Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam nadaljevanje 20. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: gospa Irena Tavčar, mag. Melita Župevc, mag. Katarina Hočevar, gospod Matevž Frangež, gospod Marijan Pojbič, gospod Jakob Presečnik, gospod Ivan Simčič od 17. ure dalje, gospod Zvonko Černač, gospod Branko Grims, mag. Matej Tonin do 12. ure, gospod Jožef Horvat od 13.30. ure dalje in gospod Matjaž Han od 15. ure dalje. Vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O PREKRŠKIH PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade, gospe Tini Brecelj, državni sekretarki Ministrstva za pravosodje. Izvolite.
Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke, poslanci, vsem lep pozdrav! Predlog sprememb in dopolnitev Zakona o prekrških, ki se nahaja pred vami, smo na Ministrstvu za pravosodje v prvi vrsti pripravili upoštevaje predlog Vrhovnega sodišča Republike Slovenije. Namreč Vrhovno sodišče opozarja, da trenutna ureditev, ki s 1. 1. 2014 predvideva prenos pristojnosti za odločanje o prekrškovnih zadevah na Višje sodišče v Celju, ni več primerna. Na podlagi ugotovitev vseh štirih višjih sodišč in sodne statistike – rada bi vam povedala, da je število nerešenih prekrškovnih zadev na višjih sodiščih od konca leta 2009 do konca leta 2011 padlo za 43 odstotkov, torej beležimo pomembno zmanjšanje nerešenih zadev –, torej zaradi takšne situacije je bilo ugotovljeno, sodstvo ugotavlja, da je odpadel poglavitni razlog za določitev izključne pristojnosti Višjega sodišča v Celju za odločanje v postopkih o prekršku. Ker naj bi prenos izključne pristojnosti na Višje sodišče v Celju, ki ga, kot sem že omenila, predvideva veljavna ureditev Zakona o prekrških, začel veljati s 1. 1. 2014, je nujno, da se sprememba, ki je s to novelo, ki je danes pred vami, predlagana, sprejme še v letošnjem letu. Hkrati se s predlogom novele Zakona o prekrških v skladu z odločitvijo Vlade Republike Slovenije, da je pregon sive ekonomije ena od naših prioritet, uvaja možnost, da se z zakonom za posameznika za prekrške s področja dela in zaposlovanja na črno določi dvakrat višjo globo od splošno predvidene. Torej, to je pomembna vsebinska novost, ki jo novela prinaša. Prav tako bi rada povedala, da z novelo Zakon o prekrških usklajujemo s predlogoma novel Zakona o političnih strankah in Zakona o volilni in referendumski kampanji, pa tudi s predlogom novele Energetskega zakona, ki je v postopku obravnave v Državnem zboru. S predlogom novele Zakona o prekrških se nadalje dodaja tudi pravno podlago za vpogled v lastne osebne podatke v skupni evidenci kazenskih točk preko elektronskega dostopa z uporabo kvalificiranega digitalnega potrdila. Torej, po novem bo za državljane predviden tudi tovrsten vpogled v stanje prometnih kazenskih točk. Na koncu bi rada povedala še to, da smo, upoštevaje ugotovitve v praksi, v novelo vključili tudi nekatere manjše spremembe in prilagoditve, ki so bile s strani prekrškovnih in pravosodnih organov detektirane kot potrebne in koristne, s katerimi bo omogočen učinkovitejši postopek v prekrškovnih zadevah. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Predlog zakona je obravnaval Odbor za pravosodje kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo podpredsednici odbora gospe Jasmini Opec.
Hvala lepa za besedo. Lepo pozdravljeni vsi skupaj! Odbor za pravosodje je na 17. seji 28. novembra 2013 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o prekrških, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada in je objavljen na spletni strani Državnega zbora v Poročevalcu z dne 14. oktobra 2013. Kolegij predsednika Državnega zbora je na 68. seji 18. 10. 2013 sklenil, da se predlog zakona obravnava po skrajšanem postopku. Odbor je bil predhodno seznanjen z mnenjem Zakonodajno-pravne službe, Sodnega sveta, Komisije Državnega sveta za državno ureditev, Mestne občine Ljubljana in z dopisom Skupnosti občin Slovenije. Predstavnica predlagatelja, državna sekretarka na Ministrstvu za pravosodje Tina Brecelj, je v dopolnilni obrazložitvi členov povedala, da se s predlogom zakona sledi predlogu Vrhovnega sodišča Republike Slovenije glede predvidenega prenosa pristojnosti za odločanje v postopkih o prekršku na drugi stopnji ter za odločanje o sporih o pristojnosti med okrajnimi sodišči izključno na Višje sodišče v Celju, ki naj bi začel veljati s 1. 1. 2014. Navedenega prenosa se tako ne bo opravilo, saj za predvideno centralizacijo ni razlogov, hkrati pa ne bo dodatnih finančnih posledic za državni proračun. S predlagano novelo se zakon usklajuje z že sprejetima novelama Zakona o političnih strankah in Zakona o volilni in referendumski kampanji ter s predlogom Energetskega zakona. Z namenom pregona sive ekonomije se uvaja možnost, da se lahko z zakonom za posameznike za prekrške s področja dela in zaposlovanja na črno določi dvakrat višja globa od splošno predvidene. Na predlog prekrškovnih in pravosodnih organov pa se predlagajo manjše spremembe in dopolnitve, ki so potrebne zaradi težav, do katerih prihaja v praksi. Predstavnica Državnega sveta državna svetnica Bojana Potočan je v predstavitvi pisnega mnenja Komisije Državnega sveta za državno ureditev poudarila, da komisija predlog zakona podpira in hkrati opozarja, da nenehne parcialne spremembe tega zakona niso v prid njegove jasnosti, preglednosti in določnosti, predvsem pa pravne varnosti. Predstavnik Vrhovnega državnega tožilstva vrhovni tožilec Hinko Jenull je povedal, da so predlagane rešitve potrebne, zato jih podpirajo. V razpravi so člani odbora predlog zakona podprli, strinjali pa so se tudi s predlaganim črtanjem 5. člena in ohranitvijo 30-dnevnega reda za začetek postopka o prekršku, ki je bil ugotovljen s tehničnimi sredstvi in kršitelj s kršitvijo ni bil seznanjen. Menili so, da je ta rok primeren, saj mora biti kazen pravična in vzgojna ter delovati preventivno. Predstavnik Vrhovnega državnega tožilstva pa je predlagal spremembo v smeri, da bi se v zakon jasno zapisalo, da gre v takem primeru za prekrške, ugotovljene v cestnem prometu. V nadaljevanju je odbor sprejel amandmaje Poslanske skupine NSi, Poslanske skupine SDS ter poslanskih skupin PS, SD in DeSUS. Odbor ni sprejel amandmajev Poslanske skupine NSi k 3. členu in Poslanske skupine SDS k 4. členu. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so sprejeti amandmaji vključeni. Dopolnjeni predlog zakona je sestavni del tega poročila. Hvala.
Hvala tudi vam. Sledi predstavitev stališča poslanskih skupin. Gospod Aljoša Jerič bo predstavil stališče Poslanske skupine Pozitivna Slovenija.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o prekrških, ki ga obravnavamo, je potreben iz več razlogov. Na predlog Vrhovnega sodišča Republike Slovenije se spreminja ureditev, ki predvideva prenos pristojnosti za odločanje o postopkih o prekrških na drugi stopnji ter za odločanje o sporih o pristojnosti med okrajnimi sodišči izključno na Višje sodišče v Celju, veljati pa naj bi začel s 1. 1. 2014. Kot je bilo povedano že na matičnem odboru, nobena od sedaj pristojnih sodišč nima ne prostorskih, ne kadrovskih in niti ne kakršnih drugih s tem povezanih težav. Posledično pa ni nobene potrebe po tem, da bi si takšen prenos uresničil. Delo sodišč je namreč vedno boljše, kar je razvidno tudi iz poročil in statistik, tako se bistveno zmanjšuje število nerešenih prekrškovnih zadev od leta 2009 do 2011 kar za dobrih 43 odstotkov. Tudi na strani sodnih zaostankov torej ni razlogov, ki bi utemeljevali takšno centralizacijo odločanja. Dalje. Glede na to, da je bilo že večkrat poudarjeno, da je ena od prioritet vlade Alenka Bratušek boj proti sivi ekonomiji, jasno uvaja možnost, da se za posameznika v primeru prekrška s področja dela in zaposlovanja na črno določi dvakrat višja globa od splošno predvidene. Seveda samo ta določba ne bo zmanjšala obsega dela na črno ter sive ekonomije, je pa eden od kamenčkov v mozaiku vseh ukrepov, ki bo deloval preventivno. Novela je potrebna tudi zaradi uskladitve z novelama Zakona o političnih strankah ter Zakona o volilni in referendumski kampanji in Energetskega zakona, ki smo jih sprejeli v preteklih tednih. Zaradi uskladitve Energetskega zakona z dvema direktivama Evropske unije se določa tudi možnost predpisovanja globe v višini 10 odstotkov letnega prometa storilca prekrška. Poleg navedenega pa se z novelo odpravlja tudi nekaj drugih določb, ki so se skozi izvajanje izkazale za pomanjkljive. V Pozitivni Sloveniji bomo predlog zakon podprli. Hvala.
Hvala tudi vam. Dr. Vinko Gorenak bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala lepa. Zakon, ki ga obravnavamo, je bil za nas kočljiv izključno v eni točki, ki smo jo tudi amandmirali. Amandma, ki smo ga dali, je bil tudi sprejet. Zdaj pa vidim, da je koalicija ta amandma nekoliko podprla. Za kaj gre? Gre preprosto za to, da se za prometne prekrške, ki so ugotovljeni s tehničnimi sredstvi in državljani za njih v bistvu sploh ne vedo, uporablja enomesečni rok za sprožitev celotnega postopka odnosno za plačilo kazni. To določilo je bilo vneseno v zakon pred leti, zlasti takrat, ko smo lahko ugotovili, da je tik pred ljubljanskimi lokalnimi volitvami prišlo do tega, da se leto dni niso izdajali plačilni nalogi, kar pomeni, da je lahko posameznik – in to se je tudi fizično dogajalo, konkretno nekje pri živalskem vrtu –, ki tam vozi leto dni, se mu ta kazen beleži, beleži in nalaga in je na koncu dobil račun po ljubljanskih volitvah za 30 tisoč evrov. Zato smo takrat zakon spremenili in smo rekli, da je potrebno dati v zakon – in smo dali v zakon – določilo, kjer smo določili, da je enomesečni rok za sprožitev tovrstnih postopkov. To je bil tudi naš edini pogoj za to, da ta zakon podpremo. Ugotavljam, da koalicijski amandma, ki je bil vložen, temu sledi. Če bo koalicija ta amandma podprla, torej svoj lastni, pričakovati je, da ga bo, bomo podprli tako amandma kot zakon, v nasprotnem primeru seveda ne. Računam, da bo amandma podprt in da bomo s tem tudi zakon lahko podprli. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Gospod Mirko Brulc bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Spoštovani! Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bi najprej izpostavil, da se z obravnavanim Predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o prekrških odpravljajo v praksi zaznane pomanjkljivosti in nejasnosti veljavnega besedila tega zakona. To se mi zdi pomembno poudariti zato, ker smo v preteklosti že opozarjali na pogoste in očitno tudi ne dovolj strokovno usklajene rešitve. Nazadnje smo na to opozorili letos spomladi in, kot ugotavljamo sedaj, smo imeli prav, kajti z novelo se je uvedel drugačen način določanja višine sodne takse. V praksi se je izkazalo, da je ta novost v prehodnih določbah povzročila dvom o tem, kateri organ je pristojen za izdelavo poziva za plačilo. Z obravnavo novele se je ta dvom vsaj po zagotovilih predlagatelja odpravlja in bolje ureja v novem 200.a členu, medtem ko bo v novem 200.b členu pa določen način plačila. Predvidena je izdaja poziva ali univerzalnega plačilnega naloga tako za plačilo globe kot stroškov tudi tega postopka, kar lahko olajša poravnavanje dolgov, zneskov kršiteljem in evidentiranje prekrškovnim organom. Socialni demokrati se strinjamo, da je treba zaznane napake čim prej odpraviti, treba pa je paziti, da se z novelami zakona, ki odpravljajo v praksi zaznane pomanjkljivosti ali nejasnosti, s tem posegom v druge člene ponovno ne vnašajo pomanjkljive in nejasne rešitve. Prav tako menimo, da je treba tudi v sodstvu oziroma v konkretnem primeru na področju prekrškov prekrškovnim organom omogočiti poenostavitev in ekonomičnost poslovanja, vendar v mejah, ki ne bodo šle v škodo države, lokalne skupnosti na eni strani in na drugi strani na škodo prekrškarjev, če se tako izrazim. V tej obravnavani noveli upoštevam tudi predlog Vrhovnega sodišča Republike Slovenije z dne 29. januarja 2013 glede prenosa pristojnosti za odločanje v postopkih o prekršku na drugi stopnji ter za odločanje o sporih o pristojnosti med okrajnimi sodišči na Višje sodišče v Celju, tako da je bil za te prenose določen že v noveli ZGD-1G leta 2011, uveljavil pa bi se s 1. 1. 2014. Vrhovno sodišče je v obrazložitvi navedlo razloge, zakaj naj za odločanje v že naštetih zadevah ostanejo vsa pristojna višja sodišča v državi. Glede na to, da je Vrhovno sodišče že konec januarja podalo te pripombe, bi po našem prepričanju to lahko uredili že prej. V zvezi z opozorili na rešitev v 5. členu obravnavane novele, pa naj povem, da bomo Socialni demokrati podprli amandma k omenjenemu členu. Glede na razpravo in na opozorila na matičnem delovnem telesu se strinjamo, da postopka o prekršku zoper varnost v cestnem prometu, ki je bil ugotovljen s tehničnimi sredstvi in storilec s kršitvijo ni bil pravočasno seznanjen, ni dopustno začeti, če od dneva storitve prekrška preteče več kot 30 dni. Predlagano novelo Zakona o prekrških bomo podprli, seveda z upanjem, da ta novela ne bo povzročila novih pomanjkljivosti in nejasnosti. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Gospod Rihard Braniselj bo predstavil stališče Poslanske skupine Državljanske liste.
Hvala lepa, gospod predsednik. Zakon o prekrških, o katerem danes govorimo – jaz se ne bi ponavljal, mislim da je že državna sekretarka pojasnila vse tisto, kar ta novela prinaša in v Državljanski listi bomo to novelo podprli, ker prinaša dobre rešitve, čeprav smo nenaklonjeni temu, da se takšna zakonodaja, sistemska zakonodaja, kar zakon o prekrških je, prevečkrat spreminja. Ampak, kot rečeno, današnje spremembe so nujne, so potrebne in so utemeljene, zato jih bomo tudi podprli. Izkoristil bi čas še za nekaj drugega. Slovenija postaja inšpekcijska država. V Sloveniji velja 800 zakonov, sprejme in novelira se jih 100 na leto, od tega je 300 kaznivih dejanj in preko 10 tisoč prekrškov. 10 tisoč prekrškov, ki nalagajo državnim institucijam določene naloge, in 10 tisoč prekrškov, ki nalagajo državljanom in državljankam Republike Slovenije določeno ravnanje v skladu s tem. In to je velik napor. Mi imamo v tej državi 30 različnih inšpekcij, vsako s svojim delokrogom, ki skrbijo za teh 10 tisoč prekrškov. V letu 2012 je bilo opravljenih čez pol milijona inšpekcijskih pregledov, pa to delimo s številom prebivalcev, pa bomo videli, koliko smo teh inšpekcijskih pregledov deležni. 85 tisoč ukrepov, pri čemer v tej državi dela tisoč 400 in nekaj inšpektorjev, ki opravijo povprečno 355 inšpekcijskih pregledov in izrekajo 59 ukrepov na leto. Če to delimo, potem ugotovimo, da en inšpektor izreče en ukrep v tekočem tednu. Inšpekcije službe imajo v Zakonu o prekrških in drugih zakonih tudi možnost izrekanja nekih stranskih sankcij po Zakonu o prekrških. Imajo možnost izrekanja odvzema predmetov, izločitev iz postopka javnega naročanja v določenih primerih in odvzem premoženjske koristi. Nisem zasledil primera, da bi se inšpekcijske službe poslužile teh ukrepov, ampak ostajamo očitno zgolj pri izrekanju nekih glob. Velike rezerve ostaja pri izrekanju teh ukrepov, ki jih zakon predvideva, pa se jih ne poslužujemo, za odvzem predmetov, s katerimi so bili prekrški narejeni, in odvzem premoženjske koristi, ki so s prekrškom narejeni. Če pogledamo še naslednjo analizo, ki to tezo potrjuje. Poročilo o izvrševanju proračuna Republike Slovenije za leto 2013, januar–junij in tako dalje, pridemo do tega, da so se prihodki iz naslova dohodnine v prvem polletju 2013, glede na prvo polletje 2012, zmanjšali za 6,73 %. To se pravi, odsev krize – poberemo za 7 % manj dohodnine. Davka od dohodkov pravnih oseb praktično ni več – odsev krize. V tem konkretnem obdobju se je zmanjšal za 77 %; za 77 % poberemo manj davka od dohodkov pravnih oseb kot leto prej, pri čemer vemo, da smo globoko v krizi že 3 do 4 leta. Iz naslova DDV 5,8 % manj, iz naslova trošarin 3,8 % manj. Na drugi strani pa se v istem obdobju prihodki iz naslova glob in drugih denarni kazni povečujejo za 10 %. Anomalija! Pravzaprav iz tega lahko rečem, da Slovenija postaja preveč inšpekcijska država. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Gospa Jasmina Opec bo predstavila stališča Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala za besedo, še enkrat. Predlog zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o prekrških bomo v Slovenski ljudski stranki podprli iz treh razlogov. Prvič. Novela Zakona o prekrških vsebuje spremembe in dopolnitve, ki so bile predlagane s strani prekrškovnih in pravosodnih organov v smislu poenostavitve poslovanja prekrškovnih organov, večje ekonomičnosti postopkov, hitrejšega zaključevanja postopkov in posledično zmanjševanje zaostankov, poenostavitve nekaterih postopkov, odprave določenih nejasnosti ali pomanjkljivosti veljavnega zakona. Tako se vsaj v minimalni obliki s to novelo na področju prekrškovnega prava tudi posega v enega izmed največjih vzrokov težav, s katerimi se sooča naša država v prenormiranost in zbirokratiziranost slehernega področja. Pogoste se namreč zdi, da je množica črk in besed v posameznih zakonih in ostalih aktih namenjena zgolj višjemu honorarju tistih, ki te predpise pišejo, oziroma tistih, ki kasneje razlagajo njihov pomen. Državljanom in tistim, ki te predpise izvajajo, pa povzročajo nemalo težav in nejasnosti in pogosto prihaja do prelaganja odgovornosti z enega organa na drugega in nazaj. Zmanjševanje birokracije bo pomenilo, da se bodo prekrškovni organi bolj kot z izpolnjevanjem obrazcev in ugotavljanjem, kateri organ je za kaj pristojen, ukvarjali z vsebino svojega dela, z dejansko skrbjo za vzdrževanje reda na pristojnih področjih. Drugič. Novela zakona vsebuje določbo, ki sledi predlogu Vrhovnega sodišča Republike Slovenije, ki določa, da se prenos pristojnosti za odločanje o postopkih o prekršku na drugi stopnji ter za odločanje o sporih med pristojnostjo med okrajnimi sodišči ne seli na Višje sodišče v Celju, ampak da ostane v veljavi trenutna ureditev, ko so za naštete zadeve pristojna vsa višja sodišča v državi. V Slovenski ljudski stranki nas veseli ta poteza koalicije, saj je z njo pokazala, da zmore in zna na podlagi argumentov stroke, sprejeti ukrepe, ki pomeni decentralizacijo države. Upam, da bo ta koalicija ta posluh ohranila tudi na vseh drugih področjih, kjer stroka navaja negativne učinke centralizacijskih ukrepov. Tretjič. Ker je bil na odboru sprejet amandma, ki ohranja 30-dnevni rok za začetek postopka v prekršku, ki je bil ugotovljen s tehničnimi sredstvi in kršitelj s kršitvijo ni bil seznanjen. V Slovenski ljudski stranki namreč nenehno poudarjamo, da kazen nikoli ne sme biti namenjena zgolj in samo polnjenju proračuna, ampak da morata v ospredje stopiti vzgojna in preventivna funkcija kazni, ti dve pa prideta najbolj do izraza, če se kazen izreče v najkrajšem možnem času po storitvi prekrška. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Marjana Kotnik Poropat bo predstavila stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Spoštovana sekretarka Ministrstva za pravosodje gospa Tina Brecelj in oba sodelavca! Tokratna novela Zakona o prekrških prinaša le nekaj manjših sprememb, kar pa ne pomeni, da niso vsebinsko pomembne. V prvi vrsti bomo prihranili državnemu proračunu nastanek dodatnih finančnih posledic, ki bi sicer nastale s 1. januarjem prihodnjega leta zaradi predvidenega prenosa pristojnosti za odločanje o postopkih o prekršku na drugi stopnji ter za odločanje o sporih o pristojnosti med okrajnimi sodišči izključno na Višje sodišče v Celju. Sprememba zakona je potrebna tudi zaradi uskladitve z novelama Zakona o političnih strankah in Zakona o volilni in referendumski kampanji ter tudi z novim Energetskim zakonom. Tako se v zvezi s tem zakonom in v skladu z evropskim pravnim redom v Zakon o prekrških kot sistemski zakon vnaša določilo o globi v višini 10-odstotnega letnega prometa za prekrške s področja pravil notranjega trga z električno energijo ali zemeljskim plinom. V Poslanski skupini DeSUS zelo pozdravljamo pobudo Ministrstva za delo, na podlagi katerih se v tej noveli Zakona o prekrških spreminja dvoje. In sicer se predlagajo spremembe pri višini globe, ki je pogoj za uvedbo uklonilnega zapora v primeru neplačila. Ker je tukaj predvidena tudi možnost nadomestitve plačila globe z opravljanjem nalog v splošno družbeno korist ali v korist samoupravne lokalne skupnosti, se zaradi visokih stroškov, ki jih povzroči realizacija tega družbeno koristnega dela, zvišuje meja, kdaj je možna nadomestitev plačila globe z opravo tega dela. Druga pobuda Ministrstva za delo je povezana z ukrepi na področju preprečevanja sive ekonomije in prinaša možnost, da se za posameznika za prekrške s področja dela in zaposlovanja na črno lahko določi tudi dvakrat višja globa od splošno predvidene. V Poslanski skupini DeSUS se strinjamo tudi z ohranitvijo 30-dnevnega roka za začetek postopka o prekršku zoper varnost cestnega prometa, ki je bil ugotovljen s tehničnimi sredstvi in kršitelj s kršitvijo ni bil seznanjen, kot je to predlagano z vloženim amandmajem koalicije. Tudi nismo prepričani, da rok mora biti ohranjen in da je primeren. Podpiramo tudi vse ostale manjše spremembe in dopolnitve zakona, ki so predlagane zaradi težav v vsakdanji praksi pri izvajanju tega zakona in so nanje opozorili tako prekrškovni kot tudi pravosodni organi. Novela Zakona o prekrških ima torej podporo poslancev in poslank Poslanske skupine DeSUS. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Gospod Jožef Horvat bo predstavila stališče Poslanske skupine Nove Slovenije.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lepo vas pozdravljam, spoštovane kolegice, spoštovani kolegi, spoštovana gospa državna sekretarka s sodelavcema! Namen tokratne, že osme novele Zakona o prekrških je odpraviti nekatere pomanjkljivosti, ki so bile ugotovljene pri samem izvajanju zakona, in ga uskladiti z drugimi sprejetimi zakoni oziroma novelami zakonov. Čeprav razumemo namen in željo predlagatelja tega zakona, da bi prišlo do izboljšanja zakonodaje in učinkovitejšega dela prekrškovnih organov, poudarjamo, da prepogosto spreminjanje zakona bolj ovira kot pa olajšuje izvajanje tega zakona. Krščanski demokrati opozarjamo, da je Zakon o prekrških sistemski zakon in bi bil poseg vanj upravičen le, če za to obstajajo tehtni in vsebinski razlogi. To je naše ključno sporočilo. V zvezi z vsebino predlaganih sprememb Zakona o prekrških smo krščanski demokrati opozorili na neustreznost odprave 30-dnevnega zastaralnega roka za prekrške, kjer se dejansko stanje ugotavlja s tehničnimi sredstvi in kršitelj s kršitvijo ni bil seznanjen. V ta namen smo na matičnem delovnem telesu vložili amandma, ki je bil na Odboru za pravosodje sprejet. Ta 30-dnevni zastaralni rok za začetek postopka je primeren, saj se, vsaj v večini primerov, dejansko stanje prekrška ob izdaji plačilnega naloga ali odločbe o prekršku dodatno ne ugotavlja, kršitelju pa se omogoča uspešno obrambo. V enomesečnem roku namreč kršitelj še lahko pridobi in predloži prekrškovnemu organu ustrezne dokaze v svojo korist. Zagotavlja se ažurno delo prekrškovnih organov pri obravnavanju prekrškov v hitrem postopku. V interesu države mora namreč biti hitro odločanje v enostavnejših prekrškovnih postopkih zaradi doseganja namenov kaznovanja z vidika generalne in specialne prevencije. V predlogu zakona je predlagano tudi zvišanje najnižjega zneska izrečene globe za možnost nadomestitve plačila globe z delom v splošno korist ali korist samoupravne lokalne skupnosti z dosedanjih 120 na 300 evrov. Ta rešitev se nam ne zdi ustrezna glede na velik delež izrečenih glob prav v nižjih zneskih, torej do 300 evrov. Velik delež kršiteljev namreč nima ne dohodkov ne premoženja, na primer, dijaki, študentje, brezposelni, upokojenci, ali pa so njihovi prihodki tako nizki, da prisilna izterjava izrečene globe ne bo uspešna, četudi gre za relativno nizke zneske izrečene globe. Torej bo posledično prišlo do velikega deleža izrečenih, vendar neizterljivih glob, kar bo potencialnim kršiteljem brez dohodkov ali z nizkimi dohodki sporočilo, da se večine prekrškov sploh več ne sankcionira. Še zlasti ob upoštevanju dejstva, da za zneske, izrečene globe do 300 evrov, tudi ne bo mogoče izreči uklonilnega zapora. Prepričani smo, da mora biti možnost nadomestitve plačila globe z delom v splošno korist ali korist samoupravne lokalne skupnosti postavljeno tako, da se dosega generalno preventivni namen kaznovanja v vseh, poudarjam, v vseh prekrškovnih postopkih. Sedanja meja 120 evrov izrečene globe zagotavlja učinkovito sankcioniranje vseh storilcev prekrškov, kar se je potrdilo tudi pri dosedanjem izvajanju zakona in je zato ni smiselno spreminjati. V Novi Sloveniji menimo, da nova rešitev tega vprašanja ni dobra in je zato ne podpiramo. Poslanci Poslanske skupine Nove Slovenije torej menimo, da je noveliranje tega zakona nepotrebno. Tudi rešitve, ki jih prinaša, ne spodbujajo k večjemu spoštovanju predpisov. Iz teh razlogov Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o prekrških ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členu in vloženem amandmaju, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 17. decembra 2013. V razpravo dajem 5. člen in amandma poslanskih skupin koalicije. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 9. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O VINU PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona bi lahko dal besedo predstavniku ali predstavnici Vlade, pa ta hip ne vidim, da bi kdo prihajal v dvorano, zato prehajamo na poročilo odbora. Predlog zakona je obravnaval Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo, prehrano in okolje kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo podpredsedniku odbora gospodu Zvonku Lahu.
