Kolegice poslanke, kolegi poslanci, prosim vas, da zasedete svoja mesta v dvorani. Tisti, ki ste v preddverju, ste vljudno vabljeni, da se nam pridružite. Začeli bomo 10. sejo državnega zbora Republike Slovenije. Prosim. Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam 10. sejo državnega zbora Republike Slovenije, ki sem jo sklical na podlagi 49. člena poslovnika državnega zbora. Prosim za mir v dvorani. Obveščen sem, da so zadržani in se zato današnje seje ne morejo udeležiti naslednje kolegice in kolegi: Štemberger, Peče, Čeligoj, Pozsonec, kolega Battelli, ki je sicer tukaj navzoč, in kolega Peterle za pričetek seje. Prosim vas, da vložite kartico v glasovalno napravo, ugotavljam navzočnost v dvorani. Mislim, da nismo vsi, ki smo v dvorani, pritisnili tipke "kvorum", tako bomo morali nekaj hipov počakati. Prosim kolegice poslanke in poslance, da ostanejo v dvorani ter tiste, ki še niso z nami, da v dvorano pridejo. Prav tako sem obveščen, da manjkajo članice in člani komisije za narodni skupnosti. Vsi ostali pa, razen tistih, ki so opravičeni, bi v dvorani morali biti. Še enkrat bom ugotavljal navzočnost v dvorani. Prosim, da pritisnete tipko "kvorum". Ugotavljam, da je navzočih 52 poslank in poslancev. Tako je državni zbor Republike Slovenije sklepčen in lahko odloča. Na sejo sem povabil predsednika vlade Republike Slovenije, dr. Janeza Drnovška, in ministrice in ministre v vladi Republike Slovenije. Vse lepo pozdravljam. Pred določitvijo dnevnega reda te seje bomo opravili postopek sprejema zapisnikov 8. seje in 10. izredne seje državnega zbora. Zapisnika sta na vpogled v računalniški mreži. Ali želi kdo od spoštovanih kolegov in kolegic besedo, ima kakšno pripombo k zapisnikom? Ker k zapisniku 8. seje državnega zbora Republike Slovenije ni pripomb, prehajamo na odločanje o sprejetju zapisnika. Predlog dajem na glasovanje. Prosim, glasujte. Navzočih je 52 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, 1 je bil proti. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zapisnik 8. seje državnega zbora sprejet. Ker tudi k zapisniku 10. izredne seje državnega zbora ni bilo pripomb, prehajamo na odločanje o sprejetju zapisnika. Glasujemo. Ponavljam glasovanje o zapisniku 10. izredne seje. Prosim, da se opredelite do predloga za njegovo sprejetje. Navzočih je 52 poslank in poslancev. 45 jih je glasovalo za, nihče ni predlogu ugovarjal. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zapisnik 10. izredne seje sprejet. Prosim za mir v dvorani. Prehajamo na določitev dnevnega reda 10. seje državnega zbora. Predlog ste prejeli s sklicem dne 13. novembra letos. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena poslovnika. Kolegice in kolegi, preden preidemo na predloge za umik posamezne točke z dnevnega reda, vas obveščam, da je pod 27. točko dnevnega reda uvrščena interpelacija o delu in odgovornosti ministra za okolje in prostor, mag. Janeza Kopača. Zadeva je bila na dnevni red uvrščena v skladu z drugim odstavkom 285. člena poslovnika državnega zbora. Dne 15. novembra letos je skupina 24 poslank in poslancev, predlagateljev interpelacije dopolnila in razširila interpelacijo. Na podlagi četrtega odstavka 284. člena poslovnika je bila navedena razširitev interpelacije naslednji dan posredovana ministru in postavljen je bil rok 30 dni za posredovanje njegovega odgovora. Na podlagi navedenega ne obstajajo več poslovniške možnosti za uvrstitev navedene interpelacije na dnevni red 10. seje, zato je zbor na tej seji ne bo obravnaval. Interpelacija bo uvrščena na prvo naslednjo sejo, po preteku najmanj 15 - dnevnega roka dopredložitve odgovora ministra na razširjeno interpelacijo. Prehajamo na predloge za umik posamezne točke z dnevnega reda. Predlogov za umik nisem prejel. Ali želi kdo besedo? Potem prehajamo na predloge za širitev dnevnega reda. Vlada Republike Slovenije predlaga razširitev dnevnega reda z obravnavo predloga zakona o ratifikaciji rimskega statuta mednarodnega kazenskega sodišča. Želi predstavnik vlade besedo? Ali želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Želi besedo poročevalec matičnega delovnega telesa? [[Ne želi.]] Želi besedo sekretarka sekretariata? [[Ne želi.]] Predstavniki poslanskih skupin? [[Prav tako ne.]] Prehajamo na odločanje o predlogu za razširitev dnevnega reda. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev. 41 jih je ta predlog podprlo, 8 jih je nasprotovalo. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je predlog za razširitev dnevnega reda sprejet. Zbor bo navedeni predlog zakona obravnaval kot 16.a točko dnevnega reda. Drugih predlogov za širitev nismo prejeli. Prehajamo na razpravo in odločanje o predlogih za sprejem zakonov po hitrem postopku. Prosim za mir v dvorani! Vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o ekonomskih conah. Zboru predlaga, da ga sprejme po hitrem postopku. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Matično delovno telo se do predloga za sprejem predloga zakona po hitrem postopku ni opredelilo. Želi besedo sekretarka sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Prehajamo na odločanje o predlogu, da se navedeni zakon sprejme po hitrem postopku. Glasujemo. Prosim za mir v dvorani, smo sredi glasovanja o predlogu, da se zakon sprejme po hitrem postopku. Navzočih je 51 poslank in poslancev, 32 jih je tak predlog podprlo, 14 jih je temu nasprotovalo. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 14.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o varnosti plovbe po celinskih vodah in državnemu zboru predlaga, da ga sprejme po hitrem postopku. Želi predstavnik vlade besedo? [[Da, želi.]] Prosim, imate besedo. Prosim, če vstanete in obrazložite državnemu zboru razloge.
Poudarili bi, seveda [[...]]
Samo, da vas prekinem za hip. Prosim za mir v dvorani.
Poudarili bi obvezo oziroma zamudo po koledarju, ki smo ga sprejeli z Evropsko skupnostjo glede sprejema tega zakona, in se mi zdi zato primerno, da se ta zakon sprejme po hitrem postopku, kot je vlada predlagala. Hvala.
Hvala lepa. Matično delovno telo se do predloga za sprejetje predloga zakona po hitrem postopku ni opredelilo. Želi besedo sekretarka sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Prav tako ne.]] Prehajamo na odločanje o predlogu, da se navedeni zakon sprejme po hitrem postopku. Glasujemo. V dvorani je navzočih 60 poslank in poslancev, 38 jih je bilo za, 16 proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 16.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o krmi; predlaga, da se sprejme po hitrem postopku. Sprašujem vlado, ali želi ta predlog utemeljiti. [[Ne želi.]] Matično delovno telo se do predloga za sprejem predloga zakona po hitrem postopku ni opredelilo. Želi predstavnik besedo? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Da, kolega Sok, prosim. Prosim za mir v dvorani.
Hvala za besedo. Spoštovane kolegice poslanke in poslanci [[...]]
Kolega Sok, preden boste nadaljevali, bi prosil vse, da se umirijo in da vam dovolijo v primerni atmosferi pojasniti svoja stališča. Prosim še za hipec. Kolega Sok, prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci! Glede na to, da tega zakona ni obravnaval odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano kot matično delovno telo, in tudi glede na to, da ni priloženega mnenja sekretariata, zakon pa prinaša, bi rekel, nekatere nove zahteve za to področje kot tudi nekatere nove finančne obremenitve, tako za državni proračun kot za proizvajalce krme, kakor tudi za potrošnike, v imenu naše poslanske skupine predlagam, da bi ta zakon obravnavali po rednem postopku, se pravi, da bi na tej seji opravili samo prvo branje. Hvala lepa.
Hvala. Želi še katera od poslanskih skupin pojasniti svoja stališča v zvezi s tem predlogom, da se zakon obravnava po hitrem postopku. Prosim, SLS+SKD Slovenska ljudska stranka.
Hvala, gospod predsednik. Torej, naša poslanska skupina se strinja s predlogom vlade, da se omenjeni zakon sprejme po hitrem postopku. Seja delovnega telesa, odbora za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano je sklicana in ta bo jutri zjutraj, torej pojutrišnjem, v četrtek bo 8.30. Mislim, da bodo vsi pogoji,da se bo lahko zakon obravnaval v skladu s predlogom, ki ga je predlagala vlada. Hvala lepa.
Hvala vam. Prosim, da državni zbor spoštljivo omogoči vsakemu, ki govori, da to počne, ne da bi ga motili. To velja za vse izmed nas. Želi še katera od poslanskih skupin pojasniti svoja stališča v zvezi s tem predlogom? Kakšno je stališče vlade glede na izrečena stališča dveh poslanskih skupin? Predstavniki vlade? Ne želijo besede. Potem bomo prešli na odločanje o predlogu, da se navedeni zakon sprejme po hitrem postopku. Glasujemo. Navzočih je 62 kolegic in kolegov. 27 jih je bilo za tak predlog, 25 pa mu je nasprotovalo. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 25.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o prispevkih za socialno varnost. Ali smem prositi za mir v dvorani? Ali želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Matično delovno telo podpira sprejetje predloga zakona po hitrem postopku. Želi besedo poročevalec? [[Ne želi.]] Sekretariat? [[Prav tako ne.]] Predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Prehajamo na odločanje o predlogu, da se navedeni zakon sprejme po hitrem postopku. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev. 38 jih je predlog podprlo, 10 mu je nasprotovalo. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 10.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o prevzemu obveznosti Slovenskih železarn. Zboru predlaga, da ga sprejme po hitrem postopku. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Matično delovno telo podpira sprejetje predloga zakona. Želi besedo poročevalec? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Prehajamo na odločanje o predlogu, da se navedeni zakon sprejme po hitrem postopku. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev. 39 jih je predlog podprlo, 13 jih predloga ni podprlo. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zagotavljanju sredstev za realizacijo temeljnih razvojnih programov obrambnih sil Republike Slovenije v letih 1994-2003 in predlaga zboru, da ga sprejme po hitrem postopku. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Matično delovno telo podpira sprejetje predloga zakona. Želi predstavnik besedo? [[Ne želi.]] Želi besedo sekretariat? Predstavniki poslanskih skupin? Prehajamo na odločanje o predlogu, da se navedeni zakon sprejme po hitrem postopku. Navzočih je 55 poslank in poslancev, 41 jih je predlog podprlo, 6 jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Poslanski kolega Pavel Rupar je v obravnavo zboru predložil predlog zakona o varstvu živali pred mučenjem. Zboru predlaga, da ga sprejmemo po hitrem postopku. Želi predlagatelj besedo? [[Ne želi.]] Matično delovno telo podpira sprejetje predloga zakona po hitrem postopku. Želi besedo poročevalec? [[Ne želi.]] Sekretariat? Poslanske skupine? Želi besedo vlada? Ker nihče ne želi razpravljati o predlogu, ga dajem na glasovanje. Glasujemo o predlogu, da zakon o varstvu živali pred mučenjem sprejmemo po hitrem postopku. Navzočih je 51 kolegic in kolegov, 46 jih je bilo za, 1 je bil proti. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o predlogih za sprejetje zakona po skrajšanem postopku. Najprej, vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o spremembi zakona o davčnem postopku. Zboru predlaga, da ga sprejme po skrajšanem postopku. Sprašujem vlado, ali želi besedo? [[Ne želi.]] Matično delovno telo s predlogom za sprejetje navedenega zakona po skrajšanem postopku soglaša. Želi predsednik ali poročevalec besedo? [[Ne želi.]] Sekretariat? [[Ne želi.]] Poslanske skupine? [[Ne želijo.]] Zaključujem razpravo. Preden preidemo na odločanje, opozarjam, da predlog za sprejetje zakona po skrajšanem postopku ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj ena tretjina navzočih poslancev. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev, 42 jih je bilo za, 11 jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 11.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o spremembi zakona o posebnih pogojih za vpis lastninske pravice na posameznih delih stavbe v zemljiško knjigo. Zboru predlaga, da ga sprejme po skrajšanem postopku. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Želi besedoporočevalec delovnega telesa, ki s predlogom za sprejetje navedenega zakona po skrajšanem postopku soglaša? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Sprašujem, ali želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Ne vidim takega interesa. Zato zaključujem razpravo. Preden preidemo na odločanje, tudi tokrat opozarjam, da predlog za sprejetje zakona po skrajšanem postopku ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj ena tretjina navzočih poslancev. Glasujemo. Navzočih je 62 kolegic in kolegov. 48 jih je bilo za, 7 proti. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Ker je državni zbor na 9. seji sklenil, da bo tretjo obravnavo predloga zakona o amnestiji opravil v skladu z drugim odstavkom 194. člena poslovnika, je amandmaje k temu predlogu zakona, ki je na sklicu uvrščen pod 17. točko dnevnega reda, možno vlagati do začetka obravnave predloga zakona na seji zbora. Kolegice in kolegi, tako lahko preidemo na odločanje o predlogu dnevnega reda v celoti. Prosim, kolega Vizjak.
Ja, hvala lepa. V imenu poslanske skupine Socialdemokratske stranke zahtevam v skladu s poslovnikom odmor do 15.30 ure.
Je to lahko 15.15?
15.30.
15.30. Prav. V skladu s poslovnikom sem dolžan tako prošnjo tudi uslišati. Državni zbor bo odločal o predlogu dnevnega reda v celoti ob 15. uri in 30 minut. Do takrat prekinjam sejo.
Gospe in gospodje, kolegice in kolegi poslanci! Prosim, da zasedete svoja mesta. Nadaljevali bomo 10. sejo. Smo pred glasovanjem o predlogu dnevnega reda v celoti. Prosim za potreben mir v dvorani. Najprej bomo ugotovili navzočnost v dvorani. Prosim, da pritisnete tipko "kvorum". V dvorani je navzočih 60 poslank in poslancev; državni zbor Republike Slovenije je sklepčen in lahko nadaljuje delo. Pred glasovanjem o predlogu dnevnega reda v celoti je poslanska skupina Socialdemokratske stranke želela odmor in ga je tudi dobila. Ali želi predstavnik besedo? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje o predlogu dnevnega reda v celoti. Predlog dajem na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev, 47 jih je glasovalo za dnevni red v celoti, 9 jih je temu predlogu nasprotovalo. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je dnevni red 10. seje državnega zbora Republike Slovenije sprejet. Po nenapisanem pravilu bi sedaj moral odrediti petnajst minut odmora za to, da se nam pridružijo članice in člani vlade, na čelu s predsednikom vlade, ki je že z nami. Če bi kdo izmed vas ugovarjal, potem takega predloga ne bi dal, sicer pa vas vabim, da nadaljujemo sejo zbora, če se vsi s tem strinjate. Ni ugovora. Torej lahko takoj preidemo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA - VPRAŠANJA IN POBUDE POSLANK IN POSLANCEV. Dovolite mi, da vas obvestim o tem, da so nekateri ministri in ministrice zasedene in da jih zato nadomeščajo pristojni državni sekretarji: namesto dr. Antona Grizolda, ministra za obrambo, državni sekretar Janko Deželak, namesto dr. Lucije Čok dr. Stane Pejovnik, državni sekretar, prav tako dr. Zoran Stančič, državni sekretar, in gospod Herman Tomažič, državni sekretar, namesto ministra za zunanje zadeve dr. Rupla državna sekretarka Magdalena Tovornik in državni sekretar Samuel Žbogar ter namesto dr. Vlada Dimovskega, ministra za delo, družino in socialne zadeve, državni sekretar Brane Omerzu. Vsi ostali so navzoči in bodo odgovarjali na poslanska vprašanja. Najprej bodo dobili besedo predstavniki iz vrst opozicije. Prvi med njimi kolega Janez Janša. Imate besedo, prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod predsednik vlade, ministrice in ministri, kolegice in kolegi! Državni zbor je že poleti leta 1994 sprejel poseben sklep, v katerem je zavezal vlado, da za privatizacijo bank pripravi poseben zakon, tako da se bo privatizacija bank izvajala na podlagi zakona in ob udeležbi državljanov pri privatizaciji, glede na to, da so državljani z davki sanirali banke. Poslanci smo pet let čakali na ta zakon, vendar se ni nič zgodilo, vlada ga ni predlagala. Zato je naša poslanska skupina aprila leta 1999 vložila zakon o privatizaciji bank. Ta zakon je določal, da se del lastnine državnih bank, bank v državni lasti razdeli davkoplačevalcem, tako da dobimo deloma razpršeno lastništvo, da pa se oba sistema Nove Ljubljanske banke in Nove Kreditne banke Maribor ohranita. Predlog je tudi omogočal odprtost za vstop tujih strateških partnerjev, poleg tega pa, kar je najpomembnejše, takšno prestrukturiranje dela slovenskega bančnega sistema, da bi ta bolj služil malim in srednjim podjetnikom in lokalnim skupnostim. Ta zakon je posledično dolgoročno tudi omogočal, da bi vsaj še srednjeročna lastnina večine bank, ki se na ta način privatizirajo, ostala v slovenski lasti. Vladna koalicija je predlog zakona v začetku leta 2000 zavrnila in ni ponudila nič drugega. Zdaj se privatizacija bank izvaja v nasprotju s tem sklepom iz leta 1994 in po modelih, ki jih je sprejela sama vlada. Kakšne so dileme v slovenski strokovni in laični javnosti v zvezi s tem, je znano. Privatizacija bank je zaradi te zamude, ki je nastala z zelo poznim reagiranjem vlade, pristala tudi v času, ki tej privatizaciji najbrž ni najbolj naklonjen, ne domača gospodarska situacija in ne v tujini temu ne govorita v prid. Predsednika vlade sprašujem: Ali se vlada čuti odgovorno za to zamudo? Prav tako ga sprašujem: Ali se mu zdi dobro, da večinski lastniki Banke Koper postanejo Italijani oziroma italijanske banke in večinski lastniki Nove Kreditne banke Maribor avstrijske banke? In, ali ocenjuje to stanje, v katerem smo zdaj, ko gre za privatizacijo bank, za uspešno ali za slabo? Hvala.
Hvala lepa, kolega Janez Janša. Gospod predsednik vlade, dr. Janez Drnovšek, imate besedo.
Hvala. Lepo vas pozdravljam, spoštovane poslanke in poslanci! Vprašanje gospoda poslanca Janeza Janša je seveda precej aktualno vprašanje v zvezi s privatizacijo bank. V zadnjem času v naši javnosti potekajo številne razprave o tem. Prisotna so zelo različna mnenja. Eno mnenje je sicer prisotno povsod, da je potrebno ohraniti nacionalni interes pri privatizaciji bank. Vendar, pogledi na to, na kakšen način braniti nacionalni interes pri privatizaciji bank, seveda so zelo različni, velikokrat povsem nasprotni. Najprej, da odgovorim v zvezi z zakonsko osnovo za privatizacijo bank. Vlada je bila mnenja, da lahko zadostno oziroma ustrezno osnovo za privatizacijo dveh preostalih bank, ki sta še pretežno v državni lasti, predstavlja zakon o izvrševanju proračuna. Ne glede na sklep državnega zbora iz leta 1996 je državni zbor pozneje sprejel zakon o izvrševanju proračuna, ki je predvidel to privatizacijo obeh bank. Ocenjujemo, da je s tem pač sama formalna podlaga zadostna. Drugo vprašanje je vsebinsko vprašanje, na kakšen način izpeljati privatizacijo bank, ali je prišlo do zamude in ali se vlada čuti odgovorna za zamudo. Tisto, kar v zadnjem času največkrat slišimo, je to, da ne da zamujamo, ampak da prehitevamo celo s privatizacijo. V zadnjem času slišimo, prvič, da naj bi ostalo večinsko lastništvo v slovenskih rokah, in drugič, ker je odgovor, da nimamo dovolj finančno močnih domačih povpraševalcev, ki bi lahko enakovredno sodelovali pri lastninjenju bank, da je celo bolje, da država še ne privatizira bank, ampak da počaka, da dozorijo okoliščine in da se usposobi tudi dovolj močno domače finančno povpraševanje za to. Skratka, po tej strani nam sedaj velik del stroke in branilcev nacionalnega interesa govori, da je bolje počakati še s privatizacijo in da torej še niso dozoreli pogoji za dovolj učinkovito privatiziranje ali uspešno privatiziranje. Res je, če gledamo s tega vidika, da bi bolj zgodnja privatizacija v prejšnjih letih seveda še bolj zanesljivo predpostavljala seveda samo tujo privatizacijo, ker je samo tuje povpraševanje dovolj finančno močno. "Vis-a-vis" temu vem, da ste ponujali vprašanje nekega širokega državljanskega delničarstva, s katerim se pa nismo mogli strinjati, ker je predvsem nenavadno v bančništvu, v poslovnem svetu in verjetno ne bi predstavljalo dovolj učinkovitega lastniškega nadzora. Država je že sedaj predstavnik državljanov, davkoplačevalcev, v obeh bankah zastopa našo skupno lastnino in tudi prek nadzornega sveta spremlja poslovanje bank. Vendar po našem prepričanju seveda država nikjer, niti pri nas niti nikjer drugje nikoli ni optimalen lastnik oziroma ni to dolgoročno najboljša rešitev. Verjetno tudi razpršeno delavsko ali državljansko delničarstvo je verjetno še manj učinkovito oziroma manj uspešno lastništvo. Tisto, kar želimo vzpostaviti, je v Sloveniji stabilen sistem bančništva, ki bi zagotavljal zadostno varnost in pa dovolj poceni bančno poslovanje, dovolj kvalitetno bančno poslovanje, da lahko konkuriramo tujini. Tisto, kar je vlada storila v tej situaciji, je, da je izdelala program privatizacije in šla v iskanje ponudb. V tej fazi smo v fazi iskanja in preverjanja ponudb, ugotavljanja, kakšen je interes za nakup lastniških deležev v obeh ostalih slovenskih bankah. Na podlagi tega naj bi se seveda potem na koncu tudi odločali. Torej, v tem trenutku odločitve seveda še ni nobene. Možno je, da tudi v eni ali celo obeh bankah te odločitve ne bo, če bi ugotovili, da ponudbe niso ustrezne in da je morda bolje počakati oziroma ponoviti takšen razpis. Vendar, o tem je danes prezgodaj govoriti. Tisto, proti čemur smo večkrat nastopali, tudi v javnosti, pa je bila zgolj ideja ali percepcija, da bi naša podjetja, naši menedžerji iz gospodarskih, industrijskih, trgovskih podjetij privatizirali tudi banko. To bi bil najslabši način privatizacije bančništva po naši oceni. Zato, ker so to podjetja, ki so praviloma komitenti banke. V prejšnjem sistemu smo imeli tovrstno prepletanje funkcij, po eni strani kreditojemalcev bank, po drugi strani upravljavca bank kot lastnika bank s strani takšnih podjetij. In splošna strokovna ocena je, da bi bilo to slabo, da to vodi v neučinkovito bančništvo in da takšna banka dolgoročno ne bi bila uspešna in stabilna. In še poleg tega, bi domača podjetja morala usmerjati sedaj del svoje akumulacije, ki jo morajo usmerjati sicer v svoj razvoj, v nakup bančnih deležev, ki jih pravzaprav ne rabijo. Ali pa, to so bili poskusi, konceptni, pridobiti bančni kredit za to, da bi s tem bančnim kreditompotem kupila lastniške deleže v banki. S takšnimi koncepti smo se srečevali v preteklosti. V vladi smo ocenjevali, da to ne bi bilo dobro lastništvo, ne bi bila dobra privatizacija in da bi vodilo to k preveliki prepletenosti interesov v slovenski državi,kjer bi bila razmerja nejasna, kaj je kdo, ker bi pravzaprav tudi ozek krog ljudi na nek način potem po nekih interesih, ki so lahko nacionalni ali pa niso nacionalni, usmerjal delovanje in odločitve tako podjetij kot tudi bank. Države, kjer so šli v takšne prepletene funkcije, prepletene vloge, so slej ko prej zašle oziroma so se pokazale kot gospodarsko manj učinkovite v primerjavi z drugimi. Mislim, da je sedanja javna razprava, čeprav je velikokrat in prevečkrat obarvana populistično, koristna. Tudi vvladi jo spremljamo, smo ji prisluhnili in bomo resnično poskušali tehtati različne vidike in se tudi optimalno odločati. V Novi Ljubljanski banki se iščejo kupci sedaj za 34-odstotni delež, torej ne za večinski delež, medtem ko v mariborski banki se išče večinski delež. Vendar, ponavljam, kakšne bodo odločitve, bomo seveda videli potem, ko bodo ocene dane, ko bodo ustrezna preverjanja opravljena in bomo tudi ocenili, kaj je najbolje. Vlada in pa sam kot predsednik vlade seveda ne morem posegati v lastninjenje banke, ki je zasebna banka, kot je banka v Kopru, kjer so se zasebni lastniki, slovenski lastniki odločili očitno za prodajo, in pri tem vlada seveda nima nobene funkcije. Ima jo na koncu Banka Slovenije, seveda dokaj omejeno glede na zakon, sicer pa so to odločitve zasebnih lastnikov, čeprav Slovencev, ki bodo očitno po teh informacijah svoj delež prodajali italijanski banki. Iz tega je pravzaprav tudi vidno, da bi tudi prodaja, recimo, Ljubljanske banke slovenskim podjetnikom ali slovenskim lastnikom nikakor ne pomenila dolgoročno slovenskega lastništva, ker lahko ti že jutri, ko dobijo boljšo ponudbo od tujih partnerjev, svoj delež prodajo naprej, in na to država seveda nima potem nobenega vpliva več. In s tega vidika pravzaprav bi bila edina možnost celo obdržati državno lastništvo in torej ne privatizirati banke, če bi želeli na vsak način zagotoviti slovensko lastništvo. Večkrat sem že govoril o tem, da ne moremo stvari tako poenostavljati, da tudi nacionalnega interesa ne moremo poenostavljati z lastništvom bank. Vendar bo vlada poskušala imeti neko uravnoteženo politiko in tudi sprejeti na koncu čim bolj uravnotežene odločitve. Smo pa odgovorni, seveda, tudi do državljanov, ki so prek državnih, javnih financ sanirali obe banki v preteklemdesetletju, s tega vidika, da ta njihova sredstva povrnemo, da zmanjšamo javni dolg in da skušamo na čim boljši način torej zaključiti to poglavje v zgodovini slovenskega bančništva in da hkrati zagotovimo, kot sem dejal, naprej stabilno in uspešno bančništvo. Hvala lepa.
Hvala lepa vam, gospod predsednik vlade. Kolega Janša želi zastaviti dopolnilno vprašanje. Imate besedo.
No, torej glede tega zadnjega se strinjam. Ravnanje v primeru koprske banke je pokazalo, da je konec isti, ne glede na to, kateri koncept izberete - tega, ki ga zagovarja vlada, ali tega, ki ga zagovarja predsednik države, s tem dodatkom, da so seveda na čelu nadzornih svetov podjetij, ki so koprsko banko prodala, ključni ljudje iz vrst liberalne demokracije, gospod Kozinc, predsednik nadzornega sveta Luke Koper, in gospod Čuk, predsednik nadzornega sveta v Istrabenzu; pač nek vpliv na to je vendarle bil. Mi nismo proti strateškemu partnerstvu tujega kapitala. Nasprotno, mislimo, da je za hitrejši gospodarski razvoj države to potrebno, vendar je znotraj te opredelitve tudi določen manevrski prostor. Ni isto, če je večinski lastnik koprske banke, recimo, italijanska banka ali pa avstrijska banka, in pri mariborski banki nasprotno. Tu je manevrski prostor in vlada se ni niti približno potrudila, da bi to izkoristila, oziroma tisti, ki so to prodajali. Iz tega, kar ste povedali, je jasno, da so težave z obema konceptoma, zato smo mi ponudili nekaj drugega že dve leti nazaj. Koncept, ki smo ga mi ponudili, zelo dobro živi v najbolj razvitih državah. Ni res, da je to v nasprotju z evropsko prakso; obstaja v Nemčiji, obstaja v Španiji, obstaja v drugih najbolj razvitih evropskih državah. Nobene resne analize ni bilo, nobene resne diskusije, enostavno se je to preglasovalo. Glede pravočasnosti pa se jaz bojim, da je najboljši čas za privatizacijo že potekal. Ne, da je sedaj prezgodaj, ampak da se bo sedaj zavlačevalo zato, ker dejansko ni na voljo neke dobre, idealne rešitve, ki pa je prej bila, vsaj mi smo eno ponudili. Dejansko ocenjujemo, da stanje ni dobro in da vlada nosi svoj del odgovornosti za to.
