Доброго ранку, шановні народні депутати, запрошені та гості Верховної Ради України. Прошу, шановні колеги, підготуватися до реєстрації. Ввімкніть систему "Рада". [[10:03:08]] Зареєструвалися в сесійній залі 417 народних депутатів. Ранкове засідання Верховної Ради України оголошую відкритим. Шановні колеги, прошу прослухати оголошення. Відповідно до статті 13 Закону України "Про статус народного депутата України" та статті 4.2.2 Регламенту Верховної Ради України інформую про вихід народного депутата України Тимошенка Віктора Анатолійовича зі складу депутатської фракції "Регіони України" та входження до складу депутатської фракції Народної партії. Шановні колеги, інформація про результати роботи Верховної Ради України в пленарному режимі сьомого квітня 2005 року. Ви знаєте, що в силу відомих причин чи внаслідок відомих причин нами розглянуто всього дев’ять питань порядку денного, тобто це - 15 проектів постанов. За результатами розгляду прийнято 15 постанов, а також заслухано інформацію Генерального прокурора, міністра внутрішніх справ та Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини стосовно обставин затримання голови Донецької обласної ради Бориса Колеснікова. Шановні колеги, вчора ми проводили таємне голосування бюлетенями з виборів суддів Конституційного Суду. Про результати голосування я прошу проінформувати Мішуру Валерія Дмитровича - голову Лічильної комісії Верховної Ради України.
Дякую, Володимире Михайловичу. Шановні народні депутати, дозвольте ознайомити вас із змістом протоколу номер два засідання Лічильної комісії Верховної Ради України від сьомого квітня 2005 року. Слухали про підсумки таємного голосування про призначення на посаду судді Конституційного Суду України. У бюлетень для таємного голосування про призначення на посаду судді Конституційного Суду України були включені кандидатури Бординюка Василя Івановича, Вороб’я Петра Адамовича, Стецюка Петра Богдановича, Шишкіна Віктора Івановича. На підставі результатів таємного голосування лічильна комісія встановила: кількість народних депутатів, повноваження яких визнані - 447, кількість народних депутатів України, які одержали бюлетені для таємного голосування - 109, відповідно до статей 85 та 147 Конституції України, статті 7 Закону України про Конституційний суд України, статті 3.2.5 та глави 3.7 Регламенту Верховної Ради України Лічильна комісія вирішила вважати вибори щодо призначення на посаду судді Конституційного суду України такими, що не відбулися. Підписи членів комісії. Дякую за увагу.
Так, дякую, Валерій Дмитрович, за інформацію. Шановні колеги, відповідно до статті 2.5.2 Регламенту у п’ятницю ми маємо 30 хвилин для виступів народних депутатів із внесенням пропозицій, оголошенням запитів, заяв, повідомлень. Прошу народних депутатів подати. записатися на виступ. А тим часом дозвольте оголосити депутатські запити, що надійшли. Надійшли запити народних депутатів України: Леоніда ЧЕРНОВЕЦЬКОГО до Президента України щодо проблем Дарницького районного суду міста Києва. Ставлю на голосування про підтримку запиту. [[10:06:36]] За-49 Запит не підтримано. Григорія КАЛЕТНИКА до Президента України щодо звільнення з посади Голови Севастопольської міської державної адміністрації у зв’язку з порушенням вимог Конституції у частині заборони суміщення службової та депутатської діяльності. Ставлю на голосування про підтримку запиту. [[10:07:08]] За-123 Запит не підтримано. Михайла ДОБКІНА до Президента України щодо звільнення з посади голови Львівської обласної державної адміністрації у зв’язку з порушенням вимог Конституції у частині заборони суміщення службової та депутатської діяльності. Ставлю на голосування про підтримку запиту. [[10:07:40]] За-140 Запит не підтримано. Володимира ЛЕЩЕНКА до Президента України щодо скасування Постанови Кабінету Міністрів України від 20 листопада 2003 року "Про заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян". Ставлю на голосування про підтримку запиту. [[10:08:09]] За-171 Запит підтримано. Ставлю на голосування про направлення запиту до Президента України. Прошу голосувати. [[10:08:31]] За-187 Рішення не прийнято. Володимира ВОЮША до Президента України щодо звільнення з посади міністра економіки та з питань європейської інтеграції у зв’язку з порушенням вимог Конституції у частині заборони суміщення службової та депутатської діяльності. Ставлю на голосування про підтримку запиту. [[10:09:01]] За-156 Запит підтримано. Ставлю на голосування про направлення цього запиту до Президента України. [[10:09:22]] За-158 Рішення не прийнято. Ігоря ШУРМИ до Президента України щодо звільнення з посади Секретаря Ради національної безпеки і оборони у зв’язку з порушенням вимог Конституції у частині заборони суміщення службової та депутатської діяльності. Ставлю на голосування про підтримку запиту. [[10:09:53]] За-171 Запит підтримано. Ставлю на голосування про направлення запиту до Президента України. [[10:10:15]] За-181 Рішення не прийнято. Юрія БОЙКА до Президента України щодо створення в Києві Некрополя Слави України та перепоховання в ньому видатних українців, розпорошених по цвинтарях усього світу. Ставлю на голосування про підтримку запиту. [[10:10:46]] За-154 Запит підтримано. Ставлю на голосування про направлення запиту до Президента України. [[10:11:07]] За-172 Рішення не прийнято. Єфима ФІКСА до Президента України щодо звільнення з посади голови Київської обласної державної адміністрації в зв’язку з порушенням вимог Конституції в частині заборони суміщення службової та депутатської діяльності. Ставлю на голосування про підтримку запиту. [[10:11:37]] За-145 Рішення не прийнято. Олександра ГРАНОВСЬКОГО до Президента України щодо звільнення з посади голови Волинської обласної державної адміністрації в зв’язку з порушенням вимог Конституції в частині заборони суміщення службової та депутатської діяльності. Ставлю на голосування про підтримку запиту. [[10:12:07]] За-135 Рішення не прийнято. Групи народних депутатів [[ШИРКО, ШЕРШУН Олексій]] до Президента України щодо збереження Державного комітету з питань житлово-комунального господарства, як самостійного центрального органу виконавчої влади. Ставлю на голосування про підтримку запиту. Прошу голосувати. [[10:12:37]] За-165 Запит підтримано. Ставлю на голосування про направлення запиту до Президента України. Прошу голосувати. [[10:12:58]] За-216 Рішення не прийнято. Валерія БОРЗОВА до Президента України щодо звільнення з посади Тернопільської обласної державної адміністрації у зв’язку з порушенням вимог Конституції в частині заборони суміщення службової та депутатської діяльності. Ставлю на голосування про підтримку запиту. [[10:13:28]] За-160 Запит підтримано. Ставлю на голосування про направлення запиту до Президента України. [[10:13:49]] За-182 Рішення не прийнято. Олександра КІСЕЛЬОВА до Президента України щодо звільнення з посади голови Запорізької обласної державної адміністрації у зв’язку з порушенням вимог Конституції у частині заборони суміщення службової та депутатської діяльності. Ставлю на голосування про підтримку запиту. [[10:14:23]] За-166 Запит підтримано. Ставлю на голосування про направлення запиту до Президента України. [[10:14:43]] За-167 Рішення не прийнято. Тамари ПРОШКУРАТОВОЇ до Президента України щодо звільнення з посади голови Одеської обласної державної адміністрації у зв’язку з порушенням вимог Конституції у частині заборони суміщення службової та депутатської діяльності. Ставлю на голосування про підтримку запиту. [[10:15:13]] За-143 Рішення не прийнято. Олександра ЦАРЕНКА до Президента України щодо звільнення з посади міністра освіти і науки у зв’язку із порушенням вимог Конституції в частині заборони суміщення службової та депутатської діяльності. Ставлю на голосування про підтримку запиту. [[10:15:41]] За-127 Рішення не прийнято. Володимира ВОЮША до Президента України щодо звільнення з посади Голови Івано-Франківської обласної державної адміністрації у зв’язку з порушенням вимог Конституції у частині заборони суміщення службової та депутатської діяльності. Ставлю на голосування про підтримку запиту. [[10:16:11]] За-138 Рішення не прийнято. Олександра ГРАНОВСЬКОГО до Президента України щодо звільнення з посади Голови Закарпатської обласної державної адміністрації у зв’язку з порушенням вимог Конституції у частині заборони суміщення службової та депутатської діяльності. Ставлю на голосування про підтримку запиту. [[10:16:42]] За-118 Рішення не прийнято. Валерія БОРЗОВА до Президента України щодо звільнення з посади Голови Житомирської обласної державної адміністрації у зв’язку з порушенням вимог Конституції у частині заборони суміщення службової та депутатської діяльності. Ставлю на голосування про підтримку запиту. [[10:17:13]] За-130 