Spoštovani predsednik, kolegice in kolegi! Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo, prehrano in okolje je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o vinu kot matično delovno telo obravnaval na 33. nujni seji 28. 11. 2013. Odbor se je seznanil z mnenjem Zakonodajno-pravne službe, ki je k predlogu zakona podala konkretni pripombi k 3. in 16. členu in sta bili upoštevani v amandmajih koalicijskih poslanskih skupin k tema členoma. Odbor je prejel tudi mnenje Komisije Državnega sveta za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, ki je predlog zakona podprla in nanj nima pripomb. Člani odbora so se seznanili tudi s pripombo Obrtno-podjetniške zbornice Slovenije, ki predlaga, da bi gostinski obrati še naprej lahko dajali v promet vino, ki ni originalno polnjeno, saj bi omejitev dajanja v promet vina, ki ni originalno polnjeno, po njihovem mnenju povečalo nabavne cene gostinskim obratom in posledično podražilo vino za končne uporabnike. Odbor tega predloga ni povzel v svojem amandmaju. Svoje stališče v predlogu zakona so v razpravi predstavili predstavniki Kmetijsko-gozdarske zbornice, Vinske družbe Slovenije in Združenje družinskih vinogradnikov - vinarjev Slovenije, ki so tudi sodelovali pri pripravi novele zakona. Izrazili so prepričanje, da predlagane rešitve predstavljajo edino pravilno pot in prvi korak k zajezitvi sive ekonomije, ki po nekaterih ocenah dosega že vsaj 50 odstotkov. Člani odbora so v razpravi sicer podprli namene in cilje predlagane novele, opozorili pa so tudi na nekatere ne povsem jasne rešitve. Tako so želeli pojasnilo predstavnikov Vlade, ali bo iz prepovedi točenja oziroma prodaje neustekleničenega vina v gostinskih obratih izvzet mošt oziroma na kakšen način ga bo v prihodnje mogoče tržiti. Predstavnica Vlade je zagotovila, da predlog zakona ne omejuje prodaje neustekleničenega vina na kmetijah. V zvezi s prepovedjo točenja neustekleničenega vina v gostinskih obratih pa je posebej poudarila, da se vino, ki se toči v ustrezno označenih inoks posodah preko naprav za točenje vina, to so šankomati, šteje za ustekleničeno vino in se bo lahko še naprej točilo na tak način v gostilnah. Torej obvezno stekleničenje velja le za vino, ne pa tudi za mošt. Največ razprave pa so člani odbora namenili določbam 13. in 14. člena predloga zakona, ki urejata višino kazni za prekrške. Večina članov odbora je menila, da so predvidene kazni bistveno previsoke, zlasti še za manjše vinogradnike oziroma za tiste fizične osebe, ki obdeluje le nekaj sto trt in so nesorazmerne glede na vrsto prekrška. V zvezi s tem so opozorili, da mora biti interes države ureditev stanja, ne pa uničevanje malih vinogradnikov, ki so predvsem promotorji slovenske kulturne krajine, ne pa pomembna konkurenca velikim vinarjem. Razprav je potekala tudi o amandmaju k 13. členu, ki ga je vložila Poslanska skupina SDS, s katerim se preprečuje kaznovanje tistih, ki še imajo posajeno samorodnico. V zvezi s tem je opozorjeno, da je v nekaterih državah EU dovoljenja ali celo iz nje prideluje ekološko pridelano vino, ki je vse bolj iskano. Člani odbora smo predstavnike Vlade tudi opozorili, da bo v praksi lahko prihajalo do situacije, ko bo inšpektor nekoga kaznoval v skladu z našo zakonodajo, ki bo v nasprotju z evropsko uredbo in s katero inšpektor mogoče sploh ne bo seznanjen. Zastavlja se tudi vprašanje, zakaj predložena novela usklajuje le nekatere določbe z evropsko zakonodajo in ne vseh. Za razrešitev vprašanj glede višine kazni je odbor sprejel amandmaje k 13. in 14. členu, s katerima se ohranja besedilo veljavnega 56. člena, tako da se kazni glede na predlog Vlade zmanjšujejo za polovico, in sicer za fizične osebe od 325 evrov do 3 tisoč 250 evrov, za pravne osebe pa od 2 tisoč 800 do 28 tisoč evrov. V amandma odbora k 13. členu pa je vključena tudi vsebina prej navedenega amandmaja PS SDS k temu členu. Odbor se je opredelil do vseh vloženih amandmajev in pri tem sprejel amandmaje koalicijskih poslanskih skupin k 3., 12. in 16. členu, ni pa sprejel amandmajev Poslanske skupine SDS k 5., 13. in 14. členu. Odbor se ni opredelil do nekaterih amandmajev, bodisi ker so bili umaknjeni ali pa so postali brezpredmetni. Odbor je glasoval tudi o vseh členih predloga zakona in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Dopolnjeni predlog zakona je sestavni del poročila odbora.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Zvonko Lah bo lahko dobil še enkrat besedo za predstavitev stališča Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Izvolite.
Spoštovani kolegice in kolegi! Sprememba Zakona o vinu omogoča nekatere postopke, da se na področju trgovanja, prodaje vina naredi red. To je, da se v gostinskih lokalih prepoveduje točenje neustekleničenega vina in omogoča vinarskim inšpektorjem, da kontrolirajo tudi v gostinskih lokalih, kakšno vino se prodaja. To v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke podpiramo, čeprav je prepoved točenja neustekleničenega vina v naših lokalih samo pri nas v Sloveniji, sosednje vinorodne dežele tega ne prepovedujejo. Po našem mnenju to pomeni slabo za manjše vinogradnike, ljubiteljske vinogradnike, ki imajo male tržne viške, ker jim to povzroča precejšnje stroške pri pripravi vina za trg za manjše količine. S tem ko bodo manjši vinogradniki prisiljeni tudi stekleničiti vina, da jih lahko prodajajo, bo cena vinu zrasla. In seveda cena bo zrasla tudi velikim vinogradnikom, ki bodo potem na tržišču dosegali višje cene, čeprav mali vinogradniki niso konkurenca večjim vinogradnikom. Poleg tega se sprašujemo, ali bo veliko malih vinogradnikov opuščalo vinogradništvo – poleg tega da se bodo stroški tukaj povečali, tudi ostala zakonodaja, kot je katastrski dohodek, ki se bo povečal, in tudi davek na nepremičnine, na objekte, ki jih imajo zgrajene, zato bo marsikateri vinogradnik opustil to dejavnost. Mali vinogradniki, kot vemo, ki jih je pri nas za razliko od sosednjih držav veliko število, so vzdrževalci kulturne krajine, marsikje je to način življenja, da ima nekdo še mali vinograd in zidanico. Ti ljudje, ki so to gradili tam v 70., 80. letih, so v glavnem ostareli, mlajši pa nimajo interesa in če bodo imeli še večje stroške s tem, kot so prispevki, davščina, in ne bodo mogli svojega vina prodajati, se nam lahko zgodi to, kar se je zgodilo v Makedoniji, da se bo začelo ljubiteljsko vinogradništvo opuščati. Vinogradnikom že grozi zlata trstna rumenica, ki je že velik problem, in se bo razmnoževal ta ameriški škržatek, ki prenaša to bolezen, predvsem v zapuščenih vinogradih. Vemo, da se mora tudi samorodnice tretirati s pesticidom dvakrat letno zaradi uničevanja tega prenašalca zlate trstne rumenice. To bo velika nevarnost tudi za velike vinogradnike in mislim, da ta ukrep ni najboljši. Mi smo imeli tudi dva amandmaja, ki sta sicer nekako povzeta v amandmajih koalicijskih poslanskih skupin, to je, da se ne kaznuje tistih, ki imajo še posajeno samorodnico, in ne kaznuje tistih, ki izven vinogradniškega območja sadijo vinsko trto. Sicer je ne smejo prodajati, za prodajo, lahko pa za svoje potrebe tudi obdelujejo in pridelujejo vino. Naš amandma, ki ga imamo tukaj ponovno, pa bistveno znižuje globe, ki so tudi že znižane po predlogu Vlade, vendar mi menimo, da so za male fizične osebe globe še vedno previsoke, da je treba narediti red, vendar ne s strašenjem z raznimi kaznovanji. Globe so bistveno višje, kot bi smele biti, ker kazni morajo biti sorazmerne in odvračilne. Mislim, da bi odvračilne bile že bistveno nižje kazni, kot so, so pa sigurno nesorazmerne s prekrški, ki so navedeni v 13. in 14. členu zakona. Zato menimo v poslanski skupini, da bi bilo treba zakon korenito spremeniti in gledati vinogradništvo tako, kot ga v Sloveniji poznamo. Vina naj bi bilo premalo v Sloveniji, zato tako strašenje in omejevanje nima smisla, treba pa je narediti red.
Hvala. Gospod Mirko Brulc bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Izvolite.
Spoštovani vsi prisotni! V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo novelo Zakona o vinu podprli. Zakon, ki ga imamo danes pred seboj, zajema tri težave, zaradi katerih lahko kvaliteta pri prodaji vina upada. Prvič, povečuje pristojnosti vinarske inšpekcije in ji daje pristojnost nadzora nad prometom z vinom v gostinskih obratih; omejuje točenje neustekleničenega vina v gostinskih obratih; in tretjič, določa način izračuna pridelka določenega letnika za celotno območje Slovenije z namenom, da se lažje spremlja stanje v dejavnosti in kreira ukrepe kmetijske politike. Predvsem nas veseli, da je zakon usklajen z vsemi deležniki, s Kmetijsko-gozdarsko zbornico, z Vinsko družbo Slovenije, z Združenjem družinskih vinogradnikov – vinarjev Slovenije, Vinisa in drugimi. To je signal, da na trgu tako pri pridelavi in predvsem pri prodaji prihaja do določenih nepravilnosti, predvsem kar se tiče kvalitete vina. S sprejetjem zakona bodo pridobili vsi: vinarji, ker jih bo zakon zaščitil pred nelojalno konkurenco, potrošniki, ki bodo lahko pili kvalitetnejše vino, in končno tudi država, ki bo v duhu boja proti sivi ekonomiji pobrala svoj delež pogače. V Sloveniji imamo tri vinorodne dežele in devet okolišev. V register pridelovalcev grozdja in vina je vpisanih dobrih 16 tisoč hektarjev vinogradov, od tega se pridelek redno prijavlja samo s 13 tisoč štiristo hektarjev vinogradov. V register pridelovalcev grozdja je vpisano 28 tisoč pridelovalcev grozdja in skoraj vsi so tudi pridelovalci vina. Za stekleničenje je registriranih skoraj tisoč 800 pridelovalcev, od tega je 16 večjih, se pravi več kot 500 tisoč litrov letno. Ocena pridelave v Republiki Sloveniji je med 80 in 100 milijoni litrov vina, pri čemer ga je približno 40 % za samooskrbo in temu ustrezno ta pridelava ni registrirana. Pridelava glede na kakovostne razrede je: 9 % je vrhunskih vin, 45 % je kakovostnega vina in 37 % deželnega vina. Glede barve vina je približno razmerje: 27 % je na strani rdečih vin, 63 na strani belih vin in 10 % predstavljajo peneča in rose vina. V Poslanski skupini Socialnih demokratov pozdravljamo rešitev v zakonu in ga podpiramo, predvsem, ker s tem zakonom še povečujemo kvaliteto vina, ki je v Sloveniji že tako na visoki ravni. Mogoče bomo tudi z višjo kvaliteto vin prispevali k boljši vinski kulturi in tudi povečanju turistične dejavnosti na tem segmentu. Opozarjam pa, da v vsakem primeru mora Slovenija zavirati uvoz nekvalitetnih namiznih vin tudi z ukrepi fiskalne politike. Hvala lepa.
Hvala. Mag. Katarina Hočevar bo predstavila stališče Poslanske skupine Državljanske liste.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni! Novelo Zakona o vinu bomo v Državljanski listi podprli tudi zato, ker jo podpirajo številna združenja vinogradnikov. Tako kot smo se lahko prepričali že na odboru, so v delovni skupini pri pripravi rešitev sodelovali tako predstavniki Združenja družinskih vinogradnikov – vinarjev Slovenije, Združenja Vinis, Zveze društev vinogradnikov in vinske družbe, ki predstavljajo podjetja in velike kleti. Osnovni načeli zakona sta tako na eni strani zaščita potrošnika in na drugi strani zaščita pridelovalcev grozdja in vina. Glavne rešitve predloga lahko strnemo v naslednje točke: omejevanje nelojalne konkurence registrirani pridelavi vina, povečuje se nadzor in poenostavlja postopek kaznovanja, ščiti se potrošnika pred zavajanjem o poreklu in kakovosti vina. Z novelo zakona se omejuje točenje neustekleničenega vina v gostinskih obratih. Ob tem je treba povedati, da se sicer večina vina, ki ga nudijo gostinski obrati kot odprto vino, toči iz inoks posod preko naprav za točenje oziroma tako imenovanih šankomatov. Tako vino, ki je označeno v ustreznih inoks posodah, se šteje za ustekleničeno vino in predlog zato takšnega načina točenja vina v gostinskih obratih ne omejuje. Z namenom povečanja deleža prijave pridelka vina in omejevanja nelojalne konkurence daje predlog zakona vinarski inšpekciji poleg obstoječih pristojnosti tudi pristojnost nadzora nad prometom z vinom v gostinskih obratih. Omejuje točenje neustekleničenega vina, poenostavlja postopek kaznovanja in določa tudi način izračuna pridelka določenega letnika za celotno območje Slovenije. Predstavnik Združenja družinskih vinogradnikov - vinarjev Slovenije je svojo razpravo na odboru, ko smo obravnavali novelo Zakona o vinu, zaključil z besedami: "S potrditvijo novele nam pomagajte, da bomo v lastnih vrstah naredili red." V Državljanski listi bomo njihovi pobudi sledili. Napovedujemo tudi podporo koalicijskim amandmajem k 13. in 14. členu, s katerimi se bolj pregledno urejajo kazni za prekrškarje. Zavedamo pa se, da zakon ni čudežno zdravilo za vinogradnike in da ne bo odpravil vseh težav, s katerimi se ti srečujejo. Zato ob tem pozivamo Ministrstvo za kmetijstvo in okolje, da z vso skrbnostjo pretrese metodologijo izračuna katastrskega dohodka. 14-krat višjega katastrskega dohodka vinogradniki pač ne bodo zmogli plačevati, ker na trti ne rastejo evri, ampak samo grozdje. Hvala.
Hvala tudi vam. Gospod Franc Bogovič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Dober dan, spoštovani predsednik, kolegice in kolegi! Pred nami je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o vinu; zakon, ki na nek način, kot je bilo že omenjeno v stališčih kolegov iz ostalih poslanskih skupin, poskuša reševati anomalije, ki se na področju trga z vinom dogajajo v Republiki Sloveniji. Zato smo tudi v Slovenski ljudski stranki veseli, da se je pri sprejemanju oziroma pri predlaganju tega zakona našlo dovolj modrosti in vzelo dovolj časa, da so se lahko srečala različna mnenja. Kot lahko ugotavljamo, kar se tiče regulative področja točenja vina, inšpekcije, je najdena neka skupna točka, na kateri se ocenjuje, da je mogoče narediti korak naprej. Kot je bilo že opozorjeno, se moramo pri sprejemanju te zakonodaje vsi zavedati, da je področje vinogradništva, vinarstva panoga, ki je tudi v Sloveniji na veliki preizkušnji. Podobno kot pri katerih drugih panogah so povsem presenetljivi novi podatki, da se pričakuje v prihodnosti pomanjkanje vina, tako kot se pri katerem drugem proizvodu ali pridelku v kmetijstvu pričakuje, in da je trend, ki se dogaja na podeželju, opuščanje predvsem malih vinogradniških površin na strmih pobočjih velik problem, da je to problem tako na eni strani krajine, izgleda krajine, na drugi strani pa tudi problem, kot je bilo že rečeno, možnosti napada novih bolezni, širjenja bolezni v tiste vinograde, ki so obdelani. Na drugi strani nam pa grozi predvsem zaraščanje teh površin. Običajno za te površine pa res ni pričakovati nekih drugih najemnikov, razen je če mogoče v neposredni soseščini kakšen vinogradnik, ki mu je to pretežna dejavnost na kmetiji in pričakuje v naslednjih letih širjenje proizvodnje in to izkoristi. Vendar za razliko od kakšne poljedelske, govedorejske proizvodnje je odločitev za to, da se postavi nov nasad, nov vinograd bistveno težja in bistveno dražja. Zato so ta opozorila, ki so bila tudi s tega mesta izrečena v kontekstu drugih okoliščin za delovanje vinogradništva, od katastrskega dohodka, pa če hočete od nepremičninskega davka ali pa do enormnih odločitev tako imenovanih zidanic, tisti kamenčki, ki to panogo samo ogrožajo in na nek način jemljejo voljo mladim za delo naprej. Če se vrnem k temu zakonu. V Slovenski ljudski stranki smo se pogovarjali s številnimi vinogradniki iz različnih okoliščin; ali so to velike kleti, ali so to tisti vinogradniki, ne vem, tam nekje od 5 do 15 hektarjev vinogradov, ki jim to predstavlja pretežna dejavnosti, kakor tudi tisti, ki so v kategoriji najmanjših vinogradnikov. Zagotovo so različna menja. Potrjujem pa to, da ko daš na skupni imenovalec vsa ta različna mnenja, je resnično skupno vsem to, kar je bilo že rečeno, da je treba na področju tega sivega trga na področju vina nekaj postoriti. Upajmo, da bo ta rešitev, ki predvsem poskuša ta problem reševati na eni strani z organiziranim nadzorom, po drugi strani pa sedaj z omejitvijo točenja neustekleničenega vina v gostinskih lokalih, primerna. Mislim, da bo treba zelo spremljati, ker lahko to postane velik problem predvsem v tistih manjših podeželjskih lokalih, kjer se večino tudi lokalno pridelanega vina največkrat proda. Tako mislim, da bo treba posledice spremljati in v kolikor se bo pokazalo kot negativno tudi na odzvati. Sicer imamo pa še to pripombo, ki je povzeta in ker smo že sodelovali na samem odboru pri amandmajih, ki so govorili o kaznih. Mislim, da resnično več v predlogih, ki prihajajo v zadnjih mesecih na mize in ko s tako lahkoto govorimo o tisočih, tudi o desettisočih evrih kazni, lahko to za neke posameznike predstavlja nesorazmerno veliko kazen glede na to, kaj se želi kaznovati. Na drugi strani pa resnično tudi ogroža obstoj posameznih kmetijskih gospodarstev ali pa, če hočete, tudi kakšnih manjših obrtnikov. Zato bomo v Slovenski ljudski stranki podprli amandma kolegov iz SDS, ki tudi te kazni znižujejo. V Slovenski ljudski stranki zagotovo temu zakonu ne nasprotujemo in bomo pri njem aktivno sodelovali tudi še naprej. Upamo, da bodo te rešitve iz tega zakona prinesle nek pozitiven premik, predvsem na tem urejenem vinskem trgu, ki je ureditve potreben.
Mag. Jana Jenko bo predstavila stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Gospod predsednik, hvala lepa za besedo. Vsem skupaj lep pozdrav! V letu 2011 se je opravila ocena obdelanih površin vinogradov na podlagi obstoječega registra letalskih posnetkov ter obsežnejšega inšpekcijskega pregleda. Ugotovitve so pokazale le malo nepravilnosti ter potrdile dejstvo, da je v Sloveniji prisotnega precej ljubiteljskega vinogradništva, kar pomeni, da gre za manjše površine vinogradov, ki jih ni treba prijavljati v register oziroma poročati o pridelku. Tako je v Sloveniji po ocenah med 16 tisoč in 18 tisoč hektarjev obdelovalnih vinogradov. V register pridelovalcev grozdja in vina je vpisanih dobrih 16 tisoč hektarjev, pri čemer pa se pridelek prijavlja s 13 tisoč 500 hektarjev. Ocenjuje se, da se pridela med 79 in 90 milijoni litrov vina, poroča pa se le o 50 do 60 milijonih litrov. Zaradi navedenega se z novelo zakona upravnim enotam daje naloga, da vodijo register pridelovalcev, vinarskim inšpektorjem pa se podeljuje pristojnost nadzora nad točenjem vina v gostinskih obratih. S tem naj bi se odpravile pogoste težave pri kontroli kakovosti vina ter nadzoru nad spoštovanjem predpisov o točenju vina v gostinskih lokalih. S predlogom se želi tudi povečati delež prijave pridelka vina in omejiti nelojalno konkurenco registrirani pridelavi vina. Predlagatelj zakona želi zaščititi potrošnika pred zavajanjem o poreklu in kakovosti vina, pridelovalce pa, kot že rečeno, pred nelojalno konkurenco. Zato se omejuje tudi točenje neustekleničenega vina, poenostavlja postopek kaznovanja, zvišuje kazni za prekrške in določa način izračuna pridelka določenega letnika za celotno območje Slovenije. V Poslanski skupini DeSUS bomo predlog zakona podprli, saj gre za usklajen zakon z interesnimi skupinami. Pobudniki priprave novele so namreč bili vinogradniki, katerih predstavniki so tudi aktivno sodelovali v delovni skupini za pripravo sprememb in dopolnitev zakona. Hvala.
Hvala. Gospa Iva Dimic bo predstavila stališče Poslanske skupine Nove Slovenije.
Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi poslanci! Ministrstvo kot glavne razloge za sprejetje novele Zakona o vinu navaja omejevanje nelojalne konkurence registrirani pridelavi vina in s tem povečanje deleža prijave pridelka vin. Kot glavni načeli izpostavlja zaščito potrošnika s povečanim nadzorom nad poreklom in kakovostjo vina ter zaščito pridelovalca grozdja in vina pred nelojalno konkurenco. Predlog zakona daje vinarski inšpekciji poleg obstoječih pristojnosti tudi pristojnost nadzora nad prometom z vinom v gostinskih obratih, omejuje točenje neustekleničenega vina, poenostavlja postopek kaznovanja, zvišuje kazni za prekrške in določa način izračuna pridelka določenega letnika za celotno območje Slovenije. Pristojnost nadzora nad sporočanjem podatkov v register pridelovalcev grozdja in vina bodo pridobile tudi upravne enote, s čimer naj bi se omogočil bolj obsežen in učinkovitejši nadzor. Krščanski demokrati pa smo presenečeni nad dejstvom, da se je v razpravi o zakonu javnost razdelila na dva pola: Kmetijsko-gozdarska zbornica, Vinska družba Slovenije in Združenje družinskih vinogradnikov - vinarjev Slovenije novelo podpirajo. Medtem ko ji Obrtno-podjetniška zbornica Slovenije močno nasprotuje. Svoje stališče utemeljujejo z dejstvom, da bo prepoved točenja neustekleničenega ali odprtega vina osiromašila turistično ponudbo in s tem odvrnila goste predvsem iz vinorodnih Slovenije. Izpostavili so tudi dejstvo, da je področje v primerljivih državah Evropske unije urejeno dosti bolj fleksibilno, lokalnim pridelovalcem vina in gostincem prijazno, pa vseeno omogoča natančen nadzor. V Novi Sloveniji se strinjamo z njimi v bojazni, da bi že kot nekajkrat doslej Slovenija nekako področje pretirano zakonsko uredila in s tem otežila življenje in delo ljudem. Zaradi vsega navedenega poslanci Nove Slovenije novele Zakona o vinu ne bomo podprli.
Hvala. Gospod Branko Ficko bo predstavil stališče Poslanske skupine Pozitivne Slovenije.
Lep dober dan vsem skupaj! Dovolite, da podam stališče Pozitivne Slovenije k spremembi Zakona o vinu; in to dobremu, kvalitetnemu slovenskemu vinu. Dejstvo je, da se slovensko vinogradništvo in vinarstvo utapljata v sivem trg. Samo cirka 55 % prodajanega vina je pregledanega oziroma samo 30 % je vrhunskih in kakovostnih, ostalo je namizno. Zato seveda panoga zaradi nelojalne konkurence izgublja karakter gospodarske dejavnosti, ki je v rdečih številkah, z izjemo svetlih točk, na primer Radgonskih goric na račun penine in dobrega traminca, malo EPP, in individualnih vinarjev, ki pa večji del proizvodov prodaja na tujih trgih po primerno višji ceni, torej trg kvaliteto priznava. Neevidentirani proizvajalcev oziroma prodajalcev ne bremenijo dajatve kot to vinske kleti, saj je vino, ki ga kleti kot davčne zavezanke pridelujejo iz lastnega grozdja, obdavčeno. Dodatno imajo še ekološki davek in obremenitev za embalažnino. Domača vinska panoga si zasluži primerno ceno za primerno kvaliteto, kot to dosega na tujih trgih, seveda tudi doma. Sprememba Zakona o vinu nas pelje v to smer, da na podlagi neevidentiranega pridelka na cirka 5000 hektarjev vinogradov dosežemo cilj povečanje deleža prijave pridelkov vina ter da na osnovi pogojev točenja vina v gostinskih obratih z omejitvijo točenja neustekleničnega vina dosežemo drugi cilj – omejitev nelojalne konkurence oziroma sive ekonomije. Pomembno je, da spremembo podpirajo vinarji in vinske kleti, torej pravne osebe in espeji. Tako bomo v Poslanski skupini Pozitivne Slovenije spremembe zakona podprli. Naj bo slovensko vrhunsko in kakovostno vino hrana vsak dan, panogi omogočimo gospodarski karakter, ker si to zasluži. Istočasno pa zaščitimo potrošnika pred zavajanjem o poreklu in kakovosti vina. Hvala lepa.
Hvala. S tem smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 17. decembra 2013. V razpravo dajem 13. člen ter amandma Poslanske skupine SDS pod točko 1 in amandma poslanskih skupin koalicije pod točko 2. Odpiram razpravo. Vabim vas k prijavi za razpravo. Glede na to, da se je tudi predstavnica Vlade priglasila k besedi, želite besedo takoj? [[Da.]] Besedo dajem mag. Tanji Strniška, državni sekretarki Ministrstva za kmetijstvo in okolje.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Dovolite mi, da podam mnenje Vlade o vloženih amandmajih. Povedal bi, da Vlada podpira amandmaje, ki jih je vložila koalicija, ker v bistvu omogočajo, da se v kazenskih določbah uskladijo določbe z veljavno evropsko uredbo Sveta, ki dovoljuje sajenje trte in pridelavo grozdja, mošta in vina tudi sort, ki niso dovoljene, če je taka pridelava namenjena izključno za porabo v gospodinjstvu pridelovalcu vina. Čeprav je evropska uredba nad zakonom, pa je prav, da je naš zakon v tem delu sčiščen. Podpiramo tudi predloge glede popravka glob za nekatere kršitve na način, da je potem dosledno uveljavljen princip, ker so kazni določene v razponu, da je najvišja možna kazen, ki jo je mogoče za določen prekršek izreči, desetkratnik najnižje kazni. Še kratek komentar k amandmajem Poslanske skupine SDS. Ti se nanašajo na bistveno znižanje glob. Tu bi pa vendarle želela opozoriti, da je večina predlaganih glob po tem amandmaju bistveno nižjih, kot so globe predpisane z že veljavnim zakonom. Če navedem samo en primer. Recimo, za hujše prekrške, kakršen je zavajanje glede porekla, dajanje v promet neprimerno vino in podobno, je za pravne osebe najvišja možna izrečena kazen s temi amandmaji znižana, predlagana celo samo na eno šestino sedaj veljavnih glob, kar menimo, da je absolutno v nasprotju s cilji zakona, ki pa je z učinkovitejšim nadzorom in tudi s sankcioniranjem v bistvu doseči, da je v prometu samo kakovostno vino z ustreznimi dokumenti in da se s tem ščiti tako pridelovalce vina pred nelojalno konkurenco in seveda potrošnike pred zlorabami in pred vinom, ki ne bi bilo v prometu ustrezne kvalitete. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Besedo dajem gospodu Mirku Brulcu.