Hvala lepa, kolega Janša. Želite, gospod predsednik vlade, dopolniti vaš odgovor? Prosim, imate besedo.
No, še enkrat bi želel zatrditi, da nikakor ne more biti točna ocena, da vlada zamuja s privatizacijo bank. Še enkrat bi rad podčrtal, da bi bilo potrebno obe banki sanirati po osamosvojitvi in da nista bili, seveda, sposobni za prodajo ali za privatizacijo in da sta pač morali vzpostaviti normalne poslovne rezultate in normalno poslovanje po tistem prelomu in po izgubi tudi številnih naložb ob osamosvojitvi in ob razpadu prejšnje države. Pravzaprav se je šele v zadnjem obdobju vzpostavila možnost solidne privatizacije, ker prej, če je bilo to prezgodaj, potem bi bila to privatizacija res dobesedno pod ceno ali za vsako ceno. Sedaj sta obe banki usposobljeni za to, da normalno poslujeta in zato sta lahko tudi uspešno privatizirani. Še enkrat bi potrdil, da mislim, da se to vprašanje preveč politizira, da sedaj imamo v Sloveniji tipičen primer zelo politične obravnave gospodarskih odločitev, poslovnih odločitev, investicij, naložb, privatizacije. Ne gre samo za banki, podobno obravnavo vidimo tudisicer pri vseh različnih možnih tujih investicijah. Predvsem moram kot predsednik vlade opozoriti na to, da v Sloveniji smo že sedaj povsem na repu, na primer vseh kandidatk za članstvo v Evropski uniji, kar se tiče deleža tujih naložb v družbenem proizvodu, povsem na repu. V Sloveniji nimamo dovolj sredstev za to, da bi naša podjetja nalagala potrebna sredstva v svoje investicije, v svoj razvoj, da bi potem vse privatizirali z lastnimi sredstvi. Če bomo to počeli, to je seveda možno, vendar imeli bomo manjšo rast, imeli bomo manjšo gospodarsko učinkovitost in nižji standard. Torej tisti, ki govorijo sedaj Slovencem, češ nacionalni interes je, da vse to obdržimo v svojih rokah, jih zavajajo, ker hkrati jim morajo povedati, "to lahko naredimo, vendar boste zaradi tega slabše živeli, imeli boste na koncu nižje plače in nižji standard". Imeli bomo slabšo gospodarsko učinkovitost, če se bomo na tak način zaprli. Seveda v nekaterih ključnih točkah bomo gledali tudi s tega vidika na nacionalni interes. Ampak sedaj celotna razprava v Sloveniji gre v nasprotno smer, v takšno smer, ki mislim, da je že škodljiva za normalen gospodarski razvoj Slovenije. Kar se tiče koprske banke, jaz ne bi presojal odločitve lastnikov, ker je pravzaprav njihova legitimna pravica, da v tem sistemu naredijo tisto, kar pač mislijo, da lahko naredijo. V prejšnjem sistemu bi bilo možno seveda na tak način diskutirati in jim pač reči, "to lahko naredite" ali pa "tega ne smete narediti s svojo lastnino". Sedaj jim tega vlada ne more naročiti. Ti predstavniki v nadzornih odborih, ki ste jih omenjali, niso predstavniki vlade. Niso predstavniki vlade, tudi gospod Kozinc je predstavnik drugih delničarjev v nadzornem odboru Luke in tudi gospod Čuk ni predstavnik vlade v nobenem smislu. Torej, greza odločitve lastnikov v okviru sistema, ki smo ga vsi skupaj sprejeli in izpostavili. Sedaj seveda ta sistem na tak način funkcionira. Zato bi prosil,da pač ne pričakujemo od vlade, da intervenira tako, kot bi intervenirala morda v kakšnem drugem sistemu. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod predsednik vlade. Drugo vprašanje vam bo zastavil gospod kolega Peter Levič. Imate besedo, kolega Levič.
Hvala lepa. Lep pozdrav vsem prisotnim! Spoštovani predsednik vlade, dr. Janez Drnovšek! Jutri bo minil teden dni od izjemnega uspeha slovenske nogometne reprezentance v Romuniji, kjer je našim fantom uspelo doseči najodmevnejši uspeh doslej, namreč uvrstitev na nogometno svetovno prvenstvo, v in Seulu in Tokiu. Njihov izjemen uspeh je zagotovo večini Slovencem vzbudil državljanski ponos, ki je izjemen v naši desetletni zgodovini, ter je odločno postavil Slovenijo na zemljevid sveta. Verjetno sedaj že veste, kam ciljam s svojim vprašanjem. Kako namreč vlada namerava ta uspeh izkoristiti tudi za konkretne promocijske namene naše države? Zanima me naslednje: Kako bo Slovenija v promocijske namene izkoristila uvrstitev nogometašev na svetovno prvenstvo 2002? Ter, kako bo vlada pristopila k realizaciji izgradnje večnamenskega stadiona V usklajenem predlogu proračuna sicer so neka sredstva namenjena, vendar verjetno premalo. Zanima me: Ali boste zagotovili tudi to, da bo stadion poleg središčnega športnega dogajanja v državi primeren tudi za tekoče športno dogajanje, širšo športno dejavnost mladih, kot tudi za druge prireditve, kot so koncerti in državne prireditve, namenjene vsem generacijam državljanom? Najlepša hvala za odgovor.
Hvala lepa. Predsednik vlade, dr. Drnovšek. Vi ste edini, ki imate besedo ta hip, tako da prosim kolegice in kolege, predstavnike vlade, da ne motijo odgovora. Prosim.
Tudi jaz kot predsednik vlade sem vesel, da je naša nogometna reprezentanca bila tako uspešna in da se je uvrstila na svetovno prvenstvo. Bil sem dan po tekmi v Romuniji na vrhu Cefte in videl sem veliko razočaranje domačinov, gostiteljev in pa seveda tudi čestitke vseh drugih državnikov, ki so tam bili. Vsi so gledali tekmo. Tako da, seveda, to je dobra promocija za Slovenijo in sam sem je zelo vesel Seveda upam, da se bo tako tudi nadaljevalo, čeprav je res, da je ta reprezentanca že s tem, kar je do sedaj dosegla, dosegla zelo veliko. Stadion je v prvi vrsti naloga oziroma projekt mesta Ljubljane, kjer aktivnosti že potekajo v tej smeri. Vlada pa je v predlogu proračuna predlagala tudi sofinanciranje v višini 150 milijonov tolarjev za stadion. Po tem, kot sem informiran, aktivnosti sedaj tečejo precej konkretno in bi najbrž to vprašanje, torej vprašanje stadiona, moralo biti v čim krajšem času rešeno. Verjetno je v situaciji zlasti teh športnih rezultatov takšno pričakovanje ali najbrž takšna želja tudi večine Slovencev in mislim, da bi te aktivnosti in ta sredstva morala zadostovati, da pridemo do stadiona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega Levič, ste zadovoljni z odgovorom? Imate dopolnilno vprašanje, prosim. Prosim, beseda je vaša, kolega Levič.
Hvala. Samo pripomnil bi. Namreč, promocija - spomnimo se olimpijskih iger v Seulu, imeli smo slovensko hišo, ki je bila namenjena predvsem promociji Slovenije, promociji Slovenije tujcem, ampak se je dogajalo, da so bili v njej predvsem Slovenci. Tako da je take napake treba malo popravljati. Hvala.
Hvala lepa. Želite, predsednik vlade, kaj dodati k vprašanju? [[Ne.]] Tretje vprašanje vam bo zastavil kolega dr. Bajuk. Dr. Bajuk, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Tudi sam kot vsi v Novi Sloveniji smo se veselili, da se je naša reprezentanca uvrstila, vendar bo moje vprašanje usmerjeno na drugo področje. Spoštovani gospod predsednik! Čeravno v državnem zboru še nismo formalno prejeli podatkov o finančnem načrtu zavoda za zdravstveno zavarovanje, razpolagamo z nekaterimi zaskrbljujočimi podatki, predvsem pa s tem, da bo letošnji primanjkljaj skoraj 13 milijard tolarjev. Ta sistem obveznega zdravstvenega zavarovanja je po načelih socialne pravičnosti, vzajemnosti, solidarnosti neokrnjen preživel celo obdobje prejšnjega režima. Vse do leta 1998 je avtonomni zavod za zdravstveno zavarovanje lahko izvajal svojo dejavnost brez nerešljivih finančnih problemov, saj so prispevki zavarovancev in delodajalcev zadoščali za pokritje obveznosti. Od takrat dalje pa so se začele kazati določene težave, ki so v veliki meri posledica vladne politike. Povečanje davčnih obveznosti, povečanje stroškov za plače kot posledica vladne politike na tem področju ter neracionalnost v organizaciji zdravstvenega sistema se po naši oceni štejejo med dejavnike, ki povzročajo, da se odhodki večajo hitreje od prihodkov. Na dnevnem redu tekoče seje je uvrščen vladni predlog zakona o spremembi zakona, ki ureja prispevke zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije. Očitno se je vlada odločila za edinstveni pristop k reševanju primanjkljaja tega zavoda vsaj s treh vidikov: Prvi, slovensko zdravstveno zavarovanje je bilo že pred 113 leti zastavljeno po vzorcu srednjeevropskega modela, ki temelji na partnerstvu med delojemalci in delodajalci. Vlada se je odločila samo za povečanje prispevka delojemalcev. Rad bi vas vprašal, gospod predsednik: Zakaj takšen pristop, ki je očitno v neskladju z omenjenim principom partnerstva? Drugič, zaskrbljujoče je tudi dejstvo, da se s predlaganim povišanjem prispevka delojemalcev za eno petino odstotka ne bo kril omenjeni primanjkljaj skoraj 13 milijard tolarjev. Po naših izračunih bi morali dodatni prihodki biti več kot še enkrat večji. Glede tega bi rad vprašal vlado: Na kakšen način predvideva kritje tega primanjkljaja, ne da bi pri tem omejila avtonomijo zavoda za zdravstveno zavarovanje na podoben način, kot je to že storila leta 1996 z avtonomijo pokojninskega zavoda? Tretjič. Predvsem pa nas skrbi to, kar smo opazili v tem vladnem predlogu, in sicer dejstvo, da pogrešamo dolgoročne vizije reševanja te problematike v skladu z avtonomnostjo tega zavoda, ki je po naši oceni dobro služila prejšnjim generacijam in se ne bi smela zgubiti med drugimi postavkami že tako preobremenjenega državnega proračuna. Prav gotovo je del dolgoročne rešitve večja racionalnost v celotnem sistemu, za to pa je odgovorna vlada. Rad bi vprašal vlado: Kdaj bo državni zbor seznanjen s podrobnim načrtom, ki bo spoštoval temeljne principe, na katerih je bil naš zdravstveni sistem pred več kot 100 leti zgrajen, in ki bo zagotavljal njegovo učinkovitost in finančno stabilnost? Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega dr. Bajuk. Gospod predsednik vlade, imate besedo. Ali lahko izklopite, kolega dr. Bajuk, mikrofon? Hvala lepa. Predsednik vlade.
Hvala. Zavod za zdravstveno zavarovanje bo letos predvidoma res imel takšno izgubo, torej 13 milijard tolarjev. To je seveda razlog, eden izmed razlogov, da je vlada v svojih predlogih aktov za ekonomsko politiko za naslednje leto, za naslednji dve leti sprejela nekatere ukrepe. Med njimi seveda predvsem tudi zvišanje prispevka, ampak ne delojemalcev, ampak delodajalcev za 0,2 odstotka. Skušali smo minimizirati ta dvig in ga tudi po drugi strani kompenzirati z nižjim davkom na plače, tako da bi skupna obremenitev delodajalcev ostala nespremenjena. Torej, smo v celotnih javnih financah napravili dve korekciji, tako da delodajalci ostajajo na istem, zdravstveni sistem pa bo pridobil nekaj dodatnih sredstev. In sicer naj bi v naslednjem letu to predvideno izgubo letos zmanjšali na polovico na ta način, leta 2003 pa odpravili. To je seveda ukrep za saniranje te situacije, današnje situacije. Vlada je sicer tudi drugače namenila posebno pozornost v proračunskih aktih zdravstvu, več sredstev za investicije, tudi iz proračuna, zlasti za tiste najbolj kritične investicije, v onkološki inštitut, v pediatrično bolnico. Ocenjujem, da v letih 2001, 2002 in 2003, kamor sega predlog proračuna, bistveno povečujemo pozornost zdravstvenemu sistemu. Zavedamo se, da bodo potrebne številne spremembe, tudi znotraj zdravstvenega sistema, da bo vprašanju financiranja potrebno nameniti seveda v prihodnosti še dodatno pozornost. Verjetno tudi odnosu pacient do zdravstva oziroma vprašanje sodelovanja naprej pri določenem nivoju storitev, torej tudi s strani prebivalcev, državljanov, vendar brez namena, da bi šli pri tem v takšne ekstreme, da bi naš socialni sistem tudi pač v tej zdravstveni komponenti bil ogrožen. Nikakor ne sme biti ogrožena enaka možnost dostopa do zdravstvenih storitev zavse državljane. Potrebne pa bodo racionalizacije znotraj sistema, bolj racionalna postavitev, najbrž tudi razdelitev dela funkcij znotraj zdravstvenega sistema, tudi v sistemu bolnišnic, manj podvajanja oziroma bolj racionalna razporeditev tistih kapacitet, s katerimi razpolagamo. Razprava o tem je dobrodošla, tudi vnaprej, in dobrodošli bodo predlogi, seveda tudi vaši predlogi, kako najbolje urediti sistem zdravstva v Sloveniji v prihodnosti. To je zelo pomembno. Podčrtal bi, da je Slovenija za razliko od drugih tranzicijskih držav uspela ohraniti dokaj uspešen zdravstveni sistem. Drugje so pri tem imeli manj sreče oziroma so njihovi zdravstveni sistemi v preteklih letih, v preteklem desetletju zašli v velike težave, tako kot tudi v nekaterih bolj razvitih zahodnih državah, na primer Veliki Britaniji ali še kje drugje, kjer je nekaj časa morda prevelik poudarek na privatizacijo pripeljal skoraj do razsula nekaterih javnih sistemov, med drugim tudi zdravstvenega sistema. Torej, ob upoštevanju teh izkušenj bomo iskali ravnotežno pot v Sloveniji in zdravstvo vsekakor je in bo prioriteta v našem delovanju. Hvala lepa.
Hvala lepa vam, gospod predsednik vlade. Dr. Bajuk, želite zastaviti dopolnilno vprašanje? Prosim.
Hvala lepa. Ravno na tem področju zdravstva in preskrbe z zdravili prebivalstva poznajo določene države v Evropski uniji, predvsem Nemčija, Velika Britanija, Francija in Italija, drugačne pristope kot pa tiste, za katere se je odločila naša vlada. Še avgusta letos smo se odločili, da bomo obdržali takšen sistem neke ohlapne regulative. Čas je že v naši oceni, da bi se tudi mi odločili pregledati ta celotni sistem; ker če pogledamo podatke, ki jih sedaj imamo, da bo prihodnje leto zdravstveno zavarovanje naklonilo 41 milijard tolarjev samo za zdravila, se človek le vpraša, ali ni mogoče tudi pri nas priti do nekega takšnega pristopa, da bo zavod za zdravstveno zavarovanje imel nalogo od vlade, da se bo pogajal z določenimi podjetji - ne samo domačimi, tudi tujimi -, da bomo prišli do takšnih rešitev, kot tudi veljajo drugod, in sicer tudi v sami Evropski uniji, kot sem že omenil. Radi bi videli, da bi se vlada, kar se tega tiče, odločila tudi na tem področju in da bi imeli drugačen pristop. Očitno je, gospodpredsednik, da ko imamo takšne izdatke, pa razna podjetja, domača in tudi tuja, predvsem pa domača, kažejo v prvem polletju letos povišanje svojih profitov med 30 in 60%. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod predsednik vlade, želite dopolniti vaš odgovor? Prosim, imate besedo.
Sam se povsem strinjam. Tudi vlada je že zavzela takšno stališče, tudi sam sem zanj in smo tudi naložili našemu ministru za zdravje, da poskuša doseči in tudi s pogajanji, ali z drugimi ukrepi doseči nižje cene zdravil. Nekaj je bilo v tem letu že narejenega na tem področju. Povsem se strinjam, da je ta vsota za zdravila izjemo visoka, verjetno prevelika oziroma da porabimo nasploh preveč zdravil. Prepričan sem, da bomo skupno našli tudi tukaj boljše rešitve, skratka, predvsem v interesu pacientov, seveda, in manj v interesu velikih profitov nekaterih proizvajalcev. Hvala.
Hvala lepa. S tem smo izčrpali tista prva tri zastavljena vprašanja iz vrst opozicijskih poslancev, na katere je po poslovniku dolžan odgovarjati predsednik vlade. Sedaj bomo nadaljevali z vprašanji, na katere bodo odgovarjali pristojni ministri ali državni sekretarji. Prvo vprašanje bo zastavil kolega Zmago Jelinčič. Imate besedo.
Hvala lepa in lep pozdrav vsem skupaj. Pivovarna Laško je Kapitalski družbi in Slovenski odškodninski družbi dne 16.11. ponudila v odkup 22,6 odstotka delnic Pivovarne Union po ceni 78 tisoč SIT. Ponudba je bila strogo zaupna. Belgijski Interbrew pa je agencijo za trg vrednostnih papirjev in urad za varstvo konkurence dne 19.11. najprej obvestil o javni ponudbi za odkup delnic Pivovarne Union po 73 tisoč SIT za delnico, kasneje pa je ceno dvignil na 82 tisoč SIT. Ali je res, da je direktor Slovenske odškodninske družbe, gospod Končnik, obvestil Interbrew in Union o ponujeni ceni Pivovarne Laško, čeprav je bila ponudba strogo zaupna in je tako Intebrew lahko reagiral z novo ceno? Če je to res, kako lahko direktor državne družbe krši vso poslovno etiko in moralo ter razkriva podatke, ki neposredno škodujejo slovenskemu podjetju in s tem privilegira tuje podjetje na škodo slovenskega podjetja? Kako lahko dopusti vlada Republike Slovenije, kot ustanovitelj tega sklada, da se kaj takšnega dogaja? In: zakaj dovoljujemo, da prodajamo svoje nacionalne interese za - kakor kaže - provizije, ki jih bodo dobili posamezniki? Drugo vprašanje. Slovenija je prevzela svoj dolg do pariškega kluba v celoti, čeprav so ekonomisti opozarjali, da ga bodo v celoti ali delno odpisali. Dejstvo je, da je dolg pariškega kluba do Poljske v popolnosti odpisan, in dejstvo je, da je Zvezna Republika Jugoslavija dosegla sporazum s pariškim klubom, da se ji 66 odstotkov dolga odpiše. Dejstva govorijo o nesposobnosti naših pogajalcev, še posebej gospoda Mejaka, kar ilustrira njegova izjava na 28. redni seji odbora za zunanjo politiko, 5. septembra letos, ko je dejal tudi tole: "Jaz bi poudaril to, če govorim o delitvi, da bi bilo na nek način zelo težko uveljaviti višjo participacijo, posebej zato, ker je to socialni motiv." In dalje: "In mislim, da bi bilo, odkrito povedano, izredno neokusno in nesprejemljivo pri upoštevanju porušene Bosne in Hercegovine, pri upoštevanju velike škode, ki jo je Hrvaška doživela, pri upoštevanju osiromašene Jugoslavije." In še naprej: "Mislim, da bi moral reči, da bi insistiranje in trmoglavljenje na večji participaciji nam dalo, bi rekel, oznako sebičneža, kar nam v mednarodni javnosti, moram reči, ne bi koristilo." Sprašujem vlado. Koga je zastopal gospod Mejak in koga zastopa ministrski svetnik, posebni pooblaščenec vlade, gospod Rudi Gabrovec? Ter: Ali vlada nima boljše ekipe, ki bi zastopala interese Republike Slovenije? Kajti; zdaj imamo v mednarodni javnosti oznako "bedak". Hvala lepa.
Hvala lepa vam, kolega Jelinčič. Na vaše vprašanje bo odgovoril minister za finance. Mag. Rop, imate besedo.
Spoštovani gospod poslanec, odgovoril bom na prvi del vprašanja, in sicer ta - oziroma poskusil odgovoriti - ki je povezan s primerom prevzemanja Pivovarne Union. Kar se tiče tega primera, je - po informacijah, ki jih imam - belgijska družba uporabila obstoječi zakon o prevzemih in napovedala prevzem Pivovarne Union. Torej, procedura v skladu z zakonom o prevzemih, ki velja v Sloveniji, teče. To seveda pomeni, da v skladu s to proceduro imajo vsi tisti, ki jim je ponudba dana - in dana je vsem obstoječim lastnikom Pivovarne Union - možnost, da svoje delnice prodajo ali pa ne; če ocenijo, da je ponudba dobra, lahko to storijo, če ocenijo, da ne, tega pač ne bodo storili. In v skladu z zakonom o prevzemih je seveda možen tudi konkurenčni prevzem oziroma konkurenčna ponudba. Pravzaprav se bo v nadaljevanju videlo, ali je kdo od potencialnih kupcev, ki je pripravljen dati konkurenčno ponudbo, in v skladu s tem se bodo potem tudi posamezni lastniki odločali. Kar se tiče obeh paradržavnih skladov, je treba povedati, da seveda imata te delnice in da sta zainteresirana, da svoje premoženje optimalno prodata oziroma da se jima optimalno poveča na kratki in na dolgi rok. In prepričan sem, da se bosta v skladu s tem tudi oba sklada odločala. V tem primeru je seveda treba vedeti, da gre za kratkoročne in dolgoročne koristi, pač v odvisnosti od tega, kaj se bo z delnicami dogajalo in kaj se bo v primeru obeh pivovarn tudi zgodilo. Mislim, da bomo uspeli zagotoviti, da bosta v skladu z obstoječo zakonodajo, poslovno politiko in pa nalogami, ki jih imata oba sklada, ustrezno ravnala. Prvi ima relativno bolj kratkoročne obveznosti, gre za Slovensko odškodninsko družbo, ki ima nekatere obveznosti, ki nastopijo na relativno kratek rok, drugi ima bolj dolgoročne obveznosti, in to je Kapitalska družba. Tako da je postopek še zelo daleč od svojega konca in verjamem, da bomo zagotovili ustrezno korektnost celotnega postopka in, kot sem rekel, optimalno odločitev. Ali so bile posamezne odločitve in seveda tudi ukrepanje odgovornih oseb - v tem primeru ste omenili direktorja Slovenske odškodninske družbe - korektna ali ne, je pač naloga in pristojnost posebnih organov, tudi Agencije za trg vrednostnih papirjev. Če obstajajo takšni dokazi o izdaji internih informacij ali podajanju tovrstnih informacij, jih naj pač ustrezne osebe podajo Agenciji za trg vrednostnih papirjev. Jaz sem prepričan, da bo ta v skladu s svojimi pristojnostmi odreagirala in če bo, seveda, tudi vlada ugotovila, da je bilo karkoli od tega kršeno, bo prav tako ukrepala. Kar se tiče problematike pariškega kluba in dolgov in celotne sukcesije, je vprašanje, bi rekel, relativno kompleksno in posega na odločitve vlade iz preteklih 10-ih let. Zato predlagam, da vam natančno in pisno podamo odgovor in v tem pojasnimo vse odločitve, ki so jih in jih je vlada Republike Slovenije v zvezi s pariškim klubom sprejemala, in seveda tudi odločitve. Prav tako vam bomo dali obrazložitev v zvezi z imenovanjem vodje pogajalske skupine in pa pogajalskih skupin, tako gospoda Mejaka in pa seveda tudi gospoda Rudija Gabrovca.
Hvala lepa. Želite postaviti dopolnilno vprašanje? Izvolite, gospod Jelinčič.
Hvala lepa. Gospod minister, sprašujem: Ali je res, da je za enega od pogojev za vstop v Evropsko unijo Belgija postavila prodajo Pivovarne Union koncernu Interbrew, češ, tako bo vaš vstop bolj zanesljiv? Ali je morda vlada to upoštevala, ko je dajala izjavo, da vlada pri prodaji Uniona ne bo upoštevala nacionalnih interesov, ampak ga bo prodala najboljšemu ponudniku? Jaz bi se vprašal, kaj imajo nekateri proti slovenskim podjetjem oziroma proti Pivovarni Union, ali je tukaj oponiranje zaradi tega, ker je to slovenska pivovarna, ali zato, ker je morda štajerska pivovarna. Mislim, da interes naše politike ni, da bi imeli tujce za gospodarje: Kaj bo vlada storila v tem primeru. Kar se pa tiče drugega vprašanje, je pa nesporno dejstvo, da bo Zvezna Republika Jugoslavija zaradi te odločitve odplačala le največ 12 odstotkov dolga bivše SFRJ, določenega po ključu IMF, dobila pa bo 36,5 odstotkov vsega premoženja in 39,5 odstotkov premoženja diplomatsko-konzularnih predstavništev. Slovenija pa je že oziroma bo odplačala 16,39 odstotkov dolga SFRJ, določenega po ključu IMF, dobila pa bo le 16,39 odstotkov premoženja in samo 14 odstotkov premoženja DKP-jev. Vprašal bi vas: Ali bo kdo za izgubo nekaj 100 milijonov dolarjev slovenskega premoženja morda odgovarjal?
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Kar se tiče prvega dela vprašanja lahko samo to zagotovim, da za takšne pogoje ne vem, niti za njih nisem slišal. Morda bo kdo drug povedal kaj takšnega, vendar po mojem, seveda, se kaj takšnega ni zgodilo, da bi kdorkoli kakršnekoli pogoje dajal v zvezi s prevzemanjem kateregakoli podjetja. Kar se tiče primera tega prevzema, mislim, da imamo v Sloveniji ustrezno urejeno zakonodajo in da se lahko po njej ravnamo, in da imamo tudi dovolj jasno opredeljene funkcije, naloge obeh dveh skladov. Tako mislim, da bo postopek tekel povsem normalno in da bodo zaščiteni prav vsi potrebni interesi tudi v tem primeru.
Hvala lepa. Proceduralni predlog. Izvolite, gospod Kacin.
