Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam z nadaljevanjem 18. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednja poslanka in poslanca: gospa Iva Dimic, gospod Roberto Battelli in gospod Štefan Tisel. Vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ZDRAVSTVENEM VARSTVU IN ZDRAVSTVENEM ZAVAROVANJU PO NUJNEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade ministru Tomažu Gantarju, ministru za zdravje.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, spoštovane poslanke in poslanci. Pred vami je Predlog sprememb in dopolnitev Zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju. Namen sprememb tega zakona je sprejetje nujnih ukrepov za izboljšanje financiranja, finančnega stanja v zdravstvu in pomeni po drugi strani tudi začetek odprave nesorazmerij pri plačevanju prispevkov različnih zavezancev in na ta način seveda zagotavljanja večje solidarnosti tudi na področju vplačevanja prispevkov. Finančno stanje v zdravstvu vemo, da je resno. Resno je že od leta 2009, ko se tudi v zadnjih letih primanjkljaji zdravstvene blagajne prenašajo v naslednja leta. Razlogov je več in o tem je bilo veliko govora. Po eni strani smo ena redkih držav, ki financira zdravstvo zgolj iz prispevkov. Po drugi strani seveda na to vpliva tudi današnja situacija, v kateri država je, in to kar se dogaja v vseh državah, tudi večanje potreb državljanov in na ta način prihaja do vedno večjega neskladja med potrebami vseh državljanov na področju zdravstva in na drugi strani med možnosti financiranja. Zagotoviti želimo stabilnejše financiranje v letu 2014. V preteklih letih se je ob zniževanju prispevkov predvsem povečeval dolg bolnišnic do dobaviteljev zaradi zniževanja cen zdravstvenih storitev in mislim, da je bilo na področju delovanja teh javnih zdravstvenih zavodov narejenih kar nekaj korakov in do tega časa ni prihajalo do pomembnih posegov v same pravice s področja zdravstvenega zavarovanja. Zdaj pa smo na točki, ko zdravstveni zavodi ne zmorejo več. In ko smo zapisali v koalicijsko pogodbo interventni zakon, smo zapisali z vedenjem, da ne sme priti v letu 2014 do dodatnega zniževanja cen zdravstvenih storitev, ker bi to v resnici pomenilo lahko tudi onemogočeno delo nekaterih izvajalcev zdravstvenih storitev. Poleg tega s Predlogom sprememb in dopolnitev Zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju v slovenski pravni red prenašamo direktivo o čezmejnem zdravstvenem varstvu. Smo sicer med prvimi državami, pomeni pa ta direktiva možnost prostega pretoka bolnikov čezmejnega zdravstvenega varstva v določenem obsegu, ki ga tu nekako opredeljujemo. V tem zakonu se opredeljuje vzpostavitev nacionalne kontaktne točke kot mesto, kjer bodo na razpolago vse ustrezne informacije. Opredeljujejo se področja oziroma zdravstvene storitve, za katere se določbe direktive ne uporabljajo, na primer dolgotrajna oskrba in še nekatere druge. Opredeljuje se postopek predhodne odobritve, ko gre za zdravstvene storitve, ki potrebujejo prenočitev, ko gre za zdravstvene storitve, ki so vezane na drago medicinsko opremo, na drago infrastrukturo in podobno. Opredeljuje se povračilo stroškov zdravstvenih storitev in dopušča možnost, da se dostop omeji, če bi prišlo do tega, da je tudi ogrožen sistem financiranja v sami državi. Naslednje, kar skušamo s tem urediti, je, da se dopolnjuje potreben obseg podatkov o zbirkah evidenc Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije zaradi boljšega in učinkovitejšega nadzora in pravilnost evidentiranja in obračunavanja zdravstvenih storitev. In še ena pomembna točka je, da odpravljamo kršitev določb pogodbe o delovanju Evropske unije, 63. člena, ki jo Republiki Sloveniji očita Evropska komisija v zvezi s prepovedjo omejevanja prostega pretoka kapitala. Sprejeti so bili ustrezni kompromisi, ustrezni amandmaji, ki smo ji tudi mi podprli in verjamem, da je sprejetje tega predloga sprememb in dopolnitev Zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju nujno.
Hvala, za dodatno obrazložitev predloga zakona. Sam predlog zakona pa je obravnaval tudi Odbor za zdravstvo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici Alenki Jeraj.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem! Odbor za zdravstvo je na svoji 14. nujni seji 23. oktobra kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju po nujnem postopku. Kolegij predsednika Državnega zbora je sklenil, da se obravnava po nujnem postopku, nato pa je skupina poslancev 15. oktobra na podlagi desetega odstavka 21. člena Poslovnika vložila zahtevo, da o navedeni odločitvi Kolegija odloči Državni zbor. Državni zbor je nato sklenil, da se predlog zakona obravnava po nujnem postopku. V uvodni obrazložitvi je državna sekretarka Ministrstva za zdravje Brigita Čokl poudarila, da se finančna situacija na področju zdravstva zadnjih pet let zaostruje in da notranjih rezerv v sistemu ni več. Današnja situacija kaže sliko prezadolženih bolnišnic zaradi nepokritih izgub ter zmanjševanja cen zdravstvenih storitev. V zadnjih letih nismo pristopili k sistemskemu reševanju problematike, celo nasprotno, od leta 2008 smo v zdravstveni sistem vnesli dodatne obveznosti z raznimi zakoni. Bilo je sprejetih več ukrepov, ki so bili nujni zaradi zaostrene finančne situacije. Glede na grozeče izgube Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije so pripravljeni ukrepi, ki bi morali v zdravstveno zavarovalnico prinesti okoli 100 milijonov dodatnih sredstev, in sicer iz naslova povečanja oziroma razširitve prispevnih osnov na prejemke iz drugega pogodbenega razmerja. Predlog zakona usklajuje tudi pravni red Republike Slovenije z zakonodajo Evropske unije, in sicer uvaja direktivo o prostem pretoku pacientov, kar pomeni, da bodo pri uveljavljanju zdravstvenih storitev v drugih državah članicah EU za zavarovane osebe obveznega zdravstvenega zavarovanja veljali enaki postopki kot v Sloveniji, zavarovane osebe pa bodo upravičene do povračila stroškov za čezmejno zdravstveno varstvo. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je v nadaljevanju povzela pisno mnenje in poudarila, da so bile pripombe upoštevane z vloženimi amandmaji poslanskih skupin koalicije. Predstavnik Državnega sveta Republike Slovenije mag. Peter Požun je v nadaljevanju predstavil mnenje in pripombe Državnega sveta k predlogu zakona. Državni svet podpira odločitev reševanja stanja zdravstvenega sistema tudi z novim načinom prispevka, opozarja pa na določene skupine državljanov, ki bodo s spremembo zakona prizadete, in sicer brezposelne osebe, mlade brezposelne osebe, študenti po 26 letu, tujci z dovoljenjem za začasno bivanje in samozaposleni. V nadaljevanju je državni svetnik podrobneje predstavil stališča in pripombe k posameznim členom predloga zakona. V razpravi so člani odbora iz vrst opozicijskih poslanskih skupin nasprotovali nujnemu postopku, ker gre za zelo pomembne spremembe vsebinske narave. Predvsem zakon ne bo rešil največjega problema, zadostnega financiranja zdravstvenega področja. Sprememb bi se morali lotiti sistemsko, ne pa parcialno, s tem da so in bodo finančni učinki manjši, kot so bili predvideni. Predlagatelj uvaja novo vsebino in implementira direktivo o čezmejnem zdravstvu, ki je bila sprejeta že leta 2011, sedaj pa se pritiska na poslance in Državni zbor za sprejetje po nujnem postopku, češ da bo rok zamujen. Nedopustno je tudi, da se po nujnem postopku povečujejo prispevki, medtem ko na ostalih področjih ni zaslediti ukrepov racionalizacije in iskanja notranjih rezerv. V nadaljevanju razprave so nekateri člani odbora poudarili, da s predlogom zakona marsikdo ni zadovoljen, da pa je glede na stanje zdravstvene blagajne potrebno breme zavarovanja bolj enakomerno porazdeliti. Ni pravično, da nekatere kategorije zavarovancev plačujejo relativno majhne prispevke za velik obseg pravic. Vsekakor pa bo treba področje zdravstvenega zavarovanja na novo urediti s sistemskim zakonom, na katerega se že vse predolgo čaka. Odbor je sprejel več amandmajev. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni vsi sprejeti amandmaji. Dopolnjeni predlog zakona je sestavni del tega poročila. Odbor pa je sprejel tudi dodatni sklep. Ministrstvo za zdravje naj do konca leta 2013 pripravi osnutek novega zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju. Do konca marca 1014 naj predlog zakona predloži v obravnavo Državnemu zboru.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Darko Jazbec bo predstavil stališče Poslanske skupine Pozitivna Slovenija.
Hvala lepa za besedo in lep pozdrav vsem prisotnim! Prejšnje poročilo je bilo mogoče malo bolj subjektivno obarvano, ne toliko kot poročilo matičnega delovnega telesa. V Pozitivni Sloveniji podpiramo predlog spremembe tega zakona. Zaradi časovne zakasnitve in raznih pritiskov posameznih interesnih združenj bo učinek teh zakonskih sprememb manjši, kot so bila pričakovanja v idejni zasnovi. Vsebinsko smo že slišali, gre za tri področja, to je ta finančni učinek, drugo je prenos direktive EU o čezmejnem zdravstvenem varstvu. Prav simbolično je, da ravno danes poteče rok za implementacijo te direktive. Tretje področje pa je nova opredelitev do presežkov iz dopolnilnega zdravstvenega zavarovanja. Glede financ gre za dve materiji. Eno je dodatni denar, torej okrog 36 milijonov evrov bi se naj izteklo v zdravstveno blagajno. V Pozitivni Sloveniji se zavedamo, da to ne pomeni neke dokončne stabilnosti, še manj pa dolgoročne rešitve financiranja, vseeno pa pripomore k izogibanju kolapsa zdravstvene blagajne. Druga podmaterija tega finančnega aspekta je pravičnost. V Sloveniji zbiramo denar za zdravstvo po treh principih. Eno je pravičnost, da vsak da nekaj, drugo je vzajemnost, da vsak da enako, tisti, ki rabi zdravstvene storitve in tisti, ki ne rabi, in tretje solidarnost. S tem zakonom najbolj povečujemo pravičnost, saj odpravljamo nekatera nesorazmerja. V Sloveniji imamo izjemno, izjemno kompliciran sistem izračuna prispevkov. Kar 25 različnih formul, postavk. Tako da je dolgoročen cilj poenotenje prispevne stopnje, vendar bo potrebno še veliko truda pri pripravi takšnega sistemskega zakona. Ta zakon sicer poskuša slediti načelu vsak dohodek šteje, vendar se je pripetilo nekaj izjem, zato je prav, da jih omenimo. To so pasivni dohodki, kmetje in upokojenci. Ti so izvzeti iz teh obremenitev. Ali gre za privilegirane skupine ali ne, bo pokazala nadaljnja razprava ob pripravi sistemskega zakona. Treba je poudariti, da pri polnjenju te zdravstvene blagajne imamo 25 različnih shem obračuna, pri praznjenju pa imamo vsi enake pravice iz zdravstva. Drugo področje je implementacija direktive EU o čezmejnem zdravstvenem varstvu. Iz leta 2011 je ta direktiva. Seveda ne bi sledila takoj kazen, mogoče opomin, vendar v Pozitivni Sloveniji se zavedamo, da tudi beseda kredibilnost ima veliko vlogo, saj je neposredno povezana z zaupanjem tujih institucij. Že sedaj imamo v pravilniku obveznega zdravstvenega zavarovanja podane možnosti zdravljenja v tujini. V lanskem letu recimo je bilo 780 takšnih odobritev. Zdravstvena zavarovalnica pri teh postopkih uporablja tri druge uredbe Sveta Evrope in Evropskega parlamenta. To so uredbe o koordinaciji sistemov socialne varnosti. Vse te uredbe in pravilniki ostanejo v veljavi tudi po prenosu te direktive, zato ni nobene dileme in so ohranjene vse dosedanje pravice, tudi na primer spremstvo in sobivanje enega od staršev bolnega otroka in je diskusija o tem brezpredmetna. S prenosom te direktive se pravice v principu širijo predvsem za vse ambulantne zdravstvene storitve, medtem ko bodo hospitalne in terciarne storitve potrebovale predhodno odobritev. Kot smo že slišali, so uvedene tudi nacionalne kontaktne točke. To so točke, kjer dobimo informacije tako prebivalci Slovenije kot pa tudi tujci o čezmejnem zdravstvenem varstvu. Če poznamo zdravstveni sistem in vsebino tega zakona, potem je sprejetje tega zakona praktično nujno. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Gospa Alenka Jeraj bo predstavila stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala za besedo, še enkrat. Težave imamo v zdravstvu, vendar ne samo zaradi finančne krize, pač pa zato, ker nismo naredili nekaterih prilagoditev, pa tudi zato, ker smo v zadnjih petih letih izgubili veliko delovnih mest, s tem pa se je bistveno za skoraj 100 tisoč zmanjšalo število vplačnikov tako v zdravstveno kot pokojninsko blagajno. To se nam ni zgodilo zaradi krize, torej zaradi krize pa tudi zaradi napačnih ukrepov Pahorjeve vlade, ki jih sedaj nadaljuje vlada Alenke Bratušek. V zdravstveni blagajni bo 15,9 milijonov evrov manj zaradi dviga DDV oziroma bo potrebnih dodatnih sredstev. Minister Gantar, član te vlade, in poslanci koalicije ste za dvig DDV glasovali, sedaj pa nam pravite, da moramo nujno sprejeti ta zakon, ker je v zdravstveni blagajni primanjkljaj. V letošnjem letu iz tega naslova 15,9 milijonov evrov, naslednje leto bomo potrebovali skoraj 32 milijonov. Vlada in koalicija s svojimi nespametnimi ukrepi povzroča izgube v bolnišnicah. Se sprašujemo, ali bo izplen, za enkrat še kaže, da ne, dviga DDV tako velik, kot ste sanjali in kot smo vam že ob sprejemu povedali, da ne bo. To kažejo prakse iz drugih držav. Skratka napačni ukrepi. Dvigujete davke, vinjete, prevoze in s tem povzročate nove primanjkljaje in izgube delovnih mest, s tem pa ponovno manj plačnikov v zdravstveno in pokojninsko blagajno. Leta 2008 je bilo zaposlenih pri pravnih osebah in zasebnikih 789 tisoč 864 delavcev, avgusta letos 698 tisoč 319. In toliko jih vplačuje v pokojninsko in zdravstveno blagajno, skoraj 92 tisoč manj. Zdravstvena blagajna je obremenjena z mnogimi stroški, ki ne spadajo v zdravstvo: pogrebnine, posmrtnine, nenujni prevozi in tako naprej. Upravljanje in nadzor nad zdravstveno blagajno sta zastarela in neučinkovita. Dobro se nadzorujejo samo čisti koncesionarji, ki so online povezani z zavarovalnico. Če bi zavarovalnica in gospod Fakin tako, kot nadzoruje te, nadzoroval zdravstvene domove in bolnišnice, bi bilo težav bistveno manj. Sistem se ni bistveno spremenil, veliko stvari teče po starem. Redke prilagoditve in spremembe ter ponekod zahteve vodstva po boljšem in bolj racionalnem delu ter boljši organizaciji naletijo na odpor, ker to s seboj prinese tudi večjo obremenitev zaposlenih in bolj učinkovito kadrovsko politiko. Nekateri profili v zdravstvu še vedno delajo pod posebnimi pogoji, čeprav razlogov za to že dolgo ni več in se privilegiji vlečejo od zakonov iz 70. let prejšnjega stoletja. V Evropi so take posebnosti že davno ukinili. Nekaj podobnega velja le še v Grčiji, za katero pa vemo, da jo ravno iz teh razlogov vsi rešujemo. V zdravstvu je podobno kot v drugih sistemih, ki jih v resnici nikoli nismo reorganizirali in se nam slabe prakse vlečejo še iz prejšnje države. Nekateri so preobremenjeni in izgorevajo, medtem ko drugi delajo premalo, so premalo učinkoviti, niso racionalni pri materialnih stroških, se obnašajo neodgovorno in s skupnimi sredstvi ravnajo kot slabi gospodarji, popolnoma drugače, kot bi ravnali, če bi odločali o svojem lastnem denarju. In tistim, ki izgorevajo, se zdi čedalje bolj neumno, da se tako trudijo za enako plačo, kot jo ima sodelavec ali pa ima celo večjo zaradi posebnih pogojev in dežurstev. Obžalujemo, da še vedno ni sprejeta javna mreža niti niso sprejeta merila in normativi, s katerimi bi lahko analizirali slabosti sistema in jih učinkovito odpravljali. Vendar ni vse v zakonodaji. Problemi in reševanje le-teh se začne in konča pri ljudeh, pri posameznikih v sistemu, pri odgovornih, ki imajo zato tudi višje plače. Zato stalni izgovori na pomanjkljivo zakonodajo niso primerni, ker boljše organizacije delitve dela, sodelovanja v kolektivu ne more urediti in predpisati noben zakon. Lažna solidarnost med profili, ki delajo pod posebnimi pogoji, zmanjšuje sredstva tudi za tiste, ki so ob takih nepravilnostih in neenakostih tiho. Kaj ima zakonodaja s tem, da je 200 mladih zdravnikov na Zavodu za zaposlovanje, medtem ko je zaposlenih 300 zdravnikov, ki že leta, najstarejši že 15 let, izpolnjujejo pogoje za upokojitev. Naslednje leto bo takih še 85. Kako to upravičujejo njihovi nadrejeni? Kje je tu logika? Šolanje posameznega zdravnika je skupaj s stroški specializacije od 400 do 450 tisoč evrov. Toliko smo kot država vložili v te mlade ljudi, ki nam bodo zaradi takega stanja odšli v tujino. Pri nas pa brez težav dela 200 tujih zdravnikov. Kdo jih zaposli? Mi, politiki, ki smo dežurni krivci za vse, zagotovo ne. Državna sekretarka je na Odboru za zdravstvo povedala, da rezerv v sistemu ni, kar je, milo rečeno, smešno. Sama sem jih nekaj naštela, vsak dan pa jih v ambulantah in na pregledih opazijo tudi pacienti. Problem je le v tem, ali jih hočemo videti in izkoristi ali pa ne. Poslanska skupina ima redna srečanja z volivci na terenu, po regijah, pogosto obiščemo tudi zdravstvene ustanove. V nekaterih so ogromno naredili na področju organizacije, nadzora dela, pri delitvi dela, drugje se tega niti lotili še niso, pač pa čakajo, da bo pritekel denar in naj se z izgubami ukvarja država. Zato zakona v SDS ne podpiramo.
