Dame i gospodo narodni poslanici, izgleda da je dovoljno da ja samo izađem iz ove dvorane i da odmah za govornicu istrči Čedomir Jovanović i nešto masno slaže, da iskoristi priliku da to ne mogu tog momenta demantovati. Sinoć je to bilo neposredno pred završetak jučerašnje sednice. Izjavio je, za ovom govornicom, da je tačno da se vodio krivični postupak protiv predsednika Opštinskog suda u Žabarima, ali da je taj predsednik član Srpske radikalne stranke i da je moj školski drug. Prvo, taj čovek nikada nije bio - valjda se zove Dragan Đurić ili nešto slično, možda ću pogrešiti ime - član Srpske radikalne stranke, što smo ustanovili pregledom naše dokumentacije, a imamo veoma preciznu dokumentaciju članstva. Takođe, nikada nije bio moj školski drug, niti znam o kome je reč. Moguće je, kako su mi skrenuli pažnju naši članovi iz tog kraja, da je studirao u Sarajevu, da smo na istom fakultetu završili studije. Tu su bile desetine hiljada studenata. Tog čoveka ne mogu da se setim. Da je bio istaknutiji student, sigurno bih se setio. Čemu onda takve laži? Što je krunska stvar, taj čovek je, izgleda, 18 godina bio predsednik suda u Žabarima. Srpska radikalne stranka postoji već 12 godina. Kako onda može da bude član Srpske radikalne stranke? Prethodno je Čedomir Jovanović rekao da je mojoj majci opština besplatno dala plac, što nije istina, što je laž. Nikakav plac nije nikome dat besplatno. Susedi su, uz nadoknadu, ustupili tri ara od svog placa, trojica suseda. Taj plac je pripojen placumoje majke. Pošto je reč o gradskom građevinskom zemljištu, mogao se preneti samo preko opštine. Nije bila mogućna kupoprodaja. Taj plac nije prodavan, niti je bio na prodaju, niti je bilo moguće da se proda. Dokle ćete da se služite tim lažima? Shvatam u kakvoj ste situaciji. Protiv srpskih radikala je veoma teško boriti se kada nemate nikakvih kontra argumenata. Mi vas uhvatimo u kriminalu, u nezakonitim radnjama, u protivustavnom delovanju, mi vam otkrijemo raznorazne afere, mi vam u paramparčad oborimo i rasturimo političku i pravnu koncepciju, a vi radikalima nemate šta da kažete, osim da nas mrzite i, s vremena na vreme, ponešto izmislite, pa plasirate iza leđa, kad nismo prisutni, ili objavite preko političkog glasila "Nedeljni telegraf". Ali, u laži su kratke noge, kao i u svim ovim lažima Čede Jovanovića.
Ima reč narodni poslanik Zeldžo Hurić. Posle njega narodni poslanik Božidar Vučurović.
Uvaženi gospodine predsedniče, dame i gospodo potpredsednici, poštovane kolege, poštovani i uvaženi građani, zaista nisam imao nameru da diskutujem, jer sam smatrao da, kada je reč o pravnim temama, prvenstveno treba dati reč pravnicima, ali sam zbog nekih diskusija koje ste čuli tokom drugog dana vanrednog zasedanja, nekih i juče, prosto prinuđen da kažem reč - dve. Na osnovu tih diskusija mogao se steći utisak da je podršku za predsednika Opštinskog suda u Novom Pazaru gospodinu Zlatanu Kurtoviću dala Sandžačka demokratska partija. Situacija je sasvim drukčija. Podršku te partije za predsednika Opštinskog suda u Novom Pazaru uživala su dva kandidata: Izet Suljović i Iso Dolovac. Smatrali smo da će bar jedan od njih dvojice zavrediti podršku ostalih članica lokalnog DOS-a. Na brojnim sastancima, koji su održani kako na nivou lokalnog DOS-a, tako i na nivou Odbora za pravosuđe, ljudi kojima smo mi davali podršku osporavani su nekakvim trivijalnim i beznačajnim razlozima, a našu upornost u nesaglasnosti povodom gospodina Kurtovića su, na kraju, proglasili našom opstrukcijom i kočenjem pozitivnih promena koje treba da se dese na području Sandžaka. Zaista, suočeni sa sporim i, rekao bih, skoro nikakvim promenama, nevoljno i sa puno odricanja, prihvatili smo i na kraju, dakle u poslednjem momentu, dali podršku i gospodinu Zlatanu Kurtoviću. Kao što znate, Sandžak je u izvesnoj meri politički trusno područje. Od našeg stava da tamo ipak, kada su kadrovske promene u pitanju, dođu prvenstveno kvalitetni i stručni ljudi, zbog takve situacije često smo i odustajali, kao što je i ovde bio slučaj. Želim da kažem nešto o još jednoj pojavi, koja se dešavala kada su u pitanjukadrovske promene na tom području, o jednoj vrsti neprincipijelnosti, a to je da se davala izvesna uloga i nekim političkim subjektima, koji ne samo da nisu bili članovi Demokratske opozicije Srbije, već su bili, a i danas su naši politički oponenti. To je zaista nekorektno, može se reći čak i nefer, a što je najgore, nije da je samo protiv interesa Sandžačke demokratske partije, koja je članica DOS-a, već držim da je to i protiv interesa celokupnog DOS-a, a što je još gore i protiv interesa svih građana koji žive na tom području. I na kraju, zamolio bih gospodina predsednika da mi dozvoli dakažem dve - tri rečenice koje će biti digresija, alinadam se da neće nikoga uvrediti. Naime, poštovana gospodo, ako važi ona narodna "po jutru se dan poznaje", ja sam ova nepuna četiri minuta bio vrlo konkretan. Očekujem i od vas da ćete, bar u današnjem zasedanju, izbeći sve one opstrukcije koje smo doživljavali tokom ova tri dana, u smislu intervencija o povredi Poslovnika, u smislu petnaestominutnih prozivki za utvrđivanje kvoruma, jer, da znate, ima nas koji smo po nekoliko stotina kilometara udaljeni od svojih domova,imamo nezaposlene supruge, četrnaest i više godina živimo, umesto u vaša dva ara stana, u nekih jedva 20 kvadrata podrumskog prostora. Valja nam se vratiti dole i obezbediti drva, zimnicu. Puno je gladnih usta, i zato vas molim još jednom, da budemo efikasniji i da ovaj visoki dom ne pretvaramo u jednu pozornicu. Zahvaljujem se.
Ima reč narodni poslanik Petar Jojić, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, na osnovu člana 206, 207, 208. i 209. Poslovnika o radu Narodne skupštine Republike Srbije, tražim od predsednika Odbora za pravosuđe, a sada i od predsednika Narodne skupštine Republike Srbije, da mi se pruži na uvid sva kompletna dokumentacija, tj. mišljenja koje propisuje član 42. Zakona o sudovima, gde se normira da ministar pravde pribavlja mišljenje o stručnim, radnim i drugim uslovima za vršenje sudske funkcije, za sve prijavljene kandidate, od kolegijuma suda, organa ili organizacije u kojima su kandidati obavljali poslove pravne struke. I stav 2 - isto mišljenje ministar pravde dostavlja, mišljenje iz stava 1. ovog člana, zajedno sa svojim mišljenjem, nadležnom telu Narodne skupštine Republike Srbije. Uskraćeno mi je, dame i gospodo narodni poslanici, ovo pravo, jer sam od Odbora za pravosuđe tražio na uvid ovu dokumentaciju, pošto sam posumnjao u sve ovo šta se ovih dana događa, i ove izmene, dopune, skidanje sa lista, dodavanje, provere, iznošenje određenih činjenica od strane poslanika SRS, i posebno uvidom u stenogram sa Odbora za pravosuđe, iz koga se može videti da ima znatno podeljenih mišljenja i ima činjenica i dokaza o kojima narodni poslanici treba da budu obavešteni, kada donose odluku i usvajaju predloge za sve predsednike opštinskih, okružnih i privrednih sudova. Zbog toga molim da mi se u smislu odredaba ovih članova Poslovnika o radu Narodne skupštine omogući da, kao narodni poslanik, ostvarim uvid, da bih mogao da učestvujem u radu i donošenju odluke. Hvala lepo.
U članu 207. stoji da narodni poslanik ima pravo da bude obavešten o svim pitanjima, potrebnim za vršenje funkcije narodnog poslanika. Na današnjoj sednici vršenje funkcije narodnog poslanika podrazumeva raspravu i donošenje odluke o prestanku funkcije, razrešenju i izboru nosilaca pravosudnih funkcija. To se čini na predlog Odbora za pravosuđe i upravu, čiji ste materijal blagovremeno dobili, pošto je u materijalima bilo izmena u odnosuna predloženi tekst, osnovni. Takođe ste blagovremeno dobili i jedan materijal, kojim se na te izmene, odnosno povlačenje određenih predloga, ukazuje. Celokupna dokumentacija nalazi se i razmatra se na Odboru za pravosuđe i upravu, a problem narodnih poslanika, odnosno poslaničke grupe koja u radu tih skupštinskih odbora ne učestvuje, ne može se rešiti na ovaj način kako vi predlažete, da se preseli nadležnost Odbora i materijali kojima je Odbor raspolagao, na same sednice Narodne skupštine. To je što se tiče mog obaveštenja. Obaveštenje, odnosno objašnjenje koje tražite od predsednika Odbora, u ovom momentu ne možete dobiti, jer predsednik Odbora nije ovde, ali da učestvujete u radu, imali biste vremena tri meseca da dobijete svako obaveštenje. Ima reč narodni poslanik Petar Jojić, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, očigledno me predsednik Narodne skupštine nije dobro shvatio i osećam da nije dobro protumačena odredba člana 207, 208. i 209. Poslovnika o radu Narodne skupštine. Ja ću samo pročitati član 209, stav 3. i želim da objasnim o čemu se radi: "Služba Narodne skupštine obezbeđuje, u okviru svojih zadataka, uslove za vršenje funkcije narodnog poslanika, i na njihovo traženje - pruža im stručnu pomoć ... (ali u trećem stavu kaže) - obezbeđuje im korišćenje "Službenog glasnika Republike Srbije", kao i dopunske dokumentacije za pojedina pitanja koja su na dnevnom redu Narodne skupštine i odbora Narodne skupštine." Pošto mi Odbor za pravosuđe nije omogućio da ostvarim uvid, to na osnovu ove odredbe imam potpuno pravo da tražim i niko ne može naopako tumačiti ovaj poslovnik. Može, ako neko hoće samovlasno da tumači, naopako i pogrešno, ali ja tumačim Poslovnik kao pravnik - ovde stoji napisano da se poslanicima moraju dati određeni materijali, koje traže radi obavljanja svoje funkcije. Hvala.
Pa, gospodine Jojiću, baš zbog toga trebalo bi sa mnogo više teškoća da tumačim ovaj poslovnik, za razliku od vas, koji ste bili ministar pravde, pa bi trebalo to da činite sa lakoćom. Tražite od službe Narodne skupštine, o kojoj piše u članu 209. Poslovnika, da pruži obaveštenja koja tražite od Odbora. Od odbora možete tražiti tako što ćete se obratiti odboru Skupštine, koji će preko službe to uputiti, a služba, po članu 209, obezbeđuje u okviru svojih zadataka. Tako ovde piše. Zadaci službe Narodne skupštine nisu da priprema predloge vezane za ovu tačku dnevnog reda itd. Ne znam šta ste od službe tražili. Da li ste vi nešto tražili od službe? Ono što tražite od službe, a vezano je za obaveze iz člana 209, služba je dužna da vam dostavi. Ako nešto tražite, recite, pa će vam dostaviti, ali ne sad, nego posle sednice. O tome ne raspravljamo ovde. (Petar Jojić, sa mesta: Vi ste pogrešno protumačili.) Dao sam vam odgovor. Dva puta reklamirate iste članove Poslovnika. (Petar Jojić, sa mesta: Pozivam se na drugi član.) Koji član? Reklamirali ste članove 207, 208. i 209. Ne mogu vam dati reč da tri puta reklamirate i da vodimo raspravu o tome. Vi ste reklamirali, a ja sam napravio presedan i dao vam da obrazlažete i po drugi put. (Petar Jojić, sa mesta: U članu 208. je propisano da "narodni poslanik ima pravo da traži obaveštenje i objašnjenje od predsednika Narodne skupštine.") Dajem vam objašnjenje. (Petar Jojić, sa mesta: Ali pogrešno.) Vi možete da ne budete zadovoljni. Ovde ne postoji odredba da je predsednik dužan da dá zadovoljavajuće objašnjenje poslaniku. (Petar Jojić, sa mesta: Vi ste u obavezi da poštujete ova tri člana.) Molim vas da se obratite skupštinskom odboru za ono što je u nadležnosti odbora. Obratite se službi za ono što je nadležnost službe i vi ćete to dobiti. (Petar Jojić, sa mesta: Obratio sam se, ali mi ne da. Ovde se kriju podaci.) Kakve to veze ima sa članom 209? (Petar Jojić, sa mesta: Ima.) Nema smisla da vodimo ovakvu raspravu. Da li treba Skupština da se izjasni o vašem predlogu? (Ne.) Reč ima narodni poslanik Božidar Vučurović, a posle njega narodni poslanik Stevan Kesejić.
Dame i gospodo narodni poslanici, iz dosadašnjih diskusija se neminovno može izvući nekoliko zaključaka, bez obzira na to da li su o ovoj tački dnevnog reda govorili poslanici stranaka koje participiraju u vlasti, ili poslanici opozicije. Prvi zaključak je da je stanje u pravosuđu loše. Potpuno su u pravu i jedni i drugi. Stanje u pravosuđu je nepodnošljivo loše. Poslanici vladajućih stranaka kažu da je to zbog pogubne kadrovske politike prethodnog, ili prethodnih režima. I to je delimično tačno. Međutim, mnogo više zbog niskih primanja, zbog nemogućih uslova rada, zbog nerešenih stambenih problema, zbog prevelikog broja predmeta po jednom sudiji i još mnogo razloga značajnijih od kadrovske politike. Ne znam ko je vodio kadrovsku politiku kada je vas doveo u ovaj parlament, jer ne možete da saslušate izlaganje svog kolege, nego pričate na sav glas. Kadrovsku politiku u vreme diktatorskog režima je uglavnom vodio bivši partijski izvršni sekretar za pravosuđe, a sadašnji demokrata iz one fantomske grupe G-17 plus, gospodin Slobodan Vučetić. Sve liste nosilaca pravosudnih funkcija je on morao da sačini, a ako ih nije sačinio, onda da pregleda i potpiše, kao drug izvršni. Ako vas te liste zanimaju, možete ih dobiti od vaših kolega iz SPS-a. Iz njih ćete videti ko je postavljao sudije i predsednike sudova, koji su učestvovali u izbornim krađama i drugim mahinacijama. Iz njih ćete videti ko je doveo ekonomistu Ratka Butuliju, koga zdušno napadate ovde, u Ustavni sud Srbije. Videćete da je Odborom za pravosuđe i upravu, u periodu konačnog sunovrata jugoslovenskog sudstva, kako vi to volite da kažete, drmala, gle čuda, značajna članica DOS-a - Nova demokratija, kao što je uostalom drmala i u koaliciji sa socijalistima i u vreme, kako vi to kažete, sunovrata jugoslovenske privrede. Naravučenije - ako upropastite sudstvo, postaćete značajan partner u vlasti ili će vas izabrati za sudiju Vrhovnog suda. Predsedniče, hoćete li da date opomenu, uz trajno korišćenje, bez naknade, gospodinu Jovanoviću, da bihmogao da nastavim? Svi poslanici vladajućih stranaka kažu da su predloženi najbolji kandidati i da su to najbolji kadrovi koje imaju. U to apsolutno verujem. U to ste me uverili iz dokumenata koje ste dostavili uz kandidate. To stoji ovako - od34 kandidata za funkciju u tužilaštvu, ni jedan nije studirao manje od sedam godina, pa do 16, a ni jedan nema prosek veći od 6,50. Ovde su vam primeri. Pošto lično ne znam kandidate,o njima neću govoriti lično, nego ću govoriti poimence. Zlatko Šulović, Valjevo - sedam godina, Radiša Matić, Kragujevac - sedam godina, Mirko Radisavljević, Kruševac - 13 godina. Ima tu i boljih: Olivera Sekulić - Šošdean - 14 godina, Veronika Vencel - 11 godina, Vojislav Isailović - 10 godina, Gordana Stojanović - 11 godina, Olivera Todorović - 10 godina, Branislava Vučković - 10 godina. Sjajni studenti su dobro ispekli zanat. Takav vam je slučaj i kod sudija i predsednika sudova. Doduše, vi ste menjali svakodnevno, tako da ću se možda i ogrešiti o nekog čoveka koji se nalazi u ovoj listi, a do danas nismo dobili papire da je skinut. Janjić Snežana je studirala 14 godina, Žunić Borivoje - 9 godina i nikada nije bio ni sudijski pripravnik, Ćoralić Gorica nije bila sudijski pripravnik nikada i nikada nije radila u sudu, a studirala je sedam godina, Panić Aleksandar iz Titela nikada nije bio sudijski pripravnik, Tadić Mirjana nikada nije bila sudijski pripravnik. Doduše, jedino je doktor Korhec Tamaš bio sudijski pripravnik, ali on je u cvetu mladosti, u 64 godini. Prvog januara 2002. godine treba da ide u penziju, a mi ćemo ga danas birati za sudiju sa određenim rokom upotrebe, od dva meseca. Galimatijas oko nadležnosti i nenadležnosti v.d. Rake ili državnog tužioca još nije razjašnjen. Odbor za pravosuđe nam je prezentovao jedno nemušto objašnjenje, iz koga možemo da vidimo da je Odbor dao saglasnost. U drugom stavu kaže da Odbor nije nadležan za postavljanje tužioca. U trećem stavu kaže da gospodin Ivanović nije imenovao Nedića. U četvrtom kaže da je Odbor prihvatio imenovanje Nedića. Kaže da raniji v.d. republičkog javnog tužioca nije izdao nikakvo posebno ovlašćenje dr Dragomiru Nediću, a po mišljenju Odbora , takvo ovlašćenje ne bi bilo ni legalno, obzirom da je gospodin Ivanović trebalo pre više godina da bude penzionisan po sili zakona. Šta se dešava sa svim onim predmetima, sa optužnicama koje je podigao gospodin Ivanović u vreme dok je po sili zakona morao da bude u penziju. Hoće li doći do revizije tih postupaka? Koliko nevinihili nelegalno optuženih i osuđenih leži po zatvorima u Srbiji radom čoveka koji nije mogao da obavlja tu funkciju. Bez obzira na ovo nemušto objašnjenje i mišljenje, sa kojim se većina članova Odbora složila, i dalje smatram da je gospodin Nedić neovlašćeni predlagač. Ako su ovo najbolji kadrovi koje imate, a rekao sam vam kakvi su kadrovi, rekao sam da su studirali od 7-16 godina, rekao sam vam da im je prosek ocena, odnosno da ne prelazi 6,5 i čudi me kako ste se prevarili u Nišu pa ste tamo kandidovali čoveka koji je završio pre roka Pravni fakultet sa ocenom 9, ali mislim da ste ga sada skinuli na Odboru za pravosuđe jer se on ne uklapa u ovaj milje kadrova koje ste nam ponudili. Čuli smo juče insistiranje da se gospođa Vasilić bira za predsednika Višeg privrednog suda, a ja tu gospođu ne znam, čuo sam da je dobar sudija, ali i ona ima 61 godinu. Da li to gospodin veterinar dobacuje? Dok nisam došao u ovaj parlament, draga moja gospodo, i dok nisam upoznao vaskolege veterinari, nije mi bilo jasno zašto Englezi veterinu zovu "primit..." , a sada mi je jasno. Uostalom, ko će biti sudija, ko će suditi i kako će presuđivati uopšte nije bitno. Sve presude će donositi politički komesarijat DOS-a. Kada državni organi ne poštuju presude Vrhovnog suda... (Predsednik: Vreme.) Šta ćete - vreme? Presudu Vrhovnog suda Srbije državni organ ne poštuje i o kakvom se tu ozdravljenju sudstva, unapređenju sudstva i dignitetu sudijske funkcije radi? Postoje sudije koje po privatnim tužbama traže oduzimanje imuniteta poslanicima, iako u dokumentaciji koju imaju poseduju dokumenta da su od takvih stvari odustali i MUP, i jedno tužilaštvo, i drugo tužilaštvo, a te sudije se još uvek nalaze na svojim funkcijama. Vi dovodite svoje partijske kolege na mestima..
Gospodine Vučuroviću, opominjem vas, 11 minut je. Molim vas da završite.
Završiću, ali samo da vam kažem da se ponašate onako kako su se ponašali socijalisti, u kaoliciji sa jednom značajnom strankom koja danas značajno participira u vlasti.
Replika, gospodin Jovanović, a zatim gospodin Pelević.
Gospodina predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, javio sam se za repliku samo kako bih pokušao da, povodom onoga što se iznosi kao argumentacija ili kontra argumentacija u procesu odabira najboljih ljudi koji će se baviti funkcijama u okviru tužilaštva i sudova u našoj zemlji, iznesem nekoliko činjenica, bez namere da optužujem bilo koga. Meni se čini da smo mi u argumentaciji posezali za nekim rečima koje je teško potkrepiti validnim dokazima i ne mogu da prećutim pisma koja su mi stigla iz Vranja i Niša. Iz Vranja pismo sudije koji je, između ostalog, razočaran paušalnim stavovima koji se saopštavaju na račun svih sudija i svih zaposlenih u pravosuđu i upućuju kritike. Mislim da ne bi bilo dobro da se tako radi ubuduće ukoliko smo mi kao poslanička grupa DOS-a u svojim stavovima bili takvi, a ja sam spreman da prihvatim tu kritiku i da se korigujem. Što se tiče suda u opštini Žabari, takođe je tu puno toga rečeno, pomenuta je i krivična presuda, a dobio sam pismo tog čoveka i dužan sam da kažem da postoji tu mnogo poršnih stavova i da je najbolje da se Odbor za pravosuđe, bez prejudiciranja i okrivljavanja bilo koga, pozabavi tim rešenjem. Što se tiče gospodina Šešelja,ne želim da se bavim njegovim stambenim problemima, ne želim da ulazim u problematiku SRS i njene prostore, mislim da to treba da rade drugi i da u tom procesu svi imamo ista prava. To je prosto bilo tokom jučerašnjeg dana odgovor na čitav niz,na lavinu neargumentovanih kritika kojima se omalovažavaju pojedinci koji nisu ovde.Mi smo dužni, kao predstavnici tih ljudi, da ukažemo na neke nedoslednosti. Kada se pomene neko iz Lebana, ne smatra se valjda u ovoj skupštini da on ima manja prava nego neko iz Zemuna. Bilo bi dobro da bez međusobnog optuživanja, pogotovo neargumentovanog, omalovažavanja, koje jemožda pomalo povremeno efektno i politički korisno, u ovoj temi budemo svi na onom stanovištu koje je funkcionalno za naše društvo u celini. Tražimo najbolje kandidate i neka u tome učestvuju vaši predstavnici Odbora za pravosuđe i vaši poslanici u poslaničkim klupama. Svi oni koji su nepravedno, bez arugumenata ili kroz argumente koji su stigli samo sa jedne strane, sa ove govornice javno prozvani, zaslužuje naše javno izvinjenje. Izvinjavam se, završiću u roku od 10 sekundi. I tu se konačno postavlja i ono pitanje o kome sam govorio tokom svog uvodnog izlaganja, pitanje naše sposobnosti da dođemo do najboljih ljudi, s obzirom da su proceduralno prisutne veoma ozbiljne poteškoće. Tražiti garancije od policije mislim da je nedosledno, a tražiti garancije od ljudi sa terena pokazalo se da je problematično i predlažem da nastavimo sa praksom dokumentovane argumentacije kojom ćemo stići do najboljih kandidata. Predsedniku Privrednog suda iz Niša, koji mi je pisao, izvinjavam se zbog toga što je on demantovao da je ikada u SPS-u u Nišu obavljao funkciji sekretara. (Vojislav Šešelj, sa mesta: Replika.)
Samo je pomenuo, nije ništa u negativnom kontekstu. Rekao je da se neće baviti... (Tomislav Nikolić, sa mesta: Po kom osnovu je govorio.) Po osnovu predsednika poslaničke grupe DOS, koja je bar jedno 10 puta pomenuta u negativnom kontekstu, o čemu je govorio u replici. (Vojislav Šešelj, sa mesta: Govorio je o meni u negativnom kontekstu. To što je za vas pozitivno, za mene je negativno.) Nije u negativnom kontekstu, samo je rekao da se neće baviti stanom, ali ja o tome po Poslovniku odlučujem [[Vojislav Šešelj, sa mesta: Da li mi dajete repliku?]] Ne dajem. Vi imate, šta , po Poslovniku? Izvolite [[Vojislav Šešelj, sa mesta: Dajte mi repliku]] Nemate pravo na repliku, samo vam je ime pomenuto. (Vojislav Šešelj, sa mesta: Po Poslovniku?) Nemate pravo, oduzeta vam je reč. Nemate pravo da se javljate po Poslovniku jer vam je reč oduzeta. Gospodine Vučuroviću, izvolite. (Vojislav Šešelj izlazi za govornicu.)
E, sada ja imam reč.
Molim vas da napustite govornicu, inače ćete zaista biti odneti sa govornice, druge nema. (Vojislav Šešelje stoji za govornicom: Ovaj bezbrazluk i ovog pokvarenjaka, koji glumi predsednika Narodne skupštine, a najpokvareniji je zato što je iz Koštuničine stranke.) Predlažem Narodnoj skupštini da donese meru udaljenja gospodina Šešelja sa sednice Narodne skupštine, pa molim Narodnu skupštinu da se o tome izjasni. Za 89, protiv 39, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 46, od ukupno 174 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština izrekla meru udaljenja sa sednice narodnom poslaniku gospodinu Šešelju. [[Žagor u sali.]] (Tomislav Nikolić, sa mesta: Nije izrekla.) Da li vi znate da sabirate? Konstatujem da je Narodna skupština donela odluku i molim službu da odluku Narodne skupštine sprovede. Dajem pauzu potrebnu da služba obezbeđenja sprovede odluku Narodne skupštine. Molim narodne poslanike, pauzu ćemo imati dok ne rešimo ovaj mali problem. Molim narodne poslanike da izađu iz sale, da omoguće službi da lakšeobavi posao. (Glas iz sale: A novinare?) Novinare, po mom uverenju, ne treba terati, ovo je istorijski trenutak, ponovljeni. [[Posle pauze.]] Molim narodne poslanike da utvrdimo kvorum. Konstatujem da imamo kvorum potreban za rad Narodne skupštine. (Aleksandar Vučić, sa mesta: Po Poslovniku.) Izvolite, reč ima narodni poslanik Aleksandar Vučić, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, pozivam se na član 96, stav 1. Poslovnika o radu Narodne skupštine Republike Srbije u kojem se kaže - ukoliko se narodni poslanik u svom izlaganju na sednici Narodne skupštine uvredljivo izrazi o narodnom poslaniku iz druge poslaničke grupe, navodeći njegovo ime i prezime ili funkciju, (a navedeno je ime i prezime predsednika SRS-a i poslaničke grupe dr Vojislava Šešelja), odnosno pogrešno protumačio njegovo izlaganje (što je takođe bio slučaj, jer je govorio o onome šta je Šešelj hteo, a o čemu gospodin Jovanović ne bi želeo da se razgovara i tako dalje), narodni poslanik na koga se izlaganje odnosi ima pravo na repliku. Nije ovo prvi put i sinoć se nešto slično dešavalo. Ovo pokazuje kakvo nasilje želi da sprovede u Narodnoj skupštini predsednik Narodne skupštine Dragan Maršićanin. Ovo govorim i zbog narodnih poslanika, ali i zbog javnosti. Pretpostavljam šta će DOS-ovi mediji, odnosno svi mediji u Srbiji, govoriti i na koji način će pokušati da predstave ono što se desilo u sali za sednice Narodne skupštine. Takvu vrstu političko-pravnog nasilja dozvoliti, bez prava na odgovor političkim protivnicima, to je zaista nezabeleženo. U vreme kada je SPS suvereno upravljala državom, a doduše bile su i još neke stranke iz DOS-a sa njom, dešavale su se slične stvari, ali ne ovakve. Nikada zbog toga što neko nije želeo da da repliku, koja je bila potpuno očigledna, jednom narodnom poslaniku, i to posle više insistiranja, zato što se neko plaši tri minuta izgovorenih reči ili već ne znam ni ja čega. Tako nešto se apsolutno nikada nije dešavalo i zbog toga i posle toga dovoditi one koji će na takav način da izbacuju i isteruju narodne poslanike, to je nešto što predstavlja vrhunski politički cinizam, najgoru nekulturu i prema političkim protivnicima i koji ne sme da postoji prema onima koji drugačije misle. Ako vi mislite da to može u Srbiji na takav način da se sprovodi, možda i može. Možda je to dobro, možda ćete preko svih svojih televizija i preko svih svojih novina uspeti da ubedite ljude da je zato što nije dobio repliku Šešelj kriv, jer tobož nije imao pravo, a svi građani Srbije koji su gledali imali su priliku da se uvere u to da je imao potpuno pravo na takvu repliku. Siguran sam da to vreme sve više prolazi i da će sve više ljudi shvatiti. Uostalom, nije čudo da to rade upravo predstavnici one stranke gde žena predsednika te stranke, žena predsednika države ... (Predsednik: Vreme.) ... piše novi Ustav. To ću vam pokazati u sledećem izlaganju. Hvala.
Mera koju je Narodna skupština izrekla narodnom poslaniku gospodinu Šešelju je četvrta mera za ova tri dana koja se narodnom poslaniku, gospodinu Šešelju, izriče. Izrečena mu je mera opomene: prva, druga i mera oduzimanja reči. Gospodin Šešelj nije imao pravo na repliku, pa zbog toga mu replika nije ni data. Predsednik Skupštine je ovlašćen da utvrdi to pravo, po Poslovniku koji ste vi delimično citirali, svesni da to ovlašćenje predsednik Skupštine ima. Gospodin Šešelj i njegovo ime jeste pomenuto, ali ne u uvredljivom kontekstu. Nikakve uvrede, nikakvog pogrešnog tumačenja njegovih reči nije bilo. Prema tome, nikakvog osnova za repliku nije bilo, niti je gospodin Šešelj, u skladu sa Poslovnikom, tražio, a imao je pravo i to pravo nije iskoristio, da se o tome izjasni Narodna skupština. (Poslanik Vučić, sa mesta: Replika.) Nemojte mi dobacivati, dok dajem po Poslovniku objašnjenje koje sam dužan da vam dam. I to je nepristojno, bahato i nekorektno ponašanje. Kome vi šta onda ovde prigovarate, gospodine Vučiću, kakvo maltretiranje i proganjanje političkih protivnika? Naučite se redu i ponašanju u Narodnoj skupštini. [[Aplauz.]] Neće biti potrebe da se primenjuje Poslovnik, da se izriču mere opomene i oduzimanja reči, izbacivanja iz sale. Dobićete reč kada završim obavezu koju imam po Poslovniku. Posle toga, gospodin Šešelj je zahtevao da govori o kršenju Poslovnika. Na to nije imao pravo, a što vrlo dobro zna i on, i vi, jer mu je prethodno juče oduzeta reč zbog kršenja Poslovnika. Zatim je nastavio sa kršenjem Poslovnika, izašao za govornicu i zahtevao da bude fizički udaljen iz sale. Ta želja mu je ispunjena, primenom odredaba Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije. O čemu vi, gospodine Vučiću, pričate? O kakvim komunističkim vremenima progona? Negde granice primitivizma moraju da se postave, negde granice poštovanja Narodne skupštine moraju da se postave. (Dragoljub Stamenković, sa mesta: Ti psuješ majku poslanicima.) Možemo se mi klevetati privatno, na ulici, po stanovima i kuloarima koliko god hoćemo. Možemo se vređati koliko hoćemo. Možemo iznositi laži koliko hoćemo. Za govornicom Narodne skupštine svaki narodni poslanik je dužan da se drži onoga što je Narodna skupština usvojila. Izvinite, po kom osnovu tražite reč? Po Poslovniku? Po Poslovniku možete samo da tražite da se Narodna skupština izjasni ukoliko niste zadovoljni mojim objašnjenjem. (Aleksandar Vučić, sa mesta: Da li mi dajete pravo na repliku? Tražim repliku.) Nemate pravo na repliku, jer sam samo ispunjavao dužnost predsednika Skupštine, odnosno predsedavajućeg, objašnjavajući, dajući objašnjenje na vaš prigovor... (Aleksandar Vučeić (stoji): Jel [[mi ne date pravo na repliku?]] Hajde prvo da se izjasnite da li... (Aleksandar Vučić (ispred govornice): Da li mi dajete pravo na repliku?) Ne možete vi mene da pitate, mogu ja vas da pitam po Poslovniku, da li tražite da se Narodna skupština izjasni? Ne tražite. Prema tome, vratite se na mesto i tražite repliku.
Tražim repliku.
Vratite se na mesto.
Da li mi dajete pravo na reč?
Vratite se na mesto.
Nećete da ponižavate nikoga u ovoj skupštini, da li mi dajete repliku? Da li mi dajete repliku?
Vi znate da po Poslovniku ne smete da priđete govornici bez odobrenja.
Da li mi dajete pravo na repliku?
Ovde nema mesta replici, ne dajem vam repliku, jer nema osnova za repliku. Koliko puta treba da vam kažem? Narodni poslanik nema pravo na repliku kada predsednik Narodne skupštine daje objašnjenje na prigovor o kršenju Poslovnika i to je dužan da učini. Ukoliko narodni poslanik nije zadovoljan tim objašnjenjem, može tražiti od Narodne skupštine da se o tome izjasni. Gospodin Vučić je pitan da li želi da se Narodna skupština izjasni, on to nije želeo. Možemo nastaviti sa radom. (Aleksandar Vučić, sa mesta: Povodom Poslovnika.) Da li je to isti član ili nije? (Aleksandar Vučić, sa mesta: Nije, drugi je član.)
Dame i gospodo narodni poslanici, pozivam se na član 99. Poslovnika o radu Narodne skupštine, predsednik Narodne skupštine Republike Srbije je sebi dao za pravo da vređa narodne poslanike i da on ocenjuje ko je primitivan, ko je bahat, a najbahatiji i najprimitivniji u celoj Narodnoj skupštini je Dragan Maršićanin, nekada potredsednik DSS-a, nekada predsednik Narodne skupštine. U to nema nikakve sumnje. Nikakve, jer to pokazuje svojim ponašanjem, to pokazuje svojim odnosom prema svim poslanicima i svima je i celoj Srbiji to dokazao. (Iz sale: Tema.) Čovek koji je u stanju, to je tema, to je tema, o tome govorim. Nemojte da vičete.
Saslušajmo gospodina Vučića da obrazloži kršenje Poslovnika i člana 99.
Da, iz člana 99, dobro ste pročitali i dobro ste citirali. Dakle, dobro bi bilo kada biste manje vređali poslanike, kada biste se vi trudili manje da govorite o tome šta je parlament, a šta nije. Mi ne govorimo o komunističkom progonu, vi ste mnogo gori od njih. Ni u to vreme žene predsednika države nisu pisale ustav. Evo vam pismo i knjiga, ustavna rešenja za Srbiju i SRJ. Zorica Radović, žena Vojislava Koštunice, nam piše Ustav Republike Srbije...
