Dobro jutro poštovane kolegice i kolege. Nastavljamo sa radom. Raspravit ćemo: - Prijedlog Zakona o komasaciji poljoprivrednog zemljišta, prvo čitanje, P.Z.BR. 687. Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbora za zakonodavstvo, Odbor za poljoprivredu. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani ministar poljoprivrede Tihomir Jakovina. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane kolegice i kolege saborske zastupnice i zastupnici u Republici Hrvatskoj na snazi je Zakon o komasaciji koji je donesen 1979. godine a nije se mijenjao od 1987. godine. Do 1991. godine je prema podaci Državne geodetske upravo komasirano oko 822 704 hektara poljoprivrednog zemljišta na području 11 jedinica područne regionalne samouprave. Novim teritorijalnim ustrojem Republike Hrvatske primjena ovog starog zakona praktički je onemogućena i mi gotovo 24 godine nemamo postupaka komasacije. S obzirom na navedeno te ne činjenicu da u Republici Hrvatskoj prevladavaju mali i usitnjeni posjedi poljoprivrednog zemljišta koji ne pružaju zadovoljavajuće uvjete za uspješne i rentabilnu poljoprivrednu proizvodnju. Pristupilo se izradi novog zakona o komasaciji poljoprivrednog zemljišta. Komasacija je skup administrativnih i tehničkih postupaka kojima se male i usitnjene površine poljoprivrednog zemljišta sjedinjuju u veće, uređuje se put, kanalske mreže, te sređuju vlasnički i drugi stvarno pravni odnosi na zemljištu u cilju ukrupnjavanja posjeda i katastarskih čestica u veće i pravilnije radi njihovog ekonomičnijeg iskorištavanja, stvaranja povoljnijih uvjeta za razvoj poljoprivredne proizvodnje radi osnivanja i izgradnje poljoprivrednih puteva, vodnih građevina za melioracije te izvođenje i drugih radova na uređenju zemljišta namijenjenog poljoprivredi. Komasacija se provodi na temelju višegodišnjeg programa kojeg donosi Hrvatski sabor na razdoblje od 5 godina i godišnjeg programa koji donosi Vlada Republike Hrvatske. Programima se uređuje u prvom redu područja na kojima će se provoditi komasacija, izvori financiranja za provedbu komasacije te rokovi za provedbu samog programa. Programe izrađuje Agencija za poljoprivredno zemljište na temelju stručnih analiza o provedbi postupka komasacije. Sukladno programima Agencija za poljoprivredno zemljište izrađuje idejne projekte komasacije za pojedine katastarske općine za koje se pokreće postupak komasacije. Prije pokretanja postupka komasacije agencija saziva skup vlasnika zemljišta radi upoznavanja sa svrhom i uvjetima pod kojim se namjerava provesti komasacija. Rješenja o pokretanju postupka komasacije donosi agencija u prethodnu suglasnost Ministarstva poljoprivrede. Nakon objavljivanja pravomoćnog rješenja o pokretanju postupka komasacije agencija sa jedinicama lokalne samouprave i jedinicom područne regionalne samouprave sklapa ugovor kojim se utvrđuju međusobna prava i obaveze o provedbi komasacije te financiranje troškova samih komesacija. Komasacijska tijela su Županijsko komasacijsko povjerenstvo koje imenuje predstavničko tijelo županije na prijedlog Ministarstva pravosuđa. Državno komasacijsko povjerenstvo koje odlučuje o žalbama protiv rješenja Županijskih komasacijskih povjerenstva a koje imenuje Vlada Republike Hrvatske na prijedlog Ministarstva pravosuđa. Odbor sudionika komasacije kojeg imenuje Županijsko komasacijsko povjerenstvo na prijedlog gradonačelnika odnosno općinskih načelnika. Posebno povjerenstvo koje utvrđuje stvarno stanje raspravlja, odnosno raspravlja odnose nastale samovlasnim zauzećem zemljišta a imenuje ga Županijsko komasacijsko povjerenstvo. I zadnje tijelo Povjerenstvo za procjenu zemljišta kojeg imenuje Agencija za poljoprivredno zemljište. Izvođenje stručnih geodetskih poslova, radova na vodnim građevinama za melioracije te izgradnja ostalih građevina obavlja se na temelju ugovora koje sklapa agencija sa ovlaštenim izvođačima nakon raspisanog javnog natječaja, odnosno jedinica lokalne samouprave ili jedinica područne regionalne uprave ukoliko ona snosi troškove izvođenja radova. Nakon zaključenja ugovora provodi se postupak kojim se utvrđuje stvarno stanje, raspravljaju odnosi nastali samovlasnim zauzećem zemljišta, obavlja procjena zemljišta, sastavlja iskaz zemljišta o stanju prije komasacije te izrađuju pregledni plan položajnih putova i kanalske mreže. Županijsko komasacijsko povjerenstvo objavljuje iskaz zemljišta o stanju prije komasacije i pregledni plan položaja putne i kanalske mreže na javni uvid u trajanju od 15 dana i odlučuje o podnesenim prigovorima. Županijsko komasacijsko povjerenstvo određuje posebnu usmenu raspravu sudionika i drugih radi utvrđivanja površina i procijenjene vrijednosti zemljišta koje se osigurava za opće potrebe i zajedničke potrebe naselja, odnosno sudionika komasacije te područja na kojima će se sudionicima komasacije dodijeliti nova zemljišta radi utvrđivanja načela za osnivanje novih zemljišnih zajednica nakon koje izvođač stručnih geodetskih poslova izrađuje prijedlog diobe komasacijskih gromada. Nakon toga se održava usmena rasprava o nadiobi zemljišta na koju se pozivaju svi sudionici komasacije i druge stranke koje sudjeluju u postupku komasacije. Na temelju rezultata usmene rasprave izvođač stručnih geodetskih poslova izrađuje nove katastarske planove, sastavlja iskaz zemljišta o stanju poslije komasacije, a zatim omeđava nadijeljene čestice na terenu. Županijsko komasacijsko povjerenstvo objavljuje iskaz zemljišta o stanju poslije komasacije s preglednim planom nadijeljenih čestica na javni uvid u trajanju od 15 dana i odlučuje o podnesenim prigovorima. Izvođač geodetsko tehničkih radova dužan je u roku od 6 mjeseci nakon donošenja zaključka o prigovorima izgraditi tehnički elaborat radi donošenja rješenja o komasaciji. Županijsko komasacijsko povjerenstvo donosi rješenje o komasaciji u roku od 60 dana od isteka roka za izradu tehničkih elaborata koji se objavljuje na javni uvid u trajanju od 15 dana. Rješenje donosi u postupku komasacije, izvršava Županijsko komasacijsko povjerenstvo. Protiv rješenja o komasaciji može se izjaviti žalba u roku od 15 dana od dana dostave izvadaka o rješenju o komasaciji. Predaja … zemljišta u posjedu obavlja se na temelju pisanog zaključka Županijskog komasacijskog povjerenstva o uvođenju sudionika komasacije u posjed. Na zemljište dodijeljeno u postupku komasacije ne plaća se porez na promet nekretnina. Utvrđena je novčana kazna za prekršaj u svezi postupaka komasacije, sprječavanje uvođenja sudionika komasacija u posjed zemljišta koja su im nadjeljena, jedan od primjera i predloženo je rješavanje započetih, a nedovršenih postupaka komasacije prije stupanja na snagu ovog zakona. Prema prvim pokazateljima komasacijom bi trebalo biti obuhvaćeno oko 280 tisuća hektara poljoprivrednog zemljišta na području RH, za sve je potrebno osigurati oko 840 milijuna kuna. Prioritetno u odnosu na ukupno planiranu površinu komasacijom potrebno obuhvatiti oko 90 tisuća hektara, u prvom 6-godišnjem razdoblju za period '15.-'20. S obzirom da se troškovi komasacijske operacije procjenjuju na otprilike 3000 kuna po hektaru, za provođenje prioritetnog plana komasacije ili prvog plana koji će ovaj Visoki dom donijeti za prvo 5-godišnje razdoblje, ukupni troškovi se procjenjuju na 270 milijuna kuna, odnosno prosječno godišnje oko 45 milijuna kuna. Sredstva potrebna za izvršenje višegodišnjih i godišnjih programa osiguravaju se u državnom proračunu RH, proračunu jedinica lokalne i područne regionalne samouprave i sredstava fonda EU kroz program ruralnog razvoja gdje smo jednu mjeru osmislili za financiranje komasacija, sredstvima donacija te drugim sredstvima zainteresiranih i pravnih fizičkih osoba. Dakle, treba naglasiti da vlasnici i posjednici poljoprivrednog zemljišta neće snositi troškove postupka komasacije poljoprivrednog zemljišta. Sami troškovi komasacijskih operacija osigurat će se iz dva osnovna izvora, to su sredstva Europskog fonda za ruralni razvoj u okviru kojeg je kao što sam rekao u nacrtu programa ruralnog razvoja, mjerom potpora ulagani u infrastrukturu vezano za razvoj, modernizaciju i prilagodbu poljoprivrede i šumarstva, predviđena potpora jedinicama lokalne i područne regionalne samouprave u provođenju mjere komasacije poljoprivrednog zemljišta sa iznosom do maksimalno 45 milijuna kuna godišnje, odnosno 270 milijuna kuna za 5-godišnje razdoblje. I u državnom proračunu na poziciji Agencije za poljoprivredno zemljište gdje za poslove izrade višegodišnjih planova, ali i provođenje samog postupka komasacije se planira za naredni period osigurati 10-12 milijuna kuna godišnje. Zaključno, provođenje predloženog zakona omogućit će se okrupnjavanje posjeda i katastarskih čestica poljoprivrednog zemljišta, uređenje putne i kanalske mreže te sređivanje vlasničkih i drugih stvarno-pravnih odnosa na zemljištu radi njegovog ekonomičnije korištenja te stvaranja povoljnijih uvjeta za razvoj poljoprivredne proizvodnje. Zahvaljujem.
Zahvaljujem ministru. Imamo prijavljenu jednu repliku. Poštovani Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine ministre, vi nažalost nastavljate lošu praksu iz Vlade, a to je da se ne držite Zakona o fiskalnoj odgovornosti. Zakonom o fiskalnoj odgovornosti je točno naznačeno što predlagatelj zakona treba napraviti. Vi ste ovdje za jednu izuzetno važnu temu napravili nekakve svoje aproksimacije, ništa sigurno, prebacili opet troškove na jedinice lokalne samouprave. Vi jedinicama lokalne samouprave ne možete nametati nove obveze ako im ne spustite prihode. Druga stvar, rečenica koja se počela ponavljati u svim prijedlozima zakonskim ove Vlade je, sredstva će se osigurati u Europskim fondovima. Mislim, to je smiješno. Pa dobro znate kako možete doći do sredstava iz Europskih fondova. I prema tome, reći da ćete osigurati sredstva, da ćete iz sredstava jedinica lokalne samouprave to osigurati je naprosto smiješno. I druga stvar, pa čak i da je to sve istina, vi to operativno ne možete dovesti da vam funkcionira u 2015. godini. Ne možete jedinice lokalne samouprave nakon što im uzmete sredstva izmjenom Zakona o porezu na dohodak, ne možete im nametnuti novu obvezu, a pitanje je kada možete povući sredstva iz Europskih fondova, pa čak i da su vam odobrena za ovo. Prema tome, ovo je alibi obrazloženje jer naprosto zbog neznanja što će se napraviti pišu se ovakva obrazloženja. Druga stvar, ako radite ovakav zakon onda ste isto tako morali napraviti procjenu što to financijski znači i za državni proračun i za proračun jedinica lokalnih samouprava. To vam piše u Zakonu o fiskalnoj odgovornosti za koji ste vi dignuli ruku na sjednici Vlade, a usvojio ga je ovaj Visoki dom.
Na repliku odgovara ministar Tihomir Jakovina.
Uz dužno poštovanje, kolega Šuker, još jednom ću ponoviti program ruralnog razvoja '14.-'20., najvažniji strateški dokument ili jedan od najvažnijih strateških dokumenata vezan za Ministarstvo poljoprivrede s 16 mjera. Jedna mjera je koju sam i u potpunom nazivu pročitao i za koju je osiguran iznos od, mogućnost korištenja 45 milijuna kuna godišnje je programiran i moći će se koristiti za ovu mjeru. Ja bih volio zapravo da smo i na … predpristupnim fondovima koristili u puno većem iznosu i vježbali se, način kako pripremati projekte i povlačiti. Ne samo taj mjera i mjera 7 je namijenjena za jedinice lokalne samouprave i u stalnom kontaktu sa načelnicima i gradonačelnicima, zapravo apeliram na pripremu projekata. Ovo je stvar, ovo je zakon, ovo je jedan postupak koji će se provesti u suradnji Agencije za poljoprivredno zemljište, sa jedinicama lokalne i regionalne samouprave i siguran sam da ćemo zapravo po ovoj mjeri maksimalno povući sva sredstva za poslove koji će biti predviđeni i godišnjim planovima komasacije, ali i petogodišnjim planom koji će usvojiti ovaj Dom.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba nezavisnih zastupnika javili su se kolege Grubišić i Kajin. Nema nijednoga,klub gubi pravo za raspravu o ovoj temi. U ime Kluba zastupnika Linića i Hodžića govorit će poštovani Slavko Linić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Odmah rečem da ćemo podržati prijedlog zakona u prvom čitanju, ali mislim da zakon ima i dosta nedostataka pa ću pokušati naznačiti što smatramo da bi u drugom čitanju trebalo popraviti. Prije svega bilo bi dobro naznačiti što su slabosti u primarnoj proizvodnji hrane i nešto više o tome reći i onda ćemo vidjeti da jedna od velikih slabosti je usitnjenost posjeda, a usitnjenost posjeda se rješava sa Zakonom o komasaciji. Onda se pitamo da li je moguće da 27 godina nismo riješili taj problem. zadnji zakon ili izmjene zakona '87., a inače sam zakon je nastao '79. Znači temeljni problem primarne proizvodnje nismo riješili punih 24 godine hrvatske samostalnosti. U isto vrijeme u Hrvatskoj smo riješili pitanje vlasništva, u isto vrijeme smo utvrdili i teritorijalni ustroj u RH, ali ono što je također važno značajne poticaje smo davali u poljoprivredi. Sve je to 24 godine u Hrvatskoj funkcioniralo, a jedan od najvećih problema, a to je okrupnjavanje nismo riješili, što znači da zaista možemo tvrditi da politika poticaja i nije bila kvalitetno usmjerena iz jednostavnog razloga jer što smo na usitnjene posjede osiguravali sredstva za mehanizaciju koja je postala preskupa jer se neekonomično troši pa imamo prevelike troškove po jedinici proizvoda i s druge strane imamo najveći problem nekonkurentne cijene domaće proizvodnje pa je i to razlog da imamo prevelik uvoz i da imamo snažnu, snažnu konkurenciju uvoza. Pa kada imamo tako snažnu konkurenciju uvoza onda opet dižemo poticaje po hektaru da bi uspjeli održati proizvodnju na zemlji. To je jednostavno promašaj u politici poticaja, temeljni problem nismo riješili. E sada onda tu vidimo koji je nedostatak zakona, pa nedostatak zakona je što nakon 24 godine opet zakonom predviđamo novih 18, 19 godina da bi riješili predviđene količine zemljišta koje bi trebale ući u proces komasacije. Jednostavno je neprihvatljivo da 280 tisuća hektara nećemo riješiti u narednih 18 godina. zašto? Jer samo 90 tisuća ćemo rješavati 6 godina, pa onda možemo izračunati tri puta više da je to novih 20 godina. Pa se pitamo da li je moguće kada imamo daleko sređenije zemljišne knjige, kada imamo kompjutere, kada imamo ogroman broj zaposlenih, kada imamo instituciju kao što je Agencija za poljoprivredu da sebi zakonom predviđamo neprihvatljivo dugi rok. Jel ako je tako dugi rok opet ćemo poticaje trošiti na subvencioniranje naše nekonkurentne primarne proizvodnje. I zato ja smatram i u drugom čitanju očekujem razumije rokove, veću angažiranost svih i da jednostavno što više novaca ako treba iz poticaja ulažemo u procese komasacije, a sve iz razloga da bi što prije okrupnili posjete i napokon imali ekonomičniju proizvodnju i s druge strane konkuretnije cijene i zaustavili uvoz. Prema tome, osnovni prigovor kada govorimo o ovom zakonu su neodrživo dugi rokovi za provedbu cijelog postupka komasacije. Isto tako ne želim ulaziti u one procesne rokove, ali neprihvatljivo je da katastar i nadležni sudovi odluku o komasaciji provode godinu dana. mislim probajte mi to objasniti što to želimo, poticati nadalje neefikasnost tijela državne uprave i pravosuđe, godinu dana da bi se gotov proces proveo u knjigama. Pa to je jednostavno, znači onaj operativni rok neprihvatljiv. Znači mi već sami sebi dajemo mogućnost. Postavljam si pitanje, da li je to zaista uvažavanje neefikasnosti ili obrnuto, da i nadalje potičemo kroz poticaje male posjede, male zemljoposjednike i u biti pokrivamo našu nekonkurentnost. Prema tome, upućujem da i same procese koje smo predvidjeli, skratimo rokove jer mislim da je to moguće. Isto tako svjedoci smo i vjerujem da se svi možemo složiti da imamo nešto veći broj zaposlenih u javnim službama, državnim tijelima. Prema tome reći da treba dodatna sredstva za Agenciju za poljoprivredu da bi obavila taj posao jer će zaposliti 15 novih djelatnika za mene nije prihvatljivo. Jednostavno smatram da se unutar agencije preraspodijeliti može dio ljudi na te poslove i da ne trebaju dodatna sredstva za poslovanje same agencije i da jednostavno pokušamo shvatiti da i u ovom zakonu moramo govoriti o racionalnosti javnih službi i da ocjenjujemo da ne treba novo zapošljavanje niti dodatna sredstva u tom dijelu. E sada idemo na troškove. Tu se zaista slažem sa svojim kolegom Šukerom kada govorimo o jedinicama lokalne samouprave. Pa zadnjih mjesec dana neprekidno govorimo o novom porezu ili ja bih rekao preraspodijeli poreza na dohodak u kojima ćemo gradovima, općinama, županija uzeti 2,5 milijarde najmanje. Budimo iskreni ne vjerujem da možemo naći kompenzacijske mjere, ne vjerujem. Znači porezno oduzimanjem sredstva a u isto vrijeme namećemo nepotrebne troškove jedinicama lokalne samouprave. Zaista smatram da nije potrebno opterećivati jedinice lokalne samouprave i regionalne ili područne uprave da uparticipiraju materijalno, financijski u tome jer jednostavno može se pronaći sredstva. Samo brišite trošak agencije pa ćete vidjeti da već smo smanjili značajni dio tog troška i da u biti ne treba teret prebacivati jer ćemo opet stvarati animozitet s jedne strane kada govorimo o poreznim zakonima uzimamo jedinicama regionalne, područne samouprave a s druge strane namećemo im nove obveze. Mislim da jednostavno predlagač bi trebao odustati od tog dijela, treba inzistirati na aktivnoj ulozi jedinica lokalne i regionalne samouprave u procesu komasacije ali ih ne treba financijski rješavati. I sada idemo na jedno od ajde malo skliskih tema o kojima bi trebali razmisliti koji se možda ne tiču samog zakona. Koji je problem usitnjavanja posjeda? Evidentno da problem usitnjavanja posjeda je Zakon o nasljeđivanju i s druge strane nestanak poljoprivrednih zadruga. To su dva osnovna problema da smo dobili usitnjene posjede. Sumnjam da nakon vrlo jasnih definicija u Zakonu o vlasništvu i drugim materijalnim pravima možemo mijenjati Zakon o nasljeđivanju kada je poljoprivreda u pitanju. Što znači da budimo iskreni i sutra ćemo imati danje usitnjavanje kod svakog procesa nasljeđivanja. E sada se pitamo koja su rješenja, znači ako ne možemo mijenjati Zakon o nasljeđivanju, ako se bojimo da ćemo vrlo teško se naučiti opet na nekakav kolektivni sustav kao što su bile zadruge što nam može pomoći da ne dobijemo rascjepkanost, da opet sutra ono što smo spojili u diobi vlasništva ne podijelimo. I onda dolazite da su to porezni zakoni. Jer najveći problem rascjepkanosti je što nitko ne obrađuje zemlju, što je to jedan od osnovnih razlika da 50% hrvatskog poljoprivrednog zemljišta nije obrađeno i osnovno je da treba porezno sankcionirati svako neodgovorno upravljanje vlasništvom. Jer nema dvojbe da onaj tko nije voljan raditi na djelu koji je dobio od nasljedstva prepustiti će to onomu tko želi raditi jer ga to porez mora natjerati. Prema tome imamo niz zakonskih rješenja po kojima bi mogli zaista pokušati nove dubioze razriješiti. I evidentno je da mi moramo shvatiti da u Zakonu o nasljeđivanju i drugim stvarnim pravima jasno stoji da imovina je pravo ali imovina i obvezuje. Prema tome Ministarstvo poljoprivrede bi trebalo sa ostalim ministarstvima naći rješenje kako zaustaviti daljnji proces rascjepkavanja poljoprivrednih zemljišta. Jer očito da ako ne uspijemo promijeniti Zakon o nasljeđivanju barem kada je u pitanju poljoprivredno zemljište morali bi razmišljati kako poreznim zakonima jednostavno stimulirati aktivnost na poljoprivrednom zemljištu ili obrnuto sankcionirati neodgovorno ponašanje prema svom vlasništvu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem i ja vama. Imamo prijavljene tri replike. Prvo poštovana Tatjana Šimac-Bonačić. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Liniću pozdravljam sve vaše opservacije koje ste iznijeli u vašoj diskusiji. Niste spomenuli problematiku otoka a mislim da je jasno kroz vlasničke odnose koje ste rekli, naime na otocima je najsloženiji su vlasnički odnosi obzirom da na jednoj parceli može biti ne znam 20 vlasnika a sigurno ih je 10 negdje u dalekim zemljama jer je bilo tu iseljeništvo veliko jer to su i vinogradi i maslinici kada treba naravno suglasnost vlasnika. Prema tome do drugog čitanja vjerojatno će se i tu negdje pronaći nekakvo rješenje. Međutim, ja bih ovdje spomenula i još nešto što nije spomenuto ovdje i ne radi se o ovom zakonu međutim, mišljanja sam da je vrlo bitno a to je urbana komasacija odnosno komasacija građevinskog zemljišta. Nadam se da će se, da ćemo i mi biti suglasni s drugim zemljama Europske unije jer su upravo na takav način radi se i jedan red u prostoru odnosno i pod takvim, na temelju urbanih komasacija rade se i nova naselja, odnosno dijelovi gradova. Problem je naravno kod, može se javiti kod malverzacije prostora, svjedoci smo da je bilo razno raznih prenamjena i naravno da su tu bili oštećeni građani. Prema tome, držim da je urbana komasacija jedan najpravedniji oblik opcija za stanovništvo. Prema tome, da bi se izbjeglo sve to, pa kada pogledamo samo primjer koliko samo političara su prešli u građevinare, u smislu građevinskih poduzetnika. Evo, hvala lijepa.
Na repliku odgovara poštovani Slavko Linić.
Slažem se sa kolegicom da je poseban problem na otocima iz još jednog razloga zato što neodgovornost prema poljoprivrednim površinama na otocima izaziva i ogromne štete iz razloga što znamo da su ja bih rekao debljina poljoprivrednog tla i štetne, štetne biljke razlog da jednostavno nestaje poljoprivredna površina na otocima. I zato kod provedbe Zakona o komasaciji poljoprivrednih zemljišta itekako treba ubrzano radit na otocima da i ono malo poljoprivrednog tla koje možemo vratit u funkciju što prije vratimo, pogotovo što su to i mali broj ja bih rekao kultura koje možemo na otocima zasaditi ih i pretvoriti ih u ono što nam treba, proizvod. A što se tiče urbane komasacije, slažem se s vama, nažalost bili smo uvijek neodgovorni prema vlasništvu i to je nešto što ovaj prijedlog zakona pokazuje da bi i druga ministarstva koja su nadležna za urbanizam i građevinsko zemljište također pokušaju naći daleko kvalitetnija rješenja. A ne ako idemo u neki veći projekat gdje treba okrupniti više čestica tada moramo pribjegavati Zakonu o izvlaštenju jer bez pomoći države ne možemo se nagoditi jer vlasnik ne želi prodati i neće prodati, ni pod koju cijenu. Znači nije čak problem koji puta ni cijene nego je problem ne želi prodat jer je osobno vezan, porodično vezan, da ne govorimo. Prema tome sve su to zakoni koji su poznati, sve su to rješenja koja u svijetu su poznata, a što mi velimo? Pa tko god od investitora dođe u Hrvatsku postaje nemoćan.
Hvala. Druga replika, poštovana Vesna Škare-Ožbolt. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Linić, ja se doista slažem sa svim što ste rekli u svom izlaganju, a posebno podvlačim ove rokove koji su opravdano kako ste istaknuli predugi. Nama je od vremena Marije Terezije do '91. godine bilo potrebno da okrupnimo 800 000 hektara, dakle u 120 godina mi smo okrupnili 800 000 hektara. Sada negdje oko 300 000 hektara trebamo okrupniti puno, puno brže. Međutim, i ovaj zakon koji po meni je rekla bih tektonske pomake bi trebao napraviti, ne u smislu granica zemljišta nego u smislu razvoja zemlje. Dakle ako cijelo vrijeme govorimo o poljoprivredi, ako se zaklinjemo da nam je poljoprivreda toliko važna, u posljednjih 40 godina preko 208 000 malih poljoprivrednih gospodarstava je ugašeno, u posljednjih 40 godina. Prema tome, ovdje za ovaj zakon koji je po meni tektonski pomak prema naprijed treba puno brže odrediti dinamiku provedbe, ali treba i neke druge zakone promijeniti, posebno treba uskladiti katastar i gruntovnicu jer zemljišta u katastru i gruntovnici ni površinom ni oblikom na mnogim mjestima nisu ista. Pogledajte u Slavoniji koja vapi jednostavno za ovom komasacijom, tamo jednostavno katastarsko i gruntovno stanje nije identično, dakle to treba uskladiti. Treba promijeniti i Zakon o zemljišnim knjigama, ali i Zakon o vlasničko-pravnim odnosima.
Na repliku odgovara poštovani Slavko Linić.
Drago mi je da se slažemo oko rokova. Ja zaista se nadam da će Ministarstvo poljoprivrede shvatiti da nakon 24 godine hrvatske samostalnosti ne može si dati rok od 20 godina za provedbu vitalnog dijela uspješnosti poljoprivredne proizvodnje jer jednostavno ako imamo krupne posjede sve što smo ulagali u mehanizaciju, svo znanje naših ljudi može doći tada do izražaja i spustit ćemo cijenu i u proizvodnji hrane, neovisno da li je to biljka ili stoka. Prema tome, … pogotovo ovaj dio od 90 000 hektara koji je predviđen 6 godina. Neodrživo. Jednostavno ne smijete predložit tako dugi rok jer to znači da plan višegodišnji ili petogodišnji neće doći u Sabor cijelu skoro 2015. Ne, on mora prije kraja ove godine biti raspravljen. Prije kraja ove godine očekujem da Vlada i godišnji plan donese za 2015. godinu i da zaista, ljudi moji pa neću govoriti o broju zaposlenih u agenciji, ogroman je broj zaposlenih u agenciji, prebacimo ih na te poslove ne 15, 30, 40 i angažirajmo sve jedinice lokalne samouprave bez financijskih rashoda. Tvrdim vam da ćete ostat iznenađeni kako će se brzo provodit. A priča o tome da će katastar i sud godinu dana registrirati rješenje, za mene je neodrživo. Pitanje da li mjesec im je previše. I ako sve tako postavimo da je to prioritet i da je to cilj, vjerujem da ćemo moći pokazat već u 2015. koliko smo promašaja imali i što 24 godine nismo riješili taj problem.
Treću repliku iznijet će poštovani Franjo Lucić.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Liniću, doista mi je drago da nakon evo dužeg vremena vi kao bivši ministar slobodno mogu ovako reći doživljavate jedno preobraćenje u smislu porezne politike i poreznog opterećenja jedinica lokalne samouprave. Ma naravno da se slažem s vama u potpunosti kada ste rekli da jedinice lokalne samouprave nemaju snage niti financijske moći da bi financirali ovakav jedan zakon. No upravo ste vi kao bivši ministar financija, a to smo vam mi upravo iz HDZ-a puno puta upućivali kritiku da jedinice lokalne samouprave ne mogu više trpit rasterećenje državnog proračuna, a na pleća i sve nemoćnija leđa jedinica lokalne samouprave. Upravo smo to govorili u ovom proteklom vremenskom periodu i zato mi je drago da ste vi danas upravo kao bivši ministar izrekli ovakvu opasku na temelju ovoga zakona. Točno je, ako ne budemo dobili sredstva, a ona vise u zraku jedinice lokalne samouprave to ne mogu isfinancirati. A šta to onda znači? Da ne možemo donesti ni Zakon o komasaciji, niti ćemo ga provesti. O vremenskom periodu o kojem ste također govorili slažem se. Ako nismo 27 godina na tome ništa radili uz ove pripreme kako su danas napravljene siguran sam da idućih 27 godina nećemo uspjeti to riješiti. Ako znamo da je svega 3% sređenost između gruntovnice i katastra pitam vas kako i na koji način provesti komasaciju, ako istovremeno znamo da katastarske izmjere u gradovima i općinama traju godinama, kada ćemo onda donesti Zakon o komasaciji ako prethodne stvari nismo posložili. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Na repliku odgovara poštovani Slavko Linić, izvolite.
Možda vrlo kratko. Ne bih ja rekao da sam preobratio se. Ipak deset godina kao gradonačelnik grada Rijeke je ostavilo takvog traga, da ipak sam ja oduvijek na strani jedinica lokalne samouprave. Pa onda kad se sjetim da smo pred godinu i nešto dana mijenjali visinu neoporezivog dijela nije palo na teret jedinica lokalne samouprave, nego smo smanjili ako se sjećate prag oporezivanja od 40% da bi kompenzirali jedinicama lokalne samouprave jer prostora u državnom proračunu nije bilo. Isto tako, fiskalizacija je najveći učinak bio na jedinice lokalne samouprave iz jednostavnog razloga što tri postotni trošak koji ubiru na promet alkohola i pića jedinice lokalne samouprave su njihov prihod. Prema tome, uvijek itekako smatram da je kvaliteta Hrvatske lokalna samouprava i financiranje projekata upravo što bliže građanima i poreznim obveznicima. Prema tome, uvijek sam za to da se poslovi daju, ali da to mora pratiti i financijski potencijal. Prema tome, itekako ću i nadalje se boriti za sasvim drukčija porezna rješenja koja neće biti teret gradova, općina i županija, nego obrnuto. Nova sredstva da bi bile odgovornije na svom poslu.
Iduća replika poštovani Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Linić, mislim da svi zastupnici će se u načelu složiti oko osnovnih postavki ovog zakona. Međutim, jedan ključni problem smo dotaknuli, a to je financiranje, a drugi ključni problem su gruntovnice i zemljišne knjige. Dakle, dva ključa za dva goruća problema drži Vlada u svojim rukama. I kad pogledate iz ovog prijedloga zakona ona nije ponudila niti jedno konkretno rješenje za ta dva goruća problema. I to je najveći problem ovoga zakona. Jer ako onaj tko drži u svojim rukama alate i instrumente da riješi probleme nije ih naveo u zakonu, onda je nemoguće provesti ovaj zakon. Zašto to govorim? U trenutku uvođenja OIB-a u gruntovnici je samo 5% vlasnika u Republici Hrvatskoj bilo zavedeno putem JMBG-a, a jedinstveni matični broj se u Hrvatskoj ne primjenjuje već 12 godina, a on je bio podloga za uparivanje sa OIB-om. Danas neki dan razgovarajući sa ministrom 17% vlasnika je evidentirano putem OIB-a. Dakle, 83% vlasnika mi ne znamo u ovom trenutku sigurno da li su oni vlasnici ili nisu. Zbog onih poreza koji su išli i do stope od 75, 75%, zbog oduzimanja zemljišta nikada to praktički nije provedeno u zemljišnim knjigama. I ono što je rekla kolegica Škare-Ožbolt katastar i gruntovnica imaju dijametralno suprotne podatke. Mnoge jedinice lokalne samouprave od Marije Terezije nisu promijenili zemljišne knjige i po meni je ovo jedan od ključnih problema gruntovnica vlasništvo nad zemljištem ne samo za ovo nego isto tako i za određene poduzetničke aktivnosti i ovaj rok od godinu dana ukazuje, svi pričamo da treba ukloniti administrativne prepreke, a nama se servira ovdje da državnoj administraciji damo snagu da zavlači određene procese. Dakle, Vlada sama govori protiv sebe. Jer ovaj reformski zahvat, da je ovdje rečeno da se to mora napraviti u roku od mjesec dana ili dva mjeseca, onda je to reforma. Ali u roku od godinu dana to je na žalost tri koraka natrag.
Odgovor na repliku, poštovani Slavko Linić.
Uvjeren sam da ćemo imati izmjene u drugom čitanju i da će dio sa ove današnje rasprave Ministarstvo poljoprivrede ugraditi u taj novi konačni prijedlog zakona. Zaista pokušajmo shvatiti ne vidim potrebu zapošljavanja dodatnih 15 djelatnika u Agenciji za poljoprivredu, preraspodjela zaposlenih u agenciji i to ne 15. 20, 30 na ovom poslu je ono što zaista očekujemo ako ćemo ubrzati procese. S druge strane, evidentno je da Ministarstvo poljoprivrede od Ministarstva mora tražiti to osnovno rješenje. Toliko je potrošeno na projekte zemljišnih knjiga, imamo s druge strane od Ministarstva graditeljstva ulaganje u katastarske knjige. To je sve razlog da i u tom dijelu moramo imati konačno rješenje. Evidentno da ne možemo naći potpuno čistu pravnu situaciju, ali se onda zakonskim rješenjima mogu naći prijevremena ili kratkotrajna ili privremena rješenja što god. Jer osnovno je da imamo toliko primjedbi da investitori kad uđu u Hrvatsku ne mogu krenuti, da imaju administrativne barijere. Administrativne barijere se rješavaju određenim rješenjima koja mogu biti i privremena, ali i trajna. Prema tome, nedostatak zemljišnih knjiga da još osamdesetak posto vlasnika pronađemo je nešto što moramo riješiti drukčijim rješenjima, a ne čišćenjem knjiga koje već traje 24 godine. Prvo što smo počeli raditi bilo je čišćenje zemljišnih knjiga.
Zahvaljujem. Posljednja replika poštovani Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Gospodine Linić govorili ste afirmativno o poticajima i potporama koje je svaka Hrvatska vlada pa i vaša davala poljoprivrednim proizvođačima i čini mi se da ste spomenuli iznose dakle ukupne, da je išlo to i do 2 ili više od 2 milijarde kuna. No, pri tome vrlo često ministri financija zaboravljaju da je uvoz hrane i poljoprivrednih proizvoda u RH evo dosegnuo, a bio je i u vaše vrijeme vrlo sličan, oko 14 milijardi kuna. Na taj uvoz prije ulaska u EU plaćala se carina, trošarina, porez pa vi kao ministar financija bi nam lako mogli reći kolika je ta šnicla od tih carina, trošarina, poreza dakle PDV-a i svega onog što ide na uvoz hrane bila da bi se onda seljacima dodijelilo u obliku potpora i poticaja ukupno negdje oko 2 milijarde kuna. Ja sam uvjeren da je taj iznos od svih ovih davanja koje je država nametnula kod uvoza, a uvoz cvate, više od 4, 5 milijardi kuna.
Odgovor na repliku, Slavko Linić.
Ne bih se složio da sam pozitivno govorio o poticajima, smatram da svaki poticaj koji ide u financiranje nekonkurentne proizvodnje za mene nije prihvatljiv poticaj. Ali polazim od toga da nije kriv proizvođač za svoju nekonkurentnost. Zašto? Jer kroz poticaje davali smo za traktore, davali smo za opremu, davali smo za ne znam dugogodišnje zasade, a u isto vrijeme uvijek na malim posjedima. I naravno imali ste svakog zemljoradnika sa traktorom i to ja bih rekao John Deerom koji je enormnih kapaciteta za mali posjed. On nije mogao biti ekonomičan. I što imamo onda? Naravno da izvana dolazi jednostavno proizvod koji je daleko jeftiniji. Kad smo u EU nema više ni carinskih barijera, dapače još od sporazuma o stabilizaciji nema toga i to je osnovni problem da smo nenamjenski gurali poticaje umjesto da idemo na krupnu proizvodnju, ekonomičnu proizvodnju i da u biti kroz kvalitetu koju hrvatska poljoprivreda daje plus konkurentnu cijenu idemo u osvajanje tržišta van Hrvatske, mi smo izgubili i hrvatsko tržište. I zato moramo što prije sa ovakvim zakonima, ovakvim reformama kao što je Zakon o komasaciji poljoprivrednih zemljišta nadoknaditi sve ono što smo izgubili i omogućiti konkurentnost hrvatske proizvodnje. I budite uvjereni tada ćemo izvoziti, nećemo uvoziti.
Za riječ se sada javila poštovana zamjenica ministra Snježana Španjol. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovane gospođe zastupnice i poštovani gospodo zastupnici, htjela sam iskoristiti priliku da pojasnim. Naime, vezano za troškove jedinica lokalne samouprave mi smo u programu ruralnog razvoja koji je pripremljen predvidjeli mjeru koja će biti usmjerena na financiranje troškova provedbe postupka komasacije. Što je postupak komasacije? On zapravo obuhvaća od katastarske izmjere, sređivanja stanja u konačnici u zemljišnim knjigama, dakle rješavanje u konačnici vlasničkih odnosa. Velik broj poljoprivrednih proizvođača nam je na terenu govorio da imaju probleme kod ishodovanja kredita jer svoju imovinu koju imaju ne mogu prikazati kao instrument osiguranja za kredite jer nemaju riješene vlasničke odnose. Sami smo, čula sam i sami ste ovdje iznijeli podatak da zapravo negdje samo 3% je usklada između katastra i zemljišnih knjiga. Dakle, to je vezano za poljoprivredno zemljište. Dodatno, ono što je otežavajuće da je zbog neprovođenja postupka komasacije usitnjenost posjeda dakle prema podacima do kojih smo došli da u RH ima 14 milijuna katastarskih čestica a površina znamo kolika nam je, 5,5 milijuna hektara. Dakle, pojedini poljoprivredni proizvođači doslovno idu u svoja polja sa kartom jer imaju toliko velik broj čestica i toliko velik broj različitih lokacija. Korištenje goriva, prohodi, korištenje mehanizacije i sve ostalo dovodi samo na tom primjeru do toga da naši poljoprivredni proizvođači koliko god se trudili ne mogu biti konkurentni jer su im ulazni troškovi visoki. Dodatno, mjere zemljišne politike nažalost u RH su se provodile samo kroz Zakon o državnom poljoprivrednom zemljištu. Dakle, 24 godine nisu postojale druge mjere koje bi učinile zemljišnu politiku efikasnijom, učinkovitijom i boljom za poljoprivredne proizvođače. Ovo je jedan od koraka, dakle Zakon o komasaciji, analiziramo i ovdje još što je rečeno nasljeđivanje poljoprivrednog zemljišta, dakle da nam se ne bi dogodilo da procesom komasacije okrupnimo a onda Zakonom o nasljeđivanju ponovno to usitnjavamo. Dakle, radimo jednu sveobuhvatnu analizu koja će završiti skupom mjera zemljišne politike. I to nam je cilj. Jer samo Zakonom o državnom poljoprivrednom zemljištu je nemoguće riješiti pitanje temelja u poljoprivrednoj proizvodnji, a to je zemljište. Naglašavam da kroz program ruralnog razvoja jedinice lokalne samouprave koje će to htjeti, koje će biti zainteresirane će kroz taj program moći povući 100% troškova za pokriće provedbe postupka komasacije što je ujedno i sufinanciranje troškova poljoprivrednih proizvođača. Dakle, za rješavanje njihovih problema vezanih i na zemljišnu knjigu, i na vlasništvo, i na usklađivanje katastra, i na okrupnjavanje koristit će se sredstva iz fonda europskog za ruralni razvoj. Svjesni smo da smo bili preambiciozni u tom izračunu, ali smo zbog potrebe određivanja sredstava po pojedinoj mjeri napravili takav program kako bi mogli što više sredstava osigurati kroz europski fond za ruralni razvoj i pomoći našim jedinicama lokalne samouprave da upravo na taj način povuku sredstva i nemaju velikih troškova. Evo, hvala vam lijepo. Nadam se da sam odgovorila na neka od pitanja. Hvala.
Možda ste neka i otvorili. Imamo pet replika. Tomislav Klarić prvi.
Pa poštovana gospođo, vi kao da niste slušali kolegu Linića i sve replike koje su bile na njegovo izlaganje i njegove odgovore. Stanje u Hrvatskoj, valjda znate i sami kakvo je po pitanju zemljišta, zemljišnih knjiga, gruntovnica, vlasništva i ne znam kakvih sve problema mi koji se operativno svim tim bavimo. I kad govorite o jedinicama lokalne samouprave pa većina nas ima sklopljene ugovore sa Državnom geodetskom, gdje plaćamo 60, 40% oni i mi, za stotinjak tisuća metara kvadratnih negdje je procijenjena vrijednost oko 40 milijuna kuna. Sad si stavite to koliko je to na jedinice lokalne samouprave. Bez alata o kojim je govorio gospodin Linić, bez alata o kojima govorimo mi ovdje, i ovo što je govorio gospodin Šuker, bez da se nešto što je valjda mrtvi kapital ove zemlje, i strategija bi trebala biti razvoj poljoprivrede, bez da se prisili onog koji je nasljednik, koji je vlasnik da to ili upiše, uknjiži i da to obrađuje to će i dalje ostati mrtvi kapital i nećete to moći riješiti sa ne znam kakvim sredstvima. A da ne govorimo da jedinice lokalne samouprave uz niz projekata koje imamo, koje kandidiraju se prema europskim podovima, za to moraju imati svoja osigurana sredstva. Tako da je realno ovo što je gospodin Linić rekao da ne bi smjelo biti realno da će trajati ne znam koliko godina, jer definitivno će toliko trajati. Mi katastar državni po jedinicama lokalne samouprave sređujemo već 20, 30 godina i dovoljno je jedan koji se s nečim ne slaže da povede sudski spor da nam sve blokira. Dakle, trebalo bi ići ne oporezivat sve nego ono što je ciljano zacrtano da je strategija i interes Republike Hrvatske, da se kroz poreznu politiku prisili onog ko je negdje nekakav vlasnik da to ili obradi ili da prema ovom modelu, a to je vrlo lako provedivo sa nekoliko zakona koje ovdje možemo svi zajedno se usuglasiti i donijeti. Valjda je interes Republike Hrvatske da se više to jedanput riješi [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] Na ovaj način kako rješavamo katastar bez obzira što nije riješen, a rješava se već 20 i koliko godina nećemo ga riješiti narednih 100 godina.
Hvala. Na repliku odgovara zamjenica Snježana Španjol.
Hvala lijepo. Dakle, vi ste krenuli da ja vas nisam slušala, ja krećem da vi mene niste slušali. Dakle, vezano za pokrivanje troškova od katastarskih izmjera do unošenja u zemljišne knjige, do provedbe svih postupaka pa čak i izgradnje puteva i melioracijskih kanala i mreža svi troškovi provedbe postupka komasacije su predviđeni za financiranje iz programa ruralnog razvoja. Išli smo na jedinice lokalne … [[Upadica se ne čuje.]] čekajte, dozvolite, ja sam vas slušala, molim vas.
Molim vas nemojte dobacivati s klupe, pustite zamjenicu da objasni.
Dakle, išli smo na jedinice lokalne samouprave, jer da smo išli na poljoprivredne proizvođače tada je pokriće troškova 50%. Ako su jedinice lokalne samouprave tada je 100%. Dakle, troškovi će biti plaćeni kroz program Europskog fonda za ruralni razvoj. I vezano za dužinu procesa, to sam zaboravila reći, dakle Ministarstvo poljoprivrede ne može promijeniti neke postupke koji su propisani Zakonom o zemljišnim knjigama, državnom izmjerom katastra, dakle mi smo pripremili prijedlog zakona na temelju ostalih zakona gdje je propisano koliko pojedini proces traje. Naravno da bi željeli da to ide brže i da bi željeli i potrudit ćemo se da bude što brže, ali ostale stvari su propisane u drugim zakonima i naravno njih treba poštivati.
Druga replika poštovana Vesna Škare-Ožbolt.
