionalnim prvenstveno zbog složenosti postupka za odobravanjem pravne pomoći zbog uskog kruga korisnika koji je uključio ograničenog opsega pravnih problema u kojemu se pravna pomoć može odobriti, prestrogih imovinskih kriterija i neodgovarajućeg sustava financiranja. Nakon što je Zakon o besplatnoj pravnoj pomoći određeno vrijeme i primjenjivan u praksi ukazalo se da je pružanje pravne pomoći ekonomskim i socijalno ugroženim kategorijama građana moguće i dalje unaprijediti. Takav sustav proizlazi iz preporuke međunarodnih eksperata poput preporuka twinning light projekta, unapređenjem sustava besplatne pravne pomoći. Smatramo da će nova zakonska rješenja poboljšati postojeće neučinkovit i izuzetno složen sustav a glavni cilj, tu se ne sporimo, uspostavljanja dakako i razvijanja sustava i približavanje sustava najpotrebitijim građanima radi kojih je sam sustav i uspostavljen. Pravični sudski postupak započinje jamstvom da pojedinac ima pravo na pristup sudu i koji omogućava sve oblike sudske zaštite. Potrebna je stručna pomoć kako bi se pojedincu osiguralo uživanje prava na pristup sudu posebno u onim slučajevima kada je riječ o osobama koje nemaju dovoljno financijskih sredstava za osiguranje profesionalne pomoći. Ovim prijedlogom predviđeno je da se pravna pomoć može dobiti za svaki pravni problem, može se dobiti opća pravna informacija jel se proširuje primarna pravna pomoć, širi se krug korisnika besplatne pravne pomoći, smanjuje se imovinski cenzus i pojednostavljuje procedura. Sama činjenica da je u 2009. godini podneseno ukupno 3848 zahtjeva, da je taj broj rastao iz godine u godinu i u 2012. bio 7068, dovoljno govori sama za sebe a uzevši u obzir cjelokupnu i sveukupnu imovinsku situaciju naših građana, pokazuje se nužnim da se taj imovinski cenzus i podigne. Imovinski kriterij je blaži, do sada je temelj bio prihod od nešto više 2700 kuna po mjesecu, po članu, mjesečno po članu domaćinstva a ubuduće će biti proračunska osnovica odnosno 3326 kuna mjesečno po članu domaćinstva te druga imovina u vrijednosti od 60 proračunskih osnovica. Pojednostavljuje se postupak prema kojem pružatelji usluga pravne pomoći sami provjeravaju ispunjavaju li podnositelji zahtjeva zakonske uvjete za ostvarivanje prava na primarnu pravnu pomoć. Ovlaštenje ureda da od nadležnih tijela zahtjeva podatke potrebne za odlučivanje osnovanosti zahtjeva kao i propisana obveza tih tijela da uredu dostave tražene podatke u to u roku od tri dana velika je pomoć tražitelju besplatne pravne pomoći. To je službeniku državne uprave koji je raspoređen na poslove pružanja besplatne pravne pomoći i prima plaću za to ne samo lakše i brže već i prirodno da mu to spada u opis poslova. Osim toga za razliku od neuke stranke bez da istražuje i zna od kojih tijela treba prikupiti podatke a rok u kojem mora dobiti podatke svakako ide u prilog brzog rješavanja procesnih pretpostavka za rješavanje osnovanosti zahtjeva. Stoga s obzirom da su analize sadašnjeg zakonskog rješenja i aktualno stanje u pružanju besplatne pravne pomoći utvrdili da se sustav besplatne pravne pomoći može unaprijediti sa stanovišta ciljanih skupina kojima je namijenjen osobito sa stanovišta potreba socijalno ugroženih osoba, za pravnim informiranjem i savjetovanjem Klub SDP-a podržati će ovaj prijedlog. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasati ćemo kada se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog zakona o besplatnoj pravnoj pomoći, drugo čitanje, PZE br. 441. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim dizanjem ruke da se izjasnimo. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Ima netko suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da smo jednoglasno sa 99 glasova donijeli Zakon o besplatnoj pravnoj pomoći u tekstu kako ga je predložila predlagateljica.
