Tačno je, podneo sam amandman na član 119. Predloga zakona o osiguranju. Član 119. kaže: "Sredstva društva za osiguranje deponuju se i ulažu u Republici". U stavu 2. kaže: "Sredstva iz stava 1. ovog člana društvo za osiguranje može deponovati i ulagati i u inostranstvu u visini do 20% iznosa osnovnog kapitala, uz prethodnu saglasnost Narodne banke Srbije". Mišljenja sam da se sredstva pojedinih društava za osiguranje mogu deponovati i ulagati samo u Republici Srbiji, iz dva razloga. Prvo, i u drugim zemljama postoji takvo ograničenje i ne vidim razlog zašto u našoj zemlji sredstva osiguranja, posebno ona investiciona sredstva koja samo mogu da uvećaju osiguravajuće fondove, ne bi bila uložena u Republiku Srbiju. Drugo, da vas podsetim, imamo izuzetno negativna iskustva sa Narodnom bankom, sa aferom oko deponovanja deviznih rezervi pojedinim inostranim bankama. Ministar finansija (naravno sada nije tu), nekada guverner Narodne banke Jugoslavije, najpre je svojom odlukom obezbedio povećanje tog minimuma koji se može deponovati u inostranim bankama. Sećate se afere oko Evroaksis banke vezane za Nacionalnu štedionicu i kasnije za aferu koja je nastala oko uvoza električne energije. Kada je povećao sumu dozvoljenih deponovanih sredstava u inostranim bankama onda je izabrao trećerazrednu banku da ta sredstva deponuje kod te trećerazredne EvroAksis banke, koja je zaista potpuno nepoznata u bankarskom svetu. Poznata je samo po tome što stoji iza organizacija, preduzeća, privrednih subjekata koji se bave uvozom električne energije. Ta afera je potpuna jasna, raščišćena na Anketnom odboru koji je ispitivao i ne želim o tome više da pričam. Povodom toga je i moja bojazan da će se ponovo pojaviti neko ko će na takav ili sličan način sredstva osiguravajućih kuća kroz vešte finansijske malverzacije deponovati na sumnjive račune, u one poslove koji ne donose profit i koji ne uvećavaju kapital osiguravajućih društava. Dakle, zbog uporednog zakonodavstva, zbog pravila koja važe u drugim zemljama, koje štite kapital svojih fondova, predlažem da se u članu 119. stav 2. briše i da se sredstva naših osiguravajućih kuća ulažu samo u našu državu.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 134. amandman je podnela narodni poslanik Leila Ruždić-Trifunović. Odbor za finansije i predstavnik predlagača nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Reč ima gospođa Leila Ruždić-Trifunović.
Član 134. se odnosi na obavezu sastavljanja finansijskog izveštaja i godišnjeg izveštaja o poslovanju osiguravajućeg društva. On predviđa da kontni okvir propisuje Narodna banka, kao i obrasce finansijskih izveštaja, njihovu sadržinu, formu. Tražila sam da se taj član menja i da sada glasi: "Način procene bilansnih pozicija, imovine, obaveza i potraživanja, način obračuna i iskazivanje prihoda, rashoda i rezultata poslovanja i način sastavljanja konsolidovanog obračuna društva za osiguranje bliže propisuje ministar. Metode upravljanja rizikom bliže propisuje ministar". Mislila sam da je ovo rešenje u skladu sa onim rešenjem koje smo ponudili u promeni člana 18. I dalje mislim da je nedozvoljeno da Narodna banka bude ta koja će vršiti nadzor nad osiguravajućim organizacijama. Upravo u skladu sa tim tražim i promenu ovog člana i da ove registre, odnosno finansijske izveštaje vodi ministarstvo, a ne Narodna banka.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Narodni poslanik Leila Ruždić-Trifunović jednim amandmanom je predložila da se posle člana 142. doda 17 novih članova (142a, 142b, 142v, 142g, 142d, 142đ, 142e, 142ž, 142z, 142i, 142j, 142k, 142l, 142lj, 142m, 142n i 142nj). Odbor za finansije i predstavnik predlagača nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Gospođo Ruždić, izvolite.
Pošto sam tražila promenu člana 18 – uvođenje agencije za nadzor osiguravajućih društava, predložila sam da se posle člana 142. uvede novi naslov – Samostalnost i nezavisnost agencije i 17 novih članova. Ovom izmenom sam pokušala da prikažem organizaciju agencije za nadzor osiguravajućih društava, koju sam predložila u članu 18, pa sam tako predložila da se članovima 142, od oznake "a", uvede samostalnost i nezavisnost agencije, organi agencije, sastav i izbor saveta agencije, uslovi za imenovanje predsednika i članova agencije, razrešenje predsednika i članova saveta agencije, nadležnost saveta agencije, odlučivanje saveta agencije, korespodentna sednica saveta agencije, direktor agencije, uslovi za imenovanje i razrešenje direktora agencije, načelo nespojivosti, čuvanje poverljivih podataka, sredstva za rad agencije, naknade za rad agencije, visina i način uplate sredstava i, kao poslednji član 142nj – sredstva obezbeđena u budžetu agencije. Naravno, moram sada da podvučem da sam ovu agenciju inače predložila zato što smatram da je centralna banka, u ovom slučaju Narodna banka Srbije, poslednja ustanova kojoj treba da se poveri nadzor nad osiguravajućim društvima, jer nas ovo rešenje suštinski udaljava od evropske prakse i vraća u vreme centralizovane privrede. Samo bih htela da se podsetimo da smo zaključili da postoje tri načina za nadzor, da integrisani nadzor takođe traži posebno telo pri Vladi, a da je ovo četvrti način koji... žao mi je što ministar nije prisutan, još uvek nam nije dao odgovor na pitanje koja je četvrta država koja ima ovaj novouvedeni četvrti način. Da li je moguće da nas ova vlast vraća nazad, da nas vraća u Latinsku Ameriku i Kazahstan? Prema tome, smatram da je neophodno da ministar još jedanput razmisli, da usvoji naš početni amandman na član 118. i da prihvati da nadzor vrši agencija za nadzor osiguravajućih društava.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? Milan Marković. Izvolite.
Gospodine predsedniče, uvažene koleginice i kolege, ovim amandmanom gospođe Leile Ruždić zaokružujemo ceo set amandmana koji smo podneli u nameri da ubedimo vladajuću većinu ili da ubedimo, eventualno, Vladu Republike Srbije i Ministarstvo finansija da prihvati sistem nadzora kakav mi smatramo da je optimalan u našim okolnostima. Stoga ću sada samo da rezimiram ono što smo tim povodom govorili. Dakle, poslanička grupa Demokratska stranka – Boris Tadić smatra da je najbolji sistem nadzora onaj koji je primenjen u drugim zemljama poput naše, pre svega, u zemljama u tranziciji, a koji je bio uspešan u tim zemljama; to je upravo sistem nadzora gde bi nadzor vršila agencija, direkcija, sasvim je nevažno kako će se zvati to telo, a to telo treba da bude samostalno i nezavisno u okviru koji je dat zakonom, odnosno u obavljanju poslova koji su utvrđeni zakonom. Naši amandmani u potpunosti zaokružuju ceo sistem koji bi funkcionisao kada biste prihvatili ovakvo rešenje. Znači, to bi bila agencija čije organe bira Vlada, ta agencija bi imala svoj statut, statutom bi se utvrdio način obavljanja poslova, utvrdili bi se organi, a ono što je najvažnije, utvrdila bi se prava i obaveze lica koja predstavljaju rukovodeće organe u toj agenciji. Mi smatramo da je ovo definitivno najbolji sistem, ne samo zbog toga što je adekvatno primenjen u sličnim situacijama u kojima se nalazi naša zemlja, već i zbog toga što daje dobru polaznu osnovu da se pređe, jednog dana kada finansijsko tržište kod nas bude razvijenije, na sistem integrisanog nadzora, odnosno da jedno takvo nezavisno regulatorno telo obavlja nadzor nad svim bankarskim poslovima i poslovima osiguranja. To je ono gde se slažemo i mi i Ministarstvo finansija i nesporno je da je to naša budućnost. Naš predlog je da odmah zakoračimo u tu budućnost, primenjujući sada to rešenje, a ne da opet nakon izvesnog vremena menjamo ovaj zakon i ponovo se izlažemo trošku i vremena i novca, kako bismo ponovo formirali jedno ovakvo telo. Mi smo u našoj diskusiji dali primedbe koje se tiču inkompatibilnosti ovakvog rešenja sa unutrašnjim zakonodavstvom. Naime, Zakonom o Narodnoj banci Srbije (nedavno ga je Parlament usvojio) nisu predviđeni ovakvi poslovi kontrole kakvi se sada u nadležnost Narodne banke Srbije stavljaju ovim zakonom. Naime, tim zakonom i čl. 4, 5, 6. i članom 54. utvrđen je delokrug rada, odnosno utvrđene su nadležnosti Narodne banke Srbije i posebno je članom 54. utvrđeno u kojim segmentima Narodna banka Srbije vrši kontrolu. Pored toga, mi smo ovde usvojili nedavno i Zakon o ministarstvima gde je jasno navedeno da su poslovi državne uprave koji se odnose na nadzor osiguravajućih društava isključivo u nadležnosti Ministarstva finansija, tako da i tu osporavamo zakonitost, da tako kažem, ovog predloga, odnosno usklađenost ovog predloga sa drugim pozitivnim propisima. No, pravo je izvršne vlasti i vladajuće većine da kreira politiku u svim oblastima, pa i u ovoj oblasti, onako kako ona smatra da je najbolje, ali mi smo dali sve od sebe da u toku jučerašnjeg i današnjeg dana, a i u petak u raspravi u načelu, ukažemo na ono što smatramo da nije ispravno i da, jednostavno, ponudimo rešenje za koje mi smatramo da je bolje. Na kraju, zaista je ostalo pitanje koje je pomenula koleginica Leila Ruždić-Trifunović, rešenje koje se nudi nama, koje će, eto, biti primenjeno u Srbiji, gde se to još rešenje primenjuje, izuzev u Latinskoj Americi, u Kazahstanu i mi više stvarno ne znamo da li postoji država koja takva rešenja primenjuje. Sigurno je da ne treba da se ravnamo sa Latinskom Amerikom i sa Kazahstanom, sigurno je da bi nam bolje prijalo rešenje koje postoji u Finskoj, Hrvatskoj, Mađarskoj, Sloveniji ili možda i rešenje neke druge vrste kakvo postoji u Nemačkoj, Rusiji, Francuskoj itd, ali nam zaista nije jasno zašto ovim rešenjem toliko odstupamo od mesta gde živimo i od vremena u kome se nalazimo. Hvala na pažnji.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 143. amandman je podnela narodni poslanikLeila Ruždić-Trifunović. Odbor za finansije i predstavnik predlagača nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odborsmatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Leila Ruždić-Trifunović.
Član 143. odnosi se na to da propise za izvršavanje zakona i njegovo sprovođenje donosi Narodna banka Srbije. Predlog mog amandmana je da se ovaj član briše. Tražila sam njegovo brisanje, naravno, zbog usklađivanja sa ovim rešenjima iz člana 18. Predloga zakona, odnosno to bi onda uokvirilio i završilo kompletnu priču o agenciji. Međutim, imam potrebu da kažem još jednom, mada mi je jasno da od toga nemam ništa, jer gospodin ministar nije prisutan, da je naše rešenje o uvođenju agencije, posebnog tela pri ministarstvu, odnosno Vladi, usklađeno sa propisima Evropske unije. Štaviše, ni u Evropskoj uniji nadzor nad radom poslovnih banaka nije poveren centralnoj banci, već nekom nezavisnom telu. Naravno, to nezavisno telo može da bude vezano za centralnu banku, pa može guverner biti član ili na čelu agencije, može da se koristi administracija koja radi i centralnoj banci, mislim na njenu infrastrukturu, članovi agencije mogu da budu članovi upravnog odbora, ali je to posebno telo. Prema tome, Evropska unija uopšte ovo rešenje ne poznaje. Moje pitanje je ponovo, da li ćemo mi ulaziti u Evropu sa rešenjima koja nisu rešenja u skladu sa rešenjima Evropske unije?
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 151. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milisav Petronijević i Miloje Savić. Odbor za finansije i predstavnik predlagača su prihvatili amandman sa pravno-tehničkom redakcijom koju je predložio predstavnik predlagača, a koja glasi: u tački 3) posle reči "aktuarski" dodaju se reči "ili drugim odgovarajućim". Sa navedenom pravno-tehničkom redakcijom saglasili su se podnosioci amandmana. Pošto Zakonodavni odborsmatra da je ovaj amandman pravno moguć, konstatujem da je ovaj amandman sa pravno-tehničkom redakcijom postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 151. amandman je podneo narodni poslanikIgor Mirović. Odbor za finansije i predstavnik predlagača nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odborsmatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Igor Mirović.
Jučerašnja rasprava je pokazala najmanje tri stvari. Prvo, Predlog zakona o osiguranju samo se delom odnosi na potrebu da se uredi oblast osiguranja u našoj zemlji i da se propišu nova ozbiljnija pravila koja će regulisati rad osiguravajućih kuća i koja će urediti ne samo oblast nadzora nad osiguravajućim kućama, već i sve drugo što prati njihov rad od osnivanja, uključujući naravno i proces privatizacije osiguravajućih kuća. Ministar finansija Mlađan Dinkić je rekao, kada je reč o nadzoru nad osiguravajućim kućama, da je važno i to ko vrši nadzor, imajući u vidu da po njegovom mišljenju to pripada Narodnoj banci; nadamo se da Narodna banka neće vršiti nadzor nad osiguravajućim kućama, jer to po prirodi stvari nije njen posao. Verujem da će većina usvojiti amandman SRS koji govori o nadzoru Ministarstva finansija nad radom osiguravajućih kuća. Ministar je, dakle, rekao da je važno ko vrši nadzor i govorio o potrebi stručnog nadzora. U članu 151. ne vidi se to njegovo zalaganje, jer su uslovi koji su potrebni za rad inspektora osiguranja, uslovi koji govore o njihovoj stručnosti, dovedeni na najniži mogući nivo, tako da je (to sam juče rekao) za pripravnike koji traže posao u poslovnim bankama ponekad potrebna veća stručna sprema nego za inspektore osiguranja koji su predviđeni zakonom o osiguranju. Zato sam i predložio da se u stavu 2. člana 151. doda nova tačka 4) koja glasi: "Ima iskustva", dakle, govorim o inspektorima osiguranja, "na poslovima osiguranja u trajanju od najmanje tri godine". Time u stvari želim da obezbedim ono za šta se ministar javno zalaže, a što u Predlogu zakona ne piše. On se javno zalaže i za mnoge druge stvari koje u Predlogu zakona ne pišu i time obmanjuje poslanike Narodne skupštine. Ipak, iznenadili smo vas ovako stručnom, temeljitom i detaljnom pripremom amandmana na Predlog zakona o osiguranju, iznenadili smo vas time što smo zaista dobro proučili ovaj zakon, i to nije slučajno. Ovo je prvi ozbiljan, detaljan, opširan i značajan ekonomski zakon. Mnogi ne znaju da je osiguranje veoma značajna grana ekonomije ove zemlje. Mnogi ne znaju da se osiguravajući fondovi nalaze na ovaj ili na onaj način uključeni u mnoge investicije u ovoj zemlji i mnogi možda zbog toga ne shvataju značaj segmenata o kojima govorimo u ovoj raspravi, a to je nadzor nad radom osiguravajućih kuća i stručnost u pogledu nadzora, ali to naravno jeste i pitanje privatizacije osiguravajućih kuća, pitanje zaštite državnog kapitala u njima. Naravno, na početku, pitanje razgraničenja životnih i neživotnih osiguranja kao dodatni motiv u vidu zaštite imovine i uopšte vrednosti osiguravajućih kuća itd. Dakle, ukoliko želimo zaista stručan nadzor, plediram ka tome da usvojite moj amandman na član 151. i da zaista obezbedimo da inspektori osiguranja budu stručni, da se u skladu sa amandmanom na član 18. oni nalaze u posebnoj upravi Ministarstva finansija. To jeste, rekao sam, evropsko rešenje, koje obezbeđuje dovoljan nivo stručnosti i koje je, na kraju krajeva, najjeftinije, jer imamo ministarstvo, imamo tehničke uslove za rad uprave, imamo postojeće kadrove koji tamo rade; kadrovi iz saveznog ministarstva ili Sekretarijata za finansije mogu biti premešteni u republičko ministarstvo. Taj čitav stručan i dobro organizovan i osmišljen nadzor, uz ovu novu odredbu koja pojačava i traži dodatni uslov stručnosti, može biti efikasno ostvaren.
Da li o ovom amandmanu još neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić. Izvolite.
Kao uslov za zasnivanje radnog odnosa i za obavljanje nekih poslova retko se postavlja radno iskustvo, ali kada su u pitanju poslovi tzv. inspekcijskog nadzora, onda je radno iskustvo nešto što je obavezno. Predlagač, koji je hvalio ovo rešenje i ovaj predlog zakona i, između ostalog, našao za shodno da opravda seobu nadzora iz Ministarstva u Narodnu banku Srbije tvrdnjom da se tamo nalaze školovani, stručni, osposobljeni i kao zapete puške spremni kadrovi koji jedva čekaju da krenu sa kontrolom osiguranja. Evo, vidite, u osnovnom tekstu člana 151. je izostala odredba o radnom iskustvu, a ono je neophodno kada su u pitanju poslovi inspekcijskog nadzora. Zašto je potrebno da inspektor poseduje radno iskustvo? Pa, da se ne bi desile neke stvari koje su nam se dešavale za protekle tri godine. Vidite, juče je pred kraj sednice predstavnik Vlade izašao i rekao, kada je on upao u Narodnu banku, zatekao je neke pare. Da je to uradio čovek sa radnim iskustvom, on, prvo,ne bi stavio čarapu i ušao u banku, ne bi to uradio sa dugim cevima. Ko može da veruje u podatak koje iznosi lice koje je upalo i osvojilo Narodnu banku; da li je bilo 300, milijardu ili dve milijarde, i odakle mi to znamo. Onaj ko sa puškama uđe... znate i sami, razlika između velikog i malog lopova je samo u tome koliko se našlo u kasi. U principu, nema neke razlike. Kažnjivo delo je kažnjivo delo. Čovek sa radnim iskustvom to sebi ne bi nikada dozvolio. Čovek sa radnim iskustvom sazreva na poslu, pa je malo pripravnik, pa je malo stručni saradnik, pa se osposobljava za samostalne poslove. Inspekcijski poslovi su po svojoj prirodi samostalni, a te poslove mogu da rade samo osposobljena lica koja poznaju propise i imaju elementarno iskustvo da kada dođu u kontrolu kažu "dobar dan", a ne da potežu pištolje ili puške.Kada se sa ulice dođe u neku instituciju, onda dođe potpuno normalno i očekivano je da se vadi pištolj ili puška. Kada se ide sa značkom državnog organa, predstavnika vlasti, kada se ulazi zvanično, onda čovek prvo mora da se predstavi, a to se stiče radnim iskustvom. Naš problem za ove tri godine je bio, između ostalog, i taj što su nam predstavnici vlasti bili ljudi bez iskustva, eksperti koji su došli sa nekog ćoška, neke ulice, proglasili se za eksperte. Nadamose da je za tri godine sazreo taj ekspertski kadar u Narodnoj banci Srbije, da više ne moraju da nose one crne čarape, niti da potežu duge pištolje ili puške, da prepadaju i da to predstavljaju demokratijom. Zbog toga je potrebno da se prihvati ovaj amandman, da napokon i zakonom garantujemo da će poslove osiguranja, odnosno inspekcije osiguranja da rade ljudi koji prvo znaju da poštuju državu, da poštuju svoj posao i da poštuju one koje treba da kontrolišu. To je moguće samo ako postoji to elementarno iskustvo, makar od tri godine, kao što je predloženo ovim našim amandmanom. Nemojte da dozvolite situaciju koja nam se desila sa pravosuđem, da su sa skromnim radnim iskustvom kod tate u zemljoradničkoj zadruzi ili u advokatskoj kancelariji ili kod tate koji je profesor fakulteta, pa kada dođe prvi dan, kao pripravnici, onda kažu – ne valja ovaj sud, ovde se ne služi espreso kafa. Vodite računa, država je ozbiljna stvar.
Da li o ovom amandmanu još neko želi reč? Na član 152. amandman je predložio narodni poslanik Milan Stanimirović. Odbor za finansije i predstavnik predlagača nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko od narodnih poslanika želi reč? (Ne.) Narodni poslanik Igor Mirović je jednim amandmanom, sa ispravkom, predložio izmene u članovima 182, 187-201, 204, 209-214, 216, 217, 221, 222, 225, 226, 228, 229, 231-233, 237, 241. i 244. Odbor za finansije i predstavnik predlagača nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko od narodnih poslanika želi reč? (Ne.) Na član 196. amandman je predložio narodni poslanik Dragan Vuksanović. Odbor za finansije i predstavnik predlagača nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko od narodnih poslanika želi reč? (Ne.) Narodni poslanik Dobrica Janković podneo je amandman na naslov iznad člana 228. i član 228. Odbor za finansije i predstavnik predlagača nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko od narodnih poslanika želi reč? (Ne.) Na član 228. amandman je predložio narodni poslanik Igor Mirović. Odbor za finansije i predstavnik predlagača nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko od narodnih poslanika želi reč? (Da.) Izvolite.
Ukoliko se prihvati promena rešenja u članu 18. koji bez bilo kakvih osnova uvodi Narodnu banku u proces nadzora nad osiguravajućim društvima, onda će se brisati član 228. predloženog zakona, jer član 228. govori o zaposlenima u Ministarstvu finansija koje treba da preuzme Narodna banka Srbije, kao ta buduća institucija za nadzor nad delatnošću osiguranja. Nadamo se da ona neće biti ta institucija nadzora, zato što to nigde u svetu ne postoji. Treba da utvrdimo pravu suštinu ovog zakona. Suština zakona mora biti detaljno uređenje odnosa u oblasti osiguranja. I, još jednom vas pozivam da razmotrite tri bitne tačke u ovome zakonu – pitanje razgraničenja životnih i neživotnih osiguranja, drugo, pitanje nadzora, treće, pitanje privatizacije osiguravajućih kuća – i da analizom rešenja u zakonu koja se odnose na ovu materiju u svojim poslaničkim klubovima prihvatite one amandmane koji zaista jesu na tragu rešenja koja postoje u razvijenim zemljama. Zaista je čudno da ministar finansija, koji dolazi iz one poslaničke grupe koja javno, na rečima, zagovara evropska rešenja, nudi zakon koji nije evropski. Mislim da to poslanici neće prihvatiti.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 234. amandman je podneo narodni poslanik Igor Mirović. Odbor za finansije i predstavnik predlagača nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Izvolite. Reč ima narodni poslanik Igor Mirović.
Nekoliko novih podataka, da vam ne bude dosadno: 2000. godine u Nemačkoj je zaključeno više od 80 miliona ugovora koji se odnose na životna osiguranja. Premija je, sasvim sigurno, bila velika, ali ono što je za vas najznačajnije – iz tih ugovora je stvoren investicioni fond vredan (te 2000. godine) hiljadu milijardi nemačkih maraka. Naravno, to su cifre o kojima mi možemo samo da razmišljamo, da sanjamo, ali govore o značaju životnih i neživotnih osiguranja. Govore o potencijalu našeg tržišta osiguranja i u tom kontekstu negiraju nameru ministra finansija da razdvajanjem životnih i neživotnih osiguranja umanji vrednost domaćih osiguravajućih kuća, da ih obezvredi i da ih kao takve izvede na tržište u najavljenom procesu privatizacije. Drugi primer, G17 voli primer Slovenije, to je za njih zemlja uzora, i evo da vam kažem – i treba da se ugledate zaista na njih, kada je reč o osiguranju. Oni su, kao što je to, naravno, praksa u zemljama Evropske unije, citirao sam kojim direktivama se zemlje Evropske unije rukovode kada je reč o razgraničenju životnih i neživotnih osiguranja, zaista za novoosnovana osiguravajuća društva predvideli i obavezali ih da vrše razdvajanje životnih i neživotnih osiguranja, ali su svoje glavno osiguravajuće društvo "Triglav" izuzeli iz te obaveze, ono i dalje posluje u sistemu neke vrstezajedničke funkcije životnih i neživotnih osiguranja u jednom pravnom licu, naravno, sa razdvojenim knjigovodstvom, sa posebnim računima itd. Prema tome, pokazali smo, pre svega mi poslanici SRS, ali i kolege iz drugih poslaničkih grupa, da je zakon pun nedostataka, pun praznina. U poređenju sa drugim zemljama i zemljama u okruženju, zemljama u regionu, zemljama Evropske unije, naravno, još više je nedostataka. Pokazali smo kako druge zemlje štite svoje interese u oblasti osiguranja, a kako ministar finansija predloženim zakonom u našoj zemlji to ne čini. Zato vas molim da usvojite amandman na član 234.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 234. amandman je podneo narodni poslanik Milan Marković. Odbor za finansije i predstavnik predlagača nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Izvolite. Reč ima narodni poslanik Milan Marković.