Spoštovana gospa podpredsednica. V vlogi predsednika odbora za zunanjo politiko‚ želim protestirati in opozoriti na proceduralno zadrego. Gospod Jelinčič je, ko je zastavljal vprašanje, bral magnetogram zaprte seje odbora za zunanjo politiko in s tehniko iztrganih citatov poskušal ponovno, tokrat že drugič, javno diskreditirati glavnega pogajalca. Prosim vas, da pri naslednjih razpravljavcih opozorite na to, da je citiranje magnetogramov zaprtih sej nedopustno, ne samo po poslovniku, ampak je to tudi v nasprotju, bom temu rekel, z likom in delom posameznega poslanca. Zato se mi zdi, da moramo v tem državnem zboru vendarvnesti neko drugo prakso, da se bomo zlasti takrat, ko gre za resna vprašanja mednarodnih odnosov, ustrezno in primerno obnašali, tudi takrat, ko gre za način, kako zastavljamo vprašanja vladi Republike Slovenije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Kacin, najlepša hvala za opozorilo. Pravzaprav se poslanci moramo zavedati, da so podatki z zaprtih sej tajni in seveda ni korektno od kolega Jelinčiča, da je to zlorabil; poslanci pravzaprav tudi sami nosimo posledice za zlorabe in torej za ravnanje, ki ni v skladu s poslovnikom. Hvala lepa še enkrat za opozorilo. Naslednji bo zastavil poslansko vprašanje gospod Miran Potrč. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovani ministri! Poslansko vprašanje postavljam ministru za okolje in prostor. Državni zbor je v prejšnjem mandatu sprejel zakon o dopolnitvah zakona o poslovnih stavbah in poslovnih prostorih, ki je pričel veljati 21. aprila 2000. V njem smo, po dolgotrajnem postopku in nekajkratnem prelaganju, vsaj glede nekaterih vprašanj delno olajšali in izboljšali položaj najemnikov poslovnih prostorov v odnosu do sedanjih lastnikov. To zlasti velja za višino najemnine, poravnavo preteklih vlaganj in pogoje za odpoved najemnega razmerja. Ne glede na to, da je od začetka veljavnosti zakona preteklo že 19 mesecev, prihaja do vse pogostejših opozoril, da se zakon ne izvaja. O tem je državni zbor v svojem pismu z dne 5. novembra 2001 seznanilo Društvo najemnikov poslovnih prostorov Slovenije. V njem ugotavljajo, da od mnogoštevilnih primerov po vsej Sloveniji v društvu vedo le za dva primera v Ljubljani, ko je najemodajalec upošteval najemnikove pravice in začel izvajati vsebino zakona. Lastniki bi z najemniki že morali skleniti nove najemne pogodbe. To bi bilo mogoče pričakovati najmanj od občin. Praksa pa je drugačna in vsak najemnik mora svojo pravico uveljavljati prek sodišča. Vlada oziroma pristojno ministrstvo sta odgovorna za izvajanje sprejete zakonodaje. Glede na to ministra sprašujem, prvič: Ali je ministrstvo seznanjeno z dejanskim stanjem v zvezi z uresničevanjem zakona o dopolnitvah zakona o poslovnih stavbah in kakšno je to stanje? In drugič: Kaj bo ministrstvo storilo, da zagotovi spoštovanje omenjenega zakona? Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister mag. Janez Kopač, izvolite.
Spoštovani poslanci oziroma spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani gospod Potrč! Zakon o dopolnitvah zakona o poslovnih stavbah in poslovnih prostorih, za katerega so si posebej prizadevali v Društvu najemnikov poslovnih prostorov Slovenije, tako kot je znano tudi vam, v praksi še ni zaživel v prav veliki meri. Res pa je, da je sam dal izjemno varstvo vsem najemnikom poslovnih prostorov, ki so najemno razmerje sklenili pred 31.12.1993. To varstvo je sodno varstvo in tako, kot ste omenili vi, so se posamezniki že zatekli po svoje varstvo na sodišče in seveda pri tem bili tudi uspešni. Kolikor je nam znano, je takih primerov še, vsaj v postopku, precej več kot dva. Dejstvo pa je, da nas je na identično problematiko, kot ste jo omenili vi, že opozorilo Društvo najemnikov poslovnih prostorov Slovenije v začetku oktobra meseca. Osebno sem jim odpisal 29. oktobra in povedal, kar ministrstvo ta hip v zvezi s tem ve. Ta dopis vam lahko tudi posredujem kot kopijo. Res pa je tudi to, da me je prav vaše vprašanje spodbudilo k temu, da pravzaprav naredimo neke vrste anketo po občinah, kot najemodajalkah v posameznih primerih, da ugotovimo stanje, kakšno je v javnem sektorju. Kar se tiče privatnega sektorja, seveda, ministrstvo ne more imeti nikakršnega pregleda. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dopolnilno vprašanje, gospod.
Hvala lepa. Gospod minister, hvaležen bom, če boste to naredili in če mi boste rezultate ankete sporočili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Kavtičnik. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani ministri, predstavniki vlade, kolegice in kolegi. Vprašanje bom postavil ministru za finance, mag. Ropu, čeprav predmet problema posega tudi v ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve. Problem, ki ga bom izpostavil, se nanaša na sklad pokojninskega zavarovanja obrtnikov in podjetnikov, ki že 45 let opravlja storitve prostovoljnega pokojninskega zavarovanja. Sklad so ustanovili slovenski obrtniki leta 1956 v skladu s takratnim veljavnim zveznim predpisom. Obrtnikom je bilo takrat z zakonom onemogočeno, da bi se lahko tako kot drugi zaposleni zdravstveno in pokojninsko zavarovali pri državnem zavodu za socialno zavarovanje. Sklad je vseskozi deloval v okviru SPIZ-a oziroma pri njegovih pravnih predhodnikih in pri njih tudi bil registriran. SPIZ je v upravni odbor sklada delgiral oziroma imenoval svojega predstavnika. Sklad je deloval po veljavnih zakonih, ki so predpisovali dokladni sistem in niso dovoljevali oblikovanja matematičnih rezervacij za izplačevanje bodočih pokojnin, ki jih sedaj veljavni zakon predpisuje. Kljub temu je sklad leta 1990 začel s prehodom na kapitalski sistem pokojninskega zavarovanja in do sedaj uspel z lastno poslovno politiko zagotoviti pokritje polovice potrebnih materialnih oziroma matematičnih rezervacij. Delovanje sklada ureja SPIZ-1, ki določa pravni temelj za njegovo delovanje in tudi vprašanje pokritja preostalega dela obveznosti za izplačevanje pokojnin. Od sprejema zakona dalje pa se je problematika sklada skoraj nehala reševati. Pristojne službe in ministrstva kljub jasnemu namenu zakonodajalca skladu niso omogočila poslovanja po novi zakonodaji, niti niso pokrila ustrezni del obveznosti za izplačevanje pokojnin. Upravičenci sklada in tudi zavarovanci upravičeno sprašujejo, ali se namerava še naprej zavlačevati s sprejetjem odločitve o nadaljnji usodi obrtniškega sklada s tem, da se računa, da bo čas opravil svoje. Osebno menim, da temu ne sme biti tako, zato dajem pobudo v imenu 20 tisoč zavarovancev sklada, da minister zadolži pristojne službe v ministrstvu, da se še v letošnjem letu zagotovijo pogoji za nadaljnje delovanje sklada. In vprašanje. Zakaj država kljub sprejetim zakonskim rešitvam ne poravna obveznosti do sklada v višini, ki je določena v 232. členu zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, Uradni list št. 106/99? Obveznost znaša približno 1 milijardo SIT letno in se bo z leti zmanjševala. Zavarovanci so pravico do skladove pokojnine pridobili na podlagi članstva v skladu od njegove ustanovitve leta 1956 pa do 1.1.1983. S tem, da država ne poravnava zakonskih obveznosti do sklada,ogroža njegovo nadaljnje poslovanje. Z neporavnavo obveznosti pa država ogroža tudi socialno varnost 20.000 zavarovancev in seveda približno toliko njihovih družinskih članov. Hvala.
Hvala lepa. Minister mag. Tone Rop, izvolite. Gospod Kavtičnik, se lahko izključite? Hvala lepa.
Spoštovani gospod poslanec! Kar se tiče tega vprašanja, je to seveda tema, o kateri smo relativno veliko že govorili in bi verjetno moral na to deloma odgovarjati tudi minister za delo, ker se tiče zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju. Vendar pa ne glede na to, ker sem bil seveda tudi sam minister za delo, sem dolžan povedati, da že ko smo pripravljali zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, smo se zavedali, da je sklad pokojninskega in invalidskega zavarovanja obrtnikov relativno velik problem. Relativno velik problem zaradi dejstva, da je funkcioniral v prvem obdobju podobno kot sklad pokojninskega in invalidskega zavarovanja, pravzaprav na tako imenovanem "pay-as-you-go" dokladnem sistemu. Po drugi strani pa je v določenem obdobju začel funkcionirati tudi kapitalski sklad, tako da ima pravzaprav dve obliki zavarovanja, v delu obveznosti iz preteklosti, za katere objektivno sam tudi pravzaprav ni kriv in iz tega naslova izkazuje relativno veliko izgubo oziroma izkazuje prenizke rezervacije za pokojninska zavarovanja zavarovancev, ki se trenutno zavarujejo. In iz tega naslova, seveda, tudi ne dobi od urada za zavarovalni nadzor ustreznih soglasij za registracijo in polno funkcioniranje. Torej, temeljni problem nastopa, kako ta primanjkljaj, ki je skozi leta v tem skladu nastopil, rešiti. Mi smo se večkrat pogovarjali, kako to narediti. Opcij je več. Tudi tolmačenja tega člena, ki ga omenjate, so zelo različna. Nekateri trdijo, da je treba zagotavljati razliko do minimuma sredstev, ki so potrebna za izplačilo pokojnin, drugi pa docelote obljubljenih pravic. Iz tega naslova so potencialna upravičenja [[...]]pa tudi izguba oziroma luknja, bistveno različne tudi obveznosti države. Ideje v zvezi s tem, kako ta problem reševati, so različna. od tega, da se letno zagotovi določena vsota oziroma dokapitalzacija sklada obrtnika in se na ta način zagotovi njegovo normalno funkcioniranje, da se ga registrira in seveda, da se mu tudi določene posebne olajšave pri poslovanju omogoči. To je ena možna pot. Se pa v diskusiji pojavljajo tudi druge ideje. O njih smo diskutirali tudi, ko smo pripravljali sedanje spremembe zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, ki dopolnjujejo nekatere člene, tudi formulo za usklajevanje pokojnin. Odločili smo se, da v celoti pri teh spremembah, ki so zdaj predložene - mislim, da so - v državni zbor, ne gremo v celoti s celovito rešitvijo za obrtni sklad in da preverimo še nekatere ideje. Med drugim je ena od idej tudi ta, da bi sklad pripojili, na primer, prvemu pokojninskemu skladu kapitalskega sklada in na ta način rešili vse zavarovance, za katere smo de facto dolžni, da jim plačamo pokojnine. Možne so različne ideje, tudi da bi morda samo tiste, ki so že in dobivajo pokojnine, pripojili na sklad pokojninskega zavarovanja in bi bil on dolžan, in seveda poskrbeli samo za te v kapitalskem skladu, za katere bo šele v bodočnosti dolžan plačevati pokojnine. Skratka, gre za relativno sofisticirano rešitev, ampak tudi dosti zapleteno, in verjamem, da bomo skupaj z ministrstvom za delo - tako smo se dogovorili - pripravili celovito rešitev, kako priti do konca temu problemu. Bistvo je, da se problema zavedamo, in seveda tudi pripravljenost je, da ta problem rešimo. Seveda je pa jasno, da pri tem gledamo, da ob tem, ko problem rešujemo, to storimo z za davkoplačevalce minimalno ceno.
Hvala lepa. Samo še trenutek. Ker ste naslovili vprašanje tudi na predstavnika ministrstva za delo, družino in socialne zadeve, sprašujem državnega sekretarja, gospoda Braneta Omerzuja, ali želi dopolniti odgovor gospoda ministra? Izvolite, gospod Omerzu.
Spoštovana podpredsednica, spoštovane poslanke in poslanci! Mislim, da je že minister za finance napovedal neko skupno delovanje, in poslancu bomo na tisti del vprašanja, ki se neposredno tiče izvajanja zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, tudi pismeno odgovorili. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Kavtičnik, želite postaviti dopolnilno vprašanje? Izvolite.
Hvala. Torej, z odgovorom nisem v celoti zadovoljen zaradi tega, ker resnično to zadevo rešujemo že več kot osem mesecev. Podobne odgovore smo več ali manj skupaj našli, vendar tolmačenja člena, kot ste rekli, so različna. Seveda so različna, vendar je zadaj, kot sem dejal, 20.000 zavarovancev in ne nazadnje je tu čas, ki pa absolutno ni na strani tega sklada, ki zdaj ne more poslovati. Zato bi želel, da se res v tem letu dogovorimo oziroma na kakršenkoli način se pač reši - ali se reče, da ta sklad ne more več delovati in seveda država ne daje teh sredstev, ki bi jim jih naj po 232. členu zakona tudi dala. Torej, ali se reče, da se sklad ukine in se potem nosi ustrezno odgovornost, ali pa se konkretno pristopi k reševanju in sklad lahko zaživi.
Hvala lepa. Naslednja bo zastavila poslansko vprašanje gospa Maria Pozsonec. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Sprašujem ministrstvo za okolje in prostor, kdaj bodo odstranjeni stolpi z antenami za mobilno telefonijo, ki so bili zgrajeni širom po Sloveniji, tudi v Dolgi vasi, brez gradbenega dovoljenja in brez pristankov občanov in ki so, po mnenju mnogih strokovnjakov, nevarni za zdravje. V pravni državi namreč brez gradbenega dovoljenja ni dovoljeno postavljati objektov. Ministrstvo za šolstvo, znanost in šport ter ministrstvo za zdravje sem prejšnji mesec opozorila, da v prosenjakovski šoli otroci nimajo pitne vode. Zanima me, kaj je bilo v tem mesecu narejeno za rešitev tega problema. Kaj je v tem času v zvezi z oskrbo pitne vode Pomurja, še zlasti Prosenjakovcev, naredil RRR Mura, Murska Sobota, ki je kot inštitut Sklada za regionalni razvoj Slovenije zadolžen za izdelavo razvojnih načrtov? In prav tako: Kaj je naredil razvojni center Sinergija iz Moravskih Toplic? Iz dokumentacije za leto 2000 je namreč razvidno, da ni šlo za majhne vsote, ki so bile dodeljene z raznih ministrstev za razvojno skrb te pokrajine. In tretjič, ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano sprašujem: Koliko litrov makedonskega vina so pripeljali v Slovenijo? In - Kako nameravajo ob tej količini vina rešiti problem slovenskih vinarjev, ki zaradi nespametnega uvoza ne morejo prodati svoje vrhunske letine? Naslednje vprašanje naslavljam na isto ministrstvo, in sicer me zanima: Koliko smo potrošniki še varni pred boleznijo norih krav in kako nameravajo rešiti našo govedorejo pred to boleznijo? In zadnje vprašanje postavljam ministrstvu za delo, družino in in socialo. V tem času prejemajo študentje, ki so zaprosili za socialne štipendije, negativne odločbe. Za nekaj tisočakov namreč presegajo cenzus za pridobitev socialne štipendije. Zato sprašujem ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve: Ali je možno iz bornih 30, 40 tisočakov neto na družinskega člana vzgojiti zdravega, splošno razgledanega mladega človeka, kar bi moral biti cilj vsake države? Ali bo ceneje, če zaradi pomanjkanja sredstev starši izpisujejo dijake in študente, ki so potem zaradi tega brez poklica, brez službe in bodo živeli bedno življenje, država pa bo morala potem plačevati mastne vsote za socialno podporo in kvalifikacijo brezposelnih? Ali ne bi bilo pametneje, da z dobro in premišljeno štipendijsko politiko država pomaga mladim do poklica? Hvala.
Hvala lepa. Gospa poslanka je naslovila vprašanja na več ministrstev. Dajem najprej besedo gospodu ministru, mag. Janezu Kopaču. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovana poslanka. Sam sem v zadnjem mesecu večkrat, enkrat tudi javno, spregovoril o temi, o kateri ste me spraševali. Vi ste omenjali sicer primer nekega antenskega stolpa v Dolgi vasi pri Lendavi. Teh primerov se je v zadnjem času v Sloveniji, žal, pojavilo, lahko rečem, kar več 10. Sam, verjemite mi, zelo vneto pozivam svojo inšpekcijo, da naj vendarukrepa, tudi kar se tiče sodelovanja občanov, tu sploh ni nobenega problema, tako ni noben problem pridobivati podatke. Lahko rečem samo to, da so mi na inšpekciji - ki pa je, kar se tega tiče, samostojna, ni minister tisti, ki odreja posamezne ukrepe oziroma posamezne rušitve, pač pa inšpekcija sama -, na inšpekciji so mi, in to želim poudariti, zagotovili, da bodo prve tri stolpe odstranili že do polovice meseca novembra - ne vem točno, katere po lokacijah natančno, ampak rekli so prve tri. Žal se do današnjega dne to še ni zgodilo. Vmes smo imeli že dva bolj burna sestanka z inšpekcijo in pričakujem, da bodo to storili v najkrajšem času, ne vem sedaj, ali točno na tej lokaciji, o kateri ste me vi spraševali, ali pa na kakšni drugi; ampak skratka, da sebo s tem procesom končno začelo. Lahko rečem samo to, da imamo tudi pri izvršbah znotraj služb v ministrstvu kar nekaj težav in odporov posameznikov. Na dan, ko bi na primer morali kaj konkretnega storiti, se je zgodilo, da so nam začeli posamezni ljudje odhajati na bolniško in podobno. Skratka, izogibajo se in ta problem bomo poskušali v najkrajšem času urediti in reagirati tako, kot se za inšpekcijo spodobi. Konkretno pa prav za to lokacijo, o kateri ste me spraševali, ta hip ne znam odgovoriti, ker moram posredovati to vprašanje naprej inšpekcijski službi znotraj ministrstva. Hvala lepa.
Hvala lepa. Na vprašanje, ki je bilo naslovljeno na ministrstvo za šolstvo, znanost in šport, nam bo podal odgovor državni sekretar, gospod Herman Tomažič. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Gospe in gospodje poslanci! Ministrstvo za šolstvo in šport je že dalo pisni odgovor v zvezi s tem vprašanjem, ki je bilo na eni prejšnjih sej, kjer je bilo opredeljeno, da je problem pitne vode, tako v občini kot posledično tudi v zavodih, torej v tem konkretnem primeru v šoli, zadeva občine. In pa seveda, da je bila napotena ustrezna inšpekcija, od katere pa še ni bilo poročila. Ko bo to poročilo, bomo dali tudi pisni odgovor vzvezi s to problematiko - se pravi dokončni odgovor. Hvala.
Hvala lepa. Na vprašanje, naslovljeno na ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, nam bo odgovorila državna sekretarka, dr. Vida Čadonič Špelič. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Dober dan vsem! Res je, po mednarodnem sporazumu Republika Slovenija uvaža vino iz Makedonije. Količina uvoza je različna glede na leta. Naj povem, da zadnja leta trend upada, nekje najvišji je bil mogoče leta 1996. Ta sporazum pač omogoča tudi naši državi določen izvoz in predvsem izvoz kmetijskih izdelkov, kot na primer mesa. Strokovnjaki, ki številčno spremljajo izvoz in uvoz, pravijo, da je naša bilanca pozitivna v korist našega izvoza. V letošnjem letu od januarja do meseca septembra, kot imamo podatke, je Republika Slovenija uvozila 26.988 hektolitrov vina. Strokovnjaki pravijo, da je to vino nižje kakovosti, ki ga na domačem tržišču dejansko tudi potrebujemo. Tukaj imam podatke, ki vam jih bomizročila. Sedaj bi vam rada odgovorila še na drugo vprašanje. Pred nekaj trenutki, mogoče pred eno uro, smo iz Berna, iz Švice dobili potrjen pozitiven rezultat, kar pomeni, da imamo v Sloveniji potrjen prvi primer "bovine spongiforne encepalopatije", po domače in kratko BSE. Seveda smo to pričakovali. Kot veste, zadnji teden tečejo intenzivne priprave na ta dogodek, saj smo o tem tudi obveščali javnost. Naj povem, da od leta 1995 dejansko naša država spremlja to bolezen in sproti, glede na to, kako se pojavlja v svetu in kako je ogrožena naša država, sprejema določene ukrepe. Samo navodilo, kako se ob sumu in ob pojavi bolezni ravna, je že iz leta 1996, tako da to ni presenečenje za našo veterinarsko stroko. Kaj bomo v tem trenutku ukrenili, lahko povem tako. Takoj ob sumu, ki je bil zelo utemeljen, je minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano imenoval posebno delovno skupino, sestavljeno iz strokovnjakov veterinarske zootehnične stroke na eni strani in na drugi strani iz strokovnjakov iz kmetijsko-gozdarske zbornice, živilskopridelovalne industrije, sindikata kmetov itn. Ta skupina se bo sestajala dvakrat tedensko in sproti - glede na to, kako se bodo gibale razmere na tržišču - tudi predlagala ministru ukrepe. Prvi sestanek komisije torej je že bil takoj po potrjene sumu, drugi sestanek bo jutri ob 16.00 uri popoldne. Komisijo vodim jaz. Še zelo podobne, bi rekla, podrobnosti o tej bolezni bodo lahko poslanci - in o ukrepih, seveda, kar je najbolj pomembno -, bodo lahko poslanci, predvsem člani odbora za kmetijstvo slišali jutri. Kajti, predsednik odbora, kot veste, je že napovedal v primeru potrditve suma izredno sejo. Sedaj mi je pač rekel, da se pričakuje, da bi bila ta seja jutri, kjer bodo tudi posamezni ukrepi predstavljeni. Naj povem pa, da je sedaj znano, da obstaja en potomec, ki je živ, od te bolezni. Tega potomca je treba sedaj neškodljivo odstraniti, drugače se bo naša država odločila za švicarski sitem. To pomeni, da se živali na tem posestvu ne ubijajo, ampak da je posestvo pod posebnim režimom in da se živali potem spremlja. Istočasno pa bo vse te ukrepe, ki jih že sedaj izvaja predvsem v letošnjem letu, izvajala naprej. Tako bi lahko rekla, da sistem deluje, sistem je pod kontrolo in v tem trenutku lahko zagotavljamo slovenskemu potrošniku varno hrano. Ukrepi, ki smo jih tukaj izvedli: od tega, da smo predpisali, da se prepove uporaba kostne moke, od tega, da se vse živali, starejše od 30 mesecev, testirajo, od tega, da se vsa tkiva, ki so rizična, odstranijo iz prehranske verige. Mislim, da so to evropski ukrepi in da zagotavljajo slovenskemu potrošniku varno hrano. Hvala lepa.
Hvala lepa. Na vprašanje, ki je naslovljeno ministrstvu za delo, družino in socialne zadeve, nam bo odgovor posredoval državni sekretar, gospod Brane Omerzu. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovana gospa poslanka Maria Pozsonec. Pri nas področje štipendiranja ureja zakon o zaposlovanju in zavarovanju za primer brezposelnosti in podzakonski akt, to je pravilnik o štipendiranju. Po tej naši zakonodaji ne poznamo socialnih štipendij, ampak so to tako imenovane republiške štipendije. Glede na to, da so pa vezane na cenzus na družinskega člana, pa imajo značaj socialne štipendije. Znesek, ki ste ga vi navedli, tu je precej višji. Namreč, gre za znesek, da imajo pravico do te štipendije tako vajenci, dijaki, kot študenti, pri katerih bruto dohodek na družinskega člana v letu 2000 ni presegel celoletnega zneska 130% zajamčene plače v istem obdobju, to je približno 650 tisočakov. Višina osnovne republiške štipendije je 14% zajamčene plače za vajence in dijake in 21% zajamčene plače za študente. Seveda pa nekateri, ki so še v težjih socialnih pogojih ali pa najtežjih, lahko dobivajo razne dodatkena to osnovno štipendijo. Tako je gibanje možne štipendije 6.211 za vajence in dijake - najnižji in najvišji 47.916, pri študentih pa je ta najnižji možen znesek 9.317 in najvišji z vsemi dodatki 53.685 SIT. Naj še posredujem povprečen podatek - da pri nas štipendisti dobivajo, vajenci in dijaki v povprečju 22.871 SIT, dočim študentje pa 29.820. In še za konec. Število prejemnikov štipendij je bilo v juniju 2001 43.878. Hvala.
Hvala lepa. Želite postaviti dopolnilno vprašanje? Gospa Pozsonceva, izvolite.
Hvala lepa. Torej, glede stolpov se bojim, da bodo končno legalizirani zaradi takšnih in drugačnih pritiskov. Pri oskrbi za pitno vodo je šlo za to, da institucije, ki so postavljene za to, da skrbijo za razvoj pokrajine, ne delajo in ne naredijo tega, kar je treba. Dokaz je to, da nikogar ni ganilo, da sem prejšnji mesec opozorila na to, kakšno stanje je v Prosenjakovcih. Pri vinu pa menim, da prinašamo vino slabe kvalitete, za naše vrhunske letine pa ne skrbimo. Torej, uničujemo naše vinogradnike in vinogradniki že dobesedno izsekavajo vinograde. To je stanje. Kar se pa tiče štipendij. Prej smo imeli korekcijski faktor. Torej, če socialna služba doma meni, da je nekomu treba vseeno omogočiti, da dobi štipendijo, čeprav za nekaj stotakov ali tisočakov prestopi ta cenzus - je bila možnost, zdaj pa več ne. To je škoda. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji bo postavil poslansko vprašanje gospod Anton Delak. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Poslansko vprašanje naslavljam gospodu ministru za zdravje. V naših bolnišnicah oziroma na oddelkih za srce in ožilje je veliko število bolnikov. Od teh bolnikov so mnogi potrebni operativnega posega: ali v Ljubljani ali v Mariboru. Ker gre v nekaterih primerih za vprašanje časa, kdaj bodo ti bolniki operirani, je razumljivo, da med njimi vlada dokaj velika nervoza. V zvezi s tem bi ministru za zdravje postavil naslednja vprašanja. Kdo določa vrstni red operativnih posegov, organ ali posameznik, in koliko so v to odločanje vključeni zdravniki posameznih bolnišnic, ki pošiljajo bolnike na operacije? Ali se pri tem dela kakšna razlika glede na starost bolnikov? Ali imajo prednost bolniki, ki so se pred tem zdravili v kliničnem centru v Ljubljani? Dovolite mi, da izrabim to priložnost in izrazim svoje spoštovanje do vseh zdravnikov in zdravstvenega osebja, ki se ukvarja z zdravljenjem tako bolezni srca kot vseh drugih bolezni.
Hvala lepa. Minister za zdravje dr. Dušan Keber, izvolite.
Spoštovane gospe poslanke in gospodje poslanci, spoštovani gospod poslanec! Na operacije na področju srca in žilja oziroma predvsem srca čaka v Sloveniji v zadnjih letih stalno število, približno 400 bolnikov, prav v zadnjem času 360. Da je to število stalno, je posledica tega, ker vsako leto povečujemo število operacij na srcu. Pri tem pa mislimo, da bi ga bilo treba v prihodnosti povečati vsaj na 1.500 operacij letno. Seznam čakajočih na operacije je en sam v Sloveniji, čeprav sta dve mesti, kjer se operirajo pacienti, tako v Ljubljani kot v Mariboru, je seznam en sam, je v rokah klinike oziroma kliničnega oddelka za kardiovaskularno kirurgijo ter v rokah predpostavljenih strokovnega tima in seveda je odgovoren zanj predstojnik te klinike oziroma tisti, ki jih on pooblasti. Seznam je pod vplivom strokovnih kriterijev, nanj se uvrščajo pacienti zgolj po kriteriju nujnosti ali ne nujnosti, to pomeni, tako imenovane elektivnosti, in zgolj nujnost posameznega pacienta lahko odloči, da pride prej na vrsto ali pa, da pride takoj na vrsto. To pomeni, da se tudi ne nujni pacient v času čakanja lahko zaradi narave svoje bolezni spremeni v nujnega in preskoči vrstni red, ki je sicer enoten. Starost ne igra nikakršne vloge, celo bi rekel, tudi za druge operacije velja, da v Sloveniji ne uporabljamo kriterija starosti, ki pa je značilen za nekatere druge države. Starost bi lahko igrala vlogo zgolj, če ogrozi pacienta, recimo, biološka starost, ne koledarska starost; če pomeni za to določena operacija veliko ogroženost, v tem primeru se pacientu predstavijo tudi druge rešitve. Skratka, ni diskriminacije, kar se tiče starosti. Ravno tako nimajo vloge in se tudi razume kot etično nesprejemljivo dejanje, če bi imeli pacienti, ki so na primer iz centra, določeno prednost pred pacienti iz drugih krajev. Glede na to pa, da na tem področju kljub vsemu sodeluje zelo veliko število zdravnikov, ki napotujejo svoje paciente, je pa le treba reči, da ni mogoče v celoti izključiti v samem postopku, da nek pacient - ampak seveda spet, kako je njegova nujnost prikazana timu, ki odloča o operaciji, da kakšen pacient ne pride prej na vrsto, kot bi na primer naredil v celoti nevtralen postopek, ki si ga pa kar težko zamislimo. Res pa je - dovolite, da povem -, da pa razmišljamo, ne samo razmišljamo, pripravljamo še mnogo bolj nevtralen sistem, kjer bo dejansko potrebno za vsak preskok pacienta na čakalnem seznamu imeti zelo jasno opravičilo in interpretacijo. Že danes, pa lahko zdravnik, ki je napotil pacienta na operacijo kjerkoli v Sloveniji, jasno zahteva od klinike za kardiovaskularno kirurgijo, da pojasni, na katerem mestu je pacient, koliko jih je pred njim in zakaj oziroma kdaj bo prišel na vrsto. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dopolnilno vprašanje. Gospod Delak, izvolite.