Hvala. Dr. Andreja Črnak Meglič bo predstavila stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Spoštovani, prav lep pozdrav! Naj uvodoma podobno kot kolega izrazim nestrinjanje z neobjektivno predstavljenim poročilom odbora. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju, ki je pred nami, lahko vsebinsko razdelimo na tri sklope. Prvi prinaša implementacijo Direktive EU o uveljavljanju pravic o čezmejnem zdravstvenem varstvu, ki določa upravičenost in povračilo stroškov zavarovanim osebam, ki se odločijo za zdravljenje v drugi članici EU. Višina povračila bo enaka povprečni ceni enakih storitev v Sloveniji. Drugi sklop novele prinaša širitev prispevnih osnov na avtorske, podjemne pogodbe, sejnine, nagrade in povečanje prispevnih stopenj nekaterih kategorij zavarovancev, ki po trenutno veljavnih določilih za enak obseg pravic plačujejo v zdravstveno blagajno občutno manj kot kategorija redno zaposlenih. Razmerje med najvišjimi in najnižjimi vplačili za enak obseg pravic je ena proti deset. Razloga za vpeljavo sprememb sta torej dva: odprava nesorazmerij v plačevanju prispevkov za obvezno zavarovanje in s tem povečevanje solidarnosti in pravičnosti sistema, pa tudi izboljšanje finančne stanja v zdravstvu, saj se bo na ta račun v zdravstveno blagajno nateklo 36 milijonov več sredstev. Na žalost ta novela še vedno ne sledi načelu vsak prihodek šteje, zato v osnovo za plačilo prispevka tudi po sprejetju tega zakona ne bodo vključene dividende, najemnine in obresti. Ker govorimo o interventnem zakonu, je le-ta nakazal in izpeljal zgolj nekatere spremembe. Smo na začetku poti, pomembno pa je, da vemo, da je pot, po kateri hodimo, prava. Potrebujemo celovito prenovo sistema zdravstvenega zavarovanja, zato nas veseli, da je Odbor za zdravje na predlog Poslanske skupine SD soglasno sprejel sklep, s katerim poziva ministrstvo za zdravje, da do konca leta pripravi osnutek novega zakona o zdravstvenem zavarovanju, do konca marca pa ga vloži v parlament. Tretji, a še zdaleč ne najmanj pomemben del zakona pa se nanaša na regulacijo razporeditev dobičkov, ki jih ustvarjajo zasebne zavarovalnice iz naslova dopolnilnega zdravstvenega zavarovanja. Tako imenovani Bručanov zakon je v četrti točki 62. člena Zakona o zdravstvenem zavarovanju določil, da morajo zavarovalnice polovico dobička, ki ga ustvarijo iz dopolnilnega zavarovanja nameniti za to isto zavarovanje. Evropska komisija od leta 2009 vodi postopek zoper Slovenijo, ker naj bi to določilo kršilo prost pretok kapitala v Evropski uniji. Ker slovenski vladi žal ni uspelo prepričati komisije, da dopolnilno zdravstveno zavarovanje ni tržno zavarovanje, saj te zavarovalnice nimajo vpliva ne na ceno, ne na kakovost zdravstvenih storitev in da je dopolnilno zavarovanje sestavni del sistema zagotavljanja zdravstvenega varstva prebivalstva in je tako v javnem interesu, interventni zakon v 12. členu kot odgovor na opomin Evropske komisije črta sporno določbo, sicer bi po zagotovilih vlade tvegali nadaljevanje postopka zoper državo in eventualno plačevanje kazni. Zato se nam še enkrat z dodatnimi argumenti postavlja vprašanje upravičenosti nadaljnjega obstoja dopolnilnega zdravstvenega zavarovanja, od katerega imajo koristi samo zasebne zavarovalnice. Socialnim demokratom nam je z velikimi napori uspelo pridobiti podporo predlogu, da preprečimo zavarovalnicam, ki izvajajo dopolnilno zdravstveno zavarovanje, da bi prosto razpolagale z že nabranim denarjem, ki so ga kopičile iz polovice dobičkov od leta 2006 do 30. 9. letos. Nabralo se je 30 milijonov evrov. Na podlagi sprejetega amandmaja k 18. členu bodo te zavarovalnice zbrana sredstva morala v celoti porabiti za dopolnilno zavarovanje najkasneje do 30. junija 2014. Predlog je najprej posvojila koalicija, podprli pa so ga brez glasu proti tudi poslanci opozicije. Z amandmaji, ki smo jih sprejeli na odboru, Socialni demokrati menimo, da je zakon ustrezen in ga bomo tudi podprli. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Gospa Kristina Valenčič bo predstavila stališče Poslanske skupine Državljanske liste.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Minister s sodelavci, kolegice in kolegi! Tako kot vse zahtevne in težke zgodbe ima tudi ta zdravstvena zelo dolgo brado in seveda dobre in slabe plati. Ker so s tega mesta dobre zgodbe premalokrat povedane, bom začela pri teh. V Državljanski listi smo prepričani, da imamo v Sloveniji zdravstveno oskrbo na visokem nivoju, da je naše zdravstvo kvalitetno in dostopno vsem prebivalcem, da imamo vrhunske zdravstvene strokovnjake, ki uspejo uspešno slediti hitremu razvoju na področju zdravljenja, na nekaterih področjih prevzemajo celo pionirsko vlogo. In seveda si tak nivo želimo vsi ohraniti, če ne še povečati. Vse to pa ne sme biti opravičilo ali potuha, da spregledamo številna dejstva, ki govorijo o tem, da je naš zdravstveni sistem potreben resne prenove, če želimo to, kar imamo danes, ohraniti. Tudi v koalicijsko pogodbo smo marca med drugim zapisali, da bomo pripravili načrt za ureditev sistema financiranja zdravstva, ki bo zmanjšal nepotrebne izdatke zdravstvene blagajne ter posodobili obstoječi sistem obračunavanja stroškov v zdravstvu. Zato smo v Državljanski listi upravičeno pričakovali, da bomo kot prvi predlog s strani ministrstva dobili predlog temeljite zdravstvene reforme, ki bo odpravljal težave in vzroke, ki so privedli zdravstveno blagajno v rdeče številke. Ministrstvo se je odločilo drugače in najprej pripravilo interventni zakon, ki vsebuje nekatere nujne ukrepe zgolj za izboljšanje finančnega stanja v zdravstvu. Za Državljansko listo je bil seveda tak pristop nesprejemljiv, zato smo takoj spomladi dali konkretne pripombe in opozorili, da polovičarske rešitve za nas niso sprejemljive. Še toliko bolj, ker so šli prvotni predlogi v smeri dodatne obremenitve aktivnega prebivalstva. Ko je Državljanska lista opozarjala na predlagane rešitve, ki so bile po naši oceni polovične, nepravične in niso odpravljale diskriminacije med zavezanci, smo dobivali le nizke udarce v smislu, da povzročamo škodo slovenskemu bolniku in da se bodo bogatejši zdravili na račun revnejših. Kar ne ubija krepi, bi lahko bil najkrajši povzetek oziroma poduk te zgodbe o interventnem zakonu za Državljansko listo. Ne zatiskamo si oči pred luknjo v zdravstveni blagajni. Strinjamo se z ministrstvom, da je treba takoj začeti z reševanjem našega zdravstvenega sistema in da je treba odpraviti nesorazmernost pri plačevanju prispevkov med obstoječimi kategorijami upravičencev. V postopku usklajevanj smo oblikovali predlog, ki je danes pred nami in ki je razumni kompromis, sprejemljiv tudi za Državljansko listo. Predlog, s katerim smo vsi deležniki enako nezadovoljni. Pomembno je, da zadnji predlog bistveno manj obremenjuje aktivni del prebivalstva in gospodarstvo, da se je prispevna stopnja razširila tudi na druge dohodke iz naslova dela, ki do sedaj niso bili oprispevčeni, in da nismo povzročili novih nesorazmerij in novih diskriminacij pri obstoječih kategorijah zavezancev. Predlog ureja tudi čezmejno zdravstveno varstvo in s tem prenos evropske direktive v slovenski pravni red, pri čemer za paciente ohranjamo enak nivo pravic in višino zaračunanih zdravstvenih storitev, kot veljajo za istovrstne storitve doma. Odpravljamo tudi sporno 4. točko drugega odstavka 62. člena zakona, ki je zavarovalnice zavezovalo, da so morale polovico pozitivnega izida nameniti za izvajanje dopolnilnega zavarovanja, pri čemer jasno določamo, da se obstoječe rezerve iz tega naslova porabijo do 30. junija 2014, in to le za dopolnilno zdravstveno zavarovanj, torej nazaj za zavarovance, saj gre za denar zbran na račun dviga zdravstvenih premij. Ob tem se je ministrstvo in koalicija zavezala, da se do marca naslednjega leta pripravi celovita prenova zdravstvenega zavarovanja in zdravstvene dejavnosti, kar je za Državljansko listo tudi ključno. Naj zaključim, za Državljansko listo, ki deluje državotvorno tako v prejšnji kot v sedanji vladi, je ta predlog skupaj s koalicijskimi amandmaji sprejemljiv in ga bomo tudi podprli. Bomo pa še naprej vztrajali, da prenovimo zdravstvo v smeri javnega zdravstva, da se bodo zdravstvene storitve plačevale iz javne zdravstvene blagajne, izvajalci pa bodo ocenjeni glede na strokovnost, kakovost, zadovoljstvo pacientov in strokovno učinkovitost. Prepričana sem, da ta koalicija zmore sprejeti tudi zdravstveno reformo. Kjer je volja, je vedno tudi pot.
Hvala. Gospa Jasmina Opec bo predstavila stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala lepa za besedo. Lepo pozdravljeni vsi skupaj. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo večkrat izrazili nasprotovanje, da se tako pomemben zakon, ki posega v višino prispevkov in odmerjanja pravic na podlagi prispevkov, zakon, ki spreminja veliko členov in dodaja nove vsebine, sprejema po nujnem postopku tako rekoč čez noč. Ko gre za odločanje o najvišjih vrednotah na lestvicah univerzalnih in osebnostnih vrednot, kot sta zdravje in življenje človeka, nobeno hitenje ni sprejemljivo, saj lahko povzroči nepopravljivo škodo. Novela Zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju ne bo rešila največjega problema. To je zadostnega financiranja zdravstva, ne bo prinesla stabilizacije blagajne, ne bo zagotovila dodatnih potrebnih zdravnikov, niti zmanjšala čakalnih dob. Lahko pa zaradi nedodelanih rešitev, krivičnih določb, ki najbolj obremenjujejo tiste, ki nimajo, ki jih povečanje prispevkov lahko pahne čez rob zmogljivosti, študente, brezposelne, samozaposlene, nezadostnih utemeljitev sprememb in dopolnitev povzroči ogromno škodo. Posledično lahko tak zakon dolgoročno celo vpliva na zmanjšanje prilivov, namesto da bi dosegel namen, zaradi katerega ga je vlada vložila v postopek. To je povečanje prilivov v blagajno. Z zakonom se povečujejo prispevki za mlade, brezposelne, študente, za samozaposlene, medtem ko se je koalicija odločila, da dividende in najemnine tudi v prihodnje ne bodo vir prispevka. Nesprejemljivo je, da se na arbitraren način odloča, komu se bodo povečali osnova in prispevki za namen polnjenje blagajne. In še bolj nesprejemljivo je, da se blagajna polni predvsem na račun tistih, ki nimajo za seboj močnih lobijev oziroma močnega kapitalskega ozadja, da bi bili sposobni vplivati na svoj položaj. Takšen način ne bo rešil zdravstvene blagajne, bo pa povzročil veliko krivic in nepravičnosti. Z zakonom se prav tako implementira direktiva o čezmejnem zdravstvu, sprejeta aprila 2011, z rokom implementacije 25. oktober. Pričakovati bi bilo pravočasno vložitev zakona zaradi tako pomembne implementacije, saj se morajo vsi odgovorni pravočasno pripraviti na nove postopke in obveznosti, predvsem pa imajo pacienti pravico do pravočasne obveščenosti o novostih. Na podlagi direktive se z zakonom med drugim omejujejo pravice pri čezmejnem zdravstvenem varstvu pri spremstvu otrok. Predstavnica Vlade je sicer zagotovila, da naj bi ostale pravice glede otrok iste, določbe in obrazložitev k členu zakona pa govorijo drugače. Na nepravičnost in nesprejemljivost nepriznavanja stroškov za spremstvo otroka opozarjajo tudi starši in opozarja tudi varuhinja človekovih pravic. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo na odboru vložili tudi amandma, s katerim smo želeli črtati določbo, po kateri bodo po novem stroške obveznega zdravstvenega zavarovanja za tujce, ki imajo v Republiki Sloveniji stalno bivališče in izpolnjujejo pogoje za denarno socialno pomoč, po novem plačevale občine. Te se že sedaj soočajo z velikimi težavami pri izvrševanju zakonsko že sedaj določenih obveznosti na področju predšolske vzgoje, sociale in infrastrukture. Z amandmajem smo opozorili tudi na določbo, ki govori o zbiranju osebnih podatkov zavarovancev s strani Zavoda za zdravstveno zavarovanje, kot sta zdravstveno stanje in diagnoza. Ta določba se nam zdi sporna z vidika posega v zasebnost in človekove pravice. Menimo, da bi morali za nadzor porabe sredstev in ureditev obvladovanja stroškov ubrati način, ki manj posega v človekovo zasebnost. Žal sta bila oba amandmaja na odboru zavrnjena. V Slovenski ljudski stranki smo mnenja, da je v času, ko v zdravstveni blagajni primanjkuje denarja in ko se povečujejo prispevki brez povečevanja pravic, nedopustno razmišljanje, da bi se rezerve iz pozitivnega izida dopolnilnih zavarovanj prenašale iz postavke Rezerve iz dobička na postavko Kapitalske rezerve in se s tem odprla možnost, da se ta sredstva uporabljajo za namene deljenja dobička ne pa za potrebe bolnikov. Na Odboru za zdravstvo je bil sprejet amandma koalicije, ki rešuje problem delitve dobičkov iz dodatnega zavarovanja do junija leta 2014, z obljubo, da bo do takrat že sprejet novi zakon in reforma v zdravstvu. Vlada in pristojni minister nista z novelo zakona predlagala celovitih in sistemskih rešitev za stabilizacijo zdravstvene blagajne in odpravo slabosti v sistemu zdravstva, ki neustavljivo povečuje luknjo v zdravstveni blagajni. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo prepričani, da bi edino nujne sistemske rešitve zdravstvu zagotovo prinesle v kratkem času pokritje izgube in celo prihrankov. V postopek smo vložili amandmaje, glede glasovanja o zakonu pa se bomo v poslanski skupini odločili na podlagi razprave in sprejetih amandmajev. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Gospod Ivan Hršak bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovani minister s sodelavcema, spoštovane kolegice in kolegi! Danes končno sprejemamo tako nujno potrebni interventni zdravstveni zakon, ki bo prinesel vsaj nekaj dodatnega denarja našemu javnemu zdravstvu. Dejstvo je, da se slovenskemu javnemu zdravstvu še vedno ne obetajo svetli časi. Zaradi vse večje brezposelnosti v zdravstveno blagajno priteka vse manj denarja, kar pomeni da postaja solidarnost zdravstvenega sistema vse bolj pomembna. Vendar pa morajo za dosego tega vsi, ki prejemajo kakršne koli dohodke na podlagi zaposlitve ali dejavnosti, prispevati v zdravstveno blagajno svoj delež. Prav zato po oceni Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije ta predlog novele pomeni začetek zmanjševanja razlik pri vplačevanju prispevkov za zdravstveno zavarovanje.Verjamemo, da se samostojni podjetniki jezijo, ker se jim bo povečal prispevek za obvezno zdravstveno zavarovanje, vendar jih moramo ob tem spomniti, da kljub povišanemu prispevku za espeje še vedno največje breme pri plačevanju v zdravstven blagajno nosijo redno zaposleni, ki ne morejo sami izbirati, koliko bodo vplačevali v zdravstveno blagajno. Oboji pa koristijo enako kvalitetne zdravstvene storitve, ne glede na to, koliko prispevajo v zdravstveno blagajno za osnovno zdravstveno zavarovanje. S to novelo bodo po naši oceni vsaj malo zmanjšane možnosti nadaljnjega večjega zniževanja cen zdravstvenih storitev za izvajalce, torej bolnišnice, zdravstvene domove in tako naprej, kar v Poslanski skupini DeSUS pozdravljamo. Nadaljnjega zniževanja cen v obsegu, kot se je dogajalo v zadnjih letih, po naši oceni slovensko zdravstvo ne bi zdržalo in bi posledično prišlo do resnih ovir pri delovanju javnega zdravstva. Seveda pa ne moremo mimo ene najbolj vznemirljivih sprememb v tem predlogu novele. Gre namreč za predlagane spremembe pri načinu izplačil presežkov prostovoljnih zavarovalnic, ki so jih dobile na podlagi vplačil dodatnega zdravstvenega zavarovanja. Ta oblika zavarovanja je specifična za našo državo, saj gre v bistvu za obvezno kvazi prostovoljno dodatno zavarovanje. Če zavarovanec namreč za dodatno zavarovanje ne plačuje, mora doplačati za praktično sleherno zdravstveno storitev, ki jo je deležen. Tega Evropska komisija preprosto noče razumeti, saj nam že od leta 2007 žuga s kaznijo, češ, da z določbo, da morajo zavarovalnice denar od dodatnega zavarovanja vrniti v javno zdravstveno blagajno, kršimo določbe pogodbe o delovanju Evropske unije glede prepovedi omejevanja prostega pretoka kapitala. Ob tem pozabljajo, da gre za denar zavarovancev, ki se mora vrniti v javno zdravstveno blagajno, saj se iz nje pokrivajo javne zdravstvene storitev. In od tega poslanke in poslanci v Poslanski skupini DeSUS ne bomo odstopili. Prav zato smo tudi podprli amandma k 18. členu predloga novele, ki omogoča, da se denar zavarovancev vrne v javno zdravstveno blagajno. Omenjeni amandma je namreč preoblikoval določbe 18. člena na način, da se sredstva, ki so se skladno s četrto točko drugega odstavka 62. člena veljavnega zakona oblikovala od leta 2005 dalje – gre za polovico pozitivnega izida iz dopolnilnega zavarovanja, v celoti porabijo za dopolnilno zdravstveno zavarovanje najkasneje do 30. junija 2014, ko naj bi predvidoma bila že sprejeta novela zakona, ki naj bi ukinila dopolnilno zdravstveno zavarovanje. V Poslanski skupini DeSUS želimo in upamo, da bomo v tem mandatu premogli dovolj razuma in modrosti, da bomo končno ukinili dodatno zdravstveno zavarovanje, kajti ta sistem se je pri nas popolnoma izrodil in gre zgolj v korist zasebnih zdravstvenih zavarovalnic. Pravzaprav gre za kvazi zasebno zavarovanje v najhujši obliki, saj cene storitev oblikuje država, o cenah zdravil se pogaja Zavod za zdravstveno zavarovanje Slovenije, zasebne zavarovalnice pa jemljejo predvsem provizijo, in to enako visoko za bogate kot za revne. Naj na koncu še enkrat ponovim, da bomo poslanke in poslanca Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije predlog zakona podprli. Hvala.
Hvala tudi vam. Gospa Ljudmila Novak bo predstavila stališče Poslanske skupine Nove Slovenije.
Hvala. Spoštovani gospod predsednik, spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi lepo pozdravljeni! Zdravje je neprecenljiva vrednota, ki je pri državljankah in državljanih v Republiki Sloveniji ocenjena najvišje. V Novi Sloveniji lahko predlagano novelo Zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju strnemo v besedno zvezo: več prispevkov manj pravic. Zdravstveno zakonodajo je potrebno skrbno, temeljito, modro prenoviti. V Novi Sloveniji ocenjujemo, da je zdravstveno stanje zdravstvenega sistema resno in je potrebno nujne reanimacije, če se izrazim v zdravstvenem žargonu. Reanimacija, ki je predlagana v interventnem zakonu z višanjem prispevnih stopenj, kot tudi njihova širitev na vse oblike dela, je neustrezna. Predlagana sprememba zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju je le neustrezen kozmetični popravek, ki bo agonijo javnih zdravstvenih izvajalcev le še podaljševal, prizadeto prebivalstvo pa s prispevki dodatno obremenil. Predlog zakona vnaša še večjo neenakost med državljane, in sicer z višanjem prispevkov tistim, ki so ostali brez dela ali pa so zaradi tega, da bi še lahko obdržali delo, pripravljeni mnogokrat sprejeti nečloveške delovne pogoje, kar se posledično odrazi tudi na zdravju. V Novi Sloveniji z zaskrbljenostjo ugotavljamo, kako socialna država vedno bolj izginja izpred oči. Vlada samo povečuje davke, pobira jih pa tistim, ki so v revščini ali na njenem skrajnem robu. Zelo nas mora skrbeti, da je 20 % Slovencev revnih oziroma na pragu revščine. Sprašujemo se, kaj pomeni to povišanje in širitev prispevnih stopenj za zdravstveno varstvo. Odgovor je samo eden, preproste državljane, ki so res v težkem finančnem položaju, bo še dodatno prizadel. Prav tako izločitev pogrebnine in posmrtnine iz obveznega zavarovanja, ki bosta poslej le še socialnovarstveni prejemek, vezan na varstveni dodatek. Kaj pa tista skupina upokojencev, ki se je varstvenemu dodatku odpovedala, pa ima zelo nizko pokojnino in bo zaradi te spremembe ostala še brez teh pravic? Zakaj pa niste med kategorijo zavezancev vključili tiste petičneže, ki lepo živijo od visokih najemnin in dividend, ali pa na primer ne bi od Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije zahtevali standarde in normative, saj drugače noben dodaten ukrep ne more biti realiziran in pravičen do vseh zavarovancev. V zdravstveni blagajni so še rezerve, ampak se jih ta vlada napačno loteva. Kako je mogoče, da enako zdravilo stane v Sloveniji tudi nekajkrat več kot v sosednji Avstriji, da o izvajanju javnih naročil pri gradnji Onkološkega instituta niti ne govorimo, interesni lobij z dobički pa se na račun javne zdravstvene blagajne koplje v denarju, nam pa ostaja vedno bolj obubožan zdravstveni sistem. Za celoten zdravstveni sistem bi zadostovalo precej manj sredstev, pa ne bi potrebovali čakalnih dob in omejitev števila zdravstvenih storitev. Za celostno ureditev problematike zdravstva moramo najprej vedeti, koliko denarja za to imamo glede na sedanji sistem pobiranja prispevkov in koliko smo za to še pripravljeni prispevati iz lastnega žepa ali pa se za to zavarovati in poskrbeti za vse tiste, ki za dodatno zavarovanje nimajo denarja. Glede prenosa direktive o čezmejnem prehodu pacientov, pa je pogled povsem preprost. Osnovno je, da regulator, Ministrstvo za zdravje, sprejme take ukrepe, da izvajalci v Sloveniji ne bodo v podrejenem položaju v primerjavi s tistimi v tujini. Ko zbolimo mi sami, je vsaka čakalna dobra za nas same predolga. Dokazano je, da z vsakim dnem čakanja stroški, potrebni za ozdravitev, eksponentno naraščajo. Trenutni sistem dogovarjanja programa zdravstvenih storitev je tak, da se Zavod za zdravstveno zavarovanje Slovenije in izvajalec dogovorita za program, ki ga plača zavod, ne vključuje pa potreb zavarovanca. In zato so čakalne dobe. Poslanci Nove Slovenije zakona ne bomo podprli.
Hvala. S tem smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih. V razpravo dajem 5. člen ter amandmaje Slovenske ljudske stranke, Slovenske demokratske stranke, Nove Slovenije ter amandma poslanskih skupin koalicije. Želi kdo razpravljati? Vabim vas k prijavi za razpravo. Mag. Ivan Vogrin, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Verjetno je težko k tem stališčem kaj inovativnega dodati. V ustaljeni praksi je pozicija za sprejetje zakona, opozicija je pa proti. In če bi bile obrnjene vloge, bi bilo podobno. Pa vendarle bi jaz mogoče opozoril na en drug problem v tej zvezi. Glejte, najbolj pogost argument je, da zdravstveni sistem za svoje funkcioniranje nima denarja v povezavi s tem zakonom. Drug argument vlade in posredno pozicije je, da proračun ne vzdrži več dodatnih obremenitev. Vse to drži, to tudi vsi vemo. Proračun ne vzdrži več dodatnih obremenitev, zdravstveni sistem, takšen, kot je, pa potrebuje več denarja. In zdaj smo pred dilemo, najenostavnejšo, dvignimo prispevne stopnje in bo prišlo več denarja. Veste, kakšna bližnjica je to? Drugače se vprašajmo. Zdravstveni sistem nima denarja. Proračun ne zmore dodatnih obremenitev in nima denarja. Kdo pa še ima denar v tej državi? Odgovor je na dlani in sledi iz zakona, tisti, ki delajo, delavec, obrtnik, podjetnik, se pravi tisti, ki nimajo moči, da bi se branili. In še jih obremenimo. To pa je odlična rešitev. To je pa najboljša rešitev, kar je mogoča. In iskrene čestitke za tako dobro rešitev. V Financah so napisali: "Davke dvigniti zna vsak bedak". Jaz osebno menim, da bi morali iti po drugačni poti. Glejte, mi govorimo že leta in leta o tako imenovanih strukturnih reformah. In to je spet samo en obvod do tistega, da bomo do strukturnih reform znotraj posameznih sektorjev zdravstva, državne uprave, javnega sektorja morali priti. Mi potrebujemo strukturne reforme. Bom zelo konkreten. V kratkem vam bom poslal, nekaterim ne, ker vidim, da se hudujete, podatke v zdravstvenem sistemu, koliko ljudi ima plače, neto plače dvakrat večje kot predsednica vlade. Tem je treba vzeti. To so strukturne reforme. Plače, ki so v razmerju v krizi več kot 1 : 5 so škodljive, so nepoštene. Tu je treba začeti. Nadalje imamo direktorje zdravstvenih domov, ki so direktorji javnega zavoda, imajo espje in še delajo dodatno. Ali veste, kakšno plenjenje je to? To so strukturne reforme. Napravimo red, uravnotežimo javne finance, da dejansko vzamemo tistim, ki imajo. Za stanje, v kakršnem smo, za stanje javnih financ, stanje sposobnosti ustvarjanja dodane vrednosti in bruto družbenega produkta dobivajo preveč. In je to nepoštena delitev. To ni normalno, da mi zdaj obremenjujemo ljudi, ki že imajo tako ali tako zelo nizke dohodke. Obstajajo podatki in jaz ministra razumem – kaj pa naj on drugega naredi? Ni mogoče tako ali tako nobenih strukturnih reform narediti, ker koalicija pač na to uho ne sliši in dajmo dvigniti prispevne stopnje. Narobe rešitev. Hvala lepa, da ste me poslušali.