Poštovani narodni poslanici, pitanje specijalizacije osiguravajućih organizacija je vrlo ozbiljno pitanje. Naime, još direktivom tadašnje Evropske zajednice 1989. godine utvrđena je obaveza vršenja specijalizacije, odnosno podele na životna i neživotna osiguranja. Ali, ono što je bitno za nas, da znamo, jeste to da je već preambulom te direktive predviđeno da se ona neće primenjivati na organizacije koje već posluju, već samo na one koje će se nakon tog datuma osnovati. Naravno, tu je predviđena i jedna obaveza da se ispune određeni uslovi, odnosno da se praktično vodi odvojeno knjigovodstvo i da se zaštite interesi osiguranika kako životnog tako i neživotnogosiguranja. Dalji primeri u Evropi pokazuju da su sve države na nivou svog nacionalnog zakonodavstva predvidele izvesnu meru zaštite domaćih osiguravajućih organizacija, bilo tako kako je prethodnik pomenuo na primeru Slovenije, u prelaznim i završnim odredbama je predviđeno da se obaveza neće primeniti na "Triglav", koji oni doživljavaju kao svoju nacionalnu kuću, bilo tako što se jednostavno predviđa da se ta obaveza primenjuje samo pro future, odnosno za ubuduće, odnosno za novoosnovane osiguravajuće organizacije. Normalno, poslanička grupa Demokratska stranka – Boris Tadić ne spori potrebu da se izvrši specijalizacija. Ali, mi se jednostavno plašimo da u roku koji je dat, a to je do 2005. godine, naši subjekti, domaći subjekti, neće biti u mogućnosti da se adekvatno pripreme za tu tržišnu utakmicu. To je, praktično, otvoreno tržište. Kako je i sam ministar ovde rekao, od ukupnih poslova osiguranja životno osiguranje kod nas čini samo jedan posto, a 99% je imovinsko osiguranje. Sada zamislite koliko je to tržište. Praktično, 2005. godine bi naše osiguravajuće organizacije trebalo da izađu na to tržište i da na tom tržištu sebi uberu kolač, koji je, ukupno posmatrano, veoma, veoma veliki, ali u konkurenciji sa stranim subjektima i stranim osiguravajućim organizacijama, koje su u obavljanju ovog posla daleko verziranije i sposobnije, daleko pripremljenije nego što su to naše osiguravajuće organizacije. Stoga predlažemo amandman na ovaj član, a to je da se taj rok produži za bar još dve godine, kada već nismo predvideli neke druge instrumente zaštite domaćih organizacija, kako bismo dali kakvu-takvu šansu našim osiguravajućim organizacijama da na tom tržištu pokušaju da nađu sebi mesto. Ponavljam, tržište je praktično potpuno otvoreno, slobodno, niko još nije ušao u poslove životnog osiguranja. Oni čine samo jedan posto ukupnih poslova osiguranja koji se obavljaju u našoj državi. Prema tome, molim vas kao vladajuću većinu, kao narodne poslanike da prihvatite ovaj amandman. Ništa bitno se ne menja i nikakva obaveza se ne ispunjava time što ćemo samo dati malo veću šansu domaćim subjektima da se bore na tom tržištu. Ukoliko pak ne prihvatite ovaj amandman možemo očekivati da će već 2005. godine svi poslovi životnog osiguranja, znači celokupni kapital, celokupni potencijal koji postoji na ovom tržištu sliće se u džepove stranih subjekata, što nam svakako ne može biti interes. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 235. amandman je podneo narodni poslanik Igor Mirović. Odbor za finansije i predstavnik predlagača nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 237. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Vučić. Odbor za finansije i predstavnik predlagača nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 243. amandman je podneo narodni poslanik Milko Štimac. Odbor za finansije i predstavnik predlagača su prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 243. amandman je podneo narodni poslanik Igor Mirović. Odbor za finansije i predstavnik predlagača nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Izvolite, narodni poslanik Igor Mirović.
Član 243. je zapravo najvažniji, jer zakon želi da uredi oblast osiguranja, da propiše nadzor osiguravajućih kuća i da u delu drugih normi uredi ovu oblast na jedan celovit način. To je pokušaj koji neće uspeti ukoliko ne usvojimo amandmane i makar delimično poboljšamo tekst zakona. Ali, član 243. je u direktnoj vezi sa željom ministra Dinkića da popuni budžet. Treba prodati domaće osiguravajuće kuće. Vlada koja je doživela fijasko na izborima u decembru kada je SRS pobedila u svom programu koji je potcrtala u jesen 2003. godine govorila je, između ostalog, o potrebi da se proda jedna osiguravajuća kuća. Član 243. glasi - postupak privatizacije društvenog kapitala u društvima za osiguranje, pored subjekata utvrđenih propisima kojima se uređuje privatizacija, može pokrenuti i Ministarstvo. Misli se na Ministarstvo finansija. To Narodna skupština ne sme da dozvoli. Ministarstvo finansija ne može biti subjekt koji će pokrenuti proces privatizacije u osiguravajućim kućama iz dva razloga. Prvo, to nije posao Ministarstva finansija. Drugo, postoji Ministarstvo za privredu i privatizaciju koje jedino može i mora, u skladu sa zakonom, da pokreće pitanje privatizacije u preduzećima, uključujući i pitanje privatizacije osiguravajućih kuća. Međutim, ukoliko imamo u vidu značaj osiguranja za ekonomiju zemlje, potencijal tržišta osiguranja, ukoliko smo kao poslanici dobro informisani o potencijalu investicionih fondova koji slede iz osiguravajućih fondova i odgovarajućih društava, i ukoliko imamo u vidu rešenja koja su druge zemlje primenile, onda verujem da ćemo glasati za moj amandman na član 243. koji govori o potrebi da se postupak privatizacije društvenog kapitala u društvima za osiguranje uredi posebnim zakonom. Dakle, nikako ne smemo dozvoliti da Dinkić, kao ministar finansija, bude taj koji će prikupljati tendere za privatizaciju osiguravajućih kuća. On će, očigledno nevešt za pitanje procene kapitala domaćih osiguravajućih društava i za pitanje zaštite državnog kapitala, a time i zaštite državnih interesa, na jedan kvazistručan, kvazireformski način proturiti priču o lažnoj vrednosti naših osiguravajućih kuća, o tome da su iznosi od 50, 60, 70 miliona evra za najveće osiguravajuće kuće dovoljni i da oni jesu vredni te i takve osiguravajuće kuće, a zaista, imamo nekoliko veoma vrednih osiguravajućih kuća. Čak i da ne govorimo o tržištu osiguranja koje je samo za sebe posebna vrednost. Zato se zalažem i predlažem vam da usvojite amandman na član 243. koji kaže - postupak privatizacije društvenog kapitala u društvima za osiguranje urediće se posebnim zakonom. Stav 2. se briše. Svi smo, naravno, za privatizaciju, ali je pitanje da li će privatizacija biti sprovedena na osnovu realnih parametara ili će biti rasprodaja osiguravajućih kuća. Dakle, time se Narodnoj skupštini daje u zadatak da na jedan celovit način uredi pitanje privatizacije osiguravajućih kuća, upravo radi zaštite državnog kapitala, realne procene vrednosti i realne prodaje osiguravajućih kuća.
Zahvaljujem. Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? Izvolite, gospodin Marković.
Poštovani predsedniče, poštovane koleginice i kolege, molim vas da obratite pažnju na član 243. Zakon o preduzećima (član 400a) jasno definiše kada Vlada može preuzeti ingerencije i imenovati članove rukovodećih organa u jednom preduzeću koje je u postupku privatizacije. U Zakonu o preduzećima se jasno kaže da Vlada može preuzeti ta ovlašćenja, te nadležnosti samo onda kada je otpočeo proces privatizacije, a kada organi upravljanja u tom preduzeću određenim radnjama ili propuštanjem da preduzmu određene radnje ometaju ili sprečavaju postupak privatizacije. Odredba je potpuno jasna i supsidijarno se primenjuje i na osiguravajuće organizacije. Sada se postavlja pitanje zašto mi danas u ovom zakonu imamo jednu sasvim nejasnu odredbu kojom Vlada sebi pribavlja ista ta ovlašćenja, a da pri tom nije utvrđeno ni pod kojim uslovima ona može iskoristiti ovakvo ovlašćenje ni na koji način. Zaista postoji direktna sumnja da se iza ovoga krije jače učešće Vlade, odnosno intervencija Vlade u privatizaciji, koja u ovakvoj situaciji sigurno otvara pitanje zašto Vlada to želi da uradi. Zaista je pitanje privatizacije osiguravajućih organizacija pitanje par ekselans i ne možemo dozvoliti da se njime bavimo ovako nedorečenim odredbama kakav je stav 3. člana 243. ovog predloga zakona. Stoga, da ne bismo sumnjali da postoje zloupotrebe, da postoji namera da se izvrše zloupotrebe, predlažemo da ipak prihvatite predloženi amandman, kada već, iz meni potpuno nepoznatih razloga, niste ovo prepustili Zakonu o preduzećima, članu 400a, koji potpuno jasno, precizno, bez ikakve sumnje definiše ovu oblast. Ponavljam, Vlada zakonom želi da pribavi ovlašćenje koje joj ni po kojem pravu ne pripada. Upravljačka prava isključivo zavise od odnosa svojine u datom subjektu. Ne može Vlada pribaviti ova prava, ne ovako paušalno, jer ovo vodi tome da sutra-prekosutra neka nova vlast, neka druga vlada predloži zakon kojim će na isti način preuzimati upravljačka prava, možda i u privatnim preduzećima. Naravno, ovo se nikad neće desiti, ali verujte, princip je očigledno isti. Moraju se propisati uslovi pod kojim Vlada ima pravo da učini ovako nešto. Ukoliko se ne propišu uslovi, ukoliko ostane član 243. ovako kako je predložen, Vlada može sutra zameniti ceo rukovodeći tim u bilo kojem osiguravajućem subjektu, da bi, navodno, izvršila privatizaciju tog subjekta. Stoga, molim vas, prihvatite ovaj amandman. Hvala na pažnji.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li još neko, po članu 138. Poslovnika Narodne skupštine, želi reč? (Ne.) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O DOPUNI ZAKONA O NARODNOJ BANCI SRBIJE (pojedinosti) Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Leila Ruždić-Trifunović i Milorad Mirčić. Primili ste izveštaje Odbora za finansije i Zakonodavnog odbora. Pošto je Narodna skupština obavila zajednički načelni pretres u okviru koga je razmatran i Predlog zakona o dopuni Zakona o Narodnoj banci Srbije, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Leila Ruždić-Trifunović i Milorad Mirčić. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima gospodin Krasić, pa gospodin Marković.
Pošto Predlog zakona o dopuni Zakona o Narodnoj banci Srbije prati prethodni Predlog zakona o osiguranju, ovde se praktično prvim članom dopunjuje član 4. sa novom tačkom gde Narodna banka Srbije dobija ovlašćenje da izdaje i oduzima dozvole, odnosno ovlašćenja za obavljanje delatnosti osiguranja, vrši kontrolu, odnosno nadzor nad obavljanjem delatnosti i obavlja druge poslove, u skladu sa zakonom kojim se uređuje osiguranje. Mi tražimo da se ovaj član briše. Naveli smo razloge zašto smatramo da svi poslovi države i izvršenja zakona iz zakona o osiguranju treba da budu u nadležnosti Ministarstva finansija i njegovog organizacionog oblika, ali bih sada skrenuo pažnju da ova dopuna, ukoliko predlagač želi da do kraja završi ovaj posao sa kontrolom osiguranja na način kako je zamislio, nije dovoljna. Nije dovoljna iz prostog razloga što Zakon o Narodnoj banci Srbije definiše Narodnu banku, organizaciono, po nadležnostima, po poslovima, po organima, kao centralnu monetarnu ustanovu i kao ustanovu koja treba da kontroliše bankarski sistem i samo u jednom delu finansijske tokove. Ubacivanje poslova osiguranja samo ovom intervencijom nije dovoljno. Morao bih da vas podsetim da bi onda praktično Narodna banka morala da ima viceguvernera zaduženog za poslove osiguranja. Praktično bi jedan od članova Saveta Narodne banke morao da podnese ostavku da bi se izabrao novi član Saveta Narodne banke Srbije koji bi imao nekih dodirnih tačaka sa poslovima osiguranja. Samo da vas podsetim, vi ste za člana Saveta izabrali matematičara, a ne ekonomistu. Čovek je matematičar, Kovačević, i on sa ekonomijom ima toliko dodirnih tačaka koliko sa nuklearnom fizikom. Izvorno čovek matematičar. To je bilo pre dva meseca kada ste zadovoljavali svoje kadrovske potrebe i pravili kombinacije. Znači, ova promena, ova dopuna je nedovoljna i svakome kome je stalo do poštovanja zakona biće jasno da ukoliko smatrate da poslove osiguranja u smislu izdavanja dozvole, ovlašćenja, punomoćja, kontrole, nadzora treba da radi Narodna banka Srbije, onda su potrebne još neke promene Zakona o Narodnoj banci Srbije, jer ovom intervencijom koju vi nudite praktično se ubacuje nešto u jednu strukturu i to što se ubacuje štrči, jer ovo nema dodirnih tačaka sa bankarskim sistemom. U tom smislu stoji pogrešan ustavni osnov, u tom smislu stoji nešto, ne znam ko vam piše obrazloženja: "banke mogu osnovati društva za osiguranje, i obrnuto," i iz toga pronalazite neku vezu da poslove kontrole treba da radi jedan isti organ. Ako vam je to jedini argument, onda je to tanak, nedovoljan argument. Samo sa tim argumentom da se izvlače poslovi iz nadležnosti državne uprave u Narodnu banku Srbije, jedna grupa poslova, to nije dovoljno. O tome ste morali da vodite računa. Znači, Narodna banka Srbije u suštini nije pripremljena za ovaj posao i tu pripremu i garanciju da ona može da vrši taj posao ne daje ni zakon o osiguranju, predlog koji ste ponudili, a još manje ova minimalna intervencija u Zakonu o Narodnoj banci Srbije. Ako smatrate da ove reči "u skladu sa zakonom kojim se uređuje osiguranje" definišu sve poslove, onda moram da vam kažem da se grdno varate, jer je ovo neprimenjivo kada je u pitanju izvorni tekst Zakona o Narodnoj banci Srbije.
Reč ima gospodin Marković.
Poštovane koleginice i kolege, ovo praktično potvrđuje naš stav da predlog vladajuće većine, odnosno predlog Vlade da se nadzor stavi u ingerenciju Narodne banke nije ispravan sa stanovišta unutrašnjeg zakonodavstva (to smo govorili juče i u petak), jer jednostavno Zakon o Narodnoj banci Srbije ne poznaje ovakve poslove ni u članu 4, ni u članu 5, 6, ni u članu 54. koji govori o delokrugu poslova i o kontroli koju Narodna banka Srbije vrši. Naravno, mi smo dosledni onome što zastupamo od samog početka. Ovo je inače bio stav naše poslaničke grupe i u prethodnom mandatu, da ove poslove treba da vrši nezavisni organ, odnosno nezavisno regulatorno telo, o čemu sam već govorio dosta juče, danas i u petak. Dakle, mi ostajemo dosledni tome. Ukoliko biste prihvatili naš prvi amandman na član 18. koji je podnela koleginica Leila Ruždić, onda bi praktično značilo da prihvatite ceo taj sistem. Ono što je nama posebno milo jeste to da je sam ministar finansija juče rekao da se dugo dvoumio između ova dva rešenja, s tim što moram priznati da nas nije ubedio u razloge zbog kojih je prevagu, kako kaže i sam – malu, dao rešenju koje je ipak nepoznato u savremenim državama, posebno ovog našeg regiona. Pozivam vas da prihvatite ovaj amandman, odnosno pozivam vas da prihvatite ceo set amandmana koji se odnosi na ovakvu izmenu. Inače, kada smo već kod izmena određenih odredbi Zakona o Narodnoj banci Srbije, praktično bi trebalo da izvršite izmenu Zakona o ministarstvima, jer poslovi državne uprave koji se odnose na kontrolu, odnosno nadzor nad osiguranjem su u tom zakonu, koliko se sećate, stavljeni u izričitu nadležnost Ministarstva finansija, tako da me čudi da vam je to promaklo. Ukoliko ste želeli morali ste i to da uradite, kako bismo imali jedno uređeno zakonodavstvo i propise koji međusobno korespondiraju.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li neko želi reč po članu 138. Poslovnika Narodne skupštine? (Ne.) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O DOPUNI ZAKONA O TRŽIŠTU HARTIJA OD VREDNOSTI I DRUGIH FINANSIJSKIH INSTRUMENATA (pojedinosti) Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste amandman, sa ispravkom, koji je na Predlog zakona podneo narodni poslanik Srđo Komazec. Primili ste izveštaje Odbora za finansije i Zakonodavnog odbora. Pošto je Narodna skupština obavila zajednički načelni pretres u okviru koga je razmotren i Predlog zakona o dopuni Zakona o tržištu hartija od vrednosti i drugih finansijskih instrumenata, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Srđo Komazec. Predstavnik predlagača, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? Gospodin Komazec. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, uložio sam amandman na član 1. Predloga zakona o dopuni Zakona o tržištu hartija od vrednosti i drugih finansijskih instrumenata, koji nam je ponudila Vlada Republike Srbije na usvajanje. U stavu 2. člana 262a, za koji se predlaže da stoji iza člana 262. Zakona o tržištu hartija od vrednosti i drugih finansijskih instrumenata, stoji sledeće: "Vlada Republike Srbije bliže propisuje postupak i način trgovine hartijama od vrednosti iz stava 1. ovog člana." Moj amandman predlaže da na kraju ovog stava umesto tačke stoji zarez i sledeći tekst: "a na osnovu pismeno obrazloženog predloga Komisije za hartije od vrednosti, Ministarstva finansija i Narodne banke Srbije". Vlada treba bliže da propisuje postupak i način trgovine hartijama od vrednosti, ali smatram da ovo pitanje, ipak, u prethodnom postupku moraju da razmatraju Komisija za hartije od vrednosti, Ministarstvo finansija i Narodna banka Srbije. Sa ovim amandmanom bi se dobilo to da bi iskustvo i zapažanja o svom radu koja bi imala navedena stručna tela bila od velike koristi Vladi Republike Srbije, što bi i rezultiralo time da Vlada Republike Srbije kvalitetnije propisuje postupak i način trgovine hartijama od vrednosti i drugim finansijskim instrumentima. Nadam se da će usvajanje ovog amandmana koliko-toliko poboljšati veoma loš Predlog zakona o dopuni Zakona o tržištu hartija od vrednosti i drugih finansijskih instrumenata, koji je Vlada Republike Srbije ponudila ovoj skupštini, pa ih tih razloga očekujem da će ova skupština u danu određenom za glasanje podržati ovaj amandman.
Zahvaljujem. Gospodin Krasić se javio za reč o ovom amandmanu, pa gospodin Marković.
Na početku da razjasnimo neke stvari. Postupak i način, to su sinonimi za jednu istu stvar. Vi ste u drugom stavu napisali da će Vlada Republike Srbije da bliže propiše postupak i način trgovine hartijama od vrednosti. Postoji nekoliko odluka Ustavnog suda Republike Srbije, između ostalih i jedna koja se tiče Zakona o načinu i postupku promene Ustava Republike Srbije, pa nas je nacrnio Ustavni sud, ovaj i ovakav, tvrdeći da onaj ko je predložio Zakon ne zna šta je napisao. Da ne pričam o ovima sa pravnog fakulteta, koji se zgražavaju kad vide da način i postupak stoje jedno pored drugog. Ali, dobro, to smo i očekivali i to nas mnogo ne iznenađuje. Ali, iznenađuje nas nešto što stoji u obrazloženju. Kaže – na striktni zahtev inostranih investitora. Znači, neko je iz inostranstva tražio ovo što je Vlada predložila, a ona je to uradila na striktni zahtev iz inostranstva i zakonom samo stvara pravni osnov. Za šta stvara pravni osnov? Pravni osnov da se ovlasti Vlada da sama propiše trgovinu svojim hartijama od vrednosti, i to četiri grupe hartija od vrednosti. Naravno, tu je problem. Problem je što ova norma odudara od celog koncepta Zakona o trgovini hartijama od vrednosti. Da se podsetimo, ovo ovlašćenje Vlada traži kada su u pitanju hartije od vrednosti po osnovu regulisanja obaveza i potraživanja Pariskog i Londonskog kluba, kada su u pitanju hartije od vrednosti koje se tiču stare devizne štednje, kada su u pitanju vrednosni papiri kojima je izvršena konverzija potraživanja države prema privrednim subjektima i koje su izdale banke, a potraživanje je prešlo na državu – Republiku Srbiju. Ova izmena, mada deluje skromno, u direktnoj je suprotnosti sa Zakonom o sredstvima u svojini Republike. Ovaj član odskače, štrči iz celog koncepta Zakona o trgovini hartijama od vrednosti. Ovaj član odstupa, ili da budem precizniji, grubo gazi ustavne odredbe o podeli vlasti jer, praktično, Vlada želi da sama sebi propiše šta će i kako će da radi kad vrši neka svojinska prava. Tako nešto nije dozvoljeno. Moram da vam kažem da se zbog toga trpe i kritike i prigovori. Tako je bilo nekada. Savezna Republika Jugoslavija je više puta obavezana da na objektivan, nepristrasan i zakonom jedinstven način reguliše trgovinu, a kada se država javlja kao imalac hartija od vrednosti, to je potpuno druga situacija i ne može Vlada da preuzme ovlašćenja da uredi i da se pojavi na tom tržištu. Naravno, tu postoje neki verovatno veliki, veći, viši i ko zna kakvi interesi, postoje neki dogovori. Mi ne znamo ko je šta sve dogovarao sa MMF-om, međunarodnim investicionim grupama, šta je ko kome obećao, šta će ko po osnovu pridržanja hartija od vrednosti, o imovini banaka koje su u prvoj etapi uništene, kome će ta imovina da pripadne, kome će da se da, po kojoj ceni, kakva će biti vrednost na tržištu tih hartija od vrednosti, to su sve neka pitanja koja će biti u dubokoj tami. Ne verujem čak ni da će biti u nadležnosti Vlade, bez obzira na ovo što stoji u Predlogu zakona. To će jedna neidentifikovana grupa lepo da sedne, pa bukvalno rečeno, kao za nekim kockarskim stolom u Apatinu, da završi partiju, podeli imovinu i tako rasparča i eventualno tržište, i to buduće tržište na teritoriji Republike Srbije. Zbog toga SRS neće da glasa za ovaj predlog zakona. Upozoravamo i skupštinsku većinu da povedu malo računa, da sutra ne bude kasno – nismo se setili, niko nas nije obavestio. Vodite računa, na vreme vam ukazujemo šta se sve sprema.
Gospodine Markoviću, izvolite.
Poštovani gospodine predsedniče, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, javljam se i po amandmanu i po Poslovniku. Mi ćemo glasati i za ovaj zakon. Poslanička grupa Demokratska stranka – Boris Tadić glasa za tri od ovih pet predloga zakona. Što se tiče dva predloga zakona sa kojima se ne slažemo, podneli smo veći broj amandmana i poslanici DS su ovde više od 50 puta izašli za ova tri dana u nameri da vam objasne svoje stavove, uz puno uvažavanje gospodina ministra koji, nažalost, uglavnom nije bio prisutan i uz puno uvažavanje Vlade Republike Srbije i vladajuće većine. Dakle, mi te institucije i te činjenice poštujemo, ali nam se čini da vi ne poštujete nas, jer prilikom konstituisanja ovog parlamenta rekli ste da nikada nećete tražiti kvorum od opozicije. Malopre sam izbrojao poslanike vladajuće većine i svega 60 je prisutno u ovoj sali. Ako se već trudimo i u potpunosti vas poštujemo i iznosimo naše stavove, nije u redu da vas ne bude u sali kada govorimo, jer 84 je stvarno minimalan uslov za kvorum i mislim da je vrlo lako imati taj broj, uz vrlo malo discipline.
Hvala vam, ako samo shvatio, tražite proveru kvoruma ili ne, gospodine Markoviću, da li tražite proveru? Zahvaljujem. Molim vas, osnovno što mora da se ispoštuje, prvo, prema Poslovniku. Budite ljubazni, molim sve narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice da proverimo kvorum. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema utvrđeno da su u sali prisutna samo 74 poslanika. Da se vratimo na drugo poštovanje, poštovanje prema ljudima koji ovo plaćaju, a to su građani Srbije. Prema članu 217. stav 2: "Narodnom poslaniku iz stava 1. ovog člana koji neopravdano odsustvuje prilikom...", pardon "Narodni poslanik koji se nalazi na stalnom radu u Narodnoj skupštini Republike Srbije dužan je da prilikom utvrđivanja kvoruma, kao i u toku rada sednice, bude prisutan na sednici Narodne skupštine". Molim službu da proveri da li je ispravno elektronsko glasanje, da li su prisutni poslanici koji su na stalnom radu u Skupštini. Moramo da sačekamo izveštaj službe koji konstatuje da li su, shodno članu 217. stav 1, poslanici koji su stalno zaposleni i primaju novac u Narodnoj skupštini na radnom mestu i da li čine kvorum. Dakle, konstatovano je da je 85 poslanika prisutno u sali. Dakle, imamo kvorum za nastavak rada. Zahvaljujem. Da li još neko želi reč o amandmanu? (Ne.) Po Poslovniku, gospodin Vučić, izvolite, prisutan je molim vas.
Dame i gospodo narodni poslanici, nemamo mi ništa protiv onoga što izgovara gospodin Marković, ali bi bilo dobro da izađe za govornicu pa da to kaže, a ne sa mesta predsednika Narodne skupštine Republike Srbije. Molio bih vas, gospodine Markoviću, da je ne zloupotrebljavate ubuduće.
Gospodine Vučiću, samo mi recite koji je član Poslovnika povređen?
Povredili ste član 100, gospodine Markoviću, zato što govorite o narodnim poslanicima koji ne žele da vam omogućuju kvorum ovde na način koji jednostavno nije primeren. Molim vas da to ubuduće ne činite. Tražim od vas da u skladu sa Poslovnikom prozivkom proverimo koliko ima poslanika u ovoj sali.