Hvala, ne želim imeti dopolnilnega vprašanja.
Hvala lepa. Naslednje bo postavil poslansko vprašanje gospod Franc Kangler. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoča. Postavil bi vprašanje ministru za okolje in prostor pa vidim, da ni v dvorani. Zato ne vem, če [[...]]Glede na to, da je prej minister pristopil do mene in mi dejal, da lažem, ker sem baje neke stvari izjavil, mu bom sedaj citiral in bral to, kar je on pred 14-imi dnevi ali tremi tedni v tej dvorani obljubil in bi ga ponovno rad pozval in vprašal, naj pove resnico. Tako je povedal nazadnje. Ena je bila, da naj bi z organizacijsko noto za vodenje projekta hidroelektrarne na spodnji Savi določili kar podjetje Dravske elektrarne Maribor. In to, na način združitve podjetij savskih elektrarn in Dravskih elektrarn, kar bi seveda imelo sedež v Mariboru. Glede na nekatere članke, nekatere izjave nekaterih direktorjev, ki jih je pa postavila na to mesto - s pomočjo ministra Kopača - vlada, ki so pa kontradiktorne njegovi izjavi. Zato, spoštovani minister, ponovno sprašujem: Koliko resnice je na tem, da se bosta ti dve podjetji združili namenom graditve hidroelektrarn na spodnji Savi? Tudi drugo vprašanje postavljam. Ali je res, da vi prek državnega sekretarja, gospoda Goloba, na nek način sugerirate tema dvema direktorjema, ki sta v zadnjem času se pojavila v javnosti, da je treba ta projekt združevanja teh dveh podjetij zavlačevati? Naslednje vprašanje imam vprašanje ministru za promet, glede na to, da sem nazadnje postavil vprašanje, koliko znese najemnina za prostore Darsa v Ljubljani. Zagotovilo sem imel, da bom dobil s strani državnega sekretarja Šajne pismen odgovor; do danes tega nisem dobil. Pa kljub temu - tudi pozivam ministra: Ali bo preučil odgovorno državnega sekretarja, ki je v tej dvorani na zadnji seji na poslansko vprašanje dal takšen odgovor: "Dars po svoji funkciji in svojih aktivnostih je zelo vezan na delo v Ljubljani, tudi večina zaposlenih ključnih kadrov je doma iz Ljubljane in to je tudi eden od razlogov, da večji del uprave deluje v Ljubljani."? Kolikor je meni znano, deluje v Ljubljani celotna uprava službe Darsa, ki po vseh predpisih in pravilih ima sedež v Celju. V.d. namestnik predsednika uprave prihaja iz Celja, drugi prihajajo z Gorenjske. Ali bo vlada resno razmislila glede na to, da v zadnjem času zelo pogosto sprejema nekatere sklepe glede enakomernega regionalnega razvoja tudi o tem, da bi Dars in nekatere druge službe, zavode, selili po Sloveniji? Glede na to, da mi je časa zmanjkalo, se opravičujem. Mislil sem še vladi postaviti vprašanje v zvezi z letališčem Maribor, bom pa to storil na pisen način in upam, da bom dobil odgovor.
Hvala lepa. Minister mag. Janez Kopač, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani poslanec Kangler. Izjava direktorja Savskih elektrarn, gospoda Miklavčiča, na katero ste verjetno mislili, je izjava, ki je njegova osebna izjava in nima s stališči vladi in s stališči ministrstva nikakršne zveze. Tudi navsezadnje ne drži, da bi ta direktor bil postavljen za direktorja na moj predlog, pač pa se je to zgodilo že pred menoj. Njegova izjava je dala slutiti na to, povzeta seveda v obliki komentarjev v časopisih, da podjetje Savske elektrarne pravzaprav lahko samo začne graditi verigo hidroelektrarn na spodnji Savi, da za to ne potrebuje nikogar drugega. Potrebuje samo vlado, da čimprej podpiše koncesijsko pogodbo. Večkrat sem že razlagal, tudi vam, osebno, javno in v pogovoru, tako na teh hodnikih oziroma v prostorih parlamenta, da se je vlada s to dilemo že soočila v začetku letošnjega leta in da je prav zato, ker je ocenila, da je podjetje Savske elektrarne samo investicijsko nesposobno izgraditi celotno verigo in da je treba pravzaprav imeti vizijo, kako izgraditi celotno verigo, ne samo, kako izgraditi prvo hidroelektrarno v tej verigi, to je hidroelektrarna Boštanj; da se je vlada torej prav zato odločila za združitev elektroenergetskih podjetij, kajti samo taka združenja lahko v to investicijo gredo, vsekakor pa ne podjetje Savsko elektrarne samo. Sam se od te izjave nisem javno distanciral, ker se mi je zdelo tako ali tako nepomembno, stališča vlade in ministrstva samega pa so jasna in sem jih razložil tudi že v odgovoru na poslansko vprašanje na prejšnji seji državnega zbora. Postavili ste še eno trditev oziroma bolj vprašanje, ali je res ali pa sliši se, da naj bi jaz prek državnega sekretarja Goloba naročal, ne vem komu že, da naj upočasni postopek združitve podjetij Savske in Dravske elektrarne. Nekaj takega sem razumel iz vašega vprašanja. To je seveda čista izmišljotina. Kaj takega jaz nisem storil. Nasprotno! Gre miza to, da bi ta organizacijski problem čimprej rešili.
Hvala lepa. Minister, gospod Jakob Presečnik, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje, ki ga je postavil gospod Kangler. Torej, obe vprašanji sicer izvirata iz predhodne seje, z 9. redne seje. Pripravljen imam sicer odgovor na prvo vprašanje, to je glede najemnine za poslovne prostore Darsa v Ljubljani. Žal sem ga prejel od ustreznih služb šele danes in zaradi tega ni bil odgovor posredovan še naprej. Obljubljam, da bo posredovan v nekaj dnevih. Torej, ne poznam točno izjav državnega sekretarja na pretekli seji, vendar bom iz magnetograma tudi te proučil in tudi dal ustrezen odgovor. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dopolnilno vprašanje. Gospod Kangler, izvolite.
Gospodu Kopaču bi dal dodatno vprašanje. Če bi pozorno poslušal moje vprašanje, bi vedel, da ne mislim gospoda Miklavčiča, ampak mislim gospoda Fabjana, ki je imel en članek v Delu. Na njegov predlog pa je vlada imenovala na prvega človeka holdinga. Zato še enkrat, minister, vas tu pozivam, da pred vsemi poslanci poveste: Ali podpirate in ali bo prišlo do združitev teh dveh podjetij - Savskih in Dravskih elektrarn? "Ja" ali "ne". V tem letu ali leta 2010 ali 2015.
Hvala lepa. Minister izvolite.
Ja, pravzaprav sem vam odgovoril že zadnjič. In ne vem, zakaj to znova in znova pogrevate. Razložil sem, da je vlada naročila nadzornemu svetu holdinga in nadzorni svet holdinga preko uprave holdinga tudi vodstvu odvisnih družb, torej Dravskih in Savskih elektrarn, da proučita, kako se to da izpeljati. Oboji dvoji so si naročili potem neko posebno študijo. Dravske pri dr. Kocbeku, Savske pri mislim, da- dr. Tajnikarju. Vsaka od teh študij pokaže seveda popolnoma kontradiktorno trditev oziroma sugestijo. In vse skupaj je pravzaprav samo en velik pravni problem, ki ga pa moramo čim prej rešiti. Moj iskren namen seveda je, to rešiti čim prej, zato ker nerazrešen ta pravni zaplet odlaga pravzaprav začetek tega pomembnega projekta oziroma lahko začne kmalu odlagati - ta hip se še nič ne odlaga, ampak dela tečejo nemoteno pri pripravi, ampak lahko bi se pa kmalu začelo to poznati pri časovni zamudi začetka gradnje hidroelektrarne na spodnji Savi, kar pa je seveda glavna prioriteta holdinga. Skratka, mislim, da sem bil zadosti jasen.
Hvala lepa. Poslansko vprašanje bo zdaj zastavil gospod Bojan Kontič. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovana gospa podpredsednica, predstavniki vlade. Prvo poslansko vprašanje naslavljam ministru za okolje in prostor. Glede na to, da sodi energetika v vaš resor, s čimer se jaz osebno nisem strinjal že pri ustanavljanju oziroma pri imenovanju ministrov, me zanima: Ali spremljate dogodke v termoelektrarni Šoštanj, povezane z nedavnim obiskom kriminalistov? Zanimivo je, da je to bila zelo odmevna medijska aktivnost in da je veliko ugibanj. Zavedam se, da mora biti delo kriminalistov tudi v tem primeru neodvisno, vendar pričakujem, da ima vlada kot lastnik kaj več informacij o vzrokih te preiskave. Drugo poslansko vprašanje je namenjeno ministrstvu za promet oziroma ministru Presečniku. Prejeli ste protestno pismo proti ukinitvi potniškega prometa ob sobotah in nedeljah na progi Velenje-Celje in obratno. Že kar nekaj deset let je, kar so ukinili progo, ki je Velenje povezovala s Koroško. Sedaj se predvideva ukinitev potniškega prometa v terminih, ki niso dobičkonosni. To lahko štejemo tudi kot postopno ukinjanje potniškega železniškega prometa. Zanimajo me vaše aktivnosti v zvezi to tematiko in seveda rezultati vaših aktivnosti. Dovolite mi, da vas hkrati tudi ponovno opozorim na tako imenovani diamantni izstop iz avtoceste v Arji vasi. Ocenjujem, da ni primeren, ocenjujem tudi, da je zelo nevaren. Predlagam, da se tam ponovno opravi štetje in se s tem ugotovi gostota prometa na tem mestu. Mislim, da presega številke, ki so bile ugotovljene takrat kot podlaga za odločanje o vrsti priključka na avtocesto. Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister mag. Janez Kopač, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje. Da, ministrstvo ni bilo o tem predhodno obveščeno, o problemu smo brali v časopisih, tako kot vsi ostali, torej o obisku kriminalistov v termoelektrarni Šoštanj. Ministrstvo je skupaj z vodstvom holdinga, ker to je zdaj pravzaprav odvisna družba v okviru holdinga, takoj zahtevalo od predsednika nadzornega sveta izdelavo poročila o tem, kaj se je zgodilo. Predsednik nadzornega sveta je gospod Dimnik, uslužbenec ministrstva. No, in predsednik nadzornega sveta je tako poročilo zahteval od vodstva termoelektrarne Šoštanj. To poročilo je, mislim, da včeraj tudi dobil, in je bilo, lahko rečem, samo v nekaj vrsticah povedano, da je pravzaprav vse v redu. S takim poročilom seveda nismo bili zadovoljni in smo zahtevali zelo natančne odgovore na zelo konkretna vprašanja, ki smo jih postavili sami. Tega dopolnjenega poročila ta hip še nimamo in, seveda, čim ga bomo dobili, bomo ustrezne oziroma pristojne o tem tudi obvestili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister, gospod Jakob Presečnik, izvolite.
Torej, prvo vprašanje, glede železniških voznih redov, torej vlakov, bi poudaril naslednje, da so Slovenske železnice zaradi težavnega gospodarskega položaja same firme pripravile osnutek oziroma predlog zmanjševanja vlakov na nekaterih progah v Sloveniji, predvsem na tistih, kjer je ob koncu tedna in prek vikenda potnikov manj, torej je zasedenost manjša kot 20%. V ta namen so se v petek sestali predstavniki Slovenskih železnic in Direkcije za železniški promet z župani večjega dela občin, ki bi jih tak ukrep prizadel - mislim, da je bilo prisotnih okrog petnajst županov - kjer je bil zaključek s tega posveta, da se župani seveda ne strinjajo s takim predlogom in da zahtevajo ponovno proučitev tega voznega reda. Torej, za potrditev voznega reda je zadolžena Direkcija za železniški promet v okviru Ministrstva za promet. Na Ministrstvu za promet smo zadolženi za zagotavljanje izvajanja obvezne gospodarske javne službe prevoza potnikov v notranjem železniškem prometu. Pri tem pa moramo upoštevati tudi dostopnost, enakomerno dostopnost in pa potrebe posameznihregij. Zaradi tega menim, da nadaljnje aktivnosti Ministrstva za promet oziroma Direkcije za železniški promet bodo usmerjene v takšno smer, da bomo proučili, kateri so tisti vlaki, ki nimajo vzporednih možnosti prevoza potnikov v javnem potniškem prometu- gre za avtobusne prevoze in tako dalje - in v tistih primerih, kjer take možnosti ni, bo seveda ustrezno ukrepalo oziroma potrdilo tak vozni red, ki bo omogočal potnikov javni potniški promet. Hvala lepa.
Hvala lepa.
Še odgovor na drugo vprašanje, diamantni izvoz v Arji vasi. Mislim, da strokovne službe proučujejo ta primer. Izvoz je res - predvsem zaradi ograj - malo neroden oziroma nepregleden in upam, da bo študija pokazala kakšno primerno rešitev, s katero bo možno ta problem tudi razrešiti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ste zadovoljni z odgovori, gospod Kontič? Hvala vam. Naslednji bo zastavil poslansko vprašanje dr. Miha Brejc. Izvolite.
Spoštovani! Najprej bi vprašal ministra Kopača, kaj je ministrstvo naredilo, da bi plaz Lokavec oziroma plaz nad zaselkom Lokavec nad Ajdovščino pravočasno sanirali. Sam sem bil v zadnjem letu tam približno trikrat, tudi to nedeljo sem si to zadevo ogledal in lahko samo ugotovim, da se plaz pomika proti naseljem in da bo oziroma že ogroža objekte. Torej, zanima me: Kaj je vlada storila v tej zadevi in kaj misli še storiti, da ne bi prišlo do hujših posledic? Drugo vprašanje je podobno, kot ga je postavil gospod Kontič, ko gre za železniški vozni red. Tu sprašujem gospoda ministra Presečnika - slišal sem vaš odgovor, vendar bi želel natančno vedeti: Kaj boste storili v primeru železniškega prometa na relaciji Nova Gorica-Jesenice-Nova Gorica in Nova GoricaSežana? Še posebej ta del proge, ko gre za Novo Gorico-Jesenice in nazaj, je posebno pereč, ker gre za kraje, ki so demografsko ogroženi in ki jim vlak, čeprav je nerentabilen, pomeni edino resno zvezo, redno zvezo z okoljem. Mislim, da bi morala tu vladapostaviti zelo jasno stališče in onemogočiti ukinitev tega vlaka. To od vas pričakujem. Želel pa bi vas še vprašati - to sprašujem sedaj vlado, predvsem ministrstvo za finance: Kdaj mi bo odgovorila na vprašanje, ki sem ga postavil 20. februarja letos, in sicer se je nanašalo na zakon o dohodnini? Gre namreč za uresničitev treh odločb ustavnega sodišča. To so odločbe iz leta 1996, 1997 in 1999. Ko sem takrat to vprašanje postavil, ste mi odgovorili - torej ministrstvo za finance, datum 14.3.2001 - citiram: "V skladu s programom dela vlade Republike Slovenije za leto 2001 je priprava predloga zakona o spremembi in dopolnitvah zakona o dohodnini za drugo obravnavo predvidena za drugo trimesečje letošnjega leta." Drugo trimesečje je minilo, sedaj smo novembra, pred nami je december in spet bodo ljudje, ki so na ustavnem sodišču iskali pravico in jo tudi dobili, ugotavljali, da vlada redno ignorira odločbe ustavnega sodišča. Prosim za natančen odgovor, kdaj bo zakon v proceduri. Še zadnje vprašanje. Nanaša se na moje vprašanje s prejšnje seje. Gre namreč za neizpolnjevanje določb "azbestnega zakona", da rečem najkrajše. Zadnjič sem to vprašanje postavil, do danes nisem dobil odgovora. Sprašujem vlado: Kdaj vendarle misli odgovoriti na to vprašanje? Hvala.
Hvala lepa. Če gremo po vrstnem redu zastavljenih vprašanj, dajem najprej besedo ministru mag. Janezu Kopaču. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani poslanec, dr. Brejc. Vlada se seveda močno zaveda nevarnosti, ki preti vasem pod plazom "slano blato" oziroma naselju, ki je neposredno pod plazom "slano blato", zato smo sprejeli ustrezen program ukrepov že v pozni pomladi letošnjega leta. Res pa je, da se je kasneje, jeseni, pokazalo, da ta program ukrepovni zadosten in da moramo aktivnosti tam pospešiti. Zato smo v zadnji prerazporeditvi sredstev proračunske rezerve pred nekaj več kot mesecem dni prerazporedili prav za namene odpravljanja nevarnosti na plazn "slano" blato okoli 200 milijonov tolarjev. S tem denarjem pa že plačujemo odrivanje zemljine z jedra plazu na oba robova plazu, kar se že dogaja ta hip v izdatnih količinah. Podpisana je pa tudi že pogodba, tako, da bi se delo moralo pravzaprav začeti te dneve, za dograditev dovozne ceste, po kateri pa bodo to zemljino odvažali. Gre za 10.000 kubikov materiala. Ta hip vam natančnega podatka ne znam povedati. Če bi vaše poslansko vprašanje napovedali vsaj kakšno minuto pred začetkom seje zbora, bi vam seveda lahko postregel z natančnimi podatki, tudi termini, kdaj se je in kdaj se še bo kaj zgodilo tekom naslednjih tednov oziroma mesecev. To vam bom seveda, ker tega nimam s seboj, nisem bil vnaprej na to opozorjen, dostavil naknadno.
Hvala lepa, minister. Gospod Jakob Presečnik, izvolite.
Hvala lepa za vprašanja, ampak mislim, da sem v predhodnem dogovoru že pojasnil, kar se tiče ukinjanja posameznih vlakov. Mislim, da ne more nič drugače veljati za relacijo Nova Gorica-Jesenice in Nova Gorica-Sežana. V okviru teh razreševanj, sploh kar se tiče na primer Nova Gorica-Jesenice, je jasno: na tej progi ni niti vzporedne cestne povezave, niti kaj drugega in bomo storili vse potrebno za to, da nekateri vlaki na tej progi v tistih dnevih tudi ostanejo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Odgovor [[...]]Proceduralni predlog. Izvolite. Se lahko priglasite? Hvala lepa.
Spoštovana podpredsednica, kolegice, kolegi in predstavniki vlade! Sprašujem čisto proceduralno, ker imam pred sabo spisek pod točko 11, vrstni red teh vprašanj in je napisano: "Dr. Mihael Brejc postavlja vprašanje v imenu NSi". Ali je to prestop v poslansko skupino, kar pa mi ni znano, saj bi moralo to biti objavljeno. Proceduralno sprašujem, v čigavem imenu sprašuje. Hvala lepa.
Gospod Kebrič, hvala lepa za opozorilo. V imenu strokovnih služb, ki so pripravljale pregled, je prišlo do pisne napake. V njihovem imenu se vam opravičujem, tudi dr. Mihaelu Brejcu se zgodi.
Oprostite! Nisem dobil odgovora.
Se opravičujem. Proceduralno vprašanje je prekinilo [[...]]Še dva odgovora so vam predstavniki vlade dolžni. V imenu ministrstva za finance vam bo odgovor podal državni sekretar, gospod Darko Končan. Izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Spoštovani gospod poslanec! Res je, obljubili smo vam, da bomo dali takoj, ko bo mogoče, v parlamentarno proceduro novelo zakona o dohodnini, ki bo hkrati vključevala tudi vse tiste rešitve, ki jih je ustavno sodišče v zvezi s tremi ustavnimi pobudami tudi naložilo vladi, da spremeni v obstoječem zakonu. Moram vam povedati, da je splet okoliščin, ki jih bom pojasnil, v bistvu onemogočal ministrstvu za finance, da bi v tem roku, kot smo najprej rekli, lahko že vložil v parlamentarno proceduro novelo zakona o dohodnini. Nesporno je, da je predlagana novela zakona o dohodnini že sama po sebi kot taka izredno obširna in bo dejansko zadevala velik del naših državljanov, davčnih zavezancev za dohodnino. V dobrem in v slabem, če se smem malo v metafori izraziti. Predvsem v dobrem. Kajti vlada je v svojem programu in koalicijski pogodbi v bistvu napisala, da želi z novelo zakona o dohodnini v bistvu olajšati davčno breme dohodninskim zavezancem do prvega davčnega razreda. Vendar, kako to narediti, da bo tudi obremenitev v ostalih davčnih razredih enakomerna in ne preveč obremenjujoča, je izredno težko, tehnično zapleteno vprašanje, še posebej v takšni proračunski situaciji, kot jo imamo. Mi imamo pripravljene vsebinske rešitve, vendar smo hkrati, zato da bi bile te vsebinske rešitve resnično kompatibilne in primerljive s pravnim redom v Evropi in v modernih državah, ki imajo moderni davčni sistem, smo se že v poletnih mesecih dogovorili z mednarodnim monetarnim fondom, da v okviru misije, ki jo pošlje - misije ekspertov, pregleda obstoječo predlagano rešitev in poda svoje mnenje in strokovne rešitve. Šlo je resnično za pobudo, da bi ti eksperti, ki so že sodelovali pred dvema in pol letoma pri pripravi te obširne novele zakona o dohodnini, da to dokončno besedilo z vsemi temi rešitvami pregledajo. Septembrski dogodki v Ameriki so prestavili prihod misije z začetka meseca septembra na mesece november in misija je svoje delo zaključila ravno prejšnji teden, v petek, z zaključnim razgovorom, podala je tudi poročilo in tako naprej. Skratka, na tej osnovi bomo mi sedaj, ker je podanih vrsta tehtnih, tudi strokovnih mnenj, kako našo dohodninsko zakonodajo narediti primerljivo in kompatibilno,v naslednjem mesecu dni ali več - tega ne morem tako natančno opredeliti - tudi pripravili to novelo zakona o dohodnini v celotnem sklopu za obravnavo na vladi in potem za vložitev v parlamentarno proceduro. V tem sklopu so zajete tudi vse tri ustavne odločbe. Namreč, nemogoče je v sedanjem - ker vemo, da vsakaršnja odločitev velja za naslednje fiskalno leto. Ko smo mi seveda zamudili, recimo, nek dogleden rok in ker vemo, da se takšna stvar ne bi mogla zaključiti v parlamentarni proceduri pred začetkom naslednjega fiskalnega leta, sploh pa ne za to fiskalno leto, zato je bila odločitev, da ne odpiramo tega vprašanja separatno, ampak v povezavi in s celovito rešitvijo celotne dohodninske problematike. To je glavni razlog, tako kot sem ga navedel, da nismo vložili posameznega predloga glede na te tri ustavne odločbe. Tako vse to čaka na zaključek teh tehničnih in strokovnih priprav tega gradiva in bo vlada to obravnavala v zelo kratkem naslednjem obdobju.
Hvala lepa. Dovolite, dr. Brejc, postavili ste tudi vprašanje glede izvajanja "azbestnega zakona", zato predstavnike [[...]]V imenu ministrstva za gospodarstvo nam bo predstavil odgovor državni sekretar, gospod Igor Strmšnik. Izvolite.
Spoštovani gospod poslanec! Če sem dobro razumel, ste to vprašanje že postavili in še nanj niste dobili odgovora. Opravičujem se v imenu ministrstva, da ta odgovor še ni bil posredovan, ga pripravljamo in bomo storili vse, da boste čimprej odgovor dobili.
Hvala lepa. Želite dopolnilno vprašanje? Izvolite.
Predvsem ugotavljam, da ministrstvo za finance ne misli resno, ko tako gostobesedno govori o tem, kako celovito in sistemsko bo stvari uredilo. Namreč, zakaj pa potem pišete take papirje? Ali spomladi, ko sem vas to vprašal, niste tega vedeli? Seveda ste vedeli! In ne mi govoriti zdaj o teh septembrskih dogodkih! Zdaj se boste še sklicevali na nore krave in na ne vem kaj še vse. Na drugi strani pa starši, ki so posvojili otroka, ne morejo uveljavljati olajšave za dohodnino, čeprav jim je ustavno sodišče dalo pravico do tega. Vi pa potrebujete tu mednarodne strokovnjake, da vam bodo postavili nek sistem. Lepo vas prosim! Ne delajte se norca iz ljudi. Ti ljudje tudi letos, čeprav imajo v rokah odločbo ustavnega sodišča, ne bodo mogli uveljavljati olajšave, čeprav jim pripada, po vseh pravilih, po vsem pravnem redu; samo vidite, ta vlada, to finančno ministrstvo se požvižga na ljudi! Vam je čisto vseeno, kaj ljudje mislijo. Vi sanjate o nekih celovitih rešitvah. Na drugi strani pa v ta parlament pošiljate vsak mesec spremembe zakonov, ki ste jih prejšnji mesec predložili v proceduro. Vlagate zakon, ki ga naslednji mesec potegnete nazaj. In govorite o celovitih rešitvah! Problem je drugje. Problem je v tem, da tu nimate interesa, ker gre za 13% najbolj ogroženih ljudi v tej državi. In ti ljudje vas nič ne zanimajo. To je bistvo te vaše celovite rešitve. Boste videli: leto bo okoli, pa bo še vedno tako, kot je danes.
Hvala lepa, spoštovani kolega, dr. Brejc. To ni bilo dopolnilno vprašanje, to je bila stopnjevana kritika dela vlade. Ne bi vam rada dala ponovno besede. Med poslanski vprašanji polemika in razprava ni dovoljena, lahko pa posamezni poslanec predlaga razpravo o določenem vprašanju, če ni zadovoljen. Želite na to dopolnilno vprašanje, ki ni bilo, dati odgovor? Izvolite, gospod Končan.
Spoštovani gospod poslanec Brejc! Hvala lepa za takšne ocene. Vendar vas moram opozoriti, ker če bi me dobro poslušali, bi že sami našli odgovor na to vašo vprašanje, na te trditve, ki ste jih zdaj izrekli. Vedno se sprejemajo zakonodajne davčne rešitve za naslednje fiskalno leto. Gospod poslanec Brejc! Ta vlada v letošnjem letu,tudi če bi to sprejela in dala v parlamentarno proceduro, ne bi tega rešila za fiskalno leto 2001. Hvala.
Hvala lepa. Naslednja bo postavila poslansko vprašanje gospa Cveta Zalokar Oražem. Izvolite.
