Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice Osmog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2007. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika konstatujem da sednici prisustvuju 104narodna poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 88 narodnih poslanika, odnosno da je prisutno više od jedne trećine narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Nenad Bogdanović, Nenad Čanak, Balint Pastor, Aleksandar Vlahović i Jelena Marković. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O DUVANU (nastavak u pojedinostima) Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Vitomir Plužarević.
Dame i gospodo narodni poslanici, Ustav se ističe samo u slučajevima kad vama to odgovara, odnosno kad vi mislite da ste u pravu. Tako ste upotrebili ustavni osnov, vezano za Zakon o duvanu, koji je već treći put (2005, 2006. i ove 2007. godine) na dnevnom redu ove skupštine. Sada vršite određene izmene i dopune ovog zakona. Mi smo bili protiv tih i takvih predloga i to smo vam govorili i ukazivali. Pisali smo veliki broj amandmana ne bismo li poboljšali prethodne zakone koji su bili na dnevnom redu, ali ste vi to sve negirali i usvojili onako kako vi to mislite, odnosno kako vam vaši nalogodavci daju uputstva. Profit, samo profit, njima i samo njima, a budžetu šta ostane, a narodu šta bi vi hteli. Narodu ništa, mislim na proizvođače sirovog duvana. Danas smo i o sporazumu CEFTA dali svoj sud i obavestili smo javnost kuda plovi ovaj vaš brod: on plovi ka Albaniji, ka Hrvatskoj, odnosno ka Bosni i Hercegovini i svim zemljama koje su potpisale ovaj sporazum, a krajnji cilj tog puta je da pokupi sve putnike iz tih Ceftinih luka, tada taj vaš brod treba da pređe Alpe i da stigne u tu vašu Evropu. Taj put tog broda je samo iluzija i vi znate da je to tako, ali šta biste drugo mogli da obećavate građanima osim toga. Sve vaše iluzije i sva vaša obećanja su pretočena u slab ekonomski život svih naših građana. Naši građani osećaju u svakoj oblasti kako i kud plovi taj vaš brod. Ta ista Evropa je razbila naše tržište, našu proizvodnju, sve naše vekovne tradicionalne načine proizvodnje, običaje, tako da danas više ni proizvodnja duvana nije kao što je bila, mislim na kvalitet koji smo nekada imali, a imali smo najbolji duvan. Gospođa Jorgovanka Tabaković vas je do tančina uveravala da je ta CEFTA koju vi uvažavate samo predvorje, odnosno trening kamp Evropske unije. Postavila vam je pitanje koje su to koristi koje prevazilaze štetu; efekti ulaska su vam ravni nuli, dala vam je do znanja, a time i obavestila javnost da sve to što činite nije dobro. U članu 29. potrošači duvana, mislim na naše fabrike, ne moraju više i nemaju obavezu da čuvaju i štite domaće poljoprivredne proizvođače. Sada ste igrom reči to rešili i nije više fermentisani, već obrađeni duvan. Znate koja je cifra ušla u budžet prilikom prodaje naše duvanske industrije – minus 500 miliona evra. Obećali ste da će novi vlasnici biti zaštićeni niskim otkupnim cenama duvana i zato su oni ušli u ovu privatizaciju u nadi da će do 2009. godine biti sigurni i da će svojim industrijskim radnjama vratiti sredstva uložena u tu industriju. Ali, vi verovatno imate druge komentare i to je evidentno i iz ovog predloga zakona koji ide na štetu uglavnom naših proizvođača duvana, i to sirovog duvana. Pominjete da ovaj lanac zapošljava oko 130 hiljada ljudi i da vi to činite u interesu tih ljudi, a mi znamo da vi to činite onoj drugoj strani, kojoj ste obećali da će njihovi ekonomski efekti biti stabilni i sigurni u toj proizvodnji. Znate sami kako ste prodavali duvansku industriju u Srbiji i koji su sve bili uslovi za te monopoliste. Sećate se dobro naših stavova, što se tiče ove Uprave za duvan; mi smo vam ukazivali, i danas to isto činimo, da je to samo centar za zapošljavanje stranačkih kadrova i to se vidi i iz aviona. Ništa nije učinjeno u poljoprivrednoj proizvodnji ove kulture da se sada gaji u Srbiji u većem obimu, na kvalitetniji način. Naši proizvođači nisu zadovoljni uslovima proizvodnje i otkupnim cenama. Članom 4. želite da izjednačite naše proizvođače sa sistemom STO, a gde su tu naši proizvođači, kad država tu nema nikakvih podsticajnih i ostalih regresiranih inputa za tu proizvodnju, a znate kako to radi ta vaša Evropa. Prilikom usvajanja Zakona o akcizama smo putem amandmana predlagali regulativu u korist naših proizvođača, ali vi ste smatrali da će akcizama da se puni budžet. Time ste zadovoljili vaše prohteve i želje i finansijska sredstva usmeravali prema vašim stranačkim interesnim grupama, a ne prema interesima građana. Ministarstva su vam kao feudi. Članom 9. vi nalažete i stvarate repere da 40% obaveznog otkupa domaće proizvodnje smanjite na 30%. Da li je to moguće kad ste već navodno stupili u sistem CEFTA, gde kao sankciju predviđate oduzimanje dozvole za proizvodnju i pozivate se na član 34. ovog zakona. Znate i sami da su duvanske afere otvorene i da se spominju i sa ove skupštinske govornice, a vi se ponašate kao da vas se to ne tiče. Sigurno će neko te afere rešiti, jer će tada i ovaj zakon biti oslobođen te hipoteke i moći će da bude u funkciji proizvodnje ove kulture. Duvan je kultura koja spada u industrijske biljke i kao takav zaslužuje bolje zakonsko rešenje od ovih svih do sada predloženih zakona. Uništili ste proizvodnju duvana namerno,vi dokažite da to nije istina. Velika je šteta doneti ovakav zakon. Kako vi kažete, on opskrbljuje 130 hiljada radnika koji se nalaze u ovom lancu. Vi ste morali da dalekosežno predvidite i uočite šta je korisno za te ljude, a ne da oni budu robovi svetskih moćnika i pojedinaca iz vašeg mafijaškog klana. Imaćemo problema i sa okruženjem. Sve integracije koje proizvode štetu našem društvu treba zaustaviti. To će biti manja šteta nego da one krenu u život i na kraju proizvedu krah i bedu. Mi srpski radikali vam predlažemo da ovaj zakon povučete iz procedure, jer smo mi na njega podneli 22 amandmana; na ovako mali, kako vi kažete, zakon. Ministar Cvetković, kao predstavnik Vlade, nije bio ubedljiv u svom izlaganju da mi prihvatimo ovakav zakon. Ministar je naveo takve razloge da oni nisu uopšte bitni. Na primer, on reče – postojeći zakon se između ostalog menja zbog regiona. Kojih regiona? Dao je obrazloženje da su tri pravca osnov izmene i dopune ovog zakona. Ti pravci će verovatno proizvesti štetu našim proizvođačima duvana, a njih ti pravci ne interesuju. Njima je bitno da oni u toj proizvodnoj strukturi obezbede normalan život za svoje porodice i društvo. Zar će i onimorati da znaju engleski jezik, kao svi radnici u duvanskoj industriji u Nišu, da bi bili što bliži toj vašoj CEFTA? Moram još da vam pročitam obrazloženje Vlade koje se odnosi na ovaj amandman koji sam podneo. Ono glasi: "Amandman se ne prihvata iz razloga što se član 36. st. 6. i 7. Zakona o duvanu odnosi na obavezu proizvodnje ili otkupa domaćeg obrađenog duvana iz člana 29. tačka 7) Zakona o duvanu, koji se Predlogom zakona briše, s tim da su odredbe člana 36. st. 6. i 7. Zakona o duvanu predložene u članu 9. st. 3. i 4. Predloga zakona, koji reguliše obavezu proizvodnje ili otkupa domaćeg obrađenog duvana do 31. decembra 2007. godine". Moje pitanje je – šta posle? Hvala.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Hvala. Narodni poslanik Momir Marković podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 5. doda novi član 5a. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Narodni poslanik Momir Marković, izvolite.
Gospodine predsedniče, mislim da je prvo trebalo da obezbedite... Evo, konačno je stigao ministar, izvinjavam se. Stigao je ministar, pa možemo da radimo. Dame i gospodo narodni poslanici, danas neću da govorim o tome ko i na koji način trguje duvanom po Srbiji. Uostalom, specijalni i ostali sudovi su nam postali izvor informisanja i mislim da će još mnogo toga da izađe iz tih izvora. Sredstva informisanja više ne dolaze na mesto događaja, nego dolaze pred Specijalni sud, pa zaštićeni, nezaštićeni i ostali svedoci, svedoci saradnici, govore o tome ko se čime bavio, kako se bavio. Očekujem da do završetka tih suđenja još mnoga imena i mnoge ličnosti isplivaju na površinu. Danas neću da govorim ni o tom CEFTA ugovoru kojim ste otvorili tržište za svu robu bivših jugoslovenskih republika, uključujući, naravno, i Albaniju i Moldaviju. Neću da govorim o tome kako ste na taj način urnisali i ovo malo srpske privrede. Neću da govorim ni o tome kako ste svojevremeno dozvolili da se uništi proizvodnja vrhunskog, najkvalitetnijeg duvana, kojim su i BAT, i "Filip Moris" i svi ostali veliki proizvođači oplemenjivali druge sorte duvana i pravili najkvalitetnije cigarete. Govorim o "prilepu", "jaki", "otlji", "prosočanu" i ostalim sortama duvana, koje su suvo zlato, a proizvodile su se na ovim terenima. Doveli ste neke koji su mogli da donesu genetski modifikovane sorte duvana, kao što su, uostalom, doneli genetski modifikovanu soju i sve ostale genetski modifikovane organizme, pa upropastili svu našu proizvodnju. Na nekoliko desetina hiljada hektara u prokupačkom kraju sedam godina više ne može da raste ni pirevina, koja je najgori korov, ne može se ništa proizvesti na tim površinama. Naravno, nije vam palo na pamet da platite bilo kakvu nadoknadu seljacima koji su vlasnici tih površina. Neću da govorim ni o tome kako ste se prilikom prodaje Duvanske industrije Niš i Duvanske industrije Vranje obavezali kupcima da ćete obezbediti jeftinu sirovinu i jeftin proizvod, na štetu proizvođača duvana. Neću da govorim ni o tome kako ste pod proizvođačima duvana podrazumevali isključivo one koji će od tih koji stvarno proizvode duvan, od seljaka, otkupljivati duvan i pojavljivati se kao proizvođači, jer ima 20 i nešto kriterijuma da ispuni da bi se nazvao proizvođačem duvana. Seljake ste primorali ili da idu u zadruge ili da duvan prodaju upravo tim nakupcima, koji posle preprodaju fabrikama duvana. Neću da govorim ni o tome da ste CEFTA ugovorom direktno otvorili tržište Duvanskoj industriji Rovinj i svim ostalim firmama okolo. Da biste nadoknadili ono što ste obećali kupcima Duvanske industrije Niš i Duvanske industrije Vranje, i na šta ste čvrsto vezani ugovorom, vi sad smanjujući poreze, oštećujući državu, omogućujete njima da po niskim cenama kupuju sirovinu za svoje proizvode. Mene nešto drugo zanima i voleo bih da mi ministar, ako može, odmah odgovori. Amandmanom na član 5, tačnije na član 40. osnovnog zakona, tražio sam da se reč "polugodišnje" zameni rečju "godišnje". Radi se o usklađivanju naknade državi. Naravno, Vlada mi je odbila amandman i obrazloženje kaže – amandman se ne prihvata iz razloga što se propisivanjem polugodišnjeg usklađivanja naknade postiže održavanje realne vrednosti izvora iznosa naknade. Dame i gospodo narodni poslanici, Vlada je ovim obrazloženjem priznala da očekuje žestoku inflaciju i da će morati na pola godine i dalje da usklađuje iznose naknade proizvođača i na taj način da bar delom zaštiti ove prihode. Da je Vlada stabilna, da nema inflacije, da ne predviđate inflaciju, onda bi ovaj amandman bio usvojen, jer bi se time, na neki način, i deo administracije mogao izbeći. Naravno, vi očekujete da eventualno još pola godine budete, pa što više može, po sistemu - što oko vidi, ruka ne ostavlja, a kad dođu neki drugi, neka vade kestenje iz vatre. Hvala.
Hvala puno. Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Hvala. Narodni poslanik Jorgovanka Tabaković podnela je amandman kojim je predložila da se posle člana 5. doda novi član 5a. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović, potpredsednik Skupštine. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, kada smo prvi put usvajali ovaj zakon dugo smo vodili raspravu, doduše, tada je bio drugi ministar. Nelogično mi je zašto je došlo do ove promene od gospodina Cvetković do vas, gospodine Milosavljeviću, jer zaista možemo različito da tumačimo u čijoj je nadležnosti duvan kao akcizna roba i kao direktan prihod u budžet Republike Srbije, ali ovaj zakon u najvećem delu, pa i ovaj član o kome ću da vam govorim, govori upravo o prodaji, odnosno o prometu duvanskih proizvoda. Ovo ne samo da je nelogičnost, ja sam napisala kratko, sažeto, svima jasno obrazloženje, da je ovo mogao da predloži samo diletant. Nemojte da se uvredite, gospodine ministre, jer vi ste ovo nasledili od prethodnog ministarstva, pošto ste vi kontinuitet one prethodne Koštuničine vlade, samo nastavak onog dela Vlade koji je pisao ovakve zakone. Ili niste hteli da obratite pažnju ili se, za razliku od mene, niste raspitivali u kakve su sve probleme došli sasvim obični ljudi, vlasnici samostalnih trgovinskih radnji, zbog odredaba ovog zakona. Naime, ja sam napravila intervenciju u članu 45; tu se govori o neophodnosti ispunjavanja sanitarno-higijenskih uslova u trafikama gde se vrši promet cigareta. Najpre, skandalozno je, gospodine ministre, što ste uveli taj vid licenciranja za vlasnike samostalnih trgovinskih radnji koje prodaju cigarete, odnosno duvanske proizvode. Apsolutno ništa država ne pomaže ljudima u tom poslu. To je, eto tako, prihod za budžet. Zato što ste osnovali Agenciju za duvan i zato što ste izmislili taj način licenciranja, vi verovatno raspolažete sada, kao resorni ministar, podatkom koliko ima onih koji proizvode duvan i onih koji stavljaju u promet svoje duvanske proizvode, i vi, gospodine Bubalo i ostali ministri iz vlade. Ali,iako vas lično i vaše ministarstvo sama prodaja cigareta i rad trgovinskih radnji ne zanima sada, to vas je, svakako, interesovalo u vašim ranijim mandatima, kada ste bili predsednik komore i kada ste bili ministar u prvoj Đinđićevoj vladi. Gospodine ministre, ja bih vas zamolila (gospođo Kolundžija, pošto je važna stvar, ako biste bili ljubazni da ne ometate ministra) da mi date odgovor, kao neko ko sada direktno brine o proizvođačima i o poljoprivrednoj proizvodnji, ranije kao predsednik komore i pre toga kao resorni ministar za trgovinu. Razmislite malo da li je logično da zakonom tražite od vlasnika trafike ili trgovinskog objekta, koji može da bude neka veća trafika, onog tipskog karaktera, znate kakvih ima, da ispune sanitarno-higijenske uslove da bi prodavali cigarete. Ako oni to ne urade, što je jako besmisleno da se traži od tih ljudi, jer oni to fizički ne mogu da urade, nemaju uslova za to, naročito trafike... To znači da imaju mokri čvor. Šta znači – sanitarno-higijenski uslovi? Ja ću vam sada reći, izašla sam na trenutak, s obzirom na to da je bio isti amandman pre dve godine, da pitam jednu svoju saradnicu, gospođu Žiropađu iz Knića (njene dve ćerke su završile trgovačku školu i drže jednu od malobrojnih trafika u centru knićanske varoši) kako je moguće da ona ispuni sanitarno-higijenske uslove. Rekla mi je kako teče taj postupak: iz Knića, koji je skoro 200 kilometara udaljen od Beograda, ona mora na nekoliko meseci da dođe i da plati državi da bi dobila taj papir (i ništa joj ne pomaže ministarstvo), da bi dobila licencu. Umesto četiri hiljade, to će koštati osam hiljada, to je 100 evra. Pitanje je da li tako mladim devojkama, koje u jednoj varošici drže prodavnicu i nastoje da imaju solidan asortiman robe, da li se nekome u Zemunu, na Vračaru, u Kragujevcu, bilo gde, isplati da drži duvanske proizvode i da traži licencu od države, jer to je 100 evra manje zarade? Ona za 100 evra može da plati porez i doprinos državi za jednog zaposlenog. Vi ćete da ih destimulišete da to rade, a uz to im pretite visokim kaznama, zbog toga što ne ispunjavaju sanitarno-higijenske uslove. Ja sam je lepo pitala – dobro, šta su tebi rekli? Pa, zaređali su ti sanitarni i tržišni inspektori i rekli su – ako do jeseni ne ispunite te uslove, nećete to više moći da radite. Ako zaista krenu sa takvim rigoroznim merama i kaznenim odredbama i ako nalože ljudima da do određenog roka za trafike imaju te sanitarno-higijenske uslove... Vi znate šta se sve u trafikama prodaje, gospodine ministre. Tu je široka paleta proizvoda. Zamislite sada trafiku, prodavnicu, gde imate hleb i mlečne proizvode, naravno da oni vode računa o tome, bar imaju onaj lavabo, česmu da te prodavačice operu ruke, ali šta je onda to što je sanitarno-higijenski uslov? Mislim da ste dužni odgovor ljudima, njih je ko zna koliko hiljada ili desetina hiljada koji od toga izdržavaju decu. Ili, na primer, ove dve mlade gospođice, one samo to rade i nemaju drugi posao. Jedan roditelj nema, a drugi je verovatno u nemogućnosti da se nešto snađe, pošto su to ljudi koji su dobili otkaz. Mnogo je takvih slučajeva u gradovima u Srbiji, i u mom gradu, gde su ljudi te bedne otpremnine od nekoliko hiljada evra koje su dobili uložili i pomogli deci da otvore trafike. Treba da se zapitate da li je to normalno, ako treba da stimulišemo ljude da bilo šta rade, a trgovina svim tim proizvodima može da bude sasvim solidan posao, ne unosan, ne da se neko obogati, eto, da ima penzijsko, socijalno i da zaradi neku malu platicu i da može normalno da živi; zašto sa četiri hiljade da se poveća na osam hiljada? Vi ste, dakle, duplirali iznos za licencu bez razloga. Ako izračunate po Jelašićevoj stopi inflacije, nikako niste mogli da dođete do tog dupliranog iznosa. Zbog čega tražite ove uslove, koje realno niko ne može da stvori? Čak i u stavu istog člana, gde smo napisali amandman, stoji da to isto treba da se odnosi na vozilo koje vrši prevoz duvanskih proizvoda. Sada mi samo objasnite kako u jednom vozilu mogu da se ispune sanitarno-higijenski uslovi. Ako se nađe taj pametan neka mi objasni da li su to tipska vozila, da li su počela takva vozila da se prave, da nije možda negde u izbeglištvu Cane Žabac napravio fabriku pa pravi kombi vozila za prevoz cigareta, a unutra ima malo kupatilo. Samo vas molim da mi objasnite, gospodine ministre, kako u vozilu treba da se steknu sanitarno-higijenski uslovi, i u jednoj trafici. Evo, ljudi vas konkretno pitaju, kao što je ova gospođa iz Knića koju sam malopre pomenula. Hvala vam.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Sreto Perić.
Dame i gospodo narodni poslanici, građani Srbije, od 2000. godine očigledno nemamo sreću sa ministrima poljoprivrede. Setimo se, najpre je bio Dragan Veselinov, ako ste ga zaboravili, to je onaj što je voleo brzo da vozi; pa ga je zamenio Stojan Jeftić, to je onaj što je sebe doveo u Privrednu komoru i onaj što je vas zamenio, gospodine ministre, najugroženiji čovek sa stambeno nerešenim pitanjem; pa je potom došla jedna gospođa koja se svim drugim više bavila nego poljoprivredom i stvarala dobre uslove za poljoprivrednu proizvodnju; pa je i nju zamenio čovek koji je voleo sa njom da sedi kao njen pomoćnik. Potom ste došli vi, gospodine ministre, o vama ne mogu još da se izjašnjavam, kratak je period, ali sudeći po tome koliko ste se potrudili da pomognete poljoprivrednim proizvođačima, a ovaj put ću se usredsrediti na proizvođače duvana, ne očekuje se ništa posebno i ništa mnogo bolje u odnosu na vaše prethodnike. U 2006. godini proizvedeno je oko 7.645 tona duvana; od toga je 5.606 sorta "virdžinija", čija je proizvodnja inače tri puta uvećana, zatim sorta "berlej" oko 1.800 tona i na kraju orijentalni duvani, to su ovi kvalitetni u kojima Srbija ima tradicionalno dobre rezultate, čija je proizvodnja opala na 161 tonu. Moram da podsetim kolege poslanike da je Srbija u nekom periodu između '70. i '80. godine proizvodila preko 30 hiljada tona duvana, da bi u osamdesetim godinama ta proizvodnja spala na 20 hiljada tona, a imali smo situaciju 2005. godine, odnosno 2004, da je spala na pet hiljada tona. Juče sam o tome govorio, da je premija bila propisana za jedan hektar. Ovo što ste vi rekli - 100 evra po jednom hektaru zasejanih površina, to nije parametar koji obezbeđuje kvalitet u proizvodnji, niti je parametar koji motiviše poljoprivredne proizvođače za dobru proizvodnju. Vi znate da je duvan poljoprivredna kultura koja ima najlošiju poziciju u agrarnom budžetu i znate da je četiri puta veći uvoz od izvoza. Da li na tome može nešto da se uradi? Sigurno je da može. Ne bih ovako grčevito morao da se borim za poljoprivredne proizvođače iz ove oblasti da, kao što sam vam rekao, devet fabrika nije zatvoreno. Dolazim iz sredine u kojoj postoji fabrika za primarnu preradu duvana, iz Ljubovije, koja je nerazvijena opština, siromašna, a znate da se proizvodnjom duvana uglavnom bave oni poljoprivrednici, onaj sloj našeg stanovništva koji je siromašniji. Znamo da je za obradu jednog hektara potrebno 70 puta više učešće žive radne snage, nego za proizvodnju pšenice. Sve su ovo pokazatelji koje biste vi, gospodine ministre, morali ozbiljno da uzmete u razmatranje. Na kraju, potpuno sam siguran da vi nećete prihvatiti amandmane Srpske radikalne stranke koji bi doveli do poboljšanja kvaliteta ovog zakona. Ali, učinite bar ono što su uradili vaši prijatelji u Hrvatskoj – propišite uredbom da bi određene cigarete koje su proizvedene u Srbiji imale status domaće cigarete da moraju da sadrže određenu količinu duvana koji je proizveden u Srbiji. Slažem se sa svima onima koji smatraju da je duvan nešto što je zlo, što uništava naše zdravlje, ali ukoliko su se stvorile privredne mogućnosti za proizvodnju te kulture, jer znate da imamo izuzetno dobre klimatske i zemljišne uslove za proizvodnju duvana... Ovaj ministar koji je bio pre vas je rekao da je duvan proizveden u Srbiji veoma lošeg kvaliteta, a lično je posredovao u tome da se seme uveze iz Brazila. Potpuno je svakome jasno, ko nikada nije video nijedan struk svežeg duvana, da su klimatski uslovi u Brazilu i u Srbiji neuporedivi i da ne može ono seme koje je predviđeno za proizvodnju duvana u Brazilu da bude primenjivo i za Srbiju. Rekli ste da je oko milijardu evra uloženo u duvansku industriju. To je tačno, ali u toj milijardi je sadržan i iznos kojim su kupljene fabrike za proizvodnju cigareta u Srbiji. Sigurno vam je poznato i da su poljoprivredni proizvođači, zajedno sa fabrikama koje organizuju proizvodnju i otkup duvana, uložili preko 19 miliona evra u ovu proizvodnju. Kada je došla jedna fabrika, otkupljivač duvana, a to je, zapravo, ćerka "Filip Morisa", počela je da organizuje svoju proizvodnju na sušarama, koristeći kompletnu opremu u koju su investirale i poljoprivrednim proizvođačima podelile fabrike za otkup i proizvodnju duvana u Srbiji. Inače, njihova proizvodnja je 300.000 tona na godišnjem nivou, pa uporedite sa onih pet-šest hiljada u Srbiji. Kada je predstavnik jedne fabrike, jedan od dobrih proizvođača u Brazilu, rekao - šta bi se desilo da imamo takvu situaciju da se na sredstvima organizuje proizvodnja od strane nekog ko je došao u Srbiju i nije uložio još nijedan dinar, šta bi se desilo tamo, taj bi morao da ode u zatvor. Odgovoreno je - gospodine, ovo nije ni Španija, ni Nemačka, ovo je Srbija, tu možemo da radimo šta hoćemo. Ne smemo tako da radimo, ne samo zbog nas, ne smemo to da radimo zbog naših poljoprivrednih proizvođača. Moramo stalno da se trudimo, uz teške uslove pod kojima oni rade i privređuju, da im bar taj finansijski efekat popravimo i omogućimo im što bolje uslove za proizvodnju. Dakle, fabrika za primarnu preradu duvana u Ljuboviji je, posle Sente, jedna od najvećih u Srbiji. Imala je proizvodnju i do 5 - 6 hiljada tona na godišnjem nivou, a sada je to spalo na 1.500 - 2.000 u najboljim uslovima, s tim što se ove godine ne može očekivati otkup te količine duvana, jer je suša u značajnoj meri uticala na takve uslove. Inače, moj amandman se odnosi i na brisanje dela u članu 45. stav 5. koji se odnosi na to da vozilo kojim se prevoze duvanske prerađevine treba da bude označeno posebnom oznakom i u njemu treba da postoje higijenski uslovi, kao i drugi propisani uslovi. O higijenskim uslovima u vozilu za prevoz duvana govorila je moja uvažena koleginica Nataša Jovanović, pa tu nemam šta da dodam. Ne znam da li je ovo vaš izum, gospodine ministre, to je i ranije postojalo, zbog čega treba označiti vozila kojima se vrši prevoz duvana? Možemo da pretpostavimo, iz razloga da ta vozila ne treba kontrolisati, jer je nekako prirodno, ako je ono označeno da služi za prevoz duvanskih prerađevina, odnosno cigareta, ne treba ga ni kontrolisati. Onda možete misliti, ukoliko se to vozilo ne kontroliše, kakve sve situacije mogu da nastupe na tržištu duvanom. Moram samo da vam kažem da se SRS zalaže za maksimalnu kontrolu u proizvodnji duvana, u proizvodnji duvanskih prerađevina, cigareta, kao i u samom prometu. Znači, tu se zalažemo za maksimalnu kontrolu. Isto tako, zalažemo se da se na neki način, u bilo kojoj formi, da li kao što je to urađeno u Hrvatskoj, promeni ovaj član u kom se proizvođači cigareta oslobađaju od obaveznog otkupa. Ukoliko to bude ostalo, ukoliko na tom planu ništa ne promenimo, onda ćemo sigurno potpuno uništiti proizvodnju duvana u Srbiji, koji je inače izuzetno kvalitetan. U situaciji kada ima oko milion nezaposlenih u Srbiji treba stvoriti neke uslove da se ljudi zaposle, pošto po jednom hektaru ide u proseku jedan zaposleni. Multinacionalne kompanije koje su kupile naše fabrike za preradu duvana su se obavezale da će u 2008. godini podići proizvodnju duvana na 16.800 tona. To bi automatski značilo uposlenost novih oko 8.000 radnika i u duvanskoj industriji, gde se vrši prerada sirovog duvana i proizvodnja cigareta. Ne mogu sada da procenjujem, ali ako imamo u vidu koliko je sada angažovano na direktnoj proizvodnji duvana, a koliko je angažovano ukupno u duvanskoj industriji, onda mogu slobodno da procenim da bi bilo zaposleno novih 30.000 - 40.000 radnika. Malo li je to u današnjim uslovima, kada se pojedini predstavnici lokalnih samouprava hvale i sa 30 - 50 zaposlenih? To jeste dobro. Zato moramo u ovoj grani da uradimo nešto da spasimo poljoprivrednu proizvodnju, da pomognemo poljoprivrednim proizvođačima. Ne znam da li je tu kolega Milan Nikolić. Za one koji nisu u toku, gospodin Nikolić, ovlašćeni predstavnik SPS-a, kada smo govorili o CEFTA sporazumu, kada je imao dilemu oko CEFTA sporazuma, rekao je: "CEFTA sporazum je tamni vilajet. Ukoliko prihvatimo - problem. Ukoliko ne prihvatimo - problem". Ukoliko prihvatimo, gospodine Nikoliću, CEFTA sporazum, to je problem i tačka. Nema - ukoliko ne prihvatimo. Zato pozivam sve narodne poslanike da u danu za glasanje prihvate sve amandmane Srpske radikalne stranke, jer sigurno će dobro doći proizvođačima duvana, a samim tim i Republici Srbiji. Zahvaljujem se.
Za reč se javio narodni poslanik Zlatan Jovanović.
Dame i gospodo, javljam se po Poslovniku, član 226. Želeo bih da iskoristim prisustvo ministra poljoprivrede i da postavim jedno pitanje. Prošle godine je postojala Uredba Vlade Republike Srbije po kojoj je Ministarstvo poljoprivrede isplaćivalo naknadu poljoprivrednim domaćinstvima u iznosu od 40.000 dinara. Naime, svako nekomercijalno domaćinstvo moglo je, ako je nosilac bio poljoprivredni penzioner, da dobije 40.000 dinara za svakog penzionera u domaćinstvu. Nažalost, veliki broj domaćinstava to nije iskoristio iz raznoraznih razloga, a rekao bih, prvenstveno oni najnemoćniji nisu mogli to da iskoriste, jer nisu blagovremeno obavešteni ili nisu mogli fizički da stignu da registruju svoja domaćinstva, a imaju te uslove za registraciju. Interesuje me, a pouzdano znam da je prethodno Ministarstvo imalo nameru da nastavi sa tom merom, da li ovo ministarstvo razmišlja da to učini bar u narednoj godini, ako ne u ovoj, da se jedna vrsta nepravde ispravi, znači za ona domaćinstva koja to nisu koristila nijednom, da bar jednom to iskoriste. Naknadno je podnet veliki broj zahteva, vi to verovatno znate, to je stiglo u Ministarstvo, ali ove godine ta uredba očigledno ne postoji. Znači, da li se razmišlja o takvoj vrsti pomoći prvenstveno staračkim domaćinstvima, bar u narednoj godini, ako ne ove godine?
Po Poslovniku, poslanik Vladan Batić.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, reklamiram povredu Poslovnika u članu 226. i tražim obaveštenje i objašnjenje od Vlade povodom najnovijih događanja oko koncesionog ugovora koji se odnosi na autoput od Horgoša do nigde. Dakle, prvo pitanje: kako se zove koncesionar? Drugo pitanje: ko zapravo gradi autoput? Treće: ko odgovara za posao vredan milijardu evra? Četvrto pitanje: ko je obavezan na plaćanje koncesione naknade? Peto pitanje: ko odgovara za održavanje autoputa onda kada on bude završen? Šesto pitanje: koje su obaveze plaćanja koncesije? Sedmo: kako će se tarifirati putarina? Osmo: koja je dinamika radova? Deveto: kakve su garancije za to date? Deseto: koji su ovdašnji tajkuni, miljenici vlasti, u stvari pravi koncesionari za izgradnju autoputa od Horgoša do nigde? Takođe, postavljam pitanje i tražim objašnjenje od nadležnog tužioca – kada će biti pokrenut postupak zbog zloupotrebe službenog položaja protiv guvernera Narodne banke Radovana Jelašića zbog više krivičnih dela, utaje poreza, privatizacije Nacionalne štedionice, manipulacije deviznim rezervama zemlje, manipulacije oko para od prodaje "Mobtela" koje se nalaze na računu "Euroaksis banke" u Moskvi, kao i dela deviznih rezervi zemlje koje praktično službe za promet? Znamo da su najveći ovdašnji tajkuni, poput Vojina Lazarevića, najveći akcionari "Euroaksis banke". Lično sam bio u prilici da dva puta u VIP salonu aerodroma Hitrou posmatram dogovore i razgovore guvernera Jelašića i Vojina Lazarevića. Dalje, treba da se preispitaju malverzacije oko blagajničkih zapisa i milijardi dinara ili miliona evra koje su preko te manipulacije zaradili opet isti tajkuni. Konačno, da se preispita uloga guvernera Jelašića kada se radi o aferi "kofer". Dejan Simić, koji je očito pod direktnim uticajem Radovana Jelašića, na preporuku Radovana Jelašića postao je direktor OTP banke. Gledam jutros reklame te banke, na čijem čelu je direktor protiv koga se vodi krivični postupak za izuzetno teška krivična dela. Jelašić je morao da ga preporuči, da ne bi objasnio njegovu ulogu u aferi "kofer". O svemu tome ćemo do detalja obavestiti i narodne poslanike i građane Srbije kada ovde na dnevni red dođe izbor guvernera Narodne banke. Ono što smo govorili za Balinovca, to će biti veća radost u odnosu na priču o kriminalu Radovana Jelašića. Posle toga ne verujem ni da će familija za njega da glasa. Hvala.