Zahvaljujem na intervenciji. Dakle, naravno, kada god imam nešto lično da kažem, kao repliku, pojaviću se za govornicom kao što sam to uvek radio, ali kada čitam članove Poslovnika po kome vodim Skupštinu, naravno da ću citirati sa mesta predsedavajućeg. Još jednom vas podsećam, dakle, samo sam pročitao član 217. koji kaže: "Narodni poslanik koji se nalazi na stalnom radu u Narodnoj skupštini Republike Srbije dužan je da prilikom utvrđivanja kvoruma, kao i u toku rada sednice, bude prisutan na sednici Narodne skupštine". Izvolite.
Gospodine Markoviću, podsetiću vas na ono što ste vi i poslanici vladajuće većine rekli ovde kada smo počeli rad u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Ja vidim da se mnogo toga izmenilo. Mnogo toga se izmenilo iz razloga celishodnosti, zato što mislite da vam je sada potrebno drugačije ponašanje. Pa vi ste ovde rekli, gospodine Markoviću, da nikada nećete terati i šef poslaničke grupe najveće stranke u vlasti je rekao da nikada više neće terati opoziciju da vam daje kvorum. Smanjen je kvorum sa 126 na 84. Pa, vi niste u stanju 84 poslanika da imate u sali Narodne skupštine Republike Srbije. Nemojte da terate opoziciju i da to kažete – a, vi ste na stalnom radu, pa morate da slušate i da budete sve vreme unutra. Dakle, mi smo vaši politički protivnici. Mi hoćemo da vas pobedimo i da pokažemo koliko ste nesposobni i mi to radimo na civilizovan način u skladu sa dostojanstvom narodnih poslanika i Narodne skupštine Republike Srbije. Oni koji se na ovakav način ponašaju ispuštajući nekakve neartikulisane zvukove, to svakako ne čine. Vas molim, gospodine Markoviću, da se setite onoga što ste obećali građanima Srbije, da podsetite svoje poslanike na principe odgovornosti, na ozbiljnost i na to da treba da rade u Narodnoj skupštini Republike Srbije, jer malo šta je važnije u Srbiji od posla koji ima da obavi ova Narodna skupština Republike Srbije. Zato vas molim da nam ne držite pridike da li ćemo da sedimo u sali ili ne. Nećemo, ako vi niste obezbedili 84 čoveka u ovoj sali, zato što hoćemo da vas pobedimo što pre, zato što hoćemo narodu na transparentan način da stavimo do znanja koliko ste neozbiljni, koliko ne vodite računa o interesima građana Srbije i da narod i građani Srbije na predstojećim izborima izaberu one koji su vaši politički protivnici. To je naš cilj, to je ono što je realno. Znate, naravno, da će upravo i zbog ovoga što sam rekao vas pobediti najpre na predsedničkim izborima Tomislav Nikolić, a onda dolaze svi oni ostali izbori, jedni za drugim, na kojima će se to, kao što dobro znate, realno dešavati. U svakom slučaju, molio bih vas, gospodine Markoviću, a ja znam da vi imate svoju "lažoviziju" RTS koja vam je i sinoć pomagala, pošto niste mogli sebi da pomognete ovde u sali Skupštine Srbije. Nastavite sa tim... (Iz sale: Tema.) ... nisam vas razumeo. (Iz sale: Tema.) Ako imate nešto da kažete, izađite za govornicu, nemojte kao miševi da dobacujete stalno. Ja izađem ovde pa vam sve kažem u lice. Kada hoću da vam kažem da ste lopovi, dođem pa kažem da ste lopovi. Izađite za govornicu, pa kažite to što imate, nemojte da dobacujete, jer od tog dobacivanja nemate ništa osim što narodu i građanima Srbije pokazujete kakve ste i kolike kukavice. Hvala najlepše.
Replika, narodni poslanik Predrag Marković, pa potom narodni poslanik Branislav Ristivojević.
Gospodine Vučiću, dame i gospodo, cenim ljude po tome da li su sposobni da ispune svoja obećanja. Ne mogu da odgovaram za tuđa obećanja, ni vaša, ni drugih poslanika. Nema potrebe da lažno obaveštavate javnost, dakle, sa ove govornice sam obećao da ću pomagati poslanicima i molio sam da poslanici pomognu meni i svakome ko sedi na tom mestu, da vratimo dostojanstvo Skupštinina taj način što ćemo poštovati Poslovnik. Kao što znate, nisam učestvovao u donošenju tog poslovnika. Poslovnik ne poznaje pojam pozicije i opozicije, samo poznaje regulisanje odnosa u radu Skupštine među poslanicima. Dosledno, a to sam i malopre radio, nisam pominjao nijednu stranku, niti ću ubuduće to raditi. Nadam se da je svima vama bolje kada se tako radi. Dakle, citirao sam u oba slučaja član Poslovnika. Dobro je kada se poštuje zakon. Dobro je za sve u ovoj zemlji. Poslanici u Skupštini moraju, takođe, da pokažu da su sposobni i spremni da poštuju onaj zakon koji se na njih odnosi. Poslovnik je zakonski akt koji se odnosi baš na... podzakonski, da li je tako, ispravite me, vi ste pravnik, ja nisam... dakle, podzakonski, koji se odnosi baš na poslanike. Uvek ću nastojati da regulišem tolerantno odnose među poslanicima. Ko će obezbeđivati većinu, to se mene ne tiče. Šta je ko obećavao, to se mene ne tiče. U Srbiji sam se, kao i svi građani Srbije, naslušao obećanja. Interesantno je hoćemo li jednom videti one koji obećanja ispunjavaju. Znate i sami, dokazao sam da sam u stanju da ispunjavam obećanja, jer ne dajem lažna i prevelika, anisam to dokazao sam. Dokazali su mnogi poslanici i pozicije i opozicije u prethodnom periodu, a ja ih molim da nastavimo da to radimo, a ne da se nepotrebno svađamo i da koristimo priliku za reklamne kampanje. Mislim da to nikome ne koristi, a najmanje koristi ovoj zemlji koja je u teškom stanju. Sve što mi radimo ovde građani Srbije plaćaju. Hajde onda da uradimo nešto što će njima koristiti, da donosimo zakone, da se borimo za svoje političke ideje, a ne da dajemo netačne podatke o drugima. Hvala.
Replika, narodni poslanik Branislav Ristivojević.
Uvažene kolege, gospodine Vučiću, želeo bih da vam ukažem na jednu stvar. Na stranu što ste poslanike ovog uvaženog doma nazvali miševima i time uvredili dostojanstvo ove skupštine i njih lično, neću tražiti da se utvrđuje u danu za glasanje povreda Poslovnika, niti da se kažnjavate, to neka ostane na vašoj savesti. Mislim da u potpunosti pogrešno interpretirate i shvatate ovaj poslovnik. Jedan deo, na koji sam želeo da vam ukažem, istakao je gospodin Marković. Ovaj Poslovnik Narodne skupštine nije donet zato da pravi razliku između opozicije i pozicije, između vlasti i onih koji nisu vlast, između onih koji "daju" kvorum i koji "uzimaju" kvorum. Ovo je Poslovnik Narodne skupštine Republike Srbije, najvišeg zakonodavnog tela ove države. On te kategorije, o kojima vi govorite, uopšte niti poznaje, niti u njima funkcioniše. Jednostavno i kratko rečeno, mi smo izabrani narodni poslanici. Suverenitet izvire iz naroda. Narod nama nije poverio ovde vlast, gospodo, on je nama u prvom redu poverio obavezu i tu obavezu bi trebalo svako od nas, bez obzira da li je iz vlasti ili opozicije, a sada se izražavam u političkim, a ne u kategorijama Poslovnika, da prihvati na jednak način. Nikada nisam izgovorio za ovom govornicom, kao šef najvećeg poslaničkog kluba vladajuće većine, da nama ne treba niko da daje kvorum. To ovde nikada nisam izgovorio od kada sedim u ovoj skupštini, pet-šest meseci, ne znam odakle vam to i kako ste mi to stavili u usta, to ovde nikada nisam izgovorio. U svakom slučaju, ne želim uopšte ni da se izražavam i da govorim u tim veličinama. Kvorum je samo jedan institut koji poznaje ovaj poslovnik i koji treba da doprinese ozbiljnosti rasprave, a to je da postoji jedan dovoljan broj ljudi koji će raspravljati neku stvar. On ne služi za to da neko pokušava da opstruira rad ove skupštine time što neće biti prisutan na ovoj sednici. Čak štaviše, naš poslovnik nedosledno uređuje neku stvar; čovek može bukvalno, vadeći tu nesrećnu karticu iz sistema za utvrđivanje broja poslanika, da sebe isključi iz tog kvoruma, a da bude prisutan u sali i da učestvuje u radu. Daleko bi bilo bolje da imamo rešenje kao što je u nemačkom parlamentu – kvorum se utvrđuje na ulasku u zgradu, pa je onda na poslaniku i na njegovoj savesti hoće li svoju obavezu da ispunjava i da učestvuje u radu skupštine, da raspravlja o zakonima koji se nalaze na dnevnom redu, ili neće. Mi ovde imamo smešnu situaciju da nam polovina poslanika sedi u sali, a da nisu prisutni. Mislim da nam je Poslovnik u tom delu loš i da bismo mogli da razmislimo o tome da nam se Poslovnik lepo promeni i da se kvorum utvrđuje, po ugledu na nemački parlament, kod ulaska u zgradu. Tada se ne bi .. (Predsednik: Vreme.) ... pojavljivao taj problem da li je neko prisutan ili nije prisutan i cinična dobacivanja tipa – niste prisutni u sali, sada ću da ubacim karticu, pa ću biti prisutan u sali. Mislim da takvom cinizmu nije mesto u ovom domu; nama, ponavljam, a sa tim završavam, nije dat mandat ovde da bilo koga opstruiramo, da se ponašamo destruktivno, da bilo koga ovde uništavamo. Nama je dat mandat da raspravljamo predlozima zakona i ako smatramo da su dobri da ih podržimo, ako smatramo da su loši da ih vratimo predlagaču na dorađivanje i slično. Nama nije dat mandat ovde da se prepucavamo, da se nadgornjavamo, da koristimo ovu govornicu za predizborne kampanje. Podsetiću vas, čak je i vaš predsednički kandidat, uvaženi gospodin Nikolić, rekao, i drugi predsednički kandidati su odgovorili, da neće koristiti ovu govornicu u predizbornoj kampanji; to pozdravljam, to je pravi način na koji bi svi predsednički kandidati trebalo da tretiraju ovaj parlament, ali i mi sami treba ovaj parlament da shvatimo na taj način. (Predsednik: Vreme.) Ovde nije mesto predizbornoj kampanji. Hvala.
Hvala vama. Replika, gospodin Vučić. Izvolite. Molim vas, samo sekund, gospodine Vučiću. Gospodin Vučić je govorio po Poslovniku, pa prema tome ima pravo na repliku. Još jednom podsećam, ova skupština će se voditi po Poslovniku i nikome ne može da bude uskraćeno pravo. Gospodine Vučiću, izvolite. Morao sam da razjasnim.
Da vam pomognem, gospodine predsedniče, ne bih imao pravo da sam izazvao repliku, ali imam pravo pošto sam govorio o šefu poslaničke grupe najveće stranke unutar režima, a ono što sam pomenuo sa ove govornice je, hvaleći se da neće nastavljati lik i delo bivšeg režima DS-a, izgovorio gospodin Dejan Mihajlov. O tome je bilo reči. Dakle, zato imam pravo na repliku. Što se tiče svega što je govorio gospodin Ristivojević, na jedan perfidan i ružan način, onako kako se nisam nadao da ćete vi raditi, a što sve više činite u poslednje vreme, vi ste rekli da sam nazvao sve narodne poslanike miševima. Izmišljate, gospodine Ristivojeviću. Rekao sam – oni koji dobacuju, a ne smeju da izađu za govornicu. Da li je to tačno? E, to je tačno, gospodine Ristivojeviću. To je razlika između vas i nas. To je razlika između laži i istine. Način na koji vi izvrćete nečije reči, način na koji vaša "lažovizija" prikazuje događaje u Narodnoj skupštini Republike Srbije je ono što treba da ide na vašu sramotu i na sramotu onih koji to rade. Ali, građani Srbije to dobro vide. Gospodine Ristivojeviću, neću da vam govorim da bi neko ko predvodi vlast u ovoj zemlji trebalo da zna da je– "čak štaviše" pleonazam i da to ne upotrebljava. Ali želim da vam kažem, gospodine Ristivojeviću, nešto drugo – nemojte nam dopunjavati poslovnike vašim normama i odredbama. Mi smo vam predali naše poslovničko rešenje, sa kojim ste se u najvećoj meri slagali; jedno demokratsko rešenje, kada nismo znali da li ćemo biti vlast ili opozicija. Ponudili smo vam da nema ograničenja u vremenu, da nema naplaćivanja kazni narodnim poslanicima. Juče je potpredsednik Narodne skupštine opsovala, kada je rekla, pred celokupnom javnošću Srbije, vi to niste čuli u sali, snimljeno je na kasetama, dakle, svi su čuli zato što je bio isključen mikrofon, ali se čulo na RTS-u u direktnom prenosu, kada nije htela da mi da reč po Poslovniku. Dakle, nikakvu tu vrstu problema nemamo, ali nemojte mene da kažnjavate svaki put. Tri puta do sada ste mi stavljali ruku u džep i uzimali pare, u ovom mandatu, zato što vam je to palo na pamet i zato što mislite da time rešavate neke probleme. Možda. Ali, nećete sprečiti nikoga od srpskih radikala da vam govori istinu. Da ste hteli demokratski poslovnik, usvojili biste naš predlog ili biste ga razmatrali, eventualno amandmanima popravljali i dorađivali. A, vi hoćete da bude još gori poslovnik, još lošiji. Hoćete ovaj kriminalni, koji ste vi doneli, na vaš predlog je donet u ovoj skupštini. To je jedan od najgorih akata koji postoje u regulisanju skupštinskog rada, najgori poslovnik koji postoji od 90-te godine naovamo, jedini koji je apsolutno nedemokratski, i njega još hoćete da začinite... (Predsednik: Vreme.) ...time da ne mogu opozicioni poslanici da se razlikuju od vladajućih, pa moraju da budu sve vreme, ili ne znam kakvom već normom. Ma nemojte. Ma, hoćemo da se razlikujemo! Hoćemo da vas pobeđujemo, ne da opstruiramo. Mi podnosimo najviše amandmana. Je l' to tačno? Da li smo podneli najviše zakonskih predloga? I više nego Vlada Republike Srbije. Da li smo podneli najviše predloga drugih opštih pravnih akata? Jesmo. (Predsednik: Vreme, gospodine Vučiću.) Uradili smo, evo završavam, gospodine Markoviću, i nastavićemo da radimo ono što je u interesu građana Srbije, ali verujte mi na reč, najveći interes građana Srbije je da vi što pre odete sa vlasti i potrudićemo se da to na najbolji i najcelishodniji način i što je pre moguće uradimo. Hvala.
Zahvaljujem. Nema replike na repliku. Da li još neko želi reč o amandmanu? Molim vas, samo sekund, oprostite, dobio je repliku, nemojte se ljutiti. Molim vas, budite ljubazni samo trenutak, prvo ćemo po Poslovniku. Po Poslovniku ste prvi tražili reč. Izvolite. Izvinite, gospodine Ristivojeviću.
Gospodine predsedniče, mislim da vam se neopravdano prigovara da slobodno tumačite Poslovnik. Naprotiv, vi Poslovnik tumačite restriktivno, pa u članu 217. ste preskočili da pročitate drugi stav koji kaže – da narodnom poslaniku iz stava 1. (koji ste čitali) koji neopravdano odsustvuje prilikom utvrđivanja kvoruma ili u toku rada na sednici Narodne skupštine, oduzeće se status poslanika na stalnom radu u Skupštini Srbije. Dakle, poznato je da je Poslovnik imao verifikaciju i na Ustavnom sudu i da Ustavni sud nije osporio ovu odredbu (glasovi – što si pametan, strašno). Prema tome, ne vidim razlog...
Molim poslanike da ne dobacuju. Ne slažem se sa konstatacijom... (Poslanik Ćirković govori istovremeno sa predsednikom.) Gospodine Ćirkoviću, molim vas. Dakle, protiv sam konstatacije koju je za deo poslanika koji dobacuju izneo gospodin Vučić, ali svejedno, po Poslovniku, nemojte ometati govornika dobacivanjem.Budite ljubazni. Izvolite.
Dakle, još jednom predlažem da Administrativni odbor raspravi ovu stvar i da donese zaključak i meru saglasno postojećem poslovniku. Inače, postoji način da se taj poslovnik promeni. Neka najveća poslanička grupa u ovom parlamentu podnese predlog izmena, neka on uđe na dnevni red... (Glasovi – pa, podneli smo ga.) Nisam pročitao da ste intervenisali na ovom članu. Nisam u to siguran. Ali, u svakom slučaju...
Molim vas da ne dobacujete, možete po Poslovniku da izađete za govornicu.
...apelujem da se taj zahtev stavi na dnevni red.
Izvolite.
Dakle, još jednom zahtevam od vas, gospodine predsedniče, da zakažete sednicu Odbora i da postupite po Poslovniku. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Gospodin Ristivojević, po Poslovniku? Izvolite. Recite član.
Član 100, famozni. Ako već hoćete da pravite razlike, uvaženi kolega gospodine Vučiću, razlika je ta što niko iz ove vladajuće većine neće zloupotrebljavati govornicu da nazove poslanike miševima. Nema nikakve razlike između onoga ko sa ove govornice kaže drugom da je miš i onoga ko govori negde među ovim klupama drugome da je miš. Tu nema nikakve razlike. Ako baš insistirate na nekim doslednostima i na sitnicama, da li ste nazvali svih 250 poslanika miševima ili neku grupu, priznajem, u pravu ste, generalno ovako polulevo jednu grupu ste nazvali kompletno miševima. I dalje stojim da je to uvreda dostojanstva ovog doma i tih ljudi na koje se odnosilo,i dalje ne tražim da se utvrđuje nikakva vaša odgovornost, baš zato što ne želim da se prikazujete kao žrtva ovde. Tvrdim i ostajem pri tome – to treba da ostane na vašoj savesti. Što se tiče toga ko je ovde destruktivan, ko ovde opstruira rad a ko ne, juče smo mogli od uvažene koleginice gospođe Pop-Lazić da čujemo pretnju tipa – videćete vi kad počnemo da podnosimo amandmane na svaki član predloga zakona, pa kad počne svaki poslanik da izlazi, koliko će vam trebati vremena da donesete zakone. E, toliko o tome ko je ovde destruktivan, ko je ovde konstruktivan, ko shvata ovu raspravu na način na koji treba da je shvati, a ko želi samo da je opstruira.
Pošto je bilo po Poslovniku, replika, gospodin Vučić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, moram da vam ukažem na jednu činjenicu, gospodine Ristivojeviću. Za razliku od drugih, poslanici SRS ne beže od političke borbe, fer, viteške, korektne političke borbe. Šta to znači? Vi izađete, izađem ja, ili ja izađem, izađete vi. Da li je to pošteno? Imamo iste šanse. Imamo istu priliku da kažemo jedan drugome šta želimo, imamo istu šansu da građanima Srbije poručimo ono što mislimo. Ali, razlika je u tome što deo vaše vlasti pokušava na najstrašniji mogući način da napada najjaču političku stranku u Srbiji i time napada najveći broj građana Srbije. Mi smo vam ovde pokazivali juče, a ja to imam kod sebe i danas, kako vaši koalicioni partneri optužuju i građane Srbije koji su glasali za SRS i Srpsku radikalnu stranku za fašizam. Da li je to poziv na linč? Da li to neko treba da se obračunava sa nama, da nas ubije? Da li to tražite, gospodine Ristivojeviću? Da, ja sam one koji dobacuju nepristojno, one koji ne smeju da izađu za ovu govornicu nazvao miševima. Da. I? Da li je to manje, gospodine Ristivojeviću, ili mnogo manja pretnja, ili nikakva pretnja u odnosu na to što vi pozivate građane da se obračunaju sa onima koji su tobože fašisti. Fašisti su oni koji nemaju političku argumentaciju, već silom ili na neki drugi način dolaze na vlast ili onemogućavaju rad i delovanje svojih političkih protivnika. A to sigurno nije niko iz Srpske radikalne stranke, već su to mnogi unutar vašeg režima, gospodine Ristivojeviću. I, gospodine Ristivojeviću, što se tiče vaše vlasti i što se tiče vašeg dobrog odnosa u ovoj Narodnoj skupštini Republike Srbije, pretnja vam je to što vam je neko rekao da će da podnosi amandmane? Pa, mi čak ni to nismo radili. Kada nas pozove gospodin Koštunica na razgovor mi sve tamo dogovorimo, nema problema, bez obzira na to što imamo najveći broj poslanika, može jedan, dvojica ili trojica, ili troje, svejedno, da dogovore. I, svaki put prihvatimo neku vrstu načelnog dogovora. Nemamo nikakvu vrstu problema. A, vi ćete za to vreme nas da nazivate fašistima? Naš narod da nazivate fašističkim? [[Žagor.]] Vi ćete za to vreme da delite letke. Što vičete? Nešto vidim, oni koji su do juče te letke delili sada hoće da kažu da to ne rade, a nešto im je i smešno. Nije smešno ništa. Tužno je da se tako odnosite prema građanima Srbije. Tužno je da se tako odnosite prema onima koji su mnogo bolji od vas. Koliko smo bolji od vas pokazali su građani Srbije na izborima; nekima koji su imali po 30 mandata, a nama dali po 82, nekima koji sebi govore da su najbolji u Srbiji, a imaju 50 mandata ... (Predsednik: Vreme.) ... a mi 82. Razmislite dobro da li građani Srbije znaju ili ne znaju, a razmislite dobro da li će građani Srbije to umeti da prepoznaju na predstojećim izborima. Hoće, verujte mi, neće vam biti ni do smeha, ni do cinizma, ni do sarkazma kada budete čuli izborne rezultate 13. juna. Za vas će biti poražavajući, a zbog ovoga što radite, i zbog tog smeha i zbog svih lažnih optužbi i svih gluposti koje iznosite u kampanji, zbog "lažovizije" koju zloupotrebljavate, zbog svega toga slaviće Tomislav Nikolić 13. juna i slaviće Srbija.
Zahvaljujem. Po Poslovniku, član 97, kao pogrešno tumačenje, tražio je reč gospodin Ristivojević. Izvolite.
Uvaženi kolega gospodine Vučiću, kada je u pitanju bio predsednik pokrajinskog parlamenta, jedina stranka u Vojvodini koja vas je štitila i saopštenjima bila je DSS, a jedan od retkih pojedinaca koji je istupao protiv takvih pojava na političkoj sceni sam bio ja. Pri tom želim da kažem da niste ništa naročito povlašćeni, da je bilo ko tražio zabranu bilo koje stranke koja se kreće u okvirima fer političke igre, DSS i ja kao pojedinac bismo ustali protiv toga. Niste vi tu povlašćeni. Bilo ko drugi da je bio u pitanju, isto bismo uradili. Jedna od stvari koje nisu dozvoljene na političkoj sceni, to je boriti se protiv svojih političkih protivnika tražeći njihovu zabranu. Toliko o tom fašizmu. Samo još ono o miševima. Molim vas da sledeći put istu kritiku uputite i uvaženim kolegama, poslanicima vaše stranke, kada dobacuju govorniku.
Zahvaljujem. Replika, gospodin Vučić.
Dame i gospodo narodni poslanici, sa poslednjim delom izlaganja gospodina Ristivojevića se slažem, posebno kada je reč o nepristojnom dobacivanju, i to ste mogli da primetite. Ali što se tiče ovog prvog dela, gospodine Ristivojeviću, ne pada mi na pamet da se bilo ko u SRS oseća kužan i šugav, da nam vi govorite - zamislite, mi smo vas štitili. Od čega? Šta smo mi to uradili? Jesmo li išli negde da spalimo skupštinu? Jesmo li išli da upalimo televiziju? Jesmo li negde nekoga ubili da bismo došli na vlast? Jesmo li negde nekoga linčovali? Jesmo li ikada išta protivustavno i protivzakonito uradili? Zašto to? Zbog ideje? Zbog ideje neko da se zabranjuje? To savremeni svet ne poznaje. Zbog jedne demokratske ideje da se to uradi. Vi nemojte da dobacujete, iz prvog reda, ko je mahao pištoljima, da vam ne bih rekao ko je mahao kalašnjikovima, iako ih je prvi i poslednji put u životu video. Bolje je da ništa o tome ne govorite. Inače, vidim da vam se nešto dogodilo, nešto ste promenili svoje nastupe, malo, malo pa vičete. Valjda mislite da ste ubedljiviji, i vaši predstavnici na nekim skupovima, valjda misle što su glasniji da će više ljudi ubediti u istinitost tvrdnje. Neće. Ne morate da vičete, ne morate da dobacujete. Samo se vi strpite i dobićete odgovore na sve. Mi nismo ni kužni ni šugavi, mi smo ponosni ljudi i zastupamo svoju ideju, svoj politički program. Mi se dičimo time što smo članovi SRS, što imamo predsednika Vojislava Šešelja, što imamo jasan program, i politički i ekonomski, i svuda i na svakom mestu to ističemo. Samo vam još jednom kažem, nećemo biti ničiji razlog tobožnje zaštite, niti da nas neko brani od bilo koga. Ako smo bilo šta protivustavno ili protivzakonito učinili, to nam saopštite. Ako nismo, onda ćete da poštujete i priznajete volju naroda i građana Srbije, a ne da se hvalite time kako to, tobože, činite. To vam je obaveza, kao i svakog drugog. Pozivam vas da to isto uradite i 13. juna. Pozivam vas da samo priznate volju naroda onako kako smo je mi uvek priznavali, da tu ništa ne radite ni na spiskovima u inostranstvu, niti na bilo kom drugom mestu, jer vam mi to priznati nećemo. Da priznate i prihvatite pošteno rezultate, ma šta god radili do tada, onako kako se narod i građani Srbije budu izjasnili. Onda znajte, 13. juna, mi smo obavili onaj posao koji u Skupštini nismo umeli. Vaša vlada je 13. juna pala, samo ako neki budu ispunili svoje obećanje. (Predsednik: Vreme.) Nadam se da će bar jedno obećanje izvršiti. Građani Srbije će se mnogo radovati svemu tome. Hvala najlepše.