Hvala za besedo. Poslansko vprašanje postavljam ministru za okolje, gospodu Janezu Kopaču. Vprašanje se nanaša na skladišče radioaktivnih odpadkov v Brinju. Upravljalec skladišča je od leta 1999 dalje Agencija za radioaktivne odpadke. Ob prevzemu upravljanja skladišča je bila agenciji s strani Uprave Republike Slovenije za jedrsko varnost izdana odločba, v kateri je zahtevana izdelava projekta posodobitve skladišča. Skladišče, ki je bilo zgrajeno leta 1985, namreč ne ustreza sedanjim standardom na področju varnosti. Prav tako je bilo z njihove strani zahtevano, da se izdela končno varnostno poročilo za skladišče v skladu s projektom posodobitve in po kriterijih, ki jih določa zakon o jedrski varnosti. V poročilu o jedrski sevalni varnosti v letu 2000 je navedeno, da sta projekt in načrt, ki ju je agencija pripravila, neustrezna ter lahko predstavljata le idejni projekt in ne zahtevanega projekta posodobitve. Pri tem je potrebno omeniti, da so na objektu ugotovljene - tako pravi poročilo - številne pomanjkljivosti na področju hidroizolacije, sanacije električne napeljave, zamenjave ventilacije, zagotovitve ustrezne požarne varnosti, sanacija betonskih armatur, vodovodne napeljave in kanalizacije. Vse te pomanjkljivosti kažejo na to, da je objekt v zelo slabem stanju. Nenazadnje pa je treba tudi poudariti, da objekt še vedno nima vseh ustreznih dovoljenj in še ni razglašen za jedrski objekt. Glede na zgoraj navedeno in na osnovi številnih opozoril, zapisanih v poročilu o jedrski varnosti za leto 2000, v njem so med drugim ugotovljene ob inšpekcijskem pregledu tudi pomanjkljivosti, kot da skladišče nima telefonskega priključka, da so nekateri sodi netesno zaprti, da je pomanjkljivo varovanje, da agencija nima odobrenega postopka za iznos snovi in da ob izvedenem alarmu varnostnik sploh ni prišel ter podobno, sprašujem: Kdaj bo agencija kot upravljavka skladišča pripravila ustrezne projekte za sanacijo skladišča nizko radioaktivnih jedrskih odpadkov v Brinju? Kdaj bo objekt saniran v smislu tudi dokumentacije in ustreznih soglasij, saj še vedno nima potrjenega varnostnega poročila in niti ne obratovalnega dovoljenja? Kdaj bo objekt razglašen za jedrski objekt? Javnost in zlasti okoliški prebivalci pričakujemo, da bo objekt ustrezno urejen, saniran in obnovljen. Nenazadnje so bili vanj v zadnjem času pripeljani tudi odpadki iz Zavradca. Zato od odgovornih, tako od uprave za jedrsko varnost kot agencije, pričakujemo ustrezno sodelovanje in aktivnost, ki bo izključila kakršnekoli pomisleke glede stanja v zvezi z varnostjo. Hvala.
Hvala lepa. Minister mag. Janez Kopač, izvolite.
Hvala lepa. Ministrstvo za okolje in prostor je danes posebej angažirano. Najprej, kar bi rad poudaril, je to, da tako iz poročila o jedrski varnosti kot seveda iz vseh sprotnih meritev, ki se dogajajo - tudi na primer v času obnovitvenih del, kar se tiče hidroizolacije, pred kratkim - niso bile zaznane nikakršne doze sevanja, ki bi kakorkoli pomenile nevarnost za kogarkoli. Skratka, s tega naslova ni nobenega strahu. No, če poskušam na kratko odgovoriti na vaše vprašanje, je pa stanje najprej tako, kot ste ga vi opisali. Pri tem pa je treba reči, da je Agencija za radioaktivne odpadke oktobra lani, če se ne motim, poslala Upravi za jedrsko varnost projekt za sanacijo, skupaj z načrtom ukrepov. Vendar Uprava za jedrsko varnost ni bila zadovoljna s projektom za sanacijo, ampak so zahtevali projekt za rekonstrukcijo. Tu gre pravzaprav lahko za eno in isto, lahko pa tudi ne nujno za eno in isto. Največji problem vsega pa je bil, da se dve državni instituciji med seboj nista mogli dogovoriti in je šlo včasih, po mojem mnenju, nekaj tudi za prestižno bitko pri tolmačenju tega ali onega stavka v tem ali onem predpisu. No, kakorkoli že, meni kot ministru je bilo tega prerekanja zadosti, zato sem organiziral sestanek z vodstvoma obeh institucij - pred kratkim, pred nekaj dnevi - in tam smo se dogovorili sledeče: Agencija za radioaktivne odpadke mora nemudoma, torej v prihodnjih dneh ali tednih, izvesti postopek javnega razpisa za izvajalca projekta za rekonstrukcijo. Ta postopek bo trajal približno 6 mesecev. Torej, najprej sam razpis, potem ko bo izbran izvajalec - listo izvajalcev pa nekako potrjuje oziroma odobrava za jedrsko varnost - ko bo izbran izvajalec, bo ta imel približno 6 mesecev časa, da naredi ta projekt za rekonstrukcijo. Projekt za rekonstrukcijo je pa formalna podlaga za izdelavo varnostnega poročila. Ko pa je varnostno poročilo narejeno, se pa nek objekt uradno razglasi za jedrski objekt. Torej, če časovno dimenzioniram odgovor na vaše vprašanje, to ne bi smelo trajati več kot - ali pa, zagotovo ne bo trajalo, ta postopek ne bo trajal manj kot kakšnih, recimo, 8 ali 9 mesecev, kaj dosti več od leta dni pa tudi ne bi smel; je pa v delu. In še enkrat poudarjam, da ne bo kakšnega strahu, vse sprotne meritve niso zaznale nikakršne nevarnosti za kogarkoli. Skratka, varnost ni ogrožena.
Hvala lepa. Zadovoljni z odgovorom? Hvala lepa. Naslednji ima poslansko vprašanje gospod Marko Diaci. Izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Vprašanje naslavljam na ministra za pravosodje, gospoda Bizjaka. Name se obračajo državljani, ki so diplomirali na pravni fakulteti in bi radi opravljali pripravništvo na sodiščih, ki je pogoj za opravljanje državnega pravosodnega izpita. Število diplomiranih univerzitetnih pravnikov, ki čakajo na opravljanje tega pripravništva, je veliko, mest, razpisanih za pripravništvo, pa malo; čakalna doba pa je tudi pet let in več. Na seji odbora za notranjo politiko državnega zbora pri predstavitvi svojega programa ste kot kandidat za funkcijo ministra za pravosodje dejali, da boste veliko število čakajočih študentov oziroma diplomirancev poskušali zmanjšati tudi tako, da bodo ti lahko opravljali pripravništvo na tožilstvu in ne samo na sodiščih. Zanima me, ali je bilo v zvezi s tem predlogom kaj narejenega. Menim, da bi s tem, ko omogočamo mladim diplomantom opravljanja pripravništva na tožilstvu, dosegli zmanjšanje čakalne dobe. Hvala za odgovor.
Hvala lepa. Minister, mag. Ivan Bizjak, izvolite.
Spoštovani gospod poslanec, gospe in gospodje. V zvezi s tem problemom je bilo že kar precej narejeno. Bil je tudi eden od osrednjih problemov posvetovanja oziroma konference, ki je bila v preteklem mesecu na Otočcu, povezana širše tudi z izobraževanjem za pravosodje. In ravno celovita reforma, ali širša ali ožja, tega pravosodnega izpita oziroma pravniškega državnega izpita, je bilo eno od ključnih vprašanj. Mi smo že izdelali določeno primerjalno analizo ureditve tega vprašanja v različnih državah, ki naj služi kot osnova za izbiro rešitve. Rešitev je namreč več. Od tega, da bi uvedli različne vrste pravosodnih izpitov oziroma v tem primeru nikakor to ne bi bil več pravosodni izpit, ampak različne vrste pravniških državnih izpitov. Torej, za pravosodne poklice, za upravne poklice in eventualno tudi za nekatere svobodne pravniške poklice. Takšna rešitev močno odstopa od sedaj uveljavljene rešitve in pravzaprav ni doživela ravno velike podpore, seveda pa bi zelo preprosto rešila sedaj zaostreni problemi; rešila na ta način seveda, da ne bi več omogočala tolikšne prehodnosti med različnimi pravniškimi poklici, kar je pa vsekakor njena slabost. Zaradi tega smo razmišljali v druge smeri in osnovni koncepti rešitve so začrtani in bodo še dokončno določeni še v tem letu, tako da bi v prihodnjem letu lahko vzpostavili tiste zakonske podlage za drugačno ureditev pravniškega državnega izpita, seveda vse z namenom rešitve problema, ki ste ga predstavili in ki se ga slej ko prej v ministrstvu zavedamo.
Hvala lepa. Gospod Diaci, dopolnilno vprašanje. Izvolite.
Ja, hvala, saj bo kratko. Kakšna bi naj bila čakalna doba po tem novem konceptu? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Glejte, pri koncipiranju rešitev gre prav za to, da bi izbrali takšno rešitev, ki bi odpravila čakalno dobo. Torej razmišljamo v teh smereh, da bi po opravljenem splošnem pripravništvu, recimo, bilo krajše pripravništvo na sodišču, del pripravništva da bi se opravil na drugih mestih, pri drugih organih oziroma pri drugih delodajalcih, ki lahko dajejo ustrezno prakso za tiste, ki se pripravljajo na ta izpit. Skratka, te rešitve še niso do te mere oblikovane, da bi vam jo lahko eno od njih oziroma tisto končno v celoti predstavil. Gre pa za to, da bi sledili možnostim sodišč. Sodišča po vsem preverjanju, ki sem ga tudi sam opravil, niso sposobna sprejeti bistveno večjega števila pripravnikov. Smo pa, recimo, že spremenili razmerje med tistimi pripravniki, ki so zaposleni na sodišču, in tistimi, ki pridejo na sodišče, torej v sodno pripravništvo iz drugih zaposlitev. To je bila ena parcialna rešitev. Nekega večjega števila, bistveno večjega števila pripravnikov sodišča preprosto ne morejo sprejeti. Torej bo en od elementov rešitve brez dvoma tudi to, da bo treba, če ostane koncept pravniškega državnega izpita tak, kot je, skrajšati obdobje pripravništva na sodišču in ga nadomestiti, preoblikovati na drug način; seveda tako, da ne bi zmanjšali pomena in resnosti in teže tega izpita, hkrati pa bi omogočili večjemu številu diplomiranih pravnikov, da ta izpit opravijo.
Hvala lepa. Naslednji bo postavil poslansko vprašanje gospod Bogdan Barovič. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsedujoča. Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, spoštovani ministri, predstavniki vlade. Najprej hvala vsem ministrstvom za do sedaj odgovorjena oziroma za do sedaj poslane odgovore na pobude in vprašanja, ki sem jih dajal. Najprej poslanska pobuda ministrstvu za finance in vladi Republike Slovenije. Republika Slovenija ima letos neizterjanih okoli 135 milijard tolarjev, kar je več kot 10 odstotkov zneska proračuna za leto 2002. Pobiranje davkov ne poteka po načelu enakosti, medtem ko s časovno natančnostjo Davčni urad Republike Slovenije izterjuje davke od navadnih ljudi, celo z rubežem, ko brezposelnim ali bolnim izterjuje celo obresti od neplačanih dolgov na dohodek, dolgujejo posamezne fizične in pravne osebe milijarde, in to tiste fizične in pravne osebe, ki so se odselile neznano kam z ukradenimpremoženjem ali pa so pripeljale podjetja v stečaj, prisilno poravnavo ali likvidacijo, s premoženjem teh podjetij pa ustanavljajo nova in nova in nova podjetja in so izkoriščali delovno silo po načelih sive in črne ekonomije. Od 135 milijard tolarjev davčnega dolga je kar 55 odstotkov neizterljivih. Zato vladi in finančnemu ministrstvu dajem pobudo, da: takoj uredi zakonsko podlago, da bo imel davčni organ pravico objaviti največje dolžnike in njihove dolgove v medijih. Drugič, zakonsko podlago, da bodo morali davčni zavezanci ob prodaji nepremičnin predložiti potrdilo o plačanih davkih. Tretjič, zakonsko podlago, da bo imel davčni organ prednostno pravico pred ostalimi upniki pri izvršbi na prodaji nepremičnin. In četrtič, urediti zakonsko podlago, da bi se denarna kazen v velikem znesku po izteku roka za plačilo spremenila v zaporno kazen. Ko bo zakonska ureditev takšna, potem državi ne bo potrebno povečevati davka na dodano vrednost in drugih davčnih oblik pri oblikovanju proračuna in ožemati že tako obubožane in redne plačnike davkov. To je bila pobuda. Še vprašanje ministru za okolje in prostor. Zakaj Republika Slovenija še nima pripravljenega in sprejetega zakona o jedrski in sevalni varnosti, čeprav je zadnji rok za dostavo teh dokumentov v Bruselj, določila ga je Evropska skupnost, že potekel? To naj bi bilo julija 2001. In drugo vprašanje. Po trinajstih letih naj bi z Uprave Republike Slovenije za jedrsko varnost odšlo več kot 15 ozko specializiranih strokovnjakov, ki naj bi odšli zaradi namernega šikaniranja s strani direktorja tega urada, zaradi izvajanja nezakonite kadrovske politike direktorja tega urada in zaradi domnevno zelo slabe in za državo materialno in strokovno zelo škodljive kadrovske politike, ki se kaže v odhajanju strokovnjakov, katerih podiplomsko šolanje je drago plačala država Republika Slovenija. Prosim gospoda ministra Kopača - vem, da je danes največ vprašanj namenjeno prav njemu, žal mi je - če mi lahko odgovori, ali so navedbe točne. Če pa so točne: Kdo odgovarja za takšno ravnanje in delo urada in do kdaj bodo takšna dejstva dopustna? Hvala lepa vsem za odgovor.
Hvala lepa. Minister, mag. Janez Kopač, izvolite.
Hvala lepa. Kar se tiče zakona o jedrski in sevalni varnosti - res je, da imamo nekajmesečno zamudo, glede na koledar predvidenega sprejemanja tako imenovane evropske zakonodaje. Lahko pa rečem, da je zakon že prestal medresorsko usklajevanje in je ta hip na službi vlade za zakonodajo, kar pomeni,da bi lahko bil v kakšnih dveh tednih na seji vlade. Skorajda upam 100% zagotoviti, da bo še v letošnjem letu tudi v parlamentu. Gre pa za sistemski zakon in mi bi ga sicer rade volje predlagali po hitrem postopku, vendar skorajda dvomim, da boste vi na kaj takega pristali. Res pa je, da ga nujno potrebujemo. Prav, recimo, prerekanja okoli formalnosti, ki jih je prej omenila v svojem vprašanju poslanka županja Domžal, kaže na to, da je tu velika pravna praznina oziroma so predpisi predvsem zastareli in neustrezni. Skratka, to se bo zgodilo ali pa uredilo v najkrajšem času. Kar se tiče vašega drugega vprašanja, na temo odhajanja strokovnih kadrov z Uprave za jedrsko varnost, mi ta podatek, ki ste ga navedli, ni znan. Ga bom preveril. Res pa je, da pa ta hip vem vsaj za en problem, lahko rečem celo šikaniranja. Enega od zaposlenih so posadili za mizo na hodniku, mu odklopili računalnik in nekaj podobnega. Skratka, gre za precej neurejene zadeve, ki sem jih, lahko rečem, podedoval in poskušam po najboljših močeh reševati z - recimo temu - mirnimi besedami. Če pa to ne bo uspelo, pa bomo seveda sprejeli tudi kakšne druge ukrepe. Podatek, ki ste ga navedli, pa bom preveril in vam bom o njem poročal.
Hvala lepa. Gospod Barovič, dopolnilno vprašanje. Izvolite.
Hvala, gospa predsedujoča. Ne gre za dopolnilno vprašanje, rad bi samo spomnil, da je bila na prvem mestu pobuda, za katero upam, da so jo kolegi oziroma sodelavci s finančnega ministrstva in vlade zabeležili in da bo tako ali drugače kdaj upoštevana. Hvala.
Hvala lepa. Proceduralni predlog, gospod Jožef Jerovšek, izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Opažam, da se kršijo poslovniška določila 23. člena poslovnika glede vrstnega reda poslanskih vprašanj. Namreč, nezaslišano je, da je med prvimi petnajstimi postavljenimi vprašanji kar osem vladnih poslancev, ki spretno izkoriščajo odmerjeni televizijski čas in jemljejo na ta način klasični institut opoziciji. Glede na to, da se je naša poslanska skupina - vseh štirinajst poslancev - prijavila že pred mesecem dni in da ima enako kvoto kot najmanjša koalicijska stranka DeSUS, mislim, da gre za eklatantno kršenje tretjega in četrtega odstavka 23. člena poslovnika. Zato prosim, da glasujemo o tem, da prekinemo s takim vrstnim redom postavljanja vprašanj. Opozicija je tu prizadeta in se ji jemlje klasičen institut. Ugotovili ste, da je televizijski prenos, in ste spretno uvrstili, proti določilom tretjega in četrtega odstavka 23. člena, koalicijske poslance, ki igrajoopozicijsko držo. To je norčevanje iz naših volivcev in naših gledalcev. Protestiram proti temu in prosim, da glasujemo o tem, da so sedaj v sklopu na vrsti naslednji, tako kot so bili prijavljeni. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Jerovšek. Vaša kritika dela strokovnih služb, ki v skladu s 23. členom poslovnika pripravijo predlog za predsednika državnega zbora tako, da po vrsti poslanci iz različnih poslanskih skupin po vrstnem redu prijave prihajajo na vrsto. Gospod Jerovšek, to je huda kritika dela strokovnih služb, in mislim, da tudi zelo neupravičena. Nadaljujemo z delom. [[Poslanec Jerovšek se oglaša iz klopi.]] Nič od tega, kar govorite, gospod Jerovšek, ne drži. Dovolite, da glede na to, da imamo pred sabo še 23 poslanskih vprašanj, s tem nadaljujemo. Naslednji je na vrsti gospod Valentin Pohorec. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani vsi navzoči! Svoje vprašanje bom naslovil na ministra za zdravje. Na podlagi zakona o zdravstveni dejavnosti izvajajo reševalno službo, nenujne reševalne prevoze, tudi zasebni zdravstveni delavci, organizirani bodisi kot samostojni podjetniki ali kot gospodarske družbe, na podlagi podeljene koncesije s strani občine in ob soglasju ministrstva, pristojnega za zdravje; to določa zakon o zdravstveni dejavnosti [[Uradni list številka 9/92]] v 41. in 42. členu. V namen izvajanja navedene dejavnosti skleneta tako občina kot koncedent in izvajalec zdravstvenih storitev kot koncesionar pogodbo o koncesiji za opravljanje nenujnih reševalnih prevozov kot javne službe. Na podlagi javnega razpisa programov zdravstvenih dejavnosti sklepa zavod za zdravstveno zavarovanje zunanje pogodbe z zasebnimi izvajalci zdravstvene dejavnosti o opravljanju zdravstvenih storitev, če izpolnjujejo zakonske pogoje za opravljanje te dejavnosti. Toliko za uvod. Vprašanje. Zakaj se v praksi zavoda za zdravstveno zavarovanje dogaja, da opravljajo reševalno službo nenujnih reševalnih prevozov tudi nekateri taksisti, čeprav ne izpolnjujejo zakonskih pogojev za opravljanje navedene zdravstvene dejavnosti? Zakaj zavod takšno početje dopušča in opravljanje nenujne reševalne prevoze taksistom tudi plačuje po cenah, ki so skoraj enake cenam drugih izvajalcev, ki imajo koncesijo? Dejstvo je, da taksisti sicer opravljajo prevoz oseb iz kraja v kraj, ne izpolnjujejo pa posebnih zakonskih pogojev, kot so primerno opremljena vozila z nujno medicinsko opremo [[kisik, ležišče]] , strokovno pomoč v času prevoza in spremstva itn. Opozoriti je treba še na neenakopravnost med taksisti, ki nimajo nobene omejitve količine prevoza, medtem ko imajo koncesionarji z vnaprej sklenjeno pogodbo z omejitvijo obsega prevozov in določilom, da se v primeru prekoračitve tega obsega njihova cena zniža na 70 odstotkov določene cene. Sprašujem vas, spoštovani gospod minister. Ali boste to stanje dopuščali tudi naprej, tvegali tudi na področju prevozov bolnikov kak dogodek, ki bo imel določene negativne posledice za zdravstvo in za zavarovance? Hvala.
Hvala lepa. Minister za zdravje, dr. Dušan Keber, izvolite.
Spoštovani gospod poslanec. Nenujni reševalni prevozi, zlasti njihov obseg, ki je značilen za našo državo, izvira iz časov, ko so se pacienti zaradi pomanjkanja prevoznih sredstev z lojtrniki vozili v najbližjo bolnišnico. Vendar je tudi sedaj, ko so prevozna sredstva mnogo bolj dostopna in tudi osebni transport boljši, je to ostala ena od tradicionalnih in deloma socialnih kategorij, čeprav obstajajo izjeme, zlasti pri kroničnih osamljenih bolnikih, ki jim nenujni reševalni prevoz še kako pomaga. To omenim kot uvod za to, da bi povedal, da je bila ta pravica tako obsežna, da je bilo mogoče nekaj časa zagotavljati niti z reševalnimi prevozi, niti s koncesionarji, da ne bi posamezni bolniki v posamezni kraj te države kljub vsemu predolgo čakali na prevoze več ur, da pride ponje pravi koncesionar. Zato je do letos, od letos naprej pa ne več, v resnici prihajalo do tega, da bi zgolj zato, da bi bila ta država prijaznejša do bolnikov, dopuščala in tudi plačevala taksistom te prevoze. Z letošnjim letom se je, gospod poslanec, to že končalo, v letošnji pogodbi, ki se pa seveda šele sedaj podpisuje. Za letošnje leto, 2001, torej so samo še koncesionarji in pa reševalne službe, ki opravljajo nenujne reševalne prevoze. Tako mislim, da smo s tem tudi pravzaprav zadostili temu, kar vi pričakujete od nas.
Hvala lepa. Ne želite dopolnilnega vprašanja? Naslednji bo postavil poslansko vprašanje gospod Janez Kramberger. Izvolite.
Hvala, gospa podpredsednica. Spoštovani člani vlade in ostali uslužbenci vlade, kolegice in kolegi. Uvodoma se želim prijazno zahvaliti ministru, dr. Gantarju, ministru za informacijsko družbo, za odgovore na vprašanja, ki sem jih postavil na prejšnji seji državnega zbora. Te odgovore sem prejel danes. Danes bi pa izkoristil to priliko in bi postavil tudi ministru za informacijsko družbo eno kratko vprašanje. In sicer: V državnem zboru smo sprejeli zakon o telekomunikacijah in v tem zakonu smo predvideli, da bo vlada v šestih mesecih po sprejetju tega zakona prišla v parlament z zakonom, v katerem bo opredelila, torej predlagala, kako in na kakšen način bodo tisti, ki so vlagali v telekomunikacijska omrežja, v telekomunikacijsko infrastrukturo, kako bodo dobili ta sredstva povrnjena in na kakšen način. Vemo, da je organizirano združenje upravičencev. Šest mesecev je mimo in sprašujem ministra: Kdaj bomo dobili ta zakon v obravnavo v državnem zboru in kdaj se lahko nadejamo tega zakona? Hvala lepa.
Hvala lepa. Odgovor vam bo podal državni sekretar. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani gospod poslanec! Res je, prav imate - v zamudi smo. Zamuda izhaja iz tega, ker smo poskušali napraviti zakon, ki ne bo posnetek zakona in napravil iste probleme, kot so bili v denacionaliziciji, za katero vemo, da se vleče leta in leta. Zato smo, upamo, pripravili en postopek, ki bo imel podelanih kup avtomatizmov, ki bodo pospešili ta proces. Tukaj se je nekoliko zapletlo pri usklajevanju, kako to izpeljati. Mi smo to usklajevanje v vladi, med ministrstvi končali. Ta petek, se pravi čez tri dni, bo šel v vladno proceduro. Upam, da bo naslednji četrtek vlada potrdila predlog in bo prišel v parlament. Hvala lepa.
Dr. Kalin, hvala vam. Želite dopolnilno vprašanje? Izvolite, gospod Kramberger.
Hvala lepa. Ne toliko dopolnilno vprašanje. Mislim, da razlog, ki ga je gospod dr. Kalin tukaj navedel, najbrž ni pravi. Pričakovali pa bi, da bi, ker vemo, da takrat, ko smo ta zakon sprejemali, je bilo veliko vroče krvi, kako s to skupino oziroma s tem združenjem, in bi pričakovali, da bi seveda ministrstvo oziroma vlada povedaladržavnemu zboru, zakaj je prišlo do te zakasnitve in da bi nas nekako obvestili, da bi tudi mi kot vladni poslanci, kot poslanci koalicije lahko na terenu ljudem povedali, da bo stvar pač v nekem doglednem času. Samo to sem želel povedati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji bo poslansko vprašanje zastavil dr. Jožef Bernik. Izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Gospodje in gospe od vlade! Rad bi postavil vprašanje gospodu Bizjaku, ministru za pravosodje. In sicer, bom govoril o enem sindromu, ki je dobro izrečen v slovenskem pregovoru "vrana vrani ne izkljuje oči". Namreč, govoril bom o konfliktu interesov, ki jih je mogoče opazovati na različnih področjih naših strok. Konkretno bom pa govoril o tem, kakšen je možen konfliktni interes v pravniški stroki. Namreč, kot razumem, imajo pravniki svoj etnični kodeks, ki ga opravlja odvetniška zbornica. To se pravi, opravlja tudi v tem, da razrešuje, menda, razne pritožbe klientov na delo odvetnikov. Seveda ta sistem je nepopoln. Rad bi spregovoril o tem, kakšni sistemi so ponekod drugod po svetu. In eden od teh sistemov, ki se mi zdi najboljši, je ta, da država ustanovi neodvisno komisijo, v kateri so zastopniki odvetnikov, upokojenih sodnikov, civilne družbe in pa članov, ki jih komisija - oziroma predsednik te komisije. Na ta način prihajajo pritožbe na komisijo, ki je neodvisna. In ta komisija potem vsako leto objavi poročila o svojem delu in tudi o slučajih, ki jih je reševala. Naj omenim, da gledam te nekatere konflikte in enega bom konkretno izpostavil, predvsem v pravniški stroki; in to je, če nek pravni svetovalec svetuje – recimo - vladi o nekem projektu, potem pa isti svetovalec svetuje nekemu delovnemu odboru v našem državnem zboru. Ali je to konflikt interesov? Ne sprašujem vas po vašem pravnem mnenju, ampak vas sprašujem po vašem pravnem mnenju in o tem, ali je vaše ministrstvo kdaj že razmišljalo o tem, o tej situaciji. Sprašujem tudi, ali je vaše ministrstvo kdaj premišljevalo o tem, da bi končno spremenilo sistem. In tretjič, naj omenim, da je mnogo teh konfliktov na gospodarski ravni, kajti ljudje, ki sedijo v raznih odborih, so pomešani z drugimi poslovnimi partnerji, kar je, kot pravijo Američani, "interlucking direktorship" in tega imamo polno v Sloveniji. Kaj menite o tem? Hvala.
Hvala. Odgovoril bo mag. Ivan Bizjak, minister za pravosodje.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci. Torej, kolikor je meni znano, enotnega pravniškega kodeksa v naši državi ni, torej tudi ni organa, ki bi enotno obravnaval vse morebitne kršitve takega kodeksa. Obstajajo pa kodeksi posameznih pravniških poklicev, na primer odvetniški kodeks in pa notarski kodeks. In dejstvo je, da imata zbornici, ki združujeta tako odvetnike kot notarje, tudi v bistvu javna pooblastila, da skrbita za red v svojih vrstah in da torej obravnavata pritožbe zoper ravnanje svojih članov - odvetniške odvetnikov, notarske notarjev. Mimogrede, v pripravi je tudi tožilski kodeks, ki bi posebej urejal etična vprašanja za tožilce. Sedaj, konfliktnih interesov na nekaterih področjih, ki ste jih omenjali, in seveda zunaj teh ožjih pravnih poklicev, in bi bil verjetno res lahko pokrit le z nekim najširšim kodeksom, ki bi bil veljaven za vse pravnike oziroma ga je možno izpeljevati, uveljavljati prek drugih predpisov, ki se nanašajo na nezdružljivost opravljanja posameznih funkcij in podobno. Vaša ideja, da bi bila ustanovljena posebna komisija, ki bi se ukvarjala z vsemi možnimi kršitvami etičnih pravil oziroma etičnega kodeksa, se zdi vsekakor zanimiva. Je pa to seveda ideja, ki bi bila aktualna v okviru neke eventualne nadgradnje sedaj uveljavljenega sistema. Torej, če bi za celotni pravniški poklic uvedli neka enotna pravila in seveda tudi enotni mehanizem, ki bi se s tem ukvarjal. Glede tega, da samo obravnavanje pritožb nezadovoljnih strank glede odvetniških storitev, tudi notarskih. S temi problemi sem se svoj čas srečeval v drugi funkciji in osebno lahko rečem, da izrek, ki ste ga na začetku izrekli, tovrstne nezadovoljne stranke zelo pogosto uporabljajo. Seveda je eno, da je treba, da zbornice kar se da dejansko nepristransko ocenjujejo vsak posamezen primer in da v vseh primerih, ko gre dejansko za nepravilno, neetično ravnanje, temuprimerno tudi ukrepajo. S tem bodo pridobile verodostojnost, ki jo vsaj pri delu ljudi - pri delu strank - teh poklicev na žalost ta trenutek nimajo, torej vsaj ni tega širokega zaupanja. Torej, vaše vprašanje štejem bolj kot pobudo za nadaljnje razmišljanje, kako bi uvedli ali pa dopolnili obstoječe mehanizme, seveda, ob urejanju posameznih področij. Jasno je, da ob konfliktnih interesov, ki se nanašajo na gospodarstvo, pridejo v poštev predvsem predpisi, ki urejajo razmerja na tem področju.