Prelazimo na iduću točku dnevnoga reda. To je: - Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudskim pristojbama, prvo čitanje, P.Z. br. 507; Predlagateljica Zakona je Vlada Republike Hrvatske, prijedlog akta ste primili. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnica predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovana Sandra Artuković Kunšt, zamjenica ministra pravosuđa, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Sabora, poštovane zastupnice, poštovani zastupnici. Zakon o sudskim pristojbama je do sada mijenjan nekoliko puta a budući da smo u međuvremenu mijenjali druge provedbene propise Zakon o parničnom postupku, Zakon o zemljišnim knjigama, Ovršni zakon, Zakon o predstečajnoj nagodbi pa isto tako i ove najave koje smo sada raspravljali Zakon o besplatnoj pravnoj pomoći upućuju na potrebu dodatnog usklađivanja odnosno dorade odredbi i ovog zakona. Predložene izmjene prvenstveno se odnose na ubrzanje i učinkovitost naplate sudskih pristojbi. Nastojali smo otkloniti postojeće dvojbe u tumačenju i primjeni pojedinih odredbi. Kao što sam rekla usklađenje sa odredbama drugih zakona i nomotehničko uređenje i ono što je cilj da sustav naplate sudskih pristojbi dovede do onoga što je u praksi primijećeno kao nedostatno, dakle da se ne primjenjuje uvijek i na svaki način onako kako po zakonu treba. U cilju brže i učinkovite naplate sudske pristojbe a i radi rasterećenja sudaca od obavljanja poslova koji ne spadaju u sudačku nadležnost ovim prijedlogom propisuje se veća novina a ta je da rješenje o pristojbi donosi i obavlja radnje vezano za naplatu sudske pristojbe poseban sudski službenik. Za sada i u, prema postojećim uređenju ovim poslovima bave se suci a mi smatramo da to nije primjereno s obzirom na njihovu funkciju. I s druge strane imamo mogućnost koju nam pruža e-spis ili elektronički sustav obrade sudskih predmeta koji na tom elektroničkom nivou dozvoljava da se ovi poslovi povjere posebno službeniku suda a bez prevelikog opterećenja za redovito rješavanje predmeta kod suca. Isto tako uveli smo mogućnost pravnog lijeka na odluku o pristojbi, odlučivanje o pristojbi nije odlučivanje koje ima takvu težinu da bi pravni lijek trebao biti demonstrativan, dakle da bi trebao o njemu rješavati sud višeg stupnja nego smo uveli prigovor o kojem će rješavati sud, prvo stupanjski sud i to je dakle … [[Govornik se ne razumije.]] pravni lijek koji je u ovoj zoni odlučivanja o sudskim pristojbama dozvoljen i primjeren. Isto tako, imamo sadašnju situaciju da ukoliko se ovrha ne provede na novčanim sredstvima pristojbenog obveznika da je potrebno čekati godinu dana da bi se provodila na ostaloj imovini pristojbenog obveznika. Ovaj rok smatramo potpuno nepotrebnim u okolnostima u kojima smo uveli provedbu ovrhe na novčanim sredstvima općenito dužnika kroz ovrhu i u sustavu kojeg mi imamo, a to je sustav sa jedinstvenim registrom računa. Jedinstveni registar računa pokazat će nam da li stranka ima otvorene račune ili oročena novčana sredstva, da li je naplata u novčanom vidu uopće moguća i to ćemo vidjeti odmah. Ako je moguće provest ćemo naplatu pristojbe na taj način, ako nije moguća odmah Financijska agencija dostavlja rješenje nadležnoj ispostavi Porezne uprave radi provedbe ovrhe na drugoj imovini pristojbenog obveznika. Cilj je naravno ubrzati postupa i skratiti ovo nepotrebno vrijeme od godinu dana koje sad imamo za naplatu pristojbe u ovim slučajevima. Mi smo prijedlogom predvidjeli i jedinstveni zastarni rok za naplatu pristojbe. On bi sada iznosio 5 godina, produljen je, cilj je omogućiti i naplatiti pristojbene obveze što više i dakle kroz to vrijeme od 5 godina do zastare. Imali smo dvojbe o tumačenju pojedinih odredbi pa smo tako imali odredbu po kojoj su osobe i tijela koja obavljaju javne ovlasti oslobođene od plaćanja sudskih pristojbi. Ovu smo odredbu sad precizirali, dakle osobe i tijela koje obavljaju javne ovlasti nisu oslobođene obveze plaćanja pristojbi uvijek i u svakom predmetu nego samo u okviru obavljanja svojih ovlasti. Imali smo oslobođenje od plaćanja pristojbi u predmetima radi uzdržavanja. Nije svaki predmet radi uzdržavanja takav da opravdava oslobađanje od plaćanja pristojbi. Mi smo sad predložili rješenje po kojem se oslobođenje od plaćanja pristojbi odnosi isključivo na djecu kao stranke u postupcima radi uzdržavanja jer praksa po kojoj stranka koja traži smanjenje obveze uzdržavanja nema razloga da bude oslobođena obveze plaćanja pristojbe npr. Zbog izmjena Zakona o parničnom postupku, o zemljišnim knjigama, Ovršnog zakona i financijskog poslovanja i predstečajne nagodbe izvršili smo određena usklađivanja, dakle brisali smo odredbe o postupku kod oslobađanja od plaćanja sudske pristojbe jer smo te odredbe predvidjeli u Zakonu o besplatnoj pravnoj pomoći o kojem smo netom govorili. Brisali smo odredbe koje se odnose na prijepis zbirke isprava i elektroničke obrade podataka zemljišne knjige jer su u zemljišno-knjižnom pravu ovi akti više ne donose, odnosno ne postoje. S druge strane smo uveli plaćanje sudske pristojbe u postupku upisa pojedinih dijelova nekretnina odnosno u postupcima etažiranja te u postupcima povezivanja zemljišne knjige sa knjigom položenih ugovora prema broju posebnih dijelova nekretnine za koju se traži upis. S obzirom da se radi o predmetima koji nose