Mag. Ivan Vogrin, moram priznati, da se nam res lahko zahvalite, kajti razpravljali ste o splošnih zadevah, o zakonu v celoti, ne o amandmaju, ne o 5. členu. Nisem vas želel prekinjati, ker imate pet minut na razpolago sicer v tej razpravi, vendar opozarjam na to, da smo dejansko pri 5. členu in med drugim 5. člen govori o pravici do zdravljenja v tujini. Vsi, ki boste naprej razpravljali, boste morali razpravljati o 5. členu in amandmajih k 5. členu, ne pa opravljati splošno razpravo. Naslednja ima besedo gospa Jasmina Opec.
Hvala za besedo. V Slovenski ljudski stranki smo vložili amandma, s katerim predlagamo črtanje pete in osme alineje tretjega odstavka 44. člena. Za črtanje pete alineje predlagamo črtanje določbe, ki določa, da zavarovana oseba v primeru zdravljenja v drugi državi, članici Evropske unije, ni upravičena do povračila stroškov za sobivanje enega od staršev v zdravstvenem zavodu z bolnim otrokom do starosti otroka vključno pet let. S črtanjem osme alineje pa črtamo določbe, ki določajo, da zavarovana oseba ni upravičena do povračila stroškov za potne stroške in spremstvo. V Slovenski ljudski stranki menimo, da je nedopustno, da bi si morali stroške za spremstvo otroka za zdravljenje v tujini plačati zavarovanci sami, torej starši, kadar ni možno zdravljenje v naši državi. Ni sprejemljivo, da se zavarovancem določajo drugačne pravice le glede na to, na kateri lokaciji se opravlja zdravstvena storitev, še posebej je to nedopustno, kadar gre za otroke. Na spornost predlagane ureditve sta opozorila tudi varuhinja človekovih pravic in Državni svet. Varuhinja človekovih pravic je med drugim dejala: "Varuh opozarja, da brez utemeljenega razloga določate pravico otrok in njihovih staršev različno zgolj na podlagi krajev, kjer bodo zdravstvene storitve opravljene. Za zdravljenje otrok v tujini bi morala veljati enaka pravila kot za zdravljenje v domovini, saj se otrokove potrebe prav v ničemer ne spremenijo, ko prestopi državno mejo." Nerazumna je zato določba, ki majhnim otrokom do pet let na zdravljenje v tujini ne omogoča spremstva staršev, ki jim sicer v Sloveniji nedvomno pripada. Državni svet v svojem mnenju ugotavlja naslednje: "S predlagano ureditvijo se bo posredno onemogočalo otrokom koristiti pravice, ki izhajajo iz direktive, saj otrok brez spremstva staršev in njihovega sobivanja ne bo mogel oditi na zdravljenje v tujino, če starši ali njegov spremljevalec ne bodo mogli sami plačati potnih stroškov, stroškov spremstva in sobivanja v zdravstvenem zavodu. V Slovenski ljudski stranki se zavedamo, da moramo v zdravstveni blagajni oklestiti tudi stroške, ampak, prosim vas, ne tega početi na račun otrok.
Hvala. Naslednja ima besedo Alenka Jeraj, izvolite.
Hvala za besedo. Predsedujoči, jaz vam že takoj povem, da bom povedala nekaj stvari tudi na splošno, ker s tem amandmajem jemljemo denar za sredstva za spremstvo otrok, in je treba povedati, zakaj sredstev v zdravstvu ni in kaj je problem. Če bi mi nadzorovali zdravstveni sistem, kot sem rekla, tako kot nadzoruje zavarovalnica čiste koncesionarje, potem ne bi imeli težav. Sem prepričana, da je v zdravstvu, v sistemu ogromno rezerv [[...]]
Gospa Alenka Jeraj, dovolite mi, ne glede na vašo uvodno napoved, da boste razpravljali o vsem, v celoti [[...]]
Ne, ne bom razpravljala o vsem, bom samo povedala, zakaj nimamo denarja in zakaj moramo potem sprejemati takšen amandma, da bomo vrnili denar za spremstvo otrok.
No, saj na to sem vas želel opozoriti, morate se držati 5. člena in amandmaja k temu členu in potem ne bo težav.
Če bi nadzorovali, kako in kje nam denar odteka in se prilagajali razmeram takrat, ko se razmere zgodijo, na primer cel kup stvari je v zdravstvu, ki jih zelo dobro že leta in leta marsikdo ve, demografske spremembe in tako naprej, pa zato nismo reorganizirali nobene pediatrične ambulante. Imamo pa problem, ker nimamo pedopsihiatrov, ker nimamo kam namestiti otrok. Tudi v tem amandmaju se pogovarjamo o otrocih, ali bodo imeli neko pravico ali je ne bodo imeli, torej pravico, da so z njimi v tujini, ko odhajajo, njihovi starši. Govorimo o otrocih do osemnajstega leta. Kadar gre nekdo v tujino zaradi hude bolezni, če povem samo primer, recimo presaditev pljuč, česar v Sloveniji ne delamo, pač pa morajo zato oditi na Dunaj, mora tak otrok imeti ob sebi mamo, ker se mora dnevno ali pa na ure odločati o tem, kaj bodo zdravniki naredili. Ves čas mora sprejemati različne odločitve. To imamo sedaj urejeno v pravilniku. Gospod Fakin je na odboru povedal, da je to urejeno in da teče. Res teče, vendar pa cel kup stvari sedaj uvajamo in določamo z zakonom. Tega pač ne, to ostaja v pravilniku. Pravilnik, kot veste, je podzakonski akt, o njem v Državnem zboru ne bomo odločali, pač pa bo v sodelovanju med zavarovalnico in ministrstvom pravilnik morda spremenjen, skoraj zagotovo bo spremenjen zaradi sprememb zakona, in lahko se zgodi, da tega v pravilniku več ne bo. Zato smo predlagali amandma in ga tokrat ponavljamo. Kot rečeno, starš mora biti pri takem otroku. Ves čas odloča o pomembnih odločitvah glede zdravljenja, otrok ne more sam odločati, ker ni polnoleten. Poleg tega tisti, ki ste zdravniki, veste, da je opora staršev pri tako hudih boleznih nujna za ozdravitev, da opogumiš otroka, da skrbiš za otroka takrat, ko je v nekem tujem okolju in poleg tega še bolan. Ocenjujemo, da se ponovno varčuje na najbolj ranljivih skupinah, ki niso same krive, da potrebujejo zdravljenje v tujini. Po drugi strani pa, kot sem rekla, se ogromne vsote izgubljajo v zdravstvenem sistemu. Zato bom amandma, ki smo ga vložili v SDS skupaj z Novo Slovenijo, tudi podprla. Dokler bomo samo dodajali nov denar, ne pa tudi ugotavljali, kje nam odtekajo milijoni – vsak dan lahko beremo v časopisih o nekaterih netransparentnih porabah. Zdaj se oglašajo že zdravniki, razne iniciative se organizirajo ravno zato, ker tega več ne morejo gledati, kako se ne pogleda, kje so notranje rezerve, kako se neenotno naroča, kako se zapravlja pri medicinski opremi. Nekateri imajo ogromno težav s koncesionarji, ampak, ali ste že slišali, da je kakšen koncesionar trikrat preplačal zobozdravstveni stol? Niti slučajno, ker ga je kupil s svojim denarjem, ker je za to vzel kredit na 20 let in ga bo še 20 let odplačeval. Treba je samo stvari nadzorovati. In če jih dobro nadzorujemo, se nam ne bodo dogajale stvari, ki se nam dogajajo. Zato se sprašujemo, kako se nam lahko to dogaja na Onkološkem inštitutu, kako se nam dogaja v Kliničnem centru, kako vodovod popravljamo vsaki dve leti, s tem da je nekdo krepko zaslužil, ko je delal Onkološki inštitut [[...]]
Gospa Jeraj, to resnično nima nobene povezave s tem amandmajem [[...]]
Saj sem povedala, glejte, če varčujemo tukaj [[...]]
Tako da vas moram drugič opozoriti.
A potem dobim pa – kaj? Moram iz dvorane? Hvala za opozorilo. Glejte, če pravila iz prvega odstavka, se pravi, da za zavarovano osebo, ki še ni dopolnila 18 let, zavarovalnica pokrije stroške potovanja med zdravljenjem oziroma tistega, ki tega otroka spremlja, bomo prihranili tako malo, da je to manj kot kaplja v morje pri vseh teh nepravilnostih, o katerih sem govorila. Zato bom ta amandma podprla in predlagam, da ga tudi vi.
Hvala. Želi še kdo razpravljati o 5. členu in amandmaju? Vabim vas k prijavi za razpravo. Besedo ima gospa Lejla Hercegovac.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani minister z ekipo! 5. člen je zelo poseben člen, ker smo pri njem vsi občutljivi – govori o zdravljenju otrok v tujini. Tu je res bilo nekaj stvari nejasnih, zaradi česar je prišlo do velikega nerazumevanja tega člena. Ta člen nič ne odvzame nobenemu otroku, ki gre v tujino na zdravljenje, ker smo to že imeli v zakonu v naši državi dobro urejeno. Na primer, če ima otrok bolezen, ki je ne moremo zdraviti v Republiki Sloveniji, dobi odobritev Zavoda za zdravstveno zavarovanje, dobi odobritev za spremstvo in normalno gre v tujino na zdravljenje in so plačani vsi stroški. Tukaj je luknja, ki daje dvojno razumevanje. Del se plačuje iz obveznega zdravstvenega zavarovanja, to je največji del. En majhen del se plačuje pa iz dopolnilnega zdravstvenega zavarovanja. Na ta 23. člen, ko se bo preoblikoval zakon o zdravstvenem zavarovanju, je treba biti pozoren, da bo tistih 10 % šlo v osnovno zdravstveno zavarovanje. Na to opozarjam vse, tudi Ministrstvo za zdravje in Zavod za zdravstveno zavarovanje, da tukaj ne naredimo napake v prihodnosti. Torej tistih 10 % ostaja odprto, kako bo urejeno v novem zakonu. Drugače pa 5. člen ne odvzema nič nobenemu otroku. Kar pa se tiče posebnih operacij, ne glede nato, da mi, recimo, imamo določene stvari urejene in če nimamo to popolnoma urejeno, da bi zadostovalo za določeno bolezen ali operacijo, ima pacient pravico iti z odobritvijo Zavoda za zdravstveno zavarovanje in s povračilom stroškov. Zatakne se, če nekdo od staršev želi s svojim otrokom v tujino, pa imamo mi v Republiki Sloveniji urejeno zdravstvene ambulante in strokovnjake, ki zdravijo določene bolezni. Seveda v takih primerih potni stroški ne morejo biti plačani, niti spremstvo. Zato ker ni potrebno, da tak otrok gre v tujino. Seveda vsak ima pravico po direktivi EU iz leta 2011, da gre s svojim otrokom na zdravljenje v tujino, ampak nima pa pravice do povračila stroškov za vse stvari. Torej za tisto, česar ne delamo v Sloveniji, operacije in posebne bolezni, če je zdravljenje izčrpano v Republiki Sloveniji in je potrebno nadaljnje zdravljenje in pričakujemo zdravljenje te bolezni, ima pravico s polnimi pooblastili s spremstvom in plačilom stroškov. Mislim, da tukaj ni velikih dilem. Lahko razmišljamo na različne načine. Ne bi pa brala odgovore Ministrstva za zdravje na matičnem delovnem telesu, pa tudi direktorja Zavoda za zdravstveno zavarovanje, v katerih je lepo pojasnjeno, kako in kaj je s 5. členom. Mislim, da je 5. člen urejen in da ga lahko sprejmemo. Hvala.
Hvala tudi vam. Naslednji ima besedo gospod Borut Ambrožič.
Hvala z besedo, predsedujoči. Kolegica Hercegovac je pravzaprav povzela to, kar sem tudi sam želel povedati. 5. člen, podpiram takšno ureditev. Seveda je pa res, da se v praksi, to vedo najbolje tisti, kot sem že včeraj povedal ob poročilu varuhinje človekovih pravic, na terenu srečujejo z dnevnimi problemi pacientov, posledično tudi staršev, ki kot skrbniki uveljavljajo pravice svojih mladoletnih otrok. V praksi to seveda mnogokrat ni enostavno. Zato bi zastopniki pacientovih pravic in tudi vsi, ki te pravice uveljavljajo, želeli v mnogih primerih bolj human odnos s strani zdravstvene zavarovalnice oziroma njihovih strokovnih služb, do katerih pridejo vloge po zdravljenju v tujini in pa sorodnih storitvah. Sicer pa menim, da je uveljavitev oziroma vnos te direktive v našo slovensko zakonodajo poenotenje s siceršnjo evropsko zakonodajo na tem področju in kot pravica na papirju, zato ne moremo govoriti o kršenju teh pravic, ker ostajajo pravzaprav iste, vendar poenotene. Zato bom člen podprl. Hvala.
Hvala tudi vam. Naslednji ima besedo gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister s sodelavci, kolegice in kolegi. Povsem logično je, da bom podprl amandma k 5. členu, saj smo ga sopodpisali. Želel bi, da bi dikcije, saj to je bila naša intenca, v tem členu bile ekzaktnejše. Naj natančno povem, kakšna je obrazložitev našega amandmaja. V pravilih obveznega zdravstvenega zavarovanja je v 135. členu določeno, da Zavod za zdravstveno zavarovanje Slovenije v celoti povrne stroške spremstva za otroke do 18. leta starosti, če so v Sloveniji izčrpane vse možnosti zdravljenja v primerih prekoračitve dopustne čakalne dobe. Mi pa s tem predlaganim amandmajem želimo, da se ureditev te pravice prenaša na zakonsko raven in ne bo več prepuščena vsakokratni spremembi pravil obveznega zdravstvenega zavarovanja. Za to gre. Gre za dvig nivoja določitve tega segmenta. Se pravi, da ne bo več ta odločitev prepuščena vsakokratni spremembi pravil obveznega zdravstvenega zavarovanja, ki jih sicer določa skupščina Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije, ne pa parlament. Zato mi v naši poslanski skupini, kakor tudi kolegi v SDS menimo, da je področje povračila stroškov treba urediti enotno v zakonu, ne le deloma, kot je zdaj predlagano. Me pa v tej razpravi, ki se je sicer šele začela, sem pa pozorno poslušal stališča poslanskih skupin in me tudi tokrat kot vedno veseli, če najdemo, kljub temu da sedimo na različnih bregovih, če lahko tako rečem, te parlamentarne arene, ampak da imamo nekaj skupnih točk. In te so bistvene in na teh bistvenih točkah bi morali graditi. Jaz sem prepričan, da je gospod minister že slišal, kaj so tiste bistvene skupne točke. Pozorno sem poslušal stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov in kolegica dr. Andreja Črnak Meglič zelo dobro pozna to področje. In ne samo med vrsticami, direktno se je slišalo, zaznalo, da je treba, gospod minister, vendarle na dopolnilnem zdravstvenem zavarovanju, beri obveznem, treba nekaj narediti. Tu imamo problem in dajmo se ga lotiti in dopolnilno zdravstveno zavarovanje odpravimo. Mi se zdaj na nek način lotevamo muhe, slon pa ostaja. Res je, da se boste sklicevali najbrž na direktive Evropske unije, ampak to stvar imamo v Sloveniji nekako specifično rešeno, pa da ne bo pomote, jaz zagovarjam da ostane še več solidarnosti in vzajemnosti v tem našem zdravstvenem sistemu. Na ta način iskati denar, niti ne vemo, če ga bo sploh dovolj, ampak na ta način, da obremenjujemo fizične osebe, ki niso zavarovane, posledično občine, spet dušimo gospodarstvo, namesto da bi razvijali [[...]]
Gospod Horvat, [[...]]
[[...]]gospodarstvo, ki nam bo preko prispevkov [[...]]
[[...]]moram vas opozoriti, da smo pri [[...]]
[[...]]dajalo [[...]]
[[...]]5. členu [[...]]
[[...]]več v zdravstveno blagajno. Res je, gospod predsednik, jaz se opravičujem vam in kolegicam in kolegom, ampak po dosedanji moji, sicer samo 6-letni praksi, vi imate daljšo, je vedno tako, da smo poslanci vendarle v tej dvorani lahko pri obravnavi k 1. členu oziroma prvemu obravnavanemu tudi kaj splošnega povedali. Ali se motim?!
Se, se. Pri 5. členu smo.
Dobro, če se motim, se opravičujem in tukaj naredim piko. Veseli pa me, da imamo neke skupne točke in dajmo na teh točkah graditi, da bomo imeli Ministrstvo za zdravje, ne pa ministrstvo za zavarovalnice. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Naslednja ima besedo gospa Kristina Valenčič.
Hvala lepa za besedo in lep pozdrav vsem skupaj. Vesela sem, da so se kolegi iz koalicije, ki ta problem poznajo tudi v praksi, prej oglasili in jasno in nedvoumno razložili, za kaj gre pri tej 5. točki. Ne bi namreč rada, da bi izpadlo tako, kot je bilo iz prvih razprav slišati, da tej koaliciji ali pa tej vladi ni mar za otroke oziroma da varčujemo na zdravljenju otrok. To zanikam. Z nobenim posegom v ta zdravstveni sistem tega ne počnemo. Bi pa rada, tako kot je gospa Hercegovac že prej omenila, prebrala, kaj je gospod Fakin sam povedal ali pa samo na kratko povzela. Torej že sedaj plačujemo vsem tistim staršem, ki izčrpajo vse možnosti zdravljenja za svoje otroke v Sloveniji, torej povrnemo jim vse stroške. Ne smemo pa pozabiti, da s to direktivo omogočamo čezmejno zdravljenje tudi za ambulantne in specialistične preglede. In tam je pa sistem malo drugačen, zato moramo ta amandma oziroma to točko gledati tudi malo širše. Še enkrat pravim, nivo pravic za paciente se ni spremenil, in to je bilo zame bistveno, da bom, podoben amandma smo podprli tudi že na odboru in zdaj smo ga koalicijsko tudi še ustrezno uskladili, tako da sledi tudi mnenju Zakonodajno-pravne službe. Torej ne varčujemo pri zdravljenju otrok.
Hvala. Naslednji ima besedo Darko Jazbec.
Hvala lepa za besedo. Predlagani amandma je posledica nerazumevanja, neznanja, kakor želite, zato je ravno ta polemika. Sicer ne razumem zakaj, ker smo na matičnem delovnem telesu to razjasnili. Vse pravice glede prevozov in sobivanja ostanejo. Tukaj so pravilniki zdravstvene zavarovalnice in uredbe EU. Ni kar tako preprosto kršiti uredbe EU. Če bi se že zgodil vaš črni scenarij, o katerem pripovedujete, bi tožbo posamezniki dobili na Evropskem sodišču in bi kasneje morali vrniti ta denar. Vprašanje je, zakaj pa ni to v zakonu. Zakaj pa se potem branimo, če je to vse res, kar se govori, da niso kršene pravice? Eno je, če so take pravice v zakonu, drugo pa je, če so v pravilniku. Odločitev, kdaj kdo potrebuje nujno zdravljenje v tujini, to je živa entiteta, potrebno je, da komisija mnogokrat odloči za vsak primer posebej. In če imaš v pravilniku, je nek manevrski prostor, če pa je v zakonu, pa je tega manevrskega prostora mnogo manj. Da vam razložim na primeru. Ta direktiva lahko tudi dovoli čezmejno zdravstveno varstvo, nekaj, kar ni nujno za otroka, neko operacijo, ki načeloma se lahko tu izvede. In je tudi možno, da bo komisija odobrila, ker navsezadnje to direktiva želi. Ampak v tem primeru pa stroški za prevoz res niso upravičeni, ker je čisto na lastno željo. Če bi bilo pa to v zakonu, bi pa morali biti. Pa še drug primer. Če bi bil vložen takšen amandma, kot ste ga predlagali, ne zahteva se odobritev zdravljenja v tujini za ambulantne posege, v tem primeru bi potni stroški predstavljali praktično plačilo izleta v tujino za neko malo zadevo, za katero zdaj po tej direktivi lahko gre. To bi bilo neko varovanje v zakonu na zalogo, za naprej. Če bi slučajno kdaj zmanjkalo denarja in da bi pravila v zdravstveni zavarovalnici spremenili. Torej mi bi v zakon dali neko varovanje na zalogo. Gre pa preprosto za to, da se omogoča individualna odločitev. Kot pa sem že povedal, pa predpisi za to obstajajo in veljajo dalje tudi na nivoju EU. Hvala.
Hvala tudi vam. Še je želja po razpravi. Replika, gospod Horvat, izvolite.
Hvala, gospod predsednik. Jaz bi spoštovanemu kolegu Darku Jazbecu, dr. medicine, rad repliciral, saj nisem zameril, da je dosedanje razpravljavce gledal oziroma najbrž tudi direktno mene, čeprav me ni omenjal, da nas je nekako obtožil, da razpravljamo v smislu neznanja, da smo nepoznavalci. Tukaj ne rabite nobenega znanja, morate samo prebrati, zakaj smo mi vložili ta amandma. Vložili smo ga zato, da se določila iz pravilnika, ki ga sprejema skupščina ZZZS, prenesejo na zakon. Kateri je bolj eksakten oziroma kateri predpis ima večjo težo? Najbrž zakon, ki ga sprejme parlament. Tistega obkladanja z neznanjem pa od vas kolega Darko Jazbec, doktor medicine, nisem tega pričakoval. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Še je interes in vas vabim k prijavi za razpravo. Besedo ima gospa Alenka Jeraj, izvolite.