Hvala lepa. Dopolnilno vprašanje. Dr. Bernik, izvolite.
Hvala lepa za odgovor. Vendar se niste dotaknili mojega konkretnega primera in bi želel, da mi to pojasnite. Če vi ne morete, pa povejte, kam naj se obrnem. Hvala.
Hvala lepa. Želite besedo minister? Izvolite.
Da. Poglejte. To je, mislim, notranja stvar te hiše, če sem prav razumel, na kaj mislite, in verjetno bo treba bolj v tej hiši razčistiti - omenjali ste odbor – pač, kdo vse lahko sodeluje, v kakšni vlogi pri delu teh odborov in kdaj gre za dve vlogi, ki med seboj nista združljivi.
Hvala lepa. Naslednji bo postavil poslansko vprašanje mag. Andrej Vizjak. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani predstavniki vlade, kolegice in kolegi! Zastavil bi ustno poslansko vprašanje in podal pismeno poslansko pobudo. In sicer bi poslansko vprašanje zastavil ministru za delo, družino in socialne zadeve, predvsem glede upokojenske problematike, zlasti za tiste upokojence, ki so slovenski državljani in so bili zaposleni pred osamosvojitvijo Slovenije v bivših republikah takratne Jugoslavije, v slovenskih firmah, torej so bili nekako v popolnoma identičnemdelovnopravnem statusu, kot so bili takrat vsi ostali, ki so sedaj tudi prejemniki slovenskih pokojnin. Problem pa nastane, ker za te slovenske državljane, slovenske upokojence, ki prejemajo pokojnino zaradi situacije, v kateri so delali pred osamosvojitvijo, prejemajo pokojnino s strani hrvaškega pokojninskega sklada ali kakor se že pač imenuje. Problem je v tem, da prejemajo tudi pokojnino v skladu s hrvaškimi predpisi, in tudi glede na njihov standard je ta pokojnina, primerljivo z identično situacijo slovenskega upokojenca, ki prejema v skladu s slovenskimi predpisi, nižja. To pomeni, da so ti ljudje, ki so bili v nekem trenutku, ne po svoji krivdi ne po nikogaršnji krivdi, v nekoliko drugačnem razmerju, situaciji, danes hendikepirani pri pokojnini. Da je pa situacija še težja, je pa tudi to, da ti ljudje prejemajo pokojnino z bistveno zakasnitvijo. Hrvaški izplačevalec namreč še do tega ponedeljka ni izplačal pokojnin za prejšnji mesec. Mislim in prepričan sem, da ministrstvo in vlada ne smeta dopustiti take situacije, da sta dva upokojenca, slovenska državljana, ki sta se pač znašla v različnih situacijah, sedaj tako različno tretirana, obravnavana, in mislim, da bi morala vlada tu tudi v okviru meddržavne pogodbe, ki ureja to vprašanje, najti rešitev v korist slovenskih upokojencev, bodisi z nekim pobotom bodisi z neko drugo rešitvijo. Nikakor ne morem razumeti, da sta ta dva slovenska državljana v tako neenakopravnem položaju, zato predlagam in želim od ministrstva za delo, družino in socialne zadeve odgovor: Zakaj so slovenski upokojenci v tako neenakopravnem položaju; ali je to možno tolerirati oziroma ali je to - in prepričan sem - potrebno in nujno ustrezno spremeniti? Seznanjen sem že, da je minister za delo poslal neko protestno noto hrvaškemu kolegu v tem kontekstu; ta protestna nota očitno ne zaleže, saj je situacija iz meseca v mesec težja, in seveda glede na stanje javnih financ na Hrvaškem, bo verjetno težja tudi v bodoče. Želim torej jasen odgovor, tudi z jasnim ukrepom, kaj bo slovenska vlada oziroma slovensko ministrstvo za delo, družine in socialne zadeve ukrenilo v tem smislu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Državni sekretar, gospod Brane Omerzu, izvolite.
Hvala, gospa podpredsednica. Spoštovanemu poslancu bi odgovoril takole. Ni samo relacija upokojencev, ki so bili zaposleni v hrvaških firmah, so tudi še upokojenci, ki so bili zaposleni v firmah drugih republik bivše Jugoslavije. Zaradi tega, ker so tudi relacije obrnjene, z nekaterimi težavami hrvaških državljanov, ki so bili včasih zaposleni tu, predvsem s tistega vašega konca, ki so tudi invalidi, bo ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve vam dalo celovit pisni odgovor.
Hvala lepa. Dopolnilno vprašanje, izvolite.
Hvala lepa. Res je, gre za problem, ki tangira - tako sem tudi uvodoma začel - vse relacije z državami bivše Jugoslavije, ne samo s Hrvaško. Verjetno je pa teh problemov največ, kajti s to državo mejimo. Zato sem ga tudi kasneje nekako bolj izpostavil. V tem odgovoru bi vas prosil tudi za resno analizo možnih izhodov iz te situacije, kajti situacija, verjemite mi, je nevzdržna in tudi ni pravična. Mislim, da moramo imeti do slovenskih državljanov odnos, ki izhaja predvsem iz pravic in iz njihovega dela. Zastavil bi pa tu še poslansko pobudo ministrici za šolstvo, znanost in šport in ji ga dajem v pisni obliki. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji ima poslansko vprašanje gospod Bogomir Vnučec. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani predstavniki vlade, spoštovane kolegice in kolegi! Moje vprašanje je naslovljeno na predstavnike ministrstva za šolstvo, znanost in šport, in sicer, na Zoisove štipendije. Vlada je na začetku letošnjega šolskega leta sprejela nov pravilnik in Zoisove štipendije zmanjšala, in sicer, za dijake za 10%, za študente pa za 7%. Upravičencev iz tega naslova je bilo v lanskem letu 11.600, povprečna štipendija pa je znašala 22.000 tolarjev. Glede na to, da je ta sklad namenjen nadarjenim študentom, kar mislim, da je vitalnega pomena tako za gospodarstvo kot tudi za kulturno rast naše države, me zanima: Zakaj je vlada hkrati ustanovila tudi nov štipendijski sklad? Če imam pravilne informacije, se imenuje Ad futura, iz katerega bo pa črpala sredstva za štipendiranje dražjih oblik študija nadarjenih študentov v tujini in pa tujih študentov na slovenskih fakultetah. Zanima me: Ali je zmanjšanje Zoisovih štipendij povezano z ustanovitvijo tega novega sklada in gre tukaj za prelivanje te kvote? V Stranki mladih menimo, da bi se Zoisove štipendije morale le povečevati - glede na to, da imajo visok renome in so zanimive po tem pogledu - ne pa, da zmanjšujemo ta sredstva in tako zmanjšujemo pomen tega sklada. Po drugi strani me pa zanima: Kakšne spremembe je imela v mislih ministrica, ko je v nekem intervjuju omenila, da bo treba sklad Zoisovih štipendij preurediti in posodobiti? Zanima me: Kakšne so te spremembe ter kaj je bilo na tem področju že strojeno?. Hvala.
Hvala lepa. Odgovor v imenu ministrstva za šolstvo, znanost in šport bo podal državni sekretar dr. Stane Pejovnik. Izvolite.
Spoštovana gospa predsedujoča, gospe in poslanke in gospodje poslanci. Gospod poslanec, zahvaljujem se vam za vprašanje, ki nas na ministrstvu dejansko že nekaj časa okupira. Problem štipendiranja v tej državi potrebuje določene prenove, ker se je velika večina štipendij, vključno z Zoisovimi štipendijami, na nek način poenotila in Zoisove štipendije ne predstavljajo več tistega posebnega poudarka za študij nadarjenih in bolj nadarjenih. Zaradi tega bomo morali, verjetno, število prejemnikov Zoisovih štipendij zmanjšati, samo štipendijsko politiko pa uravnavati tako, da bodo dejansko tisti, ki so bolj nadarjeni in uspešnejši, tudi bolje nagrajeni. To je imela gospa ministrica v mislih, ko je dala to izjavo. Kar se tiče posebnega sklada Ad futura, menim, da gre za enega od pomembnejših projektov te vlade. Namreč, gre za to, da obstaja določena vrsta študijev, predvsem mislim tukaj na podiplomskem nivoju, ki v Sloveniji bodisi niso dovolj razviti, bodisi ni umestno, da bi take vrste zelo dragih študijev organizirali, so pa strokovnjaki na teh področjih več kot potrebni. Kar se tiče štipendiranja tujih državljanov pri nas, vam moram povedati, da se na ministrstvu zelo natančno zavedamo dejstva, da ne moremo govoriti niti o begu možganov niti o prilivu možganov, edina prava politika je gibanje možganov, pretok možganov. Zaradi tega je dejstvo, da na obeh slovenskih univerzah in morebitni tretji univerzi nimamo dovolj gostujočih profesorjev in nimamo dovolj tujih študentov. Torej, bo na tem področju ta pretok, ki bi vodil k višji kvaliteti študija, treba izpeljati in zato so seveda tudi potrebni posebni mehanizmi. Upam, da sem vam približno odgovoril na vaše vprašanje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolegica Sonja Areh-Lavrič se je odpovedala poslanskemu vprašanju, tako da je sedaj na vrsti gospod Samo Bevk. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani zbor! Ministrstvo za znanost, šolstvo in šport sprašujem, ali pozna pobudo, ki se je oblikovala v strokovnih inženirskih krogih za ustanovitev Inženirske akademije Slovenije, ki naj bi se ustanovila s ciljem pospeševanja kakovostne rasti tehničnih ved in strok ter inženirstva, ki je temelj raziskovanja in razvoja na področju industrijske tehnologije, izdelkov in storitev, ter zaradi pospeševanja rasti tehnične kulture. Inženirske akademije imajo številne države, kot na primer Belgija, Danska, Švedska, Finska, Francija, Madžarska, Poljska, Nizozemska, Hrvaška, Norveška, Švica, Anglija, Japonska, ZDA, Kanada, Avstralija, in tudi v mnogih drugih državah, ki industrijsko in tehnološko zaostajajo za Slovenijo. Prav je tudi, da izpostavim, da Inženirska akademija Slovenije ne bi posegala v delovno področje Slovenske akademije znanosti in umetnosti. Z ustanovitvijo Inženirske akademije Slovenije bo Slovenija dobila institucijo, ki bo usposobljena za pripravo in oceno programov in projektov raziskovalne, razvojne, tehnološke in inovacijske politike ter programov univerzitetnega in visokošolskega izobraževanja inženirjev vseh strok. Pristojnemu ministrstvu in vladi torej predlagam, da pristopi k pripravi zakona o ustanovitvi Inženirske akademije Slovenije. Hvala lepa.
Hvala lepa. To je pobuda, na katero komentar ni potreben. Naslednji bo postavil poslansko vprašanje gospod Blaž Kavčič. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani! Najprej bi želel zaprositi državnega sekretarja, gospoda Hermana Tomažiča, da prenese gospe ministrici dr. Luciji Čok moje pričakovanje, da kot poslanec pričakujem na svoje pismo odgovor v razumnem roku. Več kot dvomesečni rok za mene presega to kategorijo razumnega roka, če pa nimam prav, bi prosil za povratno informacijo, kaj gospa ministrica ima za razumen rok za odgovor na vprašanje, ki se ne nanaša na nek moj oseben problem, ampak kot poslanec zastopam neko okolje in želim prenašati probleme volivcev, občanov, interesnih skupin v fazo reševanja pristojnim ministrstvom. In, seveda, za izpolnjevanje funkcije poslanca potrebujemo tudi povratne informacije. Torej, gre za problematiko v zvezi s problemi, ki jih imajo občani Škofje Loke zaradi delovanja institucije v sestavi ministrstva, ki ga vodi dr. Čokova. Gre najprej za problem na načelni ravni. Prosim vas za pojasnilo o strokovnih podlagah in družbeni verifikaciji koncepta, po katerem ministrstvo za šolstvo, znanost in šport umešča enote za vedenjsko specifične gojence v stanovanjska naselja. Dopuščam možnost, da gre za sodoben in obetaven pristop, ki pa verjetno ne more biti realiziran v praksi brez ustrezne načelne in konkretne verifikacije. V konkretnem primeru v Škofji Loki je Vzgojni zavod Kranj oziroma ministrstvo v naselju Podlubnik odkupilo stanovanjsko hišo z namenom predelave le-te in kasnejšo uporabo za nadzorovano bivanje gojencev Vzgojnega zavoda Kranj. Po kasneje posredovanih informacijah gre za mladoletnike, ki so na osnovi bodisi ukrepa socialne službe ali na osnovi odredbe sodišča zaradi delikventnosti napoteni v vzgojno-varstveni zavod. Sprašujem torej najprej po argumentih za umeščanje takih zavodov v že obstoječa stanovanjska naselja Posredujem vam protest prizadetih občanov Škofje Loke, ki v fazi priprav niso bili informirani o nameri Vzgojnega zavoda Kranj, še manj pa so imeli možnost podati svoje mnenje. Vaše ministrstvo je bolj ali manj v tajnosti kupilo stanovanjsko hišo in se lotilo predelave le-te, ne da bi pred samim gradbenim posegom poskrbelo za ustrezno gradbeno in lokacijsko dokumentacijo. Ker gre za objekt, ki se neposredno dotika sosednjih objektov, je prišlo med gradbenimi deli tudi do poškodbe sosedove hiše. Občani Škofje Loke se sprašujejo, kako je lahko vaše ministrstvo pristopilo k tako veliki spremembi namembnosti objekta, ne da bi za to pridobilo gradbeno dovoljenje in drugo ustrezno dokumentacijo. Osebno pozdravljam napore vseh družbenih dejavnikov za vključevanje v aktivno in tvorno populacijo tudi tistih državljanov in državljank, ki imajo zaradi takšnih ali drugačnih vzrokov sami težave z vključevanjem. Verjamem pa, da s poskusi pomagati enim, ne smemo v podrejen položaj spravljati drugih. Demokracija ene osebe se pač preneha tam, kjer se načnejo svoboščine druge osebe. Zato prosim za odgovor na to moje poslansko vprašanje, tako na načelni ravni kot tudi na konkretni ravni. Hvala lepa.
Hvala lepa. Preden dam besedo državnemu sekretarju, gospodu Hermanu Tomažiču, glede na to, da imamo pred sabo predstavnike vlade in glede na ponavljajoča opozorila poslancev, da odgovorov ne dobijo v razumnem roku, želim predstavnike vlade opozoriti, da je v skladu s 27. členom poslovnika ministrstvo dolžno odgovoriti na ustno ali pisno postavljeno vprašanje najkasneje tri dni pred prvo naslednjo sejo. To je rok, ki je določen, in zaradi dobrega sodelovanja med izvršno in zakonodajno oblastjo vas prosim, da se tega roka držite. Sedaj dajem besedo državnemu sekretarju, gospod Tomažiču. Izvolite.
Gospa predsedujoča, hvala lepa za besedo. Gospe poslanke in gospodje poslanci! Gospod poslanec Kavčič! Najprej se seveda opravičujem za zamudo pri odgovoru, ne na poslansko vprašanje, ampak na pismo ministrici. Predvidevam, da bo to zamudo ministrica nemudoma popravila. Kar se pa tiče vprašanja nasploh, pa naslednje. Pri tem vprašanju gre za prenovo vzgojnih zavodov na konceptualni ravni, ki jo je pripravila strokovna komisija za razvoj in prenovo zavoda za usposabljanje in ki je bila imenovana leta 1996 s strani ministra s sklepom št. 403/10. Gre za integracijo institucije v okolje, kar je opredelitev sodobnih zavodov za otroke s posebnimi potrebami. Soseske namreč lažje sprejmejo v stanovanjsko skupino z osmimi, desetimi otroki kot pa, ko gre za velike zavode z velikim številom vzgajancem. Pa tudi šole kot take zelo težko sprejemajo večje število otrok z motnjami v vedenju. Mnogo lažje namreč sprejemajo v svoje okolje manjše število teh otrok. Ravno tako bi bilo treba poudariti, da veliki zavodi povzročajo pri gojencih številne negativne posledice oziroma mnogokrat ustvarijo prav nasprotne efekte od zaželenih oziroma pričakovanih. Stanovanjske skupine zaradi majhnosti, zaradi neposredne in pristnejše komunikacije med gojenci in med vzgojitelji in zaradi učinkovitejše integracije v sosesko ne ustvarjajo teh negativnih efektov in zato je taka opredelitev gotovo primernejša od velikih zavodov. Toliko na načelni ravni. Kar se pa tiče konkretnega primera, ki ga, gospod poslanec, izpostavljate, pa je Republika Slovenija oziroma ministrstvo za šolstvo, znanost in šport kupilo stanovanjsko hišo v skladu z zakonom o javnih naročilih o predhodnih javnih razpisih v Uradnem listu Republike Slovenije, v časopisu Delo in z zbiranjem ponudb od registriranih nepremičninskih firm. Pri odločanju so pred podpisom kupoprodajne pogodbe sodelovali vsi pristojni organi občine, ki so pač po takih postopkih predpisani. Hkrati bi dodal še to, da stanovanjska hišabo še naprej namenjena bivanju otrok in mladostnikov, kar torej ne pomeni spremembe namembnosti objekta, ampak se ta objekt kot stanovanjski nadalje vključuje v to okolje. Toliko za odgovor tokrat tu. Detajlnejši, obširnejši odgovor predvsem na vprašanje s sistemskega vidika pa vam bomo pisno poslali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti gospod Franci Rokavec. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa predsedujoča. Spoštovani predstavniki vlade, spoštovane poslanke in poslanci. Prvo vprašanje je danes že nekoliko zastavil kolega Kramberger. Namreč, zakon o telekomunikacijah, ki je bil sprejet oziroma objavljen v Uradnem listu številka 30, je jasno določil šestmesečni rok, v katerem mora državni zbor na predlog vlade sprejeti zakon. Namreč, sprašujem ministra: Zakaj vlada oziroma pristojno ministrstvo ni obvestilo državnega zbora, kateri so dejanski vzroki, da ni pravočasno predložila v državni zbor predlog zakona, ki bi urejal način povračila vlaganj v telekomunikacije? Drugo. Sprašujem ministra za informacijsko družbo, da ali je pooblaščeni predstavnik vlade na skupščini Telekoma dne 14.11. imel pooblastilo za glasovanje za sprejem sestava članov nadzornega sveta te gospodarske družbe, če smo iz medijev lahko prebrali, da je vlada že na svoji seji nekaj dni pred skupščino dala jasna navodila svojemu pooblaščencu o tem, da naj med ostalimi člani glasuje tudi za mag. Tomaža Pogačarja. Na skupščini Telekoma Slovenije, za katerega vodjo je bil v gradivu predlagan gospod Peklar, pa je namesto gospoda Pogačarja, na predlog Kapitalske družbe bil izvoljen gospod Peklar. Gospod Zdolšek je prisotne delničarje informiral, da je predlog Kapitalske družbe prejel tik pred sejo skupščine. Zato sprašujem: Ali je pooblaščeni predstavnik vlade kot večinski delničar glasoval tako s pooblastilom vlade Republike Slovenije ali po svoji presoji? Namreč, če je glasoval po svoji presoji, je s tem prekoračil svoja pooblastila in tudi dal možnost kateremukoli od 8.000 delničarjev, da izpodbija izglasovane sklepe. In tretje vprašanje je pa namenjeno ministrstvu za delo, družino in socialne zadeve. Pred kratkim so prejeli vsi upravičenci za socialno pomoč odločbe, ki pa ne vsebujejo datumov in rokov, katerega dne v mesecu prejmejo vsi upravičenci do socialne pomoči ta prejemek. Namreč, dogaja se, da so v mesecu oktobru dobili upravičenci to izplačilo sredi meseca, v mesecu novembru tega izplačila še niso prejeli; neuradne informacije pa so dobili na centrih, da bo izplačilo za mesec december šele konec meseca decembra. Sprašujem: Ali taka odločba sploh zdrži pravno presojo in kaj bo ministrstvo ukrenilo? Hvala.
Hvala lepa. Najprej dajem besedo državnemu sekretarju dr. Tomažu Kalinu. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Minister Gantar je obvestil državni zbor, da žal prihaja do zamude. Treba je pa povedati, da je seveda to res samo vprašanje čiste zamude, to nikakor ne bo vplivalo na čas, ko bodo stroški povrnjeni, kajti vsi vemo, da je izvajanje tega zakona povezano s privatizacijo Telekoma in sredstvi, ki pritečejo iz privatizacije Telekoma, ki se pa vsaj še eno leto, če ne eno leto in pol, ne bo realizirala. Se pravi, gre v resnici za principielno vprašanje, ne, da bi bil kdorkoli zaradi te kratke zamude oškodovan. Odgovor na drugo vprašanje je pa: "Da". Pooblaščenec vlade je imel pooblastila, da glasuje tudi za nasprotne predloge. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dopolnilno vprašanje, izvolite.
V zvezi s prvim vprašanjem. Gospod državni sekretar, zastavlja se mi namreč dvom v iskrenost. Te dni smo namreč izvedeli, da je PTT ERC v IBM tehnologiji prenehal delovati. Namreč podatki, ki so bili hranjeni v elektronskih zapiskih PTT ERC-a in na mikrofolijah po poslovnih enotah Telekoma, so še kako pomembni pri zbiranju podatkov in zahtevku za vračilo vlaganj v telekomunikacije. Zaradi navedenega vas sprašujem: Ali je država oziroma pristojno ministrstvo kot predstavnik večinskega lastnika v Telekomu zagotovilo ohranitev teh podatkov? To je v zvezi s prvim vprašanjem. V zvezi z drugim vprašanjem pa me zelo zanima: Kako se je glasila vsebina pooblastila, ki ga je dobil pooblaščenec vlade? Prosim za konkreten odgovor.
Hvala lepa. Izvolite, gospod Kalin.
Kar se tiče prvega vprašanja, bi rad pojasnil, da smo mi pred približno mesecem in pol imeli sestanek s predstavniki združenja upravičencev do vračila, kjer smo jim pokazali predlog zakona, ki je bil takorekoč identičen temu. Kot sem že prej povedal, šlo je samo za to, kateri od državnih organov je tisti, ki stopi - v pogodbo za zavračanje - in tu se je zapletlo med ministrstvi. Tako mislim, da tukaj mimo nekih razlik v gledanjih na določene točke s predstavniki tega združenja nismo imeli občutka, da bi bili zelo nezadovoljni s tistim, kar smo pokazali tukaj, da v kakšno iskrenost ali neiskrenost - mislim, da ni primerno dvomiti v iskrenost. Kar se tiče drugega podvprašanja v povezavi s podatki, ki jih ima Telekom, je seveda jasno, da je upravičenec tisti, na katerem leži teža, da prinese podatke, ki zagotavljajo vračilo njegovega vplačila v sistemu. Kar se pa tiče zadnjega vprašanja, zagotavljam, da je to bilo. Ne bi želel na pamet citirati - bi pričakoval, bi lahko prinesel - in vam bomo pisno odgovorili ali dati fotokopijo tistega dela pooblastila, ki ga je imel pooblaščenec s seboj na seji skupščine. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem državnemu sekretarju, gospodu Branetu Omerzuju. Izvolite.
Hvala, gospa podpredsednica za besedo. Gospod poslanec je pravilno ugotovil, da odločbe o dodelitvi denarne socialne pomoči nimajo datuma izplačila. To pa zato ne, ker se izvršitev in s tem tudi izplačilo teh denarnih socialnih pomoči določa po zakonu o splošnem upravnem postopku. Mi vemo, da pritožba v teh primerih ne zadrži izvršbe in upravičenec, ko prevzame odločbo, potem pride do izplačila. V kar 1/4 upravičenci, neprevzamejo pravočasno odločbe in šteje se potem 15-dnevni rok od dneva obvestila, kot da je odločba vročena. Zato prihaja tudi do teh zamikov, da je večina, sicer 3/4 socialnih denarnih pomoči izplačanih okoli 20. v mesecu za tekoči mesec. Pri vseh tistih ki pa teh odločb niso pravočasno prejeli, pa 5. naslednjega meseca za prejšnji mesec. Hvala.
Hvala lepa. Dopolnilno vprašanje ste, žal, izkoristili, gospod Rokavec. Izvolite.
Mislim, da na ta odgovor ni bilo dopolnilnega vprašanja. Izkoriščam to priložnost in se vam, gospa predsedujoča, zahvaljujem. Namreč, problem je v tem, da gre za upravičence, ki so dejansko socialno ogroženi in potrebni pomoči, če dejansko vemo, da se prebijajo v dneva v dan. Četo izplačilo ni točno določeno, se pravi, da je en mesec 15., drugi mesec 20., napoved za naslednji mesec je, da bo celo še kasneje - no, take so bile neuradne informacije - pač poraja dejansko dvome in tudi dejansko v negotovost spravlja vse te osebe oziroma državljane. Zato bi dejansko bilo treba na tem področju bolj konkretizirati prejemke in tudi določitev rokov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite.
No, če dovolite, bi še enkrat pojasnil. Gre za tisto eno četrtino upravičencev, ki odločb niso sprejeli, in potem začne teči 15-dnevni rok in šele po tem 15-dnevnem roku pride do izplačila, in to je petega v mesecu za prejšnji mesec. Velika večina, tri četrtine, ki pa odločbe o dodelitvi sprejmejo, imajo paizplačilo 20. v mesecu za tekoči mesec.
Hvala lepa. Naslednji ima poslansko vprašanje mag. Janez Drobnič. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani predstavniki vlade, kolegice in kolegi. Rad bi zastavil vprašanje predstavnikom ministrstva za delo, družino in socialne zadeve. Nanaša se na poklicno rehabilitacijo in zaposlovanje invalidov. Kot veste iz statističnih podatkov, se je brezposelnost invalidov v zadnjem času strahovito povečala. Trenutno je okoli 19 tisoč brezposelnih. Če potem ugotavljamo še število, koliko se jih letos zaposli, to je okoli tisoč, lahko hitro izračunate, koliko časa bi potrebovali, da bi zaposlili vse sedaj registrirane brezposelne invalide - torej 19 let. Pri tem pase ne bi smel noben več na novo prijaviti. Vladni program usposabljanja in zaposlovanja invalidov, ki ga je vlada sprejela 1998. leta, se očitno ne izvaja in je bil zgolj papir, zato da se je "pomagalo" volivcem. A od poletja dalje je vključevanje v poklicno rehabilitacijo invalidov zamrznjeno. Zamrznjeno, nič več se ne vključujejo. Vemo pa, da je poklicna rehabilitacija temelj, osnova za uspešno zaposlitev. Torej lahko potem pričakujemo, da bo zaposlitev še toliko manj. Če primerjamo podatke iz drugih držav, vemo dobro, da gre vsak invalid, ki postane brezposeln oziroma ki postane invalid, vsaj v en ukrep aktivne politike zaposlovanja. Če pri nas pogledamo, se to ne dogaja, morda vsak deseti. To se seveda kaže sedaj v majhnem številu zaposlenih in visokih stroških pasivnih oblik - torej nadomestil za čas čakanja na zaposlitev. Vprašanje predstavniku vlade. Na kakšni podlagi ste sprejeli odločitev, da se več ne vključujejo invalidi v poklicno rehabilitacijo - od poletja dalje? In drugo: Kdaj boste končali s takšno oziroma prenehali s takšno uničevalno politiko do zaposlovanja invalidov? Še eno vprašanje, ki se nanaša na ministra oziroma ministrico za šolstvo in šport. Bilo je postavljeno na eni izmed prejšnjih sej v zvezi s subvencijami za stanovanja pri zasebnikih, vlada je spremenila od prejšnjih 9.000 na 3.000, verjetno s ciljem stabilizacije, da bi stabilizirala študente. Kolegica je postavila vprašanje, ali tisti študentje, ki v prvem krogu niso imeli prijave na razpis, bodo imeli možnost v naslednjem krogu. Namreč, obetali ste, da bo objavljen še en razpis, da ne bo samo 3.000, ampak nek višji znesek. Rad bi torej zelo konkreten odgovor na vprašanje: Kdaj bo naknadni vpis oziroma razpis za to subvencijo? Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem državnemu sekretarju, gospodu Branetu Omerzuju. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Glede na to, da gre za izredno kompleksno vprašanje oziroma problematiko poklicne rehabilitacije invalidov, ki jo poslanec mag. Drobnič zelo dobro pozna, in je seveda izjemno občutljiva, bo ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve poslancu odgovorimo pisno in celovito. Hvala.