Рішення не прийнято. Ігоря ШУРМИ до Президента України щодо звільнення з посади Міністра охорони здоров’я у зв’язку з порушенням вимог Конституції у частині заборони суміщення службової та депутатської діяльності. Ставлю на голосування про підтримку запиту. [[10:17:45]] За-129 Рішення не прийнято. Олександра КИСЕЛЬОВА до Президента України щодо звільнення з посади Голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації у зв’язку з порушенням вимог Конституції у частині заборони суміщення службової та депутатської діяльності. Ставлю на голосування про підтримку запиту. [[10:18:13]] За-126 Рішення не прийнято. Тамари ПРОШКУРАТОВОЇ до Президента України щодо звільнення з посади Голови Полтавської обласної державної адміністрації у зв’язку з порушенням вимог Конституції у частині заборони суміщення службової та депутатської діяльності. Ставлю на голосування про підтримку запиту. [[10:18:43]] За-125 Рішення не прийнято. Єфима ФІКСА до Президента України щодо звільнення з посади Міністра фінансів у зв’язку з порушенням вимог Конституції у частині заборони суміщення службової та депутатської діяльності. Ставлю на голосування про підтримку запиту. [[10:19:12]] За-135 Рішення не прийнято. Олександра ЦАРЕНКА до Президента України щодо звільнення з посади Голови Чернігівської обласної державної адміністрації у зв’язку з порушенням вимог Конституції у частині заборони суміщення службової та депутатської діяльності. Ставлю на голосування про підтримку запиту. [[10:19:43]] За-128 Рішення не прийнято. Володимира ПЕТРЕНКА до Голови Верховної Ради України з приводу тяганини з боку працівників прокуратури Сумської області та Генеральної прокуратури у розслідуванні справи щодо вбивства. Марії МАРКУШ до Прем’єр-міністра, міністра внутрішніх справ, міністра юстиції щодо незаконного призупинення пільг для ветеранів військової служби і органів внутрішніх справ, невиконання рішення конституційного суду. Людмили ДАВИДОВОЇ до Прем’єр-міністра щодо завершення будівництва центральної районної лікарні у місті Богодухові Харківської області. Дмитра РУДКОВСЬКОГО до Прем’єр-міністра, міністра з питань надзвичайних ситуацій щодо кризового економічного стану Білоцерківського заводу “Еталон”. Миколи МЕЛЬНИКА до Прем’єр-міністра, міністра аграрної політики щодо проведення інвентаризації майна санаторію “Поділля” у місті Хмільник. Левка ЛУК’ЯНЕНКА до Прем’єр-міністра щодо незаконних обмежень при нарахуванні пенсій льотному складу Цивільної авіації. Анатолія КУКОБИ до Прем’єр-міністра щодо надання безвідсоткових кредитів працівникам бюджетної сфери на придбання житла. Петра ПИСАРЧУКА до Прем’єр-міністра, голови правління Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” щодо надання коштів для газифікації населених пунктів Перемишлянського району Львівської області. Олександра ГОЛУБА до Прем’єр-міністра з приводу простою виробництва на вагоноремонтному заводі відкритого акціонерного товариства “Дніпровагонрембуд” міста Дніпропетровськ. Дмитра РУДКОВСЬКОГО до Прем’єр-міністра щодо незадовільного вирішення питання перегляду показників Розпису Державного бюджету на 2005 рік стосовно фінансування будівництва і придбання житла для військовослужбовців. Леоніда ЧЕРНОВЕЦЬКОГО до Прем’єр-міністра щодо проблеми Дарницького районного суду міста Києва. Людмили КИРИЧЕНКО до Прем’єр-міністра, голови Державної податкової адміністрації, начальника Головного управління державної служби щодо тиску та публічного порушення прав громадян України, державних службовців першим заступником голови Державної податкової адміністрації Катеринчуком. Анатолія РАХАНСЬКОГО до Прем’єр-міністра стосовно звернень громадян міста Саки Автономної Республіки Крим щодо необґрунтованого підвищення тарифів на комунальні послуги. Леоніда ГРАЧА до Прем’єр-міністра щодо проведення ревізії виділених земельних ділянок для депортованих кримських татар, болгар, німців, вірменів та греків. Віктора РАЗВАДОВСЬКОГО до Прем’єр-міністра щодо виділення коштів на завершення будівництва тепломережі для військового містечка селища Озерне Житомирської області. Людмили ДАВИДОВОЇ до Прем’єр-міністра щодо фінансування незавершеного будівництва школи в селі Олександрівка Валківського району Харківської області. Володимира ЛЕЩЕНКА до Прем’єр-міністра стосовно перерахунку розмірів пенсій вдовам пенсіонерів Міністерства оброни. Ярослава КЕНДЗЬОРА до Прем’єр-міністра стосовно незавершеного будівництва виставочного залу Національного художнього музею України по вулиці Інститутській в місті Києві. Валентина ЛАНДИКА до Прем’єр-міністра щодо продовження дії всіх норм Закону “Про спеціальні економічні зони і спеціальний режим інвестиційної діяльності в Донецькій області”. Володимира ЄЩЕНКА до Прем’єр-міністра щодо виділення коштів на газифікацію окремих вулиць міста Тальне Черкаської області. Олександра МОРОЗА до Прем’єр-міністра, Генерального прокурора щодо протиправних дій керівництва державного підприємства “Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України”. Івана ТОМИЧА до Прем’єр-міністра щодо збереження Національного природного парку “Гуцульщина” Косівського району Івано-Франківської області. Михайла РАТУШНОГО до Прем’єр-міністра, Генерального прокурора з приводу зловживання посадових осіб у процесі реалізації проекту Євро-Азійського нафтотранспортного Коридору. Олександра КЕМЕНЯША до Прем’єр-міністра щодо виділення коштів на проведення берегоукріплювальних робіт у селі Ільниця Іршавського району Закарпатської області. Вадима ГУРОВА до Прем’єр-міністра щодо забезпечення Криворізької лікарні №3 медичною апаратурою. Віктора ДРАЧЕВСЬКОГО до Прем’єр-міністра з приводу незадовільного вирішення питання порушеного в депутатському запиті щодо ліквідації наслідків підтоплення селища Північне та інших мікрорайонів міста Нікополя. Миколи КРУЦЯ до Прем’єр-міністра стосовно збільшення дотації для покриття дефіциту в бюджеті Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Леоніда СЕРГІЄНКА до Прем’єр-міністра щодо перегляду порядку сплати за авалювання податкових векселів. Олега ТЯГНИБОКА до Прем’єр-міністра щодо звільнення керівного складу Державного комітету у справах національностей та міграції у зв’язку із службовою невідповідністю. Станіслава ПХИДЕНКА до Прем’єр-міністра з приводу неможливості організації на Волині безкоштовного харчування учнів 1-4 класів у зв’язку з відсутністю фінансування. Марії МАРКУШ до Прем’єр-міністра, Міністра внутрішніх справ щодо звернення президента Всеукраїнського об’єднання інвалідів Чорнобиля і війни стосовно усунення дискримінації з пенсійним забезпеченням працівників міліції. Юрія КАРМАЗІНА до Прем’єр-міністра, Секретаря Ради національної безпеки, Генерального прокурора, Голови Служби безпеки з приводу неналежної державної політики у сфері державного резерву, систематичних корупційних дій, зловживань службовим становищем та нецільового використання бюджетних коштів, порушення порядку проведення тендерів посадовими особами Держкомрезерву. Групи народних депутатів [[МИГОВИЧ, ТОЛОЧКО, ОЛІЙНИК та інші]] до Віце-прем’єр-міністра Миколи Томенка щодо виділення коштів на врятування історичної пам’ятки – дерев’яного храму Введення XVII-XVIII століття в селі Розтока Міжгірського району Закарпатської області. Євгена ГІРНИКА до Віце-прем’єр-міністра Миколи Томенка щодо відновлення роботи оргкомітету з відзначення 150-річчя народження Івана Франка та включення до програми заходів побудови пам’ятників Іванові Франкові в містах Болехові та Коломиї. Михайла БАУЕРА до Кабінету Міністрів щодо виділення коштів на виконання Програми соціально-економічного розвитку Сторожинецького району, Чернівецької області. Геннадія РУДЕНКА до Кабінету Міністрів щодо поновлення прав медичних працівників Миргородського району Полтавської області на отримання комунальних пільг, підвищення заробітної плати до прожиткового мінімуму, надбавки за трудовий стаж та щорічної виплати на оздоровлення. Михайла БАУЕРА до Кабінету Міністрів щодо газифікації села Зелений Гай Новоселицького району, Чернівецької області. Віктора ДРАЧЕВСЬКОГО до Генерального прокурора стосовно звернення виборців Нікопольського району Дніпропетровської області та громадського комітету екологічного захисту міста Нікополя щодо незаконної рекультивації санітарного полігону промислово-побутових відходів СД-28. Віктора БОРЩЕВСЬКОГО до Генерального прокурора стосовно зловживань посадовими особами відкритого акціонерного товариства Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго” та закритого акціонерного товариства “Підприємство з експлуатації електричних мереж “Центральна енергетична компанія”. Віктора ПЕТРОВА до Генерального прокурора з приводу порушення конституційних прав громадянки Гаврилюк та її дітей. Олега БІЛОРУСА до Генерального