Spoštovani! Glejte, vinogradništvo, pravzaprav kmetijstvo je res vedno izjemno občutljivo, ker vemo, da kakor koli posegamo v to dejavnost, posegamo v urejenost okolja in tako dalje, da ne bom dalje našteval, ker o tem smo se že neštetokrat pogovarjali. Sam prihajam z vipavskega vinorodnega okoliša, poznam dobro briški in kraški vinorodni okoliš, zato z veliko občutljivostjo sprejemam spremembe tega zakona in govorim v korist vinarjem, seveda. Moram povedati, da amandmaja SDS pravzaprav ne morem podpreti, ker gre izključno samo za všečni amandma, se pravi, čim nižje kazni, ljudje bodo veseli in na naslednjih volitvah bomo zmagali. Ampak mi imamo vrsto dejavnosti, kjer imamo tako smešne kazni, da ko bereš v časopisu, da je nekdo za nek težek prekršek kaznovan s 100 evrov ali pa 50 evrov, potem pa rečemo, kako je to mogoče. Pa o kaznih malo kasneje. Glejte, konkurenčnost v Evropi in v svetu lahko dosežemo samo z dobrimi, kvalitetnimi vinarji in žal to ne morejo biti majhni vinarji. To je pač tako, ko smo vstopili v Evropsko unijo, smo točno vedeli, da se bodo majhni kmetje težko težko borili in že naši "veliki" kmetje so v primerjavi z evropskimi pravi palčki, se bodo težko borili s konkurenco, ki je enormna. Zato pa moram poudariti, da imamo – poznam naše vinorodne okoliše – izjemno dosti velikih, srednje velikih svetovno znanih pridelovalcev grozdja in vina. Iz Vipavske doline poznam kmete, ki izvažajo vino tudi na Japonsko, tudi v ZDA in tako dalje, pa tukaj odmislim velike kleti, kot so Dobrovo in Vipavska klet in podobno, ki so tudi odlični, ampak že ti majhni, srednji kmetje so uspešni – in danes vina ne moreš tržiti kar tako, bom natočil v steklenico in jo prodal; zraven mora biti zgodba in tako dalje in to so pravi mojstri. Jaz sem vedno ponosen na njih. Kaj pa mali vinogradniki? Moram povedati, da pri nas jih ni toliko, kot jih je v Prekmurju, poznam Lendavske gorice, poznam dolenjske griče in tako dalje; to je pa druga zgodba in tudi na te je treba misliti. Velika večina so hobi vinogradniki, ki to iz neke ljubezni do zemlje, do vinograda, do dobrega vina imajo tam nekaj vina, imajo zidanico, imajo nekaj tržnih viškov, ki jih želijo prodati, zato da si povrnejo nekaj stroškov. Tudi ta prodaja bo mogoča. To je treba jasno povedati. Ne sicer verjetno v gostilno, ker ne bo v inoks posode polnil ali pa kakor koli že, ampak bo prodal; jaz bom prišel k majhnemu vinogradniku, to še vedno delam, s plastenko 20 litrov, bom natočil vino, kupil, plačal in šel. To je še vedno mogoče. Ne bo pa tega mogoče prodajati v gostilnah. Moram poudariti, da je mag. Katarina Hočevar natančno povedala v svojem uvodu, ko rečemo ustekleničene pijače, potem vsi mislimo takoj na steklenico. Ne, to je tudi inoks posoda, na kateri je listek, s katerega je evidentno, od kod prihaja, registracija in tako dalje, da vam ne naštevam. To, kar je tudi na buteljkah, saj imaš serijsko številko in ne vem kaj vse, prav na ustekleničenem vinu. Socialni demokrati smo bili previdni tudi pri prodaji mošta. Na odboru smo povedali, da mošta vendar ne moreš natočiti v inoks posodo in jo avgusta – pardon [[…]]. ja, na Primorskem že konec avgusta – prodajati na neki javni prireditvi, ker bo to zadevo razneslo. Tako je tudi tukaj sprememba v zakonu. Glejte, gostinski lokali bodo prodajali to vino, zdaj pa zopet, da bo jasno, tudi to vino iz inoks posode bodo lahko natočili v majolko in jo dali na mizo. To je še vedno ustekleničeno vino, da ne bo kdo mislil, da bomo samo iz steklenice ali pa ne vem kaj. Tako ohranimo to našo kulturno dediščino, ki je za mene pomembna, vedno rajši točim vino prijateljem iz lepe posode, lončene – kakor koli že – kot pa iz neke steklenice, take in drugačne. Moram povedati, da sem – mislim, da včeraj – bral eno izjavo direktorja Ptujske kleti, pa naj mi ne zameri, da ga omenim; Vinko Mandelj je to. Pravi, da bo končno začelo prevladovati zavedanje, da je vsak utajeni davek odvzeti davek na škodo nas vseh. To je to. Mi ne moremo več iti v tej naši organiziranosti kmetijske proizvodnje in tudi drugih zadev v nedogled s to blazno svobodo. Berem včeraj, da so v Mariboru cariniki in drugi odkrili na stojnicah 360 steklenic žganih pijač pa 414 steklenic vina iz tuje države. Je prodajal nek prodajalec na stojnici in mi to smo kar tolerirali vsa leta. Pojdite v Italijo prodajat vino na stojnico, tako na črno, brez davkov, brez vsega; pa v Avstrijo! Sprašujem, bo tudi te prodajalce ščitila obrtna zbornica? Razumem obrtno zbornico, da je proti blagajnam, zdaj tudi proti temu zakonu, ker ščiti neko tako zadevo, ki ne pride v poštev. Seveda moram poudariti, da sem vesel, da je Vlada, ministrstvo sprejelo tudi predlog Socialnih demokratov, da znižamo te velike, velike kazni. Počasi iz evropskega vzorca prenesemo kazni na naš prostor, pa to ne gre. Ker najprej je bila tista najvišja kazen medna 63 tisoč evrov, sem rekel Goriška brda, vinska klet, če dobi kazen za 60 tisoč evrov – veste, koliko litrov vina je to? Tako je to znižano na 50 % ali kakor koli že. Ta kazen je znižala! Tako kot pa predlaga SDS, jaz pač tega ne morem – in Socialni demokrati ne bomo podprli. Potem se zopet smešimo, prodam tam teh 360 steklenic žgane pijače na stojnici, plačam 100 evrov kazni in grem domov – pa kaj! To ne more tako teči. Kazen mora biti, žal. Tudi vzgojna je. Sam vedno poudarjam, da skozi vas ne vozim počasi, zato ker ne bi mogel voziti 20 kilometrov hitreje, ampak vozim počasi, zato ker se tudi kazni bojim. In tisti, ki ima slabe namene, se mora bati kazni. In nihče nikogar ne sili, da leze v probleme, da je potem kaznovan. V nobenem primeru! Tudi, ko grem v trgovino, me nihče ne sili, da moram nekaj si prisvojiti, ampak pač tega ne delam. Pa ne zato, ker se bojim kazni, ampak ker je tudi taka vzgoja in taka pravila so v naši družbi. Podpiram pa seveda koalicijski amandma. Glejte, gre za neke samorodnice, mi na Primorskem rečemo fregule, ali pa šmarnice nekje na Goričkem – pa ne bom sedaj dalje razglabljal – pa ima nekdo nek latnik pa še tisto da v tisto svoje vino, da je bolj dišeče, domače in avtohtono. In to je prav. Tudi to je treba gojiti, ne moreš pa imeti vinograda, 5 hektarjev, posajenega šmarnice, ker potem veste, kakšen alkohol je to in kaj povzroča družbi. Amandma koalicije bom seveda podprl, tega drugega pa ne in mislim, da vsaj nekaj reda s tem zakonom prinašamo tudi na to področje vinogradništva; in to je dobro. Veste, dajmo to, kar sem rekel pri predstavitvi, malo ugotoviti, kako je z uvozom teh slabih vin – k nam prihaja zdaj s celega sveta tako, da ni za piti, in to ni dobro – in kako bi se tega otepli in kako spodbudili naše kmete, da bodo tudi od pridelave vina dobro živeli. Celo vrsto jih poznam, ki živijo zelo dobro; garajo, ne pade nič z neba, so odvisni od vremena, od trga in tako dalje, ampak so pravi mojstri, in to ne stari vinogradniki, mlade imamo. Na Vipavskem, Goriškem, v Goriških brdih in na Krasu imamo mlade odlične vinogradnike. Klobuk dol! Hvala.
Hvala tudi vam. Besedo ima mag. Katarina Hočevar.
Hvala za besedo. Lep pozdrav državni sekretarki s sodelavkama in vsem prisotnim, poslankam in poslancem! Naj najprej izrazim resnično podporo načinu sprejemanja oziroma priprave rešitev v tem zakonu. Moram reči, da ko smo prišli na odbor, sem bila presenečena nad tako veliko podporo združenj vinogradnikov, ki so se hkrati tudi zahvalili sodelavcem oziroma pristojnim na ministrstvu, da so prisluhnili in v novelo zakona dejansko vnesli rešitve, za katere tudi vinarji in vinogradniki verjamejo, da bodo pomenile korak k boljši ureditvi na tem področju – oziroma več reda na tem področju. Naj bo takšen pristop zgled tudi drugim ministrstvom pri pripravi različne zakonodaje. Treba je priznati, ko smo poslanci na seji odbora dobili prvi predlog ministrstva na mizo, so bile te kazni res višje, kot jih obravnavamo danes. Treba je priznati, da smo mogoče tudi koalicijski poslanci prisluhnili opozorilom opozicijskih poslancev, in to me na Odboru za kmetijstvo, gozdarstvo, prehrano in okolje veseli. Treba je povedati, da smo že na odboru sprejeli amandmaje, s katerimi te kazni nižamo. Naj se dotaknem predloga amandmaja SDS k 13. členu. Predlagate nižanje glob, vendar se mi zdi vaš predlog rahlo zmeden. Zakaj? Zato ker ni sorazmeren, ne glede na obstoječe globe, niti ni enakomernega razmerja med predlaganimi globami za hujše oziroma druge prekrške. V določenih primerih za druge prekrške predlagate polovično globo, nekje je ta nižja za četrtino, spet drugje pa kar, recimo, petkrat nižja glede na hujše prekrške. Če dam samo en primer, predlog za najnižjo možno kazen za fizično osebo je 100 evrov, kar je ob plačilu v 8 dneh le 50 evrov, in sicer za hujši prekršek. In to je, recimo, kazen za to, če nekdo da v promet pokvarjeno vino oziroma če zavaja potrošnika z označevanjem. 50 evrov, to pa že spet ni ne vem kakšna ogromna količina litrov vina. Tako bom sama podprla koalicijske amandmaje k členom, ki določajo globe, zato ker sledijo načelu kazenskih določb v noveli, po katerem je zgornja meja vrednost 10-kratnika, recimo, spodnje vrednosti in je to enotno oziroma bolj transparentno, pa tudi logično urejeno. Na tem mestu bi se zahvalila tudi vinogradnikom, ker vztrajajo na tem, bom rekla, krutem trgu konkurence s tujino, in upam, da bomo s to novelo vsaj v domačem okolju naredili večji red, da bo tudi to motivacija in cilj, da vztrajajo na tem področju. Hvala.
Hvala tudi vam. Besedo ima gospod Zvonko Lah.
Hvala lepa, gospod predsednik. Najprej moram ugotoviti, da oba predhodnika precej malo vesta o tej problematiki glede na razpravo. Žal. Gospod Brulc, razpravljali ste že na odboru in danes ste rekli, da je kazen 60 tisoč za veliko vinsko klet previsoka kazen. V našem predlogu je ta kazen najvišja 10 tisoč evrov. Če je to neprimerno, če je to premalo za eno vinsko klet, ki dve leti plačuje grozdje pridelovalcem in da dobi še 10 tisoč evrov kazni – veste, koliko grozdja bi lahko plačala ta klet vinogradniku, ki čaka leto ali več za plačilo svojega pridelka? In za malega vinogradnika, ki obdeluje nekaj sto trt, je od 100 do 500 [[…]]Govorim za malega pridelovalca kot fizično osebo, imamo tudi večje pridelovalce, imajo pa od tisoč do 5 tisoč evrov kazni, a tudi za to mislim, da je dosti visoka kazen; ali za odgovorno osebo pri neki vinski kleti od 400 do 2 tisoč evrov kazni, mislim, da če dobi srednjo, tisoč evrov, da je tudi približno enomesečna plača. Tudi za to kazen mislim, da je nekje sorazmerna. Glede na to, kaj so hujši prekrški. Če malega pridelovalca, ki prodaja vino, ki prodaja 500 litrov vina, zaloti inšpektor, pa da je vino malo že ušlo, dobi 500 evrov kazni. Mislim, da plača državi celoletni pridelek, 500 litrov ima mogoče ravno za prodajo. Govorim predvsem v imenu malih vinogradnikov, na Dolenjskem jih je najmanj 10 tisoč. Bil sem sam predsednik upravnega odbora Zveze društev vinogradnikov Dolenjska, kjer je 32 društev, 6 tisoč vinogradnikov včlanjenih in od tega mogoče kakšen procent večjih vinogradnikov, ki živijo od pridelave vina. Vsi ostali so ljubiteljski, ki obdelujejo na takšnih strminah, ki jim pravijo Evropejci herojsko vinogradništvo, ki vlagajo del svojih plač in pokojnin v to, da lahko z ljubeznih obdelajo to zemljo. Moramo pa ta zakon gledati tudi v kontekstu vseh drugih davščin, ki jih na novo ali povečujemo ali uvajamo za te male vinogradnike. Namreč, na Dolenjskem je tudi po Zakonu o prostorskem načrtovanju zidanica – če je imel nekdo zidanico, če je zgradil zidanico, je bil pogoj, da ima 8 do 10 arov vinograda, zidanica naj bi bila tlorisa 5x7 metrov ali 6x8 metra. Ta zidanica bo zdaj obremenjena, kot je kolega Bogovič povedal zadnji, tam od 150, 160 evrov davka na nepremičnine. Kolegica Hočevar je povedala, da naj bi se 14-krat dvignil tudi katastrski dohodek. In gospod Brulc, ko ste rekli mali vinogradniki pridelajo na 10 arov vinograda – to je približno 300 do 400 trt in če prideluje cviček, je to dva litra na trto, to je maksimalno 800 litrov cvička, od tega porabi za lastno porabo mogoče 200 litrov, 500 do 600 litrov ima za prodajo. Kje ga bo prodal? Povejte mi, kje ga bo prodal. Če greste vi k njemu kupit, je siva ekonomija. Vse vino, ki se prodaja, mora imeti analizo, da je vino korektno in to je vse, kar po mojem ta vinogradnik potrebuje, da je dokazana kvaliteta tega vina. Imamo pa kontrole že sedaj; vsak, ki ima več kot 5 arov vinograda, se mora registrirati, vpisati v register. Vsak, ki ima več kot 10 arov vinograda, mora prijaviti pridelek. In ko prijaviš vinograd, moraš prijaviti tudi, kakšen imaš trsni izbor, kaj je posejano, ne smeš imeti posajenega tistega, kar ni za tisto vinorodno območje dovoljeno. In če potem prijaviš tudi pridelek, moraš imeti analizo in prodajaš to vino nekje na stojnici; sami ste pa povedali, da so ugotovili inšpektorji, koliko uvoženega vina se prodaja na stojnicah. To je enako kot s tisto zelenjavo iz Trsta, ki je kot ekološko pridelana na tržnicah v Sloveniji. Inšpektor lahko kontrolira, vsak, ki prodaja, mora imeti zraven analizo. Iz analize je razvidno, od kod je ta pridelovalec, kakšna je kvaliteta vina in če inšpektor posumi, da ni kvalitetno, lahko vzame vzorec in da na analizo in potem tudi kaznuje. Vendar, če želimo mi v današnjih časih, ko država gleda samo, kako bo državljane čim bolj ožela s svojimi davki, z novimi davki in s tem prehranila razbohoteno birokracijo državno, največ državno administracijo, se ne zavedamo oziroma morali bi se mi poslanci zavedati, da s tem uničujemo malega človeka. Eni od teh so tudi ti mali vinogradniki. Če želimo in se hvalimo po svetu, kako imamo lepo deželo, kulturno krajino, lepo obdelano, potem nehajmo na tak način, kot to delamo, to počnemo. Od tega malega vinogradnika je treba sešteti katastrski dohodek, to je obdavčitev malega vinogradnika – pavšalna obdavčitev je katastrski dohodek. Potem z davkom na nepremičnino in sedaj še prepovedujemo temu malemu vinogradniku, da bi prodajal korektno vino z analizo – kje bo prodajal, če ne v gostinskih lokalih? V trgovinah tudi ne. Vsi, ki se pa malo spoznamo na kletarjenje, pa vemo, kaj pomeni vino pridelano, pripravljeno za prodajo v steklenici. To vino mora biti pripravljeno, da zdrži temperaturo 40, 50 stopinj nekje v neki izložbi v steklenici. To vino ima povečano, dosti višjo vsebnost prostega in vezanega žvepla, da zdrži. Ni pa to, če ima to, boljše vino, ampak bistveno slabše vino. Večina teh vin mora biti filtriranih, tisti degustatorji znajo na ocenjevanju povedati, če vino filtriraš in tretiraš z raznimi čistili; škoda dajati na ocenjevanje in pričakovati vrhunske ocene. Imeli smo primere, ko so turisti hodili iz Francije, kjer so dobri poznavalci vin, med najboljšimi na svetu, ko so želeli domače vino. Tudi poznam Dolenjce, če želimo na Krasu dobiti pravi teran, ga dobiš pri kmetu, ne v vinski kleti. Zakaj? Zato, ker je domače vino, ki ni slečeno vino z raznimi enološkimi postopki in pripravljeno za v steklenice. Verjetno si vsi želimo, tudi v gostinskih lokalih, kar najboljše vino. Če je vino natočeno tudi v inoks posodo 25 ali 50 litrov in potem transportirano in takoj priključeno na šankomat, pride vino ubito. Tisti, ki poznate, kaj je domače vino – najboljše vino je iz soda direktno ali iz cisterne direktno s tako vsebnostjo prostega ali vezanega žvepla, ki je minimalno, da je vino še kvalitetno in obstojno. To je najboljše vino. Kaj bomo povzročili s tem zakonom? Mi podpiramo to, da v gostinske lokale stopijo tudi vinarski inšpektorji, da preverijo kvaliteto tega vina, ki se toči v tem lokalu, kar bo absolutno doprineslo k boljši kvaliteti prodajnega ali pa ponujenega vina. To je sigurno določena prednost. Mi smo veseli, da sta v tem zakonu tudi vključena dva amandmaja, ki smo jih mi predlagali na odboru. To je amandma oziroma del tega amandmaja, da se ne kaznuje tistih, ki imajo še posajeno samorodnico, in da se ne kaznuje tistih, ki imajo izven vinorodnega okoliša posajeno vinsko trto za lastno uporabo – nato smo kasneje izvedeli, da to tudi v evropski direktivi piše, ni pa v našem zakonu do sedaj. Imamo primere, ko imamo kar nekaj društev vinogradnikov izven vinorodnih območij. Pridelujejo, ampak za lastno uporabo – zakaj ne? Zakaj ne bi to vino dali tudi na ocenjevanje. Ne smejo ga pa prodajati javno, ker verjetno je to prav. Mogoče je pa treba te meje vinorodnih območij tudi prilagajati temu, kar vinogradniki ugotavljajo, da se z novimi podlagami, novimi sortami in kloni da pridelati še kvalitetno vino tudi drugje, izven teh vinorodnih okolišev. Imamo v Avstriji primer Schilcher – verjetno ste slišali za Schilcher. Kakšno zgodbo so Avstrijci naredili s tem Schilcherjem! Vino Schilcher izhaja iz namiznega grozdja, ki ne doseže sladkorne stopnje ne vem kako visoke, tam 15 % mogoče 16 %, in vemo, da iz tega grozdja brez dosladkanja ne moreš pridelati vina, ki ima alkohola nad 10 %, ni primerno za stekleničenje, ni obstojno. Je slabše kot naš cviček. Vendar, ker so na določenem območju pridelovali namizno grozdje in ga prodajali do takrat, dokler niso prišla druge sorte, bolj sladke iz tujine, se je pa praktično prodaja tega domačega namiznega grozdja ustavila in tisto območje bi propadlo. Vinogradniki bi nehali, ker pač grozdja ne bi mogli prodati, in so naredili zgodbo, da so začeli iz tega grozdja pridelovati vino, ki ga dosladkajo, da je dobro, in naredili zgodbo, ga zaščitili in razvili turizem na tem območju. Sedaj ogromno tega vina prodajo, ki je po mojem in mnenju še marsikoga bistveno bistveno slabše od naših namiznih vin. Ampak zgodba naredi svoje! Pri nas namesto da bi ohranili to herojsko vinogradništvo na takih strminah, z malimi vinogradi, kjer imamo kulturno krajino, s tem lepo zemljo, obdelano – tukaj ne moremo pričakovati nobenega dobička. Če pa omogočimo tem malim vinogradnikom, da svoje male tržne viške primerno kletarijo, dobijo analizo kot dokument, da je vino dobro, primerno za prodajo in jim omogočimo, da v domačih gostilnah točijo domače vino – mislim, da smo naredili samo plus, ne pa minusa za promocijo tega! Ti mali tržni viški so praviloma kot domače vino boljše od tistega vina, ki je obdelano za prodajo v velikih količinah in za steklenice. Mislim, da mali vinogradniki lahko naredijo promocijo velikim vinogradnikom. Imamo primer, ko gostje prihajajo na Dolenjsko v zdravilišča in potem preko turističnih zidanic poskusijo domače vino, cviček in tudi druge sorte, in želijo to vino kupiti tudi doma, v Angliji, na Švedskem, Danskem. Sprašujejo, zakaj tega vina ne dobijo doma, ker se prileže določeni kulinariki. S tem mislim, da se odpirajo možnosti in reklama za te večje vinogradnike, da lahko ponudijo ta vina tudi v tujino, kjer je povpraševanje. In z razvojem turizma se bo teh možnosti odprlo še bistveno več. Če bomo pa na te male vinogradnike pritiskali z različnimi davki, s povečanim katastrskim dohodkom [[…]]Vemo, kaj pomeni povečan katastrski dohodek, ki vpliva na izračun dohodnine. Kaj pa to pomeni pri raznih socialnih prispevkih, kot so otroški dodatek, potem prispevek za oskrbnino v vrtcu, potem štipendije, se bodo vsi lastniki želeli znebiti tistega, ki jim zmanjšuje možnosti pridobitve nekih državnih sredstev. Imamo že primere, ko mladi na zapuščinski razpravi ne prevzemajo obveznosti in ne prevzemajo nepremičnin, če se s tem samo znižujejo standard, ne povečujejo. To prevzemajo enako, kot bi na zapuščinski razpravi oziroma od nekoga prevzeli kredit – pa nič od njega nimaš! Enako je pri teh manjših vinogradnikih. Imamo pa težave, če nekateri opustijo, ker sigurno bo kar nekaj vinogradnikov starejših, ostarelih opustilo vinogradništvo. Če nekdo mlajši to prevzame, ima pa še to omejitev, da če prevzame še zraven sosednje vinograde v najem, da jih obdeluje, je omejen, da si ne more zgraditi večje stavbe, ker je to kmetijsko območje in je omejeno po Zakonu o prostorskem načrtovanju in z občinskimi prostorskimi akti. Potrebuje kar nekaj let, da pride do stavbnega zemljišča, na katerem si lahko zgradi gospodarsko poslopje, da bo lahko obdeloval večji vinograd, kot ga ima sam. In poleg tega [[...]]
Gospod Zvonko Lah, amandma govori o globah. Verjamem, da je velik del vaše razprave bil osredotočen na to, da imajo zaradi teh glob verjetno problem pri eksistenci tisti najmanjši. Ampak ostanimo blizu temu amandmaju, da ne bomo šli predaleč z vsebino.
Poglejte, časa imam še nekaj. Mislim, da se nanaša tudi na [[...]]
Gre za vsebino, ne za čas, gospod Zvonko. Saj sva se razumela [[...]]
Mislim, da ne govorim o bananah, ampak govorim o vinogradništvu in o globah, ki se nanašajo na to. Hočem povedati, da bodo te globe še dodatno zastrašile te vinogradnike in če bo eden dobil visoko globo – ker sedaj je navada, da je pri teh zakonih, ki jih sprejemamo pod to vlado, na koncu še en člen, napotek inšpektorjem, da naj ne bodo globe najnižje, da so lahko tudi višje od najnižjih. S tem dajemo napotek, naj čim več zaračunajo, čim višje globe. Poudariti hočem to, zato govorim o ostalih davščinah, ki bodo že tako in tako zastrašile te male vinogradnike, da bodo še te globe, če se bo striktno začelo delati na tem, ker zdaj dajemo pravico še upravnim enotam, po novem, ker do sedaj ni bilo, če bi bilo dobronamerno, da se pozove vinogradnike, da registrirajo svoj vinograd itn., lahko pa tudi upravne enote potem pozovejo še gradbene inšpektorje, pa ne vem še koga in dobili bomo situacijo, ki je v Makedoniji. Kar pojdite si pogledat, tudi v Makedoniji so bili manjši vinogradniki in zidanice, a je vse propadlo, vse se podira. Velika nevarnost je. Tisti vinogradniki, predstavniki, ki so bili na seji odbora, so dali prav temu, da če bo nekaj vinogradov opuščenih, da je velika nevarnost zlate trsne rumenice, da se bo bistveno hitreje širila. Že zdaj po predpisih mora vsak dvakrat tretirati trto, tudi samorodnico, z insekticidom proti ameriškem škržatku, ki prenaša zlato trsno rumenico, in je na določenih območjih že alarm in zaradi tega morajo vinogradniki sekati trto. Zato mislim, da nam bi moral biti cilj, da to vinogradništvo ohranimo, da te zidanice, ki imajo svoje bivalne prostore, ponudimo v namen turizma, ker imamo večje povpraševanje, kot pa je ponudba na Dolenjskem, in da projekt turizma v zidanicah zelo dobro napreduje. Največja ovira so uporabna dovoljenja. Če pa hočemo v tej smeri razvijati turizem, moramo ohraniti vse vinograde obdelane, pripeljati infrastrukturo v te dele, komunalno infrastrukturo, in od tega nekaj iztržiti. In koristi bodo imeli tudi veliki vinogradniki, ker bodo lahko več vina prodali tudi v tujino. Ni bilo pa na odboru nobenega predstavnika malih vinogradnikov. Bili so predstavniki družinskih vinogradnikov, družinskih kleti, velike kleti, kot je največja klet, ki prideluje cviček, malih pa ni bilo. Bil je predstavnik Gospodarske zbornice. Včeraj na Odmevih ste lahko videli tudi, da so proti temu. Red je treba napraviti, ne pa za vsako ceno, ker šparati na vsak način, pa naj stane, kolikor hoče, ni prava strategija. Tukaj gre za uničevanje malih vinogradnikov. Mislim, da se lahko bistveno drugače uredi. S tem ko bomo prepovedali, s tem zakonom točenje v gostinskih lokalnih neustekleničenih vin, bo cena vina zrasla. Vina v Sloveniji nimamo več dovolj, videli smo, da je nekaj čez 80 %. In kaj bo to pomenilo? Večji interes, ko bo cena zrasla, uvažati iz evropskih vinorodnih delež ceneno vino, kar je, mislim, tudi gospod Brulc že poudaril, ker bodo trgovci več imeli špeha, ne moremo pa prepovedati tega, ker smo v Evropski uniji. Ne moremo pa mi z malimi vinogradniki, z razdrobljenim vinogradništvom na takih strmih legah konkurirati evropskim vinorodnim deželam, ko sadijo vinograde na ravnini in strojno vse obdelajo. In kaj bo nazadnje? Mi bomo imeli opuščene griče, zidanice. V trgovinah se bo prodajalo pa ceneno uvoženo vino, kot se je včasih, spomnite se nazaj, iz Makedonije uvažalo, pa mislim, da se to lahko kaj hitro povrne. Mi pa ne znamo ceniti tistega, kar imamo. Ta vlada gleda samo na to, kje bo čim več pobrala, pa ni važno, kaj bo čez nekaj let, kako bomo obremenili naše potomce. Ali bo bolje iti v tujino ali nič delati in čakati na socialno podporo države? Ne vidim vzvodov, s katerimi bi dali ljudem upanje, spodbudili, da bi, čeprav v pogojih, ki so težji za obdelavo kot v tujih državah, bili kolikor toliko konkurenčni, da bi si pridelali hrano – med tem je tudi dobro vino, čeprav je nekoliko dražje. Vendar s takimi potezami, ki jih sprejemamo, s takimi zakoni, gremo ravno v nasprotno smer. Gledati pa moramo mi poslanci, ne samo kimati posameznemu resorju, ker nekaj pač "kao" izboljšujejo. Mi moramo videti celoto, tudi druge zakone, ki obremenjujejo določen del gospodarstva, kot je kmetijstvo ali pa drugo. Gospodar mora gledati na vse, kar ga obremenjuje, in si izračuna, ali se splača ali ne. Če se ne splača, ga ne bo nihče prisilil, hiše, ki se podirajo, ki so stare, so zaščitene, ampak se naprej podirajo in to nam ni v čast. Ne dovolimo, da nam bodo še ti lepi, obdelani grički, s posejanimi zidanicami začeli propadati. Poslanci, pojdite med ljudi, med tiste, med katere ste nekateri šli samo takrat pred volitvami, pa jih povprašajte, kaj mislijo o tem. Mislim, da bo slika bistveno drugačna. Jaz prihajam iz tega konca in se poskušam čim več pogovarjati z ljudmi, da jih lahko tudi zastopam tukaj. In verjemite mi, da za te male vinogradnike, ki jih je ogromno v Prekmurju, na Štajerskem, na Dolenjskem, v Beli krajini, ti zakoni, ki jih sprejemamo zdaj, ne samo ta zakon, niso v dobro. Že tako bodo težko preživeli in vztrajali na tej zemlji, brez tega, da jih bomo še dodatno obremenjevali in grozili s takimi globami, kot so v tem zakonu. Zato predlagam, kolegice in kolegi, da podprete naš amandma, ker je bistveno bolj življenjski glede na stanje, ki ga imamo v naši deželi, kot so pa predlagani, čeprav z zmanjšanimi globami, ki ste jih priznali tudi v poziciji.