sa sobom određenu imovinsku vrijednost, dakle nisu sami po sebi nužni za stranku već pokazuju da stranka ima određenu imovinu. S druge strane opterećuju rad sudova, odnosno zemljišno-knjižnih odjela i pri tome smo raspon pristojbe za ove radnje uveli u omjeru od 100 do 1000 kuna što ne smatramo velikim izdatkom. Uveli smo pristojbene obveze u postupku predstečajne nagodbe i to za podnošenje prijedloga za donošenja rješenja o odobravanju nagodbe i za, što je isto važno, žalbu na donesena rješenja. Tu smo predvidjeli pristojbu u rasponu od 500 do 2000 kuna. Novina koju smatramo vrlo značajnom i koja je za jednakost i zapravo postupanje vrlo bitna, a to je trenutak kada nastaje pristojbena obveza za postupovnu radnju odgovora na tužbu. Naime, tuženik je po sadašnjem stanju da bi dao odgovor na tužbu u obvezi platiti pristojbu kada taj odgovor podnese. Mi smatramo da tuženik nije izabrao poziciju da bude tuženik, da mu odgovor na tužbu može olakšati poziciju u sporu i ako se to dogodilo, a to ćemo vidjeti nakon što je odlučeno o žalbi ovisno o razmjernom uspjehu u sporu. Tada za tuženika nastaje obveza plaćanja pristojbe na odgovor na tužbu. Uveli smo posebne pristojbene obveze za one koji nisu podnijeli u dovoljnom broju primjeraka podneske ili druge priloge, a znaju koji sudjeluju u postupku koliko priloga treba. Ako je nastala potreba da se prilozi ili podnesci preslikavaju, osim troška preslike treba podnijeti i trošak pristojbe. Cilj je naravno i prevenirati ovakvo ponašanje stranaka u postupku. Brisali smo nepotrebno ograničenje za određivanje vrijednosti spora u vlasničko-pravnim predmetima koji se tiču nekretnina jer je realno jedini kriterij tržišna vrijednost nekretnine. Ako je došlo do odbačaja nedopuštene revizije uveli smo obvezu plaćanja pristojbe jer smatramo da podnošenje nedopuštenih revizija koje potom treba odbaciti zapravo predstavlja radnju koja nepotrebno opterećuje sustav, posebice funkcioniranje Vrhovnog suda kao najviše instance. Povećali smo iznos pristojbe za ovjeru ugovora o dosmrtnom i doživotnom uzdržavanju sa 300 na 500 kuna. To nije značajan skok, ali ipak pokazuje namjeru da se barem donekle izjednačimo sa troškovima radnji koje u ovim aktivnostima poduzimaju javni bilježnici jer su i oni ovlašteni ovjeravati ugovore o dosmrtnom i doživotnom uzdržavanju pri čemu je naravno ovjera ili solmizacija tih isprava kod njih opterećena znatno većim iznosom, iznosom od oko 2500 kuna. Brisali smo odredbe koje se tiču sudske nagodbe, a ostale su u Zakonu o sudskim pristojbama. Na sudsku nagodbu se ne plaća pristojba. Promijenili smo termine iz izvršenja u ovrhu i to je otprilike ukratko ono što smo ovim prijedlogom predvidjeli izmijeniti odnosno predložiti, a naravno da će se do drugog čitanja iskristalizirati i druge okolnosti na koje će se ukazati. Hvala vam.
Zahvaljujem zamjenici ministra. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba SDP-a poštovana kolegica Ingrid Antičević-Marinović.
Hvala vam poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana zamjenice ministra, kolegice i kolege. Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o sudskim pristojbama takve je prirode, takvih sadržaja i nalazi takva rješenja da će klub SDP-a pozdržati njegovo donošenje. Ono što smatramo u klubu SDP-a važnim napomenuti, tako i u ovom zakonu, da on će doprinijeti jednom boljem čak pristupu pravosuđu, ali jednako tako pravednijem snošenju takvih troškova kao što je pristojba u odnosu na učesnike u postupku, tužitelje i tuženike i na samu vrijednost i prirodu sporova. Koliko su važne sudske pristojbe odnosno njihovi iznosi i naplata ja ću vam, a i koliko se kroz to ogleda spremnost vlasti, države u pristupu pravosuđa na jednu bizarnost. Molim vas, prije to smo ispravili 2002. ili 2003. godine. Dakle, više od 10 godina mi smo imali situaciju da je još devedesetih godina sudske pristojbe su bile toliko povećane da ste imali apsurd da je vrijednost spora 300 kuna, a pristojba je bila 1200 kuna. 1200 kuna ste imali za uvredu ili u sporovima tako reći bagatelnim kako u kaznenim stvarima tako i u parničnom postupku. A što je to bilo? Dakle, kad je pravosuđe ostalo bez kadra što ćemo raditi s ljudima, kako ih se riješiti, povisit ćemo enormno sudske pristojbe. Koliko ljudi je ostalo bez zadovoljštine zato što nisu imali pristup pravdi. Mi smo onda za 50% također u teškoj financijskoj situaciji smanjili pristojbe za 50%. I dakle sve one kasnije izmjene koje su i bile išle su na tragu, dakle poboljšanja ovog uređenja i pravednijeg što se tiče samih sudskih pristojbi. Ja bih se posebno osvrnula na ovu normu kojom se više suci neće baviti izračunom sudske pristojbe. Njima je to ponekad toliko bilo to otegotno, ne samo izračunom, nego kasnije voditi računa je li ona i naplaćena. Možemo zamisliti koji to sudac još u Europi bavi se ovim pitanjima. On ima sve pripremljene stvari i odlučuje samo o meritumu, a ne o tehničkim stvarima. I na kraju krajeva i ovo rješenje je u skladu sa direktivom EU da se suci i sav pravosudni kadar oslobodi tzv. nesudskih stvari, postupaka i da se to prebaci, dakle koji su čisto administriranje kao što je to izračun sudske pristojbe, a na kraju krajeva pruža se također stranka je apsolutno zaštićena u pogledu netočnog, nezakonitog izračuna jer i tu, dakle i ranije odluka o trošku bila jedan od