Hvala vama. Po Poslovniku, izvolite.
Dame i gospodo poslanici, reklamiram povredu Poslovnika, član 97. Mislim da se ovakva diskusija ne odnosi uvredljivo samo na poslanike i poslaničke grupe, upravo se odnosi uvredljivo na građane Srbije, na sve one koji su poverili svoj glas ovakvim poslanicima. Iz tih razloga koristim ovu govornicu da se u ime poslaničke grupe SPO–Nova Srbija, ali i u ime svih dobronamernih poslanika koji najozbiljnije shvataju svoju ulogu ovde, javno izvinim građanima Srbije i da iskoristim još ovu priliku da gospodu iz SRS samo podsetim na onaj famozni član 217. koji je citiran, ali nije dorečen. Svako od nas ko je radio u nekoj firmi, u nekom preduzeću zna koje su posledice ako u toku dana uzme izlaznicu ili ne dođe taj dan na posao. Nisam video da su gospoda iz SRS, koja su na stalnom radu u ovom domu, zaista bojkotovala i blagajnu ovog doma. Toliko. Hvala.
Hvala vama. Replika, gospodin Vučić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, da se ne biste mučili, pošto vidim da neki čeznu za kaznama protiv poslanika SRS, malo ste nas kažnjavali, malo ste nam otimali, predlažem vam da uradite to. Uradite to, donesite nove odredbe, dorecite to. Uradite šta hoćete. Napravite šta vam je volja. Šta čekate? Je l' nas ima više nego svih vas zajedno? Nema nas više. Biće uskoro, ali nas još nema više nego svih vas zajedno. Uradite to. Što se žalite, što kukate? Izvinjavam se građanima Srbije što nisu znali da biraju i onakve koji neće da rade u njihovom interesu, ali to će građani prosuditi na sledećim izborima. I vi i mi mislimo isto, samo o različitima mislimo isto. Što se blagajne tiče, vi orobiste sve blagajne u ovoj zemlji, gde god ste na vlasti. Vi ćete nekome o blagajnama da pričate. Nema blagajne u Srbiji koju orobili niste. Pitajte građane Beograda, tamo gde ne možete 3% ni sa motkom da preskočite, pitajte ih šta misle o vašim blagajnama. Vi ćete nekome da govorite o blagajni! Vi određujete i tu propise. Ako je neko nešto protivzakonito uzeo, kažite, a ako uzima ono što uzimate i vi i svi ostali poslanici, to je valjda nešto što je normalno. Ako hoćete da nas izbacujete, ako hoćete da nam uskraćujete radni odnos, ako hoćete da nas progonite na bilo koji način, radite. Rekao sam vam ovde kad smo počinjali, ovo me podseća na srećnu novu 2001. godinu. Znam, neki drugi su sedeli u ovim klupama, na isti način su se ponašali. Moram da priznam, gore nego vi danas. Lagao bih da kažem kao vi danas, da je isto. Lošije, bahatije i osionije. Prihvatite sve to isto. Mi smo se isto ponašali, i sa 23 došli na 82 poslanika. Upravo, zbog istog ponašanja ... (Predsednik: Molim vas, poslanice Jovanović, ne dobacujte više.) ... zbog iste politike, istog demokratskog odnosa, sada ćemo sa 82 da odemo na 132. U tome je razlika između vas, nas i onoga što niste uspeli da naučite. Hvala najlepše.
Da li možemo da nastavimo rad? Replika gospodinu Vučiću? (Nataša Jovanović, sa mesta: Ne, vama.) Molim vas, samo sam vas upozorio, prema Poslovniku, da ne dobacujete govorniku. (Nataša Jovanović, sa mesta: Povreda Poslovnika.) Izvolite.
Gospodine Markoviću, malo vam je popustila koncentracija. Gledate stalno u redove srpskih radikala, ima nas najviše, i kao što reče naš generalni sekretar, biće nas još mnogo više. Videćete šta će da se desi 13. juna. Prva karika vaše klimave vlade će pući i onda ovi što se ovako lepo smeju, koji dele letke sa takvim parolama koje su inače protivustavne, koje pozivaju na mržnju ...
Hoćete reći član po kome ste se javili?
Član 28, gospodine Markoviću, jer on reguliše šta vi treba da radite, a vi upravo to ne radite. Član 28. valjda reguliše prava i obaveze predsednika.
Citirajte poslanicima da bi znali o čemu je reč, pošto vidim da vas ne shvataju. Budite ljubazni, to je vaša obaveza kada se javite po Poslovniku.
Znate šta, gospodine Markoviću, nećete vi meni da govorite kada reklamiram neki član Poslovnika šta ću ja da radim i kako ću da ga reklamiram.
Ne kažem ja nego Poslovnik, gospođice Jovanović.
Ako vi želite da ga citirate, izvolite pa ga citirajte.
Po Poslovniku, poslanik koji se javi povodom povrede Poslovnika mora da citira poslanicima član koji je povređen.
Ja neću da ga citiram, a vi izvolite kada budem završila, izvolite ako budete želeli, citirajte.
U tom slučaju moram da vam oduzmem reč, jer ne radite po Poslovniku. Zahvaljujem. Da li ima još neko po Poslovniku? Gospođica Jovanović se sada javlja po Poslovniku. Izvolite, citirajte član.
Reklamiram član 1. koji reguliše prava i obaveze narodnih poslanika po Poslovniku koji je utvrđen i ustanovljen na inicijativu Demokratske stranke Srbije, naravno kada vi niste bili, gospodine Markoviću, predsedavajući i kada niste mogli ni da zamislite da ćete na ovakav način da učestvujete u političkom životu Srbije. Pošto vam se to, pukim slučajem, ostvarilo, ja vas upozoravam kao poslanik sa punim suverenitetom, koji je deo birača preneo na mene, kao i na poslanike Srpske radikalne stranke, da ubuduće ne zloupotrebljavate poziciju predsedavajućeg Skupštine, jer znate kako je ona prethodna koja je predsedavala prošla kada se ponašala kao i vi. Mnogo ste slični, mnogo ste isti. Počeli ste isti član Poslovnika da citirate, o tome da li su poslanici na stalnom radu ili nisu, ko kome dobacuje. Obratite pažnju pre svega na poslanike iz redova vaše šifrovane organizacije G17 plus, minus, kako se zovete, kako se ponašaju, kako dobacuju, koliko su nekulturni, koliko su neuviđavni i onda ćete doći do zaključka kako ko treba da radi u interesu naroda i birača koji su nas poslali ovde. Ja vam se, gospodine Markoviću, najlepše zahvaljujem.
Replika, narodni poslanik Predrag Marković.
Stvarno mi je žao, postaje dosadno, ali što je još gore skupo po građane Srbije. Najjeftinije je da se radi po Poslovniku i do sada su u prethodnih nekoliko meseci u tome pomagali svi poslanici; još jednom ponavljam, obećao sam i radiću, poštujem sve poslanike i više puta sam to rekao. Iza njih stoje birači. Ovaj parlament, u ovom sazivu nema problem da poslanici u njemu ne znaju koliko birača stoji iza njih. U prethodnom sazivu je postojao taj problem i zbog toga poštujem svakog poslanika i na njega se odnosi doslovno Poslovnik, dokle god rukovodim sednicom, zbog toga što su građani birali stranke koje su predložile poslanike. Dokle god ste vi tu, na ovajnačin izabrani, i dok sam ovde, moj posao je da to uvažavam, šta god mi međusobno mislili jedni o drugima. Molim vas, morate zbog poštovanja razuma, to sada nije politika, da razlikujete osnovne stvari. Ja sam upozorio prošlog puta kada gospodin Vučić nije mogao da zapamti da li je to bio gospodin Maršićanin ili ja. Ništa ružno. Naprosto, pomenuo je, pa je onda rekao - to je bio gospodin Maršićanin, izvinjavam se, iz klupe i tako je bilo prošlog puta. Dakle, postoji razlika. Ljudi se razlikuju. Poštujte razliku među ljudima. I drugo, kako će da vam veruju građani kada vi ne razlikujete gospođu Mićić od mene. Molim vas, to nije uvredljivo ni po koga, ali morate da naučite da poštujete razlike. Skupština Republike Srbije počiva na razlikama i mi ovde, svi zajedno, zastupamo različita politička mišljenja, i to je dobro. U Srbiji nema jedinstvenih političkih mišljenja, hvala bogu. Razlikuju se i zato u ovoj skupštini ima 250 poslanika i između šest i 11 političkih stranaka. Srbija ima bogatstvo razlika. Uvažavajmo te razlike, ali radimo u korist građana. Nemamo razloga da obmanjujemo građane. Kao što sam prošlog puta rekao gospodinu Vučiću, pa će on sada, pretpostavljam, iskoristiti ovo pravo na repliku – dakle samo sam jednom izrekao vama opomenu, a drugi put je to uradio gospodin Maršićanin, nisam to ja bio dva puta i pozivam se na Poslovnik – sada isto kažem da nisam prošlog puta predsedavao, to je bila gospođa Mićić, i postoje očigledne razlike. Dana 13. juna su, jer smo se izborili zakonom svi zajedno (ne morate me opominjati, znam da su istekle četiri sekunde), dakle 13. juna su predsednički izbori i to uopšte neće promeniti sastav Skupštine i nemojte obmanjivati javnost, ko god da izlazi. Naučimo jednom da poštujemo ono što se zdravim razumom vidi.
Replika, narodni poslanik Aleksandar Vučić.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodin Marković je drugi put danas, to možda nekome odgovara da sluša, a mi smo vaše prethodnike, gospodine Markoviću, upozoravali da to ne čine. Nemojte opoziciji da zamerate koliko šta košta, a posebno ne kada je u pitanju Narodna skupština Republike Srbije, jer to su radili inače Hitlerovi činovnici. Oni su uvek upozoravali koliko koštaju zasedanja, koliko se novca bespotrebno troši itd. To vam govorim i ne znam zašto ste tako alergični na tu priču kada vi volite da se bavite temom fašizma; pročitao sam nekoliko knjiga, možda više od 12 ili 13, iz teorije fašizma, a voleo bih da vi izađete i da mi kažete jednu jedinu koju ste pročitali, pa o tome znam mnogo toga da vam kažem, što vi niste ni čuli. Molim vas da taj argumet više ne koristite. Gospodine Markoviću, što se tiče toga da li umem da vas razlikujem ili ne umem, možda imam neki problem sa vidom, ali ne umem da vas razlikujem, isti ste mi i Nataša Mićić, Maršićanin, vi i Emilija Krstić, nikakve mi razlike nema. Možda je tu neki problem u mom vidu, ali, kao što rekoste, vi ste mi dali jednu opomenu, Maršićanin mi je dao ko zna koliko, Nataša Mićić ne seća se ni ona, čak i zbog toga što sam izvadio pa platio, a valjda nije ovde nego na blagajni treba da platim, pa i Emilija Krstić takođe, naknadno se setila da treba da mi da opomenu. Ne brinem ja zbog toga. Dajte opomena koliko hoćete, iako je to protivustavno, jer time ćete brže-bolje urušiti svoju vlast. Radite šta god vam je volja, ali nemojte političke protivnike da optužujete za obmanjivanje. Vi ste, gospodine Markoviću, rekli da će se promeniti sastav Vlade. Ako će se promeniti sastav Vlade, ja sam o tome govorio, a ne o promeni sastava Skupštine. Rekao sam da će vaša vlada pasti, jer 13. juna pobedom Tomislava Nikolića, na veliku radost građana, vi izlazite iz te vlade i više te vlade nema. Mislim da ništa važnije niste mogli da saopštite građanima Srbije. To im je najvažnija motivacija da izađu 13. juna na izbore. Znaju da će se vas osloboditi jednom zauvek i da nikada više nećete kontrolisati finansijske tokove u ovoj zemlji. To je ono što je istina i nadam se da niste zaboravili na svoje obećanje. Što se tiče SRS, mi želimo da radimo i da ova Narodna skupština funkcioniše normalno, a vas pozivam, gospodine predsedniče Narodne skupštine Republike Srbije, da se izvinite građanima Srbije, da se izvinite SRS zbog sramnog letka koji ste štampali i koji su vaši aktivisti delili. To od vas očekujem kao od odgovornog državnog funkcionera. Ako to ne uradite, onda ćemo razgovarati o tome ko je fašista a ko nije i onda ćete čuti kakvi su argumenti za to šta ste vi radili i na koji ste način radili. Da vidimo da li vi to proglašavate najveću političku stranku u Srbiji fašističkom ili ne, da li vi to radite ili ne, ili je to neko možda falsifikovao letke, ili su to možda ponovo štampali u štampariji "Cicero" ovi vaši dojučerašnji partneri koji su napravili ovaj plakat "Maršićanka – 100% alkohol" ili ne znam već šta. To mi u SRS nikada nismo radili i nećemo da radimo. (Predsedavajuća: Vreme.) Zato tražim od vas, gospodine Markoviću, prekinite sa tim licemerjem, sa tom dvoličnošću, sa tim lažnim standardima – ovde ću da glumim finoću, a napolju ću na najgori mogući način da se ponašam prema svojim političkim protivnicima. (Predsedavajuća: Vreme.) Nama je ovo jedina prilika da izađemo i da kažemo šta mislimo. Mi "lažoviziju" ne kontrolišemo. Budite sigurni, tim pričama o fašizmu u Srbiji, ... (Predsedavajuća: Prekoračili ste vreme, gospodine Vučiću.) Završavam, gospođo Emilija, gospođo Krstić. Sa svim tim, gospodine Markoviću, samo vređate inteligenciju i ponos građana Srbije, a naš narod je ponosan, naš narod je dostojanstven i naš narod vam [[aplauz]] neće dozvoliti da i ubuduće vršite takvu vrstu političke manipulacije. (Predsedavajuća: Pet minuta, gospodine Vučiću.) Inače, ovo mesto vam mnogo više pristoji nego ono gore. Hvala vam najlepše.
Po Poslovniku, narodni poslanik Predrag Marković.
Opet ne razlikujete. Svako mesto mi dobro pristoji. (Glasovi iz sale: Koji član Poslovnika?) Naravno, pozvaću se na član. Zato što je ovo moja zemlja i svako mesto u ovoj zemlji mi dobro pristoji. Pozivam se na član 100. Dakle, još jednom podsećam da nema svrhe iznositi netačne činjenice. I vi i ja dobro znamo da nikakve letke nisam štampao. O čemu pričate, gospodine Vučiću? Ja štampao neke letke? Ne umem da štampam. Jedan koji je tvrdio tako nešto završio je na sudu, pa je osuđen. Zvao se Veselinov. Takav je bio sistem da je u presudi napisano – pošto je član tadašnje Vlade Srbije, pa nisu mogli da ga nađu godinu i po dana, pošto je član Vlade, umanjuje se odštetni zahtev. Možete misliti! Zato se ja borim za kontrolu izvršne vlasti i zato se borim za samostalnost sudske vlasti. Dakle, jedan je lagao, pa je završio na sudu i sada će platiti. Ne, nisam štampao nikakve letke. Ne bavim se štampanjem letaka, niti ću se ikada baviti. Molim vas, zamislite da ja optužujem SRS za nešto što vi radite ili obrnuto, da optužujem vas za nešto što radi SRS. Pobogu, na šta to liči! Još jednom vas molim – razlikujte osnovno. Ne daj bože, o tome sam malopre govorio, da su svi ljudi jednaki. Naravno, jedno radi stranka, jedno radi pojedinac lično i zna se ko za šta odgovara. Inače, nisam bio prisutan juče u trenutku kada su ovde pokazivani i cepani neki leci. Da sam bio, sigurno bih intervenisao. Kao što, po članu 102, ne sme da se dozvoli poslanicima da prekidaju govornika u izlaganju dobacivanjem, pa sam zbog toga malopre upozorio gospođicu Jovanović da to ne radi, isto tako ne sme uvredljivo da se govori o poslanicima, pa ni o bivšim poslanicima, pa ne smeju ni da se za ovom govornicom cepaju slike čoveka koji je bio šef poslaničke grupe godinama u ovoj skupštini. Ne izgovaram imena, jer je ružno zloupotrebljavati ma čija imena, ali sam protiv takvih kampanja. Molim vas, u tome uživam podršku svih, a ja ću i dalje dosledno da vodim, po Poslovniku, dokle god sam predsednik Skupštine. (Predsedavajuća: Vreme.) Ako se tako nešto događa i ako neko naziva narod, stranke pojedinačno, fašističkim, isto ću reagovati. U Srbiji fašističkih stranaka nema. (Predsedavajuća: Vreme.) Molim vas, poštujmo činjenice. Sem toga, stranke imaju svoja imena i prezimena. U ovoj skupštini se tačno zna kako se koja stranka zove, kao što se i u istoriji zna, a fašistička stranka u Nemačkoj se zvala Nacionalsocijalistička stranka. Hvala.
Replika, narodni poslanik Aleksandar Vučić.
Dame i gospodo narodni poslanici, dobro je da se bar na kraju mišljenje gospodina Markovića razlikuje od mišljenja onih koji su iznad njega u političkoj stranci i koji su u stanju da se bave takvim očiglednim lažima i izmišljotinama i dobro je da je to gospodin Marković rekao sa ove govornice. Ono što je za mene značajno, a što nije smeo da uradi gospodin Marković, to je nekakav trik, jer, tobože, cepali ste sliku Vojislava Šešelja. Ne, cepali smo ono što je jedan bedni pokušaj jedne bedne političke organizacije da predstavi narod i stranku onakvima kakvi nisu, da na najprljaviji mogući način vređa onog čoveka koji hrabro i ponosno brani i svoju zemlju, i svoju stranku, i svoju porodicu. Čoveka koji ima četvoro dece, koji ima unuče, koji vam je kriv samo zato što je bio bolji od vas pa ste pisali optužnicu protiv njega. Zato vam je taj čovek smetao, pa ste morali da ga oterate u Hag, pa mu sad pravite slike i vičete – "stop fašizmu". Stop vašem fašizmu i stavljanju kesa na glavu slobodnim ljudima koje hapsite po Srbiji. Stop fašizmu da progonite one koji drugačije politički misle od vas. Tome mora da bude stop jedanput u Srbiji. Stop vašim prljavim lecima i vašim prljavim kampanjama. Jedanput u Srbiji mora na pošten način da se pobedi i moraju pošteni ljudi da pobede. Dosta je bilo tih prljavština. U vreme Saveza komunista, u najgore Brozovo vreme to nisu radili. Dosta je bilo vaših izmišljotina. Kažete "ja nisam štampar". Nisam to ni mislio. Vi ste izdali nalog i platili štampanje tih prljavština. Ko je iz te stranke, ne znam, nije ni važno. Možda ste to i džabe dobili, sasvim je svejedno, ali je dosta bilo toga. Ne napadajte više Vojislava Šešelja. Malo vam je to što ste ga oterali u Hag sa izmišljenom optužnicom. Malo vam je to što malo-malo napadate njegovu decu, jer imaće 200 evra ili neće imati 200 evra od države. Prekinite već jednom sa tim. Ne dirajte porodice u Srbiji, ne dirajte političke stranke koje su bolje od vas, a bolje su jer su dobile veće poverenje građana Srbije. Prekinite više sa lažima i izmišljotinama. Ako hoćete nove poslovnike, ako hoćete nova pravila, radite šta god hoćete, opominjite, uzimajte, otimajte, radite šta vam je volja. Hoćete da streljate – streljajte. Sve možete da radite, ali prekinite više da lažete, prekinite da obmanjujete javnost. Sa tim je dosta. To vam više nećemo dozvoliti ni jednog jedinog trenutka. Vojislav Šešelj nije fašista. Vi ste fašisti, a Vojislav Šešelj je srpski junak, i to zna ceo srpski narod.
Nema više nikoga povodom amandmana. Vi želite povodom...? Molim vas, nemojte, već je juče izrečena kazna zato što je jedan poslanik rekao da su svi fašisti, i sada je ponovio, nemojte molim vas oko toga, malopre smo raščistili, budite ljubazni. Po Poslovniku se javio pre toga gospodin Marković, izvolite. Budite ljubazni, hvala vam.
Gospodine predsedniče, javljao sam se jedno četiri puta, moram da vam kažem, i u ovom žaru diskusije uopšte niste primetili, gospođa potpredsednik može da potvrdi da sam se više puta javljao.
Molim vas izvinite, citirajte član i izvinite.
Znači, prvo je to bilo prilikom pominjanja Demokratske stranke, a kasnije zbog nekih drugih stvari. U krajnjem slučaju, sada se javljam po Poslovniku, imam predlog po Poslovniku, a pozivam se na član 100. ako hoćemo baš formalno. Prvo bih vama zaista uputio jednu zamerku, veoma vas poštujem i vidim da se trudite da vodite ovu skupštinu najbolje što umete, ali od vas stvarno nisam očekivao da ćete pominjati bivšu predsednicu parlamenta Natašu Mićić. Znači, to je bilo toliko neukusno da sam zaista ostao bez reči. Druga stvar za koju ću da vas zamolim, bez obzira da li vama odgovara ili ne odgovara da sedite gde stignete, vi ste predsednik parlamenta i nemojte više da sedite uz vrata, pored stepeništa itd. ali iskreno, bez obzira što to tako deluje, mislim da je to posledica ovog dijaloga. Kako je ovaj dijalog počeo povodom pitanja poštovanja, ja ću ponoviti šta je to bilo, jer su ovde sada krenule optužbe vladajuće koalicije na račun opozicije, a upravo mi iz opozicije smo ukazali na nepoštovanje našeg rada i našeg zalaganja u ovom parlamentu. Pošto očigledno samo opozicija podnosi amandmane, pošto su od ukupnog broja govornika 99% govornici opozicije, pošto govor za ovom govornicom podrazumeva izvesnu pripremu koja takođe oduzima vreme, mi samo jednu stvar tražimo od vas kao vladajuće većine i rekli smo da tu činjenicu da ste većina poštujemo i poštujemo i predloge koje upućuje Vlada, mandat joj je dat na izborima. Znači, samo jednu stvar tražimo, a to je da sedite i da nas slušate. Nemate pravo da vas ovde u sali redovno bude manje od 84. Sada sam brojao, opet vas je manje od 84. Nemate to pravo. Gospodin Vučić je dao predlog. Ja predlažem da prekinemo ovu polemiku, da nastavimo da radimo po predlogu koji je dao gospodin Vučić, mislim da je to bio predlog takođe po Poslovniku, ako se ne varam, i da prestanemo sa pominjanjem u odbranu onoga što sada ne možemo da rešimo, da ne pominjemo nešto što je bilo ranije, jer za greške koje su ranije postojale ceh je plaćen; hajde da naše sadašnje greške ne elaboriramo konstantnim pominjanjem prethodnih. Hvala na pažnji.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača želi reč? (Ne.) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O JAVNIM NABAVKAMA (pojedinosti) Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Miroslav Martić, Dragoljub Živković, Milan Škrbić, Miljko Četrović, Nikola Lalić, Srđo Komazec i zajedno narodni poslanici Milutin Prodanović i Slavoljub Matić. Na sednici Odbora za finansije narodni poslanici Milutin Prodanović i Slavoljub Matić povukli su amandman koji su zajedno podneli na član 50. Predloga zakona. Primili ste izveštaje Odbora za finansije i Zakonodavnog odbora. Pošto je Narodna skupština obavila zajednički načelni pretres u okviru koga je razmatran i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnim nabavkama, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanikMilan Škrbić. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odborsmatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Milan Škrbić.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, posle ovih žučnih rasprava vratili smo se konačno na ono zbog čega smo ovde. Odmah bih zapazio primedbe koje ste vi dali, kako SRS ne želi da učestvuje i opstruira rad parlamenta, što apsolutno nije tačno i smešno je. Evo, ja se prvi put javljam i mislim da je red da kažem da dolazim iz Apatina kao narodni poslanik SRS; izlazim prvi put za govornicu i zaista bih molio da me saslušate, jer vidim da mnogi opet izlaze, opet kvoruma nema, opet za to optužujete, kompletno svi, poslanike SRS. Kažem, dolazim iz Apatina, kako novinari a i mnogi ovde od vas u skupštinskim kuloarima kažu – najbogatijeg grada u Srbiji, što apsolutno nije tačno. Nije tačno, a moglo bi da bude, jer upravo loša i, da kažem, nikakva vlast koja je tamo nije uspela da to uradi, a mogla je. Možda ću nekom drugom prilikom kada budem izlazio malo više o tome reći, a sada ću da se vratim na ono zbog čega sam izašao, a to je amandman koji sam podneo, u skladu sa članom 141. Poslovnika Narodne skupštine, na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnim nabavkama. U članu 5. predloga Vlade stoji da se u članu 13. stav 2. Zakona o javnim nabavkama, važećeg zakona, znači iz 2002. godine, broj "6.000.000" zamenjuje brojem "12.000.000". U stavu 2. tog člana Zakona kaže se da konkursnu dokumentaciju za javne nabavke dobara i usluga čija je vrednost veća od 6.000.000 dinara, odnosno za javne nabavke radova čija je vrednost veća od 120.000.000 dinara, naručilac priprema i na stranom jeziku koji se uobičajeno koristi u međunarodnoj trgovini. Ovaj amandman sam podneo iz prostog razloga što smo već imali praksu da u skladu sa procenom povećanja indeksa rasta cena u Republici Srbiji za 2003. godinu primenimo taj metod. Ovim amandmanom predlažem da to povećanje ne bude kako je Vlada predložila – sa ovih 6.000.000 na 12.000.000, nego da bude srazmerno procentu povećanja indeksa cena u Republici Srbiji, a pošto se procenat povećanja indeksa zna, to statističari dobro izračunaju i objavljuje se u Službenom listu, da bude povećanje sa 6.000.000 na 7.000.000. Taj milion dinara se uklapa u tu procenu indeksa rasta cena. Moj amandman bi se odnosio na to, umesto da bude 6.000.000, da bude 7.000.000, a ne 12.000.000 kako je Vlada predložila. Vidite, pošto sam prvi put izašao, moram da podsetim, imam tu obavezu zbog građana Srbije, na sledeće: nije dobro što smo set ovih ekonomskih zakona koje razmatramo u paketu spojili u zajedničku raspravu. Gle čuda, opet je taj predlog o zajedničkoj raspravi potekao od G17. Nekome se žuri da donese te zakone što pre i primećujem, evo za ovo vreme otkako sam poslanik, kada se radi o setu zakona vezanih za Ministarstvo finansija i za gospodina Dinkića, poslanička grupa G17 plus je veoma aktivna. Kada se radi o nekim drugim zakonima, neaktivni su i kao da ne učestvuju u raspravi i u radu ovog parlamenta. Siguran sam da se slažete još sa jednom konstatacijom, svi kompletno koliko vas ima ovde – da donošenje tih važnih zakona ili izmena i dopuna zakona ne treba da se radi u paketu. One moraju da idu u raspravu pojedinačno, studiozno, detaljno, a pre svega stručno, zbog samog kvaliteta donošenja tih zakona. To je naša obaveza, a ne da žurimo. Narod to sve gleda pomno i prati i on će brzo da da svoj sud o tome. Taj isti narod puno puta zna da kaže - čemu žurba, a sve što se na brzinu donese, u preši - kratko traje. Tako će i ove izmene i dopune zakona koje razmatramo kratko da traju. To nije dobro za građane Srbije, i narod i birače koji to gledaju pomno. Verujte, svoj sud donose polako. Još jedna nelogičnost tu postoji, predlog Vlade o izmeni i dopuni seta ovih zakona jeste da se dopunjuju amandmanima. Amandmane koje dajemo mi iz poslaničke grupe SRS-a su sigurno kvalitetni i apsolutno je nemoguće da nijedan amandman od gomile amandmana koje smo dali nije prihvaćen. Znam da neće biti prihvaćen ni ovaj amandman, kao što nije ni na Odboru za finansije prihvaćen, ali naša obaveza je da učestvujemo... (Predsednik: Vreme gospodine.) ... u ovoj raspravi i ne može niko da nas optuži da ne učestvujemo i da opstruiramo rad parlamenta. (Predsednik: Vreme, vreme, vreme gospodine Škrbiću, sedam minuta je već, završite, molim vas.) Oprostite mi, gospodine predsedniče, prvi put se javljam... (Predsednik: Izvolite, po tom principu sam i produžio vreme. Izvolite.) Puno amandmana na ovaj zakon i one prošle upravo ste dali i vi iz većinske koalicije u ovoj skupštini. Juče sam imao u ruci i amandmane Vlade; Vlada koja je dala Predlog zakona dala je i amandmane. Čini mi se da se nekome žuri, ili je nešto drugo u pitanju. U pitanju je, rekao sam deset puta da bi to narod čuo, ne zbog tebe gospodine, nisam rekao kako se zoveš, čini mi se da su mentori sa zapada pročitali kasno taj zakon i vi morate sa vašim amandmanima da unesete odredbe koje su oni naveli. Završiću, hvala vam, gospodine predsedniče, na strpljenju. (Predsednik: Zahvaljujem, osmi minut ističe. Hvala.) Biće prilike.