Hvala za besedo. Od vas, predsedujoči, bi pričakovala, da glede na to, da zelo pazite, da mi ne bi kam zašli in bi govorili samo o amandmaju, da bi opozorili tudi kolege, ko nas žalijo, da ne razumemo in da želimo uveljaviti nekaj, kar po njihovem razumevanju ne sodi v zakon. Za vse tiste, ki imate težave s tem, da bodo hodili na presaditev pljuč na Dunaj na izlet, vam preberem najprej, kaj sploh spreminjamo. 44.a člen pravi tako, govorim prvi, drugi odstavek, za tretjega pa potem mi dodatno predlagamo: "Zavarovana oseba ima pravico do pregleda, preiskave ali zdravljenja v tujini oziroma do povračila stroškov teh storitev, če so v Republiki Sloveniji izčrpane možnosti zdravljenja, s pregledom, preiskavo ali zdravljenjem v tujini pa je utemeljeno pričakovati ozdravitev ali izboljšanje ali preprečitev nadaljnjega slabšanja zdravstvenega stanja." Drugi odstavek 44.a člena: "Stroški zdravstvenih storitev iz prejšnjega odstavka se zavarovani osebi povrnejo v višini dejanskih stroškov teh storitev v državi, v kateri so bile uveljavljene." To je sedaj v zakonu. In mi predlagamo tretji odstavek: "Če pravico iz prvega odstavka tega člena," torej ko so izčrpane vse možnosti v Sloveniji, "uveljavlja zavarovana oseba, ki še ni dopolnila osemnajst let, ima na potovanju, med zdravljenjem, pregledom ali preiskavo pravico do spremstva." Torej, kdo zdaj ne razume? V prvem odstavku govori, da lahko gre nekdo v tujino, če je izčrpal v Sloveniji vse možnosti in v tem primeru se mu bodo ti stroški povrnili. Osebi v spremstvu se bodo ti stroški povrnili samo v primeru, da je ta zavarovana oseba izčrpala vse možnosti v Sloveniji. Vam še enkrat preberem ali ne znamo brati vsi skupaj? 44.a člen jasno pove, da gre samo za tiste, ki bodo v Sloveniji izčrpali možnosti. Mi imamo paciente, ki potrebujejo, kot sem že omenila, presaditev pljuč ali kaj podobnega, česar v Sloveniji ne delamo, zato morajo iti na Dunaj. In če je tam mladoletna oseba, mora imeti starš kot spremljevalec to urejeno. Vi pravite, da je to urejeno v pravilniku. Res je. Ampak kdo garantira, da bo to v pravilniku ostalo? Zakaj pa vsa ostala plačila urejamo potem v zakonu? Pa dajmo še to urediti v pravilniku, zato ker moramo, ker to pravi direktiva. In zakaj potem tukaj eno kategorijo izvzemamo, torej spremstvo? Nekdo tukaj želi nekaj privarčevati. Jaz vas ne razumem, gre za to, da tudi ni toliko primerov, mislim, da je gospod Fakin povedal in tudi ne vem, kakšni stroški so, nam sicer ni na odboru eksaktno povedal, kakšne stroške smo do zdaj s tem imeli. Tudi sama sem povedala, da je to dejansko zdaj urejeno v pravilniku in da se izvaja. Vendar pa zdaj sprejemamo zakon, kjer tega ne dajemo notri, kar pa pomeni, da se jutri morda, ko se bo pravilnik spremenil, ne bo več izvajalo na takšen način. Samo to je naš cilj. Predlagamo, da se ta amandma sprejme, ki zelo jasno določa, da gre samo v primeru, ko zdravljenja v Sloveniji za tisto bolezen ali pa tisto zdravljenje ni več. Dajte si to prebrati. Jaz moram reči, da mene niste prepričali in obžalujem, da se moramo tukaj obkladati z žaljivkami. Jaz ne želim nikomur reči, da ne razume, tako kot ste vi nam, in sem vam zdaj poskušala dokazati, kaj v resnici piše in kaj v resnici predlagamo.
Hvala. Naj samo pojasnim, ne želim prekinjati razprav, ki se nanašajo na samo vsebino. Ravno razprave so namenjene temu, da obrazložite to vsebino. In če je prišlo do tega, da nekdo meni, da ne razume vsebine, se mi zdi, da je razprava nujno potrebna. Zato razprave v tem smislu ne bom prekinjal. Imate razpravo ali repliko, gospa Hercegovac?
Enkrat v Državnem zboru ena pozitivna replika. Če bo pacient dobil odobritev od Zavoda za zdravstveno zavarovanje za odhod v tujino, bo dobil tudi povračilo stroškov do 18. leta vse. Torej tisto ne prejudicira, da ne, ampak prejudicira za tiste, če ne dobijo odobritve, da ne bodo dobili povračila stroškov. Tako da tukaj je res razumevanje različno, a sigurno bo povračilo stroškov dobil vsak, ki bo imel odobritev od Zavoda za zdravstveno zavarovanje.
Hvala. Dr. Gorenak, samo naj pojasnim, ni treba, da je nekdo poimensko imenovan, da dobi možnost replicirati. Če ni bil pravilno razumljen, mu pač dam potem tudi možnost, da skozi repliko to tudi dodatno pojasni. Zato je tudi gospa Hercegovac dobila možnost replike. Besedo pa dajem mag. Barbari Žgajner Tavš.
Hvala lepa za besedo predsednik. Poglejte, verjemite, da tudi koalicija ne bi podprla predloga zakona, vsaj v Pozitivni Sloveniji ne, o tem smo se pogovarjali, če bi držale trditve, ki prihajajo s strani opozicije. Jaz želim in tukaj verjamem direktorju zdravstvene zavarovalnice, Zavoda za zdravstveno zavarovanje Republike Slovenije, tudi ministru oziroma državni sekretarki, ki je na matičnem delovnem telesu zelo jasno povedala. Direktivo, ki jo sprejemamo v ta interventni zakon, z njo ne posegamo v obstoječi sistem. In jaz upam, da bo tudi minister danes še enkrat jasno in glasno povedal vsem nam in pa seveda tudi tistim, ki morebiti imajo dvome oziroma so skeptični, če bo res novela zakona prinesla neke nepredvidljive oziroma negativne spremembe, ki bi lahko vplivale na zdravstveno varstvo naših otrok v tujini, seveda povezano s stroški spremstva. Če dovolite, pa bom poskušala, da ne bom kar tako na splošno govorila, zelo jasno prebrati stališče, podano konkretno na to temo, ki je prišlo s strani ministrstva. "Ta direktiva o uveljavljanju pravic pacientov pri čezmejnem zdravstvenem varstvu po drugi strani posamezni državi članici ne nalaga obveznosti plačila katerihkoli drugih stroškov kot stroškov zdravstvenih storitev. V četrtem odstavku 7. člena daje državi članici zdravstvenega zavarovanja zgolj možnost, da lahko določi povrnitev tudi drugih povezanih stroškov, kot so stroški nastanitve, potni stroški ali dodatni stroški invalidnih oseb, ki bi lahko nastali zaradi ene ali večplastne invalidnosti, kadar je čezmejnega varstva deležna invalidna oseba ..." in tako dalje, da ne berem vsega. Obstoječa ureditev, kakršno imamo in je z novelo zakona ne spreminjamo, pa že v tem trenutku s predlaganim zakonom določa vse tiste pravice, o katerih ste govorili. In še enkrat, mi z interventnim zakonom ne posegamo v nobeno pravico. Je pa res, da bi, če bi sprejeli vaš amandma, jaz verjamem, da a priori uzakonili neko pravico, za katero pa verjamem, da ni nujno vedno, v vsakem primeru, res tista, ki je nujna. Jaz verjamem, da bi širili pristojnosti, ki nam jih nalaga direktiva po nepotrebnem. Kajti vsakdo, ki mu zdravstvena zavarovalnica odobri, ima možnost, da dobi povračilo stroškov v tistih primerih, ki so nujni oziroma za katere v naši državi ni ekvivalentnega zdravljenja. Če rečem po domače oziroma tako, da bomo razumeli vsi. Minister, jaz pa vas prosim za intervencijo, da še enkrat vsem skupaj, predvsem pa tistim, ki se jih ta novela najbolj dotika, razjasnimo, kaj delamo z interventnim zakonom, konkretno v okviru 5. člena in v katere pravice posegamo oziroma ne posegamo. Še enkrat, če bi s 5. členom nižali standard in pravice otrok do zdravljenja, verjemite, v Pozitivni Sloveniji takega zakona ne bi podprli.
Hvala. Minister, želite besedo? Besedo ima minister za zdravje gospod Tomaž Gantar.
Najlepša hvala, gospod predsednik. Torej dejstvo je, da v nobenem primeru ne posegamo v pravice otrok do spremstva s tem predlogom, ki je pripravljen. Celo nasprotno. Ne bi ponovno ponavljal vsega, kar je bilo sedajle s strani predvsem koalicijskih poslancev, poslank izrečeno, da zakon to v naprej zagotavlja in se v tem delu ne krči niti možnost povračila stroškov za spremstvo otrok. Celo nasprotno, mi dvigujemo to pravico s temi predlogi iz pravilnika na zakonsko raven, medtem ko za natančno seveda opredelitev bo pa še vedno potreben pravilnik. In pravilnika, tudi če je bila kakšna skrb v tej smeri izražena, tudi ZZZS sam ne more sprejemati brez soglasja ministra. Se pravi, ni bil namen v nobenem primeru poseganje v to, in jaz res ne vidim argumentov za sprejetje amandmaja na način, kot je bil predlagan. Celo obratno, v naših predlogih in v naši zakonodaji je zapisano, ne samo do povračila stroškov spremstva v Evropski skupnosti, mi z obstoječo ureditvijo vračamo stroške spremstva tudi za zdravljenje v Združenih državah Amerike ali pa, ne vem, na katerem koncu sveta. Res pa je, da se sama direktiva nanaša zgolj in samo na povračilo stroškov, ampak velja zato ravno zapisano, in to, kar je v naši zakonodaji. Zato se mi zdi ta obsežna razprava o nečem, kar obstaja, kar je zapisano in v kar se nihče ne spušča in celo zagotavljamo v osnovi to pravico na zakonskem nivoju. Zato se mi v resnici zdi, da očitno ne razumemo, o čem govorimo. Jaz še enkrat pravim, da ne bom govoril predolgo, še enkrat, zagotavljam, da ne posegamo v nobeno pravico otrok in ne bi tega niti slučajno niti sam dopuščal ali predlagal kakšne podobne rešitve. Pa ne glede na to, če pomeni velik strošek v zdravstveni blagajni ali pa če pomeni majhen strošek. O tem pač ne bi niti diskutirali. Hvala.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Vabim vas k prijavi. Besedo ima gospa Alenka Jeraj.
Ja. Kolegica Žgajner Tavš je rekla, da ne bi širili pristojnosti, ki ni nujna, minister pa pravi, da je to zdaj že notri. Jaz pravim, da tega ne bomo širili, ker to že obstaja. S tem se vsi strinjamo, da v pravilih je to že določeno. Ampak poglejte, v pravilih je bilo določeno tudi to, kar imamo sedaj v 44. a in 44. b členu. Prenesli smo prvi odstavek 135. člena pravil, ko so izčrpane možnosti zdravljenja. To smo prenesli v 44. a člen. Drugi odstavek 135. člena, prekoračene dopustne čakalne dobe, smo prenesli v 44. b člen. V zakon pa nismo prenesli pravice do spremstva, to je tretji odstavek 135. člena. Zdaj minister pravi, da to je notri. Povejte mi, kje to piše. Jaz tega ne vidim. In zato sprašujem, 44. člen jasno govori v prvem odstavku, kdo ima pravico do pregleda, ko izčrpa tukaj vse možnosti, potem kdo te stroške poravna in zraven je v pravilih spadalo tudi spremstvo. Sedaj tega ni. In jaz ne morem kar na lepe oči verjeti, da bo to v pravilih ostalo. Lahko bo, ampak ne razumem te logike, da nekaj urejamo zdaj v zakonu in pravimo, da s tem izboljšujemo pogoje, tega pa ne želimo urediti v zakonu. Razen če je kje drugje, ampak potem, minister, mi prosim povejte, kje, ker jaz tega ne vidim.
Hvala. Besedo ima minister.
Hvala. Še enkrat. Verjetno vsakega posameznega primera z zakonom ne moremo urejati. Zato obstajajo tudi pravila oziroma podzakonski akti. In v podzakonske akte nihče ne more samovoljno ali na kakršen koli drugačen način posegati. In ne razumem, zakaj je ta razprava potrebna, glede na to, da je ureditev, ki že velja, ki se že uporablja, zato ni nihče prikrajšan, določa pa konkretne primere, v katerih se ta pravica lahko uveljavlja. In če želimo vsak konkreten primer spravljati v zakonodajo, potem imamo težavo in bomo imeli težavo na vseh področjih. Vsi se strinjamo z vami, da je smiselno, da ta pravica je. In tudi dejansko obstaja. Tukaj ni nobenega razloga, mislim, da smo tukaj na isti strani. Samo vi bi jo želeli v zakonu, mi pa smatramo, da zadostuje in da v ničemer ne bo nihče prikrajšan, če je to v naprej v pravilih in natančno opredeljeno, kako, na kakšen način, pod kakšnimi pogoji. V tem je razlika, da vi želite korak naprej in nekaj več, kar ne sodi v zakon.
Hvala. Še je želja po razpravi, zato vas vabim k prijavi. Besedo ima gospod Ivan Grill.
Hvala lepa. Najprej se nisem želel na ta amandma oglasiti, ampak ravno zadnja razprava ministra me je pa spodbudila, da ga le konkretno vprašam. Povejte, v čem se zakon poslabša ali je nedopusten ali nevzdržen, če se ta amandma sprejme. Je tukaj samo razlog v tem, da bo en stavek ali dva več napisan? Če je to, kar vi trdite, sedaj ta pravica obstaja, ki je določena s pravilnikom, verjamem da je, ampak akt pravilnika je možno zelo enostavno spreminjati, ravno tako uredbo. To lahko vi naredite na vladi oziroma na sami zavarovalnici, brez da se o tem seznani javnost in brez da o tem razpravljamo v parlamentu in ne da smo o tem neposredno tudi seznanjeni. Glede na to, da je v tem amandmaju ta zadeva tako na splošno določena, in verjamem, da bi bilo treba tudi z nekimi pravilniki mogoče res posamezne primere definirati, sem prepričan, da s tem amandmajem v ničemer zadeve ne poslabšamo. Ali zato, ker ga je predlagala opozicija, temu nasprotujete ali se skriva v ozadju nek namen, čez mesec, dva, pol leta, ko bo mogoče denarja zopet premalo, se bo spremenil pravilnik. Tukaj je ta nevarnost, ki jo želimo mi s tem amandmajem, da se v tem zakonu določi, minimizirati oziroma preprečiti. Samo na lepe besede žal ne moremo verjeti, kajti pogosto se dogaja, da se zadeve potem tiho, brez da je o tem seznanjena javnost, še manj parlament, spreminjajo v škodo naših pacientov. Zato sam mislim, da ni razloga, da se temu amandmaju nasprotuje. Hvala lepa.
Besedo dajem ministru.
Hvala. Verjemite mi, da nihče v koaliciji, tudi če bi mi to predlagali – pa nismo, teh pravic ne bi podprl ali pa omejeval. To je prvo dejstvo. Drugo, kar vi izpostavljate kot vprašanje, je po mojem vprašanje, ki je zelo široko, se pravi, kje je potem meja med zakonom in podzakonskimi akti, v čem je potem sploh smisel podzakonskih aktov. Mi bi z zakonsko opredeljivo ene takšne določbe prejudicirali številne okoliščine, kjer morda tudi to ni smiselno. In dejansko ni potrebno. Zato še enkrat, so podzakonski akti, so pravilniki, ki to omogočajo, ki to delajo in do zdaj je to potekalo tudi normalno. In mi v to področje tudi nismo posegli. Zato v tem delu v resnici ne vidim nobenega smisla v takšnem predlogu.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Gospa Lejla Hercegovac, izvolite.
Opravičujem se, ker se tretjič javljam pri istem členu, ampak bom kratka. Kjer je zapisano v 5. členu, da je čezmejno zdravljenje v primerih, če so izčrpane vse možnosti v Republiki Sloveniji, gre avtomatično ta pacient na odobritev Zavoda za zdravstveno zavarovanje. In z odobritvijo ima avtomatično povrnjene potne stroške. Absolutno ni nujno, da to stoji, je pa avtomatično. Zakaj je pa nevarno, da stoji? Zato, ker bi potem vsak lahko po svoje menil, da so izčrpane možnosti in sam šel v tujino. Tako da bi ti stroški bili. Vsak starš bi lahko na podlagi ne vem česa želel v Avstriji ali Franciji opraviti pregled. Ni možno, da stoji v zakonu, glede na proračun državne blagajne. Ne ovira se pa niti en pacient, ki potrebuje zdravljenje v tujini. Resnično bo vsak dobil potne stroške takrat, ko bo imel odobritev Zavoda za zdravstveno zavarovanje. Tukaj sploh ni dilem. Razumem vaše dileme, zato sem se tretjič oglasila. Vsak bo dobil povračilo potnih stroškov, če je odobritev na Zavodu za zdravstveno zavarovanje. Hvala.
Hvala. K besedi se je prijavila gospa Alenka Jeraj.
Itak mora dobiti odobritev zavoda, torej zavarovalnice. In ne govorimo o potnih stroških pacienta, pač pa govorimo o spremstvu, torej za tistega, ki gre z otrokom na presaditev pljuč na Dunaj, ne pa o potnih stroških. Tukaj piše samo, da stroški zdravstvenih storitev iz prejšnjega odstavka, torej za pacienta, se povrnejo v višini dejanskih stroškov teh storitev v državi, v kateri so bile uveljavljene. Ne govori pa nič o spremstvu. To nas moti, ker pač se bojimo, da boste s pravilnikom, ko bo gospod Fakin ugotovil, da nima denarja, tega ne bo odobril, in ne bo pač nekdo mogel iti. Otroku bo odobril, normalno, presaditev pljuč, ne bo pa mogla iti mama zraven, ker bo rekel, da tega v zakonu ni, pravilnik smo spremenili in lahko gre na svoje stroške ob njem sedet. Ne gre pa na Dunaj na izlet, da si bo Dunaj ogledovala, ampak bo sedela pri postelji. Skratka, ne govorimo o povračilu potnih stroškov, pač pa govorimo o povračilu tistega, ki je spremljevalec.
Gospod minister, izvolite.
Hvala. Samo še ta stavek. Tak pravilnik z mojim podpisom ne bo šel nikdar naprej, kot vi pravite, da bi to omejil.
Hvala. Smo izčrpali vsebino 5. člena in amandmajev? Ugotavljam, da ni prijavljenih k razpravi, zato zaključujem razpravo o 5. členu. Prehajamo na razpravo o 8. členu in amandmaju Slovenske ljudske stranke, Slovenske demokratske stranke in Nove Slovenije k 8. členu. Želi kdo razpravljati? Vabim vas k prijavi. Gospod Andrej Čuš ima besedo.
Predsedujoči, hvala za besedo. Interventni zakon s področja zdravja se seveda dotika tudi mladih, in sicer študentov po 26 letu, ter mladih, ki so žal zaradi trenutne gospodarske situaciji v naši državi brezposelni. Nekako moram povedati, da ne morem podpreti nekih sprememb zakona, ki bi dodatno bremenile študente in druge mlade. Sicer je bil na odboru že izglasovan en amandma, ampak še vseeno po trenutno obstoječi oziroma trenutnem postopku kaže, da bi se mesečni prispevek za obvezno zdravstveno zavarovanje povečal s 14,17 evra na 22,7 evra, kar bi letno prineslo, da bi vsakega študenta nad 26 let in tudi brezposelnega mladega kaznovali s 100 evri dodatnih doplačil, torej s 170 evrov na 270 evrov. Če nekako malo pogledamo čez palec, lahko ugotovimo, da gre tukaj za eno štipendijo. In politika, ki govori, da je treba podpirati mlade in da je treba delati za njih, ne bi smela delovati tako, da dodatno obremenjuje mlade. V Sloveniji imamo trenutno okrog 16 tisoč študentov, ki so starejši od 26 let. Tukaj bi rad izpostavil, da so tudi nekateri študijski programi po bolonjski reformi naravnani tako, da niti ne moreš pred 26. letom sploh doštudirati, tako da mislim, da so tukaj študentje arhitekture, veterine in medicine že takoj na začetku v deprivilegiranem položaju oziroma neenakem, saj bodo že po defoltu morali plačevati te prispevke. Da ne govorim o drugih študentih magistrske ali doktorske ravni. Rad bi tudi dodal, da se mi zdi zelo zanimivo, da bo minister za zdravje kot zdravnik kaznoval ravno bodoče zdravnike, saj njihov študij traja najmanj 7 let. V času študija, ko ti študentje tako presežejo starost 26 let, si morajo po sedanji ureditvi sami plačevati prispevke za zdravstveno zavarovanje. Kot sem prej dejal, bo zakon prizadel preko 37 tisoč mladih, ki zaradi nenasitne vlade Alenke Bratušek, ki tolče in udriha po gospodarstvu, ne morejo najti zaposlitve in tako jih bomo še dodatno kaznovali. Letno bomo vzeli še 4 milijone evrov mladim, samo zato da bomo potem lahko lažje krpali luknje in sofinancirali tajkune, bankirje in drugi privilegirance. Zato bom podprl amandmaje poslanskih skupin SDS in Nove Slovenije.
Hvala. Naj samo povem, da je tudi amandma Slovenske ljudske stranke vsebinsko enak. Dr. Andreja Črnak Meglič ima besedo.
Hvala lepa. To, kar so opozorili že nekateri moji kolegi, zdravstveni sistem je zelo kompleksen in ga je treba obravnavati v celoti, da razumemo, kaj s posameznimi koraki počnemo. Včeraj smo zelo veliko poslušali o pravičnosti socialne države. V svojem uvodnem nastopu sem povedala, da smer, ki ubira ministrstvo s spremembami, ki jih je zastavilo v interventnem zakonu, pravzaprav zasleduje večjo pravičnost zdravstvenega sistema. Zakaj? Zato ker imamo v Sloveniji 21 različnih skupin zavarovancev, ki plačujejo različne višine prispevkov, uživajo pa enake pravice. Povejte mi, v kateri državi to tako obstaja. To so neka zatečena stanja, za katera mi ne trdimo, da jih moramo odpraviti čez noč. Nasprotno. Treba si je vzeti dovolj časa, da prehod naredimo vzdržen. Vendar pa, če želimo večjo pravično zdravstvenega sistema in pravo solidarnost, ne pa lažno solidarnost, potem moramo stremeti k temu, da se razširijo zavarovalne osnove, ne samo na prihodke iz dela, ampak tudi na druge prihodke in postopoma zviševati prispevne stopnje oziroma jih izenačiti za vse kategorije. V sklopu tega lahko gledamo tudi rešitve 8. člena. Ker se je tudi v koaliciji doseglo soglasje, da je morda prvotno načrtovani prehod nekoliko preoster, smo sprejeli amandma k 8. členu, s katerim smo znižali povečanje prispevka samozavarovanih s prvotno mišljenih 35 % zadnje povprečne letne plače na 25 %. Torej smo znižali za 10%. Na drugi strani bi rada povedala, da Zakon o zdravstvenem zavarovanju pravi v 21. točki, da tisti državljani, ki imajo status prebivalca Republike Slovenije, niso pa zavarovani z drugega naslova, imajo v 48. členu zagotovilo, da občine za zavarovance iz tega naslova poravnavajo stroške za obvezno zdravstveno zavarovanje. To se pravi, prijavljeni na zavodu ali kakorkoli že imajo pravico do povračila. In to niso njihovi stroški. Opozorila pa bi vas, da v te amorfni skupini samozavarovanih obstajajo tudi mnoge kategorije, ki krepko živijo od kapitalskih dobičkov, plačujejo pa 14 evrov. Glede študentov. Glejte, z vso empatijo do študentov, moram vendar reči, da je 26 let visoka meja. Slovenija se srečuje z velikim problemom fiktivnih vpisov; vemo, da je to pač varovalka oziroma rešitev zaradi reševanja problema brezposelnosti. Pa vendar, s takim načinom, da mi to branimo še naprej, ne bomo ničesar prispevali k omejevanju teh fiktivnih vpisov. In enostavno ne vidim tega pomisleka na tak način. Tudi kolega Jazbec, ki je zdravnik, je lepo povedal, do 26. leta študentje medicine, če redno in normalno študirajo, lahko doštudirajo. Sama sem doštudirala pri 22. letih, pa še mamica sem bila. Ne vem, kdo zdaj študira do 26. leta. Ali se vam zdi, da res govorimo o pravih študentih ali govorimo o tistih, ki se fiktivno vpisujejo? Treba si je razčistiti in natočiti čistega vina. Sicer pa, kot pravim, amandmaja ne bom podprla, ker mislim, da smo dosegli zadostno mero kompromisa v koaliciji, se odločili za zelo blag in postopen prehod, in menim, da enostavno velja s to potjo nadaljevati. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Besedo ima gospa Jasmina Opec.