Hvala. Besedo dajem zdaj najprej mag. Tanji Strniša, državni sekretarki.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Dovolite mi, da se odzovem na razpravo poslanca Laha in da dam določena pojasnila, ker je bila že veljavna zakonodaja interpretirana napačno, pa tudi določene replike bi imela na to, kar predlagamo s to novelo zakona. Mogoče uvodoma povem, da je zakon dejansko bil usklajen tudi z zvezo združenj malih vinogradnikov, ti so bili na seji Odbora za kmetijstvo zastopani preko Kmetijsko-gozdarske zbornice, ves čas pa so sodelovali v delovni skupini in so v celoti podprli zakon. Drugo, kar bi želela povedati, je, da s tem zakonom ne postavljamo niti novih administrativnih ovir za male vinogradnike ali pa sploh za vinogradnike niti nikomur nič ne jemljemo. Tudi ne drži, da je siva ekonomija, če mali vinogradnik proda svoje vino na svoji kmetiji. Večina vinogradnikov in sploh vsi mali vinogradniki so obdavčeni po katastrskem dohodku, zato lahko vino kot svoj pridelek prodajajo brez računa in s tem niso niti slučajno povzročili sive ekonomije. Poleg tega velja, da lahko vsak mali vinogradnik goji doma tudi sorte, ki niso dovoljene v določenem vinorodnem okolišu ali pa na določenem območju, s tem da to vino, kot sem že prej povedala, to ponavljam, lahko uporabi le za lastno uporabo. Smo pa v kazenskih določbah posebej to črtali kot prekršek zaradi tega, da je jasno, da to ni prepovedano. Poudarjam, da lahko vinogradniki prodajajo doma svoje vino, odprto vino, ne ustekleničenega vina. In kot je bilo povedano v drugi razpravi, če pride končni kupec tudi k dolenjskemu malemu vinogradniku kupit vino, ga lahko odpelje do 30 litrov neustekleničenega – se pravi, v posodi, ki ni označena – celo brez spremnega dokumenta. Mali vinogradnik ali pa kateri koli lahko proda vino gostilničarju. Torej, če ima tržne viške, bo tako kot zdaj lahko prodal gostilničarju, vendar mora biti to v posodi, ki je primerna za živila. Glede na kakovost vina velja, da mora biti za vrhunsko vino v stekleni posodi, za kakovostno vino je lahko v stekleni ali nerjaveči posodi, za drugo vino je pa lahko tudi drugačna embalaža, ki pa mora biti originalno zaprta, se pravi, da se vidi, če je bila že enkrat odprta, in na embalaži mora biti deklaracija oziroma etiketa. Na tak način bo mogoče vino prodajati in iz takih posod bo lahko gostilničar kjerkoli točil vino v vrčih. Se pravi, v to, česar smo vajeni, da pijemo odprto vino iz vrča, zakon ne posega. Pomembno je, iz kakšne posode se toči v te vrče. S tem ščitimo tudi kakovost vina, ker v takih posodah, ki so zaprte, tudi vino ohranja svoje kakovostne lastnosti, predvsem pa se preprečuje, da se vino meša, zameša, in se s tem ščiti kupca. Želela bi povedati še to, da je že sedanja ureditev taka, da odprto vino oziroma neustekleničeno vino lahko gostinci točijo samo v vinorodnih območjih, še enkrat poudarjam, samo deželno vino, in takega vina je samo 5 %. Od vsega vina, ki se da v oceno – se pravi, tega vina, ki je namenjeno za trg –, se samo 5 % vina deklarira kot vino, ki se bo prodalo neustekleničeno. Torej je poseg v gostince ali njihovo dejavnost minimalen, je pa seveda pomemben zato, da se zagotavlja kakovost vina. Vsi vinarji se trudijo in so nas prosili za ta zakon zaradi tega, da bi ja zagotovili, da se streže visoko kakovostno vino oziroma da kulturo uživanja vina dvignemo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Brulc še želi razpravljati, potem pa gospod Lisec.
Hvala lepa za besedo. Škoda! Kolega Lah 26 minut govori, ko dobi odgovor, gre pa ven. In potem bo ponovil še 20 minut. In jaz si zdaj dovolim, ker on mene ocenjuje in me podučuje – midva se bova že zunaj dogovorila, kdo je več vina pridelal v svojem življenju, kolega Lah ali jaz. Ampak naj uporabim njegov besednjak, da nekdo tu "trosi banane". Mi, Primorci, rečemo, da trosi bale. To je bilo to. Glejte, včasih tudi kdo drug kaj ve. Kolega Laha, ki ga ni tu, prosim, da me pusti pri miru, jaz njega ne napadam. Ampak, glejte, omenil je društvo vinogradnikov izven vinorodnih okolišev – normalno, zakaj pa ne! Si lahko mislite, mesto Ljubljana je mesto vina in grozdja, okej. Prekmurci imajo planinsko društvo – ja, zakaj pa ne! Da ne naštevam še naprej. To je vse dobro. Vsa združenja, kar koli promovira vino, promovira domovino, se združujejo ljudje, je dobro. Saj je bilo povedano, pa da ne bom ponavljal: v domačih gostilnah bomo lahko pili domače vino. Zakaj ne?! Ni treba, da ga pijemo iz Argentine. Ni govora! Domače vino. Tudi iz majolike sem rekel, da se da natočiti iz rostfraj posode in podobno. Mali vinogradnik, zdaj kdo je to, bi se morali zmeniti – ali je to upokojenec, ki ima 500 trt, pa ima nek tržni višek, tudi o tem sem že govoril, hoče to prodati, zato da si poplača nekatere stroške; tudi to je možno. Bo pač meni natočil v plastenko, posodo 30, 35 litrov in nesem to domov. Omenil je turiste, ki prihajajo iz term in potem bi radi kupili vino. Lahko kupijo! Tudi njegovo vino. Ker veste, vsaj pri nas, ima vsak majhen vinogradnik buteljko, svojo etiketo, na njej ima svojo sliko, kar koli že, saj to lahko kupi, zakaj ne. Ampak, razmišljati, da bo majhen vinogradnik prodajal vino na Švedskem, v Parizu, ne vem kje vse – to je iluzorno. To je naš problem, ker ne znamo združiti sil in tisti, ki dobi neko tržišče in ne more tja prodati, na pamet rečem, 500 tisoč steklenic – ga odpikajo. V ZDA ne boš peljal 300 steklenic, zato se združuje; tudi veliki kmetje se združujejo, tudi naše vinske kleti in podobno. Glejte, omenil je, da majhen vinogradnik ne bo mogel zgraditi gospodarskega poslopja. Ma, dajte no! Govori, da bo prodal 500 litrov vina pa bo gradil gospodarsko poslopje. Se pravi, to ni vinogradnik; ali ima neko drugo dejavnost – jaz jih poznam celo vrsto takšnih, ki imajo službe, ali so upokojenci in imajo še vinograd. Malo preveč pridelajo, ne morejo vsega sami popiti, ampak to bodo lahko tudi prodali, kot je bilo rečeno. Ta zakon tega ne ovira. Zdaj samo še o kaznih. Glejte, 50 ali 100 evrov kazni – jaz bom prodal na črno 500 litrov slabega vina, prežveplanega, malo ciknjenega, kot rečemo in tako dalje, in me bodo dobili in potem bom plačal 100 evrov kazni, če plačam prej, bo samo 50 evrov. To je naš problem, ker so v nekaterih primerih, o tem sem tudi govoril, kazni tako nizke, da se smejejo tisti, ki morajo kazen plačati. Nihče pa ne sili ne vinske kleti – in jaz imam informacije, sem se pozanimal – nobena prava vinska klet ali vinogradniki, ki s tem delajo profesionalno, si ne privoščijo blamaže in ne plačujejo kazni, ki jih ni treba plačati. Ni treba plačati. Tako ta zrelost med našimi vinogradniki obstaja in to je dobro in na to smo mi lahko ponosni, ker imamo boljša vina kot kakšna vina v Provansi in podobno. Pridejo tujci k nam in vse to povedo. To pa ni nastalo samo od sebe, tu je vloženega veliko truda in dela, ta zakon pa izključno prispeva k temu, da bo na tem področju nekaj reda, da bomo plačevali davke tisti, ki jih moramo plačati. Jaz celo življenje plačujem davek, ker drugače pač ne gre. In prav je tako! Tega amandmaja SDS, kot sem že omenil, ne bom podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Tanja Strniša se je javila k besedi.
Hvala lepa za besedo. Želela bi samo potrditi to, o čemer je tudi gospod poslanec razpravljal. Res mi je žal, da ni poslanca Laha v razpravni dvorani, ker smo v bistvu tudi njegovi razpravi na odboru okrog tega zakona res prisluhnili in smo to v veliki meri upoštevali tudi pri oblikovanju amandmajev. Tudi Vlada je zaradi tega podprla takšne amandmaje, tako kar se tiče večje jasnosti, kar se tiče gojenja sort, ki niso dovoljene, ampak so možne za lastno uporabo, prav tako kar se tiče tudi sankcij, višine sankcij. Tudi glede te razprave, ki jo je danes odprl glede tega, kaj zakon omogoča in česa ne omogoča, res smo v veliki meri šli skozi to razpravo na Odboru za kmetijstvo in bi res želela, da smo pri tem zakonu racionalni in da v bistvu gledamo te spremembe kot pozitivne. V resnici vinogradniki neučakano čakajo te spremembe zaradi tega, da bi omogočili bolj učinkovite [[…]]Pri tej zadevi gre samo za to, da se na ta način omogoča večja sledljivost vina in bolj učinkovit nadzor. Naši zakoni niso bili fokusirani na nadzor majhnih pridelovalcev, ki tudi ne motijo, ti ne delajo nelojalne konkurence, ti ne delajo na trgu problemov. Ampak, če ni te sledljivosti, če ni omogočen dober nadzor, je tukaj manevrski prostor za razne špekulante in te želimo omejiti. In prosim, da imamo pri razmisleku in pri glasovanju v tem zakonu to pred očmi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Lisec je zdaj na vrsti, za njim pa gospod Žnidar.
Predsedujoča, hvala za besedo. Državna sekretarka z ekipo, kolegi in kolegice, lep pozdrav tudi v mojem imenu! Zdaj smo pa pri enem verjetno dokaj dobrem zakonu kjer pa se očitno koalicija in opozicija strižemo glede glob oziroma kazni. Dejstvo je, da večina zakonodaje, ki prihaja v Državni zbor pod taktirko te vlade, ima očitno nek fetiš, da se kazni oziroma globe zvišujejo, kakor je bilo rečeno, tudi do desetkrat. Ko v SDS večinsko vlagamo v amandmaje, kjer te kazni oziroma globe znižujemo, ne gre za neko všečno retoriko, ampak le za ocenjene realnega stanja, torej stanja na terenu. Na to pa nas napotuje tudi primerjalni pogledi na tisto zakonodajo, ki jo ta vlada še ni prenovila, oziroma tudi v tiste zakone, ki se pišejo na ministrstvih in kjer očitno Vlada želi kazni oziroma globe nenormalno zvišati. Skratka, naš predlog amandmaja je posledica nekega realnega dejstva na terenu. Mi ne želimo sodelovati pri cilju, ki ga zasleduje tudi koalicija, to pa je, da je treba ljudi kaznovati, kajti le visoke kazni in hudo kaznovanje jih bo spravilo v nek red, poleg tega pa seveda koalicija nikakor ne pozabi podariti, da si želi polniti proračun na podlagi teh višjih kazni in globe. Občutek imam, da ko sem prebral osnutek zakona oziroma zakon, ki je prišel v Državni zbor, in potem tudi po tistem, kar smo sprejeli z amandmajem, da je v bistvu ta minister – ne vem na podlagi kakšnega dejstva – nekako nenaklonjen manjšim kmetom oziroma manjšim vinogradnikom. Očitno se zasleduje neka politika večjih subjektov na različnih področjih, v tem primeru na področju vinogradništva, ki pa bo imel verjetno dokaj slabe vplive na slovensko podeželje in tudi na obstoj slovenskega vinogradništva; predvsem tistega vinogradništva, ki smo mu priča na podeželju, to pa so tiste manjše kmetije z manjšimi vinogradi, ki so bolj ljubiteljske narave oziroma ko imajo ljudje sploh še možnost oziroma željo, da ne dopuščajo naravi – oziroma čedalje bolj politiki, ki z neljubimi ukrepi izvaja neko dejstvo –, da se slovensko podeželje zarašča. Skratka, naš amandma je dokaj realen. Je pa dejstvo, da niti ta zakon niti amandma, kateri koli bo sprejet, ali koalicijski ali pa naš, opozicijski, ne bo rešil problema vinogradništva. Kot sem pa že rekel, bo pa verjetno marsikateremu predvsem manjšemu vinogradniku naredil sive lase in mu že tako obubožano denarnico še stanjšal. Kajti kot je bilo že rečeno, ni samo ta zakon tisti, ki bo manjšega vinogradnika nekako skušal disciplinirati, ta vlada ga skuša disciplinirati tudi s pomočjo katastrskega dohodka, ki se mu obeta še ogromno povečanje, o davku na nepremičnine smo govorili, očitno še premalo, in tudi na področju kaznovanja oziroma novih glob sledi Vlada tej politiki, da se manjšim kmetom oziroma manjšim vinogradnikom želi pristriči peruti oziroma jih nekako odvrniti od tega, da bi se s tem lepim poklicem in dejavnostjo še naprej ukvarjali. Skratka, kljub temu zakonu bodo problemi v praksi še obstajali, pa najsi gre za problem točenja vina, najsibo vprašanje mošta, najsi bo vprašanje samorodnic. Kar se pa tiče zakona, še enkrat, mene argument državne sekretarke o tem, kako so naše kazni celo nižje, kot so v veljavnem zakonu, ne prepriča. Ravno zato smo v Državnem zboru poslanci oziroma zakonodajalci, da mi odločamo, kakšne bodo kazni. In če opozicija predlaga manjše kazni, kot so aktualne kazni, ni s tem nič narobe. Mislim, da je bolj narobe s tem, da Vlada želi tudi do desetkrat povečati kazni. In še več, v zakonodajo piše člene, kot je v tem primeru 15. člen: "Za prekrške iz tega zakona se sme v hitrem postopku izreči globo tudi v znesku, ki je višji od najnižje predpisane globe, določene s tem zakonom." O podobnem nesmislu sem govoril že pri Zakonu o gozdovih glede prevoznic, kjer ima nek inšpektor srečo, da na terenu naleti na svojega prijatelja Janeza, mu da najnižjo globo, na drugi strani ima pa nekega soseda Francija, ki sta zaradi ne vem kakšnih zadev skregana, pa zakon napotuje, da mu lahko da tudi najvišjo predpisano kazen. Skratka, neka politika kaznovanja na lepe oči oziroma v skladu z nekimi odnosi med ljudmi, take zakonodaje se nikakor ne sme sprejemati, vendar Vlada to dopušča. Ko so prej predstavniki ministrstva, pa tudi predstavniki koalicije govorili, da so kazni realne oziroma da so naše kazni premajhne, bi samo pozval vse tiste, ki o tem tako govorite – no, na srečo pa govorimo o tej problematiki tisti, ki prihajamo iz vinorodnih okolišev, pa naj mi kakšen ljubljanski ali pa gorenjski poslanec ne zameri –, tisti, ki poznamo, kakšna je cena grozdja na trgu oziroma kakšna je cena litra vina, pa najsi gre za naš dolenjski cviček ali pa za kakšno drugo žlahtno kapljico, mislim, da je to problem, ki ga pa ta zakon ne rešuje. To pa je, da so cene litra vina pri posameznem proizvajalcu oziroma pri vinogradniku nizke oziroma smešno nizke. Tudi s takimi zakoni in takimi kaznimi bomo ta trg še dodatno osiromašili. Skratka, naš amandma je realen. Naj zaključim. Ko govorimo o višini zneskov kazni, osebno mislim, da je za vsakega vinogradnika, pa najsi gre za največje vinske hiše oziroma kleti ali pa za ljubiteljske vinogradnike, ki imajo, na primer, 400 trsov in želijo nekaj s tem vinom narediti oziroma s tem ostankom, mislim, da je najvišja kazen za takega predelovalca grozdja oziroma proizvajalca vina sramota, ko bodo njegovi sosedje oziroma njegova okolica izvedela, da je nekako kršil zakon in dodelil področju vinogradništva neko črno packo. Skratka, sramota je najvišja kazen, ki tega vinogradnika doleti, ne pa to, ali je kazen, kot je v predlogu zakona, ki je bil nenormalen, tudi do 60 tisoč evrov. Mislim, da če nekega manjšega vinogradnika, kot je v našem amandmaju, doleti kazen z globo od 100, pa verjetno bo največkrat 500 evrov, če vemo, da se da dobiti liter zelo kakovostnega cvička že za en evro, je to za marsikaterega vinogradnika celoletni pridelek. Verjamem, da se bo vsak vinogradnik skušal izogniti tej kazni. Kot sem pa že rekel, največja kazen pa bo sramota, če bo do te kazni sploh prišlo. Naš amandma gre v tej smeri, da če se komu dokaže nek prekršek, ga naj plača, ampak naj ga plača realno. Moram reči, da sem zaradi določenih razprav malo zaskrbljen, kajti v občini, iz katere prihajam, imamo kar nekaj društev vinogradnikov. Celo sam sem bil dvakrat, pa nisem član, na dveh predavanjih in pravim, da ta izobraževanja in vse te določbe oziroma vso zakonodajo pa tudi vse ostale zakonitosti tega vinogradniškega trga vinogradniki zelo dobro poznajo in z nikakršnim zakonom ne bomo rešili tistega, kar pa je njihovo vsakodnevno delo. Skratka, bodimo realni, imejmo kazni in globe življenju oziroma našemu času primerne, ne pa tukaj reševati problem praznega državnega proračuna. Hvala.
Hvala lepa. Ker je bilo več želja za razpravo, odpiram možnost za prijavo. Štiri prijavljeni razpravljavci. Prvi je na vrsti gospod Branko Ficko.
Hvala lepa. Lep pozdrav vsem skupaj! Zanimivo je, da pri tem zakonu še ni bilo toliko enotnosti, kar se tiče z vidika stroke tako vinarskih hiš, vinarjev. Res je, da je pripombo dala obrtna zbornica zaradi gostincev, glede točenja rinfuznih vin, ampak je seveda bilo lepo razloženo, da v inoks posodah je ta zadeva dovoljena. V bistvu naš problem, problem Vlade in problem tudi nas, poslancev, bi sicer moral biti že v preteklosti, gledano z vidika trga. Kar 55 odstotkov vina v tej Sloveniji ni bilo in še vedno ni evidentiranega, da ni registriranega in to gre v desetine milijone litrov. To je osnovni problem s fiskalnega vidika, z vidika kontrole, kot z vidika zaščite potrošnika itn. Končno bo s tem zakonom ta zadeva urejena z evidentiranjem glede površin vinogradov, glede volumna tega vina, kot tudi z omejitvami točenja vina v gostinskih lokalih. In kdo so sedaj ti naši proizvajalci vinarji, o katerih se pogovarjamo? Pogovarjamo se o vinskih kleteh, se pravi v tej prvi skupini so vinarji in espeji. Gre za gospodarsko panogo, ki ima zaposlene ljudi, ki plačujejo tej državi davke in seveda vse ostale obremenitve, iz svojega poslovanja. S tega vidika je treba to panogo zaščititi kot gospodarsko panogo, ker do sedaj ni bila zaščitena zaradi vpliva nelojalne konkurence in sive ekonomije. Na drugi strani imamo majhne proizvajalce, govorimo o hobi proizvajalcih, ter jih je ogromno. So na Dolenjskem, v Prekmurju, na Štajerski in Primorskem itn. Nihče ne govori, da zdaj nekdo dela proti tem majhnim proizvajalcem. Oni imajo normalne zakonske pogoje, da pridelujejo vino za svoje lastne potrebe, res pa je, da imajo tudi viške. In samo je vprašanje, kaj s tem viškom narediti. Ta višek je do sedaj šel po poteh, kakršnih je šel, tudi po področju sive ekonomije. Ne govorim, da je bil samo ta del, ampak izkušnje, če hočete, v Pomurju ali na tem teritoriju, ki ga poznam; že pri pridelavi grozdja prodaš en višek grozdje zadrugi, zaradi tega imamo tudi organizirane zadruge. Druga oblika je, da se manjši, hobi vinarji združijo v svoje zadruge – imamo osnovo socialno podjetništvo. Na terenu že obstajajo mobilne ekipe glede polnjenja, analiz itd. Potem je samo še formiranje blagovne znamke in ta grupa članov, zadrug lahko normalno to blago, ta produkt z registriranim poreklom seveda na trgu trži, kot vsi ostali. Govora je bilo o zidanicah, o krajini in tako dalje, o turizmu. Zidanica je lahko kmečki turizem, na kmečkem turizmu je rinfuzna vina dovoljeno točiti. To je dejstvo. Se pravi, samo stvar organizacije bodočnosti in temu se moramo podrediti. Tako seveda podpiram to ureditev, se pravi, da zaščitimo gospodarsko panogo, ki ni bila zaščitena, vinske kleti, espeje. Že sem povedal, da so vse te pravne osebe imele več obremenitev kot tako imenovani hobi pridelovalci, ki se pa naj združujejo, saj oblik pravnih imamo zadosti. Tako seveda to podpiram. Glede kazni. Kazen mora biti seveda vzgojna. Pišemo zadeve verjetno zaradi tega, da ne bomo kršili. Res pa je, da to ni naperjeno proti majhnemu proizvajalcu. Vi poznate zadeve, da na trgu Slovenije delujejo prekupčevalci; ne govorim o teh malih, ampak to so zgodbe. Pred kratkim je v smeri preko Prekmurja vino sicer šlo v cisterne za mleko in proti vzhodu in tako naprej. Se pravi, vino se prevaža, vino se prodaja in to je tisti tako imenovani črni trg, ki bi naj ga s tem omejili. Tako bom ta zakon podprl, amandmaja SDS ne morem podpreti. Bom pa podprl, kar se tiče samorodnice. Tudi pri nas je izabela, jurka, avtohtona sorta, ki seveda naj ostaja. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Ficko. Gospa Renata Brunskole, izvolite.
Hvala lepa. Lepo pozdravljeni! Amandma koalicije bom podprla, saj se strinjam, da se zaščiti pridelovalca vin pred nelojalno konkurenco, na kar so nas še posebej večkrat opozarjali tisti, ki so to najbolj občutili. Večji pridelovalci, kmetijske zadruge, večji vinogradniki in vinarji. In naj tudi povem, da sem imela večkrat na lokalnem območju priložnost slišati besede direktorja Kmetijske zadruge Metlika, ki je poudarjal, da so veliki vinarji več kot desetletje diskriminirani in da meni, da je prav in da moramo vsi pod enakimi pogoji participirati družbi. Torej, tako veliki kot tudi manjši. Danes je bilo v razpravi večkrat poudarjeno, katera so tista razmišljanja, ki peljejo v pot, da bi bilo treba še kaj dopolniti, še kaj spremeniti. Predvsem pa me veseli dejstvo, da smo tukaj, tudi na seji odbora, bili koalicija kot tudi opozicija enotni, da je sprememba in dopolnitev tega zakona, torej Zakona o vinu, potrebna. Želimo ščititi potrošnika pred zavajanjem o poreklu in kakovosti vina, torej želimo si, da vsak, ki naroči vino, ki kupi vino, ve, kaj je kupil, katero vino je to, ali je slovensko vino, katerega porekla in tako dalje. Tudi vinorodne dežele, ki jih imamo v Sloveniji, tri vinorodne dežele, devet vinorodnih okolišev – smo tisti, ki imamo radi domača, odprta vina in si želimo to našo tradicijo, to našo kulinarično in enološko posebnost v Sloveniji obdržati. Tako smo na odboru podprli vprašanja v povezavi in tudi razrešili vprašanje v povezavi s točenjem mošta. Tudi sama sem izrekla, da sta mošt in pečen kostanj kulinarično-enološka značilnost Slovenije in bi bilo nekako čudno, če bi izrekli, da mošta več ni mogoče točiti v takšni obliki, kot smo navajeni prodajati. Torej, to vprašanje je bilo razrešeno, tudi v povezavi s samorodnico. Kolega Ficko je omeni nekatere in tudi sama si ne predstavljam, da bi danes rekli, da po domače stare trte, šmarnice ali izabele več ne bi smeli imeti na območju Slovenije in da bi to prepovedali. Menim, da ne bi bila to prava pot. V Sloveniji smo znani tudi po mladih vinih, kot je na eni strani mošt, potem je mlado vino portugalka, ki ga pridelajo v Beli krajini in mu pravimo slovenski beaujolais, presenečeni bi bili, če bi tukaj šli v drugo pot, kot je naša značilnost in po kateri nas celo Francozi pohvalijo. In res so v naši vinski deželi posebne značilnosti tudi točenje domačih odprtih vin. Sama si kot ljubiteljica vin – tudi kot sommelierka prve stopnje, na nek način tudi s tem poznavalka vin in kombiniranja vina s hrano – ne predstavljam in se zato strinjam s kolegi, ki so poudarili pomen domačih slovenskih tudi točenje odprtih vin. Zatorej tudi mene še nekako bega dikcija v zakonu, da je treba to vino imeti ali ustekleničeno – to mi absolutno ni sporno, še posebej ne za vrhunska vina –, vendar na drugi strani značilnosti zaprtih inoks posod, v takšni obliki, kot sem videla tudi jaz včeraj v medijih, v Odmevih, kot so sodčki za pivo, v takšni obliki pravijo vinarji, da vino ne diha, vino pa je živo. Zato bi bilo smiselno razmisliti tudi o obliki te dikcije, če gre tukaj za nespornost teh inoks posod; ali je to samo to, kar je bilo mogoče videti v medijih, namreč verjetno bo to še eno od vprašanj in zato so nas tudi nekateri opozarjali. Posebej mi to ni jasno, ko gre za vinogradnike, ki so istočasno gostinci. Ali bodo svoje vino morali zapečatiti v takšne sodčke, torej zapečatiti v kleti, ki jo imajo nekaj 100 metrov od gostinskega lokala in potem ta zapečaten sodček pripeljati v gostinski lokal, dati na šankomat in točiti? To je dvom, to je vprašanje. Vsak vinar zna reči: "Ko vino pretočim, vino je takrat vznemirjeno, vino je takrat šokirano in je potrebno vsaj teden dni, da se vino umiri, potem se po navadi to vino toči." To je ena od takšnih vinarskih značilnosti in mislim, da so to vprašanja, ki nas zanimajo, so vprašanja, ki so povezana z Zakonom o vinu, vendar pa to ne pomeni, da si ne želimo narediti reda na področju vinogradništva in vinarstva. Absolutno. Podprla bom ta zakon. Strinjam se tudi z amandmajem, amandma koalicije bom podprla. Naj tudi poudarim, da smo tako koalicija kot opozicija šli skupaj v podporo amandmaju, kjer smo tudi višino kazni prepolovili od tiste, ki je bila prvotno predlagana. Res pa je, da bi bilo vsakemu bolj prijazno, da so kazni nižje; samo s tem bi – kaj naredili? Če bi kazni še znižali, bi ponovno nekatere spodbudili, da bi še vedno rekli: "Saj kazen je toliko nizka, boljše, da plačam kazen," in verjetno potem na področju vinarstva ne bi vzpostavili reda, ki si ga želimo vzpostaviti, in tudi na nek način zatreti sivo ekonomijo na tem področju. Želimo pa podpirati še naprej, kot so kolegi danes izrekli, malega vinogradnika in vinarja. S strani ministrstva je bilo poudarjeno, na kakšen način je to mogoče, da do količine 30-litrske posode ne bodo rabili niti mali vinogradniki izstaviti računa in tako naprej. Torej bodo svoje manjše viške lahko tudi prodali. Razumem pa, da bo ta mali vinogradnik s tem, ko bo to prodal, si na nek način zagotovil sredstva, da bo v naslednjem letu lahko opravljal tisto najnujnejše, pa tudi če se osredotoča na ekološko pridelavo vin, najnujnejše škropljenje, da zaščiti vinsko trto in da pridela zdravo grozdje. Torej, spremembo Zakona o vinu bom podprla. Želim, da se vzpostaviti red tudi na področju registrov, kar se tiče števila vinskih trt pri posameznih pridelovalcih. Tudi včeraj sem videla v tem eno zanimivo primerjavo, kaj kaže zračni posnetek, kaj kažejo dejanske evidence in tako dalje. Vendar pa moramo tudi poslanke in poslanci Državnega zbora imeti v mislih, da je Slovenija vinska dežela. Slovenija je svetovno priznana in prepoznana kot dežela, ki je v samem svetovnem vrhu po vrhunskih pridelanih vinih na prebivalca. Sama sem v preteklosti kot županja Metlike velikokrat izrekla: "Ponosna sem, da sem županja občina, kjer smo v samem slovenskem vrhu po litrih pridelanega vrhunskega vina na prebivalca." In Republika Slovenija ima tudi takšen svetovni primat. Prepričana sem, da bomo z Zakonom o vinu vzpostavili red in predvsem tudi, čeprav smo v veliki družini EU, še vedno ščitili slovenskega pridelovalca vin in tudi v tej smeri ne delovali v nasprotju s tem, kar je naša zgodovinska značilnost. Ohranili bomo vino. Vino je v Sloveniji tudi hrana.