Da li ćete smatrati progonom neistomišljenika ako vam izreknem opomenu zbog toga što pričate i zloupotrebljavate govornicu.
Što pričam o Miri Marković? Nije Mira nego je Zorica Radović. Zato što piše Ustav, zato mi izričete opomenu. Jel( mi zato izričete opomenu? Hoćete to da kažete, da sam opet nešto primitivno govorio? Zato što vam kažem istinu, zato što vam kažem ono što vas boli, pa je to bahato i osiono.
Ali van onoga zbog čega ste se javili, gospodine Vučiću.
Javio sam se zbog vaše bahatosti, vašeg primitivizma, vaše osionosti.
Gospodine Vučiću, oduzimam vam reč. Pošto nije bilo primedaba na kršenje Poslovnika, nego zloupotrebe prava javljanja po kršenju Poslovnika, nemam šta da odgovorim u vezi s tim. Gospodin Vučić traži da se Skupština izjasni da je došlo do povrede Poslovnika, član 99,sva tri stava. Molim Narodnu skupštinu da se o tome izjasni glasanjem. Za 39, protiv 124, jedan uzdržan, nije glasalo 9, ukupno prisutna 173 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila primedbu gospodina Vučića da je došlo do povrede Poslovnika. Za reč se javio narodni poslanik Stevan Kesejić, a posle njega narodni poslanik Milan Stanković.
Dame i gospodo narodni poslanici, i pored nasilja prema poslaničkoj manjini u ovoj skupštini, posebno prema Srpskoj radikalnoj stranci, nadam se da ću uspeti da kažem ono što sam imao u vezi tačke dnevnog reda, a koja se odnosi na tzv. reformu pravosudnog sistema, kako ovde reče ministar Batić. Ovde se ne radini o kakvoj reformi pravosudnog sitema, nego se radi o personama, o ljudima koji treba da obavljaju veoma važnu funkciju, funkciju koja je dosta puta prekretnica ljudskih sudbina. Zbog toga je ovo pitanje veoma važno i narodni poslanici treba da se izjašnjavaju o ovim predlozima. Međutim, na osnovu onoga što smo čuli od ministra pravde Vladana Batića o tome da izvršna i sudska vlast nemaju ništa zajedničko, rekao bih da čak ima i sprege i o tome ću danas da govorim. Isto tako, Odbor za pravosuđe nije nas ubedio da su radili po zakonu. Nisu radili određeni članovi Odbora čak ni po svojoj savesti. To se videlo i po tome što je određeni član iz Odbora za pravosuđe izneo svoje mišljenje, svoj stav, što je svakako demokratski. Sve ovo što se dalje dešava ovde u parlamentu više liči na jedno političko nasilje i plašim se da će parlamentarizam u Srbiji početi da se gasi, ukoliko se bude ovako ponašao predsednik Narodne skupštine i određeni poslanici iz DOS-ovske većine. Naravno daje ministar Vladan Batić ovde, vodeći brigu pre svega o svojim ličnim nameštenjima, pre svega o nameštenju upravnika zatvora Olivere Jelkić, a zatim i postavljenju sudije Leposave Karamarković, rešioone osnovne probleme koji su za njega veoma važni. Ovo je sada manje važno pitanje, imenovanje sudija i ljudi koji treba da obavljaju razne pravosudne funkcije.Manje je važno to zbog toga što sve što budu niže instance pravosudnog organa rešavale, odnosno donosile odluku, gde smatram da ima čestitih i poštenih ljudi, može jednostavnoVrhovni sud dapreinači, da to uradi onako kako ministar pravde želi, odnosno kako ide na ruku DOS-manlijama. Kao dokaz i primer tome, dakle govorim o Vrhovnom sudu, jeste i to što su preinačili, odnosno vratili pravosnažnu presudu za zlikovce koji su bombardovali ovu našu zemlju, ubijali nekoliko hiljada građana Republike Srbije, među kojima je bilo dosta civila i dece, oslobodili ih na taj način što su vratili prvostepenom organu da ponovo rešava, a onda su postavili odgovarajuće sudije kako bi rešili unjihovu korist, onako kako to odgovara NATO saveznicima. Veoma ste zgodni, ali ne morate biti i rečiti tako.
Molim vas, udvaranje posle sednice.
Zamolio bih vas gospodine predsedniče da vodite računa kada poslanici iz opozicije govore da isto imaju mogućnosti i da budu ravnopravni sa poslanicima iz DOS-a. Vi se uopšte ne obazirete na dobacivanja.
Upravo sam opomenuo poslanicu da vam se ne udvara i da to ostavi za posle.
Onda se zahvaljujem na džentlmenstvu koje ste ovog puta upotrebili. Dakle, imajući ovo u vidu moram da iznesem i neke primere. Kao što rekoh, Vrhovni sud preinačuje odluku nižih organa, ali zato u isto vreme puni zatvore običnim smrtnicima,siromašnim ljudima. Jedan od tih primera jeste i čovek koji je, braneći svoju otadžbinu, nudio svoj život za odbranu svoje otadžbine, braneći svoju porodicu i nejač, osuđen kod prvostepenog i drugostepenog suda na tri meseca zatvora, a Vrhovni sud potvrđuje kaznu. Republički javni tužilac kaže da se preispitivanjem pravosnažne presude neće davati odgovor, što znači da će čovek koji je dobio, usput to mora da bude jasno, pištolj na poklon od komandanta jedinice u kojoj je bio,policija mu je to pronašla i zbog toga je osuđen na tri meseca zatvora. Dakle, i pored toga dešavaju se mnogi drugi slučajevi, beznačajni, gde se jednostavno ne vodi računa o građanima, ali se zato u isto vreme vodi računa o onim poslušnicima koji služe današnjim DOS-manlijama. Sprega između izvršne vlasti i sudske vlasti je očigledna i na sledećem primeru. Naime, ministar Dragan Veselinov otima...
Dragan Veselinov je ministar i nije kandidat za pravosudne funkcije. Molim vas da se držite teme.
Nije, ali je u sprezi sa pravosudnim organima. U sprezi je sa Ustavnim sudom, jer on otima od republičkog gazdinstva Lovačkog saveza Srbije zemljište u površini od 867 hektara. Tu se formira novolovište "Gornja šuma" koje treba da bude rezervat i koje treba da posluži za obezbeđivanje prihoda Saveznoj Republici Jugoslaviji, odnosno Republici Srbiji, od izdavanja lovišta lovcima iz inostranstva. Međutim, Dragan Veselinov, oduzimajući tu površinu od Republike Srbije, ...
Rizikujući da mi prigovorite da gušim parlamentarizam, izričem vam opomenu.
Hvala. Dakle, on to poklanja jednoj firmi iz Italije koja, jednostavno, eksploatiše naša prirodna bogatstva i na taj način obezbeđuje sve ono što je, eventualno, moglo da uđe u budžet Republike Srbije. Istovremeno, postavlja se pitanje da li Dragan Veselinov sa još nekim ministrima deli taj novac koji je dobijen od kupca, odnosno od onoga ko je uzeo u zakup tu površinu. Pošto sam dao obrazloženje u vezi sa otuđenjem lovnog gazdinstva, Lovno gazdinstvo iz Odžaka podnosi Vrhovnom sudu tužbu. Vrhovni sud se oglušuje o tu tužbu. Takođe, očigledna je sprega između suda i izvršne vlasti, najočiglednija na primeru potpredsednika Vlade Jožefa Kase. On predlaže za predsednika Okružnog suda Tamaša Korheca, koji je poznat po mnogim stvarima. Između ostalog, najpoznatiji je po tome što je srbomrzac. Zbog toga uzima mađarsko državljanstvo, jedno izvesno vreme ne pojavljuje se u javnosti u svojoj profesiji, jer predaje kao profesor u Mađarskoj na fakultetu u Segedinu.
Molim vas da završite. Govorite, evo, jedanaesti minut.
S obzirom na to da je vreme pri kraju, nisam u mogućnosti da spomenem da se isto ime - Tamaš Korhec nalazi u ministarstvu Pokrajine, što se odnosi na sina pomenutog Tamaša Korheca, koji je ministar u Vladi Pokrajine. Ta sprega između izvršne i sudske vlasti je očigledna. Zbog toga tražim da se izbor sudije Tamaša Korheca posebno izdvoji i da se o njemu izjašnjavamo pojedinačno.
Ima reč narodni poslanik Milan Stanković. Posle njega narodni poslanik Vladimir Garčević.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, pored vatrenih govora nekih poslanika DOS-a, ipak, nisu uspeli da me ubede da imaju iskrene namere da stvore nezavisno sudstvo, naravno nezavisno od izvršne vlasti. Da su namere iskrene, zalagali bi se prvo, da funkcioniše Ustavni sud, drugo, da se promeni zakon ako ne valja, naravno Zakon o izboru sudija i tužilaca i na kraju dolaze personalne promene, ukoliko se neko od postojećeg kadra iz pravosuđa ne uklapa u neke nove principe koje bi definisao Zakon o izboru sudija i tužilaca u pravosuđu. Već više meseci se u ovoj skupštini govori kako treba uspostaviti Ustavni sud. Nasuprot tome, DOS-ovski režim namerno izbegava formiranje Ustavnog suda, jer bi taj sud mnoge propise Vlade, pa i Skupštine, stavio van snage, odnosno proglasio protivustavnim. Juče ste u Skupštini čuli da je ovaj režim nateran da bira sudije i tužioce po lošim zakonima, po onim koje su doneli socijalisti u prethodnom periodu. Ko vam brani da promenite zakon? To je najlakše.Imate skupštinsku većinu, možete promeniti zakon i napraviti onakav kakav vama odgovara. Takođe je rečeno da je ova skupština dobila mandat od građana da izvrši korenite promene u pravosuđu. Valjda su za vas korenite promene vaše personalne promene. Svakako da su, sa pozicije izvršne vlasti, ovakve promene korenite, jer prestaje opasnost da ih neko sudski goni zbog kriminala, o čemu se govorilo javno, o čemu su govorili u novinama čak i visoki državni funkcioneri, ili partijski, kako god hoćete. S druge strane, stvaraju se uslovi za progon i represije protiv političkih protivnika. Da je to tačno, postoje očigledni dokazi. Profesoru dr Branislavu Ivkoviću i dr Čanoviću, iz opozicionih partija, skida se imunitet, a onima u Vladi koji su optuženi za kriminal - ne, nego još i napreduju. Da su DOS-u potrebni poslušni tužioci i sudije, dokaz su i izjave nekih od njih, nekih od ljudi iz pravosuđa, u vezi sa hapšenjem i otmicom doskorašnjeg predsednika Savezne Republike Jugoslavije i predsednika Socijalističke partije, Slobodana Miloševića. Dokaz je i primedba na početku jučerašnjeg zasedanja, a dokaz su i mnogobrojne primedbe u vezi sa pojedinim kandidatima, iznesene u Skupštini. Izneseni su podaci da su mnogi od njih studirali po deset i više godina, da im je prosek ocena jedva iznad šestice, da nikada nisu radili kao sudije i da se, čak, neki od tih koji nisu radili kao sudije biraju i za predsednike sudova. Mnogi od njih su članovi raznih partija DOS-a, čak i obavljaju neke državne funkcije koje su nespojive sa sudijskom funkcijom. Ako su ovo pozitivni kriterijumi za izbor sudija i tužilaca, izvolite unesite to u zakon, pa neka građani jasnije vide šta ih čeka. Ne samo da ste ih obmanuli u vezi sa ekonomijom i standardom, vi ste ih obmanuli i u vezi sa nezavisnim pravosuđem, njihovom ličnom sigurnošću i slobodom. Juče ste mogli da čujete primer iz Knjaževca, kako se biraju sudije sada. Predsednik Opštinskog suda u Knjaževcu se menja, jer mu je istekao mandat, iako je u prethodnom periodu dobro radio, ima pozitivne rezultate, a i rad čitavog suda je dobro ocenjen. Vi birate čoveka koji, prvo, nikada nije radio u pravosuđu, drugo, birate ga istovremeno za sudiju i za predsednika suda, član je Demokratske stranke, bio je predsednik Demokratske stranke, prvi predsednik Demokratske stranke u Knjaževcu, a kolegijum Opštinskog suda u Knjaževcu nije konsultovan. Kolegijum je, čak, uputio otvoreno pismo predsedniku Narodne skupštine Republike Srbije. Prosek ocena tog čoveka na studijama je 6,71. Kolegijum izražava protest pismom upućenim ovoj skupštini. Kao što građani mogu da vide, od obećanja u vezi sa pravosuđem ostala je samo magla.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Garčević. Posle njega narodni poslanik Milan Janković.
Danas je treći dan kako razmatramo pitanja, a da ja nisam shvatio, u celini, zašto ovako radimo. Očekivao sam u Skupštini da Vlada, vlast, sve pripremi, onako kako treba i kako dolikuje. Ne bih se složio, verovatno, sa većinom od vas da mi nemamo pravnike, da je sve u sudovima crno, jer istu tezu zastupate - da je crno sve u školstvu, u zdravstvu, i da nema ničeg dobrog. Mogu da prihvatim da ima i slabih sudija i dobrih sudija, mogu da prihvatim da ima ljudi koji su podložni uticaju vlasti, koji su podložni i ovoj, i onoj, i biće i trećoj, i četvrtoj i svakoj sledećoj. Mogu da prihvatim da grešaka ima u radu sudova i svih tela, ali, izvinite, vi hoćete da gradite sistem od oktobra na sledeći način - ništa ne valja ni u jednom, ali valja ono što će nam doneti Evropska unija i što ćemoprepisati, e, to je pravni sistem. Lično verujem u Pravni fakultet uBeogradu i da on školuje kvalitetne kadrove. Verujem da svi koji se ovde nalazite, a dosta ima i advokata, možda i sudija (ne znam da li ih ima, ali advokata svakako), koji ste prošli kroz te studije, završili škole, ako vi, drugovi dragi, demantujete sami sebe, da ne valjate ništa, onda je to druga situacija. Ja vam ne mogu tu pomoći nikako, verujem da mi imamo i dobre pravnike, i dobre sudije, i dobre lekare, i molim vas da više takone govorimo o tim strukturama. Drugo, mogu da prihvatim da postoji uticaj ekonomske krize, a tu ekonomsku krizu je izazvala najveća zemlja sveta i najveći terorista, Amerika, jer da nije tako ne bi bilo državnog terorizma, a onda bi i ekonomska situacija u Srbiji bila bolja, bila bi bolja i u pravnom sistemu. Obećali ste visoke plate. Mislim da jedan od faktora za kvalitetne sudije jesu visoke plate i mislim da se mora na tome puno uraditi. Dalje, kažete - ne valja zakon. Molim vas, dok se zakon ne promeni, njega treba poštovati. Vi ovde niste nama pokazali da ste poštovalipostojeći zakon, pa neka je on i najgori, što znači, najveće telo, Skupština, nije u mogućnosti da radi po zakonu. A kako to objašnjavamo - trebalo bi, kaoposlanik, da imam negde malo objašnjenje o svakom od kandidata, gde bih mogao da se uverim u njihove kvalitete. Slušajući da za deset meseci, odnosno devet, sad je deseti, niste u mogućnosti da formirate Ustavni sud, niste u mogućnosti da formirate Vrhovni sud, to govori da vi niste u mogućnosti da podelite funkcije, jer se ne možete nagoditi koga ćete i ko ima prevagu u sudstvu. Ako kažete da je sudstvo nezavisno, što se toliko pogađate - da li neko goni nečijeg kuma? Nemojte se oko toga pogađati, nego rešite šta je po kvalitetu, i ono što će najbolje obavljati pravosudni sistem. Prema tome, vratimo se na zakon, poštujući zakon. S druge strane, imam zamerku - zar je moguće da neko pošalje predloge narodnim poslanicima i da ih povuče? To je za mene veoma neozbiljno, jer onaj ko je predloge slao nije uradio kvalitetno predloge. Prema tome, neozbiljno su se odnosili prema ovom skupštinskom telu i prema Skupštini. Zato tražim da oni koji daju predloge urade svoje predloge kvalitetno, a ne da razmišljam koji je predlog na dnevnom redu ovde u Skupštini Srbije. Oko predloga - čuli smo kolegu iz Novog Pazara, on je sve rekao i ne treba da se branite. Znači, niste mogli po opštinama da se dogovorite. Ne radi se o kvalitetu. Trebate reći korektno - mi hoćemo da nam sudije budu što je moguće slabije, da bi mogli što više na njih uticati. Izgleda, svaka vlast, kada nije u mogućnosti da vlada svojim znanjem i umećem, ona bira slabe saradnike oko sebe, ili bira slabe sudije, ili slabe policajce, slabe lekare, okupljajući nekvalitetne, jer se plaši sama sebe, da ne bude istisnuta. Što se plašite toga? Vlast, po meni, treba da bude najkvalitetniji kadar, i u vlasti, i u obrazovanju, i svuda. Nažalost, ovim potezimaniste dokazali ono što treba da dokažete. Sledeće, postavljam pitanje (evo, ovde ima advokata i pravnika, da mi se odgovori) - kako je moguće da ide konkurs za jednog od sudija, bilo koga, a da nije razrešen? Molim vas, da li će ova skupština da krši Ustav, zakone, i da li mi poslanici, zbog stranačkih obaveza, imamo pravo, moralno, pred građanima Srbije da kažemo - kršimo sve, nije bitno, politički je tako određeno. Vi ste, gospodo, taj sistem kritikovali. Da uzmemo da je tako bilo. Od 5. oktobra imate potpunu vlast. Ako kažete da je to bilo tako, onda vi radite sto puta gore, izašto terate Skupštinu da radi nezakonito? Vratite Skupštinu, jer imate pravnike u svojim redovima, u okvire zakonitosti, pa kada promenite zakone, onda ih treba poštovati, bez obzira ko ih je doneo. Oko odabira kadrova - sada možda očekujete da ću da kritikujem kako je u Mitrovici kadar odabran ovako ili onako. Ja ću da vam kažem sledeće - pre svega, svako od nas treba da bude dovoljno pošten za sebe. Na primer, na predlog za opštinskog sudiju u Sremskoj Mitrovici, za predsednika Privrednog suda, za Dušanku Petaković, nemam nijednu primedbu, jer do sada nije bilo u gradu ništa što bi ukazivalo na njeno nepravilno suđenje. Nisam istraživao, nisam od onih koji istražuju ko je sa kime u kući, ali ja gledam ukupno kako je. Međutim, imam primedbu na to što je bez razloga smenjen čovek koji radi isto tako dobro. Izvinite, gospodo, znam šta kažem, nemojte osporavati, ja vama ne osporavam to. Prema tome, radi se o kršenju zakona. Ako nama ministar pravde, ako nama neki v.d. tužilac krši zakon, objavljujući konkurs, neovlašćeno, po meni, onda ja tražim od ove skupštine da prvo razreši, pa da se donese odluka, da se raspišu konkursi za ta mesta. Vi imate mogućnost da razrešite, jer imate većinu, bez obzira na dokaze. S druge strane, niste u pravu, predsedniče, kao poslanik, hoću daimam sve podatke o sudijama, kratku biografiju. Budite sigurni - ukoliko su verodostojni, nemam ništa protiv kandidata koji su kvalitetni i ne pitam u kojoj su stranci. U mom gradu nisam pitao u kojoj su stranci, verujte, i neću pitati ako ono što treba radi zakonito, ako to radi kako treba i ne radi po naređenju. Ali, mogu da kažem sledeće - jedan od sudija na području Srema izabran je za predsednika Okružnog suda, odnosno drugostepenog suda; bio je najgori učenik, najgori student i najgori sudija, ali je zato verovatno u nekoj stranci. Nisam istraživao, ali ću nekom prilikom istražiti i to. Prema tome, vaše priče o kvalitetu, sa 14 godina studija , vaše priče o kvalitetu, a da se nalazi pred penzijom... Postavljam pitanje advokatima u ovoj skupštini: pa, drugovi, učestvovali ste i vi u pravnom sistemu, prethodnom, jer ste zajedno sa sudijama donosili određene odluke. Predlažem da se povuku svi nezakoniti konkursi i da se raspišu za sudije, one posle smene.
Pravo na repliku, narodni poslanik Zeldžo Hurić.
Moram korigovati nešto što je ovde rečeno za mene, a ja zaista nisam tako rekao. Uostalom, vi ste svedoci. Nisam rekao da se mi nismo mogli dogovoriti. Samo sam rekao da smo mi prinuđeni, nekim prigovorima ostalih članica lokalnog DOS-a, da prihvatimo i gospodina Zlatana Kurtovića. To što se sada ovim njegovim povlačenjem pokazalo da to nije bilo dobro rešenje, zapravo je potvrda našeg ispravnog stava, ništa drugo.
Narodni poslanik Milorad Mirčić, po Poslovniku.
Reklamiram povredu Poslovnika, člana 96. stav 2. Prvo, predsedavajući je dao reč bez prava da to uradi, na pomen prethodnog kolege poslanika i citiranje jednog dela izjave poslanika iz Novog Pazara, a javio se kolega koji živi u Prijepolju. Drugo, nije ga pomenuo u negativnom kontekstu. Ni jedan uslov iz ovog poslovnika nije ispunjen da bi predsedavajući dao pravo na repliku kolegi. Pre toga predsednik Skupštine oduzima i izbacuje predsednika SRS-a i predsednika poslaničke grupe zato što ga je sprečavao da mu da pravo na repliku, a spomenuta je i stranka i ime predsednika poslaničke grupe. Šta vi radite? Kakvi su to aršini? Šta vi hoćete od ove skupštine da napravite - lakrdiju? Kada poslanici iz DOS-a dignu ruku, vi im odmah dajete pravo na repliku. Dajete im preko reda pravo da izađu za ovu govornicu. Članove SRS-a terate sa ove govornice i iznosite iz ove sale. Da li vam je to cilj? Zatim povređeni su članovi 98. i 99. Član 98. u drugom stavu. Non stop - dobacuju poslanici iz grupe DOS-a. Vi to slušate [[Dobacivanje iz sale.]] Kolega, za vas ne govorim. Ostavite vi komunistički old tajmer. Da, dobacujete više. Vi ste izrabljeni u onom režimu Josipa Broza. Ostavite se dobacivanja. Non-stop se dobacuje. Ni jednog trenutka ne pominjete poslanike iz DOS-a. Da li ne smete ili nećete, u to ne ulazim. Sve vreme koristite da sprečavate poslanike, pogotovo SRS-a, kao što je Stevan Kesejić malopre bio za govornicom, da ga prekidate u govoru, da ga prekidate u izlaganju. Jednaki smo ili, kako vi to kažete, isti smo u ovoj skupštini i ista prava imamo. Ako ne smete da opomenete Marijana Rističevića, koji dobacuje, koji uvek sa nekim upadicama, u većem procentu su neukusne, ali to sad nije predmet rasprave, onda recite otvoreno sa tog mesta - ne opominjemo, ne smemo da opominjemo poslanike DOS-a, iz ove kombi stranke, jer ne znam kako mu se zove stranka.
Gospodine Mirčiću, smatram da nije povređen član 96. stav 1, zato što se prethodni govornik uvredljivo izrazio, ne navodeći ime i prezime, nego funkciju gospodina koji je ovde prisutan i pogrešno je protumačen. Što se tiče člana 98, smem i mogu da opomenem sve poslanike, ali je netačno da poslanici DOS-a dobacuju, nego to najviše rade poslanici SRS-a. Prema tome, ne možete zahtevati da se opominju drugi poslanici, kada ni vi niste opomenuti za dobacivanje. Da li ste zadovoljni mojim odgovorom? (Da.) (Marijan Rističević, sa mesta: Replika.) Gospodine Marijane, nemate pravo na repliku. Nisam čula ništa uvredljivo. Za reč se javio narodni poslanik, gospodin Milan Janković. Neka se pripremi narodni poslanik Dragan Todorović, pošto je sledeći prijavljeni za diskusiju.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženo predsedništvo, danas biramo sudije i tužioce, uz očekivanje DOS-a da će promeniti stanje u pravosuđu Srbije, koje je izuzetno loše. Ovu moju ocenu potvrđuju rezultati istraživanja javnog mnjenja, objavljeni u listu "Danas", koji kažu da je 51% građana nezadovoljno pravnim sistemom Srbije. Zašto je to tako? Sigurno zbog ljudi koji se biraju u pravosuđu i koji predstavljaju pravosuđe. Zato je i važno koga mi danas biramo. Ako današnji kandidati budu po kvalitetu kao i oni koje smo izabrali u proleće ove godine ili budu radili kao što rade već izabrani, onda neće biti dobro. Među predloženim kandidatima, o kojima ćemo danas odlučivati, ima dosta njih sa skromnom ili slabom prosečnom ocenom studija ili su fakultet jako dugo studirali, što objektivno dovodi u pitanje njihove stručne kvalitete. Izgleda da je glavni kriterijum bio koliko je pari cipela pocepao - za sudiju jedan par, a za predsednika više pari cipela. Tokom proleća se srpsko pravosuđe proslavilo brojnim političkim sudskim procesima, uglavnom protiv članova SPS-a, gde je bilo najmanje važnokorektno sprovesti postupak. Važno je bilo da se socijalisti optuže, zatvore i drže u zatvoru, a tek se posle skupljaju dokazi. Čemu građani Srbije mogu da se nadaju ako vide da se ljudi hapse bez odgovarajuće odluke ili se kidnapuju a niko ne reaguje. Tako se desilo sa predsednikom SPS-a, Slobodanom Miloševićem, da bez odluke istražnog sudije bude kidnapovan iz zatvora i odveden u Hag. Dakle, sproveden je jedan protivzakonit akt, a niko iz pravosuđa Srbije nije rekao ni jednu reč. Svima su puna usta - ustav, zakon, pravo i pravda. Vidi se da to važi samo za nekoga ili se primenjuje samo za neke. Poštovane kolege poslanici, ubeđen sam da smenom postojećih i izborom novih ljudi neće biti poboljšanja. Situacija u pravnom sistemu Srbije neće biti poboljšana, jer se predlažu ljudi koji su partijski opredeljeni. Na terenu po Srbiji se čulo, a čujem da je to i na Odboru za pravosuđe i upravu rečeno, da svaki kandidat mora da ima saglasnost politbiroa DOS-a. Znači, partijski kriterijum, DOS-ov kriterijum je važniji od svakog drugog kriterijuma. Neverovatno je da niko ne pomene glavni uzrok porasta kriminala u Srbiji. Ako izuzmemo ova politička suđenja, koja su bila očekivana, šta je sa porastom sve većeg broja kriminalnih slučajeva. Odgovor je jasan - sve veći pad životnog standarda stanovništva izuzetno pogoduje razvoju kriminala.(Predsedavajuća: Gospodine Jankoviću, molim vas da se vratite na temu. Znači, jedinstven pretres o predlozima odluka o prestanku, razrešenju i izboru nosilaca pravosudnih funkcija.) Upravo pričam o temi. Umesto da se aktuelna vlast pozabavi uzrocima, ona zamajava građane nekim kadrovskim rešenjima. Ubeđen sam se da današnjim izborom ljudi u pravosuđu i tužilaštvu, odlukom skupštinske većine DOS-a,neće poboljšati naš pravni sistem. Verujem da, pored socijalista, u to nisu ubeđeni ni građani Srbije. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dragan Todorović. Sledeći prijavljeni za diskusiju je narodni poslanik Golub Rajić. Dajem reč narodnom poslaniku Golubu Rajiću, pošto je gospodin Dragan Todorović odsutan.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, predlozi odluka o prestanku, razrešenju i izboru pravosudnih funkcija, koje su podneli Odbor za pravosuđe i v.d. republičkog javnog tužioca, su izazvali veliko interesovanje javnosti, a isto tako i nas poslanika u Skupštini, što dokazuje rasprava koja se vodi. Činjenica je da je stvorena loša atmosfera i to zbog političkog preispitivanja rada sudova, njihovih predsednika i sudija, što ipak predstavlja svojevrstan pritisak na pravosuđe i nikako ne doprinosi nezavisnosti sudija i autonomnosti sudstva. Podsetiću da je građanima obećano poštovanje Ustava i zakona, vladavina prava, izgradnja demokratskih institucija, ekonomski razvoj, prosperitet i bolji život. Toga ni posle godinu dana nema, stanje je katastrofalno i suspendovane su sve institucije pravne države i društva. Sudska vlast trpi neviđene medijske i političke pritiske i od sudija se ne očekuje da sude po zakonu, već po zahtevu stranačkih lidera. Nije mi jasno da određeni predlozi prođučitavu proceduru koja je predviđena, a to me je podstaklo jer smo čuli i ovde u diskusijama, pa to potom prođe i Odbor za pravosuđe i da se tokom noći menja mišljenje i predlozi se povlače, a predlažu novi kandidati. Šta toznači, da li su to te promene kadrovske strukture koje će doneti nešto bolje? Nisam siguran, bar do sadašto ste radili ipredlagali, sve je gore. Obećana reforma pravosudnog sistema se pretvorila u masovnu smenu najvećeg broja sudija i tužilaca, politička lojalnost je osnovni kriterijum u pravosuđu i veliki broj sudija se učlanjuje u stranke, pogotovu u Batićevu, i pitam šta to znači? Nije dobro da se na najznačajnije pravosudne funkcije dovode poslušnici i to protivno propisanom zakonu. Predsednici sudova se smenjuju i dovode nestručne ljude bez iskustva u pravosuđu, tužilaštvu i sudovima. U predlogu se vidi da se veliki broj advokata predlaže za predsednike sudova ili za tužioce. Ministar Batić reče da su to oni koje je prethodni režim proterao. To je malo čudno ako se zna da advokati dobro zarađuju. Nisu li to nesposobni advokati i koji je njihov motiv da se vrate sudstvu. U obrazloženju svih predloga se kaže da su za sve koji ispunjavajuuslove pribavljena mišljenja o stručnim, radnim i drugim uslovima za vršenje funkcije. Za kandidate koji su sudije, pribavljeni su podaci o kvalitetu i kvantitetu njihovog rada, takođe i mišljenja od kolegijuma sudova i o njihovom ugledu za vršenje sudijske funkcije koji uživaju u sredinama gde žive i rade. Kamo sreće da je to sve tako i da su stvarno predloženi najstručniji i najsposobniji ljudi. Međutim, veliki broj diskutanata je izneo da to nije baš tako i da su lokalni DOS-ovci teško dolazili do zajedničkog prihvatljivog rešenja, pa se ovo na taj način odužilo. Prema informacijama kojeimam za područje Okružnog suda u Negotinu, kolegijum nije dao svoje mišljenje, madanemam ništa protiv predloženih kandidata i očekujem kao i građani tog dela Srbije, da će one, pošto su u pitanju dame, savesno, stručno i korektno obavljati ove funkcije. Međutim, čudno je da u materijalu koji smo dobili za područje ovog suda nema ni spiska prijavljenih kandidata, ni karakteristika predloženih kandidata, i pitam predsednika Odbora zbog čega je to tako, a njega već treći dan nema u sali. Nema zakonitosti ako se ne poštuje procedura, a to je ovde najveći broj diskutanata rekao, da procedura nije poštovana, pa čak je i puno toga ružno rečeno o određenimkandidatima. Ako oni budu izabrani, kakav će autoritet imati u svojim sredinama, a isto tako i među svojim kolegama sudijama? Ako se svi zalažemo za legalitet i za pravnu državu, mislim da bi bilo najbolje da se ovo povuče iz procedure, da se ponovo sve proveri, pa razmatra u redovnomzasedanju Skupštine, ili pak da se usvoji Zakon o sudovima, pa izbori obave kasnije. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dragan Todorović, a sledeći prijavljeni za diskusiju je narodni poslanik Miomir Ilić.