Hvala lepa. Vsi se strinjamo, da je zdravstvena blagajna v rdečih številkah in da je treba sprejeti nujne ukrepe, da to stanje izboljšamo. Tudi v Slovenski ljudski stranki smo na to opozarjali že večkrat tudi z raznimi poslanskimi vprašanji. Vendar smo se veliko bolj osredotočali na tisto stran, ki se imenuje odhodki. Mi pa zdaj tu govorimo o povečanju prispevkov, ni pa bil sprejet še noben ukrep, kako odhodke narediti, da ne bodo tako veliki. Prispevke je enostavno povečati, po liniji najmanjšega odpora – sprejmeš zakon in dvigneš prispevke. Že v stališču poslanske skupine sem opozorila, da se nam zdi še posebej nepravično, da se ti prispevki posebej povečujejo za določeno kategorijo prebivalstva, ki že tako nimajo sredstev za preživetje, brezposelni in, da, tudi študentje. Tudi sama sem diplomirala zelo hitro, pri 23 letih. Vendar sem bila tudi mlada brezposelna, ker sem diplomirala ravno v začetku obdobja, ko je nastopila kriza. In vem, kako je biti brezposeln, ko moraš gledati na vsak evro, ki ga imaš v svoji denarnici. In vprašanje je, ko si enkrat brezposeln, od kod naj plačuješ višje prispevke, če že tako nimaš sredstev za preživetje. Ali bo to posledično pomenilo, da brezposelni ne bodo mogli več plačevati in bodo prikrajšani za pravice? Ne vem, samo sprašujem.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Še je interes, zato vas vabim k prijavi. Besedo ima gospod Darko Jazbec.
Hvala lepa za besedo. Spet imam občutek, da delamo zgodbo tam, kjer je ni. Ta višina prispevka se je z amandmajem že znižala na 22 evrov, torej s 14 na 22 evrov. Morate vedeti, da imamo v Evropski uniji najnižji prispevek za osnovno zdravstveno zavarovanje. Če pogledamo sosednjo Hrvaško, ima ta prispevek okrog 350 kun. Dejansko smo minimalno dvignili to osnovno zdravstveno zavarovanje. Do 27. rojstnega dneva je običajno 8 let študija, kar načeloma zadošča tudi za najdaljši študij, ki je medicina. Ampak treba je povedati, da to ni neka velika številka. Če bi polovico študentov zadnjega letnika medicine preseglo preko 8 let, česar v resnici ne, bi to bilo nekaj čez sto študentov. So še ene drugi študiji, v vsakem študiju lahko greš čez to številko v letih. Vendar tukaj poslušamo o izjemno velikih številkah. Predstavnik Študentske organizacije je na delovnem telesu govoril o številki 37 tisoč, tukaj smo danes nekaj tisoč slišali. Torej gre za ene druge zgodbe, za fiktivne vpise, in tega verjetno ne bomo zdaj poskušali varovati in tudi sistem ni motivacijski. Drugo, kar bi povedal, ta meja 26 let. Gre samo za nek pravni red, uskladitev z drugo zakonodajo, kjer zdaj sploh ne posegamo v to. Že ZPIZ 2 govori o tem, da družinska pokojnina pripada do konca šolanja oziroma največ do dopolnjenega 26. leta. Potem imamo Zakon o zakonski zvezi in družinskih razmerjih, ki govori tudi o dolžnosti preživljanja otroka največ do dopolnjenega 26. leta. Tako da je ta meja postavljena že zdavnaj v naši zakonodaji, prispevki so minimalno povišani, najmanj v Evropski uniji, in številka teh posameznikov ni tako visoka, kot se pripisuje. Hvala.
Hvala tudi vam. Naslednji ima besedo gospod Tomaž Lisec.
Hvala, predsednik. Minister z ekipo, kolegi, kolegice! Medtem ko se vlada sklicuje, da notranjih rezerv na področju zdravstva ni več, pa bodo zapitek teh nenotranjih rezerv vsaj pri tem členu, če ta amandma Nove Slovenije, SDS in tudi kolegov iz SLS ne bo sprejet, plačali mladi, mladi po 26. letu starosti, ki še študirajo, in mladi brezposelni. Jaz se strinjam, če mladi dolgo študirajo, da je problem, ampak to ni problem tega zakona, je problem nekega drugega zakona in nekega drugega ministra. Jaz napore tistega ministra podpiram, kajti menim, da resnično mladi, vsaj na tej prvi stopnji, predolgo študirajo, fiktivni vpisi so problem, so bili vedno problem, na to sem opozarjal sam, pa tudi nisem bil idealen študent, že sam sem bil v mladinskih strukturah malo bolj aktiven. Socialna vlada, to je ta vlada, bo enega izmed mnogih zapitkov približne vrednosti 3,5 milijona, glede na to, da so podatki – kolegi iz SLS so lepo napisali, približno 37 tisoč je takšnih oseb, torej 3,5 milijonov bodo plačali mladi. Torej tisti mladi, na katerih naj bi ta vlada gojila neke upe, kako so prihodnost mladih. Včeraj je kolega Andrej rekel kaj je prihodnost mladih. Ja, krediti in dolgovi, ki jih z vsakim dnem oziroma vsakim zakonom pripravlja ta vlada. Ne bom vam govoril o drugih zakonih, da me ne bo predsednik opomnil, ker bi jih lahko našteval vsaj dve minuti. Minister za zdravje očitno ne znate narediti reda na javnih naročilih, to je rak rana zdravstvenega sistema, ampak ker tega ne znate narediti, ste račun, kljub temu da ste na odboru videli napako in vsaj deloma zmanjšali ta znesek boste to minimalno doplačilo, če se igramo v številkah, to je za približno 70 % zvišanje prispevka za študente in mlade brezposelnosti, ja, čisto ena tako majhna številka, če pa smo v praksi, je pa to za tiste, ki ne prihajamo iz Ljubljane, kjer je pivo in pica malo cenejša, pa je to na mesečni ravni ena pica in eno pivo. Morda ne veliko, ampak za mlade, ki so, kot sem že prej rekel, ne bom govoril o drugih davkih, je to še en dodaten pogoj, da se mladi resnično z vsakim dnevom bolj sprašujejo, zakaj sploh še ostati v tej Sloveniji, zakaj ne pobrati šila in kopita in iti v druge države, kjer te različni sistemi, tudi zdravstveni, ne udarijo toliko po glavi. Resnično še en člen, ki ste ga naredili mladim ne po meri in jih prisiljujete k temu, da mladim ta država oziroma ta vlada postaja neprijazna država. Prej je bilo veliko govora o pravičnosti, o privilegijih, tokrat govorimo o nepravičnih ukrepih in nepravičnemu privilegiju, ki ga bodo plačali mladi. Zanimivo pa je predvsem to, da študentje medicine, ki imajo enega najtežjih študijev, enega najdaljših, in ko govorimo o zdravstvenem sektorju, prav tistim mladim, novim zdravnikom, ki jih na področju Slovenije, vsaj slovenske narodnosti, ogromno primanjkuje, bodo plačali največji zapitek tega člena, če ta amandma ne bo sprejet. Občutek imam, da nekateri ali se ne znajo ukvarjati z mladimi ali se nočejo ali pa morda celo nekateri kar želijo izbrisati mlade, med njimi tudi študente. In tako se poleg napada na vseh področjih se pri tem amandmaju na žalost dogaja tudi napad na visoko izobrazbo oziroma na mlade, ki želijo dokončati neko visoko šolo. Jaz pa verjamem, da če bo tako ostalo, kaj nam bodo pomagali mladi, visoko izobraženi, ker bodo s tistim dnevom verjetno, če že ne prej, ko bodo diplomirali, resno razmislili, ali je samo Avstrija obljubljena dežela ali pa je še kakšna druga dežela veliko bolj obljubljena, kot pa je na žalost ta naša država. Vlada, predstavniki koalicije, resnično, pa nisem več najmlajša generacija, da ne bo pomote, ampak hvala, ker mladim vsak mesec dajete tudi s tem predlogom zakona nove davčne oziroma zdravstvene obremenitve. Jaz bom amandma podprl, zakona pa, če ta amandma ne bo sprejet, nikakor ne morem podpreti, ker te zapitke, namesto da bi drugje iskali vire, plačajte sami, ne pa da jih naprtite mladim. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospa Kristina Valenčič.
Hvala lepa in lep pozdrav še enkrat! Naj na začetku pri tem amandmaju povem, da je Državljanska lista za to kategorijo upravičencev opozorila tudi že v postopku usklajevanja. In koalicija je temu prisluhnila, zato smo tudi na odboru sprejeli amandma, ki postopno ali pa nekoliko manj zvišuje to prispevno stopnjo. Sta se pa na odboru pokazala pri sami razpravi dve dejstvi. Prvič seveda to, da se matematika pri številu upravičencev te kategorije nekako ne izide. Študentska organizacija operira z enimi številkami, celo sindikati so se oglasili z drugimi številkami. V gradivu, ki ga je pripravilo ministrstvo pravijo, da je oseb, ki si same plačujejo prispevke, je nekaj čez 77 tisoč, brezposelnih 120 tisoč. Rada bi ponovila tisto, kar je povedala kolegica Črnak Meglič, za tiste, ki si sami ne morejo plačevati oziroma ki nimajo dohodkov, iz katerih bi se lahko to plačevalo, za njih poskrbi občina, in to je v zakonu že določeno. Tisto, kar se mi zdi pa še pomembno, pa da morebiti podkrepim še s številkami, zakaj smo mi v bistvu vztrajali, ko smo se pogovarjali o razširitvi teh osnov in dvigu prispevnih stopenj, da tudi malo dvignemo iz ponujenih okvirov, pa podatki, ki nam jih je enkrat na koalicijskem usklajevanju posredovalo ministrstvo. V zdravstveno blagajno se letno zbereta cca dve milijardi evrov, od tega milijardo 800 prispevajo redno zaposleni. Se pravi, da to pomeni recimo na leto 2 tisoč 300 evrov v povprečju na zaposlenega. Seveda imamo progresivno lestvico in je odvisno seveda od prihodkov, ampak o povprečju govorim. Kmetje 400 evrov na leto, brezposelni 900 evrov, upokojenci 660 evrov. To samo nekatere od teh kategorij. Tisto, na kar želim opozoriti, je to, kar je povedala že gospa Črnak Megličeva, da imamo veliko zmedo, ogromno kategorij in da je treba te stvari poenotiti.
Hvala lepa. Dr. Andreja Črnak Meglič, izvolite.
Hvala lepa. Naj uvodoma ugotovim, zelo težko se je z argumenti boriti proti demagogiji, zelo, zelo težko. Moram celo reči brezupno. Da začnemo pri Adamu, kot temu rečemo – študirajoča mladina. Tudi če govorimo o bolonji, prva bolonja se konča pri triindvajsetem letu, druga bolonja pri 25.letu. Do 26.leta vsi, ki redno študirajo, morajo doštudirati. To se pravi, problem, ki ga vi tukaj odpirate, je dejansko problem fiktivnih vpisov in morebiti nekaterih izjem, ko nekatere kategorije niso mogle začeti študirati takoj po srednji šoli. Ampak načeloma je to vprašanje fiktivnih vpisov. Dajmo si natočiti čistega vina. Redno študirajoča mladina, tista, ki mora delati tako, da bo pravzaprav študij končala v zakonitem roku, bo to do 26. leta storila. Drugič. Še enkrat prosim ministrstvo, da pojasni, kakšne so pravice brezposelnih oseb. Kot jaz vem, morajo biti prijavljene kot aktivni iskalci zaposlitve na zavodu za zaposlovanje in če nimajo lastnik virov prihodkov za njih obvezno zdravstveno zavarovanje pokrije občina. Se pravi, da niso prav v ničemer na slabšem. Ampak to pokriva občina. O kom in o čem pravzaprav danes govorimo? In še enkrat. Pravičnost sistema pomeni, da obremenjujemo približno vse kategorije zavarovancev za enak obseg pravic. To je pravičnost. In mi smo daleč od te pravičnosti. Že ko smo naredili prvi korak, imamo take probleme, da se s tem sprijaznimo. Kaj šele, ko bomo šli v celovito spremembo zakona, saj lahko samo dvignemo roke in rečemo, brezupno, ker bo spet demagogija, koliko koga obremenjujemo, premagala. Jaz vas resnično prosim, pogovarjajmo se o dejstvih, pogovarjajmo se o tem, kar moramo pravzaprav storiti. Za mene bolj pomemben argument od tega, da je treba stvari v zdravstveni blagajni sanirati – in seveda sem prva, ki zagovarja, da je treba narediti celovito prenovo zdravstvenega sistema, ampak ga na žalost v 20 letih noben minister ni naredil in zdaj ne more ta minister plačati ceho za vse skupaj – je za mene, ali smo nastavke naredili pravilne in ali bomo v sistemskem zakonu sledili temu, kar mora pravzaprav sistemski zakon zagotavljati. To pa je pravičnost zdravstvenega sistema. Hvala.
Hvala lepa. Replika. Izvolite, gospod Lisec.
Hvala. Replika je težko dosegljiva pri takem izvajanju. Jaz sem samo rekel, da fiktivni vpisi so problem. Celotno zdravstveno varstvo je problem. Ampak vi s tem, če ne boste podprli tega amandmaja, račun izstavljate mladim. Ja, fiktivni vpisi so problem, mladi brezposelni so problem, ampak vi jih dodatno obremenjujete. In, spoštovana predhodnica, nimajo vsi mladi tiste sreče, da gredo po osnovni šoli takoj v srednjo šolo in takoj po srednji šoli tudi študirat. To je prvo dejstvo. In drugo dejstvo, na katerega se izgovarjate, ja, če ne bodo plačali mladi, bo plačala občina. Super. Resnično pohvalno za vse tiste, ki delujemo v kakšnem občinskem svetu, da sploh imamo še voljo, da sploh še kaj delamo na lokalni samoupravi, ki jo degradirate in jo uničujete. Ja, še en račun, ki se bo povišal na ravni lokalne samouprave. Resnično. Zdaj pa res bo kmalu zadnji čas, da vse občine ukinemo, zato da občine ne bodo plačevale študija mladim, ampak da bo plačevala država, za kar je tudi zadolžena. Gospa predhodnica, vsi študirajoči nimajo idealnih primerov tako na področju zdravstva, sociale in še na kakšnem drugem področju, da bi lahko redno študirali in da bi lahko redno zaključili. Prej sem vsem rekel, nisem bil primer idealnega študenta, niti sedaj nisem, ko še naprej študiram, ampak da pa te zapitke, če tega amandmaja ne boste podprli, naprtite pa mladim, je pa malo sprevrženo s strani tistih, ki tako veliko govorite o mladih in tako veliko govorite o socialni državi. Socialna država, takšna, ja, hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Andrej Čuš, izvolite.
Hvala za besedo. Če je za Socialne demokrate pravično to, da dodatno obremenimo mlade, potem ste vse prej kot socialni. Mogoče bi lahko rekli, da ste kaviar socialni, da mladi plačujejo vaše življenje na veliki nogi. Dodatno bomo obremenili mlade, kot je bilo rečeno, tiste, ki so brezposelni, tiste, ki študirajo na dodiplomski stopnji, pa so začeli študirati kasneje, kot je že prej gospod Lisec povedal. Ni šel vsak študirat takoj po končani srednji šoli oziroma maturi. Kot je bilo pa ugotovljeno, bodo na udaru tudi študentje magistrskih in doktorskih bolonjskih programov. In tem mladim ste tako že ukradli prihodnost, zdaj jih boste pa še bolj obremenili. Pohvalno! Bravo! Veliko je bilo govora tudi o fiktivnih vpisih. Problematike fiktivnih vpisov se zavedamo vsi tukaj prisotni in mislim, da se je že kar nekaj naporov vložilo v to, da se fiktivni vpisi zmanjšujejo. Ugodnosti, če tako rečem, oziroma tudi pravice iz zavarovanja in statusa študenta so vezane na status sam, torej to mora urejati minister, pristojen za izobraževanje, znanost in šport. In tega ne ureja in ne more urejati minister za zdravje. In ko je toliko govora o tej vaši politiki, ki je uperjena izrazito proti mladim in zadolževanju, bi vam rad povedal. Vsi verjetno poznate, tudi predsednica Vlade veliko govori, "vklopi razum, zahtevaj račun". Mene pa je ena skupina mladih ravno nekaj dni nazaj kontaktirala in pa mi je rekla: "Andrej, takšna politika, ki jo izvaja vlada Alenke Bratušek, pa nam žal mladim daje sporočilo: vklopi razum, odidi vun."
Hvala lepa, gospod Čuš. Lista razpravljavcev je za enkrat končana. Ostajamo še pri 8. členu in pri amandmaju k 8. členu. Vidim, da še želite razpravljati. Prosim prijavite se. Imamo prijavljenih še šest razpravljavcev. Prvi je na vrsti gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospa podpredsednica, kolegice in kolegi, gospod minister, še enkrat lep pozdrav vsem! Poglejte, gotovo je vsebina amandmaja, ki ga je praktično celotna opozicija predlagala, smiseln. In jaz vas tukaj, tudi vas, kolegice in kolegi iz opozicije, prosim za podporo. Če je bila takšno problematiziranje v zvezi s študenti nad 26 letom, ja seveda, jaz sem prvi, ki si želim, da do 26. leta vsak doštudira. Ampak na žalost je v Sloveniji unikum glede šolskega sistema v Evropi in imamo pač najdaljši čas študija. In to moramo popraviti. To seveda ni stvar ministra za zdravje, ampak kakšnega drugega, univerz itn. Tukaj jaz, kot smo v obrazložitvi amandmaja napisali, se osredotočim predvsem na mlade, ki so brezposelni. In sedaj tem mladim brezposelnim dvigujete stroške za zdravstveni prispevek. Lepo vas prosim! Jaz bi želel ministru ponovno sporočiti, da ima pri nas v Novi Sloveniji oziroma upam si trditi na strani celotne opozicije zaveznike, ko gre za temeljito kompleksno prenovo zdravstvenega sistema. Res je, je zelo kompleksen, in res je, v dvajsetih letih se ga nismo lotili tako, kot je treba. Mi zdaj vsi govorimo samo o prihodkovni strani zdravstvene blagajne. Obremenjujemo mlade brezposelne, obremenjujemo espeje itn. Kaj smo, kolegice in kolegi, naredili na stroškovni strani zdravstvene blagajne? Ali so javna naročila glede zdravil in ostalih pripomočkov idealna? Ali so investicije v zdravstvene objekte idealne pri nas? Tisti, ki se prijavljajo na te razpise, verjetno vsi vidijo in računajo na vrečo brez dna. Zakaj bi vzel 10, če lahko 100. In tukaj je problem, kolegice in kolegi, in na tem področju moramo delati. Ta rešitev, ki jo bo verjetno koalicija izglasovala, je parcialna. Vprašanje, če bo imela toliko finančnih učinkov, kot so zapisane v predlogu zakona. Morda se bomo drugi mesec ali pa čez dva meseca srečevali spet z noveliranjem tega zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju. Never ending story. Dokler se ne bomo korenito lotili reforme zdravstvenega sistema. In tukaj, gospod minister, v Poslanski skupini Nove Slovenije imate zaveznika. Korenita reforma. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Alenka Bikar, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Ja, vsi si želimo in večkrat je bilo to tudi v razpravi danes, pa tudi sicer poudarjeno, da želimo živeti v pravičnejši, enakopravnejši in solidarni državi. Na splošno lahko povem, da podpiram zakon, saj zakon, ki ga danes sprejemamo, gre v to smer, poskuša vsaj približno izenačiti prispevne stopnje za vse udeležence na trgu dela, kar pomeni, da naj bi vsi, ki koristijo zdravstvene storitve, v tako imenovano zdravstveno blagajno prispevali zneske, ki so bolj enakopravni oziroma bolj solidarno razporejeni. Vsi – tudi študentje. Ti so do sedaj plačevali 14 evrov. Kot rečeno, naj bi po koalicijskem usklajevanju v zakonu ta znesek sedaj bil 22,72 evrov. Kar pa se tiče mladih brezposelnih, naj povem, da za njih prispevke plačuje občina. To plačuje sedaj in to bo tudi v bodoče. Ko bodo prispevki enakomerno razporejeni, pa to ne pomeni, da bodo imeli pacienti manj pravic. Ne, pravice pacientov ostajajo nespremenjene. To je treba poudariti, saj se zakon ne spušča v tako imenovano košarico zdravstvenih storitev in jih torej ne spreminja. Težava je samo to, da bi bilo ta zakon treba sprejeti že včeraj, če lahko tako rečem. Naj povem še, da je bilo na odboru vloženih kar nekaj amandmajev opozicije, ki so bili podobni koalicijskim, tako da se mi zdi, da si vi želimo podobno in stvari vidimo dosti podobno. Zato pozdravljam tudi sklep, ki smo ga sprejeli na odboru, da se že v začetku naslednjega leta pošlje v Državni zbor nov sistemski zdravstveni zakon, da ga lahko skupaj naredimo boljšega in takega, ki bo zadovoljil vse prebivalce naše Slovenije. Tega amandmaja SLS pa ne bom podprla. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Kristina Valenčič, izvolite.
Hvala lepa. Naj samo svoje predhodno izvajanje dopolnim še z nekaterimi dejstvi. Ko sem prej govorila o številkah, ki jih prispevajo posamezne kategorije v zdravstveno blagajno, sem želela ponazoriti samo to, da se življenjska doba z leti seveda podaljšuje, da prispevamo največji del v zdravstveno blagajno v svojem aktivnem delu in da verjetno, ko se bomo temeljito pogovarjali o prenovi tega sistema bo beseda tekla tudi o številki 26, torej o študentih, starih do 26 let. Naslednja stvar. Ko smo sprejemali pokojninsko reformo v bivši koaliciji, smo sprejeli tudi eno določilo, in sicer da študentje po umrlem staršu prejemajo pokojnino do 26. leta starosti. Pa se ne spomnim take debate, kot jo imamo danes okoli 26. leta starosti. Še eno dejstvo. Jaz sem tudi sprejela predstavnike študentske organizacije v našo poslansko pisarno, kjer so me tudi opozorili na njihovo razmišljanje, na njihove težave, ki naj bi jih prinesel dvig te spremembe. In sami so povedali, da razumejo, da tisti študentje, ki se vključujejo v študij z zamikom, tudi sprejemajo to svojo odgovornost, da študij po 26. letu prinaša tudi določene finančne obremenitve in da razumejo, da mora tudi ta kategorija študentov svoj delež prispevati. In zato smo prisluhnili in to stopnjo bistveno znižali. In še ena stvar. Sindikati so cel čas, ko smo mi, bom rekla, nasprotovali interventnemu zakonu, bili za interventni zakon. Celo dvakrat je Državljanska lista dobila javno pismo o tem, kako smo mi tisti, ki rušimo zdravstveni sistem in zdravstveno blagajno. In šele na odboru v sredo so sindikati prišli s predlogom, ki tudi po njihovem mnenju rešuje tisto kategorijo, ki naj bi jo oni zastopali. Tako da razumi potem tisti, ki lahko.