Hvala lepa, gospa Brunskole. Gospod Ljubo Žnidar, izvolite.
Spoštovana predsedujoča, predstavniki ministrstva, kolegice in kolegi! Seveda tudi sam se zavzemam, da se z ustrezno zakonodajo, v tem primeru z Zakonom o vinu, uredi tako pridelava kot tudi prodaja samega vina. Zakon prinaša nekaj izboljšav na tem področju. Skratka, nekatere segmente ureja. Po mojem mnenju pa v nekaterih segmentih gre iz ene skrajnosti, se pravi iz sedaj pomanjkljive ureditve, v drugo skrajnost, kjer povzroča preveliko omejevanje, preveliko strogost tako v pridelavi, v območjih in tudi pri sami distribuciji vina. Omejuje se poslovna dejavnost ali otežuje pri gojenju in sajenju samorodnih vrst. Tu, bi rekel, dikcije kar strogo omejujejo to gojenje in sajenje in pridelavo, posledično tudi sama vina. Poglejmo si primere pri sosedih. Pa vem odgovor državnega sekretarke na odboru, da je to v skladu z evropsko direktivo na tem področju. Rekel bi, da zelo veliko direktiv poznam, samo eno bom izpostavil, HACCP sistem, ki ga ima cela Evropa, ampak tako strogega HACCP sistema, kot ga imamo v Sloveniji, ga nimajo nikjer v Evropi. In tako strog pomeni drag. V današnjih časih vemo, kaj pomeni, če smo najdražji v Evropi. Se pravi, da vemo, kje je naša konkurenčnost na tem področju. Ravno tako si tudi pri točenju odprtega vina kompliciramo in dražimo poslovno dejavnost. Zakon prav evidentno ščiti velike vinogradnike. Po mojem mora biti zakon pravičen za vse, ne glede na to, ali vinogradnik pridela sto tisoč litrov vina ali pridela pet tisoč litrov vina. Pogoji morajo biti enaki. S tem bomo krepko omejili ali pa občutno zmanjšali razpršenost vinogradništva v Sloveniji. Obstali bodo tisti največji. Potem bo tudi tuji konkurenci lažje, da ne rečem, uničiti slovensko vinarsko konkurenco, ker slovenski vinarski trg v evropskem in v svetovnem merilu je majhen in z nekaj vagoni vina se lahko slovenski trg, da ne rečem dokaj z lahkoto uniči. Produciram prihodnost, videnje naprej, v primeru, kjer bomo z lastno zakonodajo sebe ovirali, dražili in zmanjševali konkurenčnost slovenskega vina tako doma in tako v tujini. Že danes lahko v večjih trgovskih centrih kupite steklenico vina po ceni dober evro, pa se že tu postavlja vprašanje, ali smo že danes doma sposobni ustekleničiti vino in ga kupiti za evro. To se pravi, gre za občutljiv trg in dejansko bi ta zakonodaja tudi na področju vina morala slediti načelu, da si ne zmanjšujemo konkurenčnost pri pridelavi vina. To bi moralo biti osnovno vodilo, ki bi na nek način tudi krepilo, da ne rečem ali malo ali srednje ali veliko poslovno priložnost tudi pri pridelavi vina. Mogoče za konec še samo o kaznih, o katerih govori ta amandma. Tudi po mojem mnenju so te kazni previsoke. Danes sem slišal kar nekaj razprav, da tudi glede na obstoječi zakon so te kazni zdaj nekoliko nižje. Rekel bi, da poglejmo, kako pa je ta stvar funkcionirala v praksi. Zelo resno dvomim, če je bila izrečena kakšna kazen po tistem največjem obsegu. To se pravi, vedno je treba pogledati – jaz bi temu rekel akademski predlog same zakonodaje, ki se potem v praksi absolutno ne izvaja. Tak zakon, ki se v praksi ne izvaja, je za mene slab zakon. In tudi pri kaznih je treba gledati, da zakon vsebuje takšne sankcije, takšne kazni, ki seveda morajo biti, da se potem v praksi tudi uporabljajo oziroma sankcionirajo tiste, ki zakona pravilno ne upoštevajo. S samim zakonom menim, da bo ukinjena razpršenost pridelave slovenskega vina in s tem povečana zaraščenost danes obdelanega slovenskega podeželja. Seveda bom zato tudi amandma Slovenske demokratske stranke, ki strmi k zmanjšanju stroškov, podprl.
Hvala lepa. Gospod Zvonko Lah, izvolite.
Hvala lepa, predsedujoča. Najprej statistika. Gospod Ficko je povedal, najprej je pri pripravi zakonodaje treba najti razlog. Sivo ekonomijo je treba zajeziti pri prodaji vina in zato tudi taki podatki. Poglejte, lahko bi poslikali polje, posajeno s krompirjem, in ugotovili, koliko krompirja se pridela v Sloveniji in potem primerjali, koliko krompirja se proda. Razlika med tem, bi rekli, da je to pa siva ekonomija. Ne gre tako, ker krompirja se ogromno poje doma. Tako se tudi vina spije in pravico ima vsak vinogradnik, da ima za sebe toliko in toliko vina, od tega ne proda oziroma ne plača trošarin. In uradnik plača davek državi s tem, ko plača, ko ima katastrski dohodek in ko plača trošarino na prijavljeni pridelek. Država svoje dobi. In kje je potem siva ekonomija? Siva ekonomija je tam, če se preprodaja na črno pa davka ne plača. To je isti primer, kot je Virant rekel, da bomo ukinili toliko občin in prihranili bomo 100 milijonov evrov. To je pa ta statistika, ki ste jo povedali. Toliko se proda vina, pridela se pa toliko, razlika je pa siva ekonomija. Ni res, zgrešeno! Ko s tem zakonom onemogočamo prodajo odprtega vina v gostinskih objektih, poslabšujemo kvaliteto vina, ki bo prišla na mizo. Tu se popolnoma strinjam s kolegico Brunskole, ki je razpravljala v tej smeri. Kaj v primeru, ko je gostilničar vinogradnik? On bo zapakiral, flaširal, zato da bo mogoče 20 metrov prepeljal – sicer ga bo težko na njegovem dvorišču dobil inšpektor, ampak zakon je zakon. Ampak on mora vino pripraviti za stekleničenje, potrošiti toliko denarja za to, da bo zadostil potrebam tega zakona. Zgrešeno! Drugič. Trženje. Gospa sekretarka je rekla, 30 litrov se lahko prepelje. Ja, brez spremnega dokumenta. In vinogradniki lahko vino prodajajo doma. Ni res! Prodajajo ga lahko v lastni kleti, ki je vpisana v register. To ni enako kot doma. Nekdo je doma na Gorenjskem, ima na Dolenjskem registrirano zidanico, z naslovom v registru. Ali res lahko on prodaja doma v bloku na Jesenicah to vino? Ne! V svoji registrirani kleti lahko prodaja, ne pa doma. Da bi tja lahko pripeljal to vino in prodajal v bloku po mili volji – ni res, samo v lastni kleti, ki je vpisana v register, lahko prodaja. Zdaj pa mora človeka prepeljati z Gorenjske tja nekam v dolenjske griče, da mu lahko proda vino, odprto. Samo v lastni kleti. In če ga pripelje več kot 30 litrov, mu mora dati spremni dokument. Ne more ga odpeljati kar tako, edino kar ga tam spije. In po možnosti da se ga napije, ga še, ko gre od njega, ustavi policija. Drugače tega ne razumem. In s tem pospešujemo mi te male vinogradnike. Ni res, kompliciramo! Zakaj v Avstriji, Italiji, Franciji ni prepovedano točenje odprtega vina v gostinskih objektih? Zakaj je to v Sloveniji? Zato, ker je lobi velikih vinogradnikov hotel omejiti male vinogradnike in s tem poslabšati kvaliteto vina, prodanega na mizo v gostinskih objektih. To lahko vsak strokovnjak dokaže. Vendar ne! Mi moramo biti bolj papeški od papeža! Če ne bi bilo tistih dveh naših amandmajev, v tem zakonu ne bi popravili niti tistega, kar je v evropski direktivi napisano, da se lahko sadi vinska trta izven vinorodnega okoliša za lastne potrebe. Če ne bi opozicija na to opozorila, pa moram reči, da jaz nisem bral evropske direktive. V Avstriji lahko prodajajo vino iz samorodnice, pa so v isti Evropi, kot smo mi. Pri nas pa ne. Če so oni našli neko možnost, da se to da in da gre dobro v promet, da s tem ohranjajo poseljenost nekega podeželja, zakaj pri nas tega ne zmoremo, ne vidimo? Zato, ker so veliki vinogradniki ustvarili nek lobi in se mora njih ščititi. S tem se pa tudi pospešuje uvoz [[...]] [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa, čas je potekel, gospod Lah. Želela pa se je oglasiti še državna sekretarka gospa Tanja Strniša.
Hvala lepa. Odgovor na vprašanje gospe poslanke Brunskole in tudi poslanca Laha. Če ima gostilničar svoj vinograd, sta to dve različni osebi – eno je gostilničar, espe, drugo je kmet. Kot kmet lahko v svojem proizvodnem obratu prodaja vino, v gostilni pa mora biti to vino stekleničeno. Hvala.
Hvala za pojasnilo gospe državni sekretarki. O 13. členu želi razpravljati še gospa Brunskole.
Hvala lepa. V povezavi z odgovorom gospe državne sekretarke, jaz jo razumem, seveda je odgovor lahko zanimiv in kratek, vendar jaz si res ne predstavljam, ta primer, ki ste ga konkretno navedli, kako v bistvu tako na nek čisto enostaven način se ta zadeva razmišlja tako. Če je kmet in ima v svojih sodih odprto vino, vemo pa, kaj pomeni, kadar je vino odprto, in vemo, kaj pomeni, ko je treba vino flaširati. Vinogradniki in vinarji nas znajo opozoriti, da je treba pri kontroli in pri ohranjanju kakovosti vina biti tukaj tudi skrben v tej smeri, da ko se vino flašira, ga je temu primerno treba tudi donegovati v tej smeri, da se morebiti doda nekoliko več žvepla, kot je to pri odprtem vinu. Vinogradniki in vinarji to dobro vedo. In samo na ta moment sem hotela opozoriti, da bi bilo dobro razmisliti, na kakšen način tistim, ki so vinogradniki in vinarji in za lastne potrebe uporabljajo to, na kakšen način to zadevo urediti, da bo zadoščeno zakonu in istočasno, da ne bo vinogradniku, vinarju, ki je tudi gostinec, še zakompliciralo zadevo. Predvsem pa zato, ker vsak gostinec, ki prodaja lastno vino v lokalu, je dolžan vino kontrolirati, imeti vse kontrole, dokazovati to ob vsakokratni kontroli inšpektorju za vino. Tukaj ne gre za neke zadeve, ki bi bile v tej smeri sporne. Res pa je, da se da tudi količino prodanega vina kontrolirati, vemo, na katere vse kazalce, kot so bile tudi na seji odbora že določene zadeve poudarjene in opozorjene. Nisem hotela tukaj zaostrovati v tej svoji razpravi, temveč predvsem poudariti tisto, na kar tudi mene opozarjajo gostinci. Pa ne gostinci od doma, ti me celo najmanj, me samo vprašajo, ampak drugi pa dostikrat. Imajo razmišljanje, da smo morebiti pri pripravi tega zakona tukaj mogoče to dikcijo, ta del nekoliko manj premislili. Samo na to želim opozoriti. Želim pa, da se vzpostavi red na področju te pomembne panoge v Republiki Sloveniji, zato bom podprla spremembo Zakona o vinu.
Hvala lepa. Gospa Strniša, izvolite.
Vsi gostilničarji morajo biti v enakem položaju. Če imajo svoje vino, ga bodo pač dali v primerno označeno posodo, ki bo originalno zaprta. S tem se bo vino tudi bolj ohranilo in ni nobene škode za to. Hvala.
Hvala lepa. Nekaterim je čas sicer že potekel, drugim še ne, še vedno smo pri 13. členu. Želi še kdo razpravljati o tem členu? Če ne, prehajamo na 14. člen. V razpravo dajem 14. člen ter amandma poslanske skupine SDS in amandma poslanskih skupin koalicije. Želi kdo o tem razpravljati? Če ne, zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbore odločali danes v okviru glasovanj, in sicer pol ure po prekinjeni deveti točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O DAVČNEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. K besedi za dopolnilno obrazložitev vabim državnega sekretarja mag. Mitja Mavka.
Lepa hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Na kratko, če dovolite. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davčnem postopku, ki je pred vami, ima za temeljni cilj zagotoviti večjo učinkovitost davčnega organa. Za dosego tega cilja v predlogu zakona predlagamo dopolnitev ureditve, ki ureja odmero davka, v posebnih primerih, zavarovanje, davčni nadzor, davčno izvršbo ter kazenske sankcije. Predlog zakona dopolnjuje in pa v določenem delu spreminja veljavno ureditev odmere davka od nenapovednih dohodkov. Davčni organ lahko tako ugotovi predmet obdavčitve s cenitvijo, če davčni zavezanec, torej fizična oseba razpolaga s sredstvi za privatno potrošnjo, ki precej presegajo dohodke, ki jih je sicer davčni zavezanec napovedal. Pri tako ugotovljeni davčni osnovi, ki je enaka razliki med vrednostjo premoženja, zmanjšani za obveznosti iz naslova pridobivanja premoženja, se izračuna in plača davek po odmerni stopnji 70 %. Postopek odmere se lahko uvede za eno ali pa več koledarskih let v obdobju zadnjih deset let. Specifičnost ureditve odmere davka od nenapovedanih dohodkov se kaže tudi z vidika nastanka davčne obveznosti. Vir in vrsta nenapovedanih dohodkov nista znana, zato pri odmeri davka davčni organ ne ugotavlja, katere vrste davka davčni zavezanec ni napovedal in plačal, niti ne ugotavlja, kdaj bi jih moral napovedati. Davčnemu zavezancu pravni red omogoča različne možnosti za odpravo nepravilnosti in če teh možnosti ne izkoristi in se izpolnjevanju obveznosti še naprej izogiba, pa je po našem mnenju primerno, da se neskladje obdavči po višji stopnji. S to spremembo višine obdavčitve se vzpostavlja tudi ustavno načelo enakosti med zavezanci, ki spoštujejo pravni red, in pa tistimi, ki ga kršijo. Po predlagani ureditvi davčnemu organu v davčnem inšpekcijskem nadzoru ne bo treba več opraviti sklepnega pogovora z zavezancem za davek, še vedno pa mora zavezancu za davek zagotoviti informacije o vseh pomembnih dejstvih in dokazih, ki so bili izvedeni v inšpekcijskem nadzoru. Predlog zakona tudi razširja krog oseb, ki so poroki za plačilo davčnega dolga, predvsem če je bilo premoženje od davčnega dolžnika pridobljeno neodplačno ali pa po ceni, ki je nižja od tržne cene, in sicer v letu oziroma po letu, v katerem je davčna obveznost nastala. Mi kot predlagatelji predlogi zakona ugotavljamo, da davčni dolžniki na različne načine prenašajo premoženje na druge osebe in s tem onemogočijo izterjavo obveznosti, kar želimo z omenjeno spremembo sankcionirati. Z namenom učinkovitosti izvršbe se spreminjajo določbe, ki urejajo javno dražbo in prodajo zarubljenih premičnin z zbiranjem ponudb. Predlaga se tudi nov institut, in sicer zadržanje zastaranja, kar pomeni, da zaradi ovir, ki so pravne ali pa dejanske narave, rok za davčno izvršbo ne teče. Z namenom odvračanja kršitev davčnih obveznosti se spreminjajo tudi določbe, ki urejajo davčne in hujše davčne prekrške posameznikov. Vlada predlaga Državnemu zboru, da predlog zakona podpre. Hvala.
Hvala lepa, gospod Mavko. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila dajem besedo predsedniku gospodu Starmanu.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Lep pozdrav vsem skupaj! Odbor za finance in monetarno politiko je na svoji 23. seji dne 4. 12. 2013 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davčnem postopku, ki ga je Državnemu zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki ob tem v okviru konkretnih pripomb glede rešitve 2. člena opozarja, da gre ob premestitvi uveljavljanja rešitve v samostojno določbo za hkratno spremembo veljavne ureditve na način, da se spreminja tako dolžina obdobja, za katero se lahko uvede postopek odmere davka, in hkrati zvišuje tudi davčna stopnja, kar posledično odpre vprašanje skladnosti tovrstne rešitve z ustavo. Poleg tega Zakonodajno-pravna služba postavlja konkretne pripombe k 5., 8., 10., 12. in 19. členu zakona. Odboru je bilo posredovano mnenje Komisije Državnega sveta za gospodarstvo, obrt, turizem in finance, ki predlog zakona podpira. Izmed kvalificiranih predlagateljev so v poslovniškem roku, to je 28. 11. 2013, na podlagi mnenja Zakonodajno-pravne službe vložile amandmaje koalicijske poslanske skupine, in sicer k 2., 5., 6., 9., 10., 13., 19. členu, k naslovu končna določba ter amandma za nov 25.a člen zakona. Na seji so prisostvovali predstavniki Ministrstva za finance, predstavnica Zakonodajno-pravne službe ter predstavnik Zbornice davčnih svetovalcev Slovenije. Mnenje za spremembo zakona s strani Vlade Republike Slovenije oziroma predstavnika, ministra za finance ste že slišali. Precej smo na odboru razpravljali glede na mnenje Zakonodajno-pravne službe k 2. členu zakona predloga, ki dodaja nov 68. člen. V razpravi je bilo opozorjeno in so bili izraženi pomisleki glede osnovne pravne varnosti zavezancev, retroaktivnosti in na novo uvedeni 70-odstotni obdavčitvi v funkciji kazni. Po daljši razpravi je odbor sprejel vse amandmaje koalicijskih poslanskih skupin, to je k 2., 5., 6., 9., 10., 13. in 19. členu, k naslovu končna določba in amandma za nov 25.a člen zakonskega predloga. Po izvedenem glasovanju o amandmajih je odbor v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih zakonskega predloga skupaj in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, ki vse sprejete amandmaje vključuje. Predlagamo, da tudi Državni zbor tak zakon sprejme. Hvala lepa.
Hvala lepa, predsedniku odbora gospodu Starmanu. Ker je zbor na 18. seji že opravil splošno razpravo o predlogu zakona, predstavitev stališč poslanskih skupin ni možna. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu niso bili vloženi, zaključujemo z drugo obravnavo in vam sporočam, da bo glasovanje o predlogu zakona v skladu s časovnim potekom seje potekalo danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 9. točki dnevnega reda. S tem prekinjamo to točko dnevnega reda. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O OPRAVLJANJU PLAČILNIH STORITEV ZA PRORAČUNSKE UPORABNIKE. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada in ponovno vabim državnega sekretarja mag. Mavka k uvodni obrazložitvi.
Lepa hvala, gospa podpredsednica. Če dovolite, še predstavitev Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o opravljanju plačilnih storitev za proračunske uporabnike. Predlog zakona, ki je danes pred vami, dodatno sistemsko ureja nove storitve, ki jih za proračunske uporabnike opravlja Uprava Republike Slovenije za javna plačila. S tem predlogom zakona želimo predvsem slediti modernizaciji tovrstnih storitev v Republiki Sloveniji, in sicer nadaljnjemu razvoju elektronskega poslovanja v skladu z usmeritvami in priporočili tudi drugje v Evropski uniji. S tem zasledujemo cilj zmanjševanja stroškov, racionalizacije poslovanja, odpravljanja administrativnih in drugih ovir ter spodbujanje gospodarnosti, učinkovitosti in uspešnosti delovanja javnega in zasebnega sektorja v okviru elektronskega poslovanja. Predlagana sprememba zakona predvideva uvedbo obveznega predlaganja elektronskih računov, namenjenih proračunskim uporabnikom, in hkrati uvedbo sistema za spletno plačevanje storitev proračunskih uporabnikov. Tako e-računi kot spletna plačila so bili v preteklosti deležni največ razprav v okviru obravnave tega zakona, mogoče zato nekoliko več besed o teh dveh elementih predloga zakona. Proračunski uporabniki bodo po novem morali prejemati račune in spremljajoče dokumente izključno v elektronski obliki. Tej zahtevi se bodo morali prilagoditi vsi izvajalci storitev in dobavitelji blaga, ki poslujejo s proračunskimi uporabniki. Pri tem je pomembno, da se zavedamo, da je omogočen vsem izvajalcem razmeroma dolg prehodni rok enega leta, v katerem bo tovrstna obveznost izdajanja e-računov stopila v veljavo. V zvezi z e-računi ocenjujemo, da sprememba zakona proračunskim uporabnikom in gospodarskim subjektom ne bo povzročila bistvenih dodatnih stroškov, kar je treba utemeljiti z več dejavniki. Prvič, proračunskim uporabnikom je pri Upravi za javna plačila že zagotovljena možnost brezplačne uporabe posebne informacijsko-komunikacijske infrastrukture in programske opreme. Sistem izmenjave e-računov deluje na načelu transparentnosti in odprtosti, kar pomeni, da se vanj lahko vključujejo vsi zainteresirani ponudniki plačilnih storitev, ponudniki storitev procesne obdelave podatkov in izdajatelji ter prejemniki e-računov. Hkrati smo omenjene rešitve v več krogih usklajevali tudi s predstavniki gospodarstva in z bančnim sektorjem, zato da bi čim manj negativnih vplivov tega zakona lahko vnaprej absorbirali. Naj na tem mestu povem, da želimo s tem predlogom slediti tistim najbolj razvitim državam članicam EU, predvsem bi izpostavil dve, Dansko in Avstrijo, ki obveznost poslovanja izključno z e-računi že imata v svoji zakonodaji. Na ta način, menimo, bo zagotovljena enaka obravnava vseh gospodarskih subjektov, ki sodelujejo s proračunskimi uporabniki, in enakopravna obravnava ponudnikov, v skladu s temeljnimi načeli, ki urejajo javno naročanje in preprečevanje omejevanja konkurence. Enako načelo transparentnosti, odprtosti in dostopnosti storitev smo upoštevali pri določbah, ki urejajo sistem spletnih plačil. Ta sistem omogoča, da se s plačilnimi in kreditnimi karticami ali preko sistema spletnega bančništva ali sistema mobilne telefonije zagotavljajo proračunski uporabniki svojim strankam preko svojih spletnih portalov. Ti spletni portali pa se nato navezujejo nadalje na komunikacijsko infrastrukturo, ki jo zagotavlja Uprava za javna plačila. To v praksi pomeni, da bo namesto več tisoč posameznih javnih naročil in pogodb med proračunskimi uporabniki za te storitve sklenjena le ena pogodba med Upravo za javna plačila [[...]] [[znak za konec.]] [[...]]in bankami. Z vidika zakona naj omenim samo še omembo kritične infrastrukture, ki mora biti zagotovljena tudi v času stavke, zato predlagamo, da se predlog zakona podpre. Hvala.
Hvala lepa, gospod Mavko. Odbor za finance in monetarno politiko je predlog obravnaval kot matično delovno telo. Besedo ima predsednik odbora gospod Starman.
Hvala lepa za besedo še enkrat, gospa podpredsednica. Odbor za finance in monetarno politiko je na svoji 23. seji 4. 12. 2013 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o opravljanju plačilnih storitev za proračunske uporabnike, ki ga je v proceduro oziroma v obravnavo in sprejetje predložila Vlada. Prejeli smo mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je podala konkretne pripombe k posameznim členom predloga zakona, in sicer k 1., 4., 5., 8., 10., 15., 19., 22. in 25. členu. Dobili smo tudi mnenje Komisije Državnega sveta za gospodarstvo, obrt, turizem in finance z dne 2. 12., ki je predlog zakona podprla. V skladu s 129. členom Poslovnika Državnega zbora so amandmaje vložile poslanske skupine koalicije, in sicer k 2., 4., 5., 8., 10., 15., 19., 22. in 25. členu predloga zakona. Seji so prisostvovali predstavniki Ministrstva za finance ter Zakonodajno-pravne službe. Predstavnik Ministrstva za finance je obrazložil razloge za spremembo in dopolnitve zakona o opravljanju plačilnih storitev za proračunske uporabnike, ki smo ga ravnokar tudi slišali. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je pojasnila, da so pripombe njihove službe ustrezno upoštevane v vloženih amandmajih. Člani odbora predvsem iz opozicijskih poslanskih skupin pa so izpostavili predvsem vprašanje glede uvajanja obveznih elektronskih računov in kratkega enoletnega prehodnega obdobja ter s tem povezanimi stroški, še posebej zaustavitev informacijske tehnologije. Zanimala jih je tudi ureditev registra proračunskih uporabnikov in s tem povezana uporaba zelo natančnih osebnih podatkov. Odbor je v skladu z drugim odstavkom 130. člena Poslovnika Državnega zbora obravnaval in amandmaje poslanskih skupin koalicije in vse sprejel. Naknadno je odbor v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni tudi sprejeti amandmaji. Predlagamo da dopolnjeni predlog zakona potrdi tudi Državni zbor. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Starman. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. V imenu Poslanske skupine Državljanske liste ima besedo gospa Kristina Valenčič.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Državni sekretar s sodelavko, kolegice in kolegi! Novela zakona o opravljanju plačilnih storitev za proračunske uporabnike med drugim uvaja rešitev, ki bo gospodarskim subjektom, ki so udeleženi v upravnih in sodnih postopkih ali ki uporabljajo druge storitve javnega sektorja, omogočala preproste in sodobne načine brezgotovinskega plačevanja storitev. Elektronsko poslovanje bo tudi administrativno in finančno razbremenilo dobavitelje blaga in izvajalce storitev, ki poslujejo z javnim sektorjem. Slednji bodo namreč na podlagi rešitev, ki jih prinaša ta novela, ustvarili občutne prihranke, ki bi sicer nastopili iz naslova izdajanja, pošiljanja in hrambe računov. V Poslanski skupini Državljanske liste bomo zato predlagane spremembe podprli.