Uz izvinjenje, ali morate da razumete, ipak smo bili svedoci vrlo neprijatnih dešavanja, još jednom, u ovom našem visokom domu i želeo bih da kažem da oni koji se kunu u legalizam izgleda da se legalizma drže kao lanjskog snega. U pitanju je legalizam koliko i lanjski sneg. Naime, ovde kao da se previđa jedna činjenica, da mi i dan-danas imamo važeći zakon o sudovima i u njemu detaljno opisanu proceduru za izbor, odnosno za razrešenje i za izbor nosilaca pravosudnih funkcija. Međutim, pre nego što otvorim elaboraciju o onome što se dešavalo nekoliko zadnjih meseci povodom izbora nosilaca pravosudnih funkcija, želim da kažem da je u našoj zemlji očigledno nastupila supremacija izvršne vlasti nad zakonodavnom, što je neumitno vidljivo i ovde u našem parlamentu. Dakle, mi kao poslanici, složićete se, nismo u prilici da vidimo ni jednu radnu verziju zakona, recimo o javnom informisanju, o kulturi, o radiodifuziji, pa ni radnu verziju zakona o sudovima i sudijama, za koji je nadležno republičko ministarstvo ili neko drugi, napisalo i dostavilo na javnu raspravu nekim kontaktima, nekim stručnjacima po Srbiji, a ni jednom poslaniku, koliko znam, nije. I to je jedan od primera da je izvršna vlast najvažnija u ovoj zemlji. Međutim, ako se podsetite, pre septembarskih izbora prošle godine, jedan od argumenata koji je SPS koristila i obrazlagala, da ne bi trebalo da se veruje onima koji obećavaju brda i doline, bilo je to da će se u našoj zemlji desiti haos. Haos uslovljen time da 18 različitih stranaka imaju 18 različitih pogleda i na 1.000 pitanja od društvene važnosti. Dakle, danas je u opticaju nekoliko verzija zakona o sudovima - DSS-a, Ministarstva pravde nekih stručnih organizacija, G17 plus, minus 18, ali niko, pa ni oni koji se kunu u legalizam ne primenjuju odredbe važećeg Zakona o sudovima. Kadriranje DOS-a u pravosuđu je distiglo takvu meru, tačnije takvu neviđenu disproporciju u odnosu na ono što je propisano Zakonom o sudovima, da je to prosto zabrinjavajuće. Moram da vas podsetim da u slučaju nosilaca pravosudnih funkcija, tačnije upravnih funkcija u pravosuđu, predsednika sudova, moram da istaknem da je za to potrebno da je istekao mandat onima koji su nosioci upravnih funkcija u pravosuđu, a ako nije, to mora da se, po odredbama Zakona o sudovima, obrazloži na opštoj sednici Vrhovnog suda, da se obrazloži koji su razlozi za skidanje funkcije nosilaca pravosudnih funkcija u opštinskim ili okružnim sudovima. Nažalost, to nije bio slučaj. Moram samo da kažem da ni u jednom slučaju, koliko sam mogao da se informišem, pored toga što nema argumentovanog obrazloženja predloga zbog čega se nekome ukida mesto nosioca pravosudne funkcije, tačnije uprave u pravosuđu, nema ni konsultacije, koja je takođe, po odredbama Zakona o sudovima, obavezna i nema konsultacije kolegijuma. Da bih vam to ilustrovao na primeru, moram da vam kažem da su u Pirotu, i pored činjenice da su upražnjena dva mesta u Okružnom sudu, prijavljena četiri kandidata, a da je jedan kandidat, dakle peti koji je u onoj radnoj verziji materijala koji smo na Odboru za pravosuđe dobili, figurirao kao najizgledniji i za izbor sudije okružnog suda i za izbor predsednika okružnog suda, bio van tog spiska. Na volšeban način, nekim spletkama unutar DOS-a, nekim mutnim radnjama ispod žita, upravo taj kandidat, tačnije kandidatkinja slovila je do 24 časa pre praktičnog početka rada ove vanredne sednice kao kandidat DOS-a za predsednika okružnog suda i za sudiju okružnog suda. Zašto je povučen taj predlog, zaista ne znam, kao što ne znam zašto i kolegijum okružnog suda nije bio u prilici da se izjasni da li je ona zadovoljila kriterijume koji su bili potrebni. Naravno, pričamo o Okružnom sudu u Pirotu i zbog činjenice da je predsedniku tog suda istekao mandat, koliko znam, ove godine u junu, što je opravdano. Međutim, kada je reč o predsedniku Opštinskog suda, takođe je figuriralo nekoliko predsednika tog suda u Pirotu, pa takođe tih nekoliko predloga je bilo dva-tri meseca, pa ovaj će, pa onaj će, te DSS voli ovoga, a DS ne voli onog i tako dalje. Samo toliko o nezavisnosti kandidata. Na kraju, ponovo, u stvari 24 časa pre sednice Odbora za pravosuđe, koji ni u kom obliku nije razgovarao o potencijalnim kandidatima za nosioce pravosudnih funkcija u pirotskom sudu, opštinskom i okružnom, 24 časa pre zakazivanja sednice, posle dva i po meseca figuriranja pojedinih kandidata, koje neću da imenujem ovom prilikom, taj predlog je povučen. Na osnovu čega, zaista ne znam. Međutim, neka oni koji su na vlasti objasne ljudima u Pirotu kako se to u zadnjih nekoliko meseci priča o ukidanju Okružnog suda u Pirotu, zašto se priča o ukidanju Opštinskog suda u Dimitrovgradu i u Babušnici. Kako se to vodi kadrovska politika, jer upravo oni to rade. Ponosan sam što mi socijalisti, dok smo bili na vlasti, nismo dozvoljavali da se takve stvari, da budem malo precizniji, takva bruka dešava. Situacija je jasna, a propo izborne krađe 1996. Ako je neko počinio izbornu krađu, apsolutno se i kao poslanik i kao socijalista zalažem da takav bude kažnjen. Međutim, gospodo, vi niste naveli nijedan, slovima ni jedan razlog da neko po tom osnovu bude krivično gonjen, da bude neka krivična prijava. Dajte mi dokaze i dajte upravo sudski postupak koji će potvrditi da je 1996. ili bilo kada bilo izborne krađe. Tek onda možemo da razgovaramo argumentovano. Na drugoj strani, moram da istaknem da je za mesto predsednika opštinskog suda konkurisalo u nekim kuloarskim pričama po Pirotu, pet-šest kandidata, možda i 15, to vi bolje znate. Predlog je bio da se jedan gospodin, za koga ne sumnjam da je sposoban da to radi, predložen za predsednika opštinskog suda. Međutim, sadašnji predsednik opštinskog suda ima mandat do maja 2002. godine. Koji su argumenti? Da li je održana opšta sednica Vrhovnog suda, da li je održana sednica opštinskog i okružnog suda, na osnovu koje je doneta odluka o njegovom razrešenju? Nije. Naravno da nije, jer je vama do legalizma, kao što sam već pomenuo, kao do lanjskog snega. Međutim, sada se vodi rovovska bitka baš u Pirotu oko toga zašto je predlog koji je figurirao dva i po meseca povučen. Apsolutna konfuzija vlada oko toga da li će opštinski sudovi u Dimitrovgradu i Babušnici biti ukinuti, da li će opstati okružni sud, a kada pričate o neažurnosti, zaista je frapantna činjenica da, pored upražnjenosti dva mesta za sudije okružnog suda, mi ovde ne biramo sudije okružnog suda, već biramo predsednika okružnog suda. Kada pričamo o ažurnosti, moram da pomenem da je Okružni sud u Pirotu među prvih pet u Srbiji. Gospodo, vi vidite, kada i pored manjka sudija vi imate takve rezultate, vrlo je teško obrazložiti zbog čega se dešavaju stvari kakve se dešavaju. Takođe, moram da kažem da je bilo više urgencija ministarstvu da se izvrši popuna upražnjenih sudijskih mesta u Okružnom sudu u Pirotu. Nažalost, došlo je do radne verzije zakona o sudovima, kao i o sudijama, koji će ako bude ostao, uskratiti mogućnost građanima Pirotskog okruga da svoje sporove, na koje ne idu dobrovoljno, morati da rešavaju pred Okružnim sudom u Nišu. (Predsedavajuća: Vreme.) Međutim, o tom - po tom, kada se budete dogovorili, pa ako donesete radnu verziju nekog zakona, pa stavite u skupštinsku proceduru, biću zadovoljan da vam obrazložim kako je i to vrlo, vrlo negativno.
Reč ima narodni poslanik Miomir Ilić, a sledeći prijavljeni za diskusiju je narodni poslanik gospodin Živorad Raković. Recite mi osnov za repliku? (Tomislav Panajotović, sa mesta: Zbog Pirota, i ja sam tamo bio.) Ne možemo dati zbog grada pravo na repliku. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, osnov za izbor sudija, nosilaca javnotužilačkih funkcija i predsednika okružnih i opštinskih sudova, bio je, kako predlagač odnosno kako DOS-ovska vlast kaže, sledeći: da se radi o nezavisnom sudstvu, o stručnim ljudima i o apolitičnosti. To bi bio osnov koji bi preporodio naše pravosuđe i doveo pravdu na svoje mesto, kao da do sada nije ni bilo stručnosti, da nije bilo pravde i da nije bilo apolitičnosti. Moram da kažem, na više primera koji su ovde bili u javnoj raspravi i diskusiji, da u predlozima koji su dati i formirani na osnovu ovih kriterijuma dosta stvari od ovih kriterijuma nije tačno. Nisu tačni iz tih razloga što i primedbe ovde na pojedine predloge, koje su proistekle na način na koji nije trebalo, na onaj način za koji ste se vi zalagali, niti su išle onim redom. Jeste bio objavljen oglas za izbor sudija, a na osnovu izbora sudija i predlozi za izbore predsednika sudova, kao i javnih tužilaca. Međutim, očigledno da Odbor za pravosuđe i Administrativni odbor, u čijoj je to nadležnosti, nije odradio svoj deo posla. Kriterijum koji je propisan u obrazloženju, koji proističe iz zakona, a pročitaću onako kako piše u svim ovim obrazloženjima za sve ove funkcije, nije ispoštovan. Kaže ovako, u obrazloženju: "Za sve prijavljene kandidate, koji ispunjavaju zakonom propisane uslove za izbor sudija određenog suda, pribavljena su mišljenja o stručnim, radnim i drugim uslovima za vršenje sudijske funicije. Za kandidate koji su sudije pribavljeni su podaci o kvalitetu i kvantitetu njihovog rada. Mišljenja su pribavljena i od kolegijuma sudova za koje se kandidati biraju. Takođe, za kandidate pribavljena su i mišljenja o njihovom ugledu za vršenje sudijske funkcije, koje uživaju u sredini u kojoj žive i rade". Mislim da je ovo sve u redu i na mestu je i ja se za to zalažem. Primeri koji su ovde izneti od strane poslanika i opozicije i pozicije govore da to nije ispoštovano. Odbor za pravosuđe, čiji predsednik nije ovde prisutan od trenutka kada je izneo predlog i dao kraće obrazloženje, a potrebna je da bude prisutan, da postavljamo pitanja i da dobijemo tumačenja, da li je tačno ili nije tačno. Njega nema ovde već tri dana. Prema tome, nemojte kada vodite ovu skupštinu, da li ste vi ili gospodin predsednik, da kažete da su krivi sada poslanici što postavljaju pitanja da se da obrazloženje da li za nekog sudiju je dato, znači, kakav kriterijum, zašto se sudija skida, zašto predsednik suda, kome nije istekao mandat, ne treba da se razreši dužnosti. To je po Zakonu o sudovima, član 29. stav 7, gde stoji jasno i glasno da treba dati obrazloženje zašto sudija odnosno predsednik tog suda na isteku mandata treba da bude razrešen dužnosti iz razloga koji se ovde spominju, a to je usled neažurnosti, nemarnosti i nepoštovanja određenih kriterijuma. Mi u ovim predlozima kod onih sudija, odnosno predsednika sudova koji se razrešavaju pre isteka mandata nemamo nikakvo obrazloženje i molio bih da omogućite da predsednik Odbora za pravosuđe bude prisutan ovde i da dobijemo odgovor za neke konkretne situacije, da bi raščistili situacije, kao recimo kod kandidata za predsednika suda u Žabarima, na čijoj teritoriji delujem kao poslanik Socijalističke partije. Mislim da predlozi koji su dati i mišljenja koja su data od strane poslanika Pavlovića su na mestu i govore o jednom kvalitetnom radu cele poslaničke grupe, jer se radi o jednom neutralnom stavu da treba prethodno izabrati najvažnije nosioce pravosudnih funkcija. Koji su to nosioci pravosudnih funkcija? Ne možemo mi da dobijemo da li je legitiman ili nelegitiman, kombinovano legitiman i nelegitiman vršilac dužnosti republičkog javnog tužioca. Mi treba ovde da znamo, nismo ovde cirkus. Mi smo ovde zakonodavna vlast, odnosno Skupština koja treba da kaže da li je to istinito ili nije istinito, ali bez pravog stanja situacije, ko je vršilac družnosti republičkog javnog tužioca, ne možemo da zamajavamo narod i ove građane. Prvo treba da izaberemo republičkog javnog tužioca, pa onda ove predloge i ove sudije koji su konkurisali po stručnosti, znanju, htenju, da onda predstavimo najvećem nosiocu javnotužilačke funkcije, da on da svoje mišljenje i predloži ovom parlamentu predlog. Takođe, što se tiče privrednih sudova, stavljam ovde određenu primedbu, koncepcijsku, a radi se o tome da neću da utičem na izbor kandidata, jer po struci nisam pravnik već inženjer, ali govoreći po onome što imam informacije i dopis koji su dostavili predsednici privrednih sudova, smatram da nije pošteno, iako je upućeno na sva mesta koja su u pravosuđu poznata. Smatram da razrešenja pojedinih predsednika privrednih sudova nisu na mestu i nisu u redu. U redu je kod onih slučajeva kada je istekao mandat, u redu je kod onih slučajeva kada su ljudi podneli zahtev zbog odlaska u penziju ili na sopstveni zahtev radi promene radnog mesta, ali kod onih predsednika sudova koji su dobro radili, koji imaju dobra i kvalitetna rešenja, gde su rezultati rada evidentni, zašto to staviti u drugi koš. A iznad svega moja osnovna primedba odnosi se na to zašto se prvo ne izabere predsednik Višeg privrednog suda, republičkog, kao najviši organ u pravosuđu u okviru privrednih sudskih sporova, pa tek onda da biramo predsednike privrednih sudova u mestima gde je sedište privrednih sudova. Iz kojih razloga? Iz tih razloga da taj čovek koji se nalazi na tom mestu je najodgovorniji i on treba da bude konsultovan, da i on da svoje mišljenje. Iz tog razloga ova diskusija koja je potekla od poslanika iz DSS-a, vezano sa predlogom koji je dat da se za predsenika Višeg privrednog suda bira gospođa Jelisaveta Vasilić, ne vidim razloga zašto treba da se povuče i da o tom predlogu ne razgovaramo. Kao privrednik smatram da mi treba da dobijemo prvo predsednika Višeg privrednog suda i da na taj način ovde stavimo tačku i kažemo da i vi koji imate ovde većinu ste demokrate, tražite jednu nezavisnost i jedan red i poredak. Iz tog razloga i diskusije koje su ovde bile su vrlo kvalitetne. Moje insistiranje je da se prethodno postavi republički javni tužilac, da se postavi predsednik Višeg privrednog suda, pa da onda razgovaramo o sudijama nižih rangova, tužiocima i zamenicima tužioca. Još jednu stvar da raščistimo, a radi se o tome da je nama poslanicima, ja sam barem dobio, a vidim da moj kolega nije dobio, pušten materijal, a to je Zakon o uređenju sudova i čitav paket zakona iz ove oblasti. Mi sada biramo sudije, biramo predsednike sudova, a u tom zakonu, koji će verovatno ići, ima korenitih promena, predloga, izmena sedišta sudova. Šta ćemo sa tim sudijama koje sada biramo, a posle neće da budu? Da li će ponovo ići ceo izbor? Da li će biti konkursa? Po meni, treba prethodno doneti ove zakone, pa onda ići na izbor. Prelazim na fazu gde je moja zainteresovanost bitna, a odnosi se na Okružni sud u Požarevcu, teritorija Okružnog suda u Požarevcu, odnosno opštinski sudovi koji su dati u predlozima. Mislim da mišljenja, predlozi, sugestije i kritike koje su ovde date ne bi ni bile kritike od strane poslanika radikala, pa i moje, vezano za predsednika Opštinskog suda, kandidata u Žabarima, da je pribavljeno mišljenje od strane nadležnog organa, lokalne samouprave, kako stoji u zakonu, da se radi o takvom i takvom čoveku i onda taj čovek i taj kandidat ne bi bio izložen ovoj kritici i jednoj ovakvoj blamaži. Mislim da to nije u redu, a to samo govori da predsednik Odbora za pravosuđe nije kvalitetno obavio svoj posao i da nije pribavio sva mišljenja o tome. Verovatno u Žabarima nije mogao da pribavi mišljenje iz tog razloga što su u Žabarima na vlasti socijalisti. Ne znam kako je to u opštini Požarevac. Tu je predsednik opštine Požarevac, pa može on to da kaže. Ne ulazeći u to, ali zašto se razrešava sadašnji predsednik Opštinskog suda u Požarevcu, gospodin Slobodan Kojadinović, koji je postavljen pre samo godinu dana na to mesto, a radi se o kvalitetnom i mladom čoveku, politički neangažovanom, čoveku koji je za ovaj kratak period rešio više sudskih sporova i koji od 120 opštinskih sudova u Srbiji ima rangiranje do 20. mesta. Ne vidim da jedan takav mlad čovek sada treba da bude razrešen pre isteka mandata, ne ulazeći u to da kandidat gospođa Perić, koja je ovde data kao kandidat za predsednika suda, jeste ili nije kvalitetan kandidat, ali razlozi zašto se razrešava jedan mlad čovek, jedan čovek koji treba da napreduje, to već stvarno nije samo naš problem, nego i vaš problem. Iz tog razloga smatram da je na mestu da posle svih diskusija koje su ovde bile, da određene institucije, a pre svega Odbor za pravosuđe povuče predlog za izbor predsednika okružnih sudova, izbor sudija, da se izjasnimo o izboru republičkog javnog tužioca i predsednika Višeg privrednog suda.
Reč ima narodni poslanik Živorad Raković, a posle njega narodni poslanik Dragan Tomić. Raković nije tu. Reč ima narodni poslanik Dragan Tomić, a posle njega narodni poslanik Bora Stanimirović
Poštovana gospodo narodni poslanici, već nekoliko dana razgovaramo na temu pravosuđa u Srbiji, a već od Nove godine pa naovamo se vodi velika hajka nad srpskim pravosuđem. Nema političara na vlasti u Srbiji koji nije davao ocene o pravosuđu u Srbiji i one su uglavnom imale negativnu konotaciju, pa i ovih dana za skupštinskom govornicom da bi se pravdale promene u srpskom pravosuđu imali smo priliku da čujemo od ljudi koji o pravosuđu ne znaju ništa, da termin pravosuđe upotrebljavaju u vrlo negativnoj konotaciji. Šta je tu pozadina, šta je razlog, a šta je cilj? Pozadina je verovatno, prvo, nepoznavanje te struke i težine posla kojim se bave ljudi koji rade u srpskom pravosuđu. I kada pričate o pravosuđu treba da znate da tamo postoje različiti nivoi poslova, različiti oblici i zadaci u tim poslovima, od vanparnice do izvršnog odeljenja, preko parnice i krivice. Mi smo se ovde naslušali priča o nekoliko primera i oni su kao papagaj kada stane, pa počne da priča istu priču, ponavljani kroz medije mesecima i mesecima, kako bi se dokazalo da pravosuđe ama baš ništa ne valja.Da bi se ostvario cilj, znači jedna totalna promena rukovodećih kadrova u pravosuđu, a iza toga upućivanje i niza pretnji onima koji se osmele da rade po zakonu. Idemo od kritike zakona, da zakon koji je donet u prethodnom periodu ama baš ništa ne valja, ali eto morali smo po tom zakonu da predlažemo kandidate. Imam utisak, kada se pogleda član 43. Zakona o sudovima, da oni koji su ga čitali nisu ga baš dobro pročitali, jer definitivno ne bismo došli u situaciju da ovih dana imamo niz povlačenja predloga za sudije. Imali smo i u letnjem periodu nekoliko puta povlačenje od Odbora za pravosuđe niza predloga, iz prostog razloga jer postoji neusaglašenost u predlaganju. Ko su ti ljudi koji predlažu? Kako ljudi da daju mišljenje o onima koji nikada nisu radili u pravosuđu i kolegijumi u sudovima nisu mogli da se izjašnjavaju uopšte, jer ne znaju kvalitete tih ljudi. Posebno ne o ljudima koji dolaze iz advokatske struke, jer o tome treba da daju mišljenje Advokatske komore. Imali smo u ovom letnjem periodu povlačenje niza predloga od Odbora za pravosuđe, iz prostog razloga što postoji neusaglašenost u predlaganju. Ko su ti ljudi koji predlažu? Ko su ljudi koji treba da daju mišljenje? O onima koji nikad nisu radili u pravosuđu, kolegijumima i sudovima, nisu ni mogli da se izjašnjavaju, jer ne znaju kvalitete tih ljudi, posebno ne o ljudima koji dolaze iz advokatske struke, jer o tome treba da daju mišljenje advokatske komore. Što se tiče priča o pravosuđu i kako je ono bilo socijalističko i pod direktnom kontrolom i nalogom Socijalističke partije, to je apsolutno netačna i proizvoljna ocena. O tome vi nemate nijedan argument. Naravno, sa željom da se napravi kontra argument i da se podelom svih partija u DOS-u izaberu po Srbiji razni ljudi, poteže se takva ocena. Naravno, ne bi bilo problema, jer se opet radi o ljudima iz struke, a onda dolazimo u situaciju raznoraznog osporavanja. Nisu socijalisti prvi za ovom govornicom počeli da osporavaju predloge kandidata. To ste radili vi, gospodo iz DOS-a. Prvo ste poskidali jedan ogroman broj ljudi sa liste, pa ste na početku zasedanja osporilikompletno javno tužilaštvo i iza toga, kao da se ništa nije desilo, ostali na predlogu, opet smo pred istim ljudima koji rade jedan izuzetno težak i složen posao. Zbog toga molim da kad pričamo o tim ljudima ili osporavamo to bude sa nekim konkretnim argumentom, a ne sa pričom: srpsko pravosuđe nikako ne valja. Tu postoji vanparnično odeljenje, postoji parnično odeljenje, postoji krivično, postoji izvršno odeljenje. Ljudi rade različite stvari. Postoje tužilaštva, opštinska i okružna. Nemojte o tom svetu, koji radi izuzetno složen i težak posao, davati paušalne ocene. Nije netačna činjenica, ona je apsolutno istinita, u svim opštinama je DOS davao mišljenje o kvalitetu ljudi. Naravno, to svi znaju, znaju ljudi u pravosuđu, zna cela srpska javnost. Ne znam zašto se stidite te činjenice, ako ste tako mislili. Ako ste davali mišljenje, onda ga i branite. Branite kvalitet svog predloga, a ne ovde nemušto osporavati, da se maltene ne zna ni ko je predlagao te ljude. Stojte iza tih predloga, recite javnosti, branite svoju nameru. Vi to ne radite. Niste progovorili nijednu rečenicu o stanju u pravosuđu, materijalnom stanju. To stanje je izuzetno teško. Lični dohoci u pravosuđu su mali, ne samo sudija i tužilaca, predsednika sudova, već i svih zaposlenih u pravosuđu. Materijalni položaj, poslovanje i rad u pravosuđu su teški. Ovo je bila prilika da progovorimo nešto i o toj temi - kako da se uopšte popravi materijalni položaj, kako da im se omogući apsolutni stepen nezavisnosti u vršenju njihovih funkcija. Ovo se posebno odnosi na privredne sudove, jer je situacija u privrednim sudovima možda najteža. Zakonska regulativa u toj oblasti je nedorađena. Radi se u velikoj meri, i počesto, o donošenju uredaba kako bi se pratio tok delovanja i događaja u toj oblasti. Imamo kategoriju stečajeva, imamo stečajeve koji nisu regulisani. Veliki deo srpske privrede se tu nalazi. O tome ne pričamo. Vršimo recesiju. Menjamo ljude samo zato što nisu politički podobni u lokalnim sredinama, tamo gde žive, a ne govorimo o njihovom kvalitetu, o njihovom radu. Nismo rekli zašto neko ne može više da bude predsednik suda. Postoje brojni dokazi o rezultatima rada i izjašnjavanju kolegijuma o prethodnom periodu. To je trebalo da se uzme u obzir prilikom smenjivanja nekih predsednika sudova. Ne kažem da nemate pravo smenjivati, odnosno dati svoj stav i mišljenje o ljudima kojima je istekao mandat, ali nema obrazloženja kada su u pitanju ljudi koji se nalaze na početku ili na pola mandata. Posebno su frapantne činjenice kada su ljudi pred penzijom, a imenuju se za predsednike sudova. Moram da iznesem jedan primer koji, sam za sebe, može reći o kvalitetu konsultacija koje su obavljene u prethodnom periodu kada je reč o kandidovanju, posebno za tužioce. U ovom slučaju, reč je o predlogu za okružnog tužioca. On bi trebalo da bude jedan od najviših državnih činovnika u nekom području. Konkretno, reč je o kandidatu za okružnog tužioca u Čačku. Ovde su dokazi o dugogodišnjem izbegavanju poreza, za poslednjih šest godina, na sve moguće i nemoguće načine. Najfrapantniji dokaz je da predloženi kandidat, po izjavi svoje tašte, prima od nje izdržavanje. Jedini razlog primanja izdržavanja - znači izdržavano lice - je taj što je napisao ugovor o doživotnom izdržavanju. Time je sebe okvalifikovao kao čoveka nesposobnog da izdržava sebe i sopstvenu porodicu. Postoji izjava da je tašta saglasna da izdržava svog zeta kao primaoca izdržavanja i da mu omogući da proda trosobni stan. Osnovni razlog za ovo je da se izbegne plaćanje poreza, da bi se falsifikovala dokumenta za registraciju motornog vozila, da bi se vozilo fiktivno prevelo na treće lice. Takvom licu se daje najodgovornija funkcija - da kroji pravdu u nekoj opštini ili čak na teritoriji sedam-osam opština. Kad dođemo do ovog modela i načina, očigledno je da je on pripadnik neke grupe, nekog lobija, ko zna kakvog. Čak postoji izjava u tužilaštvu. MUP, ne onaj raniji, nego ovaj novi MUP je dao svoje mišljenje o svemu tome. Čak je čovek bio, u jednom momentu, povučen iz kandidature za okružnog tužioca. Napokon, juče smo čuli da je platio porez posle pet-šest godina. Valjda mu treba da reguliše penziono osiguranje koje nije regulisao u nizu godina. Dolazimo u situaciju da konstatujemo da taj predlog uporno branite. Neka vam je na čast. Svim Čačanima i onima koji žive na tom području neka je bog na pomoći, ako im ovaj gospodin bude krojio pravdu.
Ima reč narodni poslanik Bora Stanimirović. Posle njega ima reč narodni poslanik Dušan Ilić.
Uvaženo predsedništvo, dame i gospodo, pre svega, govorio bih o predlogu sa kritičkim osvrtom, polazeći od onoga što smo juče i danas čuli o izboru sudija i predsednika pojedinih sudova. Moja primedba se odnosi na stručnu službu koja je ovakav predlog dala u proceduru, kao veoma konfuzan, veoma nesređen, bez ikakvih primedaba koje su kasnije dolazile, što vidimo na osnovu zapisnika i odluke. Bilo je, čak, pet sednica Odbora. Predlozi su stalno menjani. Imam utisak da ni sada nemamo iskristalisan predlog o tome ko može biti biran za određene pravosudne funkcije, odnosno za pravosudne organe. Drugo, dobro je da Odbor za pravosuđe povuče ovaj predlog i da donese jedno rešenje na osnovu ovih odluka, da bismo mi kasnije, kao Skupština, mogli da diskutujemo. Za to ima sigurno dosta razloga, utoliko pre što nije smelo da se ide sa jednim ovakvim predlogom, jer govorimo o ljudima koji ne mogu da odgovore za ono što je izrečeno u ovom parlamentu, jer nisu u mogućnosti, a bilo je veoma loših i teških kvalifikacija, koje mogu imati većih reperkusija za rad u pravosudnim organima, naročito kad se radi o ljudima koji će biti predsednici sudova. Drugo, zašto se nije čekao zakon o sudstvu, odnosno zakon o sudovima. Mi smo taj zakon kritikovali, odnosno kritikovali su ga ljudi iz DOS-a ranije, a nešto se slično dešavalo i sa Zakonom o univerzitetu. Vi znate taj primer, kritikovan je zakon iz 1998. godine, kao necivilizacijski zakon, kao zakon koji oduzima autonomiju univerziteta, itd, ali smo ga zato, odmah posle izbora ministra prosvete, iskoristili da imenujemo sve nove ljude, nove dekane, nove direktore osnovnih i srednjih škola, bez obzira kako su se nastavno - naučna veća izjašnjavala. Ovde se istorija ponavlja. Mi sada prelazimo na teren sudstva, ne čekamo zakon o sudovima, žurimo. Govorili smo ranije da imamo toliko mnogo pripremljenihzakona i samo čekamo da osvojimo vlast, pa ćemo sve te zakone usvojiti. Međutim, sada donosimo odluke na osnovu tih zakona, koji su toliko kritikovani. Zašto - da bismo mogli, praktično, da usvojimo ono što nam više odgovara. I kada se radi o zdravstvu, slična je situacija, zatim o prosveti, a sada i o sudstvu. Ako smo ova tri stuba, na kojima počiva društvo, srušili, onda se zna kako će država kasnije izgledati. Ovde se ističe da nema revanšizma, ali niko nas ne može ubediti da među toliko dobrih sudija u Srbiji, i u opštinskim i u okružnim sudovima, naročito kad se radi o predsednicima sudova, nijedan iz prethodne vlasti nije podoban da može obavljati te poslove, a da svi ovi koji su sada predloženi imaju sve kvalifikacije. I samiste, već na startu jučerašnje sednice, kritikovali da ima sudija, odnosno kandidata za predsednike okružnih sudova, koji nijedan dan nisu proveli ni u opštinskom, ni u okružnom sudu. Mislim da je to nemoguće i da je to stvarno veoma neozbiljno. Pa, vi znate to, ja ne radim u sudstvu i ne znam te poslove. Radim u obrazovanju, na fakultetu, ali se zna na fakultetu ko može koje poslove i kada raditi. Asistent - pripravnik može biti onaj koji ima najmanje prosek 8 na osnovnim studijama, on mora provesti četiri godine kao asistent, da bi, eventualno, magistrirao i da bi bio ponovo biran još za četiri godine kao asistent u zvanju magistra, da bi, tek ukoliko bude doktorirao, bio biran za docenta. Znači, prvo redovno nastavničko zvanje, gde bi proveo najmanje četiri godine. Znači, 12 godina on mora da provede u prosveti, da bi bio valjani profesor, molim vas, da bi onda, eventualno, bio dekan fakulteta. Ovde se radi o ljudima koji ni dan jedan nisu proveli u sudstvu, odnosno, nisu bili sudije, a mi ih predlažemo. Ima takvih kandidata mnogo. Što se tiče moje sredine, potičem iz Vranja, znači, predstavljam Pčinjski okrug, pogledao sam onaj spisak kandidata, čak nemam mnogo primedaba, sem ove principijelne - da neko ne može biti predsednik okružnog suda, ukoliko pre toga nije bio sudija ili opštinskog ili okružnog suda. Govori se dalje o revanšizmu. Tajrevanšizam se sa ovim odlukama, sa ovim izborom sudija za razne pravosudne organe, još više povećava. Zato se i postavlja pitanje - kada će doći kraj jednom takvom revanšizmu ako ćemo ljude birati samo prema partijskoj pripadnosti? Birani su oni verovatno i ranije, aline u toj meri. Smenjivani su verovatno ljudi i ranije, ali nisu potpuno degradirani, kao što se danas čini. Mi još uvek ne možemo da se oslobodimo tih sukoba, pa neko pre neki dan reče da još uvek vodimo borbu oko toga i sukobe po pitanju - koji su bili četnici, a koji su bili partizani, posle 50 i više godina. Imaću još jedan konkretan primer, pošto je već pominjano ovde u nekoliko navrata (pošto sada biramo sudije za razne pravosudne organe) u kojoj meri izvršna vlast može biti iznad sudske i zakonodavne. Klasičan primer je slučaj koji je ovde pominjan, a to je JUMKO, gde su osuđeni direktori zbog toga što su prodavali svoje proizvode, odnosno uniforme, a jedan od direktora koji je bio pogođen, doduše, nije bio umešan u ovaj slučaj, izjavio je - mi ne možemo prodavati jaja, nego moramo prodavati uniforme. JUMKO je jedna od najvećih fabrika u Evropi, u tekstilnoj oblasti, i normalno je da može da proizvodi uniforme za sve one koji mogu da plate. Ne radi se o albanskim teroristima samo, prodavali su i mnogim drugima. Kada već to pominjete, JUMKO ima prodavnicu registrovanu u Preševu, gde radi Albanac, i normalno je da je on naručio te uniforme, više nego u drugim prodavnicama. Takve su se uniforme prodavale i u Beogradu, i u svim drugim sredinama. Vas više pogađaju uniforme, a ne pogađa vas što su ti isti ljudi gađali našu zemlju 78 dana. Kada se radi o pravosudnim organima, sa ovim bih i završio, neophodno je, i predlažem da ovaj odborjoš jednom zaseda, na kraju svih ovih diskusija, i da nam da jedan iskristalisani predlog sudija koji mogu konkurisati, na osnovu raznih kriterijuma koji postoje, jer smatram da je verovatno bilo konkursa,i uslova u tim konkursima - ko može obavljati određene pravosudne poslove. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dušan Ilić.
Dame i gospodo narodni poslanici, želim da vas podsetim, vas i našu javnost, da je juče predstavnik Demokratske stranke osporio izbor gospođe Jelisavete Vasilić za predsednika Višeg privrednog suda u Beogradu, blago i površno, ali ipak je osporio. Bolje reći, Demokratska stranka je blago i površno, bez nekog valjanog argumenta, osporila izbor ovog kandidata. Kandidata za predsednika Višeg privrednog suda lično ne poznajem i verujem da ga ne poznaje ni većina od vas, i daj bože da jednog dana živimo u zemlji gde naši građani neće znati ni imenapredsednika sudova, ni predsednika opština, ni imena poslanika, ni imena ministara. Kada budemo živeli u takvoj državi, znaću da živimo u zemlji blagostanja. Put do takve države vodi kroz reforme u pravosuđu. Zato me i čudi da neko ko podržava Vladu koja sebe smatra reformskom osporava ili, bolje reći, usporava, promene u privrednim sudovima, koje svi smatramo neophodnim. Ukoliko promene u pravosuđu simbolišu gospođa Karamarković, gospođa Škero ili gospodin Vučetić, onda toj listi imena moramo pridodati i ime kandidata Jelisavete Vasilić.Iza nje stoji, još od februara, stručna javnost i njene kolege, zatim, mišljenje Vrhovnog suda Srbije i Odbor za pravosuđe, koji takođe podržava Vladu koja sebe smatra reformskom. Osporavati ovakvog kandidata ovako površno, kao što je učinio predstavnik DS-a,najblaže rečeno neozbiljno je, ukoliko pođemo od toga da su njegove namere iskrene i čiste. Napominjem da Viši privredni sud ima poseban značaj u vremenu koje je ispred nas. Naša privreda je u teškom stanju i to je uglavnom posledica ponašanja koje je predmet interesovanja ovog suda. Privredni sudovi, kakvi su bili do sada, doveli su, na primer, do toga da načelnik SUP-a u opštini Stara Pazova mora da čuva pečat Fabrike tepiha "Dijana", zato što je Privredni sud u Sremskoj Mitrovici donosio rešenja koja su bila suprotna jedna drugom. Sam ministar Vlahović je informisao Odbor za finansije da je Ministarstvo formiralo komisiju za preispitivanje neregularnosti svojinskih transformacija po prethodnim zakonima. Ova komisija primila je preko stotinu zahteva za preispitivanje regularnosti, od kojih su na desetine prosleđeni pravosuđu. Ovo su sve argumenti koji nam govore da bi bilo vrlo neodgovorno da ostavimo Viši privredni sud sa v.d. predsednikom. Smatram da bismo na ovoj sednici morali da završimo taj odgovoran posao. Zato pozivam predstavnike DS-a da preispitaju svoj stav. Hvala.
Gospodin Jovanović, replika.
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, mislim da nam je u svakom slučaju potrebno argumentovano obrazloženje jednog tako važnog proceduralnog problema koji se pojavio tokom naše rasprave. Mislim da nam je svima u interesu da, u svakom slučaju, bilo da je reč o sudu u opštini Žabari ili o Višem privrednom sudu, imamo veoma jasnu situaciju. Dakle, ne bi bilo dobro da se sada pravi presedan. Mi ovde ne raspravljamo o kvalitetu predloženog kandidata. Ali, došlo je do izvesnih proceduralnih nejasnoća koje nas dovode u poziciju da mi, ignorisanjem nečeg što je veoma očigledno, sami sebi napravimo mnogo veći problem od problema koji se čini prolongiranjem izbora, ne sudije, nego predsednika Višeg privrednog suda, jer sam kandidat za tako nešto nije sporan. Mi cenimo profesionalne kvalitete gospođe Vasilić, ali od onih koji od nas traže da ignorišemo dva člana Zakona o sudovima očekujemo da to kažu javno. Dakle, mislim da je Odbor za pravosuđe mesto na kojem se može razgovarati o ovoj temi, kako bismo tu veoma važnu funkciju pokrili zakonski, procedurom koja se u ovom trenutku definiše. Kako je došlo do tog propusta? Verovatno iz nehata, zbog toga što su se paralelno vršile i kandidature, i imenovanja i izbori za čitav niz sudskih i tužilačkih funkcija. Ali, naša želja je da mi izbegnemo eventualna osporavanja koja se mogu javiti ukoliko se na ovakav način, a gospodin Pajtić je ukazao u čemu je proceduralni propust, izvrši izbor predsednika Višeg privrednog suda i na takav način dovede čitav niz budućih aktivnosti pod izvesnu sumnju. Ako smo morali da u jednoj pravnoj praznini analiziramo problem koji se javio sa predlogom za vršioca javnotužilačke funkcije od strane gospodina Nedića, ne moramo sada činiti istu grešku. Ona je bila pravna praznina i nismo mogli drugačije postupiti, nego onako kako je to odlučio Odbor za pravosuđe. Osoba koja nema zakonsko pravo da obavlja funkciju čak ni v.d. republičkog javnog tužioca, jer ima 69 godina, predložila je Odboru za pravosuđe zamenu za sebe samog, iako Odbor za pravosuđe nije za nešto tako nadležan. Ali, u jednom pravnom interegnumu jedino moguće bilo je upravo ono tumačenje koje je dao Odbor za pravosuđe i o kojem smo mi veoma dugo diskutovali. Ovde imamo jedan problem kojim se, po mom mišljenju, pokušava izgraditi jedna vrsta paralelizma. Ako smo mi osporavali jedno rešenje, zbog čega smo bili izloženi kritici javnosti, pa morali da popustimo (kao što je to bio slučaj sa izborom sudije Ustavnog suda, gospodina Vučetića) sada ćemo ukazati na Demokratsku stranku kao na stranku koja sprečava reforme i proces promena u našem društvu. Mislimo da smo dosta kritikatrpeli u javnosti od strane svojih koalicionih partnera, upravo zbog toga što smo insistirali na tempu i dinamici promena. Ali, smatramo da je Viši privredni sud u procesu promena i reformi koje se sprovode u ovom trenutku u zemlji, veoma važna pravosudna institucija. Nismo spremni da uđemo u produbljivanje problema koji će se pojaviti ukoliko se ignoriše ova proceduralna nejasnoća. (Predsednik: Vreme.) Videćemo da li je greška ili ne. Ukoliko Odbor za pravosuđe dobije kandidaturu gospođe Vasilić za sudiju Višeg privrednog suda, ukoliko se ustanovi da je ona u statusu sudije Višeg privrednog suda, onda ne postoji nikakva prepreka za njen izbor na mesto predsednika Višeg privrednog suda. Ali, ne možemo glasati za funkciju i izbor predsednika Višeg privrednog suda ako osoba nije izvršila čak ni kandidaturu, a imamo indicije da je došlo do tog propusta. Sam kandidat i njegov profesionalni kredibilitet uopšte nije sporan. Što se nas tiče, u svakom trenutku ćemo podržati izbor te osobe za predsednika Višeg privrednog suda, ali u zakonom utvrđenoj proceduri. Dakle, uz poštovanje ovog zakona, kao što je to bio slučaj u drugim situacijama.