Poštovana gospođo zamjenice ja sam vas pažljivo slušala i ovo što ste sad posljednje rekli je bit priče. Dakle, ovaj zakon je apsolutno trebao donijeti još prije 20 godina, nismo ga donijeli, naša velika greška i zbog toga imamo ovo što imamo. Međutim, potrebno je sa Ministarstvom pravosuđa uskladiti i promijeniti Zakon o zemljišnim knjigama. Vama primjerice, vi nećete moći početi sa postupkom komasacije ukoliko vam je zemljišno-knjižno i katastarsko stanje ne usklađeno. Dakle, morate ići na usklađenje. Za usklađenje vam treba osnivanje ili obnova zemljišne knjige, za to vam trebaju novci. Novci danas u Ministarstvu pravosuđa za tu svrhu ih nema. U Zagrebu se obnova zemljišne knjige provodi po 10 godina. Zašto? Zato što novaca nema. U Zadru vam se danas na sudovima razvrgavaju feudalno kmetski odnosi u parničnim postupcima. Prema tome, užasno puno problema ima. U Zagrebu na vlasništvu Hrvatskih željeznica vam je upisana Jugoslavenske željeznice, društveno vlasništvo, koje kakvi instituti starog sustava. To se mora riješiti. Ovim tempom bit ćete blokirani jer prethodno treba riješiti, kao prethodno pitanje treba riješiti usklađenje i naravno imati čiste upise.
Na repliku odgovara zamjenica Snježana Španjol.
Dakle, nemamo mi ovo što se dali primjer samo to, nego imamo da na pojedinim područjima gdje su građani Republike Hrvatske izgradili kuće još danas imate šumsko zemljište. Dakle, stanje je ovakvo kako smo, i vi sami ste u raspravi rekli neki od vas, da je usklađenost sa zemljišnim knjigama 3%, znači vlasništva i katastra onoga što se koristi. Dakle, korištenja i vlasništva je 3%. Naravno ideja je bila i na tome ćemo inzistirati da Ministarstvo poljoprivrede, i zato smo krenuli u Zakon o komasaciji poljoprivrednog zemljišta jer nam je to prioritete zbog poljoprivrednih proizvođača jer nam je to prioritet da oni mogu riješiti svoje stanje i da se mogu javljati na europske fondove, ulagati u poljoprivredu bez neriješenog stanja svog poljoprivrednog zemljišta će im to biti izuzetno teško. Procijenili smo, napravili smo izračune, naravno, otvoreni smo za ubrzanje procesa, ali u svemu sudjeluju jedinice lokalne samouprave, trošak će im biti financiran iz EU fonda za ruralni razvoj i ja se nadam da će jedinica lokalne samouprave i mi svi u Ministarstvu poljoprivrede prepoznati mogućnost koja im se ovdje otvara za poljoprivredne proizvođače sa njihovih područja. Hvala lijepo.
Sljedeća replika, uvaženi Franjo Lucić.
Hvala lijepo. Poštovana gospođo zamjenice Španjol, u neposrednim razgovorima i u raspravama, očito je da vi u Ministarstvu poljoprivrede ne razumijete koliko je složeno stanje u jedinicama lokalne samouprave. Naravno, vi govorite o sredstvima koja će doći iz fonda za Europski ruralni razvoj koja su naravno još u zraku, koja nisu došla, gdje jedinice lokalne samouprave nemaju garanciju da će ta ista sredstva doći, a istovremeno ne znate da jedinice lokalne samouprave, kao što sam i govorio, ne mogu financirati i ne mogu osigurati dodatna sredstva za ovako velike projekte. Vjerojatno znate da same katastarske izmjere koštaju milijune kuna da bi proveli i sredili stanja u jedinicama lokalnih samouprava. Vi niste predvidjeli, a imali ste priliku prije srediti stanja gruntovnica i katastra, a onda ići u ovaj zakon. Nemojte misliti da mi ovdje u HDZ-u smo protiv Zakona o komasaciji, ali kroz raspravu i nas ljudi iz HDZ-a i evo, i ostalih zastupnika je vidljivo da ovaj nepripremljen zakon nam daje za pravo da će ovo trajati godinama, kao što sam i rekao, možda onoliko koliko smo čekali Zakon o komasaciji, ali sigurno 20 godina. Zašto? Zato što ga niste pripremili, zato što niste napravili preduvjete i zato što sve trpate na leđa jedinice lokalne samouprave. Ma ne može jedinica lokalne samouprave financirati ovakav zakon, a pogotovo sve ove predradnje koje su bitne da bi se ovaj zakon donio. Stoga sam siguran da ovaj zakon će biti teško provediv i da ćemo još godina i godina pričekati da bi ga konzumirao.
Na repliku odgovara zamjenica Snježana Španjol.
Hvala lijepo. Evo, vrlo kratko. Da nismo natrpali obveze na poljoprivredne proizvođače nego na jedinice lokalne samouprave jer poljoprivredni proizvođači kroz sve ove silne godine mislim da su vrlo svjesni što im se dogodilo i što imamo sada u poljoprivredi u RH. Jedinice lokalne samouprave dobivaju sredstva temeljem Zakona o poljoprivrednom zemljištu u iznosu od 65% zakupa, dakle od poljoprivrednih proizvođača koji su na njihovom području. Ta sredstva mogu koristiti namjenski, u provedbu postupka komasacije, sređivanja vlasničkih odnosa i rješavanja da ne budem sada, šikanja i grmlja u pojedinim dijelovima Hrvatske gdje je tužno i žalosno vidjeti na što su došle poljoprivredne površine i omogućiti poljoprivrednim proizvođačima koji žele raditi, koji žele ulagati da dođu do tih površina i da im se to da i da sama jedinica lokalne samouprave na taj način postane razvojna za poljoprivredu, da se otvaraju mali pogoni za preradu i da se poljoprivrednim proizvođačima konačno omogući da mogu biti u RH konkurentni i da oni koji se bave poljoprivredom to mogu i dobiti. Zakon o komasaciji omogućava jedinicama lokalne samouprave da pokažu da sukladno svojim prostornim planovima, zonama koje su utvrdili za razvoj poljoprivrede žele svojim poljoprivrednim proizvođačima izaći u susret i žele im omogućiti da provedu taj postupak, prije svega zato što će se plaćati i sufinancirati iz fonda za ruralni razvoj. Evo, da ne prekoračim, nadam se da sam odgovorila na pitanje. Hvala.
Iduća replika, poštovani Branko Hrg.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovana zamjenice, meni je drago da je već nakon par rasprava ustvari otkrivena namjera ovog zakona koji nažalost neće biti provediv, ali potreban nam je ovakav zakon definitivno kao što su svi rekli. Jako je zanimljivo da se jedinice lokalne samouprave u samom prijedlogu zakona spominju kao fikus. One su tako, tu negdje, dat će neke članove odbora koji će valjda negdje tamo figurirati, u drugom dijelu će preuzeti na sebe odgovornost za sve što se neće moći provesti, a neće se moći provesti. I sada meni ovdje nije jasno kada vi govorite o tom financiranju, koliko će ustvari posto od ovih silnih novaca koji će se morati uložiti past na leđa lokalne samouprave, da li će lokalne samouprave morati predfinancirati prije nego dobiju novce i povuku novce iz programa ruralnog razvoja, da li će na kraju krajeva one biti te koje će biti krive i da li stvarno nakon ovih rasprava ne bi trebali početi razmišljati da je nužna i potrebna prvenstveno komasacija unutar državnih službi, unutar javne uprave, unutar tih silnih agencija koje jedna drugu praktički prekrivaju i jedna drugu blokiraju, a da onda krenemo dakle u izradu nekog zakona koji će se konačno moći provesti. Ja bih stvarno volio čuti koliko će to postotaka ovih novaca pasti na lokalnu samoupravu i ponavljam, da li će se iz programa ruralnog razvoja predfinancirati sredstva ili će lokalne samouprave morati platiti, dakle pa čekati ili će dobiti te novce unaprijed?
I na ovu repliku odgovara poštovana zamjenica ministra Snježana Španjol.
Hvala lijepo. Zakon će biti provediv u to vas uvjeravam jer je cilj pomoći poljoprivrednim proizvođačima. Ministarstvo poljoprivrede će učiniti sve i radi sve da bi stvorilo preduvjete da se ovi postupci ubrzaju. Vezano za jedinice lokalne samouprave i vezano za ovo što smo razgovarali, dakle ponovit ću, jedinice lokalne samouprave imaju 65% govorim o nadležnosti Ministarstva poljoprivrede, 65% prihoda od zakupa državnog poljoprivrednog zemljišta. dodatno postupke i velik dio poslova obavlja Agencija za poljoprivredno zemljište koja sklapa ugovor s jedinice lokalne samouprave i sa izvođačima. Napravljene su detaljne analize zajedno sa Državnom geodetskom upravom sa pojedinim izvođačima geodetskih radova i izračuni koje smo dali ovdje se temelje na njihovim podacima. Financiranje će biti u 100%-tnom iznosu. Naravno ako se ukažu potrebe tijekom provedbe postupka komasacije za nekakvim dodatnim ulaganjima, ako jedinice lokalne samouprave želi napraviti neku kanalsku mrežu ili neku cestu, ceste se ne mogu financirati iz ovog procesa komasacije. Tada će morati osigurati i morat će pripremiti projekt za to jer sam postupak komasacije je obuhvaća jako puno radnji od izgradnje kanalske mreže, melioracijskih sustava, putne mreže i naravno prije svega sređivanja stanja u zemljišnim knjigama. Vezano za komasaciju unutar državne službe, pa ja vas samo mogu podsjetiti da nijednu agenciju Ministarstvo poljoprivrede nije osnovalo i da su sve agencije osnovane prije desetak i petnaestak godina.
Vrijeme.
HPA-a Hrvatska poljoprivredna agencija, Agencija za plaćanje itd. ministarstvo nije osnovalo nijednu.
Hvala. Posljednja replika uvažena Đurđica Sumrak.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena gospođo zamjenice ministra, evo upravo ste sada opet u zadnjoj replici nabrojali što sve treba. ovaj zakon naravno treba i sa aspekta znanosti on je uredu, međutim pretpostavke i sami ste ih sada nabrojili niste uopće napravili. To je ljudima na terenu, a evo ovdje nama čuli ste iz svih replika ne samo žao nego i začuđujuće i zbog toga vi nećete moći ubrzati ovaj proces. A da ste npr. napravili barem jednu studiju opravdanosti na nekom području ili jedan idejni projekt na području pa da ste proveli na tom području javnu raspravu i da su svi zainteresirani tamo odnosno bili za ili barem 2/3 vi biste ubrzali. Ali sve ovo ponavljam niste napravili preduvjete. Kroz ovaj zakon zaista ni 20 godina neće biti dovoljno da se on počne provoditi jer preduvjeti nisu tu, nema ih. I zaista ova sredstva EU mi ih još nemamo, govorio o nečemu što još nemamo, a zakon treba zaista treba. Ali bilo bi jako dobro evo do drugog čitanja da barem dobijemo jedan konkretan idejni projekt odnosno jednu stručnu opravdanost pa da vidimo na tom terenu, što je učinjeno, kako su ljudi reagirali jer zaista vidjeli smo da je internetska rasprava napravljena, vjerujte da u područjima gdje će se i provoditi, gdje se treba provoditi komasacija poljoprivrednici odnosno njihovi unuci možda imaju Internet i nisu tako vični internetskoj raspravi kao što bi bili da je to Savjetodavna služba provela ili neko iz ministarstva došao i ljudima objasnio što i kako. Hvala.
I na ovu repliku odgovara poštovana zamjenica ministra Snježana Španjol.
Pa ja ću podsjetiti, ispričavam se ako se budem ponavljala ali mjere za koje je raspisan natječaj vezano za ruralni razvoj se financiraju već u ovoj godini iz Europskog fonda za ruralni razvoj, dakle mi koristimo Europski fond za ruralni razvoj. Broj 2, ministarstvo je objavilo pravilnik za provedbu mjere 5 koja je usmjerena na obnovu proizvodnih potencijala na područjima koja su ovo proljeća nažalost imala katastrofu vezano za poplave. Natječaj ide krajem ovog tjedna i početkom idućeg, dakle Europski fond za ruralni razvoj se koristi u ovoj godini. Vezano da nismo napravili pretpostavke, ja ću samo pročitati vezano uz pretpostavke, pojednostavili smo proceduru maksimalno, dakle posebno povjerenstvo utvrđuje stanje na terenu, raspravlja odnose samovlasnim zauzećem zemlje jer budimo svjesni da pojedini poljoprivredni proizvođači, a i građani već ne znam koliko desetaka godina i više sami obrađuju zemljište i to ne samo poljoprivredno i utvrđuju stanje sa svakim pojedinačno poljoprivrednim proizvođačem. Ne treba mu Internet doći će na poziv, ne treba mu nekakve savjetodavne službe, ljudi koji će za to dobiti imenovanja oni će to odrađivati na temelju ugovora koji će biti sklopljen sa agencijom sa jedinice lokalne samouprave i sa izvođačem radova. Evo jednostavnije ne može biti. Naravno zakon je u prvom čitanju, ako imate neki bolji prijedlog otvoreni smo za prijedlog. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Sada nastavljamo raspravu po klubovima. U ime kluba SDP-a govorit će poštovana potpredsjednica Doma Dragica Zgrebec. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Zamjenice ministra sa suradnicama, kolegice i kolege. Pa kada bi sve pretpostavke o kojima se ovdje kroz replike govori bile ostvarene onda ovoga zakona ne bi ni trebalo, da je stanje poljoprivrednog zemljišta sređeno, Zakona o komasaciji ne bi ni trebalo. Dakle ja mislim da je ovaj zakon dobrodošao i da je dobro uređen a to ću reći i kroz daljnju raspravu. Dakle kada govorimo o procesu komasacije onda je to kompleksna interdisciplinarna agrotehnička mjera koja nije samo okrupnjavanje parcela, ona je i uređenje prostora, ne samo poljoprivrednog i zemljišnih knjiga. Pa upravo stoga što nemamo uređene zemljišne knjige treba nam i takav proces. Dobra poljoprivredna politika ne može se voditi ako se ne vodi dobra zemljišna politika jer je to osnovna pretpostavka racionalne poljoprivredne proizvodnje jer zemljište je osnovni resurs u poljoprivrednoj proizvodnji. Povijest komasacije u Hrvatskoj seže još u 18. stoljeće, 1766. godine u doba carice Marije Terezije donesen je Urbarski zakon o komasaciji pa su tada nastale one urbarske zajednice o kojima mi danas evo jedna naša radna skupina vodi raspravu kako riješiti sporove odnosno vlasništvo u takvim urbanim zajednicama. A Hrvatski sabor je još 1902. godine usvojio Zakon o komasaciji po kojem se radilo sve do 1947. godine a komasirano je 120 katastarskih općina i oko 200 tisuća hektara poljoprivrednog zemljišta. 1954. godine ponovno je donesen novi Zakon o komasaciji, njegove dorade su bile '.74., '84. i '87. godine. U razdoblju od '54. do '91. komasirano je 489 katastarskih općina i oko 660 tisuća hektara poljoprivrednog zemljišta. Ovim mjerama na takvom području koje je komasirano katastarska čestica je povećana sa 0,4 na svega 1.04 onda znate kakvo je stanje bilo hektara a broj čestica po poljoprivrednom gospodarstvu smanjen je na 3,4. Prema podacima Državnog geodetskog ureda Republika Hrvatska ima 3 tisuće 360 katastarskih općina, oko 14,4 milijuna katastarskih čestica. U prošlom stoljeću smo imali prvi puta popis poljoprivrede 1960 godine tada je popisano milijun i 920 tisuća hektara a kada smo sljedeći popis imali 2003. godine popisano je svega milijun i 300 tisuća poljoprivrednog zemljišta što znači da je u zadnje 43 godine izgubljeno 600 tisuća hektara poljoprivrednog zemljišta u proizvodnji. Strukture zemljišta također tim popisom iz 2003. je vrlo nepovoljna po veličini posjeda i onemogućava racionalnu i dohodovnu proizvodnju. Eto nekoliko podataka, do jednog hektara raspolaže 227 tisuća domaćinstava. Od 1,1 do 5 hektara 158 tisuća domaćinstava. Od 5,1 do 10 hektara 42 tisuće a iznad 10 hektara svega 21 tisuću domaćinstava. Popisano je 448 tisuća poljoprivrednih domaćinstava sa milijun i pol tisuća članova. Dakle sve nabrojeno ide u prilog odluci da se krene u zakonodavno uređenje a odmah i na realizaciju projekta komasacije što je i bitan segment poljoprivredne politike i koalicije odnosno ove Vlade. Treba imati u vidu činjenicu da okrupnjavanje parcela neće dati dugoročne rezultate a pogotovo stoga što je u to uložena su i značajna sredstva ako se neće promijeniti Zakon o vlasništvu i drugim stvarnim pravima i eventualno Zakon o nasljeđivanju i onemogućiti cijepanje parcele koristeći iskustva drugih zemalja. Ovdje ću navesti primjer Francuske koja vrlo ima vrlo rigorozno zakonodavstvo u smislu očuvanja poljoprivrednog zemljišta i poljoprivrednih parcela. Pozitivne strane komasacije osim okrupnjavanja parcela znači i uređenje zemljišta i prostora, dakle gradi se i kanalska i putna mreža i druge građevine koje su potrebne na takvom zemljištu za racionalnu proizvodnju. Dolazi do sređivanja zemljišnih knjiga što znači onda i ubrzavanje investicija i korištenje za druge namjene ne samo poljoprivredne kao i kod prostornih planova jer uvijek jedan dio zemljišta na kojem se provodi komasacija dolazi i do neke druge namjene ne samo poljoprivredne adekvatno tome o čemu odlučuje lokalna zajednica. Smanjuju se troškovi proizvodnje, povećava se promet poljoprivrednim zemljištem jer veće parcele lakše se prodaju nego usitnjene parcele. Postoje, evo što smo sada i čuli u nekoliko navrata kroz odgovore na repliku mogućnost korištenja i sredstava ruralnog razvoja za ovu namjenu što je povoljno jer to nije u smislu strukturnih fondova nego se isplaćuje iz europskog proračuna. U obrazloženju je navedeno da je u izradi prijedloga zakona učestvovala i respektabilna radna skupina koja je obuhvatila sve učesnike i zainteresirane kao i stručnjake pa je primjedba kroz javnu raspravu bilo malo od kojih je dio i prihvaćen. Ja sam možda među rijetkima ovdje koja sam imala priliku učestvovati kroz nekoliko procesa komasacije u katastarskim općinama i znam koliko je to kompliciran proces i mislim da nije dobro ovako paušalno raspravljati o tome je li zakon provediv ili nije jer kažem kao što sam rekla u uvodu da je stanje sređeno ovakvih zakona nam ne bi ni trebalo. Jer Zakonom o komasaciji poljoprivrednog zemljišta osigurava se institucionalni, pravni i tehnički okvir za okrupnjavanje zemljišta koje će pridonijeti održivom razvoju poljoprivrede i seoskih područja ali će i podržati razvoj nacionalne politike okrupnjavanja poljoprivrednog zemljišta. Komasirano zemljište pretpostavka je i za druge agrotehničke mjere, posebno za navodnjavanje i odvodnju, melioracijske građevine, ali i za razvoj komunalne i gospodarske infrastrukture jer se i to osigurava dio zemljišta za takve namjene. Posebno bih ovdje istakla da je potrebno raditi i projekte navodnjavanja jer je Hrvatska među europskim zemljama sa najnižom površinom za navodnjavanje što onda i onemogućava neku dohodovniju proizvodnju, posebno ako se tu radi o proizvodnji voća, povrća i sličnih kultura. Prijedlogom zakona predviđeno je da se komasacija provodi na temelju višegodišnjih programa koji izrađuje Agencija za poljoprivredno zemljište, a donosi Hrvatski sabor. Članak 3. propisuje da je komasacija od interesa za Republiku Hrvatsku što je sukladno ustavnoj odredbi o poljoprivrednom zemljištu kao dobru od općeg interesa. Ipak treba imati u vidu i ekonomski interes učesnika komasacije, odnosno vlasnika zemljišta i lokalne zajednice koje moraju imati priliku utjecati na izradu programa komasacije i kao lokalnog, a ne samo općeg interesa. Navela bih tu primjer dalmatinskog zaleđa i otoka koji će možda u početku provođenja komasacije imati više troškove, ali će se oni u budućnosti kompenzirati kroz dohodovniju proizvodnju ili ubrzanje postupka kod investiranja. Treba reći da u obrazloženju piše koje bi eventualno bile površine u početku predviđene za komasaciju, ali mislim da to treba prepustiti petogodišnjem planu odnosno Hrvatskom saboru i da ne bi trebalo ovako napisati u samom obrazloženju jer onda to ovdje izaziva rasprave je li to realno, nije realno. Mislim da je za ocijeniti i na kojem području i koja je veličina površina koja će se komasirati. U pripremi komasacije veliku ulogu ima Agencija za poljoprivredno zemljište, ali kao što sam rekla tu ipak treba uključiti i lokalnu zajednicu. Ocjenjujemo da predloženi tekst zakona sveobuhvatno regulira pripremu i provođenje komasacije i kao što je navedeno, neće biti potrebno donositi veći broj provedbenih propisa koji često narušavaju i cjelinu zakona. S obzirom da više od dva desetljeća u Hrvatskoj nije provođena komasacija, osim kao pilot projekt u pet županija, a koliko ja imam informaciju pilot projekt je proveden samo u Varaždinskoj županiji na području katastarske općine Vidovec, ističemo i potrebu dodatnog osposobljavanja većeg broja ljudi koji će učestvovati u procesu provedbe projekta. Tu su i suci i geodeti i osoblje u katastru i gruntovnici i lokalni ljudi koji će učestvovati u radu povjerenstava. I ako će to biti kvalitetno provedeno onda ocjenjujemo da će se i rokovi koji su propisani kao krajnji rokovi u zakonu, biti kraći. Ocjenjujemo da je Zakon o komasaciji nakon Zakona o poljoprivredi i Zakona o poljoprivrednom zemljištu najvažniji zakon za razvoj poljoprivredne djelatnosti i stoga će članice i članovi Kluba zastupnika SDP-a podržati donošenje ovog zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Prelazimo sada na replike. Prvi se javio uvaženi Tomislav Klarić, izvolite.
Uvažena potpredsjednice, rekli ste da su negativne rasprave bile po pitanju ovog zakona. Ovaj zakon je dobrodošao, dobrodošao je bio i Zakon o strateškim investicijama, Zakon o poduzetničkoj infrastrukturi i kad smo raspravljali ovdje i kad sam upozoravao da je taj zakon neprovediv, da će za godinu dana morat trpit izmjene, nije prošlo godinu dana Zakon o poduzetničkoj infrastrukturi je nakon par mjeseci krenuo u izmjene jer jednostavno neće da se sluša nas s terena, operativce, ljudi koji operativno nešto rade. Jedan od onih zakona koje ste spominjali tamo do '80.-ih godina ima pravomoćnu sudsku presudu gdje je grad morao platit nekadašnjim tim nasljednicima vlasnika, za 2300 m2 4 milijuna i 200 tisuća kuna prije par mjeseci. Dakle govorimo o provedivosti nečega na ovaj način o čemu se govori, da je to ogroman, skup i dugotrajan proces i dovoljno je jedan vlasnik, a vlasništvo je valjda u današnjem našem uređenju neprikosnoveno. Kako ćete nekoga prisilit ako neće, dovoljno je jedna čestica unutar par tisuća kvadrata da vam netko kaže ja neću. Kako ćete ga prisilit ako ne krenemo promišljat na ovaj način o kojem je govorio gospodin Linić. Dakle stvar je jednostavna, svi želimo i cilj ove države je da se zemljište stavi u funkciju, da ne ovisimo o nekakvom uvozu i da nam hrana pojeftini, a da ih proizvode hrvatski poljoprivrednici. I to je naš interes i treba im to zemljište okrupniti, da, da bi upravo ove strojeve u kojima su poticaje dobivali stavili u funkciju i da ne imali troškove, da bi hrana pojeftinila. Ali način i put do toga prema ovome modelu je nemoguć iz razloga što već sad imamo iskustva sa sređivanjem gruntovnica, katastara, jednostavno država je na lokalne samouprave, kod mene u mom gradu mi plaćamo jer Ministarstvo pravosuđa nije osiguralo sredstva za sud, a ni tajnicu ni onog tamo. Mi smo uredili prostor, mi im dajemo plaću da bi taj sud sređivao katastar, o tom govorim.
Zahvaljujem. Na repliku odgovara poštovana potpredsjednica Doma Dragica Zgrebec. Izvolite.
Nisam rekla da se negativno govori o zakonu jer je svega jedan klub prije mene govorio. Ja sam samo rekla da se kroz replike zapravo izražava sumnja u provedivost ovoga zakona. Kažete tko će ih natjerati ako jedan odustane. Pa mi imamo Zakon o izvlaštenju kada su u pitanju investicije, a kad je u pitanju komasacija to nije samo projekt koji će provoditi Hrvatska, on je poznat u čitavom svijetu. Naš Ustav kaže da je između ostalog i poljoprivredno zemljište javno dobro, dakle dobro od općeg interesa i ne možete s njim raspolagati kao sa nekim drugim dobrima. Zato i možete imati Zakon o izvlaštenju, zato Francuska ima toliko rigorozan zakon da ne možete ni naslijediti zemljište ako niste poljoprivrednik. Nema šanse da ga cijepate, nema prenamjene, to su posebne komisije koje će odlučivati o tome da li će se prenamijeniti poljoprivredno zemljište u građevinsko zemljište. Dakle zemlje u našem okruženju to imaju uređeno i komasacija je upravo takav postupak da lakše sređujete prostor i zemljišne knjige da ne idete sa svim onim koracima kojima morate ići kada nema komasacije.
Nova replika, poštovani Branko Hrg. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovana potpredsjednice, ne da je zakon dobro došao, zakon je nužan i mora se donijeti, to je 100% točno ali mora biti jasan i provediv i samo je to ono o čemu sam ja primijeti da ljudi ovdje govore u Saboru. Ali sumnja koja se nameće, nameće se zbog toga što se kao glavni akter nameće Agencija za državno poljoprivredno zemljište koja u zadnjih godinu dana ili nešto više od godine dana nije baš pokazala se aktivnom i nije baš napravila neki posao za ono za što je osnovana, dakle nije baš stavila neke nove hektare državnog poljoprivrednog zemljišta koji nisu još bili u obradi u raspolaganje seljacima. Rekli ste također da je lokalna samouprava uključena, ponavljamo ovdje, evo možda vi možete odgovoriti na pitanje na koje gospođa zamjenica ministra nije odgovorila da li će se trebati ovaj program predfinancirati ili ćemo unaprijed dobivati sredstva u lokalnu samoupravu. To je vrlo bitan detalj na koji treba dati odgovor konkretan. A kada ste kazali da je respektabilna stručna skupina radila na ovome, apsolutno to podupirem ali postavljam pitanje i savjetovanje je provedeno sa zainteresiranom javnošću i to u vremenu od 14.4. do 14.5. to je vrijeme sjetve gdje su seljaci? Gdje su ljudi koji su vlasnici te zemlje? Da li je dovoljno s njima komunicirano ako je čak i u tom periodu kada su svi oni na poljima, kada su dakle na svojim njivama, livadama i kada rade? Znači mjesec dana rasprava o ovakvom zakonu i savjetovanja nije dovoljno, mislim da za to treba još malo na njemu više poraditi.
Na repliku odgovara poštovana potpredsjednica Doma Dragica Zgrebec, izvolite.
Ako neke institucije u državi ne rade ili ljudi u njima ne rade treba ih mijenjati. Prema tome da li će, hoće li Agencija za poljoprivredno zemljište to odraditi kako treba ovisi o ljudima koji su tamo, koji su njima nadređeni, u krajnjoj liniji o nama jer ćemo mi donositi petogodišnje planove, dakle višegodišnje planove. Što se tiče savjetovanja, pa mi sada imamo prvo čitanje, rasprava će biti otvorena do drugog čitanja i kroz parlament i kroz okrugle stolove ako želite da se organiziraju, tu je naš Odbor za poljoprivredu koji također može voditi javnu raspravu i ja mislim da ju i vodi. Prema tome, ali reći ću vam da u mojim kontaktima sa ljudima, ja dolazim iz radne sredine u kojoj je poljoprivreda i prehrambena industrija i ljudi jedva čekaju da će doći do komasacije jer će onda i svoju neku malu parcelu koju sada ne može prodati će i možda prodati ili će okrupniti svoje parcele u jednu ili dvije, dakle imati će jeftiniju proizvodnju a što se tiče samog zakona njegova provedivost ovisi o tome koliko ćemo imati želje i volje da to provodimo, koliko će na terenu biti volje da se dođe do komasacije. Mi smo sredinom prošlog desetljeća imali pet pilot projekata, proveli smo mislim samo jedan, a mogli smo se nešto naučiti kroz pet pilot projekata i imati već daleko više područja koje će biti komasirano. Ja sam razgovarala sa učesnicima komasacije u Vidovcu bili su jako zadovoljni jer su to ljudi koji proizvode povrće i njima je važno da imaju parcelu koju mogu navodnjavati i na kojoj im je proizvodnja dohodovna.
Nova replika, uvažena Vesna Škare-Ožbolt. Izvolite.
Poštovana gospođo potpredsjednice, točno je ovo što ste sada na kraju rekli da je ovih pet pilot projekata, iz njih smo mogli puno toga naučiti, nažalost nismo. Ono što bih ja htjela u vašem izlaganju prokomentirati je prva rečenica da je sve tako glatko onda ne bi trebao ovaj Zakon o komasaciji, samo se djelomično mogu složiti s time. Nećete vi moći vlasništvo poljoprivrednog zemljišta rješavati u postupku komasacije ukoliko se ne promjeni odredbe Zakona o vlasništvu i Zakona o zemljišnim knjigama. Dakle pored Ministarstva poljoprivrede koje apsolutno mora biti nositelj ovih aktivnosti mora se uključiti i Ministarstvo pravosuđa a po meni i Ministarstvo prostornog planiranja budući da ste i sami rekli ja se sa time slažem treba voditi računa o krajobrazu, krajobraz je na neki način u zakonu i apostrofiran jer komasacija zemljišta mora postati instrument uređenja ruralnog prostora, apsolutno mora postati a komasacija se mora raditi u skladu sa prostornim planovima. Prostorni planovi nažalost nisu u dovoljnoj mjeri istaknuti upravo u ovom zakonu a mislim da se to mora učiniti jer pored onih dobrih strana komasacije naravno ima i onih loših gdje ćete morati rušiti šume, morati ćete mijenjati zelene površine, morati ćete štošta od toga raditi. Prema tome apsolutno je potrebno puno širu mobilizaciju drugih grana, drugih struktura ministarstava uključiti u ovaj projekt jer je on doista od strateške važnosti kao što ste i sami rekli.
Na repliku odgovara poštovana potpredsjednica Doma, Dragica Zgrebec. Izvolite.
Pa ja sam upravo u svom izlaganju i rekla u ime kluba da će trebati intervenirati u Zakon o vlasništvu i drugim stvarnim pravima, Zakon o nasljeđivanju ali najvjerojatnije u Zakonu o poljoprivrednom zemljištu da se govori o tome jer se tamo treba doći do toga da se očuva vrijednost zemljišta, dakle da se ono obrađuje kad je već komasirano da se obrađuje. A reći ću vam osobno sam, zato što sam radila u takvoj tvrtci, sudjelovala u komasaciji na tri katastarske općine. Niti su se šume rušile, niti se je gubilo zemljište, dapače dobivale su se nove površine jer kad nemate više međa, kad to okrupnite dobijete veću površinu koju onda koristi lokalna zajednica za svoje potrebe. Nikakve se šume ne ruše niti zelene površine jer se radi o poljoprivrednom zemljištu.
Poslušajmo sada repliku Stjepana Milinkovića, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa drago mi je gospođo potpredsjednice da ste nas proveli kroz povijest komasacije još od Marije Terezije a ja bih rekao da u toj povijesti imam nažalost neugodna sjećanja po onom zakonu mislim iz '84. što ste rekli kada se u mojoj općini komasacija htjela provesti pendrekom i nametanjem jednih, ljudi su se oduprli i odupirali su se tome jer jednostavno se radilo o tome da je na tom području kvaliteta zemljišta posve različita od jednog mjesta do drugoga. Drugo, rekli su morat ćete to platiti vi poljoprivrednici. Treće, svaki naš poljoprivrednik seljak on je emotivno vezan za tu svoju parcelu. E sad, to smo odbili tada. Sad kaže sad će jedinice lokalne samouprave imati glavnu riječ. Pa nema ovdje nijednog čelnika jedinice lokalne samouprave koji neće pozdraviti da kaže da želi unaprijediti poljoprivredu u svojoj sredini. Ja sam ponosan i mislim da dolazim iz jedne sredine koja nastoji to kvalitetno napraviti, unaprijediti koliko se može u ovakvim okolnostima. Ali mi nikako nije jasno i nije mi logično da komasacija dakle sukladno članku 46. veli komasacijsko povjerenstvo ima dva člana iz agencije a nitijednog iz jedinice lokalne samouprave. To je prvi momenat koji sam ja primijetio. Možda se … [[Govornik se ne razumije.]] dobro ovo ispraviti. To je prvo. Drugo, kaže za vrijeme provođenja komasacije treba sve sudionike dakle suvišna je i nepotrebna uloga tih županija, županijskih povjerenstava. Meni se to čini ovako na neki način malo suvišno i o tome treba razmišljati. Jer se može dogoditi da će sada reći ta povjerenstva vidite to vam je dobro, a jedinice lokalne samouprave će preuzeti odgovornost, a onda ćemo mi dobiti ne pendrekom sada nego od onih kojima to trebamo provoditi na drugi način. Razumijete? Ja to želim na neki način upozoriti na to. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, poštovana potpredsjednica Doma Dragica Zgrebec.
Zato se ja zalažem da kroz raspravu govorimo o zakonu pa ćemo do drugog čitanja neke stvari možda i doraditi, popraviti itd. I ja se nadam da nitko pendrekom danas neće u Hrvatskoj nikoga tjerati da ide u komasaciju ili da ne ide u komasaciju. Ali ne može jedan ili dva potencijalna učesnika ili vlasnika upravo zbog nekakve romantičarske vezanosti uz zemljište onemogućiti ostalima da to rade. Dakle, što se tiče kvalitete zemljišta to jest problem. I uvijek se javi problem na katastarskoj općini, nije na cijeloj katastarskoj općini ista kvaliteta zemljišta. Ali to će se riješiti naputcima ali to se rješavalo dosada u komasacijama koje su se dosada provodile na način da ako si dobio kvalitetnije zemljište dobio si adekvatno manju površinu odnosno ako si dobio zemljište niže kvalitete, niže klase od onoga s kojim si ušao u komasaciju dobio si veću površinu. I ljudi su uglavnom bili zadovoljni.
Posljednja replika, poštovana Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvažena potpredsjednice Sabora, pa na jedan način ste eto malo nas prozvali i rekli zbog čega mi u stvarnosti stalno neku sumnju u ovaj zakon svoju postavljamo. Mi i dalje govorimo da je takav zakon potreban. Svoje sumnje smo izrazili. A između ostalog jedna od sumnji je i zbog toga evo 2012. godine dobro se sjećamo Zakona o zakupu državnog poljoprivrednog zemljišta kada je ministar Jakovina ovdje pa jako euforično rekao da će milijun hektara staviti u zakup, u upotrebu, dati seljacima u proizvodnju i tada smo i mi opet njemu izražavali svoju sumnju i govorili mu da zaista ne zna ni stanje, a i da je to nemoguće. Pa tada je donio uredbu, degradirao je sve aktivnosti koje su bile po tom pitanju pa je onda tek 2013. godine, to je prošla godina bila, potpredsjednice Sabora 500 hektara dano u zakup poljoprivrednog državnog zemljišta. A sada se očekuje da će tek biti stavljeno 29 tisuća i 500 hektara zemljišta. Evo, od tuda je nama, odnosno plan je od 80 do ne znam 100 tisuća hektara. Zašto mi govorimo o tome da treba sve dobro pripremiti i zbog toga upozoravamo, gospođo potpredsjednice. Vi znate materiju i vi ste dobro upoznati u poljoprivredu, bili ste i predsjednica Odbora za poljoprivredu i na neki način možete to sagledati. Ja znam da ćete vi naravno braniti ovaj zakon da je odličan ali sigurna sam da i vi do drugog čitanja ćete imati primjedbe i da se slažete da treba ispitati sa svih aspekata i da bi bilo dobro da imamo jedan idejni projekt kao pilot-projekt kako će se to provesti. Hvala.
Hvala. Na repliku odgovara potpredsjednica Doma, Dragica Zgrebec.
Ja neću imati primjedbu na zakon jer ocjenjujem da je zakon dobar. Zakon je dobar i provediv. A ovisi o volji koliko će se on provoditi. O volji ljudi koji će biti učesnici komasacije, dakle koji imaju zemljište na određenom području, o lokalnoj zajednici koja se mora uključiti stoga što je katastarska općina na njezinom području ili više katastarskih općina na njezinom području i ovisi od toga koliko ćemo imati novaca jer je to skup proces. A s obzirom da je skup proces onda treba posvetiti maksimalnu pozornost da se taj proces kasnije ne naruši, dakle treba hitno ići u izmjene i ovih drugih zakona. Ali mi kad smo probali samo malo urediti, sjećate se u prošlom mandatu Zakona o zemljištu da nam je ustavni sud ukinuo određene odredbe gdje smo rekli kako treba gospodariti poljoprivrednim zemljištem privatni vlasnik. I taj dio moramo urediti, urediti na način da on bude u skladu sa Ustavom. A što se tiče, nikakvih pilot projekata, mi moramo hitno krenuti u prvi projekt, pravi projekt komasacije, donijeti petogodišnji plan. To nije lako i to neće brzo moći se realizirati, ako u godinu dana pripremimo nekoliko katastarskih općina da uđu u projekt komasacije to će biti odlično.
Nastavljamo sa raspravom po klubovima. U ime kluba HDZ-a govorit će poštovani Franjo Lucić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege kada govorimo o Zakonu o komasaciji onda svakako moramo reći da je doživio svoje posljednje izmjene, kao što je to danas već i rečeno prije 27 godina. I kako je Vlada najavila još u srpnju ove godine upravo bi donošenje novog Zakona o komasaciji trebalo dati vjetar u leđa konkurentnosti naše poljoprivredne proizvodnje. Trenutna situacija u hrvatskoj poljoprivredi odraz je djelovanja Vlade Republike Hrvatske na usmjeravanju ukupnog poljoprivrednog sektora. Rezultate ovoga djelovanja Vlade nije potrebno posebno naglašavati jer sam odnos uvoza i izvoza poljoprivrednih proizvoda dovoljno govori sam za sebe. No vratimo se na prijedlog Zakona o komasaciji, istina je kako bi provođenje komasacije uvelike pridonijelo ekonomičnijem iskorištavanju poljoprivrednog zemljišta i stvorilo preduvjete za uređenje poljoprivrednog zemljišta koje bi u konačnici rezultiralo konkurentnošću naše poljoprivrede. Isto tako je istina da zemljište može biti komasirano, uređeno, spremno za poljoprivrednu proizvodnju sa minimalnim troškovima a da pri tome isto ne daje rezultate zbog ne postojanja nacionalnog strateškog okvira razvoja poljoprivrede. Ne smijemo zaboraviti specifičnost u vlasništvu nad poljoprivrednim površinama našeg sela, nepovredivost privatnog vlasništva i dobrovoljnosti sudionika komasacije na provođenju postupka komasacije. Imamo ovdje i obveze koje iz ovoga prijedloga zakona proizlaze za jedinice lokalne i područne samouprave vezano uz financiranje troškova provođenja postupka komasacije i troškova investicija koje će biti u neposrednoj vezi sa provođenjem komasacije. Predlagatelj kao izvore sredstava za komasacijske operacije navodi sredstva europskog fonda za ruralni razvoj u okviru nacrta programa ruralnog razvoja. Kroz mjeru potpora za ulaganje u infrastrukturu vezanu uz razvoj, modernizaciju i prilagodbu poljoprivrede i šumarstva i 12 milijuna kuna godišnje na poziciji Agencije za poljoprivredno zemljište za 2015. u projekcijama državnog proračuna od 2016. do 2020. Svi koji su imali priliku kandidirati projekte za povlačenje sredstava iz europskih fondova jako dobro znaju koliki su troškovi izrade projekata i koliko to financijski opterećuje i stvara probleme lokalne samouprave. Nadalje, mi ovdje govorimo o sredstvima koje ćemo povući temeljem mjera iz programa ruralnog razvoja a koji još nije odobren od strane Europske komisije. Drugim riječima "Spremamo ražanj a zec je još u šumi". Nadalje, članak 44. određuje da ugovor o izvođenju stručnih geodetskih radova, radova na građevinama za melioracije, kao i ostalim građevinama sklapa jedinica lokalne samouprave, odnosno područne samouprave ukoliko snosi troškove izvođenja radova. Što znači ova formulacija, tko snosi troškove izvođenja radova? Ukoliko ih ne snosi jedinca lokalne, područne samouprave da li je investitor privatna tvrtka tko? Govorimo li ovdje o zadovoljavanju nečijih interesa ako, da čijih, koje zemljište će komasirati ovim zakonom, privatno, državno? To su pitanja koja iz ovoga zakona nije moguće iščitati. Svi se slažemo kao je komasacija potrebna, no rado bismo čuli obrazloženja vezana uz područja na kojima će se provoditi komasacija. Komasacija će se provoditi na temelju višegodišnjih i godišnjih programa. I jedne i druge izrađivat će se na temelju stručnih analiza Agencije za poljoprivredno zemljište pa pretpostavljamo da već sad postoje naznake koja područja bi bila obuhvaćena ovih zakonom. Nadalje, članak 8. prijedloga zakona određuje kako se komasacija na poljoprivrednom zemljištu koje po načinu uporabe vinograd, voćnjak, maslinik i ribnjak može provoditi samo ako na to pristanu njihovi vlasnici. Što je sa državnim zemljištem koje je u dugogodišnjom zakupu i čiji zakupci nisu vlasnici predmetnog zemljišta? Isto tako trebalo bi definirati što znači u prijedlogu zakona navedene manje površine na kojima se može provesti komasacija bez pristanka vlasnika. Nadalje, članak 36. stavak 3., članak 37. stavak 4. govore o uvjetima koje moraju udovoljavati predsjednik i zamjenik Županijskog državnog komasacijskog povjerenstva. Pa tako oni moraju biti suci općinskog suda ili državni službenici ureda državne uprave nadležnog za imovinsko-pravne poslove imati završen preddiplomski i diplomski sveučilišni studij ili integrirani preddiplomski i diplomski sveučilišni studij ili specijalistički diplomski stručni studij pravne struke i položen pravosudni ispit. Upitno je mogu li osobe koje su završile stručni studij pravne struke imati pravosudni ispit, odnosno mogu li na njega uopće izaći. Članak 36., stavak 4, određeno je tko mogu biti članovi Županijskog komasatskog povjerenstva i njihovi zamjenici. Bilo bi dobro ovdje unijeti obvezu da članovi ovog povjerenstva budu sa područja jedinice lokalne samouprave, odnosno grada Zagreba kako ne bismo u komasacijskom tijelu, recimo u Požeško-slavonskoj županiji, imali članove, karikiram, iz Dubrovačke županije. Načelno, odredbe ovog prijedloga zakona doslovce su prepisane iz važećeg zakona koji nije bilo moguće primijeniti zbog imenovanja prvostupanjskih komasacijskih komisija za čije imenovanje su bile nadležne općinske skupštine ukinute novim teritorijalnim ustrojem RH. Mišljenja smo kako će ovaj prijedlog zakona biti teško provediv u praksi prvenstveno zbog neprovedivosti prava vlasništva nad poljoprivrednim zemljištem. Rekao sam već, slabe usklađenosti gruntovnice i katastra, govori se o nekih 3% usklađenosti između gruntovnice i katastra. Kao i dugotrajnosti postupka provođenja komasacije. O pitanju kapacitiranosti Agencije za poljoprivredno zemljište za izradu i provođenje višegodišnjih i godišnjih komasacijskih programa, teško je u ovom trenutku dogoditi, no bojimo se kako će posebna ustrojstva i jedinica unutar agencije za poljoprivredno zemljište, a u koje će zaposliti 15 djelatnika biti nedovoljno za obavljanje ovako osjetljivog i zahtjevnog posla. Treba ovdje dodati i poslove koji će se temeljem ovog prijedloga zakona obavljati jedinice lokalne samouprave i činjenicu kako su najveće površine poljoprivrednog zemljišta upravo na području najnerazvijenijih jedinica lokalne samouprave. Pa ćemo ovdje se susresti sa problemom kapacitiranosti jedinica lokalne uprave u provođenju ovih poslova. Svi znamo s kojim problemima smo se susretali i još uvijek se susrećemo u provođenju postupaka raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljištem. Ista priča mogla bi se ponoviti i u primjeni ovoga zakona. Naravno da u svemu ovome o čemu sam govorio još puno toga ima nedorečenosti. Već sam se kroz replike i sam uključivao i rekao sam da sredstva dokle god nisu osigurana u fondu europskom nije moguće računati ni na sredstva jedinica lokalne samouprave, upravo zato što su jedinice lokalne samouprave kroz razna rasterećenja državnog proračuna toliko opterećene da jednostavno neće imati sredstava još i za ovaj zakon koji je izuzetno zahtjevan i koji zahtjeva ogromna sredstva. Ovdje smo govorili također da rasprava koja je provedena, a provedena je svega u mjesec dana i upravo je o njoj govorio i gospodin Hrg je nedovoljna. Poštovane kolegice i kolege, da li ćemo raspravljati o ovako bitnom zakonu svega mjesec dana, a da istovremeno ni institucije koje su trebale biti upoznate nisu bile obaviještene? Što znači rasprava u tijeku sezone kada su poljoprivrednici, a kojih se to posebno tiče, na svojim poljima? Zašto smo tako olako prišli ovakvoj lošoj raspravi, a tiče se ovakvog bitnog zakona za našu poljoprivredu? Naravno da u zakonu je nedorečenost što recimo ako čestica prelazi u drugu županiju? O tome zakon ništa ne govori. Što ako netko ne želi sudjelovati u komasaciji? Pa to je također jedan veliki problem. Kako se i na koji način tu zakon zaštitio, predvidio da postupak komasacije doista bude i provediv? Kada govorimo vrijeme u kojem mislimo provesti komasaciju onda neću sigurno biti optimista jer znam, jer sam kao gradonačelnik u svojoj Požeško-slavonskoj županiji, u gradu Pleternici provodio katastarske izmjere koje su trajale nekoliko godina. Katastarske izmjere koje su koštale jako puno, a ovdje u Zakonu o komasaciji nismo napravili ono što smo trebali, da smo najprije proveli izmjene, da ne govorim o arondaciji, … i o svemu onome što je bilo prijeko potrebno da se napravi prije ovoga zakona. Naravno ovdje je bilo riječi i o ne samo o ovome zakonu nego i svemu onome što je prethodilo donošenju ovoga zakona i o navodnjavanju, a naravno ja ću se ovdje i osvrnuti koje je također vezano da bi napravili određenu zaštitu i preventivu i za ono što nam se dogodilo, a to su poplave koje su uslijedile u svibnju i u rujnu ove godine, pogotovo u Požeško-slavonskoj županiji, da bi mogli izgraditi određene sustave potrebno je upravo napraviti i katastarske izmjene i Zakon o komasaciji, a upravo i moje pitanje koje se odnosilo i bilo upućeno premijeru, a bilo je temeljeno zašto nismo izgradili te sustave zaštite od poplava, on mi je odgovorio da jedinice lokalne samouprave za to snose odgovornost. Pa vas pitam poštovani prijatelji kako i na koji način je odgovorna jedinice lokalne samouprave, da li će sutra isto netko reći da jedinice lokalne samouprave odgovorna za donošenje ovakvog nepotpunog Zakona o komasaciji? A naravno kada je moje pitanje bilo usmjereno premijeru bilo je usmjereno samo da pokušamo u kratkom vremenskom periodu, a temeljem zakona kojega je donijela ova Vlada 2014.godine članak 129.izgraditi zaštitu sustava od poplave na rijeci Orljavi sa lijeve i sa desne strane bez građevinske dozvole jer to zakon dopušta, a da se u narednom vremenskom periodu u roku od dvije godine obavezuju Hrvatske vode ishoditi svu potrebitu dokumentaciju pa i građevinsku dozvolu. Da bi mogli raditi ovakve stvari, da bi mogli provoditi određene aktivnosti na zaštiti posebno onih područja koji su ugroženi poplavama potrebno je donesti Zakon o komasaciji, potrebito je provesti katastarske izmjene. Ali ovdje danas doživljavamo imam osjećaj da pojedini zastupnici ne razumiju upravo šta mi govorimo sa suprotne strane, da i mi želimo unutar HDZ-a provesti ovaj zakon koji se tiče komasacije, ali istovremeno upozoravamo da je to vremenski period koji će potrajati ali potrajati će isključivo zbog toga što nismo zakon pripremili onako kako trebamo, nismo stvorili sve preduvjete koji su trebali biti stvoreni. I zato smatramo da upravo ovaj zakon neće biti moguće provediv u kratkom vremenskom periodu i bojim se da će on potrajati onoliko dugo koliko je i trebalo da se donese dakle punih 27 godina. Mi u HDZ-u znamo kako ćemo ga provesti i spremni smo na to i kada budemo u prilici [[Upadica Stazić: Privedite kraju.]] kada dođemo na vlast, mi ćemo naša stajališta implementirati u ovaj zakon koji nije potpun.