Hvala, gospodine Batiću. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Živkov. Vlada predlaže da se amandman odbije a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Izvolite. Reč ima narodni poslanik Dragan Živkov.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 7. da se reč "dve" zameni rečju "četiri". Da bih pojasnio građanima Srbije, tj. građanima koji se bave maloprodajom, veleprodajom i preradom duvana, osnovni razlog što sam podneo amandman jeste da je u osnovnom zakonu u članu 46. stajalo da se dozvola za trgovinu na malo duvanskim proizvodima izdavala na godinu dana, a sada u Predlogu izmena Zakona o duvanu žele da tu godinu preinače u dve. Moj predlog je da to bude četiri godine. Osnovni razlog i osnovni motiv je sledeći: godišnja dozvola za maloprodaju i veleprodaju je bila 4.400 dinara; ljudi koji se bave prodajom duvana dolazili su u bivšu agenciju, tj. današnju Upravu za duvan u Beograd i plaćali taksu od 4.400 dinara godišnje, a s obzirom da smo čuli od mojih prethodnika, kolega iz SRS, koji se uslovi traže za prodaju duvana, što je besmisleno totalno, mislim da ovu taksu koju želite da sakrijete, tj. da podignete na osam hiljada, da sada preinačujete u dve godine. Tako ljudi koji se bave prodajom duvana nemaju nikakvu korist od ovog zakona i izmene ovog zakona. U tom lancu od proizvodnje pa do distribucije duvana apsolutno se omogućava punjenje budžeta kroz više vidova poreza i taksi, kao što je porez na PDV, porez na dobit, a krajnji distributer, maloprodaja i veleprodaja, mora da plati i ovu taksu koju želite da nametnete i koja je do sada bila 4.000, a od sada će biti na dve godine osam. Tako, kao što sam rekao, trgovci ne dobijaju nikakvu korist od ovog zakona. Gospodine ministre, ako vam fali para u budžetu, mislim da imate više instrumenata, načina da to nadoknadite umesto visine ove takse. S obzirom na to da je duvanska mafija jedna od najvećih i najrazvijenijih u našoj državi, imate daleko bolji instrumenat za punjenje budžeta, nego što želite ovim zakonom da postignete – samo obustavite i nađete jedan šleper cigareta koji je na crno distribuiran u našoj državi. To je ogromna para, mnogo veća para nego što želite da postignete ovim zakonom. Maloprodajama i veleprodajama koje žele da se time bave ili da dobiju dozvolu u početku u samom rešenju već piše da mogu da se bave prodajom i distribucijom duvana. Zbog čega se kasnije traži da se dosadašnja dozvola vadi svake godine? Sada ćete najverovatnije izglasati da treba da se vadi na dve godine. Ja predlažem da to bude na četiri godine, s obzirom na to da dižete cenu, pa kada podelimo ove četiri godine sa taksom koju želite da nametnete, biće manja, nego što je sada - 4.400, što moraju da plaćaju svake godine. U obrazloženju Vlade zašto ne prihvata moj amandman spominje se da je lakše kontrolisati objekte koji se bave prodajom duvana, što uopšte nema veze sa obrazloženjem. Osnovno načelo u zakonu o izmeni i dopuni Zakona o duvanu, ono što vi želite da postignete, jeste naplata takse koju ćete da nametnete prodavnicama, maloprodajama i veleprodajama. Jednostavno, veza između osnovnog i dopunskog zakona su te dve ili četiri godine. Samo želim da pitam vas, skupštinsku većinu i vas gospodine ministre, kada odete do trafike ili prodavnice, kako ćete objasniti trgovcima zbog čega želite da promenite dozvolu sa godinu na dve, a faktički krijete da ste podigli taksu sa četiri na osam hiljada.
Hvala narodnom poslaniku. Za reč se javila gospođa Vjerica Radeta. Izvolite.
Dame i gospodo, kolega Živkov je dao odlično obrazloženje zbog čega je u ime poslaničke grupe SRS podneo amandman, ali sam ja sa mesta videla da ministar ni jednu jedinu reč nije čuo, pošto je sa svojim partijskim prijateljima razgovarao dok je kolega Živkov govorio na ovom mestu. Član 45. Zakona o duvanu bio je interesantna tema i te 2005. godine kada smo mi iz SRS pokušavali da ubedimo Mlađana Dinkića, jer je on u ime Vlade predstavljao ovaj zakon, da su uslovi predviđeni članom 45. za trgovce na malo duvanskim proizvodima nešto što je gotovo nemoguće ispuniti. Zapravo, nemoguće je ispuniti nekome ko se isključivo bavi ovim poslom i ko ovaj posao radi pošteno i u skladu sa zakonom. Ove uslove mogu da ispune oni kojima je kiosk za prodaju cigareta i robe široke potrošnje samo farsa i rade neke potpuno druge poslove, a kriju se iza zvaničnog kioska na kojem prodaju cigarete. Moje kolege, Nataša Jovanović i Sreto Perić, govorile su o onome što je zaista neverovatno – da vam nije palo na pamet, kad ste već menjali zakon, da promenite odredbe o sanitarno-higijenskim uslovima koje ste predvideli za ove trafike za prodaju duvana. Sećam se kada smo razgovarali sa Mlađanom Dinkićem ovde, predlagali smo mu da bi bilo dobro da im možda naloži i da đakuzi kade ugrade, kad već imaju kiosk od 9 kvadrata ili od 4 kvadrata, onda tu može da stane ne znam šta, imaju para. Verovatno ste vi mislili, ministre, pošto ovo potvrđujete, s obzirom na to da niste menjali, na kioske "Futura plus". Da vas podsetim, to su nekadašnji kiosci "Štampe", koje je Zoran Đinđić prodao Stanku Subotiću Canetu, pa je onda veliki broj ljudi koji su radili u tim kioscima ostao bez posla, jer je Cane svima dao otkaze a on dovodio neke svoje, koji valjda umeju bolje da se snalaze u tim njegovim kioscima. Takođe je neverovatno da niste reagovali kada je kolega Sreta Perić govorio da je neprimereno da je obaveza onoga koji ima kiosk i ko prodaje cigarete da ima vozilo za sopstvene potrebe, koje je vidno označeno da se radi o prevozu duvanskih proizvoda i koji ispunjava sanitarno higijenske uslove, kao i druge propisane uslove. Znate, neko ko prodaje u kiosku cigarete, "milka" čokolade, slane štapiće, žvake, da ne nabrajam sve te sitne proizvode, morao bi da ima toliko vozila za sopstvene proizvode i na svakom da piše - ove žvake, ove bombone, ove čokolade, cigarete. Još je trebalo i cigarete po vrstama da predvidite. Zamislite, gospodine ministre, kada ste vi kupovali jaja u Svilajncu i dovozili ih u Beograd, da ste tada imali obavezu po zakonu da imate vozilo na kojem piše, ne znam, jajara, ili već na koji način bi bilo označeno to vozilo. To je neprimereno. Kada je u pitanju amandman na član 7, zašto smo mi intervenisali? Vi ste shvatili da nije dobro rešenje, jer je u onom osnovnom zakonu predviđeno da se ove dozvole za prodaju duvana izdaju na godinu dana i vi ste razumeli da je to neprimeren rok. Vi ste to pomerili samo na dve godine. Naš predlog je, ministre, i ja vas zaista molim u ime onih ljudi koji to rade, da taj rok pomerite na četiri godine. Ako ih obavezujete da plaćaju taksu duplo veću nego kad je zakon donet, ako moraju da ispunjavaju sve ove uslove u tim trafikama, ako moraju da imaju 20 vozila sa različitim oznakama, onda dajte bar da to traje četiri godine. Dajte neku pravnu sigurnost građanima. Nemojte da dozvolite da neko uloži sve što ima, da počne da radi nešto da bi prehranio porodicu unekom kiosku i taman dok se posao malo razradi vi kažete – istekla dozvola, nema više, hajmo Jovo nanovo, ili ćemo ovo da damo nekom drugom zato što nam se vi ne sviđate. Gospodine ministre, trebalo bi malo više da razmišljate o građanima Srbije, jer vi niste ministar radi sebe već radi građana.
Hvala, gospođo Radeta. Za reč se javio narodni poslanik Sreto Perić.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, evo prilike, po pitanju ovog amandmana, da vi pokažete da ste drugačiji od ministra za poljoprivredu 2000. godine. Uslovi za mogućnost prodaje duvanskih prerađevina su veoma strogi i mi iz SRS smatramo da treba da ostanu ti uslovi, ne insistiramo na bilo kojoj promeni kad su u pitanju uslovi za prodaju duvanskih prerađevina, odnosno cigareta. Kolega Dragan Živkov je predložio da ovaj period prilikom uplate takse važi četiri godine. To je minimum u onome što je SRS mogla da razume Ministarstvo za poljoprivredu, vodoprivredu i šumarstvo, inače smatramo da bi prilikom upisa određenog maloprodajnog objekta i ispunjavanjem ovih uslova i uplate takse, odnosno obaveza koje stoje, trebalo da mu se ostavi pravo na promet cigaretama na malo sve do momenta dok on ne odjavi tu radnju. Nema nijednog razloga da se ovo obnavlja, kao što je dosad bilo, na godinu dana, a vi sad predlažete na dve godine. Zaista, osim pljačke vlasnika maloprodajnih objekata od strane države, nema nijednog drugog razloga. Moram da vas podsetim, naravno ovo ne važi za Beograd, Niš, Kragujevac i druga velika mesta, da je prosek otvorenosti jednog maloprodajnog objekta u Srbiji šest meseci do godinu dana. Pitate se da li je to moguće? Pa, evo, da vam navedem jedno selo, gospodin Jovanović zna gde je ono, Selanac. Tu se prodaju samo dve vrste cigareta: "klasik" i "vek". Ovi koji se bave prometom cigareta na veliko uslovljavaju vlasnike maloprodajnih radnji da drže i one cigarete koje mogu da se prodaju u Beogradu, na Slaviji, u krugu dvojke i u drugim većim naseljenim mestima. Imajući sve ovo u vidu, a zbog potrebe, zbog funkcije maloprodajnog objekta, i u takvom selu kao što je Selanac mora da se drži taj minimum cigareta. Ono što biste vi mogli da uradite jeste da prihvatite amandman gospodina Dragana Živkova; tako biste u jednom delu pomogli vlasnicima maloprodajnih objekata. Još jednom vas podsećam, ako nije u pitanju to da se obezbede sredstva za izbornu kampanju, koju uskoro očekujete, pa da se podele... Kao što je to delio u prethodnom sazivu ministar za finansije poljoprivrednim proizvođačima, koji su dobili po 40 hiljada i bili tada zadovoljni i srećni, a njihovi sinovi i unuci koji su u to vreme živeli u zajedničkom domaćinstvu završili su neke fakultete, čak i medicinske fakultete; tih 40 hiljada se potrošilo, a njihovi unuci ili deca i dan-danas nemaju posla. Mnogo više bi trebalo da se bavimo uslovima za zapošljavanje građana Srbije, a manje da razmišljamo o tome kako da što efikasnije zavučemo ruku u njihov džep i da ih na taj način oštetimo. Nadam se da ćete prihvatiti ovaj amandman. Hvala.
Predlog da se posle člana 7. doda novi član 7a podneo je narodni poslanik Radiša Ilić. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Radiša Ilić.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime poslaničke grupe SRS podneo sam amandman da se posle člana 7. dodaje novi član 7a: U članu 54. Zakona stav 4. reč "polugodišnje" zamenjuje se rečima "jednom godišnje". Oduvek je bilo poznato, makar u Srbiji, da duvan deluje opojno na predstavnike vlasti. Zakoni se kreiraju upravo onako kako to odgovara velikim monopolistima u proizvodnji duvana, kao i "trgovcima duvanom". Evo, na primer, u ovom predlogu zakona ispravlja se ono što je pokvarila, uslovno rečeno, CEFTA. Neka obećanja data onima koji su privatizovali Duvansku industriju iz Niša, Duvansku industriju iz Vranja očigledno bi trebalo da padnu u vodu. Niko nije došao u Srbiju da kupuje fabrike zato što nas voli, već da bi iz toga izvlačio što veći profit. Pitanje je da li bi pod novim uslovima "Filip Moris" ili "Britiš ameriken tobako" uopšte došli u Srbiju, jer razlika u ceni sirovine, kao i ceni proizvoda, daleko je veća u Evropskoj uniji nego što je to u Srbiji. Ovaj amandman se odnosi na član 54. Zakona i to na izmenu reči "polugodišnje usklađivanje naknade" gde bi trebalo da stoji "jednom godišnje". Razlog je jednostavan i logičan. Ako odgovorna lica u ovoj državi tvrde da je stopa inflacije niska, kurs stranih valuta u mirovanju, čemu onda dva puta godišnje usklađivati visinu naknade? Stalno čujemo od guvernera Narodne banke Srbije kako nas ubeđuje u čvrst dinar. Da vas podsetim, to je onaj guverner što može da izdvoji stotine hiljade evra, pa možda i milion, za vilu na Dedinju, a vi građani Srbije vidite kako ćete da preživite. Ovim članom 54. reguliše se upis u registar svih onih lica koja će se baviti uvozom duvana, obrađenog duvana i duvanskih proizvoda. Dakle, sada ćemo zbog sporazuma CEFTA imati sasvim drugačiji odnos prema potencijalnim distributerima cigareta i duvana u Srbiji. Sada će biti više zainteresovanih lica za obavljanje ovih poslova. Povećana je mogućnost zarade pojedinaca koji su već na neki način verzirani u poslovima distribucije cigareta i duvanskih proizvoda iz uvoza. Zbog sporazuma CEFTA oni će biti u povoljnijoj situaciji, s obzirom na to da se uklanjaju neke zaštitne barijere zbog domaće duvanske industrije. Takođe bih pomenuo i visinu naknade koja je navedena u članu 54. Ta naknada za upis u registar uvoznika duvana i duvanskih proizvoda iznosi pet miliona dinara, odnosno 62.500 evra, ali Vlada je širokogruda pa se čak tim starim/novim uvoznicima olakšavaju ovako veliki "nameti" tako što tih pet miliona dinara mogu uplatiti za pet godina u pet rata, odnosno po 12.500 evra godišnje. Poznato je da upravo oni zarađuju enormne sume novca od prodaje duvanskih proizvoda, tako da im ovo dođe, u žargonu, kao neka sića. Ovo je direktan način za prodor stranih kompanija koje se bave proizvodnjom cigareta, a pre svega iz Hrvatske, da ne kažem iz Rovinja, da preko pojačane mreže distributera osvoje tržište Srbije. Dakle, ono što se dešava kod nas u prehrambenoj industriji, industriji građevinarstva, kada je u pitanju privatizacija srpskih preduzeća od strane hrvatskih kompanija, sada se polako ostvaruje i na polju duvanske industrije. Pitam se samo da li bi država ovako zalegla za domaće proizvođače da Duvanska industrija iz Vranja i Duvanska industrija iz Niša još nisu privatizovane, možda je ovo strah od kompanija tako moćnih imena kao što su "Filip Moris" ili "Britiš ameriken tobako"? Da su ostala ona preduzeća DIN i DIV u prethodnom statusu, pre privatizacije, niko iz Vlade se verovatno ne bi ni osvrnuo na problem domaćih proizvođača. Duvan kao sirovina sada može da uđe iz Makedonije, Hrvatske ili neke druge zemlje, jer, kako je rečeno, nema diskriminacije po pravilima STO. U svemu ovom, trepeće štetu domaći poljoprivredni proizvođači duvana kao osnovne sirovine. Ovde je sada ministar poljoprivrede i lepo bi bilo da izađe i da kaže nešto poljoprivrednicima koji na svojim njivama, parcelama proizvode duvan, kako će sada prodavati svoje proizvode kada proizvođači duvanskih proizvoda u Srbiji nisu više u obavezi da vrše otkup. Gde će sa njima i šta će raditi u budućnosti? Takođe bi ministar trebalo da kaže poljoprivrednim proizvođačima, juče je to Zoran Krasić lepo pitao, da li će neko odgovarati za upropašćeno kontaminirano zemljište koje je ostalo posle sadnje neke čudne sorte duvana. Kako je uopšte to seme dospelo do naših proizvođača duvana? U članu 54. vidimo da se pod upisom u registar uvoznika podrazumeva i upis onih koji će legalno uvoziti osnovnu sirovinu duvan za potrebe duvanske industrije, sada pod još povoljnijim okolnostima. Ne zaboravimo da u drugim zemljama poljoprivrednike koji proizvode duvan država ili proizvođači subvencioniraju. Znači, njihovi troškovi proizvodnje će biti manji u odnosu na cenu proizvodnje duvana u Srbiji. Kako onda biti konkurentan u ceni sirovine? Očigledno je da će sirovina iz uvoza biti jeftinija od domaće, tako da će naši poljoprivredni proizvođači biti samo kolateralna šteta balansiranja Vlade Republike Srbije između domaćih i stranih proizvođača cigareta. Na kraju da pitamo predstavnike Vlade šta je sa aferom oko duvanske mafije? Cela Srbija se tresla od ove afere u koju su umešane mnoge strukture iz izvršne vlasti i podzemlja. Ne znamo samo kako će CEFTA sporazum i ovaj zakon uticati na njihove nelegalne poslove, ali verovatno će izmenom nekog stava ili člana ovog zakona i oni biti zadovoljeni. Na kraju da kažem nešto što se tiče Svilajnca. Pola Vlade, oni članovi koji su iz Demokratske stranke, dolazilo je u Svilajnac; jednostavno, narod je prepoznao vašu priču i doživeli ste veliki poraz tamo gde ste bili. Da su glasali svi oni mrtvi ljudi čije su potpise falsifikovali vaši članovi i da su glasali svi oni ljudi koji su na privremenom radu u inostranstvu, ima ih više hiljada, čije ste potpise falsifikovali, možda biste i pobedili, ali narod je u svakom slučaju prepoznao vaše priče kojima obmanjujete narod čitavo vreme.
Da li se još neko javlja za reč? Reč ima narodni poslanik Milorad Krstin.
Dame i gospodo narodni poslanici, mislio sam, ministre, da ćete posle mog jučerašnjeg obrazlaganja amandmana, u trajanju od 15 minuta, izaći i objasniti pitanje premija, međutim, vidim da ste ostali dosledni svom radu kakav jeste. Trudio sam se juče da vam pojasnim da bi ove izmene i dopune Zakona o duvanu bile dobre kada biste proizvođače sirovog duvana stavili iznad prerađivača, kada bi tim ljudima, proizvođačima jedne od najnežnijih poljoprivrednih kultura, Ministarstvo poljoprivrede izašlo u susret i omogućilo im kredite za sisteme za navodnjavanje, a ne da čekaju Spasovdan i gledaju gore da li će kiša pasti. Da ne pričam o promeni klimatskih uslova, da grad, posebno onima koji seju velike površine pod duvanom, učini štetu u roku od pet minuta. Poljoprivrednom proizvođaču ostaje samo da traži najvišu granu na nekom drvetu, jer mu samo predstoji, ne daj bože, da se obesi. Ukazivao sam vam, gospodine ministre, da vi zajedno sa MUP-om morate koordinirati kod otkupa duvana u 2007. godini. U 2006. godini sam vam naveo primer otkupa na crno: kada je prošle godine bio evro i 35 centi, tada su gospoda iz Ješićeve Inđije i fabrike "Monus" otkupljivali, znači na crno, u Srednjebanatskom i Severnobanatskom okrugu po dva evra. Sada kada fabrike kažu poljoprivrednim proizvođačima sirovog duvana imaćete cenu prve klase od evro i 80 centi, druge klase evro i 70 centi, sada već ti nakupci vršljaju i nude dva evra i 20 centi. To je za poljoprivrednog proizvođača dobro, ali on ima ugovor i obavezu prema prerađivaču. Doći će do konflikta, do raskida ugovora, jer će se on truditi da proda normalno ovome na crno jer mu daje 40 centi više po kilogramu prve klase. Proverite malo na terenu šta se dešava kada su u pitanju gospoda koja su zainteresovana da nabave sirovinu fabrici duvana u Inđiji "Monus", prihvatite saradnju sa MUP-om i neka oni to lepo odrade, a vas molim, ministre, da izađete za govornicu i da kažete da li će proizvođači duvana ove godine dobiti premiju i u kom iznosu će biti ta premija?
Hvala gospodinu Krstinu. Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Izvolite, gospodine Martinoviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, smisao mog amandmana je da se briše član 8. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o duvanu zato što SRS smatra da je dosadašnje rešenje bolje u odnosu na ono koje se predlaže izmenama. Uopšte, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o duvanu sadrži čitav niz promena koje predstavljaju promenu na lošije u odnosu na dosadašnja rešenja. Pošto nisam imao prilike da diskutujem o amandmanukoji je podnela narodni poslanik Jorgovanka Tabaković (predsednik Narodne skupštine me nije video), iskoristiću sada priliku da objasnim šta je u stvari osnovna intencija onih koji su predložili izmene Zakona o duvanu. Njihov osnovni cilj je da zaštite uvoznike i strane kompanije koje proizvode duvanske proizvode, dakle cigarete, a da, sa druge strane, opterete maksimalno, što više mogu, inokosne proizvođače sirovog duvana i one koji se bave obradom duvana. Dovoljno je pogledati u Zakon o duvanu, osnovni zakon koji ste doneli pre dve godine, pa videti da ste vi, u stvari, oslobodili mnogih finansijskih obaveza kako uvoznike tako i proizvođače duvanskih proizvoda. Oslobodili ste ih obaveze da ulažu depozite i da podnose bankarske garancije. Pri tome ste maksimalno restriktivno regulisali prava onih koji se bave obradom duvana. Juče sam rekao u svom izlaganju da gospodin ministar jednostavno ne može da objasni koji su to pravni mehanizmi da onaj ko se bavi obradom duvana zaštiti svoja prava, u slučaju ako smatra da su mu ta prava povređena, u upravnom postupku pred Upravom za duvan. Naime, onaj ko se bavi obradom duvana nema pravo žalbe ni Upravi za duvan ni Ministarstvu finansija, a vi ste mu, tobože, dali pravo da pokrene upravni spor kojim štiti svoja prava pred Vrhovnim sudom Srbije. Kad smo vam mi iz Srpske radikalne stranke u velikom broju slučajeva ukazivali na jednu lošu praksu koju primenjujete nekoliko godina, a to je da najpre određujete vrlo dugačke rokove za primenu nekog zakona, pa i kada taj rok istekne vi ga nanovo prolongirate, kad smo vam ukazivali da je ta praksa štetna, opasna, da ruši kredibilitet države, vaši poslanici su se smejali, zevali, izlazili iz sale itd. Sad smo došli u jednu prilično neprijatnu situaciju i doveli smo one koji se bave obradom duvana u krajnje nepovoljan položaj: niti imaju pravo žalbe Upravi za duvan, odnosno Ministarstvu finansija, a ne mogu ni da pokrenu upravni spor iz jednog prostog razloga - Zakonom o izmenama i dopunama Zakona o uređenju sudova vi ste početak rada upravnog suda, koji treba da rešava upravne sporove u Republici Srbiji u prvom stepenu, odložili za 1. januar 2007. godine. U međuvremenu niste menjali taj zakon, upravni sud nije počeo da funkcioniše, a Vrhovni sud Srbije, koji je do tada imao nadležnost da rešava upravne sporove, jednostavno od 1. januara 2007. godine više nije nadležan. Sad se postavlja jedno osnovno pravničko pitanje: kako će onaj ko se bavi obradom duvana da zaštiti svoja prava? Ne postoji ni jedan jedini pravni mehanizam; niti ima pravo žalbe Ministarstvu finansija, niti može da pokrene upravni spor jer nema nadležnog suda koji bi u tom upravnom sporu mogao da rešava. S druge strane, vi ste oslobodili one koji uvoze cigarete i one koji ih proizvode, a to su velike kompanije, bilo kakvih finansijskih obaveza - niti imaju obavezu da ulažu depozit, niti imaju obavezu da podnose bankarske garancije, ali ste zato čitav teret sprovođenja ovoga zakona, koji je inače sam po sebi loš, svalili na leđa malih, sitnih proizvođača i onih koji se bave obradom duvana, među kojima ima dosta preduzetnika. Umesto da podstičete preduzetništvo, da njih oslobađate čitavog niza finansijskih obaveza, vi ste uradili sasvim suprotno: njima tovarite obaveze, ali zato maksimalno oslobađate svih mogućih obaveza uvoznike duvana i proizvođače cigareta. Takva politika je krajnje nepravična. Ona nije u duhu one ekonomske politike koja može da donese prosperitet Srbiji i svi oni amandmani koje je Srpska radikalna stranka uložila na Zakon o duvanu, odnosno na Predlog zakona o izmenama Zakona o duvanu usmereni su u tom pravcu. Opteretite vi one koji ostvaruju ekstra profit na srpskom tržištu, dakle, uvoznike i proizvođače cigareta, a stimulišite odgovarajućim merama ekonomske politike one koji se bave proizvodnjom sirovog duvana i one koji se bave obradom duvana.
Hvala gospodinu Martinoviću. Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Narodni poslanik Zoran Antić podneo je amandman kojim je predložio da se posle člana 8. doda novi član 8a. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Izvolite, gospodine Antiću.
Dame i gospodo narodni poslanici, Srpska radikalna stranka je uložila puno energije sa željom da popravi Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o duvanu svojim amandmanima i da pomogne kako proizvođačima, tako i prodavcima, pa i konzumentima cigareta. Ovaj moj amandman se upravo odnosi na pušače. Amandman je na član 77. Zakona o duvanu, u kome se naglašava štetnost duvana i obaveza proizvođača da odštampa i opšta i posebna upozorenja o štetnosti duvana. Što se tiče opšteg upozorenja u drugom stavu ovog člana, potpuno sam saglasan sa tim što piše, a piše ono što je dobro poznato svim pušačima – pušenje ubija, duvanski dim šteti ljudima u vašoj okolini. Tu ne postoji nikakva primedba, ali što se tiče upozorenja u okviru ovog člana, a ima ih 11, čini mi se da nisu u dovoljnoj meri u funkciji objašnjavanja štetnosti duvana. S tim u vezi, podneo sam amandman na tačku 2) stava 3. u kojoj piše: "pušači rizikuju da obole od raka". Te reči, po mom mišljenju, treba zameniti rečima "pušenje izaziva rak". Jedna definicija koja je znatno jasnija, koja treba da znači neku vrstu preventive i u potpunosti se uklapa u duh ovog poglavlja Zakona i ovog člana kojim se svim pušačima daje do znanja koliko je duvan štetan, a mislim da o tome nema potrebe nešto specijalno ni govoriti. Dovoljno je da se ugledamo na zemlje iz okruženja koje jako puno sredstava i energije ulažu u smanjenje broja pušača, kroz zabrane pušenja na javnim mestima, u zatvorenim prostorijama. I mi imamo takav zakon, ali se on, nažalost, nedovoljno primenjuje i ne kontroliše se njegova primena. Nadam se da ćemo ovim amandmanima koje su poslanici Srpske radikalne stranke podneli na ovaj deo Zakona o duvanu upotpuniti i tu pravnu prazninu.
Da li neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Veroljub Arsić. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Saša Valjarević.
Dame i gospodo narodni poslanici, Srpska radikalna stranka je podnela amandman na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o duvanu da se kompletan član 9. briše. Zbog čega smo mi insistirali na tome? Smatramo da je u osnovnom zakonu u članu 29. tačka 7) to bolje regulisano: "da se obaveže da godišnje proizvede ili kupi domaći obrađeni duvan u količini od najmanje 50% sopstvene godišnje proizvodnje cigareta i drugih duvanskih proizvoda u Republici, s tim što ta količina ne može biti manja od 2.000 tona godišnje". Ovde je u izmeni i dopuni Zakona o duvanu u članu 9. navedeno – 40% od sopstvene proizvodnje. Juče je kolega Zoran Krasić veoma lepo objasnio i to ilustrovao; na jednoj fotografiji vam je pokazao naše domaće proizvođače koji su na svojim poljima duvana, a na drugoj je pokazao jednog od vodećih menadžera "Filipa Morisa", bivšeg DIN-a. Kada se vršila privatizacija duvanske industrije u Srbiji u tim ugovorima koji su kasnije potpisivani imali su obaveze da se štiti domaća proizvodnja određeni broj godina. Međutim, ovim članom 9. mi ugrožavamo domaće proizvođače duvana. Samim tim, oni ne mogu da budu konkurentni inostranim proizvođačima, tako da dolazi do uništenja domaće proizvodnje duvana u Srbiji. Ovde ste u odgovoru Vlade dali obrazloženje, a dosta je bilo reči o CEFTA sporazumu, protiv koga je bila Srpska radikalna stranka, da smo potpisivanjem CEFTA sporazuma u obavezi da prihvatimo sve one ugovorne obaveze koje stoje u tom sporazumu. Time automatski stvaramo prostor za sve evropske proizvođače duvana i trgovce duvanom, posebno iz Hrvatske; fabrika iz Rovinja i sada ima velikog uticaja na naše tržište. Jednostavno, uništiće domaću proizvodnju duvana i naše proizvođače. Srpska radikalna stranka insistira na tome da se domaća proizvodnja i domaći proizvođači zaštite i zato i traži brisanje ovog člana 9. Mislim da ovo obrazloženje Vlade jednostavno nije prihvatljivo, jer nema nikakvog utemeljenja u sadašnjoj situaciji kakva je u Srbiji, što se tiče duvanske proizvodnje i domaćih proizvođača. Inače, CEFTA sporazum, pored toga što nas obavezuje da primenimo sve ove odluke i sve te članove tog sporazuma, dosta utiče na našu agrarnu politiku, a mi znamo u kakvom stanju je naša poljoprivreda. Znam da ste vi tek četiri meseca na ovoj funkciji. Jeste bili predsednik Privredne komore, ali sigurno niste bili detaljno upoznati i tek se sada upoznajete; možete i sami da vidite da naši poljoprivredni proizvođači, ne samo u duvanskoj industriji, nego i proizvođači svih ostalih kultura, jednostavno ne mogu da pariraju evropskim proizvođačima. Moramo da budemo veoma obazrivi prilikom prihvatanja tih evropskih sporazuma, jer ćemo doći do toga da ćemo uništiti naše domaće proizvođače ne samo u duvanskoj industriji, nego i u ostalim vidovima poljoprivrede. Da bismo sve to mogli da zaštitimo, mislim da treba da prihvatite amandman na član 9, koji je podnela Srpska radikalna stranka, zarad interesa domaćih proizvođača duvana u Srbiji.
Za reč se javio narodni poslanik Vidoje Jovanović.
Poštovani potpredsedniče, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, kada smo govorili o izmenama i dopunama Zakona o duvanu u načelu, mi smo ovde kao poslanici poslaničke grupe SPS izneli stav da nećemo glasati za ove izmene i dopune Zakona. Kada sam diskutovao o ovom predlogu zakona rekao sam da podržavam podneti amandman na član 9. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o duvanu. Želim da istaknem da Vlada prilikom podnošenja ovog predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona, još od 15. juna, kada smo ga mi dobili... U međuvremenu, mislim da je 7. septembra podnet amandman od strane same Vlade, koji se odnosi na smanjenje obaveznog otkupa sa 40% na 30% za tekuću godinu do 31. 12. 2007. godine. Čini mi se da u tom periodu ni sama Vlada nije znala kakvo rešenje da ponudi. Ponudila nam je 40% u utvrđenom tekstu, da bi posle amandmanom smanjivala na 30% obavezni otkup, sa predlogom da od 1. januara 2008. godine ova kategorija obaveznog otkupa bude ukinuta. Kao poslanička grupa SPS, izjasnili smo se da nećemo podržati ovaj zakon. Vlada je navela pravni osnov, razloge i efekte predloga izmena i dopuna zakona. Mi se ne možemo složiti sa njima, jer ovaj član 9, koji predviđa obavezan otkup u visini od 30% do 31. 12. 2007. godine, jednostavno utvrđuje i ukidanje ove obaveze od 1. januara 2008. godine. Mi smo protiv takvog stava, odnosno nećemo podržati ovaj zakon, ali ćemo podržati ovaj amandman. Ima još vremena da i sam ministar u ime Vlade, odnosno Vlada prihvati ovaj amandman, upravo radi zaštite naše proizvodnje. Stav Socijalističke partije Srbije, a vidim, i dela poslanika koji su diskutovali, jeste da ćemo sa ovim predlogom Vlade, odnosno resornih ministarstava imati pad proizvodnje duvana, s jedne strane; s druge strane, imaćemo sigurno veći uvoz duvana, kada su pitanju ove fabrike koje proizvode finalne proizvode, odnosno oni vlasnici koji su kupili naše fabrike duvana u Vranju itd. Želim da istaknem da će posebno biti pogođena područja Mačvanskog, Kolubarskog okruga, Pčinjskog okruga, Vojvodina, a isto tako i fabrike koje se bave fermentacijom duvana, recimo, naša fabrika u Ljuboviji, takođe fabrika duvana u Čoki. Zato smo protiv toga. Mislim da će naša fabrika u Ljuboviji i naši proizvođači posebno biti pogođeni iz razloga što je iz svojih obrtnih sredstava fabrika duvana u Ljuboviji izdvojila sredstva za sušare, koje je, pod određenim ugovornim odnosima, sa odloženim rokom plaćanja u količini duvana, dala proizvođačima da bi se bavili tom proizvodnjom. Šta će to proizvesti? Imaćemo dvostruku štetu: pad proizvodnje, s jedne strane, a sa druge strane, imaćemo štetu neizmirenja obaveza od proizvođača prema fabrici duvana u Ljuboviji. Zato smo mi protiv toga i želimo da kažemo da je postojeće rešenje o obaveznom otkupu bilo jasnije i mnogo bolje za proizvođače. Nećemo dovesti do pada proizvodnje ako zadržimo kategoriju obaveznog otkupa. Još tome treba da pridodamo da je Vlada sporo reagovala, predložila je izmene i dopune Zakona, s jedne strane, ali s druge strane resorna ministarstva nisu utvrdila visinu premija za duvan, nisu zaštitila proizvođače. Postavljam pitanje - na bazi kojih kriterijuma će se proizvođač koji želi da se bavi sadnjom i proizvodnjom duvana opredeliti za proizvodnju? Mislim da je logika da Vlada odnosno resorno ministarstvo predloži premije za duvan u tekućoj za narednu godinu, da bi proizvođačima bilo jasno u kakvu proizvodnju se upuštaju i kakve garancije imaju, s jedne strane od države, s druge strane od potencijalnih otkupljivača. Još jednom želim da ponovim da SPS poziva ministra i Vladu da kategoriju obaveznog otkupa ne ukine. Mi ćemo podržati brisanje člana 9, tj. amandman koji je podneo narodni poslanik Arsić. Hvala.