Gospodin Mihajlov, replika.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo cenjeni poslanici, pominje se ovde pitanje izbora gospodina Vučetića i njegovo stavljanje van snage jedne protivzakonite odluke. Naravno, za DSS to nije sporno. Naprotiv, mi smo i smatrali da ta odluka ne postoji, tako da ne proizvodi pravna dejstva. Ali, kako je rečeno, iz njegovih egzistencijalnih i iz drugih razloga potrebno je da se ta odluka donese i mi smo na to pristali. Takva odluka će biti doneta, ako se saglasimo na ovoj sednici. Jedan princip, koji je ustanovila Vlada Republike Srbije, kaže da ne postoji srednje rešenje - ili poštujete proceduru do tančina ili postižete brze rezultate. To je načelo koje je ustanovila Vlada Republike Srbije. Verovatno se vodila tim načelom, kada je prihvatila kandidature za javne tužioce i za sve ostale funkcije. Znači da ne treba poštovati procedure do tančina, ako želimo da postižemo brze rezultate i unapredimo reforme. Ukoliko se vodimo tim rešenjima, naravno da onda nema problema da se bilo šta u ovoj zemlji uradi i da svako rešenje možemo da pravdamo brzim rezultatima. To je bio slučaj do sada i toga smo se nagledali i naslušali. Jednostavno, ako taj princip ustanovimo, onda je to u redu. Ali, ustanovljivati neke principe koji možda i nisu dobri u ovom slučaju, zato što jednostavno ne stoje, opet nije dobro. Smatram da ne postoje proceduralni razlozi koji se navode ovde, jer da postoje, onda bi trebalo da zamerimo Odboru za pravosuđe i upravu, koji je potpuno nelegalno nama stavio predlog da o njemu odlučujemo. Onda, dajte da pozovemo predsednika Odbora za pravosuđe i upravu i da pitamo zašto on Skupštini dostavlja nelegalne predloge. Verujem da gospodin Hiber, koji je eminentan i stručan pravnik, koji je profesor univerziteta i pravnik od znanja, sigurno to ne bi uradio. Verujem, ako je taj predlog stigao ovde, da je on legalan. Mi iz DSS-a ćemo insistirati na tome da se o ovom predlogu ovde odlučuje. Ako treba, neka Odbor za pravosuđe i upravu razmotri sveprimedbe koje ima na ostale predloge. Ali, dajte da odlučujemo. Mi ne želimo da neko posle optuži Skupštinu, što će se možda desiti, da mi osporavamo reforme tako što nećemo da se izabere predsednik Višeg privrednog suda. Znamo da to može da uspori reforme u državi, tako da mi iz DSS-a samo hoćemo da skinemoodgovornost sa Skupštine, što se čulo od Vlade,jer postoje opstrukcije i sve ostalo, kao i da se usporavaju reforme. Predlozi zakona jako sporo prolaze. Dajte onda kada imamo priliku da utičemo na brzinu reformi i da izaberemo predsednika Višeg privrednog suda i da time damo svoj doprinos u bržem sprovođenju reformi u državi.
Reč ima narodni poslanik Đorđe Mamula, a posle njega narodni poslanik Dragan Jočić.
Većina sudija i nosilaca pravosudnih funkcija danas u Srbiji su izabrani na ta mesta u poslednjih 10 godina, ili su bili ranije sudije, pa su zahvaljujući Ustavu Srbije zbog stalnosti sudijske funkcije i danas sudije. To smo imali u vidu kada smo vršili procenu predloga i ocenu situacije u pravosuđu. Velika većina pravosudnih funkcionera, posebno sudija, veoma je korektno radila svoj posao, u granicama između minimuma i optimuma profesionalne korektnosti. Problem je bio što su neka zakonska rešenja bila takva da su mnogi postupali po zakonima i sukobljavali se verovatno sa svojom savešću, pa i to treba uzeti u obzir. Moram da vam kažem da smo pregledali materijale u arhivi Skupštine, službene glasnike i mogu da kažem da nije bilo mnogo izdvajanja mišljenja za sudije koji danas obavljaju tu funkciju. U proteklih 10 godina velika većina sudija je imala podršku poslanika, koji su sada dobrim delom u opoziciji. Nemojte da zaboravite da ste davali podršku velikom broju nosilaca pravosudnih funkcija. Naravno da je tu bilo primera koji se ne mogu zaboraviti, mislim na onog ministra pravde Tomu Ilića,koji je rekao da će autobusima dovoziti sudije kakvi su potrebniu datom trenutku. To od njega niko nije tražio, koliko sam obavešten, da tako nešto kaže, to niko nije tražio od onih koji su ga izabralina to mesto, a to jebio valjda gest da se iznese u javnost i on je dočekao danas da je pred penzijom kao predsednik Okružnog suda u Leskovcu. Moram da kažem da su bili konsultovani i Vrhovni sud i advokatske komore. To nije bila do sada praksa. Redovno sada dolaze predstavnici advokatskih komora Srbije da kažu svoje mišljenje. Da ih nismo zvali, oni bi rekli da ignorišemo struku. Kada smo ih zvali, videlo se da nemaju predloge. Gotovo da ni jedna advokatska komora u Srbiji nije imala predloge. Tu i tamo je bilo primedaba zbog nekih predloga, a pitanje je koliko su se pri tome rukovodili kriterijumima struke,a koliko nekim ličnim razlozima. Zato su predlozi ovakvi kakvi jesu. Kakve su prilike, takvi su i predlozi, i nemojte da ne zanemarujemo ono što je svima poznato. Naravno, mislim da ono što je ovde osporeno treba ozbiljno uzeti u obzir, treba uzeti u obzir i to da ako među kandidatima za sudije ima stranaca, odnosno ljudi koji imaju dvostruka državljanstva, onda to po kriterijumima Ujedinjenih nacija onezavisnom sudstvu, ne bi moglo da bude uvaženo, jer onda i oficiri mogu imati dvostruko državljanstvo, i članovi Vlade i doplomate itd. To su neki od razloga, zakoje sam smatraoda treba da skrenem pažnju. Mislim da je naš razgovor i debata o izboru sudija, priča o svima nama pomalo.
Reč ima narodni poslanik Dragan Jočić, a posle njega Branislav Blažić.
Dame i gospodo narodni poslanici, nameće se posle jednoipodnevne diskusije potreba da se određene stvari razjasne. Način na koji se biraju sudije je način koji je zastareo i neprimeren novim demokratskim okolnostima. Zapravo, način na koji Skupština Srbije bira sudije je odraz i ostatak jedinstva vlasti. Jedna vlast, zakonodavna, bira drugu valst - sudsku. To nije dobro. To treba promeniti i ako neka kritika na rad ove vlade treba da padne , onda treba da padne na donošenje zakona o izboru sudija. Međutim, kako je sada, nameće se potreba za određenim rešenjem. U diskusiji koja je bila juče i koja je bila danas, poslanici koji su učestvovali u diskusiji, govorili su kao da sadašnja vlast bira sudije koje će biti politički podobne. To nije tačno. Uopšte se ne biraju sudije, uslovno rečeno. Biraju se predsednici sudova. Razlika između sudije i predsednika suda, u funkcijama koje se obavljaju, je vrlo velika. Većina je pobedila. DOS je sa svojim strankama pobedila i vlasna je, ima pravo da organizuje i da bira način na koji će ustrojiti sudstvoi rad sudova. Predsednici sudova nisu ni sudije, oni su po formalnom kriterijumu sudije, ali zapravo oni su upravljači i organizatori rada suda. U nekim određenim okolnostima, u sudovima gde nema puno sudija, mada je to vrlo retko, predsednici sudova uzimaju da sude. Međutim, predsednici sudova se uopšte ne bave sudovanjem, oni obavljaju dve stvari, a to su sprovođenje sudskog poslovnika i funkcionisanje sudske uprave. Potpuno se bave sudsko - izvršnim poslovima; sprovođenjem sudskog poslovnika koji donosi Ministarstvo, a usvaja ovaj dom i koji određuje pravila o unutrašnjoj organizacijisuda;bave se organizacijom sudske uprave u pogledu organizacije rada suda; pravljenjem godišnjeg plana i rasporeda sudija; regulisanjem pitanja iz radnog odnosa. Jednostavno, predsednici sudova sugarancija da će sud raditi nezavisno, zapravo da će kontrolisati sudije,ali ne u načinu donošenja odluke, ne umeritornom odlučivanju, nego u pogledu ekspeditivnosti i reda. Prema tome, ovo bih nazvao izbor predsednika sudova, mada se mora nazvati kao izbor sudija, zato što formalna činjenica da neko mora biti sudija da bi postao predsednik suda je naš način da sredimo sudstvo, za šta je u pravu poslanik Mamula, kada kaže da je sudstvo zapravo sastavljeno od izbora prethodne vlasti i to mahom socijalističke, zato što SRS je imala jedan principijelan stav. To mora da se naglasi, da u jednom periodu nije učestvovala uopšte u radu skupštinskih odbora, osim u prošlom mandatu saSocijalističkom partijom, kao i sada, pa ima potpuno pravo da bez ikakvog zazora kritikuje rad. Međutim, sudije koje su izabrane, to su sudije prethodnog režima i sa njima se radi. Do sada ni jedan sudija nije izabran kao sudeći sudija u 160 i nekoliko opštinskih sudova. Ovo je prvi put da mi postavljamo ljude koji će zapravo vršiti rad sudske uprave i organizovati sudove. Namerno smo zastali, mada , opet se vraćam na onu kritiku, neopravdano dugo zastali sa izborom sudija, zato što očekujemo izglasavanje novog zakona, gde ova zakonodavna vlast neće birati sudije, već će birati određena tela koja će predlagati i vršiti izbor,a možda skupština samo deklarativno potvrđivati. Što se tiče svih sudova, jedan u ovom vremenu za Srbiju je najbitniji: to je privredni sud, kako privredni sudovi gradova, tako i viši privredni sudovi. DSS, sa drugim strankama, se zalagala da sudija Jelisaveta Vasilić bude predsednik Višeg privrednog suda,zato što njen pravni i moralni dignitet to omogućava. Nije opravdano kada se kaže da ima 61 godinu, da ne može više da sudi. Jelisaveta Vasilić je predlog da bude predsednik suda iz razloga koje sam pomenuo, jer zna način funkcionisanja sudova, zna mrežu organizacija privrednih sudova, zna kako se predmeti vode i kome će jednostavno da polaže račune. Ona jednostavno polaže račune samoj sebi, kao i to da nije kandidat nijedne političke organizacije. Njen dosadašnji rad je kvalifikuje za ovo mesto, koje će biti vrlo, vrlo trusno, zato što ulazimo u jedan period da iz državne i društvene svojine prelazimo u tržišnu svojinu. Prelazimo u nešto što se zove, kako god hoće ko da shvati, ali zove se prodaja nekih državnih, odnosno društvenih resursa. U tom pogledu mora biti na vrhu suda čovek koji je potpuno savestan i čist. Takva je i kandidat koji je predložen. Moram da kažem da će se privredni sudovi, i viši privredni sud kao apelacioni, baviti nečim u čemu moraju, i po pravilu bi trebalo da budu,vrlo oprezni, jer taj posao može dovesti do vrlo velikih nepravilnosti i vrlo velikih materijalnih šteta. To su: od vođenja registra preduzeća do privrednog poravnanja,stečaj, likvidacije, arbitražne odluke i sve ono što se zove raspolaganje kapitalom ove države. Jednostavno, naš predlog je bio za nju, odnosno ostajemo na tom predlogu, jer nas u to ubeđuju njeni kvaliteti i vrlo veliki značaj privrednog suda. Neću da potcenjujem ni sudove opšte nadležnosti, ali privredni i viši privredni sud imaće ključnu ulogu u ovom periodu transformacije naše zemlje. Hvala.
Poslovnik? Gospodin Pajtić.
Poštovano predsedništvo, reklamiram povredu Poslovnika, člana 99. - narodni poslanici dužni su da poštuju dostojanstvo Narodne skupštine. U nekoliko prethodnih izlaganja čuli smo tvrdnje i potpuno pogrešne interpretacije Zakona o izboru sudija. Uopšte nije rasprava o personalnim kvalitetima gospođe Vasilić i potpuno je pogrešno bilo protumačeno moje jučerašnje izlaganje.
To nije povreda Poslovnika, ovo je replika na izlaganje.
Ne, povreda Poslovnika, povređeno je dostojanstvo Narodne skupštine i imam pravo tri minuta da obrazložim zašto je povređeno dostojanstvo Narodne skupštine. Povređeno je po članu 29. Zakona o izboru sudija, koji kaže da se predsednik suda bira na četiri godine iz reda sudija i članu 43, koji kaže da je izabrani sudija dužan stupiti na dužnost u roku koji ne može biti duži od dva meseca. Aktom ove skupštine u februaru mesecu gospođa Vasilić je ponovo postala sudija Višeg privrednog suda. Ona se 60 dana, dakle dva meseca, nije pojavila u Privrednom sudu i automatski se, prema članu 43, da ne bude laži, da ne bude prevare, ne smatra više da je sudija, odnosno smatra se kao da nije izabrana: član 43. stav 2. Zakona o izboru sudija. Gospođa Vasilić nije konkurisala za mesto sudije Višeg privrednog suda, gospodo draga, a prema članu 29, predsednik suda se bira na četiri godine iz reda sudija. Ovde se neko zalaže za povredu zakona. Mi moramo poštovati dostojanstvo Narodne skupštine. Govorilo se o tome da sam na bled način govorio o načinu na koji se predlaže. Ovo nije bilo, nadam se, bledo, pošto su prethodnih nekoliko diskusija bile krajnje nekorektne i suprotne zakonskim odredbama. Hvala lepo.
Samo mi još recite u čemu je povređeno dostojanstvo Skupštine?
Povređeno je dostojanstvo Skupštine zato što su pogrešno, zlonamerno i lažno citirane odredbe zakona, a ova skupština je vrhovno i zakonodavno telo Republike Srbije, gospodine predsedniče.
Evo, prvi put sam ostao bez teksta. Ne umem da objasnim ili da stavim Skupštini da se izjasni o tome. Stvarno nemam teksta. Da li da se izjasni Skupština? Ne. Izvolite, po Poslovniku? Samo nemojte opet da bude zloupotreba Poslovnika.
Ne, samo da se pozovem na isti član i na dostojanstvo Narodne skupštine, zato što se iznose stvari koje su suprotne onome što je i sam poslanik juče govorio, jer se upravo založio da gospođa Vasilić, a čuli smo da ona nije po njegovim rečima podnela prijavu da bude predsednik, bude sudija Višeg privrednog suda. Sada kaže, on se zalagao juče da ona bude samo izabrana za člana višeg privrednog suda. Sada kaže da ona nije za sudiju Višeg privrednog suda, pa kaže da ona nije podnela prijavu. Kako se može jednog dana time vređati dostojanstvo Skupštine i zalagati za nekoga da bude samo izabran za člana, za sudiju Višeg privrednog suda, a onda kažemo danas da ona nije podnela valjanu prijavu. Onda su to dve različite stvari u jednom danu. Mislim da se i na taj način vređa dostojanstvo ove skupštine, kada od ljudi koji su stručni čujemo dve različite stvari, u dva dana.
Ko će sada? Hajde, jedan, drugi, treći.
Pravo na repliku, gospodin Jovanović.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, ovo su pitanja koja moraju da rasprave sami članovi Odbora za pravosuđe. Dužan sam, možda zbog odsustva gospodina Mihajlova tokom jučerašnjeg prepodnevnog zasedanja ili eventualno previda, da podsetim da smo nakon iznete sumnje predsednika Odbora za zakonodavstvo Skupštine Republike Srbije, magistra prava gospodina Pajtića, a ne bilo koga, zatražili od Ministarstva pravde da Odbor za pravosuđe otkloni tu dilemu, tako što će proslediti kandidature na osnovu kojih bi mi mogli da izvršimo izbor predsednika Višeg privrednog suda. Mi smo dobili odgovor Ministarstva pravde iz koga se juče, u pauzi između prepodnevnog i popodnevnog zasedanja, vidi da gospođa Vasilić nije konkurisala za sudiju, već samo za predsednika, i u tome je razlika, u onome što je juče rečeno i onome što je danas rečeno od strane predsednika Odbora za zakonodavstvo. Ovo je pitanje za Odbor za pravosuđe i mislim da bi stoga bilo potrebno organizovati jednu sednicu Odbora na kojoj bi se i ovaj odgovor dobio, kao i čitav niz drugih odgovora. Što se tiče problema koji je prisutan, on je prisutan zbog toga što je Odbor o ovom pitanju već dva puta vodio raspravu i dva puta glasao. I u jednom i u drugom slučaju odluke su donete uz uzdržane glasove predstavnika dve opozicione stranke, kao i međusobno preglasavanje stranaka unutar DOS-a u kojem nije tačno da je Demokratska stranka bila usamljena. Baš naprotiv, pa nije tačno da je predsednik Odbora za pravosuđe bio uzdržan. Upravo je on osoba koja je dva puta predložila, strahujući od ovakvog ishoda, da se precizno utvrdi procedura kojom će se izvšiti izbor gospođe Vasilić, kao nesumnjivo najkvalitetnijeg kandidata za tu funkciju. Dakle, personalno rešenje nije problematično, ali je problem sa procedurom. Neka nam se jasno kaže od strane Odbora za pravosuđe, kao što je to bio slučaj, pošto je poslanik Pavlović osporio proceduru izbora tužilaca, da se od Skupštine ili od DS-a traži da zatvori oči pred tri člana Zakona o sudovima, i mi ćemo onda proceniti da li smo spremni da tako nešto uradimo u interesu građana Srbije.
Pravo na repliku, gospodin Pajtić, prvi je tražio, prvi se javio.
Poštovano predsedništvo, izlaganje gospodina Mihajlova nije bilo baš najjasnije, ali sam shvatio da se odnosi na mene, pa se zbog toga pozivam na pravo na repliku. Nisam svoj stav ni iznosio kao član ili kao poslanik Demokratske stranke. Iznosio sam ga kao pravnik i kao predsednik Zakonodavnog odbora. Meni moja profesionalna i lična savest ne dozvoljava da se krši, na tako grub način, Zakon o izboru sudija, na koji se to predlaže i za tako važnu, podsećam vas, to je najviša pravosudna funkcija u privredi. Iznad Višeg privrednog suda ne postoji viša instanca na nivou privrede. Još jednom moram da ponovim, desetak članova DSS predlaže, odnosno oni su i diskutovali u tom pravcu, da se grubo prekrše članovi 43. i 29. Zakona o izboru sudija. Meni to profesionalna, lična savest ne dozvoljava da to prihvatim. Hvala.
Pravo na repliku, gospodin Dejan Mihajlov. Izvolite.
Voleo bih da možda do kraja, kako se ova sednica bude razvijala, čujemo prave razloge zašto Demokratska stranka osporava izbor Jelisavete Vasilić za ovo mesto i zašto ne želi da je vidi. Možda do kraja rasprave to i čujemo. Kada se pozivamo na proceduru, na njoj treba insistirati uvek i na svakom mestu, a ne od prilike do prilike, od slučaja do slučaja, kao što se ovde dešava. U toku jednog dana saznati dve različite informacije,u to ne verujem i ne verujem u ovo objašnjenje koje sam čuo, da se nešto zna, a nešto ne zna, a naročito kada se jako dobro kontroliše Republička vlada i naročito Ministarstvo pravde, tako da te primedbe koje smo čuli i koje se iznose izvlače se iz rukava da bi se osporio izbor postojane, stručne, nadasve kvalifikovane žene za to mesto, gospođe Jelisavete Vasilić. Mene zanima koji su pravi motivi i verujem da građane Srbije i sve privrednike u ovoj državi, naročito u procesima privatizacije, sanacije, likvidacije, stečaja, zanima da čuju zašto neko ne želi da vidi na mestu predsednika Višeg privrednog suda nekoga koga struka predlaže i za koga ni opozicija nema primedaba na stručnost i poštenje. To su razlozi koježelim da čujem ovde, naročito što Odbor za pravosuđe i upravu nije rekao i nije osporio legalitet izbora gospođe Jelisavete Vasilić za mesto predsednika Višeg privrednog suda. U gospodina Hibera nemam razloga da sumnjam, naročito posle obrazloženja koje nam je dao za izbor javnih tužilaca, tako da mi iz Demokratske stranke Srbije poštujemo proceduru, poštovaćemo je uvek, ali dajte da o proceduri razgovaramo uvek i valjano, a nemožda na način koji nije pravi i kada to nama odgovara, kako bi iza procedure sakrili suštinu razloga. A možda, kada bude rasprava krenula da se otvara, dođemo i do suštine i građane upoznamo zašto nekome nije stalo da pošten, savestan i odgovoran čovek obavlja tu funkciju.
Određujem pauzu do 15,30 časova. [[Posle pauze.]] Molim narodne poslanike da, radi utvrđivanja kvoruma, ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da nema kvoruma. Inače, u toku su sednice Odbora za pravosuđe i Administrativnog odbora. Predlažem pauzu do 16 časova i 5 minuta.
Molim narodne poslanike da utvrdimo da li imamo kvorum. Konstatujem da postoji kvorum za rad Narodne skupštine Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Živorad Raković. Posle njega narodni poslanik Branislav Blažić. Nema gospodina Rakovića. Izvinjavam se, gospodin Raković je tu, ali ne znam hoće li da govori.
Poštovano predsedništvo, cenjeni predstavnici Vlade (ne primećujem da je ko od predstavnika Vlade prisutan), uvažene koleginice i kolege narodni poslanici.
Priđite bliže mikrofonu, ne čujete se.
Ne brinite, gospodine predsedniče, ja sam za stotinak hiljada studenata držao nastavu bez mikrofona. Prema tome, mogu i za ovo malo vremena da govorim bez mikrofona. Jutros sam protestovao zbog toga što sam se juče prijavio za diskusiju da nešto reknem, kako bi to rekao naš narod, u vezi sa raspravom u toku jučerašnjeg dana. Pošto juče posle podne nisam prozvan, jutros sam zamolio da mi kažu gde je moja prijava. Sekretar mi je saopštio da moje prijave nema. Danas su me prozivali. Pošto sam imao nekih drugih obaveza u prosvetnoj delatnosti, skoknuo sam da završim taj posao. Onda su me prozivali i nije me bilo. Zbog toga sam intervenisao da se danas posle podne prvi javim, pa vas molim da me saslušate. Moram nešto da vam kažem kao prosvetni radnik i da vas zamolim. Pošto se ne razumem u pravosuđe, u tu delatnost, preporučujem i ostalima koji se u to ne razumeju da o tome ne pričaju toliko koliko su pričali, jer jednostavno to ne znaju. Kada bude prosvetna delatnost ili neka srodna delatnost na dnevnom redu, ja ću, svakako, vrlo aktivno uzeti učešće u raspravi, da doprinesem kao izabrani poslanik od strane naroda koji ovde treba da rešava narodne probleme, probleme koje ovaj napaćeni, iznureni i izmučeni narod ima i što zahteva od nas da rešavamo. Niko ovde nema pravo od poslanika da se ponaša drukčije. Nismo mi bogom dani, pa da je narod srećan, kao u onokomunističko i neokomunističke vreme, što smo ovde. Mi moramo da budemo srećni što su nas poslali ovde. Naša jedina i najvažnija obaveza je da rešavamo ono što tišti naš narod. Šta mi ovde radimo? Jednostavno, želimo da se slikamo. Meni nije do slikanja. Nemojte me slikati uopšte. Meni to ne treba. Imam još jednu molbu. Nemojte da naš napaćeni narod, koji gleda televizijski prenos iz naše Skupštine, sluša veoma ružne reči, veoma primitivne izraze, neodgovarajuće optužbe. Kakvi lopovi, kriminalci, gangsteri, mafijaši itd!? Nemojte pričati o divljim svinjama, ni o pitomim životinjama. Ostavite se toga. Danas je na dnevnom redu pravosuđe, odnosno pravosudni organi. Dajte da to rešavamo. Opozicija mora da shvati da treba da saopšti primedbe, ako ih ima, na predloge vladajuće koalicije, da kritikuje i da predlaže nova rešenja, a ne da priča o Markovim konacima. Molim vas, nisam ovde čuo ni jedan predlog drugog rešenja. Niko nije predložio neko drugo rešenje. Samo drvlje i kamenje! Dajte, bre, da radimo nešto za ovaj narod! Pazite, gledaju vas i drugi narodi! Još nešto da kažem: niko ne sme da predsednika naziva onakvim rečima, onakvim kvalifikacijama. To je nedopustivo. To je primitivizam. Veliko vam hvala na pažnji [[aplauz.]]
Ima reč narodni poslanik Branislav Blažić. Posle njega narodni poslanik Slavoljub Matić.
Dame i gospodo, situacija u pravosuđu, u svakom slučaju, nije dobra, kao i u svim sferama našeg društva. Ima više razloga za takvu situaciju. Jedan od bitnih razloga je politizacija našeg pravosuđa. Ono što je DOS obećavao - da će izvršiti depolitizaciju društvenih delatnosti, javnih službi, da će se izvršiti depolitizacija zdravstva, školstva, pravosuđa, MUP-a, od toga nije bilo ništa. Imamo da se ta politizacija još više pojačala. Ovde je bilo mnogo objašnjenja i argumenata da ovakav način izbora sudija i predsednika sudova mora da se izvede, jer je to Zakon o sudovima iz 1991. godine. Zbog čega DOS radi po zakonima koji važi deset godina? U stvari, taj zakon važi 11 godina, jer je i jedna vaša godina ugrađena u taj zakon. Možete da proverite način menjanja zakona i način izbora sudija i predsednika sudova. Vama ovaj zakon, u stvari, odgovara, jer želite da postavite svoje ljude. Imamo sistem javljanja iz pojedinih sredina, sa lokala, koji to sudija treba da bude. Postavlja se pitanje šta vi menjate. Menjate samo ljude, a sistem ostaje isti. Da li je Pera iz SPS-a, Đura iz DOS-a ili neko iz JUL-a, savršeno je svejedno, ako je sistem isti. Ništa se bitno ne menja. Ništa dobro ne može se očekivati od našeg pravosuđa. Prema tome, kod vas je na delu jedan moral o kojem govorite, a ne sprovodite ga i jedan moral koji sprovodite, a ne zalažete se za njega. Zašto je bitno izvršiti depolitizaciju pravosuđa? Kad se umeša politika i kad izvrši pritisak na sudstvo, deluje vrlo negativno iz dva razloga. Jedan razlog je da se vrši izbor po političkoj podobnosti i samim tim postoji politizacija. Drugi razlog je što pojedine sudije i sudovi, zaštićeni od svojih političkih stranaka, postaju aljkavi, neažurni, što se odražava na ozbiljnost i odgovornost. U svakom slučaju, ovde imamo neke predloge koji se osporavaju. Neverovatno je uopšte da se može glasati za čoveka koji je državljanin države Mađarske, koji ima 60 godina, kao što je gospodin Tamaš Korhec. Šta se može očekivati od ovog metoda rada? Unutar DOS-a ima dosta osporavanja oko izbora predsednika Višeg privrednog suda, gde je najavljeno da će se reći razlozi zbog kojih jedna strana u DOS-u neće da izabere tu osobu. To je, verovatno, trebalo reći. Ovako, ostaje nedoumica da je ispod žita nešto vrlo sumnjivo. Ne razumem vaš optimizam da će biti nešto bolje, da se nešto događa vrtoglavo u našoj ukupnoj svakodnevici. Vaše ponašanje me podseća na optimizam po onoj američkoj anegdoti perača prozora, koji pada sa stotog sprata i broji do 98, i kaže - kad mi se ništa nije desilo u ovih 98 spratova, verovatno neće ništa da bude ni u ova dva sprata. Međutim, desiće se stravičan pad i vaše razbijanje, upravo zbog toga što ili nemate snage ili niste u mogućnosti drugačije da se postavite, da stvarno izvršite tu depolitizaciju, da izvršite demokratizaciju, da počnete da poštujete struku, vrednost, kvalitet, a ne da se non-stop u nekim vašim unutrašnjim sukobljavanjima isključivo zalažete za neke vaše kadrove, koje ćete vi uvesti ili ćete na neki drugi način do njih doći. Zbog toga mislim da je apsurdno uopšte razgovarati o ovakvom izboru sudija i mislim da to, jednostavno, mora da se povuče i da se donese drugi zakon, po kome će se sasvim drugačije vršiti taj izbor, da se prepusti struci i znanju da o tome odlučuje, a ne da pojedini poslanici i grupe poslanika, ili članovi stranaka u pojedinim sredinama, odlučuju ko može da obavlja tu funkciju, ili ne. Ima više razloga zbog čega ću sada dati jedan predlog, za koji mislim da je sasvim osnovan. Prvo,vi niste razrešili predsednike sudova, a birate druge, vi na popunjena radna mesta pokušavate da izaberete druge ljude. Zatim, ovde je osporen čak i izbor v.d. republičkog javnog tužioca, da nije na legalan način izabran. Nemamo mišljenja kolegijuma sudova iz pojedinih sudova, imamo osporavanje unutar samog DOS-a. Prema tome, to su sve razlozi zbog kojih želim da osporim principijelno, ne ulazeći ni u jedan, izbor svih predsednika sudova i sudija i da tražim pojedinačno izjašnjavanje za svakog predloženog kandidata. Mislim da je to neophodno, inače, ovako izabrati u paketu sve, posle svih diskusija koje smo čuli, posle načina kako vi želite da ih izaberete, mislim da nema nikakvog smisla.
Reč ima narodni poslanik Slavoljub Matić. (Nije prisutan.) Ima reč narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, podržavam svog uvaženog kolegu, gospodina Rakovića. Ovo je ozbiljan domen i mi moramo da budemo ozbiljni poslanici. Danas je ovde jedan moj kolega spomenuo moje ime i rekao da treba da dobijem javnu opomenu zbog dobacivanja. Uprkos pominjanja imena, nisam dobio pravo na repliku, ali to ne znači da je trebalo ovde da napravim neki nered, ili da me, ne daj bože, moraju da iznesu sa govornice, kao što su jednog mog neozbiljnog, neuvaženog kolegu izneli. Predlažem da ovo obezbeđenje dobija platu po kilogramu iznesenog tereta, a ne po času rada, a jedan mi se požalio, kaže - pa gde baš ovog velikog. Danas ovde razgovaramo o ozbiljnim temama, o izboru pravosudnih organa i funkcionera u pravosuđu. Mi iz Koalicije Vojvodina dugo smo, zajedno sa drugima, sanjali san o slobodi; taj san smo, zajedno sa drugima,dočekali. To je san o slobodi i demokratiji, taj san podrazumeva striktnu podelu vlasti nazakonodavnu, sudsku i izvršnu, i takođe podrazumeva nezavisno sudstvo. Mi nismo od onih koji će tvrditi da ćemo posle ovih izbora pravosudnih organa uistinu imati nezavisno sudstvo sto posto. Ali, odmah da se razumemo, ovo je jedan veliki, korak napred i verujemo da su profesor Hiber i ministar pravde morali da učine neke ustupke, da bi se napravio taj prvi mali, a u stvari veliki korak ka nezavisnom, istinski nezavisnom sudstvu. U tom cilju ne odobravam, bez obzira što sam ja bio meta te partije, objavljivanje snimaka Željka Simića u dnevnim novinama, pre završetka istražnog postupka, pre suđenja, itd. Dakle, ne želim da se u pravosuđu ide u tom pravcu, ali verujem da ćemo današnjim ili sutrašnjim izborom novih pravosudnih funkcionera, napraviti jedan dobar početak. Šta su nama ostavili ovi koji su vladali pre nas?Ostavili su nam siromaštvo, dočekali smo slobodu siromašni, razorenu ekonomiju, a kao proizvoddobili smo korumpirano i nikakvo pravosuđe. Da smo odmah zatvorili 50% njihovih sudija, ne bi počinili nikakvu grešku. Često između tih sudija i pravosudnih funkcionera, i kriminalaca, nije bilo velike razlike. Ispred Koalicije Vojvodina zatražiću, mislim da je takav postupak, da se o predsedniku Opštinskog suda u Inđiji glasa izdvojeno, i da se za predsednika Opštinskog sudau Batočini glasa izdvojeno. Takođe, u ime demokratije, moram da naglasim da u toj Batočini, ukoliko je Zoran Dobrosavljević kandidat,zato i tražim da bude izdvojeno, jer se ne slažem sa tim izborom. Čovek je bio provereni kadar SPS-a u svim izbornim komisijama, a sada se dodvorava novoj vlasti, tako što proganja do bola svog dojučerašnjeg partijskog kolegu iz JUL-a, a to je bilo jedno te isto, Živojinović Slobodana. Ne želim da na taj način dobijemo, eventualno, takav kadar. Mislim da današnju opoziciju boli upravo to što je previše njihovih ljudi možda ostalo u našim redovima.Oni bi bili zadovoljni ukoliko ostanu u njihovoj partiji, ali mislim da se oni boje da takvi kadrovi mogu da promene partiju. Ovde je takođe danas jedna partija optuživala ministra iz redova ove partije za neka lovišta itd. Njima poručujem da ćemo za njih otvoriti zverinjak i zatvoriti ih sve tamo. Hvala.
Ima reč narodni poslanik Tomislav Nikolić, replika.