Sve je u redu, sve je u redu. Hvala vam. Da li još neko o ovom amandmanu želi reč? (Ne.) Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milutin Prodanović i Slavoljub Matić. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite.
Moja namera nije, naravno, da dokazujem da poslanici vladajuće koalicije imaju svoju aktivnost, a posebno ne da to dokazujem gospodinu Markoviću koji je juče svoju aktivnost pokazao kroz amandmane vezane za Zakon o osiguranju, gde su, recimo, zatrpavanjem rečima mislili da pomažu svom predsedničkom kandidatu. To je njihov stil i neka to ostane njihov stil. Ovaj amandman, konkretno, pokušava da stimuliše da u okviru Zakona o javnim nabavkama one koji legalno posluju država podrži. To je namera ovog amandmana, ko je čitao, a nadam se da su čitali poslanici iz vlasti i poslanici opozicije i nadam se da će on imati podršku. Pročitaću ga, a biće vam potpuno jasan, ovo činim zarad javnosti. Dakle, član 14. menja se i glasi: "Pravo na učešće u postupku ima domaće ili strano pravno ili fizičko lice ako: 1) je registrovano za obavljanje odgovarajuće delatnosti kod nadležnog organa; 2) nije u roku od pet godina pre objavljivanja javnog poziva pravosnažnom odlukom sudskog ili upravnog organa kažnjeno za krivično delo, privredni prestup ili prekršaj iz oblasti koja je predmet javne nabavke, odnosno ako mu u tom roku nije izrečena pravosnažna sudska ili upravna mera zabrane obavljanja delatnosti koja je predmet javne nabavke; 3) je za tekuću godinu izmirilo dospele poreze, doprinose i druge javne dažbine u skladu sa propisima Republike Srbije; 4) ima važeću dozvolu nadležnog organa za obavljanje delatnosti koja je predmet javne nabavke, a takva dozvola je predviđena posebnim propisom; 5) raspolaže neophodnim finansijskim i poslovnim kapacitetom; 6) raspolaže dovoljnim tehničkim kapacitetima." Imali smo molbu od ljudi koji žele legalno da posluju da legalno plaćaju one dažbine koje država traži od njih i da imaju jedan normalan tretman, a ne da se u okviru konkursa povodom javnih nabavki takmiče sa nelojalnom konkurencijom. Ovaj amandman prosto takve ljude podržava.
Gospodin Marković.
Javio sam se za repliku. Nije mi jasan stav kolege i molio bih da mu date mogućnost, gospodine predsedniče, da mi objasni koji sam ja to amandman podneo kojim sam želeo da zatrpam, kako je on rekao, ili ne znam ni ja već, neki višak reči. Dakle, zamolio bih kolegu da to objasni, pa ću izaći posle toga, jer ću se javiti povodom sledećeg amandmana kao ovlašćeni predstavnik poslaničkog kluba. Od pet zakona koje ste predložili mi podržavamo tri. Samo na jedan smo dali veći broj amandmana. Razlog je taj što smatramo da rešenje koje ste predložili o vidu nadzora nije dobro. Sam ministar, ako ste slušali juče, rekao je da se dvoumi između vašeg i našeg predloga. Ministar je rekao da je to dugo trajalo, to dvoumljenje. Svi naši amandmani bili su fokusirani na tri tačke. Jedna je sistem nadzora, član 18. pa nadalje, i onaj set od 17 amandmana, gde smo razradili postojanje Agencije za privatizaciju, jer smo primetili jednu odredbu koja nam, moram priznati, nije jasna. Zašto je tu unesena, kad postoji precizno u Zakonu o preduzećima, član 400a, a vi ste stavili jednu odredbu koja je dosta neprecizna i po kojoj bi Vlada mogla da preuzme kontrolu nad osiguravajućim društvima, praktično, odmah po stupanju na snagu ovog zakona. Treći set naših amandmana odnosio se na specijalizaciju osiguravajućih društava, osiguravajućih organizacija. Smatrali smo da je rok do 2005. godine kratak i predložili smo da taj rok bude duži da bi naša društva, odnosno domaći subjekti mogli da se koliko-toliko pripreme za tržišnu utakmicu na polju životnih osiguranja, jer to sada učestvuje sa 1% od ukupnog broja osiguranja. Sada, gospodine Matiću, budite ljubazni i recite zašto ste tako, moram reći, uvredili našu poslaničku grupu. Voleo bih da nam obrazložite vaš stav, zbog toga što je od ukupnog broja zakona koje ste predložili kao vladajuća većina u ovoj skupštini značajan broj podržala i DS, jernijedan amandman koji je podnela DS nije takve prirode da ga mi sami ne bi uvrstili u naš zakonski predlog da smo kojim slučajem imali priliku da budemo vlast. Mi nismo vlast, mi smo opozicija, ali mislim da se ponašamo i konstruktivno i dostojanstveno. Nijedan poslanik DS-a nije opomenut u ovom parlamentu, nikada nismo prekoračili vreme i nikada nismo uvredili ni predsednika parlamenta niti kog poslanika vladajuće koalicije. Samo malo tražimo, a to je da prisustvuje bar 80 vaših poslanika. Dakle, ne tražimo kvorum ni kada padnete na 70, samo toliko tražimo, da nas saslušate, jer se trudimo da govorimo o onome što je tačka dnevnog reda. Dakle, molio bih vas da mi kažete gde smo mi to juče zatrpavali parlament.
Zahvaljujem. Nema replike na repliku, žao mi je. Ovo je bila replika, gospodine Matiću. Još neko po ovom amandmanu? (Ne.) Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Miroslav Martić. Odbor za finansije i predstavnik predlagača nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Izvolite, po amandmanu? Reč ima narodni poslanik Milan Marković.
Meni je žao što je gospodin Matić izašao, ali evo prilike, jer svaki poslanik, izmenom Poslovnika, može da govori o amandmanu. Očekujem da će nam reći jednom prilikom zbog čega smatra to što je rekao malopre. Što se tiče amandmana na član 14. stav 1. tačka 2) posle reči "krivično delo" stavlja se zapeta i dodaju reči "privredni prestup". Zašto smo mi dodali – privredni prestup? Smatramo da učešće u postupku javne nabavke treba usloviti overom dokumentacije za dokazivanje nepostojanja kažnjavanja i za privredni prestup. To je jedan normalan, logičan amandman. To što ste izostavili reči – privredni prestup jeste neka vrsta omaške. Molim vas da prihvatite ovaj amandman. Potrebno je da i oni koji su kažnjavani za privredni prestup budu ovde pomenuti, odnosno da se i na njih obrati posebna pažnja tj. da se tretiraju na drugačiji način.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Sada replika, trpen spasen, izvolite.
Kada sam vas spomenuo mislio sam na vaše jučerašnje objašnjavanje razlike između NBS, njenog načina kontrole i nadzora osiguravajućih društava i agencije koju ste vi ponudili u okviru jednog amandmana, a pošto se NBS u nekih 15-tak članova zakona pojavljuje, onda ste 15 puta obrazlagali razliku između ta dva modela.
Zahvaljujem. Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Po Poslovniku? Član 100.? Izvolite, gospodine Markoviću.
Evo, odmah ću objasniti o čemu se radi. Dakle, o sedam amandmana uopšte nisam govorio. Gospodine Matiću, molim vas da se razumemo, da ne bih ponavljao ono što sam rekao. Pitanje nadzora osiguranja je dosta široko pitanje. Znači, imali smo tri vrste i četvrtu koju je gospodin Dinkić rekao kao treću, pa smo se onda prebacili na integrisani sistem nadzora, i normalno je da kad god smo imali priliku u toj diskusiji, a kad se pojavila nova činjenica, mi smo izlazili da je obrazlažemo. Zar mislite da je to nešto loše? Hoćete da pogledamo? Sve ukupno nisam izašao šest ili sedam puta za govornicu. Slažem se s vama da ne treba izlaziti povodom svakog amandmana, ali nisam izlazio povodom svakog, možemo da pogledamo, a sve i da sam izlazio to je moja obaveza. Nisam izlazio iz poštovanja drugih poslanika, u krajnjem slučaju, jer mislim da je onoliko koliko sam izlazio bilo dovoljno da shvate koji su moji stavovi. Sve drugo bi bilo previše. Nažalost, ni toliko koliko sam izlazio nije vredelo, očigledno, da poslanici malo pažljivije razmotre naše predloge. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Lalić. Odbor za finansije i predstavnik predlagača nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Izvolite. Reč ima narodni poslanik Nikola Lalić.
Hvala. Dame i gospodo narodni poslanici, problem kod donošenja zakona, pa i ovog danas, jeste u tome što se donose u većini slučajeva po hitnom postupku, pa kasnije moramo vršiti dorade, odnosno promeniti ono što se u prethodnom donošenju učini kao propust. U članu 14. stav 1. tačka 2) predlagač izmena i dopuna ovog zakona je predvideo da u roku od dve godine svi učesnici u javnim nabavkama moraju podneti dokaz o tome da nisu u prethodnom periodu izvršili krivično delo ili neki privredni prestup. Ovu izmenu i dopunu kodovog člana smatram vrlo malom i predlažem da se ovaj rok produži na pet godina, zbog toga što kod relativnog vremena, koje traje do 10 godina, u krivičnoj odgovornosti, pola od toga je pet godina, pa smatram da u ovom vremenu svi učesnici u javnim nabavkama treba da polože račune, odnosno da im to bude opomena,ako će učestvovati ubuduće u javnim nabavkama, da se korektno ponašaju u svom radu. Hvala.
Hvala vama. Da li se još nekojavlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milutin Prodanović i Slavoljub Matić. Odbor za finansije i predstavnik predlagača su prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 20. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Dragoljub Živković. Odbor za finansije i predstavnik predlagača nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Izvolite. Reč ima narodni poslanik Dragoljub Živković.
Poštovani predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, u ime poslaničke grupe Demokratske stranke – Boris Tadić podneo sam amandman na član 20. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnim nabavkama, koji glasi: u članu 20. stav 1. i 2. reči "u potpunosti domaćeg porekla" zamenjuju se rečima "najmanje 50% domaćeg porekla". Nameru Vlade da uvođenjem preferencijala prema domaćim proizvođačima obezbedi njihovu konkurentnu sposobnost treba pozdraviti i naš poslanički klub pozdravlja takvu nameru. Po oba kriterijuma, i po kriterijumu najmanje cene i po kriterijumu najbolje ekonomske ponude, gde figuriše broj 20, dakle u slučaju 20% veće cene i 20 ponderskih poena manje od predloga najboljeg stranog ponuđača, domaći proizvođač ima prednost i mislim da su ti brojevi pažljivo odmereni. Međutim, kriterijum da proizvod treba da bude u potpunosti domaćeg porekla preterano je rigorozan i najveći brojdomaćih proizvođača, koji su u konkurenciji sa stranim, u suštini ne bi mogao da koristi ovaj preferencijal. Čak i u slučaju da makar jedan promil ili jedan procenat strane komponente bude ugrađen u taj inače domaći proizvod, to bi praktično domaćeg proizvođača onemogućilo da koristi ovu privilegiju. Zbog toga smo predložili da se preferencijal primenjuje kada se radi o proizvodu domaćeg porekla u kome je učešće domaćih proizvoda najmanje 50%. U isto vreme želeo bih da se osvrnem na amandman koji su predložile uvažene kolege Prodanović i Matić iz poslaničke grupe DSS-a, što je Odbor za finansije prihvatio. Naime, Odbor za finansije je odbio moj ili naš amandman, a prihvatio je amandman u kome se iste reči iz stava 1. i 2. člana 20. predloženog zakona - u potpunosti domaćeg porekla, zamenjuju rečima – proizvedena u zemlji. To je poprilično neprecizno. To shvataju i predlagači i zbog toga su u svom amandmanu u stavu 3. predložili nešto što je za našu skupštinu neprihvatljivo, a to je da se donošenje konačne odluke o ovom članu i uslovima korišćenja preferencijala izmesti iz Narodne skupštine i preda ministru finansija. Evo kako glasi taj stav – u istom članu dodaje se novi stav 9. koji glasi: "Ministar finansija bliže uređuje dokaze o ispunjenosti uslova iz stava 5. i 7. ovog člana u roku od osam dana od dana stupanja na snagu ovog zakona". Neprihvatljivo je da Skupština podrži takav predlog, jer onda naša ovlašćenja predajemo ministru. On bi morao da posebno definiše i uslove, ali i dokaze o ispunjenosti tih uslova. Mislim da amandman koji sam podneo u ime poslaničke grupe DS – Boris Tadić potpuno precizno definiše ovu oblast; na taj način, kao Narodna skupština, mi smo ti koji potpuno definišemo ovaj preferencijal. U obrazloženju svog amandmana uvažene kolege Matić i Prodanović koriste argumentaciju koja, po meni, više opravdava donošenje mog ili našeg amandmana nego onog amandmana koji su oni predložili. Hvala.
Hvala vama. Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 26. amandman je podneo narodni poslanik Miljko Četrović. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 30. amandman je podneo narodni poslanik Srđo Komazec. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Srđo Komazec.
Dame i gospodo narodni poslanici, uložio sam amandman na član 30. Predloga zakona o izmeni i dopuni Zakona o javnim nabavkama koji nam je dostavila Vlada Republike Srbije na usvajanje. Član 30. predloženog zakona glasi - u članu 79. dodaje se novi stav 2. koji glasi: "Ako vrednost javne nabavke ne prelazi iznos od tri miliona dinara za dobra i usluge, odnosno 15 miliona dinara za radove, naručilac može doneti odluku o dodeli ugovora o javnoj nabavci, ako je pribavio samo jednu ponudu koja je ispravna, odgovarajuća i prihvatljiva." Smatram da je iznos od 15 miliona dinara za radove visok, tj. da ga treba smanjiti na šest miliona dinara, tako da moj amandman glasi - u članu 30. iznos "15.000.000" zamenjuje se vrednošću "6.000.000". Predloženim izmenama vrednosti radova sužavaju se mogućnosti da naručilac radova donosi odluku o dodeli ugovora velike vrednosti o javnoj nabavci, ako je nabavio samo jednu ponudu koja je ispravna, odgovarajuća i prihvatljiva. Samim ovim predlogom umanjuje se mogućnost špekulacije između naručioca i ponuđača oko donošenja odluke o dodeli ugovora, barem u slučajevima kod iznosa radova koji prelaze šest miliona dinara. Iako je ovaj predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnim nabavkama koji je dostavljen Skupštini izuzetno loše urađen, očekujem od Skupštine da će poslanici u danu određenom za glasanje glasati za moj amandman, kako bi se ovaj loš predlog zakona koliko-toliko poboljšao. Hvala.
Zahvaljujem. Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 48. amandman je podneo narodni poslanik Miroslav Martić. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Izvolite, gospodin Marković.
Poštovane koleginice i kolege, kao što sam već rekao, poslanička grupa DS – Boris Tadić podržava ovaj predlog zakona. U pitanju je zakon koji nastavlja one standarde koje je uvela prethodna vlada; Zakon o javnim nabavkama, kao standard, prvi put je uveden za vreme prethodne vlasti i s obzirom da se većina ovih zakona oslanja na te zakone, onda vidimo da ta vlast nije bila tako loša. Čini mi se da ćemo se u budućnosti još više sećati toga. No, to više nije vlast, sad je opozicija. Stoga se mi, kao opozicija, trudimo da nekim svojim amandmanima popravimo predloge zakona, na način kako mislimo da treba. U članu 48. predlažemo da se doda stav 2. koji glasi - Izveštaj iz stava 2. ovog člana naročito sadrži podatke o: 1) ukupnom broju primljenih zahteva za zaštitu prava i to posebno za postupak pre donošenja odluke o dodeli ugovora o javnoj nabavci i posle donošenja takve odluke, kao i o broju odbačenih i odbijenih zahteva; 2) broju poništenih postupaka dodele ugovora o javnoj nabavci i o razlozima poništavanja, kao i podatke o tome u kojoj fazi je postupak poništen. Dakle, ovim rešenjem mi utvrđujemo neke osnovne podatke koje treba da sadrži godišnji izveštaj komisije. Naravno, s obzirom da smo stavili reč "naročito", podrazumeva se da on može sadržati druge podatke. Predlažem da usvojite ovaj amandman. Ako dozvolite, vratio bih se na prethodni amandman. Nisam malopre hteo da uzimam vreme, da govorim o njemu. To je amandman prof.dr Živkovića. Mislim da bi bilo dobro da usvojite taj amandman. Povlašćen položaj za domaću robu, za domaće proizvođače mi smo već predvideli u našem predlogu zakona koji smo ovde usvojili u prethodnom sazivu. Istina je da možemo reći da postoje neki mali problemi oko samog definisanja pojma u kom procentu je neka roba domaća ili nije. Tu postoje problemi, ali ipak ne bismo smeli da damo na ovlašćenje samo ministru finansija da bliže uređuje ovu oblast. U svakom slučaju, bez obzira što je amandman kolega Prodanovića i Matića dobar, mislim da treba razmisliti o ovom amandmanu prof. Živkovića i da ga treba podržati. Hvala.
Hvala vama. Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li neko po članu 138. Poslovnika Narodne skupštine želi reč? (Ne.) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i celini. Dužan sam da vam pročitam obaveštenje pre prelaska na sledeću tačku dnevnog reda. Na osnovu člana 38. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, obaveštavam vas da je za predstavnika poslaničke grupe DS za Jedanaestu sednicu Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije, za tačku 6. i 7. ovlašćen Bojan Pajtić. Na osnovu istog člana, u odsustvu predsednika poslaničke grupe SPS za ove tačke ovlašćen je Jovan Todorović. Za SRS, za iste tačke dnevnog reda, po istom članu, ovlašćen je narodni poslanik Veroljub Arsić. Mislim da je u redu da pređemo na zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama i Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji. Pre toga dajem pauzu do 15,00 časova.