Hvala poslaniku Vidoju Jovanoviću. Da li još neko želi reč? Izvolite, kolega Živkov.
Dame i gospodo narodni poslanici, kada sam obrazlagao svoj amandman nisam želeo da obrazložim suštinski problem koji se odnosi na distribuciju duvana. Sadašnja i prethodna Vlada dala je distribuciju duvana Velikom bratu tj. inostranim proizvođačima duvana koji su kupili našu domaću proizvodnju duvana, koji su sebi dali za pravo da distribuciju duvana uzmu samo dve ili tri kuće u državi. Ljudi koji se time bave u praksi su nailazili na distributere duvana koji dolaze u maloprodaje i lepe akcizne markice preko celofana. Vi, ministre, vrlo dobro znate koje je to krivično delo i na koji način se odvija distribucija duvana, što se u našemnarodu kaže - ispod žita. "Direktna trgovina", "Megatabak" i "Veletabak" u državi obavljaju posao za proizvođače duvana koji su kupili našu domaću industriju. Upravo ovaj amandman koji je podneo Veroljub Arsić treba prihvatiti iz razloga koje sam naveo, jer oni koji se bave distribucijom duvana sebe su stavili, i čitava Vlada, u funkciju proizvođača duvana koji su kupili našu domaću proizvodnju. Hvala.
Zahvaljujem poslaniku Živkovu. Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Hvala. Na član 9. amandman je podnela Vlada. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč o tom amandmanu? (Ne.) Hvala. Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača želi da da završnu reč? Izvolite. Dajem reč gospodinu ministru Slobodanu Milosavljeviću.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Hvala svim narodnim poslanicima koji su pažljivo čitajući zakon i diskutujući ovih dana želeli sigurno da zakon poprave i da obezbede kvalitetniji položaj primarnih proizvođača duvana u Srbiji, ali svakako i prerađivačkih kapaciteta u našoj zemlji. Pažljivo sam sve to slušao, beležio i reći ću još jednom da smo vrlo jasno i argumentovano dali obrazloženje zašto amandmani nisu prihvaćeni. Međutim, ocenjujem da bi bilo dobro da dam dva-tri komentara povodom diskusije. Prvi se odnosi na očekivanja primarnih proizvođača vezana za premiranje proizvodnje duvana u ovoj godini. Pripremili smo uredbu koja bi trebalo iduće nedelje da se nađe na sednici Vlade. Očekujem da će Vlada to usvojiti i da će premije za ovogodišnju proizvodnju duvana ići od 65 dinara za "berlej", 80 dinara za "virdžiniju" i 110 dinara za "orijental". Time će, nadam se, proizvođači duvana imati malo bolji ukupan finansijski efekat, pa i stimulaciju proizvodnje u narednom periodu. Proizvodnja duvana spada u strateške vrste proizvodnje u našoj poljoprivredi. Mi ćemo od iduće godine mnogo sistematičnije, analitičnije i od početka godine, pošto verujem da će budžet biti usvojen u rokovima u kojima je to propisano, svim proizvođačima duvana, kao i svim drugim proizvođačima u poljoprivredi, dati uslove pod kojima ćemo pomagati i stimulisati poljoprivrednu proizvodnju, pa time i proizvodnju duvana. Verujem da će proizvodnja duvana tim merama biti stimulisana i da će biti i povećana u narednim godinama. Već nekoliko godina imamo problem da iz domaće proizvodnje duvana obezbedimo prerađivačima i fabrikama koje su privatizovale našu duvansku industriju da ispune svoju zakonsku obavezu da na domaćem tržištu kupe, prvo, 40 posto, a ove godine 30 posto duvana. Tu je pitanje kvantiteta, koje je primarno, ali isto tako i pitanje kvaliteta, pošto robne marke duvana koje se prave u našim fabrikama imaju takvu recepturu da neke od domaćih sorti duvana nisu prihvatljive. Nemam nikakav razlog da branim velike multinacionalne kompanije koje su prisutne na našem tržištu, ali su imali problema da koristeći duvan koji su kupovali u Srbiji i mešajući ga sa duvanom koji su uvozili, po recepturi, obezbede kvalitet onih robnih marki koje proizvode. Ono što radimo, to je da kroz mere agrarne politike podstičemo proizvodnju onih sorti duvana koje se traže, a ja očekujem da će rast te proizvodnje u narednim godinama obezbediti i uravnoteženje spoljnotrgovinske razmene u proizvodnji duvana, pošto mi još uvek mnogo više duvanskih proizvoda uvozimo u Srbiju, nego što izvozimo. Međutim, i toga svi treba da budemo svesni, da te fabrike nisu došle u Srbiju, verovatno bi iz neke od okolnih zemalja, pre svega ovog regiona CEFTA, proizvodile duvan i plasirale na naše tržište, jer navike onih koji puše duvan su da često ne kupuju hranu ili nešto drugo, a kupuju duvan. Takođe, želim da istaknem i da odgovorim na jedno pitanje narodnog poslanika vezano za nekomercijalna gazdinstva i onaj iznos koji je bio odobravan nekomercijalnim gazdinstvima. Mi smo to ukinuli iz jednog vrlo jasnog razloga: to je mera koja je, pre svega, u domenu socijalne politike, a ne u domenu podsticanja poljoprivredne proizvodnje. Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede ima cilj, zadatak i glavni motiv da pomogne proizvođaču i onima koji su aktivni u poljoprivredi, i to merama agrarne politike – uredbama koje su omogućile trošenje ovogodišnjeg agrarnog budžeta, nedovoljnog, ali verujem da će biti mnogo kvalitetnije raspoređen u odnosu na neke prethodne godine, želimo to da podstaknemo – dok prepuštamo nadležnim resornim ministarstvima da se bave nekomercijalnim gazdinstvima i onima kojima je potrebna socijalna pomoć. Mislim da je to mnogo poštenije i mnogo pravednije i da će resorna ministarstva kojima je to u nadležnosti naći način kako da onima koji nisu u proizvodnji, nego im je potrebna druga vrsta pomoći, tu pomoć obezbede. Još jednom hvala svima na doprinosu. Vidimo se. Hvala vam.
Zahvaljujem. Za reč se javio gospodin Dragan Todorović, replika. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, i gospodine ministre, vas nije birao narod, nego Skupština; kada bude bio neposredni izbor od strane naroda, onda ćete biti narodni. Ja mislim da vi niste razumeli ili niste hteli da razumete suštinu amandmana koje je podnela Srpska radikalna stranka. Pre svega, primedba se odnosila na činjenicu da iz godine u godinu Vlada pokušava da izađe u susret proizvođačima duvana, odnosno proizvođačima cigareta i onima koji su kupili fabrike za preradu duvana. Oni pokušavaju, normalno, da svoje ulaze smanje na minimum, kako bi ostvarili veći profit, i želja države i naših ljudi koji proizvode duvan je da u tom poslu zarade što više. Interes države je da omogući našim građanima, a ne velikim multinacionalnim kompanijama, da u ovom poslu prođu bolje. Sve ovo na šta smo mi ukazivali praktično se svodi na to da vi izlazite u susret onima koji žele da na leđima naših građana profitiraju, jer ako nećete vi, mi ćemo da uvezemo jeftinije, a vi to omogućavate. Vaše nije da njima omogućavate takav način sticanja dodatnog prihoda, nego da omogućite našim građanima koji se bave ne samo ovom proizvodnjom, nego i svakom drugom proizvodnjom da, koliko je to moguće, u nekim realnim tržišnim uslovima prođu bolje. To rade sve države u Evropi. Imali ste prilike da čujete od poslanika SRS koji su naveli zemlje iz EU koje uopšte ne interesuje ništa drugo, nego sopstveni interes, interes države i njihovih građana. Vi ovde ono što ste ustanovili prethodnim zakonom dodatno smanjujete sa 50 posto obaveznog otkupa na 40, pa na 30 itd. Vi poklanjate, takoreći, potpunu veru prerađivačima duvana da duvan koji proizvodi naš seljak nije odgovarajućeg kvaliteta. Da li ste vi ispitali kako je bilo moguće da se podeli seme duvana koji je bio ne samo neadekvatan, nego takav da je sedam godina posle njegove sadnje to zemljište potpuno neupotrebljivo? Zašto se država nije potrudila da našim proizvođačima duvana omogući adekvatan duvan? Ne treba vi mnogo da ubeđujete zdravorazumskog seljaka šta je njegov interes, on će prihvatiti sve to što treba bez ikakvih problema. Vi to ne radite, vama nije interes, izgleda, da omogućite našem seljaku da proizvodi ono što prerađivači traže, a to možete da uradite bez ikakvih problema. Mi kao poslanici vam ukazujemo na to da ste vi obavezni, kao ministar poljoprivrede, da pomažete našoj državi i našim građanima, a ne ovima koji proizvode duvan u celom svetu, oni su u celom svetu stvorili monopol. Suština novog svetskog poretka je vladavina multinacionalnih kompanija. Suština je da se dođe do tržišta, da se smanji cena sirovine, da se smanji cena radne snage; takođe, slobodan protok kapitala, bez ikakvih ograničenja, i mogućnost uticaja direktno na vlast. Oni se ne bave sitnim stvarima, nego direktnim uticajem na vlast, preko zakonskih projekata i predloga, sebi obezbeđuju povlašćen status. To vam je u svim vidovima, i u industriji i u poljoprivredi; apsolutno gde god da pogledate, tamo gde su ušle multinacionalne kompanije naša proizvodnja se gasi potpuno, ukoliko cena naših sirovina ne odgovara. Oni, normalno, prelaze na jeftinije, ali nama to nije interes, nama je interes da naši građani rade i zarađuju i da se naša država razvija, a ne multinacionalne kompanije. To vi morate, gospodine ministre, da uradite ako stvarno hoćete da budete narodni ministar, kao što ste rekli na početku. To je osnovni zadatak i Vlade i Ministarstva, a ne dati mogućnost multinacionalnim kompanijama da zarađuju ekstra na našim leđima i na našoj grbači. Em su dobili jeftino te fabrike, em će sada eliminisati potpuno našu proizvodnju, a tržište su dobili. O tome morate da vodite računa.
Zahvaljujem gospodinu Draganu Todoroviću i zahvaljujem gospodinu ministru poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede dr Slobodanu Milosavljeviću na učešću u raspravi. Zaključujem pretres Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o duvanu u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Da bismo pribavili potrebna mišljenja dva nadležna odbora, o zakonodavstvu i bezbednosti, dajem pauzu od 35 minuta. Nastavak sednice biće u 12.30 časova. Hvala vam.
Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O PUTNIM ISPRAVAMA (pojedinosti) Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Vjerica Radeta, Momir Marković, Zlatan Jovanović, Nemanja Šarović, Božidar Delić, zajedno Laslo Varga, Balint Pastor i Elvira Kovač, Slavko Jerković, Radiša Ilić, Zoran Krasić, Božidar Koprivica, Aleksandar Martinović, Nataša Jovanović, Petar Jojić, Veroljub Arsić, Nebojša Stefanović, Sreto Perić, Milovan Radovanović i Vesna Nikolić-Vukajlović, kao i Odbor za odbranu i bezbednost. Primili ste mišljenje Vlade i izveštaje Zakonodavnog odbora i Odbora za odbranu i bezbednost o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 140. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Po Poslovniku, narodni poslanik Dragan Todorović.
Dame i gospodo narodni poslanici, unapred se izvinjavam, ovo nije korišćenje poslovničke mogućnosti za bilo kakvu opstrukciju rada parlamenta, ali hteo bih da ukažem na jedan vrlo važan problem sa kojim se suočava naša država, odnosno naše društvo, i da iskoristim prisustvo ministra policije. Neću pominjati imena, jer nije svrha da se otvori polemika kako bi se "jelo" vreme, nego stvarno hoću da ukažem na neke probleme koji su izuzetno veliki kada je u pitanju naša država i kriminal koji na neki način može da se legalizuje. O takvom obliku kriminala ću vam reći nešto, vezano je za opštinu Stara Pazova i kupovinu zemljišta, velikog kompleksa, skoro 100 hektara. To zemljište se kupuje kao poljoprivredno, plaća se oko četiri evra kvadratni metar. Kada se kupi takvo zemljište, onda se ulože svi napori da se u skupštini opštine izvrši prenamena zemljišta. Kada se izvrši prenamena, cena tog zemljišta skače, otprilike, pet, šest, sedam do deset puta. Samo u ovom slučaju reč je o zaradi od preko 20 miliona evra. Onda se tu uključuju, manje-više, oni koji mogu da utiču da bi se ovakav posao, ovakav kriminal legalizovao, od odbornika u skupštini opštine, do poslanika, do drugih veza i intervencija kojima se utiče kako bi se ovakav kriminal izvršio. Veliki je pritisak i napad na predsednika opštine Stara Pazova gospodina Srđu Komazeca, na šta smo mi ukazivali. Podneto je oko šest krivičnih prijava, neću poimenično da vam govorim, da ne bi ovde došlo do polemike, vezano za pokušaj da se omogući ljudima koji su krenuli u ovaj posao da ga završe i da zarade oko 20 miliona evra i da se, normalno, taj novac raspodeli prema doprinosu, kako je ko uspeo da doprinese da se to završi. Samo ću vam reći, recimo, da je podneta i krivična prijava protiv bivšeg načelnika Knežević Aleksandra, nadimak mu je, inače, "Pištolj", on je bio načelnik OUP-a Stara Pazova, zbog krivičnog dela učestvovanja u prekrajanju volje građana iskazane na izborima korišćenjem službenog položaja. U krivičnoj prijavi je navedeno mesto, vreme i jedanaest prisutnih odbornika. Tužilac je odbacio prijavu kao neosnovanu, iako tom prilikom nijedan navedeni svedok od njih 11 nije saslušan od strane nadležnih organa. I mi smo vas, gospodine ministre, obaveštavali, između ostalog i sa govornice Skupštine Srbije, o nezakonitom radu tadašnjeg načelnika, koji je potpuno bio povezan sa građevinskom mafijom. I sada postoji veliki problem u opštini Stara Pazova. Čak 20 i nešto odbornika je dalo ostavke, računajući da će takvim ostavkama doći u situaciju da blokiraju rad Skupštine opštine i da će zbog toga biti uvedena privremena uprava i oni završiti posao. Znam da centrale mnogih stranaka nemaju mogućnost kontrole svojih odbornika, konkretno u Staroj Pazovi, da su im jednostavno otkazali poslušnost. Njima je bitnije da u ovom poslu zarade neki dinar, nego šta je interes građana, šta je interes njihovih stranaka. Znam sigurno da centrale ne stoje iza njih i zato napominjem ko sve učestvuje od strane nekih stranaka, baš zbog toga. Ministre, vama ukazujem da vi imate legalne načine da ovo sprečite, jer su podnete krivične prijave. Podnete su krivične prijave za falsifikovanje ostavki nekih odbornika. Zašto ne radite svoj posao? Zašto ne radi tužilaštvo? Zašto saučestvujete u ovom kriminalu? Država je uništena zahvaljujući kriminalu koji se potpuno legalizuje. Vi dobro znate kako se to radi: da se zemljište bez jednog jedinog dinara, to zemljište se uloži kao ulog da bi se dobio kredit od banke, izgradi se velelepni objekat, proda se, vrati se kredit i milina. Ali, to je kriminal. Molim vas da učinite nešto kada je u pitanju opština Stara Pazova da se ovo onemogući. Nemojte da sutra kažete da niste znali da ćete omogućiti pojedincima da samo na jednom poslu zarade preko 20 miliona evra. Nije to samo u ovoj opštini, ali govorim sada konkretno o Staroj Pazovi, gde ovo može da se spreči. Imate falsifikovanje ostavki dva odbornika. Znači, imate sve elemente. To je činjenica. Molim vas, a molim i vas, gospodine predsedniče, da utičete, da se raspitate o tome i videćete ko sve od stranaka u tome učestvuje i da probate na neki način da utičete, tamo gde možete, da se ne ostvari ovo u Staroj Pazovi. Stvarno izvinite za ovo vreme, ali mislim da je bilo izuzetno važno da skrenem pažnju. Hvala vam.
Važno je i hvala vam što ste ukazali na situaciju. Na član 9. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Vlada i Odbor za obranu i bezbednost nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta.
Dame i gospodo, nekoliko puta sam upozoravala da se Srbija nalazi u neustavnom stanju, da su za to odgovorni Vojislav Koštunica, Boris Tadić i Oliver Dulić. Danas to ponavljam, naravno, najpre zbog javnosti, a onda zato što je prisutan gospodin Oliver Dulić, jer kada sam to govorila nije bio prisutan. Njihova odgovornost je u tome što je Narodna skupština, zahvaljujući njihovom neradu, preskočila svoje obaveze iz člana 5. Zakona o sprovođenju Ustava. Mi danas raspravljamo u pojedinostima o Predlogu zakona o putnim ispravama. Kada smo u načelnoj raspravi govorili o ovom zakonu, poslanici SRS ukazali su na neke stvari koje su bitne za Predlog ovog zakona, a ja ću nešto od toga da ponovim, zato što vi, gospodo iz Vlade, a pretpostavljam i skupštinska većina, pretpostavljam, jer će glasati za ovaj zakon, obmanjujete građane Srbije vašom pričom da nam se donošenjem ovog zakona otvaraju svi putevi, da dolazimo na belu šengensku listu, da će doći do izvesnih viznih olakšica. Istog onog dana kada je završena načelna rasprava, umesto da mediji obaveštavaju o tome na šta su narodni poslanici skretali pažnju kada je u pitanju ovaj predlog zakona, svi mediji su nas obavestili kako je upravo tog dana Božidar Đelić, u prisustvu Tanje Miščević, potpisao neki protokol na osnovu kojeg mi neke godine dolazimo na belu šengensku listu. Jednostavno, to nije tačno. Nije tačno, zato što je potrebno ispuniti još mnogo uslova, o kojima mi još nismo ovde raspravljali. Suština je zapravo da se to potpisivanje i dobijanje viznih olakšica odnosi isključivo na ljude koji imaju diplomatske pasoše. Znači, to se odnosi na političare, sportiste, vrhunske umetnike, uglavnom na ljude koji i do sada nisu imali nikakvih problema sa dobijanjem vize. Svi političari, računajući i narodne poslanike, imaju mogućnost da dobiju diplomatski pasoš, a to dobijaju bez ikakvih problema, dobijaju vizu na šest meseci i na godinu dana, takođe bez ikakvih problema. To treba građani da znaju. Ne zbog toga što smatram da političari i ljudi koji vrše vlast u Srbiji ne treba da imaju diplomatske pasoše ili da ne treba da imaju vizu, naravno da treba i naravno da je neophodno da se putuje, ali to govorim iz razloga što i ovaj zakon i ta vaša priča o viznim olakšicama važi samo za elitu u Srbiji, a ne važi i za narod. Mi srpski radikali se zalažemo da ovaj parlament donosi zakone od kojih će konkretnu korist imati građani Srbije. Dakle svi građani Srbije, a ne samo izdvojena elita. Takođe, tražimo od Vlade Republike Srbije, pored toga što se bore i idemo nekim dužim putem za dobijanje tih viznih olakšica, što nam naravno ne smeta i nemamo ništa protiv, da paralelno sa tim malo više računa povede o otvaranju novih mesta, o povećanju plata, da građani ne budu iznenađeni jednog dana kad budu mogli da dobiju vize, pa se nađu u čudu šta će im vize kad nemaju para da prežive ni u Srbiji, a kamoli da putuju po belom svetu. Takođe želim da naglasim, to sam govorila i u načelnoj raspravi, da ovaj zakon o putnim ispravama kada ga budemo usvojili neće dovesti ne u bolji, nego neće dovesti u ravnopravni položaj sve građane Republike Srbije. Tvrdim da ni na osnovu ovog zakona holandska ambasada neće izdati holandsku vizu ni Oliveri Miletović, niti bilo kom drugom prijatelju dr Vojislava Šešelja, a vezano je za amandman koji sam podnela. Gospođa Jadranka Šešelj sigurno neće dobiti diplomatski pasoš i neograničenu vizu, nego svaki put kad odlazi u posetu dr Vojislavu Šešelju mora da se sprovede procedura i svaki put da se dostavi neki novi dokument itd. Ponavljam da insistiramo da svi građani Srbije moraju biti jednaki pred zakonom, a pogotovo da Vlada Republike Srbije mora da vodi računa o svakom svom građaninu, ma gde on bio. Takođe, za ovih nekoliko dana nisam dobila odgovor, a bilo je vremena, na pitanje upućeno predsedniku Vlade Republike Srbije o tome koliko ministara, vaših kolega, gospodine Jočiću, u Vladi Srbije ima pasoše drugih država. To je bitan podatak. Sada ponovo insistiram da dobijemo tu informaciju. Kada je u pitanju član 9. i amandman koji sam u ime poslaničke grupe SRS podnela na ovaj član, za one koji se nisu upoznali sa amandmanom, a i radi javnosti, član 9. se odnosi na izdavanje diplomatskih i službenih pasoša. U stavu 3. ovog člana stoji: "Diplomatski pasoš i službeni pasoš može se izdati i članu uže porodice lica kome je izdat takav pasoš, koji s njim živi u zajedničkom domaćinstvu i s njim putuje u inostranstvo ili boravi u inostranstvu". Tražila sam u ime poslaničke grupe da se ovaj stav menja, tražila sam da se briše da diplomatski ili službeni pasoš može dobiti član uže porodice lica koje putuje u inostranstvo, zato što smatramo da je nepotrebno da se diplomatski, odnosno službeni pasoš izdaje članu uže porodice lica kome je izdat takav pasoš samo za određeno službeno putovanje. Inače, stav Srpske radikalne stranke je da ovakve pasoše ne mogu dobijati ni članovi porodica lica koja nas predstavljaju u konzularnim predstavništvima ili u ambasadama, jer ta lica nisu diplomate. Oni jesu članovi porodica naših diplomata, ali oni su obični građani, kao i svaki drugi građanin Republike Srbije. Nismo u tom smislu podneli amandman zato što znamo ovo što nam je Vlada Republike Srbije napisala u obrazloženju zašto moj amandman nije prihvaćen. Vlada mi je objasnila da ne prihvata amandman budući da je pravo člana uže porodice lica kome je izdat diplomatski ili službeni pasoš da dobije takvu istu putnu ispravu, pod propisanim uslovima, sastavni deo položaja i posebnih prava koja im priznaju međunarodne konvencije o diplomatskim i konzularnim odnosima. Znamo za sva međunarodna akta, gospodine Jočiću i gospodo iz Vlade, znamo i za sva međunarodna akta kojima se štite ljudska prava. Jedino mi iz Srpske radikalne stranke govorimo o kršenju ljudskih prava dr Vojislava Šešelja u Haškom tribunalu, a nikom od vas iz Vlade nije palo na pamet da se barem jedanput za ovih pet godina oglasi i da se pozove na neki međunarodni akt, na osnovu kog je evidentno da se krše osnovna ljudska prava predsednika srpskih radikala. Ali zato želite da omogućite svakom ko dobije diplomatski pasoš, pa i ako putuje i na jedan dan i ide na jedan kratak sastanak, da sa diplomatskim pasošem može da povede ženu u šoping. To za nas srpske radikale nije prihvatljivo. Šta bi ovo značilo, ako naš amandman ne bude usvojen? Znači, ide Boris Tadić, recimo, kod dragog mu Džordža, tada ćemo mu izdati i diplomatski pasoš i za ženu. Sledeće nedelje ide kod Sarkozija, onda ćemo da mu izdamo pasoš za ljubavnicu. Onda ide kod Stipe Mesića na poklonjenje i izvinjenje, pa onda ćemo da mu izdamo pasoš i za decu. Kakav interes ima Republika Srbija da članovi porodice, recimo, Borisa Tadića, koji se švrćka po belom svetu, dobiju diplomatske pasoše? Mi imamo interes da on ide tamo da zastupa Srbiju, da se bori za srpske nacionalne interese, da se bori za opstanak Kosova i Metohije u sastavu Republike Srbije, a ne da posle svakog dolaska od nekih tamo trećerazrednih činovnika koje obilazi po belom svetu dođe ovde sa nekakvim drugačijim, "svojim" mišljenjem, pa da onda potpuno otvoreno na glavnom odboru svoje stranke kaže da će se on i DS boriti za ulazak u Evropsku uniju po svaku cenu. Pitam ga pred javnošću Srbije da li to "po svaku cenu" znači i po cenu Kosova i Metohije? S tim se SRS nikada neće složiti i to nikada neće prihvatiti. Ponavljam dakle, gospodinu Jočiću, vi ste vrlo pažljivo slušali ono što smo mi govorili kada smo raspravljali o zakonu u načelu. Čak ste imali i određene dijaloge sa narodnim poslanicima, odnosno odgovarali ste na naše primedbe. Tada ste obećali, takođe sa ovog mesta, da ćete da sagledate sve amandmane, da ćete ozbiljno da ih proučite i da ćete verovatno prihvatiti i neke amandmane poslanika Srpske radikalne stranke. Dokaz da to niste ni ozbiljno ni odgovorno pogledali, gospodine Jočiću, jeste upravo ovaj amandman. Ovaj amandman vam ne menja... Uostalom, videćete i čućete u toku dalje rasprave od ostalih kolega iz SRS da su nam amandmani na ovaj zakon takvi da vam uopšte ne diramo u koncept vašeg zakona, nego samo hoćemo da donesemo zakon koji je primenljiv, koji je jednak za sve građane. Zar nije dosta što određena grupa ljudi u Srbiji ima pravo na posebne uslove za izdavanje pasoša, zar treba da i članovi porodica tih ljudi dobijaju te diplomatske ili službene pasoše? Ovo nije u suprotnosti sa tim međunarodnim propisima, gospodine Jočiću, o kojima je Vlada pisala u svom obrazloženju. U suprotnosti bi bilo da smo insistirali da i diplomate koje nas predstavljaju u ambasadama i konzularnim predstavništvima budu izbrisani, odnosno članovi njihovih porodica, iz ovog člana. Dakle, i to bismo mi hteli, ali nismo tako intervenisali zato što smo želeli da naš amandman bude apsolutno u skladu sa pozitivnim pravnim propisima. Pozivam vas još jedanput da ne budete saučesnik, zapravo, vi ste, kao predstavnik Vlade ovde, inicijator donošenja zakona, ponavljam, koji je zakon za elitu, za nekoliko desetina hiljada građana Srbije, a ne zakon za sve građane Srbije. Prihvatite ovaj amandman i ostale amandmane Srpske radikalne stranke, pa ćete onda imati koliko-toliko ozbiljan zakon.
Hvala puno. Ministar Jočić, izvolite.
Kao što je rečeno, ovo pravo člana porodice priznaju međunarodne konvencije o diplomatskim i konzularnim odnosima. Verujte, nisam saučesnik ni u čemu, pogotovo što je vreme potvrdilo ovu normu, a Zakon o putnim ispravama do sada se menjao osam puta pa ću vam reći: godine 1996. ganc nov, ali ova odredba postoji u važećem zakonu i doneta je 1996. godine; znači, 1996. godine je donet, 1996. je menjan, 1998. je menjan, 1999. je menjan, 2001. je menjan, 2002. dva puta i 2003. Znači, osam puta je menjan ovaj zakon i niko nije takao u ovo pravo. Prema tome, čim je ova norma preživela osam promena, kroz različite političke etape, mislim da je ona korisna, neće se sigurno zloupotrebljavati i pomaže da oni koji stvarno imaju državnog posla mogu lakše i brže da taj posao obave.
Hvala puno. Po Poslovniku, narodni poslanik Jaroslav Hrebik.
Poštovani predsedniče, poštovano predsedništvo, poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, javljam se po članu 225, a poveden izlaganjem gospodina Todorovića, koji je izneo više neistina. Zato se unapred izvinjavam što ću vam oduzeti tri minuta vremena. Naime, pomenuta je ovde opština Stara Pazova. Izneto je, kao što sam rekao, više neistina. O čemu se radi? Ovde su iznete optužbe na račun nekih odbornika, što se tiče kupovine odbornika, a ja vas pitam zašto prvo ne pogledate u svoje dvorište, šta radikali rade u Staroj Pazovi; kako su omogućili kvorum na sednici 3. jula, šest dana pre isteka roka od tri meseca kada se stiču uslovi za uvođenje prinudne uprave; kako je odbornica Demokratske stranke dala većinu SRS-u, SPS-u i PSS-u, zašto to ne pitate? Obezbeđenje od 15 ljudi je dovelo tu odbornicu na sednicu Skupštine opštine. Posle toga, kada su imali taj minimalni kvorum, šta su uradili? Stali su na vrata i nisu dozvolili ostalim odbornicima da uđu. Znači, odbornici opozicije nisu ni smeli da uđu u salu skupštine. Kako vas nije sramota tako da pričate? Ono što se dešava je sprečavanje investicija u Staroj Pazovi. Kad neka firma, domaća ili strana, hoće da zaposli tri hiljade ljudi, pa zar vi ne treba njoj da se prilagodite? Ne, nego kažete kao vaš predsednik opštine, Srđo Komazec - nismo zainteresovani za tu investiciju. Kako vas nije sramota? Da li znate šta znači tri hiljade radnih mesta? Vi to sprečavate? To nema smisla. Plus optužujete druge koji hoće da zaštite zakonitost rada Skupštine opštine Stara Pazova. Neprijatno se osećam kad pričate takve neistine. Srđo Komazec je jedno vreme bio narodni poslanik, pokrajinski poslanik, predsednik opštine, a pre par godina je izbačen s posla zato što je udario ženu u šestom mesecu trudnoće. To vam je predsednik opštine iz Stare Pazove? Vi o njemu pričate i kažete da mi ne valjamo? Pogledajte vašeg predsednika opštine i šta se tamo radi, kako je prodato 19 hektara zemlje i kome je prodato, infrastrukturno neopremljene, neparcelisane. Ko je kupio i odakle je taj čovek? Iz Zemuna. Ko upravlja opštinom Stara Pazova? Ljudi iz Zemuna.