Maločas se sa ove govornice čuo zvuk, ne znam da li je neko bio za govornicom, ali je trebalo da reagujete, gospodine predsedniče, kada je rečeno da polovinu sudija danas treba pohapsiti i da to neće biti greh. Takvu uvredu srpskom pravosuđu još nikada niko nije izrekao, tako an blok ošamariti 50% sudija u Srbiji, to može samo neko ko uopšte ne razume ni zašto se našao za ovom govornicom,niti razume šta govori za ovom govornicom. To se dešavalo u vreme komunizma: da se pojavi Tito, ili neko drugi, pa kaže - u narodu ima lopova, i 20 miliona građana Jugoslavije se trese hoće li neko da pokuca na njihova vrata te noći. Ali, da vi ovde, uz pravo koje imate kao većina,promenite predsednike sudova, čak i pre vremena na koje su izabrani, čak i pre upražnjenog mesta, čak i pre raspisanog konkursa, da na mesto predsednika suda postavite nekoga koga u istom minutu najpre biramo za sudiju, pa nijednu parnicu nije vodio kao sudija, ja vam to pravo dajem. Radite šta god hoćete, većina ste, imam iskustva sa jednom većinom koja je to isto radila, pa je sada više nema kao većine. Ali, nemojte da dozvolite sebi da 50% sudija u Srbiji sada nezna da li se nalazi na onoj listi koju će neko uhapsiti ili na listi koju će neko blagonaklono pomilovati, tim pre što to predstavalja poziv sudijama da se učlanjuju u stranke DOS-a, e da bi, eventualno, ostali na slobodi. Ponavljam, možda poslednji put - nas zaista lično ne pogađa izbor ili smena nijednog sudije u Srbiji. Sinoć je izrečena laž da nas jedan sudija u Žabarima interesuje. To nije tačno. Čovek je 18 godina predsednik suda. Nije mogao Vojislav Šešelj da utiče na njegov izbor. Nikada se nismo nalazili pred sudom kao nekoko je kriv, pa gleda da dobije što manju kaznu. Bili smo politički proganjani, ali tu nemate krivicu. Kazna zavisi od toga koliko je naredio onaj ko politički vodi ovu zemlju. Ali, ponavljam, neko ove sudije treba da uzme u zaštitu. Najbolje je da ih štiti većina u Skupštini Srbije. To je, valjda, prava zaštita. Da ne ispadne posle da ih štiti manjina, pa treba da dožive još gore od onoga što su doživljavali. Bilo bi dobro da neko iz poslaničke većine izađe i da kaže da nije 50% sudija u Srbiji zaslužilo da ide u zatvor, da je to neko rekao na svoju ruku, a taj ko govori na svoju ruku i valjda taj kojije verovatno pre mene bio za ovom govornicom ne predstavlja većinu u Narodnoj skupštini. Ako je on pravi predstavnik ove većine, onda vam se sigurno ne piše dobro.
Gospodin Rističević, kao i svaki narodni poslanik, ne predstavlja DOS. DOS predstavlja predsednik poslaničke grupe. On je govorio u svoje ime i snosi posledice onoga što je govorio, pred sobom i pred javnošću. Reč ima narodni poslanik Lazar Marjanski.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja Marijanu Rističeviću ne zameram, jer to je živi primer negativne evolucije, kako čovek hoda bez mozga. To je i sreća, jer ne može dobiti izliv krvi u mozgu. Da pređemo na temu. Naime, hteo bih samo par reči da kažem. Nažalost, nije tu Čeda Jovanović. Govoriću isključivo za Zrenjanin. U Zrenjaninu se znalo, danima se vodila polemika, ko će biti predsednik jednog suda, ko će biti predsednik drugog suda. No, završilo se kako se završilo. O kandidatima neću posebno da govorim. Hteo bih odmah da pređem na stvar. Osporavam kandidature za predsednika Opštinskog suda u Obrenovcu - Ante Boškovića, za predsednika Opštinskog suda u Ubu - Božidara Vasića, za predsednika Opštinskog suda u Osečini - Ivanu Ristivojević, za predsednika Okružnog suda u Vranju - Aleksandra Stojkovića, za predsednika Opštinskog suda u Bujanovcu - Sinišu Stojiljkovića, za predsednika Opštinskog suda u Bosilegradu - Borisa Georgijeva, za predsednika Opštinskog suda u Vranju - Snežanu Janjić, za predsednika Opštinskog suda u Knjaževcu - Dragišu Cvejića, za predsednika Opštinskog suda u Novom Kneževcu - Sofiju Čukurov, za predsednika Opštinskog sudau Topoli - Borivoja Žunića, za predsednika Opštinskog suda u Rači - Goricu Ćoralić, za predsednika Opštinskog suda u Varvarinu - Jugoslava Markovića, za predsednika Okružnog suda u Leskovcu - Jovicu Ilića, za predsednika Opštinskog suda u Novom Pazaru - Zlatana Kurtovića, za predsednika Opštinskog suda u Titelu - Aleksandra Panića, za predsednika Opštinskog suda u Pirotu - Jelisavetu Manić, za predsednika Opštinskog suda u Žabarima - Jugoslava Brankovića, za predsednika Opštinskog suda u Jagodini - Zorana Hadžića, za predsednika Opštinskog suda u Svilajncu - Zorana Petrovića, za predsednika Okružnog suda u Smederevu - Slavoljuba Nikolića, za predsednika Opštinskogsuda u Velikoj Plani - Slavišu Pavlovića. Posebno osporavam za predsednika Okružnog suda u Suboticidr Tamaš Korheca, jer on nije državljanin Jugoslavije. Osporavam za predsednika Opštinskog suda u Kosjeriću Jovišu Lazarevića. U privrednom sudu osporavam: za predsednika Privrednog suda u Novom Sadu - Vladimira Beadera. Posebno osporavam za sudiju Privrednog suda u Subotici - Anu Marki Bin. Zašto to osporavam? Svi ti predsednici sudova nijednog dana nisu bili sudije. Danas se imenuju za sudije i odmah se imenuju za predsednike sudova. Dajte da bude malo higijene. Imenujte ih danas za sudije, a na sledećoj skupštini ih imenujte za predsednike sudova [[Dobacivanje iz sale.]] Gospodine, da li sam ja ozbiljan ili nisam, vreme će pokazati.
Narodni poslanik Marijan Rističević, replika.
Dame i gospodo, mislim da me prethodni govornik pomenuo i da imam pravo na repliku. Ne samo da me pomenuo, već je pokušao da me uvredi. Ja jesam u onom izlaganju rekao da smo zatekli korumpirano sudstvo i da smo komotno mogli 50% da stavimo u zatvor. Iza toga stojim. Ako treba, mogu da vam donesem i cenovnik vašeg pravosuđa, za koliko para su sređivani slučajevi itd. Kriminal je procvetao za vreme vaše vlasti, dok ste vi vršili vlast i dok ste se vi pitali u pravosuđu. I dalje stojim iza svojih reči. Ko želi, može da se ogradi od mene, a ko želi da me podrži, dobro došao. Što se tiče evolucije, gospodin koji je to pomenuo i slični njemu nisu kroz taj period Darvinove teorijeni prošli. Takve treba vratiti na drvo. Hvala.
Gospodin Mirčić, po Poslovniku.
Reklamiram povredu člana 99. Poslovnika o radu Skupštine. Predsedniče, vi malopre rekoste da ovakav ne može da predstavlja DOS. On je izašao na repliku, iskoristio je priliku da kaže da on nije po Darvinovoj teoriji ni rođen, niti se razvijao, niti će umreti, a vi ni da ga opomenete. To je nešto što je karakteristično kada je ovaj poslanik u pitanju. Ovaj poslanik je prvi sa ove govornice rekao šta je budućnost Srbije. Budućnost Srbije je na stadionima koji će biti zatvori. Sad reče šta je bliska budućnost sudija, ne samo onih koji su smenjeni, nego i onih koje sada birate ili koje ćemo izabrati. Njima je budućnost zatvor. Što se tiče ranijeg pravosuđa, tačno je da je bilo neažurno. Koalicioni partner Dragana Veselinova, Nenad Čanak, iz dana u dan iznosi argumente, dokaze šta je sve Dragan Veselinov ukrao, šta je sve počinila Koalicija Vojvodina, na čelu sa Draganom Veselinovim. Nijedan sud ga nije osudio, i pored tih dokaza. Zašto za to ne daju odgovor članovi Koalicije Vojvodina? Da li su bili u nekim posebnim ili tajnim vezama sa bivšom vlašću? Pretpostavljam da to moj kolega iz Koalicije Vojvodina ne zna, ali zna njegov predsednik. Ali, nemoguće je da koalicioni partneri, koji su do juče bili zajedno, gotovo pet godina iznose tvrdnju, dokaze koliko su ovi koji su sad u Koaliciji Vojvodina, pokrali, na čelu sa Draganom Veselinovim. Kada ste toliko pošteni i čestiti, zašto ne izađete i ne ogradite se od lopovluka vašeg predsednika?
Nisam izrekao opomenu, zato što je gospodin izneo načelni stav o tome ko treba da se vrati na drvo. Inače, ja se ne slažem sa njim, ali to je stvar mog slaganja ili neslaganja. Nije to uputio nikome konkretno, te nikoga konkretno nije ni uvredio, niti se iko mogao prepoznati. (Milorad Mirčić, sa mesta: Nisam razumeo da ste vi i on DOS. Mislio sam da Čeda predstavlja DOS.) Pa, nije on zastupao DOS, kao što ni vi ne zastupate Srpsku radikalnu stranku. Nju zastupa predsednik poslaničke grupe. Vi zastupate sebe. Reč ima narodni poslanik Slavoljub Matić, a posle njega Rade Bajić.
Gospodine predsedniče, izvinjavam se obzirom da sam zakasnio po vašem pozivu, bio sam na sednici Odbora za pravosuđe i otprilike slušao deo izlaganja članova Odbora. Živo me zanimalo baš onaj deo vezan za kandidata za predsednika Višeg privrednog suda u Beogradu, za gospođu Vasilić. Ono što me inače iniciralo da podnesem prijavu za svoju diskusiju nije samo pitanje kandidata za predsednika, za Viši privredni sud, za gospođu Vasilić, već i ono što je juče jedan poslanik ovde, na jedan bezočan i bezobrazan način, otvorio pitanje pitanje nekih kandidata za visoke pravosudne funkcije. Izaći i za ovomgovornicom iznositi laži, i to bezočne laži, mislim da ne ide u korist niti onoga ko to iznosi, niti partije koja ga je ovde dovela. Poslednji rezultati o nekim dopunskim izborima, posebno u opštini Požarevac, pokazuju da takav način političkog nastupa samo donosi negativne poene, nikako pozitivne. Ta partija na koju mislim, a neću da joj izgovorim ime namerno, na dopunskim izborima u opštini Požarevac, u selu Dubravica, dobila je samo dva glasa - i to je mnogo, tako neko kaže. Čak valjda ni kandidat za samog sebe nije glasao. Pominjanje 9.maja od strane pripadnika takođe te iste partije, mislim da je licemerno. (Tomislav Nikolić dobacuje sa mesta.) Nemojte mi dobacivati, ja vama nikada nisam dobacivao. Znate šta ste rekli malopre, izazvali ste repliku, naravno. Bezobrazluk koji ste rekli, mislim da zaslužuje da vi izađete iz ovog visokog doma, sramota me da kažem za javnost.
Vi vodite dijaloge i razgovore, poslaniče završite izlaganje, a vi gospodine Nikoliću nemojte dobacivati.
Spominjanje kandidata za zamenika okružnog javnog tužioca Pavla Pavlovića kroz kontekst da je preko njegovog uticaja u "Elektrodistribuciji" Požarevac, bio u mogućnosti julovski ili porodični advokat porodice Milošević - Marković da uzima ogromne pare putem zastupanja firme u procesima protiv dužnika, mislim da je takođe neumesno i licemerno, zato što ljudi koji su se zalagali za demokratske promene nisu imali takvog uticaja. Pominjanje Dmitra Krsteva, i to ne samo sa ove govornice već i kroz štampu, kroz kontekst 9.maja u Požarevcu, takođe je licemerno i bezobrano zbog toga što se taj Dmitar Krstev potrudio da otporaši iz Požarevca ne dobiju krivičnu prijavu, tj. istražni postupak za pokušaj ubistva, već da budu u procesu učestvovanja u tuči. Takođe, pominjanje na ovakav načinkandidata za predsednika Opštinskog suda u Žabarima, učinilo je da danas Odbor za pravosuše odloži pitanje predsednika, ali ono što su me sinoć građani, meštani naselja iz žabarske opštine obaveštavali, učinilo mi se da se odnosi upravo na predsednika suda. Obraćali su se sličnim rečnikom, doduše ne za ovom govornicom, već putem telefona. Dakle, to je ono što smo nasledili i to je ono što svakako ovaj visoki dom mora da postavi kao jedan od prvih zadataka, a to je prvo, diciplinovanje u radu u ovoj skupštini tog dela poslanika, sa jedne strane. Sa druge strane je i procedura kako bi što pre ova zemlja dobila nezavisno pravosuđe, a rezultati i uDragovcu i u Dubravici pokazuju svoje. (Veroljub Arsić, sa mesta: Replika.)
Replika? Po kom osnovu? (Veroljub Arsić, sa mesta: Čitavo vreme je pričao o mom izlaganju od juče.) Nije pomenuo ni ime ni stranku, nemate pravo na repliku. Ni ime ni stranka nisu pomenuti. Rekao je funkciju? Ako je rekao funkciju, onda izvolite.
Gospodine Matiću, kada pominjete gospodina, kako se ono zvaše, Pavle Pavlović, prvo da vam kažem da su na tom mestu konkurisali sledeći kandidati za zamenika okružnog javnog tužioca: to su Bojan Bojić - zamenik opštinskog javnog tužioca iz Požarevca; Adelaida Anđelković - sudija opštinskog suda Požarevac; Ljubiša Vasić - zamenik opštinskog javnog tužioca iz Požarevca; Gordana Mitić- sudija Opštinskog suda u Požarevcu i Slavica Petrović - advokat. Verujem da bi svi bili bolji zamenici okružnog javnog tužioca nego vaš kandidat gospodin Pavle Pavlović. Drago mi je da ste izašli i tog slučaja se dotakli. Nisam uopšte hteo to da pričam, ali sada je svima jasno, bar je meni sto posto sigurno jasno da DSS vrši i ubacuje svoje kadrove u pravosuđu. Znači, gospodin Pavle Pavlović je radnik Javnog preduzeća "Elektromorava" Požarevac. Gospodin Slavoljub Matić, koji je bio za ovom govornicom pre mene, radio je u "Elektromoravi" Požarevac dok nije postao narodni poslanik i predsednik SO Požarevac. Ta veza je sasvim jasna - kako je jedan kandidat koji je sigurno po stručnosti lošiji nego svi ovi koje sam nabrojao, došao na to mesto da bude predložen za zamenika opštinskog javnog tužioca. Što se tiče gospode iz Žabara, tu je sve jasno. Građani mogu da ga zovu, oni koji vole jednog ili drugog, a ja sam ovde izložio konkretne materijalne dokaze. On nema ništa osim telefonskih poziva, a što se starog predsednika suda tiče nisam ga ni spomenuo, niti mi pada na pamet jer čoveka ne poznajem.
Reč ima narodni poslanik Rade Bajić, a sledeći je narodni poslanik Miloš Lukić.
Poštovani narodni poslanici, imali smo dvodnevnu raspravu koja je jednostavno i apsolutno potvrdila da je ova tačka dnevnog reda bila apsurd, kada je stavljena i to na vanrednom zasedanju republičke skupštine. Najmanje dva su razloga što se može reći da je apsurd to što je stavljeno, a to je da nisu ispoštovana brojna pravila, ni zakonska ni logička, kada su bili u pitanju predlozi. Isto tako i ovakvim propuštenim zakonskim pravilima nije ispoštovan ni odziv, a što smo imali prilike da vidimo da se u zadnjih desetak dana povuklo oko desetak predmeta, odnosno desetak imena je prebrisano i stavljena su druga imena. Čak nismo dobili ni obrazloženje zbog čega su ta imena prebrisana i zašto su ti ljudi, koji su već obavešteni da će biti predsednici privrednih ili drugih sudova, izbrisani i na njihovim mestima stavljeni drugi kandidati. Ništa manje važan razlog nije, što smo ovde primetili a niko i ne osporava pobednicima, odnosno DOS-u pravo da se oni jednostavno dogovore, čak i u mnogim slučajevima nisu ispoštovani ni dogovori. Očigledno je, kada sam rekao da su prekršena mnoga pravila i zakonska i logička, ne mogu se pojedinci ovde koji su izlazili iz DOS-apozivati na neki loš prethodni zakon koji je bio. Da li je taj zakon limitirao da se izaberu sudije koje nemaju veći prosek od 6,5, da li je taj zakon limitirao i odredio da se mogu birati sudije koje studiraju više od 10 godina i da li je taj zakon odredio da se može sudija i predsednik suda birati iako uopšte nije vršio sudijsku funkciju, ili ako mu je istekao radni staž. Zaista ne vidim i to je samo jedan providan manevar da se kaže da je predlog zakona bio loš. Ako je bio loš, trebalo je da ga promenite i po njemu onda izgradite pravila po kojima će se birati sudije. Jasno je, bez obzira kakav je, on se treba poštovati, pa nije bilo smetnje da se odaberu pravi kadrovi sudstva. Ja ću vam posle navesti primer, koji znam i koji je interesantan, ali vrlo je bitno što je ova tačka dnevnog reda ušla u javnost, da tako kažem. Mnogi su mi se zainteresovani javili, ili radnici ili sudije, gleda se Skupština i zna se o čemu se raspravlja. Dužnost mi je, zbog tih koji su glasali, da jednostavno kažem ono što su mi rekli, bez ijedne ružne reči, o nekima koji treba da se postavljaju i onima koji treba da se menjaju. Činjenica je da je političko preispitivanje rada sudova tipičan primer političkog pritiska na sud. Kako to drugačije objasniti, ako hoćemo nezavisno sudstvo. Jedno cirkularno pismo, gde se vrši izmena predsednika - rečeno je da je neažurnost i neadekvatan rad sudstva i teško stanje u datom sudu razlog što se menja određeni predsednik suda. Jednostavno, u mnogim slučajevima, a i to smo videli u raspravi, pokazaću vam primer koji ću ja izneti, da to apsolutno nije tačno. Uzeću primer Privrednog suda u Novom Sadu, gde se u sudu sa jednom trećinom članstva, odnosno sudija koji aktivno rade, i pored svakodnevnih zalaganja da se popune upražnjena radna mesta, uradi više predmeta (1.295) prosečno po sudiji u 2000. godini nego u prethodnoj godini. Taj prosek po sudiji je za oko 378 predmeta veći, nego što je u proseku u Republici. Kako se onda jednostavno može reći da je taj sud neažuran? Ova skupština i predsednik naše skupštine dobili su pismo Privrednog suda u Novom Sadu, gde je detaljno opisan ovaj slučaj. Sa istim sadržajem, mnogi sudovi su se obratili, sa sastanka predsednika sudova koji je održan u Pančevu i to je pismo upućeno i Ministarstvu, i našem Odboru za pravosuđe i upravu i predsedniku Skupštine, da jednostavno ne stoji paušalna ocena za sve sudove da su bili neažurni. Ja sam samo rekao primer za Privredni sud u Novom Sadu. Ne znam ni sudiju koji sada radi, a ime mu je Mile Korać, magistar je, a niti sudiju koji treba da dođe na njegovo mesto, gospodina Vladimira Beadera. Međutim, iz nekoliko novosadskih firmi, značajnih firmi gde je on vodio sporove, zvali su me mnogi radnici koji su predali krivične prijave protiv njega i o tome su obavestili 12. septembra i predsednika Maršićanina, i ministra pravde i naš Odbor za pravosuđe i upravu. Jedino su ogorčeni što po tome niko nije ništa preduzeo. Uopšte ne smatram da će, ako je podneta krivična prijava, on i biti krivac, ali jednostavno, ako je pet preduzeća podnelo krivične prijave u sporovima u kojima je on radio, onda treba neko i naš celi Odbor za pravosuđe to da preispita. Nisam rekao nijednu ružnu reč, jer sam vaspitan da ne mogu to reći, niti imam dokaze. Međutim, obratili su mi se mnogi građani i mnogi radnici, i pismeno, za šta uostalom ovde imate i dokaz da su se pismeno obratili 12. septembra svim ovim institucijama, i sindikat metalaca Novog Sada. Nijednuružnu reč neću reći, niti imam prava, ali mislim da imam prava da ovde jednostavno ukažem da su naši organi, i predsednik,Odbor za pravosuđe i ministar, dobili to pismo i da mislim da treba na Odboru za pravosuđe to da razmotre. Normalno da svi mi pitamo otkud sada takav politički pritisak, a kaže se da hoćemo nezavisno sudstvo,da se pojedine sudije postave isto uz tako lošu karakteristiku. Što je najgore, mnoge sudije koji su apsolutno sigurno predloženi, koji su časni, koji su vrhunski stručnjaci, isto će se tako osećati zbog onih pojedinaca koji imaju ovakve negativne karakteristike. Svi događaji koji su prethodili ovome, jednostavno mogu logički da nametnu takav zaključak svakom čoveku, bez obzira što je bio u ovoj materiji. Kako se može drugačije protumačiti, kada se puste svi oni zločinci i teroristi sa Kosovakoji su ubijali, kojima je naša milicija služila kao glineni golubovi, gde su naši mladići služili kao žive mete za ubijanje. Oni se puste iz zatvora, bez ikakve griže savesti, a da se čak niko ne upita i niko ne zapita, makar za jednog onog našeg jadnika koji je uhapšen ili otet, da ga puste, makar da znamo da li je on živ ili su ostali živi. Niko se nije setio da zatraži ijednoga. Kako drugačije objasniti, a to mogu samo sudije koji su tako postavljeni i koji će bezuslovno klimnuti glavom i reći politici - da, tako ćemo uraditi, da se ukida presuda zločincima koji su nas bombardovali i koji dolaze ovde. Jednostavno, kao da se vrate zločinci na mesto zločina, ukida se legalna presuda, ukidaju se čak postupci, odnosno istražni postupak, sve se vraća na početak. Da li je to amnestija njihova, da li je to znak Zapadu da mi nikada nećemo od njih tražiti ratnu odštetu. Ponavljam, to je mogao samo sudija koji nije imao ni ljubavi prema ovom narodu, ni sudske časti. Na kraju, kako protumačiti da se građanin ove zemlje, prethodni predsednik države, jednostavno otme ili kako da kažem drugačije, nije to ni oteto, jer ga je sud jednostavno ... (Predsedavajuća: Gospodine Bajiću, molim vas da se vratite na temu dnevnog reda, upozoravam vas.) ....u čijoj nadležnosti je bio i jednostavno se kidnapuje i da niko ne odgovara iz sudstva za to. Zato je politički pritisak da sudije rade onako kako im politika kaže, odnosno izvršna vlast i to je tipičan primer upliva politike u sudstvo.
Reč ima narodni poslanik Miloš Lukić, a sledeći prijavljeni za diskusiju je narodni poslanik Branko Pavlović.
Uvaženo predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, pošto nema nikoga iz Vlade, ja sam želeo da pozdravim ministra, jer mislim da je trebalo da prisustvuje ovoj raspravi. Imao sam dilemu da li da se javim za diskusiju, posle svih onih ocena o našim kolegama diplomiranim pravnicima, sa položenim pravosudnim ispitom, o mnogima sa magistraturom i doktoratom, koji se bave pravnom naukom, odnosno koji to u praksi sprovode, u vidu jednog časnog zanimanja. Želim da kažem da sam očekivao da će ova skupština sa mnogo više uvažavanja govoriti i o ovim ljudima i o ovoj struci. Zamislite kada bi se rasprava o lekarskoj struci, o prosveti i drugim oblastima života vodila na ovaj način, slika o našoj stvarnosti bi sigurno bila vrlo ružna. Stanje u pravosuđu je ocenjeno kao vrlo loše. Imam jedno pitanje - da li je stanje u drugim oblastima života nešto bolje, da li je stanje u privredi, poljoprivredi, zdravstvu, školstvu i drugim granama bolje od stanja u pravosuđu? Mislim da bi svako onaj ko bi izneo argumente protiv ovog što sam rekao imao mnogo da se namuči da da valjano obrazloženje i da me ubedi da samo u pravosuđu stvari ne valjaju toliko i da samo u pravosuđu treba vršiti jednu čistku na ovaj način na koji se ovo prikazuje. Posle ovakvih predloga, a moja kritika se pre svega odnosi na način donošenja i prezentiranja predloga ovoj skupštini, mislim da dobijamo jednu vrlo nezavidnu situaciju za veliki krug ljudi koji su obuhvaćeni ovom temom. Imamo nekoliko situacija. Imamo, recimo, situaciju da se razrešava predsednik suda, odnosno da se mnogi predsednici koji su stavljeni na spisak jednostavno razrešavaju, sa obrazloženjem da su sudovi neažurni. Neažurnost sudova meri se određenim procentima i to se iskazuje. Svaki taj čovek koji je makar iz ovog razloga razrešen posle nekoliko godina ili decenija provedenih u toj struci, zaslužuje da mu se bar posveti pola stranice, da se napiše - taj i taj se razrešava zato što u tom i tom sudu toliki je broj predmeta i nije rešen, loša je organizacija itd. Ne možemo paušalno, pozivajući se na Zakon o sudovima, da kažemo da su svi predsednici sudova razrešeni zbog neažurnosti. Postojala je jedna mnogo korektnija kvalifikacija koju smo čuli iz diskusija nekoliko poslanika vladajuće većine, a to je da je to neminovno i da su to smene koje su prouzrokovane promenama u strukturi vlasti, odnosno promenama na političkoj sceni i to je mnogo poštenije, da se tako reklo. Znači, gospodine, vi ste bili predsednik za vreme nekog prethodnog režima, mi smo sada došli na vlast, vi nam ne odgovarate i to bi ostalo tako zapisano u nekoj biografiji tog čoveka, pa ne bi morao da se stidi i da sutradan njegovi potomci kažu - evo naš predak koji je bio predsednik suda, što nije mala funkcija u ovoj državi, razrešen je zato što nije odgovarao trenutnoj vlasti. To je mnogo poštenije i za tog čoveka mnogo časnije. Imamo situaciju da razrešavamo predsednika suda, a ne imenujemo novog predsednika. To je jedna situacija koja je vrlo ozbiljna i koja se javlja u nekoliko slučajeva. Ta situacija dovodi u dilemu sve nas kako će ti sudovi funkcionisati. Imamo primere da su praktično najavljena razrešenja nekoliko predsednika sudova, a da se na današnjoj sednici nisu našli predlozi za imenovanje novih predsednika. Kako će Privredni sud u Kragujevcu funkcionisati do neke naredne sednice, kada će dobiti svog predsednika, ako mi večeras razrešimo uvaženog kolegu koji sada tu funkciju obavlja, i šta će on raditi do naredne sednice, da li ima autoriteta da rukovodi svojim kolegama ili nema, kako će da organizuje rad ostalih službi itd. O svemu tome treba razmišljati i mislim da ovo nije ništa neobično, niti ja pričam o nečemu što je van teme, koja je vrlo ozbiljna. Što se tiče situacija da su mnoge naše kolege predložene, pa zatim skinute sa spiska, to takođe treba gledati i u jednom drugom kontekstu. Svi ti ljudi imaju porodice, imaju svoje prijatelje, kolege koje ih uvažavaju, manje ili više, ali je vrlo ružno i neprijatno ako ste danas na spisku, a sutra vas jednostavno izbrišu. Vi nemate obrazloženje, verovatno vam je neprijatno u jednom kraćem ili dužem periodu, u najmanju ruku ili ćete doživeti i druge neprijatnosti većeg obima. U svakom slučaju, mislim da je sa ovakvim načinom predlaganja Odbor za pravosuđe ipak potcenio značaj ovoga o čemu danas pričamo i da je to trebalo mnogo kvalitetnije uraditi. Ukoliko se pokrene pitanje ko treba da bude predsednik suda u bilo kojoj sredini, imao sam prilike da razgovaram sa mnogim kolegama,vrlo brzo se dođe do sužavanja tog spiska na par kandidata, gde se svi slažemo da su to kvalitetni ljudi. Znači, bez obzira na stranačku pripadnost i bez obzira na političko opredeljenje. Jednostavno, u svakoj sredini se zna ko je pošten, ko je kvalitetan, ko je vredan i ko dobro radi svoj posao, a u pravosuđu je to još jednostavnije pošto postoje kriterijumi u ocenjivanju, koji se brojčano izražavaju, tako da svako ima i svoju ocenu. Imamo još jednu situaciju koju principijelno moram da pomenem i da kritikujem, a to je da nam se dešava da ljudi dolaze iz nižih sudova i da postaju starešine viših sudova, konkretno da sudije opštinskih sudova postaju predsednici okružnih sudova. Uvažavajući lične i sve druge kvalitete tih ljudi, ipak moram da kažem da su to neka pravila koja nisu uvedena za vreme režima Slobodana Miloševića ili u zadnjih 40, 50 ili 60 godina perioda o kome je bilo reči, to su neka iskonska pravila da đak ne može preko noći da postane starešina svom učitelju, da onaj koga je do juče taj viši sud ocenjivao odjednom postane starešina. Mislim da će i tom čoveku biti teško i neprijatno i da mu neće biti lako da vodi takav jedan organ. Normalno, mnogi od vas su verovatno dobili i mnoga pisma i faksove, koji neprestano stižu ovde, u ovu skupštinu, gde kolektivi iz unutrašnjosti reaguju upravo na ovakve slučajeve. Smatram da je trebalo da o svakom kandidatu, uvažavajući ga pre svega kao ličnost, dobijemo određene podatke o njegovom datumu rođenja, kretanju u službi, kvalifikaciji i o svemu što je od značaja za ovo današnje odlučivanje, i to po nekom tipskom obrascu za sve kandidate. Na taj način bismo mogli ovde na jedan mnogo kvalifikovaniji način da diskutujemo i da se izjasnimo o ovim kandidatima. Isto tako, mislim da je vrlo ružno što su pojedina imena pominjana ovde, pominjano je zdravstveno stanje tih ljudi, što takođe nije u redu. U redu je da ova skupština, kao najviši organ (i da raščistimo da je ovo najviši organ vlasti, a ne samo zakonodavni organ), treba da raspravlja o ovim ljudima, ali trebalo bi da dobijemo i kvalitetne podatke o njima. To nije trebalo da se radi uz televizijski prenos, jer mislim da je taj televizijski prenos mnoge ljude doveo u vrlo neprijatnu situaciju. Većina naših kolega u pravosuđu je politički neopredeljena i mislim da je pravi izvor, upravo onih kvalitetnih kadrova koji treba da vode pravosuđe, među onim ljudima koji su politički neopredeljeni.Stav Stranke srpskog jedinstva je da ćemo se, zbog toga što su ovi predlozi ovako nevešto i nekvalitetno prezentirani ovoj skupštini, uzdržati od glasanja. Ipak smatram da treba da se izvinimo onim kolegama koji zaslužuju, a nećemo im dati svoj glas, i onima koji takođe zaslužuju, a nismo imali prilike da se o njihovom kvalitetu i njihovoj kandidaturi izjašnjavamo.
Reč ima narodni poslanik Branko Pavlović, a sledeći prijavljeni za diskusiju je narodni poslanik Zoran Novaković.
Dame i gospodo narodni poslanici, javio sam se za reč, iako sam već učestvovao u ovoj raspravi, samo zbog toga što je osporena kandidatura gospođe Jelisavete Vasilić za mesto predsednika Višeg privrednog suda. Ne bih se inače javljao, da se to nije dogodilo. Imali smo dosta burnu raspravu, ali je jedna stvar ukupno bila nesumnjiva. To je da je gospođa Jelisaveta Vasilić vrhunski stručnjak. To apsolutno niko nije osporio, pa ni onaj ko je tražio pojedinačno izjašnjavanje u pogledu njenog mesta za predsednika Višeg privrednog suda. Postavlja se pitanje kako tu postoje nekakvi proceduralni nedostaci. Gospodin Jovanović je izašao sa jednim konstruktivnim predlogom da Odbor za pravosuđe to razmatra i vi ćete imati stav i objašnjenje Odbora za pravosuđe, pre nego što se pristupi glasanju, a ja vam samo kažem da je Odbor ostao pri svom predlogu. Dakle, raspravili smo i nema nikakvih proceduralnih smetnji da ona bude predsednik Višeg privrednog suda. Meni je veoma drago što mi sada pristupamo imenovanju na jednu veoma važnu funkciju, za čitav sistem pravosuđa. To je trebalo, naravno, uraditi mnogo ranije, trebalo je uraditi u februaru mesecu, onda kada smo vraćali po istom osnovu gospođu Leposavu Karamarković i birali je za Vrhovni sud Srbije. Šteta je što to nismo uradili tada. Ja se izvinjavam u svoje lično ime gospođi Jelisaveti Vasilić, ali dobra je prilika da to sada, sa zakašnjenjem, učinimo. Ovde je sasvim opravdano u prethodnoj raspravi rečeno da ako nam nešto mogu zameriti birači, onda je to pre svega jedan osećaj da radimo previše sporo i da smo malo kolebljivi. Govorim o većinskom. Ne govorim, naravno, za ceo parlament, nego u odnosu na koaliciju koja ima većinu u ovom parlamentu. Oklevanje da kandidata koji je nesporno, u ovom trenutku, najbolje moguće rešenje postavimo i za predsednika suda upravo bi bilo kolebljivost i mislim da mi tu poruku ne možemo i ne smemo poslati građanima Srbije. Definitivno, u pravosuđu, možda u privrednom pravosuđu oštrije nego u drugim oblastima, imamo probleme, s jedne strane, a, s druge strane, imamo izuzetnu osobu, pa bi poruka bila, kad se ukrsti - da ona ne može da bude i predsednik Višeg privrednog suda, da krene u razrešavanje svih tih nagomilanih problema, zapravo, da mi to ne želimo. U tom smislu, odgovornost svih onih koji bi se uzdržali od glasanja ili glasali protiv, a u okviru su Demokratske opozicije Srbije, naravno ne govorim o opoziciji, bila bi veoma velika. U ovom trenutku, važno je da celokupna stručna i ukupna javnost zna da li će odluka o tome da li će gospođa Jelisaveta Vasilić biti predsednik Višeg privrednog suda, samo je to osporeno, biti u rukama Demokratske stranke, isključivo u rukama Demokratske stranke. Da ne bude dileme, samo Demokratska stranka može da ospori ovaj predlog. Ako podrže, a videli smo da nema ni jednog razloga da to ne učine, dobićemo predsednika Višeg privrednog suda kakvog zaslužujemo.
Reč ima narodni poslani Zoran Novaković. Sledeći je narodni poslanik Milorad Mirčić.