прокурора, Голови Державної податкової адміністрації, Фонду держмайна, Державного комітету природних ресурсів щодо порушення прав держави та трудового колективу закритого акціонерного товариства “Трускавецькурорт”. Михайла ДОБКІНА до Генерального прокурора, Міністра внутрішніх справ з приводу блокування роботи державного аграрно-торгівельного підприємства “Радгосп-завод “Мукачівський”. Володимира ПУЗАКОВА до Генерального прокурора щодо ситуації, яка склалась навколо Кіровоградського кредитного союзу “Кокс”. Геннадія РУДЕНКА до Генерального прокурора щодо правомірності дій Генеральної прокуратури у справі проти телеканалу “НТН”. Віктора ТИМОШЕНКА до Генерального прокурора з приводу розповсюдження неправдивих відомостей посадовими особами Кабінету Міністрів про діяльність народного депутата. Олени БОНДРЕНКО до Генерального прокурора з приводу заборгованості з заробітної плати мешканцю міста Славутич Євтєєву. Олега БЕСПАЛОВА до Генерального прокурора щодо порушення прав власників земельних ділянок товариства з обмеженою відповідальністю “Істок”. Ігоря ЮХНОВСЬКОГО до Генерального прокурора щодо прискорення розгляду прокуратурою міста Києва справи стосовно незаконного захоплення земельної ділянки та пошкодження майна Інституту математики Національної академії наук. Миколи КРАВЧЕНКА до Генерального прокурора стосовно повторного рішення Київської міської ради щодо примусового переміщення транспортних засобів. Олексія КОРСАКОВА до Генерального прокурора, міністра внутрішніх справ, голови ДПА щодо надання допомоги у вивченні матеріалів перевірки фінансово-господарської діяльності комунального Державного підприємства “Центральна районна аптека №216” міста Єнакієве. Групи народних депутатів [[ІВАНЧО, ТОМИЧ та інші]] до Генерального прокурора, міністра внутрішніх справ з приводу нехтування конституційних прав громадян правоохоронними органами та підозри в корумпованості, при розгляді справ стосовно шахрайства коштами в особливо великих розмірах у Вінницькому районі Вінницької області. Юрія ОРОБЦЯ та Сергія ОЛЕКСІЮКА до Генерального прокурора щодо неправомірного застосування Закону “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” при нарахуванні пенсії ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Алли АЛЕКСАНДРОВСЬКОЇ до Генерального прокурора з приводу порушення вимог Державної програми приватизації. Олександра ВАСИЛЬЄВА до Генерального прокурора, міністра внутрішніх справ стосовно дій контролюючих та правоохоронних органів у Донецькій області. Володимира ЯВОРІВСЬКОГО до Генерального прокурора, міністра внутрішніх справ з приводу злочинної бездіяльності протягом останніх років органів місцевого самоврядування, правоохоронних органів, прокуратури, щодо розслідування фактів незаконного захоплення земель та викрадення урожаю зернових у Кіровоградській області, яке здійснювалось під прикриттям колишньої адміністрації Президента. Миколи РУДЬКОВСЬКОГО до Генерального прокурора щодо проведення службового розслідування дій відповідальних працівників прокуратури з приводу закриття або відмови у порушенні кримінальних справ по фактах протиправних дій Ніжинського міського голови. Євгена ГІРНИКА до Генерального прокурора з приводу звернення сесії Івано-Франківської обласної ради щодо відставки прокурора області Юрченка. Григорія ОМЕЛЬЧЕНКА до Генерального прокурора, міністра внутрішніх справ, міністра охорони здоров’я щодо розслідування обставин смерті неповнолітнього внаслідок ненадання належної медичної допомоги в Херсонській обласній лікарні. Віталія ШИБКА до Генерального прокурора щодо перевірки інформації про незаконне відчуження державного майна головою Державного комітету телебачення і радіомовлення. Зареми КАТУШЕВОЇ до Генерального прокурора стосовно законності введення великомасштабних робіт в парковій зоні міста Сімферополя. Михайла ВОЛИНЦЯ до міністра транспорту та зв’язку, Генерального прокурора щодо порушення прав членів Вільної профспілки працівників Київського метрополітену з боку адміністрації. Олександра ГОЛУБА до міністра праці та соціальної політики щодо неправомірних дій працівників відділу соціального забезпечення Кременчуцького району Полтавської області. Олега БІЛОРУСА до міністра промислової політики з приводу звільнення з посад директорів промислових підприємств та науково-дослідних інститутів в 2004 році. Євгена КИРИЛЬЧУКА до міністра транспорту та зв’язку стосовно передачі водогінних мереж Рівненської станції водопостачання, Львівської залізниці її в комунальну власність територіальної громади міста Ківерці. Володимира ОНІЩУКА до міністра аграрної політики, голови Одеської обласної державної адміністрації з приводу порушення законодавства посадовими особами Саратської районної державної адміністрації та Платіївської сільської ради Одеської області при розпаюванні земельних паїв. Миколи ЧЕЧЕЛЯ до міністра охорони здоров’я, міністра внутрішніх справ щодо фактів порушення керівництвом Державної академії керівних кадрів культури і мистецтв норм санітарної та пожежної безпеки. Володимира ПЕТРЕНКА до міністра юстиції, Генерального прокурора щодо зволікання з ліквідацією заборгованості по заробітній платі працівникам Сумського заводу "Гумотехніка". Івана МИГОВИЧА до міністра внутрішніх справ, Генерального прокурора з приводу грубих порушень громадянських прав ромів. Ярослав КЕНДЗЬОРА до міністра освіти і науки стосовно засад діяльності та методики навчання у філіях Московського університету в містах Чернігів та Севастополь. Володимира ОНІЩУКА до міністра освіти і науки щодо закінчення будівництва школи в селі Марасіївка Білгород-Дністровського району Одеської області. Миколи МЕЛЬНИКА до міністра оборони щодо підпорядкованості будинку, який перебував на балансі ліквідованої військової частини в місті Вінниці. Володимира ПУЗАКОВА до міністра охорони здоров’я з приводу кризової ситуації в медичних закладах Світловодського району Кіровоградської області. Олександра КЕМЕНЯША до Міністра охорони здоров’я щодо придбання сучасного рентгенівського апарату для туберкульозного диспансеру Виноградівського району Закарпатської області. Михайла ВОЛИНЦЯ до Міністра освіти і науки, Генерального прокурора щодо безпідставного закриття навчальних закладів у місті Олександрії Кіровоградської області. Лілії ГРИГОРОВИЧ до Міністра внутрішніх справ щодо корупційних діянь начальника податкової міліції Охтирської податкової інспекції. Михайла РОДІОНОВА до Міністра внутрішніх справ щодо порушення законності Яготинським районним відділом міліції при розслідуванні кримінальних справ. Олексія БАБУРІНА та Володимира ЄЩЕНКА до Міністра аграрної політики щодо порушення законодавства при паюванні земель колишнього птахорадгоспу “Солонянський” Дніпропетровської області. Михайла КОСІВА до Міністра юстиції з приводу невиконання рішення суду стосовно стягнення з відкритого акціонерного товариства “Львівобленерго” майнової та матеріальної шкоди. Георгія БУЙКА до Міністра внутрішніх справ щодо зловживань та фактів хабара в особливо великому розмірі працівниками Управління Міністерства внутрішніх справ в Одеській області. Володимира ДЕМЬОХІНА до Міністра аграрної політики щодо фінансово-економічного обґрунтування видання наказу від 22 березня 2005 року “Про внесення змін та доповнень до наказу Міністерства аграрної політики від 21 лютого 2005 року №73”. Михайла КОСІВА до Міністра культури і мистецтва щодо нормалізації ситуації навколо Національного музею в місті Львові. Анатолія ОРЖАХОВСЬКОГО до Міністра оборони з приводу негативних наслідків руйнації навчально-військових полігонів. Катерини ФОМЕНКО до Міністра транспорту та зв’язку щодо поліпшення обслуговування залізничним транспортом мешканців Білокуракинського району Луганської області. Сергія МАТВІЄНКОВА до Міністра охорони навколишнього природного середовища щодо критичної ситуації, що склалась з накопиченими пестицидами у Донецькій області. Андрія ПОЛІІТА до Міністра охорони здоров’я щодо виділення путівки для проведення санаторно-курортного лікування неповнолітньої мешканки Кіровограда. Левка ЛУК’ЯНЕНКА до Секретаря Ради національної безпеки і оборони щодо фактів незаконного зайняття посад в Міністерстві оборони громадянами Росії. Віктора ГОРБАЧОВА до Секретаря Ради національної безпеки і оборони щодо надання достовірної інформації стосовно ситуації на “Чорноморському суднобудівному заводі” та вжиття заходів з метою захисту державних інтересів. групи народних депутатів [[ТОЛОЧКО, СИТНИК та інші]] до Державного з приводу ситуації, що склалася навколо Національної академії державного управління при Президентові України. Володимира ДЕМЬОХІНА до Уповноваженого Верховної Ради з прав людини щодо надання інформації стосовно додержання конституційних прав і свобод військовослужбовців та членів