bitnih sastojaka, odnosno razloga za žalbu. Dakle, oslobađamo suce i automatski ih oslobađamo za ono za što su na kraju krajeva i imenovani, pa će i to doprinijeti brzini suđenja. i da se fokusiraju na ono za što su i postavljeni. Isto tako, vodi se računa i o tome da ta sudska pristojba bude naplaćena. Dakle, ono što je određeno da bude i naplaćeno. U tome se vidi i ozbiljnost jedne države. Mi smo imali desetljećima i tako dakle, pristojbe su bile velike, netko ih je platio. Uglavnom oni koji su bili, koji su željeli, koji su varali svoje kreditore, nabavljače ti su varali i državu pa su oni iako su mogli nisu plaćali, a država je bila slaba i nemoćna. Imala je sasvim drugih poslova nego da vodi računa o tome da država bude uredna i da se sva potraživanja naplate. Dakle, to se rješava sa ovim člankom, izmjenama članka 40. i ovih odredbi koji se tiču u biti naplate. Također produljuje se rok tako da zastara nastupa tek nakon pet godina, pa se povećava mogućnost naplate pristojbe. Uvijek je dobro da je rok kraći. Međutim, s obzirom dobro je to, su u Ministarstvu pravosuđa procijenili s obzirom na tešku situaciju, a počesto i nemogućnost naplate dakle, a opet da se ne bi izbjeglo to plaćanje opravdano je produljen ovaj zastarni rok na 5 godina. Također vidjeli smo, dakle situaciju koju se na početku svog izlaganja iznijela da mnogi nisu mogli platiti tu ogromnu pristojbu za bagatelne stvari koje su bile skuplje od 1000 kuna u to doba još prije 15, 16 godina. Ali imate sada drugu situaciju, apsurdnu situaciju. Dakle, da bi se spriječilo obijesno parničenje i da odgovor da pristojba na odgovor na tužbu plaća tek po završetku postupka srazmjerno naravno uspjehu u parnici. Smatramo to jednim dobrim, pravednim rješenjem. Jednako tako česte su izjave revizije, podnošenje revizije, iako revizija ne odgađa izvršenje one su često bile korištene kao pravno sredstvo kako bi ipak na neki način osujetili ili bar odugovlačili sa ovrhom. Međutim, evo dobro je to rješenje u članku 18. da za rješenje u odbačaju nedopuštene revizije da se plaća pristojba prema stavku prvom tarifnom broju prvom. U članku 24. točka osma koja se mijenja i glasi, dakle vidjet ćemo tu da dolazi do izvjesnog poskupljenja. E, a sad ćemo vidjeti koliko je to najveće poskupljenje je od 500, dakle upis za više od 500 posebnih dijelova u iznosu od 1000 kuna. Dakle, taj iznos, maksimalni iznos od 1000 kuna namjerno sam ono uvodno napomenula da je prije 18 godina odgovor odnosno pristojba za tužbu za uvredu i klevetu iznosila upravo toliko, odnosno 1200. Evo ne bih, mislim da je ono najbitnije što sam željela reći, a ne želim ponavljati ono što je cijenjena zamjenica ministra istaknula. Evo, klub SDP-a podržava prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudskim pristojbama. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Pozivam kolegu Milana Jurkovića da iznese stajališta kluba HDZ-a.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, uvaženi gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, uvažena zamjenice, gospodine ministre. Gospodine potpredsjedniče ne znam je li u skladu sa statutom, sa Poslovnikom oprostite, ali ako padne treći gol slobodno me prekinite i završavam. Uvažene kolegice i kolege gledajući ponekad saborsku televiziju, vas cijenjene zastupnike u ove kasne noćne sate još i kasnije od ovoga razmišljao sam pa vidi jadničaka da li je to humano i da li oni stvarno u to vrijeme trebaju biti u Saboru ili je to samo igra. Sada kao svjedok vidim da se radi ozbiljno i u 9 ili u 21 u 22 pa ponekad i malo poslije. U ovom prijedlogu zakona, uvažena zamjenice ministra, u principu je lako raspravljati jer je kvalitetno napravljen, jer nudi poboljšanja i predlaže dobre izmjene. Na odboru smo kao klub glasali za ove izmjene pa pretpostavljam, ja hoću, da će klub i u petak dignuti ruku za ovaj zakon. Imam osobno nekoliko malih dilema pa dozvolite da ih iznesem. I u postojećem zakonu u članku 16. gdje se govori o oslobađanju od sudskih pristojbi stajalo je između ostalog da osobe i tijela u obavljanju javne ovlasti, a sada se predlaže tekst koje obavljaju javne ovlasti u obavljanju tih ovlasti. Institut javnih ovlasti predmet je mnogih rasprava u teoriji i praksi i često se postavlja pitanje na temelju čega se utvrđuje koje sve osobe odnosno tijela obavljaju javne ovlasti i kako definirati javnu ovlast kada to nigdje nije propisano. Zanima me na koji način je to dosada rješavano, odnosno hoće li to biti prepušteno slobodnoj procjeni službenika suda? I kad smo kod članka 16. ne da mi nije jasno nego, a amandman nećemo podnositi jer sumnjam da bi se prihvatio, kako se tretiraju jedinice lokalne i područne, odnosno regionalne samouprave odnosno općine i gradovi, županije iako je iz odredbi Zakona o lokalnoj i područnoj odnosno regionalnoj samoupravi odnosno iz odredaba jedinica vidljivo da se radi o tijelima koja obavljaju javne ovlasti. Podržavamo svaku izmjenu zakona kojom se dorađuju odredbe kako bi bile učinkovitije i kako bi se otklonile dvojbe u njihovoj primjeni. Ali mislim da i ovim zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudskim pristojbama ne bi trebalo povećavati pristojbe već razmisliti o smanjenju nekih pristojbi bez obzira na stanje u državnom proračunu. Vidim da od 3:0 ništa, a ja završavam i zahvaljujem i vjerujem i u 3:0. Hvala.