Hvala puno. Željko Vasiljević, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, želim da vas obavestim o dve situacije koje, naizgled, nemaju mnogo veze jedna s drugom, ali su vrlo povezane. Prva se odnosi na Dragaš. Nastava za učenike goranske nacionalnosti u Osnovnoj školi "5. oktobar" u Kruševu, opština Dragaš, nije ni juče počela jer su lokalne kosovske institucije zabranile ulazak u školu svima koji žele da nastavu pohađaju po planu i programu srpskog Ministarstva prosvete. Regionalni načelnik školske uprave Ministarstva prosvete Srbije Predrag Stojčetović izjavio je Tanjugu da je od prošle godine u opštini Dragaš počela podela između onih koji žele da nastavu prate po kosovskom i srpskom programu. Želim da pitam našu vladu, nažalost, ne gospodina ministra unutrašnjih poslova, jer on zaista nema veze sa ovim, nego ministra prosvete i uopšte celu Vladu, šta će preduzeti da pomogne bar onoj deci goranske nacionalnosti koja žele da nastavu pohađaju po srpskom školskom programu, na srpskom jeziku i da njihove diplome sutradan važe u Srbiji kada budu nastavili, ako budu želeli da nastave, školovanje. Drugi događaj se odnosi na Medveđu. Predsednik opštine Medveđa Slobodan Drašković je izjavio juče Fonetu da je na sastanku Ministarstva prosvete dogovoreno da dvoje albanske dece iz Medveđe nastave redovno pohađanje trećeg razreda srednje tehničke škole. Deca će morati da polažu nekoliko ispita razlike i posle toga će im biti priznata prva godina, a za drugu godinu, koju su pohađali u toku prošle školske godine u Medveđi, svedočanstvo će dobiti u junu mesecu iduće godine. Sad samo želim da vam kažem nekoliko stvari. Nemamo ništa protiv ovo dvoje albanske dece, ali imamo protiv ovakvog načina rešavanja problema. Cela opština, svi zaposleni radnici albanske nacionalnosti u državnoj upravi su dva dana protestovali, odnosno štrajkovali, nisu išli na posao da bi izvršili pritisak na direktora škole i institucije Ministarstva prosvete Republike Srbije, da bi ovu decu protivzakonito upisali u treću godinu škole. E, sad, ovo je klasičan pritisak izvršen radi kršenja zakona i ja ću vam samo ukratko reći koliko je razloga za tu tvrdnju. Obrazac na kome je izdato svedočanstvo nije u upotrebi i nije propisan od strane Republike Srbije. Prva tri razreda osnovne škole ova deca su završila na teritoriji opštine Medveđa, a na svedočanstvu piše da su svih devet razreda završili u Prištini, odnosno u Kosovu Polju. Nije mi baš jasno kako je to moguće. Ono što je najvažnije i u čemu se ogleda najveća zloupotreba, to je da ova deca nisu polagala klasifikacioni, odnosno prijemni ispit za upis učenika u četvorogodišnje srednje škole. Gospodo, pitam vas - da li mi možemo da prihvatimo da se ovakve stvari rešavaju pritiskom i štrajkom? Nema veze što su to albanska deca, sutra se može desiti da i neka druga deca ne polažu prijemni ispit, a da budu upisana u četvorogodišnje škole, za koje je prijemni ispit obavezan. Molim vas da ne pravimo ovakvu razliku, pa makar to bilo i dvoje dece albanske nacionalnosti i makar za njih protestovalo i štrajkovalo više desetina zaposlenih u državnoj upravi. Hvala vam.
Po Poslovniku, narodni poslanik Dragan Todorović.
Rekao sam na početku da nisam imao nameru da pominjem imena onih koji učestvuju u ovom kriminalnom poslu da ne bi ispalo da želim da vršim opstrukciju rada Skupštine i da se ne bavim dnevnim redom. Dobro je što su se našli i prepoznali oni koji su najodgovorniji, ili su među najodgovornijima, za ovo što se dešava u Staroj Pazovi. Što se tiče Srđana Komazeca, on isključivo radi u skladu sa programom i politikom SRS, sa interesom građana Stare Pazove i tu su stvari potpuno jasne. Za ovo zemljište za koje vi tvrdite, ukoliko bude preimenovano u građevinsko zemljište, da će se zaposliti 3.000 ljudi ili 30.000 ljudi, nije sporna stvar da se zaposle ljudi, ali je problem u nečemu drugom. Oni koji kupuju ovo zemljište nemaju nameru ništa da grade, oni imaju nameru da kupe zemljište i kupili su zemljište kao poljoprivredno. Kada bude promenjena namena, kada bude dozvoljena gradnja, oni će takvo zemljište prodavati, oni uopšte neće graditi ili ako budu gradili gradiće za prodaju. Ja vas pitam, zašto to ne bi radila opština? Srđan Komazec kao dobar domaćin zna da je interes opštine Stara Pazova da to uradi Stara Pazova, a ne da uradi Marko, Janko, i to uz pomoć ljudi koji su spremni da falsifikuju dokumente. Pretpostavljam da ste vi gospodin Hrebik Jaroslav. Protiv vas je podneta krivična prijava zato što ste dostavili Skupštini opštine falsifikovane ostavke dvoje odbornika iz Pokreta snaga Srbije Bogoljuba Karića. Ajde da su iz G17, imate blanko ostavke pa ste to prosledili, to bih mogao da razumem. Ako jesu blanko ostavke, otkud vam ostavke odbornika iz G17 plus? Nismo mi išli i pričali okolo-naokolo dešava se ovo ili ono. Srđan Komazec uradio je jedinu moguću stvar da stvari istera na čistinu uz pomoć države, uz pomoć zakona. Postoji jednostavna stvar: ili je ova krivična prijava neosnovana zato što ostavke nisu falsifikovane ili su one falsifikovane, a onaj ko je to uradio mora po zakonu da odgovara. To je osnovni problem i o tome sam vam govorio, o kriminalu koji se legalizuje, zbog čega naša država sveukupno ima veliku štetu, tako što se na ovakav način, lobiranjem i pridobijanjem ljudi koji su spremni za pare da prodaju interes svojih građana... Kupili zemljište kao poljoprivredno i rešili da promene namenu, da zarade pare. Opština Stara Pazova vodi računa o svojim interesima. Odredila je zemljište koje je uz autoput, dovodi struju, vodu, kanalizaciju i prodaje ga kao građevinsko. Zašto bi to nekom drugom dozvolila? To je osnovni problem.
Replika, narodni poslanik Hrebik Jaroslav.
Poštovani, javljam se da odgovorim gospodinu Todoroviću što se tiče ovih laži. Je l' vi imate neki problem? O čemu se radi? Naime, što se tiče ta dva sporna odbornika PSS-a, neka sud utvrdi da li je to njihov potpis ili nije, neću o tome sada da pričam, neka sud da svoje mišljenje. Takođe se sprema krivična prijava protiv Srđe, a ne Srđana Komazeca, gospodine Todoroviću, za klevetu koja je upućena na moj račun i videćemo šta sud ima po tom pitanju da kaže. Kažite mi da li je stvarno politika Srpske radikalne stranke da se udaraju žene koje su u šestom mesecu trudnoće? Ovde imate izveštaj nadležne komisije gde piše da je ta gospođa koja je udarena izjavila... To jest, Srđo Komazec je prvo izjavio: "Hoćeš da te ubijem? Hoćeš da te zakoljem?". Zar su to reči kojima se obraća koleginici koja je zajedno sa njim u kancelariji, samo zato što se čovek iznervirao? Što se tiče prodaje te zemlje koju pominjete, zar nije normalno da se otvore ta radna mesta? To će sud da utvrdi, gospodine, niste vi merodavni to da utvrđujete, niti imam nameru da pričam o tome sa vama. Jednostavno, ako je to politika SRS da se ponaša brutalno prema svakom ko ne misli tako, da nas optužujete da smo kriminalci i falsifikatori, utvrdite to na sudu i tamo ćemo se naći. Uopšte nije istina, Srđo Komazec je bio upoznat 1. februara sa projektom te pomenute firme. Uopšte nije u pitanju prodaja zemljišta, nego je u pitanju izgradnja kargo centra, najvećeg u jugoistočnoj Evropi, gospodine Todoroviću. Vaš Srđo Komazec je video taj projekat i pitajte ga zašto to nije iskoristio, a to je u interesu građana opštine Stara Pazova, nego je rekao - mi nemamo nameru da sa vama sarađujemo. Zar je to odgovor jednog predsednika opštine koji brine za interes svojih građana? To je najveća sramota. I taj vaš Srđo Komazec samo pokazuje da što su ljudi nasilniji i agresivniji to će više napredovati u Srpskoj radikalnoj stranci. Bolje toga da se stidite i bolje da rešavate stvari u svojoj stranci, nego što ovako nas optužujete. U svakom slučaju, sud čeka i Srđu Komazeca.
Po Poslovniku, narodni poslanik Dragan Todorović.
Ima ona stara poslovica – ako laže koza, ne laže rog. Ima jedan problem koji vi nikako da objasnite: veliki kargo centar itd, ali kako na poljoprivrednom zemljištu? To je problem, kako na poljoprivrednom zemljištu? Kako to da vi vidite interes da neka firma treba to da uradi, samo treba da joj se promeni namena, samo treba da se promeni namena zemljišta, samo ta sitnica. Zašto se niste zalagali da to bude opština? Zašto prvo da se kupi zemljište od seljaka pa onda da se u opštini traži da se izvrši prenamena zemljišta? Ja tu ne vidim nijednu logiku sem ove - neće da zaradi opština, nego će zaraditi pojedinci. Da ne čitam, ali svakome ću omogućiti, koliko je ovde ostavki odbornika, među kojima i dotičnog gospodina u Skupštini opštine Stara Pazova. Računali su da će na ovakav način uspeti da obore legalnu vlast, pa kada im je to propalo oni su brže-bolje potrčali pa povukli te ostavke. Šta je ovde sada falsifikat? Ima jedna stvar sa kojom se slažem, tačno je da neko treba da se stidi, ali to upućujete na pogrešnu adresu. Nažalost, izgleda da vi taj osećaj niti ste imali, niti ćete imati. Zato u vašem slučaju treba da deluje zakon.
Hvala. Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Izvolite, po Poslovniku.
To što vi pričate da opština gradi, ne gradi, to uopšte sa tim nema veze. Zašto smo mi podneli ostavke? To je bio naš krajnji protest protiv bezakonja, anarhije koja vlada u opštini Stara Pazova. Dođite, gospodo, da se uverite šta je to u Staroj Pazovi. Kad smo videli opstrukciju Opštinske izborne komisije, gde su većinom radikali, i Mandatno-administrativno komisije, da hoće da ima kvorum bez sednica Skupštine opštine, da ga uspostavi jednostavno na Opštinskoj izbornoj komisiji, naš jedini korak koji je tada bio moguć, da bismo zaštitili svoja prava i demokratiju i zakonitost u Skupštini opštine, bio je da povučemo ostavke. Nadamo se da sve ovo sluša nadležni ministar, da će u opštinu Stara Pazova poslati komisiju koja će ispitati sve ovo o čemu pričamo. Takođe i ostali, policija i tužilaštvo. Da svi rade svoj posao ne bi došlo do ovoga do čega je došlo u opštini Stara Pazova kada je grubo ugrožen zakon, kada je jedna odbornica dovedena pod jakim obezbeđenjem. O čemu mi dalje da pričamo? O kakvoj demokratiji? Petnaest ljudi dovodi jednu odbornicu koja ima 26 godina. Neka građani sami zaključe šta je to.
Izvolite. Dragan Todorović, nadam se poslednji put po Poslovniku, pa da krenemo da radimo. Nadam se da vaša diskusija više neće izazvati repliku.
Unapred obećavam da povodom ovog pitanja više neću izlaziti. Moram da vam kažem, ja vam se najiskrenije zahvaljujem što ste se prepoznali i što ste izašli. Bolja stvar nije mogla da se desi. Nisam to hteo, mogao sam, ali vam stvarno hvala i mislim da će sada državnim organima koji su za ovo nadležni biti mnogo jednostavnije i lakše da utvrde pravu istinu. Između ostalog, neka uzmu stenogram vašeg govora.
Hvala puno. Momir Marković, izvolite povodom amandmana.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime poslaničkog kluba SRS podneo sam amandman na član 19. Predloga zakona, gde tražim da se reč "pet" zameni rečju "deset". O čemu se zapravo radi? U zakonu je predviđeno da pasoš traje pet godina i da se posle toga mora menjati. S obzirom na to da se gotovo sva dokumenta izdaju na 10 godina, mislim da bi se ovim izbegli dodatni troškovi. Dame i gospodo narodni poslanici, evo nas ovde, "demokratorska vlast" nas već sedam godina vodi u tu Evropu, vodi na belu šengensku listu, vodi kojekuda, jer nas nigde nisu odveli do sad, i uveli su i kod ovoga jednu novinu. Podsećam vas na Zakon o ličnim kartama, koliko su poslanici SRS insistirali da se ovaj biometrijski čip, koji su planirali da ugrade u ličnu kartu, ne ugrađuje. Znate koliki je protest, od velikodostojnika SPC pa nadalje, bio. Evo sad ovde vidimo u zakonu o pasošu da se takođe radi o biometrijskom čipu. Sve je počelo, da vas podsetim, kad su udruženja za zaštitu životinja insistirala da se svima ugradi čip i da se svakog trenutka može kontrolisati gde se nalazi pas lutalica. Bojim se da polako i građane pelcujete. Doduše, u toj odluci Udruženja za zaštitu životinja je bila predviđena još jedna mera - da se psi lutalice kastriraju. Kako ste počeli sa ovim uvođenjem biometrijskih čipova u lična dokumenta, da vas podsetim da to omogućava da svakog trenutka preko satelita kontrolišete nosioca dokumenta, da svakog trenutka znate gde se ko nalazi. Čini mi se da ste duboko zašli u privatnost. Međutim, moj amandman se odnosi na to da građani Srbije, koje ste inače doveli do prosjačkog štapa, 80% populacije, ne moraju svakih pet godina da se izlažu enormnim troškovima, jer su troškovi, od takse pa nadalje, drastično porasli i svakim danom sve više rastu, nego da važnost tog dokumenta bude 10 godina.
Hvala gospodinu Markoviću. Povodom amandmana se javio narodni poslanik Dragan Šormaz, pa šef poslaničke grupe DS gospođa Nada Kolundžija. Izvolite.
Meni je žao što narodni poslanici Srpske radikalne stranke, članovi Odbora za odbranu i bezbednost, nisu obavestili gospodina Markovića. Tamo je jednostavno objašnjeno, i oni su to primili k znanju, da se ne radi ni o kakvom biometrijskom čipu, nego se radi o biometrijskim podacima, što su potpuno različite stvari, i pored njih još ima još podataka koji se nalaze i koji se učitavaju. Prema tome, molim vas, nemojte da se unosi zabuna među građane Srbije, da se pravi neka nepotrebna panika zbog toga. Znači, u tom dokumentu ne postoji biometrijski čip, to apsolutno nije tačno. Prema tome, govorite termine koji su tačni. Znači, deo podataka su biometrijski podaci, ali nije biometrijski čip. Takođe je objašnjeno, i zbog toga ovaj amandman treba odbiti, da u svakom slučaju tehnologija napreduje, za pet godina ćemo svakako morati ponovo da menjamo, a to je i standard svih zemalja u okruženju, da je na pet godina. Znači, mi moramo da poštujemo i te međunarodne standarde. Ništa to nije sporno. Kako god da piše, svakako bi moralo na pet godina da se menja. Znači, biometrijski čip ne postoji.
Hvala gospodinu Šormazu. Reč ima narodna poslanica gospođa Nada Kolundžija.
Razmatrajući ovaj amandman i u razgovorima sa gospodinom ministrom Demokratska stranka nije dobila nijedan dovoljan razlog, da tako kažem, da ovaj amandman ne bude prihvaćen. Stoga se mi obraćamo gospodinu ministru da prihvati ovaj amandman, a ukoliko Vlada ne prihvati, Demokratska stranka će u danu za glasanje glasati za ovaj amandman jer mislimo da je činjenica da je vađenje pasoša i trošak i angažman administracije. Mislimo da nema razloga da se ovaj amandman ne prihvati. Hvala.
Hvala gospođi Nadi Kolundžiji. Reč ima gospodin ministar Jočić, pa onda Momir Marković.
Samo da razjasnimo stvari. Postoje biometrijski podaci, a to su oni podaci koji se stavljaju na čip, to je otisak, fotografija i potpis. Što se tiče govornika koji je govorio da u putnu ispravu stavljamo čip, moram da kažem da je isto i Božidar Delić iz SRS predvideo svojim amandmanom da se u pasoš ugrađuje čip. Međutim, to nije predmet ovog amandmana i ja prihvatam ovaj amandman, umesto pet godina da traje 10 godina. Hvala.
Hvala gospodinu ministru. Reč ima narodni poslanik Momir Marković. Izvolite.
Tačno je, gospodine ministre, da je narodni poslanik gospodin Božidar Delić, general Božidar Delić, rekao da bi u dokumenta trebalo ugraditi čip, ali čip koji se čita pomoću posebnog uređaja i sa male daljine. Ovo što vi ugrađujete, ovo što ste vi pokušali u prethodnom mandatu da ugradite u lične karte, to je neka druga vrsta čipa. Da usput odgovorim gospodinu Šormazu – a gde se biometrijski podaci mogu upisati ako se ne upisuju u čip? On meni reče – nema čipa, upisuju se biometrijski podaci. Ne može bez čipa. Radi se o dve vrste čipa: o čipu koji može da očita policajac onim aparatom i da na osnovu toga vidi ko je, šta je, odakle je i šta radi, i o drugoj vrsti čipa, gde ćete moći da kontrolišete građane gde god se nalaze, pa će onda biti "sretna nova 84.", što je rekao gospodin Orvel.
Povodom amandmana se za reč javila narodna poslanica Nataša Jovanović.
Gospodine Mrkonjiću, vi ste čovek starog kova, iz vremena Slobodana Miloševića. Zapanjena sam što vi kažete da sam ja poslanica. Vrlo dobro znate da sam ja narodni poslanik. Nije u redu. Javila sam se, ima vremena, povodom amandmana kolege Markovića, iako je gospođa Kolundžija izrekla stav Demokratske stranke da se oni slažu sa ovakvim našim viđenjem, a to je da važnost pasoša treba da bude 10 godina i ubedili smo, evo, na licu mesta, ministra da to prihvati. Upravo se o tome radilo. Vidite, gospodine Šormaz, vama da kažem, zato što ste vi zamenik predsednika Odbora za odbranu i bezbednost, bez obzira da li se žargonski to sada nazvalo čip, radi se, evidentno je, o biometrijskim podacima. Koliko još uvek samo Ministarstvo luta u tome kako će da izgledaju ti podaci, odnosno kakva će biti njihova zaštita, u ovom trenutku to ne može da vam kaže ni gospodin Todorović. To je gospodin koji sedi pored gospodina ministra i koji je nama to u detalje objašnjavao. Mi smo ušli u jednu stručnu polemiku... Nemojte da mi zvrckate stalno, gospodine Mrkonjiću, ja sam veoma koncentrisana. (Predsedavajući: Ja ću da ih smirim, gospođice Jovanović.) Kako da smirite, kada vidite da neće da sluša kolega kome se obraćam, nego je nemiran, a neće da uči. Ne znam kako ćete vi da mu pomognete kada on ne može sam sebi. Dakle, radi se o tome da su podaci koji treba da se unesupodložni manipulaciji od strane onih koji se bave raznim subverzivnim delatnostima, od strane onih koji imaju loše namere prema jednoj državi, jednom narodu, pojedincu koji ima putnu ispravu. Nemojte, gospodine ministre, da karikirate sad, u kontekstu amandmana uvaženog kolege generala Delića, ovo o čemu je govorio gospodin Marković. Ako je on žargonski rekao čip, sada nema veze, učitavanje biometrijskih podataka. Vi znate da postoje posebni uređaji koji to rade, koji mogu da budu dostupni svakome, ne samo nadležnim državnim organima, nego i vlasniku nekog hotela. Mi smo vas veoma ozbiljno, pozivajući se na zaključke Budimpeštanske deklaracije, odnosno tog seminara koji je održan u Budimpešti pre dve godine, pitali i tražili od vas konkretne odgovore. Gde će podaci biti učitani, da li će to biti kao u američkim pasošima, pa će to biti ona metalna vlakna u koricama? Kako će građani da se zaštite, to je ono što postavlja general Delić kao pitanje, odnosno kolega Marković, kako će znati da neko neće da zloupotrebi te podatke? Kada nije precizirano u zakonu, a nije u ovome o kome raspravljamo, koji su to sve podaci o građanima, mislimo da je javnost zbog toga s pravom uznemirena i da su se zato povele te polemike i u medijima, i od strane ljudi koji se bave oblastima bezbednosti, i u verskim organizacijama, odnosno u SPC, zato što je u pitanju integritet pojedinca, odnosno naše, u ovom trenutku, neznanje šta će sve da sadrže ti podaci koje će uređajima za mašinsko očitavanje (ako tako precizno hoćete, ali nije šija nego vrat, kolega Marković je samo rekao kako se to u žargonu kaže) moći da očitavaju. Mi nismo beli miševi, niti ljudi koji treba da budu deo eksperimenta za nešto što od vas traži, i postavlja standarde, neka zemlja ili neka organizacija. Svaka država u svetu ima pravo da odredi koji su to podaci (i da se o tome raspravlja u bezbednosnom sektoru) koji će bitidostupni u inostranstvu, a koje građani moraju da daju sada prilikom traženja pasoša; ti njihovi podaci će da stoje i kao takvi oni su na izvol'te svakom organu, i u policiji, na carini, u hotelu i bilo gde kada ih legitimiše bilo ko u inostranstvu. Valjda je normalno i naše je pravo da pitamo kako ćemo da budemo tretirani u tom slučaju, a da ne govorimo dalje o svim ovim drugim nedostacima o kojima ćemo da pričamo do kraja. Pitanje je veoma jasno. I sami znate da postoji više stepena zaštite tih podataka i da oni mogu na različite načine da se unesu, da bi ih ti određeni uređaji očitali. Naše je pitanje bilo u tom smislu.
Da li se još neko javlja za reč? Gospodin ministar.
Šta je čip? Čip je samo mesto za memoriju gde se upisuju, personalizuju podaci. Čip može da se očitava direktno, kada se stavi u jednu mašinu, u čitač koji čita sa čipa podatke. U amandmanu generala Delića predviđa se druga vrsta čipa, predviđa se nešto što mi nismo predvideli, a to je pametna isprava. To znači, najsavremeniji pasoš koji ima uređaj unutra, koji ima svoje napajanje, koji ima antenu u koricama i jednostavno emituje podatke na daljinu i specijalnim čitačima se čita. To je vrlo skup dokument u tehničkom i tehnološkom smislu. Mi ga nismo predvideli. Predvideli smo samo čip kao memoriju, koja će se direktno očitavati; direktnim stavljanjem u određenu mašinu mogu se očitati ova tri podatka, a to su fotografija, potpis i otisak.
Za repliku se javila narodni poslanik gospođica Nataša Jovanović.
Priznali ste upravo, gospodine Jočiću, da ste nespremni za nove putne isprave, zato što za ovaj amandman generala Delića, koji je čovek iz oblasti bezbednosti, slavni srpski general, vi sada meni kažete - mi to nemamo i mi to ne možemo. Nećete? Nećete, onda je u pravu kolega Marković i cela javnost koja je zabrinuta zbog toga, jer ovo su upravo mere zaštite koje vam je predložio general Delić. Ako nećete i ne morate, ako se pare otimaju i pljačkaju na druge strane... Skupo je. Gospodine ministre, bilo je skupo i kada ste nam oteli džip i kada je Dušan Mihajlović obećao javno našem predsedniku nagradu od milion maraka ako otkrije tri ubistva, što je on uradio. Bilo je skupo kada ste oteli opremu, odnosno Dušan Mihajlović (i to sam vas pitala, niste mi odgovorili do današnjeg dana), koja je propala, od nekoliko stotina hiljada evra, motorole, bez tendera. Sada kažete - skupo je, a hoćete da ugradite podatke i da građani budu na izvol'te svima kada pređu državnu granicu. Ne možete tako. Ili vodite računa o bezbednosti građana i poštujte ono što su standardi i zaključci. Ne bi se ti ljudi, iz tolikog broja zemalja, sastajali i doneli tu Budimpeštansku deklaraciju i razmišljali o tome kako da štite svoje građane. Onda lepo ostavite ovaj standard i ovakav pasoš kao što je bio, promenite samo grb i naziv, napišite Republika Srbija, nemojte da nas onda svakoga dana u medijima vi i vaši saradnici zamajavate time. Znate šta je bio odgovor vašeg kolege, mislim da se preziva Maravić, pre neko jutro na državnoj televiziji? Gostovao je u ovom Tijanićevom Jutarnjem programu, ovog julovskog ministra informisanja. Pita ga ovaj što vodi jutarnji program - zašto nije pasoš na 10 godina nego na pet, a sada ste pristali na 10, a on kaže - zbog tih podataka koji se unose i zbog činjenice da ćemo posle pet godina zbog tehnološkog razvoja i napretka da usavršimo mogućnost da oni budu zaštićeni. A vi sada kažete da neće, zato što nećete da poštujete ovo što vam je predložio general Delić. Ako niste bili spremni kao država... Mi bismo to uradili da smo na vlasti i da je gospodin Todorović na vašem mestu, a daće bog, biće ministar unutrašnjih poslova, mi bismo imali takve pasoše da štitimo građane.
Za reč se javio narodni poslanik Dragan Todorović.
Javljam se zbog izjave ministra da je uvođenje ovakvih pasoša skupo i da su oni pribegli ovakvoj vrsti upisivanja podataka koje je mnogo jeftinije. Plašim se da zbog brige ministra za cenu koju građani moraju da plate ne uvedu ove mašnice koje zakače za uvo i onda nema nikakvih problema. Molim vas, ako pribegnete toj metodi, udarajte to samo ovima koji su za evroatlantske integracije. Mi bismo sa ovim starim pasošima, ne treba nam, to vam je najjeftinije, a ovima markicu na uvo, pa neka putuju širom sveta.
Hvala gospodinu Todoroviću. Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Zlatan Jovanović. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik, gospodin Zlatan Jovanović.
Usput, i ove mašnice su žute boje. Zamolio bih gospođu Kolundžiju da malo češće izlazi za ovu govornicu, bar kad su amandmani na dnevnom redu. Vidite, kada se malo pripreti, kako ministar žustro skače i odmah prihvata amandmane koje je Vlada ranije odbacila. Dame i gospodo, već je u načelnoj raspravi rečeno mnogo o ovom Predlogu zakona o putnim ispravama. Poslanici Srpske radikalne stranke su ukazali svojim primedbama na njegove nedostatke. Ovaj zakon je samo naizgled tehničke prirode, ima on i svoju suštinu. Neću puno da se vraćam na to, već je o tome dosta rečeno. Te primedbe koje su iznete u načelnoj raspravi su pretočene u amandmane i one su danas ovde pred vama. Od dvadesetak amandmana, koliko je podneto od strane Srpske radikalne stranke, malopre smo dobili prvo prihvatanje jednog amandmana, na intervenciju gospođe Kolundžije. Vlada i dalje uporno i tvrdoglavo odbija sve amandmane SRS, iako su amandmani dobronamerni i želja nam je samo da popravimo predložene zakone kako bi bili što kvalitetniji kada uđu u pravni promet. Podneo sam amandman na član 20. koji se odnosi na rok važenja diplomatskog i službenog pasoša. Citiraću taj član da bi javnost znala o čemu se radi: "Diplomatski pasoš i službeni pasoš izdaju se sa rokom važenja od pet godina. Prestankom uslova iz člana 9. do 11. ovog zakona prestaje pravo na diplomatski i službeni pasoš i pre isteka roka iz stava 1. ovog člana." Amandman koji sam podneo ispred SRS bi promenio ovaj član tako da on glasi: "Diplomatski pasoš i službeni pasoš izdaju se sa rokom važenja dok postoje uslovi iz člana 9. do 11. ovog zakona." Da bi javnost znala o čemu se radi, kratko ću se osvrnuti na članove 9 - 11. predloženog zakona, gde se upravo govori o diplomatskom i službenom pasošu. U članu 9. stav 1. stoji: "Diplomatski pasoš i službeni pasoš su putne isprave koje se izdaju radi efikasnog obavljanja državnih poslova u inostranstvu predviđenih međunarodnim pravom." U poslednjem stavu člana 9. stoji: "Izdavanje diplomatskog pasoša i službenog pasoša bliže se uređuje propisom Vlade." Član 10. govori samo o diplomatskom pasošu i kaže: "Diplomatski pasoš se izdaje državljanima Republike Srbije koji u skladu sa međunarodnim pravom u inostranstvu imaju status diplomatskog agenta, konzularnog funkcionera, funkcionera međunarodnih organizacija, diplomatskim kuririma, kao i najvišim državnim funkcionerima,u skladu sa propisom iz člana 9. stav 5. ovog zakona." Već sam rekao, taj stav 5. ništa bliže ne uređuje od tih uslova koji se ovde pominju, već govori samo da Vlada bliže uređuje uslove za izdavanje diplomatskog i službenog pasoša. Zanimljiv je odgovor Vlade koja je odbila ovaj amandman. U odgovoru Vlade stoji: "Vlada ne prihvata ovaj amandman, jer za sve putne isprave zakon mora da utvrdi krajnji rok njihovog važenja, pa i za diplomatske i službene pasoše, zbog sprečavanja eventualnih zloupotreba, tim više što se za imaoce diplomatskih i službenih pasoša, prema međunarodnom pravu, vezuju i posebne pogodnosti i olakšice prilikom putovanja u inostranstvo." Gospodine ministre, zbog svega ovoga je i podnet amandman, zbog eventualnih zloupotreba, koje su vrlo evidentne u prethodnom periodu. Znači, postojale su. Zbog toga na ovaj način intervenišemo. Po nama, mnogo je bolje i pametnije da stoji da ove isprave važe dok postoji funkcija po kojoj je neko dobio ovu ispravu, a ne da mu se ostavi određeni broj godina, pa da dođe posle u situaciju da može zloupotrebiti, svojom voljom ili uz saglasnost nekoga ko bude u situaciji da mu tu zloupotrebu omogući. Već sam rekao da ovaj zakon naizgled samo deluje kao da je tehničke prirode. Međutim, on ima svoju suštinu i već je o tome ovde govoreno. Suština je da jedan broj ljudi u državi ima izuzetne privilegije, da stvorimo jednu političku elitu koja će uživati u svim privilegijama ove države i ovog društva. Kada je ministar već pomenuo Bajinu Baštu, da se kratko osvrnem na ono što se trenutno dešava, a što je vezano za MUP. Naime, u Ministarstvu je u toku konkurs za zapošljavanje mladih ljudi u službu. Mislim da je u Srbiji raspisano za 90 momaka i 30 devojaka. Hoću da vas uputim, čini mi se da postoji pokušaj zloupotrebe, da pokušate preko nadležnih organa da proverite koliko su sve informacije koje ja imam tačne, na koji način se vrši selekcija, odnosno odabir kandidata koji su prijavljeni. Naime, pošto je Srbija u takvoj situaciji, svi znamo, vrlo teškoj, posla nema, onda deca jednostavno trče i za ovim mestima u policiji ne bi li došli do zaposlenja, i veliki je broj prijavljenih kandidata za ovih 120 mesta. Prema informacijama koje imam, postupak je takav da se prvo vrše zdravstveni pregledi u mestima boravka, odnosno u tim okružnim centrima, ako sam dobro razumeo, što konkretno znači da je u Užicu vršen zdravstveni pregled, pa se posle toga kroz neku selekciju deca pozivaju u školu u Kamenicu, naravno, uz sve zdravstvene preglede koji će se obaviti u Beogradu. Prema informaciji koju imam, iz Bajine Bašte je konkurisalo desetak mladića i devojaka, ali onaj koji je imao najbolje rezultate na timpregledima u Užicu nije pozvan u Kamenicu, odnosno na dalje preglede i dalju proceduru. Interesuje me ko odlučuje i ko vrši tu selekciju na tom nivou ili ko vrši selekciju do kraja i zašto se ovakve pojave dešavaju. Napominjem da je ovo što sam izneo informacija iz dosta pouzdanih izvora. Hvala.