Hvala lepa, gospa Valenčič. V imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke ne bo predstavitve stališča. Naslednja je na vrsti Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev in ni nobenega stališča. V tem trenutku je na vrsti gospa Mirjam Bon Klanjšček za predstavitev stališča Poslanske skupine Pozitivna Slovenija.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovani prisotni! Z novelo zakona o opravljanju plačilnih storitev za proračunske uporabnike se določajo nove naloge in storitve Uprave Republike Slovenije za javna plačila. Spreminjajo oziroma dopolnjujejo se posamezne določbe, za katere se je pri izvajanju zakona o opravljanju plačilnih storitev za proračunske uporabnike v praksi izkazalo, da jih je treba podrobneje urediti. Glavni cilj novega zakona je zagotoviti nadaljnji razvoj varnega elektronskega poslovanja v skladu z usmeritvami in priporočili Evropske komisije ter racionalizirati poslovanje in zniževati stroške javnega in zasebnega sektorja. Uskladiti je treba nabor podatkov, ki se vodijo v registru proračunskih uporabnikov. Uveden je obvezen elektronski račun v javni upravi in spodbujanje zasebnega sektorja k izdajanju elektronskih računov. Bistvene novosti predloga zakona so naslednje: Uprava Republike Slovenije za javna plačila, v nadaljevanju UJP, poleg plačilnih storitev opravlja tudi veliko drugih storitev in posebnih strokovnih nalog za neposredne in posredne uporabnike državnega in občinskih proračunov, Zavod za zdravstveno zavarovanje Slovenije, Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje Slovenije ter za proračune in upravljavce sredstev sistema enotnega zakladniškega računa in nadzornike javno finančnih prihodkov, zato se besedilo zakona ustrezno dopolni. Določene so nujne naloge UJP, ki se morajo opravljati tudi v času stavke. Zaradi posebnega pomena neprekinjenega in varnega opravljanja plačilnih storitev, izvrševanje državnega in občinskih proračunov, delovanje sistema enotnega zakladniškega računa in stabilnosti finančnega poslovanja Republike Slovenije predlog zakona določa tudi pristojnost UJP, da zagotavlja in skrbi za upravljanje, vzdrževanje in razvoj samostojne informacijsko- komunikacijske infrastrukture in posebnih informacijskih sistemov za opravljanje nalog in storitev. Dopolnjuje se nabor podatkov, ki jih UJP izbira in vodi v registru proračunskih uporabnikov, ter podrobneje se urejajo obveznosti upravljavcev sredstev sistema enotnega zakladniškega računa v zvezi s sporočanjem podatkov, ki so potrebni za vpis v register oziroma izbris iz registra proračunskih uporabnikov. Nadalje, podrobneje se ureja odpiranje posameznih namenskih transakcijskih računov pri Banki Slovenije, ki so namenjeni ločenemu vodenju sredstev in posebnih računov z ničelnim stanjem, ki jih proračunski uporabniki lahko odpirajo pri poslovnih bankah za namen dviga ali pologa domače in tuje gotovine ter odpiranje računov v tujini za diplomatsko-konzularna predstavništva Republike Slovenije. Poleg tega je predvidena uvedba obveznega izdajanja elektronskih računov, namenjenih proračunskim uporabnikom, ter določanje sistema za spletno plačevanje storitev proračunskih uporabnikov. S predlogom zakona so tudi ustrezno dopolnjene kazenske določbe in opredeljeno pooblastilo prekrškovnega organa, da v hitrem postopku o prekršku lahko izreče globo v katerikoli višini v okviru razpona, ki je predpisan v 31. členu zakona. V Poslanski skupini Pozitivne Slovenije navedene rešitve podpiramo, zato bomo predlog zakona podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. V imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke ima besedo gospa Romana Tomc.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Vsem prisotnim lep pozdrav! Pred nami je še eden izmed zakonov, ki ne vzbuja prav posebne pozornosti. To očitno kažejo tudi stališča poslanskih skupin, pa vendar po našem mnenju temu ni povsem tako. Zakon namreč prinaša bistvene vsebinske spremembe in posege v naš sistem plačilnega prometa in ne pomeni zgolj uskladitve z evropsko zakonodajo, kot je to nekako na začetku dejal predlagatelj zakona. To pa je Vlada. Naj na začetku spomnim vse, da je takšen način urejanja plačilnih storitev, kot ga imamo v Sloveniji, unikum v Evropi, zato naša ureditev bistveno odstopa od vseh ostalih. Zakon naj bi bil, kot rečeno, nek povsem tehnični zakon, ki bi urejal plačilne storitve za proračunske uporabnike, vendar je mnogo več od tega. Številne spremembe so danes pred nami. Jaz pa bi se pravzaprav osredotočila predvsem na tri, ki nas najbolj motijo. S predlaganimi spremembami se namreč uvajajo nekatere nove storitve, ki naj bi jih opravljala poleg teh, ki jih že sedaj opravlja ogromno, Uprava za javna plačila. Tako bo možno brezgotovinsko plačevanje, na primer sodnih in upravnih taks, glob za prekrške. To je sicer vse povsem v redu, vendar tudi recimo nakup vstopnic za gledališče, ribolov, muzeje nakup literature in tako naprej. Menimo, da bo UJP s tem nekako presegel tisti namen, zaradi katerega je bil pravzaprav ustanovljen in bistveno posegel tudi v poslovanje drugih gospodarskih subjektov. Druga stvari, ki nas zelo moti, je, da s predlaganimi spremembami dopolnjujemo nabor podatkov, ki jih Uprava za javna plačila obdeluje pri vodenju registra proračunskih uporabnikov. Bistvena novost namreč je, da se zbirajo dodatni osebni podatki o zastopnikih proračunskega uporabnika, pri čemer UJP-u ni omogočeno samo zbiranje, ampak seveda tudi obdelava teh podatkov. Ker pa se taki podatki že zbirajo v okviru Ajpesa, se nam seveda upravičeno zastavlja vprašanje, zakaj vendar, za kakšne namene bo UJP te dodatne podatke potreboval in na kakšen način jih bo obdeloval, če poudarjajo, da naj bi šlo pri spremembah tega zakona predvsem zato, da se plačilni promet opravlja bolj učinkovito in hitreje. Tretja stva,r proti kateri pa imamo največ pomislekov, pa je ta novost, ki je sicer bila s strani nekaterih opredeljena kot izrazito pozitivna, ki bo prinesla bistvene prihranke tako javnemu sektorju kot gospodarstvu. To je prehod na obvezno uporabo elektronskih računov in spremljajočih dokumentov v javnem sektorju. Tej zahtevi se morajo v enem letu prilagoditi vse pravne in fizične osebe, ki opravljajo storitve ali dobavljajo blago za proračunske uporabnike. To v praksi pomeni, naj ponazorim, da nihče, ki ne bo izdal računa in spremljajočih dokumentov v elektronski obliki, ne bo mogel poslovati z javnim sektorjem. Nihče se ne bo mogel prijaviti na razpis za javna naročila, če ne bo izpolnjeval teh pogojev. Jaz ocenjujem oziroma v naši poslanski skupini ocenjujemo, da bo to gospodarstvu povzročilo številne preglavice. Zato smo tudi predlagali v okviru razprave na odboru, da se določi neko prehodno obdobje, v katerem bi bilo mogoče račune izdajati na oba načina. To se pravi v papirni ali v elektronski obliki. Ta naš predlog žal ni bil sprejet in ocenjujem, da bo to v prihodnosti prineslo mnogo problemov in da se bomo lahko srečali tudi s situacijo, ko bo Vlada prinesla v Državni zbor predlog, da se to prehodno obdobje podaljša. Še na nekaj bi opozorila. Predlagatelji poudarjajo, naj bi vse dodatne storitve UJP ne imele nobenih finančnih posledic. Mi seveda menimo, da temu ni tako. Če UJP že danes razpolaga z dovolj kadri, z dovolj prostori in ima ustrezno informacijsko podporo,se seveda upravičeno sprašujemo, ali je poslovanje UJP v tem trenutku racionalno. Zaradi vseh teh pomislekov v Poslanski skupini SDS tega predloga sprememb ne moremo podpreti. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Tako smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 9. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O MEDNARODNI ZAŠČITI V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predstavniku Jerku Čehovinu.
Hvala obema podpredsednicama. Lep pozdrav vsem ostalim prisotnim! Matični odbor je na 17. seji 4. 12. obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o mednarodni zaščiti, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada in je objavljen na spletni strani Državnega zbora v Poročevalcu z dne 7.10.2013. Odbor je bil predhodno seznanjen z mnenjem Zakonodajno-pravno službe, z mnenjem Državnega sveta, z mnenjem Varuha človekovih pravic in pa z dopisom Amnesty Internacional Slovenije, Slovenske filantropije, Mirovnega inštituta, Jezuitskega združenja za begunce Slovenije in Pravno-informacijskega centra nevladnih organizacij PIC. Predstavnik predlagatelja državni sekretar na Ministrstvu za notranje zadeve Boštjan Šefic je v dopolnilni obrazložitvi povedal, da je predlagani zakon rezultat obširne razprave in posvetovanj, upoštevana je bila tudi večina vsebinskih pripomb nevladnih organizacij. Predlog zakona v nacionalni pravni red prinaša določbe Direktive 2011 95EU, ki določa vsebinske pogoje za priznanje mednarodne zaščite ter raven pravic, ki jih mora država zagotavljati osebam s priznano mednarodno zaščito. Predlog zakona pomeni tudi uskladitev s predvideno novelo Zakona o tujcih, v kateri bo na novo določeno združevanje oseb s priznano mednarodno zaščito, posega pa tudi na področje izvajanja postopkov po Uredbi 2003 343ES, to je tako imenovana dublinska uredba, ter zavrženja prošnje zaradi ugotovitve pristojnosti druge države umika. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe Katarina Kralj je povedala, da vloženi amandmaji koalicijskih poslanskih skupin pretežno sledijo pripombam iz njihovega pisnega pravnega mnenja. Ponovila je pravnosistemska opozorila, da predlog zakona iz Zakona o mednarodni zaščiti črta ureditev pogojev in postopka združevanja družine oseb s priznano mednarodno zaščito, opredelitev družinskih članov, upravičencev in večino njihovih pravic z obrazložitvijo, da bo to de lege ferenda urejal Zakon o tujcih, ki se načeloma ne porablja za osebe s priznano mednarodno zaščito. Predstavnik Državnega sveta državni svetnik Rajko Fajt je povedal, da Državni svet predlog zakona podpira. Predstavnica Varuha človekovih pravic, namestnica varuhinje Kornelija Marzel je v predstavitvi pisnega mnenja poudarila, da bi bilo v Zakonu o mednarodni zaščiti nujno ponovno uvesti brezplačno pravno pomoč na prvi stopnji in možnost vložitve prošnje za mednarodno zaščito na diplomatskih in konzularnih predstavništvih Republike Slovenije. V nadaljevanju je podala pomisleke glede postopka za podaljšanje subsidiarne zaščite, ker je predlagano, da se v tem postopku lahko presoja le obstoj tistih razlogov, zaradi katerih je bila subsidiarna zaščita podana. Po njihovem mnenju bi bilo z vidika ekonomičnosti že pridobljenih pravic ter pravice do učinkovitega pravnega varstva smiselno, da se presojajo vsi razlogi, ki jih je prosilec navedel v prošnji, pa tudi tisti, ki so nastali kasneje. Predstavnik pravno-informacijskega centra nevladnih organizacij PIC Miha Nabergoj je v imenu petih nevladnih organizacij, ki so se z dopisom obrnile na odbor, predstavil pobudo, in sicer za spremembo instituta podaljšane subsidiarne zaščite skladno z načelom ekonomičnosti postopka in s pravico do učinkovitega pravnega sredstva, tako da bi se v tem postopku preverjal obstoj vseh razlogov za podaljšanje subsidiarne zaščite, poleg tistih, na podlagi katerih je bila osebi mednarodna zaščita priznana, tudi drugih, na podlagi katerih bi lahko bila upravičena do subsidiarne zaščite. Nevladne organizacije nasprotujejo tudi prenosu instituta združevanje z družino iz Zakona o mednarodni zaščiti v Zakon o tujcih. Predstavnik predlagatelja je potem dodatno pojasnil, da je novela Zakona o tujcih pripravljena v zelo kratkem času in vložena v zakonodajni postopek in z njo se širi tudi obseg upravičenih družinskih članov, s katerimi se bo oseba s priznano mednarodno zaščito lahko združevala, saj se v tem delu osebe s priznano mednarodno zaščito izenačujejo z drugimi državljani tretjih držav. Glede ponovne uvedbe možnosti vložitve prošnje za mednarodno zaščito na diplomatsko-konzularnih predstavništvih pa je povedal, da naša diplomatsko-konzularna mreža trenutno tega ne omogoča. Glede javnih razpisov za tolmače pa je pojasnil, da ta možnost obstaja, ni pa obvezna, s čimer si olajšuje pridobitev tolmačev za vse jezike, ki so zelo specifični in se tolmači zanje zelo težko dobijo. Zagotovil je, da tolmače preverjajo v skladu s svojimi možnosti, s čimer je zagotovljena ustrezna varnost in tolmačenje. V nadaljevanju je odbor brez razprave sprejel amandmaje poslanskih skupin Pozitivna Slovenija, Socialni demokrati, Državljanska lista in DeSUS k 2., 14, 23., 29., 30., 33., 34., 38. in 39. členu. Odbor je v skladu s [[…]] [[znak za konec razprave]] [[…]]Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so sprejeti amandmaji vključeni. Dopolnjeni predlog zakona je sestavni del tega poročila.
Hvala lepa, gospod Čehovin. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo dajem gospe Kristini Valenčič, Poslanska skupina Državljanske liste.
Hvala lepa. Lep pozdrav še enkrat! Vsako minuto mora 8 ljudi po svetu pustiti vse za seboj, da bi ubežali vojni, preganjanju ali ustrahovanju. Mnogo beguncev se mora odločati med slabo in slabšo možnostjo. Slovenija je kot podpisnica Ženevske konvencije in članica Evropske unije dolžna nuditi mednarodno zaščito takim posameznikom. Po raziskavi Visokega komisariata Združenih narodov za begunce za Srednjo Evropo ima Slovenija bistveno manj prosilcev za azil kot katerakoli druga srednjeevropska država pa tudi najnižji odstotek priznanih statusov begunca. Večina prosilcev za azil, ki iščejo varno zatočišče, prihaja iz Afganistana, Gruzije, Iraka, Pakistana, Srbije in Turčije. Slovenija takim osebam že zagotavlja učinkovit azilni sistem. Azilni sistem, ki deluje hitro in učinkovito, ki je pošten, in ki omogoča, da je vsakemu prosilcu za azil, ki resnično potrebuje mednarodno zaščito, dodeljen status begunca. Tak sistem tudi preprečuje tistim, ki ne potrebujejo takšne zaščite, da bi od sistema imeli korist. S predlaganimi spremembami novele Zakona o mednarodni zaščiti v slovenski pravni red prenašamo evropsko direktivo, ki določa vsebinske pogoje za priznanje mednarodne zaščite ter raven pravic, ki jih mora država zagotavljati osebam s priznano mednarodno zaščito. Spremembe se tako nanašajo na opredelitev ranljivih kategorij oseb s posebnimi potrebami, družinskih članov, subjektov zaščite ter posebne družbene skupine, same definicije notranje zaščite, minimalno časovno opredelitev trajanja subsidiarne zaščite. Novela se tudi usklajuje s predvidenimi spremembami novele Zakona o tujcih. V Državljanski listi se zavedamo, da ni nihče begunec po svoji volji, zato mora vsaka država tej najbolj ranljivi skupini oseb nuditi vso potrebno zaščito. Slovenija ima to področje že ustrezno zakonsko urejeno in preko svojih institucij zagotavlja iskalce mednarodne zaščite, visoko stopnjo pravne in socialne pomoči. Prepričani smo, da bodo predlagane spremembe pozitivno vplivale na učinkovitost postopka priznavanja mednarodne zaščite, zato bomo predlog novele zakona podprli. Danes obeležujemo mednarodni dan migrantov. V Sloveniji je vsak peti prebivalec priseljenec. Žal je Slovenija še vedno precej homogena skupnost, ki še vedno deli ljudi na naše in nenaše. Še vedno prevladuje strah, da bi s priseljenci naša družba postala manj varna, da se bosta izgubili istovetnost in naša kultura. Slovenija si mora prizadevati, da ustvari boljše gospodarske in družbene pogoje, da izselitev, ki postaja zadnje čase vse večji trend, ne ostane edina možnost za tiste, ki iščejo ekonomsko in socialno varnost, pravico in spoštovanje človeškega dostojanstva. Zato pričakujem, da bo v naslednjem letu Vlada vložila dodaten napor za ustvarjanje možnosti in priložnosti za nove zaposlitve in nova delovna mesta.
Hvala lepa, gospe Kristini Valenčič. Gospa Jasmina Opec pa bo predstavila stališče v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala za besedo. Spoštovani! Kot številni drugi zakoni tudi predlagana novela Zakona o mednarodni zaščiti v slovenski pravni red prenaša določbe evropskih direktiv, v tem primeru Direktive 2011/95, ki določa vsebinske pogoje za priznanja mednarodne zaščite ter raven pravic, ki jih mora država zagotavljati osebam s priznano mednarodno zaščito. Novela tako ureja razloge in postopek v zvezi s prenehanjem in odvzemov statusa mednarodne zaščite, na novo pa opredeljuje tudi nekatere pogoje za delovanje tolmačev v postopkih priznavanja mednarodne zaščite. V zvezi s postopki združevanja družine, kar sicer ureja Zakon o tujcih, ki je trenutno še v postopku priprave, se spreminjajo tudi določbe, ki urejajo nastanitev v integracijski hiši. Nastanitev v integracijski hiši se tako omogoča tudi družinskim članom osebe s priznano mednarodno zaščito, ki so pridobili dovoljenje za prebivanje na podlagi pravice do združitve družine, skladno z Zakonom o tujcih, če ima oseba s priznano mednarodno zaščito še pravico do bivanja v integracijski hiši. Predlog tudi omogoča, da bo oseba s priznano mednarodno zaščito prejemala denarno nadomestilo za zasebno nastanitev tudi za družinske člane, s katerimi bo združevala družino po Zakonu o tujcih. Tako se iz Zakona o mednarodni zaščiti v celoti črtajo navedene vsebine in se prenašajo v Zakon o tujcih, ki se načeloma naj ne bi uporabljal za osebe s priznano mednarodno zaščito. V zvezi s slednjim v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke opozarjamo na pomisleke, na katere je opozorila tudi Zakonodajno-pravna služba, in sicer da se s takšnim pristopom ruši preglednost in konsistentnost pravnega reda, zato bi se oba zakonska predloga, tako novela Zakona o mednarodni zaščiti kot novela Zakona o tujcih morala uveljaviti sočasno. Prav tako bi veljalo še enkrat pretehtati pripombe nevladnih organizacij in varuhinje človekovih pravic v zvezi s postopkom instituta subsidiarne zaščite. Kljub temu v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke ocenjujemo, da so predlagane spremembe, predvidene v noveli Zakona o mednarodni zaščiti, ustrezne, saj usklajujejo naš pravni red za zakonodajo Evropske unije, zato jim ne nameravamo nasprotovati. Upamo pa, da bomo kmalu dobili na mizo tudi novelo Zakona o tujcih, s katerim se bo prenos navedene zakonodaje zaključil. Hvala.
Hvala lepa, gospe Jasmini Opec. V imenu Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev ne bo stališča. Gospod Jerko Čehovin, ste na vrsti za predstavitev stališča Poslanske skupine Pozitivne Slovenije.
Še enkrat hvala za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci, gospod državni sekretar! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o mednarodni zaščiti v nacionalni pravni red prinaša določbe direktive EU, ki določa vsebinske pogoje za priznanje mednarodne zaščite ter raven pravic, ki jih mora država zagotavljati osebam s priznano mednarodno zaščito. Predlog zakona tako posega v opredelitev ranljivih kategorij oseb s posebnimi potrebami, opredelitev družinskih članov, subjektov zaščite ter posebne družbene skupine, opredelitev definicije notranje zaščite, minimalno časovno opredelitev trajanja subsidiarne zaščite in opredelitev informiranja oseb s priznano mednarodno zaščito. Ker gre za zelo pomembno in predvsem zelo občutljivo področje, nas veseli, da je bil predlog zakona predmet široke razprave ter da je ostala neupoštevana le ena sama pripomba nevladnih organizacij, ki se nanaša na podaljšanje subsidiarne zaščite. V Pozitivni Sloveniji smo se sicer zavzemali za to, da bi se upoštevala tudi ta zadnja pripomba, ki je ostala odprta, vendar pa se je na koncu po obširni obrazložitvi predlagateljev izkazalo, da obstoječi zakon v takšnih primerih že dopušča možnost ponovitve vloge za dodelitev subsidiarne zaščite ter da zato ni potrebe po tem, da se obstoječo ureditev v tem delu vsebinsko spreminja. Predlog zakona med drugim tudi bolj enotno in celovito ureja razloge ter postopek za prenehanje in odvzem statusa mednarodne zaščite, ki so bili sedaj uvrščeni razdrobljeno v različna poglavja zakona. V okviru obravnave novele zakona so bili izpostavljeni tudi nekateri pomisleki, ki se nanašajo predvsem na združevanje družine za osebe s priznano mednarodno zaščito, ki se bo na novo določila v zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o tujcih, ki pa še ni bil vložen v zakonodajni postopek. V tem delu v Pozitivni Sloveniji pričakujemo, da bo predlagatelj ob pripravi tega zakona upošteval pripombe strokovne javnosti ter da bo predlog zakona v primerjavi z Zakonom o tujcih osebam, na katere se nanaša, nudil pravico in zaščito v enakem obsegu oziroma da se bo z njim obseg upravičenih družinskih članov, s katerimi se bo oseba s priznano mednarodno zaščito lahko združevala, razširil. Pripravo novele Zakona o tujcih bomo torej pozorno spremljali. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o mednarodni zaščiti, ki ga obravnavamo danes, pa bomo v Pozitivni Sloveniji podprli. Hvala.