Do tada ćete slušati replike iz svoga kluba. Prvo Tomislav Klarić.
Kolega Lucić evo kao zastupnik iz vašeg kluba, ne znam zašto se stalno spominje, ali evo čuli smo kvalitetne i rasprave i replike i gospođa Škare Ožbolt, Šuker, gospodin Linić svi smo govorili i upućivali na to da je za ovakav jedan zakon zaista potrebna široka i sveobuhvatna javna rasprava jer ne radi se samo o ovom Zakonu o komasaciji već i o Zakonu o vlasništvu o uključivanju Ministarstva pravosuđa, Državne geodetske uprave i svim tim problemima. Spomenuli ste izjavu premijera Milanovića, svi smo ga čuli kod ovih poplava da značajno usporava nesređeni katastar i to je činjenica. Gospođa Zgrebec je bila spomenula mogućnost … zbog Zakona o strateškim investicijama, ta mogućnost ne postoji zato jer Zakon o izvlaštenju je jasan i on govori što se može izvlastiti i zašto, ali ne govori za ovo, niti govori u onom Zakonu o strateškim investicijama niti u Zakonu o poduzetničkoj infrastrukturi koji smo nedavno donijeli i sve te zakone morat ćemo mijenjati upravo iz razloga jer se na ovaj način donose jer se ne uključuju svi oni koji trebaju biti uključeni u to. Ogroman je posao i kompleksan posao koji će trajati desetljećima i koštati milijune da ne kažem milijarde kuna. radi se o 14 tisuća 400 ne znam milijuna katastarskih čestica. Tko, kako i na koji način će to riješiti? Dat ću primjer rješavanja imovinskopravnih odnosa samo za jedno nogometno igralište koje je napravljeno i to postupcima … koji traje već 5, 6 godina i košta jedinice lokalne samouprave jer već negdje oko 400 tisuća kuna. Imamo primjer u poduzetničkim zonama gdje jedan od suvlasnika u jednoj dvadesetini već 15 godina se sudi sa jedinicom lokalne samouprave, uređena parcela, infrastrukturno opremljena ne može se staviti u funkciju upravo zato jer jedinice lokalne samouprave nema mogućnosti da izvlasti to zemljište za tu namjenu. Dakle puno je pitanja koje treba raspraviti na širokoj raspravi ne ovako.
Odgovor na repliku Franjo Lucić.
Hvala lijepo. Kolega da slažem se, pa naravno da i one strateške investicije za koje se Vlada zalaže i kaže trebaju biti strateške nisu provedive upravo zbog nesređenih odnosa o kojima mi govorimo. Pa mi upravo upozoravamo na to da ovaj zakon neće biti provediv zato što nismo napravili predradnje. Ja sam dakako sa svojim pitanjem na aktualnom satu pitao premijera kako i na koji način napraviti odnosno mi znamo ali trebamo dozvolu Vlade RH da zbog tog nesređenog stanja gradimo nasipe na rijeci Orljavi koji koštaju 7 do 10 milijuna kuna, a ukupne štete su 170 milijuna kuna, da gradimo po ubrzanom postupku bez građevinske dozvole jer je to zakon o kojem sam malo prije govorio donesen 2014.godine članak 129.kaže da se usred elementarnih nepogoda, rata ili bilo koje druge katastrofe mogu graditi objekti da bi zaštitili ljude i imovinu. I nalaže se da se isti ti objekti ili uklone nakon dvije godine ili ako su prijeko potrebni za njih se ishodi i daje se ovlaštenje recimo Hrvatskim vodama da u roku dvije godine ishode svu potrebnu dokumentaciju. Ja sam samo to od premijera tražio, a on mi je odgovorio pravit ću se da vas nisam čuo. Pa onda postavljam i pitanje, na koji način je to uopće izgraditi ako ovdje nemamo sređene odnose, ako nemamo katastarske izmjere, ako nemamo kako je on rekao dobar Zakon o izvlaštenju, a imamo ga, donijeli smo ga. Prema tome, sve je provedivo samo ako se za to ima dobra volja, a vidim da u ovoj vladi nema dobre volje. No uvjeren sam da će upravo njihova razmišljanja i razmišljanje sviju nas koji ćemo im predočiti sve ove probleme uslijediti [[Upadica: Hvala lijepa.]] da će razumjeti o čemu se radi.
Marijan Škvarić, replika.
Hvala gospođo potpredsjednice Sabora. Uvaženi kolega, u vašoj raspravi oko ovog našeg zakona koji je sad na dnevnom redu imali ste dosta nekih teza i stručnih oko same primjene ali imali ste i najviše političkih teza oko samog zakona. Jedna od stvari koje ste stalno napominjali da ovaj zakon koji je sada u raspravi da je premalo bilo vremena za raspravu, da je jako ključan zakon ali da evo sve mjere koje su donesene nisu dobre. Sada bi mene iskreno čudilo oko jedne stvari a to je zastupniče kao da ste vi pali s Marsa i vaša stranka da 20 godina koju ste držali na vlasti niste mogli donijeti ovaj zakon. Zašto ga već 8 godina nismo raspravljali o tome da možemo onda danas donašati konkretne zaključke. To me sve čudi, sve ste mogli 20 godina napraviti mi bi sada samo neke još detalje mogli definirati i da nam bude još bolje u razvoju poljoprivrede i svemu ostalom. E baš me zanima zašto. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku Franjo Lucić.
Vi kolega upravo zaboravljate da je SDP bio na vlasti 4 godine pa onda postavite pitanje šta je SDP napravio za to vrijeme. No za vrijeme HDZ-a i obnašanja Vlade Hrvatske demokratske zajednice upravo u tome vremenskom periodu najveće katastarske izmjere su provedene u cijeloj Hrvatskoj, u gradovima i općinama. I upravo smo mi dali svoj prijedlog i obol da u Republici Hrvatskoj sredimo stanje onoliko koliko smo stigli i mogli. I u svojoj neposrednoj raspravi sam rekao Hrvatska demokratska zajednica ima stajalište o Zakonu o komasaciji i znamo kako i na koji ćemo ga način urediti. Stoga vrijeme koje je SDP izgubio dok je bio na vlasti nije ništa učinio. A mi smo upravo u trajanju svoje Vlade doista jako puno napravili na tome da smo omogućili jedinicama lokalne samouprave da srede svoja stanja.
Đurđica Sumrak, replika.
Hvala vam lijepa gospođo potpredsjednice Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Lucić, dobro ste ukazali na problem i činjenica jest da je hrvatska Vlada pod vodstvom HDZ-a su jako puno učinile jer danas ne bismo bili članica Europske unije, ne bismo uopće o tome razgovarali i sve ono što se upućuje sa strane SDP-a i smatra se da je politički pa neka se uzme u obzir da su i oni 8 godina u tom periodu bili na vlasti. A prvo sređivanje zemljišnih knjiga dobro ste rekli počelo je upravo u vrijeme Vlade HDZ-a. Tu je bivša ministrica, sjedi tu iza nas koja je to počela. No ja nisam htjela sada o tome, želim reći sljedeće da odgovorna Vlada treba biti svjesna problema i odgovorna Vlada treba stvoriti preduvjete kao što ste govorili. I ono što sam ja već i prije u replikama rekla i još jednom, trebali bismo se okrenuti sa sličnim iskustvima zemljama u našem okruženju a to su evo Austrija, Njemačka i Italija. Ja smatram da je zaista trebalo učiniti to na način da se agencija, ovaj čas Agencija za poljoprivredu da izradi studiju opravdanosti za komasacijsko područje, tj. nekakav idejni projekt o kojoj bi se tada na razini jedinice lokalne ili regionalne samouprave na kojima se nalaze katastarske općine i na koje se odnosi obuhvat programa obavila prethodna javna rasprava. I ukoliko se po toj prethodnoj javnoj raspravi anketirani poljoprivrednici u dvije trećine izjasne da su za tada sam ovaj program odnosno zakon ima smisla jer će se puno brže provoditi. I dobro ste naglasili i ova Vlada odnosno predstavnici ministarstva, pa oni su itekako svjesni problema u koje će upasti.
Hvala. Odgovor na repliku Franjo Lucić.
Da kolegice nama se predbacuje, evo kolega je baš malo prije rekao kao niste ništa napravili. A za vrijeme HDZ-ove Vlade upravo smo napravili i započeli ove pripreme koje su neophodne no naravno ova Vlada to nije prepoznala da je to nastavila nego ide u donošenje konačnog zakona koji neće biti provediv. Da ne govorimo o svemu onome što se govori kako bivša HDZ-ova Vlada nije napravila puno po pitanju predpristupnih ugovora, pa molim vas pa tko je sve ovo skupa pripremio da bi ova današnja Vlada mogla provoditi upravo ove zakone i donositi zakone ako to nije pripremila i ljudi koji su baš bili unutar HDZ-a. Ma ne volim ovdje da se politizira, sve je svedeno na politiku. Mi ovdje ovaj Zakon trebamo, ljudi trebaju ovaj Zakon ali nemojte ako nešto i kažemo što je istina, nemojte se nalazi uvrijeđenim. Jer ovoga čovjeka koji se bavi poljoprivredom koji je na selu, njega ne zanimaju ovakva prepucavanja on upravo želi da se ovaj zakon provede. Ali mi ovdje dobronamjerno djelujemo i upozoravamo a puno puta smo upozoravali u niz slučajeva i u niz zakona koji su doneseni ovdje. I pokazalo se to točnim i šta smo onda napravili? Izgubili smo vrijeme, nije se htjelo poslušati i došli smo u poziciju da nadopunjujemo i zato imamo niz izmjena, nadopuna, zakona koji su bili nedorečeni. Budite i sada mudri, poslušajte vapaj sa ove druge strane ljudi koji također znaju i koji su sudjelovali u niz ovakvih slučajeva i donošenja sličnih zakona. Nemojte se praviti gluhi jer najveću štetu ima onaj koji taj zakon treba a to je onaj mali čovjek, poljoprivrednik kojemu je ovaj zakon neophodan.
Ivica Mandić, replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Uvaženi kolega Lucić, drago mi je da sam čuo i iz vaših usta sada u replici da komasacija treba. Sigurno treba i zadatak svih nas je da ovaj zakon bude što kvalitetniji, što jednostavniji, što provodljiviji. Ono na što sam ja replicirao je pitanje članka 7. gdje ste vi spominjali da li je moguće u drugim županijama. Ovdje u ovom zakonu se spominju katastarske općine i moguće je djelomično i više općina da bude obuhvaćeno. Znači nema problema ako prelazi iz jedne u drugu županiju, iz jedne u drugu katastarsku općinu. Ne mora bit na cijeloj katastarskoj općini, može biti dijelovi u biti od interesa koji mora opravdati gospodarski. Hvala.
Franjo Lucić, odgovor na repliku.
Da, znam da u članku 7. to stoji, ali ja sam tvrdim da treba bit daleko dorečenije da bi to bilo što lakše provedivo. Mi upravo kroz naša stalna izlaganja govorimo ma da, mi smo za to, ali želimo da ova konstruktivna rasprava i sa jedne i sa druge strane bude sveobuhvatna. I zato svi ovi prijedlozi, pa u konačnici kolegica je maloprije rekla, imamo ministricu koja je započela određene stvari oko i katastarskih izmjera i općenito priprema se vršila. Svi mi znamo da je trebalo zakon donest o komasaciji davno prije, ne bi se čekalo 27 godina da je to tako jednostavno i da je to tako provedivo. Stoga se mi zalažemo upravo da ova priprema, a u konačnici ovo je i prvo čitanje ovoga zakona, da ga iščistimo, da sve ove naše prijedloge, nadopune i u drugom čitanju želimo izmijenit i da ga zakonodavac odnosno da ga Ministarstvo poljoprivrede i prije nego što ovdje završimo raspravu, da te sve prijedloge implementiraju i uvrste jer imat ćemo poslije manje problema. Ako to ne budemo učinili i ako se tvrdo budemo držali samo onoga što ga je ovdje na prijedlog ministarstvo dalo, onda se bojim da će upravo oni koji ga budu koristili imat velike probleme. Stoga da, svi smo za zakon, ali dajmo da upravo ovi prijedlozi sa lijeve i desne strane budu implementirani u taj novi zakon koji nam svi skupa treba.
Branko Hrg, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kolega, rekli ste da se zakoni u Hrvatskoj mogu provodit, ali da nema volje za to od onih koji bi ih trebali provodit. Pa ja ću reći da možda u Hrvatskoj ima i zakona koji bi se mogli provoditi, ali da nažalost u Hrvatskoj treba napraviti jedan veliki redizajn zakonodavstva i da se većina zakona u principu ne može provoditi, da je blokirana država iz tog razloga u jednom velikom dijelu. I zato sam rekao maloprije da kad govorimo o komasaciji da bi bilo nužno najprije napravit komasaciju državne uprave, ukupnog sustava, da bi onda ovakav zakon mogao se kasnije provesti. I sami ste rekli da nije provedena dovoljna javna rasprava, da nije dovoljno savjetovanja bilo. Nigdje nisam pročitao da je uključena Hrvatska poljoprivredna komora. Jest, ranjena je institucija koju je ova Vlada nažalost satrla prije nego što je ona počela živjeti, a ona je nužna u ovom dijelu. Ona je ta institucija koja treba okupiti seljake i koja mora pripremati ovakve stvari. Također ste se zapitali za što će biti odgovorne jedinice lokalne samouprave. Za sve. Za sve ono što se neće moći provesti po neprovedivom zakonu. Na kraju će biti kriva lokalna samouprava, kao što je kriva za sve drugo. Što se god napravi ili ne napravi, uvijek se prebacuje krivnja u zadnje ove tri godine na lokalnu samoupravu. Vrlo nekorektno na ovaj način i upravo je tu poanta priče zašto tolike kritike i od lokalnih dužnosnika u krajnjem slučaju. Zato što već unaprijed predmnijevamo da bi moglo doći do toga da se već planira da će biti lokalna samouprava kriva i onda dolazimo do sumnje da je ovaj zakon ustvari jedan predizborni zakon, da se on uopće ne planira provoditi.
Franjo Lucić, odgovor na repliku.
Slažem se kolega Hrg u potpunosti s vama da nismo sredili i državnu upravu. Ali znate šta je još najbitnije, to mi svi skupa znamo. Treba neću reći sredit, uredit stanje u Državnom odvjetništvu, da Državno odvjetništvo brže reagira. Mi smo svjedoci na svojim jedinicama lokalne samouprave da upravo i državna uprava i Državno odvjetništvo su velika prepreka da bi razriješili određene stvari. Ja sam siguran da nema nitko ništa protiv određenih radnji, ali svakako sa Državnim odvjetništvom treba razgovarat i vidjet kako i na koji način ubrzat stvari, a pogotovo kad se tiče donošenja zakona. I kada sutra taj zakon bude provediv dogodit će se da će upravo zapreka bit u Državnom odvjetništvu, u državnoj upravi zbog nedorečenosti. Upravo zato i apeliramo da ovaj novi Zakon o komasaciji bude dorečen, da bude jasan, da bude jednostavan, da bude prepoznatljiv i u konačnici on će onda biti provediv.
I Stjepan Milinković, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa kolega Lucić, drago mi je da ste naznačili značaj katastarske izmjere i sređivanja zemljišnih knjiga i osobno u svojoj sredini u jednoj katastarskoj općini smo proveli to i svjedočili smo nemjerljivoj koristi, poglavito u vrijeme ovo sada legalizacije ovih bespravno izgrađenih objekata sigurno i zainteresirani smo. Imamo još tri recimo katastarske općine gdje smo isto tako žarko zainteresirani da se taj postupak nastavi. Ali što se tiče komasacije, e tu sam skeptičan, u mojoj sredini iz onih razloga što sam govorio već u ranijoj replici kada su nas nekada uvjeravali pendrekom kako je to dobro. Ali ne želim uopće ovdje politizirati o tim stvarima, nego želim biti konstruktivan i razmisliti one stvari koje mogu unaprijediti tu komasaciju. Hajmo kad kažu svi da je dobro došla kod mene je situacija takva kakva je. Rekao sam što se tiče ovih povjerenstava, sastava povjerenstava pa i županijskih povjerenstava kojima je nekako dat veći malo značaj. Ali ima još jedan momenat. Moji su poljoprivrednici sami okrupnjavali, sami su okrupnjavali zemljište na razne načine, kupovali, mijenjali i stvorili jednu zamjetnu i dobru proizvodnju. Mi smo i prvi koji smo osnovali proizvođačku organizaciju mljekara, isto tako sa namjerom tako i to. I zato želim reći ovdje mi nije jasno glede tog okrupnjavanja jedan momenat koji želim problematizirati, gdje nije jasno naznačeno za vrijeme provođenja komasacije što je sa plaćanjem poreza na promet nekretnina. To je taj, to je taj problem. Meni je to jako bitno da znam promet nekretnina jer bi se ako bi bilo oslobađanje onda bi se time stimuliralo na neki način isto tako to okrupnjavanje. Evo to je jedan momenat koji želim problematizirati. Hvala lijepo.
Franjo Lucić, odgovor na repliku.
Kolega vi kao čelnik lokalne samouprave dugogodišnji evo i ja upravo smo u svojim neposrednim raspravama puno puta razgovarali upravo o takvim stvarima i naravno da svi ti postupci koji se provode su izuzetno skupi. Ali upravo slažemo se da ova komasacija i ovaj zakon trebaju jedinicama lokalne samouprave. Kako i na koji način, da li prodaje nekretnina ima se obveza PDV-a ili nema mislim da tu nismo o tome ništa posebno razgovarali. Tu će nam vjerojatno zamjenica gospođa Španjol više toga reći. Ali naravno, kada bi bilo i to što vi predlažete siguran sam da bi se to ubrzalo i da bi ljudi sigurno daleko lakše i brže to provodili, a naravno to je u interesu svima i naravno to je u interesu prije svega jedinicama lokalne samouprave. Ali najbitnije je da to učinimo sve na dobrobit onih koji koriste tu zemlju, a to su poljoprivredni proizvođači.
Zamjenica ministra, Snježana Španjol. Izvolite.
Hvala. Poštovane gospođe zastupnice i poštovana gospodo zastupnici. Hvala lijepo. Evo bilo je jako puno. Prije svega zahvaljujem i na prijedlozima. Zakon je u prvom čitanju i razmotrit ćemo sve što ste konstruktivno predložili. Međutim, vidim da se moram vratiti, ne mogu govoriti o provedbi, nego se moram vraćati unazad. Što je SDP-ova Vlada napravila? 2001. donesen je Zakon o poljoprivrednom zemljištu i počelo se s raspolaganjem državnim poljoprivrednim zemljištem. Govorim o SDP-ovoj Vladi. Jedinice lokalne samouprave su započele s tim postupkom. Do 2013. u raspolaganje, znači od 2001. do 2013. dano je 260 tisuća hektara ili 20 tisuća hektara godišnje. Ove godine je Agencija za poljoprivredno zemljište dala na raspolaganje 11 tisuća hektara, prošle godine 50 tisuća hektara privremenog raspolaganja na pet godina i kroz Zakon o šumskom zemljištu smo riješili šumsko zemljište gdje naši poljoprivredni proizvođači koji su podizali vinograde i maslinike nisu na tim istim površinama mogli napraviti baraku, a kamoli nekakav objekt vinariju ili ostalo. Tih površina je 25000 hektara i te površine će prijeći u poljoprivredno zemljište jer su bile u povijesti poljoprivredno zemljište, samo smo zbog neprovođenja postupaka komasacije i svih ovih ostalih mjera koje čine zemljišnu politiku učinili to da su prije svega naše poljoprivredno zemljište na otocima sad bor, makija i krš i nema poljoprivredne proizvodnje. 25000 hektara šumskog zemljišta koje je privedeno poljoprivredi ulazi u raspolaganje u Agenciju poljoprivrednog zemljišta. Vezano za naš plan, dakle kad zbrojimo 11000 hektara i 25000 hektara dolazi se do 36000 hektara u ovoj godini, a rečeno je da je prioritet Ministarstva poljoprivrede dati zemljište, a i čuli smo da su poljoprivredni proizvođači dobivali kredite za farme, za mehanizaciju, za podizanje velikih farmi sa 70 i više krava. Nisu imali hektara zemlje. Prioritet je napravila je analizu Agencija za plaćanje i Ministarstvo poljoprivrede da onoliko zemljišta koliko nedostaje 90000 hektara u ovoj godini se da u raspolaganje poljoprivrednim proizvođačima koji su u teškoj financijskoj situaciji. To je ono što je napravio SDP, što je napravio HDZ. Vezano za daljnje raspolaganje kad je osnovana Agencija za poljoprivredno zemljište 2009. Po podacima koji su napravljeni i transparentni su i može svaki građanin Republike Hrvatske do njih doći. Od 2009. do 2013. raspolaganje poljoprivrednim zemljištem u Hrvatskoj nije bilo, nije bilo jer ga je preuzela Agencija za poljoprivredno zemljište da ne ulazim sad tko je bio ravnatelj, tko je bio ravnatelj uprave u ministarstvu i ravnatelj Agencije za poljoprivredno zemljište itd. Raspolaganjem poljoprivrednim zemljištem u Republici Hrvatskoj nije bilo od 2009. Vezano za postupak komasacije kad govorimo činjenice, sve razvijene europske države koje imaju veliku poljoprivrednu proizvodnju Austrija, Italija, Njemačka, Nizozemska provode taj postupak u kontinuitetu stoljećima i naravno da njihovi poljoprivredni proizvođači su konkurentniji jer imaju sređeno ono što im je alat za rad – zemlju. Mi smo 27 godina napravili to što smo napravili. Usitnili smo poljoprivredno zemljište do čestica koje su veličine jednog metra kvadratnog. Onda donosimo nacionalne programe za navodnjavanje, poplave. Pa sami znamo i jedinice lokalne samouprave da je stanje na terenu nemoguće, da vi kad idete raditi neki poljski put ili sustav navodnjavanja da poljoprivredni proizvođač ima čestice na 30 ili 40 lokacija. Kako će on to navoditi, kakav mu to sustav treba? Pa takav sustav nema nitko na svijetu, a ne u Europi. Mi se slažemo i otvoreni smo za prijedloge ali ovo je u cilju poljoprivrednih proizvođača. Netko je spominjao predizborni zakon, ne, mi se trudimo napraviti ono što je u interesu poljoprivrednih proizvođača. Uvodno sam i rekla, analiza na razini EU kako je riješeno nasljeđivanje poljoprivrednih gospodarstava. Vrlo brzo ministar poljoprivrede će izaći sa prijedlogom. Dakle, radimo maksimum da bi 27 ili ne znam više koliko godina zapostavljanja brige o poljoprivrednim proizvođačima i osiguranja konkurentnih uvjeta njihovog poslovanja da bi to ostavili iza nas i da bi zakoračili hrabro i odvažno zbog njih u budućnost. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Branko Hrg, replika.
Hvala lijepa. Rekli ste što je to SDP-ova Vlada napravila za selo i poljoprivredu a posebno što je napravila agencija. Pitanje tih hektara silnih koje ste spomenuli da je agencija stavila u funkciju je jednostavno. Da li je to zemljište već bilo u nekom vidu raspolaganja prije pa je samo produženo ili su to neki novi hektari koji još nisu bili obuhvaćeni programom raspolaganja iz tih vremena o kojima govorite da nitko ništa nije napravio. Što je napravila SDP-ova Vlada? Pa zaposlila je 193 ljudi u Agenciji za plaćanje u poljoprivredi u 2,5 godine. I satrala je seljake do kraja. Tako barem oni kažu, ako ćemo tako govoriti. Kažu ljudi da nikad nije bilo gore nego što je sada. Bilo je teško, bilo je gluposti, bilo je grešaka ali kažu nikad nije bilo ovako. To kažu ljudi na terenu. Probajte razgovarati s njima pa ćete dobiti odgovore koje si sami postavljate ovdje. I ponavljam pitanje, po treći puta, ponavljat ću ga cijeli dan danas, da li će se sredstva iz programa ruralnog razvoja davati lokalnoj samoupravi kao sredstva po financiranju isplati komasacije ili će se dobivati unaprijed? Da li će biti pretfinanciranje ili će biti unaprijed dobiven novac?
Snježana Španjol, odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Da, 11 tisuća hektara je zemljište koje nije bilo nikad dano u raspolaganje. Naime, nažalost RH ima državno poljoprivredno zemljište na kojem je grmlje i šuma i nikad nije dano u raspolaganje. Govorimo o tome da je Zakon o poljoprivrednom zemljištu donesen 2001. i da se provodio sami ste rekli do 2013. dok nismo donijeli naputak. Tko i zašto je kriv da državno poljoprivredno zemljište kako je rekla i cijenjena potpredsjednica je po Ustavu definirano kao opće dobro i ima posebnu zaštitu RH, služi u svrhu uzgajanja šuma, a ne hrane o tome ne bih. Vezano za broj zaposlenika, 193, željela bih podsjetiti da je Agencija za plaćanje osnovana 2007. godine kao dio ravnateljstva, a 2009. je postala pravna osoba. U Agenciji za plaćanje dakle radi 650 ljudi, vi spominjete 193. Ja vas molim onda da sami procijenite kad je zaposleno koliko ljudi. Vezano za jedinice lokalne samouprave i financiranje, dakle u zakonu mi nismo kao ministarstvo ograničavali mogućnosti financiranja jer smo ostavili na jedinicama lokalne samouprave dakle mogu djelomično same, mogu djelomično iz državnog proračuna jer se potpisuje tripartitni ugovor između Agencije za poljoprivredno zemljište, između jedinice lokalne samouprave i izvođača i naravno mogu iz EU fondova. Omogućeno je gotovo sve, a stvar je dogovora kako će se to provoditi.
Franjo Lucić, replika.
Hvala lijepo. Pa gospodine Hrg ja ću se svakako fokusirati, pardon fokusirat ću se na izlaganje zamjenice ministra gospođe Španjol koja se također uključila u jednu stranačku raspravu. Pa ne znam zašto se vi kao potpredsjednica uključujete što je napravio SDP, što je napravio HDZ. Ali sad ću vam onda odgovoriti na to, kad već hoćete, što je napravio SDP i zašto je poljoprivreda u ovako teškoj poziciji danas. Reći ću vam samo da odnos Vlade u kojoj vi sjedite i vaše ministarstvo ste činili unatoč našim apelima, smanjivali ste proračun Ministarstva poljoprivrede. Smanjili ste ga u ovih 3 godine preko milijardu i pol kuna. Reći ću vam samo da 2002. godine broj OPG-ova koji su prodavali mlijeko bilo ih je 2002. godine 63 000, a 2003. 12 000. Gospođo Španjol moram vam reći da upravo odnos Vlade prema poljoprivrednicima je učinio sve da su poljoprivrednici nestali. Nema više poljoprivrednih gospodarstava. I bojim se da upravo sredstva koja nam se nude iz EU neće imati tko konzumirati jer su poljoprivredna gospodarstva uništena. Uvoz mesa se povećava svake godine. 2012. godine 256 milijuna dolara, 2013. godine uvoz 353 milijuna dolara. Pa to su apsurdi. To je takvo povećanje a to sve skupa govori da nemamo domaće proizvodnje, da nemamo domaće strategije koja se treba bazirati upravo na poticanju poljoprivrednih gospodarstava. Da, to ste vi napravili upravo u SDP-u. Pitam vas, zašto ste učinili to upravo da danas čovjek na selu tako teško živi?
Hvala. Molim vas usmjerimo se na zakon pa ćemo kvalitetnije raspravljati. Odgovor na repliku, Snježana Španjol.
Hvala lijepo. Dakle, vezano za politiku ja se ispričavam ali mislim da su saborski zastupnici sami krenuli na taj način pa sam ja htjela odgovoriti jer sam obuhvaćala zapravo iznošenje više vaših prijedloga i na taj način sam odgovorila, dakle odgovorila sam činjenično kad je koje godine napravljeno što. Vezano za stanje u poljoprivredi, dakle svi koji se bave poljoprivredom i koji nešto znaju o poljoprivredi znaju da rezultati u poljoprivredi ne dolaze naglo. Posljedica stanja u poljoprivredi je posljedica i neprovođenja ovog postupka komasacije, neprovođenja i nedonošenja sveobuhvatnih zemljišnih mjera, davanja kapitalnih ulaganja i kredita poljoprivrednim proizvođačima koji ne mogu to otplaćivati. Dakle, sve je to posljedica. Svjesni smo, radimo na tome ali ne možemo se razgovarati na način da građane odnosno i naše poljoprivredne proizvođače dovodimo u sumnju kad je i gdje to nastalo, to nije nastalo prije godinu dvije, to traje. U postupku komasacije 27 godina, a u drugim postupcima kad izađemo sa prijedlozima, i ministar poljoprivrede nasljeđivanje, vidjet ćemo koliko tamo imamo problema. Pa evo ja molim da građani i poljoprivredni proizvođači na temelju svih ovih iznesenih činjenica sami donesu sud što je u poljoprivrednoj proizvodnji. Hvala lijepa.
U ime Kluba zastupnika SDSS-a kolega Mile Horvat.
Zahvaljujem se gospodine ministre sa suradnicama, kolegice i kolege. Prijedlog Zakona o komasaciji poljoprivrednog zemljišta, mi koji se sjećamo prošle komasacije znamo da je komasacija jedan vrlo složen, formalno pravni postupak. I u tom smislu bi ja u ime kluba rekao prvo ako se donosi politička, strateška odluka da se ide u komasaciju iz razloga koji su ovdje rečeni u više navrata i neću ih ponavljati jer mislimo da su opravdani, logični i nužni za daljnji razvoj poljoprivrede. Mi tu strategiju ministarstva podržavamo i podržavamo ministarstvo u donošenju provedbenih, provedbenog akta odnosno zakona koji je danas na raspravi onaj u prvom čitanju. I ja ću ga prokomentirati i sa željom da doprinesemo da u drugom čitanju dobijemo kvalitetni provedbeni akt za ovaj proces koji je, ponavljam opet, vrlo složen, skup i dugotrajan, ali je, treba da pokažemo javnosti da je on u konačnome višestruko isplativ za društvo. U tom smislu sam protumačio i sve rasprave koje su danas bile na temu ovog zakonskoga teksta i lijeve i desne strane, znači i opozicije koja upozorava na pretpostavke koje treba da se dobro urade kako bi se ovaj proces komasacije mogao provoditi. Ja ću isto reći nekoliko dilema vezano za same pretpostavke koje su u ovom zakonu nama predložene. Komasacija je inače skup administrativnih i tehničkih postupaka kojima se male i rascjepkane katastarske čestice sjedinjuju u veće i uređene površine, poljoprivredne površine. I ono što je za nas posebno bitno sređuju se vlasnički i drugi stvarno pravni odnosi na zemljištu. Zašto je to za nas bitno, ja ću reći kroz argumente u daljnjoj raspravi. Komasacija se provodi tako da svaki sudionik komasacije dobiva za zemljište obuhvaćeno komasacijom novo zemljište u što manje čestica u jednakoj vrijednosti uz naravno onaj odbitak koji zemljišta za opće potrebe. I mislimo da je to osnovna logika komasacije, dakle da se zaštiti, ispuni javni interes države, da se otkupe posjedi zbog racionalizacije tehnološke proizvodnje, zbog europskih fondova, zbog izgradnje infrastrukturnih projekata kao što je rečeno cesta, vodovoda itd. I druga komponenta koja je vrlo bitna i ne treba je zanemariti, zaštita i zadovoljavanje interesa vlasnika pojedinaca odnosno drugih učesnika u toj komasaciji. Komasacija će kao proces biti dobro urađena, cilj će biti postignut ukoliko se postigne taj balans između ta dva interesa javnog i privatnog, a to treba da bude uređeno pretpostavkama ovog zakonskog teksta. Komasacija je nekad, zadnja komasacija je provođena u Republici Hrvatskoj u drugačijem ambijentu, u pretpostavkama kad smo imali kolektivno vlasništvo iznad privatnoga pa je to onda moglo da se drugačije, jednostavnije i efektnije uredi jer je to kolektivno tzv. društveno vlasništvo bilo primarno i prioritetno. Danas imamo obrnutu situaciju da je osnovna komponenta komasacije je uređene privatnoga vlasništva koje je nepovredivo. I tu vidim da će biti mnogih formalnopravnih i tehničkih zapreka da se ta komasacija u nekakvom razumnom roku završi. Vidimo da je najveći dio komasacije se odnosi na područje Osječko-baranjske županije koja ima obavezu da komasira 64 tisuće, Vukovarsko-srijemska sa 29 tisuća hektara, Virovitičko-podravske sa 26 tisuća hektara te Brodsko-posavske sa 22 tisuće hektara za komasaciju. Očito da je ovdje i najbolje stanje gruntovnice odnosno zemljišnoknjižnog vlasništva i da će ta komasacija se moći lakše provesti u ovim slavonskim županijama. A vidjet ćemo kasnije da je će taj proces biti puno, puno teži za provođenje u ostalom dijelu Hrvatske. Što se tiče samih troškova postavlja se jedno javno pitanje, da li su ti troškovi, visina troškova provođenja komasacije, da li će biti razmjerna koristima koje se očekuju od komasacije, odnosno da pojednostavimo da li će ta uložena sredstva biti vraćena, isplaćena poboljšanom poljoprivrednom proizvodnjom što je naravno predmet daljnjih rasprava. Isto tako kad se govori o troškovima treba reći da se očekuje da dio troškova komasacije se prevali na lokalnu samoupravu. Ja ću ovdje upozoriti da od nekih 490 jedinica lokalne samouprave, dakle općina, po nekim podacima gotovo polovina, odnosno 220 su ispod praga samoodrživosti, financijske samoodrživosti. Nažalost, među prvih 10 su one koje imaju većinsko srpsko stanovništvo i bojimo se da će ovakav jedan još dodatni trošak komasacije prevaljen na lokalnu samoupravu dovesti apsolutno do neodrživosti, financijske neodrživosti tih lokalnih samouprava. Zašto smatramo da postoje određene zapreke u efektnom provođenju komasacija? Prvo, imamo nekoliko stvari koje bi ovdje apostrofirali, prvo kapacitiranost, imamo agenciju koja bi trebala da bude nositelj cijelog programa komasacije pa čak u članku 30. se kaže da je osnova usuglašavanja interesa su javne i prethodne rasprave, skupovi po lokalnim samoupravama koje provodi agencija. Pitanje da li to agencija to može da provede, pitanje kapacitiranosti agencije i za takvu vrstu posla. Mislimo da ona treba biti isključivo savjetodavna i kontrolna funkcija, a da bi županijski nivo trebao biti taj koji će nositi glavnu inicijativu za provođenje komasacije. Ovdje će samo napraviti jednu digresiju, imamo već iskustva sa skladišnicama u poljoprivredi, imamo iskustva sa burzom roba koje nisu profunkcionirale, bojimo se da će koncentracija ovako velikog posla na agenciju dodatno usporiti cijeli posao. Druga stvar je članak 43. koji govori o stanju u katastru, odnosno zemljišnim knjigama. Za nas je to ključna stvar. Osnovna pretpostavka za provođenje komasacije su uredno zemljišno knjižna stanja i onaj operat, a … to je katastar koji se naslanja sa svojim podacima naslanja na zemljišno knjižne, dakle na gruntovnicu, odnosno na zemljišno knjižne upise. Situacija je danas u RH sljedeća. Reformom zemljišnih knjiga obuhvaćeno je svega po nekim zvaničnim podacima 5,5% površine RH gdje je i usklađeno stanje, dakle gruntovnice i katastra u 5,5% površine. Za 219 općina danas ne postoje formirane zemljišne knjige, a 64 su u postupku obnove ili novo osnivanja. Primjeri su sljedeći o kojima smo već govorili, ja ću ponoviti. 17 katastarskih općina na području Karlovačke županije, Općina Ogulin, Drežnica, Dubrava, …, Janja Gora. Zemljišne knjige na tim prostorima su stavljene van snage '95. godine, još nisu formirane. Selo Otešić kod Vrlike, nesređene su knjige još od II. Svjetskog rata i ukupno gledajući prostor PPDS-a, područje posebne državne skrbi ima apsolutno nesređene zemljišne knjige, automatski je onda i nesređeno, neujednačeno stanje sa katastrom. Postavljamo pitanje, osnovno, kako ćemo komasirati zemljište koje nema sređeno zemljišno knjižno stanje? Oni koji se bave tom vrstom struke znaju da je to gotovo nemoguća stvar. Druga stvar je, članak 48. koji govori o uzurpiranoj imovini kroz kategoriju posjednika, dugogodišnjeg posjednika, ja bih rekao dugogodišnjeg uzurpatora jer ako netko koristi nešto što nije njegovo i na to dobiva čak i poticaj od države, onda je to za mene kao pravnika kategorija zemljišnog uzurpatora, odnosno stvarno pravnog uzurpatora. U članku 11. se govori o stvarnom stanju kao mjerodavnom u pogledu vlasništva. Mi postavljamo pitanje što je stvarno stanje u situacijama kada su ljudi u sjevernoj Dalmaciji, …, Lici, zaleđu Zadra vanknjižni vlasnici već 200 godina iz raznoraznih formalno pravnih razloga oni su vanknjižni vlasnici već 200 godina, ali su uredni i mirni posjednici još od svoje djedovine. Tu se radi o šumama, livadama, oranicama koje će biti predmet ove komasacije. I da bude još gora situacija na tim parcelama, odnosno nekretninama je danas uknjižena RH kao vlasnik. Mještani Ravnih Kotara su 60-ih godina prvi put ostali bez zemlje kada je tadašnja vlast provodila komasaciju u korist poljoprivrednih …, tada su seljacima data zemlja u zamjenu slabije kvalitete i bez vlasničkih listova. I na tu zemlju su opet uknjižile RH kao vlasnika. Imamo, mogao bih navoditi daljnje primjere iz područja Općina Benkovac, Glina, itd., svugdje se RH uknjižila kao vlasnik na privatnoj imovini. Dakle, mi do dana današnjega nismo uspjeli riješiti tu formalno pravnu nepravdu i vratiti ljude u svoje vlasništvo i u posjed, a mislimo komasirati tu istu zemlju. U korist koga? Kome ćemo dati i kome ćemo oduzeti kategoriju zemlje koja je uzurpirana? Sljedeća stvar koju bih ja ovdje rekao da treba, da je stvar za razmišljanje, to je članak 24. koji kaže, koji govori o naknadi za izvlaštenje, to je osnovno pitanje, kako smo definirali visinu naknade na izvlaštenje, a da se pritom ispuni osnovni postulat komasacije da budu zadovoljni i država u tom procesu i oni koji su komasirani, odnosno od koga je oduzeta zemlja i zamijenjena sa nekom drugom parcelom na nekom drugom mjestu. Vrlo suptilno pitanje jer je zadiranje u zemlju, u očevinu, djedovinu jedna vrlo opasna stvar i socijalno vrlo osjetljiva stvar. Pitanje isto tako, ovdje je netko samo spomenuo, pitanje je kako ćemo komasirati zemlju koja je bila predmet programa raspolaganje poljoprivrednim zemljištem? 10 godina nije istekao rok koji ograničava pravo raspolaganja tim zemljištem, dakle ovo su samo … zemljišta zemljište je vlasništvo RH, gruntovno znači knjižno, kako će se komasirati zemljište koje je bilo predmet programa raspolaganja? Možda dobro, možda uspješno ja ne znam, ali to nije mali broj hektara, to je bio cijeli projekat države i o tom projektu bi trebalo nešto posebno reći. Na kraju rekao bih nešto i oko prekršajnih odredbi, članak 73.vrlo eksplicitno kažnjava i upozorava na visoke kazne one koji će sprečavati sudionika komasacije da uđe u posjed zemljišta koje mu je dodijeljeno komasacijom. Sve bi to bilo dobro u nekakvim idealnim relacijama, međutim kada znamo ovo prethodno što sam govorio da se stotine i stotine hektara nalazi uzurpirano, gdje imamo knjižne vlasnike koji nisu prisutni ovdje, a nisu se vratili jer nemaju gdje još uvijek neko drugi koristi tu njihovu zemlju, logično je očekivati da se takvom procesu komasacije neko protivi, a mi mu ovdje prijetimo kaznom od 50 tisuća kuna. znači dva puta smo ga kaznili, jednom kada smo mu uzeli zemlju i uknjižili u korist RH i drugi put kada mu ne damo da se buni protiv toga, kažnjavamo ga i prijetimo kaznom od 50 tisuća kuna. Ja ne kažem da ne treba imati uvijek zaprijećene kazne da bi se određeni zakonski tekst provodio, naravno da treba, ali u ovom svemu treba imati mjeru i imati obzira da ćemo ovdje pogoditi upravo jednu kategoriju čije interese ja za ovom govornicom pokušavam zastupati, pokušavam artikulirati i reći da ovo društvo još nije idealno pripremljeno zbog ovih formalnopravnih manjkavosti da ne kažem nepravdi na terenu, nečijeg nerada jer se stvar može gruntovno i drugačije ažurirati i srediti ukoliko to neko želi. Dakle imamo jednu polovičnu situaciju da određenim županijama ovaj projekat komasacije po nama može uspješno provesti i mi to podržavamo. A isto tako upozoravam da postoje prostori gdje se će komasacija vrlo teško provesti, čak će imati u konačnome i svoje negativne učinke po određenoj kategoriji stanovništva. U svakom slučaju u prvom čitanju podržavamo ovaj nacrt zakona.