Hvala lepa. Ker med nami, mislim, da ni predstavnikov ministrstva za šolstvo [[...]]Gospod Drobnič, izvolite.
Takšno ravnanje, mislim, da ni dostojno - s strani vlade. Postavim vprašanje, čakamo [[...]]In da zdaj ni nobenega predstavnika vlade, da bi mi na zelo konkretno vprašanje - konkretno z ministrstva za delo je bil konkreten odgovor; upam, da bo prišel. Ampak na to pa niti opravičila, niti da bo pisno - ni nič! Mislim, to ni dostojna slika parlamenta, še manj pa dostojna slika vlade.
Hvala lepa. Vaša kritika je pravzaprav upravičena; vendar prosim predstavnika vlade, generalnega sekretarja, da vprašanje, ki ga je postavil mag. Drobnič, posreduje ministrici, da poda pisni odgovor v roku, ki je določen v 27. členu poslovnika državnega zbora Naslednji bo postavil poslansko vprašanje gospod Jožef Jerovšek. Izvolite.
Hvala lepa. Najprej bom predstavnikom vlade postavil vprašanje, ki sem ga že dvakrat postavil, prvič v pisni obliki 26. julija, drugič pa na seji 25. septembra, in se nanaša na finančna sredstva Slobodana Miloševića v Sloveniji in o poteh Miloševićevega kapitala prek Slovenije, o čemer je govorila gospa Carla del Ponte, haaška tožilka, ob svojem obisku v Sloveniji. Ker mi je na septembrski seji državni sekretar, gospod Tolar, odgovoril takole: "Zagotavljam vam, da smo vam pisni odgovor poslali, ker sem ga jaz podpisal prejšnji teden, bom pa, se zavezujem, preveril, zakaj ga niste dobili pred začetkom današnje seje." Tega odgovora nisem dobil, odgovorjeno mi ni bilo. Očitno sem trčil ob zelo eksplozivno temo in vem, da tudi danes ne bom dobil odgovora. Zaradi tega bom takoj po tem vprašanju podal proceduralni predlog, kako se mi naj odgovori. Sedaj pa nadaljujem z drugim vprašanjem. Namreč, ministrico za gospodarstvo in vlado sprašujem: Ali kakorkoli ministrstvo ščiti interese države pri prodaji podjetij v SRD-ovi lasti Slovenske razvojne družbe? Ali se ministrstvo kdaj poglobi, na kak način so pri SRD-u, na primer, določili, katera podjetja se v zadnjem trenutkuizvzamejo iz paketa podjetij, namenjenih PID-om, in po kakem kriteriju so bile določene izjeme? Ali se gospodarski ministrici in ministru za finance zdi normalno, da Slovenska razvojna družba prodaja "slamnatim" tujcem uspešno podjetje za ceno, ki je enaka enomesečni realizaciji podjetja oziroma nižja od investicije v osnovna sredstva v zadnjih štirih letih? Sprašujem tudi: Kdo daje SRD-u mandat za popolno imunost in aroganco do upravičenih vprašanj in zahtev zaposlenih znotraj podjetij v lasti Slovenske razvojne družbe? Zakaj Slovenska razvojna družba, na primer, od poslovodnih struktur v podjetjih ne zahteva, da pred prodajo skušajo dobiti zakonite in nedvoumne obveznosti oziroma bremena podjetja. Kot primer navajam tole. SRD oziroma njegovo podjetje Silkem se že vrsto let izmika reševanju pravic iz naslova avtorstva industrijske lastnine, čeprav podjetje s 100 zaposlenimi ves čas, že mnogo let živi od prodaje proizvoda, ki je plod izuma notranjih avtorjev. SRD pa ignorira tudi pisna opozorila, da je pred prodajo treba to rešiti, ker tako podjetje ni bremen prosto. Prav tako SRD ni spoštoval v mnogih podjetij lastnih pismenih obljub glede vlaganja zadolžnic in certifikatov. Tretje vprašanje namenjam vladi. Želim odgovor vlade na resne informacije, da se je znotraj LDS dogovorjena zamenjava ministra Rupla. Namreč, da je minister Rupel politično likvidiran. Tudi želim odgovor, ali je točna informacija, da bi ga naj nasledil naš poslanski kolega Kacin. In [[...]]
Gospod Jerovšek, prosim, to pač ni poslansko vprašanje.
Seveda je poslansko vprašanje! In: Ali je resnično, da bo minister Rupel zamenjan zaradi svoje preveč proevropske, pronatovske orientacije in kakšna bo zunanjepolitična orientacija vlade v prihodnje?
Hvala lepa. Najprej [[...]]
Proceduralno imam takoj!
Gospod Jerovšek! Napovedali ste, da boste dali proceduralni predlog v zvezi s tem, kako si vi predstavljate, da dobite odgovore. Žal okvire delovanja našega parlamenta in tudi vlade Republike Slovenije v tej relaciji postavljanja poslanskih vprašanj določa poslovnik in to je edino zveličavno merilo, kako se katera izmed vej oblasti obnaša.
Bom obrazložil [[...]]
[[...]]Tako mi ne moremo odločati in spreminjati teh pravil igre tudi z odločanjem. Gospod Jerovšek.
Zahtevam zaprtje seje. Prosim, da mi date besedo, da obrazložim, za kaj gre.
Gospod Jerovšek! Po poslovniku moram dati besedo trem predstavnikom vlade, da odgovorijo na vaša poslanska vprašanja, tako v poslovniku piše. Potem pa [[...]]
Prednost ima proceduralno vprašanje. Proceduralni predlog ima prednost, absolutno. Doslej je še vedno bilo tako.
Potem ne želite, očitno ne, odgovorov na vaše vprašanje.
Zato, ker sem že dvakrat - zato vem, da na odprti seji ne bom dobil na prvo vprašanje odgovora. Zato želim dati proceduralni predlog. Prosim, da mi dovolite. Namreč, spraševal sem, kateri funkcionarji oziroma politiki so vpleteni v ta transfer Miloševićevega kapitala in denarja, kot je navajala gospa Karla Del Ponte v časniku Delo z dne 30. junija; kjer je bilo zagotovljeno, da je prišel odgovor. Vendar ga ni bilo v dveh mesecih, očitno je, da sem trčil ob eksplozivno zadevo. Verjamem, da so lahko interesi države Slovenije kršeni in moteni, če se to pove na odprti seji. Zato v skladu s 317. členom poslovnika in v povezavi s 6. členom predlagam, da glasujemo o tem, da se seja za ta odgovor zapre. Mislim, da bi bilo najbolj primerno, da je na začetku jutrišnjega dnevnega reda, vendar glasujmo danes, da se seja zapre, da bomo končno lahko dobili - gre za izredno pomembno vprašanje in za pomembne interese tudi Slovenije, vendar poslanci imamo pravico in moramo biti obveščeni. Tu se zakrivati ne more, če se haaško sodišče za nekaj zanima in da ne bi bili kršeni interesi države Slovenije, predlagam, da glasujemo o tem, da se seja za potrebe odgovora na to vprašanje zapre in da naj odgovarjata minister Bohinc in finančni minister - ali pa predsednik vlade, ne vem. Hvala lepa. Zahtevam pa seveda glasovanje o tem.
Hvala lepa. Gospod Jerovšek, vaša ocena, da bo odgovor zaupne narave, je vaša ocena. Predstavnik vlade, če vam bo v nadaljevanju pojasnil, da odgovor ni take narave in ne bo zahteval zaprtje seje, to je stvar tistega, ki o stvari govori in ocenjuje zaupnost posamezne informacije. Tako mora vaš proceduralni predlog počakati, da nam predstavniki vlade, na katere ste vprašanje naslovili, povedo, da odgovor ni možen, ker ima takšno stopnjo zaupnosti, da zahteva zaprtje dela parlamenta. Torej, seje v tem delu, kjer vam bi želeli podati odgovor. Tako, gospod Jerovšek, svetujem, da počakamo, da dobimo odgovore in ovire, ki bi morebiti preprečevale predstavnikom vlade - odgovor take vrste, da ni torej primeren za javnost. Če dovolite, dajem besedo predstavnikom ministrstva za finance, mag. Darku Tolarju. Če dovolite, gospod Jerovšek, se lahko izključite, da lahko [[...]]Hvala lepa. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoča. Gospod Jerovšek, ponovno bom začel s tistim, kar najmanj radi slišite. Opravičujemo se vam za tako pozen odgovor. Vendar pa boste, prepričan sem, potem ko boste slišali mojo razlago in ko boste tudi dobili pismeno v svoje roke odgovor, ki ga je potrdila tudi vlada in ga je generalni sekretar poslal državnemu zboru, ugotovili, da ni tako hudo, kot je mogoče izgledalo iz nekaterih medijskih sumničenj v zvezi s to zadevo. Res je, vaše vprašanje je bilo postavljeno že pred nekaj časa, in res je tudi, da smo v ministrstvu za finance pripravili v okviru sektorjev odgovor na vaše vprašanje. V nadaljevanju - namreč, bilo je predvideno, da bo odgovor pripravilo ministrstvo za zunanje zadeve, kasneje je bila celotna zadeva vrnjena nazaj na ministrstvo za finance, ki je seveda, da bi vam lahko dalo čimbolj popoln odgovor, vključilo v pripravo odgovorov na vaše vprašanje tudi nekatere institucije izven same vlade, predvsem mislim na Banko Slovenije in tudi na druge resorje v okviru vlade. Odgovor je pismen in je dokaj obsežen. Iz njega izzveni, da gospa Carla del Ponte v razgovorih s predstavniki slovenske vlade in ostalimi predstavniki oblasti v nobenem primeru ni izrazila, da razpolaga s kakršnimkoli aktom, ki bi utemeljeval takšna sumničenja. Šele njena tiskovna konferenca za medije je postavila to vprašanje na dan. Vlada se je obrnila v nadaljevanju na haaško sodišče z zahtevo in željo, da pridobi kakršnekoli dokaze za sumničenje, ki vas že nekaj časa muči, tako seveda, kot je mučilo takrat, ko je bilo vprašanje postavljeno v medijih, tudi vlado in njene institucije. Bili smo v nekoliko težkem položaju, ker pri nobenem razgovoru z glavno haaško tožilko ni bil zastopan tudi predstavnik ministrstva za finance. Obrnili smo se torej na Banko Slovenije, ki je preverila govorice oziroma navedbe v medijih, saj na razgovoru z njenimi predstavniki ta tema ni bila odprta. In tudi na zahtevo Banke Slovenije iz Haaga ni prišlo nobeno dokazilo, da obstaja kakršnokoli sumničenje v tej smeri. Ministrstvo za pravosodje je bilo v kontaktu z gospo Carlo del Ponte, saj se je sestala z ministrom za pravosodje. In to je bil tudi prvi in edini neposredni kontakt med ministrom za pravosodje in glavno tožilko. Na omenjenem pogovoru minister in glavna tožilka nista odprla zadeve, ki jo navajate v svojem vprašanju. Tudi državno tožilstvo je na temelju medijskega oglasa in vašega vprašanja izvedlo povpraševanje in tudi državno tožilstvo ni našlo nobenih dokazov, sumničenj, da bi kakršenkoli denar iz Jugoslavije ali celo Miloševićev lastni denar, osebni denar, prispel v Slovenijo in se nahajal nekje na nekih računih bank ali drugih institucij. Tudi devizna inšpekcija se je takoj lotila preverjanja, ali bi bilo možno, da se ta sredstva nahajajo na računih kakšnih podjetij. Devizna inšpekcija ni ugotovila ničesar takega. Tudi urad za preprečevanje pranja denarja je izvedel svojo akcijo - nič ni bilo najdeno. Torej lahko zagotovimo, da so vsi organi vlade in institucij, ki so seveda pristojne za takšne aktivnosti, na temelju vašega vprašanja in medijske informacije preverjali, ali resnično obstaja kakršnakoli možnost, da bi se kaj takega zgodilo. Odgovor je enovito negativen: nič takega ni ne v dokaznih gradivih sodišča v Haagu in nič takega tudi ni po preverjanju na kateremkoli bančnem ali podjetniškem računu v Republiki Sloveniji. To je kratka vsebina pismenega odgovora, ki vam bo, vsaj upam, že jutri tudi posredovan.
Hvala lepa. Državni sekretar ministrstva za gospodarstvo, mag. Igor Strmšnik, vam bo odgovoril na drugo vprašanje. Izvolite.
Spoštovani gospod poslanec Jerovšek. Izrazili ste vrsto ocen in pomislekov glede gospodarnosti poslovanja Slovenske razvojne družbe ter ravnanja ministrstva za gospodarstvo in vlade Republike Slovenije pri njenem ukinjanju. Na splošni ravni vam lahko zagotovim, da je ravnanje ministrstva za gospodarstvo bilo dobronamerno, da menimo, da so rešitve, ki jih predlagamo, ustrezne in, seveda, tudi gospodarne. Na konkretni ravni bomo pa poskušali razvozlati magnetogram in vrsto vprašanj, ki so bila konkretno zastavljena, in na njih odgovoriti pisno.
Hvala lepa. Mislim, da ste naslovili tudi vprašanje na predstavnike ministrstva za zunanje zadeve. Besedo dajem [[...]]Ste dobili, gospod Jerovšek, odgovore na vsa vprašanja?
Na vprašanje o zamenjavi ministra Rupla seveda nisem dobil odgovora. Imam pa dodatno vprašanje, če ne misli nihče odgovarjati.
Hvala lepa. Želi odgovoriti kdo poslancu Jerovšku na vprašanje? Generalni sekretar, mag. Mirko Bandelj. Izvolite.
Saj težko karkoli odgovoriti, mislim, da je gospod poslanec na nek način pravzaprav zlorabil poslanska vprašanja za vprašanje, na katerega ne more dobiti odgovor. Po ustavnem redu Republike Slovenije in tudi po poslovniku državnega zbora in po zakonu o vladi ministra predlaga v imenovanje in razrešitev državnemu zboru mandatar. In kakršnokoli vprašanje vladi ali komurkoli drugemu, ki ni mandatar, zgreši svoj namen, nanj ni mogoče odgovoriti. Mislim pa, da nanj ne more odgovoriti niti mandatar. Ni mogoče pričakovati od premierja, da bi razmišljal ali pa, da bi svoje razmišljanja, svoje ideje, preden jih obelodani in uradno predlaga državnemu zboru, kakorkoli pojasnjeval. Pri tem pa ni mogoče pričakovati od predsednika vlade, da se bo spustil na nivo "čvekov", če lahko temu tako rečemo, ali pa kuloarnih govoric, jih komentiral ali kakorkoli se nanje oziral. Zanesljivo pa lahko zatrdim, toliko politiko vlade in predvsem tudi mandatarja poznam, da nobenega ministra ne bi zamenjal zaradi njegove proevropske ali pronatovske usmeritve. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji ima [[...]]Gospod Jerovšek! S strani ministrstva za finance dobite pisni odgovor. Tudi s strani ministrstva za gospodarstvo. Generalni sekretar vam je popolnoma odgovoril na vprašanje. Več pristojnosti nima. Dopolnilno vprašanje.
Hvala lepa. Najprej gospodu Tolarju. Gospod Tolar, v tem odgovoru, ki ste mi ga sedaj posredovali, ste gospo Carlo Del Ponte proglasili tako rekoč za opravilno nesposobno. Ona je izrecno v intervjuju za Delo navedla izrecno vprašanje, kaj je bil vzrok njenega obiska v Sloveniji, da se je zanimala, prek katerih finančnih institucij, pravnih oseb so vodile poti Miloševićevega kapitala naprej v svet. To je direktna navedba gospe Carle Del Ponte. Vi pa govorite, da ni nihče čisto nobenega suma postavil. S tem odgovorom ste še bolj utemeljili dvom oziroma moja vprašanja. Potem ko ste odgovorili, da ste pred dvema mesecema že pripravili pisni odgovor, tisti del; zakaj nobenega odgovora nisem dobil. Malo pred tem se je seveda zgodil 11. september in očitno je nekdo menil, da so sedaj razmere drugačne, da se lahko zakrije. Prepričan sem, da tak odgovor pravzaprav je škodljiv, da se v zadevo, tako kot je bila tu prikazana, niso resno spustile naše institucije. Dvomim, da država Slovenija s tem lahko kredibilno nastopa. Vendar, pripravljen sem na to, da se resni odgovori dajo na zaprti seji parlamenta. Toliko o tem. Kajti, verjamem, da je najtežja zadeva v tej zadevi tisto mojevprašanje: Kateri funkcionarji, kateri slovenski politiki so bili v to vključeni? Na to mi niste odgovarjali. Glede drugega odgovora gospoda Strmšnika - verjamem, da ne more bolj konkretno odgovoriti. Vendar bi pa rad zagotovil, da nisem dal pavšalnih zadev, pomislekov - vsaj za podjetje, ki sem ga omenil, je zgodba, gospod Pejovnik jo zelo dobro pozna, vsaj njega vprašajte, za kaj v tej stvari gre. Dejansko bi želel in zahtevam pisni odgovor. Namreč, stvari, ki se dogajajo na SRD-u so preveč v nebo vpijoče. Poleg tega pa do direktorja Rekarja ni možno priti v celem letošnjem letu, do vseh drugih ministrov je možno.
Hvala lepa, gospod Jerovšek. Kot je bila pravilna moja ocena, niste postavili nobenega dopolnilnega vprašanja. Besedo ima poslanka gospa Silva Črnugelj. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospa predsedujoča. Lepo pozdravljeni vsi člani vladi in članice vlade. Današnje vprašanje in poslansko pobudo bom naslovila na ministra za informacijsko družbo oziroma vam, gospod Tomaž Kalin. Vlada Republike Slovenije je v preteklem letu podpisala pogodbo s Telekomom. Pogodba omogoča slovenskim knjižnicam cenejši dostop do ISDN priključka in ostalih načinov prenosa, kot so ADSL in internet. Pretekli mesec so knjižnice dobile za 100% višje račune za te storitve in usluge. Sprašujem, ali obstaja realna možnost, da se novonastala zmeda 50% popustu, ki ga Telekom naj nudi knjižnicam, da družba, ki je v večinski lasti države, zagotavlja knjižnicam tudi to storitev in da država in vaše ministrstvo izkoristi to nastalo zmedo za dokončno in celostno ureditev področja tako, da se izdela projektna naloga, pri kateri naj bi sodelovali strokovnjaki vašega ministrstva, ministrstva za kulturo, kot nosilca knjižnično-informacijskega sistema Arnes, Izum in Telekom, saj je vaš osnovni cilj omogočiti vsesplošni dostop do elektronskega poslovanja kar najširšemu krogu posameznikov, institucij ter zavodov, zlasti pa splošno-izobraževalnim knjižnicam, saj so le-te informacijsko središče lokalne skupnosti. Samo tako načrtovan tim strokovnjakov lahko presodi, kaj je za vsako izmed knjižnic v danem prostoru in času optimalna in najboljša rešitev.
Hvala lepa. Državni sekretar, Tomaž Kalin, izvolite.
Hvala lepa, gospa poslanka. Prav gotov je naš cilj tisto, čemur rečemo poceni dostop do interneta, do storitev, ki so povezane - internet sam seveda nima smisla, ampak storitve, ki so povezane s tem medijem. Prav gotovo smo bili mi vsi, ki smo sodelovali v pripravi te pogodbe med vlado in Telekomom, bili prepričani, da se zadeve spreminjajo na bolje, zato sem začuden, da slišim, razen v nekih znanih izjemah, da gre za višje cene. Mislim, da je prav, da poleg tega, da kar počne danes Arnes, jaz imam tukaj en kup pisem, ki so bila razposlana na različne naslove [[vrtce, šole, na ljudske univerze itn.]] , da se pregleda tudi segment knjižnic. Seveda niti sredstva, ki so predvidena za delovanje Arnesa, niti sredstva, ki jih ima na razpolago naše ministrstvo, pa ne morejo pokrivati tistega dela, ta se pravi, povezave od same ustanove pa do neke stične točke, kjer se pride do Arnesa. To je zadeva materialnih stroškov posameznih organizacij, ki se priključujejo na Arnes. Sprejemamo vašo pobudo, bomo organizirali sestanek kolegov z ministrstva za kulturo, Arnesa in naših ljudi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dopolnilno vprašanje, izvolite.
Središče tega vprašanja je bilo naslovljeno na Telekom in to, da imajo dokaj nejasne cenike. Glede na to, da je Telekom dejansko v pretežni lasti države in da posluje tudi v mednarodnem prometu, pa tudi glede na dejstvo, da Slovenija kot taka izvaža največ v Evropsko skupnost, naslavljam še dodatno vprašanje na ministrstvo za finance. Žal, ministra ni tukaj, pa mogoče, gospa Kamnarjeva, lahko vas vprašam. Ali ministrstvo za finance, glede na že povedana dejstva, predvideva sklop nalog in uredb na prilagoditev delovanja po uvedbi evra in ali predvideva tudi uredbo, skatero bodo ceniki slovenskih trgovin in ostalih, tudi podjetij v državni lasti, ki poslujejo v mednarodnem prometu, v dveh valutah? To se pravi, v tolarjih in evri. Hvala.
Hvala lepa. Državna sekretarka, gospa Helena Kamnar, izvolite.
Hvala lepa. Mi smo pravzaprav sporočilo Evropske unije o uvedbi evra dobili, mislim, da približno pred mesecem dni. Ko smo to sporočilo prejeli, smo pristopili k načrtovanju aktivnosti, ki bodo potrebne. V tem trenutku vam s konkretnimi rešitvami še ne znam postreči, vsekakor se pa problema zavedamo, in mislim, da takrat, ko bo aktualno, bodo stvari vse nared, da bi ne bilo nobenih zapletov. Če pa želite, vam pa na to vprašanje lahko posredujemo v nadaljevanju tudi bolj konkretne odgovore. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji bo postavil poslansko vprašanje gospod Ivan Božič. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. No, danes pa lahko malo drugače rečem kot ponavadi, ker sem zmeraj pri koncu poslanskih vprašanj - danes je treba čestitati predstavnikom vlade, kajti v dvorani vas je skoraj toliko kot poslancev, kar nam, poslancem in poslankam, ni v največjo čast. Gospodu ministru za okolje in prostor bom postavil vprašanje. Začel bom pa tako: 17. novembra leta 2000 je murasti tok pridrvel s planine, mangartske planine, v Log pod Mangartom, odnesel nekaj hiš in povzročil smrt sedmih prebivalcev vasi Log pod Mangartom. V rokah imam revijo Ujma, revijo za vprašanja varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami. Mislim, da ste jo dobile vsi poslanke in poslanci. Verjetno pa ste tudi seznanjeni, da je danes v Festivalni dvorani koncert "Prebudimo življenje in pomagajmo vasici Log pod Mangartom preživeti". Kaj imajo vse te tri stvari skupnega? V tej Ujmi je 10 člankov, ki govorijo, strokovno obdelajo zemeljski plaz v Logu pod Mangartom. Plaz Stože. Povabilo v festivalno dvorano na dobrodelni koncert pa govori o tem, da z dobrodelno prireditvijo želimo pomagati k razvoju v Logu pod Mangartom. Gospoda ministra sprašujem naslednje: Zakaj po enem letu, kljub temu da smo mi poslanci 21. decembra lani sprejeli interventni zakon za Log pod Mangartom, še ni zakonsko urejeno, kako se bo reševalo vprašanje Loga pod Mangartom. Nekaj znanja s tega področja plazov in hudourništva imam, ker sem to tudi delno študiral. Vem, da bi se morali odločati, ali v Logu pod Mangartom ne more biti več življenja ali pa tista druga skrajnost, da ni potrebno nič narediti in da se lahko tam živi. Vmes, gospod minister, ste pa vi, ki morate zakonsko opredeliti, kaj se bo naredilo, da bo življenje v Logu pod Mangartom varno in seveda tudi varna cestna povezava preko Predela v Italijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister, mag. Janez Kopač, izvolite.
Hvala lepa. Ministrstvo za okolje in prostor je na podlagi interventnega zakona, ki ste ga sprejeli v decembru lanskega leta, pred slabim letom, oblikovalo odbor, kot strokovno telo, strokovni odbor, ki ga vodi dr. Majest, ki je bil v imenu ministrstva oziroma vlade pristojen za pripravo strokovnih rešitev. Ta odbor je vse ustrezne strokovne rešitve tudi pripravil. Res je, da so se študije nekoliko zavlekle, predvsem študija oziroma model murastega toka, ki pa smo ga nujno potrebovali, da smo z računalniško simulacijo lahko določili, katere hiše v Logu pod Mangartom so ob najbolj slabih možnih okoliščinah še ogrožene. To pa zaradi tega, ker se na podlagi tega potem naredi načrt varovalnih ukrepov. Ti so, preselitev določenih hiš ali pa postavitev določenih varovalnih objektov. Katere hiše naj bi preselili, katere objekte naj bi postavili in tako naprej, je bilo vse predstavljeno prebivalcem Loga pod Mangartom. Celo ministrstvo, na čelu z menoj, je imelo obširno predstavitev teh raziskav in teh ugotovitev v septembru mesecu v Bovcu. Na podlagi teh ugotovitev smo pristopili k pisanju zakona o ukrepih za odpravo posledic in preprečitev širjenja zemeljskih plazov večjega obsega. Delovno verzijo imam pred seboj. Ima 39 členov. Ta zakon je bil napisan že pred več kot mesecem dni do konca. Res pa je še vedno ta hip, žal, v medresorskem usklajevanju, ker zahteva znatna finančna sredstva. To medresorsko usklajevanje v tem primeru med ministrstvom za okolje in prostor in ministrstvom za finance še vedno traja. Kljub temu aktivnosti ne čakajo samo na ta zakon. Še vedno imamo pravno podlago za svoje ravnanje v amandmajih oziroma v spremembah zakona o popotresni obnovi, kjer, kot veste, je od junija letos naprej tudi poglavje o plazu v Logu pod Mangartom, na podlagi katerega sta vstopila v reševanje zadev tako ministrstvo kot v njegovem imenu državna tehnična pisarna. Tako so bila pridobljena gradbena dovoljenja za prve nadomestne objekte in pripravlja se ustrezni prostorski akt za celo vas Log pod Mangartom itn. Če poskušam zelo na kratko in v enem stavku odgovoriti na vaše vprašanje, kdaj bo znana dokončna rešitev. Dokončna rešitev je, kar se nas tiče, znana. Treba jo je preliti samo še v zakon, ki pa je v proceduri, o kateri sem vam govoril. Pričakujem, da boste zakon prejeli v zelo kratkem času, morda v tednu ali dveh, obravnavan pa bo verjetno šele na januarski seji državnega zbora.
Hvala lepa. Dopolnilno vprašanje. Izvolite.