їх родин. Дмитра РУДКОВСЬКОГО до Голови Служби безпеки щодо перевірки дій посадових осіб Міністерства оборони, що містять ознаки порушення чинного законодавства. Івана ВЕРНИДУБОВА до Голови Служби безпеки, Генерального прокурора, Міністра внутрішніх справ щодо перевірки фактів замахів на життя кандидата на пост Президента України Віктора Ющенка та народного депутата Юлії Тимошенко. Юрія ОРОБЦЯ до Київського міського голови з приводу гальмування з боку посадових осіб процесу передачі будинків акціонерного товариства холдингової компанії “Київміськбуд” до комунальної власності територіальних громад міста Києва. Бориса БЕСПАЛОГО до Київського міського голови щодо недопущення жорстокого поводження з тваринами. групи народних депутатів [[АСАДЧЕВ, МОВЧАН, ДРАЧ]] до Київського міського голови щодо надання дозволу на проведення проектних робіт та будівництво церковних споруд. Віктора РАЗВАДОВСЬКОГО до Голови Житомирської обласної державної адміністрації щодо виділення коштів на укомплектування необхідними деталями маммографа, встановленого у лікувально-санаторному центрі радіаційного захисту населення “Дениші”. Миколи РУДЬКОВСЬКОГО до Голови Державної податкової адміністрації, Міністра внутрішніх справ, Голови Служби безпеки стосовно корупційних дій керівництва Державної податкової адміністрації в Чернігівській області. Валерія ЧИЧКОВА до Голови Контрольно-ревізійного управління щодо перевірки діяльності директора Мелітопольського заводу “Гідромаш”. Олега ТЯГНИБОКА до Голови Львівської обласної державної адміністрації, Генерального прокурора щодо зловживання будівельною організацією “Бродиагробуд” Львівської області. Миколи НОЩЕНКА до Голови Фонду державного майна стосовно дотримання законодавства при приватизації та наступній зміні власників закритого акціонерного товариства “Кролевецький арматурний завод” Віктора ТАРАНА [[ТЕРЕНА]] до начальника Головного управління культури, мистецтв та охорони культурної спадщини міста Києва з приводу формальної відписки стосовно закупівлі для бібліотек книг україномовного видавництва “Криниця”. Юрія КАРМАЗІНА до прокурора Автономної Республіки Крим, Ялтинського міського голови з приводу незаконної забудови дитячої площадки міста Ялти. Валерія АСАДЧЕВА, Михайла РОДІОНОВА до голови Державної адміністрації міста Києва щодо дотримання санітарного та епідеміологічного стану Академмістечка міста Києва при проектуванні будівництва 28 поверхівки. Анатолія ОРЖАХОВСЬКОГО до Прем’єр-міністра України стосовно матеріально-технічної та фінансової підтримки закладів освіти та комунального господарства окремих органів місцевого самоврядування Херсонської області. Віктора БОРЩЕВСЬКОГО до Генерального прокурора України щодо порушення конституційних прав на підприємницьку діяльність мешканця міста Києва Білоуса Євгена Михайловича. Валентини СЕМЕНЮК до Генерального прокурора України стосовно формального поверхового підходу прокуратури Київської області до з’ясування обставин справи щодо реформування Тетіївського міжгосподарського комбікормового заводу. Ігоря ШУРМИ до Генерального прокурора України щодо перевірки скарги громадянина Іринюка стосовно свідомого затягування розслідування кримінальної справи слідчим Генеральної прокуратури з політичних мотивів [[кримінальна справа номер 49/1254]]. Валерія САМОПЛАВСЬКОГО, Миколи ШЕРШУНА до Генерального прокурора, Міністерства внутрішніх справ України про факти зловживання службовим становищем начальником УМВС у Херсонській області Ясельським. Володимира НЕЧИПОРУКА до Прем’єр-міністра України, Генерального прокурора України, міністра внутрішніх справ України про зловживання своїм посадовим становищем працівниками УБОЗу у Хмельницькій області. Володимира НЕЧИПОРУКА до Генерального прокурора України про відсутність реагування на депутатський запит щодо притягнення до кримінальної відповідальності осіб, винних у контрабандному ввезенні обладнання в Україну. Таким чином, шановні народні депутати, виголошено 132 депутатських запити. По фракціях. "Наша Україна" - 24; фракція комуністів - 30; "Регіони України" - 8; фракція Соціал-демократичної партії України [[об’єднаної]] - 19; "Єдина Україна" - 6; "Демократичні ініціативи" - 3; Народна партія - 1; Соціалістична партія - 10; Блок Тимошенко - 10; група "Союз" - 2; Українська народна партія - 3; "Демократична Україна" - 6; позафракційні - 10. З процедури чого? З процедури чого? З процедури розгляду питання можна, а тут процедура у нас є: записалися і виступають по три хвилини народні депутати. Я прошу вас, після того давайте з процедури. Після завершення. Ну, будь ласка, Володимир Лещенко з процедури виступів від депутатських груп і фракцій. Будь ласка. Володимир Лещенко, мікрофон, будь ласка.
Володимир Лещенко, фракція Комуністичної партії України, Чернігівщина. Шановний Володимире Михайловичу, шановні народні депутати, шановні виборці. Я прошу вас уважно вислухати. Справа в тому, що при проведенні пенсійної реформи Кабінетом Міністрів України 20 листопада 2003 року була прийнята постанова 1783, якою для розрахунку пенсій була зменшена середня заробітна плата з 376 гривень до 306, і через це чимало пенсіонерів і зараз недоотримують певної суми пенсій. Верховна Рада 11 травня минулого року прийняла постанову, щоб у відповідність це поставити. Володимире Михайловичу, прозвучав мій депутатський запит на ім’я Президента України щодо скасування цієї постанови Кабінету Міністрів 1783, зал підтримав. Я прошу повернутися до нього і направити цей запит до Президента України. Дякую.
Шановні колеги, на вимогу народного депутата я ставлю на голосування. Хто за те, щоб повернутися до розгляду запиту народного депутата Володимира Лещенка до Президента України, прошу голосувати. [[10:42:08]] За-207 Рішення не прийнято. Так, 30 хвилин для виступів народних депутатів з заявами, повідомленнями, інформаціями, запитами. Прошу на табло висвітлити. Лілія Степанівна Григорович, фракція "Наша Україна" запрошується до виступу. Наступним буде виступати Петро Степанович Цибенко.
Лілія Григорович, фракція Віктора Ющенка "Наша Україна". Шановний Голово, шановні виборці і не менш шановні народні депутати! Існує два правила в цивілізованому демократичному суспільстві. Перше, і влада, і опозиція незалежно від регіонального чи політичного спектру працює на національні інтереси. І виборець, який сьогодні сказав "Віват, влада!" - завтра завжди може сказати "Браво опозиція!" Правило друге - неписаний привілей на 100 днів. Рівно стільки відводить суспільство, засоби масової інформації, а також опозиція новообраній владі для того, щоб оцінити її кроки. Ані перше правило, ані друге в Україні не виконувалося. 100 днів президентства Віктора Андрійовича Ющенка минає першого травня, а через два тижні - 100 днів уряду Юлії Володимирівни Тимошенко. Що за цей час зробила обрана народом влада? Зробила так багато, що жодна інша, можливо, влада за 100 днів не зробила нічого подібного. По-перше, ліквідовано дефіцит бюджету - спадок від попереднього олігархічного режиму. Друге, влада рушила назустріч людям, матері, дитині, пенсіонеру, працівнику бюджетної сфери. Влада підняла імідж України, дуже попсутий за останні 13 років минулим режимом. В той же час з боку опозиції ми чуємо шалену, а часом істеричну реакцію. Мабуть, абстиненція за кріслами дає себе знати. І тому я вважаю, як людина, яка ще три місяці тому була в опозиції, що прийшов час дати характеристику, оцінку нашій опозиції або навіть класифікувати її, що ж це за явище таке в Україні? Українська опозиція [[українська, кажу, поки що]] складається з двох частин: перша - комуністи. Вони сьогодні, як і 13 років поспіль, залишаються опозицією до української держави. І звинувачуючи в усіх бідах всіх навколо не розуміють, що поки вони не хочуть слугувати цій країні, доти втрачати в електораті і в інтересах. Приклад один: спроба приватизації свята Великої Перемоги, згадуючи весь час про інтернаціоналізм, про слов’янство, жодного разу не сказали, що десять мільйонів жертв дав український народ. Тому чи не найвищою карою для цієї частини опозиції було те, що вони мусили голосувати за народний бюджет, написаний цим народним урядом і народним Президентом. Друга частина, вчорашні, які були при владі, вони так і не зрозуміли, що люди сказали "ні" їхнім методам - фальсифікаціям, махінаціям, корупції, брехні, здирництву, вони і сьогодні продовжують захищати людину, депутата обласної ради, який займався здирництвом, корупцією, який вимагав акції від людей. Дуже шкода його восьмимісячної дитини, а хто пожаліє дітей тих людей, на яких він наїхав? Тому маємо антидержавну опозицію і антидемократичну, тому поки що я не можу сказати "слава опозиції", а тільки "ганьба".
Так, будь ласка, Цибенко передає слово Сімонову. За ним буде Косів.