Hvala. Branko Hrg, replika.
Hvala lijepa. Kolega Horvat vi ste spomenuli jednu stvar iz prošlosti, ali kažu da ne treba baš to previše spominjati, ali dobro je nekad se posjetiti jer upravo te komasacije iz prošlosti su ostavile jedan vrlo gorak okus kod ljudi u ustima zato što su nakon komasacija oni izgubili zemlju. Zemlja je otišla kombinatima i oteta je. I sada još uvijek na neki način ljudi sumnjičavo gledaju, iako je danas privatno vlasništvo ipak zaštićeno i ne bi se smjelo nešto takovo događati, ali se onda napada na drugi način jel se veliki potiču pa onda oni mali u principu gube bitku onako sustavno na terenu i tako se rade cijelo vrijeme zakoni. Zato baš i razmišljam baš sam gledao neke zaključke i primjedbe i Hrvatskog seljačkog saveza, oni kažu da bi se ovaj zakon trebao bazirati više na dobrovoljnosti i poticajan, a ne na nekoj represivnoj metodi komasacije. A što se tiče onoga što ste rekli da bi agencija trebala savjetovati po terenu stvarno tu se slažem da to ne treba s vama, mislim treba ali u manjoj mjeri,naime mislim da Savjetodavna služba treba odraditi najveći dio tog posla i odraditi teren u suradnji sa lokalnim samoupravama jer kao što smo reli i vi govorite i svi ima dosta nejasnoća, ima dosta pitanja na koja treba dati odgovore. Kada će biti malo pitanje u ovom Saboru onda će sigurno zakon biti puno bolji.
Mile Horvat odgovor na repliku.
Zahvaljujem se. Kolega Hrg, ja se potpuno slažem sa konstatacijom koja je prethodno izrečena da je zemljište dobro od općeg interesa i to je osnovna premisao na čemu treba ići proces komasacije. Bilo bi dobro kada bi se to moglo u formi uobličiti da kroz neko vrijeme to bude i dobrovoljno i poticajno. Međutim govoreći o ovim primjerima negativnima sa određenih prostora RH ja se bojim da neće biti dobrovoljno i poticajno. Rekao sam da je suština komasacije po nama da se zadovolje interesi države koji su primarni opći nekakvi interesi državi i istovremeno da se poštuje kategorija privatnog vlasništva što će biti vrlo teško uskladiti u ovako neurednim i nesređenim vlasničko-pravnim relacijama kakvi su danas.
Nadica Jelaš, replika.
Hvala poštovana potpredsjednice. Pa kolega Horvat vi ste u jednom trenutku u svojoj raspravi rekli da će u nekim dijelovima Hrvatske biti vrlo teško provoditi komasaciju, u nekim drugim dijelovima Hrvatske će to biti nešto lakše. Dakle u ovim gdje će biti teško osnovni razlog će biti to što je privatno vlasništvo nepovredivo. Dakle činjenica jest da je hrvatski seljak emotivno vezan za zemlju, međutim ono što želim ovoga trenutka i naglasiti je i to da privatno vlasništvo i ta emotivnost, emotivan odnos prema zemlji ne može biti samo sebi cilj jer sama činjenica da jedan velik broj malih poljoprivrednih proizvođača u posljednje vrijeme propao govori upravo u prilog tom zaključku da se na malim poljoprivrednim površinama ne može osigurati konkurentna proizvodnja. Dakle, mali poljoprivredni proizvođači opstajali su zadnjih 20-ak godina zahvaljujući činjenici da su bili doslovno na državnim aparatima, aparatima za disanje, pri tom mislim na poticaje i na potpore. Onog trenutka kada je došla ova Vlada i promijenila ukupan stav prema poljoprivrednoj proizvodnji, dakle kada je počela isključivati te aparate odnosno bitno u državnom proračunu smanjila sredstva za poticaje, onoga trenutka su mali poljoprivredni proizvođači počeli propadati. Veliki koji rade sa velikim poljoprivrednim površinama ne propadaju, oni napreduju. Dakle komasacija sine qua non ona je pretpostavka ili osnovni element za daljnji razvoj i napredak poljoprivrede. Hvala.
Mile Horvat, odgovor na repliku.
Zahvaljujem se uvažena kolegice, ja bih se složio u jednom dijelu s vašom raspravom ali bi onda morali i polemizirati o položaju seljaka danas, o uzrocima takvog jednog položaja, vi ste rekli da je on nepovoljan za kategoriju malih seljaka, ja bih onda mogao ovdje otvoriti raspravu šta znači danas mali seljak, šta je veliki, šta je srednji, nikada to nismo rekli. U bivšem sistemu je 15 hektara bio maksimum pa je moj stric dvije kuće sazidao jer je očito oko njega, oko tih 15 hektara nešto bolje funkcioniralo nego što danas oko 150 hektara funkcionira ali o tome neću polemizirati sad. Dakle osnovna pretpostavka je za provođenje komasacije a mi smo apsolutno za provođenje komasacije jer bez toga ne možemo, rekli ste condicio sine qua non apsolutno se slažem ali je pretpostavka da se na terenu urede vlasnički odnosi zato jer smo govorili o gruntovnici, o e-gruntovnici, govorili smo o katastru, govorili smo o prethodnim službama koje nismo uredili i sada smo bacili ovom ministarstvu vruć krumpir da donosi stratešku odluku o komasaciji a neki drugi nisu uredili ono o čemu mi pričamo unazad 2, 3 godine. Dakle ja ne smatram da Ministarstvo poljoprivrede kroz komasaciju treba da riješi probleme o kojima sam govorio, to je trebalo da riješi neko drugo ministarstvo a da ovo ministarstvo ima čistu situaciju i danas nam ovdje prezentira politički stav idemo u komasaciju ili ne idemo. Ako idemo provodimo tako ako ne idemo ne provodimo tako. Dakle ovo što sam govorio ne odnosi se na rad ovog ministarstva nego se odnosi na prethodne radnje koje su trebali i neke druge službe, u krajnjem slučaju neke druge agencije, neke druge državne uprave po županijama odraditi i nisu odradili. Ovdje bih mogao otvoriti priču i zašto nisu odradili, baš u tim prostorima na kojima sam, o kojima sam govorio, bilo je i zlih namjera, i malicioznosti i svega ostaloga, imam i dokumente o tome.
U ime Kluba zastupnika HDSSB-a kolega Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, poštovani ministre sa suradnicama, kolegice i kolege zastupnici. Danas smo čuli štošta o Prijedlogu zakona o komasaciji poljoprivrednog zemljišta, nije mi drago čuti da postoje i zlonamjerne primjedbe i zlonamjerne. Ja sam u dobroj vjeri i namjeri ću raspravljati o ovom zakonu u prvom čitanju i jasno da ćemo nakon drugog čitanja donijeti i odluku o tome kako ovaj zakon promotriti. Ali želim da sve i moje primjedbe shvatite dobronamjerno, nikako nekako zlonamjerno, zločesto ili ne znam ni ja kako. Točno je da komasacijom dolazi ili dovodi se do okrupnjavanja zemljišta, do uređenja zemljišnih površina, do stvaranja i da kažem infrastrukturnih uvjeta počevši od poljoprivrednih putova, melioracije, navodnjavanja iako nažalost ovo zadnje navodnjavanje u Republici Hrvatskoj evo i nakon tri godine a i nakon HDZ-ove vlasti nije pomaklo gotovo nijednog koraka naprijed, negdje oko 1,5% imamo navodnjavanih površina za razliku ajde recimo to je drastično, npr. Izrael koji je polu, 70% pustinja ali ima puno više navodnjavanih površina od Republike Hrvatske. Nadam se da će komasacijom doći i do šansi i za daleko veći postotak i za navodnjavanje. Nažalost ove godine imamo navodnjavanje i prirodno i škodljivo čak. Time bih kada govorimo o poljoprivrednim površinama i okrupnjavanju trebalo očekivati rast i razvoj poljoprivredne proizvodnje koja bi se onda mogla mjeriti ili uhvatiti u koštac sa poljoprivrednom proizvodnjom u drugim članicama Europske unije. Nažalost sada je situacija ja bih rekao katastrofična, to možete čuti i kada dođete do seljaka. O tome, statistika o tome najviše govori, tu nema ni poluprazne niti polupune čaše nego je ona potpuno prazna i govori o silnom, silnom uvozu, trend uvoza, rasta uvoza se nastavlja a trend izvoza što je najgore stagnira ili čak pomalo pada, izvoda poljoprivrednih proizvoda. Neću čitati ovdje niti o ratarskim kulturama koje se uvoze, izvoze a niti o stanju u stočarstvu, dakle svinjogojstvo u kakvoj je situaciji, znamo da je pad proizvodnje mlijeka, da su hrvatske potrebe oko milijardu litara mlijeka godišnje, da je sada to negdje eto možda polovicu imamo otprilike naše proizvodnje a polovicu mlijeka zapravo se mora uvesti. Znamo da su i da kažem bila jedno vrijeme i prodaja i klanje krava koje su mljekari ne mogavši vraćati svoje kredite i ostale obveze morali zatvoriti svoje farme. Sve je to doprinijelo tome da je situacija u poljoprivredi Hrvatske katastrofalna. Eto možda će se u Lici negdje nekakva prenijeti silikonska ili Silicijska dolina nakon puta u Ameriku našega premijera ali mi imamo i našu zlatnu dolinu i imamo cijelu Slavoniju, Srijem i Baranju, kada bismo je komasirali kako to ovdje po zakonu piše i kada bismo proveli ne treba nama nikakva silikonska south valley dolina itd. nego imamo mi naše doline. Hvala Bogu da je nakon intervencije, nakon intervencije i nakon određenih primjedbi i u Strategiju gospodarskog razvoja ušla i poljoprivreda, to gospodin ministar zna ali ima nešto drugo, čini mi se da mi ovdje danas imamo dosta ovako oštrih pomalo rasprava a možda su one i, neću reći nepotrebne. Zašto to kažem? Pa zato što je u srpnju mjesecu ministar ili ministarstvo poslalo u Brisel Fondu za ruralni razvoj program mjera ruralnog razvoja među kojima je i komasacija o kojoj se ovdje sada piše. Još uvijek nema vijesti iz Fonda o tome je li Hrvatskoj odobreno, jesu li odobreni novci za provođenje komasacije koja košta kažu otprilike u ovom materijalu oko 3000 kuna po jednom hektaru. Pa kada uzmemo 90 000 hektara to je 270 milijuna kuna. Dakle zec u šumi, a mi komasacijski ražanj oštrimo, šiljimo, kako god hoćemo. Je li dobro, je li normalno da Hrvatski sabor raspravlja ovako jednu važnu temu, a da zapravo još uvijek, možda je u međuvremenu nešto stiglo, dakle nemamo informaciju oko financijske konstrukcije kako će se to financirati. Uzdamo, svi govorimo Europska unija odnosno Fond ruralnog razvoja će nama to isfinancirat, uglavnom. Ja ne znam, kad stigne, možda će do drugog čitanja stići vijest iz Europe pa ćemo vidjet kakva je, onda ćemo u drugom čitanju odlučivati o tome. Ovdje sam dobio, a i naši da kažem dužnosnici prije svega iz Osječko-baranjske županije komuniciraju sa ministrom bilo pisanim putem, pa su bili i na savjetovanju u vezi komasacije i iznijeli su ja mislim konstruktivne prijedloge kako bi valjalo urediti ovu materiju. Pa evo moram neke primjedbe koje sam ja kao liječnik dobio, koje su zapažene tijekom pomnog razmatranja ovog zakonskog materijala ili prijedloga zakona, oni dostavili. Dakle prije svega mi ne znamo, evo stalno se govori o tome koliko to mi imamo hektara poljoprivrednog zemljišta. 700, 900, 550 tisuća poljoprivrednog zemljišta. Hoćemo li ikada doznati iz kojih podataka točno poljoprivredno zemljište kojim raspolaže se u Republici Hrvatskoj? To je jedno. Kažu da prema programima jedinica lokalnih samouprava ima oko 550 hektara. Pa čuli smo u ranijim izlaganjima ministra da je to i puno, puno više. Europskoj komisiji smo prijavili 750 000 hektara, Europskoj komisiji da imamo i to plus 50 000 hektara livada i pašnjaka, a ovo je oranica 750 000. Drugo, dakle glavna primjedba da program ruralnog razvoja Republike Hrvatske, kao i ona nesretna strategija što je išla dva puta u Bruxelles prošle godine, dakle u razdoblju 2014.-2020. još nije dobio suglasnost Europske komisije, a evo već zakonom počinjemo regulirati samu komasaciju. U članku 4. govori se da se komasacija provodi na temelju višegodišnjih i godišnjih programa i onda govori se u točki 6. ili stavak 6., sredstva potrebna za izvršenje programa iz stavka 1. ovog članka osiguravaju se u državnom proračunu Republike Hrvatske, proračunu jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave. U kojem omjeru? U kojem omjeru, dakle nije definirano, ne piše. Koliko to jedinica lokalne samouprave, koliko županija, koliko država. Te onda iz sredstava fondova Europske unije, sredstava donacija čak. Kojih donacija, to smo imali neki dan kada smo raspravljali o ženama silovanim u ratu da će se davati nekakve naknade iz donacija, a definiranje donacija je tako maglovito. U članku 8. kaže se da na poljoprivrednom zemljištu koje je po načinu uporabe vinograd, voćnjak, maslinik i ribnjak, komasacija se može provodit samo ako na to pristanu njihovi vlasnici. Iznimno komasacija se može provesti bez pristanka vlasnika i na poljoprivrednom zemljištu iz stavka 1. ovog članka ako se radi o katastarskim česticama manjih površina. Koliko su te površine, nisu definirane veličina te površine. Valjalo bi možda staviti nekakav, ako je to što bi rekli Bosanci dulum, 1000 m2 ili desetina hektara ili ne znam ni je koliko. Dakle ova formulacija stvara mogućnost proizvoljnog tumačenja te površine, manje površine. Dakle nije definirano. Ovo sve dobronamjerno govorim jer može doći do zabune i do nesporazuma prilikom komasacije. Nadalje, u članku 35. kaže nakon objavljivanja pravomoćnog rješenja o pokretanju postupka komasacije agencija s jedinicom lokalne samouprave ili regionalne samouprave sklapa ugovor kojim se utvrđuju međusobna prava i obveze u provedbi komasacije te financiranja troškova komasacije. Dakle financijski okvir, omjer sufinanciranja nije definiran, kao što sam već ranije rekao, pa kako će se onda, na osnovu čega će se provesti ta međusobna raspodjela dakle utroška novčanih sredstava za komasaciju. Znamo da je sada od zakupa 65% pripada jedinici lokalne samouprave, 10% županijama i 25% državi. Hoće li isti taj odnos ostati ili će biti drugačiji to je teško reći. Ali ako je to 65% od zakupa evo imam npr. općinu Sikirevci koju sam konzultirao načelnika pa mi je rekao da imaju oko 50 hektara u zakupu pa pošto je zakup 580 kuna po hektaru to je dakle 29000 imaju kuna godišnje od zakupa. Ako je to 65% jedinica lokalne samouprave to je 20000, 21000 kuna općina ima. Hoće li ona moći uz sve ostale obveze koje ima isfinancirati i dio koji pripada ovoj komasaciji, teško je reći. Odredba u članku 36. Za provođenje komasacije i za donošenje rješenja prema odredbama ovog zakona predstavničko dakle odgovorno je predstavničko tijelo jedinice područne regionalne samouprave. E sad znači županijska skupština određuje komasacijsko povjerenstvo, sastav i predsjednika koji ima pet članova i to iz redova općinskih sudaca i državne uprave, a poglavito koji su pravne struke. To znači da županija, županijska skupština određuje nekoga tko ne pripada zapravo uopće po nekakvom svom aspektu županiji, a županija, dakle županijska skupština odgovara a tko će financirati sve to skupa. Ima li, evo čak i tajnik u stavku 5. tajnik povjerenstva imenuje se između državnih službenika Ureda državne uprave. Čak i tajnik povjerenstva se imenuje iz državne uprave pa se s pravom županije pitaju pa i hrvatska zajednica županija je postavila pitanje da županije dobivaju odgovornost a nemaju nikakvu nadležnost za provedbu jer nema ni jednog člana iz županije u tom komasacijskom povjerenstvu. Prijedlog je da komasacijsko tijelo imenuje Agencija za poljoprivredno zemljište ili Ured državne uprave. Upitno je, dakle i tko administrativno opslužuje to tijelo i kome ono odgovara. Također postoji opasnost da županije budu tužene za one stare predmete iz, još iz od prije trideset godina što je i bio slučaj i imamo, završilo je i na Ustavnom sudu jedna tužba i Ustavni sud je rekao da županije nemaju pravo. Ali kasnije u razgovoru sa predstavnicima ministarstva i tom smo se jadu odnosno dovilo se i tome jadu pa ćemo o toj točki još naknadno nešto reći, a to su točke 71. i 72. Dakle, radi se o nezavršenim onim komasacijama, neupisanima itd., a na temelju komasacija koje su provođene prije Domovinskog rata. Neću govoriti sedamdeset i ove, osamdeset i sedme itd. kad je to bilo, a ostali su, dakle neprovedeni postupci kojim će se zapravo ovom komasacijom omogućiti da i ta komasacija koja je bila izvršena u ranijem periodu da se prizna kao komasacija koja je izvedena sada. Dakle, u članku 71. radi se o troškovima komasacije na što se oni odnose. Dakle, opravdani troškovi bi trebali biti i troškovi koji su nastali ili koji će nastati u postupcima koji su započeli prema ranije važećem zakonu, a koji su definirani u članku 74. Dakle, i da se ta nedovršena komasacija zapravo uključi da kažem u neku ruku [[Upadica Zgrebec: Privedite kraju.]] u ovo. Uglavnom, situacija u poljoprivredi je teška, znamo svi i nama su potrebne, puno potrebnije i da kažem i hitni mjere, mjere koje bi [[Upadica Zgrebec: Hvala kolega Boro.]] Evo samo da kažem rečenicu. Koje bi zapriječile to da mi kroz pet, šest godina provedemo komasaciju, a ona se nema na koga odnositi. Eto, tako će biti.
Hvala. Riječ je tražio ministar Tihomir Jakovina. Izvolite ministre.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice, poštovane kolegice i kolege. Još jednom lijep pozdrav svima s obzirom da imam neke neodgodive obaveze morat ću nakon ove rasprave otići, zamjenica i tim će ostati tu i pomno poslušati sve vaše dobre prijedloge i sugestije. Ja sam osjećao potrebu da neke stvari hajmo reći reagiram nakon ove dvije rasprave, odnosno da i poštovanom kolegi Grubišiću dam neke dodatne informacije na upite koje je dao, odnosno podatke koje je izneo a ne odgovaraju baš stvarnom stanju, odnosno istini. Je, ako govorimo o postupnom povećanju uvoza hrane i prehrambenih proizvoda u Republiku Hrvatsku u trinaestoj i u četrnaestoj on bilježi rast. Ali ono što nije točno, nije tačno da iznos poljoprivrednih proizvoda i prehrambenih proizvoda iz Republike Hrvatske pada, odnosno izvoz je negdje dvadesetak ili 21% veći uz 17 do 18% veći. Znači, taj neki omjer koji inače imamo pokrivenosti uvoza izvozom se kreće u nekom višegodišnjem prosjeku između 55 i 60%. Ono što sam vas stvarno htio ispraviti je i podaci o proizvodnji mlijeka ako ste malo pomnije pogledali i potražili podatke vidjet ćete da u ovih prvih šest godina raste više od 6% kao i u nekim drugim proizvodnjama. Ali da, problem je. Sektor je cijeli, sam preuzeo na staklenim nogama sa negativnim trendovima i u kratkom roku od dvije, dvije i pol godine se ne može puno napraviti. Pitali ste me da ne znamo koliko imamo poljoprivrednog zemljišta. Znamo, znamo. Informacijski sustav koji smo objavili prije i pustili u pogon, Agencija za poljoprivredno zemljište je prije par tjedana, kaže da državnog poljoprivrednog zemljišta u Republici Hrvatskoj ima točno brojkom i slovima 738125 i pol hektara. Ta ista Agencija za poljoprivredno zemljište je i tri godine prije mene u mandatu prošle Vlade radila. Sve se radilo ručno, na papiru i nisu imali ni ovakvu bazu podataka. Od toga čak imamo i po kulturama točno specificirano po županijama, po načinu raspolaganja slobodnog zemljišta. Na ovaj način smo napravili transparentno gospodarenje i upravljanje poljoprivrednim zemljištem. Program ruralnog razvoja. Spomenuli ste ga par puta u vašoj raspravi da radimo ražanj bez zeca. Program ruralnog razvoja u srpnju je poslan u službenu proceduru Europskoj komisiji i iz tjedna u tjedan traju konzultacije službeno sa upravama, sa Komisijom. Rok u kojem Europska komisija treba odgovoriti i usvojiti naš program je polovica siječnja 2015. godine kao i za sve ostale zemlje članice nikakav izuzetak Hrvatska tu u ni jednom trenutku ne kasni. Dapače, sve komentare koje dobivamo, a najviše i najznačajnije od DJ Agria su zapravo pozitivne. Naš program koji smo koncipirali sa 16 mjera, a jedna od mjera je i mjera koju sam napomenuo i koju ću ponovo ovdje naznačiti. To je potpora za ulaganje u infrastrukturu vezano za razvoj, modernizaciju i prilagodbu poljoprivrede i šumarstva je osmišljena da bi se mogli i poslovi komasacije isfinancirati i obaviti kroz tu mjeru. Podnositelji zahtjeva su jedinice lokalne samouprave. U tom dijelu je i predviđeno kroz ovaj zakon sufinanciranje jedinica lokalne samouprave. Ono što kategorički odmah moram prekinuti i odbaciti svaku premisu o represivnoj komasaciji. To je ista priča i isti oni koji pričaju, koji govore protiv potrebe udruživanja poljoprivrednih proizvođača, protiv zadruga, proizvođačkih grupa, organizacija, klastera zato što smo imali negativna iskustva u nekim poslijeratnim ali onim '40-im, '50-im godinama vezano za zadrugarstvo i udruživanje poljoprivrednih proizvođača ili za komasacije. Još jedna stvar, vidim da rasprava kod nekih pojedinaca ide u tom smjeru, ovo nije komasacija gdje država uzima zemlju i okrupnjava svoje površine s kojima će raspolagati. Ovo je postupak koji će sukladno višegodišnjem planu onda godišnjim planovima komasacije nakon određivanja prioriteta i komasacijskih gromada koje će se raditi obuhvaćati sve fizičke i pravne osobe koji žele ući u komasaciju. Jedan primjer uspješan je povrtlar jedan čak je udružen u vrlo dobru zadrugu povrtlara u Varaždinu, radi 15 hektara povrća na preko 90 čestica. Više vremena i novaca i sredstava izgubi vozeći se od parcele do parcele i goriva nego što utroši radeći na toj parceli. Ja mislim da će on izuzetno dobro i žurno dočekati ovaj zakon i mogućnost da okrupni svoju proizvodnju. Da ne spominjemo kako će dići konkurentnost sa novim sustavima navodnjavanja i novom tehnologijom koju će staviti ako to zemljište ima u dvije ili tri proizvodne jedinice. Znači, nema represivne komasacije i nije komasacija ta da se radi ovaj zakon da bi država okrupnila svoje površine.
Hvala. Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Gospodine ministre baš ste potvrdili to što sam ja i rekao. Dakle, nemamo odgovora, možemo mi čekati i do siječnja ali zasada nema odgovora. Ja sam rekao to i to je istina. Iz Europe u svezi Fonda ruralnog razvoja i financiranja ovoga zakonskog prijedloga. Drugo, ono što vi mene pokušavate dezavuirati to je potpuna neistina i ne govorite točno. Imam podatke i za 2012. i za 2013. Dakle, uvoz je povrća i gomolja za jelo, dakle tako se to naziva stručno jel' tako, je porastao u 2012. sa 105 tisuća tona na 118 tisuća tona, a izvoz istoga je sa 14 tisuća pao na 12 tisuća tona. Ja ne znam je li to za vas povećanje? Ja ne znam, možda je. Dalje, voće za jelo, kore dinja i agrumi izvoz je 2012. bio 43 tisuće 707 tona a 2013. 37 tisuća. Sa 43 na 37, to je isto povećanje za vas. Dobro. Dalje, proizvodi od voća i povrća, 2012. je bio skor izvozni 16 994 tone, a 2013. 13 435. Pa eto to ne znam tko govori istinu, a tko neistinu.
Tihomir Jakovina, odgovor na repliku.
Poštovani kolega zastupniče iznijeli ste skupine proizvoda i komparirali ste 2012. i 2013. Vjerujem u te podatke, nadam se da ste koristili podatke DZS-a ali onda pogledali i ukupno biljogojstvo, stočarstvo, odnosno ukupnu poljoprivrednu proizvodnju. 2012. godine sam tek postao ministar, 2013. godina je bila godina kad smo ušli u EU za koju su svi analitičari očekivali da će biti poremećaj na tržištu iz dva razloga. 1.07. više nije bilo zaštitnih carina i … [[Govornik se ne razumije.]] na uvoz, postali smo dio unutarnjeg tržišta i više nije bilo dodatnih zaštita od mesa, od mliječnih proizvoda i svega onoga što smo imali prema zemljama EU a s druge strane izgubili smo povlaštene trgovinske uvjete koje smo imali za tradicionalno tržište CEFTA-e gdje smo mogli bez ikakvih carina izvoziti svoje poljoprivredne proizvode. Još dan danas komisija, odnosno EU treba izdogovarati sa zemljama CEFTA-e uvjete koji će onda vrijediti i za Hrvatsku, nisu do kraja završeni pregovori i te uvjete, standardne uvjete tradicionalne trgovine nemamo pogotovo sa tržištem BiH koje je bilo 30-ak posto izvozno. Ne sumnjam u podatke koje ste predočili, komparirali ste 2012. i 2013., ja sam govorio o podacima za prvih 6 mjeseci 2014. godine koji se razlikuju. Statistika je statistika, pozivamo se na istu, pogledajte ali govorite za cijelu grupaciju. Da, cijeli sektor je godinama bio sustavno uništavan, živjelo se na potporama, živjelo se bez pravih reformi u sustavu i sad smo dio zajedničke poljoprivredne politike i imamo ista prava i obaveze i mogućnosti kao farmeri u EU. I tu je naša mogućnost zapravo da kroz program ruralnog razvoja za koji govorite da nije formalno usvojen nije. Da, za nijednu državu EU, za nijednu članicu od 28 zemalja još nije usvojen program ruralnog razvoja. Ali smo sigurni da će naš biti usvojen i po tome već raspisujemo natječaje. Sutra se raspisuje natječaj za mjeru 5.2. – obnova poljoprivrednih potencijala i zemljišta vezano za katastrofe elementarne nepogode [[Upadica Zgrebec: Hvala.]] 11. i 12. mjesec raspisujemo mjeru 4.1.4.2 zato što je program dobar.
Hvala lijepa. Branko Hrg, replika.
Hvala lijepa. Pa ja stvarno sad nisam više siguran tko je govorio o milijun hektara državnog poljoprivrednog zemljišta kad je donošen novi zakon, da li je to dolazilo od strane predlagača ili je to, gospodina ministra pitam, ili je to dolazilo dakle od oporbe ovdje u Saboru? Ja mislim da je to bilo govoreno od strane predlagača da je milijun hektara državnog poljoprivrednog zemljišta, a sada je ministar iznio podatak 738 175,5 hektara. Pa me evo gospodine ministre stvarno zanima sada ako je bio podatak da je milijun gdje je nestalo toliko sad hektara? Mi smo onda govorili upravo ovdje da nema milijun hektara. I sada nakon nekog vremena amnezija je nastupila, zaboravili smo to. Ja ne znam tko je protiv udruživanja poljoprivrednih proizvođača ali vama kao ministru postavljam onda pitanje koliko ste sredstava kao poticaj udruživanju dali evo recimo onoj proizvođačkoj organizaciji koja je osnovana u goli, što je i gospodin Milinković maloprije govorio. A što se tiče i ovog zakona i rasprava o kojima ovdje govorim, i o tome da li je represija ili treba biti dobrovoljnost, Bože moj dragi svi bi htjeli da bude dobrovoljnost ali mi smo, i ja osobno sam spomenuo nekoliko stvari na koje treba baciti oko i govori o tome. Ali evo maloprije je kolegica Jelaš rekla, kad je došla ova Vlada i smanjila poticaje mali su proizvođači počeli propadati, a veliki opstaju. Pa ja stvarno postavljam pitanje da li se možda mi ipak s pravom ne bojimo u kojem pravcu ova komasacija ide?
Odgovor na repliku ministar Tihomir Jakovina.
Poštovani kolega Hrg, podatke koje ste nam vi ostavili u agenciji su bili nesređeni i nije postajala baza podataka o tome koliko imamo državnog poljoprivrednog zemljišta. Govorili smo o programima raspolaganjima poljoprivrednim zemljištem koji su morale raditi jedinice lokalne samouprave, 75 ih u ovoj državi nema državnog zemljišta nisu radili, 300 i nešto ih napravilo. Od 75 općina i gradova nikad nisu napravili i ispunili svoju zakonsku obavezu i barem da te podatke imamo. Pa na osnovu programa raspolaganja se kumulira pa da vidimo šta je. Prvi puta imamo stvarnu bazu koja je usklađena i sa Agencijom za plaćanje i sa DGO-om sa svim relevantnim institucijama odakle smo mogli povući informaciju o zemljištu. Kad smo govorili, a nismo govorili o raspravu i u zakonu nije rečeno milijun hektara, govorili smo o barem milijun hektara poljoprivrednog zemljišta koje stoji neobrađeno, koje uključuje i državno poljoprivredno zemljište s kojim se ne raspolože ali i privatno zemljište s kojim se u velikoj količini ne raspolaže za poljoprivrednu proizvodnju. Po pokazateljima što je ove godine, odnosno i 2013. i 2014. odrađeno od Agencije za poljoprivredno zemljište ali i za mandat ćemo napraviti presjek pa usporedit sa onih 262 tisuće hektara koje ste vi stavili u 10 godina po starom zakonu, po bilo kojem obliku raspolaganja. Siguran sam da zapravo ovo što smo zacrtali i ovaj dio dinamikom kako se radi, po novom Zakonu o zemljištu će ta brojka biti puno veća. A ovo je točan broj hektara poljoprivrednog zemljišta i po kulturama, i po načinima, i po jedinicama lokalne samouprave. Ja bi volio da su moji prethodnici odnosno i vaši kolege koji su vodili Ministarstvo poljoprivrede to odradili puno prije. Kao i za ovaj Zakon o komasaciji, 25 godina, koliko smo Vlada imali od 91., a koliko ste vi participirali odnosno vodili Ministarstava poljoprivrede. Ovaj zakon nije došao u međuvremenu pred ovaj cijenjeni dom. Uvažit ćemo sve dobre primjedbe, sve dobre sugestije do drugog čitanja, ali neću dozvoliti demagogiju i politikantstvo i plašenje poljoprivrednih proizvođača s nečim što dajemo i radimo u korist isključivo poljoprivrednih proizvođača. Još jednom kažem komasacija će se dešavati unutar komasacijskog postupka i između poljoprivrednih proizvođača ne samo onako kako pokušavate reći između države i poljoprivrednih proizvođača na štetu poljoprivrednih proizvođača. Ovaj zakon je isključivo rađen u interesu poljoprivrede i poljoprivrednih proizvođača. Hvala.
Hvala. Hvala lijepa. Ministre za vas je isto vrijedi vrijeme. U ime Kluba zastupnika HNS-a kolega Ivica Mandić.
Gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, gospodine ministre sa suradnicama ja ću na početku reći da će klub Hrvatske narodne stranke sigurno podržati ovaj prijedlog ovoga zakona u prvom čitanju i svakako bi predložili i predlagaču a i svim kolegama i svim klubovima da ovaj itekako važan zakon donesemo konsenzusom jer ovo je jedna od najvažniji mjera kod konkurentne i ekonomične poljoprivredne proizvodnje. Ja bih u samom uvodu prije nego što pređem na ovaj zakon dotakao se nekoliko podataka koji su zanimljivi i za naše slušatelje, a mislim i za kolege zastupnike. Jedna trećina svjetske populacije radi u poljoprivredi i zato vidim da je važnost ovoga zakona itekako jer to može Republici Hrvatskoj dati određene i velike šanse. Zbog velikog broja priliva stanovništva da je svijet 1950. godine brojio 2,5 milijarde stanovnika i taj puta od ukupnih površina otpadalo je na po glavi stanovnika 0,5 hektara po stanovniku. 2000. godine svijet broji 6 milijardi stanovnika, taj puta je po glavi stanovnika 0,3 a predviđeno je broj stanovnika do 2020. 7,5 milijardi stanovnika gdje će otpadat svega 0,200 hektara po glavi stanovnika. Ono što iz ovog izlazi da je plodna zemlja i voda da su jedni od najvažnijih svjetskih resursa a nema razloga da to ne bude i u Republici Hrvatskoj. Zbog čega se ide u komasaciju, pa jasno govori članak 4. kad se ide u komasaciju. Tako da nema tu proizvoljnosti da predlagač može ići bez razloga. Članak 4. točno definira kada se ide u komasaciju a članak 5. točno definira kada se ne ide. Ono zašto se u Republici Hrvatskoj ide u komasaciju jel Hrvatska raspolaže sa 14 milijuna katastarskih čestica, a ima nas 4 milijuna i 300 tisuća ili možda nešto manje. Sad zamislite koji je to odnos, i to su jedni od razloga zašto je naša proizvodnja u poljoprivredni neekonomična, nekonkurentna jer mali sitni posjedi ne daju konkurentnost. Ja bi se dotakao i iznio podatke koji su izneseni od akademika Tomića, a vjerujem da su oni točni, da u Republici Hrvatskoj, da Republika Hrvatska raspolaže sa 2 149 080 hektara, da od tih obradivih površina trenutačno se koristi 1 316 000 a da je neiskorišteno 833 000 hektara. Da li je ta neiskorištenost možda i zbog sitnih posjeda? Vjerojatno da. Kažem, komasacija ili okrupnjavanje zemljišta je agropravna mjera koja se provodi u svrhu okrupnjavanja zemljišnih čestica radi racionalnije poljoprivredne proizvodnje. Okrupnjavanje zemljišta se provodi ako se zbog velike rascijepanosti zemljišta ne može organizirati poljoprivredna proizvodnja na kvalitetan i konkurentan način. Zašto je komasacija važna? Komasacija je važna prije svega zbog veće ekonomičnije proizvodnje jer sa manjim brojem čestica vlasnik, onaj koji obrađuje ima manje i transportnih troškova. Osim toga komasacija dovodi, kvalitetno uređeno zemljište dovodi i sama naselja u povoljniju poziciju jer ako su obiteljska poljoprivredna gospodarstva konkurentna, taj puta i ostanak u tim prostorima je sigurno. Tu se uređuju poljoprivredni putevi, prometnice, … objekti, kanali, brane, uređuju se zemljišta gdje su klizišta, gdje su moguće bujice i sve ono što je bitno za kvalitetniju, konkurentniju proizvodnju. Ono što je najvažnije da se u komasaciji sređuju vlasnički i drugi stvarno pravni odnosi na zemljištu. Stranke u postupku su vlasnici zemljišta, korisnici zemljišta u društvenom vlasništvu i zakupnici. Pomalo je i neobično da RH 24 godine u samostalnoj državi nije posegla za ovim zakonom, vjerojatno zbog složenosti i značaja ovog zakona, ministarstva i Vlade do sada se nisu odlučili na ovaj postupak. Ovdje, mi kao politička stranka u svakom slučaju podržavamo i ne treba ići megalomanski jer RH nema dovoljno sredstava da se 300 tisuća obradivih površina uredi ili da se okrupni u 2 ili 3 godine. Da RH raspolaže sa tolikom sumom novaca, vjerujte da ne bi bilo problema da se taj posao napravi u kraćem vremenu. Ono što je također važno da u RH od Marije Terezije ili od Franje Josipa do 1862. do 1991. godine, da se svega okrupnilo 800 tisuća hektara. Da još uvijek jedan veliki broj postupaka koji su vođeni po starom Zakonu o okrupnjavanju zemljišta ili o komasaciji iz 1979. koji je dopunjen 1987. godine, da jedan veliki broj postupaka nije završen. To je također dobro da je ovim novim zakonom u članku 74. predviđeno da se ti postupci koji nisu završeni da se po ovom zakonu može …, to smatramo također da je svakako dobro. Ono što najviše zabrinjava i u biti otvara najveći problem, nepoznanica je da je neusklađenost katastra i zemljišnih knjiga ili njihova usklađenost svega 3%. Znači, ovo nije samo posao koji je vezan za jedno ministarstvo, da je to jedan posao koji sinergijski treba odraditi nekoliko ministarstava jer o pitanju uspješnosti komasacija zavisi i konkurentnost hrvatske poljoprivredne proizvodnje. Komasacija sama po sebi je kompleksan posao i zakon bi trebao biti što jednostavniji i što efikasniji. Ono što je dobro da je u komasaciju uključeno i najznačajnije i najviše predstavničko tijelo Hrvatski sabor, da Hrvatski sabor donosi u 5-godišnjem planu plan komasacija, da je to dobro, da je to, točno će se znati kada se bude donosio, to donosi Hrvatski sabor, koje … općine idu, na koji način će se vršiti okrupnjavanje. Ono što je također bitno da svake godine Vlada na početku godine ili na kraju jedne za drugu godinu donosi program komasacije u idućoj godini. Također, sve jasno u ovom zakonu da najveći i najznačajniji dio poslova obavlja Agencija za poljoprivredno zemljište. Ovdje su već kolege u svojim kvalitetnim raspravama dotakli se puno problematike koje komasacija ne obuhvaća, a to je pitanje nasljeđivanja i to sigurno treba drugim zakonskim odlukama i drugim zakonima to napraviti. Ono što je posebno važno, a to je važno za jedinice lokalne samouprave da zbog teškog financijskog stanja jedinicama lokalne samouprave ne može nitko nametnuti obavezu o financiranju, zato svakako treba vidjeti da ulazak komasacije ide se sa zatvorenom financijskom konstrukcijom jer jedinice lokalne samouprave to ne mogu u ovom financijskom stanju ne mogu napraviti. Ja o samom dijelu, kako ide sam tijek i kako se rade planovi, ne bih govorio, ali bih se dotakao nekoliko članaka za koje smatramo da su bitni. Članak 3. gdje govori da je komasacija od posebnog interesa za RH, time i za sve političke stranke koje participiraju u ovom Saboru i zato bih volio da se ovaj zakon donese u najvećoj mjeri u konsenzusu. Također, iskomentirao bih i članak 8. u kojem se govori u članku 1., članku 2. da se traži pristanak, gdje su određene višegodišnje kulture, gdje se traži pristanak svih vlasnika. To je prvenstveno vezano za otoke gdje je veliki broj vlasnika koji već nisu u kontaktu sa tim posjedom, a oni značajno mogu omogućiti pa bi svakako taj dio, tog članka bila dobra da je odlukom većine vlasnika koji su u RH, da oni mogu donijeti odluku o tome, ali to bi predložili da se vidi takva mogućnost jer pojedini vlasnici uz jedne obitelji se nalaze od Australije, Novog Zelanda, Južne Amerike, Zapadne Europe pa će biti teško ako nema privole pa bi trebalo svakako naći neku lakšu formu. Također bi se osvrnuli na članak 18.u kojem se govori po pitanju kada se uđe u komasaciju da sudionik komasacije ne može dobiti manje od 80% količine hektara, a više od 120. Tu mislim da bi kod tog dijela trebalo biti jasnije naglašeno jer u biti velika je razlika da li vi dobili od 10 hektara 8 ili dobili 12, mislim da je ta granica možda malo previše velika. S obzirom na količinu novaca koju ima RH i da ovaj postupak će biti sigurno duži bilo bi svakako dobro da u članku 22.koji govori da je moguća zamjena poljoprivrednih površina samo kada je komasacija. Prijedlog naše stranke predlagaču da se vidi da u biti najbrži je interes OPG-a ako on može naći svog susjeda da su im čestice, ne znam u istoj katastarskoj općini jedna do druge da mogu vršiti zamjenu. Sada je to bilo moguće ali samo uz kao prodaja. Ovdje bi trebali omogućiti iste uvjete koji su u komasaciji ako se radi za … zemlje jedino one stvarno troškove koji su imali da to ne ide kao promet nekretnine. Mislim da bi na takav način omogućili da jedan dio OPG-a u svom interesu izvrši zamjenu čestica, a da to ne košta njega previše, a da bi on sam dobio svoju česticu koja je krupnija jer i na takav način on će biti konkurentniji. Ja ću samo reći da u planu za županiju iz koje ja dolazim je negdje oko 276 hektara ima obradivih površina. Od toga bi trebalo izvršiti komasaciju još na 64 tisuće hektara. Mislim da ako budemo dovoljno svjesni i stanja u poljoprivrednoj proizvodnji i stanja na obiteljskim gospodarstvima da bi svakako ovaj proces mogli završiti puno prije nego što je planirano dugoročno da bude negdje preko 20 godina. jer konkurentnost poljoprivredne proizvodnje i ekonomičnost zavisi prije svega i od okrupnjavanja zemljišta. Ono na što bi upozorili također za ovaj posao koji će doći u agenciju su potrebni novi radnici. Je, ali s obzirom da ima viška u javnoj upravi svakako bi trebalo o tome voditi računa da to ne bude novi trošak već da se iz resora ne znam od Ministarstva prostornog uređenja, iz državne uprave, iz Ministarstva poljoprivrede jel u biti ovo su sve stručne osobe da se oformi taj tim jer u biti taj puta bi rasteretili i ta ministarstva i dobili bi ovdje i na kvaliteti. HNS će poduprijeti ovaj zakon jer smatramo da je on važan segment razvoja i konkurentnosti poljoprivrede ili OPG-a.
Tomislav Klarić, replika.
Kolega Mandić evo ja sam vama zapravo zahvalan jer ste u uvodu svog izlaganja spomenuli jednu vrlo bitnu stvar, rekli ste da se broj stanovnika našeg planeta povećava, međutim nažalost Hrvatska iz godine u godinu gubi jedan manji grad. Hrvatsko selo sa svim tim zakonima koje ste spominjali do osamdesetih godina je polako odumiralo. Imamo situaciju da su ti naši veliki gradovi postali i usisavači i ljudi i novca i od sela nam je ostalo ovo što nam je ostalo. Sve me to podsjeća, ali i ovakav način donošenja zakona na nekakvu kompoziciju vlaka da budem slikovit gdje je jedna osovina već izletila iz tračnica i ukoliko se taj vlak ne zaustavi i ne posloži kompozicija može se dogoditi da se čitav sunovrati. Tu mislim i na demografsku strukturu, tu mislim i na one zakone koji su doneseni nedavno ovdje gdje je Gorskom Kotaru oduzeti prihodi s razloga skidanja statusa brdsko-planinskog, a i gore imamo zemljišta podosta za komasaciju, opustošenih sela, prazni gradići, općine, smanjeni proračuni i vraćamo se na ono što smo govorili od početka. Dakle ovaj zakon treba donijeti ali donijet zakon na način da ga prate i svi ostali zakoni, prvenstveno oni koji se odnose i na poreznu politiku, oni koji se odnose na Zakon o vlasništvu, naše pravosuđe, a i Državna katastarska uprava. O tome sam ja već govorio, a i puno nas je upozoravalo na taj problem. Mi ćemo i dalje izgubiti godine i godine rješavajući banalne probleme imovinskopravnih odnosa jer dugi prateći zakoni nisu u tom smislu usmjereni da se na ovaj način sagledava. Ta kompozicija koja je već pred iskakanjem iz tračnica ako se ne posloži, zaustavi kompletno osmisli nova strategija i po pitanju naročito demografske obnove o kojoj ste vi natuknuli bit će velikih problema.