Zahvaljujem narodnom poslaniku Zlatanu Jovanoviću. Da li se još neko javlja za reč o tom amandmanu? (Ne.) Hvala. Na član 24. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li gospodin Nemanja Šarović želi reč? (Da.) Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine Mrkonjiću. Dame i gospodo narodni poslanici, u ime poslaničke grupe SRS podneo sam amandman na član 24. Predloga zakona o putnim ispravama koji propisuje obrazac, izgled i sadržinu obrasca putnih isprava. Ovim amandmanom traženo je da se nakon stava 4. ubaci novi stav 5. koji glasi: "Obrazac pasoša je plave boje, veličine 125 x 85 milimetara, na naslovnoj strani zlatotiskom je utisnut naziv Republika Srbija, grb Republike Srbije, a ispod grba upisuju se reči - pasoš, na srpskom, engleskom i francuskom jeziku. Predloženi stavovi 5. i 6. postaju stavovi 6. i 7." Naravno, kao i u brojnim drugim slučajevima, Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost, odnosno predstavnici vladajuće koalicije u parlamentu odbili su ovaj amandman SRS, bez navođenja bilo kakvog validnog razloga za takav postupak. Pročitaću vam obrazloženje koje je dala Vlada. Tu se kaže: "Vlada ne prihvata ovaj amandman, s obzirom da je potpisivanje obrasca putnih isprava predmet podzakonske regulative i u tom cilju u članu 24. stav 2. Predloga zakona zasnovano je ovlašćenje za ministra unutrašnjih poslova za donošenje propisa o obrascu putnih isprava." Dakle, ovo pokazuje potpunu pravničku nepismenost onih koji su pisali ovaj odgovor. Oni zapravo kažu - ne prihvatamo takvo zakonsko rešenje zato što želimo da to bude rešeno podzakonskim aktima, odnosno kažu - ne prihvatamo zato što je Predlogom zakona tako predviđeno. Da nije predviđeno takvo rešenje ovim predlogom zakona, ne bi bilo ni amandmana i to je valjda potpuno jasno. Dakle, kao razlog za odbijanje ovog amandmana mora se naći neki smislen razlog. Mogli ste reći - mi želimo da zadržimo pravo za svakog ministra da po svojoj slobodnoj volji menja boju, izgled, veličinu; ili - mi smatramo da će se često menjati naziv i granice države, pa želimo da na što lakši način podzakonskim aktima menjamo i samu regulativu i sam izgled pasoša. Naravno, ne postoji nijedan razlog zašto ovaj amandman ne može da bude prihvaćen. Dobro bi bilo da je bar neko od predstavnika vladajuće koalicije ili Vlade rekao da li postoji bilo šta sporno kod ovih podatka koji su amandmanom predloženi kao obavezni i koje smo hteli da regulišemo zakonskim aktom i da li postoji neki razlog zbog koga nije moguće prihvatiti amandman. Nesporno je da pasoš jedne države, a pogotovu ozbiljne države, kakva nažalost Srbija dok god je DOS na čelu neće biti, ne sme da se menja previše često. Dakle, svega nekoliko najosnovnijih podataka je ovde zakonom predviđeno kao obavezno i jasno je da naziv Republika Srbija, grb Republike Srbije i to što će na tri jezika, na srpskom kao zvaničnom i na engleskom i francuskom, što je uobičajeno za sve zemlje u svetu, da su to pravila koja se ne menjaju već duži niz godina i koja se vrlo verovatno neće menjati ni narednih 10 ili 50 godina, dakle, neuporedivo duže nego što će ova vlada postojati. Zanimljivi su takođe i ovi podaci koji su predviđeni. Vide se tu neke stilske greške, evo, kao što je u ovom članu 6, gde se ponovo kaže da se u obrazac putne isprave unosi i datum izdavanja. Potpuno je nepotrebno svaki put reći unosi se i to, i to, i to, i to, i to i to, pet puta. To je čisto stilska napomena. Dalje, stav 3. tačka 1) - prezime i ime onoga kome se pasoš izdaje. Uobičajeno je bilo, takav je princip u svim dokumentima, u ličnoj karti, a do sada je tako bilo i u pasošu, da se unosi ime jednog roditelja. Ne znam zašto ste ovoga puta izbacili taj podatak, pogotovo kada znamo da su u onom biometrijskom čipu koji ste hteli da ugradite u lične karte (na svu sreću, pod pritiskom javnosti suspendovali ste taj deo zakona) bili predviđeni toliki obimni podaci koji se praktično na ceo život odnose; samo što niste i broj cipela imaoca te putne isprave predvideli, a ovde ne predviđate čak ni ime roditelja da bude upisano u pasoš ubuduće. Stav 3. tačka 5) kaže - upisuje se državljanstvo. Ukoliko je državljanstvo jedan od uslova da se nekom izda putna isprava, odnosno pasoš, potpuno je nepotrebno da se upisuje da je taj ko ima pasoš Republike Srbije srpski državljanin. Da ste vi, eventualno, rekli - podatak o dvostrukom državljanstvu, to bi još imalo smisla; dakle, ukoliko neko ima i državljanstvo neke druge države, da u tom slučaju upišete da se zna, posebno kada se radi o ministrima i o nekim zemljama koje se baš nisu pokazale kao prijateljske prema Republici Srbiji i srpskom narodu u celini. Vi nastavljate i ovim zakonom da obmanjujete, praktično, građane Srbije i nastavljate ove priče o belim šengenskim listama, valjda će nam to i ovaj pasoš omogućiti. To je jedan od argumenata koji je korišćen od strane predstavnika vladajuće koalicije - kako ćemo, valjda, kada budemo imali ove pasoše, kojima će ministar propisivati boju i veličinu, mnogo brže stići u Evropu. Podatak koji je više nego zanimljiv i koji mnogo više govori o stvarnosti u Srbiji danas, posle sedam godina DOS-ove vlasti, jeste da svega 11% građana Republike Srbije poseduje pasoš. Kada bismo pogledali još ko od tih građana ima mogućnosti da putuje i da školuje decu u inostranstvu, onda bi se taj broj smanjio na možda manje i od jednoga promila. Dakle, ništa građani Republike Srbije neće dobiti ni ovim vašim obećanjima, a vi obećavate od 2000. godine kako ćemo na belu šengensku listu i kako ćemo moći da putujemo. Traže se od nas mnogobrojni ustupci i traži se da se odreknemo Kosova i Metohije, a zauzvrat, po ko zna koji put, nudite šarenu lažu građanima Republike Srbije i nudite obećanje da će moći da putuju, iako je jasno da još dugo od bele šengenske liste za građane Republike Srbije nema ništa. Želeo bih još samo da iskoristim vreme, pošto sam se javljao i pre nekoliko dana, tačnije pre tri dana, i postavio sam ministru Jočiću poslaničko pitanje. Nažalost, nisam dobio odgovor tada, a pročitaću odredbe člana 200. Poslovnika o radu Narodne skupštine Republike Srbije koji kaže, citiram: "Na usmeno postavljeno poslaničko pitanje Vlada, odnosno ministar moraju odmah usmeno odgovoriti. Ako je za davanje odgovora potrebna određena priprema, oni to moraju odmah obrazložiti, a odgovor narodnom poslaniku dostaviti u pisanom obliku u roku od osam dana od dana kada je pitanje dostavljeno." Oni koji su pratili prenos videli su da ministar Jočić, iako je to bila njegova obaveza u skladu sa Poslovnikom o radu Narodne skupštine, ne samo da nije odgovorio na postavljeno pitanje (iako ono po mom mišljenju nije bilo preterano teško), nego nije uvažio ni mene ni Narodnu skupštinu Republike Srbije, sve poslanike, toliko da kaže da nije u stanju da odmah da odgovor, već će to učiniti u ovom dodatnom roku od osam dana. Moram vas podsetiti na to pitanje koje je postavljeno. Kao što znate, Srpska radikalna stranka je počela sa prikupljanjem potpisa kojima građani podržavaju peticiju za direktno prenošenje suđenja dr Vojislavu Šešelju u Haškom tribunalu. Datum početka suđenja određen je za 7. novembar i Haški tribunal čini sve što je u njegovoj mogućnosti da u potpunosti izoluje dr Vojislava Šešelja od javnosti. Oni su u tom cilju već nekih devet meseci držali predsednika SRS u potpunoj izolaciji i jasno je, na osnovu toga što prethodne tri statusne konferencije nije bilo moguće pratiti čak ni preko interneta, da je to put kojim će Haški tribunal ići u pokušaju da se obračuna sa predsednikom Srpske radikalne stranke. Svima je jasno da je to suđenje političko i da se tamo ne sudi dr Vojislavu Šešelju, već Republici Srbiji i svim njenim građanima, jer on nije optužen ni za jedno krivično delo, već je optužen za izjave i za politiku i ideologiju SRS, koju podržava više od trećine građana Republike Srbije. Nažalost, naši aktivisti koji prikupljaju potpise širom Republike Srbije počeli su od prvog dana da doživljavaju neprijatnosti od strane pripadnika MUP-a. Moje pitanje je bilo da li Vlada Republike Srbije i ministar Dragan Jočić stoje iza tih pritisaka. Još jedanput ću pročitati član 56. Ustava Republike Srbije, koji kaže: "Svako ima pravo da sam ili zajedno sa drugima upućuje peticije i druge predloge državnim organima i organizacijama, kojima su poverena javna ovlašćenja, organima autonomne pokrajine i organima jedinice lokalne samouprave i da od njih dobije odgovor kada da ga traži. Zbog upućivanja peticija i predloga niko ne može da trpi štetne posledice". Uprkos ovome, pripadnici policije uporno legitimišu aktiviste SRS, traže nekakvu dozvolu za prikupljanje peticije, iako je ovo Ustavom garantovano pravo. Dakle, nikakva dozvola nije potrebna, niti je moguće bilo kojim drugim aktom uskratiti ili ograničiti prava koja su građanima garantovana Ustavom. Već sama činjenica da ministar Jočić nije odgovorio na postavljeno pitanje govori dovoljno o tome da, u stvari, Vlada Republike Srbije stoji iza ovih pritisaka i da, zapravo, pripadnici policije koji vrše taj pritisak, koji legitimišu naše aktiviste, rade po direktnim nalozima Vlade Republike Srbije i MUP-a. Nažalost, nakon toga se situacija još pogoršala. Prekjuče je napadnut gradski odbornik SRS Slobodan Vuković. On je napadnut od strane tri lica koja su duplo mlađa od njega. Dakle, ozbiljno mu je ugroženo zdravlje. On je bio duže od jednog dana u bolnici, mislim u Pasterovoj ulici, ne znam tačno kako se zove. Ozbiljno mu je ugrožen vid, jer je sprej kojim je isprskan izuzetne jačine. Nažalost, do sada policija nije otkrila učinioce ovog zlodela. Sećate se i sami, kada su pripadnici drugih stranaka doživljavali neuporedivo manje neprijatnosti, koje nisu bile opasne ni po njihovo zdravlje, a kamoli po život, što smo mi kao SRS uvek osuđivali i nikada u takve slučajeve nismo bili upleteni, čitava javnost je reagovala, reagovalo je Ministarstvo, reagovali su mediji, reagovao je javni servis. Kada su napadnuti aktivisti Srpske radikalne stranke, niko ne reaguje. Po treći put je izvršena agresija, vandalizam, kako god, razbijeno je veliko staklo na prostorijama Opštinskog odbora SRS u Zemunu. Koliko su puta lomili zastave, to se više i ne zna. Ni jedan jedini put nije reagovala policija, ni jedan jedini put nisu otkriveni učinioci. Da li to nama ministar Jočić i Vlada Republike Srbije žele da kažu da je otvorena sezona lova na članove i pripadnike SRS? Jutros je policija oterala dve žene (radi se o jednoj ženi od pedeset i nešto godina i drugoj približnih godina) sa punkta kod Bajlonijeve pijace i nije im dozvoljeno da skupljaju potpise. Dakle, krajnje je vreme da se dozovete pameti. Morate imati na umu da ogroman broj građana Beograda i cele Srbije podržava ovu akciju, da su nam potpise dali i neki građani koji nisu ni članovi, ni simpatizeri SRS, ali su svesni da se dr Vojislav Šešelj tamo bori za prava koja su univerzalno garantovana svakom građaninu sveta. Upozoravam Vladu Republike Srbije da smo mi dali instrukciju svim našim aktivistima da sada makar zapisuju brojeve tih policajaca koji nam prave smetnje, koji teraju naše aktiviste, koji krše zakon, pa ćemo onda pokušati, ukoliko već ne možemo ovako da zaštitimo svoja prava, onda ćemo koristiti i druge vidove, pisaćemo krivične prijave, obraćaćemo se sudovima, pravićemo, ako treba, i mi proteste, blokiraćemo ulicu Kneza Miloša, Vladu, MUP, krenućemo od jedne do druge državne institucije. Jednostavno je nedopustivo takvo ponašanje. Očigledno je da vi mislite da vam je sve dozvoljeno, da je sve moguće kada su vaši interesi u pitanju, da imate na sve pravo, da možete da zapalite Skupštinu, da možete sa automatskim puškama da upadate u državne institucije, a kada građani na miran način iskazuju solidarnost sa predsednikom SRS – koji već pet godina čeka da mu počne suđenje u Haškom tribunalu ili, kako biste vi rekli, čeka da dokaže nevinost, ali očigledno je da neki ne mogu ni tu priliku da dobiju – onda je vama adekvatno i prikladno da ti ljudi trpe sve moguće vrste napada, i žene i muškarci, da se obračunavate kamenicama, sprejevima ili ne znam ni ja čime sa njima. (Predsedavajući: Gospodine Šaroviću, vreme.) Završavam. Imajte na umu da koristim 15 minuta koji mi pripadaju po amandmanu, tri minuta po Poslovniku, plus vreme za citat, tako da još uvek imam negde oko dva minuta. (Predsedavajući: Nemate, ali kada govorite o Voji Šešelju, imate.) Dakle, zatražio bih još jedanput od gospodina Dragana Jočića da izađe za ovu govornicu i da se decidno i jasno izjasni da li Vlada Republike Srbije stoji iza progona aktivista SRS i da li je to vaš način da smanjite broj potpisa koje će prikupiti aktivisti SRS, da biste na taj način sprečili i onemogućili naš legitiman zahtev, zahtev SRS i svih nas koji smo legitimni predstavnici trećine građana Republike Srbije, da na jednom od televizijskih programa - RTS budu direktno prenošena suđenja dr Vojislavu Šešelju. Hvala.
Po Poslovniku, gospođica Nataša Jovanović, pa onda ministar Jočić.
Gospodine ministre, ovde ste prekršili Ustav u članu zakona, o čemu vam je govorio gospodin Šarović, zato što je u članu 7. Ustava Republike Srbije striktno propisan način upotrebe grba, zastave i himne. Zakon je odredio kako izgleda državni grb Srbije, ali Ustav je u članu 7. u poslednjem stavu apsolutno eksplicitan i kaže: "Izgled i upotreba grba, zastave i himne uređuju se zakonom". Ne znam da li može ovo što ste napisali - obrazac uređuje ministar propisom. Tu su ovi pravnici, eksperti SRS, poput kolege Šarovića, gospođe Radete, Jojića, Srete Perića, Martinovića, mnogo ih ima, zaista, ceo ekspertski tim srpskih radikala. Ne možete nikako, gospodine Jočiću, da upotrebite na putnoj ispravi grb države Srbije, a da to niste uneli u zakon. Kršićete Ustav, a vi ste legalista, valjda ste potpredsednik ove Koštuničine stranke, DSS-a. Mi ne možemo da znamo da li ćete vi uopšte da se pridržavate zakona, gospodine ministre. Lepo vam je nacrtao pasoš kolega Šarović. Vi vrlo dobro znate, samo niste hteli, ne znam zbog čega, da prihvatite amandman srpskih radikala, ali pozivam sve narodne poslanike da u danu za glasanje glasaju za amandman kolege Šarovića, jer ćete tog dana, pošto ćete da izglasate zakon o putnoj ispravi, odnosno pasošu, kada odete kući, moći da kažete vašim članovima porodice i prijateljima kako će novi pasoš da izgleda. Vrlo dobro znate, gospodine ministre, to je takođe ovaj vaš Maravić pričao pre neko jutro kod Tijanića u Jutarnjem programu, da će ovako da izgleda pasoš, da li je rekao baš u milimetar, ali je rekao da će biti plave boje, da će biti utisnut grb. Kako ćete da stavite grb na putnu ispravu u obrascu koji ćete vi da propišete, kada to niste stavili u zakon? Ne može. Sada morate, ako hoćete da poštujete Ustav, da prihvatite amandman kolege Šarovića. Ako ga ne prihvatite, onda nemate pravo da stavljate državno obeležje, za koje je propisano Ustavom tačno kako se stavlja, na putnu ispravu. Samo još nešto, gospodine ministre, mogli ste, da ste imali dobru volju, ali još nije kasno, sada ide opet pauza od sat vremena, da se ponovo sastane Odbor za odbranu i bezbednost da ispravite to i da ne kršite Ustav, da u celosti prihvatite ovaj amandman kolege Šarovića, da se vratite i saopštite da je to u redu. Tom pravno-tehničkom redakcijom može da se uradi i to da prihvatite i onaj naš predlog da se na svakoj stranici, odnosno pri otvaranju korica pasoša, nalazi mapa Republike Srbije. Tako ćete da odbijete svakog šiptarskog separatistu koji bi zloupotrebom putne isprave Republike Srbije i prijavljivanjem na mesto boravka, o čemu je govorio pre neki dan dr Goran Cvetanović, u Bujanovcu, Preševu, Medveđi i tamo gde su inače naseljeni, i apliciranjem za dobijanje putne isprave... Jednostavno, biće demoralisani samom činjenicom da je tu mapa države Srbije, koja će do kraja štititi, po Ustavu, i sačuvati teritorijalni integritet i suverenitet, sa Kosovom i Metohijom u sastavu Srbije. To je nešto što oni neće želeti da drže u svojoj ruci. Hvala.
Zahvaljujem narodnom poslaniku Nataši Jovanović. Reč ima gospodin Dragan Jočić, ministar.
Zakon o upotrebi zastave, himne i grba propisuje gde se stavlja grb, to kao prvo. Što se tiče odgovora na to pitanje da li neko stoji iza napada ili ne, odgovor je - ne.
Hvala, gospodine ministre. Pošto više nema prijavljenih za diskusiju o članu 24, prelazimo na član 25. Ali, pre toga objavljujem pauzu. Nastavljamo rad u 15.15 časova.
Na član 25, na osnovu člana 140. stav 5. Poslovnika, amandman je podneo Odbor za odbranu i bezbednost. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 25. amandman je podneo narodni poslanik Božidar Delić. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Božidar Delić, potpredsednik Narodne skupštine Republike Srbije.
Gospodine predsedavajući, gospodine Todoroviću, dame i gospodo narodni poslanici, mi iz SRS koji smo podneli amandmane na Predlog ovog zakona smatramo da su dva člana posebno važna, to su član 24. i član 25. Što se tiče člana 25, vi znate šta piše u zakonskom predlogu, tu se govori samo da postoji prostor za te mašinski čitljive podatke, ali da će i zaštitu i sadržaj odrediti ministar. Ovim amandmanom smo hteli da preciziramo te podatke koji se nalaze u tom mašinski čitljivom delu našeg pasoša ili, drugačije rečeno, te biometrijske podatke. Tražili smo da ti podaci budu u skladu sa standardom. To je standard one civilne vazduhoplovne organizacije, koji je prihvaćen svugde u svetu. Tražili smo da naš pasoš ili taj njegov mašinski čitljiv deo bude čitan direktnim kontaktom. Dobili smo potvrdu od gospodina Todorovića, jer i povlačenje kroz čitač je takođe direktan kontakt, a mi smo rekli ili postavili nekakav uslov, ne ulazeći u to kog tipa i od kog proizvođača treba da bude taj radiofrekventni čip, da bude čitljiv ako ne direktnim kontaktom onda sa najviše 10 cm udaljenosti. Tu smo rekli, kako je to inače urađeno sa američkim pasošem, a mi smatramo da je to pasoš koji ima najveći nivo zaštite, da bude ugrađena u koricu i ta mrežica od metalnih vlakana. Time se obezbeđuje efekat Faradejevog kaveza, i sa druge strane, nemogućnost da ti podaci budu čitani, ukoliko to neko želi, sa udaljenosti, recimo, od 50 cm do 2 m. Predvideli smo da ostale mere zaštite propisuje Ministarstvo unutrašnjih poslova, u skladu sa tim kako ova tehnologija bude napredovala u budućnosti. I, predvideli smo, kao poslednji stav, da svaki građanin ima pravo da od nadležnog organa sazna ili dobije sadržaj ovih podataka koji se čitaju na mašinskom čitaču. Kao što vidite, Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Vlada i dalje, kao i kod ovog prethodnog člana zakona, gura po svome. Rekli smo da je najvažnija stvar u ovom zakonu kako izgleda naš pasoš, a i taj amandman je odbijen i objašnjenje Vlade je da je obrazac pasoša predmet podzakonske regulative. Znači, najvažnija stavka u ovom zakonu je predmet podzakonske regulative. Neko će ovde u naše ime preneti tu, da kažem, našu nadležnost na ministra. Još jednom vas, gospodo, upozoravam da kada dođete kući i kada vas budu pitali koji smo zakon ili amandmane usvojili ili odbili (mada će zakon biti usvojen na danu za glasanje) i kada kažete da smo danas radili i usvajali amandmane na zakon o putnoj ispravi, odnosno pasošu, pa vas budu i vaši u kući ili vaše komšije pitali kako će izgledati naš budući pasoš, vi možete samo da slegnete ramenima i da kažete – jeste, doneli smo zakon, ali ministar će propisati kako naš pasoš treba da izgleda. Posebno je simptomatično ovo u prethodnom članu, kad je Vlada odbila naš amandman: "Obrazac pasoša je plave boje, veličine 125 h 85 mm, na naslovnoj strani zlatotiskom je utisnut naziv Republika Srbija, grb Republike Srbije, a ispod grba upisuju se reči - pasoš, na srpskom, engleskom i francuskom jeziku." Ako je Vlada odbila izgled prve stranice pasoša koju smo mi ponudili, šta to naša vlada predviđa da bude na prvoj strani pasoša? To mora da se zna. To mora neko danas da nam kaže. Ako neće biti grb Srbije, koji će to drugi grb da bude na našem pasošu? S tim pasošem nameravamo da putujemo u inostranstvo. Nameravam da u ruci držim taj pasoš i da se ponosim njim i tim grbom Republike Srbije. Tražim objašnjenje od gospodina Todorovića, pošto ministar nije tu, ako je bez ikakvog objašnjenja odbijen naš amandman da se na pasošu nalazi i naziv Republike Srbije i grb Republike Srbije, da nam se sad kaže šta će to biti na našem pasošu. Da ministar možda ne misli neku životinju da stavi na pasoš? Ili možda neki znak, kakav ima na onim američkim novčanicama, koji pripada nekom redu, da sad ne prozivam, jer možda se neko u ovoj sali može osećati prozvanim ako kažem - masoni. Ja stvarno insistiram i zahtevam – da bih mogao da dam objašnjenje ljudima koji su me sinoć zvali telefonom da mi skrenu pažnju da je ovaj član 24. najvažniji član, zajedno sa članom 25 ovoga zakona, a mi ne odlučujemo ni o jednom ni o drugom, nego smo preneli naša ovlašćenja da to uradi ministar – neka nam gospodin ministar, ili njegov trenutni zastupnik ovde, objasni šta će to biti umesto naziva Republika Srbija, umesto grba i umesto ovoga što smo mi predložili. Kakva će to boja biti pasoša ako ne plava? Znam da mrzite onu crvenu boju, ali verovatno mrzite i ovu plavu jer smatrate da je radikalska, a ja mislim da je ona ipak naša zajednička, internacionalna. Očekujem objašnjenje povodom ova dva pitanja.
Narodni poslanik Vjerica Radeta ima reč, povodom amandmana.
Tri stvari želim da potenciram. Najpre peticija SRS, nastavak, drugi deo. Gospodin Nemanja Šarović je govorio u prepodnevnom delu, pitao ministra Jočića, odnosno tražio pre dva dana, pa danas ponovo, da ministar preko svojih službi istraži ko je to ko pokušava da spreči aktiviste SRS da prikupljaju potpise za peticiju kojom ćemo da tražimo da suđenje iz Haga našem predsedniku bude prenošeno na Radio-televiziji Srbije, to je ono što vi danas zovete Javni servis evropske Srbije. Pošto taj javni servis finansiraju građani Srbije, naravno da očekujemo da će julovski ministar Aleksandar Tijanić da prihvati taj naš zahtev koji će biti potkrepljen sa najmanje milion potpisa. Naravno, i bivša vojna obaveštajna služba. (Predsedavajući: Gospođo Radeta, molim vas. Nije ministar, direktor je televizije, da se ophodimo sa uvažavanjem.) Gospodine Albijaniću, ja se taman obradovala danas kada ste došli, iskreno vam to rekla, nije vas odavno bilo, evo, rekoh, sada razuman čovek vodi ovu sednicu, a vi sada mene ubeđujete da Aleksandar Tijanić nije julovski ministar. Postoji li neko u državi Srbiji ko to ne zna, osim vas? Bolje idite malo još pretrčite po arhivama, pa se onda vratite. Dakle, naš zahtev, bez obzira na vaše težnje i na očigledno učešće vlasti Republike Srbije u tome da nas spreči u prikupljanju tih potpisa, biće potkrepljen sa preko milion potpisa. Nećete nas sprečiti u tome, ma šta pokušavali. Sada javno upozorenje tom julovskom ministru Tijaniću, Vladi Republike Srbije i naravno obaveštenje za javnost: ako eventualno ne bude prihvaćena ta naša inicijativa, onda ćemo mi pozvati sve te građane potpisnike peticije da prestanu da plaćaju pretplatu tom javnom servisu, pa da vidimo da li će onda julovski ministar Aleksandar Tijanić da tuži preko milion ljudi koji mu ne plaćaju pretplatu. Naravno, ovo je posao Srpske radikalne stranke i mi ćemo taj posao, kao i sve do sada, uraditi besprekorno, ali je meni ovde nešto drugo bilo interesantno. Ministar je izašao posle gospodina Nemanje Šarovića da objasni šta on zna o tom slučaju, odnosno šta su njegove službe saznale. Dakle, pitanje se odnosilo na napad na opštinski odbor SRS u Zemunu, napad na aktivistu Slobodana Vukovića, napad na dve žene koje su prikupljale potpise, koji se desio danas. Ministar je izašao i ovako nonšalantno već krenuo sa govornice i samo je rekao - niko ne stoji iza napada. Sada pitam ministra kako on to u svakom momentu zna na taj način da odgovori na pitanje; i ako zna da niko ne stoji iza tog napada, onda ili stoji on ili zna ko je izvršilac pa neće da kaže, a mi smo upravo insistirali da nam kaže ko je to uradio, a naravno očekujemo da ćemo saznati i zbog čega, odnosno ko je inspirator tog dela. Sada ponavljam pitanje za ministra, pošto je očigledno da on zna ko je to izvršio, ako zna da niko ne stoji onda je u pitanju neko kome je to palo na pamet da se ponaša suludo, da nam kaže ko je taj neko. Drugo, želim vrlo kratko da se vratim na član 19. Predloga zakona i samo jednom rečenicom da objasnim, pošto je ostalo malo zamagljeno. Amandman koji je u ime naše poslaničke grupe podneo Momir Marković bio je da za pasoš koji se izdaje rok važenja bude deset godina, a Vlada je predložila pet godina. Gospođa Nada Kolundžija je u ime Demokratske stranke prihvatila taj amandman i rekla da će Demokratska stranka glasati za taj amandman ukoliko ga ministar ne bude prihvatio. Posle toga je ministar prihvatio taj amandman. Sve je to vrlo pohvalno, ali zbog čega? Zato što je suština da smo mi tražili da se taj rok sa pet na deset godina pomeri jer smo želeli da građanima Srbije koji će da uzimaju putne isprave smanjimo troškove i da ne moraju svakih pet godina da se izlažu nepotrebnim troškovima, nepotrebnom administriranju. To je odnos Srpske radikalne stranke prema građanima Srbije, dakle, gde god možemo da pomognemo, makar i ovakvom intervencijom i makar to bila samo taksa za izdavanje putne isprave, koja neće biti baš mala jer će se plaćati obrazac itd. Pretpostavljam da je isti bio i motiv gospođe Kolundžije i gospodina ministra. Ako jeste, onda je to dobar znak da su i ovi što su na vlasti počeli da razmišljaju o građanima Srbije, ali, eto, imala sam potrebu da skrenem pažnju da je to ipak bila ideja Srpske radikalne stranke. Još samo jedna rečenica, vezana za amandman gospodina Božidara Delića, o kojem je on malopre govorio i obrazložio ga sa dovoljno argumenata tako da nemam potrebu, a nemam šta više ni da kažem, ali opet moram da se vratim na komentar ministra. Nešto mi ministar danas, što nije za njega karakteristično, deluje nervozno, pa nešto istrčava sa nekim izjavama, rekla bih nepromišljenim. Kada je Nataša Jovanović, narodni poslanik, govorila o članovima 24. i 25. odnosno našim amandmanima na te članove, onda je gospodin Jočić rekao da u suštini nema ništa protiv, to je bio razgovor iz klupe, da je naš amandman dosta dobar, ali da ne može da ga prihvati zato što država nema para za te izdatke. Napominjem da ovde stoji u Predlogu zakona da će obrazac putne isprave plaćati građanin koji uzima taj obrazac. Kada je gospođica Nataša ponovo rekla - znači, ministre, ne možete, nemate pare, ako nemate nemojte da idete u donošenje zakona, ministar je ljutito rekao - ne, nego nećemo. Sada pitam ministra da li stvarno neće ili Vlada ne može; treći njegov odgovor je bio da to mnogo košta. Zvaničan odgovor Vlade je da se "amandman Božidara Delića ne prihvata s obzirom da se bavi pitanjima koja nisu zakonska materija. Naime, amandman se upušta u propisivanje obrasca putnih isprava i njegovih tehničkih karakteristika, što je sadržina propisa koji se donose na osnovu ovlašćenja iz člana 24. stav 2. Predloga zakona." Ove primedbe sam iznela da bih skrenula pažnju pre svega predstavnicima Vlade koji ovde dolaze da se uzmu u pamet i da im bude stalno prisutno u svesti da mi narodni poslanici SRS pratimo svaku reč, svako izgovoreno slovo, a ubeđena sam da na isti način rad ovog parlamenta prate i naši građani koji nas gledaju, i da nećemo dozvoliti nijednom ministru da se na ovaj način poigrava, da vređa inteligenciju narodnih poslanika, a onda naravno inteligenciju građana Srbije. Dakle, gospodin Jočić, ako dođe, pretpostavljam da je na sednici Vlade jer je danas četvrtak, moraće da kaže zašto nije prihvatio amandman Božidara Delića. Da li zato što ne može, da li zato što neće, da li zato što to mnogo košta ili zbog ovog što je napisala Vlada? Ko je umesto njega u Vladi učestvovao u izradi ovog odgovora Vlade Republike Srbije na naše amandmane?
Da li se neko od drugih poslaničkih grupa javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 26. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Laslo Varga, Balint Pastor i Elvira Kovač. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost su prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Laslo Varga, Balint Pastor i Elvira Kovač. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 30. amandman je podneo narodni poslanik Slavko Jerković. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Aleksandar Martinović.