Zahvaljujem i ja vama. Zaključujem raspravu. Glasat ćemo kad se steknu uvjeti.
Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudskim pristojbama, prvo čitanje PZ br. 507. Rasprava je zaključena. U skladu sa prijedlozima radnih tijela Hrvatskog sabora dajem na glasovanje sljedeći zaključak. 1. Prihvaća se prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudskim pristojbama. 1. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedlog zakona. Molim da se izjasnimo tko je za predloženi zaključak? Hvala. Tko je protiv? Ima netko suzdržan. Ima. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 98 glasova za i jednim suzdržanim glasom donesen predloženi zaključak.
Prelazimo na iduću točku dnevnog reda, to je - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Europske konvencije o obavijestima o stranom pravu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 500; Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnica predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovana Sandra Artuković Kunšt, zamjenica ministra pravosuđa. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa evo maksimalno sam skratila i pola prekrižila. U svakom slučaju Europska konvencija o obavijestima o stranom pravu je sastavljena još '68., a '69. je stupila na snagu. Ona je jedna od konvencija Vijeća Europe sastavljena u svrhu uspostave sustava uzajamne međunarodne pravne pomoći u odnosima država stranaka konvencije. I po toj konvenciji se ugovorne strane obvezuju pružati jedna drugoj obavijesti o svojem pravu i o postupku u područjima građanskog i trgovačkog prava te o svojoj organizaciji pravosuđa. Dvije ili više ugovornih strana mogu odlučiti proširiti područje primjene konvencije i na druga područja, a radi se zapravo o tome da evo recimo kod nas može doći do primjene stranog prava zato što su to stranke ugovorile, dakle da će u rješavanju svog spornog odnosa primijeniti strano pravo neke druge države ili može doći do primjene stranog prava ako tako proizlazi iz kolizijskih normi u određenom postupku kod nas. Da bi sud mogao rješavati, odnosno odlučivati primjenjujući strano mjerodavno pravo, dužan je obavijestiti se o tom stranom pravu, dakle pribaviti obavijesti kako je to u stranoj državi, kako je određeno pravno pitanje uređeno ili kako je određen sustav postavljen ako se to u predmetu pojavljuje kao sporno. Mi smo do sada obavijesti o stvarnom pravu pribavljali diplomatskim putem i to je bio redovito uobičajeni put koji s jedne strane ima svoje mane a to je činjenica da taj postupak duže traje, no s druge strane ono što se konkretno pojavilo kao problem je komunikacija tj. pribava stvarnog prava od Savezne Republike Njemačke koja nas je u zadnjih godinu dana upućivala na primjenu konvencije a mi imamo otprilike 60% zamolnica koje se tiču dakle zamolnice hrvatskih sudova za pribavljanje obavijesti o stranom pravu se u omjeru od 60% odnose na njemačko strano pravo. Bez obzira na Saveznu Republiku Njemačku općenito za funkcioniranje hrvatskog pravnog sustava pogotovo nakon priključenja EU je potvrda ove konvencije značajna zbog toga što će omogućiti da se bez zastoja i kroz olakšani pravni put pribavljaju obavijesti o stranom pravu odnosno da se predmeti u kojima se primjer na strano mjerodavno pravo pojavljuje brže i učinkovitije riješi. Kad RH postane stranka konvencije i ona stupi za Hrvatsku na snagu, dakle sudovima će biti olakšano pribavljanje obavijesti o stranom pravu i područjima građanskog i trgovačkog prava od država koje su stranke konvencije a isto tako i obratno, Republika Hrvatska će moći lakšim putem dati obavijesti stranim sudovima o pravu i u postupku građanskog i trgovačkog prava kod nas. Isto tako i olakšana razmjena obavijesti organizaciji pravosuđa. Za izvršavanje ove konvencije nisu potrebna posebna dodatna financijska sredstva iz proračuna, Konvencija neće zahtijevati donošenje novih ili izmjenu postojećih zakona ali ona podliježe potvrđivanju prema članku 18. Zakona o sklapanju i izvršavanju međunarodnih ugovora i to je zapravo bit i sadržaj ovoga prijedloga. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem zamjenici ministra. Pitam želi li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. otvaram raspravu. U ime Kluba SDP-a govorit će poštovani zastupnik Peđa Grbin. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, poštovana zamjenice ministra. Kao što je već rečeno Europska konvencija o obavijestima o stranom pravu predstavlja jednu od konvencija zaključenih u okviru vijeća Europe. Osim RH koja će usvajanjem ovoga zakona postati 46 stranka ove konvencije ona je na snazi za većinu država članica Vijeća Europe ali i za neke ne europske države poput Kostarike, Meksika i Maroka. Ratio zaključivanja ove konvencije je uspostava sustava uzajamne međunarodne pomoći u odnosima država stranaka konvencije kako bi se olakšala dužnost pribavljanja obavijesti o stranom pravu i njihovih pravosudnih tijela. Konvencija se odnosi na obavijesti o pravu i postupku u područjima građanskog i trgovačkog prava kao i organizaciji pravosuđa pojedine države potpisnice ali su države slobodne proširiti područje primjene ove konvencije na druga područja. Podsjetit ću, kao i u većini država tako i u Hrvatskoj vrijedi načelo juran novit kurija. Sukladno tom načelu i člankom 13-tim Zakona o rješavanju sukoba zakona s propisima drugih zemalja određenim pitanjima propisano je. Sud ili drugi nadležni organ po službenoj će dužnosti utvrditi sadržaj mjerodavnog prava. Dakle u Hrvatskoj je jasno propisano da je sud taj koji po službenoj dužnosti utvrđuje sadržaj stranog prava a da mu stranke u tom postupku mogu samo asistirati odnosno da teret upoznavanja sa stranim pravom leži prvenstveno na sudu. Kako današnji građanski i trgovački odnosi sve češće uključuju sudionike iz više zemalja, situacija iz koje naši sudovi moraju primjenjivati strano pravo prilikom donošenja odluka postaje sve češća i zahtjeva znatan napor kako bi se utvrdilo ne samo koje je pravo potrebno primijeniti nego pogotovo koji je sadržaj toga prava. Postupak pribave obavijesti o sadržaju stranog prava dug je i mukotrpan i ima za rezultat značajno produženje već i onako predugih sudskih postupaka. U takvoj situaciji usvajanje ovoga zakona predstavlja značajan iskorak i predstavljat će znatnu pomoć našim sudovima u pribavljanju sadržaja stranog prava ali i sudovima trećih zemalja u onim situacijama kada oni moraju primijeniti hrvatsko pravo na određeni slučaj koji se pred njima vodi. Ovim zakonom i konvencijom određuje se domaće tijelo zaduženo za primanje i slanje obavijesti o stranom pravu i organizaciji pravosuđa u vidu Ministarstva pravosuđa RH. Definira se jezik i postupak traženja obavijesti o stranom pravu koji troškovi za dostavljanje obavijesti koji se odnosi isključivo na troškove potrebne zbog eventualnog angažiranja vanjskih suradnika uz suglasnost one države koja je zatražila obavijest. Definira se sadržaj zahtjeva u kojem se što je moguće točnije moraju odrediti pitanja u kojim se želi dobiti obavijest koji se tiču prava zamoljene države a ako u zamoljenoj državi postoji više od jednog pravnog poretka mora se naznačiti i pravni poredak od kojeg se traže obavijesti. Definira se sadržaj odgovora kojim je cilj dati objektivno i nepristranu obavijest o pravu zamoljene države. Takav odgovor po potrebi sadrži relevantne tekstove propisa, relevantne sudske odluke a u mjeri u kojoj se to smatra potrebnim može biti popraćen i dodatnim dokumentima kao što su izvadci iz znanstvenih radova ili komentari s obrazloženjem. Utvrđuju se obveze davanja informacija o vlastitom pravu uz iznimku da država nije dužna dati obavijest ako slučaj koji je povod zahtjevu utječe na njezine interese ili ako smatra da bi odgovor mogao ugroziti njezin suverenitet ili sigurnost. Konvencija međutim ne definira rok u kojem se daje odgovor već jedino naznačuje da se odgovor na zahtjev za obavijest dostavlja što je moguće brže a ako priprema odgovora zahtijeva dulje vrijeme, agencija zaprimanja o tom obavještava strano tijelo molitelja i kada je moguće naznačuje vjerojatan datum do kojeg će se slati odgovor. Ukratko, pristupanje RH ovoj Konvenciji znatno će olakšati postupke pribave informacija o stvarnom pravu tijekom sudskog postupka i samim time znatno će olakšati i vođenje tih postupaka zbog čega Klub zastupnika SDP-a podržava usvajanje ovog zakona i pristupanje RH Europskoj konvenciji obavijestima o stranom pravu uz naznaku da je to trebalo učiniti puno prije. Hvala.
Zahvaljujem. U ime Kluba HNS-a govorit će poštovani kolega Igor Kolman.