Hvala. Ivica Mandić, odgovor na repliku.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Uvaženi kolega, pa slažem se da je jedna od najvažnijih pitanja ili pitanje svih pitanja, pitanje demografije. RH od svoje samostalnosti pokušala je sa raznim mjerama, ali očito te mjere još uvijek ne daju rezultate, još uvijek i tu se u potpunosti s vama slažem. Ali s obzirom na stanje kako je u industriji ili industrijsko gospodarstvo da ono još uvijek neće biti tako brzo podignuto na razinu na koju mi želimo, smatram da ovaj proces života u ruralnim prostorima sigurno trebalo bi ministarstvo sa svojim mjerama, a posebice EU ima masu mjera koja omogućava ljudima povratak u te prostore. Stanje na selu mora se to mi htjeli ili ne htjeli značajno promijeniti jer svatko od nas u prvoj, drugoj ili najkasnije u trećoj generaciji je vezan za selo i imamo određene sentimente prema selu. Ali selo i obiteljsko gospodarstvo koje djeluju morati će biti do kraja u tržišnoj utakmici sa kvalitetom, količinom, konkurenti svijetu. Smatramo na potencijale koje imamo i prostor i kvalitetno zemljište, nezagađenu vodu da treba samo dočekati to vrijeme i da broj obiteljskih gospodarstava koji se bave poljoprivrednom proizvodnjom ići će još uvijek, idućih 10-ak godina stagnirati će. To je neminovnost jer ostaju samo oni najjačiji, najkrupniji, najkonkurentniji. Opet jedna obaveza za Republiku Hrvatsku da i dio tih obiteljskih gospodarstava koja su starija da je bolje naći nekakve mjere a to zemljište što imaju ga podijeliti ljudima koji će biti konkurentni. Hvala vam na pitanju.
U ime Kluba zastupnika DC-a Novog vala i nezavisnih zastupnika Baranović, Martinčević kolegica Vesna Škare-Ožbolt.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, poštovana gospođo zamjenice sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Naš klub će apsolutno podržati ovaj prijedlog zakona u prvom čitanju on je nasušna potreba za daljnji razvoj i poljoprivrede i investicija, ulaganja a i samog cijelog sektora poljoprivredne proizvodnje. Međutim, bez obzira što se mi danas tu kačimo tko je za što odgovoran i zašto ovog zakona nije bilo cijelo ovo vrijeme, činjenica je jedna. Ovaj zakon o kojem sada raspravljamo, koji tek sada dolazi na dnevni red pokazuje jednu grubu istinu a to je da smo mi potpuno nepripremljeno ušli u Europsku uniju. A zemlja je supstrat za poljoprivrednu proizvodnju. Prema tome onaj naš poljoprivrednik sa pola hektara ili sa nekoliko hektara uopće ne može biti konkurentan poljoprivredniku standardne koji ima 20 hektara zemljišta a to je standard u Europskoj uniji i to je problem. I to je problem. I zato ovaj zakon treba što prije donijeti, skratiti ovu proceduru do drugog čitanja, naravno vrlo dinamizirati i raspravu, javnu raspravu i sve konkretne prijedloge uključiti. Ali mi smo, to je i potpredsjednica već rekla negdje 2005. godine započeli sa pilot projektima. Nakon 10 godina, evo biti će iduće godine 10 godina imamo završeni jedan projekt. Što je to pokazatelj? Da mi uopće se ne možemo nositi sa tim problemom komasacije. I doista dok ne uredimo zemlju, poljoprivrednu zemlju neće biti ni poljoprivrednih investicija, dok ne okrupnimo zemlju neće biti ulaganja, neće biti razvoja poljoprivrede a ova komasacija ne samo što stimulira povećanje poljoprivrednih površina ona na neki način rješava pitanje i socijalne politike onih poljoprivrednika, onog ostarjelog poljoprivrednog domaćinska koji jednostavno nemaju više snage baviti se poljoprivredom i praktički njima treba na svaki način omogućiti da za to zemljište dobiju određenu mirovinu. Ja sam već i u replikama govorila da je rješavanje imovinsko pravnih odnosa ključ priče. Ovdje je bilo nekoliko puta istaknuto brojka 3% usklađenosti katastra sa zemljišno-knjižnim stanjem. Ja sam evo, kako nemamo poslovničku mogućnost nije 3% usklađenog zemljišno-knjižnog i katastarskog stanja u Republici Hrvatskoj, puno je više površina usklađeno. Vama je cijela Istra usklađena katastarski zemljišno-knjižno, vama je Međimurje usklađeno, Varaždinska regija je usklađena kompletno, dio Slavonije je usklađen, dio nije, Dalmacija nije usklađena, prema tome, Zagreb vam je totalni kaos, dakle tu je samo jedna katastarska općina Trnje usklađena sve ostalo nije. Prema tome, imate puno, puno prostora za provedbu ove komasacije, naravno tu treba donijeti i provedbene propise gdje će se provoditi ta komasacija, nije isto provoditi komasaciju ne znam u Zagorju i provoditi komasaciju i Slavoniji. Prema tome, puno ćete više vremena izgubiti u Zagorju. Dakle tu treba napraviti jednu pametnu stratešku politiku i kada se krene sa zakonom gdje će ga se prvo početi provoditi. Zanimljivo je a na neki način je i gruba istina ali je to tako da svi oni postupci koji su započeti '79. godine koji su stali tamo negdje '90.-te, '91. godine će se dovršiti po odredbama novog zakona. Sada se možete zamisliti koliko je predlagatelja već napustilo ovaj svijet od tada. Ja bih ako dopustite iznijela neke konkretne prijedloge kao doprinos da zakon bude puno konkretniji, članak 25. stavak 1. određeno je da služnosti i stvarni tereti nakon podjele komasacijske gromade sudionicima komasacije koje više nisu potrebni se brišu a ukoliko su potrebni s obzirom na novu raspodjelu zemljišta kaže zakonodavac mogu se osnovati nove služnosti, tereti i ograničenja prava vlasništva. Ja bih vam ovdje sugerirala da ovo "mogu osnovati" stavite u "moraju osnovati", apsolutno se moraju osnovati ako su postajale one se ponovno moraju osnovati dok ih netko ne ukine. Prema tome, bilo bi, trebalo bi upisati u zemljišne knjige istovremeno sa provedbom pravomoćnog rješenja o komasaciji. Dakle umjesto "mogu osnovati" "moraju osnovati" U tom bi slučaju trebalo promijeniti i članak 59. stavak 2. koji određuje što rješenje o komasaciji mora sadržavati. Tu bi trebalo nadopisati da se stvarni tereti i to pravo služnosti prolaza tim istim pravomoćnim rješenjem upisuje na novoformiranu nekretninu, a ne samo da se one brišu. Ne možete napisati služnosti se brišu, a šta s njima. Služnosti moraju ostati. Također u stavku 3. ovog istog članka određeno je da će se u slučaju ako je zemljište opterećeno hipotekom, a vlasnik ne dobiva u zamjenu drugo zemljište, hipoteka isplatiti iz naknade. Mislim da to tako ne bi moglo biti bez pisane suglasnosti vlasnika zemljišta pa bi u postupku komasacije trebalo dobiti i suglasnost vlasnika zemljišta da se to učini. Ne možemo to samo tako propisivati. A onda u tom slučaju u rješenju o komasaciji bi trebalo biti određeno da se u slučaju isplate naknade u gotovu novcu na nekretninama koje su predmet komasacije i na kojima je upisana hipoteka naknada ne isplaćuje vlasniku zemljišta već vjerovniku, naravno uz suglasnost vlasnika zemljišta. Mislim da je jasno, je l tako. Člankom 39. stavak 2. određeno je tko mogu biti procjenitelji nekretnine koja je predmet komasacije i tu sad vi kažete da to budu osobe koje imaju preddiplomski i diplomski sveučilišni studij ili integrirani preddiplomski i diplomski sveučilišni studij ili specijalistički diplomski stručni studij poljoprivredne struke, ali bi u svakom slučaju to trebale biti i osobe koje su po mom mišljenju od strane suda imenovane za sudske vještake i procjenitelje i to poljoprivredne struke naravno. Dakle tu iz ovog što ste vi predložili nije uopće vidljivo što ste mislili pod ovlaštenim za procjenu nekretnine i mislim da bi bilo dobro da u budućnosti, da ne bi bilo zabune, da tu stoji ovlašteni sudski procjenitelj poljoprivredne struke. I posljednja primjedba odnosno prijedlog, sugestija, kod članka 59. stavka 2. određeno je što rješenje mora sadržavati. Dakle osim već ovih primjedbi koje sam navela, rješenje bi moralo sadržavati i odredbu na koji način će ZK služba ili odjel općinskog suda provesti upis u zemljišne knjige. Da li će se istoj uz pravomoćno rješenje dostaviti i dokaz o uplati za oduzete nekretnine ili dokaz da je vlasnik dao u zamjenu drugo zemljište ili će se ono jednostavno provesti na temelju pravomoćnog rješenja. To su bitne stvari i zato se vraćam na onu svoju početnu tezu iz replika koju sam tamo iz klupe govorila, do drugog čitanja bilo bi dobro da mi ovdje imamo set zakonskih prijedloga i kada je riječ o Zakonu o nasljeđivanju i kada je riječ o Zakonu o poljoprivrednom zemljištu i kada je riječ o izmjenama Zakona o zemljišnim knjigama i Zakona o vlasničko-pravnim odnosima. Jednostavno to mora biti dio paketa o kojem ćemo nekako objedinjeno raspravljati, onda to ima smisla. Ovako samo izaći s ovim zakonom u prvom čitanju bez svih ovih drugih popratnih stvari koje jednostavno moraju biti ugrađene u ovaj smjer kojim ide zakon neće imati nikakvog smisla. Međutim evo, do drugog čitanja očekujemo bitne pomake i podržavamo ovaj prijedlog zakona. Hvala.
Hvala. Replika, Branko Bačić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolegica Škare-Ožbolt, vi ste u svom izlaganju replicirali čini mi se gospodinu Mandiću oko ukupne količine odnosno ukupne površine usklađene zemljišne knjige i katastra nekretnina u Republici Hrvatskoj, govoreći kako je više od 3% površine Republike Hrvatske usklađeno stanje na terenu s katastrom i zemljišnom knjigom. Naime, u Republici Hrvatskoj oko 3500 katastarskih općina i 350 je njih za njih provedena nova katastarska izmjera, to je negdje oko 10%, međutim od tih 350 katastarskih općina svega je u 100-tinjak izvršen javni uvid, obnovljen katastar i obnovljena zemljišna knjiga. Iz tog podatka bi se dalo naslutiti da se govori o 3% od cjelokupne površine Republike Hrvatske. No slažem se s vama, puno više površine Republike Hrvatske je usklađen katastar i zemljišna knjiga sa stanjem na terenu iz razloga jer se to usklađivanje nije vršilo samo tamo gdje je vršena nova izmjera, gdje je izrađen novi katastar, gdje je izrađena zemljišna knjiga nego su brojne uprave odnosno uredi za katastar diljem Hrvatske vršile usklađivanjem stanja na terenu, odnosno zemljišne knjige i katastra sa stanjem na terenu i bez da se vrši nova izmjera. U tom smislu je taj vaš ispravak točan, dakle kudikamo više je zemljišta, a pogotovo i poljoprivrednog zemljišta usklađen teren sa katastrom i zemljišnom knjigom.
Odgovor na repliku, Vesna Škare-Ožbolt.
Zahvaljujem kolega Bačić što ste evo malo možda pojasnili kolegama do mene. Međutim, ono što želim sad, nekako ste mi sugerirali misao, dakle cijelo vrijeme govorim da je potrebno ubrzati i ne samo donošenje ovog zakona nego i rokove smanjiti. Upravo ova usklađenost, bez obzira na vlasničke odnose unutar upisane vlasnike koji su kojekakvi, daje šansu da se na puno više mjesta otvore komasacijski postupci i da ti komasacijski postupci idu puno brže. Sama usklađenost daje veliku šansu. Naravno, kad otvorite zemljišno-knjižni list, vlasnički list pa kad vidite tko su upisani vlasnici od prije 100 godina pa ih trebate izvoditi do današnjih dana, onda vam dođe zlo. Ali takvo je stanje u Hrvatskoj, bogata smo zemlja bogata nekretninama sa katastrofalnim upisima vlasništva. Prema tome, sama ova usklađenost je dobar temelj da se komasacija pokrene na puno više mjesta tamo gdje su naravno ti podaci i zemljišno-knjižno stanje sa katastrom u cijelosti usklađeni, a to je više, daleko više od 3%.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Kolegica Mirela Holy nije prisutna, pa gubi pravo rasprave po ovoj točci. Domagoj Hajduković, izvolite.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, uvažena zamjenice ministra sa suradnicima, kolegice i kolege. Pa evo slušajući i ovu raspravu, ali svi znamo da je činjenica da hrvatsku poljoprivredu muče mnogi problemi, mnogi problemi, a čije uzroke manje-više znamo. Ali dozvolite da na početku moje rasprave ipak napravim jednu kratku rekapitulaciju zbog čega smo u situaciji u kakvoj jesmo. To je prije svega nedostatak vizije u devedesetim godinama što s poljoprivredom. Dakle, bili smo suočeni sa situacijom kada su se veliki glomazni pikovi počeli raspadati, kada je krenula privatizacija kada država nije imala jasnu strategiju niti viziju što će učiniti sa malim poljoprivrednicima koji su prije svega egzistirali kao kooperanti velikih IPK-ova i na druge načine, odnosno mnogi su egzistirali kao poljoprivredni proizvođači, ali nisu imali značajniji zemljišni potencijal, odnosno nisu imali velika zemljišta, te su to radili isključivo kao neku dodanu vrijednost na već postojeći rad. Dakle, bili su zaposleni u određenim firmama, a poljoprivredom su se bavili kao dodatnim radom. Moram konstatirati na žalost da smo također poticali određene projekte i programe za koje se već u početku znalo da su osuđeni na propast. Primjerice, osnivanje malih farmi sad od 20, 30 grla stoke. To je, dakle ako govorimo o mljekarstvu i slično, poticali smo jednu granu proizvodnje za koju smo znali da neće moći biti konkurenta, za koju smo unaprijed znali da se neće moći snaći na glomaznom tržištu, da neće moći sama nastupati. Jer u svakom gospodarskom djelovanju, pa tako i u poljoprivredi okrupnjivanje je ključ. Da li se ona provode po klasterima, da li se ono provodi po udruženjima to je sad već manje bitno. No, poznajući na žalost i naš mentalitet klasterizacija, okrupnjivanje, mehanizacijske zadruge i slično nisu dočekane baš kako treba među naših proizvođačima. Ne mogu ih s jedne strane ni kriviti budući da imaju vrlo loša iskustva iz prijašnjih sistema kada se zadrugarstvo provodilo nasilno, ali nije dalo onakve rezultate kakvi su bili očekivani. Određenim političkim elitama u određeno dato vrijeme bilo je u interesu očuvati ovakav status quo, odnosno imamo situaciju gdje su mnoga poljoprivredna gospodarstva zapravo više imaju socijalni nego proizvodni karakter, gdje je struktura poljoprivrednih proizvođača, dakle to su uglavnom stari ljudi koji žive sa razmjerno malim komadom zemlje i koji više, dakle kako sam rekao imaju socijalni karakter. Dakle, ljudi rade zemlju da od nečega prežive doslovno, a ne da bi privređivali, nastupali na tržištu i slično. I još jedan problem koji bojim se još uvijek nismo dali dovoljnu važnost tom problemu, odnosno nismo ga problematizirali iako nije konkretno veznica. Problem komasacije je obrazovanje poljoprivrednih proizvođača. Dakle, mi imamo situaciju gdje većina poljoprivrednih proizvođača nije dovoljno obrazovana što se tiče same djelatnosti poljoprivrede i slično, nego često svoj rad da tako kažem temelje na principu iskustva, tradicije, onoga što su naučili od roditelja koji su se također bavili poljoprivredom itd. Međutim, ukoliko govorimo o poljoprivredi kao dohodovnoj djelatnosti od koje netko želi živjeti tada mora imati i primjerenu obrazovnu podlogu. Ne govorim to u smislu možda nekih formalnih nazovimo to tako akademskih titula i slično, ali svakako da treba, da danas poljoprivredni proizvođači moraju biti puno obrazovaniji nego što su to trebali biti prije. Ono što mi je jako žao za ustvrditi je to da sam tijekom prijepodnevne rasprave čuo jako puno politiziranja i žao mi je da se rasprava o ovako jednom važnom pitanju za poljoprivredne proizvođače svodi na to, od prebacivanja krivnje do stalnog inzistiranja na tome da se nečiji prijedlog čuje ili ne čuje. Pa za boga, ovaj je zakon u prvom čitanju. Ja vjerujem da će do drugog čitanja neki od rečenih prijedloga ovdje biti uvaženi. Dakle, ja bih pričekao drugo čitanje dok krenemo na takve rasprave. Poljoprivrednici trebaju rješenja, a ne floskule i demagogiju i to mislim da mogu sa sigurnošću tvrditi i to je ono što im ovaj zakon uostalom i nudi. Komasacija kao takva je dio rješenja. Kao što je ministar spomenuo u raspravi prije, ovaj put se ne radi o, komasacija inače na selu današnjem ima jedan vrlo negativan prizvuk. Kad kažete komasacija to je nešto što neće biti dočekano jako dobro. Međutim, ovdje se ne radi o komasaciji kao što je ministar rekao okrupnjivanju državnih čestica, nego o komasaciji koja želi pomoći poljoprivrednicima i poljoprivrednim proizvođačima da mogu biti konkurentni na tržištu. Prema tome, Zakon o komasaciji je u mom mišljenju dio rješenja barem jednog dijela od ovih problema o kojemu sam malo prije govorio. Dakle, provođenje komasacije je preduvjet za jaku i sređenu poljoprivredu. Zemljišna politika kao takva mora biti osnova efikasne i konkurentne poljoprivrede jer kako je, ako se ne varam i potpredsjednica Doma rekla zemljište je osnovni resurs u poljoprivrednoj proizvodnji, stoga to je logično. Kolegica Škare-Ožbolt je govorila o sređenosti naših zemljišnih knjiga. Tu ću se složiti sa njom da one ovisno o dijelu Hrvatske ili sređenija ili nesređenija. Međutim, činjenica stoji prošle godine da smo i donosili zakone koji su imali za cilj sređivanje i katastarskih knjiga i gruntovnica i općenito popisa državnog vlasništva. Jer bili smo suočeni sa jednom činjenicom da država nije znala s čime raspolaže, nije znala što je vlasništvo, a kamoli onda da je mogla to vlasništvo staviti u upotrebu. Ako govorim o zemljištu onda i zemljišta, ako govorimo o nekretninama i o nekretninama. Naravno komasacija i provođenje komasacije i veće zemljišne parcele će dovesti i do racionalizacije poslovanja poljoprivrednih proizvođača. Dakle, veća zemljišna čestica sama po sebi sugerira da će imati manje troškove, prije svega manipulativne, da će imati mogućnost bolje infrastrukture. Dakle, da će im se isplatiti priključivati na sustave navodnjavanja i slično i drugu infrastrukturu koja je potrebna za poljoprivrednu proizvodnju ukoliko imaju veće parcele. Mi smo već imali situacije kada je infrastruktura za navodnjavanje bila sagrađena. Imate u Slavoniji nekoliko takvih slučajeva, međutim nije bilo korisnika. A zašto nije bilo korisnika? Prije svega zato što svako tlo nije pogodno za navodnjavanje niti svaka kultura ali i zato što se ljudima zbog relativno malih posjeda nije isplatilo plaćati svu tu cijelu infrastrukturu koja je bila potrebna za navodnjavanje. Inače, navodnjavanje nije rješenje svih poljoprivrednih problema. Ali hoću vam reći da ukoliko bi proizvođači imali veće čestice takvi infrastrukturni zahvati bi im se isplatili i vjerujem da bi bili puno ohrabreniji upuštati se u slične. Da zaključim, želim pozdraviti nastojanje ministarstva da se konzultira i šira javnost i proizvođači a i stručnjaci. Kao što sam ponovio ovo je zakon u prvom čitanju, do drugog čitanja će on sigurno doživjeti određene izmjene. Ja bih svoj sud konačni, pa na to apeliram i kolege sa druge strane sabornice, sačuvao i rezervirao do trenutka kada vidimo zakon u drugom čitanju. U svakom slučaju podrška zakonu u prvom čitanju. Hvala lijepa.
Đurđica Sumrak, replika.
Hvala vam lijepa gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Hajduković jako mi je žao, rekli ste u jednom svom dijelu da poljoprivrednici ne očekuju floskule i demagogije, a upravo ste svoje izlaganje počeli sa demagogijom rekavši da '90-e godine Vlada nije imala viziju vezanu uz poljoprivredu. Itekako je '90-e godine Vlada imala viziju jer je imala viziju kako Hrvatsku osloboditi od agresora. '98. godine kolega Hajduković ako se vi toga sjećate Hrvatska je završila rat. Ostala je popaljena, opljačkana stoka, minirano zemljište, uništeno sve što se uništiti dalo. U periodu od '90. pa do sada dva puta je bila vaša Vlada, znači ukupno rekli bismo 8 godina. Što se tiče poljoprivrede sve što ste učinili jest to da ste je blago rečeno uništili. A u ovom periodu kolega Hajduković, moram to reći, a žao mi je što moramo o ovom zakonu na ovaj način govoriti ali izazvali ste sami, danas ponovno ponavljamo ne biste govorili niti o europskim fondovima, niti o EU niti o ničemu. I žalosno je da vi možete govoriti o tome, da 20 i 30 grla stoke je ništa. Oprostite, kad neki farmer ima 20 ili 30 grla stoke ili mliječnih krava ili tovnih goveda on jako dobro može živjeti ako su mu osigurani uvjeti, znate. A o svemu ovome ne bismo govorili da nije bilo ni onih potpora. Danas konačno kaže ministar mi znamo koliko imamo poljoprivrednog zemljišta, 2012. ste se tako pripremili da ste ovdje urlikali da ima milijun hektara. Zaboravljate i ARCOD, zaboravljate sve što je učinjeno. To je žalosno, to je demagogija.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, kolega Hajduković.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa kolegice, da, floskula i demagogija kada govorimo o nekim strateškim pitanjima. Vi prvo čega se prisjećate je Domovinski rat. Da, kolegice jako se dobro sjećam Domovinskog rata. Da, kolegice ja sam porijeklom sa područja koje je bilo zahvaćeno upravo tim Domovinskim ratom. Da, kolegice itekako dobro znam što je Domovinski rat učinio i našem seljaku i našem selu i našoj poljoprivredi [[Upadica Sumrak: Ne Domovinski rat nego agresija.]] Dobro, agresija, kako god želite, odnosno agresor, četnici nazovite to kako hoćete ali jako dobro znam i jako se dobro sjećam. Kažete omjer je 8 godina je moja stranka na vlasti, a što je onda sa 16 onih gdje ste bili vi? Imali ste viziju, pa ja ne vidim rezultate te vizije kolegice. Gdje su rezultati te vizije? Rezultati jesu tu gdje jesu, zato i jesmo tu gdje jesmo i zato ovakve zakone donosimo sa 20 godina zakašnjenja. Ja mogu razumjeti i shvatiti naravno da nam je u '90-ima apsolutni prioritet bio obrana i oslobađanje okupiranih teritorija ali ne može nam to biti isprika za sve loše što se izdešavalo i u hrvatskoj poljoprivredi ali svugdje dalje. Bojim se da ne može. A kada govorimo o osiguranim uvjetima pa da uloga Vlade je osigurati uvjete. A kako ste ih vi osigurali? Pa kupujući socijalni mir, dajući 40 lipa poticaja po litri mlijeka pa dok ide, ide. Ali to je neodgovorno, kolegice.
Sad ćemo prijeći na stanku do 15,00 sati. A prvi na redu će biti u pojedinačnoj raspravi kolega Branko Hrg.
Kolegice i kolege nastavljamo sa pojedinačnom raspravom o prijedlogu Zakona o komasaciji poljoprivrednog zemljišta. Marijan Škvarić izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Sabora, poštovana zamjenice ministra, kolegice i kolege. Pa u ovoj pojedinačnoj raspravi ja se više neću toliko osvrtati na sam tijek, svrhu i cilj ovog Zakona o komasaciji. Ja bih se kao gradonačelnik prije svega htio osvrnuti baš kako da ovaj zakon ima mogućnost primjene tog zakona u praksi. Baš zaista da vam ne dođe do situacije baš zbog važenja ovog mira i provedbene komasacije da to ne bude zakon kojega svi želim, svi trebamo a na kraju nećemo ga nikad moći provesti. Da bi tu bilo rezultat cijelih tih aktivnosti, u biti su tri odrednice po meni, a to je da imamo ljude koji to znaju provesti, da poznajemo i imamo dobru proceduru kako ćemo te stvari realizirati i naravno sve je to uvijek vezano uz određena financijska sredstva. Kada već govorimo o ljudima u tom dijelu definirano je da će agencija izgraditi višegodišnje i godišnje programe, a za potrebe izrade planova agencije će se ustrojiti posebna ustrojstvena jedinica i piše 15 djelatnika. Ja predlažem da slijed ovih aktivnosti i procedure koje sam rekao spada praktički u veliku razinu multidisciplinarnosti. Ajmo tu definirati da, što je čak i bilo rečenu u raspravi 15 djelatnika, ajmo ih uzeti koliko treba, ali uzmimo 5 iz Ministarstva poljoprivrede, uzmimo pet iz Ministarstva pravosuđa jel je velikim dijelom to obuhvaća izmjenu mnogih zakona koje ću reći, ajmo uzeti pet iz Ministarstva financija jer se također velikim djelom tiče i količine sredstava fondova EU i također Zakon o fiskalnoj odgovornosti i drugim stvarima. Ajmo uzeti još 5 iz recimo Ministarstva graditeljstva i prostornog uređenja koji će gledati kako nakon toga će izgledati cijeli taj prostor. Onda ćemo imati postojeće ljude a i ljude sa iskustvom koji znaju, tu ne možemo uzeti vježbenike, i onda tih milijun i četiristo tisuća kuna možemo više upotrijebiti za potporu određene razine aktivnosti koje su tu još potrebne. Naravno uvijek ja gledam da bi se tu moglo pomoći nama u okviru lokalnih uprava i samouprava bilo gradova, općina bili i županija. Evo tu također bi se opet napomenuo oko samog dijela financiranja kad već govorimo, da zaista sredstva potrebna za izvršenje ovog programa moraju biti i osigurati se u državnom proračunu Republike Hrvatske, proračunu jedinica lokalne područne i regionalne samouprave i također sredstava fondova EU, sredstava od donacija i drugih sredstava itd. Ali kad već govorimo o sredstvima proračunske jedinice lokalne uprave da bi taj program bio održiv i provediv onda znate da mi ta sredstva moramo imati planirana u gradovima i općinama. Ako ih nemamo planirana znači da ako u toj tekućoj godini mi ne znamo da li će taj program ići onda moramo ili ići rebalansom, ako to ne napravimo onda moramo čekati iduću proračunsku godinu. Rebalans znate što znači, sazivanje sjednice općinskih i gradskih vijeća, tu također može se sazivati svaka tri mjeseca najkasnije u tom dijelu i to je sve što odugovlači itekako. Tu trebamo gledati da to bude operativnije na način da se ove jedinice lokalne samouprave ili maksimalno oslobode što ste i vi rekli da se to može, plaćanje i sudjelovanje u takvim aktivnostima ili određenim nekakvim iznosima gdje bi već unaprijed za područje koje jesu mogli osigurati ta sredstva da dobijemo na operativnosti i brzini donošenja odluka za uključenje u taj i takav program Tu bi se također osvrnuo na članak 8. gdje je u stavku 2. govori da izravna komasacija se može provoditi i bez pristanka vlasnika ako se radi o katastarskim česticama manjih površina. To je jako diskutabilno, govorim iz prakse, recimo 1000 kvadrata površina u Slavoniji je praktički ništa, ali 1000 kvadrata kod mene u Zagorju je jako puno, relativno jako puno. Tako da bi tu predložio da se u članku 8. malo konkretnije te stvari što se tiče samih površina definiraju. Na koji način, ne znam u raspravi ali možda čak i o veličini od ne znam pola hektara do hektara da se vidi o kakvom … [[Govornik se ne razumije.]] ili o postocima od ukupne površine koja se na neki način obuhvaća samom tom komasacijom. Članak 18. zaista ističe ono bitno, a da se komasacija provodi tako da svaki sudionik dobiva za zemljište novo zemljište, što manje čestice i u jednakoj vrijednosti, dobro kvalitetno i mislim da bi to trebalo ostati i definirati način kako se to može jednoznačno definirati. U članku 29. gdje se definira postupak provođenja komasacije i definira se što idejni projekt mora sadržavati. Odmah prva točka, obrazloženje gospodarske opravdanosti komasacije. Danas kad smo … u raspravi ovdje pa ja mislim da … posto slučajeva … oznake što je to opravdanost komasacije, tako da mislim da ne treba za svaki postupak komasacije definirati na tom dijelu nego mislim da možemo napraviti za Hrvatsku jedan jedinstveni obrazloženje gospodarske opravdanosti koje može onda biti sastavni dio idejnog projekta, zbog operativnosti ako svaki put radi manji projekt, mora biti netko tko će ga raditi, tko će ga prihvatiti, moramo provesti javne rasprave, itd., itd. Opet je to ona stvar koju mislim da možemo jedanput jednoznačno definirati … što je to gospodarska opravdanost komasacije. Kada govorim o članku 30., ovo je jedna od bitnih stvari koje bi se … u budućnosti, a to je da pri pokretanju postupka komasacije, agencija saziva skup vlasnika i posjednika zemljišta na koji osim vlasnika i posjednika zemljišta poziva sve predstavnike jedinica lokalne i područne samouprave i druge zainteresirane osobe. Pa mislim da je to ključ svega. Zašto? Ovo je, se definira namjera, definira se transparentnost, definira se javnost da svatko može reći svoje mišljenje i tu je početak da uopće vidimo opravdanost da li nešto uopće ima osnove da krenemo u daljnji postupak ili ne. Ako je tu veliki otpor u tom dijelu, onda je uopće … da se nešto radi. Iz iskustva kojeg imamo u Zagorju, komasacija … godina koje su provedene, ni jedna nije provedena da nisu radile im sjekire i lopate i motorne pile, itd. Nažalost to je stvar koja je, treba ćuti ljude, ako to ljudi žele ili ne žele, na njima je da o tome se odluče, na kraju krajeva. Članak 31. gdje također baš u tom dijelu je definirano da je potrebno prethodno suglasnost središnjeg tijela na način da se prijedlog za provođenje postupka komasacije zajedno sa idejnim projektom se zatraži mišljenje središnjih tijela državne uprave, nadležne za taj dio. Tu treba 6 mišljenja. Iz mog iskustva, ako tražite jednu suglasnost i uz tu suglasnost jedno mišljenje, u ovih 30 dana je praktički, kao onaj film "Nemoguća misija", da vi to dobijete. Ajde tu stavite da ovih 6 mišljenja imaju rok od 30 dana, a onda još dodatnih 30 dana se može agencija donijeti svoju odluku da to dostavi državnoj upravi nadležnoj za poljoprivredu. Ovo je apsolutno prekratki rok za ta mišljenja, sve ovo i … dana, tih 60 dana je teško, ali ajmo se staviti da barem bude to. To je realnost. Ovo je za mene, ono što sam rekao nemoguća misija. Također, ono što smo već rekli oko samog financiranja, članak 35., da zaista mi u gradskim upravama lokalnim i županijama morali bi znati prije u tekućoj godini ili prije tekuće godine da ta sredstva možemo planirati u našim proračunima. Sad u članku 36., ono što sam rekao vezano uz prethodnu izjavu da prema odredbama ovog zakona, da predstavničko tijelo jedinice područne i regionalne samouprave, odnosno grada Zagreba imenuje županijsko komasacijsko povjerenstvo. E tu će, po mom mišljenju, isto biti problema jer tu piše i čak na prijedlog središnjeg tijela državne uprave. Ako je imao prijedlog središnjeg tijela državne uprave, onda ako tražite mišljenje predsjedničkog tijela, a to je opet županijska skupština ili općinsko i gradsko vijeće, opet vjerujem možemo biti u blokadi jako dugo. Ja predlažem da na prijedlog središnjeg ureda samo izvršno tijelo, a to je gradonačelnik, načelnik ili župan, mislim da za to postoje zakonske osnove, mogu potvrditi takav izbor, da bude puno …, puno brže, a ono što netko veli, e pa mi nismo znali, ma znat ćemo, znali smo zato jer smo imali već prije javnu raspravu o tome, a … po tome i kao gradonačelnik i župan moramo dati izvješća našim skupštinama, odnosno općinskim i gradskim vijećima što radimo, tako da i prisutna je i transparentnosti i …, a itekako smo postigli na neki način i brzinu. Opće moje mišljenje je da to riješimo, mora biti što manje koraka u onoj konačnoj odluci o rješenju komasacije. Što će biti više tu uključeno, iz onog iskustva što smo danas razgovarali da se nitko nije htio 20 godina s time baviti, da moramo i kao … svih preuzeti odgovornost i to zaista pokušati i riješiti. I još jedno u vezi članka 41., stručne geodetske poslove moraju raditi ovlaštene osobe … poslove. Geodeti u katastarskoj službi po meni bi morali biti ti koji bi trebali to raditi. I završno, mi trebamo još napraviti 3 stvari. Prvo je, u drugim zakonskim aktima ako napravimo na nekom području komasaciju da više ne možemo to zemljište dijeliti, ono što smo govorili, ne i Zakon o nasljeđivanju, to moramo zabraniti, blokirati. Druga strana koja se još pojavila, imali smo primjer, ali smo napravili jednu lijepu tabletu, a onda smo izbetonirali, ne može se niti to pretvoriti i u prostor za …, odnosno za … zone i treće, morate nam pomoći da i mi na lokalnoj upravi provodimo dalje okrupnjavanje zemljišta za što financiramo taj … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala lijepo.
Vrijeme kolega Škvarić. Privedite kraju. Hvala. Sljedeći za raspravu, Branko Hrg. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa ja ću ustvari nastaviti tamo gdje je kolega Škvarić stao jer približno mi svi koji dolazimo iz lokalnih samouprava se slažemo u istim stvarima jer smo svakodnevno sa istim problemima. Dakle, sve ono što zadire u privatno vlasništvo i sve što se tiče poljoprivrednog zemljišta osobito je osjetljivo pitanje u kojem je važna transparentnost postupaka i odluka. Komasacija poljoprivrednog zemljišta je od ogromne važnosti za poljoprivredu, od važnosti za povećanje konkurentnosti hrvatskih poljoprivrednih proizvođača. To svi znamo. To možemo svi konstatirati. Međutim, Prijedlog zakona o komasaciji koji je pred nama izaziva zabrinutost, određeni osjećaj nesigurnosti, pokazuje da se ne vjeruje lokalnoj samoupravi, a poljoprivrednici radi kojih se zakon donosi postavljeni su na marginu cijelog procesa. Iskustvo drugih zemalja u provedbi komasacije pokazuje da uspjeh komasacije ovisi o početnim koracima i dobivanju potpore od strane poljoprivrednika i drugih zainteresiranih osoba. A upravo u tome je ovaj prijedlog Zakona o komasaciji počinje krivo. Središnja državna agencija, Agencija za poljoprivredno zemljište izrađuje strateške dokumente koje donosi Sabor i Vlada, izrađuje idejni projekt komasacije. Isto tako ta agencija ugovara poslove sa privatnim firmama koje plaćaju i lokalne i regionalna samouprava i svi porezni obveznici. Agencija izdaje pravomoćno rješenje o početku komasacije na nekom području, to znači da se na takvo rješenje ne može izjaviti niti žalba niti pokrenuti upravni spor. I do tada nigdje nema spomena o poljoprivrednicima njihovim težnjama i potrebama. I županijska komasacijska povjerenstva predlaže Ministarstvo pravosuđa, potpuna centralizacija postupaka odlučivanja i provedbe. To izaziva opravdani strah kod svih budućih sudionika komasacije. Predlažem da malo pogledamo iskustva susjedne Slovenije. U Sloveniji se 67% vlasnika zemljišta mora složiti s prijedlogom za pokretanje komasacije i tada ostali vlasnici nemaju pravo zaustaviti proces komasacije, a kod nas se vlasnike zemljišta ne pita osim vlasnika trajnih nasada, ali većih ne i manjih nasada. Ali u zakonu ne piše tko određuje što su mali a što su veliki voćnjaci i vinogradi. U stručnim analizama u Sloveniji utvrdili su da upravo privatne firme koje provode poslove vezane uz komasacije koje bi kod nas trebala ugovoriti Agencija za poljoprivredno zemljište su jedna od najslabijih točaka komasacije. Dakle, kod nas bi samo Agencija za poljoprivredno zemljište mogla pokrenuti postupak komasacije, a to pravo nemaju ni poljoprivrednici niti lokalna samouprava što je npr. u Sloveniji moguće. Iskustva drugih zemalja u provedbi komasacije su različita, ali svuda je u pravilu jasno razgraničena odgovornost za ukupnu kontrolu i praćenje i odgovornost za implementaciju. To u ovom prijedlogu zakona nije napravljeno. U pogledu financiranja nije potpuno jasno tko će financirati što i neprihvatljivo je da se to definira u programima i da nakon ugovaranja poslova Agencija za poljoprivredno zemljište sklapa ugovor sa općinom ili gradom o financiranju, a da ne govorimo o tome što je već govoreno jako puno u replikama i raspravama da nije jasno da li će biti predfinanciranje za lokalnu samoupravu iz europskog fonda ili će se moći dobivati novci unaprijed. Ovaj kratki sažetak o prijedlogu Zakona o komasacijama na većinu članaka bi se mogle dati primjedbe jer se stvara konfuzija i nesigurnost i u tom dijelu evo samo nekoliko primjera. U članku 14.misteriozno se pojavljuje investitor koji sklapa sporazum u vezi s naknadom za zemljište koje će biti za opće ili zajedničke potrebe. U članku 23.citiram "Može se odrediti premještanje odnosno rušenje stambene ili gospodarske zgrade, a vlasniku pripada naknada koja se određuje u sporazumu s njim". Tko određuje naknadu, potrebu i visinu naknade? Privatna tvrtka, izvođač radova? To je previše netransparentno i otvara mogućnost dogovora i određenih malverzacija. U članku 26.određuje se da u vezi s naknadnom štete između pojedinih sudionika komasacije ili sudionika komasacije i izvođača radova odlučuju komasacijska tijela ako im stranke povjere rješavanje tih sporova, a ako ne tko onda to radi? U članku 30.agencija saziva skup vlasnika i posjednika zemljišta te predstavnike jedinice lokalne samouprave da ih upozna sa svrhom i uvjetima pod kojima se namjerava provesti komasacija. Gdje je tu uloga poljoprivrednika i lokalne samouprave u nečemu što je za njih od životnog interesa, a njih se samo upoznaje sa uvjetima pod kojima će se provesti komasacija. U članku 36.se određuje da Ministarstvo pravosuđa predlaže članove županijskog komasacijskog povjerenstva, ponovna centralizacija postupka. U članku 38.definira se odbor sudionika komasacije koji je samo jedan fikus kako bi se lokalna samouprava prikazala kao jedan od sudionika. Iz svega navedenog jasno je da se jedan ovako ozbiljan zakon koji zadire u živote više generacija i koji odrađuje stvari od životne važnosti za poljoprivrednike i stanovnike ruralnih područja mora ozbiljnije pripremiti, dopuniti. Poljoprivrednici su zaslužili toliko poštovanja kao građani Hrvatske da se ovakav jedan zakon pripremi ozbiljnije i s respektom prema onima na koje se odnosi. Predlažem da se definira koje su sve zakonske prepreke u provođednju ovog zakona i da se pripremi njihovo uklanjanje, da se definira jasnije izvore i omjere financiranja, da se provede kroz zimu prava javna rasprava sa onima na koje se ovaj zakon najviše odnosi sa poljoprivrednicima i da se razmisli stvarno, mislim da je gospođa Škare Ožbolt to rekla da u Hrvatskoj treba razmišljati o komasaciji i ukupno u poljoprivredi i proizvodnji po regionalnom principu jer nije svugdje isto kao što je malo prije kolega rekao u Zagoru, kod mene u Prigorju, Slavoniji, Podravini svugdje je malo drugačije i na to se mora imati obzira jer to može u krajnjem slučaju biti dobar temelj za kasniji i bolji razvoj poljoprivrede. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Sljedeći Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa evo da ja također pokušam dati jedan svoj doprinos ovoj raspravi jer mislim da smo se danas ipak oko nečega barem malo složili. Prvo pitanje koje se nameće je treba li nam komasacija? Mislim da više-manje smo svi zaključili ne samo mi kroz klubove nego i stručna javnost, a i izvršna vlast da nam komasacija treba. Treba li zbog toga mijenjati zakon star 27 godina? mislim da i u tom dijelu da smo se složili da treba jer ipak u međuvremenu je nastala nova država, novi teritorijalni ustroj, pokrenuti su bili neki postupci, kroz ovaj zakon će se valjda to sve staviti van snage i počet će neki novi postupak. Mislim da smo tu više-manje suglasni, što smo svi rekli želimo veću proizvodnju, veće plasmane, veće zarade i najvažnije želimo obrađivati zemlju. E sada kako smo to svi pokušali objasniti, neki su krenuli ne znam od Marije Terezije, od vremena prije 100 godina. Imao sam osjećaj da se vrlo vješto izbjegava možda razdoblje koje je bilo pogubno za vlasnička prava a to je razdoblje koje je trajalo 45 godina, mi smo ga zvali komunizam. I zaista, tada je privatno vlasništvo bila druga kategorija, barem mi koji dolazimo sa otoka a vjerujem da je tako i u cijeloj državi smo znali što znači kada partija kaže tamo će se nešto graditi i ne riješi imovinsko pravne odnose. Mi smo poslije toga na neki način dobili jedan neuređeni sustav vlasništva, katastra i ne možemo reći da danas imamo obećavajuću situaciju a iz koje danas nažalost proističu i svi naši gospodarski problemi, prije svega nedostatak investicija a onda i radnih mjesta. Navesti ću samo pitanje recimo koje smo pokušali i počeli rješavati turističko zemljište i njegov status koji je proistekao iz jednog lošeg ponašanja prema privatnom vlasništvu. Pa mi onda zaključujemo da već evo 24 godine sređujemo gruntovnicu, katastar a opet nemamo obećavajuću situaciju ali usprkos tome idemo u ovakav Zakon o komasaciji. Danas su se zaista često spominjali otoci i ja mislim da je ovo jedna mogućnost koja se pruža. E sada, ja dolazim sa jednog otoka, sa otoka Raba i ja ga doživljavam ovaj zakon kao jednu skrivenu mogućnost koja može doprinijeti, mi na otoku imamo tri velika polja koja su poljoprivredno zemljište a govoriti ću samo o ovom jednom nažalost pored kojeg živim u svojoj općini jer smatram da i ono treba dobiti mogućnost drugačijeg izgleda od današnjeg a to je nažalost trava, korov i neuređenost, jedna ružna slika u jednom turističkom mjestu. E međutim, što se desilo da jedan takav resurs stoljećima omogućavao život na tom otoku a onda najedanput postao potpuno nevažan. Od toga se živjelo i za to se živjelo. Mislim da nije drugačije niti u Slavoniji, Lici pa i drugim dijelovima Republike Hrvatske. Sve se obrađivalo i nije bila potrebna komasacija, svaki i najmanji komadić zemlje se obrađivao. Ja ne žalim za tim vremenima ali ipak se nešto desilo jer samo moj otok hranio je recimo gotovo pola županije od Rijeke do Senja jer na tim područjima nije bilo poljoprivrednih područja koja su mogli proizvesti od povrća određene proizvode. Međutim što se desilo? '70.-tih na Rab dolaze veliki turistički kapaciteti nazvan turizam onako od milja da je to masovni turizam a jedna generacija koja je bila nositelj obrade tog područja a to su naše djedovi, naše bake oni nažalost su posustali ili ih nema a mlađe generacije su se okrenuli onome što je lakše, to je zarada od turizma i vrlo brzo su usporedili što se isplati a što se ne isplati. Tako da je rezultat svega vrlo lako ustvrdiv, od turizma se može živjeti bolje nego od poljoprivrede, pogotovo na otocima i u priobalju, u naših 7 obalno otočnih županija. U zadnjih 10-ak godina kroz poticaje prema maslini i vinovoj lozi jedan dio poljoprivrede se na neki način vratio međutim posjedi su ostali usitnjeni. Pitanje na koje mi danas nismo čuli odgovor zašto idemo u komasaciju, želimo li mi više proizvoditi jer ne proizvodimo dovoljno da možemo prehraniti 4,5 milijuna stanovnika i 10-ak milijuna onih koji ovdje dolaze u sezoni ili ne proizvodimo dovoljno treba nam komasacija, okrupnjavanje pa da bi mogli prehraniti opet sve ono što sam naveo. Mi nismo čuli odgovor na to pitanje zbog čega idemo u to jer dnevno slušamo od proizvođača imamo proizvod, ne možemo ga plasirati a od države ne proizvodimo dovoljno, previše uvozimo. To je očito, te dvije priče se ne mogu podudarati i zato se postavlja pitanje. Moja primjedba je, imali ste dvije javne rasprave u Slavonskom Brodu i u Osijeku, nismo imali na obali, mislim da je ovo za naše stanovnike možda prva vijest, prva javna rasprava kojoj svjedoči barem putem televizije. Jer razumijem Slavoniju tamo ljudi od toga žive i za to žive, posebno u ruralnim područjima i to treba itekako uvažavati. Kada govorimo o otocima ti usitnjeni posjedi danas mi kažu to je bila brana od još veće devastacije prostora. Da nisu bili tako mali pitanje je na što bi nam ličila obala uslijed naleta apartmanizacije silne gradnje s kojom tek danas pokušavamo doći na kraj. Međutim, zbog usitnjenosti čestica vrlo kvalitetne zemlje u općini u kojoj živim mi jednostavno ne možemo se pokrenuti, ne možemo uopće naći model na koji se pokrenuti. Pokušali smo evo jedan primjer zakupom. I tu smo naišli na probleme kada kao jedna firma plaćate zakup nekome zato što ne obrađuje da biste vi proizveli recimo rajčicu proizveli. Na jednom hektaru proizveli smo 20 tona. Kada ste to proizveli vi nemate plasman. I kada zbrojimo plus i minus mi samo imamo dva radna mjesta i ajmo reći troškove nula. Nismo ništa dobili, nismo ništa izgubili ali dva radna mjesta. Sada kada bi ovo prihvatili ovako kako piše mi nemamo nikakve šanse jer ljudi žele štititi svoje vlasništvo i vrlo teško će se upustiti da se s nekim drugim mijenjaju. Nije nam jasna uloga države i državnog zemljišta u tome. Od državnog zemljišta mi na otoku imamo jedino šumu na najatraktivnijim dijelovima i kamen s kojim ne možemo ništa. Sada je pitanje što mi od ovoga zakona možemo dobiti. Evo volio bih da nam uvažena zamjenica objasni kako bi to moglo izgledati kod nas jer i mi koji se dnevno susrećemo sa raznoraznim zakonima iz ovoga to ne možemo iščitati. Imam osjećaj da je preveliki centralizam ovdje ipak izražen i smeta me posebno ova srednja razina županije. Ja zaista ne vidim njihovu ulogu u tome bez ovih nekakvih vremenskih rokova o kojima se danas dosta govorilo. Jer još uvijek ćemo mi na tom otoku živjeti u dvojbi možemo li se mi upuštati u takvo što znajući da nemamo plasmana, da su nam čestice takve kakve jesu, da se vrlo rijetko tko zbog isplativosti upušta u to, a da nekoliko ležaljki na plaži može stvoriti veći prihod. I tu vidim problem ne samo na svome otoku nego i na nekim drugim. Mislim da je ostalo, bez obzira što je ovo početak ja vjerujem jednog donošenja zakona koji nam treba, da bi trebali još možda proširiti jednu javnu raspravu i na priobalje. Ima tamo raznih slučajeva, od Istre pa do Dubrovnika, nisu sva područja jednako konfiguracijski složena. Negdje polja ima, poljoprivrednog zemljišta ima i dobre zemlje, a negdje toga zaista nema. Jer i mene muči, ako nešto 24 godine nije išlo, ne znam zašto optimizam da će to ići vrlo brzo. Mislim da tu imamo određeni … i bojim se da i ovaj zakon kao i mnogi ne bi bila samo nekakva mogućnost ili da se ono kao što sam već jedanput rekao ovdje, da vozimo automobil sa kako se kaže probušenom gumom jednostavno imamo i nekako se krećemo, a ništa nismo napravili. evo.