Шановний Адам Іванович, шановні народні депутати! Володимир Сімонов, фракція Компартії України, Тернопільщина. Шановні громадяни України! Я більше все ж таки, напевно, звертаюся до вас, що слухають Верховну Раду України сьогодні. Я хочу вас проінформувати про страшну подію, яка сколихнула сьогодні громадян Тернопільщини. В місті Тернополі в черговий раз напередодні знаменної дати - 60-річчя з Дня Перемоги у Великий Вітчизняній війні, коли весь народ з великою шаною ставиться до події світового масштабу, скоєно страшний злочин - наруга над пам’яттю мільйонів, віддавших життя за свободу і незалежність нашої Батьківщини. З 6 на 7 квітня вночі з Алеї Героїв Радянського Союзу, а в нас шість Героїв Радянського Союзу, їх погруддя стоять на Пагорбі Слави, збитий з постаменту та вивезений пам’ятник Героя Радянського Союзу Анатолія. Ви тільки вдумайтеся: 18-річному хлопцеві, солдату, який у 44-му році при звільненні міста Тернополя, рятуючи своїх товаришів від кинджального вогню, закрив своїм тілом амбразуру фашистського дзоту. Скажіть, люди України, як назвати тих, що скоїли такий злочин? Які матері їх народили? Хто їх виховав? Що за спалений мозок у цих нічних упирів-злочинців? Їх можна назвати одним словом тільки: ублюдки. Хіба може таке бути у теперішній час: двадцять перше вік? Думаю, що ні. Чому ж так могло статися? Та тому що місцевій владі потурає з боку центральна влада. Я дозволю нагадати вам, що рік назад Тернопільська міська рада на своїй сесії прийняла рішення, і нагадую ще раз, перейменувати вулицю на вулицю Вояків дивізії СС "Галичина". Це вже тоді був виклик нам усім. Пройшло 60 років з дня закінчення найстрашнішої війни. Людство, Європа зробили висновки, а декому з наших хочеться знову повернутися в той крамольний час, знову хоче стати на боці тих, хто воював на боці фашистів і їм віддячити такою назвою. Люди знімають ці таблички на цій вулиці, збивають - влада знову їх чіпляє. Я дозволю нагадати громадянам України ще й таке, що у 2000 році молодчики загону Степана Бандери громили ветеранську організацію, яка йшла дев’ятого покладати квіти на пагорбі Слави: закидували яйцями. Це дії теперішньої влади протягом 10 років. І ще раз нагадую: і центр міста, де був дзот, де загинув 18-річний солдат - і теж табличка знята з цього місця. Я звертаюся до Президента України, до міністра Юрія Луценка. Юрій Луценко, твій батько стояв разом зі мною на цій трибуні і був комуністом у нашій фракції. Ти тепер міністр. Віднайди злочинців, накажи їх по всій строгості закону! Я прошу, Адаме Івановичу, вважати це моїм депутатським запитом. Фашизм і націоналізм в Україні не повинні пройти. І нехай це пам’ятають всі люди.
Михайло Косів, фракція "Наша Україна". За ним Самофалов.
Михайло Косів, Блок Віктора Ющенка "Наша Україна". Шановні колеги народні депутати, дорогі співвітчизники! Закінчується тиждень нашої сесійної роботи, і створюється ситуація у Верховній Раді, з якої, не знаю, чи то сумувати, чи, навпаки , радіти. Справа в тому, що фракція "Наша Україна" і фракція БЮТ залишилися ще в більшій меншості, аніж це було до президентських виборів минулого року. Бо якщо в минулому році до нашої опозиції двох фракцій все-таки вряди-годи приєднувалася це і фракція Комуністичної партії і разом з нами працювала фракція Соціалістичної партії, то робота цього тижня показує, що ми в двох фракціях залишилися абсолютно самі. Я мав нестримність і прошу вибачення отут в кулуарах нашого залу сказати про це нашим друзям, що: слухайте, якщо представник вашої фракції здійснює агропромислову політику у нинішньому складі уряду, а ви при обговоренні таких кардинальних питань як питання про ціни і ціноутворення, про внесення змін до Митного тарифу щодо ставок на м’ясну та рибну продукцію піддаєте нищівній критиці політику нинішнього уряду, то, може, Прем’єр-міністрові варто подумати, чи на місці міністр агропромислової політики. Це -перше. А, тепер - друге. Ми сьогодні знову будемо переживати дуже велике емоційне напруження у зв’язку із арештом голови Донецької обласної ради. Шановні колеги! Давайте заспокоїмося, бо це тільки перший приклад із реалізації того, як новий уряд реалізує своє основне гасло: "Бандитам - тюрми", а як співається в тій пісні: "То ли еще будет" Я хотів би, щоб наша сердобольна Ніна Іванівна Карпачова, яка цілком слушно турбується про долю одного в’язня подумала і про того каліку, який залишився.
Шановні колеги! Друзі по коаліції, виясняйте стосунки між собою. Прізвищ він не називав. Будь ласка, Самофалов Геннадій, фракція "Регіони України". За ним Качур. Качур передає слово Кендзьору. [[Ш у м у з а л і]] Будь ласка, Микола Комар.
Рудьковський, фракція.
Вимкніть мікрофон. Шановні колеги! Я роблю зауваження народному депутату Рудьковському, який самовільно зайняв трибуну, не маючи на те права. Будь ласка, Самофалов передав Комару. Миколо Степановичу, виступайте.
Шановні колеги! Шановні громадяни України! Депутатська фракція "Регіони України" знову з тривогою і обурення констатує. Діюча в Україні влада продовжує цинічно нехтувати правами громадян. Нове яскраве підтвердження цього - затримання Колеснікова , якого, незважаючи на протести громадськості, на даний час продовжують утримувати у міліцейському ізоляторі без жодних мотивованих підстав. Без рішення суду людину роблять злочинцем. Більше того, знущаються з неї, затягуючи розгляд скарги Колеснікова в суді щодо законності його утримання під вартою. Ми наполягаємо на тому, що дії МВС відносно голови Донецької обласної ради носять відверто замовний характер і по своїй суті є переслідуванням за опозиційні політичні погляди. Фракція "Регіони України" розцінює ситуацію, як надзвичайно серйозну загрозу подальшому демократичному розвитку держави. Фактично після президентських виборів в Україні з’явився перший політичний в’язень. А, як відомо, наявність політв’язнів - це характерна ознака тоталітарних політичних режимів. Тому ми чекаємо від найвищої державної влади, насамперед від Президента оприлюднення чіткої та не двозначної позиції щодо адекватності застосування проти опонентів чинної влади жорстких заходів залякування, з якими зіштовхнувся не тільки Колесніков, але й інші прихильники Януковича. Ми вимагаємо відповіді на запитання: чи має влада наміри і надалі застосовувати арешти, як засіб залякування тих, хто знаходить громадянську мужність опонувати проявам непрофесіоналізму та революційної доцільності в лапках в діях сформованих після президентських виборів владних інститутів? Наслідком авантюризму влади сьогодні стало падіння життєвого рівня громадян і посилення напруги в суспільстві. Але замість того, щоб виправляти свої помилки, помаранчева влада почала пошук ворогів. Ми попереджуємо, що такі дії знову поставлять країну на межу конфронтації. Всі ми ще переживаємо наслідки першого Майдану, а другого Майдану Україна, на нашу думку, не витримає. Фракція "Регіони України" в котре вимагає негайного звільнення голови Донецької обласної ради з під варти і неупередженого вивчення обставин і доцільності його затримання. І, Адаме Івановичу, виборці, що зібралися під стінами Верховної Ради, їх близько 2000, просять ввімкнути трансляцію на площу. Фракція "Регіони України" підтримає це прохання. просимо це зробити. Дякую.
Дякую Так, будь ласка, Качур передає слово Кендзьору. За ним - Калінчук передає слово, підготуватися Шершуну. Будь ласка, Ярослав.
Ярослав Кендзьор, Народний рух України, Фракція Віктора Ющенка "Наша Україна". Шановні друзі, шановні виборці, про рівень корумпованості колишньої влади, зрощення її із криміналом до недавного часу та й сьогодні не говорить тільки, як кажуть, лінивий, у кожного селі, у кожному районному центрі, у кожному обласному центрі, коли ви зупинитеся на вулиці і переговорити із простими людьми, вони вам неодмінно без слідства, вони вам скажуть, хто у цьому регіоні, у цьому населеному пункті головний хабарник, головний корупціонер, головний бандит. Вони вам покажуть усі статки тих людей, їхні палаци і так далі, і так далі. Сьогодні коли, справді, нова влада почала реалізовувати свої наміри очистити українське суспільство від цієї страшної хвороби корупції і злочинництва, на превеликий жаль, у тих регіонах і у Верховній Раді розпочинається зовсім не зрозумілі речі. І я вже можу передбачити, так би мовити, що робота Верховної Ради у найближчий час буде просто паралізована, коли трибуну будуть блокувати із-за того, що правоохоронні органи нашої держави взяли, як кажуть, під білі ручки чергового бандита, чергового хабарника-корупціонера. Я за те, щоб боротьба на цьому полі йшла виключно так, як вимагає наш закон. Але любі друзі, давайте дивитися чесно в очі один одному і нашим виборцям. Скажіть, будь ласка, якщо найближчим часом львівські правоохоронці візьмуть натягнуть кайдани на руки молодшому Медведчуку Сергію за ці колосальні зловживання, які робила Львівська державна податкова адміністрація, і тут СДПУ(о) буде блокувати трибуну і казати, що це політична розправа, ну зрозуміла річ, що цього ми не маємо права допустити. Злодій є злодій, який би він партійний квиток не носив і до якої б національної групи він не належав. І ми, члени парламенту української держави, ми маємо оце свято правило дотримуватися. Бо дуже прикро було вчора дивитися, коли і "Регіони", і СДПУ(о), не знаючи ще суті справи почали захищати. Так, ви маєте право вимагати, щоб усе було по.
Так, Колінчук передає своє слово Миколі Шершуну. Морозов передає слово Костинюку, будь ласка.