Poštovani narodni poslanici, nastavljamo rad u popodnevnom delu. Molim vas da utvrdimo kvorum. Imamo kvorum, u sali su prisutna 92 poslanika. Prelazimo na 6. tačku dnevnog reda: - PREDLOZI ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O AKCIZAMA I PORESKOM POSTUPKU I PORESKOJ ADMINISTRACIJI (zajednički načelni pretres) Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički načelni pretres o predlozima zakona za koje je to predložio narodni poslanik Goran Paunović, a pre otvaranja zajedničkog načelnog pretresa, podsećam vas da, shodno članu 90. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Pošto ukupno vreme rasprave u zajedničkom načelnom pretresu za poslaničke grupe iznosi pet časova, konstatujem da je vreme rasprave po poslaničkim grupama sledeće: Srpska radikalna stranka jedan sat 38 minuta 24 sekunde, Demokratska stranka Srbije jedan sat tri minute 36 sekundi, Demokratska stranka – Boris Tadić 44 minuta 24 sekunde, G17 plus 37 minuta 12 sekundi, Srpski pokret obnove – Nova Srbija 26 minuta 24 sekunde, Socijalistička partija Srbije 26 minuta 24 sekunde i poslanici koji ne pripadaju nijednoj poslaničkoj grupi, a to su tri poslanika Socijaldemokratske partije, po pet minuta, saglasno članu 89. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Otvaram zajedički načelni pretres o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama i Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji. Da li predstavnik predlagača mr Mlađan Dinkić, ministar finansija, želi reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, pred nama se nalaze dva zakona: jedan je dopuna Zakona o akcizama, a drugi je dopuna Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji. Dozvolite mi da ukratko obrazložim oba predloga. Što se tiče Zakona o akcizama, kao što znate ovaj zakon je već menjan pre dve-tri nedelje ovde u parlamentu, ali neka od rešenja koja su usvojena jednostavno dovode do disproporcija u naplati i u strukturi akciza na pojedine proizvode, pre svega kod dizel goriva i derivata nafte. Kao što znate, Narodna skupština je usvojila povećanje akcize na derivate nafte, benzina i ostale prerađevine, sve osim dizela, za tri dinara po litru, a sa druge strane napravio se disparitet između maloprodajne cene motornog benzina i dizel goriva koji ne postoji ni u jednoj drugoj zemlji, niti u okruženju, niti u Evropi. Zbog toga Vlada predlaže da se poveća akciza na dizel gorivo za 2,9 dinara po litru, tako da bi sadašnjih 13,76 dinara iznosilo 16,66 dinara. Ovo znači dodatnih 3,5 milijardi dinara za budžet Srbije i sa druge strane omogućiće izjednačavanje odnosa, vraćanje na stari odnos između cene motornog benzina i dizel goriva. Sa druge strane, iskoristili smo priliku da preciziramo takođe i član 12. ovog zakona, gde smo prihvatili jedan amandman vezan za niskoalkoholna pića, jer postoje pića koja do sada nisu proizvođena u našoj zemlji, a mnogi proizvođači najavljuju da će početi proizvodnju, neki već ovog meseca, neki u narednim mesecima. To su niskoalkoholna pića do 7% alkohola, koja nisu nigde Zakonom o akcizama klasifikovana i ovom prilikom mi smo predložili da se klasifikuju na isti način kao i pivo, dakle da se za takva pića plaća ista akciza kao što se plaća za pivo. Ukoliko se ne bi izvršila klasifikacija ovih pića, koja imaju do 7% alkohola, onda bi usled pravne praznine na njih bila primenjivana akciza kao na žestoka pića, što bi značajno opteretilo troškove proizvodnje ovih napitaka i samim tim učinilo domaću proizvodnju nekonkurentnom. Takođe, precizirali smo član 13, gde se uvodi akciza na uvozne voćne sokove, s obzirom da je ova skupština usvojila pre tri nedelje uvođenje akciza na bezalkoholna pića, ali izuzimajući voćne sokove. Dakle, na uvozna bezalkoholna pića usvojena je već promena u ovom parlamentu i već se plaća akciza od 5,42 dinara po litru. Mi predlažemo da se uvede akciza za uvozne voćne sokove od 3,5 dinara po litru, dakle niže u odnosu na bezalkoholna ostala pića, kako bi zaštitili domaće voćarstvo i domaću proizvodnju voćnih sokova. Inače, želim da kažem da je poreska politika ove vlade bazirana pre svega na snižavanju poreza na proizvodnju. Kao što znate, ova skupština je usvojila vladin predlog o ukidanju poreza na fond zarada, koji stupa na snagu od 1. jula ove godine. Takođe, predložićemo uskoro značajno snižavanje poreza na dobit preduzeća i naravno da onda moramo da povećamo akcize kao i u drugim zemljama, da oporezujemo potrošnju kako bi mogli da finansiramo neophodne javne rashode. Međutim, osim zakonskih odredaba, Vlada je dosta učinila na tome da unapredi proces kontrole i u poreskoj upravi i na carini, tako da je u prva četiri meseca ove godine ukupna naplata javnih prihoda, koristim priliku da obavestim cenjene poslanike o tom podatku, porasla 21% u odnosu na isti period prošle godine. Pri tome je najviše porasla naplata akciza na duvanske prerađevine, upravo zbog snažnije kontrole i carine i poreske uprave – 41,3 posto jeste rast naplate akciza na cigarete u odnosu na isti period prošle godine. Porasla je i naplata poreza na promet za 21,6 posto u odnosu na isti period prošle godine. To je jednim delom i rezultat rasta prometa u trgovini i rezultat oporavka proizvodnje. Jer, kao što znate, u prvom kvartalu industrijska proizvodnja je rasla 11,7 procenata u odnosu na isti period prošle godine, tako da možemo sa sigurnošću očekivati da će društveni proizvod ove godine rasti daleko više od onoga što smo projektovali planom budžeta za ovu godinu. Umesto projektovanih 4,3 posto rasta društvenog bruto proizvoda, društveni proizvod ove godine rašće najmanje šest procenata. To će biti najveća stopa rasta društvenog bruto proizvoda u poslednjih desetak godina, jer očekujemo dvocifreni rast proizvodnje u poljoprivredi i očekujemo solidan, značajan rast u industriji, s obzirom da smo prošle godine imali pad industrijske proizvodnje od tri procenta. Ove godine u prvom kvartalu proizvodnja raste 11,7 posto, što znači da do kraja godine, čak i ako se ovako povoljan trend ne nastavi, najniži mogući rast proizvodnje će biti oko osam posto. Sa takvim rastom društveni proizvod će rasti preko šest procenata ove godine, što znači da je konačno privreda počela da se oporavlja. Mi ćemo nastojati i merama koje smo do sada sprovodili i zakonima koje je ova skupština na predlog Vlade do sada usvajala, da nastavimo ovaj pozitivan trend. Da bismo dalje pospešili finansijsku disciplinu, jer naš cilj je da u roku od godinu dana suzbijemo sivu ekonomiju sa sadašnjih 50 procenata učešća u društvenom bruto proizvodu, koliko procenjujemo da je, na podnošljivih dvadesetak procenata, mi ćemo striktno implementirati zakon, za koji se nadam da će ga poslanici ovog doma usvojiti, a to je izmena Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji. Naime, do sada je primećeno u praktičnoj primeni ovog zakona da postoji dosta nelogičnih odredaba koje komplikuju proceduru naplate poreza i omogućavaju poresku evaziju, odnosno izbegavanje poreza. Zbog toga se izmenama i dopunama ovog zakona predviđa da se tzv. poreski identifikacioni broj, koji svaki poreski obveznik, pravno lice, ima, da mora obavezno da se unosi u nalog kojim se banci nalaže plaćanje poreza i sporednih poreskih davanja. Takođe, veliki poreski obveznici, po novom zakonu, podnosiće poresku prijavu organizacionoj jedinici poreske uprave za sve vrste poreza za koje ta organizaciona jedinica izvršava poslove iz nadležnosti te poreske uprave. Zbirna poreska prijava za porez po odbitku podnosiće se poreskoj upravi jednom mesečno, u roku od pet dana po isteku meseca, posebno za svaku isplatu izvršenu u prethodnom mesecu. Na taj način se precizira način plaćanja poreza. Najveća novina u ovom zakonu jeste značajno pooštravanje sankcija za one koji izbegavaju da prijave porez ili koji ne plaćaju poreze, kao i za one koji nelegalno skladište robu, koji koriste tzv. "crne magacine" za izbegavanje plaćanja državi carina i poreza. Što se tiče kaznenih mera, sadašnje odredbe zakona predviđaju da je za neblagovremeno podnošenje poreske prijave propisana novčana kazna u visini od pet procenata od iznosa koji je obveznik dužan da plati, a najmanje u iznosu od 2.000 dinara. To je mala kazna, jer pet procenata u odnosu na obavezu motiviše pravna lica i građane koji nisu savesni da izbegavaju poreske obaveze. Novim predlogom, za nepodnošenje poreskih prijava propisuje se novčana kazna u visini od dvostrukog do dvadesetostrukog iznosa u odnosu na utajeni porez. Dakle, ne pet procenata u odnosu na iznos, već dva do dvadeset puta u odnosu na iznos, a najmanje u iznosu od 5.000 dinara. Dakle, ako neko utaji dva dinara, platiće 5.000 dinara kaznu. Možda je malo, ali smatram da je "realno", što biste vi rekli. Za neblagovremeno podnošenje poreske prijave propisuje se novčana kazna u visini od dvostrukog do desetostrukog iznosa poreza koji je utvrđen u poreskoj prijavi, a najmanje 2.000 dinara. Propisuju se i krivične prijave za protivzakonito skladištenje robe. Kao što znate, Vlada Republike Srbije i Ministarstvo finansija započeli su pre mesec dana da ostvaruju plan pod nazivom "TR 84". Cilj tog plana je da se suzbiju sve vrste šverca u Srbiji, od šverca cigareta, koji je prvi pod udarom i već se vide prvi rezultati, jer naplata poreza, pre svega akciza na cigarete, u aprilu je porasla 30 posto u odnosu na mart, nakon ove akcije. Zatim, na šverce bele tehnike, kože i obuće, tekstila i svih drugih proizvoda. Samo u ovom periodu podneto je 233 prijave za poreska krivična dela i 174 krivične prijave za koje se odgovara po osnovu težih prekršaja. Pronađeno je 28 fantomskih preduzeća i privremeno oduzeta razna tehnička, sportska oprema, odeća, obuća, rezana građa, južno voće, u vrednosti od 687 miliona dinara. Takođe, trenutno se vrši kontrola i otkrivaju se ilegalni magacini gde se vrši distribucija robe bez plaćanja carina i poreza. Drugim rečima, Ministarstvo finansija i Vlada Republike Srbije hoće da ovim zakonom dodatno pooštre finansijsku disciplinu, da oni građani koji uredno plaćaju svoje obaveze mirno spavaju, ali da oni koji čine nelojalnu konkurenciju i koji ne plaćaju državi niti carine, niti poreze i čine i krivična dela i nelojalnu konkurenciju onima koji poreze plaćaju, da se konačno tu uvede red i da i oni doprinose svojoj državi sa poreskim davanjima. Kao što znate, to je jedini način da se obezbedi adekvatno finansiranje penzija, naknada za nezaposlene, socijalnih davanja i ostalih javnih rashoda koji se finansiraju iz budžeta Republike Srbije. Zbog toga sam ubeđen da će ova skupština podržati oba ova zakona, jer smatramo da orijentacija ka smanjivanju troškova i oporezivanje proizvodnje, a povećavanje akciza na potrošnju, jeste jedina orijentacija koja može da oživi proizvodnju, što jedino dugoročno može da poboljša standard stanovništva. Takođe, očekujemo da će i drugi zakon naići na vašu podršku. To su značajno više kazne za utaju poreza, jer u domenu poreske uprave jeste naplata novčanih kazni. Mi se nadamo da će i pravosuđe profunkcionisati efikasnije i da će, osim naplate novčanih kazni, oni koji utaje ogromne iznose poreza, a koji su do sada imali političku zaštitu, konačno završiti na sudu i u zatvoru. Hvala vam.
Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč – Odbora za finansije i Zakonodavnog odbora? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Izvolite, narodni poslanik Jovan Todorović, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS.
Gospođice predsedavajuća, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama su dva naizgled tehnička zakona, ali mi dozvolite da sa stanovišta SPS-a i naše poslaničke grupe u ovoj skupštini iznesem nekoliko načelnih opredeljenja i nekoliko, mislim, suštinsih primedbi na predložene izmene i dopune ovih zakona. Najpre, kada je reč o izmenama i dopunama Zakona o poreskoj administraciji i poreskom postupku, nema nikakve sumnje da je vrhunski cilj svake države, pa i naše, da u što je mogućoj većoj meri izvrši naplatu odgovarajućih fiskalnih prihoda, počev od poreza, preko doprinosa i do drugih izdataka, a poreski obveznici u Srbiji su dužni da ih uplate u republički budžet. Nismo mi prva zemlja koja je izmislila ovakav ili sličan Zakon o poreskom postupku i poreskoj administraciji, počelo je to odavno, još 1806. godine; recimo, u Francuskoj je donet Zakon o punjenju budžeta. Budžet na francuskom, kao što znate, znači - torba, doduše, ne znam da li ženska ili muška, ali je upravo cilj svake države da je naplata poreza što veća i što primerenija potrebama države, ma o kojim vidovima davanja iz budžeta da se radi. Nema nikakve sumnje, takođe, da država Srbija još uvek nije dostigla nivo tih razvijenih zemalja poput Francuske i da u našoj zemlji nemamo izražen visok stepen finansijske discipline. Ono što meni pada u oči, kao čoveku koji svaki zakon sagledava sa stanovišta moguće primene u realnom životu, jeste sledećih nekoliko činjenica. Imam utisak da ni onaj koji je predložio osnovni tekst ovog Zakona o poreskoj adeministraciji, a reč je o prethodnoj vladi i o prethodnom ministru finansija, gospodinu Đeliću, nije vodio dovoljno računa o tome da je potrebno da poreski obveznici i država u ovom poreskom postupku i pred administracijom budu potpuno ravnopravni. Imam utisak da ni ovo ministarstvo takođe nije dovoljno vodilo računa o tome da poreski obveznici u najmanju ruku moraju biti ravnopravni sa državom, o čemu se pre svega ovde radi? Uzmite, recimo, član 2. u ovom Predlogu izmena i dopuna Zakona o poreskoj administraciji, gde se rok od 15 dana produžava na 25 dana, da bi poreski organ doneo rešenje o povraćaju pogrešnog ili više naplaćenog poreza ili o ostvarivanju prava na refakciju. Molim vas, ako dobro razmislite, onda ćete shvatiti da realni život u poreskim upravama govori da imamo neažurne službenike i da ni u roku od 15 dana nisu u stanju da donesu rešenje kojim bi se pogrešno naplaćen ili više naplaćen porez u vidu refakcije vratio poreskom obvezniku. Sada mi faktički ovom promenom zakona amnestiramo neodgovorne poreske službenike i produžavamo im rok sa 15 na 25 dana, molim vas, da donesu to rešenje kojim će biti izvršen povraćaj poreza. Mislim da je to u najmanju ruku nekorektno. Kada se ima na umu da je svaki poreski obveznik koji zakasni u izvršavanju svojih poreskih obaveza, što će reći plaćanja prema državi, dužan da na te iznose plati kamatu koja odgovara eskotnoj stopi Narodne banke uvećana za 15 poena. U praktičnom životu to znači da poreski obveznik koji kasni sa plaćanjem poreza ili drugih dažbina prema državi u osnovi plaća 25% kamate na ta kašnjenja. Na ovoj strani vidite da država produžava sama sebi rok u kojem će doneti rešenje o povraćaju više ili pogrešno naplaćenog poreza. Takođe, nisu korektne ni neke odredbe koje se tiču momenta kada počinje obračun poreza, odnosno kamate u korist poreskog obveznika, pa ćete videti sledeće slučajeve: prvo je staro rešenje, ovaj ministar, odnosno ministarstvo nije u njega diralo, ali je rečeno da se kamata počinje obračunavati tek po isteku 30 dana od dana kada je više uplaćen ili pogrešno naplaćen porez. Onda se u dopuni ovog zakona predlaže da, kada se donese akt o poništenju pogrešnog utvrđenog poreza ili rešenja, ili i drugog akta kojim je to utvrđeno, tek od tog dana kada se dostavi pravnom ili fizičkom licu kao poreskom obvezniku počinje obračun kamate u korist tog poreskog obveznika. Mislim da to, ako hoćete da se žargonski izrazim, nije fer, nije ni pošteno prema građanima, sačekivati ih, od njih naplaćivati sve što se može naplatiti, a kada vi sada treba da tim građanima namirite realno nastalu štetu po osnovu nekorišćenja svojih finansijskih sredstava, onda taj princip ne važi. Pogledajte odredbu koja se odnosi na prinudnu prodaju radi naplate poreskih obaveza nekog pravnog ili fizičkog lica, pa kada vi dugujete državi 100 hiljada dinara, a vašu imovinu proda za 150 hiljada dinara, onda ovaj višak od 50 hiljada dinara država je u obavezi da vrati tek po isteku 30 dana od dana kada je naplatila prodajom tu i tako prodatu imovinu i kada se ona u osnovi namiri. Još jedna odredba je po meni, ne mogu da kažem nekorektna, ali je potpuno neusaglašena sa strategijom Vlade o razvoju malih i srednjih preduzeća i zasnovana je na izuzecima, na ovih 28 o kojima je govorio gospodin ministar, a odnosi se na odredbe predloženog člana 7. ovog zakona, gde se kaže da ono lice koje nije izmirilo svoje poreske obaveze prema državi ne može biti osnivač novog preduzeća ili radnje. Da li vas to podseća na neke prethodne odredbe, naime, kada smo kao građani bili uskraćeni za to da recimo registrujemo putnički auto, da dobijemo vozačku dozvolu ili neki drugi lični dokument, ukoliko nismo izmirili svoje poreske obaveze prema državi. Ovde je predlagač išao i dalje, pa rekao, i pravna lica koja nisu izmirila obavezu, a čiji su osnivači ova fizička lica, takođe i oni su pod udarom, pai osnivači tih preduzeća, društava sa ograničenom odgovornošću ili radnji, ne mogu osnivati druge pravni subjekti dok ove obaveze ne izmire. Konačno, da bi poreska disciplina bila u rangu očekivane, mi moramo da imamo takvu poresku politiku koja neće stimulisati utaju i skrivanje poreza. Pogledajte naše poreze kakvi su. Naravno, ne kritikujem zato gospodina Dinkića, ali kritikujem prethodnu vlast. Mi imamo najviše poreze, rekao bih, u Evropi. Ne govorim o doprinosima. U ovom momentu visina doprinosa koja se naplaćuje od strane pravnih lica po osnovu zarada koje se isplaćuju zaposlenima jednostavno je nužnost, da bi se punili fondovi, penzioni, zdravstveni, socijalni itd. Pogledajte porez na usluge, on je 20% i nigde u Evropi nećete naći porez na usluge od 20%. Sa druge strane, imate generalno opredeljenje da se podstiču uslužne delatnosti, da se razvijaju mala i srednja preduzeća i da se razvijaju radnje. Pogledajte način na koji se utvrđuje poreska obaveza.
Izvinjavam se, da li koristite sledećih 10 minuta?
Da, koristiću. Vi danas imate situaciju da sva pravna lica kada obračunavaju svoju poresku obavezu prema državi polaze od fakturisane realizacije, ne od naplaćene, nego od fakturisane. Dakle, može vama vaš kupac i da ne plati, ali vi obračunati porez na promet državi morate da platite. Ako to ne učinite u odgovarajućem roku, imaćete kaznene odredbe, imaćete tzv. sporedna poreska davanja, koja se ovde sada tako zovu u ovom zakonu i imaćete problem. To što su svi privredni subjekti ili većina njih nelikvidni, ne raspolažu sa dovoljnom količinom novca, to državu u ovom momentu ne interesuje. Pogledajte, recimo, radnje. Govorio sam o tome u prošlom sazivu kada se razgovaralo o fiskalnim kasama i obavezi svakog onog ko ima trgovinsku radnju i ko ima prodaju na malo ili na veliko da instalira fiskalnu kasu. Vi danas imate problem, prvo, da nema fiskalnih kasa na tržištu i da ne možemo ni da ispunimo tu svoju zakonsku obavezu. Drugo, imate prisutnu činjenicu koja se u narodu, bar kod mene u Loznici, zove veresija. Trgovac u onim malim, pogotovo siromašnim prigradskim naseljima i selima, koji ne daje robu na veresiju nema mušterije, jer njegove su mušterije penzioneri,koji primaju dva puta mesečno po tri ili četiri hiljade dinara, njegove su mušterije seljaci, odnosno poljoprivrednici, koji od slučaja do slučaja dođu do nekog dinara. Taj promet moraju da evidentiraju tom kupcu, moraju da daju račun i obračunati porez na promet iz tog računa moraju da uplate državi. U suprotnom, podležu takvim sankcijama da ne bih želeo da se nađem u koži nijednog poreskog obveznika koji će morati ovakve kazne da plati. Dakle, o čemu ovde govorim? Uzrok svih problema je fiskalna politika, visina poreza i tehnika kojom se naplaćuje porez. Tu država mora da napravi potpunu poresku reformu, počev od smanjenja nivoa poreza do omogućavanja svim poreskim obveznicima da bez preke potrebe ne varaju državu. Zašto kažem bez preke potrebe? Zato što nikada neće doći da svi poreski obveznici budu disciplinovani i odgovorni prema državi. U vezi s tim je verovatno i odredba ovog zakona, odnosno predloženih izmena koja kaže: ubuduće nećemo najavljivati tzv. terensku kontrolu pravnim licima jer se pokazalo da je to loša praksa. Kada vas obaveste o tome da će vam doći tada i tada u kontrolu, onda vi navodno napravite odgovarajuće marifetluke ili radnje i sprečite poreskog organa, odnosno finansijsku policiju da utvrdi da ste eventualno utajili porez. To mogu da prihvatim kao privremenu meru, možda do kraja godine, možda do kraja i sledeće godine, ali to ne može biti generalno opredeljenje naše vlade, niti ministarstva, niti bilo koje vlasti. Taj razvijeni svet upravo radi suprotno, obaveštava poreskog obveznika da će tog i tog dana doći u kontrolu i tamo su, takođe, zaprećene visoke kazne. Znam mnogo svojim poslovnih partnera iz inostranstva koji se jako plaše dolaska tih tzv. finansa u njihove prostorije i ne pada im na pamet da u takvim situacijama vrše bilo kakve, a da ne kažem kriminalne radnje, nego i prekršaje. Sa tog stanovišta, mogu da podržim opredeljenje vlade da pooštri finansijsku disciplinu, ali ona mora razumeti sledeće, da je naša privreda bolesna i da treba mnogo lekova da bi privreda ozdravila, a da jedan ovakav zakon zapravo jeste jedan od lekova za finansijsku nedisciplinu. Bojim se da je to prejak lek. Prejak lek, kao što znate, vrlo lako ubije bolesnika. Molim vas, predložene kazne ne da su uvećane za rast cena na malo u poslednje dve godine, nego su uvećane za 150%. Nešto što je trebalo platiti kao kaznu koja je takođe astronomska, 400.000 dinara, danas se plaća 1.000.000. Ono što se plaćalo 20.000 dinara, danas se plaća 50.000, bar prema ovom predlogu itd. Ne smatram da kazne ne treba da postoje, ali mislim da su ove kazne nepodnošljivo visoke i da će biti jako malo onih pravnih lica koja će uspeti da plate ove kazne, a da ne odu u stečaj i da potpuno ne propadnu.Dakle, nisam za to da se amnestiraju oni koji će da utaje proez, koji će da kriminalnim radnjama obave nešto što je na štetu države, ali država mora ne samo uz pomoć Ministarstva finansija i drugih organa da nađe načina da oni koji pripadaju toj sivoj zoni od 20 ili 30% društvenog bruto proizvoda budu i drugim zakonima i drugim merama države sankcionisani, a ne samo na ovaj način. Dakle, oni jesu i moraju da budu izuzetak koji će biti sankcionisan, a ne sme se ići preširoko i dovesti veliki broj poreskih obveznika u takvu situaciju da ne mogu da funkcionišu. Uzmite običnog građanina, još u vek, recimo, nismo dobili rešenja o porezu na imovinu, a rok je 15. maj, da platimo drugu tranšu poreza na imovinu za 2004. godinu. To je za mene komotan i nedisciplinovan odnos poreskog organa, a mi mu sada nekim odredbama ovog zakona ili predloga produžavamo rokove za neke radnje. To jednostavno ne može. Znam da će mi se odgovoriti, vi imate visinu poreza iz prethodne 2003. godine, plaćajte akontacije na osnovu toga. Biće promenjena visina tog poreza i zato ću i kod ovog poreza, kao građanin, doći u docnju, neću dovoljno platiti ili neću platiti u roku, pa ću morati da plaćam odgovarajuće iznose kamata. To mora da se uredi na celovitiji način. Ne kažem da je Ministarstvo moglo sada kroz ove promene da sve to napravi, ali jedan od poslova ovog ministarstva upravo mora biti celovita poreska reforma i celovita reforma funkcionisanja i poreske uprave i poreske administracije. Konačno, kada je reč o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, malo je nezgrapno sve ovo ispalo. Na prethodnoj sednici smo usvojili amandman kojim se ne dozvoljava povećanje akcize na dizel gorivo. Mogu da razumem ministra, koji kaže, jeste, to je minus 3,5 milijarde dinara u budžetu Republike Srbije. To znači da nije bilo dovoljno koordinacije i da u tom momentu niko nije pratio kako se ta situacija odvija u ovoj skupštini. Mi imamo takav Poslovnik, dame i gospodo, ovo je važno, danas pričamo o amandmanima, a za tri dana glasamo o njima. Niko živ u ovoj sali, čak ni predlagači amandmana, ne znaju o kom amandmanu glasaju u tom momentu. Dakle, nije moguće o nečemu odlučivati tri dana posle. Ranije smo imali praksu, ministar prihvata ili ne prihvata amandman na licu mesta, a o amandmanu se odmah izjašnjava i znamo šta smo uradili. Ovako se čine greške koje, prvo, politički loše zvuče, a važno je političarima da imaju dobar odjek u narodu. Drugo, nanose štetu budžetu. Treće, vi sada vraćate sve na početak, a što jeste teško izvesti, jer konačno neko će da se zapita šta ta Narodna skupština radi. U vezi s tim, samo jedna napomena, jesmo budžetom Republike Srbije i odgovarajućim odlukama Vlade omogućili da se nabavi regresirano gorivo za setvu u iznosu od 30 litara po hektaru. Znači, devet dinara, a sada ćemo mu smanjiti to za tri i ostaće mu još šest, a vas upozoravam na jednu činjenicu prisutnu u životu. Kako bi poljopriverednik ostvario to pravo, mora da izvadi posedovni list u Upravi za katastar, a taj list košta 200 dinara. Znači, 30 puta šest je 180 dinara, taj list košta 200, a samo za to kada govorimo o jednom hektaru... (Predsedavajuća:Vreme. ) ... izgubio sam regres. Da ne govorim o tome što sam ceo dan proveo u nekoj administraciji, nekim službama, čekao i izgubio čitavu jednu seosku ili seljačku nadnicu, kako god hoćete, pa mi odneo ćar vajdu. Šta je moj predlog? Da gospodin ministar, sa ljudima koji su odgovorni za taj posao, vidi da se takva uverenja, takvi dokumenti, koji će služiti ostvarivanju nekog prava seljaka povodom realizacije ovog zakona, ne plaćaju, odnosno da se na njih ne obračunava niti naplaćuje taksa.
Da li još neko od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa želi reč? Reč ima narodni poslanik Bojan Pajtić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe Demokratska stranka – Boris Tadić.