Hvala. I završno u ime predlagateljice, zamjenica ministra, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovane gospođe zastupnice i gospodo zastupnici. Prije svega želim svima zahvaliti na velikom broju prijedloga i pozitivnim evo da tako kažem vibracijama vezanim uz Zakon o komasaciji. Mi smo prilikom izrade napravili analizu provedbe Zakona o komasaciji u svim zemljama Europske unije koji taj zakon provode pa negdje 200, a u pojedinim zemljama npr. u Nizozemskoj i preko 300 godina. To su zemlje dakle onako kako sam i rekla, sa visokom razinom poljoprivredne proizvodnje, Njemačka, Austrija, Italija, Slovačka, Češka, dakle zemlje koje to rade u kontinuitetu i koje na taj način stvaraju dobru podlogu da poljoprivredni proizvođači budu konkurentni i da prije svega imaju manje troškove proizvodnje. Vezano na konstataciju da smo poljoprivrednike stavili na marginu cijelog procesa, ne, to ja bih rekla da je poljoprivrednik ovdje u centru cijelog procesa jer cijeli sustav obavlja posao za poljoprivrednog proizvođača uz fondove iz programa ruralnog razvoja i prema našim analizama cijeli postupak košta negdje oko 3000 kuna po hektaru. Dakle da nismo osmislili ovakav zakon to bi platio poljoprivredni proizvođač. To bi na kraju bio njegov trošak da bi mogao srediti svoje imovinsko-pravne poslove i da bi mogao to upisati u konačnici u zemljišnu knjigu i kao takvo imati kao instrument osiguranje i prikazati prilikom ishođenja kredita. Dakle nama je i ovdje je u centru ovog zakona poljoprivredni proizvođač. Troškovi komasacije. Htjeli smo napraviti transparentno da se može financirati iz svih izvora, uzimajući u obzir različitost Hrvatske, evo čuli smo od Slavonije, preko Zagorja do Primorja, Dubrovnika. Dakle neke jedinice lokalne samouprave imaju više sredstava, neke će biti zainteresirane da dio troškova i one pokriju, neke jedinice lokalne samouprave to neće moći. Omogućili smo dakle da se financira i iz donacija i iz proračuna i naravno iz fondova Europske unije. Pri tome su poljoprivredni proizvođači oslobođeni plaćanja svih troškova i oslobođeni su plaćanja poreza na promet nekretninama prilikom zamjena i prilikom cijelog tog procesa. Dakle trošak proizvođača poljoprivrednih u ovom postupku ne postoji. Dodatno, ono što smo pokušali omogućiti je da poljoprivredni proizvođači lakše uspostavljaju sustave navodnjavanja jer čuli smo, imamo primjere u pojedinim županijama proizvođači povrća i voća imaju svoje nasade na 10, 15, 30 ili više čestica između kojih su posjedi drugih proizvođača. Da bi napravili sustav navodnjavanja trebaju 5, 10, pa u neki slučajevima i više sustava nego što bi im ustvari trebalo da to sve okrupne. Dakle njihovi troškovi proizvodnje su ogromni. Dodatno, rješavamo pitanje neobrađenog poljoprivrednog zemljišta, omogućavamo da ako se na pojedinom području katastarske općine dogovori 5, 10 ili 15 poljoprivrednih proizvođača da žele provest komasaciju tada će se postupak komasacije provoditi samo na dijelu katastarske čestice i to samo za poljoprivredno zemljište, u drugo ne ulazimo. Dakle ako ima, a imali smo i razgovarali po terenu sa ljudima, dakle postoje poljoprivredni proizvođači koji imaju koze, ovce, koji bi htjeli investirat u male preradbene pogone, proizvodnje soka od rajčica, voćnih sokova, mini sirana, ali jednostavno ne mogu jer nemaju temeljni alat, to je zemlja, nemaju pitanje zemljišta riješeno. Kroz ovaj postupak kad omogućimo poljoprivrednim proizvođačima da dođu i do tog zemljišta koje je sada neobrađeno i koje je zapušteno tada ćemo omogućiti i otvaranje malih obrta, malih preradbenih kapaciteta. Dakle, omogućit ćemo našim poljoprivrednim proizvođačima da ne proizvode samo poljoprivredni proizvod, nego i poljoprivredni proizvod dodane vrijednosti ono što mu je potrebno. Vezano za samodostatnost i to da li proizvodimo dosta ili ne na žalost po bilanci poljoprivredne proizvodnje u Republici Hrvatskoj se trenutno samo dva proizvoda proizvode u količinama koja zadovoljavaju potrebe stanovništva Republike Hrvatske. To su perad i med. U svim ostalim sektorima nismo samodostatni, znači da ne proizvodimo dovoljno za vlastito stanovništvo, a kamoli za izvoz ili za neke druge potrebe. Vezano za ono što još omogućavamo ovim zakonom. Poljoprivrednim proizvođačima bolje planiranje, snižavanje troškova proizvodnje i mogućnosti ishođenja kredita jer će svoje resurse moći upisati u zemljišne knjige i samim tim imati vrijednost nad imovinom koju koriste. Ono što se ovdje u raspravi još govorilo o malim poljoprivrednim gospodarstvima koji nisu konkurentni, dakle ja bih htjela podsjetiti da je Vlada Republike Hrvatske usvojila novi model zajedničke poljoprivredne politike u kojem su usvojena dva programa – Program za mala poljoprivredna gospodarstva i nama izuzetno važan Program za mlade. Svjesni smo i da u kontinentalnom i da u našem drugom dijelu Hrvatske koji se bavi više turizmom postoje dijelovi kada je turistička sezona i ljudi tamo rade, ali na otoke treba isto doći zimi i treba vidjeti čime se tamo ljudi bave. Kroz poljoprivrednu proizvodnju koja je vrlo profitabilna ako se uzgajaju kulture koje osiguravaju dodanu vrijednost. Cvijeće, voće, povrće, staklenici i plastenici koji osiguravaju dvije ili tri berbe tijekom godine. Dakle, dodatne prihode. Postoje veliki potencijali i kroz Program mladih šaljemo poruku mladima da je poljoprivreda također budućnost, hrana je budućnost da kroz uzgoj poljoprivrednih proizvoda, ali naravno i bioenergije i svega onoga što se može na poljoprivrednom gospodarstvu, ruralnog turizma, kušaonica, sportskog i rekreacijskog turizma, svega onoga što je u ruralnim područjima samo trebamo osigurati. Jedan od temeljnih preduvjeta je rješenje vlasničkih pitanja i rješenje poljoprivrednog zemljišta. Smatramo da je ovo prvi korak. Rekla sam i jutros u raspravi da analiziramo nasljeđivanje poljoprivrednih zemljišta u drugim zemljama EU od Francuske, od Danske, Belgije, Nizozemske, pa čak smo proučavali i Švicarsku. Nasljeđivanje poljoprivrednog zemljišta u tim zemljama je vrlo strogo, limitirano. Dakle, kod nas ne. Rezultat vidimo na terenu sa poljoprivrednim zemljištem što je. Ističem da je poljoprivredno zemljište stavljeno u Ustav Republike Hrvatske. Od osobitog interesa ima zaštitu Republike Hrvatske. Zašto? Jer služi za proizvodnju hrane. I kad pričamo o privatnom vlasništvu svi koji posjeduju poljoprivredno zemljište trebaju biti svjesni da raspolažu resursom koji je njihov, ali služi svima u Republici Hrvatskoj i na tom zemljištu se mora proizvoditi hrana. Vezano za programe koje sam istakla, vezano za mala poljoprivredna gospodarstva. Dakle, oni mogu biti konkurentni, oni mogu proizvoditi, ali im je temeljni uvjet udruživanje, udruživanje u bilo koji oblik koji smatraju da im odgovara. To su poljoprivredne zadruge, d.o.o.-i, d.d.-i. Dakle, moraju se udružiti. Zašto? Da bi stekli financijsku sposobnost da mogu ulagati, ulagati u hladnjače, u preradbene kapacitete, a ne ono što jesmo zemlja izvoza sirovine jabuke, mandarine. Dakle, nečeg dodatnog što ima dodatnu vrijednost, što zapošljava nove ljude i uvjerena sam, ja sam optimista da zajedničkim snagama upravo iz tog razloga i županijama i jedinicama lokalne samouprave i na kraju Agencije za poljoprivredno zemljište i države i Vlade kao cijelog sustava možemo provesti ovaj proces u interesu poljoprivrednih proizvođača i u interesu građana Republike Hrvatske za proizvodnju hrane i za investicije u poljoprivredi koje će se realizirati kroz Program ruralnog razvoja. Velik je broj mjera. Ministar je rekao, znači šesnaestak mjera. Jedna od dva najvažnijih su ulaganje u poljoprivredna gospodarstva, ali naravno tu je i od seoskog turizma i od tradicionalnih obrta i od ulaganja u pogone za preradu i trženje. Tu je i mjera za mlade, početnike vrlo zanimljiva. Dakle, dajemo drugačiji smjer poljoprivrednoj proizvodnji sa puno većim izborom i uvjerena sam da će poljoprivredna gospodarstva, pogotovo mladi prepoznati ono što mogu koristiti i da je ovo jedan od temeljnih zakona koji omogućuje konačno poljoprivrednim proizvođačima koji žele povećati svoju proizvodnju još veći zamah i mogućnost investiranja. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama zamjenice ministra. Imamo jednu repliku, kolega Zlatko Tušak. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Poštovana zamjenice ministra, u jednom dijelu ste se osvrnuli kako je ministarstvo koristilo iskustva pozitivna vezano za komasaciju u dosta zemalja EU što mislim da je dobra podloga imati kvalitetan zakon i neosporno je da Hrvatskoj je potreban Zakon o komasaciji. Ali nešto o čemu mora ovaj zakon voditi računa, a to je pitanje, ja vjerujem da će se do drugog čitanja i ispraviti, a to je pitanje prilika u Hrvatskoj o kojima ste vi ovdje isto govorili, jer u tim zemljama imaju sređeno pitanje zemljišnih knjiga, katastra, gruntovnice što i je jedan najveći dio problema vezano za uspješnu komasaciju, a da ne kažem da kod njih nema takvih situacija kao što kod nas ima da na određenim katastarskim česticama imate po 10-ak, 15-ak suvlasnika pa se postavlja i pitanje efikasnosti uopće ostvarivanje komasacije, kako će se ti svi suvlasnici dogovoriti i biti suglasni vezano za taj dio da se na tim katastarskim česticama izvrši komasacija. Pa unutar toga i možda jedna sugestija kada postoji više suvlasnika onda možda i određeno ako se većina suvlasnika usuglasi da onda i taj dio se provodi komasacija. To je na neki način na osnovu ovoga što ste vi govorili dobrih primjera zakona EU ali i prilika u Hrvatskoj koje su nešto drugačije.
Zahvaljujem. Nema odgovora? Ima. Evo, izvolite.
Hvala lijepo. Dakle, mi smo kao što sam rekla u ministarstvu analize radili upravo iz razloga da ne pogriješimo i da napravimo zakon koji je utemeljen i na praksi drugih država članica. Nažalost, nismo imali praksu u RH jer se taj proces nije provodio. Druga misao vodilja nam je bila da riješimo slučajeve, evo ovdje smo i čuli, gdje građani RH čekaju 30-ak godina da im se riješe pojedina sporna pitanja i predmeti jer o njima nitko nije vodio brigu. Dakle, je istina je da RH je specifična po tome. Ali naglasit ću dakle u zakonu stoji mogućnost da se proces komasacija provodi za dio katastarske općine. Dakle, ne za cijelu katastarsku općinu i br. 2. samo za poljoprivredno zemljište. Dakle, ako poljoprivredni proizvođači procijene, njih 10 ili 15 ili ne znam koliki je broj, da žele pokrenuti postupak komasacije oni to mogu napraviti i uzet će se samo taj dio, neće se uzimati cijelo. Vezano i za troškove i za brzinu provedbe postupka. Dakle, ovim zakonom naglašavam stavljamo poljoprivrednog proizvođača u centar i ono što njemu treba i što mu je neophodno potrebno da riješi pitanje poljoprivrednog zemljišta. Hvala lijepa.
Hvala i vama zamjenice ministra. Ovime zaključujem raspravu. Glasovat ćemo naknadno. Zahvaljujem zamjenici ministra.
Prijedlog zakona o komasaciji poljoprivrednog zemljišta, prvo čitanje, P.Z. br. 687. Rasprava je zaključena. U skladu sa prijedlozima radnih tijela dajem na glasanje sljedeće zaključke. 1. Prihvaća se Prijedlog zakona o komasaciji poljoprivrednog zemljišta. 1. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona. Tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 83 za i 20 suzdržanih donesen zaključak u vezi zakona P.Z. br. 687.
Nastavljamo sa - Konačni prijedlog Zakona o financijskom poslovanju i računovodstvu neprofitnih organizacija, drugo čitanje, P.Z. br. 611; Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Kod donošenja zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. S nama je predstavnik predlagateljice, zamjenik ministra financija kolega Igor Rađenović. Uvodno, zamjeniče ministra? Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Dame i gospodo zastupnici evo pred vama je dakle drugo čitanje Zakona o financijskom poslovanju i računovodstvu neprofitnih organizacija. Prvi puta još sam ja sjedio s one strane, raspravljali smo punih 7 sati ako se sjećate još 4. veljače. Budući da smo kroz ove izmjene i dopune zakona prihvatili pa praktički gotovo sve primjedbe ali sigurno one najvažnije suštinske primjedbe vjerujem da neće biti tako puno rasprave. Iskreno ja se ne sjećam kada smo neki zakon tako prilagodili tj. kada je Vlada Republike Hrvatske i ova i ona prethodna prilagodila jedan zakon toliko zahtjevima saborskih zastupnika. Tako da s te strane je to jedan pozitivan iskorak. Evo samo nekoliko rečenica o tome kako se računovodstvo neprofitnih organizacija provodi danas. Dakle, na osnovu Uredbe o računovodstvu neprofitnih organizacija donesene još 2008. i nekoliko njenih izmjena i kroz višegodišnju primjenu te uredbe uočena je i potreba za uspostavljanjem zakonodavnog okvira, a kako bi se prepisao sustav dobrog financijskog upravljanja i kontrola ne samo u dijelu računovodstva već planiranja i programiranja, izrade financijskih planova te njihovog izvršavanja i osobito izvještavanja. Dakle, procjena je predlagatelja Vlade RH da uredba u današnje vrijeme ne može adekvatno odgovoriti na zahtjeve za primjenom načela javnosti i transparentnosti, a osobito u dijelu kao što rekoh financijskog izvještavanja i transparentnog uvida u trošenje sredstava iz javnih izvora. I zato smo predložili ovaj zakon. Podsjetnik na koga se zakon odnosi. Dakle, 23 617 udruga registrirano je u registar pri Ministarstvu financija. Pri Ministarstvu uprave još uvijek je znatno veći broj i taj problem rješavamo svakodnevno. Dakle, 598 saveza udruga, 422 ustanove, 222 turističke zajednice, 282 sindikata, 227 umjetničkih organizacija, 112 udruga poslodavaca, 137 zaklada, 96 političkih stranaka, 64 komore, 24 strane udruge, 4 fundacije. Mislim da smo kao što rekoh uvodno prilikom prve rasprave dakle raščistili odnos da se ovim prijedlogom zakona ne uvode nikakvi novi porezi, da se ovim prijedlogom zakona samo na tragu dakle teza koje sam pročitao uvodi nova povećana transparentnost i odgovornost u poslovanju i da sa te strane vjerujem da će ovaj zakon biti prihvatljiv i svim klubovima zastupnika. Dakle, još 4. veljače smo raspravili na toj dugoj sjednici ovaj zakon i uvažavajući sve navedene primjedbe suštinske promjene, ključne promjene, dozvolite da ih taksativno nabrojim. Dakle, prepoznat je poseban položaj vjerskih zajednica jednako kao i političkih stranaka ili slično kao političkih stranaka pa je sa te strane iz članka 2. stavka 1. su brisane vjerske zajednice iz popisa obveznika primjene odredbi zakona, izuzev u dijelu koji se odnosi na dostavu izvještaja o potrošnji proračunskih sredstava i financijski nadzor sredstava iz javnih izvora. Jednako tako najveća izmjena i ponajviše rasprave se vodilo o čuvenom članku 33. kojim se dakle u prvotnom prijedlogu zakona potpisivao iznos od 230 tisuća kuna prihoda. Kada bi … tijekom jedne godine od obavljanja gospodarske djelatnosti, taj iznos je bio granica iznad koje je prvotni prijedlog zakona predviđao da se iznad toga iznosa je neprofitna organizacija dužna osnovati trgovačko društvo ili drugi oblik udruživanja koji nije neprofitni. Na osnovu, kažem, najvećeg dijela prigovora, prigovora najvećeg dijela zastupnika, svih klubova zastupnika koji su ili žestoko ili u upitno oko same odredbe te odredbe govorili u prvom čitanju. Zamjenik ministra, ministar Lalovac je također rekao da je to jedna od tema s kojom ulazimo pred saborske zastupnike …, saslušajući sve vas odustali smo u potpunosti od tog članka i sva kontrola, tj. svo poslovanje gospodarsko, eventualno gospodarsko poslovanje, kažem, tih udruga odvijat će se sukladno zakonu kako to propisuje Zakon o porezu na dobit i pripadajući podzakonski akti, znači na način kao što se i sada provodi. Dodatno su i preciznije definirane komponente unutarnjih kontrola na kojima se temelje dakle sustavi financijskog upravljanja i kontrola. Ono što je također bio drugi prigovor po snazi, ako ih mogu tako gradirati, bio je prigovor sindikalnih udruga i dobrog dijela klubova zastupnika, dakle na temelju konvencija međunarodnih organizacija rada koje jamče slobodu udruživanja i prava sindikata da samostalno oblikuju svoja pravila djelovanja, a što uključuje i financijsku neovisnost te njihovo pravo da se financijski izvještaji javno ne objavljuju, stoga smo ovim prijedlogom zapravo, da, izmijenjenim prijedlogom u drugom čitanju odlučili da uvažimo taj argument i da isto primijenimo i na udruge poslodavaca, dakle ista načela primjenjujemo na udruge poslodavaca pa je tako članak 32. ovoga prijedloga zakona nadopunjen na način da se sindikati i udruge poslodavaca izuzimaju od obveza … izvješća obavljeno na reviziji godišnjih financijskih izvještaja, odnosno uvid u financijske izvještaje za prethodnu godinu. Sindikati udruga poslodavaca dužni su svoja revizijska izvješća dostaviti dakako Ministarstvu financija, ali se oni javno ne objavljuju iz argumenata, kažem, koji su izneseni na prvom čitanju. U članku 37. se pak prepisuje da sindikati i udruge poslodavaca su izuzeti iz objave godišnjeg financijskog izvješća putem registra neprofitnih organizacija, ali da mogu svoje godišnje financijske izvještaje dostaviti svim zainteresiranim stranama ukoliko procijene da se time ne narušava njihovo slobodno i neovisno djelovanje. Treći rang ako tako mogu reći prijedloga u raspravi u prvom čitanju bile su određene novčane kazne za prekršaje prilikom prvog čitanja zakona pa smo i taj dio uvažili te stoga u ovom prijedlogu, konačnom prijedlogu zakona novčane kazne za neprofitne organizacije, predviđene u iznosu od 5 do 500 tisuća kuna, dakle koje su bile u prvotnom prijedlogu zakona smanjujemo na 5 do 200 tisuća kuna za prekršaj neprofitne organizacije koja vodi dvojno knjigovodstvo, a od 1000 do 50 tisuća kuna za one manje neprofitne organizacije koje dakle vode jednostavno knjigovodstvo. Podsjećam, prvi prijedlog je bio do 500 tisuća kuna. Sukladno tome smo smanjili dakle i odgovornost odgovorne osobe u pravnoj osnovi, zakonskog zastupnika neprofitne organizacije pa tako ovdje eventualne novčane kazne smanjujemo sa 5 do 20 se smanjuje dakle kazna za odgovornu osobu zakonskog zastupnika neprofitne organizacije ukoliko se radi o dvojnom knjigovodstvu, a 1000 do 10 tisuća se može kazniti za prekršaj osoba zakonskih zastupnika koje vodi jednostavno knjigovodstvo. S jedne strane smanjenje, ali dodan je jedan novi članak, stavak 3 toga članka, oko prekršaja da se novčanom kaznom u iznosu od 10 do 50 tisuća kuna kažnjava čelnik tijela državne uprave, odnosno jedinica lokalne samouprave koji bi eventualno dobili isplatu neprofitne organizacije, a koja nije upisana u registar neprofitnih organizacija. S obzirom da je taj registar otvoren i transparentan vjerujem da neće biti tako hrabrih čelnika i neinformiranih, eventualno informiranih čelnika. Produženi rok za upis u prijavu u taj registar sa 30 do 60 dana kako bi, kažem, ne bi imali usko grlo, to je u ovom slučaju bio državni zavod za statistiku da brzo izda, dakle taj matični broj. Osim tih izmjena zakon je nomotehnički dorađen, ima jedna, dvije primjedbe od, ili tri, da budem precizan, od strane Odbora za zakonodavstvo u drugom čitanju koje je Vlada već prihvatila tako da sa te strane vjerujem da neće biti problema. Dakle, možda upravo taj registar neprofitnih organizacija u kojem, dakle, kao jedan od projekata ove Vlade u radu na transparentnosti, otvorenosti i odgovornosti možda najbolje oslikava i je … donošenja ovoga zakona. Dakle, otvorenost i transparentnost u upravljanju društvom u cjelini, ali i javnim financijama. Dozvolite malu digresiju, evo upravo ovih dana je Ministarstvo financija, dakle, otvorilo i registar, dakle, javnih nabava pri državnoj riznici da se vidi koje to tvrtke i na koji način opskrbljuju sva tijela državne uprave koji posluju prema riznici, to je put kojim … i za koji vjerujem da ćemo dobiti vašu podršku. Evo, dame i gospodo zastupnici, vjerujem da su ovo dovoljni razlozi da u ovome čitanju, dakle u drugome čitanju prihvatite ovaj konačni prijedlog zakona. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama zamjeniče ministra. Da li izvjestitelji odbora žele uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba Nezavisnih zastupnika Slavka Linića, Branka Vukšića te Nedžada Hodžića, kolega Slavko Linić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolege iz Ministarstva, kolegice i kolege. Odmah na početku, da ćemo kao klub podržati Konačni prijedlog Zakona o financijskom poslovanju i računovodstvu neprofitnih organizacija. Vrlo kratko, ono što je bitno za uvod a to je da ogroman broj od preko 26 360 neprofitnih organizacija od čega najveći dio su registrirane udruge, onda shvaćamo da je to ogroman broj koji je dosad bio reguliran samo uredbom koja je imala svoje određene nedostatke. S druge strane kad govorimo o transakcijama, pa 12 milijardi godišnjih prihoda, 11,4 milijardi godišnjih rashoda od čega 3 milijarde namjenskih sredstava i općih sredstava dodatnih 3 milijarde iz državnog proračuna, proračuna jedinica lokalne i regionalne samouprave govore o ogromnim sredstvima koja su se odvajale iz javnih prihoda za potrebe neprofitnih organizacija. Ali isto tako ono što je interesantno, nešto manje od 2 milijarde kuna prihoda koji su svojim djelovanjem ostvarivali neprofitne organizacije su sve brojke koje su itekako zahtijevale zakonsku regulativu u tom dijelu. Posebno ono što je interesantno, to je kad vidimo da promet preko žiro računa tijekovi novca je bio preko 30 milijardi godišnje, a to znači da je ipak potrebna i regulacija, i nadzor, ali ono što je jasno potrebno su i izvješća za javnost kao i transparentnost u poslovanju. Tako da smatram da sa 1.1. iduće godine imat ćemo napokon riješeno i zakonsku regulativu u tom dijelu. Slažemo se da je granica za jednostavna knjigovodstva sa svim pratećim dokumentima, knjigama koje jednostavno knjigovodstvo predviđa za neprofitne organizacije do 230 000 je prihvatljivo kao i da sve one koje prelaze 230 000 godišnjih prihoda moraju raditi po načelima dvojnog knjigovodstva, a to znači nešto više poslovnih knjiga i nešto teže načine rada oko same dokumentacije. Također je vrlo važno da shvatimo da pored javnog nadzora, pogotovo za dio sredstava koji dolazi iz javnih prihoda potrebno je da i osnivači neprofitnih organizacija redovito dobivaju izvješća i da mogu nadzirati sve ono što se događa u određenoj neprofitnoj organizaciji neovisno da li se ulažu sredstva ili je to dio uobičajene godišnje djelatnosti neprofitne organizacije. Vjerujem da najveći teret pojedinim organizacijama će bit ako su obveznici dvojnog knjigovodstva da će morati raditi i planove. Znači planove aktivnosti, planovi ulaganja, planova zaduživanja, a sve iz razloga prije svega da bi njihovi osnivači mogli imati i unaprijed mogućnost odlučivanja u kom smislu će se odvijati aktivnost same udruge. Prema tome, ja bi rekao ovaj zakon vrlo jasno definira obvezu vođenja računovodstva i odgovornost u tom dijelu, ali i u drugom dijelu to je i zakon koji njihovim osnivačima daje veće mogućnosti na utjecaj rada, nadzora i kontrole. Važan segment koji je dosad kroz uredbu manje poštovan to je obvezno izvještavanje tijela lokalne, regionalne samouprave i države za usmjerena sredstva iz javnih prihoda da bi na neki način imali potpuni uvid davaoci tih javnih prihoda u što se sredstva troše. Ali isto tako i prava da svojim nadzorom mogu kontrolirati da li su izvješća i dokumenti koji se predoče o tom dijelu točna ili nisu. Možda nešto, par riječi vezano za raspravu oko prvog čitanja i od onog što je uvaženo u prvom čitanju. Pa slažemo da se da se u ovom trenutku iz obveze vođenja knjigovodstva izuzmu vjerske zajednice. Moram reć da ono s čime se baš ne slaže klub to je da se iz objave javnih podataka izuzmu sindikati i udruge poslodavaca. Govoriti o tome da za sindikate je itekako važno da im se javno ne znaju podaci iz razloga što dobar dio prihoda sindikata može služiti za štrajkove, onda moramo znati da najveći dio štrajkova se obavlja u odnosu prema jednom jedinom poslodavcu a to je najvećim dijelom država. Prema tome, skrivat podatke od te iste države je nemoguće, zašto, jer Ministarstvo financija prikuplja podatke i ima podatke. Prema tome, glavni poslodavac prema kojemu će se voditi, ja bih rekao ta politika štrajkova od strane sindikata i nezadovoljstva, ima podatak, jer su obvezni dostaviti Ministarstvu financija. A ono nešto malobrojnih industrijskih štrajkova, budimo iskreni većinom se znaju voditi ali u tom trenutku niti ti sindikati imaju dovoljno sredstava za pokriće troška štrajka, a nit je to bitno relevantno. Očito u toj dvojbi što je to tajnost podataka sindikata mislim da nije trebalo ići na to rješenje, a to pokazuje i protutežu. Ako je sindikatima onda se išlo udrugama poslodavaca tražiti zaštitu podataka. Sda mi netko mora objasniti, a zašto Udruzi poslodavaca jednostavno omogućavamo da nije javna i transparentna u izvješću kako se troše sredstva koja prikupljaju od članarine. I mislim da u tom dijelu nije trebalo činiti ustupak i nije trebalo podlijeći tim pritiscima jel želimo transparentnost. Svi su ti koji moraju javnosti dati svoja izvješća. U ovom trenutku vidimo da te dvije udruge ne daju izvješća. Onda je pitanje zašto smo tako strogi i žestoki prema ostalima jel ipak imamo i masu udruga građana koje se bave obrazovanjem, sportom, prema tome mislim da i oni koji puta žele imati tajnost podataka o svojim donatorima i ne znam čemu. Prema tome jednostavno postignuta neravnopravnost između udruga i to zbog pritisaka koji za Hrvatsku i nisu toliko bitni jel budimo iskreni tajnost podataka sindikata u Hrvatskoj nije toliko bitna. Isto tako slažemo se sa tim razmišljanjima da ipak udruge koje se bave i gospodarskom djelatnošću, ako ostvaruju prihode ne trebaju osnovati trgovačko društvo. Prema tome u ovom prijelaznom razdoblju prihvaćamo da je Ministarstvo financija i Vlada prihvatila primjedbe i da se zaista ne ide na osnivanje društva. Sve je to trošak i uvijek je bilo pitanje kako u tom dijelu transparentan i biti. Ostaje ono osnovno da je gospodarstvo u teškim krizama i da je uvijek pitanje lojalne utakmice i lojalnih odnosa na tržištu. Prema tome jedno je kada te udruge su zaista otvorene u zatvorenom krugu članstva i ono drugo ako su okrenute svim potrošačima, svim korisnicima. U tom trenutku ostaje uvijek pitanje da li imamo lojalnu utakmicu ili nemamo. Ali s obzirom da nismo do kraja riješili pitanje financiranja sporta, da nam sport je problem da ostaje problem kako ćemo ga financirati, da nemamo dovoljno sredstava iz igara na sreću koja bi trebala ići u sport, da nemamo još uvijek financiranje ja bih rekao od samih građana dobrog dijela tog sporta onda smatram da je prihvaćanje primjedbi i razmišljanje da u ovom trenutku ne idemo na rješenja sa trgovačkim društvima možda i najbolje rješenje da nedostatak sredstava u sportu pokušamo pokriti i na ove načine da su to ipak neprofitne organizacije i da imaju nešto olakšani pristup gospodarskim aktivnostima nego su to trgovačka društva. Prema tome, vidi se da je Vlada i ministarstvo uvažilo dobar dio primjedbi, osim onog dijela prema sindikatima i HUP-u, mislim da je ostalo bilo opravdano i zaista ocjenjujem da je ovaj zakon kvalitetan i da ga možemo pustiti u primjenu. Hvala.
Hvala i vama. Za riječ se javio zamjenik ministra. Izvolite zamjeniče.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa evo vrlo kratko, mislim da gospodin Linić kao predsjednik Kluba nezavisnih zastupnika ali primarno kao gospodin Linić osobno zaslužuje da predstavnik Ministarstva financija zahvali njemu osobno na podršci i klubu na prvoj rečenici koju je rekao da će podržati ovaj zakon ali i čovjeku koji je nosio ovaj prijedlog zakona i niza drugih zakona i sa te strane drago mi je da smo ipak, a kažem u suradnji i sa Saborom pronašli rješenje koje je u ovom času neki kažu najoptimalnije ali tog izraza nema, znači u ovom času je definitivno optimalno rješenje za ovu materiju. Ova dilema oko sindikata da ili ne i u pravu ste gospodine Liniću kada kažete da sindikati nažalost u RH svoju snagu u pravili ponajviše ili gotovo jedino pokazuju upravo u odnosu prema državi i sa te strane o.k. dobro je da imamo jake sindikate. Vjerujem da i vi dijelite moju tugu što na nekim drugim područjima ti sindikati nisu dovoljno jaki, nisu dovoljno razvijeni kao u nekim drugim zemljama koje su nam često uzrok pa je misao vodilja predlagatelja da odustane od objave i uvaži argumente koje je iznosio i klub Laburista i sindikati sami i neki drugi klubovi i pojedinci da sindikati ne objavljuju obavezno svoje financijske izvještaje može se shvatiti kao neki poticaj razvoju te sindikalne scene ni na koji način da država sa te strane ne bi suzbijala eventualni razvoj i napredak sindikata i njihovu borbu u tom tripartitnom dijelu za izgradnju boljeg društva. Naravno onda je posljedica ukoliko smo raspravni, a jesmo da sada sa druge strane i HUP ne objavljuje i svoje izvještaje. Nisu ni oni nezadovoljni zbog toga, ali budući da Ministarstvo financija ima i mora imati izvještaj jednih i drugih mislim da tu ne gubimo puno i da u svakom slučaju smo pronašli kao što rekoh optimalno rješenje. Hvala lijepo.
Hvala i vama. U ime kluba HDZ-a Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine zamjeniče, gospođo pomoćnice. Ja ću isto na početku reći da klub HDZ-a s obzirom da su usvojene najznačajnije primjedbe, a to je članak 2.i članak 33.će podržati ovaj prijedlog zakona ali isto tako naprosto želim nešto reći što sam govorio i u prvom čitanju mi u Hrvatskoj nažalost nemamo običaj da tako kažem donosimo zakon u paketu. I ako je jedan zakon zaslužio da bude u paketu iz jednostavnog razloga zbog transparentnosti i zbog svega onoga što mnogima koji se bave društvenim poslom je itekako bitno da budu jasna pravila prije svega financijskog poslovanja da ih sutra nitko ne može prozivati onda je ključno da neke stvari se riješe nekim drugim zakonima. Jer nažalost mi ovaj zakon nismo napravili ono što je osnovno financijsko načelo da radimo zakon o evidentiranju poslovnih događaja temeljem vrste i izvora prihoda nego to nažalost radimo prema organizacijskom obliku. A to je on što nije dobro. I kasnije ćete vidjeti da u nekim stvarima naprosto neće biti dobro jer upravo zbog toga što se stvari definiraju po organizacijskom obliku a ne po izvoru prihoda neke stvari koje su preuzete iz temeljnog Zakona o računovodstvu pa i što je definirano međunarodnim računovodstvenim standardima teško da se ovdje mogu primijeniti. Ali kažem drago mi je da članak 2. promijenjen, isto tako i članak 33. iz jednostavnog razloga što je Zakonom o porezu na dobit i Zakonom o porezu na dohodak je jasno rečeno da ako se ostvaruju određeni prihodi iz gospodarske djelatnosti koja je tržišna, koja je prisutna na tržištu na taj iznos zarade se mora obračunati porez na dohodak i porez na dobit, dakle mora se uvoditi jedno analitičko knjigovodstvo gdje će se jasno evidentirati a to možda ovdje nije dovoljno naznačeno ali je naznačeno u lex specialis zakonu a to je Zakon o porezu na dobit, dakle moraju voditi analitičko knjigovodstvo gdje će na taj dio obračunati porez na dobit itd.. No, ako netko da tako kažem okreće 12 milijardi i ako se radi od 23 tisuće i još nešto pravnih osoba sigurno da to zaslužuje itekako pažnju prije svega državnih organa koji kontroliraju trošenje novaca. Međutim ovdje smo opet ulovili se u jednoj zamci a to je da smo za sve odredili da je 230 tisuća kuna granica za vođenje ovakvog ili onakvog knjigovodstva. A zašto? Zato što ovdje smo primijenili financijsko načelo a u samom zakonu se koristimo organizacijskim načelom. Imate hrpu, tako da kažem "hrpu" pod navodnicima sportskih klubova i nekih drugih organizacija koji dobivaju isključivo sredstva iz proračuna, vrlo malo sredstava sponzorskih i nemaju praktički ništa, imaju one troškove što tu i tamo možda plate nekakav honorar, imaju recimo 500, 600 tisuća godišnji prihod, oni će morati voditi knjigovodstvo po Zakonu o računovodstvu a kompletno njihovo poslovanje se može kroz ono jednostavno tzv. kataloško knjigovodstvo lijeva i desna strana točno grupirano i biti će sve kristalno jasno. To je, kažem to je onaj problem što smo mi zakon donijeli a možda smo prije toga trebali definirati neke druge zakone. I kada sam već kod sporta, zbog svega što se priča o sportu ali ne kada se osvajaju medalje, onda se svi vole slikati nego u nekim drugim fazama mislim da je Zakonom o udrugama i Zakonom o športu šport trebalo, bar onaj profesionalni, poluprofesionalni maknuti iz ovoga jer njemu ovdje naprosto nije mjesto. Da smo to napravili a to sam govorio i kada je bio Zakon o športu onda vjerojatno ne bi bilo nekakvih neopravdanih prozivanja i svega. I recimo jedan športski kolektiv okreće 150, 200 milijuna kuna, ima 200 i još nešto zaposlenih i on ima isti tretman kao i nekakva udruga koja je dobila 5 ili 10 tisuća kuna iz lokalnog i državnog proračuna ili recimo ajde neka je dobila 250 tisuća pa mora voditi knjigovodstvo prema Zakonu o računovodstvu. Zato taj organizacijski oblik da li su to poluprofesionalni ili profesionalni klubovi naprosto Zakonom o športu treba riješiti drugačije. I onda se normalna stvar nameće, ako imate 200 i još nešto zaposleni, ako imate 20 zaposlenih, ako imate 50 zaposlenih da vi ne možete biti udruga, morate se tretirati na neki drugi način. Jer gledajte, mi smo Zakonom o porezu na dohodak definirali da ako sportaš ima popisan ugovor i ako je prijavljen na mirovinsko i zdravstveno i zapravo klub njemu plaća mirovinsko i zdravstveno da onaj ostatak premije koju ima plaća praktički na jedan drugi način to je Poreznim zakonom definirano. A mi smo ih ovdje ostavili u udrugama i zato građani Hrvatske s pravom u čudu gledaju kada govorim o 12 milijardi prometa. S pravom gledaju. S pravom u čudu gledaju i kada govorimo o 22 tisuće udruga. Znaju da su to vatrogasci, da su to Crveni križ, da su to kulturno umjetnička društva, niz udruga koje su naprosto u mnogim sredinama jedini način društvenog života i da se praktički pola sela okuplja oko tih udruga i sam Bog pa postoje jer se ljudi ne bi imali oko čega okupljati. Ali isto tako tu imamo i u ovom segmentu sporta a ima isto tako i nekih drugih udruga koje se tretiraju ovako ili onako ali se bave itekakvim posredničkim djelatnostima i okreću velike novce. I to je ono što se zakonom mora iščistiti. Ne može neka udruga koju osnuje 5 ili 6 pojedinaca baviti se nekakvim posredničkim uslugama i okrenuti 5, 10, 15 milijuna kuna i da to u ovoj državi nikoga ne interesira. Istovremeno ti prodaju pamet itekako o moralu i svemu. E to je ono što naprosto se mora eliminirati iz ovoga zakona. Jer opet smo digli i transparentnost i kontrolu ali smo opet ostavili u istom košu nešto što naprosto nije tu mjesto. Jer gledajte, mi možemo pričati što god hoćemo, može biti u Ministarstvu financija 100 ljudi, međutim vi trebate u jednom određenom vremenu pregledati 23 tisuće financijskih izvješća i otići u inspekciju i utvrditi sve to skupa. Ali kažem to su oni koji sredstva ostvaruju na neki drugi način, ne iz proračuna, ne iz sponzorstva i bilo čega. I zato taj organizacijski oblik kada miješate sa financijskim nije naprosto dobro. Morate se držati jednog osnovnog načela. A kasnije ću vam pokazati što to znači u konkretnom primjeru. Dakle sad bih išao na članak 23., 24. i 26., dakle radi se isključivo, ajmo koristit onaj stari termin osnovnim sredstvima ili trajnoj imovini. I sad gledajte, koja je logika ako netko iz proračuna dobije 100 000 kuna da kupi, možemo ići manje, dobije 6000 kuna jedan lokalni niže razredni nogometni klub da kupi stroj za pranje rublja da može prati dresove i sve skupa. Dakle on je dobio 6000 kuna iz proračuna, kupio je stroj i njemu je tih 6000 kuna trošak u toj godini jer on nema prihoda s osnova toga stroja, a mi mu ovdje nalažemo da obračunava amortizaciju. On je može obračunat, ali gdje će je sukladno Zakonu o računovodstvu i međunarodnim računovodstvenim standardima knjižit, nigdje, jer je ne može proknjižit jer on mora izvijestiti da li je to općinsko, gradsko vijeće ili državni proračun, mora izvijestiti da je onih 6000 kuna koje je tražio iz lokalnog proračuna ili iz državnog proračuna iskoristio za kupnju toga stroja za pranje rublja i on ga mora prikazat u rashodima. A istovremeno, mi imamo ovdje u članku 26. i u članku 24. propisuje, evo samo ću citirat članak 24. stavak 1., vrijednost pojedinog predmeta dugotrajne nefinancijske imovine se amortizira, odnosno ispravlja linearnom metodom u korisnom vijeku uporabe, počevši od prvog dana u mjesecu za mjesec. I sad gledajte, kad vi taj trošak, kad on vama utječe na porezni rezultat onda to ima smisla, ali ako ste vi novce dobili od nekoga za te novce ste kupili to, to vam ne utječe na nikakav porezni rezultat, onda koji je smisao obračunavanja amortizacije. Sutra kad idete prodavat taj stroj tako i tako radite nekakvu procjenu i opet vi bi po zakonu morali onaj neotpisani dio vrijednosti isknjižiti iz troškova, a nemate šta isknjižiti jer vi ćete sutra kad prodate praktički knjižit to sve u prihode. Dakle to je jedna odredba koja može stvoriti sutra silne probleme. Ili veli nerecipročni prihodi, prihodi po posebnim propisima, donacije, članarine, pomoći, doprinosi i ostali i slični prihodi priznaju se u izvještajnom razdoblju na koje se odnose pod uvjetima da su raspoloživi i naplaćeni u izvještajnom razdoblju, a mogu se priznati u izvještajnom razdoblju ako su naplaćeni najkasnije do trenutka predočenja financijskog izvještaja za isto razdoblje. Mislim da je to jedna velika greška i otvara veliki prostor za manipulaciju. Ako ste napravili nekakav trošak za koji niste primili nekakvu dotaciju, vi to knjižite u trošak te godine, a sljedeće godine primite tu dotaciju ali ste iz prethodne godine prenesli nekakav minus koji ćete pokrit sa tim novcima koje ste dobili sljedeće godine i mislim da je to najčišća odredba. A ovako ako vi otvorite prostora nekome da praktički do podnošenja izvješća, a to je 3 ili 4 mjeseca u sljedećoj godini, može uknjižit prihod iz te godine za prethodnu godinu, otvarate prostora za raznorazne manipulacije. Postavlja se pitanje prema Zakonu o proračunu i proračunskom računovodstvu kakvo ćete izvijestiti predstavničko tijelo ili tijelo izvršne vlasti oko utroška sredstava iz proračuna. Jer gledajte, ne možete u svojim poslovnim knjigama to knjižiti za 2013., a istovremeno u svim izvještajima i dokumentima to knjižite za 2014. Jer ako ste nešto trebali dobit u 2013., a napravili ste trošak, a vi ste te novce dobili 2014., vi ne možete poslat izvješće prema gradu ili općini ili županiji ili prema Vladi da ste te novce iskoristili u 2013. Ako ste ih iskoristili u 2014. poslat ćete to izvješće 2014. Dakle to je jedno samo možda za razmišljanje s obzirom da većina udruga su praktički primaoci sredstava iz proračuna. To se ne odnosi ako vi sklopite s nekim ugovor sponzorski ili ovakav ili onakav da vi možete napravit trošak, a da će on to vama platit u 1. ili u 2. mjesecu. Onda je to drugi par cipela. Ali ovdje se radi o obavezi izvještavanja dakle, ako izvještavate u jednom razdoblju onda morate imati tako i proknjiženo. Dakle čisto tehnika. Troškovi nabave dugotrajne imovine se kapitaliziraju, a rashodi priznaju tijekom korisnog vijeka upotrebe. To je jedna totalno kriva odredba jer ako ste vi dobili novce iz proračuna, to je članak 26. stavak mislim da je 7., zapravo alineja 7 prije ovoga stavka 3., dakle ako ste vi dobili novce iz proračuna da nabavite nešto vi to onda morate tokom godine uknjižiti kao trošak. Nemate potrebe da vremenski razgraničujete nešto za što ste dobili novce. To je tamo kad s tim što ste kupili ostvarujete nekakav prihod i ne želite da vas on optereti u toj godini. To je tzv. računovodstvena politika gdje vremenski razgraničavate troškove. I još da samo jednu stvar spomenem, a to je kad se članak 25. neprofitna organizacija revalorizira dugotrajnu imovinu primjenom koeficijenta porasta cijena proizvođačkih industrijskih proizvoda ako je inflacija mjerena istim koeficijentom u prihodu 3 godine kumulativno veća od 30%. Nikada taj iznos godišnje nije bio veći od 5%, dakle ako je inflacija bila veća od 5% postajala je obveza revalorizacije, dakle ispravka vrijednosti osnovnih sredstava. A mi ovdje stavljamo tri godine 30%, samim tim što nekome za jedan vrlo bitan podatak, ako netko smatra da je bitan damo prostor da ga nakon 3 godine obračunavamo da je to nebitan podatak i on ne utječe nikako na njegov financijski rezultat. Ali to je vjerojatno došlo zbog toga i sad se vraćam na početak, da mnogi pod krinkom udruga se bave nekim drugim djelatnostima. I vrlo bitno je, ako vi ostvarite 5 milijuna od djelatnosti koja je tržišno konkurentna, vrlo bitne su ove odredbe koje se ovdje rade, ali tome onda nije mjesto ovdje u ovom zakonu, tome je mjesto onda negdje drugdje. I zato kažem danas ima toga i to su odredbe koje nas nažalost vuku u nekakvu sivu zonu i ovo je samo preporuka predstavnicima ministarstva da isprave ove stvari. To su tehničke promjene, ništa se u zakonu neće promijeniti. Kažem, sigurno da će ovaj zakon i u nekim budućim vremenima tražit da se izmijeni, da se poboljša, da bude još transparentniji. I na kraju krajeva danas kad imate elektronske medije, kada je tehnički moguće nije problem objaviti bilo kakvo izvješće svakom čelniku bilo kakve udruge u interesu da se vidi poslovanje iz jednostavnog razloga ako ništa drugo zbog političkog prepucavanja da ne može netko iskoristiti zbog toga što ste prosili za nekakvo sportsko društvo, nešto da vas sutra proziva zbog toga. Vama je u interesu da se to financijsko izvješće objavi i da ga svi vide, dapače do zadnje lipe kako je netko dobio. Prema tome, ne vidim razloga da tu ne bude. Kažem, drago nam je da je Ministarstvo financija kao predlagatelj i Vlada prihvatilo primjedbe svih zastupnika koji su ovdje govorili što se tiče članka 2. i članka 33. i zbog toga ćemo podržati ovaj prijedlog zakona. Hvala.