Dame i gospodo narodni poslanici, materija putnih isprava spada u onu oblast prava koju pravnici nazivaju javno pravo. Javno pravo sadrži imperativne, odnosno kongentne norme. Te norme moraju da budu potpuno jasne, precizne, nedvosmislene i ne smeju da ostavljaju prostor za bilo kakva subjektivna tumačenja. Međutim, Predlog zakona o putnim ispravama sadrži čitav niz takvih odredaba koje dozvoljavaju proizvoljnost u tumačenju i, u krajnjoj liniji, to može da izazove štetne posledice u praksi, pre svega kada su u pitanju ljudska prava i slobode. Narodni poslanik Slavko Jerković podneo je amandman na član 30. Predloga zakona o putnim ispravama i predložio da se u članu 30. stav 1. posle reči "ovog zakona" stavi tačka, a da se preostali deo teksta briše. Naime, taj preostali deo teksta sadrži formulaciju koja je prilično uopštena: "kao i druge javne isprave kojima se dokazuju podaci iz zahteva." Radi se o tome da uz zahtev za izdavanje putne isprave onaj ko podnosi zahtev stavlja na uvid ličnu kartu ili drugu ispravu kojom se može utvrditi identitet, uverenje o državljanstvu, a onda Vlada u svoj predlog stavlja "i druge javne isprave kojima se dokazuju podaci iz zahteva". Budući da je u pitanju imperativan zakon, koji sadrži imperativne norme, ovakvoj formulaciji u jednom ovakvom predlogu zakona jednostavno nema mesta. Ako je Vlada htela da kaže da postoje neke druge javne isprave kojima se može dokazati identitet, onda je ona morala u Predlogu zakona da tačno naznači o kakvim javnim ispravama se radi, a ne da ostavi mogućnost za subjektivno i proizvoljno tumačenje. Ono što je posebno skandalozno kada je reč o vladinom obrazloženju zašto odbija ovaj amandman jeste prva rečenica iz obrazloženja: "Vlada ne prihvata amandman s obzirom da u nekim slučajevima neće biti moguće dokazati verodostojnost svih podataka sadržanih u zahtevu za izdavanje putne isprave samo na osnovu uverenja o državljanstvu i lične karte." Iz ovakve formulacije ja mogu da izvedem samo dva zaključka, pri čemu nijedan od ta dva zaključka nije povoljan za Vladu, odnosno za vladajuću većinu. Prvi zaključak je da ne valja Zakon o ličnoj karti, odnosno da on ne predviđa unošenje u ličnu kartu svih onih podataka koji su neophodni da bi se na osnovu lične karte na verodostojan i pouzdan način mogao utvrditi identitet jednog lica. Drugi zaključak je da MUP, odnosno službenici MUP-a koji se bave izdavanjem ličnih karata to rade nesavesno, neodgovorno, krše zakon i izdaju lične karte sa nevažećim podacima i da se onda zbog toga na osnovu takve lične karte ne može na verodostojan način utvrditi identitet nekog lica. U svakom slučaju, ako je u pitanju ovo drugo, onda ministar Jočić ovakvim obrazloženjem zapravo dezavuiše Ministarstvo kojem stoji na čelu. Da vas podsetim, lična karta je dokument, odnosno javna isprava koja sadrži sve relevantne podatke koji su neophodni da bi se utvrdio identitet jednog lica, sadrži ime, prezime, ime jednog od roditelja, datum i mesto rođenja, prebivalište, jedinstveni matični broj građana. Šta je to još što bi građani trebalo da daju kada dođu da podnesu zahtev za izdavanje putne isprave, osim onoga što već piše u ličnoj karti? Dakle, ipak će biti da je Ministarstvo unutrašnjih poslova svesno da se u Republici Srbiji izdaju lične karte koje su falsifikovane, da postoje službenici koji nesavesno rade svoj posao i da izdaju lične karte sa netačnim podacima, jer ne može da bude ništa drugo. Dalje, narodni poslanik Slavko Jerković predložio je da se ispravi i formulaciju u stavu 2. člana 30. Predloga zakona, u tom smislu da se uz zahtev prilaže i fotografija koja ispunjava uslove utvrđene propisom iz člana 27. stav 7. ovoga zakona. To je bila praksa i do sada u našim propisima, da onaj ko podnese zahtev za izdavanje putne isprave obavezno mora da priloži uz taj zahtev i fotografiju, naravno propisane veličine, odnosno propisanih standarda. Iz formulacije kako je to navedeno u Predlogu zakona proističe da onaj ko podnosi zahtev može ali ne mora da priloži fotografiju, što može da stvori u praksi velike probleme, odnosno da otvori vrata velikim zloupotrebama. Evo, koristim priliku, pošto narodni poslanik Slavko Jerković nije ovde, da uputim ministru unutrašnjih poslova Draganu Jočiću jedno poslaničko pitanje koje je svojevremeno Slavko Jerković postavio u parlamentu državne zajednice SCG. Poslaničko pitanje glasi – koliki je broj Albanaca dobio putne isprave u našim diplomatsko-konzularnim predstavništvima u inostranstvu, dok je ministar spoljnih poslova Srbije i Crne Gore, odnosno SRJ, bio Goran Svilanović? Po podacima kojima raspolaže SRS, taj broj uopšte nije mali. Među nekima od tih Albanaca nalaze se i oni koji su finansijski pomagali teroriste na Kosovu i Metohiji, pa čak i oni koji su aktivno učestvovali u oružanim sukobima sa snagama vojske i policije na Kosovu i Metohiji, naročito tokom 1998. i 1999. godine. Ovo poslaničko pitanje ima veze i sa samim Predlogom zakona o putnim ispravama. Kada smo diskutovali u načelnoj raspravi o Predlogu zakona mi smo postavili pitanje zašto u Predlogu zakona nema nikakvih odredaba koje bi onemogućile da putnu ispravu države Srbije dobije onaj ko se protiv te iste države oružjem borio. S druge strane, kada smo pričali o Zakonu o državljanstvu rekli smo da vi omogućavate da državljanstvo dobije i neko ko ima prijavljeno prebivalište u Republici Srbiji, ko je crnogorski državljanin a ko je aktivno radio na tome da se Crna Gora odvoji od Srbije i ko sa Srbijom nema apsolutno nikakve veze, nego samo na taj način što dobije državljanstvo Republike Srbije želi da ostvari neke svoje lične interese koji su po pravilu u koliziji sa zakonom. Tako sa jedne strane omogućavate da putnu ispravu dobiju i oni koji se otvoreno deklarišu kao neprijatelji države Srbije, ne predviđate nikakve restriktivne odredbe u tom pravcu, ali s druge strane, kada je u pitanju državljanstvo Republike Srbije kao jedan od uslova za dobijanje putne isprave, vi pripadnicima srpskog naroda koji žive van Srbije tražite da budu punoletni i da budu poslovno sposobni. Pri tome, takvom formulacijom jednostavno zaobilazite član 1. Ustava Republike Srbije koji kaže da je Republika Srbija država srpskog naroda i pri tome nema nikakvih ograničenja ni što se tiče godina, ni poslovene sposobnosti, niti bilo kog drugog ličnog svojstva. Što se tiče samog amandmana, mislim da je obrazloženje zašto Vlada odbija ovaj amandman skandalozno i da je amandman po svojoj prirodi takav da jednostavno mora da bude usvojen. Ukoliko, naravno, vladajuća većina u ovoj skupštini i Vlada ne usvoje ovaj amandman, onda će one jednostavno da daju osnova raznim špekulacijama da u Republici Srbiji postoje nevažeće lične karte i da iza takvih ličnih karata stoje službenici MUP-a. Ne mogu da izvedem nikakav drugi zaključak iz vladinog obrazloženja da postoje slučajevi kada se ne može na osnovu lične karte uvek utvrditi verodostojnost identiteta jednog lica. To znači da postoje lične karte koje su nevažeće, odnosno koje sadrže netačne i falsifikovane podatke. Pozivam ministra unutrašnjih poslova da se pozabavi ovim ozbiljnim problemom, da razmotri naš stav da u zakon o putnim ispravama obavezno uđe odredba koja će onemogućavati neprijateljima države Srbije da dobiju njenu putnu ispravu, a što se tiče samog amandmana narodnog poslanika Slavka Jerkovića, pozivam i Vladu i vladajuću većinu da taj amandman prihvate.
Po Poslovniku narodni poslanik Nataša Jovanović, potpredsednik Narodne skupštine Republike Srbije.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se po članu 1. Poslovnika - prava i obaveze, da bih vama i građanima Srbije dala jednu informaciju. Danas je u Beograd po ko zna koji put došla tužilac tzv. suda u Hagu Karla del Ponte da izdaje naloge Tadiću i Koštunici, odnosno svima vama kako da dalje postupate u potrazi za srpskim junacima. Ono što radi taj tzv. tužilac dobro je poznato čitavoj patriotskoj Srbiji; ljudi koji se protive takvom satanizovanju srpskog naroda očima ne mogu da je gledaju, naročito zbog činjenice da je tamo ubijen Slobodan Milošević i da se već pet godina, bez početka sudskog procesa, a krše mu se sva procesna i ljudska prava, tamo nalazi predsednik naše stranke prof. dr. Vojislav Šešelj. Ja vas obaveštavam, kao i javnost, pre svega Kragujevca, da će SRS danas, sa početkom u 19 časova, u dvorani Doma sindikata u Kragujevcu održati promociju knjige prof. dr Vojislava Šešelja "Haško instrumentalizovanje lažnih svedoka". Danas će kolege, članovi tima za odbranu našeg predsednika i drugi stranački funkcioneri, kragujevačkoj javnosti, ali i svima koji budu mogli to da prate putem regionalnih i lokalnih medija, govoriti o tome da je vaše sluganstvo prema Karli del Ponte i ostalim neprijatelja srpskog naroda pogubno za Srbiju. Ujedno ćemo da ukažemo i na to, u šta smo apsolutno sigurni, da je uskoro taj dan kada će predsednik naše stranke prof. dr Vojislav Šešelj u paramparčad razbiti Haški tribunal, kome se nazire kraj, vratiće se u svoju otadžbinu Srbiju, uspešno će da vodi svoju stranku i srpski narod, a vi ćete ostati u istoriji našeg naroda zabeleženi kao ljudi koji su obavljali najprljavije poslove za račun tih monstruma, Karle del Ponte i ostalih, kojima je cilj da unište srpski narod i srpsku državu.
Narodni poslanik Dragan Todorović, po amandmanu. Preostalo vreme - pet minuta.
Dame i gospodo narodni poslanici, nažalost, nije prvi put da Vlada daje ovako nesuvislo obrazloženje kada je u pitanju odbijanje amandmana koje je predložila Srpska radikalna stranka. U obrazloženju doslovno piše: "Vlada ne prihvata amandman, s obzirom da u nekim slučajevima neće biti moguće dokazati verodostojnost svih podataka sadržanih u zahtevu za izdavanje putne isprave samo na osnovu uverenja o državljanstvu i lične karte." Prosto ne mogu da verujem! Dokument koji izda država ili je verodostojan ili je falsifikovan. Ako je falsifikovan, utvrđuje se, odgovara onaj ko ga je falsifikovao. Dolazimo u situaciju da je moguća politička arbitraža. Jednom delu građana, jednostavno koji bude hteo, a zna se da pripada nekoj drugoj političkoj opciji, moguće je, ako ništa drugo, zagorčavati život tako što će im se reći da pored lične karte moraju da daju i neka druga dokumenta, jer država ne veruje u dokument koji je ona izdala. To je prosto neverovatno! U normalnim državama, i da je sreće da smo mi takva država, dovoljan bi bio matični broj i da na osnovu matičnog broja dobijete sve podatke, pre svega da dobijemo jedinstven birački spisak. Sećate se, obećavali ste to, vapili, kukali, tukli se, zatvarali se u WC ovde u Skupštini Srbije, krali ste neke kompakt diskove sa navodno jedinstvenim biračkim spiskovima itd. To je čitava farsa oko toga bila; tvrdnje da jedini na neki način kompletan birački spisak ili podatke ima policija, ali da ih ima po segmentima, odnosno po opštinama kako ih već vodi itd. Zašto vi to sada... Još objašnjavate da ne verujete sami sebi. Imamo, nažalost, nemio događaj koji se desio pre nekoliko dana. Uhapšen je sin Radovana Karadžića, uhapšen je sa našom ličnom kartom. Priveli su ga i tamo je navodno utvrđeno da ta lična karta... Ne kažu da je falsifikovana, izdata je od nekog MUP-a, od nekog činovnika, ali navodno ne postoje drugi podaci koji su bili potrebni za izdavanje lične karte. To može svakome da se desi. Politički protivnik vam je Marko, Janko, vi njegovog sina privedete i kažete - nisu u redu dokumenta. Još ako je iz Republike Srpske ili Republike Srpske Krajine... Vi ovde imate predsednika Vlade Srpske Krajine u izbeglištvu koji vam iznosi sve probleme Krajišnika sa kojima se oni susreću u ovoj državi. Vi ćete sutra da uhapsite njegovog sina, navodno da proverite podatke i tvrdićete da lična karta koja je izdata, jeste izdata, nije falsifikovana, ali da nema ostala dokumenta koja je trebalo da postoje da bi ta lična karta bila izdata. Potrudite se da budemo civilizovana država, da ne pravite ovakve stvari kakve pravite. Tražite, ako nisu dovoljna lična karta i državljanstvo ili neka druga dokumenta. Koja su to dokumenta? Koja su to druga dokumenta? Zdravstvena knjižica, đačka knjižica? Možete bilo koju knjižicu koju posedujete. Zašto ne navedete? Dajte da znamo, da se unapred pripremimo, koja su to dokumenta koja ćete vi tražiti u slučaju da vam nije dovoljna lična karta i da vam nije dovoljno uverenje o državljanstvu. Možda je to članska karta neke nevladine organizacije ili političke stranke? Oni koji vam odgovaraju, recimo, sada je dovoljno da donesu člansku kartu DSS-a ili DS-a, mada niste baš u nekoj ljubavi, i završi se posao. Ministar može da kaže - molim vas, to su druga dokumenta, to je članska karta stranke, i tu nema dileme po tom pitanju. Ali, ako neko donese iz Srpske radikalne stranke, vi to nećete prihvatiti jer to je interni dokument koji izdaje SRS i ima samo upotrebu u SRS. Možete da idete i dalje. Recimo, samo ćete prihvatati članovima koji su platili članarinu. On je platio članarinu, može da mu se prihvati dokument; nije platio članarinu, ne može, izvini, idi plati u opštinski odbor članarinu i nema nikakvih problema. Ima nekih stranaka koje naplaćuju i procenat od plate koju dobijaju u upravnim odborima nekih preduzeća, što je potpuno legitimno, ali nije u redu, rešavajte to na drugi način. Prema tome, gledajte kad predlažete ovakve zakone, kad obrazlažete odbijanje ili prihvatanje nekih amandmana, da to obrazloženje bude suvislo. Nemojte dovoditi ni poslanike ni građane u situaciju da ne znaju u kakvoj državi žive i šta će im se desiti u jednom momentu ako dođu u situaciju da nekom činovniku koji je nadležan za to padne na pamet... (Predsedavajući: Gospodine Todoroviću, zaista ste prekršili vreme.) Izvinjavam se, završavam... padne na pamet i kaže - nije vam dovoljna lična karta, nije vam dovoljno državljanstvo, potreban je neki drugi dokument. Nažalost, po ustaljenoj navici, šta će čovek, on se uhvati za novčanik, izvadi taj dokument, ali taj dokument je u velikom broju slučajeva evro, dolar ili neka druga moneta.
Narodni poslanik Milorad Buha, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, upravo ovaj član 30. u praktičnoj primeni stvara ogromne probleme izbeglom stanovništvu. Organi unutrašnjih poslova postupajući po određenim instrukcijama MUP-a traže dokumenta koja su objavljena na sajtu MUP-a, ali znaju da dodaju još po nešto. Sad ću vam reći šta. Ovih dana imamo u stručnim službama Vlade Republike Srpske Krajine u progonstvu brojne građane koji se javljaju i ukazuju na zloupotrebe položaja. Kad dođe na šalter čovek je, prvo, osuđen da čeka, i s druge strane, da ispunjava sve ono što nalažu službenici na šalteru. Između ostalog, dobili smo tu informaciju, ja sam na to ukazao ranije, da im na šalterima, između ostalog, traže i odjavu iz Hrvatske o prebivalištu. Velika većina, posebno muškarci, ne smeju ići u Hrvatsku. Ne mogu da idu i da se odjave. S druge strane, traže odjavu iz vojnog odseka i prijavu u vojnom odseku ovde. Molim vas, kakve veze ima putna isprava sa odjavom pred hrvatskim vojnim organom i sa prijavom ovde? Dalje, potvrda o plaćenom porezu. Kakve veze ima potvrda o plaćenom porezu? Čoveku koji ne plati porez neće dati putnu ispravu. Ovde na sajtu MUP-a pod brojem šest piše da tražite prijavu stana. Šta će vam prijava stana? Da li vi unosite stanodavca u pasoš? Da li kažete u pasošu - čovek stanuje u dvosobnom ili trosobnom stanu ili možda u kupatilu stanuje? Da li to uvodite u pasoš? Šta će vam to? Ili možda uvodite levog vlasnika stana, pa desnog, pa preko puta, šta će vam to, samo stvarate probleme građanima pred državnim organima. Posebno je to problematično za izbeglice koje za sve to moraju da odu u Hrvatsku, da tamo čekaju pred šalterom za nešto što ne treba, jer se to ne vodi ovde. Šta će to u pasošu? Dalje, izvod iz matične knjige rođenih. Sve to imamo u ličnoj karti. Prvo napravimo zahtev, radnik na šalteru, administrativni radnik, radnik MUP-a proveri, lična karta mu se da na uvid, proveri dali ono što je navedeno u zahtevu odgovara onome što je u ličnoj karti. Šta će izvod iz matične knjige rođenih? Šta će administrativna taksa? Čovek iz Srbije putuje tamo jedan dan, drugi dan se vraća, plati tamo taksu, plati prevoz tamo, plati prevoz ovamo itd., za nešto što je nepotrebno. Imamo sve to u ličnoj karti, nemojte komplikovati.
Da li se još neko iz drugih poslaničkih grupa javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Hvala. Na član 34. amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Radiša Ilić.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime poslaničke grupe SRS podneo sam amandman na član 34. stav 1. koji glasi – broj 30 zamenjuje se brojem 15. Ovaj član 34. odnosi se na rok za rešavanje o zahtevu za izdavanje putne isprave. Rok za rešavanje o podnetom zahtevu koji je predviđen u Predlogu zakona je 30 dana. Amandmanom SRS ovaj rok od 30 dana treba smanjiti na 15 dana. Ima više razloga za to i trebalo bi usvojiti ovaj amandman, a neke razloge ću navesti. Svesni smo da je tehnologija savremenog doba dosta uznapredovala; procedura provere podataka je ubrzana i ne vidim razlog da se oteže sa izdavanjem putne isprave. Pre svega, tu se ne radi o nekoj masovnoj najezdi za podizanje putnih isprava, pasoša i ostalih dokumenata koji spadaju u putne isprave, pa se ne može stići. To je relativno mali broj podnetih zahteva po lokalnim ispostavama MUP-a, odnosno policijskim stanicama, da bi prosto bilo pravo čudo da se to ne uradi u predviđenom roku od 30 dana. Uzmimo primer lične karte: potrebno je da prođe par dana da biste je dobili, a to je neuporedivo više zahteva nego, recimo, za dobijanje pasoša. Ovako ispada da neko ko podnese zahtev treba da se, blago rečeno, špijunira, proverava, kao da je neko sumnjivo lice, pa da se tek onda daje, ili ne, saglasnost za izdavanje putne isprave. Službenik koji izdaje pasoš, da ga crta rukom, bukvalno rečeno, pre bi ga uradio, nego što ste vi odredili ovaj rok od 30 dana. Ali, kada znamo da će od dana primene ovog zakona o putnim ispravama važiti novi pasoš sa prostorom, kako ste naveli, za automatsko očitavanje podataka, to onda otvara neka druga pitanja. Da li to odugovlačenje sa izdavanjem putne isprave omogućava vreme koje je potrebno da se pojedinim građanima u čip unesu neki specifični podaci, izuzev onih osnovnih koji su već upisani u putnu ispravu? To su dobro objasnili poslanici Srpske radikalne stranke Momir Marković i general Božidar Delić. Možda će se preko čipa omogućiti praćenje nekog pojedinca koji sa tim srpskim pasošem pređe granice Srbije. Jer, otkud on zna koja vrsta čipa mu može biti ugrađena u putnu ispravu? Ovo možda zvuči neverovatno, ali ništa nije nemoguće, jer dobro znamo čime se sve pojedine službe služe i bave da bi došle do željenog cilja. Pitanje je koliko je naša državna administracija, odnosno vlast, jaka da održi u tajnosti ono što joj mi, građani Srbije, poveravamo na čuvanje kada dobijamo neku ispravu ili dokument, pa prilažemo lične podatke u širem ili užem kontekstu. Ne verujem da će se neko od naših aktuelnih predstavnika vlasti isprsiti ispred predstavnika onih koji sa svojim agentima dovedenim iz belog sveta vršljaju po srpskim planinama tražeći srpske generale i reći – ne damo podatke, ne damo šifre itd. Ovde su u Srbiji maltene javno SAS-ovci, agenti MI-5, komandosi Delta odreda i ko zna još ko sve. Mi, kao, propisujemo neke zaštitne mere i zaštitu podataka građana Srbije. Ovde je ministar, pa da ga pitam služi li nečemu oprema kupljena za vreme ministrovanja Dušana Mihajlovića bez tendera, za koju je dato mnogo miliona evra, a koja je bila namenjena za izradu novih ličnih karata? Takođe, čuli smo da je Karla del Ponte danas u Beogradu, prema tome, poštovani građani, sklanjajte se sa puta da vas ne pregaze silni automobili koji prate ovo čudovište. Karla del Ponte verovatno će naložiti vlastima u Srbiji da se posle nečovečnog proterivanja Aleksandra Karadžića, sina Radovana Karadžića, protera i njegovo dete - beba koja je imala tešku operaciju kukova, sa sve fiksatorima i infuzijom u ruci. Nadam se da ćete u danu za glasanje prihvatiti sve amandmane Srpske radikalne stranke.
Po amandmanu, narodni poslanik Petar Jojić.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandman koji je podneo narodni poslanik Radiša Ilić je u stvari amandman koji treba da popravi ono što je nedostatak u Predlogu ovog zakona. Ako mi dozvolite, dame i gospodo narodni poslanici, ja bih se samo osvrnuo na jednu kontradiktornost u zakonu o putnim ispravama, jer je Predlog ovog zakona u određenim normama u suprotnosti sa Ustavom, a i u suprotnosti je sa Zakonikom o krivičnom postupku. Dame i gospodo, u članu 30. Predloga zakona predviđate: "Uz zahtev za izdavanje putne isprave stavlja se na uvid lična karta ili druga isprava iz koje se može utvrditi identitet, uverenje o državljanstvu - samo kod prvog izdavanja putne isprave po odredbama ovog zakona, kao i druge javne isprave kojima se dokazuju podaci iz zahteva." To je malopre najbolje objasnio poslanik Dragan Todorović ispred Srpske radikalne stranke, jer je ozbiljno ukazao na to kakve su mogućnosti za brojne zloupotrebe i koje posledice mogu da proizađu u vezi sa tim. Šta sada znači odredba člana, ako uporedimo odredbu člana 30. sa odredbom člana 27. stav 6, koji kaže: "Radi utvrđivanja identiteta i drugih činjenica značajnih za rešavanje o zahtevu za izdavanje pasoša, diplomatskog pasoša, službenog pasoša i putnog lista, kao i fotografisanja i uzimanja otiska prsta i potpisa, prilikom podnošenja zahteva obavezno je prisustvo lica kome se izdaje putna isprava." Dame i gospodo, stručna javnost će ovo vrlo brzo osuditi i reći će - ovde lud zbunjenoga pravi smešnim, da ne kažem nešto drugo. U članu 231. Zakonika o krivičnom postupku, dame i gospodo, propisano je u stavu 2: "Kada je to neophodno, radi utvrđivanja istovetnosti, ili u drugim slučajevima od interesa za uspešno vođenje postupka, organi unutrašnjih poslova mogu, uz prethodno odobrenje istražnog sudije, fotografisati osumnjičenog i uzeti otiske njegovih prstiju i javno objaviti fotografiju osumnjičenog i predvideti druge radnje potrebne za utvrđivanje identiteta." Šta ćemo sada, dame i gospodo narodni poslanici? Kako će sada predlagač da objasni koju normu treba sada primeniti, ako Zakonik o krivičnom postupku izričito normira i određuje da uzimanje otisaka i fotografisanje lica može da izvrši službeno lice organa unutrašnjih poslova samo ukoliko postoji odobrenje istražnog sudije, a na rešenje i na obrazložen predlog javnog tužioca. U ovoj situaciji, dame i gospodo, sada imamo nešto čime se krši, prvo, Ustav i drugo, krši se Zakonik o krivičnom postupku. Sporedno zakonodavstvo sada preuzima ulogu osnovnog zakonodavstva, narušava se pravna logika i narušavaju se norme u Zakoniku o krivičnom postupku. Ja ću vam sada iskreno reći - kada sam ispred Srpske radikalne stranke bio u Saveznoj vladi izborio sam se da ova norma uđe u Zakonik o krivičnom postupku i da ne može policija sa ulice da hvata ljude za rukav, da ih dovodi u kancelariju, da uzima otiske i da fotografiše, kao što je u prošlosti bilo brojnih zloupotreba. Mi srpski radikali smo se u Saveznoj vladi izborili za to da se poštuju osnovna ljudska prava i da se ne dozvoli samovolja i zloupotreba. Da stvar bude jasnija, dame i gospodo, ta norma je prihvaćena i ostala je u Zakoniku o krivičnom postupku kada je demokratska vlast došla na vlast i usvojila izmene i dopune Zakonika o krivičnom postupku. Prihvatila je, dakle, one norme i dispozicije SRS. Zato se poslanici SRS grčevito suprotstavljaju zloupotrebama, samovolji i kršenju osnovnih ljudskih prava. Znači, gospodine Todoroviću, ispred Ministarstva unutrašnjih poslova, uporedite ove odredbe iz Zakonika o krivičnom postupku, član 231, sa predloženim odredbama zakona o putnim ispravama, i to pre svega člana 27. u kome se kaže da sada organi unutrašnjih poslova više ne moraju da traže saglasnost ni tužioca, ni istražnog sudije. Zašto je sada potrebno da građanin dođe u policiju i da traži putnu ispravu i da ga onaj hvata za rukav i kaže - sada ideš u kriminalističku kancelariju, ''krim tehnike'', da ti uzmemo otiske prstiju i da te slikamo spreda i anfas i da vidimo da li ćeš moći da ideš u inostranstvo ili ne. Vrlo je ozbiljna stvar. Ovo je ozbiljno pitanje i ja ne znam da li ćete vi moći ovo da opravdate i da li ćete moći građanima da date valjano obrazloženje. Da li će oni građani koji dolaze po putnu ispravu biti tretirani kao kriminalci i kao osumnjičeni ako se na takav način prema njima postupa? Ne može tako, dame i gospodo. Poslanici, ako glasate za ovu normu grubo ćete prekršiti Ustav i osnovni zakon, a to je Zakonik o krivičnom postupku, koji je regulisao ovlašćenja organa unutrašnjih poslova kada su u pitanju mere koje može da primeni, a pre svega uzimanje otisaka i fotografisanje. Ovo je represija, ovo nije - dođem ja na šalter, popunim formular i kažem izvolite, ja čekam kada ćete da mi izdate pasoš. Ne. Još nešto, kada je u pitanju izdavanje putnih isprava, pošto je to meni jako dobro poznato, imaćete ovakvu situaciju: građanin podnese zahtev za izdavanje putne isprave, operativac ide da proverava u zgradu gde on stanuje i ide kod komšije sa kojim on ne govori. Kaže - da li ti znaš toga i toga; on kaže – znam. A gde on stanuje? On stanuje na 5. spratu. A kakav je to čovek? Jao, molim te, nemoj o njemu. Kakav je? Ma nemoj, molim te, to je lopuža, kriminalac, bitanga, to je državni neprijatelj. Molim vas, ovo su izuzetno važne stvari. Vodite računa, nemojte ove zakone da usvajamo ovako na brzinu po broju, jer se ne radi o zakonu o lovu i ribolovu, ni o jabukama i šljivama, i vinu i rakiji. Radi se o zakonu o statusu naših građana koji treba da ostvare osnovna ljudska prava. Apelujem na Ministarstvo unutrašnjih poslova da, u skladu sa Poveljom Ujedinjenih nacija, posebno u skladu sa evropskim paktom o pravima i slobodama građana, član 6, obratite pažnju i ne dozvolite da bilo ko na mala vrata poturi da narodni poslanici usvoje nešto što će naneti ogromnu i nenadoknadivu štetu našim građanima u ostvarivanju njihovih prava. Hvala najlepše.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Hvala. Na član 35. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost nisu prihvatili amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč?
Dame i gospodo, član 35. Predloga zakona o putnim ispravama govori o slučajevima kada nadležni organ odbija zahtev za izdavanje putnih isprava. Ovde imamo pet različitih situacija kada će tako nadležni organ da postupi. Mi u SRS smo procenili da u stavu 1. tačku 3) treba brisati iz Predloga ovog zakona. Šta kaže ta tačka 3 – da će organ kome se podnese zahtev odbiti zahtev za izdavanje putne isprave ako je licu koje traži izdavanje putne isprave u skladu sa priznatim međunarodnim aktima zabranjeno putovanje. Prema stavu Srpske radikalne stranke ovo je apsolutno neprihvatljivo, ali sa druge strane, ovo pokazuje odnos aktuelne vlade prema našim građanima i odnos naših građana prema nekakvim međunarodnim organizacijama. Stav SRS je da naši građani mogu odgovarati isključivo našim zakonima. Vi ste u obavezi da sve zakonske predloge, to stoji i u Poslovniku, a verovatno će stajati i ubuduće, uskladite sa zakonodavstvom Evropske unije. Prema tome, kada donesete jedan takav zakon koji ste uskladili sa propisima Evropske unije, onda ne postoji potreba niti je moguće primenjivati neki novi zakon, jer sve što je trebalo uskladiti sa aktima Evropske unije vi ste uskladili, usklađujete i usklađivaćete kroz neke buduće propise. Zašto je Vlada odbila amandman kolege Zorana Krasića? Vrlo kratko obrazloženje: "Vlada ne prihvata amandman budući da je Republika Srbija dužna da poštuje sve međunarodne akte koji je obavezuju." Šta ovo znači? Republika Srbija jeste dužna da primenjuje, da poštuje međunarodne akte koji se ratifikuju u ovom parlamentu, dužna je da primenjuje zakone koji se eventualno usklade sa zakonodavstvom Evropske unije u ovom parlamentu. Sve mimo toga ne da nije dužna, nego ne sme da čini. Ne sme svog građanina da stavi u nepovoljan položaj, kako je to ovde zaista nezgrapno rečeno, da ne dobije putnu ispravu ako mu je u skladu sa međunarodno priznatim aktima zabranjeno putovanje. Šta se dešava i zašto vi imate i u ovom zakonu ovaj predlog i zašto inače u zakonodavstvu imate tu vrstu predloga? Srpska radikalna stranka je ovih dana izdala knjigu našeg predsednika Vojislava Šešelja "Haško instrumentalizovanje lažnih svedoka". Knjiga je izašla pre tri-četiri meseca. U aprilu je bio naučni skup na ovu temu. U toj knjizi stoje 34 overene izjave građana Srbije koje su haški istražitelji ucenjivali, pretili im samo da bi ih naterali da budu svedoci optužbe u haškom slučaju dr Vojislava Šešelja. Lično sam obavila razgovor sa više od 20 tih ljudi i, verujte, strašno mi je i da se prisećam kakvim su sve torturama ti ljudi bili podvrgnuti ne bi li ih prisilili da potpišu izjavu da će biti svedoci u haškom postupku protiv dr Vojislava Šešelja. Šta se desilo u međuvremenu? Naravno, šira javnost i mediji nisu bili zainteresovani mnogo za taj naš naučni skup, mada su se evidentni stručnjaci iz oblasti prava, i sa međunarodnog nivoa, pojavili na tom skupu. Naravno, mi smo to objavljivali na način kako to inače radimo u opštoj medijskoj blokadi, kada je u pitanju proces protiv dr Vojislava Šešelja. Tu i tamo neko je to komentarisao, čak i u nekim neformalnim razgovorima nije se mnogo verovalo u ono što je pisalo u toj knjizi, iako su, ponavljam, u pitanju sudski overene izjave tih 34 ljudi. Šta se desilo u međuvremenu? Sada to sve svi vi znate. To više nije tajna. Izneću još jednu digresiju. Na tom naučnom skupu sam tvrdila da imamo podatke da su se po Srbiji razmileli haški istražitelji da traže "pogodne" ljude koje će uspeti da vrbuju da svedoče protiv Vojislava Šešelja, zato što se haški sud našao pred jednim velikim problemom. Bez obzira što je zakazano suđenje za 7. novembar, veliko je pitanje za Haški tribunal da li će imati ijednog relevantnog svedoka, jer sve je više onih koji su čak i prihvatili da budu svedoci Haškog tribunala, već su dali izjave, overili da ne žele da svedoče, naknadno priznaju da su bili ucenjivani itd. Dakle, definitivno Haški tribunal ima taj problem. Šta se onda desilo ovih dana? Došao u Srbiju Patrik Lopez Tere. To je šef istražnog tima Karle del Ponte, odnosno Haškog tužilaštva. Taj čovek je angažovao sudiju, tužioca za ratne zločine, ovog nesrećnika Vučkovića i njegovog zamenika, i oni su se tom Lopezu stavili na raspolaganje da mu pomognu da pronađu u Srbiji ljude koji su spremni da lažno svedoče protiv dr Vojislava Šešelja. Kada je Aleksandar Vučić u nedelju na konferenciji za novinare... Inače, tim za odbranu dr Vojislava Šešelja svake nedelje u 12 sati drži konferenciju za novinare i na tim konferencijama redovno upoznajemo, pokušavamo da upoznamo građane Srbije sa svim što se dešava u Haškom tribunalu. Naravno, sa tih konferencija nema izveštaja. Ako ih ima, onda je to u pola rečenice ili uglavnom komentar novinara, a ne direktno ono što je tamo rečeno. Dakle, kada je Aleksandar Vučić rekao da se pojavio taj Patrik Lopez Tere, da su nam se javili ljudi kod kojih je on dolazio sa ovim Vučkovićem i sa njegovim zamenikom, onda je portparol Haškog tribunala Bruno Vekarić, koji je naravno na svim televizijama dobio udarni termin u svim vestima, rekao da je i njemu, zamislite, dosta tih srpskih radikala i izjava SRS i on će tamo nešto da tuži ne znam koga. Bruno Vekarić, onaj idiot, onaj sa onim ledenim pogledom, čovek koji me podseća, ne smem ni da kažem na koju vrstu ljudi. Dakle, gospodine Batiću, vidim da reagujete zato što je on vaš blizak saradnik još iz onog vremena, znam da ste ga vi doveli u Ministarstvo, da ste ga vi, pre nego što ste otišli iz Ministarstva, smestili za portparola tužioca da ne bi dobio otkaz u Ministarstvu od buduće vlade. Ne morate da reagujete, znam ja to i bez vaše reakcije. Taj Bruno Vekarić je rekao da radikali napadaju to specijalno tužilaštvo i onda se usudio... Gospodine Batiću, vi ste vrstan pravnik pa recite ili potvrdite, klimnite glavom kao što klimate u negativnom smislu kad govorim o Brunu Vekariću, da li on kao portparol ili bilo ko (osim što ste vi svojevremeno kada ste bili ministar, i ovaj prethodni ministar, a počeo je, vidim, i ovaj Petrović), da li iko može da komentariše nepravosnažnu presudu i neke bitne detalje iz tog postupka koji nije pravosnažno okončan. Naravno, nema niko pravo. Ali, Bruno Vekarić je sebi dao za pravo da kaže da radikali napadaju Specijalni sud zato što je u postupku za krivična dela za zločin u "Ovčari", koji se vodi pred ovim specijalnim sudom, navodno, jedan od optuženih član Srpske radikalne stranke. Tada je Bruno Vekarić izrekao veliku laž, a ja ću reći istinu. Dvojica optuženih u tom postupku... Sada i ja kao pravnik činim nešto što ne bi trebalo, ali moram radi javnosti da odgovorim tom Brunu Vekariću da su dvojica od 17 optuženih za "Ovčaru" bili dobrovoljci SRS, jedan je Marko Ljuboja, drugi je Slobodan Katić. Na vašu žalost i na žalost Bruna Vekarića, i jedan i drugi su oslobođeni optužbe. Vesko Krstajić, sudija koji je vodio postupak, u obrazloženju presude, imamo to u transkriptu sa njegovog usmenog obrazloženja, kaže da mu je žao, on je uveren da oni jesu izvršili krivično delo i zločin, ali mu je žao što to ne može nikako da dokaže. Takve stvari se rade da bi se udovoljilo Karli del Ponte, koja je danas gost kod Vojislava Koštunice, Borisa Tadića i ne znam koga. Još samo u jednoj rečenici, sve što je vezano za taj krivični postupak za zločin u "Ovčari" objavljeno je u knjizi dr Vojislava Šešelja "Politički ortakluk kurve Del Ponte i kurve del Koštunice". Tu su svi detalji objavljeni.