Uvaženo predsedništvo, dame i gospodo, narodni poslanici, gospodine ministre, veoma sam nezadovoljan predloženim dnevnim redom i tokom ove vanredne sednice, zbog očigledne nelegalnosti u predlaganju i smušene i konfuzne situacije. Zbog toga ću govoriti o principijelnim i elementarnim razlozima za suštinsku reformu pravosuđa, odnosno način izbora kandidata za funkcije u sudovima i javnim tužilaštvima. Između mnogo razloga za ili protiv izbora predloženih kandidata u pravosuđu, opredelio sam se za dva - moralni razlozi i zakonski razlozi. Moralni razlozi i zakonski razlozi samo za prijavljivanje kandidata, odnosno za konkurisanje za izbor, drugo isti razlozi za predlaganje kandidata, odnosno za one koji predlažu i, treće, isti razlozi, moralni i zakonski razlozi za one koji biraju kandidate za ove visoke funkcije u sudstvu i javnim tužilaštvima. Navedeni razlozi se ili prepliću ili jedni druge isključuju. Za one prve, za one koji se kandiduju, važni su, pre svega, moralni razlozi. Za ove druge, tj. za one koji predlažu, odgovornost je još veća. Tu su veoma bitni moralni i zakonski razlozi, da oni koji predlažu znaju koga predlažu i da za to javno odgovaraju. Za treće, za one koje biraju, tj. za nas, najvažniji su zakonski razlozi, da li je procedura za izbor sudija i funkcije u javnim tužilaštvima zakonska, legalna i legitimna, da li se poštuju zakoni u pravosuđu. Mislim na postojeće zakone. Radi istine i spoznaje naših građana birača o kakvim se predlozima, odnosno kandidatima za pravosudne i javnotužilačke funkcije radi, navešću nekoliko primera. Naravno, neću pominjati imena iz sopstvenih principijelnih razloga. Recimo, kandidat za zamenika javnog tužioca u Mionici položio je pravosudni ispit 2000. godine, ima tri godine radnog staža i radio je na poslovima pripravnika okružnog javnog tužioca u Valjevu, a od januara ove godine je stručni saradnik u istom tužilaštvu. Znači, osam meseci staža na stručnim poslovima. Drugi primer je kandidat za zamenika opštinskog javnog tužioca u Sremskoj Mitrovici, ima ukupno tri godine radnog staža, radi na poslovima pripravnika u okružnom javnom tužilaštvu u Sremskoj Mitrovici, kako je ovde napisano. Očigledno, reč je o mladim ljudima, ali, moraćete priznati, bez iskustva u radu na ovako veoma odgovornim dužnostima. Bez namere da bilo koga diskvalifikujem ili omalovažim, na vama je, gospodo narodni poslanici, da prosudite da li je samo mladost prvenstveni kriterijum. Ako već govorimo o kriterijumu mladosti, navešću i onaj primer koji je dosta poslanika navelo, a reč je o izboru, o kandidatu za sudiju Okružnog suda u Subotici i istovremeno kandidatu za predsednika Opštinskog suda u Subotici, za koga smo saznali da ima 64 godine života i 39 godina staža, da ne ulazimo u kriterijume moralnosti ili zakonitosti, koje sam naveo, naime da li je taj kandidat drugog državljanstva ili ima dvostruko državljanstvo. O dužini studiranja i prosečnim ocenama, o čemu je ovde bilo dosta reči, kandidata za pravosudne funkcije, nemam komentar, jer su mi nejasni kriterijumi za izbor kandidata. Da li se vodilo računa o stručnosti, sposobnostima, moralnim vrlinama, iskustvu itd, naši građani mogli bi lako da saznaju iz javnog objavljivanja makar samo ovih podataka, koje su dobili narodni poslanici članovi Odbora za pravosuđe i upravu. Da li su ti navedeni kandidati neophodni eksperti za nezavisno sudstvo, prosudite sami. Ali, da li su se sprovele zakonske procedure, uverili smo se, nisu. To su izneli čak i neki poslanici, svesni da u ovom slučaju nema nimalo toliko željene primene zakona, da ne govorim o legalizmu i legitmnosti u našem predlaganju i biranju. Ako je većina poslanika saglasna s tim da ovakav predlog za sudije i tužioce nije dobar, bez primene budućeg zakona o sudovima, čemu onda ovaj izbor? Potrebno je povući predloge, ubrzati donošenje novog zakona o sudovima i da zakonski legitimno izaberimo sudije i tužioce, po izgrađenim i opšteprihvaćenim kriterijumima. Drugi predlog koji mogu da iznesem je prava legitimna varijanta. To je donošenje novog ustava, to su novi izbori, novi ustavni sud, novi republički javni tužilac, novi zakon i pravi izbor sudija u sudovima. Ovako, zbog pravnog galimatijasa i svojevrsnog ustavno-pravnog skandala oko legitimnosti predloga ovlašćenog vršioca dužnosti republičkog javnog tužioca, poslanik gospodin Hiber bi, po mom mišljenju, makar iz moralnih razloga, trebalo da podnese ostavku na mesto predsednika Odbora za pravosuđe i upravu.
Ima reč narodni poslanik, Milorad Mirčić.
Dame i gospodo narodni poslanici, posle gotovo trodnevne rasprave o ovoj tački dnevnog reda, pri kraju ove rasprave, gde je čovek bio duboko ubeđen da vlada jedno jedinstvo i odlučnost većinske koalicije, kad je u pitanju vođenje i sprovođenje kadrovske politike unutar DOS-a, a na nivou odabira ili izbora nosilaca pravosudnih funkcija, pokazala se i isplivala na površinu prava istina. Istina je da je kadrovska politika koja se vodi na nivou DOS-a ili u okvirima DOS-a - koju sprovodi, i čije najvažnije odluke donosi, pretpostavljam, predsedništvo DOS-a, a ostvarenje tih odluka imaju zadatak da sprovode odbori i većina u ovoj skupštini - zapale ukrizu odluke koje se odnose na imenovanje pojedinih sudija opštinskih sudova ili nosilaca drugih funkcija u pravosuđu, što sepokazalo onog trenutka kada nisu zadovoljeni apetiti unutar koalicije DOS, bez obzira što ste nas, manje - više uspešno ili neuspešno, pokušavali ubediti u odlučnost i ispravnost odluka koje donosi Vlada, a pogotovu u ispravnost odluka koje donose matični odbori. Vaša nastojanja i insistiranja su bila da ubede opoziciju, pogotovu nas srpske radikale, da ni u jednom slučaju nismo u pravu kada smo vam iznosili primedbe na pojedine ličnosti ili na pojedina rešenja. Sami ste upali u svoju zamku, sami ste upali u klopku, vi ste se za ovom govornicom izjasnili i javnosti pokazalina koji način se ta kadrovska politika sprovodi. Sprovodi se tako što u onom trenutku kada jedan deo koalicije DOS ne bude zadovoljen, izlazi se ovde, po već nameštenom redosledu prijave govornika, da se da do znanja koalicionom partneru druge strane da je sve u njihovim rukama, da svaka odluka, koja bi značila ubrzanje, pogotovo reforme u oblasti sudstva, zavisi samo od tog koalicionog partnera. A gde vam je onda prethodno zaklinjanje da nije umešana politika, pogotovu da se ne vodi stranačka kadrovska politika, u smislu - nije obavezno ili ne mora da bude član svaki kandidat koji je predložen na funkciju. Narod je imao priliku da vidi: lako je vama, gospodo, ubediti i ovu skupštinu ponekad, jer imate većinu, možda vamolako polazi za rukom da ubedite i opoziciju, pa da fizički odstranite pojedine poslanike, a pogotovu srpske radikale, ali teško je javnost, posle ovakve današnje rasprave, ubediti ili uveriti da ste imali poštene namere. Ima među vama časnih i čestitih ljudi i oni su uvećini onog trenutka kada su u pitanju neka njihova profesionalna opredeljenja, njihova moralna, lična načela, gde ne mogu da idu ispod nekog minimuma, nego moraju, kao ljudi, da izađu za ovu govornicu, da zbog profesionalnosti, zbog moralnosti, kažu šta je suština. Tako je bilo i malopre, kada je član Demokratske stranke izašao i rekao, gospodin Pajtić, zbog čega kandidat DSS, ili kandidat na kome DSS toliko insistira, ne može da bude izabran ili imenovan na ovu funkciju. Naveo vam je zakon, ali šta to vama znači, vi niste iskoristili pauzu da se dogovorite. Po ponašanju predsedavajućeg, mislio sam da je ipak postignut neki kompromis, ali čim je nastala diskusija, video sam po redosledu prijavljenih, da je i on umešan u neku, ako ništa drugo, onda dogovornu kadrovsku politiku, koja se sada odvija u toku današnjeg zasedanja. Izašli su poslanici DSS i jasno rekli javnosti Srbije od koga zavisi i od čega zavisi ova Srbija. U ovom trenutku, naravno, zavisi izbor predsednika Višeg privrednog suda u Beogradu. Ali, narod je dovoljno pismen da prepoznaje da sudbina svakog od nas zavisi od dobre volje jedne ili druge partije unutar DOS-a. Istine radi, treba reći da ima i kolega koji nisu pripadnici ove dve najveće partije, koji izlaze da, iz najviših moralnih pobuda, kažu pravu istinu, ali pri tom zaboravljaju da naglase da je to protivzakonito. Ali, šta će vama zakon? Vama, gospodo, zakon ne treba. Vama ne treba ni zakon, ne treba ni Ustav. Vi se kunete da ste za promenu Ustava, a jedva čekate ili rado biste dočekali da ne dođe do promene ovog ustava. Ovaj vam najviše odgovara. Kada ne možete da se dogovorite za imenovanje predsednika opštinskih sudova, ko će da bude, koja ličnost, kako ćete oko promene Ustava? Uostalom, s kim ćete, gospodo, menjati? Pa, vidite koliko vas poštuje Milo Đukanović, više poštuje jednu zabavnu emisiju na TV "Pink", nego vas i vaše predstavnike. Gospodo, morate se uozbiljiti, ovde se radi o sudbinama ljudi, ne samo onih koje ste smenili. Normalno je i shvatljivo je, kada dođe do promene vlasti, da ta vlast, sprovodeći svoju kadrovsku politiku, donosi i personalne promene u pojedine organe vlasti, u ovom konkretnom slučaju, promene u sudstvu. Zato snosi i vlast odgovornost za njihov rad, ali malo je neuobičajeno, neupriličeno da na sve primedbe koje su izneli i poslanici SRS, sa imenima i prezimenima predloženih kandidata, gde se iznose dokazi, argumenti, da su bili pod sudskom istragom, vi jednostavno zatvarate oči, ne želite ni da razmišljate o tome. Šta bi vas to koštalo, gospodo, da kažete - u redu, osporena su ova dva ili trikandidata, hajde da odložimo to za neku narednu sednicu, pa neće svet da propadne. Dva - tri kandidata da se odlože za narednu sednicu, ništa nije tragično. Ali, nećete, zato što predlog dolazi iz redova SRS, čak i u onim drastičnim slučajevima, kada se bira ili imenuje predsednik Opštinskog ili Okružnog suda u Subotici. Ne reagujete na sve argumente, gde bi svaki čestiti čovek, koji sedi u ovoj skupštini, trebalo da se zapita kakvu to odluku donosi. Donosi odluku koja će biti na korist jednom pojedincu, koji manipuliše, ne samo DOS-ovskom većinom, nego manipuliše i svojim narodom, nacionalnom manjinom kojoj pripada. Pa, najbolje i najupečatljivije govori upravo čovek koji pripada toj nacionalnoj manjini, i iznosi pravu istinu. I ne samo da se ogrešio o zakon, o Ustav ove države, tako što je počinio nemali kriminal, vršeći različite funkcije u prethodnom periodu, a pri tom nije bio sankcionisan od prethodnog režima, nego i u ovom periodu tako što vodeći kadrovsku politiku ne ugrožava, gospodo, samo one koji žive u Subotici, to ima dalekosežnije posledice. Jožef Kasa, svestan činjenice da neće ustavnim promenama doći do prenošenja ingerencija sudske vlasti na Skupštinu Vojvodine, odnosno na PokrajinuVojvodinu, sada kadrovskim rešenjima vrši promenu i kontrolu sudske vlasti u Vojvodini. Nekima je to malo čudno, ali čitava priča oko autonomije Vojvodine ima za krajnji cilj da se ostvari autonomija koju je zamislio Jožef Kasa u svojoj glavi - to je personalna, etnička autonomija, iako su ovde mnogi članovi Vlade, na čelu sa predsednikom Vlade, rekli da su protiv takve vrste autonomije. (Predsednik: Držite se teme. Autonomija Vojvodine nije na dnevnom redu.) Ali je usko vezana. Znate, vama treba malo više vremena da biste to shvatili. Malo ste u kombinatorikama oko redosleda govornika, pa niste baš u temi. Ali, čim je predsednik Vlade Srbije kročio na tlo Vojvodine, odmah je rekao - imaćete autonomiju. Nije rekao većinskom narodu, nego je mislio na Jožefa Kasu. (Predsednik: Vreme.) Gospodo, vodite računa. Dobro razmislite pre nego što glasate o pojedinačnim rešenjima. Ima ovde dosta čestitih ljudi koje ste predložili. Zarad njih, nemojte da činite grešku, opterećivaće i te čestite i visoko profesionalne ljude koje treba da imenujete. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zlatan Jovanović, a posle njega narodni poslanik Zoran Nikolić.
Dame i gospodo, da se ne radi o tako važnom segmentu društva, kakav je pravosuđe, i da se ne radi o tako ozbiljnoj temi, kakva je izbor nosilaca pravosudnih i javnotužilačkih funkcija, onda bi se kompletna procedura oko predlaganja mogla nazvati smešnom. Međutim, iz prostog razloga što je veliki broj ljudi zainteresovan i što se radi o sudbinama velikog broja ljudi, nećemo je nazvati smešnom. U svakom slučaju, jeste konfuzna i haotična. Navešću nekoliko argumenata u prilog tome. Javnost će proceniti, prosuditi i videti o čemu se radi. U ova tri dana bilo je dosta govora na ovu temu, dosta argumenata, dosta kontra argumenata. Ja ću nekoliko od njih da apostrofiram, da bismo ih bolje shvatili. Predstavnici većine u parlamentu su više puta pominjali aktuelni zakon kao prepreku za izbor, odnosno pravni izbor nosilaca pravosudnih funkcija. Gospodin ministar je tu, prošlo je više od osam meseci od izbora Vlade. To je sasvim dovoljno vremena da se donese jedan novi zakon, ako onaj postojeći nije dobar. Zašto gospodin ministar i Ministarstvo nisu to učinili? Za osam meseci je Ministarstvo pravde donelo samo zakon o amnestiji šiptarskih zatvorenika, i ništa više. Prema tome, deplasirano je govoriti o toj prepreci za kvalitetnije obavljanje ovog posla. (Predsednik: Molim vas da se malo stišate.) Drugo, od 29. juna do dana današnjeg, znači, skoro tri meseca, stigla je hrpa materijala, ogromna količina materijala, sa predlozima za sudije i javne tužioce. Više puta su predlozi povlačeni i dostavljani novi, pa ponovo povlačeni itd. Upravo u ovom momentu su podeljeni najnoviji predlozi, što znači da taj proces još uvek nije okončan. Verovatno će da potraje i do kraja same ove sednice. To upravo govori o neozbiljnosti pristupa predlagača ovom poslu, o neozbiljnosti koja ima velike posledice. Veliki broj ljudi u ovoj zemlji je zainteresovan za ovu temu. Veliki broj ljudi nestrpljivo očekuje ishod ove sednice. Veliki broj ljudi je od 29. juna na nekim spiskovima. Smatram da je neozbiljno, od strane predlagača, da se tako veliki broj ljudi drži u neizvesnosti i da se tako poigrava sa njihovim sudbinama. Neshvatljivo je da se svakih pet dana ili svakodnevno predlozi menjaju. Ne znam šta to opredeljuje predlagača da promeni predlog posle samo jednog dana od predlaganja. Da li je to baš kvalitet predloženog kandidata ili su to preporuke nekih lokalnih DOS-ovskih politbiroa koji aktivno učestvuju u predlaganju nosilaca javnotužilačkih i pravosudnih funkcija. Treći argument koji želim da iznesem ovde jeste činjenica da je prekršen zakon pri predlaganju kandidata. Naime, veliki broj kandidata za predsednike opštinskih i okružnih sudova su ljudi koji u ovom momentu nisu sudije istih sudova, a neki od njih nikada nisu bili sudije. Zakon jasno kaže da se za predsednika suda bira kandidat iz reda sudija. Veliki broj ljudi, koji su predloženi ovde, danas se istovremeno bira i za sudiju, a odmah i za predsednika suda. Mislim da je to flagrantno kršenje zakona i da ne može i ne sme da prođe kao takvo. Mislim da nije ništa sporno da se danas, ako većina tako hoće, izaberu kao sudije, a da se na narednoj sednici, za sedam ili deset dana, isti ljudi izaberu za predsednike sudova. Onda bi to i formalno bilo potpuno u redu. Znači, ne bi bilo primedbi poput ove moje. Četvrta stvar, 9. jula stigao je Predlog odluke o prestanku funkcije nosiocima javnotužilačke funkcije. Među predlozima za razrešenje nalazi se ime Staniše Ivanovića, zamenika republičkog javnog tužioca i v.d. republičkog javnog tužioca. Njemu prestaje funkcija zbog ispunjenja uslova za penziju. To je bilo 9. jula. Odbor za pravosuđe 12. septembra povlači ovaj predlog, bez ikakvog objašnjenja. Istog dana, 12.septembra,Odbor za pravosuđe i upravu podnosi novi Predlog odluke o prestanku funkcije nosiocima javnotužilačke funkcije i ponovo se na listi nalazi ime Staniše Ivanovića, sa istim funkcijama kao i u prethodnom predlogu - zamenik republičkog javnog tužioca i v.d. republičkog javnog tužioca. To je bilo 12. septembra. Samo pet dana kasnije, 17. septembra, stiže izmena prethodnog predloga, kojom se iza imena Staniše Ivanovića brišu reči: "v.d. republičkog javnog tužioca". Prema tome, gospodin Ivanović je 12. septembra bio v.d. republičkog javnog tužioca, a 17. septembra već nije bio. Da podsetim javnost i vas ovde, u tom periodu nismo imali nikakvu sednicu koja bi mogla razrešiti dotičnog gospodina od ove funkcije. Pitam predsednika Odbora, a ako on nije tu, onda nekoga ko ga zamenjuje ili ko je nadležan da odgovori - na koji način je razrešen gospodin Ivanović? Ovde se postavlja novo pitanje - ko je gospodin Dragomir Nedić i ko je njega postavio na funkciju v.d. republičkog javnog tužioca? Pre dva dana je ovde bilo polemike oko ovoga i Odbor je doneo mišljenje koje je podeljeno poslanicima, u kome je jasno rečeno da je gospodin Ivanović u skladu sa zakonom izabran, odnosno postavljen za v.d. republičkog javnog tužioca. Takođe, u tom mišljenju stoji i način na koji prestaje ta funkcija. Pošto, očigledno, gospodin Ivanović nije razrešen u ovoj skupštini, a nije nastupio ni neki drugi slučaj za njegovo razrešenje, odnosno prestanak funkcije, onda je sporno kako je gospodin Nedić postao v.d. republičkog javnog tužioca. Još uvek je gospodin Ivanović legalni vršilac dužnosti republičkog javnog tužioca, što znači da je gospodinNedić nelegalan, neligitiman i predlažem da se svi predlozi dostavljeni od gospodina Nedića povuku iz procedure, jer nisu legitimni, odnosno legalni. Takođe predlažem Skupštini da se ne izjašnjava o predlozima vezanim za Slobodana Vučetića i predlogu za Radovana Čogurića. Ova dva predloga ne mogu nikako da se razmatraju na ovoj sednici jer nisu na dnevnom redu. Nisu na dnevnom redu iz prostog razloga što u dnevnom redu imamo tačku koja se zove - Odluka o razrešenju i izboru nosilaca pravosudnih funkcija, a navedena dva predloga nikako nisu ni razrešenje ni izbor nosilaca pravosudnih funkcija. Prema tome, ne mogu da stoje danas na ovom zasedanju kao tačke dnevnog reda i molim da se Skupština o tome izjasni. Prema tome,samo da rezimiram, tražimizjašnjenje Skupštine da se sa dnevnog reda skinu svi predlozi od gospodina Nedića kao nelegalni, jer nije legalni vršilac dužnosti republičkog javnog tužioca i da se ova dva akta o gospodinu Vučetiću i gospodinu Čoguriću takođe skinu sa dnevnog reda, odnosno da se ne izjašnjavamo o njima jer ne mogu biti sastavni delovi dnevnog reda. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran D. Nikolić. (Čuju se dobacivanja iz sale.) Kako može o tome da se izjašnjava Skupština, to ne može ni inače na redovnim sednicama, a kamoli na vanrednoj sednici i to vrlo dobro znate. Predlog da se skine tačka dnevnog reda? Sve što je osporeno, pojedinačno će, a ono što nije, to će u paketu. Valjda znate kako se radi. Izvolite i izvinite, gospodine Nikoliću.
Uvaženo predsedništvo, poštovane kolege narodni poslanici, ja bih par svojih ličnih komentara oko nekoliko pitanja koja su ovih dana dominirala skupštinskom raspravom o nosiocima... (Predsednik: Molim vas da se salušamo, poslednji prijavljeni govornik.) ...pravosudnih funkcija. Prva grupa pitanja ili odluka koje nam se predlažu , odnose se na poništenje odluka Narodne skupštine iz prethodnog saziva, a vezane su za razrešenje jednog sudije Ustavnog suda i jednog sudije Vrhovnog suda. Ništa lično, smatram da ove odluke nisu u redu, pre svega iz odnosa prema Ustavu, dakle formalno-pravno. Ne sporim pravo većine u ovom skupštinskom sazivu da gradi i ima svoj odnos prema događajima iz prošlosti,ali žestoko sporim način na koji se većina odlučila da menja prošlost. Jednostavno, mislim da način koji je izabran nije adekvatan i nije u skladu sa Ustavom. Naime, u sistemu podele vlasti koji je zapisan u našem Ustavu, u podeli vlastina zakonodavnu, izvršnu i sudsku, zna se kako koja vlast kontroliše međusobno jedna drugu. Parlament ima kontrolu nad radom Vlade, a kontrolu nad aktima parlamenta...
Molim za mir u sali, ljudi, dajte da se saslušamo.
Kontrolu nad aktima parlamenta ima sudstvo, odnosno ustavno sudstvo. Mislim da se i ovoga puta, ukoliko se nešto želelo, moralo ići tim putem, kontrolu opštih akata Skupštine vrši ustavno sudstvo, a kontrolu pojedinačnih akata u upravnom sporu, Vrhovni sud. Ako se želela ispravka neke nepravde, onda je trebalo ići tim putem. Međutim, simptomatično je da se vladajuća koalicaija i na ovoj sednici, kao i na svakoj do sada, ponovo sa jednim pitanjem ili sa više pitanja okreće prošlosti. U političkom smislu, to smatram i izrazom nemoći ove vlasti da pruži odgovore na teška pitanja današnjice i neizvesne sutrašnjice. Često i prečesto se poseže za prošlošću. Što se tiče druge grupacije pitanja oko koje bih želeo da kažem par reči, odnosi se na razrešenje nosilaca pravosudnih funkcija. Tu bih napravio dve razlike. Prva grupacija su oni koji odlaze na lični zahtev, koji odlaze u penziju i želim tim nosiocima, koji su do juče obavljali ovaj častan posao i koji će nakon ove sednice biti formalno razrešeni, da u lično ime izrazim zahvalnost za doprinos koji su dali pravosuđu u Srbiji. Što se tiče one druge grupe predloga za razrešenje nosilaca funkcija pre isteka mandata na koje su birani, mi ćemo biti protiv toga jer smatramo da način na koji je izvedeno, odnosno predloženo od strane Odbora, a verovatno će biti i usvojen od strane većine, nije u skladu sa zakonom. Mislim da mnogi od tih predsednika sudova nisu zaslužili da se nađu u korpi ili obuhvaćeni jednom floskulom da su isključivi krivci za katastrofalno stanje i neažurnost u pravosuđu. Mnogi od njih su čitav svoj život veoma časno i odgovorno ugradili sebe i zaslužili su da se ova vlast ili bilo koja druga vlast rastane sa malo više dostojanstva nego što se to čini. Što se tiče izbora novih nosilaca pravosudnih funkcija, ovde je predloženo 70 kandidata za predsednike sudova opšte nadležosti. Nećemo dati podršku ovim rešenjima, ne zato što smatramo da su to sve loši predlozi, daleko od toga, već pre svega što smo svesni da sa 37 poslanika, koliko nas ima u parlamentu, i nismo bili u poziciji da aktivno učestvujemo u njihovom predlaganju,pa zbog toga nemamo pravo ni da aktivno učestvujemo u odlučivanju, pa ćemo najverovatnije biti uzdržani oko toga. Ima jedna druga činjenica: od 70 sudija predsednika sudova opšte nadležnosti, koji će verovatno danas biti izabrani na to časno mesto, čak 30 nisu iz tog suda. Mislim da je to neopravdano visok procenat i on govori o dve stvari. Prva i osnovna stvar je da u tih 30 sudova radi nekoliko stotina sudija, a ako smo za ovom govornicom rekli, i od strane predstavnika vladajuće koalicije, da je funkcija predsednika suda, sudska uprava, onda zaista ne vidim razlog daiskažemo nepoverenje prema nekoliko stotina postojećih sudija koji rade u tih30 sudova, a u koje će doći kolege iz advokature, privrede i drugih sudova, a do juče nisu radili u tim sudovima. Mislim da to nije prihvatljivo. Oko legitimiteta predloga vršioca dužnostirepubličkog javnog tužioca, ne bih se u potpunosti složio sa argumentacijom uvaženog kolege Pavlovića. Tačno je da je život doneo jednu situaciju koju zakon nije rešio , tačno je da postoje pravne praznine, ali sam u takvim situacijama sklon uvek da se priklonim mišljenju da je bolji bilo kakav sistem, nego odsustvo sistema, što bi se desilo da Srbija nije imala vršioca dužnosti republičkog javnog tužioca. Inače, za mene nema sumnje ko je kriv za ovu situaciju i hoću to i da kažem. Mislim da za to isključivu odgovornost nosi DOS, vladajuća koalicija, jer je u vreme prelazne vlade prihvatila zahtev SPO da zatraži i dobije ostavku tadašnjeg republičkog javnog tužioca, iako je bio parlament raspušten.
Molim za mir u sali, molim vas da se stišate.
I godinu od toga nije uspela kao vladajuća koalicija da se dogovori oko toga ko će biti novi republički javni tužilac. To je u najblažem rečniku sramota i bruka ove vlasti. Zbog toga i svi ovi sporovi oko legitimiteta i legaliteta odluka o kojima mi danas raspravljamo. Oko kandidature za predsednika Višeg privrednog suda, izrazio bih lični stav, dakle kao socijaliste, i tri razloga zbog kojih mi nismo za ovu kandidaturu. Prvi je vezan za činjenicu da nismo učestvovali ni u predlaganju tog kandidata i da kao opozicija načelno treba da se borimo protiv predloga koje vlast predlaže. Drugi, to što je Parlament u prethodnom sazivu, u kojoj je SPS imala dominantnu ulogu ili većinu u toku sedmog meseca prošle godine, razrešila tog kandidata iz razloga koje neću ovom prilikom navoditi, pokušavajući da poštujem ono o čemu smo govorili o privatnosti i okolnostima koje nisu za iznošenje, a koje možda i ne treba da iznosimo za ovom govornicom. Treći i krajnje principijelan razlog, i osnovni ili najteži razlog, što smo se na nekoliko sednica na Odboru za pravosuđe uverili da je mnogo spornih stvari vezano za kandidaturu gospođe Vasilić, od njene prijave na konkurs, pa do postupka koji je vođen i kod Odbora za pravosuđe prema Skupštini. Koliko sam upoznat, čak i Ministarstvo pravde u završnoj fazi ovog postupka je odustalo od svog mišljenja vezano za ovu kandidaturu. Mi socijalisti imamo principijelan stav, koji se ne odnosi samo na gospođu Vasilić, nego na sve nosioce funkcija koji su na Odboru za pravosuđe i za ovom govornicom ...
Izvinite, gospodine Nikoliću, gospodo poslanici, da li treba da prekinem sednicu ili ćemo da se saslušamo? Molim vas za malo mira u sali, stvarno nema smisla.
Dakle, da ponovim, mi imamo principijelan stav koji je jedan za sve kandidate, čija je kandidatura osporena iz ličnih ili proceduralnih razloga, da ništa kao Parlament nećemo izgubiti ukoliko se sve te okolnosti i činjenice, koje su od narodnih poslanika iznesene, u jednom kratkom i efikasnom postupku narednih par dana provere i da se na narednoj sednici Skupštini izađe sa kristalno jasnim stavovima. I na kraju, moja je želja i većine ovde u Skupštini, verujem, da jednom u ovoj skupštini počnemo da razgovaramo otvoreno o suštinskim razlozima stanja u pravosuđu. Da razgovaramo o poboljšanju materijalnog položaja sudstva, poboljšanju uslova rada, jer je svima nama jasno da bez ekonomske nezavisnosti sudija nema ni suštinski nezavisnog položaja pravosuđa. To sada nije tako. I na kraju, sasvim na kraju, pošto neću imati više prilike da učestvujem u raspravi ... (Predsednik: Vreme.) .... želim da čestitam svim onim nosiocima pravosudnih funkcija koji će na današnjoj sednici biti izabrani od strane većine i da zaželim da svoju funkciju obavljaju u skladu sa Ustavom i zakonom i zakletvom koju će položiti. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Išpanovič Ištvan.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja ću biti kratak pa bih vas molio da me saslušate. Moram izraziti svoje duboko nezadovoljstvo zbog toga što je danas na sednici Odbora za pravosuđe skinut kandidat Korhec Tamaš iz Subotice, kandidat za predsednika Okružnog suda u Subotici, gospodine Nikoliću. Neću da se bavim diskusijama od juče, neću da se spustim na taj nivo, moram da kažem da se radi o kandidatu koji je doktor nauka, pravnik, koji govori četiri jezika i ispunjava sve uslove za izbor za sudije i za predsednika suda u Subotici. Moram i to da kažem, da je on bio sudija Vrhovnog suda Srbije i najuren je kada je 1992. godine Milošević čistio pravosuđe od nepodobnih kandidata. Nikakav drugi razlog nije postojao. Danas, nakon ponovnog razmatranja, taj stav je najbolje danas izrekao gospodin Mirčić: u Subotici predsednik Okružnog suda ne može da bude Mađar. To shvatam kao poruku. Mađari će to prihvatiti, ali priznati nikada neće. Takav način rada, jednostavno, u ime vojvođanskih Mađara ne prihvatam. Nikakav drugi razlog ovde nije iznet. Nije osporena stručnost kandidata, ispunjava sve uslove po zakonu, ali očigledno ne čudim se što radikali ne prihvataju da bude gospodin Korhec predsednik Okružnog suda u Subotici. Ne čudim se ni socijalistima. Čudim se nekim drugim strankama u DOS-u. U Subotici u Okružnom sudu nikada do sada, od 1945. godine, nije mogao biti Mađar predsednik Okružnog suda. Ništa čudno za vreme komunizma, ništa čudno za vreme Miloševićevog režima, ali je čudno to danas. Hvala.
Imamo dosta replika, dobićete reč. Samo ne znam vi po kom osnovu, Poslovnik, replika?
Poštovani poslanici, prethodni govornik je pomenuo SPS u kontekstu, ako sam dobro razumeo njegovo izlaganje, a pozivam se na član 98. i 99, da su srpski socijalisti u raspravi koja je vođena ovih dana imputirali određene vrste nacionalizma. Iz stenograma se može videti da ni jednom, ni jednog momenta, ni jedan poslanik SPS-a nije u diskusijama koje su vođene oko imenovanja sudija i tužilaca upotrebio ni jedan termin koji je izlazio iz granica dobrog ukusa i rasprave o temi. Molim da se ovo konstatuje i da se oko ovoga predsednik izjasni. Hvala lepo.
Ne znam šta tu imam da se izjasnim. Da li je trebalo da izreknem opomenu zbog nanošenja uvreda poslaničkoj grupi SPS-a? Dobro. To je malo stvar tumačenja i šire političke rasprave. Po Poslovniku? Osećam i da je ovo replika, a da nije Poslovnik.
Poštovane kolege, grubo je povređen član 99, stavovi 1. i 2. Kaže: "Narodni poslanici dužni su da poštuju dostojanstvo Narodne skupštine"; i drugo "Narodni poslanici dužni su da se jedni drugima obraćaju sa uvažavanjem". Ovo što smo čuli od gospodina Išpanoviča ne spada pod ovaj član 99. Ne spada pod član 99. zato što je puno neistina i na drugi način zbog toga što vređa dostojanstvo Skupštine, zbog toga što iznosi neistine. Niko u raspravi, pa ni ja nisam rekao da predsednik Okružnog suda ne može da bude Mađar. Možda je gospodin Mirčić, ali vi ste onako sve en passant (uzgred) to rekli. Prema tome, nije problem u tome, nego je problem u zameni teza. Mi smo se svojevremeno, gospodine Išpanoviču, u DZVM razmišljali baš oko toga ko će ovde da politizira, a tamo sa druge strane granice da prebacuje kapital i mi o tome razgovaramo. Sa druge strane, razišli smo se oko toga ko će da bude pošten i da izađe pred te svoje jadne manjince, a vi ste govorili u ime svih Mađara. Nemojte u ime svih Mađara. Možete samo u ime Saveza vojvođanskih Mađara, a to je jedna od stranaka. Prema tome, da li je bio lapsus, verovatno jeste, ali nameran i prema tome, morate da se koristite potpuno činjenicama onako kako to valja. Rekao sam i u raspravi da to nije razlog da ne može, ali možda ne mora. Vrlo precizno i niko nije rekao da to, čak ni Ministarstvo po zakonu ne može, ali možda ne mora, gospodine Išpanoviču. Upravo je sukob oko toga što svi vi imate manje-više dvojna državljanstva, ja sam to rekao, pa ćete da zbrišete kada mislite i kako hoćete. Danas ste na Odboru rekli da treba da se dokaže da li on ima dvojno državljanstvo. Da obrnemo, može li on pod moralnom, materijalnom i krivičnom odgovornošću da kaže da nema dvojno državljanstvo? Možete li vi da kažete da nemate? Pitanje je, znači, da li jedna dvestapedesetina narodnog suvereniteta ima dvojno podaništvo ili nema dvojno podaništvo. Nemojte o tome šta je gospodin Milošević, šta je bilo, a svi vi ste bili saveznici gospodina Miloševića. Ko je imao potpredsednika u izvršnom odboru u Subotici iz redova Socijalističke partije Srbije: ja ili gospodin Kasa? Nemojte tako, nemojte da podvaljujete. Ne radi se o pitanjima nacionalne prirode, nego se radi o principijelnim pitanjima, što dvoličnost u politici ne može uvek da prođe? Zato što vi mislite da ste vi najbolji koalicioni partner Socijalističke partije Srbije i najvažniji i najbolji koalicioni partner DOS-a, gde podmećete demokratskoj vlasti klipove u točkove i navlačite ih kada oni ne mogu sve i uvek da kontrolišu, a u vas imaju poverenje kao u građane za koje misle da su pošteni. To je, gospodine Išpanoviču, suština problema.
Replika, gospodin Nikolić, pa gospodin Mirčić.