Hvala i vama. Za riječ se javio zamjenik ministra, izvolite.
Evo zahvaljujem potpredsjedniče. Vrlo kratko dame i gospodo zastupnici. Zahvaljujem gospodinu Šukeru na konstruktivnoj raspravi i zahvaljujem klubu HDZ-a što će, dakle podržati ovaj prijedlog zakona. Dvije skupine primjedaba zapravo prijedloga za poboljšanje ste rekli oko samog, dakle ministarstva i njegovog kapaciteta da provjeri sve te financijske izvještaje. O.k. preraspodijelit ćemo se onoliko koliko možemo i koliko vi najbolje znate i kao bivši ministar da nije stvar jednostavna, ali mislimo da baš ova transparentnost i objavljivanje samih podataka i očekujemo da će nam i javnost pomoći i kažem i mediji i svi drugi. Upravo ta transparentnost i je cilj da se na neki način rasterete od subjektivnih ocjena, tj. ocjena koje mogu i ne moraju biti subjektivne unutar ograničenih kapaciteta, dakle državne uprave i da sa te strane transparentno podatke pokažemo javnosti. I mislimo da sa te strane zasigurno neće biti usko grlo sama kontrola financijskih izvještaja, a neće bit ni sindikata pa će nam bit lakše. Sindikat će dolazit k nama, ali neće u javnosti. Shvatite ovo kao šalu. Što se tiče amortizacije i obračunskog načela da i ne. Cijenim sve što ste rekli i evo i kolegica Bajo koja se puno bolje i od mene razumije u samo računovodstvo je pažljivo slušala i zapisivala što možemo napraviti u nekim budućim interakcijama. Ali dužan sam reći da ovo amortizacijsko načelo, dakle da se provodi iznad 230 tisuća kuna veliki i mali poduzetnici. Dakle, vučemo još iz 2008. godine, dakle nije se mijenjao računovodstveno ništa od tada. Tada je ta granica bila 100 tisuća kuna i s te strane su ove odredbe praktički prepisane iz tog dijela. Znači kad ste spomenuli … [[Govornik se ne razumije.]] 6000 kuna. Ako je to stvarno mali sportski klub i ako on godišnje ima 100, 150 onda može voditi na načelu ulaz, izlaz. Ali ako se ipak radi o većem sportskom klubu, ako je to Cibona. Evo gledam kolegu Jelušića koji je nekad bio direktor ili neki drugi mi onda ipak moramo, onda ipak je dobro da se vodi … [[Govornik se ne razumije.]] Ali kažem to je primarno stručno pitanje ne znam koliko svi mi o tome možemo mjerodavno sada suditi, vrijedna je rasprava. Ali evo i sama računovodstvena katedra Ekonomskog fakulteta je preporučila da se, dakle neprofitne organizacije vodimo i po tom obračunskom načelu. Prema tome, s te strane je to u zakonu. Ali evo, razmislit ćemo oko svih drugih zakona. I na kraju slažem se sa vama načelno da, čujte mi smo iz Ministarstva financija predložili ono šta jest 25000 udruga u registru. Kod gospodina Bauka još uvijek vodimo 50000 udruga po nekim drugim načelima. Slažem se da neka pitanja iz nadležnosti ovog zakona, tj. … [[Govornik se ne razumije.]] bi bilo puno bolje i da trebamo rješavati kroz druge zakone. Primarno tu mislimo na sportske organizacije, ali vjerujem da će to doći također na dnevni red svima vama. Ono što smo mi mogli iz Ministarstva financija sad dok su tu gdje jesu odraditi to na jedan način i nadam se s obzirom koliko je svih udruga da to ne unosi zbunjenost ponovo u javnost kao što smo imali kažem prilikom prvog čitanja. I zato mi je drago da smo raščistili mnoge dileme oko toga i da evo, barem do sada svi klubovi podržavaju ovaj prijedlog i da će kao takav u konačnici biti usvojen. Hvala.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku, Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa ja bih samo raščistio ovo oko amortizacije. Očigledno se tu nismo razumjeli. Ponavljam, ako dobijete novce iz proračuna da kupite trajnu imovinu vi ste dobili kompletan iznos i kompletan iznos knjižite u troškove. Jer u izvještavanju prema tamo tko vam je dao novce stavljate kompletan iznos, a kod klasičnog poslovanja vi se odredite za politiku amortizacije da li vama paše da otpišete čim prije to osnovno sredstvo da vam bude veći trošak i manja osnovica za oporezivanje. Dakle, nije mi jasno kako mislite knjižiti, jer vi amortizaciju ako obračunate trebali bi je proknjižiti temeljem Zakona o računovodstvu na to je skupina konto 4, dakle na rashodovnu stranu. Ali ako gledate s druge strane da ste vi dobili novce za kupnju toga ili recimo da ste digli kredit. Rata kredita nije srazmjerna sa stopom godišnje amortizacije. Uzmite ako je to građevinski objekat, ako je na 20 godina to je stopa 5%, a recimo kredit ste dobili na 10 godina. Razumijte, dakle o tome se radi. I to je onaj problem koji će stvoriti, onda ćete to morati rješavati pravilnikom. Dakle, jedna je amortizacija kod onoga tko se bavi djelatnošću da bi ostvario nekakvu dobit i nekakav prihod i onda si vremenski razgraničite troškove da mu u jednoj godini ne opterećuje, da nema negativan financijski rezultat, a druga je stvar ako ste vi dobili kompletno sve novce u jednoj godini da kupite tu trajnu imovinu. I normalna stvar, kupite je, knjižite u trošak jer ste dobili novce za to i onoga tko vam je dao novce, dakle bez obzira da li je to lokalni ili državni proračun izvijestite da ste primili te novce i za te novce na rashodovnoj strani to kupili. Ali ako ostaje obveza amortizacije onda vi možete praktički samo analitički obračunavati, ali nema veze sa financijskim knjiženje. Jer ovako kako ostaje u Zakonu o računovodstvu vi ste obvezni financijski proknjižiti. A kako ćete onda knjižiti trošak i kako ćete prikazati financijsko izvješće prema onome tko vam je dao novce. Dakle, to je ta i problem Zakona o računovodstvu koji nije prema financijskom načelu nego prema organizacijskom.
Zahvaljujem. U ime Kluba nezavisnih zastupnika Šandor Juhas, izvolite.
Poštovani predsjedavajući, dame i gospodo, kolege. Odmah da kažem da će naš klub podržati ovaj zakon jer smatramo da se novim Zakonom o udrugama i ovim zakonom postiže jedan transparentniji rad svih onih udruga koje ostvaruju nekakve prihode i koje provode nekakve djelatnosti. Zadovoljan sam što će se zakon odnositi na političke stranke, ali nisam zadovoljan što se u potpunosti ne odnosi na vjerske zajednice i što su izuzeti sindikati i udruge poslodavaca. Mislim da se tu moglo još nešto doraditi i da je trebalo i na te kategorije primijeniti ovaj zakon. Svatko priča ono što ga žulja pa mene žuljaju nacionalne manjine pa ću ja malo nešto o tome reći. Udruge nacionalnih manjina financiraju se prvenstveno javnim novcem, najčešće isključivo iz državnog proračuna ili pak iz proračuna jedinica regionalne i lokalne samouprave i ta financiranja su različita. Kriterij za dodjelu sredstava i metodologija praćenja Savjeta za nacionalne manjine i dosada je konkretno usmjeravala i davala mogućnosti da se oni novci koji se dobiju od Savjeta za nacionalne manjine transparentno iskažu. Tu je moglo biti govora samo o tome tko je koliko dobio, da li je trebalo malo još nešto dodati ili treba nešto oduzeti i da li su ta sredstva apsolutno dovoljna za ostvarivanje kulturne autonomije pripadnika nacionalnih manjina u RH. Mi smatramo i ja smatram da ta sredstva nisu dovoljna i da bi ih trebalo na određeni način povećati, ali to je jedan drugi problem. Za nas najveći problem predstavlja transparentno iskazivanje svih onih sredstava koje pojedine udruge dobivaju iz inozemstva i koje dosada nisu bili u potpunosti transparentno prikazana i nisu bila javno objavljena. Najčešće nije poznato osim toga tko je donirao ta sredstva, za što su ta sredstva donirana, da li su ona utrošena na odgovarajući način i kako, na koji način se vrši obračun tih sredstava. Iz moga osobnog iskustva znam da manje-više sve se to svodi na nekakvo fotokopiranje računa i zatim se ona šalju tim donatorima i izjavljuje da su ta sredstva utrošena za to i to. Ako se ta sredstva troše za ostvarivanje nekih od programa kulturne autonomije onda to ustvari nije problem, dapače mislim da bi trebalo da se vrati na onaj model koji je važio do prije nekoliko godina, a to je da su se inozemne donacije udrugama za ostvarivanje ili onim udrugama koje se bave ostvarivanjem kulturne i obrazovne djelatnosti budu oslobođene plaćanja PDV-a na te donacije. Jer na taj način i ono malo sredstava što se uspije dobiti dobrim dijelom uzme država. Najveći problem predstavlja kada strana donacija, često državna, putem financiranja neke udruge ili pak nekih ureda koje popunjava onda članovima određene udruge direktno utječe na izborne rezultate u nekoj lokalnoj zajednici pa čak i na mogući izbor zastupnika u Sabor RH. Znamo da su udruge nacionalnih manjina te koje predlažu kandidate, predlažu kandidate za članove Sabora RH i sad ukoliko strana država, a to se dešava, pumpa novce ali bukvalno pumpa novce u određenu udrugu, otvara fondacije, pomaže školama, pomaže crkvama, pomaže domovima kulture itd. i to sve zdušno obavlja sve pod krinkom nekakvog dobrovoljnog ulaganja u sve to, a sve se svodi na to da se čelnici pojedinih udruga na taj način promoviraju i da ti čelnici onda se poslije pojavljuju na određenim listama ili za lokalnu i regionalnu samoupravu, a čak i do Sabora RH. Mislim da bi s takvom praksom trebalo se prestati i zbog toga je i to još jedan od razloga zbog čega ja podržavam taj zakon. S takvom pojavom smo se mi dosad dosta često susretali, a mi iz Saveza mađarskih udruga u više navrata upozoravali smo i Savjet za nacionalne manjine i Državno izborno povjerenstvo ali bez nekakvog vidljivog rezultata uz najčešće obrazloženje da se radi o donacijama iz inozemstva, a ne o upotrebi javnog novca. Također, pozdravljam i podržavam i dio zakona koji po prvi put jasno naglašava prekršajne odredbe što će u svakom slučaju se preventivno odraziti i preventivno djelovati i spriječiti dio zlouporaba jer je važno da i dio odgovornih osoba pojedinih udruga shvate svoj položaj, svoju odgovornost za rad udruge i svoju osobnu odgovornost. To dosada nismo baš imali dosta često. Svima je bilo drago biti predsjednikom udruge, međutim kada se susretne sa određenim problemima onda nastaju bježanja iz svega toga i pokušavanje prevaljivanja odgovornosti na nekog drugog. To će možda dovesti do toga da se financiranje ili vođenje financija povjeri nekakvim stručnim osobama ili onima koji se bave time. Posebno bih pozdravio odluku i članak onaj koji uvodi prekršajne odredbe i za čelnike lokalne i regionalne samouprave jer smo u dosadašnjoj praksi bili svjedoci da se na različite pritiske pojedinaca iz raznoraznih udruga financiraju udruge bliske upravo čelnicima tih udruga, njihovim suradnicima i onda pred izbore imamo masu komasijada, fišijada, grahijada itd. koje provode različite udruge. Međutim, kad prođu izbori onda od tih udruga nema ništa, onda se to izgubi do sljedećih izbora i funkcionira tako kako funkcionira. Još jedanput da podvučem mi ćemo podržati ovaj zakon i glasat ćemo za njega. Hvala.
Hvala i vama. U ime Kluba zastupnika HSU-a Željko Šemper. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovani zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Ovaj zakon uređuje okvir i financijsko poslovanje i vođenja računovodstva za neprofitne organizacije u koje se ubrajaju razne udruge i njihovi savezi, zaklade, fondacije, ustanove, političke stranke, komore, sindikati, vjerske i druge zajednice kao i sve druge pravne osobe kojima je temeljni cilj osnivanja i djelovanja nije stjecanje dobiti ili profita i koje su upisane u registar neprofitnih organizacija koje vodi Ministarstvo financija. Od ukupno 51 000 udruga u Republici Hrvatskoj u registar neprofitnih organizacija upisano je 26 362 udruge koje su na 31. prosinca 2013. godine iskazale ukupno imovinu od 37 milijardi kuna od čega je 21, gotovo 22 milijarde nefinancijska imovina i 15,5 milijardi financijska imovina. Od tih 15,5 milijardi financijske mirovine 4,3 milijarde su na računima banaka ili u depozitima, a od 11 milijardi 6 milijardi su obveze po kreditima i zajmovima. U 2014. godinu neprofitne organizacije prenijele su ukupan višak iz 2013. godine i prethodnih godina 8,1 milijarda kuna a u njima je prosječno radilo gotovo 21 tisuća radnika. Ove brojke pokazuju da se stvarno radi o velikim sredstvima, a ovaj zakon propisuje transparentno vođenje računovodstva, kontrolu i izvještavanje. Dosad je kompletno računovodstvo svih tih organizacija bilo propisano uredbom o računovodstvu neprofitnih organizacija prema kojoj se vodilo područje poslovnih knjiga, organizacija knjigovodstva, popis imovine i obveza, prihodi i rashodi, financijsko izvještavanje i sva druga područja koja se odnose na vođenje računovodstva tih organizacija. S obzirom da je uredom o računovodstvu bilo propisano uže područje vođenja računovodstva već duže vrijeme postojala je potreba za jedan širi zakonodavni okvir kojim bi se uredio i sustav planiranja i programiranja, izrade financijskih planova, njihova realizacija i na kraju ne manje bitno izvještavanje o kompletnom poslovanju. Ukazala se i potreba za primjenu načela javnosti i transparentnosti s posebnim osvrtom na izvor financiranja i što je najvažnije kako se i na što troše prikupljena financijska sredstva. Posebno se to odnosi na financije koje takve udruge dobivaju iz državnog proračuna ili jedinica lokalne i regionalne uprave. Od ovog zakona očekivalo se uvođenje obveze javne objave financijskih izvještaja neprofitnih organizacija koji sve ove godine nije bilo, a vidimo kako se to primjerice radilo u Hrvatskoj gospodarskoj komori. Ovim prijedlogom zakona stvara se poseban i potreban okvir cijelog financijskog poslovanja kao i svi elementi računovodstvenog sustava neprofitnih organizacija. Ovaj zakon je podloga za dobro financijsko poslovanje uz načelo javnosti, transparentnosti i kontrole, a sve u cilju realizacije onoga zbog čega je neprofitna organizacija i osnovana. Posebno treba obratiti pažnju na kontrolu jer ima primjera kako ni interna revizija ne može pronaći izlaz iz labirinta kao što smo to vidjeli kod izvješća o poslovanju HRT-a za 2012. godinu. Sustav mora osigurati poslovanje bez gubitaka, neadekvatnog korištenja financijskih sredstava i kako se može dogoditi od mogućih prevara i nezakonitih radnji. U prvom čitanju bilo je primjedbi na dio prijedloga zakona koji se odnosio na poseban tretman vjerskih zajednica i to na onaj dio koji crkva ubire kao gotovinu a odnosi se na obiteljske darove, milodare župljana, naknade za održavanje sprovoda, vjenčanja, krštenja ili blagoslova kuća, donacije za obnavljanje crkava. Dobro je što je predlagatelj zakona usvojio te primjedbe jer nije bilo točno da vjernici koji sve to doniraju crkvi ne znaju gdje se i na što troši tako prikupljena sredstva jer u župama postoje ekonomsko-socijalna vijeća kojima su poznati svi prihodi i rashodi tako prikupljenih sredstava. Za sredstva primljena iz javnih izvora države i lokalne zajednice ostaje obveze dostave izvješća o potrošnji tih sredstava. Prema člancima 32. i 38. iz primjene načela javnosti, odnosno od obveze objave revizorskog izvješća i objave godišnje financijskog izvješća izuzeti su sindikati koje ih štiti konvencija međunarodne organizacije rada, jamči im slobodu udruživanja, ali pomalo nije jasno koga štiti, koja ustanova štit tako i udruge poslodavaca. Usvojene su i primjedbe na prijedlog zakona kod definiranja gospodarskih djelatnosti u članku 33. koji je propisivao granični iznos od 230 000 kuna prihoda i obavezu osnivanja trgovačkog društva ili drugi oblik udruživanja koji nije neprofitni. U tom dijelu ostaje dosadašnja praksa sukladno Zakonu o porezu na dobit prema kojem sve ove neprofitne organizacije nisu obveznici poreza na dobit sve dok obavljaju onu djelatnost za koju su oslobođene plaćanja poreza na dobit. Nakon prvog čitanja u klub Hrvatske stranke umirovljenika stizalo je dosta pitanja o vođenju poslovnih knjiga uglavnom iz siromašnih umirovljeničkih udruga. U članku 9. stavku 5. se sada propisuje da neprofitna organizacija u prve tri godine osnivanja je obvezna voditi dvojno knjigovodstvo, dnevnik, glavnu knjigu i pomoćne knjige, a prema stavku 2. istog članka zakonski zastupnik neprofitne organizacije može donijeti odluku o vođenju jednostavnog knjigovodstva ako je vrijednost imovine i godišnji prihod u tri prethodne godine manji od 230 000 kuna godišnje. Dakle, zakonom je predviđena potreba cjelovitog praćenja statističkih podataka svih neprofitnih organizacija, ali ipak prilagođeno visini prihoda i vrijednosti njihove imovine. Zbog tih parametara dio neprofitnih organizacija moći će voditi samo jednostavno knjigovodstvo ali neće biti oslobođeno obveze sastavljanja godišnjih financijskih izvještaja dok će druge voditi dvojno knjigovodstvo sa obavezom sastavljanja tromjesečnih izvještaja. Dobro je što su usvojene i primjedbe o previsokim novčanim kaznama i do 500 tisuća kuna za sve neprofitne organizacije bez obzira na veličinu odnosno financijske mogućnosti. Sada će ta kazna biti u iznosu od 5 do 200 tisuća kuna za neprofitne organizacije koje vode dvojno knjigovodstvo i u iznosu od tisuću do 50 tisuću koje vode jednostavno za niz prekršaja u vođenju organizacije. Kazna za prekršaj zakonskog zastupnika neprofitne organizacije koja vodi dvojno knjigovodstvo sada će biti od 5 do 20 tisuća kuna, a tisuću do 10 tisuća kuna koja vodi jednostavno knjigovodstvo. Isto tako od 10 do 50 tisuća iznosi kazna za prekršaj čelnika državne uprave odnosno jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave ako odobri isplatu neprofitnoj organizaciji koja nije upisana u registar neprofitnih organizacija. I na kraju slažem se sa kolegom Šukerom koji je govorio u svojoj raspravi da je i u najmanju ruku malo neobično tretirati na isti način bogati NK Dinamo i Umirovljeničke udruge koje jedva preživljavaju od svoje članarine. Drago nam je da je predlagatelj u konačnom prijedlogu zakona između ostalog uvažio i primjedbe HSU-a pa će Klub zastupnika HSU-a podržati ovaj konačan zakon. Hvala.
Hvala i vama. U ime Kluba zastupnika SDP-a Ivo Jelušić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani zamjeniče ministra sa suradnicom, kolegice i kolege. Ovo je zakon i njegovo drugo čitanje i zakon koji zaista pokazuje da dva čitanja imaju smisla i da primjedbe koje se kažu na odborima ovdje u sabornici da se uvaže i da se zakon popravi. Ovaj zakon zaista to pokazuje. Mi smo i do sada imali na određeni način uređeno financijsko poslovanje odnosno računovodstvo neprofitnih organizacija kroz uredbu Vlade o računovodstvu neprofitnih organizacija. Sada slično donošenje zakona iz više razloga i naravno opravdano. Prije svega ovim zakonom se uvodi daleko veća transparentnost u financijskom poslovanju i radu svih neprofitnih udruga, a vidjeli smo i čuli smo koji je njihov broj i koji je ogroman novac koji se vrti u tim organizacijama. Naravno to će se prije svega raditi na način kroz formu tu što će morati podnositi svoje financijski izvještaj za proteklu godinu i on će biti javno objavljen u registru neprofitnih organizacija. Naravno tu je još i obveza revizijskog izvještaja za one koji imaju preko 10 milijuna kuna i mislimo da je to također uredu. Dakle ovim se zakonom želi uvesti daleko veća transparentnost i red u poslovanje neprofitnih organizacija. I ono što je najbitnije i što je novost, a što do sada uredbom nije bilo riješeno, a to je da se omogućava efikasniji nadzor udruga odnosno njihov rad, financijsko poslovanje što do sada nije bio slučaj. Dakle sve one neprofitne organizacije koje dobivaju ili koriste javni novac, dakle iz državnog proračuna iz proračuna jedinice lokalne samouprave osim što će morati podnositi izvještaj o tome i javno ga objavljivati, a do sada to nisu morale, za sada je pravo svakog onog tko daje usluge dakle čija su sredstva da ima pravo uvijek javnog uvida u to, da izvrše kontrolu i da vite kako se ta sredstva troše i to na licu mjesta, dakle da se na neki način inspekcijski nadzor što do sada nije bilo moguće i to je zaista bitna razlika i novost. Ono gdje se udruge razlikuju i po čemu se bitno razlikuju one koje koriste javni novac i oni koji ne. Dakle sve će morati predavati svoj izvještaj financijski i objavljivati u registru ali one koje koriste i koje dobivaju javni novac, novac iz proračuna njih će se moći kontinuirano kontrolirati i gledati i nadzirati cijelog vremena i to sa vrlo dobrim ovlastima i sa mogućnošću dobrih sankcija. I ono što je također bitno što ovaj zakon omogućava to su određene prekršajne kazne za nepoštivanje ovog zakona što do sada nije bio slučaj. Ono što je bitna razlika u odnosu na prvotni prijedlog iz prvog čitanja svodi se na to da, a to je rezultat rasprave ovdje u Saboru, na odborima itd. da vjerske zajednice ne moraju podnositi financijski izvještaj svoj o potrošnji ukupnih sredstava odnosno o svom financijskom poslovanju i objavljivati u registru što je bilo u prvom čitanju nego samo za ona sredstva koja se odnose na proračunska sredstva iz javnih izvora što je bilo i do sada i što je uredu. Također to isto pravilo vrijedi i za sindikate i za udruge poslodavaca. I još jedna također bitna novost što je razlika u odnosu na prvo čitanje što je također dobro, a to je da sve one udruge koje obavljaju pored svoje osnovne djelatnosti gospodarsku djelatnost koja je kao i svaka druga gospodarska djelatnost podložna poreznoj kontroli i oporezivanju neće morati osnovati trgovačko društvo ako je prihod od te gospodarske djelatnosti veći od 230 tisuća kuna jer je bilo tu određenih poteškoća primjedbi itd. mislim da su to dobre promjene i apsolutno su uredu. Ono što je posebno potrebno naglasiti, a to je da je puno zabune oko ovog zakona bilo uneseno u raspravu, pogotovo iz početka kada se on pojavio namjerno ili nenamjerno o tome ne želim nagađati. Pa otprilike ovako da će sada sve udruge morati osnovati trgovačka društva što apsolutno nije nikada bilo u prijedlogu niti je bilo ikome na pameti, onda ono što je bilo i do sada, a to je ako obavlja gospodarsku djelatnost da se to tretira kao gospodarska djelatnost da ne bude nelojalna konkurencija nekom drugom i da je to bilo na neki način porezno tretirano. I ubuduće će biti tako. Nema tu dakle nikakve druge razlike. Pa čak i da je ostao onaj prvotni prijedlog da se osnuje trgovačko društvo opet bi se to odnosilo samo na onu djelatnost gospodarsku a ne na osnovnu djelatnost. Dakle, sve neprofitne organizacije se mogu do mile volje baviti svojom djelatnošću za onu za koju su osnovane, imati prihode ne znam koliko i u milijunima, dakle one ne podliježu oporezivanju ako se bave svojom osnovnom djelatnošću. Rekao sam ne znam zašto su mnogi unosili tu zabune, prilike su bile ovakve, izjave, najave pa i u javnim medijima informacije da hoće li sada Crkva za to što naplaćuje od sahrana ili krštenja djece morati plaćati porez itd. Niti je to kad bilo o tome riječi niti je to bilo u zakonu i na koncu konca što je još najbitnije to uopće nije stvar i predmet ovog zakona. Ovaj zakon se uopće ne bavi oporezivanjem, dakle bilo čijeg rada pa ni neprofitnih organizacija, pa i kada se to odnosi na gospodarsku djelatnost. To se regulira dakle drugim zakonima a ovim uopće ne. Ali zašto je stvorena ta zabuna, manipulacija? Dobrim dijelom i namjerna, a možda iz neznanja. Ako je iz neznanja i to ne opravdava kad izlaziš u javnost moraš biti suveren u ono što govoriš, a ako je to bilo namjerno i zločesto e onda je to drugi problem i još teži problem. Naravno da i ovo drugo pogotovo kod ovih političkih aktera to bilo daleko izraženo jer su htjeli eto na svaki način pa i na taj način pokazati kako ova vlast jel' loše radi, kako eto ima protiv nekoga nešto, a napose protiv Crkve. A sami znamo da su ti odnosi već davno regulirani između države, Sporazum između RH i Vatikana i njih kao što vidimo ne mijenjamo niti su oni predmet promjena ovdje niti ovim zakonom. Dakle, mislim da su ove promjene koje su nastale između prvog i drugog čitanja dobre i da je ovaj zakon zaista dobar jer će konačno unijeti daleko više reda u poslovanje neprofitnih organizacija jer će omogućiti dakle javni uvid s kojim financijskim sredstvima raspolaže i kuda su trošena i što će se omogućiti na neki način i kontrola, nadzor pa i prekršajne kazne za one koji ne budu svoj posao obavljali kako spada za one koji javni novac, prije svega javni novac dakle, koji koriste na netransparentan način ili nenamjenski način. Mislim da je dovoljno bilo u javnosti primjedbi i nezadovoljstva o tome kako se gospodari tim javnim novcem. Evo sada alata, evo sada prilike da se država na zakonit način uhvati i s tim u koštac. I na kraju da kažem da se na neki način požalim na one koji su namjerno unosili zabunu ili nemir oko ovog zakona da će ovaj zakon ići u obračun sa ovim ili sa onim, da će se oporezivati ovo ili ono što apsolutno nije točno. Ponavljam, svaka udruga ako se bavi svojom djelatnošću, ako je ona humanitarne naravi i bavi se humanitarnim poslom, ako je socijalna i bavi se socijalnim poslom, ako je sportska da bavi se sportskom djelatnošću za taj dio dakle to nije gospodarska djelatnost to se porezno ne tretira i to se ne dovodi u pitanje. Bez obzira kolike prihode te djelatnosti imale. Pa isto tako i za vjerske zajednice, niti je bilo u primisli da će se njihova osnovna vjerska djelatnost na neki način doći pod udar poreznih organa. To nije bio slučaj. Zašto su neki o tome iznosili neistine, dezinformacije neka njima ide na njihov obraz. Ali ako oni imaju pravo to govoriti, iako se ja s tim ne slažem da to govore, pa barem i mi koji govorimo istinu neka nam bude dozvoljeno da to jednom pa i više puta ponovimo jer ako se laž koja se više puta ponovi postaje istina ja bih zato i zato se zalažem da istinu više puta ponovimo pa da i istina zaista postane istina. Hvala lijepo.
Hvala i vama. U ime kluba Hrvatskih laburista – Stranke rada Nansi Tireli. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine Rađenović sa suradnicom, kolegice i kolege. Odmah na početku moram iskreno priznati da sam ovim zakonom podvojena sama sa sobom i ne znam da li da kažem da on ide prema dobrom ili ide prema lošem. Ako se zagovaramo za transparentnost, a danas smo puno puta čuli da se ovaj zakon donosi najviše zbog transparentnosti rada nevladinih organizacija odnosno nefinancijskih organizacija onda si postavljam pitanje zašto radimo diskriminaciju i zašto svi oni koji jesu u tom registru nefinancijskih organizacija nemaju iste uvjete? Mislim da bismo morali konačno odlučiti i napraviti analitiku, razdvojiti ono što moramo razdvojiti i onda decidirano i točno reći u određenom registru bit će one nevladine organizacije koje ne ostvaruju profit i koje ne ostvaruju dobit. I za sve one koji jesu u tom registru moraju vrijediti ista pravila. Mi sada iz registra koji ima više od 50 tisuća subjekata iščitavamo da je pola tih u registru u Ministarstvu financija, svi su u registru Ministarstva uprave i pitamo se što i koga na koji način kontroliramo. Od Ministarstva financija i u ovom prijedlogu zakona iščitavamo da Ministarstvo financija ima pokazatelje tko, koliko i što radi, koliko godišnje prihoduje, koliko ima zaposlenih, koliko ima novaca na žiro-računu, koliko je godišnji promet tih udruga, odnosno razlika između prihoda i rashoda i tome slično. Dakle, nešto se kontrolira, postavlja se pitanje što ovim zakonom vezano za taj dio poslovanja dobivamo novo ili drugačije. Čuli smo nema poreza, nema dodatnog poreza. Znači, u tom dijelu ne dobivamo ništa, ali želimo transparentnost. Ako želimo transparentnost zašto onda dio neprofitnih organizacija koje jesu u registru a odnosi se na vjerske zajednice, sindikate i udruge poslodavaca nisu obveznici prikazivati isto tako transparentno sve te podatke. Predlažem da u registru neprofitnih organizacija budu samo oni subjekti na koje će se zakon ticati i koji su obveznici podnošenja financijskih izvješća na ovaj način kako ovdje piše. Napravimo novi registar vjerskih zajednica, napravimo registar Hrvatske udruge poslodavaca ili Udruge poslodavaca i napravimo novi registar sindikata. Imajmo tri registra, imajmo točno definirana pravila i nemojmo dozvoliti da sa jednim zakonom ponovno radimo diskriminaciju i dovodimo do nejednakih postupanja. Zbunjuje me zašto smo vjerske zajednice obvezali samo na to da moraju podnositi financijska izvješća za onaj dio sredstava koji dobiju od jedinica lokalne samouprave ili od državnog proračuna. 2010. godine revizijom je, Državna revizija je napisala sljedeće s obzirom da je prema odredbi ugovora Svete stolice i Republike Hrvatske o gospodarskim pitanjima obveza pravnih osoba Katoličke crkve poštivanje zakona Republike Hrvatske o financijskom poslovanju te da prema matičnom registru pripadaju neprofitnim organizacijama koje su u obvezi primjenjivati odredbe Uredbe o računovodstvu neprofitnih organizacija koje se odnose na vođenje računovodstva i financijskog izvještavanja Državni ured za reviziju nalaže u komunikaciji sa nadležnim predstavnicima Katoličke crkve i drugih vjerskih zajednica pokrenuti radnje u cilju upisa u registar te sastavljanja i dostave financijskih izvještaja onih pravnih osoba koje ispunjavaju kriterije propisane Uredbom. Mislim da bi se s obzirom da Uredbu mijenjamo zakonom isto moralo odnositi i na ovaj dio. S druge strane sukladno članku 1. Zakona o potvrđivanju Ugovora između Svete stolice i Republike Hrvatske o gospodarskim pitanjima uređeno je da pravne osobe Katoličke crkve u skladu sa odredbama Kanonskog prava mogu slobodno primati milostinju i darove vjernika te prihvaćati druge uobičajene oblike prinosa vjernika za uzdržavanje crkvenih ustanova. A u stavku 2. piše da na primanja iz stavka 1. ovog članka ne primjenjuju se odredbe Poreznog sustava Republike Hrvatske. Dakle slijedom toga porezni se sustav ne odnosi na milostinju i darove vjernika ali što je sa naknadama koje Crkva ubire za svoje usluge. Mi jako dobro znamo svi da Crkva ima svoj cjenik, da usluge od vjernika uredno naplaćuje i pitam se zašto onda sve župe koje jesu registrirani kao pravni subjekti a uz to i neprofitne organizacije ne bi trebale na isti način podnositi financijska izvješća kao i svatko drugi. Više od 80% vjernika izjasnilo se je o tome da želi ili bi voljeli da financijska izvješća njihovih župa budu javno objavljena. Postavljam pitanje zašto smo ih izuzeli onda iz ovog zakona a vodimo ih u istom registru. O sindikatima i Udruzi poslodavaca bilo je riječi pa neću više govoriti o tome. Mislim da smo ovim zakonom, odnosno da ovim zakonom hoćemo zakomplicirati jako puno život onim malim udrugama pa ću sada recimo spomenuti Udrugu roditelja djece sa posebnim potrebama. Ako oni ostvaruju nekakav prihod veći od 230 tisuća kuna oni će morati voditi dvojno knjigovodstvo. Morati će uzeti osobu koja će najvjerojatnije morati im voditi financije zato što se sami previše posvećuju toj svojoj djeci i previše posvećuju radu u udruzi da bi ostvarili neka dodatna prava koja im pripadaju. Na ovaj način postavljam još jedno pitanje na koji način će se kontrolirati rad tih 50 tisuća udruga? Da li će to stvarno raditi samo Ministarstvo financija? Da li će se na temelju tih financijskih izvještaja ukoliko budu podneseni i javno objavljeni u registru izvlačiti koga će se ići kontrolirati i na koji način? S druge strane zašto nismo napravili možda jednu analitiku tih samih udruga. Da li je uistinu isto i da li možemo isto tretirati udruge koje ostvaruju mala primanja u odnosu na udruge koje ostvaruju milijunska primanja ili prihode? Da li je isto i na isti način tretirati udrugu koja nema niti jednog zaposlenog, u kojoj su volonteri, zbog toga što su se udružili radi nekih potreba u odnosu na one udruge koje imaju stotine zaposlenih? Da li je stvarno situacija ista i da li ih moramo na isti način tretirati? Ovdje imamo ograničenja revizije, imamo ograničenja ostvarenog prihoda u toku godine međutim osobno smatram da to nije dovoljno i da ćemo ovim zakonom napraviti samo još više nereda ali definitivno nereda samo onima koji uistinu jesu udruženi u udruge samo zato da bi mogli odraditi ili dobiti nekakva dodatna prava dakle zbog nekakvih interesa bez obzira kakvi ti interesi bili. Do sada smo imali riješen ovaj gospodarski dio udruga i oni koji su obavljali dodatnu djelatnost, odnosno djelatnost koja nije bila svrha njihovog osnivanja na koju su ostvarivali određenu dobit podlijegali su Zakonu o porezu na dobit. Dakle i sada smo ih kontrolirali ni tu ništa ne mijenjamo. U zakonu piše da udruge koje više od tri godine nemaju prihod veći od 230 000 kuna mogu vodit jednostavno knjigovodstvo, a u tom istom članku nekom sljedećem stavku piše da novoosnovane udruge u prve tri godine moraju vodit dvojno knjigovodstvo. I sad ne razumijem, dakle one koje već rade, vode jednostruko knjigovodstvo zato što nemaju taj prihod 230 000 kuna, a nova udruga koja se osniva, koja još i ne zna koji će joj bit prihodi i što će u toku godine odnosno sljedeće, druge ili treće godine ostvarit, e ona već mora vodit dvojno knjigovodstvo. Moramo jasno i transparentno reći da svima onima koji budu osnovali udruge nakon ovog zakona mogu slobodno razmišljat o jednom zaposleniku jer tvrdim da veliki broj udruga koliko god govorili o netransparentnosti jesu ovdje isključivo zbog malih novaca i isključivo zbog nekakvih drugih prava koja apsolutno nemaju nikakve veze sa financijama. Ne možemo i ne smijemo si dozvolit da u isti koš stavljamo svih i da po istim načelima tretiramo svih jer svi nisu isti i svi nisu jednaki, pogotovo kada govorimo o udrugama i kada govorimo o članovima tih udruga. Nismo napravili čak ni razliku između toga da li je udruga obvezna odnosno komora primjerice. Mi na isti način tretiramo komoru koja je obvezna i neku udrugu koju su osnovali dvoje ili troje njih zbog nekakvih interesa. Osobno mislim da ćemo udrugama na ovakav način nanijeti dosta velike štete zato što ih tretiramo jednako. Ja jesam za transparentnost, jesam zato da podaci budu objavljeni, ali moj bi prijedlog bio čisto mislim ljudski, da se uistinu one neprofitne organizacije koje se izuzimaju iz ovog zakona izuzmu i iz registra tih neprofitnih organizacija i da u tom registru budu samo oni kojih se tretira potpuno na jednak način. Sve van toga mislim da nije dobro, a onda možemo naknadno za te nove registre radit ili uredbe ili zakone koji bi pratili te neke nove registre. Ovako radimo opet, slobodna ću bit reći, nemir i ono što je i kolega Šuker u svom izlaganju napomenuo jesu i te sportske udruge koje nismo do kraja riješili. Imamo udruge u malim selima koje su nogometni klubovi koji se financiraju isključivo iz općinskih proračuna, imamo one velike koji ostvaruju milijunske prihode i mislim da radimo lošu stvar. Transparentnost bismo mogli dobit na vrlo jednostavan način, ovaj zakon bi mogao imat svega 5 ili 6 članaka gdje bi točno pisalo da neprofitne organizacije se vode u registru pri Ministarstvu financija, da su sve udruge dužne podnijet godišnje financijsko izvješće koje će bit javno objavljeno i da svaki član bilo koje udruge u tom registru javnom objavom može pogledati na što i koliko je udruga čiji je on član potrošila. Ovako im dajemo dodatni posao, uvodimo opet jednu vrstu diskriminacije i osobno smatram da ovaj zakon neće promijeniti ništa što se tiče nekakve veće kontrole ili veće transparentnosti i plašim se da će i dalje sa ovakvim zakonom mali plaćati za velike kao što se u većini slučajeva kod nas i dešava. Zahvaljujem.
Dragan Crnogorac, replika.
Koleginice Tireli, vi ste spominjali ovaj dio vezano za računovodstvene poslove, to je članak 9. stavak 5. Neprofitne organizacije prve tri godine od osnivanja obavezno je voditi dvojno knjigovodstvo. To je i mene malo zagolicalo i zato sam se javio na repliku jer iz prakse znamo kao što ste rekli da novoosnovane udruge u samom početku djelovanja nemaju na raspolaganju toliko veliki broj sredstava za rad. Kada se čak i jave na javne natječaje iz proračuna jedinica lokalne regionalne samouprave nitko im ne garantuje da će dobiti neka velika sredstva za rad. Najčešće pa recimo i nacionalni Zakon za razvoj civilnog društva daje vam jedan od uslova da prvo morate kao udruga da ovladate da tako kažem upravljanjem određenim brojem sredstava dakle kroz godine postojanja, prve godine, druge da imate 30, 50 ili 100 tisuća kuna itd. pa onda ispunjavate uslov da idete na ovaj veći natječaj koji vam garantuje da dobijete veća sredstava, odnosno prihod sredstava. Moje je negdje isto tu mišljenje na vašem da možda te novoosnovane udruge ne trebaju da im stavljamo upravo ta opterećenja jer udruge u samom svom osnivanju u suštini ni nemaju sredstava za rad jer oni ih pokušavaju ostvariti preko nekih drugih eventualno natječaja, a upravo ove koje ste spominjali, udruge za … djeca sa posebnim potrebama itd. Negdje sam i ja tu negdje na vašem tragu, e sad ako je to moguće nekako doraditi mislim da bi bilo dobro.