Gospođo Radeta, u više navrata ste upotrebili izraze koji nisu dostojni Narodne skupštine Republike Srbije. Replika, narodni poslanik Vladan Batić.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, gospođa Rašeta je pominjala Bruna Vekarića. (Predsedavajući: Gospođa Radeta.) Izvinjavam se. Pominjala je Bruna Vekarića, mog nekadašnjeg saradnika i čoveka koji je zaista izvanredan pravnik, ali nisam njegov branilac, nisam njegov punomoćnik i nemam namere da branim gospodina Vekarića zbog toga što je gospođa Radeta ovde izrekla. Reagovao sam zato što se ne mogu na takav način vređati ljudi koji nisu prisutni. Ne mogu se uopšte sa skupštinske govornice vređati ljudi izrazima: idiot, nesrećnik itd. To je već stvar nekog elementarnog reda, jednog civilizacijskog nivoa. Prema tome, možete da kritikujete i Bruna Vekarića i bilo koga drugog, ali ipak, zbog poštovanja parlamenta, zbog poštovanja građana Srbije koji prate ove debate, treba se uzdržati od takvih izraza. Gospodine predsedavajući, javio sam se ne da bih replicirao gospođi Radeti, jer ona nije meni ništa govorila nego sam se javio povodom povrede Poslovnika. Moje pitanje je, po ko zna koji put, kada će i da li će Srbija dobiti Ustavni sud? Ovo je jedina zemlja u Evropi, zapamtite, jedina zemlja u Evropi – to je, nažalost, i naša bruka i naše poniženje, jer se ovde, u ovoj prostoriji, biraju sudije Ustavnog suda – koja nema Ustavni sud. Namerno koristim izraz zemlja, ne može da bude država, ne može nikako da bude pravna država i to je problem. Koje su reperkusije toga što Srbija nema Ustavni sud? Pa, uzalud usvajamo sve ove zakone. Svaki od njih treba da bude podložan oceni ustavnosti. Set zakona koji su sada na dnevnom redu, ovako analfabetski menjan raznim amandmanima koje je Vlada prihvatala, vrvi od povreda Ustava, pogotovo zakon o državljanstvu i zakon o putnim ispravama. Nisam se javljao za reč, jer se ne vredi javljati za reč. Te zakone su pravili ljudi čiji je nivo pravničkog znanja takav kao da nikad nisu prošli pored Pravnog fakulteta, ne da nisu bili unutra, ili na prvoj godini, nego kao da nikada nisu prošli. Čudom se čudim kakva je to Vlada koja nam predlaže ovakve zakone analfabetskog tipa. Pa, u seoskoj radnoj zadruzi, negde u nekoj nedođiji, ne bi bili predloženi ovakvi tekstovi zakona. Tu se ne vredi javljati, ne vredi gubiti vreme, jer to jednostavno ništa ne vredi. To je problem. Nailazi nam još jedna stvar koja umnogome zavisi od Ustavnog suda i mogućeg reagovanja Ustavnog suda, a to su izbori. Ovde svaki dan vladajuća koalicija uveseljava građane Srbije pričom o izborima. Jedni u klin, drugi u ploču, a onda se pojavi neko treći da kaže - mi smo u velikom jedinstvu, koheziji, među nama postoji idila, zarekli smo se na večnu ljubav. Građani Srbije se čude, to je uvreda za njihovu inteligenciju. Još nešto, ako se poštuje Ustavni zakon po pitanju izbora, izbori treba da budu raspisani do kraja godine ili 60 dana po donošenju zakona. Opet, to ne može biti pre kraja godine. Znači, ako se poštuje Ustavni zakon, izbori mogu da budu do kraja marta iduće godine, najranije. To želite vi iz Demokratske stranke. Vaši koalicioni partneri ne žele ni to. Oni žele da izbora ne bude nikad, jer zašto bi bilo izbora, pa oni vladaju. Vi ste dozvolili da budete marioneta i ne trebaju nam izbori, ali to treba da proceni i oceni Ustavni sud, a mi nemamo Ustavni sud. Nikakav rezultat ne daju ove konsultacije šefova poslaničkih klubova. Ne dolazi na dnevni red ništa. Vidimo da stižu predlozi raznih zakona za buduće sednice i među njima ne vidimo predloge zakona o Ustavnom sudu i o postupanju ili postupku pred Ustavnim sudom. Prema tome, izgleda da je ovo zamajavanje svih narodnih poslanika i svih građana od strane vladajuće koalicije, jer ako nemamo Ustavni sud, nema zakonodavne aktivnosti, a parlament i predsednik parlamenta treba da budu glavni ustavobranitelji nečega što ste vi nazvali Ustavom, što je daleko od osnovnog akta jedne zemlje po evropskim standardima i što mi iz sve snage kritikujemo, ali ga poštujemo čak i takvog kakav je. To vam govorim u ime Demohrišćanske stranke Srbije i u ime poslaničke grupe LDP. Gospođo Radeta, izvinite što sam mahinalno permutovao vaše prezime.
Reč ima narodni poslanik Dragan Todorović, po amandmanu, tri minuta.
Molim vas, samo nemojte da mi računate vreme, želim da u ime Vjerice Radete, vezano za njenu izjavu da je Bruno Vekarić idiot, objasnim na šta je mislila gospođa Radeta.
Gospodine Todoroviću...
Dozvolite, molim vas, pa na šta to liči. Hoću da vam kažem da je mislila ...
Nemojte tako i vi da se ponašate.
Hoću da vam objasnim, a vi me prekidate.
Evo, vratiću vam vreme, ne prekidam vas ništa.
Mislila je na izvorno tumačenje grčke reči "idiot" koja označava čoveka koji se ne bavi politikom. Ako se Bruno Vekarić bavi politikom, garantujem da će Vjerica Radeta da se izvini Brunu Vekariću. Samo je to imala nameru da kaže, ništa drugo. Što se tiče amandmana, tražimo da se briše treća tačka člana 35 – ako je licu koje traži izdavanje putne isprave u skladu sa priznatim međunarodnim aktima zabranjeno putovanje. Dame i gospodo narodni poslanici, ponovo se nalazimo u situaciji da državni organ koji izdaje pasoš može da nekom licu ne izda pasoš i da se pozove na ovaj član i na ovu tačku i da ničim drugim ne obrazloži zbog čega pasoš nije izdat. Nažalost, moram da vam kažem da postoje neki akti nekih država, odnosno grupe ili neke međunarodne organizacije koje stavljaju određena lica na neke spiskove; u državama gde to mogu da izdejstvuju, kao što je recimo Crna Gora, zamislite, ako Haški tribunal sumnja da neko nešto radi, dovoljna je ta sumnja i da se pošalje spisak osoba pa da tim licima koja se nalaze na tom spisku ne samo ne bude dozvoljen ulazak u neku zemlju, nego da im se uopšte ne izda pasoš. Nažalost, bilo je slučajeva i sa našom državom da se građani ove države stavljaju na tzv. crne liste. Dobro, nisu mogli da narede da im se zabrani izdavanje pasoša, ali su im zabranjivali ulazak u pojedine države. Sećamo se tih vremena. Znate kako su pravili te spiskove? Raznorazne nevladine organizacije iz Srbije su dostavljale imena ljudi, čak i imena firmi su stavljana na taj spisak, ali po prirodi stvari, onakvi kakvi jesu, za pare su skidali pojedince i firme sa tih spiskova. Sada je problem što država prihvata da neka međunarodna organizacija dostavi neki takav dokument i onemogući našim građanima da dobiju pasoš. Imate najnoviji slučaj, vezan je za Belorusiju. Jedan broj političara iz Belorusije stavljen je na crnu listu i oni ne mogu da putuju u Evropsku uniju. Oni čak ne mogu ni da tranzitiraju kroz neke države Evropske unije ako moraju da pređu iz aviona u avion, jer će na aerodromubiti vraćeni. Zašto mi to sebi dozvoljavamo? Zašto dozvoljavamo da naša država bude politički servis i da kažnjava naše građane zato što nekome tamo u belom svetu iz nekih razloga određene ličnosti nisu po volji, pa im zato treba uskratiti osnovno pravo koje imaju - da dobiju pasoš i da putuju?
Vreme.
Mislim da je ostalo oko pet minuta.
Nije, gospodine Todoroviću.
Dobro, završavam. Zašto mi to da radimo? Kažite koja su to međunarodna dokumenta koja vas obavezuju da našem građaninu koji traži putnu ispravu tu ispravu ne izdate? Da li su međunarodna dokumenta, recimo, dokumenta nekih nevladinih organizacija, jer to su organizacije koje su osnovane u inostranstvu, ali od vlada tih država koje su ih osnovale. Po logici stvari, oni će vam izdati dokument možda, pa vi na osnovu tog dokumenta nećete izdati pasoš nekom građaninu koji nije po volji, recimo, Sonji Liht, Nataši Kandić, da ih ne ređam sve. Ili navedite međunarodna dokumenta koja mogu da zabrane izdavanje pasoša ili ovo brišite iz zakona.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 35. amandman je podneo narodni poslanik Božidar Koprivica. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Božidar Koprivica.
Poštovani narodni poslanici, u ime SRS podneo sam amandman na Predlog zakona o putnim ispravama tako što sam predložio da se u članu 35. stav 2. umesto tačke stavlja zapeta i dodaju reči "osim u slučajevima predviđenim ovim zakonom". Dakle, Predlogom zakona o putnim ispravama precizira se postupak izdavanja putnih isprava i uređuju pitanja suštinski vezana za izdavanje putnih isprava, pa je predloženim članom taksativno nabrojano kada organ neće izdati putnu ispravu, da bi stavom 2, na koji sam uložio amandman, bilo precizirano da se zahtev za izdavanje putnog lista ne može odbiti. Amandmanom sam predložio, u ime SRS, izmenu ovog stava 2. tako što sam ga dopunio i precizirao rečima "osim u slučajevima predviđenim ovim zakonom". S obzirom na to da zakon mora biti jasan, precizan i eksplicitan, odnosno pravna norma, mislim da bi usvajanjem ovog amandmana Srpske radikalne stranke zakon bio poboljšan. Istina, članom 17. ste to precizirali, vezano za ovaj stav 2, pa kažete da putni list izdaje diplomatsko ili konzularno predstavništvo na čijem se području zatekao državljanin Srbije koji je u inostranstvu ostao bez putne isprave. U tom slučaju diplomatsko ili konzularno predstavništvo mora da izvrši proveru državljanskog statusa, pa bi naravno tek posle te provere usledilo eventualno neodbijanje izdavanja zahteva. Dakle, u smislu same primene navedene pravne norme, kao i primene zakona koji se odnosi na izdavanje isprava, i da bi se izbegle razne moguće zloupotrebe i malverzacije, ovaj stav se mora precizirati i obrazložiti ovim zakonom. Zato zaista smatram da je ovaj amandman Srpske radikalne stranke opravdan, dobronameran i samo bi poboljšao pravnu normu. Zato predlažem da ga u danu za glasanje usvojite.
Gospodine Jojiću, po Poslovniku ili po amandmanu? Izvolite, gospodine Jojiću, po amandmanu.
Prvo ću po Poslovniku, ako dozvolite.
Po Poslovniku ili po amandmanu?
Po Poslovniku ću prvo. Dame i gospodo narodni poslanici, postavljam jedno poslaničko pitanje Ministarstvu unutrašnjih poslova, drugim državnim organima i resorima koji su za to nadležni da izvrše proveru, da li se u Srbiji nalaze neovlašćena lica koja uzimaju razne izjave od naših građana i plaše ih da će ih jednog dana odvesti u Hag ukoliko ne budu pristali na saradnju sa određenim licima. Srpska radikalna stranka ističe da je, kao što je rečeno od strane narodnih poslanika u prethodnim nastupima, veći broj naših građana bio pozivan u poslednje vreme da se od njih uzimaju određene izjave, da te izjave treba da se koriste u Hagu protiv predsednika SRS prof. dr Vojislava Šešelja. Dame i gospodo, u zemljama sa razvijenim pravom, a to su u prvom redu Engleska i Vels, u pretkrivičnom postupku ne mogu da se koriste na glavnom pretresu izjave koje su uzete u policiji ili od tužilaštva, ili od drugih državnih organa na glavnom pretresu. Takve izjave se moraju izuzeti i ne smeju se priključiti u glavnom pretresu za suđenje. Dame i gospodo, u ovim zemljama, a i u drugim, primera radi, navešću Englesku i Vels, valjano garantuju zaštitu od rizika štetnog publiciteta u prethodnim fazama postupka. Šta to znači? Da li može javni tužilac, specijalni tužilac, sudija Vrhovnog suda, sudija okružnog suda ili bilo koji nosilac državne funkcije tj. pravosudnog organa da daje izjave u medijima da je neko već kriv i da neko već treba da bude i osuđen? To je očito na primeru profesora Vojislava Šešelja koji se putem medija optužuje bez ijednog materijalnog dokaza, apsolutno bez ijednog pravno valjanog i relevantnog dokaza. Ja ću vam napomenuti koliko u nekim demokratskim zemljama poklanjaju pažnje zaštiti određenog lica jer sve dok neko ne bude oglašen pravosnažnom odlukom, osuđen da je kriv, on se smatra nevinim. Ta zaštita postoji radi očuvanja pretpostavke nevinosti, o čemu sam napomenuo. Kada neka osuda bude doneta nakon veoma nepovoljnog publiciteta... Vidite, Bruno Veharić ne spada u nosioce pravosudne funkcije, već u člana neke političke stranke i on nastupa kao političar. Ne sme i ne može, od danas ne može da daje izjave putem medija kada je u pitanju prof. dr Vojislav Šešelj i drugi koji su optuženi pred bilo kojim sudom, ni domaćim ni stranim. On ne sme da se oglašava. Na primer, u jednom slučaju u Francuskoj tri lica su bila optužena za zaveru radi pripremanja atentata na dom jednog ministra. Oni suna glavnom pretresu koristili svoje pravo ćutanja. Dok je glavni pretres još uvek trajao, ministar je dao intervju televiziji povodom jednog zakonskog projekta i pri tom izrazio mišljenje da su oni koji koriste pravo na ćutanje najčešće krivi. Zbog toga je apelacioni sud poništio i ukinuo odluku koja je bila ranije doneta, nepovoljnu po njih. Zbog toga, dame i gospodo, ukoliko optuženi ospori izjavu datu pred policijom ili tužiocem u ovoj državi, bilo iz Haškog tribunala, bilo iz Specijalnog suda u Beogradu, ta izjava ne sme biti stavljena u predmet na glavni pretres da se sudi profesoru dr Vojislavu Šešelju jer je nedozvoljeno pravno sredstvo. Hvala vam.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 39. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Dragan Todorović.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandmanom koji je podnela na član 39. Srpska radikalna stranka traži da se briše stav 2. Pročitaću vam ovaj član da biste razumeli o čemu se radi i zbog čega tražimo da se briše ovaj stav 2: "O svim činjenicama koje za posledicu imaju prestanak razloga za odbijanje zahteva za izdavanje putne isprave i oduzimanje putne isprave nadležni sud ili drugi državni organ dužan je da odmah o tome obavesti organ nadležan za izdavanje putne isprave." Mi smatramo da je to potpuno završen stav. Ukoliko prestaju razlozi za odbijanje zahteva za izdavanje putne isprave, odmah o tome mora biti obavešten nadležni organ unutrašnjih poslova i da se licu kome je zabranjeno izdavanje putne isprave odmah izda pasoš. Stav 2: "Smatraće se da su prestali razlozi za odbijanje zahteva za izdavanje putne isprave, odnosno razlozi za oduzimanje putne isprave, ako nadležni sud u roku od šest meseci od dana podnošenja zahteva, odnosno oduzimanja putne isprave ne obnovi zahtev iz stava 1. ovog člana." Za šta će vam ovo - u sledećih šest meseci? Po kom pravu? Ukoliko su prestali razlozi treba da protekne još šest meseci da bi sud obavestio nadležni organ da se licu izda pasoš. Zašto mi da imamo poverenje u sud da i u ovom slučaju ne može biti zloupotrebljen i da tu ne može politika da umeša svoje prste? Nažalost, SRS vam ukazuje na sve probleme koje smo imali u životu, sa kojima smo se susreli. Ne želimo nikom od građana Srbije, niti bilo kome od vas da dođe u poziciju da mu u jednom momentu, zato što je jedna politička opcija na vlasti, na sve moguće načine zagorčavaju život oni koje smatra političkim protivnicima. Lično sam imao iskustvo da je istražni sudija odustao od istrage, ali to rešenje do dana današnjeg nisam dobio, rešenje da se obustavlja. Stigla informacija, ali to nije zvanično rešenje. Kao što se rešenjem pokreće istraga, mora da se donese rešenje i o obustavljanju istrage. Jedino tako sud može da funkcioniše. S obzirom na to da je optužba bila potpuno lažna, oni produžavaju zloupotrebu službenog položaja tako što ne donose rešenje. Sad uzmite primer građanina koji nije u stanju da to istera do kraja; njemu će jednostavno još šest meseci biti onemogućeno dobijanje pasoša, jer sud nije našao za shodno da odmah obavesti nadležni organ. Zato ovaj stav 2. treba da se briše, a da ostane samo stav 1.
Narodni poslanik Nebojša Stefanović, povodom amandmana.
Dame i gospodo, želeo bih veoma kratko da vam ukažem na neke nelogičnosti u samom tekstu stava 2. za koji predlažemo da se briše. Pročitaću vam zajedno stav 1. i stav 2. da biste shvatili vezu: "O svim činjenicama koje za posledicu imaju prestanak razloga za odbijanje zahteva za izdavanje putne isprave i oduzimanje putne isprave nadležni sud ili drugi državni organ", zapamtite ovaj deo, "dužan je da odmah o tome obavesti organ nadležan za izdavanje putne isprave." I, u stavu 2: "Smatraće se da su prestali razlozi za odbijanje zahteva za izdavanje putne isprave, odnosno razlozi za oduzimanje putne isprave, ako nadležni sud u roku od šest meseci..." itd. Gde je tu drugi nadležni organ? Znači, potpuna nelogičnost u samom stavu 2. Pravno konfuzan i nelogičan u svom smislu. Takođe, pored ovoga što je rekao gospodin Dragan Todorović da postoji mogućnost zloupotrebe ovog člana, a to je - zašto bi neko kome su recimo razlozi za neizdavanje putne dozvole prestali nakon dve nedelje ili nakon mesec dana od podnošenja zahteva čekao šest meseci, da pogledamo, sa druge strane, šta ako se dogodi... Vi znate kakvo je stanje u našem pravosuđu, u sudovima. Sudovi su zatrpani velikim brojem predmeta. Veliki broj predmeta je kod sudija. Šta ako se dogodi da i nakon šest meseci postoje razlozi da se nekom licu ne izda putna isprava, a nadležni sud ne dostavi nadležnom državnom organu ovu informaciju? Nadležni državni organ biće u obavezi da izda putnu ispravu licu za koje i dalje postoje razlozi da mu se ne izda putna isprava. Naravno, u tom slučaju postoji mogućnost korupcije, da se putem mita ili bilo čega drugog ta informacija stavi u fioku, samo nekoliko nedelja ili mesec dana, da se tom licu pasoš izda, a onda ta informacija stiže i ministarstvo neće moći da postupi. Ovo su konkretni i suštinski razlozi koji pokazuju da postoji osnovana sumnja da postoji mogućnost da se zloupotrebi stav 2. Ovo zaista nije pokušaj da se suština zakona menja, već da ovaj deo koji može biti zloupotrebljen bude izbačen, i mislimo da će zakon biti daleko kvalitetniji.
Reč ima narodni poslanik Milosav Miličković, povodom amandmana.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj amandman koji je obrazložio poslanik Dragan Todorović dao mi je pravu priliku i šansu da kažem gospodinu Todoroviću sledeću stvar. Godine 2003. u protivustavnoj akciji ''Sablja'' je uhapšeno skoro 12.000 ljudi, od toga samo 40 opravdano, ili je bilo nekih elemenata, nekih ni toliko. Procesuirano, koliko - možda desetak ljudi. Svi oni nisu izbrisani, mislim da se zove informaciono-tehnički terminal, i zbog toga ne mogu da dobiju osnovna lična dokumenta, da ne pričam ostala prava, pa vas molim da nadležne službe u MUP-u isprave ovu grešku i nepravdu prema građanima.
Narodni poslanik Petar Jojić, po amandmanu.
Dame i gospodo, ova norma kao dispozicija apsolutno deluje nejasno i nerazumljivo - šest meseci, ovo na šta je ukazao narodni poslanik Dragan Todorović, vezano za obavezu obaveštavanja o prestanku razloga za odbijanje zahteva za izdavanje putne isprave. Pazite, ponavljamo mi srpski radikali po peti put: "O svim činjenicama koje za posledicu imaju prestanak razloga za odbijanje zahteva za izdavanje putne isprave i oduzimanje putne isprave nadležni sud ili drugi državni organ dužan je da odmah o tome obavesti organ nadležan za izdavanje putne isprave." Meni kao pravniku nije jasno koji je to drugi državni organ. Sud razume svakog kada pročita ovaj zakon. Sudija kada dobije predmet slučajno po ovom zakonu da sudi, ili sudija za prekršaje, biće mu jasno. To je sud. Sada nama nije jasno, a mi iz SRS želimo da popravimo vaše greške i ove propuste koje ste učinili, ovo je dobra namera, ukazujemo i na prethodne članove kada je bilo - i drugi dokumenti, evo vam sada - i drugi organi. Sada vas pitam koji su to drugi organi. Sledeće što je apsolutno neprihvatljivo, kaže - obavestiće odmah. Znate kako će to biti kod nekih državnih organa, birokrata? Odmah - posle šest meseci ili posle godinu dana, jer građanin ne zna da su prestali razlozi zbog čega im je putna isprava oduzeta. Ne u roku od tri dana. Gospodo, ako hoćete da se zakon poštuje, a da se onaj birokrata koji ne postupi po zakonu kazni, dužan je da u roku od tri dana obavesti građanina da su prestali razlozi, a pogotovo, ovo podvlačimo, iz razloga što imamo veliki broj naših građana koji čekaju pred ambasadama; od 2000. godine do danas na stotine hiljada ljudi čeka u redovima pred ambasadama da bi išli da traže posao jer ova vlast nije mogla zaposliti građane, mada je to obećala. Dakle, produžava se rok i nije određeno. Rokovi moraju biti precizni i zato mi smatramo da tekst ovog zakona nije dobar. Mogao je biti daleko bolji, jer u praksi dok prođe sudsku pisarnicu, drugi organ, javni tužilac... Šta ćemo da radimo ako istražni sudija donese rešenje i kaže - obustavlja se istraga protiv tog i tog, javni tužilac treba da da saglasnost, a javni tužilac ćuti i kaže - e sad neću, sudija, evo ti ga, ali putnu ispravu ne dam. Neću da se složim da mu damo putnu ispravu. Ako javni tužilac kaže - ne može da mu se izda putna isprava, ostaje na snazi ona mera prećutno, niko ne zna, ne zna ni građanin. U praksi je ovo opasno. Možda naše ministarstvo, ljudi koji rade u Ministarstvu nemaju dovoljno iskustva na terenu i u praksi šta se dešava i zbog toga ukazujemo na ovu pojavu. Jedno poslaničko pitanje, ako dozvolite, gospodine predsedniče. Poslanici iz drugih političkih stranaka, a i mi postavljali smo ta pitanja ranije. Sada postavljam pitanje ponovo, jer sam to pitanje postavio Ministarstvu pravde, pa mi je Ministarstvo pravde odgovorilo da nije nadležno. Sada postavljam pitanje Ustavnom sudu Republike Srbije - koliko ima nerešenih predmeta u radu? Koliko ima sudija i po kojim godinama? Evo vidite, ako ovaj nakaradni predlog budete usvojili, uložio bih zahtev za zaštitu zakonitosti ili ocenu ustavnosti ovog zakona. Ja tu mogućnost nemam, jer ćete vi onemogućiti, a o tome je govorio i poslanik Batić, koji stalno govori - gde vam je Ustavni sud. Mi srpski radikali postavljamo pitanje - koliko ima nerešenih predmeta? Radi se o hiljadama predmeta, prema nekim saznanjima. Zato tražim od Ustavnog suda, pošto se oglasilo Ministarstvo pravde da ne spada u njihovu nadležnost, da nam odgovori koliko ima nerešenih predmeta, jer to zavisi od ostvarivanja ustavnih prava naših građana i Ustavni sud treba da stane na put birokratiji i bezakonju, ako budemo mogli u buduće vreme, a to očekujte, građani Srbije, od SRS.
Na član 45. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Dragan Todorović.
Žao mi je što ministar nije tu, pretpostavljam da bi neke naše predloge usvojio da je prisutan, jer bismo uspeli da ga ubedimo. Govorim na osnovu iskustva. Sada je jedna grupa radila predlog novog poslovnika i primetio sam da su mnoge primedbe, iznete prilikom usvajanja starog poslovnika (govorim zbog amandmana na ovaj član), sada prihvaćene, jer smo tražili da to bude mnogo preciznije. Evo šta mi predlažemo. Kaže: "O izdatim putnim ispravama i vizama, o odbijenim zahtevima za izdavanje putnih isprava i viza, o oduzetim putnim ispravama, poništenim vizama i nevažećim putnim ispravama, i o podacima iz člana 35. stav 1. tač. 1) – 4) ovog zakona vodi se evidencija na propisan način." Mi tražimo da se kaže – u skladu sa odredbama ovog zakona. Ovajzakon reguliše ovu materiju. Zašto potpisivati sada nešto novo? Takođe smo tražili da se u stavu 3. reči ''nadležni ministar'' zamene rečima ''nadležno ministarstvo''. Zašto davati mogućnost ministru? Nadležno ministarstvo to treba da radi. Mislim da je ovo preciznije i da na neki način onemogućava različito tumačenje. Sigurnije bi bilo ukoliko bi se ovako postupalo.
Narodni poslanik Milorad Buha ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, Nataša Jovanović je pokušala da u pravno-tehničkom smislu kroz korekcije u dva stava ovog člana i u jezičko-logičkom i normativnom smislu dogradi ono što je propušteno od strane predlagača ovog zakona. Naime, u članu 45. stav 1. ona sugeriše da se izbrišu reči "na propisan način", jer se ne kaže u ovom članu koji je to propisan način, a iz konteksta zakona ne proizilazi šta je to propisan način. Ona sugeriše da se reči "na propisan način", zamene rečima "u skladu sa odredbama ovog zakona", pa će se u kontekstu zakona pronaći šta je to. Dalje, njena sugestija ide u tom pravcu da se ne ponavljaju određene radnje koje preduzima državni organ i postupci koje on provodi, pa se na temelju toga vodi evidencija. Znači, s obzirom na to da zakon mora biti kratak i jasan, nema potrebe u zakonu nabrajati sve ono što će biti u evidencijama. Evidencije kao evidencije, one su nešto što vodi organ. Nepotrebno je u normativnom smislu u zakonu govoriti ko vodi evidenciju. Primereno je da će voditi MUP, jer MUP provodi upravni postupak, provodi određene radnje i na temelju toga donosi određena akta i vodi tu evidenciju. Zašto to normirati ovde kroz određene stavove i proširivati odredbe ovog zakona? Vi ste to odbili. Idemo dalje. S obzirom na to da je uvek kratko vreme, iskoristiću prisustvo sekretara ovde, ministra nema, da ukažem na određene probleme izbegličkog korpusa. Mi smo se u više navrata, kad kažem mi govorim o Vladi Republike Srpske Krajine u progonstvu, obraćali Vladi Republike Srbije, MUP-u i drugim državnim organima, a posebno smo tražili od Komesarijata za izbeglice, kao državnog organa, da preduzme određene aktivnosti u pravcu postupaka koji će omogućiti izbegličkom korpusu da dođe do dokumenata koje ne može dobiti u normalnoj proceduri pred našim državnim organima. Međutim, Vlada Republike Srbije se nije oglašavala na naše apele. Sve ono što izbeglički korpus ima, to nju ne interesuje. Nećemo spominjati, samo jednom rečenicom ću reći da je sramno izvinjenje predsednika države u Hrvatskoj, a da nijednog trenutka ne spomene probleme i zlu sudbinu krajiškog naroda. Vlada Republike Srbije krši odredbe međunarodnog prava, krši razne međunarodne standarde, međunarodne konvencije. U načelnoj raspravi sam ukazao na odredbe međunarodne Konvencije o statusu izbeglica i još jednom ponavljam i apelujem, posebno na Ministarstvo unutrašnjih poslova, koje je mora primenjivati, s obzirom da je to sastavni deo pravne regulative i pravnog života Republike Srbije. Međunarodna konvencija koja je prihvaćena obavezuje sve državne organe. Ova međunarodna konvencija traži blagonaklon odnos prema izbeglicama, nalaže u odredbi člana 25. da državni organi pružaju administrativnu pomoć, neću nabrajati sve, ali tačno kaže – administrativnu pomoć izbeglicama. To se ne čini. Dođite u opštinu, nigde nećete moći dobiti pravnu pomoć u smislu dobijanja određenih pravnih radnji, postupaka itd. Ukazujem na član 27. koji govori o ispravama o identitetu. Odredba ove konvencije jasno kaže da će se izdavati sve ono što je u domenu države članice. Što se tiče putnih isprava, član 28. kaže – države ugovornice će izdavati izbeglicama sva dokumenta, sem u slučaju kada je to u suprotnosti sa bezbednošću i imperativnim razlozima zbog kojih neće moći izdati određena dokumenta. Dalje odredbe da ne nabrajam. Kod putnih isprava – putne isprave će se izdavati na temelju ranije izdatih dokumenata koje su izbeglice dobile u državi iz koje su došle. Vi to ne činite. Vi komplikujete, tražite određena dokumenta, da ne ponavljam sada. Dalje, član 29. Kod fiskalnih obaveza, kaže – države ugovornice neće podvrgavati izbeglice dažbinama, taksama i porezima. Mi smo izloženi, kad kažem mi mislim na izbeglice, i dažbinama, i taksama i porezima. Apelujem još jednom, u ime Vlade Republike Srpske Krajine, i tražim da postupate onako kao što nalaže međunarodna konvencija, da imate blagonaklon odnos prema izbeglicama. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Narodni poslanik Vladan Batić, po Poslovniku.