Da baš sam htio reći. Hvala lijepa. Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Sabora, uvažena zamjenice ministra, uvaženi ministru uprave, poštovane kolegice i kolege, da nezgodno je nakon Peđe Grbina govoriti o pravosuđu, hvala Bogu da je ovako kasno pa to ionako nitko ne sluša, pogotovo kad je gospodin Grbin i zamjenica uglavnom su rekli sve ono što o ovome treba reći. Međutim kao predstavnik Hrvatskog Sabora u Parlamentarnoj skupštini Vijeća Europe imam potrebu i ja naglasiti neke elemente ove Konvencije. Dakle spomenuto je da naprosto situacija u kojoj živimo intenzivan i promet i razmjena ljudi i roba na Europskom prostoru i šire i razvoj međunarodne suradnje učestalo traži interpretaciju i primjenu stranog prava pogotovo u situacijama recimo sukoba nadležnosti nacionalno zakonodavstva da sud mora interpretirati ili primijeniti princip iz prava druge države, posebno često u pitanjima obveznih odnosa, obiteljskog zakonodavstva ili statusa osoba. Zbog toga je ova Konvencija na kraju krajeva i sastavljena imajući na umu potrebu sudova članica Vijeća Europe a u međuvremenu i to je kolega Grbin rekao su pristupile i neke nečlanice da dobiju točnu informaciju o stranim zakonodavstvima i da tu informaciju dobiju što je brže moguće. Konvencija uključuje i slanje obavijesti o svojem pravu, području građanskog i trgovačkog prava kao i o svojoj organizaciji pravosuđa s time da države mogu međusobno dogovoriti i proširiti taj opseg. U svrhu provođenja konvencije osniva se ili imenuje jedno tijelo, agencija za primanje u RH to će biti Ministarstvo pravosuđa koje će preuzeti i ulogu tijela zaduženog za slanje zahtjeva za obavijestima. Ono što mi se čini važno naglasiti a nisam primijetio da je spomenuto je da primljeni odgovor ni na koji način ne obvezuje pravosudno tijelo ili državu od koje je zahtjev za obavijesti potekao i isto tako zamoljena država može odbiti dati obavijest ako procijeni da bi to moglo utjecati na njezine interese ili ugroziti njezin suverenitet ili sigurnost i HNS će naravno mislim da to nije ni sporno podržati ovaj usvajanje ove odnosno potvrđivanje ove konvencije. Zahvaljujem.
Zahvaljujem kolegi Kolmanu. Zaključujem raspravu. Glasat ćemo kad se za to stvore uvjeti.
Konačni prijedlog zakona o potvrđivanje Europske konvencije o obavijestima i o stranom pravu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZ br.500. Rasprava je zaključena o konačnom prijedlogu zakona. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnimo. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Ima netko suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno, sa 99 glasova donesen zakon o potvrđivanju Europske konvencije o obavijestima o stranom pravu u tekstu kako ga je predložila predlagateljica.
Prelazimo na iduću točku Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izboru članova u Europski parlament iz Republike Hrvatske, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 502 Predlagateljica zakona je Vlada RH. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za Ustav, Poslovnik i Politički sustav. Izvješća ste primili na sjednici. S obzirom da je zauzeo položaj za govornicom zaključujem da predstavnik predlagateljice želi dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.
Dobro ste zaključili gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Dakle radi se o usklađivanju Zakona o izboru članova u Europski parlament iz RH sa Direktivom Vijeća EU od 20.prosinca 2012.godine o utvrđivanju detaljnih aranžmana za ostvarivanje pasivnog biračkog prava na izborima za Europski parlament, za građane Unije koji borave u državi članici čiji nisu državljani. Također u dogovoru s DIP-om i udrugama slijepih predložili smo ovakvu formulaciju kojom se omogućuje glasovanje slijepih osoba uz pomoć pratitelja ili matrice te predlažemo također brisati odredbu članka 46. stavka 2. Zakona kojim se utvrđuje da glasanje u sjedištima Diplomatskog konzularnog predstavništva traje dva dana. Mogu se i očitovati o amandmanu Odbora za zakonodavstvo, dakle Vlada prihvaća amandman a o amandmanu Kluba SDP-a se ne mogu očitovati jer za to nemam ovlaštenje Vlade RH. Zahvaljujem.
Zahvaljujem ministru. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba SDP-a govorit će poštovani zastupnik Daniel Mondekar.