Nansi Tireli, odgovor na repliku.
Zahvaljujem. I evo stvarno koristim priliku da predlagatelja zakona još jednom pozovem da malo bolje prouči ovaj članak 9., pogotovo ovaj stavak 2. i nastavno na njega stavak 5. I evo drago mi je da se slažemo, to jesu nekakvi problemi. Ono što me dodatno zabrinjava i što nisam stigla reći u raspravi jeste i to planiranje sredstava. Dakle udruge su po ovom zakonu dužne planirati rokove, ali nismo rekli a mislim da to veliki broj članova udruga i ne zna, oni će isto tako biti onda dužni što, napravit rebalans svog nekakvog plana tog proračuna. Dakle, što to udruga koja je danas ili prije dva ili tri mjeseca osnovana može točno planirat da će dobit. Jedinice lokalne samouprave iz sjednice u sjednicu donose odluke o skraćivanju nekakvih prava već prije dodijeljenih upravo zbog toga što u proračunima nedostaje novac. Dakle, imamo situaciju da udruga isplanira godinu ili isplanira nekakve prihode, a onda u toku godine na žalost ostane bez tih prihoda jer su to većinom prihodi ne samo od jedinica lokalne uprave nego na primjer i od donacija, pa mislim kako će to onda evo napraviti udruga nekakav plan aktivnosti za sljedeću godinu, financijski plan aktivnosti da u njima stvarno decidirano navede mi ćemo dobit ove godine ne znam sad 100 tisuća kuna donacija. Znači li to stvarno da će onda morati svake godine raditi rebalans ukoliko ti prihodi ne budu onakvi kako su ih napravili u planu. A onda normalno to u ovim sad kaznenim odredbama imaju i određene sankcije ukoliko se knjigovodstvo, odnosno računovodstvo ne vodi po računovodstvenim načelima.
Kolegica Sonja König, 5 minutna rasprava u ime kluba HNS-a.
Hvala vam lijepa poštovana potpredsjednice našeg Sabora, kolege i kolegice, poštovani gospodine Rađenović sa suradnicom. Pohvaljujemo i kao klub HNS-a podržavamo cilj predloženog zakona, a to je uređenje sustava financijskog poslovanja neprofitnih organizacija. Čuli smo već kako postojeća uredba nije adekvatno odgovorila na zahtjeve za primjenom načela javnosti i transparentnosti posebno u dijelu financijskog izvještavanja. Nije do sada bilo moguće propisati prekršajne odredbe radi nepravovremene predaje financijskih izvještaja. I kao i uvijek neki su to i iskorištavali. Neki su se jednostavno oglušili na postojeću uredbu. Sada će se za to morati malo drugačije pobrinuti, sada će za to morati platiti kazne propisane evo ovim predloženim zakonom. Naši građani s pravom pitaju one koji ne objavljuju svoje financijske podatke bilo to sportske udruge, bilo one koje se bave ljudskim pravima, bilo sindikate, bilo vjerske zajednice, a busaju se u prsa sa svojom transparentnošću i poštenjem. Zašto ne objavljujete financijske podatke, na što trošite naš novac, čega se bojite, kolika su sredstva koja dobivate, zašto za neke od vas možemo samo procjenjivati kolika sredstva dobivate. Procjenjuje se naime da primjerice samo Katolička crkva godišnje na svoj račun sa raznih razina i izvora uprihodi 1 milijardu kuna. Zbog čega netko tko radi transparentno ne bi javno objavio podatke kao što su podaci većine institucija transparentni, kao što su podaci države i lokalne samouprave i javnog sektora objavljeni. Tako uostalom i treba. Na taj način se smanjuje mogućnost korištenja sredstava na netransparentan način. Na taj način se smanjuje naravno i mogućnost korupcije. I upravo zato da sa sebe maknu bilo kakvu sumnju vezanu uz transparentnost očekivalo bi se od svih onih koji nisu obuhvaćeni ovim zakonom da sami sebe predlože, da sami predlože da i oni budu sastavni dio obveza i prava koje propisuje ovaj zakon bilo to sindikati, bilo vjerske zajednice. Naime, vjerske zajednice nisu obvezne podnositi financijska izvješća o ukupnim prihodima već samo o trošenju proračunskih sredstava iz čega proizlazi da se načelo transparentnosti i odgovornosti ne odnosi na vjerske zajednice. Ali mi ih pozivamo kao uostalom i sve one koji eventualno ovim zakonom nisu obuhvaćeni da zbog svog čistog obraza postupaju po njegovim načelima i ciljevima.
Mladen Novak, replika.
Evo kolegice čisto bilo je i u prvom čitanju ako se ne varam upravo oko toga, oko javnih objava financija sindikata. Sindikati isključivo sredstva dobivaju iz članarina, nemaju drugog prihoda i svaki član sindikata ima pravo uvida u financije svog sindikata, a Konvencijom međunarodne organizacije rada je upravo taj dio zaštićen iz razloga da poslodavac kao takav i nije država jedini poslodavac gdje radnici idu u štrajk, ali je zato bilo primjera da sindikati su isplatili plaće svojim radnicima, onima koji su, svojim članovima, onima koji su bili u štrajku. I to isključivi razlog i nije bez veze Međunarodna organizacija rada uzela to u obzir. Hvala.
Sanja König, odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Poštovana potpredsjednice našeg Sabora. Kolega Novak, ako je tomu tako nemaju se čega bojati, nek' objave svoje podatke. Hvala lijepo.
Zamjenik ministra financija, završna riječ Igor Rađenović. Izvoli.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa evo zaista u jednu, dvije rečenice bi se evo i grupno zahvalio svim klubovima. Vidim da raste broj klubova, deset ih je bilo. Vjerujem da su se svi klubovi prijavili i uz manje dobronamjerne primjedbe smo čuli da će se ovaj zakon podržati. Mislim da smo napravili korak ka transparentnosti, ka otvorenosti ovim prijedlogom zakona. I kažem, nakon vruće rasprave ako se svi vi sjećate 4. veljače ako se ne varam 7 sati smo raspravljali. Puno je bilo nerazumijevanja o čemu i kako se zapravo govori, da je ovaj zakon možda dobar primjer toga kako se ipak može napraviti korak naprijed, a da ne bude prevelikih žrtava. Ostalo je nekoliko otvorenih pitanja, ne mogu se sva pitanja riješiti dakako i ovim zakonom. Gospođa Tireli je govorila evo i o vjerskim zajednicama. Gospođa Köning na kraju o sindikatima. Imaju argumenti za i protiv. Mislim da smo pronašli, da smo pronašli u ovom času da kažem optimalno rješenje, ne znači kažem i zakon omogućuje ukoliko to žele svi mogu objaviti dapače, sindikati svoja otvorena izvješća urbi et orbi pa evo ja mogu i pozvati ukoliko kažem imaju taj interes da to i učine. Nije problem … [[Govornik se ne razumije.]] što je zadnje govorio i kolega Novak stoje. Kažem naš argument je bio da ni na koji način ne budemo, tražim blažu riječ od optuženi, na neki način optuženi da spriječimo razvoj i sindikata u svakom, u mogućnosti da dakle ojačaju svoju pregovaračku moć. Ono što je možda interesantno da u dosadašnjem zakonu i na osnovu uredbe, javilo se je nekoliko župa i nekoliko vjerskih zajednica, imali su i predali su svoje registre, svoja financijska izvješća u registar dosada. Prethodnih godina se to događalo, prema tome i sa te strane očigledno ni tu, i tu neki žele biti transparentniji od drugih, ali kažem to je tama, sjećate se vi i dopisa i praktički sve vjerske zajednice u Republici Hrvatskoj su u ovom trenutku tražile da se to ne dogodi. Ono što je primarno i što sam možda želio zapravo direktno replicirati, ali evo u ovoj svojoj završnoj riječi, da kažem i gospođi Tireli kako ćemo mi sad to, a to je i kolega Šuker ispred kluba HDZ-a proveo, oče li ministarstvo financija sada bit kapacitirano da ta sva izvješća financijski provjeri na kvalitetan način. Pa da, ovo je korak naprijed, upravo ta transparentnost i odgovornost da svi donesu financijske izvještaje, da ih mi uz svoje alate i razvojne tehnologije, i razvojem svih naših unutarnjih kontrola upravo prepoznamo jednako kao i poduzetnike. Ne ide ni porezna uprava ili carinska uprava svaki dan kod svakog poduzetnika da provjeri je li zaista knjiži svaki račun onako kako treba, nego baš će nam ovaj alat omogućiti da kada sve stavimo zajedno da odredimo prioritete i da zaista ne idemo na način da to bude nekome po čeifu, da ta odluka bude subjektivna, da se reagira samo na određene dopise ili kažem na volju i subjektivnost ljudi koji mogu donositi takve odluke. Već da upravo sustav pregledavajući cjelokupnu sliku odredi ono što je u tom času važnije i što je manje važno i sa te strane će nam i ovaj registar neprofitnih udruga, tj. sva njihova financijska izvješća omogućiti da odredimo prioritete i da tamo gdje zaista stvari ne izgledaju kao da su učinjene apsolutno transparentno ili gdje one izgledaju netransparentnije od drugih, da tamo odemo prvo i da zaista provjerimo ljudi postupaju pažnjom dobrog gospodara sa sredstvima koja u najvećem dijelu, a to je jedna nova tema i dobivaju iz državnih i lokalnih proračuna, i to je zaista važna tema. Evo, završnom rečenicom još jednom hvala svima na sudjelovanju u raspravi, potrudili smo se svi zajedno, prošlo je od 4. veljače već koliko, 9, 10 mjeseci od pokretanja tog zakona. Bila je onda i živa i javna rasprava, i puno nesporazuma. Vjerujem da će ovaj zakon sutra biti prihvaćen velikom većinom, ali ako ne i svim glasovima. I stoga vam, zbog toga hvala.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo kako je rečeno sutra. Konačni prijedlog zakona o financiranju, financijskom poslovanju i računovodstvu neprofitnih organizacija, drugo čitanje, P.Z. br. 611. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Molim zamjenika ministra financija Igora Rađenovića da se izjasni o amandmanima. Amandman prvi na članak 11.
Amandman broj jedan Odbora za zakonodavstvo se prihvaća.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman dva na članak 31.
Amandman broj dva djelomično prihvaćamo. Prihvaćamo naime dio amandmana koji se odnosi na članak 31. stavak 3. dok dio amandmana koji se odnosi na članak 31. stavak 2. ne možemo prihvatiti budući da bi prihvaćanjem ovog dijela amandmana izostala jasna uputa o načinu sastavljanja godišnjih financijskih izvještaja. Naime, slažemo se da je to pomalo nespretna formulacija, ali računovodstveno je računovođama jasna, pa stoga ne možemo prihvatiti taj dio amandmana broj dva.
Ingrid Antičević-Marinović.
Prihvaćam.
Amandman je prihvaćen djelomično i postaje sastavni dio zakona. I amandman 3. na članak 43.
Amandman broj tri prihvaćamo.
Postaje sastavni dio zakona. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Utvrđujem da je većinom glasova, 102 za, 1 protiv, 1 suzdržan, donesen Zakon P.Z. br. 611. Prelazimo na: - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju sporazuma o oporezivanju dohotka od štednje Guernseya i Republike Hrvatske, hitni postupak, prvi i drugo čitanje, P.Z.BR. 696. Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbora za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun Izvješća ste primili na sjednici. Zamjeniče ministra hoćete li obrazložiti prijedlog? Da. Igor Rađenović, zamjenik ministra financija.
Hvala lijepa. Zaista u najkraćim crtama gospođo potpredsjednice. Radi se o jednom od tipskih sporazuma, tj. od tipskih zakona o potvrđivanju sporazuma oko uspostave automatske razmjene informacija između Republike Hrvatske i Guernseya o isplaćenim kamatama za štednju u svrhu oporezivanja kamata u onoj državi u kojoj strani korisnik … [[Govornik se ne razumije.]] Cilj ovog normativnog rješenja je borba protiv poreznih prijava i evazije, te zaštita financijskih interesa EU kroz zaštitu financijskih interesa država članica te provođenje načela pravednosti u oporezivanju. Dakle, uz ponajviše značajne ugovore o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja kojeg danas Hrvatska ima 57, ovaj ugovor je prema direktivi i EU još 2003. i pristupom u EU je Hrvatska sa svim zemljama dakle praktički sklopila ovakve ugovore, ali i sa pet zemalja, sa susjednim državama EU Švicarskom, Andorom, Monacom, Linhenštajnom i San Marinom koji su kao takve, iako nisu članice EU pristale da budu na ovom pitanju u suradnji sa EU oko pitanja poreza. Ostaje ovih deset značajnih ovisnih i pridruženih područja državna članica oko kojih moramo sklopiti te ugovore. Znači to su pojedinačne procedure, tu ne ovisimo o kapacitetima naše administracije već nam vijeće nosi ritam da tako kažem. Šest ugovora smo potpisali sa tim državama. Ostali su nam još ugovori za, to sam dužan gospodinu Mariću koji me pitao na odboru, za otok Mandatno-imunitetno povjerenstvo, Ankviu, za Britanske djevičanske otoke i za Montserrat. I to ćemo vjerujem učiniti relativno brzo. Čisto da znate, potpisali smo ugovor sa državom koja pripada, zapravo vjerujem da ćete dati suglasnost na zakon o sklapanju sporazuma sa državom koja pripada britanskom krunskom području, dakle direktno pod kraljicom, ne u Velikoj Britaniji. 78 kvadratnih kilometara velika, ima 65 000 stanovnika, drugi po veličini Kanalski otok, onaj u La Manche poslije Guernseya drugi po veličini. Hvala vam lijepa. Vjerujem da će i ovaj prijedlog dobiti jednoglasnu podršku.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Nema prijavljenih. Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo sutra. Nećemo danas raspravit Konačni prijedlog Zakona o financijskim poslovima, pardon, o zaštiti novčarskih institucija, to ćemo raspraviti sutra. Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o oporezivanju dohotka od štednje između Guernseya i Republike Hrvatske, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 696. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Utvrđujem da je jednoglasno sa 104 glasa za donesen zakon P.Z. br. 696.
Hvala vam lijepo. Dakle odredbom članka 55. Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenoj zaštiti iz 2013.godine propisana je obveza ministra zdravlja da predloži Hrvatskom saboru imenovanje novog Nacionalnog zdravstvenog vijeća. Odredbom članka 115.stavka 1. Zakona o zdravstvenoj zaštiti propisano je da Nacionalno zdravstveno vijeće broji 9 članova od čega najmanje 40% osoba podzastupljenog spola koje imenuje i razrješuje Hrvatski sabor na prijedlog ministra iz redova istaknutih stručnjaka u pojedinim strukama medicine. U skladu sa navedenim odredbama zakona ministar zdravlja je uputio Hrvatskom saboru prijedlog članova novog Nacionalnog zdravstvenog vijeća kako bi Hrvatski sabor mogao imenovati novo Nacionalno zdravstveno vijeće. Za članove Nacionalno zdravstveno vijeća za mandat od 4 godine imenuje se akademik Pavao Rudan, dakle to je prijedlog zatim prof.dr.sc. Rajko Ostojić, prof.dr.sc. Vesna Šerić, prof.dr.sc. Dubravka Jurišić Eržen, prof.dr.sc. Sven Kurbel, prof.dr.sc. Darko Duplančić, prof.dr.sc. Ivana Ćurković Bagići prof.dr.sc. Dunja Rogiće te Ana Ljubas. Ovdje je u prednosti ženski spol u odnosu na muški ovaj puta. Hvala vam lijepo.
Hvala. U ime Odbora za zdravstvo i socijalnu politiku predsjednik odbora Željko Jovanović. Izvolite kolega.
Hvala gospođo predsjedavajuća. Kolegice i kolege. Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku na svojoj 52.sjednici održanoj 24.rujna u svojstvu matičnog radnog tijela raspravio je ovaj prijedlog. U raspravi je zaključeno da prijedlog osigurava upravo ono što je cilj da se omogući predlaganje stručnih mišljenja iz područja planiranja programiranja razvoja i drugih bitnih pitanja iz zdravstva koja su od važnosti za RH. zastupljene su sve struke, zastupljene su sve regije te je stoga nakon rasprave ovaj prijedlog izglasan većinom glasova, 8 glasova za i 1 suzdržan. Hvala lijepa.
Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a potpredsjednik Željko Reiner.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Gospodine zamjeniče ministra. Želim odmah na početku reći da HDZ neće osporavati izbor članova novog Nacionalnog zdravstvenog vijeća. Naime, iako su gotovo svi članovi koji se predlažu u Nacionalno zdravstveno vijeće ili članovi SDP-a ili su vrlo bliski SDP-u svi su oni bez ikakve dvojbe stručnjaci u području medicine, a većina predloženika su izabrani u visoka znanstvena nastavna zvanja. Prema tome, bez obzira na to što je jasno da se oni prvenstveno biraju po kriteriju svog članstva u partiji odnosno partijskoj podobnosti činjenica je da su oni kvalificirani da budu članovi Nacionalnog zdravstvenog vijeća. Upravo zato i nećemo osporavati taj izbor jer je on baš po tom različit od izbora ne desetaka ne stotina nego tisuća podobnika koji su tijekom prošlih gotovo tri godine provela vladajuća koalicija predvođena SDP-om postavivši svoje ljudi na niz funkcija na svim razinama u ovoj državi. Kada se samo prisjetimo da su vladajući primjerice u jednoj od najvećih i najznačajnijih tvrtki u vlasništvu države koja se bavi energetikom za direktoricu sektora nabave postavili diplomiranu veterinarku, da u istoj tvrci na mjestu direktorice postavljena također osoba sa referencom da je bila vlasnica krojačke radnje specijalizirane za vjenčanice, da su veterinari, svaka čast onima koji su ovdje i meni prijatelji, postavljeni za direktore domova umirovljenika itd., itd. dakle kada smo svjesni niza takvih primjera koji su bili objavljeni u medijima dok zacijelo postoji neusporedivo veći broj onih koji do sada nisu bili javno otkriveni onda ovaj izbor članova Nacionalnog zdravstvenog vijeća ipak predstavlja korak naprijed. Oni su napokon ipak visokokvalificirani i stručni. Ono što je važno međutim što će zapravo i kako će to novo i politički podobno Nacionalno zdravstveno vijeće raditi, te hoće li ono imati ikakvi utjecaj? Naime, dosadašnje Nacionalno zdravstveno vijeće očito po sastavu nedovoljno politički podobno nije na razvitak zdravstva ili bilo kojeg iole važno pitanje iz područja organizacije i funkcioniranja zdravstva imalo apsolutno nikakav utjecaj. Dapače, od sudjelovanja u bilo kakvim takvim zbivanjima ili donošenjem dokumenata bilo je pomno i trajno vrlo uspješno izolirano i uklonjeno. Iako se Nacionalno zdravstveno vijeće redovito sastajalo jednom mjesečno i raspravljalo o predmetima koji su mu bili poslani od strane Ministarstva zdravlja radilo se isključivo o predmetima u svezi predlaganja referentnih centara Ministarstva zdravlja, vrednovanju izvješća o radu i planovima rada tih centara, verifikaciji tih centara, te procjenjivanju uvjeta za klinike, a u novije vrijeme odredbom odgovarajućeg pravilnika trebalo je davati mišljenje o promjeni spola. Takva aktivnost iako gdjeda opsegom velika zapravo je predstavlja puku rutinu redovitog administrativnog tipa koji bi mogao i morao moći obavljati neki činovnik u Ministarstvu zdravlja možda čak i samo SSS i ona sasvim sigurno nije bila odgovarajuća da Nacionalno zdravstveno vijeće sastavljeno i do sada poglavito od sveučilišnih profesora u potrebnoj mjeri ispunjava svoje zadaće tijela zaduženog za strateško promišljanje sustava zdravstva. Naime, slijedom članka 155. Zakona o zdravstvenoj zaštiti Nacionalno zdravstveno vijeće koje imenuje Hrvatski sabor prvenstveno postoji citiram "radi proučavanja zdravstvenih problema, davanja i predlaganja stručnih mišljenja iz područja planiranja, programiranja, razvoja i drugih bitnih pitanja iz zdravstva koja su od važnosti za RH". Kako Nacionalno zdravstveno vijeće u proteklih gotovo tri godine nije dobilo za raspravljanje od Ministarstva zdravlja doslovno niti jedan jedini dokument koji bi se ticao kreiranja organizacijskih promjena u zdravstvenom sustavu, planiranja, razvitka zdravstvenog sustava, izrade zakonskih i podzakonskih akata ili bilo što slično. Frustrirano time Nacionalno zdravstveno vijeće je u nekoliko navrata se pisano obraćalo ministru zdravstva tražeći da sudjeluje u stvaranju takvih dokumenata ili da mu se barem takvi dokumenti dostavljaju prije nego li novinarima i svekolikoj javnosti. Naime članovi Nacionalnog zdravstvenog vijeća su smatrali da bi tek tako mogli dati svoj djelatni doprinos promišljanju razvitka i poboljšanja sustava zdravstva u Hrvatskoj a istodobno izvršavati u punoj mjeri svoje zadaće koje proizlaze iz odredbi zakona. Nažalost doslovno niti na jedan dopis takve vrste Nacionalno zdravstveno vijeće nije od ministra zdravlja dobilo odgovor. Nacionalno zdravstveno vijeće u prethodnom sastavu nije dobilo da raspravi niti nacionalnu strategiju razvoja zdravstva 2012. do 2020. koja je trebala biti ključni i temeljni dokument iz područja planiranja i razvitka zdravstva u Hrvatskoj. Nacionalno zdravstveno vijeće u prethodnom sastavu nije također dobilo niti da raspravi niti raniju verziju nacionalnog plana razvoja kliničkih bolničkih centara, kliničkih bolnica, klinika i općih bolnica u Republici Hrvatskoj 2014. do 2016. popularno i vrlo ispravno hrvatski nazvano master plan bolnica pripremljenu od prethodnog ministra zdravlja kao ni onu noviju verziju pripremljenu od aktualnog ministra zdravlja koja će se vjerojatno uskoro naći u saborskoj proceduri a i taj bi dokument valjda trebao biti važan strateški, odnosno programski dokument za poboljšanje sustava zdravstva u Hrvatskoj. Vjerojatno je objašnjenje takvog odnosa tj. potpunog ignoriranja Nacionalnog zdravstvenog vijeća u prethodnom sastavu to što nije bilo partijski podobno pa je zacijelo postojao strah da bi ono možda moglo iskazati kakvu kritičku opasku o sigurno savršenim dokumentima koji su u protekle 3 godine tako uspješno i bitno unaprijedili hrvatsko zdravstvo. Tim uspjesima posebno što se tiče financijskog uravnoteženja sustava zdravstva imamo prigodu svjedočiti svakoga dana a posebno te fantastične uspjehe koje SDP-om predvođena koalicija postigla u zdravstvu osobito dobro osjećaju pacijenti koji trebaju zdravstvene usluge. Stoga se usrdno nadamo da će ovaj novi predloženi budući sastav Nacionalnog zdravstvenog vijeća s obzirom da je ono sada podobno većinom ipak smjesti, raspravljati o svim važnim dokumentima za hrvatsko zdravstvo, da će se njegovo mišljenje uvažavati te da će se njemu dozvoliti da ispunjava svoje zadaće koje Nacionalnom zdravstvenom vijeću određuje zakon a da neće smjeti samo odrađivati prizemnu administrativnu rutinu na što je protiv svoje volje bilo osuđeno Vijeće u prethodnom sastavu. Klub HDZ-a to novim članovima Vijeća uistinu od sveg srca želi. Hvala vam lijepo.
Hvala. Željko Jovanović, replika.
Hvala gospođo predsjedavajuća. Kolega Reiner, pa upravo radi očuvanja digniteta ljudi koji su predloženi za članstvo u ovom Nacionalnom vijeću moram reagirati i reći da se kod njihovog izbora i prijedloga apsolutno nije vodilo računa da li su politički aktivni, u kojoj su stranci nego samo da budu stručnjaci i da kroz rad ovog Nacionalnog vijeća doprinesu onome što je njihov zadatak kao savjetodavno tijelo kvalitetnom promišljanju zdravstvene politike. A ako pogledamo i druga nacionalna vijeća koja je imenovao ovaj Sabor, kao Nacionalno vijeće za razvoj visokog obrazovanja, Nacionalno vijeće za odgoj i obrazovanje uvijek je jedini kriterij bio stručnost. A politička podobnost uopće se nije uzimala u obzir, to je vjerojatno bilo u vrijeme kolege Reinera kada su oni određivali nacionalan vijeća pa vođen tom mišlju on smatra da se i sada tako radi. U krivu je.
Potpredsjednik Željko Reiner, odgovor na repliku. Kolega Jovanović isključite mikrofon.
Hvala lijepo. Kolega Jovanović, ja zbog digniteta članova koji su predloženi a kao što sam rekao oni su svi stručni, oni su svi, većina njih postigla i vrhunske pozicije, znanstveno nastavne, naravno ne pada mi na pamet da analiziram člana po člana. Ali i vi i ja vrlo dobro znamo da ono što sam ja rekao apsolutno točno. I šta god vi sada govorili naravno neće to moći ni na koji način osporiti. To znate i vi i ja vrlo dobro. Hvala vam lijepo.
Zaključujem raspravu. … [[Upadica se ne čuje.]] Završna, zamjenik ministra zdravlja Marijan Cesarik izvolite.
Pa evo ja bih se na kraju u ime ministra zdravlja i svoje osobno ime zahvalio svim dosadašnjim članovima Nacionalno zdravstvenog vijeća i koji su dali doprinos svoj u ovom proteklom razdoblju i izuzetno kvalitetno radili. Zahvaljujem se i akademiku Reineru, on je bio član Nacionalno zdravstvenog vijeća i da je pohvalio i stručnost ovih novih članova. A zanimljivo mi je bilo komentar vezano uz doktore veterinarske medicine u zdravstvu. Pa evo ja bih rekao samo dozvolite mi na kraju da kažem da je i uz mnoge epidemiologe, stručnjake za javno zdravstvo u Požeško-slavonskoj županiji na čelo Županijskog zavoda za javno zdravstvo doveden veterinar. Eto pa vidite ima za njih uvijek mjesta. Evo, hvala lijepa.
Zaključujem raspravu. O prijedlogu Odluke glasati ćemo sutra. Prijedlog Nacionalnog zdravstvenog vijeća. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje prijedlog odluke. Tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Utvrđujem da je većinom glasova 84 za i 20 suzdržani donesen Prijedlog Nacionalnog zdravstvenog vijeća.
Sada ćemo raspraviti: - A) Prijedlog Odluke o razrješenju članice Nacionalnog vijeća za razvoj ljudskih potencijala; B) Prijedlog Odluke o imenovanju članice Nacionalnog vijeća za razvoj ljudskih potencijala; Predlagateljica Odluke Vlada Republike Hrvatske u skladu sa člankom 10. Zakona o Hrvatskom kvalifikacijskom okviru. Prijedlog akta ste primili. Uvodno će nam prijedloge Odluka obrazložiti zamjenik ministra znanosti, obrazovanja i sporta prof. dr. Roko Andričević. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjednice, poštovani zastupnici. Predlaže se razrješenje gospođe Irene Bačelić kao članice Nacionalnog vijeća za razvoj ljudskih potencijala. Gospođa Bačelić imenovana je kao predstavnica Hrvatskog zavoda za zapošljavanje, prešla je na novo radno mjesto te je sukladno članku 10. stavku 6. Zakona o hrvatskom kvalifikacijskom okviru zatražila razrješenje u članstvu u Nacionalnom vijeću za razvoj ljudskih potencijala. Hrvatski zavod za zapošljavanje umjesto gospođe Bačelić predložio je imenovati kao svoju predstavnicu gospođu Mirjanu Začirević. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. Nema prijavljenih. Zaključujem raspravu. O prijedlozima odluka glasat ćemo sutra.
I još ćemo raspraviti - Prijedlog odluke o razrješenju zamjenice pučke pravobraniteljice Predlagateljica odluke je pučka pravobraniteljica na temelju članka 14. stavka 4. i 5. Zakona o pučkom pravobranitelju. Prijedlog akta se primili. Uvodno će nam obrazložiti prijedlog odluke pučka pravobraniteljica gospođa Lora Vidović. Izvolite.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Poštovane zastupnice i zastupnici. Članak 14. stavak 5. Zakona o pučkom pravobranitelju propisuje kako će Hrvatski sabor razriješiti dužnosti zamjenika pučkog pravobranitelja prije isteka vremena na koje je izabran ako to sam zatraži. Slijedom toga i temeljem osobnog zahtjeva gospođe Jagode Novak i odredbe Zakona o pučkom pravobranitelju koja propisuje kako zamjenike pučkog pravobranitelja razrješuje Hrvatski sabor na prijedlog pučkog pravobranitelja, predlažem da Hrvatski sabor gospođu Jagodu Novak razriješi dužnosti zamjenice pučke pravobraniteljice na njen osobni zahtjev. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a kolega Ante Babić.
Poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovana pučka pravobraniteljice, kolegice i kolege. Prijedlog odluke o razrješenju zamjenice pučke pravobraniteljice koji nam je dostavljen i o kojem sada raspravljamo na prvi pogled se čini kao puka formalnost iako sam tekst prijedloga odluke nije potpun. Naime, kao što se može vidjeti iz teksta predložene odluke nedostaje datum s kojim se zamjenica pučke pravobraniteljice razrješava na osobni zahtjev. Taj formalni nedostatak je otklonjiv. Međutim, u svojoj raspravi htio bih ukazati na jednu drugu dimenziju koja je bitna prilikom razmatranja ove odluke. Naime, nije sporno da prema članku 14. stavku 4. Zakona o pučkom pravobranitelju zamjenicu pučke pravobraniteljice razrješava Hrvatski sabor na prijedlog pučke pravobraniteljice. Istina je, a o tome je i govorila sada pučka pravobraniteljica, u stavku 5. istog članka stoji da će Hrvatski sabor razriješiti dužnosti zamjenicu pučke pravobraniteljice prije isteka vremena na koje je izabrana ako to sama zatraži. Međutim, mi iz dopisa ovlaštene predlagateljice ove odluke pučke pravobraniteljice koji je dostavila predsjedniku Hrvatskoga sabora 15. rujna ove godine saznajemo tek da je njena zamjenica gospođa Jagoda Novak podnijela zahtjev za razrješenje. Iz samog teksta dopisa pučke pravobraniteljice ne otkrivaju se pravi razlozi koji su zapravo prethodili ovom prijedlogu za razrješenje, a razlozi za podnošenje zahtjeva za razrješenje zamjenice pučke pravobraniteljice vrlo su zanimljivi i ne bismo smjeli šutke ih prihvatiti. Naime, koliko je meni poznato, a bilo bi dobro da je poznato svima ovdje u Hrvatskom saboru zamjenica pučke pravobraniteljice gospođa Jagoda Novak uputila je pismo predsjedniku Hrvatskog sabora sa nadnevkom od 1. rujna ove godine sa molbom da je se razriješi s dužnosti na osobni zahtjev. Međutim, ona u tom pismu navodi i razloge zbog kojih se odlučila na takav potez. U pismu između ostaloga stoji. "Pokušala sam dati svoj maksimalni stručni ljudski doprinos razvoju Ureda pučkog pravobranitelja u neovisnu, kvalitetnu ustrojenu, u javnosti prepoznatu instituciju koja dosljedno promiče i štiti ljudska prava. Međutim, tijekom rada u uredu se kontinuirano i sve intenzivnije dolazile do izražaja razlike u shvaćanjima uloge institucije i koncepcije rada između mene i pučke pravobraniteljice. Te razlike usprkos pokušajima nismo uspjele pomiriti na dobrobit institucije. Različiti pogledi odnosili su se kako na iskazivanje neovisnosti u odnosu na državna tijela, otvorenosti i prepoznatljivosti institucije u odnosu na građane kojima služi odnos prema zainteresiranim domaćim i međunarodnim dionicima i civilnome društvu. Određivanje prioriteta institucije u promicanju ljudskih prava, tako i na organizacijske odluke i pitanja korištenja ljudskih potencijala, povjerenja u ljude i službe, te razvijanje međuljudskih odnosa što je sve po mome sudu neobično važno instituciji koja štiti i promiče ljudska prava. Cijeneći istovremeno činjenicu da je pučka pravobraniteljica svojom voljom ukazavši mi povjerenje temeljem mog dotadašnjeg rada predložila moje imenovanje na dužnost koju sam shvatila ozbiljno i prišla joj bez zadrške, nakon čega me je ovaj Visoki dom imenovao smatram nužnim i logičnim osobno odstupiti s dužnosti u situaciji u kojoj odnosi koje smo uspostavile ne idu u korist same institucije, niti su povoljni za moj osobni, profesionalni razvoj i obavljanje javne funkcije." Iz ovog malo poduljeg citata jasno je da razlozi za podnošenje ostavke zamjenice pučke pravobraniteljice nisu banalni, nego da su izuzetno ozbiljni i ukazuju na koncepcijske razlike uloge i načina rada institucije pučkog pravobranitelja. A ta koncepcijska razilaženja trebala bi biti prezentirana zastupnicima Hrvatskog sabora. Jer ne zaboravimo da je prema Zakonu o pučkom pravobranitelju, pučki pravobranitelj opunomoćenik Hrvatskog sabora za promicanje, zaštitu ljudskih prava i sloboda utvrđenih Ustavom, zakonima i međunarodnim aktima o ljudskim pravima i slobodama koje je prihvatila Republika Hrvatska. Da također prema Zakonu o pučkom pravobranitelju pučki pravobranitelj promiče i štiti ljudska prava i slobode, te vladavinu prava, prati stanje i ukazuje na potrebu zaštite ljudskih prava i sloboda, te pravodobno i redovito informira javnost i za zainteresirane sudionike itd. Isto tako, pučki pravobranitelj je u svom radu samostalan i neovisan, te je zabranjen svaki oblik utjecaja na rad pučkog pravobranitelja. Bilo bi zapravo zanimljivo čuti i saznati u čemu su se sastojale te koncepcijske razlike u shvaćanju uloge institucije pučkog pravobranitelja između pučke pravobraniteljice i njene zamjenice. Podsjećam da je pučka pravobraniteljica u srpnju prošle godine obrazlažući prijedlog za imenovanje svoje zamjenice gospođe Jagode Novak posebice istaknula da je predlaže na tu dužnost s obzirom na njeno dugogodišnje iskustvo iz područja ljudskih prava, te da su područje njezinog djelovanja bile istraživanje i promocija velikog broja tema iz područja ljudskih prava, te da ona daje jednu novu dimenziju i širinu u sagledavanju ljudskih prava. Još dok je bila u Centru za ljudska prava gospođa Jagoda Novak između ostalog je posebice isticala da je zbog velike nezaposlenosti u Hrvatskoj došlo do erozije ekonomskih i socijalnih prava držeći da bi se upravo tim pravima trebala posvetiti puno, puno veća pozornost. Bilo bi zanimljivo saznati je li upravo iz takvog njenog zalaganja da se Ured pučkog pravobranitelja usmjeri i na zaštitu ustavom zajamčenih gospodarskih i socijalnih prava dolazilo do razmimoilaženja u postupanju Ureda pučkog pravobranitelja. A podsjetit ću vas, o tome sam govorio i u raspravi o Izvješću o radu pučkog pravobranitelja, da je temeljno ljudsko pravo na rad i slobodu rada, da svaki zaposleni ima pravo na zaradu kojom si može osigurati sebi i obitelji slobodan i dostojan život, da slabijim, nemogućnim i drugim zbog nezaposlenosti ili nesposobnosti za rad nezbrinutim osobama država osigurava pravo na pomoć za podmirenje osnovnih životnih potreba. Ne treba uopće isticati da se na žalost u Hrvatskoj ova prava masovno krše i da u potrazi za radom i osiguranjem dostojnog života sebi i svojoj obitelji mnogi, posebice mladi i školovani ljudi masovno napuštaju Republiku Hrvatsku, a nismo čuli da se o tom problemu oglasila pučka pravobraniteljica. Svjedoci smo također da se pučka pravobraniteljica nije oglasila niti je reagirala, odnosno stala u zaštitu ustavnog prava na obrazovanje koje je svakome dostupno pod jednakim uvjetima, te da je obvezno obrazovanje besplatno. A svjedoci smo bili da osnovno i srednjoškolsko obrazovanje u Republici Hrvatskoj nije svima dostupno pod jednakim uvjetima. Tako su neki učenici dobivali besplatne udžbenike koje im je omogućila njihova općina ili grad dok su neki iz siromašnijih gradova i općina neovisno o njihovom ekonomskom ili socijalnom statusu morali kupovati udžbenike po punoj cijeni. Mogao bih nabrajati dalje, ali mislim da je ovo dovoljno. Da su zastupnici Hrvatskog sabora dobili pismo koje je zamjenica pučke pravobraniteljice dostavila predsjedniku Hrvatskog sabora možda bi, a i trebali bi s obzirom na sadržaj tog pisma naši Odbori za Ustav, Poslovnik i politički sustav kao i Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina našli potrebitim raspraviti o iznijetim razlozima ostavke zamjenice pučke pravobraniteljice, te inicirati raspravu u ovom Visokom domu o ulozi pučkog pravobranitelja kao opunomoćenika Hrvatskog sabora za promicanje i zaštitu ljudskih prava i sloboda. Možda je trebalo pozvati zamjenicu pučke pravobraniteljice i pučku pravobraniteljicu da usmeno iznesu te koncepcijske razloge o ulozi Ureda pučkog pravobranitelja, te da se u tom smislu zauzmu jasna stajališta u ovom Visokom domu. Samo bismo zapravo na taj način mogli ojačati ulogu pučkog pravobranitelja i unaprijediti njegovu prepoznatljivost kao institucije koja brine o zaštiti ljudskih prava i sloboda hrvatskih građana. Budući da je pučka pravobraniteljica večeras ovdje s nama možda bi bilo dobro da od nje čujemo o kakvim prijeporima se radilo, u shvaćanju uloge Ureda pučkog pravobranitelja između nje i evo vaše zamjenice čije razrješenje predlažete. Zahvaljujem.
Zaključujem raspravu. O prijedlogu odluke glasat ćemo sutra. Sada dogovor za sutrašnji rad. Htjeli ste završno? Izvolite, gospođa Lora Vidović.
Samo ukratko bih se možda završno osvrnula na neke od tema koje je gospodin Babić istaknuo. Ovo naravno nije rasprava o Izvješću o radu pučkog pravobranitelja, tako da neću govoriti o temama koje ste spomenuli, pogotovo ne o onim temama koje inače nisu u okviru djelovanja rada pučkog pravobranitelja, nego drugih specijaliziranih pravobranitelja. Što se tiče prijedloga odluke koji kao što kažete je nepotpun. Radi se o špranci koju sam dobila u stručnoj službi i proslijedila je Stručnoj službi Sabora. Pretpostavljam da datum nije napisan zbog toga što nismo mogli predvidjeti s kojim datumom će odluka stupit na snagu. Dakle, pretpostavljam da će to bit sa datumom glasovanja. Ali zaista to ne znam. Što se tiče vašeg propitivanja koncepcijskih razloga i razloga zašto je moja zamjenica podnijela ostavku na osobni zahtjev ja naravno o njima ne mogu i ne želim govoriti povrh onoga što je ona sama spomenula u pismu koje ste citirali. Ono što mogu reći iz svoje perspektive je da su uistinu koncepcijska razmimoilaženja postojala na samom početku, budući da Hrvatski sabor imenuje samo jednu pučku pravobraniteljicu, a ne više njih i ta jedna preuzima odgovornost. Svakako smatram da koncept koji sam ja predstavila i način na koji vodim ured je onaj koji ima podršku Hrvatskog sabora. Jedan od njih je primjerice otvaranje regionalnih ureda za koje se ja zalažem i za koje se nadam da će biti realizirani do kraja ovog mjeseca, u svakom slučaju do kraja ove godine. Mislim konačno da je došlo u ovih godinu dana nakon mog obrazloženja od prošle godine do jednog nesnalaženja u funkcioniranju sustava državne uprave pogotovo na rukovodećoj poziciji i da zapravo do najvećeg broja razloga je dolazilo zbog, do razlike je dolazilo zbog toga posebno što se tiče kvantitete obavljanja radnih zadataka u odnosu na očekivanja koja sam ja imala. Vezano uz funkcioniranje ureda ono što moram reći je da služba za promociju koju je zamjenica vodila u svakom slučaju i dalje radimo na njenom jačanju. U ovom trenutku ću ja preuzeti tu ulogu, a u svakom slučaju jačanje vidimo kroz širenje regionalnih ureda i rad na terenu. Hvala lijepo.
Ante Babić, replika.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice. Ma ja vam neću ponovno čitati zapravo razloge ostavke vaše zamjenice jer sam to već napravio ali očito je da su ta razmimoilaženja koja su se dogodila u Uredu pučke pravobraniteljice odnosno vas l vas osobno očito bila velika jer je ona sama podnijela ostavku odnosno zatražila svoje razrješenje. Moguće je ono što vi kažete da i nesnalaženje u rukovođenju javne uprave, međutim to vaša zamjenica gospođa Novak ovdje uopće ne dvoji niti govori. Ono što je bitno ponovno naglasiti vi ste kao institucija opunomoćenik Hrvatskog sabora i bilo bi dobro da su svi zastupnici zapravo dobili razloge ove ostavke. Mislim da su to saborski zastupnici zaslužili. Evo, o tome se radilo. Hvala.
Ali kolega gospođa je dala ostavku, mi ne možemo ulaziti u razloge njezine ostavke. Mi ih možemo samo prihvatiti da su takvi kakve je ona napisala. Dragan Crnogorac, replika.
Evo gospođo Vidović ja nemam ništa drugo da kažem nego da podržavam ovo što ste iznijeli i mi ćemo podržati vaš prijedlog za razrješenje na osobni zahtjev. Mislim da jest apsolutno stav da kao što ste iznijeli po zakonu da ste vi da tako kažem kao sami opunomoćenik odgovorni za funkcioniranje Ureda pučkog pravobranitelja sa ostalim vašim zamjenicima ili pučkim pravobraniteljicama ali i vašim pomoćnicama, mislim da vi morate najviše voditi računa o Uredu pučkog pravobranitelja ono čim se ono bavi. Mi u dosadašnjem radu, a ja da bih rekao i na ove konstatacije koje smo večeras čuli ne mogu da kažem neke zamjerke apsolutno na rad pučke pravobraniteljice. No međutim razumljivo je meni zašto se vodi ova rasprava jer ja koliko se sjećam dobar dio opozicije uopće nije ni glasao za vaš izbor. Dakle, oni koji su mogli da odluče oni su napustili ovu sabornicu. Tako da mi je jasno zašto su sad ove indicije ali ako netko želi da sadašnji pučki pravobranitelj više ne bude pučki pravobranitelj pa nek pokrene tu inicijativu. Mislim da što se ovoga tiče apsolutno tu stoji i u zakonu dakle netko na svoj osobni zahtjev ima pravo da ode sa te pozicije. Vi ste predložili tu osobu, vi ste vjerovali u tu osobu. Razlozi do kojeg je to došlo, da li su iz osobne prirode, zdravstvene ili nemogućnosti funkcioniranja opet to je na vama da predložite odnosno na samoj osobi. I mislim da s tim ne treba manipulirati i tu treba sve rasprave zaustaviti. Hvala.
Sada zaključujem raspravu l o prijedlogu odluke ćemo glasati sutra. A sutra ćemo u 9,30 najprije glasati o raspravljenim točkama, zatim ćemo raspraviti prijedlog Odluke o donošenju prostornog plana Parka prirode Žumberak-Samoborsko gorje i prijedlog Zakona o zaštiti novčarskih institucija. A s obzirom da mnoge kolegice i kolege pitaju za sljedeći tjedan radit ćemo u četvrtak i petak. Nastavit ćemo sjednicu u četvrtak i petak, a u srijedu u 16,00 sati će biti svečana sjednica. Prijedlog odluke o razrješenju zamjenice pučke pravobraniteljice. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje prijedlog odluke. Tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Utvrđujem da je većinom glasova, 84 za, 20 suzdržanih donesena odluka o razrješenju Jagode Novak s dužnosti zamjenice pučke pravobraniteljice.