Hvala lepa, gospa Valenčič. Obvestili so me, da so se nam na balkonu pridružili obiskovalci iz Rdečega križa iz Pomurja. Vse skupaj prav lepo pozdravljam in vam želim, da spremljate pozorno to razpravo v Državnem zboru. Na vrsti je gospa Lejla Hercegovac.
Hvala lepa za besedo. 8. člen je tako kot 5. člen zame zelo zelo kompliciran, problematičen in vedno imam težave, ko govorim o takih členih. Govorimo o mladih, govorimo o brezposelnih in govorimo o študentih. Dosedanji zakon je za študente zelo zelo dobro skrbel. Moja pripomba se nanaša na širitev preventivnih pregledov, ki jih nimamo zadosti v državi in jih študentje potrebujejo. Kar pa se tiče interventnega zakona in dvigovanja stopnje, ki se plačuje od osnove, v višini predloženih 35 %, se nanaša na bruto osnovo za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Je pa res, da bi bilo lepo, če ne bi sploh nič dvigovali. Enkrat sem v tem državnem zboru rekla, da nisem tukaj, da karkoli dvigujem niti enemu človeku. Ampak, oprostite, v zdravstveno blagajno morajo vsi prispevati svoj del. 8. člen, sindikati zagovarjajo 20-odstotni dvig, sprejet je 25-odstotni. V prvem predlogu je bilo 35 %, to pomeni, da to, kar zagovarjajo sindikati, je zelo usklajeno s tistim našim zakonom. Za vse tiste, kot so moji predhodniki že povedali, ki so študentje, če pa so brezposelni in nimajo zavarovanja, za to poskrbi občina. Vsi tisti, ki delajo, pa so dolžni plačevati določene prispevke v zdravstveno blagajno. Zato mislim, da tudi v tem členu ni velikega nerazumevanja. Strinjam se s tem, da moramo biti pozorni pri pripravi novega zakona o zdravstvenem zavarovanju in zdravstveni dejavnosti. Hvala.
Hvala lepa. Izvolite še mag. Majda Potrata, imate besedo.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Če bo delovanje mladih v politiki na taki ravni politične kulture, kot sem jo zasledila pri kolegu Čušu in Liscu, sem zaskrbljena, ker gre za preprosto izrabo radikalnosti stališč in radikalnosti jezika, ne pa poglobljene argumentacije. Sem, moram priznati, ogorčena nad to ravnijo, ki je bila na ravni zmerjanja političnih nasprotnikov. Metafore, ki so bile uporabljene, so pač zunaj politične kulture. Kakorkoli se že kdo prijema za roke ali drugače gestikulira, gospod poslanski kolega, vi ste tako mojster tega in imate dobre učence v svojih mlajših kolegih. Toliko glede tega, ker se mi zdi v resnici nespodobno takšno razpravljanje. Zdaj pa še nekaj o pavšalnem zmerjanju Socialnih demokratov o njihovem nesprejemanju in nerazumevanju za mlade. Veste, resolucija o nacionalnem programu za visoko šolstvo in še nekatera druga zakonodaja gre v tej smeri, da ne bo čas študija zamejen s 26. letom starosti, ampak da bo brezplačno šolanje omogočeno v določenem časovnem izseku vsem, ki bodo vstopali v študij tudi kasneje. To je skandinavski model. Pri Švedih je tako, da ima 6 let pravico to dobo študija izrabiti kadarkoli v svojem življenju. Ampak ni samo brezplačni študij tisti, ki je lahko zakonsko reguliran drugače. Tukaj se pa usklajuje, kot je kolega Jazbec razlagal in tudi drugi, z nekatero drugo zakonodajo, in ne more biti zunaj tega konteksta. Če pa razpravljamo o razumevanju mlade generacije, o razumevanju mladih in kaj podobnega, potem je pa treba razumeti tudi to, da vsi niso študentje. Jaz bi sicer bila zelo zadovoljna, ampak ravno z one strani je mogoče slišati pogosto, kako je treba bolj zamejiti vpise, ker gre za velike stroške. Jaz sicer opozarjam, da je trend v Evropi tak, da se mu Slovenija glede deleža študirajočih približuje in je to vse samo dobro, ampak jaz slišim od nekaterih parlamentarnih strank tudi drugačna stališča, kako bi število tistih, ki se vpisujejo v študij, moralo biti primerljivo z deležem tistih, ki diplomirajo. Tako da veste, to glede študentov je zame neka taka zgodba, da je zelo pisana, da ne rečem, zdaj bom pa še jaz uporabila neko metaforo, včasih kot sračje gnezdo. Odvisno od tega, o katerem zakonu o tem razpravljamo. Poudarjam pa, da gre za nerazumevanje temeljnega problema in bi bilo računati tudi na solidarnost med mladimi. Kaj pa tisti mladi, ki ne študirajo in vplačujejo v zdravstveno blagajno, računajoč na to, da bodo imeli tudi ugodnosti, ki jih naš zdravstveni sistem ponuja. Tako da ste na zelo spolzkih tleh. Argumentom ne prisluhnete. Mislim pa, da je bilo to v razpravi na odboru dovoljkrat poudarjeno in podpiram rešitev, ki jo je sprejel odbor. Hvala.
Hvala lepa. Dve roki vidim. Želite? Ja, samo niste razpravljali. Postopkovno, gospod Lisec.
Hvala, predsedujoča. Glede politične kulture predhodnice. Kar sama izvaja, vedno želi naprtiti drugim. In bi želel, da se predhodnica meni in mojemu poslanskemu kolegu Andreju Čušu opraviči. Razen če je mislila s tem, ko naju je zmerjala z radikalnežema, da nasprotujeva njenim razmišljanjem, potem sem v bistvu bil pohvaljen. Drugače pa ne pristajam na njeno politiko, da smo radikalni, da smo zmerjali in pa da smo razpravljali nepoglobljeno in celo nespodobno. Gospa predhodnica je razpravljala mimo zakona, mimo člena in mimo amandmaja, poleg tega pa nas je zmerjala z radikalci in zato zahtevam skupaj s kolegom Andrejem, da se nama gospa Potrata opraviči. Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, gospa Potrata.
Hvala, gospa podpredsednica. Gospodu Liscu, pa še komu iz SDS sem kadarkoli pripravljena jezikovni poduk dati in jim razložiti besedišče slovenskega jezika pa kaj iz zvrstnosti slovenskega jezika. Nekatera dejanja pač kažejo na to, da nekaterih stvari ne razumejo. Beseda "radikalec" ali "radikalen" ni ne zmerljivka, ne slogovno zaznamovana beseda, ne ekspresivna beseda, ampak polnopomenska nevtralna beseda v Slovarju slovenskega knjižnega jezika. Torej se ne bom opravičevala. Hvala.
Prav gotovo pa to ni bil postopkovni predlog. Tokrat ste spet izrabili poslovnik. Jaz se pa opravičujem gospodu Jazbecu, ker sem ga prej izpustila z liste in ima še besedo za razpravo. Izvolite, gospod Jazbec.
Hvala lepa za besedo. Glejte, mi pač imamo v Sloveniji to osnovno zdravstveno zavarovanje in dopolnilno zelo hecno. Lahko je kombinacija 14 evrov osnovno zdravstveno pa dvakrat dražje dopolnilno. Logično bi bila obratna kombinacija. In ko se je kot posledica Zujfa podražilo dopolnilno zavarovanje, v opoziciji niste bili glasni in uporabljali izrazov, da je to napad na visoko izobrazbo in kaj jaz vem kaj še vse. Dejansko imamo zelo nizko zastavljeno to osnovno zdravstveno zavarovanje in se mi zdi s strani opozicije, da se sugerira odhod mladih v tujino, če citram, "kjer te zdravstveni sistem ne udari tako po glavi", da tega res ni možno razumeti. Kam pa naj gredo v tujino, kjer je cenejše od 14 evrov osnovno zavarovanje? Mislim, to so čisto na pamet izjave rečene. Slovenija se lahko pohvali, da smo evropski prvaki: največ zdravja za 1 evrov. Problem pa je stabilnost zdravstvene blagajne. In o tem danes ravno govorimo. Vidim, da je polno nerazumevanja spet prihodkovna, odhodkovna stran. Mi lahko jutri saniramo izgube bolnišnic, pa to ne pomeni, da ne bo naslednje leto 150 milijonov v zdravstveni blagajni minusa, ker gre za različna dva nivoja, notranji in zunanji dolg. Gre za stabilnost blagajne, ker zdravstvena blagajna plačuje programe zdravstvenih storitev. Če ni vira financiranja, potem je možno samo ali poseči v košarico pravic ali zmanjšati programe, da ne omenjam katastrofe, da se poseže v kvaliteto. To nima neposredne zveze, posredno že, neposredne pa ne, z izgubami znotraj javnih zdravstvenih zavodov. Hvala.
Hvala lepa. Besedo je želel še minister gospod Gantar.
Hvala, predsedujoča. Nihče med nami, ponovno podobno kot prej, ne želi dvigovati prispevkov in obremenjevati. Prej smo govorili o otrocih, zdaj govorimo o mladih. Po drugi strani imamo zdravstveni sistem, ki je v resnih težavah zaradi situacije, v kateri se je država znašla. Če je država v boljših obdobjih lahko dopuščala, da je sistem plačevanja zdravstvenih storitev nesolidaren, ker je bilo denarja še relativno dovolj, je v času, ko poskušamo vsem prebivalcem naprej zagotavljati obstoječ nivo zdravstvenih storitev, treba postopno povečati in vzpostavljati tudi sistem solidarnosti nas področju vplačevanja. In v resnici je ni države, ki za štirinajst evrov nudi to, kar nudimo mi. Jaz sem vesel, da je prišlo do kompromisa, da se je z amandmajem tudi ta vrednost omilila, kolikor se je lahko omilila. Pa še tega ne bi bilo, če ne bi po zakonu obstajala možnost, da vseeno tudi ti študentje so zavarovani. Poglejte, meje 26 let si ni izmislilo zdravstvo, meja 26 let je vezana na več pravic in velja v tem primeru tudi za področje zdravstva. In če ne bi obstajala enaindvajseta točka 15. člena v zakonu, potem bi nas to v resnici lahko izredno skrbelo, ker bi lahko tem mladim omejevali. Glede na to, da ta varovalka je in da so z možnostjo, čim postanejo aktivni iskalci zaposlitve, da imajo možnost zavarovanja, če nimajo svojega premoženja, pa imajo krite vse stroške obveznega zdravstvenega zavarovanja. Mislim, da tudi s tem predlogom, ki smo ga dali res v razmerah, ko je dodaten denar potreben, da imamo vsi zagotovljene pravice v zdravstvu, je to kompromis, ki smo ga morali sprejeti, pa čeprav verjamem, da ne z velikim veseljem, sigurno pa ne s tem, da bi pričakovali, da bi nam za to kdo ploskal. Še enkrat. Rešujemo pravice vseh nas, vseh državljanov, od otrok do najstarejših, in jih skušamo ohranjati krizi navkljub na nivoju, kot jih imamo danes. In to je namen tega. Vsako dvigovanje prispevkov je neljubo in, še enkrat, izenačujemo oziroma približujemo solidarnost pri vplačevanju v času, kjer je to potrebno. Hvala.
Hvala lepa tudi ministru. Sprašujem, ali želi še kdo razpravljati k 8. členu. Je še nekaj želja. Prijave tečejo. Dr. Gorenak, izvolite.
Hvala lepa. Tekom dopoldneva oziroma zjutraj smo bili priča enemu hudemu omejevanju, ki ga je peljal predsednik Državnega zbora o striktnem razpravljanju k posameznemu amandmaju, čeprav vsi vemo, da smo že velikokrat v tej dvorani Državnega zbora razpravljali o vseh amandmajih, ko je pa časa zmanjkalo, smo pa nehali razpravljati. Jaz sem kar vesel, predsednica, da dopuščate, bom rekel širino razprave, tako kot ste jo dopustili pri Pozitivni Sloveniji. Strinjam se s takšnim načinom. Težko pa je poslušati že šesto leto zlorabe gospe Potrata z vidika proceduralnih predlogov, kar bo naredila tudi po mojem nastopu. Zdaj to lahko pričakujemo. Veste, govoriti o knjižnem jeziku, gospa Potrata, vse lepo in prav, ampak jaz mislim, da imate v koaliciji kar veliko dela, da to počnete. Tudi če komu ni slovenščina materni jezik, ga bom jaz skušal razumeti v tem državnem zboru, ker gre za poslanca, tako da ni nobene potrebe, da se vtikate v knjižni jezik in razlagate tukaj neko zgodbo mlajšim poslancem, kar se tiče mojih učencev in študentov. Jaz sem na njih ponosen, vi pa raje sodite svoje, pa sebe pa svoje zakone, berite, ni potrebno potem. Kar se tiče samega zakona oziroma amandmaja, o katerem govorimo. Jaz bom rekel tako, minister, saj je vse lepo in prav, oba skupaj sva sedela na vladi, v prejšnji vladi, vendar zadnji zakon s področja zdravstva je spisala gospa Zofija Mazej Kukovič. Noben zdravstveni minister v Pahorjevi vladi, in tudi ne vi v prejšnji vladi in sedanji vladi niste prinesli še enega zakona. To je sedaj edini zakon in ta zakon pravzaprav dviguje davke, recimo po domače, prispevne stopnje ali kakorkoli. To je najlažje. To je daleč daleč najlažje narediti. To zna narediti vsakdo. Precej težje pa je narediti red v zdravstvu. To je tisto, kar je problematična zadeva. Tukaj imam jaz težave s podporo takemu zakonu in seveda ga ne bom podprl oziroma naše amandmaje ja. Kar pa se tiče gospe Potrata, ki ima vedno težave z menoj, ja stran glejte, saj ni treba mene gledati. Jaz sem ponosen tudi na mlajše kolege, če kaj povzamejo pa meni kdaj. In nič hudega ni, če to naredijo. Boljše bo, če se ukvarjate z zakonodajo, za kar ste plačani, in ne z menoj in z mojimi kolegi. No, izraba poslovniškega predloga pa sledi. Hvala lepa.
Izvolite repliko, mag. Potrata.
Gospa podpredsednica, vi ste meni dali besedo po tistem, ko sta dva poslanca vaše poslanske skupine zahtevala od mene opravičilo. Torej sem reagirala na tisto, kar je bilo zahtevano. Na postopkovno replicirati nisem mogla in potem ste me ukorili, češ, spet ste izrabili postopkovno. Jaz danes še nisem ničesar, zato je beseda spet pred tem popolnoma neopravičena, ampak kaže samo na vašo pristranskost do mene, ki sem jo zaznala že velikokrat in vas na to tudi opozorila. Gospoda Gorenaka nočem razočarati in se bom oglasila zaradi tega, ampak vam moram povedati, da vam repliciram zaradi tega, ker se name pogosto obračajo ljudje, ki pričakujejo, da bom reagirala, kadar raven govora v Državnem zboru zdrsne pod raven zbornega jezika. In ko sem bila nekajkrat že vprašana, kako ocenjujem jezikovno raven v Državnem zboru in kako poslanke in poslanci govorijo, sem rekla, da različno. Sodim namreč, da jezik izraža vsakega človeka posebej, zato gospodu Gorenaku ne zamerim, če uporablja pogovorni ali pogosto celo narečni jezik. On že ve, zakaj to raven uporablja. Ampak dejstvo je, da bi v Državnem zboru, v javnem prostoru kot predstavniki zakonodajne veje oblasti morali govoriti zborno. In če bi zahtevali zborno govorico, potem bi imeli v tem državnem zboru v tem sklicu veliko dela. Nedopustno se mi pa zdi, da se kdo spotika ob govor tistega, ki mu slovenščina ni materinščina. Izpolnil je prvi pogoj, da je v državnem zboru, se naučil slovenščine, pravim pa, da jaz ne vem, ali obstaja bistvena razlika med tem, da nekdo, ki mu je slovenščina materinščina, ne uporablja zbornega jezika, ali če tega jezika ne uporablja nekdo, ki mu slovenščina ni materinščina. Jaz upam, da sem bila dovolj nazorna pri tem. Gospod Gorenak, pa lahko odkimava kolikor hoče, ampak dejstvo je, da če se kdo spotika ob koga, potem se gospod Gorenak ob mene pogosto, se do mene vede paternalistično. In povedala sem že, da je v starih demokracijah takšno obravnavanje poslanskih kolegic nedopustno. Pojdite si pogledat kakšno lekcijo lepega vedenja je dobil [[...]]
Gospa Potrata, če drugega ne, 3 minute so minile [[...]]
[[...]]ja, samo stavek bom zaključila. Kakšno lekcijo je dobil predsednik Velike Britanije [[...]]
[[...]]izvolite [[...]]
[[...]]ko se je tako vedel do poslanke.
Gospa Potrata, po poslovniku je replika namenjena temu, da poveste, kje ste bili narobe razumljeni. Vi ste si tokrat repliko privoščili za dajanje učnih uric meni in kolegom. Jaz upam, da se to v bodoče ne bo dogajalo, če pa se že bo, prosim bodite vsaj do vseh enako kritični. Gospod Tanko želite? Postopkovno. Izvolite, gospod Tanko.
Hvala lepa za besedo. Če bi prebrali 4. člen Poslovnika Državne zbora, bi videli, da v prvem odstavku piše, da Državni zbor posluje v slovenskem jeziku. Slovenski jezik ima tudi narečja, ne piše v izbornem knjižnem jeziku, ampak v slovenskem jeziku. In slovenska narečja so sestavni del slovenskega jezika. Ni pa sestavni del slovenskega jezika tisto, na kar je opozoril gospod Gorenak. In če že zahtevate od drugih poslancev, predvsem od naše poslanske skupine, da govorijo v izbornem slovenskem jeziku, knjižnem jeziku, maternem jeziku, potem velja za poslovanje Državnega zbora Poslovnik Državnega zbora. In dobro bi bilo, da v koaliciji, gospa Potrata, vi imate izkušnje z izobraževanjem, tudi predvsem s področja slovenskega jezika, naredite kakšne urice in dodelate to materijo. Nedostojno pa je, da oporekate razprave poslancem, ki govorijo v slovenskem jeziku, v tistem, ki ga v tistem področju, od koder prihajajo, govorijo. To se mi pa zdi žaljivo do kogarkoli tukaj. Mi smo strpni in prenašamo tudi takšne razprave, ki niso v slovenskem jeziku, ne protestiramo, vi pa se obregnete ob to, če kdo uporabi kakšen slengovski del v svoji razpravi ali pa mu je nekoliko bližja razprava in govor v dialektu. Zato predlagam, spoštovana gospa Potrata, da če že govorite o čemerkoli, da najprej dobro preberete Poslovnik Državnega zbora in pogledate, kaj piše v 4. členu Poslovnika, čisto na začetku med tistimi uvodnimi določbami. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Čuš. [[...]] [[oglašanje iz dvorane]] [[...]] Gospa Potrata, gospod Tanko je posebej omenil, da se sklicuje na 4. člen Poslovnika Državnega zbora. Jaz razumem, da je bil to postopkovni predlog. Izvolite, gospod Čuš, imate besedo.
Hvala lepa. Ker je v vmesnem času potekalo kar nekaj interakcij, dovolite, da se tudi sam odzovem na le-te, čeprav se tudi sam dobro zavedam, da so danes tema amandmaji k zakonu s področja zdravstva. Gospa Potrata, sam vas osebno zelo spoštujem, in ne zdi se mi smiselno, da se zdaj tu prerekamo o nekih takšnih otroških zadevah, bom rekel. Ste pa tudi vi zelo problematični z vidika tega, kaj učite druge ali mlade, saj ste a priori proti vsemu, kar pride iz vrst SDS in bi se tudi vi morali malo vprašati kaj in kako. Sam gospoda Jazbeca iz vrste Pozitivne Slovenije zelo spoštujem, je odličen kirurg, ga moram pohvaliti, mislim, da me je leta 2002 operiral na roki in sem mu za to vedno hvaležen, ampak o določenih vprašanjih, tudi danes, pa se očitno ne strinjava. Danes so predstavniki koalicije govorili o solidarnosti, medsebojni pomoči in razumevanju, ampak dajte mi kot predstavniku mladih nekaj razložiti. To, kar ste vi zdaj ustvarjali ves čas samostojne države, povzročili ste to, da vsak novorojenec, ki pride na svet, ima 8 tisoč evrov pufa, potem pa sami zahtevate solidarnost, sodelovanje in razumevanje. Mislim, da ste vi tisti, ki bi se kot prvi morali vsem mladim in mladim, ki še prihajajo, opravičiti, da ste živeli na preveliki nogi in ste porabili več, kot ste ustvarili. To je temeljni problem. Tukaj bi, mislim da, morali precej več razpravljati. Kar se tiče področja zdravstva in teh ukrepov in amandmajev naše poslanske skupine. Sam sem prepričan, da je precej notranjih rezerv na področju zdravja. Ta zakonodaja, ta interventni zakon se mi zdi samo ohranjanje trenutnega stanja, torej tega statusa, in zadolževanje na račun mladih. Prej sem povedal, koliko je vsak zadolžen. Če sem prej pravilno razumel razpravo iz vrst Pozitivne Slovenije, ki se je pohvalila, da je razumela ta problem in tudi znižala breme za mlade, torej študente in za vse brezposelne, bi vam morali sedaj čestitati in se vam zahvaliti, ker nam boste dodatno na leto vzeli samo 4 milijone evrov. Mislim, da bi se morali vsi lotiti reševanja sistemsko, ne pa da ohranjamo trenutni status in še malo vzamemo davkoplačevalcem in davkoplačevalkam. Saj to je najlažje. Celotna vlada se loteva reševanja problematike na povsem napačnih koncih. Vse morajo plačati mladi. In puf, tega bodo plačali mladi. Sami vemo, da 10 % letnega proračuna namenimo samo za obresti, in to raste. Tisti ljudje, ki so odgovorni za to, tudi v zdravstvu, pa ne odgovarjajo prav nič. To je osnovni problem. Živimo na puf. Tisti, ki krade, pa lepo živi, pa za to ne bo odgovarjal. Še enkrat, ocenjujem ta zakon kot gasilsko akcijo na horuk, ki bo za eno leto ali dve leti ohranila trenutno stanje, potem pa bo tako prišel spet nov minister in spet bo imel iste težave. Meni se zdi to horuk akcija, ki ne bo prinesla želenega, temveč bo samo dodatno obremenila tiste, ki imajo že tako najmanj.