Gospodine predevajući, žao mi je što predsednik Skupštine nije ovde jer od njega, shodno odredbi člana 226. Poslovnika o radu Narodne skupštine, tražim određena objašnjenja. Približava se kraj današnje sednice, a on se pojavljuje s mene pa na uštap; ja ne mogu da gatam da li će on da dođe ili ne, pa ću ovako preko govornice postaviti ta pitanja. Sada počinjem, pa mi nemojte ovo vreme računati. Dakle, pitanje za predsednika Skupštine – kada će se na dnevnom redu naći set pravosudnih zakona, jer je to ogroman posao koji treba da se završi do kraja Drugog redovnog zasedanja? S obzirom na ono što nam predstoji, nema šanse da se završi do kraja, ako već nije na dnevnom redu, recimo, sledeće sednice Narodne skupštine, a nije. Onda ćemo imati pravosuđe u jednom potpuno jadnom, odnosno amorfnom stanju, sa potpuno razgrađenom strukturom i sudijske i tužilačke organizacije, sa nedefinisanim statusom pojedinih sudova koji postoje samo formalno, ali ne i faktički. Dakle, posle penzionera koji je bio republički javni tužilac, sada imamo republičkog javnog tužioca u v.d. stanju. Imajući u vidu ovaj tempo koji predviđa Ustavni zakon, to može trajati još skoro godinu dana. To je isti onaj gospodin Slobodan Radovanović, inače učesnik mitinga Narodnjačke koalicije 4. decembra prošle godine. Nažalost, okružni tužilac u Beogradu takođe je v.d. i tu smo imali penzionera, sada imamo v.d. To je jedno pitanje. Drugo pitanje je, shodno odredbi člana 3. Ustavnog zakona – da li će predsednik Narodne skupštine raspisati izbore za predsednika Republike do 31. decembra ove godine? Da bi bili raspisani ranije, shodno alternativnoj odredbi Ustavnog zakona, treba da bude donet zakon o predsedniku Republike, o izboru predsednika Republike, o odbrani, vojsci, o spoljnim poslovima i službama bezbednosti, a jasno je da oni ne mogu biti doneti i da posle toga 60 dana nikako ne može biti pre nove godine. Dakle, da li će predsednik Narodne skupštine raspisati izbore za predsednika Republike do 31. decembra? Ako neće, da li će biti promenjen ovaj Ustavni zakon? Ako neće ni jedno ni drugo, kakav će status, odnosno pozicija predsednika Republike biti od 1. januara, odnosno, hoće li Srbija imati legalnog predsednika Republike, držeći se slova Ustavnog zakona? Treće pitanje za predsednika Skupštine – kada će se na dnevnom redu naći narodna inicijativa više od 20 hiljada građana, koja datira od pre godinu i po dana, za ukidanje televizijske pretplate? Da ne bi RTS svako veče pretio građanima nekakvim tužbama i da ne rade ono što je inače protivustavno, Demohrišćanska stranka je tu inicijativu podnela pre dve godine. Nema Ustavnog suda i ovo se ne stavlja na dnevni red, taj harač traje i dalje. Ali, nije mi jasno zašto RTS toliko kuka, ako tvrdi da 80-90% građana Srbije plaća pretplatu. Nije tačno, jer nije svima do svadbe. Živeli.
Na član 49. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Petar Jojić.
Dame i gospodo narodni poslanici, na osnovu člana 145. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije podneo sam ovaj amandman u ime SRS na član 49. gde sam predložio da se posle stava 1. dodaje stav 2. koji glasi: "O dostavljenim podacima nadležni organ odmah obaveštava lice čiji su podaci dostavljeni inostranim organima." Dame i gospodo, ovo je jako osetljivo pitanje, radi se o podacima ličnosti, o podacima našeg građanina. Ovim podacima se ne može lako manipulisati. Ovde se otvara veliki prostor za brojne zloupotrebe. Srbija će predstavljati, ukoliko ovaj predlog zakona bude usvojen ovako kako jeste, vezano za ličnu kartu, elektronski konclogor. Koliko je u drugim zemljama bilo suprotstavljanja ovim karticama i manipulisanju ličnim podacima građana, evo, ja ću vam sada na jednom primeru to pokazati. Do poznih 70-tih godina građani Francuske imali su legitimaciju načinjenu od papira i laku za falsifikovanje. Zato je 1979. godine Ministarstvo unutrašnjih poslova krenulo da uvodi nove lične karte koje je trebalo da budu bolje, da obezbede od falsifikovanja i da budu pouzdanije za kontrolu. Međutim, odmah su se čuli glasovi protivljenja. Organizacije za zaštitu ljudskih prava i novinari počeli su da pokreću ovo pitanje na najvišem nivou i neki su istakli da bi to moglo značiti ograničavanje prava na slobodu kretanja. Godine 1981. na vlast je došao socijalista Fransoa Miteran, koji je rekao da uvođenje kompjuterskih ličnih karata znači uskraćivanje ljudskih prava i da Francuska kao zemlja slobode ne može da ih primeni. Sličan stav je izneo i ministar pravde Rober Badinter, koji je smatrao da kompjuterske lične karte predstavljaju direktan nasrtaj na privatnost. Ministarstvo unutrašnjih poslova je tada povuklo inicijativu za uvođenje ličnih karata ovoga tipa. Evo primera jedne velike države koja je pre više od 20 godina povukla svoj predlog, jer je videla da taj eksperiment može da nanese štetu građanima, a nikako da bude koristan. Pomoću ovih podataka i razmene podataka sa međunarodnim organizacijama ili državama nećete moći lako da kontrolišete u koje svrhe će sada Haški tribunal da traži podatke o Vojislavu Šešelju, gde je živeo, kad je rođen i gde je završio fakultet, a oni će tražiti iz Haškog tribunala i krvnu sliku profesora doktora Vojislava Šešelja, i koliko ima crvenih i belih krvnih zrnaca. To vam je ono što građani ne znaju, a neki organi mogu da zloupotrebe i da nanesu ogromnu štetu našim građanima. Želeo bih samo da skrenem vašu pažnju na nekoliko minuta na to kako to stoji u uporednom pravu, dame i gospodo. U SAD postoji skoro alergijska reakcija na lične karte. Godine 1971. bilo je pokušaja da se broj socijalnog osiguranja provere u nacionalnoj identifikacionoj kartici, ali je inicijativa odbijena. Slične inicijative su propadale, upravo na osnovu zahteva da se štiti pravo na privatnost. Dakle, štite se podaci svakoga građanina. I 1973, 1976, 1977. i 1981. godine i Karterova i Reganova administracija odbile su uvođenje ovakvih ličnih karata, ovakvih identifikacionih dokumenata. Dame i gospodo, strane obaveštajne službe u našoj zemlji imaju ispostave i imaju svoje resore, okupirale su čitave delove naše države i nema nijedne institucije, niti organa u kome nisu instalirani, pogotovu iz Engleske i drugih zemalja koje vršljaju i čiji obaveštajci nesmetano i bez ikakve prepreke prikupljaju obaveštajne podatke i razaraju državu Srbiju. Sada im se ovim predlogom zakona omogućava da za svakoga građanina Srbije mogu da dobiju elektronskim putem podatke za 15 sekundi. Šta je to? Da li mi na taj način štitimo državu, nacionalne interese i naše građane? Ne štitimo naše građane na ovakav način. Mnogobrojni obaveštajci, pod maskom privrednika koji dolaze da investiraju u našu zemlju, moći će da dođu do osnovnih podataka koji ih interesuju, da bi mogli na taj način ili da privatizuju EPS, ili NIS ili da u ovoj državi stvore haos i revoluciju i da je ponovo okupiraju. Dakle, sve ćete vi njima omogućiti ukoliko ova razmena podataka bude ostvarena na ovakav način. Dame i gospodo, i građani Srbije, ja sam se danas uplašio, jer sam jutros čuo jednu vest: da je garda Ohaja okupirala niški aerodrom i da izvode vežbe. Ko zna šta će se sve desiti Srbiji, jer su gardisti iz Ohaja došli sa jednim generalom, a u stvari ne radi se o gardi, to je civilna odbrana i društvena zaštita. Ministar odbrane i Demokratska stranka predočili su srpskoj javnosti kako Srbija sarađuje sa drugim inostranim faktorima, sa velikim oružanim silama i da će te oružane sile biti podrška srpskoj vojsci, koja je spala na prosjački štap. Pa, zar iz Ohaja treba da nam dođu ovde, da nam okupiraju aerodrome i da izvode vežbe? Što niste pozvali Ruse, gospodo iz demokratskog bloka, da vam pokažu najnovije rakete, koje niko na svetu do sada nije proizveo? Velika Rusija je ta koja Srbiju može da pomogne i nemojte da se nadate da će ovi sa Zapada da vam pomognu i da pomognu građanima Srbije. Ne verujte im ni kada vam darove nose. Zašto u ovom predlogu, gospodine Todoroviću, obraćam se vama kao predstavniku Ministarstva unutrašnjih poslova, niste napisali da će se koristiti ćirilica pri pisanju pasoša i formular za izdavanja pasoša biti na francuskom i engleskom, a zašto niste dodali i na ruskom? Kada Srpska radikalna stranka dođe na vlast prvo će joj biti da sa Rusijom sklopi savez i ona će imati na ovim prostorima uvek prioritet. I da dobijemo i mi ruski pasoš, sigurno, bez ikakve smetnje. Hvala vam.
Na član 50. amandman je podneo narodni poslanik Veroljub Arsić. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandman koji sam podneo na član 50. odnosi se na raspon kazni za određene prekršaje vezane za putne isprave. Kada je u pitanju izricanje novčanih kazni od strane sudija za prekršaje, svi smo svesni da imamo dosta primera, ne kažem da je to praksa, određenih zloupotreba prilikom izricanja takvih kazni. Jedan od načina da se takve zloupotrebe smanje jeste da se raspon kazni za jedan određeni prekršaj smanji. Tu se sada postavlja jedno pitanje. Pošto su ovde prekršajna dela koja su lako dokaziva, nema mesta tome da sudija sumnja u to da li je delo napravljeno ili nije, pa ako sumnja, a ipak ima više indicija da je stvarno neko delo učinjeno onda se odlučuje za blažu kaznu, ako je siguran, za težu. Ovde toga nema. Znači, ovde su dela koja su lako dokaziva. Međutim, sada postoji jedan drugi problem. U obrazloženju Vlade piše da se amandman odbija zbog toga što su ove kazne već predviđene Zakonom o prekršajima, pa ovo treba samo da se uskladi sa Zakonom o prekršajima. Znači, više je u pitanju tehnička forma, negopravnička zakona. Sada se postavlja drugo pitanje: da li su ovo prekršajna dela ili krivična dela? Da li su neka moguća ili nisu moguća? Da pođemo od tačke 1), gde piše – novčanom kaznom kazniće se lice koje poseduje više od jedne putne isprave iste vrste. Ko o tome treba da vodi računa ako ne organ koji izdaje putne isprave? Koliko je bilo priče o toj automatskoj obradi podataka, očitavanju, upisivanju u pasoš, čipovima. Ovde je ministar pokazao izvanredno znanje što se tiče elektronike. Stvarno sam zaprepašćen. Mislim da deca u osnovnoj školi više znaju od njega o svemu ovome što je ovde pričao. Kada već koristite tu elektroniku za izdavanje putnih isprava, kako je moguće da jedno isto lice sa istim podacima dobije dve iste putne isprave? To je nemoguće. Nemoguće je, ko se imalo razume u automatsku obradu podataka i zna da živimo u 21 veku. Izgleda da vi iz DSS-a još uvek toga niste svesni da mi već dugo vremena živimo u vremenu automatske obrade podataka, informatike itd. Skoro je nemoguće da neko lice ima dva pasoša. Možda to ministar svojim primerom dokazuje, možda i vi ostali, ostatak Vlade Republike Srbije ima dva ista pasoša. Ne znam šta će vam. Verovatno vam savest nije čista, jer kad ova vlada padne, dođe vlada SRS, teško da će mnogi iz ove sadašnje vlade imati pasoše. U tački 2) se kaže da će se novčanom kaznom kazniti lice koje svoju putnu ispravu da drugome da se njome posluži. Zar to već nije krivično delo? To je krivično delo i stvarno ne vidim razloga zašto se nalazi u prekršajnom zakonodavstvu. Ti vrli pravnici bi trebalo da znaju da su čak i prekršaji koji se čine krivična dela, ali manje društveno opasna i kao takva se tretiraju kao prekršaji, a Ustav garantuje da jednom licu za jedno krivično delo ne može dva puta da bude suđeno, ne može ni u prekršajnom ni u krivičnom postupku. Realnije bi bilo da bude samo jedan postupak – krivični, jer samim tim za ovakvo krivično delo predviđena je i teža kazna. U tački 3) se kaže da će se novčanom kaznom od 3.000 do 30.000 dinara kazniti lice koje davanjem neistinitih podataka ishoduje od nadležnog organa izdavanje putne isprave i posluži se takvom putnom ispravom. Vidite, ovde ste napisali jednu veliku glupost: "i posluži se putnom ispravom". Ako je već dobio, dovoljno je, ne mora da putuje sa takvom putnom ispravom, to je isto tako krivično delo i zašto se ne kažnjava. Na početku svog izlaganja pričao sam o vremenu u kome živimo, pa se postavlja jedno prosto pitanje – kako on to može da prikaže neistinite podatke i da dobije važeću putnu ispravu? Kako? Koliko je meni poznato, za pasoš je potrebno, kao prvo, uverenje o državljanstvu, potvrda o mestu prebivališta i lična karta. U sva tri dokumenta mora da se nalazi jedan podatak koji je potpuno identičan, a to je jedinstveni matični broj građana, 13 cifara. Kako lice koje ima ispravnu ličnu kartu može da je zloupotrebi i da prikaže nekakve lažne podatke da bi dobilo putnu ispravu? Nemoguće je. Sve to mora da se poklapa. Prilikom unošenja podataka, pre nego što se izda putna isprava, sve se proveri, zato se i čeka. Nije to samo priča - čekamo na potpis dok načelnik dođe, pa će da potpiše, pa ćemo da vam damo pasoš. Ne, nego je to radi provere podataka. Ko može da bude odgovoran ukoliko neko dobije putnu ispravu na osnovu lažnih podataka? Lice koje ju je izdalo, a to lice radi u državnom organu. Ono treba mnogo veće sankcije da snosi, nego ovaj koji je pokušao na neki način da zloupotrebi državu i dođe do te putne isprave. U svakom slučaju, sve ovo što sam nabrojao već je rešeno u krivičnom zakonodavstvu Republike Srbije i nema mesta da pravite paralelno zakonodavstvo, da li prekršajno, da li krivično. To je vaša praksa. U jednom trenutku mnoge sudije će se zapitati koji zakon da primenjuju, jer prekršajno i krivično zakonodavstvo koje je regulisano osnovnim zakonima i prekršajno i krivično zakonodavstvo koje se rešava leks specijalis odredbama u pojedinim zakonima, gde krivica i prekršaj nije materija, često su u koliziji. Koji će zakon da primenjuje nadležni sudija, kakav će stav da zauzme Vrhovni sud, koliko će vremena proći dok se ne utvrdi sudska praksa? Sve su to pitanja na koja već duže vremena ne dobijamo odgovor, a ova skupštinska većina i Vlada Republike Srbije ništa ne rade da se ti problemi koji već postoje reše. Ne samo da ne rade da se reše, nego ništa ne rade da se ta zbrka koja je nastala i koja se povećava jednostavno zaustavi. Od 5. oktobra naovamo, po onoj narodnoj "i ćorava koka pronađe zrno", vi možda napišete i neki dobar zakon. Problem nije u zakonima, problem je u vama, u tome što se zakoni sprovode selektivno, u tome što sarađujete sa ljudima koji krše zakone, problem je u tome što im očigledno nešto dugujete, pa su to razlozi zašto i ova vlada i sve vlade od 5. oktobra naovamo nemaju veliki ugled i poverenje u narodu i polako vam vreme ističe. Što se tiče selektivne primene zakona, kad bude bila rasprava u pojedinostima o nasilju na sportskim priredbama, na utakmicama, daću vam jedan primer kako izgleda selektivna primena zakona, pogotovo kada su u pitanju ove "poštenjačine" iz jedne političke stranke koju još zovu i šifrovana stranka. Znate, svaka stranka dobije neko ime: Demokratsku stranku zovu "žuto preduzeće", a ove iz G17 zovu "G17 posto". Postavljam pitanje - zašto?
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 51. amandman je podneo narodni poslanik Nebojša Stefanović. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Nebojša Stefanović.
Dame i gospodo, podneo sam amandman na član 51. Predloga zakona, koji kaže: "Novčanom kaznom od 4.000 do 40.000 dinara kazniće se za prekršaj ko bez odlaganja ne prijavi nadležnom organu za izdavanje putne isprave nestanak putne isprave ili njeno pronalaženje. Mojim amandmanom predlažem da se broj "40.000" zameni brojem "20.000", i to ceneći nekoliko okolnosti. Prvo, ako pogledate član 52. koji predviđa novčanu kaznu od 40.000 do 50.000 dinara, gde se kažnjava odgovorno lice u organu nadležnom za izdavanje putnih isprava ako zahtev za izdavanje putne isprave ne reši u propisanom roku itd., videćete da je društvena opasnost daleko veća u ovom drugom članu (a da se predlaže gotovo identična kazna u maksimalnom iznosu), nego ako lice koje ju je izgubilo nije prijavilo na vreme ili, kako se ovde kaže, u najkraćem roku nestanak putne isprave. Drugo, ako pogledamo trenutak u kome živimo i socijalnu situaciju, da je 40.000 dinara danas dve prosečne plate u Srbiji, smatramo da je ova kazna previše visoka i da može biti neprimerena za većinu građana koji to nehotice učine. Raspon od 4.000 do 40.000 dinara je, inače, previsok i sudiji, koji neće imati ovde jasne odrednice, ostavlja svu meritornost da sam odluči, i to kod dela koje je potpuno jasno, gde nema mogućnosti da se uvode neke ovakve ili onakve okolnosti; ostavlja mu mogućnost da sam, na osnovu svog diskrecionog prava, određuje kaznu, koja je zaista u jednom ogromnom rasponu. Poslanici SRS, kada vam govore o ovom za nas veoma važnom zakonu, govore to iz razloga jer smo mi, pre svega, ponosni na Srbiju, ponosni smo na svoju državu, na našu nezavisnost i želimo da budemo ponosni u svakom aspektu kada svoj pasoš svoje jedine države nosimo sa sobom i nastupamo bilo gde u inostranstvu, bilo da građani putuju kao privatna lica ili mi to radimo kao narodni poslanici ili bilo ko drugi u bilo kom svojstvu. Mi predlažemo sve ove izmene i dopune, jer želimo da izdavanje pasoša i korišćenje bude brže, sigurnije i bolje za građane Srbije. Nepovredivost podataka koje ti pasoši nose samo je deo amandmana koje su predvideli srpski radikali. Podsetiću vas u ovoj situaciji na jedan slučaj koji se dogodio 2001. godine. Neki su možda već zaboravili, ali to je bio veliki skandal tada, kada je tadašnji ministar policije Dušan Mihajlović potpuno protivzakonito, sa tadašnjim ministrom finansija Božidarom Đelićem, poručio specijalne mašine za izradu pasoša za MUP Srbije. Taj posao štampanja pasoša, koji je do tada obavljao Zavod za izradu novčanica, hteo je da prenese u nadležnost MUP-a Republike Srbije. Naravno, ne treba da vas podsećam da je za ove mašine, koje su tada bile zaista najnovije i najskuplje, izdvojena još preko toga značajno veća suma. Kada smo uporedili videli smo da je tu svakako bila milionska provizija. Osim srpskih radikala koji su to javno govorili, niko nije želeo da pokrene bilo kakav postupak po tom pitanju. Šta se dogodilo 2001. godine? Od kada su te mašine dospele u Srbiju bile su u policijskim magacinima pet godina. Nakon toga, kada se odlučilo da ipak Zavod za izradu novčanica na Topčideru preuzme posao, uz nadzor MUP-a, da počne štampanje pasoša, odnosno izradu ovih novih pasoša, događa se da mi sada koristimo mašine koje su pre šest godina bile najmodernije, ali sada su već na granici da budu zastarele, mašine koje su basnoslovno, uz plaćanje provizija, plaćene novcem građana Republike Srbije. Šta se dešava? U tom prostoru gde se te mašine danas nalaze u Zavodu za izradu novčanica nisu do kraja završeni građevinski radovi koji su, faktički, priprema za početak rada. Nisu završene ni lične karte koje je trebalo da budu u septembru, osim pilot primeraka i pasoša i lične karte. Vi sada imate situaciju da niko u Srbiji ne zna ko je kriv i odgovoran za to što se dogodilo. Mislim da građani Srbije imaju pravo da znaju ko će da snosi odgovornost za ovo kriminalno i krivično ponašanje. Mi pozivamo nadležne državne organe da rade svoj posao. Ako oni to neće, garantujem im da će srpski radikali, kada dođu na vlast, naći mesto za svakog kriminalca, a to je robija. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 54. amandman je podneo poslanik Sreto Perić. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Sreto Perić.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani, da je u sali ministar unutrašnjih poslova gospodin Dragan Jočić, pitao bih ga da li on želi da liči na Mlađana Dinkića. On bi rekao: "Ko, ja? Sačuvaj bože, ne želim uopšte". Sada ću da mu pokažem preko ovih zakonskih odredaba da se on trudi da liči na njega, ili neko ko je malo više učestvovao u izradi ovog zakona. Kolege koje su bile i u prethodnom sazivu sećaju se da je prilikom usvajanja Zakona o poreskoj upravi i poreskoj administraciji na 30 mesta rečeno da će detaljnije regulisati ministar nadležan za finansije ili da će doneti posebne obrasce. Tako i u ovom zakonu ima sličnih normi koje ukazuju na to. U ime poslaničke grupe SRS podneo sam amandman na član 54. Predloga zakona o putnim ispravama da se posle reči "postupak za rešavanje zahteva za izdavanje putnih isprava započet" dodaje "15 dana pre dana početka primene ovog zakona okončaće se po odredbama ovog zakona". Zbog čega je Srpska radikalna stranka predložila izmenu člana 54. koji, inače, spada u deo prelaznih i završnih odredaba zakona? Da ne bi došlo do retroaktivnosti. Dakle, o onome što je podneto ranije treba da se odlučuje po važećem zakonu, a ono što je podneto 15 dana pre stupanja na snagu ovog zakona treba okončati po odredbama ovog zakona. Moram još jednom vas, gospodine Todoroviću, ali ne ovog iz SRS, da podsetim da je Srpska radikalna stranka podnela 17 amandmana na ovaj zakon. Ako se prisetite amandmana na član 9. koji je podnela gospođa Vjerica Radeta, u ime poslaničke grupe SRS, ona je na najbolji način pokazala kako se mi u SRS izdižemo iznad vaših ličnih interesa i želja, kada je predložila da se diplomatski pasoš ili poseban pasoš ne dodeljuje članovima porodičnog domaćinstva onih osoba koje poseduju taj diplomatski pasoš. Zatim je Momir Marković predložio, u ime poslaničke grupe SRS, da pasoš važi 10 godina, umesto pet, što ste vi i prihvatili. Zatim, kolega Nemanja Šarović je definisao šta treba da sadrži taj pasoš, dakle, da se ovim zakonom uredi, a to jeste ona intencija o kojoj je govorio general Božidar Delić, da mi možemo da kažemo našim građanima kako će izgledati obrazac pasoša. Interesantno je da je i Zlatan Jovanović, u članu 20, predložio da diplomatski pasoš ne važi pet godina, nego dok postoje razlozi zbog kojih je on izdat. Gospodine Todoroviću, kao član Zakonodavnog odbora moram da vas upozorim na sledeće: s obzirom na to da je prihvaćen amandman gospodina Momira Markovića da pasoš važi deset godina, onda ovo u članu 20, gde je stajalo da se diplomatski pasoš i službeni pasoš izdaju sa rokom važenja od 5 godina, treba da se uskladi sa ovim članom 19, na koji je amandman podneo gospodin Momir Marković. Znači, to treba da imate u vidu da ne bi došlo do neke kolizije prilikom primene ovog zakona. Moram još jedno da vam prenesem a da vi prenesete gospodinu ministru Draganu Jočiću. Kada je u pitanju izdavanje uverenja o državljanstvu (odnosi se, gospodine Todoroviću na vas, jer da je u pitanju Dragan Todorović iz SRS ne bi niko trebalo da upozorava, to bi već bilo blagovremeno rešeno), predugo čekaju građani na rešenje problema o državljanstvu. U odgovoru na poslaničko pitanje kolegi Zlatanu Jovanoviću, koji je u ime Vlade potpisao zamenik predsednika Vlade gospodin Božidar Đelić, stoji da se plaća taksa od 560 dinara, čini mi se. To nije tačno. Ukupan iznos prilikom podnošenja zahteva za dobijanje uverenja o državljanstvu je, ne mogu da budem potpuno precizan, oko 10 hiljada dinara. Sada građani i skupe na neki način, jer će sa tim ostvariti neka prava, ali da se prenese ministru da utiče, ne mogu da tvrdim da je potrebno, pored tih taksi koje su službene, da treba još nešto plaćati u ovom momentu, nego samo da se brže reaguje, jer mi je poznato da postoje lica koja su podnela taj zahtev posle 2000. godine, a taj problem nije rešen ni do današnjeg dana. To da se uradi u najkraćem mogućem roku. Zahvaljujem se.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 55. amandman je podneo narodni poslanik Milovan Radovanović. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Milovan Radovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime poslaničke grupe SRS, podneo sam amandman na član 55. Predloga zakona o putnim ispravama. Stav 1. Predloga zakona glasi: "Propisi na osnovu ovlašćenja iz ovog zakona doneće se u roku od tri meseca od dana stupanja na snagu ovog zakona". U ovom amandmanu predložio sam da taj rok od tri meseca, koji je krajnji rok za donošenje propisa od strane Vlade, koja donosi odluke i uredbe kao podzakonske akte, bude skraćen na 60 dana, znači, na dva meseca. Ako imamo u vidu prikladnost i primerenost rokova iz ovog istog predloga zakona, recimo, iz člana 34. stav 1, gde je predviđeno da se o zahtevu za izdavanje putne isprave nadležni organi izjašnjavaju u roku od 30 dana, ili eventualno u stavu 2, pa u stavu 3 - izuzetno od ovih odredaba, kada je u pitanju neka hitnost, nadležni organ je obavezan da reaguje čak i u roku od 48 sati, mi u SRS smatramo da je rok od 60 dana dovoljno vremena da Vlada, u formi podzakonskog akta, odluke ili uredbe, donese odluku o regulisanju određenih pitanja, za šta je ovlašćena odredbama ovoga predloga zakona. Međutim, u okviru ovog člana 55. u stavu 2. stoji: "Do početka primene podzakonskih propisa iz stava 1. ovog člana primenjivaće se propisi doneti do dana stupanja na snagu ovog zakona, ako nisu u suprotnosti sa odredbama ovog zakona." Ovo je, po meni, zabrinjavajuće i žao mi je što nije tu gospodin ministar Jočić, ali tu je predstavnik Vlade, koliko sam čuo, gospodin Todorović. Članom 9. i članom 10. regulisano je izdavanje diplomatskih pasoša, službenih pasoša, koji su vezani za obavljanje državnih funkcija S tim u vezi, i vezano za stav 2. člana 55, da će se podzakonski akti primenjivati samo u slučaju ako nisu u suprotnosti sa ovim zakonom, navešću vam primer da je odlukom Saveta ministara, koja je objavljena 2003. godine u "Službenom listu" br. 37/204, određeno da doživotne diplomatske pasoše imaju sledeća gospoda: Zoran Živković, Dragoljub Mićunović, Nataša Mićić, Goran Svilanović, Milo Đukanović, nije bitno, on je u Crnoj Gori, ionako ne sme da putuje van Crne Gore jer će ga uhapsiti zbog šverca cigareta, ovako podmićuje pravosuđe, određene ljude u Italiji sa po 200 hiljada evra na određeno vreme, tako da nije problem sa njim. Ni Zakonom o putnim ispravama iz 1996. godine, niti ovim predlogom zakona nije predviđena mogućnost ostvarivanja prava na doživotni diplomatski pasoš, jer je on vezan isključivo za obavljanje državne funkcije i u određenim drugim slučajevima, da ne čitam sad iz Predloga zakona. Pošto je taj propis, podzakonski akt Saveta ministara iz 2003. godine, u suprotnosti sa tada važećim zakonom i sada sa ovim predlogom zakona, molim vas, kao Ministarstvo unutrašnjih poslova, da reagujete i da određenoj gospodi koja ostvaruju pravo, a naveo sam njihova imena, na držanje diplomatskog pasoša, naravno, ne uskratite, a onim licima koja nemaju osnova da imaju diplomatski pasoš, kao, recimo, Zoranu Živkoviću… Nataša Mićić je narodni poslanik, pa dok ima tu visoku državnu funkciju naravno da ima mogućnost da ima diplomatski pasoš. Ali, ima lica koja ostvaruju to pravo, pogotovo Goran Svilanović, ako ne računamo njegovo članstvo u Međunarodnoj kriznoj grupi, koja radi na razbijanju ranije SFRJ, SRJ, sada Srbije, gde se javno zalaže za otimanje i odvajanje Kosova i Metohije od Srbije. Apsolutno je neopravdano da takav državljanin Srbije ima diplomatski pasoš uopšte, a kamoli doživotni diplomatski pasoš. Apelujem na vas iz Ministarstva unutrašnjih poslova da reagujete, jer se radi ne samo o neopravdanim slučajevima posedovanja diplomatskog pasoša, nego o protivzakonitom držanju diplomatskog pasoša do kraja života. Hvala vam.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 57. amandman je podnela narodni poslanik Vesna Nikolić-Vukajlović. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Vesna Nikolić-Vukajlović.
Kolege poslanici, radi javnosti, u okviru ovog Osmog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije imali smo tri zakona vezana za Ministarstvo unutrašnjih poslova. U okviru Predloga zakona o putnim ispravama, u ime SRS, podnosim amandman koji se odnosi na član 57. U cilju izmene roka početka primene ovog zakona, smatramo da ako zakon stupa na snagu osmog dana od objavljivanja u "Službenom glasniku Republike Srbije" nema opravdanog razloga da se sa njegovom primenom počne tek po isteku šest meseci od dana stupanja na snagu. Srpska radikalna stranka smatra da su za početak primene ovog zakona dovoljna tri meseca, jer kroz ovaj rok od šest meseci daje se do znanja javnosti da ovaj zakon uopšte nije toliko bitan, što i mi tvrdimo, ali zato zauzima mesto u skupštinskoj proceduri i u našoj raspravi, a mogli smo za ovo vreme razgovarati o prečim stvarima, o kojima ovde stvarno treba govoriti. Verovatno bi ministar unutrašnjih poslova ovog momenta rekao da je u pitanju procedura i vreme za koje oni ne mogu da sprovedu ovaj zakon nego im treba bar šest meseci. Ali pitam se, kao predstavnik SRS, da li to može biti razlog ako se radi baš o Ministarstvu unutrašnjih poslova, koje samo po sebi treba da predstavlja odgovornost ili ekspeditivnost. Ono što je najvažnije za građane Srbije, molim vas, morate se složiti sa mnom da Ministarstvo unutrašnjih poslova pre svega treba da pruža sigurnost građanima. Ovoga puta mi nemamo sigurnost u našoj zemlji u kojoj živimo. To je najbitnija stvar. Sada sve ovo gubi malo na značaju time što sam ministar nije prisutan, tako da će se ova diskusija po ovom pitanju nastaviti. Iz navedenih razloga SRS smatra da nema smisla odbiti ovaj amandman, jer bi onda Ministarstvo unutrašnjih poslova izgubilo u očima građana kada su u pitanju ekspeditivnost, brzina, odgovornost i sve ono što karakteriše jedno takvo ministarstvo u koje mi kao građani moramo imati poverenja. Da skratim celu priču, samo da pitam parlament i predstavnike vladajuće koalicije. Prvo moramo da budemo svesni da živimo u neustavnoj državi, a samim tim pravno neuređenoj, a kada je pravno neuređena i neustavna onda je i nesigurna za sve građane koji u njoj žive. Moramo se složiti po tom pitanju da je to tako. Zašto se onda po hitnom postupku usvajaju zakonu, ne radi se samo o ovom zakonu, a onda se njihova primena odlaže za šest meseci? To je jedno pitanje. Šta znače već usvojeni zakoni ako nema mogućnosti provere njihove ustavnosti? Zašto parlament nije poštovao odredbe Ustavnog zakona i najpre formirao Ustavni sud? Iz svega sledi logično pitanje čemu onda služi Ustav kao najviši pravni akt jedne države, uz konstataciju da se pozivate (odnosi se na vladajuću koaliciju) na Ustav onda kada je to vama u interesu. Još nešto za javnost, trebalo bi da se zaključi iz izjave ministra unutrašnjih poslova, on je morao da nam odgovori ko je, u stvari, legalista, da li vladajuća koalicija, da li SRS kao opozicija?
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Zaključujem pretres Predloga zakona o putnim ispravama, u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Ostalo je, što se tiče samog razmatranja pojedinosti, još osam amandmana na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o sprečavanju nasilja i nedoličnog ponašanja na sportskim priredbama. Molim sve narodne poslanike da prisustvuju nastavku sednice. Nastavak sednice je u ponedeljak 24. septembra, u 10 časova. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice Osmog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2007. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 121narodni poslanik. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 100 narodnih poslanika, odnosno da je prisutno više od jedne trećine narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Nenad Bogdanović, Milena Stanković, Riza Halimi i Rajko Baralić. Prelazimo na 6. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O SPREČAVANjU NASILjA I NEDOLIČNOG PONAŠANjA NA SPORTSKIM PRIREDBAMA (pojedinosti) Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Nikola Vukelić, Vlado Sekulić, Slaviša Topalović, Radoslav Jevremović, Nebojša Stefanović, Petar Jojić, Sreto Perić i Božidar Koprivica, kao i amandmane koje je, na osnovu člana 140. stav 5. Poslovnika o radu Narodne skupštine Republike Srbije, podneo Odbor za odbranu i bezbednost. Primili ste mišljenje Vlade i izveštaje Zakonodavnog odbora i Odbora za odbranu i bezbednost o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 140. stav 3. Poslovnika o radu Narodne skupštine Republike Srbije, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Vukelić. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost predlažu da se amandman ne prihvati, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Nikola Vukelić.