Dame i gospodo narodni poslanici, malo sam morao da postupam protiv Poslovnika da bih izazvao ovu repliku na tvrdnju gospodina Išpanoviča da je sudija Korhec iz Subotice, a ja sam rekao iz Segedina i onda je on rekao - gospodine Nikoliću iz Subotice - i to je moj osnov za repliku, gospodine predsedniče. Očigledno da niste pratili kako sam stekao taj osnov. Naime, sa ovakvim tezama sam se susretao evo već devet godina, koliko sam dugo poslanik u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Uvek kada je izlazio predstavnik stranke u kojoj je bio Agošton Andraš ili Kasa Jožef, on je govorio - ovo će mađarski narod umeti da ceni, ovo će mađarski narod da pamti, na ovo će mađarski narod da reaguje. O čemu se radi ovde, gospodine Išpanoviču? Hoće li srpski narod da reaguje na osporenih 50 sudija? Zar nismo mi potpuno jednaki? Zašto vi jednog osporenog sudiju, koji je mađarski državljanin, svrstavate u mađarski narod koji živi na teritoriji Republike Srbije? Da li to svi Mađari imaju dvojno državljanstvo ili to samo elita ima dvojno državljanstvo? Da li su svi Mađari uživali privilegije bivšeg režima ili samo elita i njegovi predstavnici, predvođeni današnjim potpredsednikom Vlade, za koga smo dokazivali i u prošlom nenarodnom, diktatorskom režimu da je kriminalac? Je li to sve istina ili nije? Jesmo li vam dokazali koliko je zemlje kupio, koja će vredeti milijarde maraka? Jesmo li vam dokazali koliko je kuća u centru Subotice otuđio i poklonio svojoj familiji? Grešila je Socijalistička partija Srbije što je sa takvima u određenim delovima Srbije pravila koaliciju. Sa takvom političkom strankom niko u Srbiji ne treba da pravi koalicije, pa makar morao da pobedi, jer vi posle dva ili tri meseca ispostavljate račun za koaliciju, a vaši računi su strašni. Ili ćemo vas sada prijaviti u Budimpeštu da proganjate mađarsku nacionalnu manjinu ili će taj čovek biti sudija u Subotici, ili će biti ovo ili će biti ono. Nikada nijedan srpski radikal niti je pomislio, niti će izgovoriti bilo gde da Mađar ne može da bude sudija. To ste malopre izjavili za srpske radikale. To od nas nećete čuti. Mi hoćemo da kažemo da Korhec neće biti sudija, ne zaslužuje da bude sudija, ne može da bude sudija i neće da bude sudija, ako ima pameti u ovoj sali, ali da nijedan Mađar ne može da bude sudija, da musliman ne može da bude sudija, da Albanac ne može, da Slovak, da Rusin, kada je to rekao neki srpski radikal? Nego, proveravamo samo da li čovek može kao čovek, kao sudija, kao stručnjak, kao moralna ličnost da bude sudija ili ne, a ne vezujemo se za to da li pripada narodu ili nacionalnoj manjini. Ako vas sada ne podržavaju ovi koji duvaju u istu zapadnu tikvu kao i vi, onda dobro razmislite šta vi uopšte tražite u političkom životu Srbije.
Replika, gospodin Mirčić.
Uvaženi kolega Išpanoviču, najgori, najprimitivniji, najniži oblik i način diskusije je kada se iznose laži. Vi ste izašli za ovu govornicu, izgovorili ste takvu laž, stavili ste neke reči meni u usta, a pri tome imate čvrsti dokaz, stenogram, kolege poslanike koji su slušali. Ne samo ja, nego bukvalno nijedan jedini srpski radikal za sve ovo vreme parlamentarizma u Srbiji nije izrekao bilo kakvu kritiku, a pogotovo kritiku ili sugestiju ovakve vrste, kakvu ste vi aludirali za pripadnika bilo koje nacionalne manjine. Već je dosadilo da mi vama objašnjavamo, mi se vama pravdamo. Bolje bi bilo da se vi lično opravdate pred pripadnicima svoje nacionalne manjine. Kod vas je znak jednakosti između prava pojedinaca pripadnika nacionalne manjine jednak sa pravima čoveka koji je kandidat za predsednika okružnog suda, a državljanin je druge države. Kod vas je znak jednakosti između materijalnih, vaših i Kasinih interesa, i nacionalnih interesa mađarske nacionalne manjine. Kod vas je znak jednakosti ekonomske autonomije jedne oblasti u Srbiji, koja se zove Vojvodina, sa vašom ekonomskom nezavisnošću i sa vašom ekonomskom situacijom. Ne možete više da podmećete. Nemojte više da prozivate nijednog srpskog radikala. To što imate loša iskustva, vi lično i vaše stranačke kolege sa prethodnim režimom, objasnite svojim sunarodnicima šta je uzrok tome. Puno ste bili lojalni, servilni Slobodanu Miloševiću. Na kojoj god ste se funkciji nalazili, vi ste trčali, da li preko Mihalja Kertesa ili preko nekog ko je do Miloševića, da se dodvorite Miloševiću, a pri tome ste zanemarivali interese vaše nacionalne manjine i na pogrešna vrata kucate. Kucate dugo, ali nije čudo. Kako pogrešno radite ovaj posao, tako pogrešno vodite i politiku, ne samo svoje partije, nego i politiku koja bi trebala da štiti nacionalne interese mađarske nacionalne manjine. Zato vam sve veći broj i vaših sunarodnika okreće leđa. Najbolji dokaz je svakodnevno oglašavanje intelektualaca mađarske nacionalne manjine. Pročitajte. Ako nemate ogledalo, imate novine. I današnje novine pišu o vama lično. Sledeći put, kad budete izlazi na ovu govornicu, najmanje što treba da učinite, to je da se izvinite srpskim radikalima.
Ima reč narodni poslanik Božidar Vujić - replika.
Ukazujem na povredu Poslovnika, član 99, stav 2. U tom članu piše da su narodni poslanici dužni da se jedni drugim obraćaju sa uvažavanjem. Tražio sam od vas, gospodine predsedniče, repliku na izlaganje gospodina Ištvana Išpanoviča, koji je rekao da su neki poslanici u večerašnjem izlaganju bili u svom govoru na prizemnom nivou. Mislim da ste to shvatili. Mislim da se to odnosilo na moje večerašnje izlaganje i, na osnovu toga, molim da dobijem pravo na repliku.
Vi sami, bez pominjanja imena, bez pominjanja funkcije, otkrivate da ste govorili prizemno.
Tvrdim da je to uvreda.
Gubimo mnogo vremena. Zaista, to je besmisleno na taj način tumačiti Poslovnik.
Gospodin Išpanovič i gospodin Biači, bili su juče prisutni kad sam izlagao. Imali su mogućnost da repliciraju u slučaju da sam zbilja govorio na prizemnom nivou. Nisu replicirali na moje izlaganje.
Izvolite, osporite da ne govorite na prizemnom nivou, pa govorite na višem nivou.
To i pokušavam da vam objasnim. Zbilja je uvreda od gospodina Išpanoviča. Imao je mogućnosti juče da replicira. Bio je prisutan i on i gospodin Biači. S obzirom na to da se nisu javili za reč, ne kažem da su se saglasili sa mojim izlaganjem, ne mogu to ni da tvrdim, jer su članovi Saveza vojvođanskih Mađara. Moja jučerašnja diskusija je bila usmerena - verujem da su svi shvatili u kom smeru ide - na nezavisno sudstvo. S obzirom na to da je gospodin Čeda Jovanović više puta juče, za govornicom, tražio određene dokaze da predstavnici političkih stranaka koji sada participiraju u vlasti, tačnije u DOS-u, nisu predloženi i ne figuriraju baš svi na ovim spiskovima nosilaca pravosudnih funkcija. Jedan od tih dokaza je bio i gospodin Tamaš Korhec. I vama je to dobro poznato. Gospodin Tamaš Korhec je u njihovoj internoj nomenklaturi i hijerarhiji vlasti uSavezu vojvođanskih Mađara među prvih deset članova. Toliko o nezavisnom sudstvu. Mislim da sam to govorio juče. Ako je to prizemni govor, mislim da nema smisla od strane gospodina Išpanoviča. Juče su, zbilja, imali mogućnost to da kažu. Govorio sam o gospodinu Tamašu Korhecu, ne o njegovim stručnim kvalitetima, već o njegovoj starosti, o tome da je penzioner. Tražim da gospodin Išpanovič povuče svoje reči. Znam da je to njemu zadatak, koji je dobio od Saveza vojvođanskih Mađara, da uradi.
Javljanje za reč u ime poslaničke grupe, zatim u ime odbora.
Gospodine predsedniče, poštovane kolege poslanici, članovi Vlade, pre nego što budem govorio o pravosuđu, u ime poslaničke grupe, želeo bih da kažem nešto povodom reči koje su se malopre čule sa ove govornice, a vezane su za SPS. U proteklih deset godina mi smo, kao partija na vlasti, stupali u kalicije sa strankama od kojih su neke i danas u opoziciji, a neke su u DOS-u. Verujte, bilo je stvari i tada, a ima i sada, koje smo nosili i koje su bile teret za koaliciju. Ali, treba znati da smo se mi vodili državnim, nacionalnim razlozima i da su nam oni uvek bili ispred stranačkih razloga. Mi se toga ne stidimo. Ne želimo da govorimo o bilo kojoj koaliciji i o bilo kojem partneru u negativnom kontekstu. Sada bih rekao nešto u vezi sa temom koja je na dnevnom redu Skupštine. U protekla tri dana poslanici Socijalističke partije Srbije su, čini mi se, veoma argumentovano i ubedljivo kazali i dokazali da je stanje u pravosuđu Srbije loše, da se loše radilo i prilikom razrešenja nosilaca pravosudnih funkcija i da se nije dobro radilo prilikom postupka kandidovanja. Zanimljivo je i treba pomenuti da je od strane skupštinske većine bilo različitog reagovanja na našu argumentaciju. Poslanici Demokratske stranke su, po pravilu, nastupali braneći Vladu, osporavajući uticaj izvršne vlasti na rad pravosudnih organa. Poslanici Demokratske stranke Srbije su govorili, vodeći računa o imidžu i ugledu Skupštine Srbije u javnosti. I jedni i drugi imaju isti cilj. I jedni i drugi su odgovorni za stanje u pravosuđu Srbije. I jedni i drugi učestvovali su i učestvuju i u predlaganju i u kandidovanju. Danas će skupštinskom većinom izglasati predložene kandidate. Samim tim, i jedni i drugi nose odgovornost za ovo što će Skupština izglasati, odnosno za ono što čini rad pravosuđa Srbije. Naša ocena je da je stanje u pravosuđu loše. Zašto? Loše je kako u pogledu načina i uslova rada, tako i u pogledu kadrova koji tamo rade. Zašto loše? Loše sa razloga što je u proteklih devet meseci prevladala politika nad strukom. Prevladali su poslanici DOS-a u odnosu na profesionalizam. Prevladao je DOS i partijski kriterijum u odnosu na potrebu izgradnje nepristrasnog i autonomnog pravosuđa. Stanje je loše zato što je prisutan veliki upliv izvršne vlasti. Na žalost, od strane predsednika Vlade i ministara najavljuje se suđenja, prejudiciraju se sudske odluke i daju izjave o postojanju dokaza protiv osumnjičenih ili optuženih. Stanje je loše zato što je pravosuđe neefikasno, neažurno, nekad vrlo pristrasno. U javnosti, u medijima, znam neko će reći da to nema veze sa pravosuđem, ali čovek ne može da ne primeti da se prvo u javnosti najavljuje hapšenje, da se prvo u javnosti objavi sadržaj krivičnih prijava, a tek onda na scenu stupaju pravosudni organi, naravno po već opisanom scenariju. Pojedini krivični postupci, po pravilu protiv pojedinaca iz Socijalističke partije Srbije, traju nedozvoljeno dugo. Očigledno, u međuvremenu, optuženom se nešto nađe, pa se proširi optužnica. Suštinski razlog je da čovek ostane što duže u zatvoru i, naravno, da ostane utisak krivice. Stanje je, očigledno, teško i zbog teškog materijalnog položaja. Vlada u tom pogledu nije učinila ništa na poboljšanju materijalnog položaja, uprkos obećanju koje je dala. Stanje je loše i zbog načina na koji su kadrovi predlagani. Nama je prethodnih dana prigovoreno više puta oko predlaganja, oko kandidovanja, oko kandidata koji su predloženi, tvrdeći da je sve to plod profesionalnog pristupa. I naravno, tvrdeći u isto vreme da je u proteklom periodu SPS predlagala samo one kadrove koji su bili članovi partije. To, naravno, nije tačno i ja sam to demantovao. Juče sam, povodom izlaganja jednog kolege poslanika, dobio i pismo, sa tvrdnjom (pismo je kratko i rado ću ga pročitati) kako se obavilo i obavlja kadrovanje u pravosuđu. Možda će kolegi biti zanimljivo. "Sudije i tužioci iz Sente su smenjeni, a nisu bili članovi SPS-a. Novopostavljeni članovi su članovi Demokratske stranke ili DSS-a." Neću pominjati imena, to mogu ostaviti kolegi, ako bude zainteresovan, ali je smenjen predsednik suda, koji nije član SPS-a. Smenjen je opštinski javni tužilac, koji nije član SPS-a. Toliko oko toga. Jedan kolega poslanik je bio dovoljno korektan da pomene da čovek koji je promenjen, nije član SPS-a, i to je jedan korektan potez, ali je izostavio drugi deo navoda, koji je takođe demantovan u pismu čoveka koji je smenjen, a to je da je on bio član izborne komisije, odnosno sekretar izborne komisije. Reč je o Nišu, i čovek kaže da je to netačno, što se lako može proveriti, jer je gotovo svim poslanicima, i opoziciji, i poziciji iz Niša, poznato da on 1996. godine nije bio ni u jednoj izbornoj komisiji,koja je sprovodila savezne i lokalne izbore. Uostalom, sastav tih komisija je bio objavljen u službenim glasnicima. (Poslanik iz sale: Je li bio član SPS-a?). Nije. Demantovao je čovek u pismu, a jedan vaš poslanik je i to demantovao. Od kdolega iz Knjaževca dobili smo pismo, kao poslanička grupa, u kome se kaže: "Povodom saznanja o izboru predsednika Opštinskog suda u Knjaževcu, bez konsultacija kolegijuma Opštinskog suda i kandidata koji do sada nije vršio sudijsku dužnost, kolegijum Opštinskog suda u Knjaževcu izražava protest." To govori samo po sebi kako se predlagalo. Juče sam, čini mi se vrlo argumentovano, govorio o kandidatima koji su predloženi. Neću to da pominjem, ali ima i detalja koji sami po sebi daju jednu potpunu sliku o kandidovanju. Imali smo mišljenje Ministarstva pravde, kojim se povlači mišljenje o kandidatu za predsednika suda, koji nije ni konkurisao. Imamo kandidata koji je i danas predmet našeg razgovora i o kome će Skupština odlučivati, koji nije ni konkurisao, pa sami pomislite šta to može značiti. Ako se od strane skupštinske većine neki kandidat osporava, onda se po pravilu potežu proceduralni razlozi, i naravno, kaže se da ne može biti predložen za predsednika suda zato što nije sudija, ali u materijalu koji smo dobili ima čak 29 kandidata za predsednike suda, koji treba prvo da budu izabrani za sudije. Pominje se lična i profesionalna savest i čast kada se brane određeni kandidati, ali nažalost, niko od njih, ljudi koji su nastupali na taj način i branili stavove svoje poslaničke grupe, nije rekao ni reč, niti pocrveneo, niti dao izjavu u novinama, kada je kidnapovan Slobodan Milošević, na osnovu jedne protivustavne, protivpravne, protivzakonite odluke. Kako se uošte može govoriti o pravnoj državi u Srbiji kada je odlukom DOS-ablokiran rad Ustavnog suda Srbije, kako bi se izbegla ustavno -sudska kontrolanad radomSkupštine i Vlade. I na kraju, mi socijalisti nećemo podržati date predloge za izbor nosilaca pravosudnih funkcija, jer nismo u njima ni učestvovali. Za neke predloge, koji su bili na Odboru i o kojima postoje proceduralni i personalni razlozi, mi ćemo biti protiv. I ponoviću, kao i moj kolega Zoran Nikolić, za one koji budu izabrani, očekujemo da će raditi u skladu sa zakonom i zakletvom koju će položiti. Hvala.
Pre nego što dam reč gospodinu Mamuli, kao predstavniku Odbora, predložio bih, pošto imamo veliki broj osporenih predloge, da saslušamo još preostala dva narodna poslanika i da nastavimo sa radom do okončanja ove tačke dnevnog reda, a da sednicu nastavimo u ponedeljak. Sutra je verski praznik i onda bismo mogli da nastavimo u ponedeljak. Ako se slažete s tim, onda moramo u vezi s tim da donesemo odluku Skupštine, pa bih ovaj predlog stavio na glasanje. Molim da se izjasnite. Za 81, protiv dva, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 79, ukupno 162. Moraćemo da ponovimo glasanje, u stvari, predlog nije prihvaćen, nema većinu. Da li postoji drugi predlog? Ima reč gospodin Čedomir Jovanović.
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, mislim da se nismo razumeli i da je zajednički interes da se ovako važna tačka dnevnog reda završi bez prekidanja, dakle, da okončamo svoj rad u kontinuitetu, bar po ovom pitanju. S obzirom da je sada trebalo preformulisati predlog predsednika Skupštine, predlažem da završimo naše zasedanje tako što će Skupština završiti ovu tačku dnevnog reda, a potom glasati o tome da se rad nastavi u ponedeljak, dakle, da ne nastavljamo sutra sa sledećim tačkama dnevnog reda.
Stavljam ovaj predlog na glasanje. Za 132 narodna poslanika, protiv 16, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 27, ukupno 175. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Po okončanju ove tačke dnevnog reda odlučivaćemo o nastavku sednice, sa predlogom da to bude u ponedeljak. Reč ima narodni poslanik, gospodin Đorđe Mamula, predstavnik Odbora za pravosuđe i upravu.
Dobili ste izmene Predloga odluke o izboru sudija i predsednika okružnih i opštinskih sudova. Kao što ste videli, predlaže se brisanje predloga za okružne sudove u Vranju, Leskovcu i Subotici, a za područje Okružnog suda u Požarevcu briše se predlog za predsednika Opštinskog suda u Žabarima.
Molim narodne poslanike, ako temu izbora i sve ovo što smo radili ova tri dana smatraju važnim, da u tišini i punoj koncentraciji saslušaju izveštaj gospodina narodnog poslanika Mamule, kao zamenika predsednika Odbora za pravosuđe i upravu. Zaista vas molim da se saslušamo. Ovi predlozi su izbrisani da bi se proverile primedbe koje su iznete tokom rasprave. To ne znači da po izvršenim promenama ti predlozi neće možda biti ponovo na dnevnom redu. Iznete su ozbiljne primedbe. Još bi bilo bolje da su iznete ranije tokom rasprave, a ne da se čeka poslednji trenutak pa da se izazove neki efekat, kao što se priželjkivalo. Što se tiče gospodina Korheca, tu smo uvažili razloge gospodina Pal Šandora. A, i ono što je predviđeno Rezolucijom Ujedinjenih nacija iz 1986. o nezavisnosti sudstva, tako da će i to biti provereno. Što se tiče kandidata za predsednika Višeg privrednog suda, gospođe Jelisavete Vasilić, utvrđeno je da nije bilo procesnih razloga da se predlog povuče iz procedure, većinom glasova. To je odluka. Reč ima narodni poslanik Čedomir Jovanović.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, iskoristiću svoje pravo i 10 minuta koje sam ostavio za kraj rasprave u načelu. Mislim da smo zajedno, kao poslanici, proveli suviše dugo vremena radeći u ovoj sali, da bismo bili nesposobni da procenimo u kojoj meri su argumentacije i stavovi lični i stranački, a u kojoj meri su oni zaista posledica nekog višeg društvenog interesa. Ova sednica republičkog parlamenta je po mnogo čemu presedan. Raspravljali smo o oduzimanju imuniteta dvojici svojih kolega i na takav način inaugurisali princip koji i svakoga od nas preteći obavezuje i podseća. Razgovaramo tri dana o reformi pravosuđa, reformi u kadrovskom smislu, najavljujući, bar mi kao predstavnici poslaničke većine, i onu zakonsku reformu i zakone koji su u ovom trenutku u javnoj raspravi. Ono što je iskorak u odnosu na naša dosadašnja zajednička i razmimoilaženja i povremene saglasnosti, jeste da smo ovoga puta odlučivali o konkretnim ljudskim sudbinama. Ne kažem da su manje važni zakoni kojima smo reformisali fiskalni sistem našeg društva, ali ovog puta smo govorili o imenu i prezimenu, o tome ko je po našem mišljenju sposoban da meri pravdu u našem društvu, a ko je za nešto tako nekvalifikovan. Mislim da bi bio prvi veliki uspeh ako bismo sada, na kraju ove načelne rasprave mogli da kažemo da je ipak u svemu tome prevagnula argumentacija koja nije lična. Smatram da je više nego opasno osporiti bilo koju argumentaciju, kojom se ovde kritikovao predlog Odbora za pravosuđe ili naše poslaničke većine, nekim ličnim razlogom. Isto tako, smatram da ni mi na tako nešto nemamo pravo, jer služeći se tom analogijom mi se predstavljamo kao ljudi koji imaju neki lični interes, bilo da je reč o sudu u Leskovcu, o sudu u Vranju, o sudu u opštini Žabari, o realnom problemu na koji moramo pronaći odgovor sa sudom u Subotici ili o problemu koji imamo sa Višim privrednim sudom u Beogradu. Onaj ko kaže da u tome postoji lični razlog i ko u tome upre prstom u DOS, u SPS, u SRS, u SSJ, u DS, DSS, istovremeno time, sa druge strane, jasno ukazuje na to da je njegov interes u istoj meri ličan. Ipak, uveren sam da ovoga puta nije bilo tako, uprkos nekim veoma jasnim eksplicitnim stavovima koji su, u konkretnom slučaju želim da govorim o DS, u meri u kojoj su, optužujući za one koji sa takvom argumentacijom nastupaju. Ja sam ispred poslaničkog kluba DOS-a zatražio argumentaciju za svaku kritiku, argumentaciju koja ne bi smela da bude kleveta i puka insinuacija, već nešto što je posledica ozbiljnog, pedantnog, preciznog rada, nečeg što je utemeljeno na činjenicama. Proizvod jednog takvog pristupa su korekcije koje smo mi napravili u svom predlogu, korekcije po pitanju sudova u Leskovcu, Vranju, u opštini Žabari, u Subotici. O tome vas je veoma korektno izvestio poslanik Mamula. Pred nama je glasanje, ali u tom glasanju takođe moramo povesti računa o jednom principu - da je ovo poslednji put da smo u ovoj meri mi kao političari, a pre svega, jesmo političari, angažovani u poslu koji ponajmanje može i sme imati dodira sa politikom. Ako već znamo da je to tako, ne optužujući nikoga među nama ovde, ni one koji su nam ostavili takvu proceduru, ali ni nas koji realno tu proceduru nismo mogli na valjani način da promenimo u ovom vremenu koje je ipak kratko, jer se od nas očekuje reforma pravosuđa u periodu od osam meseci, a ono nije reformisano za prethodnih 30 ili 40 godina, koliko su stari pojedini zakonski predlozi. Mi smo obećali ozbiljnu promenu i ta promena može biti posledica samo ozbiljnog i konkretnog rada, u kojem se ne smemo deliti na levu i na desnu stranu, već moramo biti onakvi kakvi smo, recimo, bili danas na Odboru za pravosuđe, ili juče, kada sam siguran da su prevagnuli argumenti koji su bili posledica stručne analize, a ne partijskog interesa. Što se tiče konkretnih problematičkih primera, distanciranje od rešenja, iako ostavlja gorak ukus, za nas ne predstavlja diskvalifikaciju tih ljudi. Mislim da će satisfakcija biti već prva naredna prilika na kojoj ćemo mi moći da porazgovaramo i ukažemo da li je neka kritika bila opravdana ili je neka kritika bila posledica i suviše jakog stranačkog ili nekog ličnog interesa. Mislim da smo u ovoj raspravi kao najozbiljniji problem, u kome su pomenuti neki navodni viši ili izvan parlamentalni interesi, mi imali diskusiju u ovom parlamentu i na sednicama nadležnog odbora po pitanju Višeg privrednog suda. Iako je DS pokrenula to pitanje pred poslanicima, što nije izraz naše loše namere, već naprotiv, našeg insistiranja da se o svemu otvoreno razgovara, na Odboru za pravosuđe, na kome se odlučivalo o validnosti tog rešenja, bila je uzdržana. Mi od tog svog opredeljenja ne možemo da odstupimo, sa istim razmišljanjem da time nikoga ne diskvalifikujemo, ali se na nas pritiscima ili nekim tumačenjima, koji za posledicu imaju navodi lični interes, ne može vršiti uticaj. Mi smo kao pobednici izašli iz jednog vremena u kojem su svaka stranačka inicijativa i svaki lični angažman bili tumačeni upravo takvim namerama. Odlučivanje u ovoj skupštini, bar po ovom pitanju, ne sme biti motivisano na takav način, niti osporeno argumentacijom koja ide u tom pravcu. Pitanje pravde i pravosuđa je i suviše ozbiljno da bismo mi kao političari, koji su toliko promenljivi, mogli biti tako isključivi u tome. Ko je zadužen za tumačenje zakona - da li poslanici koji se nalaze u poslaničkim klupama, da li stručna javnost koja nas sada posmatra? Ako je zadužena stručna javnost, da li ona o tome može da odluči? Ne može. Ako smo zaduženi mi, u kojoj smo meri mi kompetentni i stručni da donesemo tako krupne odluke? U tom paradoksu leži veličina grešaka koje ćemo mi počiniti danas glasajući pojedinačno za svako od predloženih rešenja. Što se tiče konkretnog i apostrofiranog, pre svega Demokratskoj stranci, slučaja Višeg privrednog suda, ni u tom slučaju, ni u bilo kom drugom budućem, kao što to nije bio slučaj tokom naše desetogodišnje istorije, nećemo popustiti ni jednom neprincipijelnom pritisku. Bićemo uzdržani, a neka Skupština odluči, tumačeći vašom voljom u kojoj meri je to u skladu sa zakonom, u kojoj meri je to nešto, što je samo po sebi proceduralno, suprotno propisima koje ćemo mi vrlo brzo promeniti. Ali, igrati se ljudskim sudbinama, bilo da je reč o nekom kandidatu ili o nama poslanicima, je nešto što je neprihvatljivo i čemu se mi odlučno suprotstavljamo. Danas sam javno opovrgao svoju jučerašnju tvrdnju i na tako nešto sam bio dužan. Kada političar pogreši, to je ozbiljna greška. Ali, kada političar pogreši, a u međuvremenu sazna da je napravio grešku pa nešto tako ignoriše, to je politička katastrofa. Da li je Privredni sud u Nišu bio politički zloupotrebljena institucija, nakon argumentacije koja je ozbiljna i koju je predočio predsednik tog suda, više ne mogu jasno tvrditi. Imam uveravanja i jedne i druge strane. Ali, mislim da je ovo poslednja prilika u kojoj ćemo mi biti dužni da u tome arbitriramo. Neka ovo posluži kao veliki uzor svima onima koji će tokom javne rasprave moći da analiziraju konkretne nedostatke ovako proceduralnog puta do pravde u Srbiji. Hvala vam.
Za reč se javio Dejan Mihajlov, predsednik poslaničke grupe DSS-a.
Dame i gospodo predsedavajući, dame i gospodo poslanici, za nama je veliki posao. Puno toga smo uradili u proteklih par dana i na jedan način koji nije bio svojstven prethodnom režimu. Bez obzira što postojeći zakon nas nije obavezivao da konsultujemo stručnu javnost, mi smo to učinili. Bez obzira što se nekada ranije nisu vodile ovakve rasprave i što se nisu uvažavale primedbe stručne javnosti, poslanika i građana na izbor sudija, mi smo to učinili. Samim tim, ovo je pokazatelj da se u ovoj državi nešto drugačije radi. Bez obzira na sve primedbe koje su dolazile od strane naše stranke, te se možda sa nekim rešenjima kasnilo i da možda nije trebalo birati sudije po ovom zakonu, smatramo da je ovo početakreformi pravosudnog sistema. Kada kažemo reformi,mislimo da reforme nisu samo promene zakona, već su reforme ipojedina rešenja pojedinih ljudi koji treba da sprovode te reforme. Pred nama su imena kandidata na koje će sigurno mnogi imati primedbe, izmišljene, neizmišljene, istinite, neistinite, ali to je ono što je u ovom trenutku Odbor za pravosuđe predložio i to je ono o čemu ćemo se midanas izjašnjavati. Na svakome od nas je da odluči kako će glasati. DSS će podržati stavove Odbora za pravosuđe i DSS će podržati stav koji se odnosi na imenovanje za, u ovom trenutku, najviši sudski organ, a to je predsednik Višeg privrednog suda. Gospođa Jelisaveta Vasilić, kandidat za predsednika Višeg privrednog suda, dobila je nepodeljenu podršku stručne javnosti. Dobila je nepodeljenu podršku do juče svih stranaka u DOS-u. Dobila je i podršku sa neke strane po pitanju stručnosti i poštenja od strane opozicije, ali ja razumem njihov stav da oni neće principijelno glasati za rešenje koje predlaže DOS, odnosno Odbor za pravosuđe i upravu. Mislim da je to više nego dovoljno da mi danas glasamo za nju. Mislim da je to više nego dovoljno da podržimo reforme kojima stremimo i koje treba da budu brže. Mislim da je to više nego dovoljno da jedan pošten i stručan čovek učini da proces provatizacije,likvidacije i stečaja, kojih će biti u Srbiji kada se krene sa jednim drugačijim načinom vođenja privrede, učini dobrim za građane Srbije. Mislim da je to dovoljno, da učinimo nešto dobro za građane Srbije na ovoj sednici, pored svih ostalih rešenja za koje ćemo glasati. Mislim da je to naša obaveza prema građanima Srbije. Imamo predlog Odbora za pravosuđe i upravu. Neću licitirati ko će kako glasati, premda smo čuli da će neki biti uzdržani,mislim da to nije dobro, da ostavimo jedan tako važan organ u državi bez predsednika. Mislim da to nije dobro za građane, ali dobro, odgovornost će biti na onima koji će tako glasati i oni će snositi odogovornost što reforme neće ići tempom kojim smo planirali, što se neke stvari neće odviti onako kako smo planirali. Pozivam još jednom da svi krajnje odgovorno racionalno porazmislimo i glasamo o svim predlozima i da na taj način učinimo nešto dobro za građane Srbije, jer, uostalom, sistemske promene, koje počinjemo ovde i sada po pitanju sudstva, nastaviće se na nekoj od narednih sednica i završiće se onda kada budu doneti određeni zakoni koji će regulisati ovu oblast. Kada se budemo svi mi prizvali poštovanju Ustava i zakona, a to se ne može desiti preko noći, to se ne može desiti danas za sutra, za mesec dana, to je proces koji smo mi započeli i u kome nećemo posustati. Još jednom, nemojmo ostaviti građane Srbije bez predsednika onog suda koji treba da odluči o sudbini mnogih radnika u Srbiji, da nam se ne dešavaju nove "Zastave" i nove druge fabrike. Dajte da u Srbiji vodimo odgovornu politiku, da odgovorni i stručni ljudi, koji imaju nepodeljenu podršku i stručne i cele stranačke javnosti, dođu na prava mesta.
Za reč se javio ministar pravde, gospodin Batić. (Po Poslovniku.)
Gospodine predsedniče, ako ste vi ovlašćeni da vodite računa o poštovanju Poslovnika, dužna sam da vas upozorim na član 88. stav 6, u kome stoji, poslednja rečenica: "Ostalim članovima vlade predsednik Narodne skupštine daje reč kada je zatraže, a njihovo izlaganje može trajati dva puta duže od vremena određenog za izlaganje narodnih poslanika". Ministar Vladan Batić iskoristio je to svoje pravo. Ovde, u ovom stavu ne kaže - kada god je zatraži, jer čitav stav odnosi se na redosled učesnika u raspravi i govori ko, koliko i kada može da govori. Tako, recimo, predviđa mogućnost da izvestioci Odbora moguu više navrata da govore, ali članovi Vlade mogu samo jednomi eksplicitno je rečeno samo da trajanje njihovog govora može da bude duže i to duplo duže, nego govor narodnog poslanika.