Hvala lepa. Dr. Andreja Črnak Meglič, izvolite.
Hvala lepa. Meni je zelo žal, da se nočemo in nočemo razumeti, ampak razumem. Zdravstvo je zelo kompliciran sistem. Ko pravite o sistemu, da se pretirano obremenjujejo mladi. Pa narediva zelo enostaven matematičen račun. Mladi kolega pri 26 letih, ki dela in prejema minimalno plačo, bo plačal 105 evrov v zdravstveno blagajno, študent 14, ob tem da ga država, ker potrebuje, tukaj ni nobenega dvoma, izobraženo delovno silo, podpira pri tem študiju z brezplačnim šolanjem, s študentsko prehrano, s subvencioniranjem bivanja v študentskih domovih in tako naprej. Če govorimo o mladi generaciji, moramo biti eksaktni. Imamo mlade, ki delajo, in imamo mlade, ki študirajo. To se pravi, je ta argumentacija, ki je bila uporabljena, popolnoma napačna. Drugič. Povedala sem zelo jasno, da nujno in krvavo potrebujemo prenovo zdravstvenega sistema, zato je bil na predlog SD na Odboru za zdravstvo sprejet sklep, da bomo najkasneje marca v Državnem zboru imeli nov zakon o zdravstvenem zavarovanju. Ampak to, kar pa trdim, pa je, da je sistem, ki ga je ubral minister v tem zakonu, se pravi širitev zavarovalnih osnov in postopno izenačevanje višine prispevkov, s tem pa prava in pravična socialna država in prava solidarnost, pa pravilna. Pa vidimo, da imamo že sedaj probleme. Že sedaj imamo probleme, ker je to treba izkrivljati in izolirano prikazovati. Ne bo šlo, kolegi! Dejstvo je, da si vsi želimo enako kvalitetno ali pa še bolj kvalitetno zdravstvo, kot smo ga imeli, in hvala bogu nam ga je uspelo ohraniti. Hvala bogu, tudi na račun prizadevnega dela zdravstvenih delavcev. Ampak moramo se zavedati, da enostavno je treba narediti sistem boljši, bolj pravičen in pa tudi transparenten glede na višino prispevkov. In samo to je namen. Kot sem rekla, v 8. členu smo se zavedali, da je treba graditi na večji postopnosti, zato smo storili korak nazaj. Ampak ne bomo pa odstopili od osnovnega namena zakona. To pa je, graditi sistem, ki bo bolj pravičen in solidaren. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Samo eno roko vidim. Gospod Tanko, imate besedo.
Hvala lepa za besedo. No to, da stremimo k lepši, boljši pravičnosti, s tem se strinjam, gospa Črnak Meglič. Pa tudi bi se strinjal s tem, če bi bolj umirjeno povedali, ne tako po moško. Vendar bi pričakoval, predno se odpre razprava okrog teh stvari, tudi glede varčevanja, vsaj nekaj elementarnega razumevanja o pravičnosti. Ni še mesec tega, kar ste v tem državnem zboru predstavili projekt nadzorovanja likvidacije dveh slovenskih bank, se pravi Probanke in Faktor banke. In tam je bilo povedano, da bodo neto stroški 400 milijonov evrov oziroma 200 evrov na prebivalca Republike Slovenije. Toliko bo zagotovil za to državni proračun. S temi 200 evri bo obremenjen tudi nezaposlen državljan, tudi nezaposlen državljan. In ta denar bo šel za poplačilo tistih, ki imajo 100 tisoč ali več evrov depozita v teh dveh bankah. Je to pravično? Dodatno, če prav razumem gospo Črnak Meglič, boste tega brezposelnega študenta obremenili še s 125 evri na letni ravni. Brezposelnega študenta. To se pravi, 300. Učinek tega zakona tukaj je desetino tistega, kar boste zagotovili za tiste, ki imajo več kot 100 tisoč evrov v teh dveh bankah. Desetino tistega oziroma niti desetino ni. Je to pravično? Ko govorimo o pristopu k reševanju nekih problemov, potem moramo vzeti širšo sliko in varčevati tudi tam, na drugih področjih, da bomo lahko urejali te zadeve. Ne moremo pa na eni strani zagotoviti nekim osebam vse, in tisto tudi, kar jim po zakonu ne pripada, na drugi strani pa jamramo, kako nam neki sistemi ne delujejo. To ni pošteno. To ni pravično. Takih pravičnih primerov imamo v časih, ko ste Socialni demokrati glavna ali pa pomembna stranka koalicije, veliko, preveč. Tudi pri socialnih zadevah se je to že zgodilo, tudi to sodi v to kategorijo, čeprav gre za pokrivanje zdravstva. To ni pravično, in to ni enakomerna ali pa pravična porazdelitev bremen po strukturi, piramidi državljanov Republike Slovenije. Ni. Jaz bi razumel, da se pristopa k razširitvi osnove za prispevke v zdravstvu v primerih, ko so izčrpane notranje rezerve: na področju zdravil, na področju organizacije zdravstva, na področju ovrednotenja zdravstva in tako naprej. Pa saj ni povečanje prispevka in osnove edini ukrep, ki ga moramo izvesti, da bo zdravstvo funkcioniralo. Ni to edini ukrep. Povišanje prispevkov je najbrž zadnji ukrep, ki se ga lahko lotimo. Prvi ukrep so zagotovo racionalizacije. Prvi ukrep je čiščenje nepotrebnih stroškov. Prvi ukrep je zagotovo reorganizacija med osnovno, sekundarno in terciarno ravnijo. Ker so tam tudi strukturirani stroški po posameznih zadevah na tak način. In marsikaj se opravlja na predragi ravni iz neznanih razlogov, ne opravi se na primarni in tako naprej. Zelo težko se tu borimo oziroma podpremo rešitve, ki so v temeljnem nasprotju z nekaterimi ukrepi, ki ste jih že sprejeli v zadnjem mesecu. Ne bom rekel na začetku maja meseca, ampak zdaj sredi septembra. In tam ste podarili 400 milijonov evrov tistim, ki neobhodno denarja za preživetje ne potrebujejo, zato ker imajo več kot 100 tisoč garantiranih evrov v teh dveh bankah. Tu pa lovimo evre in milimetre in tisto, kar je za decimalno vejico, pri nekem dijaku ali pa neki osebi. Bolj je ta oseba ogrožena in težje pride do službe, večji užitek imate, očitno, da jo obremenjujete. Večji užitek, očitno! Predlagam, da pri tem, kar počnete s temi reformami na področju zdravstva, sociale in kjerkoli se jih boste še lotili, najprej pogledate, komu ste kaj podarili v tistem mesecu, potem pa poglejte še, koliko boste koga dodatno obremenili. Pa damo lahko vmes – po nepotrebnem. In tu imamo tak primer. Nekaterim plačujemo za luksuz, drugim jemljemo pri preživetju. Nekdo, dijak, ki nima službe, študent, ki ni končal, pa nima službe – kako ga boš obremenil, s čim? Njegovega očeta in mamo boš obremenil! Ja, kaj pa mislite?! Pri Factor banki boste koga obremenili? Ali pa komu ste podarili? 100 tisoč evrov depozita nima vsak! [[...]] [[oglašanje v dvorani]] [[...]]Seveda je, ker je povezano eno z drugim. Ker so blagajne povezane, državni proračun pokriva eno ali drugo. Eno ali drugo! Iz javnih sredstev gre eno ali drugo! In če tako razporejate javna sredstva v tako ekstremne primere, potem je nekaj narobe z ukrepi, ki jih sprejemate, in predlogi, s katerimi prihajate pred Državni zbor. Zagotovo je nekaj narobe. Vi urejate kastni sistem. Imate najvišjo kasto, ki je nedotakljiva. In tam se ne more nič zgoditi, nobenega varčevanja, če se slučajno kje kaj podre, se mu z javnimi sredstvi pokrije. In potem imate spodnjo kasto, ne vem, parije, po indijsko, mislim, da je spodnja kasta, ki jim je treba pobrati pa čisto vse. In to je socialno pravičen ukrep! Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Han, izvolite, proceduralno.
Gospa podpredsednica, vem, da je Jože Tanko vaš šef in da imate organizacijo stranke takšno pač, kakršno imate. Ampak ko sedite na tem mestu, ki je za moje pojme spoštljiv, je treba imeti za vse enake vatle. Gospod Jože Tanko ta moment ni nič govoril o vsebini tega amandmaja, temveč nas je poučeval, kaj je treba narediti, in še več, žalil moji kolegici tule za mano, gospo Andrejo Črnak Meglič, da se ne zna pogovarjati oziroma da govori nekako po moško in naj zniža ton glasu. Jaz bi lahko rekel za nekatere njegove kolege, da bi bilo tudi dobro, da bi kdaj kak ton znižali in bi se normalno pogovarjali. Če bomo prišli na ta nivo v državnem zboru in če ne boste ljudje, ki sedite na teh mestih, ukrepali, potem je mene resnično strah. In še nekaj, gospod Jože Tanko, ko govorite, kaj mi vse delamo, je bilo zanimivo poslušati dva dni nazaj vaše razprave na Odboru za finance, ko ste se borili za tiste ljudi, ki so špekulativne dokumente in programe kupovali, tako imenovane hibridne obveznice, ker so imele večje donose, ker so imeli doma po 100 tisoč evrov, po 200 tisoč evrov, da so kupovali obveznice, ki prinašajo bistveno več kot navadne obveznice ali depozit! Za tiste ste se borili in ste hoteli obremeniti vse davkoplačevalce v tej državi. Zato je bilo v redu, ker so nekateri vaši člani kupovali te hibridne obveznice. Danes, ko se pa pogovarjamo o drugih zadevah, je pa seveda vse narobe. Imejte enake vatle za vse! Gospa podpredsednica, vas pa opozarjam in vas predvsem prosim, da opozorite tudi Jožeta Tanka, kljub temu da je vaš šef, kadar žali moje kolegice. Hvala lepa.
Hvala lepa. Bom opozorila, kadar bom zaznala žalitev. Tokrat žalitve po mojem mnenju ni bilo. Gospod Han, bi pa imela nekaj pripomb glede tega vašega proceduralnega predloga. Mislim, da je prav, da malce umirimo tole razpravo in nadaljujemo z razpravljavcem gospodom Simčičem. Postopkovno? Izvolite, potem imate prednost, gospod Tanko.
Hvala lepa za besedo. Ker ste zdaj navedli neko zadevo, ki je bila na odboru pred nekaj dnevi, in če jo komentirate, bi lepo prosil, da poveste natančno, kaj se je tam dogajalo. Mi smo predlagali amandmaje k tistemu zakonu. Predlagali smo, da se razkrijejo vsi tisti, ki imajo v bankah, ki so v nadzorovani likvidaciji ali stečaju ali potrebujejo javna sredstva za delovanje, da vemo, za koga se da denar. V kratkem času ste vi drugič nasprotovali taki rešitvi, da bi prišlo do obelodanitve tistih, ki potrebujejo javni denar ali pa bomo za njih zagotovili ta denar. Tudi pri Factor banki in Probanki se je to zgodilo. Niste podprli sklepa. Zato mislim, da je nekorektno, da nas obtožujete, kaj mi zagovarjamo in katere rešitve podpiramo. Transparentnost, javnost, preglednost, postopke proti tistim, ki so te nepravilnosti povzročili, gospod Han. Vi temu nasprotujete. Tudi rešitev v zakonu, ki smo jo predlagali, dopolnitev, gre v to smer. Preiskovalna komisija ne more do podatkov. Vi to ščitite s temi rešitvami, ki so tam, ki ste jih tam blokirali. In to je problem.
Dobro, gospod Tanko. Gospod Han, bomo prekinili postopkovne predloge na tem mestu in se ne bomo več pogovarjali o tem, kaj se je dogajalo, tako kot tudi del vašega predloga ni bil postopkovni predlog. Oba sta zlorabila poslovnik. Prekinjamo te postopkovne predloge o zadevah, ki so se dogajale na nekih odborih. Nadaljujemo z razpravo o amandmaju k 8. členu. Izvolite, gospod Simčič.
Hvala lepa, za besedo. No, pa se vrnimo nazaj k zakonu o zdravstvenem varstvu. Lep pozdravljena podpredsednica in minister, spoštovane kolegice in kolegi! Ko govorimo o zdravju, govorimo o vrednotah in mislim, da je številka ena vrednota o zdravju. Zmeraj je treba uvesti nove davke, nove prispevke in zmeraj se od nekoga nekaj črpa. Pri dokumentaciji, ki smo jo dobili na mize glede omenjenega zakona, se pa zmeraj nekomu prilagajamo. Delež zasebnih izdatkov je na ravni Evropske unije, ko govorimo o izdatkih. Nismo se pa na področju gospodinjstev še izenačili z Evropsko unijo. Kdaj se bomo s plačami? To je nagradno vprašanje. Če grem nazaj na 8. člen, o katerem danes razpravljamo. Govorimo o brezposelnih osebah. Govorimo o armadi brezposelnih oseb – 21 tisoč. Kako se pa z njimi upravlja, se vidi iz predloga. Doslej 14,17 evra, predlog 31,81 evra, zdaj smo se pa spustili na 22,50 evra. In na koncu je oseba brezposelna in pade na breme staršev, če jih oseba ima, če so zaposleni, če niso celo že upokojenci. Kaj bomo dosegli s tem, je spet vprašanje, na katerega bomo lahko odgovorili čez pol leta, leto dni. In če nekoliko pogledam realnost, da, spuščamo se na mlade, na espeje in na občine, ko govorimo o tujcih. In govorimo o aktivnih prihodkih. Ampak pri njih je lahko črpati. Pri tistih, ki pa nimajo evra na mesec, je pa težko dobiti 20 evrov. Še prejšnja varianta 14 bi lahko ostala. Moje mnenje je, in če se vrnem nazaj na vrednoto zdravja, nekomu jo tukaj zelo zelo krajšamo oziroma ga oškodujemo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati k 8. členu? Ne. Prehajamo na razpravo o 22. členu in amandmaju k 22. členu, ki so ga vložile poslanske skupine koalicije, stranke Pozitivna Slovenija, Socialni demokrati, Državljanska lista in DeSUS. Želi kdo razpravljati? Če ne želi nihče razpravljati, potem zaključujemo tudi razpravo o tem členu in amandmaju. Prehajamo na zadnji člen, o katerem bomo razpravljali. In sicer je to 23. člen in amandma poslanskih skupin SDS in NSi. Želi kdo razpravljati? Vidim samo eno željo. Izvolite gospod Grill, imate besedo.
Hvala lepa, spoštovana gospa podpredsednica. S tem amandmajem smo skušali nekako ta zakon, ki verjamem, da bo sprejet, nekoliko podaljšati, da ne bi povečali prispevkov tudi samostojnim podjetnikom. Ves čas se v razpravah poudarja, kako je pomembno, da bomo oživljali naše gospodarstvo, kako je pomembno, da bomo imeli nova delovna mesta, vendar izplen vseh teh prizadevanj, pa verjamem, da so nekatera tudi iskrena, žal ni obrodil sadov. Ne verjamem, da bodo podjetja, predvsem tista, ki zaposlujejo večje število ljudi, uspela v nekem relativno kratkem času, to je obdobje nekaj mesecev, let, zagotoviti dodatna delovna mesta, kjer se bodo lahko naši ljudje, mladi ali pa tudi tisti s podjetniškim idejami, lahko zaposlili. In zakaj sedaj s spremembami tega zakona, tudi tistim, ki se mogoče bodo odločali ali pa bi se odločali, da gredo na samostojno pot, že na samem začetku še dodatno zasoliti, povečati tiste stroške, ki jih bodo tudi morali plačevati. Zato predlagamo, da se obračunavanje večje stopnje prispevka za zdravstveno zavarovanje za eno leto podaljša. Prepričan sem, da marsikdo, ki je sedaj v nekem premisleku, obdobju, da gre na samostojno podjetniško pot, ker se mu zdi brezupno oziroma je stanje takšno, da ne verjame, da bo dobil zaposlitev, da si bo poiskal možnost zaslužka s samostojnim podjetništvom. Vendar poglejte, ko si bo nekdo takoj, ko ima to željo, nekako izračunal, kaj vse bo moral plačevati, ne da bi imel prihodka 1 evro, ga bo, verjemite mi, ta volja, ta želja minila. Zato bi bilo zelo, zelo spodbudno, da se za eno leto takim to tudi podaljša. In ne nazadnje, poglejte, tudi samostojni podjetniki, ki jih dejansko vsa ta kriza najbolj tepe, največkrat so bili žrtve neplačnikov, največkrat so tudi žrtve slabega bančnega sistema, da ne govorim o vseh podražitvah, od vinjet, do tega, onega, tretjega, ki so se v tem obdobju tudi dogajale, se ravno ta segment, ki je pomemben del našega gospodarstva, bremeni. Žal oni nimajo izbire. Nimajo zaposlitve drugje, tukaj iščejo svoje poslovne priložnosti in jim na ta način tukaj zadevo otežujete. Zato predlagam, da se ta amandma, ki smo ga vložili, podpre. Jaz sem prepričan, da ne bo bistveno prispeval k temu, da bi se prihodek ali priliv v zdravstveno blagajno zmanjšal, prepričan pa sem, da marsikdo, ki bo mogoče tudi zaradi takšnih povečanih stroškov okleval, da se poda na samostojno podjetniško pot, mogoče na ta način zbral pogum in šel. Več bo takih ljudi, prej bomo iz te situacije, v kateri smo, tudi uspešno izšli. Dajmo tem pomagati in bo za vse skupaj boljše. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati na tej točki? Gospod Čuš, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Sam bi se pridružil pobudi in besedam gospoda Grilla. Žal nekako ne morem razumeti paradigme te vlade, ki tolče po žepih predvsem tiste, ki nekaj ustvarjajo. Glede na to, da se bistveno zvišuje tudi prispevek za samostojne podjetnike, bi vseeno rad povedal, da so ti v tem obdobju vlade Alenke Bratušek bili že res nenormalno udarjeni po žepu. Gre za vrsto davkov: davek na dodano vrednost, dražje vinjete in prevozi, pripravlja se daven ne nepremičnine in potem želimo mi v Sloveniji vzpostaviti neko okolje, kjer bi ljudje lahko ustvarjali in imeli vso svobodo, da seveda uresničijo svoje potenciale. Po drugi strani pa poglejmo drug paradoks. Država, torej Slovenija spodbuja ustanavljanje samostojnih podjetnikov, zdaj pa bomo ta denar vračali v proračun preko višjih prispevkov. Meni se zdi, da je to dokaz, da je politika Vlade Alenke Bratušek brezidejna in samo krpa, kar se krpati da. Po drugi strani pa me ta zaničevalen odnos do subjektov, ki ustvarjajo, torej espeji in tudi druge firme, ki so utrpele te posledice skozi vedno višja bremena, žalosti, ker gospodarstvo je tisto, ki bi lahko Slovenijo popeljalo iz krize, ampak ustvarjamo pa tako okolje, ki nam ni najbolj v ponos. Po drugi strani gospodarstvo financira tudi naše plače, financira zdravstvo in delovanje celotnega javnega sektorja, ob tem pa tudi omogoča, da je Slovenija socialna država oziroma naj bi bila. Zato se tudi sam pridružujem temu pozivu in upam, da boste, jaz verjamem, da še nekaj glasov razuma v koaliciji, ki verjamejo in so prepričani, da je gospodarstvo tisto, ki to reši, podprlo naš amandma. Hvala.
Hvala lepa. Če ne želi nihče več razpravljati, potem zaključujemo to razpravo in bomo o amandmajih v skladu s časovnim potekom odločali čez pol ure, to se pravi ob 13.35.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, nadaljujemo s prekinjeno sejo zbora. Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Še pred tem vas prosim, da preverite delovanje vaših glasovalnih naprav in opozorite, če je kaj narobe. Nadaljujemo z 2. točko, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju po nujnem postopku. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 25. 10. 2013, ki ste ga prejeli tudi na E-klop. Najprej bomo obravnavali 5. člen, h kateremu imamo vložene tri amandmaje in o njih bom razpravljali in glasovali po vrstnem redu, tako da bomo naprej razpravljali o amandmaju poslanskih skupin SDS in NSi. Želi kdo obrazložiti glas? Če ne želi, prehajamo na glasovanje. Samo trenutek. Gospod Han, morda drugič prej, ampak vseeno. izvolite.
Se opravičujem, ampak pred glasovanjem bi zahteval pet minut pavze v imenu poslanske skupine. Hvala.
Odrejam pet minut pavze. Nadaljujemo ob 13.41.
Nadaljujemo prekinjeno sejo. Sprašujem vodjo poslanske skupine, ali želi obrazložiti odločitev poslanske skupine? [[Ne želi.]] Nadaljujemo z glasovanjem. Glasujemo o amandmaju SDS in Nove Slovenije k 5. členu. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 44. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na glasovanje o drugem amandmaju k 5. členu, ki ga je vložila Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 32, proti 49. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Glasujemo še o tretjem amandmaju k 5. členu, katerega predlagatelji so Poslanska skupina Pozitivne Slovenije, Poslanska skupina Socialnih demokratov, Poslanska skupina Državljanske liste in Poslanska skupina DeSUS. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 72, proti 2. [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o dveh amandmajih k 8. členu. Glede na to, da gre za vsebinsko enaka amandmaja, glasujemo o obeh amandmajih skupaj. To sta amandmaja poslanskih skupin SDS, NSi in SLS. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine. Želi kdo v imenu poslanske skupine? Najprej se je javila gospa Jasmina Opec.
Hvala lepa za besedo. Veliko je bilo danes s strani koalicije povedanega o tem, kako pravičen je ta zakon. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke ne vidimo prav nobene pravičnosti v tem, da rdeče številke zdravstvene blagajne rešujemo ne z racionalizacijo javnih naročil, z učinkovitejšo mrežo, ampak z dvigovanjem prispevkov. In prav nič skupnega s pravičnostjo nima dvigovanje prispevkov za tiste, ki so že sedaj v slabem socialnem položaju. Amandma bomo v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke podprli.
Hvala lepa, gospa Opec. Gospod Čuš v imenu Poslanske skupine SDS, izvolite.