Микола Шершун, фракція Народної партії. Шановний Головуючий, шановні колеги, шановні виборці! Зараз триває робота над виконанням планом заходів щодо виконання в поточному році програми діяльності Кабінету Міністрів "На зустріч людям". Вже з самої назви урядового документу зрозуміло, що в ньому мають враховуватися потреби в запити людей, як і повинно бути у демократичній країні. Сьогодні уряд робить перші економічні кроки для стимулювання житлового будівництва, але цього мало. Держава повинна забезпечити розбудову інфраструктури, особливо на селі, інакше навіть ці, хто вже побудувався, починають зневірюватися у можливості нормального життя у власному помешканні. Я не кажу сьогодні про будівництво доріг, водопроводів, каналізацій тощо, мова про найнеобхідніше - підведення до нових вулиць світла. Із рядової ця проблема стала вже глобальною. І мене, і моїх колег люди буквально завалюють листами. Одне з багатьох звернень з цього приводу я отримав від жителів нових вулиць селища Степань. Прекрасні люди там живуть, прекрасне селище, і що вони пишуть? Побудувалися, а живемо при каганцях. Думаю, що існування сьогодні, у ХХІ столітті проблеми електрифікації для країни, яка прагне в Європу, це явище ненормальне. А так, як електромережі - це об’єкти стратегічні, пов’язані з національною безпекою, то, на мою думку, саме держава і має їх будувати, і це, вважаю, треба відобразити в урядовій програмі. Що стосується, наприклад, Рівненщини, то будівництвом ліній електропередач могла б опікуватися НАК "Енергоатом", як, до речі, і обіцяли її керівники напередодні пуску нового блоку на Рівненській АЕС, або ж та ж компанія "Укренерго", яка хоч і не відхрещується від проблеми, але вирішити її обіцяє в далекій перспективі. А, може, певні зобов’язання взяли б на себе в цьому плані взяли б на себе і приватизовані обленерго? Я вчора розмовляв з новопризначеним керівником Фонду держмайна Валентиною Семенюк, яка обіцяла розібратися, які ж зобов’язання брали на себе ці обленерго при приватизації. Як би там не було, я переконаний, що уряду варто взяти до уваги проблему електрифікації нових житлових масивів на селі і розробити механізм її швидкої реалізації. Щоб іти назустріч людям не тьмяним світлом каганця, а з сучасними електротехнологіями, бо для села світло, дороги і газ - три основні умови життя. Прошу вважати мій виступ офіційним запитом до Прем’єр-міністра України пані Юлії Тимошенко. Дякую.
Дякую. Будь ласка, Морозов передає слово Костинюку. Підготуватися Шульзі.
Богдан Костинюк, Народний Рух України, блок Віктора Ющенка "Наша Україна". Шановні народні депутати, шановні радіослухачі. У вирії швидкоплинних після помаранчевих буднів, коли новій владі потрібно здійснювати виплати за соціальними потребами і латати величезні чорні діри у бюджеті, що залишилися від господарювання "найефективнішого" уряду знову ж таки може залишитися поза увагою питання про функціонування та подальший розвиток української мови, української культури в цілому. Українська мова гордо і велично звучала на Майдані Незалежності у Києві та на майданах сіл і міст у непрості дня помаранчевої революції. Українською говорили навіть ті, хто у побуті спілкується іншою мовою. Пригадаймо, як урочисто звучав Гімн України у виконанні багатотисячного майдану. І виявилося, що всі знають і мелодію, і слова. Отже, все ж таки спочатку було слово. Тепер необхідно виправити ту катастрофічну ситуацію, яка склалася у мовному середовищі країни. Найперше треба покласти край "творчому" підходу деяких державних службовців до державної мови. Тут повинна сказати вагоме слово вище керівництво держави щодо недопущення порушень статті 10 чинної Конституції. Не повинні прийматися на державну службу особи, які не володіють державною мовою. Більше того, державні службовці мають стати взірцем вільного та вишуканого володіння українською мовою. Державний службовець повинен володіти українською мовою - і на цьому крапка. Щороку ми відзначаємо шевченківські дні, які, на жаль, до цього часу не стали державним святом. Наше завдання - по-новому прочитати, осмислити творчі надбання генія світового масштабу, поета і прозаїка, художника і філософа. Може, і саме тоді прийде усвідомлення кожного з нас як частинки великої європейської нації, коли нарешті відійдемо від образу дядька у смушевій шапці і збагнемо, що він був все ж таки академіком Петербурзької академії, аристократом духу. І саме тоді, можливо, ми і подолаємо у собі комплекс меншовартості, вичавимо із себе раба, вичавимо саме ту курдупельність. Оскільки саме Шевченко є основоположником української літературної мови, то й найгіднішим пам’ятником Кобзареві буде вільний і всебічний розвиток української мови, культури. Отож новій владі, яка отримала величезний кредит виборців, належить вирішувати двоєдине завдання - відновлення духовної сфери та розвиток економічної сфери. Саме через цей формат народ оцінюватиме владу, і нехай ця оцінка буде високою і виваженою.
Так, будь ласка, замість Шульги Лещенко. Бокий наступний. Передає слово Мельничуку, підготуватись.
Володимир Лещенко, фракція Комуністичної партії України, Чернігівщина, координатор депутатського об’єднання "За союз України, Білорусії, Росії" [[ЗУБР]]. Шановний Адаме Івановичу, шановні народні депутати, шановні виборці! 26 березня в місті Москва відбувся другий з’їзд народів союзної держави Союзу Білорусії та Росії. Серед делегатів були депутати обох палат Національних зборів Республіки Білорусь, Державної Думи Росії, парламентських зборів Союзу Білорусії та Росі губернатори. Делегатами були особистості, відомі в усьому світі та на території СНД: нобелівський лауреат, академік Академії наук Росії Жорес Алфьоров, Герой Радянського Союзу письменник Володимир Карпов, перший віце-президент Академії наук Геннадій Мєсяц заслужений льотчик-випробувач СРСР Марина Попович, двічі Герой Радянського Союзу льотчик-космонавт Світлана Савицька, академік Аграрної академії Республіки Білорусь Віктор Шевелуха, голова Федерації профспілок Білорусі Леонід Козак та інші. У роботі з’їзду взяли також участь представники політичних партій та громадських організацій, які борються за зміцнення цього союзу. Серед запрошених були представники України, Молдови, Грузії, Казахстану та інших держав - членів СНД. У складі української делегації, яку очолював керівник фракції комуністів Петро Миколайович Симоненко, було п’ять народних депутатів України - члені міжпарламентського об’єднання "За союз України, Білорусі і Росії". Учасники з’їзду заслухали доповіді представників обох держав, провели їх обговорення. Головною проблемою, навколо якої йшла мова, було прискорення побудови та зміцнення цього союзу. Цей процес розвивається в позитивному напрямку на радість і заздрість усіх слов’янських народів. Слід зазначити, що присутні на з’їзді зі звичайною симпатією вели мову про народ України. Двері для нас до цього союзу завжди відкриті, і там нас чекають брати-слов’яни. В обговоренні доповіді виступили і гості, серед яких і Петро Миколайович Симоненко. Нам було цікаво з перших вуст довідатися про стан справ у наших сусідів. Республіка Білорусь три роки тому вийшла на рівень виробництва 1990 року, щорічний приріст ВВП біля 12 процентів, працюють всі заводи і фабрики, гідний рівень зарплат і пенсій, безплатна освіта і медицина, все для блага людини. Республіка Молдова. За чотири роки комуністи, які прийшли до влади, подвоїли бюджет. Відбудовано 740 зруйнованих підприємств, створено 76 МТС, сто тисяч нових робочих місць і таке інше. Зате в Грузії більше двох мільйонів чоловік - половина населення - виїхали шукати кращої долі. У Казахстані, де виробляється чотири тонни нафти на чоловіка і одна тонна пшениці, 67 відсотків населення бідні. На з’їзді прийнята відповідна заява щодо зміцнення союзу Білорусі і Росії. Але 29 березня "Сільські вісті" опублікували паскудну статтю з цього приводу. І не дивно, бо ця газета зараз різко антикомуністична, антислов’янська, захищає ОУН - УПА, прославляє нинішню буржуазну владу. Хто гроші платить - тому й служить. Дякую за увагу.
Бокий передає слово Мельничуку. За ним буде Тягнибок.
Михайло Мельничук, фракція Соціалістичної партії України, Чернівецька область. Заява фракції Соціалістичної партії України щодо ситуації, яка склалася довкола вітчизняних товаровиробників. В черговий раз фракція Соціалістичної партії України змушена звернути увагу уряду країни на ситуацію, яка склалася довкола захисту інтересів вітчизняних товаровиробників. Відверто кажучи, нас турбує позиція Кабінету Міністрів стосовно підприємств-імпортерів сировини, яка не виробляється в Україні для власних виробничих потреб та за прямими контрактами. Останні зміни в Закон України "Про податок на додану вартість", пов’язаний з внесенням змін до державного бюджету на 2005 рік, якими було запроваджено процедура авалювання податкових векселів комерційними банками, поставили промислові підприємства-імпортери, які працюють за новітніми технологіями в скрутне становище. По-перше, ця норма зобов’язує згадані підприємства сплачувати комерційним банкам від 0,5 до 3 відсотків суми векселя, фактично за борги держави перед ними. По-друге, така процедура передбачає оформлення договорів застави, так договору самоавалювання на що витрачається час і, як наслідок сировина затримується на регіональних митницях, зривається виробничий процес, підприємства простоюють і несуть величезні збитки. Все це призводить до вимивання обігових коштів підприємств і змушує брати кредити в тих же комерційних банках під великі відсотки. Головне, що державний бюджет від запровадження такої процедури додатково не отримує жодної копійки, а навпаки втрачає. Для чого ж тоді вводити в існуючу раніше схему посередників, які шкодять не тільки виробникам, але й державі. Фракція Соціалістичної партії України наголошує: влада повинна дбати про тих, хто заповнює бюджет, створює нові робочі місця, виготовляє конкуретноспроможну вітчизняну продукцію високого гатунку. Використовуючи новітню енерго та ресурсозберігаючі технології і тим самим відроджує національну економіку. Ми наполягаємо на поверненні раніше існуючої процедури обігу простих векселів для підприємств імпортерів сировини. А зараз я хотів би відповісти, шановному колезі, який виступав з приводу професіоеалізму. Ми вважаємо, і це підтверджує життя про те, що міністр агропромислової політики Олександр Баранівський є людина професійна, людина, яка виросла із села, яка працювала довгі часи на селі. Він добре знає працю селянина і тому його дії на сьогоднішній день імпонують не тільки соціалістичній фракції, а імпонує тим, хто працює на селі. Тому давайте будемо його підтримувати, а не так, як Мінекономіки, Міністерство фінансів підставляє підніжку. І тому давайте розберемося, хто професіонал, а хто працює на себе. Дякую за увагу.