Hvala puno potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege. S obzirom da su većina zastupnika prije mene u zadnjim točkama skratili svoje rasprave ja predlažem da svoju proširim i produžim. Kratko i jasno oko ovog zakona. Radi se o tehničkoj izmjeni kojom se zaista uređuje pitanje pasivnog biračkog prava, dobrodošla promjena je svakako glasovanje slabovidnih i slijepih osoba i svatko treba napomenuti da Klub SDP-a je uputio amandman na ovaj zakon kako bi se de facto brisanjem članka 9 omogućilo glasovanje naših državljana u inozemstvu da traje dva dana, dakle Klub je uputio taj amandman. Očekuje se naravno očitovanje. Ovaj zakon kao što sam rekao je tehničkog karaktera. On neće nama osigurati veću izlaznost, pobjedu jedne druge opcije temeljem samo izmjene dva ili tri ova članka. Ovo što je promjena ovih izbora koja je jako bitna da su se pravila samih izbora promijenila da ćemo imati neke novitete poput de facto kandidata za šefa Europske komisije koji će biti istaknut u samim izborima. Nadamo se da će legitimitet samih izbora biti time dodano ojačan, pad izlaznosti ako ništa drugo zaustavljen pogotovo ako se uzme u obzir da ta osoba ili ta lista koja je dobila najviše glasova zaista daje predsjednika komisije. To ovisi sad o državama članicama. Neke države članice su već sada izrazile skepsu i najavile da će de facto takvo ime i prezime na takvoj listi biti samo konzultativni faktor koji će predlagati vijeću ili dat vijeću određene savjete ajmo tako reći koga bi trebalo na koji način podržat za predsjednika komisije. Smatram da je to jedan ozbiljan problem takvo razmišljanje jer na taj način zaista gubi se legitimitet samih izbora i možemo samo na taj način osigurat da će se nastavit pad izlaznosti ili zainteresiranosti građana za Europske izbor u budućnosti. Nevezano je dakle to uz ovaj zakon. Što se tiče samog zakona Klub SDP-a dakle isti prijedlog podržava. Hvala puno.
Zahvaljujem i pozivam kolegu Igora Kolmana da iznese stajalište klubova HNS-a.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege, poštovani ministre. Dakle zaista s jedne strane je tehničke promjene, ali s druge strane dvije važne promjene i u ovom zakonu i generalno za hrvatsku politiku i za Hrvatsku državu. Nama se čini prvo je ovo glasovanje slijepih osoba uz pomoć pratitelja, dakle ono što je važno je da u svim time omogućavamo i onim slijepim osobama koje su nepismene da glasuju. To je važno jer je važno da u svim sferama poslova države, da u svim situacijama u kojima se možemo naći razvijamo društvo i državu koja daje svim svojim sugrađankama i sugrađanima jednaku barem početnu šansu za sudjelovanje u društvu i u poslovima države i u tom smislu ovaj zakon je i bio tih nastojanja. I druga stvar koju želim istaknuti je taj članak 6.koji olakšava kandidiranje državljana druge članice EU i time što ukida obvezu podnošenja potvrde nadležnih tijela matične države kojom dokazuje da nije lišen prava na kandidiranje. To je inače kandiranje državljana drugih država je zanimljiv trend koji je novost na hrvatskim izborima koji dolazi sa ulaskom u EU. Strani državljani se mogu kandidirati i mogu glasati i to nas čeka i na lokalnim izborima isto tako i to je nešto na što se moramo početi navikavati. I ne bi bilo prvi puta i događalo se u EU da strani državljani osvoje čak i izbore za ono što bi kod nas bili recimo načelnici općina ili gradonačelnici. Npr. u Španjolskoj u mnogim mjestima gdje su stranci kupili puno nekretnina se događalo da stranci postaju i načelnici i gradonačelnici i to nije nešto što je za Hrvatsku nezamisliva situacija. Ono što je dobro je da glasački listići ostaju na jeziku i na pismu zemlje primateljice jer zamislite recimo da se kandidira neki Bugarin pa da mu ime piše na ćirilici kako bi građani i građanke Hrvatske na to reagirali. To je moja provokacija za laku noć. Zahvaljujem. I klub HNS-a će naravno podržati ovaj prijedlog zakona.
Zahvaljujem. I zaključujem raspravu. Prekidam današnju sjednicu. Nastavit ćemo sutra u 9,30 Prijedlogom zakona o mirovinskom osiguranju. Zahvaljujem svima. Laku noć. SJEDNICA PREKINUTA U 21,57 SATI.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izboru članova u Europski parlament iz Republike Hrvatske, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZE br. 502. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo i Klub zastupnika SDP-a. Molim poštovanog zamjenika ministra uprave Zorana Pičuljana da se očituje. Najprije Odbor za zakonodavstvo, amandman broj 1 na članak 2.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Prihvaća se.
Hvala lijepo. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Klub zastupnika SDP-a amandman broj 1 na članak 9.
Ne prihvaća se.
Obrazloženje.
Rješenje predloženo u prijedlogu zakona polučit će se isti učinaka kao i rješenjem iz amandmana no sve to uz manje financijske troškove i organizacijski angažman izbornih tijela dok se izborno pravo građana neće narušiti. To je razlog ne prihvaćanja.
Molim predstavnika kluba da povlači amandman.
Vjerujem da ćete onda i u drugim zakonima isto tako regulirati izbornim. To vas očekujem onda od ministarstva da isto tako regulira u drugim zakonima. Povlačim amandman.
Hvala lijepa. Amandman je povučen. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da za donošenje ovog zakona potrebna je većina glasova od ukupnog broja zastupnika u Hrvatskom saboru, to je 76 glasova u skladu sa člankom 253 Poslovnika Hrvatskog sabora. Molim da se izjasnimo? Tko je za ovaj konačni prijedlog zakona? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Ima li netko suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 88 glasova za i 10 glasova protiv donesen Zakon o izboru članova u Europski parlament iz Republike Hrvatske u tekstu kako ga je predložila predlagateljica zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Hvala lijepa.