Dopolnilno vprašanje ne bo samo gospodu ministru, ampak vsem nam, ki sedimo v dvorani. Ali se vam in nam zdi prav, da po letu dni plaza v Logu pod Mangartom ponovno selimo 45 hiš v varovana stanovanja v Bovec? Mene je sram, da nimamo boljše rešitve, res me je sram.
Izvolite minister.
No, najprej seveda ne gre za 45 hiš, pač pa bistveno manj. Dejstvo pa je, da dokler ne bodo zgrajeni vsi potrebni varovalni objekti, ti pa ne bodo zgrajeni zagotovo še ne prej kot v dveh ali treh letih, od sedaj naprej, bo neka potencialna nevarnost ves čas obstajala. Mislim, da se prebivalci Loga pod Mangartom tega zavedajo in tega ne jemljejo kritično. To je pač naravna danost. Če želimo zagotoviti absolutno 100-odstotno varnost, potem moramo vsakokrat sproti pred potencialnimi vremenskimi neprilikami opozoriti na to, do katere točke je morebiti še nevarno v primeru, da bi se gmote potencialnega plazu sprostile v dolino. Tako ta nevarnost kot neka latentna nevarnost obstaja in bo še obstajala, dokler ne bo vseh varovalnih objektov. Še enkrat pa pravim, tudi če bo denarja povsem zadosti, pa v resnici gre za zelo velike zneske, je fizično nemogoče čisto vse te objekte narediti prej kot v kakšnih treh letih.
Hvala lepa. Naslednji bo postavil poslansko vprašanje gospod Ivan Mamić. Izvolite.
Hvala lepa. Rad bi postavil vprašanje, samo ne vem komu. Dobro, vladi. Vprašanje je s terena, staro že, lahko rečem, tri, štiri mesece in se ponavlja, sploh pa zdaj, ko se je Slovenija plasirala v nogometu na svetovno prvenstvo naslednje leto. Mladi sprašujejo, kaj mislimo v državnem zboru, ali bo Slovenija imela kakšen nov stadion, vsaj takega, kot ga ima Albanija. Pravijo, da je to sramota za Slovenijo, da nima stadiona za 20.000 ljudi in da bi se to spodobilo za Ljubljano, sploh za Slovenijo, tudi za kakšne druge manifestacije, ne samo za nogomet. Rekel sem, da jim bom prinesel odgovor iz Ljubljane. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Mamić, mislim, da smo imeli danes priložnost, ko je kot drugi predsedniku vlade zastavil poslansko vprašanje naš kolega iz Stranke mladih Slovenije in je predsednik vlade odgovoril na vprašanje glede stadiona. Želite, da [[...]]
Gospa podpredsednica, se opravičujem, ker sem bil na komisiji za narodne skupnosti, tako da nisem bil prisoten in nisem bil seznanjen s tem.
Hvala lepa. Naslednji bo postavil poslansko vprašanje gospod Davorin Terčon. Izvolite.
Hvala, gospa podpredsednica. Imam dve poslanski vprašanji, prvo se deloma nanaša na ministrstvo za promet in zveze, deloma pa na ministrstvo za gospodarstvo. Je pa v kontekstu že nekaterih poslanskih vprašanj, ki so bila danes izpostavljena, in se nanaša na temo, ki je zadnje čase dvignila precej prahu, in sicer na ukinjanje določenih železniških prog. Sam imam tudi vprašanja glede ukinitve konkretnih prog, Ljubljana - Sežana - Nova Gorica - Jesenice, Nova Gorica -Sežana, Divača - Koper in Divača - Buzet, vendar sem razumel odgovore s strani vlade, da v tem trenutku pač ne morejo dati zagotovila za konkretne proge, vendar da bodo storili vse, da bodo zagotovili tudi naprej železniške povezave, predvsem na tistih relacijah, kjer ni alternativnih povezav. Deloma se to nanaša tudi na te proge. V kontekstu tega pa sprašujem: Kaj namerava vlada oziroma pristojno ministrstvo storiti z ukrepi, ki so jim na voljo, da ne bo prihajalo do podobnih situacij, ko so slovenske železnice prisiljene s takimi zelo nepopularnimi in, bom rekel, tudi nekoristnimi ukrepi? Sam vidim možnosti, ki jih imajo, predvsem na področju dvigovanja cen, torej cenovne politike v železniškem potniškem prometu, v odločitvah glede uporabnine za uporabo železniške infrastrukture in v proračunskih virih. Pri dvigovanju cen železniškega potniškega prometa sprašujem: Zakaj v preteklem letu in v letošnjem letu vlada ni sledila po mojih informacijah niti rasti inflacije pri dvigovanju cen v železniškem potniškem prometu in je na ta račun tudi med planirano oziroma predlaganimi podražitvami in realnimi podražitvami, torej realiziranimi podražitvami, nastalo prek 450 milijonov izgube oziroma izpada? To je še posebej nerazumljivo, če imamo pred sabo dejstvo, da cene v železniškem potniškem prometu primerjalno zaostajajo za cenami v avtobusnem potniškem prometu za več kot 40% in da so primerljivo z državami Evropske unije v notranjem prometu tudi nekajkrat nižje. Glede na to, da so Slovenske železnice v državni lasti in da vemo, v kakšnem stanju so, je taka politika po mojem nerazumljiva. Škodi pa predvsem Slovenskim železnicam in neposrednim uporabnikom. Pri tem bi predvsem izpostavil najbolj prizadeto skupino šolarjev oziroma njihovih staršev, ki so prisiljeni plačevati nekajkrat višje cene avtobusnega prevoza. Sprašujem, kaj bo vlada pri teh možnih ukrepih storila v bodoče. Drugo moje poslansko vprašanje je zelo kratko. Zastavljam ga ministrstvu za notranje zadeve. Zanima me primerjava števila uniformiranih, in sicer vseh policistov v Sloveniji, glede na število prebivalcev z evropskimi državami. Na kateremu mestu je Slovenija? Pri tem prosim, da v odgovoru upoštevate tudi dejstvo potreb novih zaposlovanj v policiji za potrebe južne meje, torej 1500 zaposlitev na južni meji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kot ste že, gospod Terčon ugotovili, mislim, da nam je minister za promet obljubil pisni odgovor. Drugače dajem besedo, če želite, da nam pojasni državni sekretar. Dr. Slavko Hanžel, izvolite.
Moram reči, da kar se tiče cen, mislim, da je to pristojnost ministrstva za gospodarstvo. Jaz bom zadovoljen tudi s pisnim odgovorom, vendar glede na širino mojega vprašanja mislim, da na nekatere stvari lahko da odgovor ministrstvo za promet oziroma pristojni državni sekretar tudi sedaj.
Hvala lepa. Dr. Slavko Hanžel, državni sekretar, izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod poslanec, spoštovane poslanke in poslanci! Dejansko je na področju gospodarske javne službe prevoza potnikov v železniškem segmentu potrebno upoštevati vrsto ukrepov, ki bi dejansko služili v končni fazi večji kvaliteti te transportne storitve. Gospod poslanec, vi ste že sami omenili vrsto teh ukrepov. Dejansko je eden izmed teh tudi ustrezna cenovna politika na tem področju. Kar se tiče cenovne politike, je vlada sprejela določene ukrepe v zvezi s cenami in tarifno politiko v tekočem letu. Res je tudi to, da so bili ti ukrepi le delno doslej realizirani. Brez dvoma ta pomanjkljiva realizacija predstavlja tudi določen primanjkljaj, ki sicer ni tako visok, kot ste ga vi omenili, ampak se giblje verjetno okoli 250 milijonov tolarjev, kar seveda ni zanemarljiv znesek. Vendar ob že načrtovani izgubi v poslovnem načrtu za letošnje leto predstavlja bore malo, namreč načrtovana izguba je bila približno milijarda in 500 milijonov. Dejstvo je, da ti ukrepi samo dvigovanja cen in pa omenili ste tudi uporabnino [[...]]Uporabnina da, če bi dejansko segment potniškega prometa, opravljen v te javne gospodarske službe, omogočal dejansko neke vrste ekonomsko rentabilno poslovanje. Ker temu ni tako, se je vlada za letošnje leto tudi odločila, da segmentu potniškega prometa ne bi zaračunavali uporabnine. Se pravi, to je tudi edenizmed vladnih ukrepov, ki bi naj služil izboljšanju položaja potniškega prometa. Seveda je pa tudi na Slovenskih železnicah, da z ukrepi, kar se tiče ponudbe, kar se tiče same racionalizacije poslovanja, prispevajo svoj delež. Slovenske železnice so sicer pripravile nek program za boljše gospodarjenje v tekočem letu, ki ga realizirajo približno 70-odstotno. Se pravi, ne v celoti. Ob tem bi želel poudariti, da to, kar se predlaga, se pravi zmanjševanje števila voženj vlakov, ne ukinitve prog, kot je bilo verjetno pomotoma navedeno, predstavlja izjemno majhen segment, gledano na število potnikov, kot tudi na število vlakov. Verjamem, sicer nisem bil prisoten, da je to gospod minister povedal in bomo tudi podrobneje v pisnem odgovoru pojasnili. Gre za 2,5 odstotka vseh potnikov in dejansko za 16 vlakov. Ukinjenih bi naj bilo 19 vlakov, trije bi naj bili dodani, in še to dejansko izven jutranjih in popoldanskih konic. Držali se bomo pa tega, ker je pač pristojnost potrjevanja voznega reda v našem ministrstvu, konkretno direkciji za železniški promet, da kjer alternativnih prometnih sredstev ni na voljo, da bomo pač tudi zagotovili vse potrebne vire, da bodo vozili na takih relacijah tudi v teh intervalih, to se pravi tudi ob sobotah in nedeljah ter praznikih, da bo tam tudi vozilo ustrezno število vlakov. Kot rečeno, potrebni bodo ukrepi tako na strani operaterja, v tem primeru Slovenskih železnic, kot seveda tudi na strani vlade, predvsem v okviru tarifne politike. Ne nazadnje bi še poudaril, da dejansko vožnje praznih vlakov, in to so dejansko prazni vlaki, kjer je zasedenost nižja od 5 odstotkov, niso rentabilne in se razmišlja predvsem v tej smeri, da tam, kjer pač javni avtobusni prevozniki ne bi bili pripravljeni opravljati teh voženj, da bi se to organiziralo na nek način bodisi v okviru občin ali pamorebiti tudi v sklopu Slovenskih železnic prevoze uporabnikov tovrstnih storitev z manjšimi avtobusi. Menim, da problem ne bo tako pereč, kot se kaže sedaj v sredstvih javnega obveščanja, ker pred objavo voznega reda je dejansko potrebna uskladitev tega voznega reda tudi z župani. Eden od takih sestankov je že potekal na slovenskih železnicah, drugi je pa predviden za petek. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem ministru dr. Radu Bohincu. Izvolite.
Hvala lepa. Gospod poslanec sprašuje po statističnih podatkih v zvezi s številom policije v Sloveniji in Evropi. Lahko postrežem s podatkom, da kar zadeva področja varovanja meje, ne dosegamo evropskih standardov; od tod naša obveznost po schengenskem akcijskem načrtu, da v letih do leta 2004, vključno z letom 2004, zaposlimo 2.100 novih policistov. V to število je vključeno tudi zaposlovanje že v letu 2001, ki gre po schengenskem akcijskem načrtu. Na ta način bomo, kar zadeva število policistov, namenjenih za varovanje meje, dosegli schengenske standarde, to pa so evropski standardi. Drugih novih zaposlitev v tem obdobju na drugih področjih ne predvidevamo. Kar zadeva doseganje standardov Evrope oziroma vključevanja v evropske standarde, pa bomo gospodu poslancu dali podrobnejše statistične podatke.
Hvala lepa. Dopolnilno vprašanje, izvolite, gospod Terčon.
Moram reči, da se je gospod minister za notranje zadeve osredotočil predvsem na varovanje meje. Mene bo seveda veselilo, če bodo v odgovoru tudi ta segment obdelali, sam sem sicer vprašal to bolj globalno. Razumem, da mi konkretnih podatkov, številčnih, po katerih sem v resnici vprašal, primerjalnih, ne more kar stresti tu iz rokava, zato pričakujem tudi pismen odgovor v poslovniško določenem roku. Kar pa se tiče ukinjanja železniških prog, moram reči, da sem slišal nezadostno utemeljitev glede izvajanja cenovne politike v potniškem železniškem prometu, da pa resnično upam, da bo v nadaljnjem postopku obravnave te problematike prišlo do rešitev, ki ne bodo prizadele nekaterih območij. To bomo vsekakor zelo budno spremljali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji naj bi bil na vrsti gospod Alojz Peterle, ki ga ni med nami, zato dajem besedo gospodu Fracetu Cukjatiju. Izvolite.
Lep pozdrav, spoštovani gospod minister za zdravje! Slovenska javnost je zaskrbljena. Ob strokovnih napakah s smrtnim izidom nihče ne more ostati ravnodušen. Zdravniki dobivajo suspenz, neposredno odgovorni odstopajo, a krivda za tako stanje sega verjetno tudi višje. Čeprav ste bili dolga leta kot strokovni direktor Kliničnega centra dodobra seznanjeni z nevarno slabo kadrovsko zasedbo porodnišnice, je ob zaključku vaše kariere porodnišnica v še slabšem stanju. Povprečna starost zdravnikov je 53 let. Čez 7 let jih bo polovica od njih že upokojena. Če bi hoteli ohraniti vsaj sedanji nivo števila zdravnikov v porodnišnici, bi morala ta takoj sprejeti šest novih specializantov. Prepričan sem, gospod minister, da če bi še bili na mestu strokovnega direktorja Kliničnega centra, bi ob zadnjih dogodkih zaradi vprašanj, ki so se dogodila, zagotovo odstopili. Kot ministru pa vam je dobro znana tudi problematika primarne ginekološke službe, če ostanemo le pri ginekologih. Ker na posameznega ginekologa gravitira 7.500 žensk, bi moral po obveznih in razkošnih navodilih ministrstva za zdravstvo vsak ginekolog opraviti približno 10.000 preventivnih pregledov na leto. Če temu dodamo še vseneodložljive kurativne preglede in kontrole v primeru odkrite bolezni ali patologije, bi bil ginekolog dolžan opraviti 15 pregledov na uro. Ker ima ura žal le 60 minut, pomeni, da bi imel ginekolog na voljo povprečno le 4 minute za en pregled. 4 minute zapregled je le minuta več, kot sme trajati to vprašanje. V 4 minutah se mora pri ginekologu pacientka ne le sleči in obleči, ampak se mora ginekolog z njo tudi pogovoriti, jo pregledati, postaviti diagnozo in terapijo ter izpolniti vso zdravstveno dokumentacijo. V 4 minutah, gospod minister! A krivdo za tako politiko ne nosi le takratni minister pred tremi leti, dr. Marjan Jereb, ki je sprejel ta dokument, ampak tudi vi ste letos kljub opozorilom ginekologov podpisali področni dogovor, ki ginekologom nalaga iste obremenitve. K sreči, ponavljam k sreči, se ginekologi še ne držijo teh predpisov. In ženske še ne vedo za vse svoje pravice. A ko se bodo ženske zavedale svojih pravic, takrat, gospod minister, se bo plaz strokovnih napak zagotovo sprožil tudi v primarni ginekologiji. Boste tudi takrat sposobni le s prstom kazati na druge? Kot minister ste namreč strokovni direktor celotnega zdravstva. Čim večja je možnost odločanja, tem večja je tudi odgovornost. Hvala.
Hvala lepa. Minister za zdravje, dr. Dušan Keber, izvolite.
Zahvaljujem se spoštovanemu poslancu za to vprašanje ali za sklop vprašanj. Imam tudi zdaj priliko, da pojasnim svoje poglede na strokovne napake v zadnjem času, ki se pojavljajo v zdravstvu. Najprej, teh napak po moji trdni prepričanosti ni več, samo so bolj vidne. Napak je v resnici manj in prav je, da jih je manj. Medicina se razvija. Zdravniki več vedo. Oprema je v principu boljša. In tudi zdravnikov je v principu nekaj več. Je pa res, da javnost mora vedeti, da zdravniki niso nezmotljivi. Odprta je razprava o napakah, ne pa o krivcih. Tudi želim ob tej priliki povedati, da ministrstvo ne želi razpravljati o zdravnikih kot o krivcih, ampak jih pozvati, da razprava o napakah pomeni tudi pot k izboljševanju procesov, da v prihodnosti prihaja do vse manj teh napak. Še enkrat, tudi ob tej priliki želim povedati poslancem, da je v zdravstvu skoraj zanesljivo bistveno manj napak kot pred 10 ali 15 leti. Druga stvar. Ginekologija je ena od paradnih konjev. Najbrž je še vedno, čeprav nimamo zelo jasnih primerjav. Na vsak način je ginekologija tradicionalno, tudi zaradi vsebine svojega dela, dobro nadzorovana, vodi dobre evidence in zato tudi v njej najprej pride do prepoznavanja, med drugim tudi slabih učinkov, na primer napak. Ginekologija pa je tudi kadrovsko najbolje zasedena stroka v slovenskem zdravstvu. Če se pogovarjamo o premajhnem številu ginekologov, se postavlja vprašanje meni in seveda tudi parlamentu, ki odobrava denar ali pa odobrava prispevke za zdravstvo, kaj bodo rekle šele druge stroke, ko bo morda tudi preko napak prišlo vprašanje, ali je morda napaka posledica tega, da je zaposlenih zdravnikov in drugih zdravstvenih delavcev premalo. Jaz bi ob tej priložnosti ob tem, da se zavedam odgovornosti in vloge ministrstva, le rad spomnil razprave v tem istem parlamentu, morda celo od istega poslanca, ko smo se pogovarjali o referendumu o oploditvi, kjer je bilo ministrstvu ali pa ministru za zdravje izrecno odrečena vloga, da bi posegel na področje, ki je izrecno strokovno. Čeprav je bila tista debata izrecno vsaj vezana na več strok in eminentno tudi politična, ne samo strokovna. Tokrat imamo pa opravka v resnici z organizacijo ene stroke, seveda ni res, da je samo ginekologija, ampak celotnega slovenskega zdravstva, in ta stroka je nekoč v preteklosti, to ni bil centralni komite neke prejšnje države, to je bila stroka tista, ki je predlagala tako organiziranost, ki je danes pripeljala do navsezadnje neracionalne uporabe kadrov. Mi sodimo med države, ki imajo primarne ginekologov oziroma ginekologe v primarni in sekundarni zdravstveni mreži kot neke vrste izjema. Od te stroke ne samo, da pričakujemo, ampak smo jo pozvali, da pripravi take organizacijske spremembe, da jih bomo mi nazdravstvu oziroma na ministrstvu za zdravje lahko preučili in seveda tudi podprli in uvedli v sistem. Ampak mi brez strokovnih predlogov ne moremo sami pripovedovati, kako naj se organizira ginekologija, niti nobena druga od vseh 40-ih strok, ki delujejo v zdravstvenem varstvu. Zato mi dovolite, da bi rekel naslednje. Našim ginekologom ob dobri organizaciji ne bi bilo treba, da so tako obremenjeni. Mi imamo več ginekologov, kot jih ima večina držav v Evropi. Ekstenzivna narava njihovega dela, število pregledov, ki pripeljejo do tega, da so posamezne preiskovanke pregledane po 10-krat na leto, dve tretjini žena pa nikoli na leto, ni politika tega ministrstva. To ministrstvo je v letošnjem letu, ne samo ginekologom, ampak vsem zdravnikom v osnovnem zdravstvu razpolovilo število pregledov za ceno oziroma s pobudo, da se posamezen pregled podaljša in postane mnogo bolj učinkovit in da bi bilo lahko pregledov manj. Jaz ne bom jemal časa ob tej uri poslancem, da bi razložil celovito politiko ministrstva za zdravje, ampak želim povedati, da ginekologi se sami zavedajo, kaj je za postoriti, od njih pričakujemo v najkrajšem času celovit predlog. Na osnovi njihovega predloga, sem prepričan, da bomo v okviru možnosti Slovencem omogočili še boljše, ne boljše, ampak šeboljše zdravstveno varstvo na področju ginekologije in porodništva. Seveda je nekaj, bilo bi malo pritlehno, če bi rekel, da boste v kratkem razpravljali, deloma tudi že na tej seji, da boste razpravljali tudi o denarju za zdravstvo. Takrat seveda bomo skušali dokazovati, da po eni strani delamo ukrepe, da bi bilo zdravstvo bolj učinkovito in da bi varčevalo, po drugi plati pa seveda ni mogoče pričakovati odgovora samo v povečevanju kadra in v povečevanju opreme. Mi se za to borimo. Tudi z vašo pomočjo pričakujemo, da bomo imeli boljše financiranje v prihodnjem letu, da bo več denarja za investicije, da bodo trošarine odobrene in da bodo šle v zdravstveni tolar za investicije in da bomo iz vsega tega tudi dobili nekaj novih ginekologov. Ni pa mogoče preprosto s čarovno paličico potegniti in reči, naj bo več zdravnikov. Dovolite mi samo en droben primer. Ko sindikat zdravnikov terja povečanje plač in intepretira donedavno pogajanje s prejšnjimi vladami kot dokončno, in hkrati terja večje zaposlitve istočasno s povečanjem plač, terja pravzaprav približno 10 do 15 milijard novega denarja samo za plače. To je pa seveda številka, o kateri se bo moral tudi parlament zamisliti, ne samo vlada. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dopolnilno vprašanje, izvolite, gospod Cukjati.
Dovolite, gospod minister. Julija sem vprašal, zakaj še ni sprejet področni dogovor za bolnišnice. Dogovor torej, ki določa pogoje poslovanja bolnišnic v letošnjem letu. Takrat sem prejel odgovor, da je podpis tik pred zdajci in bo pred dopusti zagotovo podpisan. No ta zdajci traja že 5 mesecev, dogovora pa še od nikoder. Menda ga še na vladi ni bilo. Ob izteku leta bolnišnice še vedno ne vedo, pod kakšnimi pogoji poslujejo in kako naj se obnašajo, da ne bodo zopet v rdečih številkah. Kaj takega se ni zgodilo, od kar smo samostojna država. Gospod minister, ne bi hotel biti zloben, ampak če bi bili vi v opoziciji, kako bi okarakterizirali takega ministra, kot človeka, ki ni kos težavam ali pa kot žrtev slabe vladne politike. Ne vem. Vprašanje pač.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Zelo na kratko. Način financiranja bolnišnic je, zgolj kot zelo globalno informacijo, tako nespremenjen, da če ni pogajanj dokončanih, financiranje poteka po pravilih prejšnjega leta. Navsezadnje tudi ta država, ko sprejema včasih svoj proračun, ali pa je sprejemala v preteklosti v mesecih tekočega leta, je ravnala enako. V bistvu smo se pa letos ravno lotili obsežnih reform financiranja zdravstvenega varstva. Projekt je potekal celo leto in je tudi že pripeljal do dramatičnih sprememb kar v teku. Dandanes se je ležalna doba v bolnišnicah v zadnjih dveh letih skrajšala prav zaradi tega za 25 do 30%. Danes varčujemo že milijarde denarja, ki bi bile v prejšnjih letih še porabljene in zapravljene. Mi smo v tem teku spremenili financiranje. Naj pa vseeno povem, da težave, da prihaja do podpisa teh pogodb proti koncu leta, niso samo na strani ministrstva. Mi smo žal, kot se to dogaja, doživeli relativno slab, težaven način pogajanja s partnerji. To ni kazanje s prstom na druge. Ampak preprosto, reforme, ki potekajo, v resnici terjajo čas. Izvajalci pa so poznali metode oziroma pravila financiranja vsaj na tej ravni, da so vedeli najmanj tako kot lani. Tako običajno poteka. Ne trdim, gospod poslanec, da je to dobro, ampak pred nami so in najbrž nam je poznano, zelo velike spremembe v financiranju, ki bodo naredile red.
Hvala lepa. Kot zadnji nam bo postavil poslansko vprašanje gospod Franc Sušnik. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani ministri, spoštovani predstavniki vlade! Moje vprašanje je namenjeno ministrstvu za promet. Izgradnja avtocest je nedvomno izredno obsežen, pa tudi boleč poseg v prostor, ki v vsakem primeru korenito spremeni način življenja v prostoru, kjer se gradnja vrši in izvaja. Še kako prepotrebna izgradnja avtocest naj bi izboljšala tudi prometno varnost. Upam si trditi, da v večini primerov se to tudi zgodi, sploh če investitor v celoti upošteva lokacijsko uredbo, ki jo vlada sprejme za vsak avtocestni odsek posebej. Moje vprašanje se nanaša na neizvajanje lokacijske uredbe na avtocestnem odseku Arja vas - Vransko. Z izgradnjo avtocestnega odseka Arja vas - Vransko, sta bili namreč na območju današnjega izvoza Vransko ukinjeni dve vzporedni javni cesti, javni poti, ki sta potekali severno in južno od bivše magistralne ceste. Po teh dveh cestah pa se je odvijal počasen promet. Tako sta bili ti dve cesti namenjenikmetijski mehanizaciji, kolesarjem in pešcem. Že s samim pričetkom izgradnje v letu 1995 pa sta bili ti dve cestni povezavi, ki povezujeta ta del Savinjske doline z lokalnim centrom, prekinjeni. Tako je ostalo vse do današnjega dne. V nasprotju z lokacijsko uredbo, ki je predvidela na severni strani avtocestnega izvoza izgradnjo nadomestne poti za odvijanje počasnega prometa, se žal to ni zgodilo. Tako so danes pešci, kolesarji, kmetijska mehanizacija, vsi prisiljeni uporabljati obstoječo, zdaj regionalno cesto prek tega nadvoza, ki za nameček nima niti kolesarske steze niti urejenega pločnika za pešce. To potrjuje tudi mnenje odbora za preventivo in vzgojo v cestnem prometu občine, ki je to eksplicitno ugotovil. Zaradi tega moramo tudi posebej izvajati prevoz otrok v šolo, ker je po mnenju tega odbora prehod prek tega nadvoza nevaren in neprimeren za šoloobvezne otroke. V lokacijski uredbi je vse jasno urejeno. Avtocestni odsek je bil zgrajen, mislim, da v letu 1997, ali je bilo v letu 1997 ali 1998, niti ni več pomembno. Tri leta je že, kar je ta avtocesta zgrajena. Tega odseka ceste za počasen promet kljub uredbi ni, na žalost ni. Sprašujem dvoje: Kdaj bo ta cesta v skladu z uredbo narejena? Zanima me, če ima ta avtocestni odsek uporabno dovoljenje, kako ga je lahko dobil, če je eksplicitno jasno, da to določilo uredbe ni izvršeno? Hvala lepa.
Hvala lepa. Državni sekretar dr. Slavko Hanžel, izvolite.
Hvala lepa. Glede na to, da je vprašanje zastavljeno tudi precej v preteklost in da je dejansko tu potreben temeljit odgovor in pregled vseh teh postopkov, ki so bili izvedeni vmes, bi gospodu poslancu odgovorili pismeno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dopolnilno vprašanje, gospod Sušnik, izvolite.
Samo kratko pojasnilo. Niti bi nam ne bilo treba biti več tukaj, če bi dobil odgovor na vprašanje z dne 26.9. z isto vsebino. En mesec po tem, mislim, da je bilo 27.10., sem pa tudi pismeno urgiral in zahteval odgovor na to vprašanje, ki sem ga naslovil konkretno na spoštovanega državnega sekretarja Antona Šajno. Zato pričakujem, da bom dobil pismeni odgovor.
Hvala lepa. Izvolite.
Hvala lepa. Se opravičujem v imenu ministrstva. Ne vem, kako se nam je to zgodilo, bomo pa to popravili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in spoštovani kolegi! Dovolite mi, da se v našem skupnem imenu predstavnikom vlade, ministrom, državnim sekretarjem najlepše zahvaljujem za podane odgovore. Sejo bomo nadaljevali jutri ob 10.00 uri z obravnavo 2. točke dnevnega reda in potem po vrstnem redu dalje. Tudi vam najlepša hvala in lahko noč.