Шановні колеги! Заспокойтеся, шановні колеги. Регламент ми поки що не порушуємо. Я приношу від вашого імені і Генеральному прокурору і міністру внутрішніх справ за те, що ми дещо затримуємо, але мусимо ми пройти цю процедуру, завершити виступ і відповіді, виступи, невдоволення відповідями на депутатські запити, а після того так, як і домовлялися, приступимо до інформацій. Зараз має слово Олег Тягнибок, він буде мати 5 хвилин, тому що у нього і виступ, і він просить дати йому слово у зв’язку із невдоволенням відповіддю на його депутатський запит до Президента України. Всі документи відповідно оформлені. Будь ласка, 5 хвилин, Олег. Підготуватися Шурмі.
Дякую, Адаме Івановичу. Олег Тягнибок, голова Всеукраїнського об’єднання "Свобода", прошу не плутати з гебістським клоном. Шановні колеги! Шановні народні депутати! В цьому залі ми неодноразово вже піднімали питання і лунали під куполом, як би таке певне незадоволення тим відношенням виконавчої влади до народних депутатів, до статусу народного депутата. Я підтримую нову владу і вважаю, що нова влада повинна бути жорсткою і рішучою, але ні в якому випадку нова влада не повинна брати найгірше, що було у старого режиму і не повинна бути хамською. Я хотів би, друзі, вам нагадати наступне. 4 березня цього року був проголосований у цьому залі 286 народними депутатами запит до Президента України про оприлюднення списків агентів КДБ СРСР, які перебувають або перебували на державних посадах в Україні. Я хотів би вам нагадати деякі тези з цього запиту. Шановний Віктору Андрійовичу, одною із головних рушійних сил української революції цього року, було усвідомлення громадянами України необхідності та нагальності кардинального очищення влади від успадкованих ще з радянських часів кадрів, які становили хребет кучмівського режиму. Потребу очищення влади підсилили антидержавні антиукраїнські дії значної кількості найвищих посадовців держави під час виборчої компанії 2004 року. Фальшування результатів виборів, сепаратиські дії та забезпечення російського втручання у внутрішні справи України. Дія цих посадовців опосередковано підтвердили факт використання колишніх агентів КДБ СРСР, як п’ятої колони російської федерації. Громадяни України відчувають потребу очищення влади і сьогодні, після вашої перемоги, пане Президенте. Це пов’язано із пов’язано з призначенням старих кадрів на державні посади, чисельні пікети органів влади яскраве тому підтвердження. Тема очищення влади або люстрації набула широко резонансу в суспільстві, її обговорюють провідні українські політики та громадськість. У зв’язку із цим мною зареєстровано проект Закону про люстрацію. Законопроект спрямований на подолання загрози національній безпеці України з боку ідеологів та реалізаторів московської колонізаційної політики в Україні. Оскільки найвразливішою категорією реалізаторів цієї політики є колишні таємні співробітники КДБ СРСР, а масштаби ураження української влади агентами КДБ СРСР є величезними, то бездіяльність щодо них серйозно загрожує національним інтересам України. Першим кроком для усунення цієї загрози має стати оприлюднення списків агентів, які перебувають, або перебували на державних посадах в Україні. Враховуючи вищесказане, з метою очищення влади, забезпечення її відкритості та прозорості, прошу забезпечити оприлюднення списків агентів КДБ СРСР, які перебувають, або перебували на державних посадах в Україні. Цей депутатських запит, хочу нагадати, підтримало 286 народних обранців. І на скільки було принизливо отримати відповідь, на превеликий жаль не від Президента України, якій згідно Закону про статус народного депутата зобов’язаний би був дати мені відповідь, навіть не мені, а всім тим 286 народним депутатам. Я отримав картку на бланку державного секретаря України. Дозвольте я її зачитаю. Шановний Олег Ярославовичу, це як би звернення до нас всіх, а не тільки до мене. За дорученням Президента України ваш депутатський запит про оприлюднення списків агентів КДБ СРСР, які перебувають або перебували на державних посадах в Україні, розглянуто. Повідомляємо, що Комітет державної безпеки був створений за часів існування Радянського Союзу, який припинив своє існування як держава у 1991 році. Правонаступником СРСР стала Росія, до якої перейшли всі архівні документи, пов’язані з діяльністю зазначеної спецслужби, що у свою чергу не дає можливості вирішенню порушених у вашому депутатському запиті питань. На мою думку, це є знущання не просто наді мною, як народним депутатом, а це є просто приниження всіх тих. та 86 народних депутатів. Шановні колеги, до тих пір. Цей лист, до речі, підписаний паном Зінченком. Шановні колеги, до тих пір, поки ми не заставимо себе поважати як народних депутатів, бо тому що можна не поважати конкретно Тягнибока, конкретно якогось іншого парламентарія, але статус, але посаду, яку ми сьогодні з вами обіймаємо, повинні поважати всі. І до тих пір, поки ми не заставимо цього зробити, до ти буде повне зневаження, повне таке хамське відношення до нас з вами, як представників нашого.
Слово має народний депутат Ігор Шурма у зв’язку із невдоволенням відповіддю на його депутатський запит. Будь ласка, три хвилин.
Ігор Шурма, фракція Соціал-демократичної партії України [[об’єднаної]]. Я у даному випадку повністю солідаризуюся із своїм земляком паном Тягнибоком і те, що він сказав про державного секретаря - це є відповідь усім панам журналістам, чому Зінченко є з ними, а не з нами. Що стосується мого запиту на Міністерство охорони здоров’я. Нова влада обіцяла бути прозорою і дотримуватися чинного законодавства. Я сам почав переосмислювати певні процеси і повірив у якусь хвилину у правдивість цих слів. Після цього як працівників Міністерства охорони здоров’я були "застосовані" пропозиції стосовно добровільного походу з роботи, я зробив запит, який же є штатний розпис. Перша відповідь - три лінійки, чотири, перепрошую. Це був виконуючий обов’язки міністра. Коли ж прийшов новий міністр, людина, яку я глибоко поважаю як фахівця, як професіонала, Микола Поліщук, і я згідний перед ним схилити голову навіть тут у парламенті. Він удосужився написати три лінійки тексту, який нічого не значить. На сьогоднішній день 60 осіб пішло з роботи. Законність походу тих людей з роботи буде вияснено в суді. Лишень після цього ми зможемо говорити, наскільки законні кроки міністра охорони здоров’я. Я хотів би акцентувати питання на Міністерстві охорони здоров’я по тій причині, що міністр охорони здоров’я, на сьогоднішній день він вже є і членом профільного комітету, він і є депутат. Пане Святославе Піскун, користуючись вашою присутністю, використайте свої наглядові функції до Миколи Поліщука, до Петра Порошенка і є вже 30 народних депутатів, які сьогодні порушують 120 статтю Конституції, які порушують 78 статтю Конституції. І ці панове, наприклад, які не побудували жодної собачої будки, тоді б не гавкали, що вони не будуть порушувати Конституцію. Вони обдурили людей, і люди їм повірили. В найгірші часи за часів Кучми 32 сумісники у Верховній Раді ніколи не було. Аналогічні відповіді приходять до нас і від інших міністерств. Я не дивуюся абсолютно, що немає міністра праці і соціальної політики. Ми його просили сюди прийти і прозвітуватися. Він ніколи не підписує відповідь народним депутатам, тому що, будучи сам народним депутатом, отримував відповіді за підписом міністрів. Сьогодні він цих депутатів, які лишилися в залі, не поважає. Це є прояв оцієї ненависті, які дуже часто з цієї трибуни нам показують міністри. І, до речі, вчора теж був приклад показу ненависті. Станьте міністрами! Дякую.
Шановні колеги, я просив би виступаючих не вживати непарламентської лексики. Так, і ще одна у нас проблема є: дві фракції і групи - "Демократичні ініціативи" та "Демократична Україна" просять перерви. Можливо, виступ замість перерви? Хто виступає, будь ласка? Хто виступає? Воюш, будь ласка. Три хвилини. Замість перерви - виступ.