Hvala lepa, gospod Čehovin. Gospod Jožef Jerovšek ima besedo v imenu Polanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Gospa predsedujoča, spoštovane, spoštovani! Pred nami je novela Zakona o mednarodni zaščiti, s katero se v slovenski pravni red prenašajo direktive Evropske unije, ki določajo vsebinske pogoje za priznanje mednarodne zaščite ter raven pravic, ki jih mora država zagotavljati osebam s priznano mednarodno zaščito. Prav tako se celovito urejajo razlogi ter postopek za prenehanje in odvzem statusa mednarodne zaščite, ki so sedaj uvrščeni v različna poglavja zakona. Z novelo se jasneje opredeljujejo pogoji za tolmača, s katerimi se sklene ustrezna pogodba. Izvedba javnega razpisa pa glede na specifičnost potreb po postopkih mednarodne zaščite ni več obvezna. Z noveliranjem zakona o mednarodni zaščiti se v aktualnem mandatu Državnega zbora srečujemo drugič v dveh letih. Vsekakor gre razumeti razloge za noveliranje določil, ki gredo v smer uskladitve določil zakona o mednarodni zaščiti s predpisi Evropske unije, ki urejajo področje migracij. Ne gre pa razumeti dela, v katerem se odpira vprašanje konsistentnosti pristopa aktualne vlade, ki usklajuje Zakon o mednarodni zaščiti s predvideno novelo Zakona o tujcih, ki ni niti vložena. V tem delu se posega v področje združevanja oseb s priznano mednarodno zaščito, pri čemer se zaradi takšnega pristopa aktualne vlade zastavlja vprašanje pravne varnosti. Da takšno normiranje ruši preglednost in konsistentnost pravnega reda, kar je sporno z vidika pravne varnosti in varstva človekovih pravic, je v svojem mnenju opozorila tudi Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora. Primerneje bi bilo zagotoviti sočasno uveljavitev novele Zakona o mednarodni zaščiti in novele Zakona o tujcih. Na matičnem delovnem telesu je bil izpostavljen predlog, da se ponovno nujno uvede brezplačna pravna pomoč na prvi stopnji. V zvezi s tem vprašanjem v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke poudarjamo, da rešitev, ki je bila uvedena v zadnji noveli Zakona o mednarodni zaščiti, položaja prosilcev za mednarodno zaščito ne poslabšuje, saj imajo zagotovljeno pravno pomoč nevladnih organizacij postopkov na prvi stopnji, ki so v azilnem domu vsakodnevno prisotni. Takšna oblika pravnega svetovanja je za prosilce lažja in hitreje dostopna, kar je v postopkih mednarodne zaščite nujno. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke glede na vse navedeno Predlogu zakona o mednarodni zaščiti ne bomo nasprotovali. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Jerovšek. V imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov mag. Majda Potrata.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani gospod državni sekretar, poslanke in poslanci! Migracije so del sodobnega sveta. K sreči se nekateri za migracije odločajo tako, da imajo vse pravne dokumente urejene in jih ne silijo v to razmere. Nekateri pa se za migracije odločajo zaradi najrazličnejših nesprejemljivih življenjskih okoliščin in ozaveščeni državljani in državljanke zagovarjamo tezo, da je tistim ljudem, ki so se ne po lastni krivdi znašli v nemogočih življenjskih razmerah, treba omogočiti čim lažjo pot do ureditve statusa. Slovenija je doživela migracije bodisi ekonomske ali politične na prehodu iz 19. v 20. stoletje, sredi 20. stoletja. Soočamo pa se z migracijami tudi v tem času. Ne nazadnje je ideja o pretoku ljudi, blaga in storitev vkomponirana v idejo o Evropski uniji. Je pa zanimivo, da Slovenija s stališča migracij ni pogosto ciljna država, ampak je pogosteje tranzitna država. Naj recimo povem nekaj primerov, kako se gibljejo podatki o tem, koliko ljudi je za status zaprosilo in koliko ljudi je status uveljavilo. Daleč največ zahtev je bilo v letu 2000, in to 9244. In če pogledate, kolikim je bil azil priznan, samo 11. Največ priznanih statusov je iz leta 2004. Takrat je bilo 1208 vlog, dobilo pa je ta status 39. Če pogledamo najnovejši podatek, do konca oktobra je bilo vloženih 257 zahtevkov, ugodeno pa je bilo 33 ljudem. Zdaj poglejmo, kako zakon o mednarodni zaščiti določa oblike mednarodne zaščite. To sta dve, in sicer status begunca in subsidiarna zaščita. Status begunca se prizna osebi, ki utemeljeno in verodostojno izkaže, da je v matični državi ogrožena zaradi rase, vere, narodnosti, političnega prepričanja ali pripadnosti posebni družbeni skupini. Odločba o priznanju statusa begunca z dnem vročitve velja tudi kot dovoljenje za stalno prebivanje v Republiki Sloveniji. Subsidiarna zaščita pa se prizna osebi, ki ne izpolnjuje pogojev za priznanje statusa begunca, vendar izkaže utemeljene in verodostojne razloge, da bi ji bila ob vrnitvi v matično državo povzročena resna škoda, denimo grožnja s smrtno kaznijo ali celo usmrtitev, mučenje ali nehumano ali poniževalno ravnanje. Prav tako priznamo subsidiarno zaščito zaradi resne in individualne grožnje zoper življenje ali svobodo prosilca, zaradi samovoljnega nasilja v situacijah mednarodnega ali notranjega oboroženega spopada v izvorni državi. Odločba o priznanju subsidiarne zaščite z dnem vročitve velja tudi kot dovoljenje za začasno prebivanje v Republiki Sloveniji, dokler traja ta zaščita. Podatke o tem, iz katerih držav prihajajo prosilci, je povedala kolegica iz Državljanske liste. Naj pa opozorim še na eno stvar, da mora tujec v najkrajšem možnem času od vstopa v Republiko Slovenijo pri kateremkoli državnem organu ali organu samoupravne lokalne skupnosti izraziti namen za vložitev prošnje za mednarodno zaščito. Sledi postopek, v katerem policija ugotovi njegovo istovetnost, pot, po kateri je prišel v Republiko Slovenijo, ter ga preda azilnemu domu, kjer tujec vloži prošnjo za mednarodno zaščito. Tujec je pred sprejemom prošnje za mednarodno zaščito ustrezno informiran o postopku in pravicah v jeziku, ki ga razume. Tudi sprejem prošnje za mednarodno zaščito poteka ob prisotnosti prevajalca oziroma tolmača. Vse to sem povedala zaradi tega, da bi opozorila na dve ključni stvari, ki sta pri vlaganju zahteve za mednarodno zaščito bistveni. To pa je pravica do brezplačne pravne pomoči in pravica do tolmača. Zato je oboje treba obravnavati z dolžno skrbnostjo. In tu v Poslanski skupini Socialnih demokratov radi prisluhnemo pripombam zlasti civilne družbe. Predlog sprememb bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. S tem smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujemo z drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje bomo v skladu s časovnim potekom seje opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 9. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 9. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O VARSTVU KULTURNE DEDIŠČINE. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Ne vidim predstavnika Vlade, da bi dopolnilno obrazložil predlog, zato dajem besedo mag. Majdi Potrata, predsednici Odbora za kulturo kot matičnega delovnega telesa.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Odbor za kulturo je predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o varstvu kulturne dediščine obravnaval na šesti redni seji 4. decembra. Predlog zakona je preučila Zakonodajno-pravna služba z zakonodajnotehničnega vidika in dala pripombe k 28 členom. Predlog zakona je obravnavala tudi komisija Državnega sveta za kulturo, znanost, šolstvo in šport. Mnenje tega telesa je predstavil doktor Zoran Božič. Ob podpori temu predlogu zakonu je kot pomembno možnost poudaril predlagano možnost nagrajevanja poštenih najditeljev arheoloških ostalin, komisija pa je tudi menila, da mora država zagotavljati varovanje in ohranjanje kulturne dediščine, hkrati pa mora zagotoviti učinkovitost in smotrnost vseh postopkov, od določitve najdbe za kulturno dediščino in njenega evidentiranja do nadzora nad vsemi pravnimi in strokovnimi dejanji v zvezi z določeno najdbo, ki je kulturna dediščina. Predlog zakona je kot zainteresirano delovno telo obravnavala tudi Komisija za narodni skupnosti in ugotovili so, da v 2. členu predloga zakona ni dovolj poudarjen in upoštevan ustavnopravni položaj avtohtonih narodnih skupnosti, kar se velikokrat v praksi odraža v nezadostnem upoštevanju položaja obeh avtohtonih narodnih skupnosti v narodnostno mešanem okolju. Poudarjeno je bilo tudi, da bi na narodnostno mešanem območju kot temeljni problem morali videti tudi to, da sodi med temeljne elemente nujne identitete in hkrati tudi kulturne raznolikosti Republike Slovenije, zato bi morala biti v predlogu zakona dediščina teh dveh narodnih skupnosti ustrezno uporabljena. V poslovniškem roku so bili vloženi amandmaji koalicije k 22 členom in Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 4 členom, posredovani sta bili tudi dve mnenji lokalnih skupnosti, Mestne občine Ljubljana in Skupnosti občin Slovenije. Minister doktor Uroš Grilc je povedal, da je bil Zakon o varstvu kulturne dediščine, ki je začel veljati marca 2008, že večkrat deležen nujnejših sprememb in dopolnitev in tudi tokrat dopolnitve oziroma spremembe odpravljajo nejasnosti posameznih definicij, vpeljujejo nove definicije in popravke notranje skladnosti zakona, uvajajo dopolnitev določb o razglašanju spomenikov, dopolnitev določb o uvrščanju v nacionalno bogastvo, vpeljujejo nagrade naključnim najditeljem arheoloških ostalin posebnega pomena, zagotavljajo preglednejšo razmejitev pristojnosti pri izdaji različnih vrst soglasij, dopolnjujejo določila v zvezi z izvajanjem raziskav, prenos težišča financiranja predhodnih arheoloških raziskav iz državnega proračuna, posegajo na področje reguliranja poklicev, dopolnjeni so postopki in ukrepi inšpekcijskega nadzora in urejajo se prehodne določbe v zvezi z varstvenimi usmeritvami za registrirano nepremično dediščino. Zakonodajna-pravna služba je pojasnila, da je večina pripomb upoštevana v amandmajih koalicijskih poslanskih skupin. Sledila je daljša razprava članic in članov odbora. V nadaljevanju je bila s strani ministra pojasnjena tudi sprejemljivost ali nesprejemljivost pripomb. Odbor je sprejel amandmaje koalicijskih poslanskih skupin, ni sprejel dveh amandmajev SDS, dva amandmaja sta postala brezpredmetna, oblikoval je tudi svoj amandma k 21. členu. Vsi sprejeti amandmaji so uvrščeni v dopolnjeni predlog zakona. Predlagam dopolnjeni predlog zakona za sprejem na plenarnem zasedanju. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke in gospod Janez Ribič.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Državnega zbora. Spoštovane poslanke in poslanci! S sprejetjem teh sprememb zakona naj bi odpravili pomanjkljivosti ugotovljene ob izvajanju zakona. Bojimo se, da temu ni tako, saj tako strokovna kot zainteresirana javnost ocenjujeta, da obstajajo različne interpretacije obsega in načina uveljavljanja lastninske pravice do najdb. Ustavno sodišče se je že ukvarjalo z načini poseganja v lastninsko pravico. V Slovenski ljudski stranki menimo, da razmerja med državo kot lastnico vseh najdb, za katere se ugotovi, da so kulturna dediščina na njenem ozemlju, in lastniki zasebnih zbirk niso dovolj jasno opredeljena. Menimo, da enako kot pri številnih drugih zakonih bo tudi tukaj prihajalo do konflikta interesov med nacionalnim in zasebnim. In to ni dobro, kljub temu da spremembe in dopolnitve zakona odpravljajo nekatere nejasnosti določenih definicij in uvajajo nove, Med drugim je tudi dopolnjena opredelitev nacionalnega bogastva. S spremembami naj bi bila zapolnjena tudi vrzel v zvezi z državnim lastništvom iz arheoloških izkopavanj na ozemlju Republike Slovenije. Dopolnjeno opredeljuje nacionalna bogastva in vnaša spremembe pri razglašanju spomenikov. Prav tako vpeljuje možnost nagrajevanja poštenih najditeljev arheoloških ostalin in določa postopek za ugotovitev upravičenosti najditelja do nagrade in njene višine. To se nam zdi pomembna predlagana možnost nagrajevanja poštenih najditeljev arheoloških ostalin. Glede na mednarodne izkušnje naj bi tak način stimuliranja najditeljev pozitivno prispeval k naklonjenosti in zaupanju sodržavljanov ter povečanju zavesti o nujnosti ohranjanja kulturne dediščine. Zaupanje je še toliko bolj pomembno, saj živimo v času krize vrednot. Zakon naj bi podrobneje razmejil pristojnosti pri izdaji različnih vrst soglasij in odpravi administrativnih ovir. S spremembami zakona ljubiteljski iskalci arheoloških ostalin ne bodo več potrebovali univerzitetne izobrazbe za pridobitev dovoljenja. Sprememba zakona prinaša tudi spremembe v financiranju in odpravo razvida trgovcev s kulturno dediščino pri ministrstvu. Spremembe zakona tudi predvidevajo, da je treba lastnike nepremičninske kulturne dediščine o vpisu v register obveščati z javno objavo registra na svetovnem spletu. V Slovenski ljudski stranki predlog zakona podpiramo tudi zato, ker se zavedamo, da mora država zagotavljati varovanje in ohranjanje kulturne dediščine, obenem pa mora zagotoviti učinkovitost in smotrnost vseh postopkov od določitve najdbe za kulturno dediščino in njenega evidentiranja do nadzora nad vsemi pravnimi in strokovnimi dejanji v zvezi z določeno najdbo, ki je kulturna dediščina. To je nujno, saj vemo, da včasih ni bilo tako. Ob sprejetju sprememb pa bi bilo pametno sprejeti še zavezo, da tudi na osnovi členov tega zakona ne bomo odpirali ideoloških tem. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Ribič. Besedo ima Marjana Kotnik Poropat v imenu Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Hvala, spoštovana podpredsednica. Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! V tem letu praznujemo 100-letnico organiziranega varstva kulturne dediščine v Sloveniji. Pred 100 leti je namreč svojo službo deželnega konservatorja za Kranjsko nastopil dr. France Stele, seveda takrat v okviru decentralizacije dunajske centralne komisije za varstvo spomenikov. Novela Zakona o varstvu kulturne dediščine tako prihaja ob pravem času, pa čeprav gre le za najnujnejše spremembe, s katerimi se odpravljajo najbolj pereče težave v zvezi z izvajanjem zakona in zagotavljanjem javnega interesa. Z novelo bo pripravljena potrebna podlaga za konkretnejše spremembe, ki bodo po besedah ministra za kulturo vključevale nove rešitve na področju varstva dediščine v prostoru, postopka izdajanja dovoljenj za odstranitev dediščine in organiziranosti delovanja muzejev. Med obravnavo omenjenega predloga na seji matičnega delovnega telesa je bilo v razpravi izpostavljeno, da je bilo področje varovanja kulturne dediščine v proračunih za leti 2014 in 2015 podvrženo velikim finančnim rezom in je bil zato z namenom izboljšanja stanja v parlamentarno proceduro vložen zakon o zagotavljanju sredstev za nekatere nujne programe Republike Slovenije v kulturi. Ob tem bi želela posebej poudariti, da se v Poslanski skupini DeSUS zavedamo pomena varstva kulturne dediščine. Kulturna dediščina namreč spodbuja družbeno povezovanje, zagotavlja občutek lastne identitete, ob raznovrstnosti pa spodbuja tudi strpnost in spoštovanje drugega. Dediščina je pomemben spodbujevalec trajnostnega razvoja in kulturnega turizma, od varstva okolja, prenove in razvoja podeželja do kulturnih vidikov prostora in njegovega razvoja. Kljub temu pa v Poslanski skupini DeSUS menimo, da v danem trenutku ni primeren čas za sprejetje takega zakona. Trenutna finančna situacija nam namreč narekuje premišljeno porabo proračunskih sredstev in realizacijo programov ter projektov glede na prioritete. Poslanke in poslanca Poslanske skupine DeSUS bomo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varstvu kulturne dediščine podprli. Hvala.
Hvala lepa. Poslanska skupina italijanske in madžarske narodne skupnosti, dr. László Göncz.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani gospod državni sekretar, kolegice in kolegi! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varstvu kulturne dediščine je bil po navedbah predlagatelja vložen v postopek zaradi doseganja večje operativnosti določb zakona. S predlogom se odpravljajo določene nejasnosti posameznih definicij in se vnašajo tudi nekatere nove razlage. Med drugim se uvajajo dopolnitve določb o razglašanju spomenikov ter uvrščanju spomenikov v nacionalno bogastvo. Predlagajo se tudi nagrade naključnim najditeljem arheoloških ostalin posebnega pomena kot tudi določene korekcije glede transparentnosti in učinkovitosti financiranja arheoloških raziskav ter nekatere druge spremembe. Predlog zakona smo obravnavali tudi na seji Komisije za narodni skupnosti, ker nas pristojne organizaciji avtohtonih narodnih skupnosti nenehno opozarjajo na pomanjkljivosti in nedoslednosti na tem področju z zornega kota omenjenih skupnosti. Predvsem je treba izpostaviti težavo, da specifičnost premične in nepremične dediščine na narodnostno mešanih območjih, ki je posledica kontinuiranega bivanja oziroma sobivanja avtohtonih narodnih skupnosti na omenjenem teritoriju, je pri ugotavljanju kulturnih spomenikov velikokrat spregledana ali nedosledno definirana. Marsikdaj prihaja tudi do neustreznega posploševanja, zaradi česar ni korektno definirana in razvidna specifičnost kulturne dediščine z vidika posebnih elementov narodnih skupnosti. Omenjeno žal neugodno in tudi negativno vpliva na po naši presoji sporno spreminjanje kulturne krajine, arhitekture in drugih elementov premične in nepremične dediščine, zato predstavlja tudi neposredno težavo z vidika ohranjanja narodne identitete avtohtonih narodnih skupnosti. Ob zavedanju, da predlog zakona, ki je po navedbi predlagatelja zgolj prvi krog predvidenih sprememb na tem področju, daje zgolj omenjene možnosti za reševanje spornih vsebinskih vprašanj, z vidika narodnih skupnosti namreč vsi členi zakona niso odprti, smo se v naši poslanski skupini ter na Komisiji za narodni skupnosti odločili za opozorilo omenjene težave, in to smo želeli doseči s spremembo 9. točke prvotno predlaganega prvega odstavka 3. člena zakona, da bi tako zagotovili osnovo za morebitne poznejše bolj tehtne zakonske spremembe. V zvezi s tem smo opravili več pogovorov in usklajevanj tudi s pristojnim ministrstvom za kulturo in moram poudariti, da smo v vsebinskem smislu v veliki meri soglašali. Žal pa je kljub temu prevladalo mnenje, da naš amandma ne sodi v kontekst sedaj predlagane spremembe zakona. Res je, da je s strani koalicije v fazi sprejemanja zakona pred odločanjem na seji matičnega delovnega telesa bil vložen amandma, ki je spremenil koncept besedila in oblike predlaganega 2. člena, ki se nanaša na spremembo 3. člena veljavnega zakona. Ker je bil amandma sprejet, je naš predlog amandmaja postal brezpredmeten. Naj zaključim s tem, da kljub temu da se z vsebino spremembe zakona soglašava v večini predlaganih vsebin, vendar zaradi opozarjanja na omenjene težave z vidika narodnih skupnosti, ki sem jih omenjal, in predvsem z željo, da se vsebina zakona v bližnji prihodnosti v tej smeri nadgradi, pri glasovanju ne bova prispevala glasova za sprejetje predlaganih sprememb zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa, dr. László Göncz. V imenu Poslanske skupine Pozitivna Slovenija ima besedo gospod Mitja Meršol.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Pozdrav državnemu sekretarju oziroma trojki iz kulture, kolegice, kolegi! Varstvo kulturne dediščine so trije pomembni pojmi, da ne rečem celo himnični pojmi vrednot, katerim je zdaj dodana tudi etnična pripadnost in s tem povečanje kulturne raznolikosti v Sloveniji, in to ureja zakon oziroma predlog zakona dopolnjuje s svojim operativnim delom, tako da iz tistega vrednostnega pojma varstvo izvajamo glagol varovanje, ki naj bi bil bolj operativen, kar se tiče kulturne dediščine. Mislim, da je treba tukaj zlasti poudariti to, da je pri tem res dodana kulturni dediščini tudi ta kulturna dediščina manjšinskih etničnih skupnosti in staroselcev, ki dodajajo še to vrednoto in s tem povečujejo našo kulturno raznolikost, kar je pa tudi pravzaprav v skladu z deklaracijami, ki so bile sprejete že na začetku tega tisočletja v Združenih narodih, Svetu Evrope, in drugimi mednarodnimi deklaracijami. Pomembno v tej noveli zakona je tudi dotikanje tistega, kar je bilo danes že večkrat omenjeno, nagrad za naključno odkrivanje arheoloških najdb. Gre pa resnično za naključno, ne za načrtovano odkrivanje, in pri tem je novela zakona dokaj jasna in opredeljena. Tudi kar se tiče samih definicij, ki so tudi ena izmed osrednjih dejavnosti te novele, definicije iznosa, vnosa, izvoza, uvoza kulturnih vrednot in dediščine, se predlog zakona loteva teh definicij tako, da jih tudi sorazmerno primerja in postavlja tudi v carinsko zakonodajo in zakonodajo o našem notranjem trgu, tako da je tudi tukaj marsikaj storjenega naprej. Kar se tiče samega financiranja predarheoloških raziskav, se težišče sedaj v noveli zakona prenaša po nekakšen načelu: najprej razmisli, potem pa koplji. Se pravi, da je treba najprej resnično financirati in povečati težišče financiranja za presojo in analizo tistega, kaj je treba izkopavati in šele nato začeti kopati. Tudi glede samega reguliranja poklicev in vseh mogočih nazivov in strokovnih nosilcev na tem področju je predlog zakona dokaj usklajen tudi z direktivo EU iz leta 2005, tako da je tudi v tem smislu storjen korak naprej. Prav tako pa tudi samo urejanje inšpekcijskega nadzora nad izvajanjem oziroma delovanjem pri varovanju kulturne dediščine. V tem smislu, če sem naštel samo nekaj na splošno teh elementov predloga zakona, nas v Poslanski skupini Pozitivne Slovenije prepričuje to, da predlog zakona podpremo. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Meršol. V imenu Poslanske skupine SDS ima besedo gospa Janja Napast.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Lepo pozdravljeni z Ministrstva za kulturo, kolegi in kolegice! Tako kot prejšnji zakon tudi ta odpravlja nekatera neskladja s posameznimi definicijami in vnaša potrebne nove. Dopolnjuje se del v zvezi z državnim lastništvom najdb iz arheoloških izkopavanj na ozemlju Republike Slovenije. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varstvu kulturne dediščine izostruje odgovornost, dobrovernih posestnikov, saj se mora najditelj oziroma lastnik zavedati svojih dolžnosti. Treba je izpostaviti, da zakon predlaga možnost nagrajevanja poštenih najditeljev arheoloških ostalin in določa postopek za ugotovitev upravičenosti najditelja do nagrade in njene višine, ki pa ne bi pomenila znatnejše obremenitve državnega proračuna. Vendar imamo v Slovenski demokratski stranki pomisleke o le-tem predvsem zaradi nejasnega razmerja med državo kot lastnico vseh najdb, za katere se ugotovi, da so kulturna dediščina. Menimo, da razmerja kljub spremembam pri razglašanju spomenikov niso jasno opredeljena, zato prihaja do konflikta interesov med nacionalnim in zasebnim. Predlog samo predvideva uskladitev opredelitve nacionalnega bogastva z zvrstmi dediščine iz nacionalnega predpisa. Slovenska demokratska stranka posebej pozdravlja povečano odgovornost dobrovernih posestnikov, ki je bila doslej zelo ohlapno določena, zaradi česar je bilo vračilo predmetov oškodovancem povezano s finančnimi stroški, ki so realno neupravičeni. Če so objekti samo vpisani v register, še ne pomeni, da so pravilno varovani in kdo je bolj odgovoren za varovanje dediščine. Zato se poraja tudi negotovost in skrb glede financiranja izvajanja javne službe. Pri nas nikoli ni veljalo, da država v celoti poskrbi za vzdrževanje in obnovo kulturnih spomenikov. To se veže na prenehanje financiranja, izvajanja javne službe, v katerem bodo začele z delom pokrajine, ki pa do danes še niso bile ustanovljene. Zavod pa ne razpolaga s sredstvi za obnove, torej lahko strožji varstveni režimi lastnikom in s tem občinam nalagajo večje stroške. Zakon pregledneje razmeji pristojnosti pri izdaji različnih vrsti soglasij, zato se s tem odpravlja administracija in zmanjšuje birokracija, na primer določbe, ki govorijo o posegih v dediščino, za katero ni potrebno kulturno varstveno soglasje zavoda. Predlog uvaja nujno nedvoumnost pri določitvi inšpekcijskih zavezancev in celovito prenavlja določila inšpekcijskih ukrepov in postopka glede dolžnega ravnanja zavezanca v primeru odrejene ustavitve izvajanja del, sanacije stanja in nadomestnega ukrepa. Za nadaljnje delo pa bi rada opozorila na znak Evropske dediščine, ki ga lahko prejmejo nacionalni spomeniki, ki povečujejo ozaveščenost o spomenikih in imajo pomembno vlogo v zgodovini, kulturi ter razvoju Evropske unije in poudarjajo njihovo evropsko razsežnost. Z dejavnostmi obveščanja ter izobraževanja bo namreč lahko prihodnje leto med 23 državami sodelovala tudi Slovenija. Slovenska demokratska stranka bo predlog zakona podprla. Hvala.
Hvala lepa, gospa Napast. V imenu poslanske skupine Socialnih demokratov ima besedo gospod Samo Bevk.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani zbor! Tako kot večina predlogov zakonov, ki jih pripravlja Ministrstvo za kulturo, je tudi predlog novele Zakona o varstvu kulturne dediščine predviden za dvofazno prenovo. Predloženi predlog je zbir manjših popravkov, medtem ko naj bi bili večji posegi pripravljeni z drugo novelo. Glavna področja sprememb, ki jih prinaša novela zakona, so po navedbi ministrstva naslednja: ureditev nejasnosti in neskladij posameznih definicij in vnos novih, nujno potrebnih, ureditev vrzeli v zvezi z državnim lastništvom najdb arheoloških izkopanin in dopolnitev določbe v zvezi s prenehanjem statusa spomenika ter obvezno soglasje Zavoda za varstvo kulturne dediščine. Ob tem velja že v začetku dodati tisto, ki je praktično ena redkih, ki je deležna zanimanja javnosti, to je nagrada naključnemu najditelju arheološke najdbe. Zakon bolj jasno določa postopek prenehanja statusa spomenika na osnovi predloga pristojnega zavoda. V praksi se namreč dogaja, da občine prekličejo odloke za območje celotne občine, čeprav izda Zavod za kulturno dediščino negativen odgovor. S predlagano spremembo se občine zaveže k pridobitvi soglasja zavoda, s čimer se zaščiti zakonito varovana kulturna dediščina. Tako je sedaj to določilo bolj zavezujoče. Če pa bi občina ravnala v nasprotju s soglasjem ali brez njega, bi bilo mogoče sprožiti upravni spor oziroma presojo zakonitosti akta pred Ustavnim sodišče. Nagrado naključnemu najditelju arheološke najdbe pozna večina držav. Tako rešitev smo imeli tudi v preteklosti v zakonu iz leta 1961. Dejstvo je, da je dosedanja praksa pokazala, da je bilo število tistih, ki so na temelju zakona prijavili arheološke predmete, minimalno. Muzeji pa so posledično tudi izgubili stik z zbiralci in s tem pregled nad zasebno premično dediščino. Upamo, da bo tako ta nagrada popravila odnos med zbiralci in muzejskimi ustanovami. Iz uvodne obrazložitve je mogoče razbrati predlagateljevo oceno, da je veljavni zakon v evropskem okolju spoznan za sodoben in napreden zakon, ki celovito ureja področje varovanja materialne in nesnovne kulturne dediščine na ozemlju Republike Slovenije, uveljavlja načelo sorazmernosti med javnim interesom in pravicami lastnikov ter prenaša določila relevantnih mednarodnih konvencij in Evropskih direktiv v slovenski pravni red. Tokratne spremembe se nanašajo predvsem na nepremično kulturno dediščino, pomemben del osnovnega zakona pa vsebuje tudi področje premične kulturne dediščine, za katero skrbijo slovenski muzeji. Muzeološka stroka si prizadeva, da bi po zgledu arhivskega zakona področje delovanja muzejev in skrbi za premično kulturno dediščino urejal specialni zakon o muzejih. Skrbi pa me mačehovski odnos države do kulturne dediščine, saj so bila sredstva za obnovo kulturne dediščine z rebalansom proračuna za leto 2014 in proračunom za leto 2015 zmanjšana na minimum in se komaj približujejo 30 % sredstev, ki jih je državni proračun za to področje namenjal leta 1996. Prav zaradi tega smo Socialni demokrati v parlamentarno proceduro vložili zakon o zagotavljanju sredstev za nekatere nujne programe Republike Slovenije v kulturi. Zakonu o kulturnem tolarju oziroma evru, kot mu popularno rečemo, se bo veljavnost iztekla konec letošnjega leta. Z novim zakonom pa podaljšujemo veljavnost tega zakona še za obdobje od leta 2015 do leta 2019, s katerim bi dokončali nerealizirane projekte s področja kulturne dediščine, knjižničarstva, ljubiteljske dejavnosti, investicij v javne zavode in kulturniške mreže ter tako zagotovili dodatnih 56 milijonov evrov oziroma toliko sredstev, kot jih bodo za ta leta predvideli državni proračuni. Ministrstvo pripravlja tudi obsežnejšo spremembo zakona v drugi fazi. V Poslanski skupini Socialnih demokratov predlagamo, da se takrat spremeni tudi sintagma živa kulturna dediščina v nesnovno kulturno dediščino, predlagali pa bomo še nekatere druge spremembe. Socialni demokrati bomo novelo Zakona o varstvu kulturne dediščine podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Bevk. V imenu Poslanske skupine Državljanske liste ima besedo gospa Polonca Komar.
Hvala lepa za besedo, predsedujoča. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice, kolegi! Z zakonom o spremembah in dopolnitvah Zakona o varstvu kulturne dediščine se med drugim dopolnjujejo določbe o razglašanju spomenikov in določbe o uvrščanju v nacionalno bogastvo, vpeljujejo nagrade naključnim najditeljem arheoloških ostalin posebnega pomena, pregledneje razmejijo pristojnosti pri izdaji različnih vrst soglasij, dopolnjujejo določila v zvezi z izvajanjem raziskav, prenaša se težišče financiranja predhodnih arheoloških raziskav iz državnega proračuna in dopolnjujejo določila glede postopkov in ukrepov inšpekcijskega nadzora. Predvsem pa je zelo pomembno, da predlagane spremembe nadgrajujejo obstoječe ukrepe varstva kulturne dediščine in spodbujajo poštene naključne najditelje, da o najdbi obvestijo pristojno institucijo. Denarno nagrado za naključne najditelje pozna večina evropskih držav, in na podlagi izkušenj iz drugih držav lahko pričakujemo, da se bo bistveno povečalo število prijavljenih najdb. Prav tako pa se s predlaganimi spremembami v postopku izdaje kulturnovarstvenega soglasja odpravljajo administrativne ovire, za kar se v Državljanski listi zavzemamo na vseh področjih. V Poslanski skupini Državljanske liste bomo zato predlog zakona podprli. Hvala.
Hvala lepa, gospa Komar. S tem smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členu in vloženem amandmaju, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 17. 12. Vložen je amandma k 2. členu, in sicer amandma Slovenske demokratske stranke. Sprašujem, ali želi kdo o tem razpravljati? Gospod Jerovšek, imate besedo. Predstavnik Vlade, državni sekretar, se je tudi javil,. Dajem besedo državnemu sekretarju. Razpravljate o 2. členu oziroma amandmaju.
Hvala lepa, gospa predsednica. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Glede amandmaja. Definicije v zvezi s premičnimi spomeniki bodo obravnavane v okviru spreminjanja členov v zvezi z dejavnostjo muzejev in organizacijo javne službe varstva premične dediščine, se pravi v tej drugi fazi spremembe zakona. Sicer pa je po našem mnenju ta predlagana definicija inventarne knjige preobsežna, saj se inventarne knjige pripravljajo za muzejske zbirke, ki so obenem nacionalno bogastvo, in druge inventarizirane zbirke skladno z 10. členom veljavnega zakona. Za posamezne predmete se v primeru uvrstitve v nacionalno bogastvo izdajo odločbe, enako se sprejmejo odloki v primeru razglasitve za spomenik premične dediščine, kot je to urejeno v veljavnem zakonu. Dodatno še pojasnjujemo, da je vodenje inventarne knjige premične dediščine urejeno s posebnim podzakonskim predpisom, to je s pravilnikom o vodenju inventarne knjige premične kulturne dediščine. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jerovšek, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani! Državnega sekretarja sicer nisem čisto popolnoma razumel, ali podpirajo ta amandma ali ga ne podpirajo, jaz ga seveda podpiram. Bom pa, ker je to amandma, tokrat edini z začetka zakona, v skladu z usklajeno prakso nekaj besed tudi o zakonu spregovoril. Upam, da predsedujoča temu ne bo nasprotovala, ker bom izkoristil ustaljeno prakso. Jaz sem se pri razpravi o tem zakonu na odboru kar intenzivno vključil v razpravo, kajti opazil sem nekatere nedoslednosti in pomanjkljivosti, zato sem trdno upal, da bo ministrstvo samo v drugi obravnavi to predlagalo kot spremembe, kajti v tem primeru bi bile zagotovljene tovrstne spremembe. Če mi, opozicija, kaj bolj vsebinskega predlagamo, je itak zavrnjeno. To se ni zgodilo. Hočem pa reči, da tukaj v uvodu piše, da so pristopili le k najnujnejšim spremembam, s katerimi se odpravljajo najbolj pereče težave v zvezi z izvajanjem zakona in zagotavljanja javnega interesa. To je malo milejša formulacija, kot je bila včeraj pri Zakonu o uresničevanju javnega interesa na področju kulture, kjer je kar pisalo, da je to nek prehodni zakon, najnujnejše stvari, k mu itak mora slediti krovni zakon, sistemski zakon. Zdaj vidim, da je tu podobna dikcija. Sprašujem se, ali je celotno ministrstvo zgolj na začasnem delu, da se nobenega zakona ne lotijo sistemsko, celovito. Jaz mislim, da imamo ministrstva zato, da probleme rešujejo, da če že nekaj delajo, počnejo to celovito. Popolnoma jasno je, da se na takšen način večajo stroški države, kajti tudi ta papir je treba plačati, dvomim, da so ga samo znotraj napisali in sedaj spet neke stvari, ki so potrebne, pa se v tem trenutku ne zdijo najnujnejše, niso odpravili. Jaz sem skozi ta zakon naletel na nejasnosti oziroma nedoslednosti na področju, ki jih zakon obravnava, da jih celo spreminja, spremembe pri razglašanju spomenikov. Za kaj gre? Tu piše v tretji alineji, da določba ni bila jasna v delu, ki določa vlogo zavoda, postopku, ki ga vodijo občine. In ravno pri takšni zadevi sem se na občinskem svetu srečal s tem zakonom in nejasnostmi in nedoločnostmi. Ko smo imeli odlok o razglasitvi spomenikov lokalnega pomena, sem na licu mesta predlagal, da se domačija in grob dr. Jožeta Pučnika razglasi za spomenik, kar bi država morala sama narediti. Kajti če to ni dediščina in pomemben objekt in izvir državnosti, je žalostno, da mora nekdo opažati. Ampak jaz sem to spremembo predlagal, ampak potem je minister v končni fazi zavrnil to spremembo, čeprav me je predstavnik področnega zavoda na seji občinskega sveta prepričeval, da mora od smrti takšne osebe miniti 50 let, in to v slučaju Jožeta Pučnika. To bi pomenilo, da bodo naslednje generacije lahko o tem začele razmišljati. Na odboru se je izkazalo, da takšne dikcije v zakonu sploh ni. Jaz sem potem v naslednji fazi tam tudi ugotovil, da domačija Antona Ingoliča, od katerega smrti je minilo 20 let, pa je uvrščena. In prav je, da je uvrščena, da je to pisatelj iz naše občine. Mislil sem, da boste v tej obravnavi spremenili zakon tako, da takšne nelogičnosti ne bodo možne. Ampak k temu niste pristopili, vse ostaja tako, enkrat v daljni prihodnosti bo kakšna bolj stalna vlada verjetno spremenila tudi te zadeve. Seveda pa moram opozoriti, da področni zavodi in drugi zavodi se za našo simbolno dediščino morajo tudi zanimati in sami opozarjati na to. Minilo je 10 let od smrti dr. Jožeta Pučnika in verjetno je čas, to ni kult osebnosti ali karkoli, da se utemeljitelju slovenske državnosti tudi skozi takšne stvari in na takšen način posveti neka pozornost. Če imamo zavode, resorno ministrstvo, ki mora o tem razmišljati, naj razmišljajo, ne pa, da se dejansko obnašajo kot delavci na začasnem delu, in to vse skupaj, čeprav so opozorjeni, prepuščajo neki daljni prihodnosti.