Gospa predsedujoča, hvala za besedo. Seveda se tudi v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke strinjamo, da so potrebne spremembe, ampak kot je že gospa Opec rekla, prepričani smo, da je precej notranjih rezerv, in ta interventni zakon je še en velik udarec proti mladim. Rad bi povedal, da bo na podlagi tega prišlo do večjih prispevkov za študente, starejše od 26 let, in tudi za mlade, ki so brezposelni. Če malo povem to s številkami. Za študente se bo mesečni prispevek za obvezno zdravstveno zavarovanje s 14,17 evra povečal na 22,7 evra kar letno pomeni s 170 na 270 evrov. To pomeni, da bo vsak študent nad 26 let na letni ravni moral prispevati enomesečno štipendijo, seveda če jo ima, ker za to stanje sam seveda ni nič kriv. Ob tem bi tudi rad povedal, da imamo v Republiki Sloveniji 16 tisoč študentov, katerim se bo ta ukrep poznal na denarnici, ob tem pa bi tudi radi povedali, da mnogi študijski programi niso tako kratki. Sam sem prej govoril tudi o programih medicine, arhitekture in veterine, prav tako pa je bolonjska stopnja, žal, moramo se vsi strinjati, žal podaljšala študij. Prizadeti bodo tudi tisti, ki so prišli študirat kasneje, predvsem pa se bo to poznalo pri magistrskih in doktorskih podiplomskih študentih. Zakon bo v končni fazi prizadel 37 tisoč mladih, ki bodo zaradi nenasitne vlade Alenke Bratušek morali plačevati pufe starejših generacij in življenje na veliki nogi na račun mladih se Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke niti približno ne zdi upravičeno. Glede na to, da bodo mladi prispevali 4 milijone evrov, s tem dodatno obremenjujemo mlade. In če še enkrat ponovim besede, gospa Bratuškova je rada rekla, "vklopi razum, zahtevaj račun", mi pa danes, če ne bomo podprli teh amandmajev, mladim pošiljamo jasno sporočilo, "vklopi razum, odidi ven". Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo obrazložiti svoj glas? Če ne, lahko glasujemo. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 48. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo k 22. členu in na odločanje o amandmaju, ki ga je vložila koalicija, poslanske skupine Pozitivna Slovenija, Socialni demokrati, Državljanska lista in DeSUS. Želi kdo besedo? Če ne, glasujemo. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 75, proti nihče. [[Za je glasovalo 75.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Prehajamo na odločanje o zadnjem amandmaju, in sicer k 23. členu, ki so ga vložile poslanske skupine SDS in NSi. Želi kdo besedo? Gospod Čuš, v imenu poslanske skupine, izvolite.
Hvala za besedo še enkrat. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke se zavedamo, da so samostojni podjetniki v preteklosti bili deležni določene ugodnosti na tem področju, ampak vseeno se v Poslanski skupini SDS zavedamo, da je vlada Alenke Bratušek izvajala paradigmo obdavčenja in jemanja denarja tistim, ki nimajo nič ali pa tistim, ki ustvarjajo. Tako so samostojni podjetniki že bili dodatno obremenjeni v času vlade Alenke Bratušek z višjim davkom na dodano vrednost, podražitvijo vinjet ter posledično prevozov, pripravlja pa se tudi davek na nepremičnine, ki bo dodatno obremenil samostojne podjetnike. Nekako se nam zdi neprimerno, da s paradigmo obdavčevanja in bremenjenja tistih, ki še v tej državi sploh ustvarjajo in preko gospodarstva potem ne samo, da financirajo naše plače, ampak v bistvu zagotavljajo vse funkcije države, torej javnega servisa, javnih služb, po drugi strani pa zagotavljajo tudi to, da Slovenija ostaja socialna država. Vsaj takšna naj bi bila. Zato z našim amandmajem predlagamo, da se vpeljava teh novih bremen prestavi, da se lahko tudi ti subjekti prilagodijo oziroma da vidijo, če bodo sploh preživeli. Ob tem bi dodal, da nas žalosti, da je vlada Alenke Bratušek zelo neprijazna do tistih, ki ustvarjajo in do zasebne lastnine nasploh. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? Če ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 33, proti 47. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. S tem smo končali z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Državni zbor je v drugi obravnavi sprejel amandmaja k 5. členu in k 22. členu dopolnjenega predloga zakona in sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali bodo vložili morda amandmaje. Če ne, potem na prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Hkrati vas obveščam, da me Zakonodajno-pravna služba ni obvestila, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih v drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen, niti ni tega obvestila sporočila vlada. Zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Še kdo želi besedo? Bomo dali najprej besedo gospodu Horvatu, ki se je prvi javil v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije. Izvolite, gospod Horvat.
Najlepša hvala, gospa podpredsednica. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi, gospod minister s sodelavko in sodelavcem! Naj povem, da Poslanska skupina Nove Slovenije ne more podpreti takšnega zakona. Zakon je nastal na hitro, zato da na hitro zapolni finančno vrzel v zdravstveni blagajni. Gre za parcialno rešitev, gre za rešitev po liniji najmanjšega napora, za dobre rešitve pa je potreben napor. In gospod minister, naj še enkrat, kot sem danes že povedal, povem, da imate v Novi Sloveniji zaveznika, ko boste prišli pred ta zbor s sistemsko rešitvijo. Ne bojte se, gospod minister, nobenih lobijev, ne bom jih našteval, jih je pa ogromno, ker iz zdravstvenega sistema odteka denar ne po kapilarah, ampak v potokih, in to je treba zajeziti. To je treba zajeziti. Naše podpore ne bo. Pričakujemo pa, da boste v tem mandatu, kolikor časa bo pač trajal, prišli, spoštovana koalicija, s sistemsko rešitvijo. Res je, da jo potrebujemo morda že 20 let, ampak zdaj je "vrag šalo vzel", zdaj je treba pristopiti k sistemskim, domišljenim rešitvam, drugače bo ta podsistem razpadel. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Horvat. V imenu Poslanske skupine SLS ima besedo gospa Jasmina Opec [[..]]
Hvala lepa. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke zakona ne bomo podprli, ker gre za krivičen zakon, ki najbolj obremenjuje najbolj šibke, ker posega v zasebnost in s tem v človekove pravice, ker prinaša določbe, ki odpirajo več vprašanj, kot dajejo odgovorov, predvsem na področju čezmejnega zdravstva predvsem otrok. To ni zakon, ki bi stabiliziral zdravstveno blagajno in odpravil slabosti v zdravstvu. Učinkovito ukrepanje in rešitve se skrivajo v sistemskih spremembah, ki bi jih morali že včeraj obravnavati v tem državnem zboru.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo v svojem imenu? Želi še kdo besedo v imenu poslanske skupine najprej? V imenu Poslanske skupine Pozitivna Slovenija ima besedo gospod Jazbec.
Hvala lepa za besedo. V Pozitivni Sloveniji bomo podprli ta zakon, saj se nujnost sprejetja le-tega reflektira v njegovi vsebini, to je stabilizacija javne zdravstvene blagajne in implementacija direktive EU o čezmejnem zdravstvenem varstvu. Zelo simbolično. Ta meja, da vnesemo direktivo v naš pravni red, je ravno na današnji dan zadnji datum. Dodatni denar po tem zakonu se zbira z upoštevanjem principa pravičnosti. To je z odpravo določenih nesorazmerij. Glede direktive EU o čezmejnem zdravstvenem varstvu pa se pravice iz zdravstvenega varstva v principu širijo. V Pozitivni Sloveniji se zavedamo resnosti stanja v zdravstveni blagajni, in to je treba imeti pred očmi ob sprejemanju tega zakona. V naslednjem letu je napoved okrog 150 milijonov minusa v zdravstveni zavarovalnici. In predvideno je, da se 50 prinese še potem v naslednje leto, 50 bodo potrebni še neki drugi ukrepi, pri 50 bi pa tudi ta zakon omilil izgube. Ob tem je treba povedati, da zdravstvena blagajna financira programe zdravstvenih storitev in notranje rezerve ne vplivajo na bilanco stanja v zdravstveni blagajni neposredno. V Pozitivni Sloveniji bomo ta zakon podprli, saj je to nujno. Hvala.
Hvala lepa, gospod Jazbec. Gospod Jurša, v imenu Poslanske skupine DeSUS, izvolite.
Gospa podpredsednica, hvala za besedo. Verjetno ne bom povedal nekaj takega, kar že v naprej vsi ne bi razumeli, da bomo v naši poslanski skupini podprli predlagani zakon. Ne samo zaradi tega, ker ga je predlagal minister iz naše kvote, ampak ocenjujemo vseeno, da določene rešitve na področju financ moramo izpeljati v čim možnem krajšem času. Ne bom govoril o implementaciji evropske uredbe v naš pravni red, kajti to bomo naredili dejansko zadnji dan, bom pa povedal še eno zadevo. Mi bomo podprli sistemske rešitve, ne glede na to, kateri minister jih bo predlagal, ali bo to minister iz naše kvote ali pa kakšen drug minister, ker ocenjujemo, če ne bomo našli rešitve, bomo potem imeli na področju zdravstva velike težave. Verjetno pa si nobeden izmed nas, ki sedimo v tej dvorani, pa tudi ne tisti, ki nas mogoče spremlja danes ob televiziji – upam, da jih je malo, ker je lep dan zunaj – da si želimo javnega zdravstva in dejansko zdravstvene varnosti, da ne bomo prišli slej kot prej tako daleč kot v nekaterih državah, ki so tako opevane, pa če hočete tudi Združene države Amerike, kjer dostopa do javnega zdravstva oziroma do njihovega zdravstva skoraj nimajo. Zato še enkrat, podprli bomo predlagani zakon. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Lisec, v imenu Poslanske skupine SDS, izvolite.
Hvala, predsedujoča. Minister, kolegi in kolegice! V Poslanski skupini SDS predlaganega zakona v obliki, kakršen je pred nami, nikakor ne moremo podpreti. Pod to vlado, ki se imenuje socialna vlada, se z različnimi stopnjami povečujejo prispevki za tiste skupine, ki so že tako najbolj ranljive z dajatvami, z davki in pa globami, ki jih z vsakodnevnimi predlogi pripravlja ta vlada. Nikakor se ne morem strinjati z nekim horuk zakonom, ki je med tistimi najbolj občutljivimi, na drugi strani pa se ministrstvo izgovarja, da notranjih rezerv na področju zdravstva ni več. In še več, na področju javnih naročil se v času enega leta, dveh let oziroma celo več let ni naredilo popolnoma nič. V zdravstveno in proračunsko blagajno dajete denar notri s strani tistih, ki denarja sploh nimajo, tako tudi finančne posledice zakona ne bodo tako optimistične, kakor vi to zagotavljate. V Poslanski skupini SDS menimo, da take horuk akcije nikakor niso sprejemljive, da bomo nadaljevali tako, kot je rekel vodja neke druge stranke, ni važno, kdo je minister, če so ukrepi slabi, jih nikakor ne moremo podpreti. In ta zakon in ti ukrepi so slabi, zato jih v Poslanski skupini SDS ne moremo podpreti. Hvala.
Hvala lepa. Želi obrazložiti glas kdo v svojem imenu? Gospod Jazbec, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Sam bom podprl ta zakon. Če poznamo tabelo, kako različni so prispevki v zdravstveno blagajno, ne bom našteval vse te številke, ker smo že šli skozi, ampak dejansko gre za velika nesorazmerja. S tem zakonom to samo nekoliko popravljamo. Zanimivo je, da glavni izkupiček ali glavni nosilci bremena pri tem zakonu je skupina ljudi, ki danes v štiriurni debati sploh ni bila omenjena. To so avtorske in podjemne pogodbe, kar pomeni, da se v principu z večino v z zakonu tudi v opoziciji vsi strinjate, kar me veseli. Povedal bi, če ne bo ta zakon sprejet, to pomeni izjemno težko situacijo za zdravstveno blagajno. V tem primeru kaj se lahko zgodi? Lahko samo posežemo v košarico pravic, kakovosti verjetno ne bomo znižali, pa tudi cen zdravstvenih storitev praktično ne moremo več nižati, zato bom ta zakon podprl. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Pojbič, izvolite.
Spoštovana gospa podpredsednica! Jaz tega zakona ne bom podprl predvsem iz razlogov, ki so bili že v današnji razpravi povedani. Veliko veliko denarja v zdravstvu gre v napačno smer in v napačne roke. Če bi ta denar, ki v zdravstvu je, znali pravilno uporabiti, takšne rešitve, kot so sedaj predlagane s tem zakonom, ne bi bile potrebne. Jaz tega zakona ne bom podprl, ker ponovno obremenjuje mlade, brezposelne mlade in pa samostojne podjetnike. To je ponovno davek in čisto nič drugega kot ponovna obremenitev najbolj ranljivih skupin v tej družbi. Kako dolgo bomo v parlamentu dopuščali, da gredo stvari v to smer? Kako lahko gledamo v tla in sprejemamo rešitve, ki so škodljive za večino državljank in državljanov Republike Slovenije? In ta zakon ponovno ravno to počenja. Obremenjuje najbolj ranljive skupine naših državljank in državljanov. In tiste, ki na eni strani tako ali tako se težko prebivajo v izobraževanju, da lahko normalno pokrivajo vse tiste stroške, ki so potrebni za njihovo šolanje. Na drugi strani obrtnike, espeje, ki se še v tem trenutku s težavo prebijajo iz dneva v dan in plačujejo v vse blagajne. Te je treba ponovno obremeniti. In točno to ta sedanja vlada počenja. Jaz mislim, da je to absolutno skrajno neodgovorno in škodljivo za večino teh ranljivih skupin v naši Republiki Sloveniji, zato tega zakona ne bom podprl.
Hvala lepa. Vidim, da je veliko želja po razpravi, zato odpiram možnost za prijavo k razpravi za obrazložitev glasu v svojem imenu. Gospod Franc Breznik, izvolite.
Predsedujoča, hvala za besedo. Moram priznati, da se v teh dneh namenoma nisem oglašal, ker sem pričakoval argumentacijo, ki bi bila na bolj realnih osnovah. Prvič, v slovenski družbi se soočamo z neverjetnim porastom civilizacijskih bolezni, ki so botrovale temu, lahko rečemo, brutalnemu kapitalizmu po eni strani, ker smo bili ujetniki kitajskih izdelkov, tudi prehrambenih, španskih, italijanskih prekupčevalcev z zelenjavo, torej na preventivnem delu v slovenski zdravstveni politiki nismo naredili ničesar. Ta zakon bi morali resorsko uskladiti tudi z Ministrstvom za kmetijstvo. Smo ujetniki hitro pripravljene hrane, imamo celo vrsto bolezni pri mladih, imamo celo vrsto bolezni zaradi neverjetnega števila porasta sladkih pijač, s celo vrsto dodatkov. Torej preventiva je najcenejša tudi v zdravstveni politiki. Po drugi strani je zadeva pereča tudi zaradi slabega poslovanja velikih zdravstvenih subjektov. Tretja stvar, ki ste jo pa lahko pred kratkim zasledili v medijih, so pa tako imenovani monopoli na področju distributerjev farmacevtskih izdelkov, kjer so kartelna dogovarjanja, nenormalne cene, in vse to botruje potem nenormalnim izdatkom za zdravstveno zavarovanje. K vsemu navedenemu moram dodati še to, da bodo vse to plačevale najbolj ranljive skupine. Ponovno bodo zmanjšane neto plače, brez dodatnega zavarovanja danes skoraj ne morete funkcionirati, in lahko rečem, da je to poraz. To je politika najmanjšega odpora, iskanja najbolj preprostih rešitev in politika, ki pelje v propad to državo. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Samo še malo pozornosti, še dva razpravljavca sta na seznamu. Izvolite, gospod Vogrin.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Eden od poslancev ali poslanka je postavila pomembno vprašanje, kaj bi se zgodilo, če ta zakon ne bi bil sprejet. To je pomembno vprašanje. Veste, kaj bi se zgodil? To je moje mnenje, vsak ima pravico do svojega mnenja in zato smo v parlamentu različni ljudje. In ne pričakujte, da bi jaz pritrjeval kateremukoli, poziciji ali opoziciji, ker pač to ni v moji naravi. Naj nadaljujem. Kaj bi se zgodilo? To, kar se bo zgodilo čez nekaj časa, pol leta, leto, dve, tri – prestrukturirati bi se moral javni sektor. Več zdravstva, boljše zdravstvo in boljša sociala je samo posledica dobro delujočega gospodarstva. Ali veste, da to vedo že vsi? Glejte, danes v Financah beremo: "Srbski minister za gospodarstvo Radulović pravi: Znižanje davkov je pomembno za okrevanje gospodarstva." In v zelo obširnem članku govori o tem, da bo vztrajal na znižanju obremenitev gospodarstva. Mi pa to gospodarstvo in to prebivalstvo spet dodatno obremenjujemo. Veste, jaz ne glasujem proti zato, ker bi bil proti tej poziciji, čisto vseeno mi je, kdo je v poziciji – najbolje bi bilo, če bi bil jaz, kajne, to pa je res [[...]] [[smeh v dvorani]] Pa še eno trditev je postavil minister: "Zdravstveni sistem je v težavah." Ja, čakajte, tudi gospodarstvo je v težavah, prebivalstvo je v težavah! Koliko dodatnih položnic bo prebivalstvo še dobilo in s čim ga bomo še obremenili?! Mislim, da je ta pot napačna. Hvala lepa.
Dr. Andreja Črnak Meglič, izvolite.
Hvala lepa. V precej obširni razpravi, pri kateri večine poslank in poslancev ni bilo, smo se trudili z argumenti pojasniti, zakaj je ta zakon potreben. Uvodoma povem, da bom zakon podprla. Poleg tega moram reči, da bom ta zakon podprla tudi zato, ker nosi zasnove novega zdravstvenega sistema, ki ga bomo zastavili v sistemskem zakonu. In tega si nekako ne znamo dopovedati, kajti ta zdravstveni sistem mora težiti k večji pravičnosti in solidarnosti. Pravite, da bomo obremenili najbolj ranljive. Potem pa vas vprašam, kakšna je razlika med mladim delavcem, recimo 26 let starim in plačuje 105 evrov prispevka za zdravstvo, in mladim študentom, ki podaljšuje svoj študij in plačuje 14 evrov. Kdo ga mora vzdrževati? Ta delavec ga mora vzdrževati. 80 % vseh sredstev za zdravstveni sistem prispevajo zaposleni. Zato vam pravim, da moramo iti v smeri, pa če že nočete nas slišati, poglejte malo čez mejo, pa boste videli, da takšnih zdravstvenih sistemov nimajo. Treba je iti v smeri postopnega izenačevanja višine prispevkov, tisti, ki tega ne zmorejo, jim mora pomagati socialna država. To je pravilna smer. In še povezava, gospod Vizjak, [[...]]
Samo trenutek [[...]]
lahko končam brez vaših intervencij. Mi lahko prosim vrnete te sekunde?
Kar nadaljujte.
Hvala lepa. Enostavno povedala bom to, kar sem rekla že prej. Proti demagogiji se z argumenti ne da boriti in večina stvari, ki sem jih slišala danes so demagoške. Hvala.
Hvala lepa. Sprašujem, če želi še kdo besedo? Gospa Lejla Hercegovac, pa potem gospod Žnidar.
Hvala, spoštovana podpredsednica. Spoštovane kolegice in kolegi! Jaz bi želela danes, da tudi v pozitivni luči pogledamo današnje sprejetje interventnega zakona. Danes je 25. oktober in danes začenja veljati direktiva o čezmejnem zdravljenju v Evropski uniji. To je tudi potrdila Evropska komisija in predstavnica Evropske komisije v Sloveniji. To pomeni, potrebujemo jasna določila čezmejnega zdravljena. Res je, dilem je bilo, res je, da smo jih poskušali na najboljši način razložiti, pojasniti. Res je, da želimo sistemske spremembe in sistemski zakon. Je pa varovalka tudi z datumom, da se to naredi, zato mislim, da ni nobenega razloga, da tega zakona danes ne bi sprejeli.
Hvala lepa. Gospod Ljubo Žnidar, izvolite.
Spoštovana predsedujoča, spoštovani gospod minister, kolegi in kolegice! S to novelo zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju se povečuje minimalni mesečni znesek plačevanja prispevkov za samostojne podjetnike. In to za tiste, ki to gospodarsko dejavnost opravljajo kot poklicno dejavnost in kot edini in glavni poklic. Jaz se strinjam, da ko gledamo čez mejo, ampak gledamo z veliko žalostjo, pa se pripravljavec in tudi vladna koalicija ne vpraša, zakaj naši samostojni podjetniki prenašajo sedež in svojo dejavnost v sosednje države. Jaz bi rekel, da z veliko sramoto bi vsi morali dati glave dol. Ampak to je dejstvo, to je realnost. In to se dogaja s takšnimi predlogi zakonov, kot je ta zakon. In potem se nihče ne vpraša, od kod bomo sfinancirali naš državni proračun. Jaz bi rekel, naše sosede so zelo vesele dobrega, strokovnega, poslovnega kadra, ki ga s tako politiko prelivamo v sosednje države. Ampak vehementno se to vladajoče koalicije ne tiče in sprejema takšne zakone. Zato bom seveda glasoval proti temu zakonu.
Hvala lepa. Sprašujem, če kdo še želi besedo? Gospod Lah, izvolite.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Jaz bi se pridružil predhodnikom. Ko smo poslušali evropskega komisarja za regionalni razvoj, je povedal, da je v Evropi približno 26 milijonov brezposelnih in 26 milijonov malih podjetnikov. Vsak bi enega zaposlil, pa ne bi bilo več brezposelnih. V Sloveniji je delo tako obremenjeno, da recimo na Slovaškem za tisoč evrov neto plače plačajo 340 evrov prispevkov, pri nas pa za tisoč evrov 730 evrov. V Sloveniji imamo zadnjič je bilo po medijih, 21 tisoč samozaposlenih, ki živijo na robu revščine skupaj s svojimi družinskimi člani. Mi pa dvigujemo prispevno stopnjo. Pri nas namesto da bi vsak mali podjetnik na novo zaposloval, na veliko odpuščajo. Zapirajo svojo dejavnost, ker se zavedajo, da vsaj nekaj let ne bodo mogli poslovati, tisti ki pa so dolžni in ne morejo zapreti svoje dejavnosti, niti ne morejo dobiti socialne podpore. Tisti so na robu revščine in nihče jim nič ne pomaga. Zakaj pa so? Zato ker so veliki upniki, med največjimi dolžniki je pa tudi država. Stečajni upravitelji kot mrhovinarji stojijo na stečajnih masah, ne poplačujejo podizvajalcev, ti pa enostavno propadajo. Ni čudno, da bežijo vsi ven, da si rešijo svojo kožo in rešijo pred revščino svoje družinske člane. Zato tudi jaz tega zakona ne bom podprl.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? Če ne, glasujemo o zakonu. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti 32. [[za je glasovalo 49.]] [[Proti 32.]] S tem zaključujem to točko dnevnega reda in prekinjam 18. sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali v torek ob 10. uri. Samo še eno obvestilo za člane in članice Odbora za zadeve Evropske unije. Seja odbora se bo nadaljevala čez deset minut v veliki dvorani na Tomšičevi. Vsem ostalim pa nasvidenje.