Poštovana predsedavajuća, poštovani gospodine ministre, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, dve su grupe razloga zbog kojih DS ne može podržati Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji. Jednu čine pravni razlozi. Vraćanje zakona o kome se Skupština opredeljivala pre tri nedelje i vraćanje na izjašnjavanje odredaba o povećanju akciza koje je Skupština odbila jeste u suštini obesmišljavanje institucije Narodne skupštine. Narodna skupština se vrlo jasno opredelila koje akcize prihvata i na koji način želi da konstituiše poreski sistem u ovoj zemlji, pa vraćanje na popravni ispit Narodne skupštine sigurno nije dobar signal, ukoliko želimo da gradimo parlamentarizam u ovoj zemlji. Nestručnost prilikom definisanja razloga za hitan postupak i stalno insistiranje na hitnom postupku, koji je restriktivan zato što ne daje dovoljno vremena za pripremu amandmana. Ne daje dovoljno vremena za sagledavanje Predloga zakona, naročito kada imate 10 zakona na dnevnom redu u jednoj sednici, jeste nešto što je karakteristika svih dosadašnjih predloga zakona, kod kojih je definisan hitan postupak. Hitan postupak Poslovnik predviđa u izuzetno retkim slučajevima, kada je ugroženo zdravlje ili život ljudi, bezbednost zemlje, rad organa i organizacija. Hitnim postupkom praktično se redukuju prava poslanika, odnosno vremenski se limitiraju. Čini se izuzetak u onim pravima poslanika koje oni, po Poslovniku i po Ustavu, imaju, a to je pravo da se upoznaju sa predlogom zakona, pravo da sagledaju sve predloge zakona i predlože izmene ili dopune zakona. Vacatio legis, odnosno rok u kome zakon stupa na snagu nije slučajno ustavom predviđen i dimenizioniran na osam dana. Dakle, Ustav kaže da zakon stupa na snagu najranije osam dana od dana njegovog objavljivanja u Službenom glasniku. I jedan i drugi zakon koji se u ovom trenutku nalaze na dnevnom redu stupiće na snagu ukoliko te odredbe ne budu amandmanski izmenjene, a ne verujem da ima raspoloženja u tom pravcu neposredno, odnosno dan nakon objavljivanja u Službenom glasniku. To je princip koji je nedopustiv. Nedopustiv kod one vrste zakona koji predviđaju drakonsko povećanje kazni za prekršaje, povećanje akciza ili možda nove akcize, nove poreze i nova opterećenja za građane i privredu Srbije. Nedopustiv zbog toga što je taj rok Ustavom predviđen, da bi građani, fizička ali i pravna lica, imali dovoljno vremena da primene taj zakon, da se upoznaju sa odredbama zakona, da prilagode svoje poslovanje tom zakonu. Pogotovu kada na dramatičan način, znači do milion dinara, povećavate kazne za pravna lica u slučaju određenih prekršaja; pogotovo kada predviđate akcize koje predstavljaju ogroman teret za džepove građana, ali i ogroman teret za pravna lica kojima je u svakodnevnom poslovanju neobično važno da li je dizel skuplji ili jeftiniji tri dinara, ili benzin skuplji i jeftiniji pet dinara. Zbog toga postoji taj rok. Zbog toga postoji taj Vacatio legis, zbog toga Ustav kaže – osam dana. Na ovaj način, praktično, zaskačemo građane Srbije, preko noći im namećemo poreze, sankcije, koje neće moći da izdrži većina pravnih i fizičkih lica koja budu podvrgnuta odredbama ovog zakona. Građanima Srbije nije do kraja rečena istina, kada smo glasali pre tri nedelje o predlogu za izmene Zakona o akcizama. Nije im do kraja objašnjeno da će povećanje akciza na benzin dovesti do dramatičnog povećanja cena benzina, da će dovesti do dramatičnog opterećenja za svako domaćinstvo u Srbiji. Da će praktično vožnja motornog vozila biti privilegija samo bogatijih slojeva stanovništva; da će privreda biti izuzetno opterećena ovakvim odredbama zakona i ovakvim novim nametima, i da će praktično svaki građanin kod kupovine svakog proizvoda plaćati taj porez i tu akcizu, zbog toga što u strukturu cene i hleba, i mleka, i soka, i prehrambenih namirnica i bele tehnike ulazi cena benzina, ulazi cena dizela i dramatično povećava cenu tih proizvoda. Ovo nije opterećenje samo za građane nego jeste i te kako veliko opterećenje za privredu Srbije. Ukoliko želimo da damo zamajac privredi Srbije, ovo je poslednji način na koji se to može činiti. Ono što je apsolutno sigurno to je – ne treba fabrikama i pravnim licima u Srbiji povećavati ovu vrstu akciza. Ministar je rekao da će neprihvatanje ovih odredaba tj. predloga predstavljati minus u budžetu Republike Srbije. Ali, mi kao narodni predstavnci, pre svega, moramo da razmišljamo o tome da li će ovakav predlog zakona projektovati minus u džepovima građana. Mislim da će taj minus biti izuzetno veliki i on će sasvim sigurno veoma uticati na standard građana. Zbog toga nije prihvatljivo da radimo po hitnom postupku, da sabiramo ove i ovakve tačke dnevnog reda, da raspravljamo samo pet sati o pet zakona ili o dva zakona koji se i te kako dotiču svakodnevnog života naših građana. Danas raspravljamo o tome da li povećati akcize na dizel gorivo za 2,9 dinara po litru. Mi smo apsolutno protiv toga. Mi smo podneli i amandman kojim predlažemo da se ta odredba zakona briše, odnosno da se ne nastavi dalje sa povećavanjem nameta na standard građana Srbije. Mi smo protiv toga i smatramo da obrazloženje razloga za hitan postupak pri donošenju ovog zakona, da se praktično povećanjem ovih opterećenja ostvaruje stabilnost tržišta, nije korektno i mislimo da ne odgovara istini i sasvim sigurno ne odgovara onome što je interes građana Srbije. Nije sigurno obrazloženje za hitan postupak i to da se na ovakav način omogućuju planirani efekti predloženih mera, ako je vrlo jasno definisano da hitan postupak postoji da bi se zaštitio život, zdravlje, bezbednost zemlje, dakle da bi se zaštitile osnovne vrednosti jednog društva. Upozoravali smo prilikom projektovanja budžeta da će Vlada pokušavati da pabirči sa različitih strana dovoljan iznos novca da bi se mogao finansirati celokupan administrativni aparat i sve potrebe korisnika budžeta Republike Srbije. Upozoravali smo da će planirani deficit biti neprihvatljiv za MMF. Upozoravali smo da ćemo dolaziti u situaciju da ćemo u toku cele godine morati da krpimo i dopunjavamo paket poreskih zakona i da dopunjavamo fiskalna sredstva u budžetu Republike Srbije. Nažalost, naši apeli nisu naišli na dobrodošlicu, nisu bili prihvaćeni, i sada opet imamo, po drugi put u zadnje tri nedelje, ovaj zakon pred Narodnom skupštinom i iskreno se nadam da Narodna skupština neće prihvatiti ovako definisan namet. Mi, kao poslanička grupa, aposlutno podržavamo one zakone koji su u interesu građana Republike Srbije. Po prethodnoj tački dnevnog reda, koja je obuhvatila pet zakona, što je takođe neprincipijelno i neprihvatljivo, mi od tih pet prihvatamo tri zakona. Prihvatamo zakon o nacionalnoj koroporaciji za osiguranje stambenih kredita, zakon o Agenciji za privredne registre, prihvatamo i zakon o registrovanju privrednih subjekta. To su zakonski projekti prethodne Vlade, ali nezavisno od toga čiji su projekti, to su projekti koji su kvalitetni, usaglašeni sa međunarodnim standardima i međunarodnim propisima i sekundarno je ko je izradio takve zakonske projekte. Najvažnije je da li su ti zakonski projekti dosledni i da li se njima štiti interes građana Srbije. Po našem dubokom uverenju, kroz ova dva predloga zakona ne štite se standard i interesi građana Srbije. Čuli smo da se prethodnoj vlasti može uputiti kritika, odnosno upućivanje kritike za prevelike poreze. To nije prihvatljivo, jer porezi su mogli biti smanjeni. Dakle, već više od dva meseca ova skupština funkcioniše. Ova skupština je imala vremena da donese i zakone koje je Ustavni sud stavio van snage, imala je vremena da donese zakon o pravima haških optuženika i bilo je vremena, ukoliko ste želeli, da se smanje porezi. Predstavljate većinu, tu je Rodos, skočite gospodo, smanjite poreze i pustite prethodnu vlast. Prethodna vlast je, ono što je urađeno pokazalo se i na parlamentarnim izborima, da li opravdano ili ne, u svakom slučaju, na vama je odgovornost da porezi budu smanjeni. Tu nema mesta kritici. Potpuno je besmisleno sada kritikovati prethodnu vladu, osim ukoliko su neke posledice njenog rada neotklonjive, a donošenje zakona o porezima ne samo da nije neotklonjivo, nego u roku od jednog dana, ako budete bili dovoljno disciplinovani i sedeli od 10,00 do 18,00 časova, mogu biti izmenjeni. Hroničan problem ovog parlamenta jeste da unutar parlamentarne većine, iako Poslovnik omogućava da 47 poslanika većine ne moraju da budu u parlamentu, postoji obezbeđen kvorum, taj kvorum praktično nikada nemamo. (Predsedavajuća: Izvinjavam se, da li koristite i sledećih deset minuta?) Završavam za 30 sekundi. Drugi je Zakon o poreskom postupku i poreskoj administraciji. Smatramo da su kazne za prekršaje drakonske, smatramo da će malo koje pravno lice moći da izdrži ovakve kazne. Ako kažemo da se novčanom kaznom od 100.000 do milion dinara kažnjava za prekršaj pravno lice ako poreskoj upravi ne podnese u propisanom roku prijavu za registraciju. Dakle, teško je zamisliti pravno lice koje u ovom trenutku može da podnese ovakvo opterećenje. Slične odredbe odnose se i na fizička lica. Dakle, novčanom kaznom od 5.000 do 50.000 kazniće se za prekršaj fizičko lice koje nije preduzetnik, ako ne obavesti ili ne obavesti u propisanom roku poresku upravu o licu koje je kao nerezident opunomoćilo za izvršavanje poslova u vezi sa poreskim obavezama. Dakle, ukoliko želimo da razvijamo privredu i da zaštitimo standard naših građana, svakako da treba sankcionisati ovakvu vrstu prekršaja, ali ne na način na koji ćemo uništiti svako pravno lice koje dođe pod udar ovakve sankcije. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SRS.
Dame i gospodo poslanici, ponovo imamo na dnevnom redu zasedanja Skupštine Srbije Zakon o akcizama na predlog Vlade. Smatram da je ovo pomalo i uvreda za Narodnu skupštinu, jer se Narodna skupština po predlogu prethodnog zakona, u kome je sadržaj nešto malo izmenjen nego u novom predlogu, bitno ne razlikuje. Koliko mi je bilo poznato, samo da demantujem ministra, 4,7 dinara je bilo po prethodnom zakonu povećanje akcize na motorni benzin, a sada je nešto manje. Na dizel gorivo je bilo 3,4 dinara, sada je nešto manje od tog iznosa. Otprilike, čitava ova priča se vrti oko jedne iste stvari. Po saopštenju Vlade Republike Srbije, koje je sada ministar dementovao ovde, nedavno poskupljenje goriva su izazvali poremećaji na tržištu nafte. To je bio razlog zbog kog je Vlada Republike Srbije donela odluku da se povećaju cene motornog benzina i dizel goriva. Sada nam ministar reče da je benzin poskupeo zbog povećanja akcize, mada je tvrdio, kada smo glasali o Zakonu o akcizama, da do poskupljenja neće doći. Sada se postavlja pitanje - zašto je poskupelo dizel gorivo? Na dizel gorivo akcize nisu uvećane. Ipak sam sklon da verujem da tu postoji određena mogućnost ili želja za nekakvom manipulacijom informacijama kada je u pitanju cena nafte i naftnih derivata. Isto tako, ministar kao da zaboravlja da smo o tome raspravljali pre tri nedelje, nepune, pa kaže da smo povećali akcize i na ostale naftne derivate, što nije tačno. Ova skupština je oslobodila akcize mazuta, gorivo za mlazne avione i motorna ulja. Međutim, gde je vlasnik opet Vlada Republike Srbije, kako ministar kaže biće pozitivnih posledica, znači, doći će do pada cene tih proizvoda; NIS za sada te cene proizvoda ne menja. Zbog svih ovih nelogičnosti, verujem da je stvarno gorivo poskupelo isključivo zbog poremećaja sirove nafte na svetskom tržištu koju je izazvala kriza u Iraku, SAD koje sada tamo pokušavaju da ostvare nekakav svoj interes. U jednom drugom delu, nije mi jasno zašto predlagač ovog zakona toliko želi da istraje u povećanju akcize na motorna goriva, jer se od svih naftnih derivata, samo na ta dva derivata plaća akciza. Možda i to uvek uz obrazloženje da do bitnijeg poremećaja cena naftnih derivata, odnosno motornih goriva neće doći. U svakom slučaju, povećanje akciza može da ima posledica ili po građane ili po NIS, pod određenim uslovima koji se već dešavaju na tržištu. Npr, ako dizel gorivo poskupi, u svakom slučaju mora doći do povećanja troškova poljoprivredne proizvodnje, a naša poljoprivredna proizvodnja iovako preživljava u izuzetno teškim uslovima, tako da joj dodatna fiskalna opterećenja uopšte nisu potrebna. Da ne pričam da će sa dodatnim opterećenjima poljoprivrednici smanjivati ulaganja i ionako već male prinose, znači, umanjivati, pa samim tim i dohodak koji ova država ostvaruje. Druga posledica povećanja cena dizel goriva odnosi se na povećanje cena usluga transporta robe i putnika, pogotovo kada je u pitanju roba. To je vrlo bitno, jer svako povećanje transporta roba mora da izazove poremećaje na tržištu robe široke potrošnje, odnosno da poveća cenu pojedinih, pa čak i svih proizvoda na tržištu i samim tim da izazove inflaciju. A u slučaju da gorivo ne poskupi, a može i to da se desi, i to iz dva razloga, jedan je da će to poskupljenje biti odloženo do završetka izborne kampanje, zbog kandidata koji predstavljaju manje ili više vladajuću većinu, Borisa Tadića i Dragana Maršićanina. Znači, poskupljenje goriva bi išlo odloženo, posle izbora, po objavljivanju rezultata, s jedne strane. S druge strane, ako na duže staze pod ovakvim načinom ne dođe do promene cena nafte i naftnih derivata na tržištu, NIS će morati da se odrekne dela svoje marže u korist akcize. NIS, samo da podsetim, u toku prošle godine je iskazala suficit ili dobit u iznosu od pet milijardi dinara, što je uplaćeno u budžet Republike Srbije, koja je vlasnik NIS-a, kao dividenta. Sada se postavlja pitanje - zašto predlagač ovog zakona toliko insistira na punjenju budžeta, kada mu je svejedno da li će do tog novca doći kroz akcize ili kroz dividende koje uplaćuje NIS. Kao novac koji dobija, trebalo bi da mu je svejedno. Međutim, nije svejedno NIS-u, jer NIS ako smanji poslove sa smanjenim maržama, moraće u nekom svom sledećem završnom računu da iskaže gubitak, koji može da bude pokriven iz budžeta Republike Srbije, konkretno, baš od ovih akciza koje ćemo da naplatimo. Ali sada ima jedna druga posledica. NIS počinje da gubi vrednost na tržištu, a moguće je sa ovakvom vladom da NIS bude predmet privatizacije. Postavlja se pitanje - kome je to u interesu. Mnogo kandidata ima kojima je u interesu da Naftna industrija Srbije bude prodata za mali novac u odnosu na njenu pravu vrednost. Možda su kandidati, a učestvovali su u tim poslovima baš sa Naftnom industrijom Srbije, Vuk Hamović, vođa finansijske crnogorske mafije Vojin Lazarević, koji su na sumnjivim poslovima sa strujom, a to je već poznato ovom parlamentu, zaradili između 300 i 400 miliona evra. Možda je ta priča ispričana već za ovom govornicom, ali hteo bih da podsetim samo baš kada je to u pitanju da su se pojedini ministri, koji su tada bili potpredsednici savezne vlade, a sada potpredsednici republičke vlade, rastrčali po Srbiji da objasne narodu zašto sruja mora da poskupi da bi pokrila navodne troškove proizvodnje. A sada vidimo da je ta vlada građanima Srbije drala kožu sa leđa da bi neko ostvario ekstraprofit kojim bi mogao da kupi Naftnu industriju Srbije pod ovakvim uslovima, za 300 do 400 hiljada evra, a njena prava tržišna vrednost je oko 20 miliona evra. Kada je u pitanju navodno briga gospodina ministra za sokove i da uvodi akcize na voćne sokove, i to uvozne, i to navodno zbog brige prema poljoprivrednim proizvođačima, konkretno voćarima, pravo da kažem, u to ne mogu da poverujem. Razlog za to jeste taj što je baš opet tadašnji potpredsednik savezne vlade, a sadašnji potpredsednik republičke vlade, iz tzv. ekspertske grupe, raščistio sa starom Jugoslavijom, koja je imala kakav-takav carinski sistem, napravio neku državnu zajednicu i u toj državnoj zajednici ispoštovao uslove druge članice, Crne Gore, kada je u pitanju carina poljoprivrednih proizvoda. Ako neko hoće da pravi voćne sokove ne mora uopšte da uzima voće od naših proizvođača, može i da ga uvozi odakle god hoće.
Da li koristite i sledećih 10 minuta?
Koristiću i sledećih 10 minuta. Dalje, akciza koja se naplaćuje samo na vrstu porekla robe u suprotnosti je sa preporukama Saveta Evrope i Evropske unije, a stalno se pozivate na nekakve njihove direktive. Uvođenjem akciza isključivo na uvoznu robu dovodite drugu robu u povlašćen položaj, odnosno uvoznu u podređen položaj. Takva jedna politika, odnosno diskriminacija i zaštita domaćih proizvoda i domaćeg tržišta rešava se na carinama. Međutim, zato što ste upropastili carinski sistem, zato što niste mogli da se dogovorite sa Milom Đukanovićem i njegovom mafijom, sada imamo izuzetno niske cene domaćih poljoprivrednih proizvoda, koje ne mogu da izdrže nelojalnu konkurenciju iz uvoza. Setite se samo koliko je jabuka uvezeno, koliko je uvezeno drugih poljoprivrednih proizvoda, mašinski očišćenog mesa, banana, narandži, mesa, mleka, mlečnih prerađevina i to sve na našu štetu; jaja nisu mogli da uvoze, tu je Dragoljub Marković. Bar nije mogla prošla vlada, dok je bila prošla vlada. Vidite koliko je sada tih poljoprivrednih proizvoda uvezeno i koji obaraju cenu domaćem poljoprivrednom proizvodu i ionako tešku domaću poljoprivrednu proizvodnju opterećuju, tako da u svakom slučaju ovo neće dati željene efekte, barem kad nam je poljoprivredna proizvodnja u pitanju. Kada su u pitanju predlozi o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, gospodin ministar reče da su ove izmene u cilju da se što više omogući i poboljša poreska naplata. Da budem još više ironičan, ovim predlogom zakona omogućuje se poreskim službenicima da zahteve o više uplaćenom ili pogrešno uplaćenom porezu donose rešenja za 25 umesto dosadašnjih 15 dana. Kako to izgleda u praksi? U praksi se najčešće pogrešno ili više uplaćen porez dešava baš prilikom kontrole poreske inspekcije. Baš tada, da li je to poreska policija, da li je tržišna inspekcija, da li je neki drugi organ koji vrši tu kontrolu, baš tada dolazi do takvog slučaja. Najčešće poreska policija ili neka druga nadležna inspekcija donosi rešenje na osnovu nekog zapisnika, koji je doneo da navodno neki manjak poreza mora da se uplati u roku od sedam dana, da ima pravo žalbe u roku od sedam dana, ali da žalba ne odlaže izvršenje postupka. Kasnije kada se u žalbi ispostavi da je poreski obveznik, a ne poreski izvršitelj bio u pravu, onda mora da čeka još mesec dana da se reši po njegovom zahtevu da mu se vrati novac. U praksi su ovakvi slučajevi izuzetno česti i radi se često o izuzetno velikim iznosima. Predlagač ovim izmenama i dopunama zabranjuje nadležnim organima da upišu neko pravno lice u privredni registar pod uslovom da osnivač, bilo to pravno lice ili fizičko lice, nije uplatilo porez. To me podseća na priču od pre godinu dana kada je svako od nas, da bi registrovao automobil, morao da vadi poresku potvrdu, da nosi u Ministarstvo unutrašnjih poslova i da dokaže da je platio porez da bi mogao da izmiri svoje obaveze. Čini mi se da predlagač nije svestan u kakvoj situaciji živi većina privrednih subjekata i većina građana Republike Srbije, da često i pored dobre volje ne mogu da plate svoje poreske obaveze, pa često baš oni koji ne mogu da plate svoje poreske obaveze zavise od budžeta Republike Srbije i njihovih neredovnih isplata. Ako je čovek rešio da otvori neku malu samostalnu trgovinsku radnju ili neku zanatsku radnju, moraće da čeka da mu država uplati penziju ili nekom njegovom rođaku, da bi mogao da izmiri poreske obaveze, da bi mogao da zaradi neki dinar viška. U članu 66. Predloga zakona stoji još uvek jedna odredba koja je iz starog Đelićevog zakona, a to je da ako poreski inspektor u toku kontrole osnovano sumnja ima pravo da izrekne zabranu raspolaganja novčanim sredstvima poreskog obveznika i njegovom pokretnom i nepokretnom imovinom. Samo nije jasno gde je u zakonu regulisano šta je to osnovana sumnja na osnovu koje bi neko plenio imovinu poreskih obveznika. U članu 83. i tim svojim dostignućima gospodin ministar se mnogo hvalio, kaže da troškove prekršajnog postupka određuje poreska uprava u iznosu od 5% od iznosa izrečene novčane kazne. Možda je neko od nas pomislio da je to u redu, međutim ima razloga zašto nije, jer u već postojećem zakonu, u članu 83. stav 1, stoji da se poreska obaveza uvećava za posebnu jednokratnu taksu na prinudu naplatu poreza u visini od 5% od iznosa dospelih, a neuplaćenih sredstava. Sada na ime nekog prekršajnog postupka, koji vodi opet radnik poreske uprave ili sudija za prekršaje, koji živi baš od budžeta Ministarstva finansija, određuje sebi troškove za prekršajni postupak u iznosu od 5% i troškove za prinudnu naplatu u iznosu od 5%. Možda neko kaže da to nije mnogo. Mnogo je, ako se pogledaju kasnije odredbe ovog zakona, gde predlagač drastično kažnjava lice poreskog obveznika koji nije prijavio i nije uplatio porez. Ne mogu da razumem da neko možda i prijavi porez na vreme, ali ga ne uplati na vreme, da plaća kaznu od dva do deset puta, plus pet posto prekršajnog postupka, plus pet posto prinudne naplate, samo zato što možda poreski obveznik nije imao novca da uplati porez. To se danas dešava izuzetno često. Izuzetno često preduzeća uplaćuju doprinose i isplaćuju plate u četiri, pet, šest rata. Dešava se da porez uplaćuju u četiri, pet, šest rata, počinju od prvog, pa kad završe. Nisam za to da poreski obveznik koji na vreme prijavi i u nekom razumnom roku isplati porez bude kažnjen po odredbama ovog zakona, pogotovo ako se ima u vidu da za svaku neblagovremenu uplatu poreska uprava zaračunava kamatu od 0,2 posto dnevno. To je, koliko je meni poznato, na godišnjem nivou, sa preračunavanjem na kraju svakog meseca obračunskog perioda, oko 80 posto godišnje. Ko to još na svetu plaća 80 posto kamatu na neizmirene poreske obaveze u toku jedne godine? Mislim da smo tu jedinstvena država u Evropi, a verovatno i u svetu. Dalje, u članu 124. zakona dozvoljava se mogućnost da poreski izvršitelj vrši terensku kontrolu na licu mesta, bez ikakvog naloga. Koliko je poznato, u svim pravnim postupcima čak ni policija ne može da vrši neke kontrole bez naloga nadležnog suda, kada su neki objekti u pitanju. Još jedan deo, koji mi baš i nije jasan, da poreska policija ima pravo na zaštitnu opremu. Ne znam kakva je to zaštitna oprema, predviđena je u članu 162. ovog zakona i verovatno im je potrebna baš zbog te terenske kontrole, kad nekom upadnu u kuću pa je domaćin malo nezgodne volje, pa ih fino sačeka. Pokušavao je Đelić i da ih naoružava i da presreću ljude na ulici. Ništa od toga mu nije pošlo za rukom. (Predsedavajuća: Vreme.) To su te posledice kada se objedinjuje rasprava o pojedinim zakonima. Gospodin Đelić je dobio svima vama ovde poznati nadimak baš zbog jedne ovakve politike. Baš me interesuje kakav će nadimak da dobije gospodin Dinkić.
Da li još neko od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa želi reč? (Ne.) Obaveštavam vas da su, saglasno članu 89. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, do otvaranja zajedničkog načelnog pretresa prijave za reč u pisanom obliku, sa redosledom narodnih poslanika, podnele poslaničke grupe SRS, DS – Boris Tadić, G17 plus i SPS. Dajem reč narodnom poslaniku Hranislavu Periću, a posle njega narodni poslanik Boško Ristić.