Gospod Jerovšek, ali lahko preidemo, prosim, na razpravo o 2. členu, lepo prosim.
O 2. členu sem že rekel, da ga podpiram. Hvala lepa.
Hvala lepa. Proceduralni predlog ima najprej gospod Bevk.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovani zbor! Saj ste me pravzaprav prehiteli, hotel sem proceduralno predlagati, da bi res govorili o 2. členu. Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke predlaga, da se v 2. členu doda nova točka, to je inventarna knjiga. V obrazložitvi pravijo: "Inventarna knjiga je pojem, ki se večkrat pojavlja, zato je smiselno, da se vključi med posamezne izraze, ki se jih obrazloži." Ne vem, kaj ima inventarna knjiga skupnega s spomenikom in obeležjem znamenitemu Jožetu Pučniku. Predlagam, da se v nadaljevanju govori izključno o tem amandmaju, bomo pa imeli priložnost za širšo razpravo o problematiki kulturne dediščine ob noveli, ki jo bo v Državni zbor posredovala Vlada, kakor napovedujejo na Ministrstvu za kulturo. Sva pa s kolegom Jožefom Jerovškom o tej problematiki in o spomenikih tako Jožetu Pučniku, razglasitvi Osankarice za spomenik državnega pomena, o partizanski bolnišnici Franja, Bazi 20 in tako dalje govorila na matičnem Odboru za kulturo, pa mislim, da ni treba, da bi s tem utrujali še na državnozborskem plenarnem zasedanju. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Mislim, da je tudi gospod Jerovšek že prej ugotovil, da smo zgrešili bistvo 2. člena. Gospa Majda Potrata, imate proceduralno ali razpravo? Razpravo. Če želi še kdo drug razpravljati, bom odprla možnost za prijave. Zaenkrat samo mag. Majda Potrata. Izvolite, gospa Potrata.
Hvala, gospa podpredsednica. Iz odgovora gospoda državnega sekretarja ugotavljam, da je vprašanje inventarne knjige, ki je, mimogrede, zelo slabo obrazloženo in gre samo za prepis na odboru vloženega amandmaja z dobesedno enako obrazložitvijo, da mora biti med termini zaradi tega, ker se večkrat pojavlja. Jaz bi razpravo pripela na neko drugo vprašanje, ki je povezano z odgovorom. Namreč državni sekretar je povedal, da bo vprašanje inventarne knjige razrešeno ob obsežnejši noveli istega zakona. Bi pa opozorila na to, da stroka pričakuje, da bi muzeji dobili samostojen zakon, da bi imeli zakon o muzejih, tako podobno kot imamo zakon o arhivih. Jaz puščam sedaj ob strani, koliko smo prenormirana država s posamičnimi zakoni, ampak vendarle je o teh stvareh mogoče razpravljati na zelo različne načine. Amandmaja, ki je vložen ne podpiram, saj tudi ni dobil podpore na odboru, tudi zaradi enake obrazložitve ali podobne obrazložitve, kot je bila tedaj povedana. Bi pa morala, gospa podpredsednica, in tu je bolj replika kot karkoli drugega, dejstvo je namreč, da je gospod Jerovšek razpravljal ob 2. členu tako po ustaljeni parlamentarni praksi zelo na široko, je enako parlamentarno prakso na odboru uporabil ob 1. členu. Bi pa predlagala, da bi predložil magnetogram seje občinskega sveta Slovenske Bistrice, ker govori o nekaterih inštitucijah in o nekaterih strokovnih mnenjih teh inštitucij, ki utegnejo v čudno luč postaviti mnenja teh inštitucij. In tu se mešata dve različni stvari. Eno je vprašanje razglasitve nekega objekta ali območja kot državni spomenik, drugo je pa vprašanje dostopnosti do arhivskega gradiva. To sta dve ločeni vprašanji in ju ne kaže zamenjavati. Kjer so časovne zamejitve, se ve, da gre za dostopnost arhivskega gradiva. In da bi primerjali ravnanje v dveh primerih, ki ju gospod Jerovšek omenja, to je primer Antona Ingoliča in Jožeta Pučnika, bi bilo treba imeti vse podatke o tem, kako je s tema dvema spomenikoma, o čem je bilo govora, kako bi se to obravnavalo, da bi si lahko v Državnem zboru ustvarili natančno sliko o tem, kar je bilo na lokalni ravni narejeno, pa narejeno po neustaljenem in nesprejemljivem postopku. Lokalna skupnost ne more nečesa razglasiti kot državni spomenik po svoji presoji. Ko pa govorimo o razglasitvi nekega območja, predmeta za državni spomenik, je pa treba ravnati previdno še z enega vidika. Treba je vprašati tudi, kaj o tem menijo svojci. Jaz se o tej stvari v nadaljevanju ne bom oglašala. Predlagam pa, ker bo danes tudi občinski svet v Slovenski Bistrici zasedal, da počakamo tudi na tiste stvari in vidimo, kako stvari tečejo. Poudarjam, gre preprosto za izrekanje tudi o posameznikih na odgovornih funkcijah in o inštitucijah. Mislim, da mi, ki nimamo podatkov o teh rečeh, ne moremo verodostojno razpravljati. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Imate repliko, gospod Jerovšek?
Hvala lepa. Moram reči, da sem zelo vesel, da se kolegica Potrata tako zanima za razprave na občinskem svetu občine Slovenska Bistrica. Kot je dobro obveščena, imamo res danes občinski svet, in jo vabim, da pride v nadaljevanju poslušat razprave na občinskem svetu. Ker je seja vedno odprta za javnost, se je lahko udeleži. Ne nazadnje je imela nekoč bolj pro forma poslansko pisarno tudi v Slovenski Bistrici. Ta tema je tam končana, ker je minister zavrnil amandma, ki sem ga jaz tam predlagal. Tako da te teme v tej fazi tam ne moremo več odpirati. Minister Grilc, da ne bo pomote, je to zavrnil. Zdaj jaz opozarjam na to, da je zakon res takšen, kot piše, da je bolj prehodnega značaja, neke nujne stvari. Ne vseh nujnih, ker to, kar sem jaz odprl, je že nujna stvar, ampak priložnostne stvari pač odpira, hkrati pa pripravljajo nekaj bolj sistemskega, kot je zaznati iz tega in drugih zakonov, ki zadnje čase prihajajo z ministrstva. Še enkrat pravim, ta zakon je takšen, kot je. Verjamem, kot je bilo tudi mnenje naše poslanske skupine, da je vsaj večina stvari dobronamernih in koristnih, zato ga ne bomo zavrnili. Seveda si pa želim, da bi ministrstvo, ki je za simbolne spomenike in za kulturno dediščino zadolženo, o tem tudi v bodoče razmišljalo in prispevalo k temu, da bomo mi na oltar domovine postavljali, če se tako izrazim, prave relikvije, ne pa relikvije drugih držav. Hvala.
Hvala lepa. Boste dobili repliko, gospa Potrata. Najprej ugotavljam, da sta oba razpravljavca zašla od amandmaja k 2. členu. Pozivam vse, ki boste razpravljali v bodoče, da se držite tega, kar imamo danes na dnevnem redu. Repliko ima gospa Potrata.
Hvala, gospa podpredsednica. Nisem zašla po lastni volji, ampak je bilo treba nekatere navedbe, ki niso natančne, povedati tako, kot jih je treba. Če bi pa pogledali magnetogram seje Odbora za kulturo, bi videli, koliko časa smo se ukvarjali z rečmi, ki sploh niso bile tudi predmet zakona in kolikokrat je bilo gospodu Jerovšku pojasnjeno tisto, kar mu je moralo biti pojasnjeno. Replicirati pa sem želela na izjavo o pro forma poslanski pisarni. Jaz vem, da je to bolečina gospoda Jerovška, ker so ljudje iz volilnega okraja gospoda Jerovška prihajali tudi v Poslansko pisarno Socialnih demokratov. Zdaj imata poslansko pisarno tam v preteklem mandatu še Dejan Levanič in zdaj Matevž Frangež. Mi razumemo opravljanje obveznosti do državljank in državljanov kot tisto, ki presega ozke meje volilnega okraja. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Ali želi še kdo razpravljati o 2. členu? Potem dajem zdaj besedo še predstavniku Vlade dr. Alešu Črniču.
Hvala lepa. Najprej glede učinka, glede očitka o nepremišljenem pristopu k spremembi zakona itn. Zadeva je ravno nasprotna. Ministrstvo se je prenove lotilo po zelo tehtnem premisleku. Tukaj sta tudi dve fazi, kot smo večkrat pojasnili. Prva faza je omejena na nepremično dediščino, druga pa na premično dediščino. Ne gre torej za nobeno priložnostno spreminjanje, nič bolj sistemskega ne pričakujemo, ampak gre za ti dve fazi. Naj še enkrat ponovim in bom zelo ekspliciten, da ne bo nesporazumov, tega predlaganega amandmaja ne moremo podpreti. Če bi že o njem razpravljali, bi to bil prostor potem v drugi fazi. Pa tudi vsebinske zadržke imamo, kot sem jih že pojasnil, pa še enkrat naj ponovim: definicija inventarne knjige je preobsežna, poleg tega pa je to že urejeno s pravilnikom o vodenju inventarne knjige premične kulturne dediščine. Samo dve besedi o tem odloku občine Slovenska Bistrica. Ta odlok je sprejet v neskladju z zakonodajo, zato o njem težko sploh karkoli razpravljamo. Pojasnili smo že na matičnem odboru, za kaj gre. Tudi smo že prosili občino, da to popravi. Dejstvo namreč je, da se spomeniki lokalnega pomena razglašajo na podlagi strokovnih podlag zavoda, kar v tem primeru niti približno ni bilo izpolnjeno. Gre za to, da domačija niti ni vpisana v register kulturne dediščine, kar je sploh predpogoj za karkoli. Samo še ena stvar, in sicer v zvezi z izraženo skrbjo glede muzejskega področja, muzejske stroke in tako naprej. Naj samo povem, da ta druga faza, ki jo že intenzivno pripravljamo, poteka v nekem rednem intenzivnem dialogu in usklajevanju z muzejsko stroko. Gre za celotno področje premične dediščine, kjer delujejo tudi muzejske institucije, tako je ta skrb zares odveč. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Želi še kdo razpravljati? Če ne, zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali čez pol ure v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi 20. sejo Državnega zbora, ki jo bomo z glasovanji nadaljevali ob 15.15. Hvala lepa.
Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo s prekinjeno sejo Državnega zbora. Prehajamo na glasovanja Državnega zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o prekrških po skrajšanem postopku. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 17. december 2013, in sicer k 5. členu. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin koalicije k 5. členu. Sprašujem, ali želi kdo v imenu poslanske skupine obrazložiti glas. Morda v svojem imenu? Če ne, prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 68, proti nihče. [[Za je glasovalo 68.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo glasovanje o amandmaju in drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandma k 5. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k temu členu vložiti amandmaje. Ni želje. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi zaradi amandmajev, sprejetih v drugi obravnavi, predlog zakona bil neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Želi kdo obrazložiti glas v imenu poslanske skupine? Ne. V svojem imenu? Ne. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 68, proti nihče. [[Za je glasovalo 68.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo prekinjeno 4. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o vinu po skrajšanem postopku. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 17. december 2013. Prehajamo na 1. točko, k 13. členu, in sicer odločanje o amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Naj vas spomnim, če bo ta amandma sprejet, postane amandma pod 2. točko brezpredmeten. Želi kdo obrazložiti glas? Ne želi. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 30, proti 44. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin koalicije k 13. členu. Želi kdo obrazložiti glas? Ne želi. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti 22. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 22.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 14. členu. Če bo ta amandma sprejet, postane amandma pod številko 2 brezpredmeten. Želi kdo obrazložiti glas? Ne. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 29, proti 44. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin koalicije k 14. členu. Želi kdo obrazložiti glas? Ne. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti 21. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 21.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo glasovanje o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandmaje k 13. in 14. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k tema členoma vložiti amandmaje. Imate besedo, gospod Tanko.
Hvala lepa za besedo. Vsem lep pozdrav! Poslanska skupina bo vložila amandmaje k tema dvema členoma.
Hvala lepa. Smo zabeležili to željo. Prekinjam to točko dnevnega reda, ki jo bomo nadaljevali jutri, 19. decembra, po končanih glasovanjih. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davčnem postopku v okviru rednega postopka. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Želi kdo obrazložiti glas? Izvolite, gospod Šircelj, imate obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine.
Hvala lepa. Spoštovana podpredsednica, predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! V Poslanski skupini SDS tega zakona ne bomo podprli predvsem zaradi tega, ker niso bile upoštevane usmeritve niti zaključki razprave na Odboru za finance in monetarno politiko, ki so šli predvsem v smeri tega, da bi zakon postal bolj transparenten in bi zagotovil določeno pravno varnost za vse davčne zavezance. Še vedno je ostalo neodgovorjeno vprašanje, kaj se bo dogajalo s tistimi davčnimi zavezanci, ki so danes že v postopku in za katere se bo ta postopek nadaljeval v letu 2014 in pravzaprav po katerem zakonu bodo obdavčeni. Tudi Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora je v svojem mnenju opozorila na možnost retroaktivnosti tega zakona. Vemo pa, da če pride do retroaktivnosti pri posameznem davčnem zavezancu, to pomeni da je zakon neustaven oziroma v nasprotju z ustavo. Tako kažejo navsezadnje številne odločbe oziroma številne odločitve Ustavnega sodišča, in to navsezadnje povzroči še veliko večjo škodo. Zaradi tega in tudi zaradi nekega načelnega splošnega pomisleka, ali se s tem zakonom dejansko v davčno politiko Republike Slovenije uvaja že s samo stopnjo davka kaznovalna politika, navsezadnje je tudi nemško ustavno sodišče določilo, da vsaka davčna stopnja, ki je nad 50 %, dejansko pomeni poseg v lastninsko pravico vsakega posameznika, tega zakona ne moremo podpreti. Pričakovali smo sicer, da bo Vlada Republike Slovenije tudi zaradi tega, ker so nekateri koalicijski poslanci predvsem iz Socialnih demokratov opozarjali na te zadeve, upoštevala določene rešitve, vendar jih ni. Ker jih ni, zakona ne podpiramo oziroma mu nasprotujemo.
Hvala lepa. Bi želel še kdo obrazložiti glas v imenu poslanske skupine? Ne. V svojem imenu? Izvolite, gospod Pavlišič, obrazložitev v svojem imenu.
Hvala za besedo. Tega zakona ne morem podpreti. Podpiram namen zakona, ki je dober, vendar ne glede na to, da poslanci sprejemamo zakone in ustavo v tem državnem zboru, nismo nad zakoni in nismo nad ustavo in moramo to upoštevati. Pri tem zakonu nas opozarjajo, da je pot v pekel tlakovana z dobrimi nameni. Zaradi teh dobrih namenov mora država oziroma davkoplačevalci pogosto plačevati neke obveznosti nazaj z zamudnimi obrestmi. Zadnji takšen primer je bil recimo včeraj, tukaj pa je še recimo primer izbrisanih, pa še kaj bi se našlo. Iz tega razloga zaradi ustavne spornosti tega predloga zakona ne morem podpreti, predlagam pa, da če ga sprejmete, da hkrati predlagate tudi Ustavnemu sodišču, da se takoj izreče o ustavnosti tega zakona, da ne bomo s temi posledicami potem bili seznanjeni kasneje, morda čez pet let, ko bomo nekomu obdavčili nekaj na osnovi tega zakona in mu potem to vse skupaj nazaj vračali z zamudnimi obrestmi. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Bi še kdo želel obrazložiti glas? Izvolite, gospa Kociper.
Hvala lepa. Jaz bi samo pojasnila, da je Zakonodajno-pravna služba pri tem zakonu v zvezi s tem, kar je povedal gospod Pavlišič, res izpostavila določena vprašanja, kot jih izpostavi vedno v teh primerih. Tudi v konkretnem primeru, ko se določa doba pregledovanja s pet na deset let, ko se lahko pregledujejo prijavljeni prihodki in premoženje, bo sodišče moralo tehtati pravice in poseg v pravice in opraviti vse tisto, kar vedno opravi, kadar gre za tehtanje posameznih ustavnih pravic. Kljub temu pomisleku, ki smo ga imeli tudi predlagatelji, Ministrstvo za finance zelo trdno stoji na stališču, da v tem primeru obstaja zelo zanesljiva podlaga za to, da bo pri tem tehtanju Ustavno sodišče presodilo tako, kot predlaga predlagatelj zakona. To so potrdili z več odločbami Vrhovnega sodišča, mislim, da tudi eno odločbo Evropskega sodišča. Po zatrditvi Vlade obstaja zelo velika verjetnost, da ta odločba, ki je prvič v naši zakonodaji, ni sporna in bo z lahkoto prestala morebitni test na Ustavnem sodišču, zato bom jaz ta zakon podprla.
Hvala lepa, gospa Kociper. Bi želel še kdo besedo? Izvolite, mag. Šircelj.
Hvala lepa. V svojem imenu orazložitev glasu [[..]]Zakona ne bom podprl, ker mislim, da bo sprejem tega zakona lahko naredil ne le pravno škodo v našem pravnem sistemu, ampak ker obstaja velika verjetnost, da se bodo ponovili primeri, kot so nastajali oziroma kot je bilo odločeno včeraj oziroma predvčerajšnjem, ko bo morala država dejansko vrniti več denarja, kot ga je dobila, ker bo morala vrniti vse zamudne obresti. To tudi pomeni, da bodo zaradi tega na drugi strani ostali davkoplačevalci plačevali več, in pomeni tudi to, na kar je opozorila Zakonodajno-pravna služba, da obstaja določena verjetnost, po mojem osebnem mnenju obstaja velika verjetnost, da se bo v mnogih primerih to zgodilo. Poleg tega mi moramo delovati v okviru ustave in vlada mora pripravljati zakone v okviru ustave. Neka pravna praksa je nastala tudi včeraj z odločbo Ustavnega sodišča, ki je določilo, da zakon ne more delovati za nazaj. Zaradi tega bo prišlo do vračila zelo veliko denarja. Takšen način, jaz mislim, da je za vlado nesprejemljiv. Vlada, tu mislim tudi na posameznike oziroma funkcionarje te vlade in tudi ostalih vlad, bi morali ob takih trditvah tudi osebno odgovarjati, navsezadnje odgovarjati predvsem zato, če pride do nepotrebnega odtoka denarja iz državnega proračuna.
Hvala lepa. Bi še kdo želel besedo? Izvolite, gospod Aljoša Jerič.
Hvala lepa. Potrjujem, kot je povedala pred menoj kolegica Kociprova, da smo glede vprašanja pet ali deset let tudi v Poslanski skupini Pozitivne Slovenije imeli pomisleke v tej smeri. Vendar nas je ravno Ministrstvo za finance opozorilo, da je glavnina tistih ljudi, ki imajo tukaj prikrito premoženje oziroma glavnina pridobivanj teh premoženj se je dogajala pred več kot petimi leti, s hkratnim zagotovilom, da bodo postopki vodeni profesionalno in zelo tehtno. Zaupamo v vodenje teh postopkov, zato bomo podprli tak predlog besedila spremembe zakona. Hvala.
Hvala lepa. Lahko preidemo na odločanje? Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti 30. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 30.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o opravljanju plačilnih storitev za proračunske uporabnike v okviru rednega postopka. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Bi želel kdo obrazložiti glas? Ne. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 2. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 7. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo predloga Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o mednarodni zaščiti v okviru rednega postopka. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Sprašujem, ali bi kdo želel obrazložiti svoj glas. Ne. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 9. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varstvu kulturne dediščine v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 17. december 2013. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 2. členu. Bi želel kdo pred odločanjem obrazložiti glas? Če ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 28, proti 42. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmaju in s tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandma k dopolnjenemu predlogu zakona ni bil sprejet, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Bi želel kdo obrazložiti glas? Da. Gospa Ljudmila Novak v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije.
Hvala za besedo. Krščanski demokrati Nove Slovenije bomo to novelo zakona sicer podprli, vendar opozarjamo, da nekatere rešitve pogrešamo v tem zakonu in želimo, da bi kmalu predlagali nove izboljšave. Predvsem menimo, da so lastniki nepremičnin kulturne dediščine premalo stimulirani za njihovo ohranjanje. Ko začnejo graditi neko hišo in naletijo na arheološke ostanke, morajo sami investirati te raziskave. Na primer, mlada družina, ki že tako najame kredit za gradnjo hiše, mora potem investirati še to, in se znajde v zagati in s tem ni izenačena niti s tistimi, ki gradijo na območju, kjer so že bile opravljane raziskave na račun države. Potem pravimo tudi, da je problematično zmanjšanje sredstev, ki so namenjena za obnovo spomenikov kulturne dediščine, in zaradi tega lahko izgubimo tudi nekatere pomembne spomenike kulturne dediščine, na primer ogrožene so srednjeveške stenske poslikave pri Svetem Primožu nad Kamnikom in še nekatere druge, kajti namenjenih je premalo sredstev tudi za izpolnjevanje pogodbenih obveznosti, kaj šele za kaj novega. Pa tudi, ker so obnove čedalje bolj prepuščene trgu, se zmanjšuje kvaliteta obnov, premalo je tudi konservatorjev, ki bi to nadzorovali, zato se v nekaterih primerih dela celo škoda. Nova Slovenija bo to novelo zakona podprla, vendar želimo opozoriti na te pomanjkljivosti, za katere pričakujemo, da jih boste v prihodnosti skušali izboljšati.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine narodnih skupnosti, gospod Roberto Battelli, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Jaz lahko samo domnevam, ampak z veliko gotovostjo, da se iz političnih razlogov država pravzaprav zavzema za to, da ne pride do identifikacije avtohtonih narodnih skupnosti z lastno kulturno dediščino, in da pravzaprav država negira to, kar razglaša, in to, v kar jo zavezujejo vsi notranji, ustavni akti, pa tudi mednarodni dokumenti, kar zadeva to materijo. Poglejte si register, koliko kulturne dediščine je registrirane kot kulturna dediščina narodnih skupnosti – niti enega primera ni. Niti enega! Zavrnjen je bil amandma v zvezi s prvim odstavkom 3. člena, točka 9, Družbeni pomen kulturne dediščine, definicija je pa naslednja: "Družbeni pomen je vrednost, ki jo ima dediščina zaradi svojega kulturnega, vzgojnega, razvojnega, verskega, simbolnega in identifikacijskega potenciala ali za preučevanje strok, kot so antropologija, arheologija, arhitektura, etnologija, umetnostna zgodovina in zgodovina." Jaz vas pozivam, spoštovane kolegice in kolegi, da pogledate učbenike iz vseh teh predmetov, pa da mi poveste, ali kateri od teh učbenikov povezuje te pojme tudi z narodnimi skupnostmi. Nobeden! Tega ni. To je bilo zavrnjeno. In iz tega pač jaz ne morem drugače ugotoviti, kot da so politični razlogi, ki diktirajo od nekod, iz neke tradicije, da do tega sploh ne pride. To so velike kršitve, to so izjemno resne kršitve ustavnih obveznosti in mednarodnih obveznosti te države. Zato tega zakona ne bom podprl.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov ima besedo gospod Bevk.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani zbor! Poslanska skupina Socialnih demokratov bo podprla novelo Zakona o varstvu kulturne dediščine. Predlagatelj uvaja neke manjše spremembe, ki se dotikajo predvsem varstva nepremične kulturne dediščine, večje spremembe pa se predvidevajo v drugi fazi oziroma z obširnejšimi spremembami, ki jih bo Vlada poslala v Državni zbor še v tem mandatu. Veljavni zakon je v evropskem okolju spoznan kot sodoben in napreden zakon, ki celovito ureja področje varovanja materialne in nesnovne kulturne dediščine na ozemlju Republike Slovenije. Bi pa radi ob tem opozorili na podhranjenost kulturne dediščine oziroma naložb v spomeniško področje. V proračunu za leto 2014 je zagotovljenih v primerjavi z letom 1996 samo še 30 % sredstev, kot jih je bilo zagotovljenih v letu 1996. Zato je skupina poslank in poslancev Socialnih demokratov vložila v parlamentarno proceduro zakon o zagotavljanju sredstev za nekatere nujne programe Republike Slovenije v kulturi. S tem zakonom podaljšamo veljavnost zakona o kulturnem tolarju oziroma evru, kot mu popularno rečemo, tudi za obdobje od leta 2015 do leta 2019 in tako bomo lahko zagotovili dodatna sredstva tudi za varovanje in revitalizacijo nacionalne kulturne dediščine državnih spomenikov in tudi spomenikov lokalnega pomena. Ob tem ko izražam podporo temu zakonu, plediram tudi za podporo noveli zakona o kulturnem tolarju oziroma evru, ki bo prišla na dnevni red Državnega zbora prihodnje leto. Upamo, da bo tudi sprejet. Veljati pa bo začel leta 2015. Naj pa povem, da je ravnokar o tem zakonu razpravljal tudi Državni svet oziroma pristojna komisija in ga je podprl. Hvala lepa. Poslanska skupina Socialnih demokratov bo današnjo novelo zakona o kulturni dediščini podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa. Bi še kdo želel obrazložiti glas? Gospod Battelli v svojem imenu, izvolite.
Hvala lepa. Dovolite, da še dopolnim. To je tudi en tak primer, saj ni prvi, ko zakonodaja izgleda perfektna, popolna, v skladu z najvišjimi standardi, dejansko pa se dogaja nasprotje od tega, kar piše. To je na področju varovanja manjšin narodnih skupnosti tipično. To ugotavljamo mi. Ugotavlja tudi vlada. Kar nekaj zadnjih vlad to ugotavlja, in ugotavlja Svet Evrope. Jaz bi prosil za malo resnosti okoli teh vprašanj, ko se obravnavajo, da niso stvari sprejete kar tako tja v en dan, ampak da se dejansko osredotočimo na to, da uresničujemo zakone, uresničujemo besede, ki jih zapisujemo v zakonih na tem področju in na vseh ostalih področjih. Jaz ne bom podprl zakona. Bom počakal, da bomo videli, kaj bo ta druga sprememba zakona prinesla v zvezi s tem. Hvala
Hvala lepa tudi vam. Lahko preidemo na odločanje? Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 68, proti eden. [[Za je glasovalo 68.]] [[Proti eden.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam 20. sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri, 19. decembra 2013, ob 9. uri. Vsem skupaj želim lep dan!