Upravo zato što smo to imali, na to sam hteo sada da se pozovem. Mi ćemo imati novi poslovnik, ovo jeste jedna nepreciznost u poslovniku koji je Narodna skupština protumačila. Dosadašnja praksa je bila da se predstavnicima vlade, uz ostale članove vlade, daje u više navrata reč. Obično je to bilo jednom na početku, a jednom na kraju, i tu smo praksu imali do sada. Dok ne uredimo novi poslovnik, gde će to biti sasvim precizno navedeno, ja ću i dalje primenjivati na način kako je to Narodna skupština protumačila. Imali smo ove rasprave o tome već u više navrata. Stavljam na glasanje prigovor narodnog poslanika Gordane Pop - Lazić da je došlo do povrede Poslovnika, člana 88. Za 39, protiv 125, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 12, a ukupno je prisutno 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila prigovor gospođe Gordane Pop - Lazić. Izvolite, gospodine Batiću.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedniče, za sva ova četiri dana sam govorio samo jedanput deset minuta, uprkos brojnih pominjanja ministra, ministarstva itd. Smatrao sam da nema potrebe čak ni da repliciram jer većina govornika je najviše govorila o sebi. Četiri dana trajala je ova rasprava i bilo bi dobro da je bila usmerena na temu. Mislim da je 3/4 ili više vremena potrošeno na neke druge stvari, na razne pežorativne primedbe, na diskvalifikacije, ali, u svakom slučaju, ovo je značajan pomak u odnosu na neko ranije vreme. Gospodo, Narodna skupština u ranijem sazivu birala je na desetine sudija, i na stotine sudija, a da o tome nije bilo nikakve rasprave, ni jedne jedine reči. To je bio spisak sa imenima i to je bilo podizanje ruku. Ali, ovde je proklamovano ono što je suštinaparlamentarizma, a to je još pre više od 100 godina govorio Masarik - suština parlamentarizmaje u raspravi , a ne u glasanju. Prema tome, mogle su da se čuju i kritike, ima tu i opravdanih kritika, ima i dobronamernih kritika. U svom prvom izlaganju rekao sam da niko iz aktuelne vlasti ovde nije želeo da izvrši nekakav progon, nekakvu hajku nad nosiocima pravosudnih funkcija. Upravo vreme trajanja nove vlade i ovog parlamenta najbolja su potvrda za to. Dakle, ovaj posao radimo tek posle osam meseci, a želja da se izvrši prava selekcija i da se izaberu stručni, kvalitetni i od stručne javnosti prihvaćeni kandidati, ujedno sa odgovarajućim moralnim integritetom, uticala je da to nije izvršeno odmah po konstituisanju Parlamenta ili odmah po formiranju Vlade, još recimo u februaru mesecu. Nije bilo hajke, nije bilo ničega. Samo je bilo promene i ovo što se danas radi, a to je izbor predsednika sudova i izbor javnih tužilaca. Niko od ljudi nije najuren sa posla, da ne širimo te lažne vesti i dezinformacije. Dakle, nemamo ništa protiv ako ima argumentovanih primedaba. Mislim da je Odbor za pravosuđe, koji je zasedao više puta i ja sam bio na većini sednica tog odbora, zaista želeo da izvrši najbolju selekciju,prihvatio argumentovane primedbe i povukao iz tog razloga pojedine kandidate za koje su uloženi prigovori, a za koje se do ovog momenta nije znalo. To je veliki doprinos, jednostavno, pravoj selekciji unutar nosilaca pravosudnih funkcija. Predlagač za izbor predsednika sudova je Odbor za pravosuđe. Predlagač za javne tužioce je v.d. republičkog javnog tužioca. U ovom najbrojnijem delu, znači deo Parlamenta predlaže, a Parlament bira. Takođe je to potvrda da nema upliva izvršne vlasti u izbor nosilaca pravosudnih funkcija. Da vam kažem još nešto: mi težimo da inaugurišemo slobodno i nezavisno sudstvo. Razlika u odnosu na postojeći zakonski akt je u tome što će praktično same sudije predlagati najkompetentnije kandidate za nosioce pravosudnih funkcija i sudije. Moram da vam kažem, u Evropi nije svuda tako i često izvršna vlast, oličena u ministarstvu pravde ili ministru pravde, predlaže predsednika sudova. U nekim državama koje su prošle tranziciju, čak ministri pravde postavljaju predsednike sudova. Pogledajte uporednu praksu, ima brojnih takvih rešenja. Dakle, mislim da je Odbor za pravosuđe i upravu postupio na pravi način i prihvatio one primedbe, prigovore i kritike koji su imali racionalno opravdanje. U postupku reformi pravosuđa imamo tri nivoa, imamo tri ravni. Jedna je zakonska regulativa. Povodom brojnih polemika, često i zluradih, često i zlonamernih, često i malicioznih, želim da vam kažem da je Ministarstvo pravde formiralo, od samog početka aprila meseca, radnu grupu u kojoj dominiraju upravo najkompetentniji predstavnici pravosudnih organa, predsednik Vrhovnog suda, zamenik predsednika Vrhovnog suda, predsednik Okružnog suda u Beogradu. Bilo je i više istaknutih članova društva sudija, kao i par profesora Pravnog fakulteta, koji su napravili najpre radnu verziju zakona o sudovima i sudijama, pa upravo oni o čijoj se sudbini u tom zakonuradi, oni su tu radnu verziju uputili na javnu raspravu i javna rasprava je u toku. To je prosleđeno sada u formi nacrta republičkom odboru za zakonodavstvo, dakle, sa najboljim namerama. Prihvatiće se, kako na taj nacrt, tako i kasnije kada on bude u formi predloga u parlamentu, sve primedbe, sve sugestije da se stvarno napravi jedan validan zakon o sudovima i sudijama. Pominje se zašto to nije urađeno za ovih nekoliko meseci od kada je DOS na vlasti? Jednostavno što je to jedan ozbiljan, obiman i odgovoran posao. Taj će zakon biti donet u toku jeseni, ali morate biti svesni činjenice da su potrebna ogromna finansijska sredstva da bi se pristupilo realizaciji tog zakona. Cilj i želja nove vlasti je upravo afirmacija slobodnog i nezavisnog sudstva. Druga ravan je selekcija kadrova, druga ravan je izbor najstručnijih, najkompetentnijih ljudi, sa visokim moralnim dignitetom. Upravo se ovom višemesečnom selekcijom pokušalo doći do takvih kandidata. Tamo gde je učinjena greška, gde ima propusta, Odbor za pravosuđe je tu grešku ispravio. Dakle, nema nikakve fame oko toga. Bez obzira na ovu činjenicu, da su sudije ranije birane tako da se ne zna ni ko je bio predlagač, da se samo glasalo, da je u jednom danu bez rasprave birano više od 100 sudija, da na jednoj od poslednjih sednica bivšeg parlamenta nije bilo selekcije, ovo sada je velika trijaža, ovo je velika selekcija, bez obzira što često imaju zlonamernih kritika. Dalje, osnovna stvar u reformama pravosuđa nisu čak ni zakonski projekti, nije čak ni kadrovska obnova, nego podizanje nivoa, podizanje statusa, podizanje ranga pravosuđa na jedan od stubova države. Ono to u Srbiji nažalost decenijama unazad nije bilo. To je jedan sizifovski posao. Zašto nije bilo? Zato, jednostavno, što je vlast proklamovala sistem: kadija te tuži, kadija ti sudi. Moram da vam kažem da je stanje koje je zatečeno u Ministarstvu pravde zaista frapantno. Formirana je komisija da utvrdi razne stambene malverzacije. Dame i gospodo, moram da vam kažem da je podneta, i to je radilo nažalost Ministarstvo pravde, krivična prijava protiv bivšeg ministra pravde zbog zloupotrebe u raspodeli stanova. Ljudi su delili kao da je njegova dedovina, kao da je alajbegova slama, to ako nema krivičnu odgovornost, nju će utvrđivati pravosudni organi, onda ima moralne odgovornosti. Zamislite ministra pravde koji za pet godina promeni pet stanova. Na šta to liči? Gde je tu moral? Gospodo, moram da vam kažem, pre neki dan dođe bivši pomoćnik ministra pravde za izvršenje krivičnih sankcija i vrati dva ključa od dva stana. Kaže, evo ja vraćam, imam i treći, ako mogu taj treći da zadržim, videćemo. Dakle, tako je funkcionisala Vlada koja je trebalo da brine o pravdi. Moram da vam kažem još nešto, za nekoliko meseci od formiranja nove vlasti utuženo je za privredni kriminal i pokrenut postupak za to što su pojedinci, sebi ili drugom, pribavili protivpravnu i imovinsku korist u novčanom iznosu od dve milijarde nemačkih maraka. Moram da vam kažem da je to dvadestostruki budžet Ministarstva pravde. Moram da vam kažem da je to više nego utuženje za prethodnih osam ili devet godina, gde je država pljačkana, ali zato što je funkcionisao sistem - kadija te tuži, kadija ti sudi - niko nije optuživan za brojne finansijske malverzacije. Podneta je od strane Ministarstva finansija i ekonomije krivična prijava protiv takođe dva bivša ministra pravde, jednog zamenika, jednog pomoćnika i jednog sekretara za više krivičnih dela, zbog finansijskih malverzacija, jer postoji osnovana sumnja da je prouzrokovana za jedno delo šteta u iznosu od milion dinara, za drugo delo šteta u iznosu od 31 milion dinara i za treće delo šteta u iznosu od 1.653.000 nemačkih maraka. To je izraz i dokaz jednog nepotizma, jedne hipokrizije, jednog nemorala, jednog srozavanja pravosuđa na najniže grane. Rekao sam već da je sadašnji budžet Ministarstva pravde 108.000.000 maraka i, moram da vam kažem, da je neviđenom štednjom i racionalizacijom aktuelno Ministarstvo pravde za šest meseci uštedelo 17.000.000 maraka od dozvoljene potrošnje budžetskih sredstava, odnosno 524.000.000 dinara. Dakle, cilj su zaista poštene i iskrene reforme pravosuđa. Jedan poslanik je pitao da li se još uvek držim onog gesla, one lozinke, motoa koji piše ispod kipa boginje Justicije, a gde piše: neka bude pravde, pa makar svet propao. Naravno, jer postoji jedno drugo geslo - Justitia regnorum fundamentum, pravda je temelj države i pravda će biti temelj demokratske države Srbije.
Zaključujem jedinstveni pretres i prelazimo na odlučivanje. (Tomislav Nikolić reklamira povredu Poslovnika.) Kada bih rekao ono što jeste, onda bismo došli u situaciju da i vas izbacujemo, ali kasno mi je za to. Izvolite, iskoristite tri minuta.
Dakle, s obzirom na to da imam pravo da prijavim povredu Poslovnika, prijavljujem prvu povredu Poslovnika. Povređen je član 84, koji govori o tome o čemu mi raspravljamo na vanrednom zasedanju i o kojim predlozima možemo da raspravljamo. Upozoravam vas, s obzirom na to da ću o svemu ovome što večeras prigovaram pisati sigurno predstavke Ustavnom sudu Srbije, da ne biste došli u situaciju da neke izbore poništavate, odnosno da na nelegalan način neke odluke večeras donosite. Naime, od momenta kada nam je zakazana sednica Narodne skupštine do 16. ovog meseca mi smo mogli da dobijamo predloge za izmenu pojedinih tačaka dnevnog reda, a mi smo 17, 18, 19. i 20. dobili predloge za izmenu pojedinih tačaka dnevnog reda. Pozivam vas da glasamo o tome da li Odbor za pravosuđe ima pravo da nam uputi danas, juče ili prekjuče predlog da menjamo odluku o izboru sudija koju treba da donesemo ili ne. Tvrdim da nema pravo. Ukoliko želite da neki sudija ne bude izabran, moraćete da glasate protiv izbora. Ovo je predlog koji smo dobili i 24 sata pred početak sednice je poslednji rok u kome možemo bilo kakve izmene i dopune tog predloga da dobijemo. Radi se o funkcijama. Nijedan od ovih predloga, koje nam je Odbor dostavio posle tog roka, ne može da se uvrsti u proceduru i o njemu ne može da bude ovde ni raspravljano, ni glasano, pa vas molim, ukoliko zaista i sami osporavate izbor nekih sudija, mi smo tražili da se o svim licima koja se danas biraju pojedinačno izjašnjavamo i, molim vas da pratite, mi ćemo svakako biti protiv svakoga, ali da i vi koji ne želite da neke sudije budu izabrane pratite kada se o tom sudiji glasa i da kod glasanja za tog sudiju budete jasno protiv. Molim vas, gospodine predsedniče, s obzirom na to da će ovo opredeljivati naše stavove pred Ustavnim sudom Srbije, molim vas da se o ovom mom prigovoru glasa.
O vašem prigovoru je već glasano juče. Bio je istovetan i glasalo se. Nije prihvaćen. (Tomislav Nikolić: Povreda drugog člana.) Vraćate se na zasedanje šta se sve dešavalo ovih dana, retrospekcija. (Tomislav Nikolić: Povreda drugog člana.) U ovom momentu učinjena, između vašeg odlaska sa govornice i mog javljanja. Ne možete unazad da idete. (Tomislav Nikolić: Ja vam ukazujem na povredu Poslovnika i hoću da obrazložim. Imam li pravo na to ili nemam?) Imate pravo na to. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, povređen je član 160. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, koji glasi: "Na vanrednom zasedanju Narodna skupština radi po unapred utvrđenom dnevnom redu koji je dostavio podnosilac zahteva za održavanje vanrednog zasedanja." Završili smo pretres po ovoj tački dnevnog reda, niste se izjasnili o tome hoćemo li glasati o poništavanju dve odluke Narodne skupštine, a to su odluke da Slobodan Vučetić više ne bude sudija Ustavnog suda Srbije i da gospodin Čogurić ne bude više sudija Vrhovnog suda Srbije. Te dve tačke nisu bile u dnevnom redu koji je tražila grupa od 126 poslanika. Dakle, te dve tačke danas ne mogu da budu na dnevnom redu i ne mogu da se podvedu pod izbor nosilaca pravosudnih funkcija. Radi se o posebnim tačkama, a trebalo je da budu sastavni deo dnevnog reda, kao u februaru, kada je sedma tačka dnevnog reda na vanrednom zasedanju bila donošenje odluke o poništavanju odluka Narodne skupštine, pa vas molim, gospodine predsedniče, pošto će i to biti predmet rasprave, da se Narodna skupština izjasni o ovom mom prigovoru.
Narodna skupštino, izjasni se. Za 38, protiv 126, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 17, ukupno 181. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj prigovor.
Dame i gospodo narodni poslanici, ukazujem na povredu člana 49, stav 2, Poslovnika Narodne skupštine, po kojem Odbor za pravosuđe i upravu daje mišljenje povodom predloga republičkog javnog tužioca za izbor javnih tužilaca i zamenika javnih tužilaca i predlaže prestanak javnotužilačkih i sudijskih funkcija. Mi danas ne možemo da glasamo o predlozima za izbor i razrešenje javnotužilačkih funkcija. (Glas iz sale: Možemo!) Možete vi sve. Ja govorim šta možemo po Poslovniku. Ne možemo zato što je predlog koji je stigao pred Odbor za pravosuđe i upravu stigao od neovlašćenog predlagača. Jedini ovlašćeni predlagač je, još uvek, do pravosnažnosti vaše odluke, Staniša Ivanović. On je vršilac dužnosti republičkog javnog tužioca: ako je kao vršilac dužnosti mogao da predloži trojicu svojih zamenika, pa ste prihvatili prvog sa spiska, tako je trebalo postupiti i u pretposlednjem stavu stava Odbora za pravosuđe i upravu, koji kaže da ovlašćenje koje bi, eventualno, gospodin Ivanović preneo gospodinu Nediću ne bi bilo legalno, s obzirom na to da je gospodin Ivanović pre više godina trebalo da bude penzionisan po sili zakona. Koliko znam, republičkog javnog tužioca ne razrešava Fond za penzijsko i invalidsko osiguranje nego Narodna skupština. Vi imate predlog, odnosno imate na dnevnom redu odluku da se razduži Ivanović danom razrešenja, tj. danas. On je vršilac dužnosti republičkog javnog tužioca. Nedić je niko i ništa za Narodnu skupštinu, u pogledu predlaganja javnotužilačke funkcije. Nama, Narodnoj skupštini - Odbor za pravosuđe i upravu nas je obmanuo prihvativši predlog neovlašćenog predlagača - gospodin Nedić nije ovlašćeni predlagač. Ne sme da se potpisuje kao vršilac dužnosti republičkog javnog tužioca. Ko je njega u to promovisao? Ivanović? Pa, vi kažete da nema na to pravo. Pokušavam da ubedim narodne poslanike da se ne povedu za nedovoljno argumentovanim mišljenjima, tim pre što će se o ovome voditi sporovi pred najvišim sudskim instancama. Molim vas da se i o ovome glasa posebno.
Molim da se Skupština izjasni da li je došlo do povrede člana 49. Poslovnika, kako je istakao gospodin Nikolić. Za 46, protiv 126, uzdržan jedan, nije glasalo 12, od ukupno 185 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština ocenila da nije bilo povrede Poslovnika. Ima reč gospodin Petar Jojić - povreda Poslovnika.
Dame i gospodo narodni poslanici, nezadovoljan ponašanjem Odbora za pravosuđe koji nije postupio po traženom zahtevu da se, u smislu člana 42. Zakona o sudovima, narodnim poslanicima dostave na uvid podaci o tome koji su to kolegijumi pravosudnih organa ...
Gospodine Jojiću, o tome smo već odlučivali. Već ste prigovarali i već smo odlučivali. Nemojte zamajavati ovoliki broj narodnih poslanika.
Gospodine predsedniče, i vama sam se obratio, ali ste i vi i predsednik Odbora za pravosuđe učinili bitnu povredu postupka, tj. bitnu povredu Poslovnika Narodne skupštine čl. 207, 208. i 209, jer ste dužni da omogućite narodnim poslanicima uvid u to da li postoji pozitivno mišljenje za predložene kandidate ili ne. Ovim je dovedeno u pitanje sve to i sa punim pravom narodni poslanici mogu sumnjati u to da predloženi kandidati nisu dobili podršku, zbog čega se to i krije. Ja sam to tražio, a nije dostavljeno. Po Poslovniku, bili ste dužni da to uradite. Očekivao sam da ćete u tom delu da mi pomognete. Obratio sam se i Odboru za pravosuđe. No, to se krije od poslanika. Sada sam ubeđen da nemate podršku za kandidate od kolegijuma sudova. Hvala.
Bez obzira na dobacivanja, ipak ću morati da vam kažem da ste me razočarali. Mi smo razgovarali u hodniku. Moram da dam tumačenje: uputio sam vas da odete do Odbora, uputio sam vas na jednog člana Odobra.
Ja sam tražio pismeno.
I rekli ste mi da mi leži na stolu, dok ja vodim sednicu. Pa, nemojte se igrati, gospodine bivši ministre Miloševićevog režima. Sram vas bilo! Donositi dopise u moju kancelariju, dok znate da ja sedim ovde, da biste imali dokaz da ste ga pismeno predali! Kako vas nije sramota!? Ima reč gospođa Pop-Lazić.
Jedno upozorenje za ove gospođe koje viču "ua". Ove gospođe je narod birao da dođete ovde, da radite i štitite interese tog naroda, a ne da uživate u noćnom životu velegrada. Gospodine predsedniče, kao i svi drugi narodni poslanici, dužni ste da se pridržavate člana 99. Poslovnika Narodne skupštine. Ne možete vi da se izdirete na narodne poslanike, niti možete da pokazujete ono što pokazujete u trenutku kad je trebalo izbaciti gospodina Vojislava Šešelja iz ove dvorane, ne možete da pokazujete takve stvari narodnim poslanicima. Ja neću da pokažem šta je to, ali naš narod zna šta ljudi vašeg nivoa mogu u takvim trenucima da pokažu. Vi ste na današnjem zasedanju pokazali kakav ste čovek, koliki je vaš moral, kakvo je vaše vaspitanje. Meni je drago, ako smo vas i izazvali, da pokažemo vaše pravo lice, jer u Srbiji vlada mišljenje da ste vi dvojna ličnost. Sada smo videli pravo lice predsednika Maršićanina.
E, vi ćete da ga objasnite, gospođo Pop-Lazić. Ima li još kršenja Poslovnika? Nema. Prelazimo na glasanje. Stavljam na glasanje Predlog odluke kojom se utvrđuje da je akt Narodne skupštine Republike Srbije, donet na Drugoj sednici Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 1999. godini, održanoj 21. decembra 1999. godine, na osnovu koga je Slobodanu Vučetiću prestala funkcija sudije Ustavnog suda Republike Srbije, ništav. Za 128 narodnih poslanika, protiv 28, uzdržanih šest, nije glasao 21, ukupno 183. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog odluke kojom se utvrđuje da je akt Narodne skupštine Republike Srbije, donet na Drugoj sednici Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 1999. godini, održanoj 21. decembra 1999. godine, na osnovu koga je Slobodanu Vučetiću prestala funkcija sudije Ustavnog suda Republike Srbije, ništav. Stavljam na glasanje Predlog odluke o stavljanju van snage Odluke o razrešenju od sudijske dužnosti sudije Vrhovnog suda. Za 133 narodna poslanika, protiv 25, uzdržanih šest, nije glasao šest, ukupno 170. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog odluke o stavljanju van snage Odluke o razrešenju od sudijske dužnosti sudije Vrhovnog suda Srbije. Stavljam na glasanje Predlog odluke o prestanku dužnosti predsednika.... (Glasovi: Mora poimenice). Molim narodne poslanike da pritisnu tastere na odgovarajućoj poslaničkoj jedinici. Znači, o prestanku dužnosti, nije imenovanje, šta - poimenice? A, sve da ide poimenice? Postoji jako veliki broj osporenih predloga imenovanja. Ono što je jedan od narodnih poslanika rekao da osporava sve predloge, generalno - nije izneo nijedan argument, dakle, nije osporio nijedan predlog. On je samo istakao prigovor na način na koji se to radi, ali nije osporio ni jednog jedinog predloženog kandidata. Molim narodne poslanike da se izjasne glasanjem. Za 137 narodnih poslanika, protiv 41, uzdržanih pet, nije glasao 21, ukupno 184. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog odluke o prestanku dužnosti predsednika sudova opšte nadležnosti. Stavljam na glasanje Predlog odluke o prestanku dužnosti predsednika privrednih sudova. Za 135 narodnih poslanika, protiv 40, uzdržanih pet, nije glasalo četiri, ukupno 184. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog odluke o prestanku dužnosti predsednika privrednih sudova. Stavljam na glasanje Predlog odluke o prestanku sudijskih funkcija sudijama sudova opšte nadležnosti i privrednih sudova. Za 138 narodnih poslanika, protiv 41, uzdržana četiri, nije glasao jedan, ukupno 184. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog odluke o prestanku sudijske funkcije sudijama sudova opšte nadležnosti i privrednih sudova. Stavljam na glasanje Predlog odluke o prestanku funkcije nosiocima javnotužilačke funkcije, sa izmenom od 17. septembra 2001. godine. Za 134 narodna poslanika, protiv 42, uzdržanih pet, nije glasalo četiri, ukupno 185. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog odluke o prestanku funkcije nosiocima javnotužilačke funkcije, sa izmenom od 17. septembra 2001. godine. Stavljam na glasanje Predlog odluke o razrešenju dužnosti predsednika sudova opšte nadležnosti. Za 137 narodnih poslanika, protiv 40, uzdržanih pet, nije glasalo četiri, ukupno 186. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog odluke o razrešenju dužnosti predsednika sudova opšte nadležnosti. Stavljam na glasanje Predlog odluke o razrešenju dužnosti predsednika privrednih sudova. Za 138 narodnih poslanika, protiv 43, uzdržana četiri, nisu glasala dva, ukupno 187. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog odluke o razrešenju dužnosti predsednika privrednih sudova. Stavljam na glasanje Predlog odluke o razrešenju od dužnosti zamenika opštinskog javnog tužioca u Četvrtom opštinskom javnom tužilaštvu u Beogradu. Za 134 narodna poslanika, protiv 44, uzdržana četiri, nije glasalo pet, ukupno 187. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog odluke o razrešenju od dužnosti zamenika opštinskog javnog tužioca u Četvrtom opštinskom javnom tužilaštvu u Beogradu. Pre prelaska na odlučivanje o predlozima za izbor nosilaca pravosudnih funkcija, podsećam vas da je jedan broj predloga Odbora za pravosuđe i upravu i v.d. republičkog javnog tužioca osporen. Saglasno članu 172., stav 4. Poslovnika, o svakom osporenom predlogu Narodna skupština odmah odlučuje, a zatim odlučuje o svim ostalim neosporenim predlozima u celini, javnim glasanjem. Prelazimo na odlučivanje o predlozima koji su osporeni u toku jedinstvenog pretresa, a potom ćemo glasati o ostalim neosporenim predlozima, u celini. Stavljam na glasanje predlog Odbora za pravosuđe i upravu da se za sudiju i predsednika Okružnog suda u Smederevu izabere Slavoljub Nikolić, čija je kandidatura osporena od strane narodnog poslanika Branka Pavlovića. (Glas iz sale: Opštinskog suda.) Ovo povlačimo dok se ne proveri gde je greška. Stavljam na glasanje predlog v.d. republičkog javnog tužioca, da se za okružnog javnog tužioca u Čačku izabere Zoran Pešić, čiju su kandidaturu osporili narodni poslanici Rajko Baralić i Dragan Tomić. Za 100, protiv 61, uzdržanih 19, nije glasalo 7, ukupno 187. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Zorana Pešića za okružnog javnog tužioca u Čačku. Vraćamo se na ono: potvrđeno je da je u pitanju okružni sud. Dakle, stavlja se na glasanje predlog Odbora za pravosuđe i upravu da se za sudiju i predsednika Okružnog suda u Smederevu izabere Slavoljub Nikolić. (Glas iz sale: Njegovu kandidaturu niko nije osporio.) Stavljam na glasanje predlog Odbora za pravosuđe i upravu da se za predsednika Opštinskog suda u Vladičinom Hanu izabere Goran Spasić, čija je kandidatura osporena od strane narodnog poslanika Slobodana Janjića. Za 134, protiv 43, uzdržanih 7, nisu glasala dva, ukupno 186. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Gorana Spasića za predsednika Opštinskog suda u Vladičinom Hanu. Stavljam na glasanje predlog Odbora za pravosuđe i upravu da se za sudiju i predsednika Opštinskog suda u Bujanovcu izabere Siniša Stojiljković, čija je kandidatura osporena od strane narodnog poslanika Slobodana Janjića. Za 133, protiv 43, uzdržanih 7, nisu glasala dva, ukupno 185. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Sinišu Stojiljkovića za sudiju i predsednika Opštinskog suda u Bujanovcu. Stavljam na glasanje predlog Odbora za pravosuđe i upravu da se za predsednika Opštinskog suda u Surdulici izabere Mirjana Mitić, čija je kandidatura osporena od strane narodnog poslanika Slobodana Janjića. Za 136, protiv 42, uzdržanih 6, nisu glasala tri, ukupno 187. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Mirjanu Mitić za predsednika Opštinskog suda u Surdulici. Stavljam na glasanje predlog Odbora za pravosuđe i upravu da se za sudiju i predsednika Privrednog suda u Nišu izabere Vojkan Mitrović, čija je kandidatura osporena od strane narodnog poslanika Zorana Radovanovića. Za 133, protiv 44, uzdržanih 5, nije glasalo 6, ukupno 188. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Vojkana Mitrovića za sudiju i predsednika Privrednog suda u Nišu. Stavljam na glasanje predlog Odbora za pravosuđe i upravu da se za predsednika Okružnog suda u Nišu izabere Verica Stamenković, čija je kandidatura osporena od strane narodnog poslanika Zorana Radovanovića. Za 136, protiv 44, uzdržanih 5, nije glasalo 26, ukupno 187. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Vericu Stamenković za predsednika Okružnog suda u Nišu. Stavljam na glasanje predlog Odbora za pravosuđe i upravu, da se za sudiju i predsednika Privrednog suda u Subotici izabere Ana Marki Bin, čija je kandidatura osporena od strane narodnih poslanika Božidara Vujića i Borivoja Drakulovića. Za 128, protiv 45, uzdržanih 12, nisu glasala dva, ukupno 187. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Anu Marki Bin za sudiju i predsednika Privrednog suda u Subotici. Stavljam na glasanje predlog Odbora za pravosuđe i upravu da se za predsednika Višeg privrednog suda izabere Jelisaveta Vasilić, čija je kandidatura osporena od strane narodnog poslanika Bojana Pajtića. Za 72, protiv 42, uzdržanih 63, nije glasalo 6, ukupno 183. Konstatujem da Narodna skupština nije izabrala Jelisavetu Vasilić za predsednika Višeg privrednog suda. Stavljam na glasanje predlog Odbora za pravosuđe i upravu da se za sudiju i predsednika Opštinskog suda u Smederevu izabere Milorad Klašnja, čija je kandidatura osporena od strane narodnog poslanika Dragana Čolića. Za je glasalo 132, protiv 45, uzdržanih 5, nije glasalo 5, ukupno 187. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Milorada Klašnju za sudiju i predsednika Opštinskog suda u Smederevu. Stavljam na glasanje predlog Odbora za pravosuđe i upravu da se za sudiju i predsednika Opštinskog suda u Obrenovcu izabere Ante Bošković, čija je kandidatura osporena. Za 131, protiv 43, uzdržanih 8, nije glasalo 5, ukupno 187. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Antu Boškovića za sudiju i predsednika Opštinskog suda u Obrenovcu. Stavljam na glasanje predlog Odbora za pravosuđe i upravu da se za sudiju i predsednika Opštinskog suda u Knjaževcu izabere Dragiša Cvejić, čija je kandidatura osporena od strane narodnih poslanika Gordane Pop - Lazić, Milana Stankovića, Lazara Marjanskog. Čitam šta mi piše, izvinite. Za 130, protiv 44, uzdržanih 5, nije glasalo 7, ukupno 186. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Dragišu Cvejića za sudiju i predsednika Opštinskog suda u Knjaževcu. Evo, stići će Marjanski na red, evo, ceo paket. Stavljam na glasanje predlog Odbora za pravosuđe i upravu da se za predsednika Opštinskog suda u Inđiji izabere Jasmina Divnić, čija je kandidatura osporena od strane narodnog poslanika Marjana Rističevića. Za 100, protiv 49, uzdržanih 25, nije glasalo 11, ukupno je prisutno 185. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Jasminu Divnić za predsednika Opštinskog suda u Inđiji. Evo, sada radimo malo, zahvaljujući zalaganju gospodina narodnog poslanika Lazara Marjanskog - svi naredni osporeni su od strane narodnog poslanika Lazara Marjanskog. Stavljam na glasanje predlog Odbora za pravosuđe i upravu da se za sudiju i predsednika Opštinskog suda u Ubu izabere Božidar Vasić čija je kandidatura osporena od pomenutog narodnog poslanika. Za 124 , protiv 43, uzdržanih 8, nije glasalo 8, ukupno su prisutna 183. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Božidara Vasića za sudiju i predsednika Opštinskog suda u Ubu. Stavljam na glasanje predlog Odbora za pravosuđe i upravu da se za sudiju i predsednika Opštinskog suda u Osečini izabere Ivanu Ristivojević, čija je kandidatura osporena od pomenutog narodnog poslanika. Za 127 , protiv 42, uzdržana četiri, nije glasalo 9, ukupno prisutna 182. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Ivanu Ristivojević za sudiju i predsednika Opštinskog suda u Osečini. Stavljam na glasanje predlog Odbora za pravosuđe i upravu da se za sudiju i predsednika Opštinskog suda u Bosilegradu izabere Boris Georgijev, čija je kandidatura osporena od pomenutog narodnog poslanika. Za 126 , protiv 39, uzdržanih 6, nije glasalo 9, ukupno prisutno 180. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Borisa Georgijeva za sudiju i predsednika Opštinskog suda u Bosilegradu. Stavljam na glasanje predlog Odbora za pravosuđe i upravu da se za sudiju i predsednika Opštinskog suda u Vranju izabere Snežana Janjić, čiju je kandidaturu osporio narodni poslanik Lazar Marjanski. Za 125 , protiv 35, uzdržanih 6, nije glasalo 14, ukupno prisutno 180. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Snežanu Janjić za sudiju i predsednika Opštinskog suda u Vranju. Stavljam na glasanje predlog Odbora za pravosuđe i upravu da se za sudiju i predsednika Opštinskog suda u Topoli izabere Borivoje Žunić, čija je kandidatura osporena. Za 127 , protiv 39, uzdržana četiri, nije glasalo 11, ukupno prisutan 181. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Borivoja Žunića za sudiju i predsednika Opštinskog suda u Topoli. Stavljam na glasanje predlog Odbora za pravosuđe i upravu da se za sudiju i predsednika Opštinskog suda u Rači izabere Gorica Ćoralić, čija je kandidatura osporena. Za 125, protiv 36, uzdržana tri, nije glasalo 17, ukupno 181. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Goricu Ćoralić za sudiju i predsednika Opštinskog suda u Rači. Stavljam na glasanje predlog Odbora za pravosuđe i upravu da se za sudiju i predsednika Opštinskog suda u Varvarinu izabere Jugoslav Marković, čija je kandidatura osporena. Za 126, protiv 38, uzdržana četiri, nije glasalo 13, ukupno 181. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Jugoslava Markovića za sudiju i predsednika Opštinskog suda u Varvarinu. Stavljam na glasanje predlog Odbora za pravosuđe i upravu da se za sudiju i predsednika Opštinskog suda u Leskovcu izabere Miodrag Janković, čija je kandidatura osporena. Za 124, protiv 37, uzdržana četiri, nije glasalo 15, ukupno 180. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Miodraga Jankovića, za sudiju i predsednika Opštinskog suda u Leskovcu. Stavljam na glasanje predlog Odbora za pravosuđe i upravu da se za sudiju i predsednika Opštinskog suda u Titelu izabere Aleksandar Panić, čija je kandidatura osporena. Za 127, protiv 39, uzdržana tri, nije glasalo 12, ukupno 181. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Aleksandra Panića, za sudiju i predsednika Opštinskog suda u Titelu. Stavljam na glasanje predlog Odbora za pravosuđe i upravu da se za sudiju i predsednika Opštinskog suda u Jagodini izabere Zoran Hadžić, čija je kandidatura osporena. Za 130, protiv 39, uzdržanih 5, nije glasalo 7, ukupno 181. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Zorana Hadžića za sudiju i predsednika Opštinskog suda u Jagodini. Stavljam na glasanje predlog Odbora za pravosuđe i upravu da se za sudiju i predsednika Opštinskog suda u Svilajncu izabere Zoran Petrović, čija je kandidatura osporena. Za 127, protiv 38, uzdržana četiri, nije glasalo 11, ukupno 180. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Zorana Petrovića za sudiju i predsednika Opštinskog suda u Svilajncu. Stavljam na glasanje predlog Odbora za pravosuđe i upravu da se za sudiju i predsednika Opštinskog suda u Velikoj Plani izabere Slaviša Pavlović, čija je kandidatura osporena, od strane narodnog poslanika Lazara Marjanskog. Za 130, protiv 40, uzdržana četiri, nije glasalo 8, ukupno 182. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Slavišu Pavlovića za sudiju i predsednika Opštinskog suda u Velikoj Plani. Stavljam na glasanje predlog Odbora za pravosuđe i upravu da se za sudiju i predsednika Opštinskog suda u Staroj Pazovi izabere Dušan Ćetojević, čija je kandidatura osporena. Za 97, protiv 68, uzdržanih 10, nije glasalo 7, ukupno 182. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Dušana Ćetojevića za sudiju i predsednika Opštinskog suda u Staroj Pazovi, kroz iglene uši. Stavljam na glasanje predlog Odbora za pravosuđe i upravu da se za sudiju i predsednika Opštinskog suda u Bačkoj Topoli izabere Lazo Petrić, čija je kandidatura osporena. Za 126, protiv 40, uzdržanih 6, nije glasalo 8, ukupno 180. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Laza Petrića za sudiju i predsednika Opštinskog suda u Bačkoj Topoli. Stavljam na glasanje predlog Odbora za pravosuđe i upravu da se za sudiju i predsednika Opštinskog suda u Kosjeriću izabere Jovišu Lazarevića, čija je kandidatura osporena. Za 127, protiv 41, uzdržanih 6, nije glasalo 8, ukupno 182. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Joviša Lazarević za sudiju i predsednika Opštinskog suda u Kosjeriću. Stavljam na glasanje predlog Odbora za upravu i pravosuđe da se za predsednika Privrednog suda u Novom Sadu izabere Vladimir Beader čija je kandidatura osporena. Za 61, protiv 43, uzdržanih 64, nije glasalo 14, ukupno 182. Konstatujem da Narodna skupština nije izabrala Vladimira Beadera za predsednika Privrednog suda u Novom Sadu. Prelazimo na odlučivanje o ostalim neosporenim predlozima, u celini. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru sudija i predsednika okružnih i opštinskih sudova sa izmenama od 17, 18. i 20. septembra 2001. godine. Za 120, protiv 16, uzdržanih 37, nije glasalo 8, ukupno 181. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog odluke o izboru sudija i predsednika okružnih i opštinskih sudova sa izmenama od 17, 18. i 20. septembra 2001. godine. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru sudija i predsednika privrednih sudova. Za 123, protiv 15, uzdržanih 35, nije glasalo 7, ukupno 180. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog odluke o izboru sudija i predsednika privrednih sudova. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru okružnih javnih tužilaca. Za 119, protiv 14, uzdržanih 36, nije glasalo 10, ukupno 179. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog odluke o izboru okružnih javnih tužilaca. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru zamenika okružnih javnih tužilaca, sa ispravkom. Za 101, protiv 15, uzdržanih 46, nije glasalo 17, ukupno 179. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog odluke o izboru zamenika okružnih javnih tužilaca, sa ispravkom. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru opštinskih javnih tužilaca. Za 114, protiv 15, uzdržanih 31, nije glasalo 15, ukupno 175. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog odluke o izboru opštinskih javnih tužilaca. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru zamenika opštinskih javnih tužilaca, sa izmenama od 30. avgusta 2001. godine i ispravkom od 17. septembra 2001. godine. Za 109, protiv 15, uzdržanih 36, nije glasalo 12, ukupno 172. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog odluke o izboru zamenika opštinskih javnih tužilaca, sa izmenama od 30. avgusta 2001. godine i ispravkom od 17. septembra 2001. godine. Dozvolite mi dame i gospodo narodni poslanici, da u vaše i svoje ime čestitam izbor nosiocima pravosudnih funkcija i poželim uspeh u radu, svima onima koje smo danas izabrali. Treba da donesemo odluku, jer smo i doneli odluku, da ćemo se dogovoriti kada ćemo nastaviti ovu sednicu. Predloženo je da to bude u ponedeljak. Da li se slažete da sa radom nastavimo u ponedeljak u 10,00 časova? Molim vas da se izjasnite glasanjem. Za 131, protiv 19, uzdržana tri, nije glasalo 8, ukupno 161. Nastavljamo u ponedeljak u 10,00 časova.