Dame i gospodo narodni poslanici, pošto u ovom paketu ima dva zakona, govoriću o Zakonu o akcizama. Zakon o akcizama bio je na dnevnom redu Skupštine pre dvadesetak dana. Pošto tada nismo glasali kako je to želeo predlagač, danas je opet ovaj zakon na popravnom ispitu. Tada sam podneo amandman, a Skupština ga je većinom glasova usvojila, da se akciza za dizel gorivo ne povećava i da dizel ostane po staroj ceni. Danas, kada je ovaj amandman ponovo na dnevnom redu, nisam promenio mišljenje. Ono što sam mislio u ovom amandmanu tada, to isto mislim i danas. Zbog toga sam opet podneo amandman po kome bi se brisao predlog za povećanje akcize na dizel gorivo, a da ostane na dosadašnjem nivou. Pojedini političari u kampanji su govorili – najviše para ćemo izdvojiti za poljoprivredu, a kada prođu izbori, prvo povećaju poljoprivrednicima naftu, bez koje se ne mogu zamisliti radovi u poljoprivredi. Postoji mnogo razloga što je ovaj amandman, koji ne dozvoljava da dođe do povećanja akcize na naftu, opravdan i pravičan. Imajući u vidu cenu poljoprivrednih proizvoda u zadnjih nekoliko godina, koja se ne povećava već pada, ne treba povećavati cenu nafte. Platežna moć poljoprivrednika je sve manja. Ako se poveća akciza i cena nafte, neisplativa će biti poljoprivredna proizvodnja. Do sada se nafta koristila i u preduzećima i u proizvodnji, što može da lančano izazove poskupljenje svih proizvoda. Jedini razlog koji ističe ministar za finansije je da se popuni deficit u budžetu i da, ako ostane ovako, biće veća razlika između benzina i nafte ili, kako reče ministar pre neki dan na "Belami" u Nišu, to vam je kao kad šiješ pantalone pa sašiješ jednu nogavicu, a drugu ne. Plašim se, ministre, da ćemo mi početi da šijemo pantalone bez nogavica. Prethodna vlada je 5. novembra 2003. godine, pred izbore, stavilau proceduru Zakon o akcizama, koji nije razmatran u Skupštini, ali je podeljen poslanicima i mi ga imamo u materijalu. Đelić je predložio da akciza za benzin bude 24,59, a za naftu 15,25 za ovu godinu, a vaš predlog je benzin 27,50 a nafta 16,76. Pošto sam prošli put stavio amandman koji je usvojila ova skupština, vi ste umanjili 10 para i predložili akcizu od 16,66 para. U poređenju sa prethodnom vladom, predložili ste veću akcizu za naftu za 1,5 dinara. Da li je to ona poznata parola "bolje ćemo raditi od prethodne vlade". Znam da ćete reći da ste za poljoprivredu obezbedili regresirano gorivo. Da, to je tačno, ali nije dovoljno. Predlagač se verovatno ne razume u poljoprivredu i koliko za godinu dana seljak potroši nafte. Neće njiva samo da odeš jednom, da je pooreš i na kraju da odeš i pokupiš prinose. Njiva neće gosta, već traži radnika i stalno prisustvo. Neću nabrajati koliko puta do njive treba da ode poljoprivrednik i koje sve poslove obavlja mašinama. Jedino je tačno da jedan poljoprivrednik u proseku potroši 300-400 litara nafte u toku godine, u proseku, za tri hektara dobije 90 litara regresirane nafte, što znači da će 90 litara dobiti po jeftinoj ceni, a 300 litara po skupoj. Tako li vi mislite da ćemo moći da razvijemo poljoprivredu? Sve je ovde jasno. Ministar želi povećanje akcize na naftu da popuni deficit u budžetu. Zašto ste udarili na poljoprivrednike? Zašto niste uzeli od drugih malo, zašto samo od seljaka? Zašto niste uzeli malo od bankara, zašto toliko direkcija i agencija, direkcije na direkcije, agencije na agencije. Koji budžet to može da izdrži? Koliko je osnovano direkcija i koliko je zaposleno radnika u njima? Na jednoj strani smanjuju se proizvodni radnici, hale su prazne, a povećavaju se radnici u državnim institucijama. Skupa je država i ne može to da izdrži ni privreda ni poljoprivreda. Znam da će ministar reći, daćemo kredit poljoprivrednicima, poljoprivrednim proizvođačima, a poznato je ko može doći do takvog kredita. Plašim se da će te kredite dobiti bogati, a da neće to stići do pravih poljoprivrednika. Mogli su Vlada i ministar da nađu rešenje što se tiče nafte, jer ima mnogo drugih rešenja, ima drugačijih mišljenja i predloga; npr, da pronađe način da poveća količinu regresirane nafte za poljoprivrednike, da poljoprivrednik svaki litar koji upotrebi za radove u poljoprivredi u toku godine dobije po regresiranoj ceni. Znači, za obradu u poljoprivredi nijedan litar ne treba da bude plaćen po skupljim cenama sa uvećanim akcizama, a da se za naftu koja se koristi za automobile poveća akciza, i na ovaj način ne bi se mnogo izgubilo. Potrošnjom nafte za prevoz postigla bi se cifra koja bi popunila deficit u budžetu, imajući u vidu da se održava ove godine Olimpijada u Grčkoj, biće povećana prodaja goriva. Na kraju, narodni sam poslanik iz Merošine, to je isključivo poljoprivredna opština, gde građani isključivo žive od poljoprivrede, a povećanjem akciza na naftu bi se povećala i njihova ulaganja u proizvodnju, a kod poljoprivrednih proizvoda u otkupu i izvozu nema povećanja. To je sve po starim cenama. Zbog toga sam podneo amandman za koji ću glasati. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Boško Ristić, nije tu. Reč ima ministar finansija u Vladi Republike Srbije.
Poštovani poslanici, povodom ovog prethodnog govora, zaista hajde da se ne služimo demagogijom. Ako se povećava akciza na dizel gorivo, pa plaćaju svi i oni u gradu i oni u selu. Nisu poljoprivrednici zbog ovoga opterećeni, naprotiv, u agrarnom budžetu, koji je inače tri puta veći nego što je bio prošle godine, postoji posebna stavka za regresiranje goriva za poljoprivredu i to je jedna stvar. Druga stvar, slede poskupljenja, kažu; da li je iko toliko osetio, kao što vi u vašim govorima ističete, povećanje akciza na gorivo. To se desilo pre tri nedelje. Koliko je to uticalo na rast cena, da li ste vi videli taj rast cena? Ne, ukupan efekat ovih mera, i onih prethodnih i ovih sadašnjih, direktno utiče na rast cena sa samo 0,4%. Inflacija u prva četiri meseca je 7,3%, što znači daleko ispod projektovane inflacije za godinu dana. Gospodo poslanici, naravno da treba kritikovati Vladu umesno, ali ne može gospodin Arsić pominjati neku cifru od 4,6 dinara povećanja akcize; budite elementarno pošteni, kažite istinu. Tri dinara je povećana akciza na gorivo, ne 4,6 dinara, i ako loše pamtite, pogledajte u zakon. Što se tiče ove sadašnje, isto tako, da li su poslanici koji su kritikovali ovaj zakon zaboravili da je ova vlada već ukinula porez na fond zarada, on rasterećuje privredu sedam milijardi dinara, dakle, efekat uvođenja ovih 2,9 dinara na dizel gorivo je 3,5 milijardi svega. A zašto? Da bi se kompenzirao efekat koji smo postigli ukidanjem poreza na fond zarada, tj. sedam milijardi dinara, da bi rasteretili troškove proizvodnje; pa ne može, kao što narod kaže, i jare i pare. Sa jedne strane hoćemo da rasteretimo proizvodnju, hoćemo da budu konkurentni naši proizvodi u svetu, da povećavamo izvoz, a sa druge strane hoćemo da finansiramo penzije i naknade za nezaposlene i druge javne rashode. A od čega? Naravno, od akciza, jer akcize treba da imaju veće učešće u ukupnoj budžetskoj strukturi nego drugi javni prihodi. Ova vlada će zapravo tu svoju strategiju do kraja realizovati. Veće oporezivanje potrošnje, a daleko manje snižavanje troškova proizvodnje, proizvodnju ćemo rasteretiti. Što se tiče poljoprivrede, agrarni budžet nikada u Srbiji nije bio veći nego ove godine. Dana 15. maja kreću poljoprivredni krediti sa kamatom od samo 3% na godišnjem nivou, na pet godina, sa grejs periodom, dakle sa periodom počeka, od godinu dana. Ali, nemojte se plašiti, dobiće ih isključivo pravi poljoprivredni proizvođači, isključivo oni koji se registruju da se bave poljoprivredom, zemljoradnjom, stočarstvom i drugim poljoprivrednim aktivnostima, a ne oni koji pola rade u gradu, a pola na selu. Dakle, pravi poljoprivredni proizvođači dobiće te kredite i te kamatne stope će biti najniže na tržištu i četiri milijarde dinara je izdvojeno samo za ovaj program, koji će biti realizovan do kraja godine. Takođe, ne treba zaboraviti da je ukinut porez na držanje lovačkog oružja, ukinut je porez na finansijske transakcije, ukinut je porez na motorna ulja i maziva, ukinut je porez na lož ulje, ukinuta je taksa na mobilne telefone i ukinuti su mnogi drugi porezi i nameti koje smo obećali da ćemo ukinuti. Molim vas samo za iskrenost, kažite šta je ukinuto, a šta je povećano. Nemojte govoriti samo o onome šta je povećano, jer da bismo ostvarili rasterećenje proizvodnje, mora potrošnja da se akcizama nešto više oporezuje, ali niti će to izazvati inflaciju, niti će to biti nepremostiva prepreka. Pogledajte grad, zakrčeni smo u saobraćaju automobilima i to je dobro. Dobro je da što više ljudi vozi automobile, a nije dobro što su gužve. Gužve nisu samo zbog toga što je cena goriva ispod cena u okruženju, već pre svega što saobraćaj u velikim gradovima nije rešen i to je objektivan problem, ali treba stvari postaviti na pravo mesto, onako kako jeste. Dakle, Vlada će uvek rado primati argumentovane kritike, ali nikako ne može da se složi sa neistinama, kao što ih radikali izriču, ili sa demagogijom, kao što smo čuli od prethodnog govornika. Hvala vam.
Hvala vama. Replika, gospodin Arsić.
Dame i gospodo poslanici, skrenuo sam još koliko juče ministru pažnju da pazi šta priča za ovom govornicom, pogotovu kada obrazlaže svoje zakone. Desilo se na Odboru za finansije da sam morao ministru pojedine odredbe njegovog zakona, morao je da ih nauči napamet, da čitam. Sada ću morati ponovo da mu čitam odredbe zakona koji je donet pre tri nedelje i to je opet njegov zakon. Kaže da je motorni benzin poskupeo 3,00 dinara i da ne pričam istinu; akciza povećana. Predlog, staro rešenje akciza je bilo 23,15 dinara. U Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama predloženi iznos akciza za motorni benzin jeste 27,50 dinara, što tačno iznosi 4,35 dinara po jednom litru; Narodna skupština Republike Srbije, 2. april 2004. godine. Predložena cena za dizel gorivo, stara cena je bila 13,00 dinara po jednom litru, a predloženo je 16,76 dinara, a sada je to gospodin ministar smanjio na 16,66 dinara. Dalje, nije tačno da ste ukinuli porez na motorna ulja, nije tačno da ste ukinuli porez na mazut, nije tačno da ste ukinuli porez na gas, nije tačno da ste ukinuli porez na mobilne telefone i nije tačno da ste ukinuli porez na finansijske transakcije. Možda ste dali neki odloženi rok kada će biti ukinuti, jer su navodno projektovani u budžetu. Opet, za one koji imaju malo duže pamćenje, baš sam bio ovlašćeni predstavnik SRS za zakon o ukidanju Zakona o porezu na finansijske transakcije. Bio sam ovlašćeni predstavnik SRS za zakon o prestanku važenja Zakona o porezu na upotrebu, držanje i nošenje dobara. Svi ti zakoni dati su pre nego što je donet budžet Republike Srbije, pa ste onda navodno hteli i imali dobru volju da ih ukinete, a zašto niste. Sada ćemo da bajemo hoće li godinu dana, pošto je taj odložen rok do kraja ove godine, da bajemo hoće li možda ministar da ukine ili promeni zakon, pa ponovo da nastavi produženje pojedinihodredbi poreza. Kada sam ovo nabrajao jeste ukinuli akcize i protiv toga nemam ništa protiv, ali zato vas, pre nego što optužite poslanike SRS-a, opominjem, izuzetno dobro se spremamo za diskusije, izuzetno dobro proučavamo zakone, a u krajnjem slučaju ne bismo sa 23 poslanika dospeli na 82 da svoj posao ne radimo ovde u ovoj sali.
Hvala. Reč ima ministar finansija, gospodin Dinkić, predstavnik predlagača.
Dakle, prethodna skupština, a molim i ostale poslanike da to potvrde ili demantuju, usvojila je povećanje akciza na gorivo samo na tri dinara, a ne 4,7 koliko vi govorite. Druga stvar, akciza za mazivo je ukinuta i važi osam dana od kada ste vi to izglasali, dakle, već je na snazi. Takse na mobilne telefone već su ukinute, samo što je Karić slao poruke kao da je on ukinuo taj porez, a ne vlada. Ko ima mobilne telefone, dobio je poruku - ovog meseca dragi potrošači ne plaćate više taksu na mobilne telefone. To je zato što je to ova skupština izglasala. Svi ovi porezi koje sam rekao već su ukinuti i već su na snazi, osim poreza na fond zarada, koji stupa na snagu od 1. jula i osim poreza na finansijske transakcije, koji stupa na snagu 1. januara 2005. godine. Molim vas, tri dinara samo je povećana akciza na gorivo, a ne 4 zarez - koliko vi kažete.
Nije pitanje nikakve replike, predstavnik predlagača, a vi tražite repliku. Izvolite. Niko vas ne sprečava, tražili ste, dobili ste, izvolite.
Treba ministru da se objašnjava. Znači, Vlada Republike Srbije je 2. aprila 2004. godine zaključila da, na osnovu člana 90. tačka 4. Ustava Republike Srbije i člana 131. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, podnese Narodnoj skupštini Republike Srbije Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, s predlogom da se, saglasno članu 157. Poslovnika Narodne skupštine, donese po hitnom postupku. Za predstavnika Vlade u Narodnoj skupštini Republike Srbije određen je mr Mlađan Dinkić, ministar finansija. Tada ste predložili da akciza na motorni benzin bude 4,76 dinara. Evo, vaš Predlog zakona. (Mlađan Dinkić: Tri.) Dobro, gospodin ministar se verovatno nešto zbunio, ne vredi, kod njega više ne važi ni to što je napisano. Nemojte ljudi da verujete svojim očima, verujte gospodinu Dinkiću.
U redu. Zahvaljujem. Reč ima Hranislav Perić, replika.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodin ministar za govornicom reče da je demagogija, a pažljivo slušam ministra i kada govori ovde u Skupštini i kada se pojavljuje na televiziji. Ne znam šta je demagogija, a imam utisak da kada njega slušam da živim u Švajcarskoj: da je sve u redu, za sve ima para, sve će biti isplaćeno i za sve ima rešenja, ali se ne živi tako, sve se lošije živi u ovoj zemlji, u tome je problem.
Reč ima narodni poslanik Boško Ristić, a neka se pripremi narodni poslanik Nadica Momirov. Gospodin Ristić nije tu. Reč ima narodni poslanik Nadica Momirov, a neka se pripremi narodni poslanik Vjerica Radeta.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, ova dva predloga zakona obezbeđuju kontinuitet u preduzimanju mera za modernizaciju naše ekonomske politike. Smatram da je vrlo važno da ovu modernizaciju uradimo što pre, kako bi što pre bili u prilici da, u skladu sa sopstvenim iskustvima, ali i iskustvima drugih, vršimo samo fino podešavanje ekonomske politike zemlje. Ovde želim da odvojim pojam modernizacije od pojma reforma, a koji, sam po sebi, ne definiše kurs aktivnosti i ne mora po definiciji da znači izjednačavanje sa modernim. Setimo se samo raznih reformatora iz raznih perioda. Takođe, pojam modernizacije želim da odvojim od pojma ruralizacije, obzirom da smatram da ne možemo imati ambiciju da oremo uz pomoć turbo-indžekšn rala i volova, te prema tome moramo da se opredelimo napred ili nazad. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama ima jasno definisane ciljeve. Dalje smanjivanje obima sive ekonomije, ostvarivanje većih priliva u budžet Republike Srbije, harmonizaciju akcizne politike sa standardima Evropske unije i akciznom politikom Republike Crne Gore.
Izvinite što vas prekidam, da li možete malo bliže mikrofonu? Zahvljujem.
Predlaganjem povećanja akciza na dizel gorivo obezbediće se smanjivanje dispariteta između maloprodajne cene motornog benzina i dizel goriva, koji je u Srbiji veći nego u zemljama u okruženju, čime će se obezbediti stabilnije tržište ovih proizvoda, a siva ekonomija u prometu dizel goriva svesti na najniži nivo. Ako neko hoće da ove ciljeve i efekte suprotstavi činjenici da će poljoprivreda biti oštećena, mora se prisetiti da u jednoj konstruktivnoj diskusiji činjenice ne smemo vaditi iz konteksta, a kontekst su mere ove iste vlade i Ministarstva finansija koje obezbeđuju čak trostruko veći budžet poljoprivrednicima, što će drastično povećati boljitak nego gubitak. Praktično rečeno, poljoprivredniku se po prvi put, posle ko zna koliko vremena, otvara mogućnost da uzme kredit i da kupi novi traktor, koji je mnogo moderniji i koristi mnogo manje dizel goriva od onog prethodnog, starog, i da razlika u ceni od nekoliko dinara po litru biće zanemarljiva u odnosu na uštede. Moramo se opredeliti hoćemo li dati priliku ljudima da rade u nekim realnomodernim okolnostima i da za to imamo podršku i priključak ka modernom svetu ili ćemo se odreći ove podrške priključaka i vratiti se našim specijalitetima u poslednjih 15 godina, kako priželjkuje SRS, i da ih dalje držimo u prividno dobroj situaciji, obezbeđujući im jeftino dizel gorivo, ako ga nema dovoljno, pa da ga onda još skuplje nabavljaju preko sive ekonomije. Samo još da ih nateramo da proizvode žito za jedan dinar, pa da im prodajemo hleb za tri dinara, i onda, kako kaže Balašević, putuj Evropo i nemoj više čekati na nas. Predlaganjem da se uvede obaveza plaćanja akciza na bezalkoholna pića i druge proizvode iz uvoza – sirupi, prašak, voćni sokovi i voćni nektar – omogućiće pospešivanje domaće proizvodnje ovih proizvoda. Ovo je jako u skladu sa opštim opredeljenjima da se domaća privreda što više angažuje u realnim konkurentskim uslovima i jako potkrepljujem kampanjom Ministarstva za trgovinu pod parolom da kupujemo domaće. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji ima sledeće ciljeve: ubrzavanje procedura i efektiziranje poreskog postupka, suzbijanje sive ekonomije i poreske evazije. Usvajanjem ovog zakona treba da napravimo jedan dobar korak napred ka pravilnijoj raspodeli materijalnih dobara u društvu, da se država približi građanima i udubi u njihove strukture, te da im omogući da za sebe obezbede sve neophodne servise, plaćajući tačno onoliko koliko su oni u mogućnosti da plate. Ovim izmenama predviđa se drstično povećavanje kazni za utaju poreza sa sadašnjih 5% na 10 do čak 100 puta od vrednosti poreske utaje. Pri tome, najmanja predviđena kazna je 5.000 dinara. Svima je jasno da su mnogi kalkulisali da im je jeftinije da plate kaznu za utaju poreza nego sam porez. Ova vlada, i Ministarstvo finansija, smanjila je poreze gde god je mogla i time se prilično približila građanima shvatajući njihove platežne moći. Sledeći korak jeste da se i građani približe njoj i da ispune svoje, sada mnogo prihvatljivije obaveze prema državi, kako bi od iste te države s pravom mogli da očekuju da plaća i lekare da ih leče, i učitelje da im uče decu i još mnogo toga. Ukoliko građani, a posebno oni bogatiji, koji su najpoznatiji po utajama poreza, žele da i dalje žive na račun onih poštenih koji svoje poreske obaveze redovno plaćaju, sasvim je logično da za ovo treba da budu rigorozno kažnjeni. Priželjkujem i očekujem opšti konsenzus oko usvajanja ovih zakona, jer on obezbeđuje prostor za konačni obračun sa nepoštenima. Hvala na pažnji.
Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta.
Visoki funkcioneri stranaka koje podržavaju Vladu Vojislava Kuštinice u medijima se ovih dana utrkuju da pohvale Vladu Srbije kako tobož Vlada svakodnevno dostavlja Narodnoj skupštini predloge zakona na razmatranje i usvajanje. Baš se pitam šta se dešava sa tim predlozima između zgrade Vlade i zgrade Narodne skupštine, s obzirom da narodni poslanici ne dobijaju te predloge i da smo mi u ovom periodu dobili svega četiri ili pet predloga zakona, a sve ostalo čime se Vlada bavi, što dostavlja ovoj Narodnoj skupštini, jesu izmene i dopune već donetih zakona, koje su uglavnom proistekle iz javnih sukoba između Mlađana Dinkića i Božidara Đelića. Ovo je bukvalno silovanje Narodne skupštine od strane Koštuničine Vlade. Mi smo ovde, dame i gospodo, pre dve ili tri nedelje razmatrali Vladin Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama i rekli smo Vladi i gospodinu Dinkiću – ne prihvatamo vaš predlog. Uložili smo amandmane. Skupština je većinom određene amandmane usvojila i desilo se iznenađenje za ministra Dinikića, nije dobio ono što je očekivao. I, sad, ministar Dinkić i Vlada Vojislava Koštunice nama ponovo poturaju isti predlog, isti tekst i tako će valjda sve dotle dok narodni poslanici ne izgube strpljenje i ne kažu – hajde dobro, da glasamo za te Dinkićeve predloge, da se čovek više ne muči. U Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama u razlozima za donošenje ovog zakona kaže nama Vlada da su tri osnovna razloga zbog kojih treba da se usvoji ovaj zakon. Prvi je postupna harmonizacija akcizne politike sa propisima Evropske unije, drugi je harmonizacija akciza sa Republikom Crnom Gorom i treći razlog je obezbeđivanje priliva sredstava u budžet Republike Srbije. Dame i gospodo, građani Srbije, jedini pravi razlog je samo ovaj pod tri, obezbeđivanje priliva sredstava u budžet Republike Srbije, i to kako – zavlačenjem ruke u džep građana od strane Koštuničine Vlade. Ovaj zakon je vrlo kratak. Ima svega nekoliko članova. U drugom članu propisuje se viši iznos akcize za dizel gorivo i to sa sadašnjeg iznosa od 13,76 dinara po litru povećava se na 16,66 dinara po litru, odnosno za 2,90 dinara po litru. Prilikom usvajanja prvih izmena zakona ministar Dinkić, kao i danas što govori da ovo povećanje akciza neće imati nikakve veze sa povećanjem cena, obmanjivao je i lagao i narod i Narodnu skupštinu, javnost Srbije, tvrdeći da povećanje akciza na motorno gorivo ne znači i povećanje cena robe široke potrošnje. Prvo, gorivo je od onda do danas poskupelo toliko da danas litar goriva košta 57 dinara. Danas još uvek niste odgovorili na pitanje, odnosno niste nam rekli, ministre, koliko će sada koštati litar dizel goriva. Ovo prethodno poskupljenje izazvalo je poskupljenje, to svi građani u Srbiji znaju, i to što vi ovde kažete da nije istina, nije istina to što vi kažete; uđite u prodavnice, pogledajte koliko je proizvoda poskupelo od donošenja Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama. A, koliko će poskupeti proizvodi posle povećanja cena dizel goriva? Jer, to neminovno znači povećanje poljoprivrednih proizvoda, iako vi kažete da je to demagogija. Demagogija je, ministre, vaš agrarni budžet, od koga niko u Srbiji još uvek nikakvu korist nije video, niti će. Ali, zato imate u članu 3. ovog zakona da se predlaže da se od plaćanja akcize oslobode kako domaća tako i uvozna prirodna vina. E, lepo štitite poljoprivrednu proizvodnju u Srbiji. I ovaj drugi zakon koji nam je danas na dnevnom redu, u ovom tzv. paketu, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, predviđate da stupi na snagu narednog dana od dana objavljivanja u Službenom glasniku. E, pa čemu tolika žurba, ministre Dinkiću? Član 120. Ustava Srbije kaže – zakon, drugi propis ili opšti akt stupa na snagu najranije 8 dana od dana objavljivanja, osim ako iz naročito opravdanih razloga nije predviđeno da ranije stupi na snagu. Bilo bi lepo da narodnim posalnicima objasnite te – naročito opravdane razloge, zbog kojih bi ova dva zakona trebalo da stupe na snagu odmah. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji u suštini znači pooštravanje kaznenih odredbi za zakašnjenje pri podnošenju poreskih prijava ili za eventualno neprijavljivanje, a istovremeno produžavate rok državi za rešavanje po zahtevu, ukoliko se desi da neko uplati veći iznos. To znači da ne vodite računa, ministre, ni vi ni vaša Vlada, odnosno Vlada Vojislava Koštunice, o građanima Srbije, a to vam je valjda prevashodni zadatak. Ministre, danas kada ste obrazlagali ovaj paket zakona, ova dva zakona, oba ste obrazložili za tri i po minuta, što je zaista interesantno, i pohvalili ste se kako je povećana naplata javnih prihoda kroz naplatu akciza; onda ste rekli kako je cilj vaše Vlade suzbijanje sive ekonomije. Ali, ministre, niste rekli da li ste suzbili šverc goriva, cigareta, skupih pića, električne energije. Govorim o švercu na veliko, o švercu u koji su umešane određene mafijaške organizacije. Nije sprečavanje sive ekonomije sprečavanje sitnih preprodavaca, građana koji na ulici preprodaju neke proizvode. To je, ministre, preživljavanje, zato što građani nemaju od čega da žive. A, vi se onda usudiste ovde da ispričate jedan vic i to nažalost crnjak. Kaže ministar narodnim poslanicima i javnosti Srbije kako je zabeležen rast proizvodnje od 11,7% i kako je privreda, zamislite, počela da se oporavlja. Pa, ministre, otiđite u koji god grad hoćete u Srbiji, stanite pred građane i kažite im "dragi naši građani, privreda u vašem gradu je počela da se oporavlja, samo vi još niste obavešteni". E pa, ministre, građani Srbije nisu Vojislav Koštunica, oni su obavešteni i odlično znaju kako žive pod ovom vlašću. Danas su neki narodni poslanici ovde iznosili neke stavove, ne znam, šta mi za ovom govornicom iznosimo, zbog čega su nas građani Srbije poslali u Skupštinu, da li da govorimo ono što mi mislimo da treba ili ono što nam vladajuća većina pokušava da nametne. Ali, građani Srbije znaju zašto su poslali bar srpske radikale u ovaj parlament, a tarebalo bi da vodite računa i vi o građanima koji su vas birali, jer svi građani Srbije očekuju od Vlade Srbije da žive bolje, svi očekuju da Vlada ovoj skupštini predloži zakone od kojih će se osetiti neki pomak u rastu standarda i uopšte u životu građana Srbije. Toga u Vladi Vojislava Koštunice nema i to je sigurno jedan od razloga zbog kojih su mitinzi SRS onoliko posećeni, zbog kojih na naše mitigne dolaze desetine hiljada građana, koji jedva čekaju 13. juni, kada će Srbija konačno dobiti demokratski izabranog predsednika, realno. Gospodine predsedavajući očigledno je da sam ovde govorila pred brojem poslanika koji ne odgovara kvorumu iz člana 82. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, pa vas molim da utvrdite kvorum za rad.
Da su poslanici vaše stranke ubacili kartice, govorili biste pred kvorumom. Molim vas da utvrdimo kvorum. Pozovite poslanike iz hodnika da uđu u salu. Pošto se bližimo kraju vremena, očito je da nemamo kvorum. Sednicu nastavljamo sutra u 10,00 časova.