Уважаемые народные депутаты, народ Украины! Социал-демократическая партия Украины [[объединенная]] делает заявление. Сегодня культурная общественность Украины обеспокоена ситуацией, которая сложилась вокруг Национального академического театра русской драмы имени Леси Украинки. Одним из первых действий нового руководства Украины в сфере искусства стало преследование коллектива театра, выражающееся в том числе в проведении прокурорских проверок. Всем уже очевидно, что единственная причина пристального внимания прокуратуры к театру - политическая позиция коллектива и его режиссера Михаила Резниковича, который во время последних выборов активно и открыто поддерживали кандидата на пост Президента Украины Виктора Януковича. Коллектив театра обратился с открытым письмом к Президенту Украины, в котором говорится: даже по времена СССР при тотальном контроле со стороны КГБ не было подобных прецедентов вмешательства в жизнь театра. Это обращение осталось без ответа. Преследование творческого коллектива вызвало широкий резонанс и за пределами Украины. В защиту театра с открытым письмом к Президенту Ющенко выступили ведущие деятели искусств России - народные артисты Лавров, Басилашвили, Фрейндлих, Соломин, Быстрицкая, Калягин, Волчек и другие. При этом беспокойством в творческих коллективах стал также приказ Министерства культуры и искусств номер 166 от 24 марта сего года, согласно которому вводится разграничение должностей генерального директора и художественного руководителя. Цели министерства очевидны - закрепить в коллективах административный диктат над творческим руководителем. Можно не сомневаться, что при занятии административных должностей главным критерием будут не творческие успехи, а политическая лояльность новой власти. Представители театров убеждены, что разделение должностей генерального директора и художественного руководителя в национальных учреждениях культуры может привести к их развалу. В любом учреждении культуры, где занимаются коллективным творчеством, сразу сложится напряженное отношение между двумя руководителями, результатом чего станут дрязги и склоки, а значит, будет нарушена нормальная деятельность театра. Именно поэтому в 1994 году был подписан соответствующий указ Президента Украины о совмещении должностей Генерального директора и художественного руководителя. А сегодня чиновники от культуры учат, как управлять и навязывают свои решения таким выдающимся руководителям художественных коллективов, как Авдиевскому, Вантуху, Куцевалову, Резниковичу, Чуприне и другим, чей авторитет в сфере искусства не вызывает сомнения, в отличие от авторитета новоиспеченных власть имущих. Грубое вмешательство властей в дела культуры способствует дестабилизации и так достаточно напряженной обстановки в обществе. Социал-демократическая партия Украины [[объединенная]] выражает решительный протест и осуждает действия властей, направленных на разрушение отечественной культуры, преследование деятелей культуры за политические убеждения и требует от Президента немедленного вмешательства в сложившуюся ситуацию.
Шановні колеги, народні депутати, які записалися на виступи, таку можливість мали. Ті, хто був невдоволений відповідями, те ж саме. Я просив би вашої згоди, оскільки ми на Погоджувальній раді обіцяли, що в четвер розглянемо питання і були звернення відповідні івано-франківської адміністрації, я просив би, аби ми буквально протягом однієї хвилини зараз розглянули проект постанови про встановлення меж міста Калош Івано-Франківської області. З чим це пов’язано? Це пов’язано з тим, що формується, вірніше, зараз зміни до бюджету, і ви знаєте, що у зв’язку з тим території фінансуються. Тому якщо буде ваша ласка, я прошу підтримати пропозицію про включення до порядку денного і прийняття рішення щодо проекту постанови про встановлення меж міста Калош Івано-Франківської області, реєстраційні номери 7243, 7243-1. Прошу голосувати. Включення до порядку денного і розгляд. [[11:27:10]] За-295 Шановні колеги, тут є два проекти, вірніше, було два проекти постанов, але проект постанови за номером 7243-1 автори знімають, Масенко та інші. Так, Олександр Миколайович? Тому я ставлю на голосування: про прийняття за основу і в цілому проекту постанови "Про встановлення меж міста Калуш Івано-Франківської області", реєстраційний номер 7243. Прошу голосувати. [[11:27:52]] За-278 Постанова прийнята. Дякую. Шановні колеги, зараз, так, як ми з вами і домовлялися. Я ще раз приношу вибачення перед Генеральним прокурором і міністром внутрішніх справ з приводу ситуації, що ми дещо затримали, ніж в 11 годині. Відповідно до погодження учора на Погоджувальній раді ми з вами сьогодні поступимо, слухаючи інформацію, наступним чином. Як і вчора, по п’ять хвилин надамо можливість виступити Генеральному прокурору і міністру внутрішніх справ. Потім по 10 хвилин вони дадуть відповіді на запитання. Оскільки ми вчора дали доручення чотирьом профільним комітетам, вчора ми збиралися з керівництвом комітетом, домовилися про те, що вони проведуть протягом цього часу відповідну роботу. Значить, від цих чотирьох профільних комітетів, наскільки мені відомо, буде Іван Васильович Вернидубов доповідати, інформувати нас про розгляд питання у цих чотирьох профільних комітетах, так само: п’ять хвилин і 10 хвилин на відповіді на запитання. Ось таким чином ми з вами заслухаємо цю інформацію відповідно до вчорашнього рішення Верховної Ради. Але перед цим з процедури, будь ласка, одна хвилина, Беспалий, мікрофон.
Дякую, Адаме Івановичу. Борис Беспалий, Блок Віктора Ющенка "Наша Україна". Адаме Івановичу! Ви тут відволікаєтеся, а я якраз вашу увагу хотів звернути на один дуже важливий момент нашої роботи. Згідно Регламенту дві фракції, дійсно, мають право після питання отримати перерву. І після перерви вони мають право на трихвилинний виступ, але останнім часом з вашого потурання, і з потурання інших керівників Верховної Ради деякі фракції нинішньої опозиції зловживають цим правом, вони пишуть заявки, але замість перерви їм відразу надається слово для виступу - це є грубе порушення Регламенту, а на практиці це веде тільки до того, що вони мають право на позачерговий виступ. Якщо ви сидите на місці Васильєва "З регіонів" - це ще не значить, що ви спільно з фракцією "Регіонів" можете так робити для них працювати. Це неправильно, ви заступник голови всієї Верховної Ради і дотримуйтеся Регламенту.
Борисе Яковичу! Я вам дякую, але повинен сказати я сиджу на своєму місці - це перше. Друге, якщо ми уважно слідкували, але не були тільки заангажованим тим, що вам хочеться посперечатися, то "Регіони України" не брали слова на перерву, не просили такої перерви - це друге. І, третє, я ще раз вам нагадую, а ви трошки знаєте Регламент там записано, що дві фракції мають право вимагати на перерву, після перерви на 30 хвилин представник цієї фракції має право проінформувати в зв’язку з чим вони брали перерву. І тому я думаю Верховна Рада цілком логічно поступає, щоб не втрачати часу, якщо вони готові замість 30 хвилин. відразу сказати, що вони хочуть, ми надаємо таку можливість в тому числі і фракції "Наша Україна", будь ласка, користуйтесь. Хоча вам ясно нічого користуватися, бо ви кажете, що ви вже не в опозиції - це сьогодні, а завтра може бути все по-іншому. Приступаємо до інформації, будь ласка, я запрошую на трибуну Генерального прокурора - 5 хвилин і 10 хвилин будуть відповіді на запитання.
Шановні народні депутати! Я хочу сказати, що ситуація з затриманням сьогодні Колеснікова виглядає сьогодні слідуючим чином. 06.04 було проведено ряд слідчих оперативних дій по цій справі слідчими, сумісною групою прокуратури та Міністерства внутрішніх справ. 07.04.05 Печерським районним судом міста Києва розпочато розгляд скарги захисника адвоката Федура в інтересах Колеснікова про визнання його затримання незаконним. Судом задоволення клопотання прокурора, який приймав участь у розгляді вказаної скарги про відкладення розгляду скарги, оскільки відповідно до статті 106 Кримінально-процесуального кодексу України така скарга має розглядатися суддею одночасно з поданням органу дізнання чи слідства про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного. Станом на 07.04.05 подання слідчого про обрання запобіжного заходу відносно Колеснікова до суду не надходило. Термін подачі слідчим такого подання спливає зранку 09.04.05. Інші матеріали кримінальної справи відносно Колеснікова станом на цей час не підлягають розголошенню, а інформація по справі з врахуванням вимог є таємницею слідства, і ця інформація ще можу вам доповісти є вичерпною.
Дякую, Святославе Михайловичу. Будь ласка, записуємося на запитання, 10 хвилин у нас буде. Висвітіть, будь ласка. Яворівський. За ним Сімонов.
Володимир Яворівський. Шановний Генеральний прокуроре! Та істерія, яка сьогодні є в суспільстві, я думаю, що всі нормальні, розумні люди сприймають це так, як його і треба сприймати. Україна корумпована по самісінькі вуха держава і цього і варто було чекати, варто було тільки влізти в ці гадючники бандитські, як відразу ж з цього приводу буде шум. Як Ви ставитеся до того, що питання, я до речі абсолютно.зголошуюся, якщо є якісь порушення у цьому самому процесі, арешту і допитів, я за те, щоб генеральний прокурор, генеральна прокуратура і слідчі несли найповнішу відповідальність за ці порушення. Але як Ви ставитеся до того, що сьогодні ніхто вже не говорить про сам кримінал, це суцільно політизована акція? Як Ви це оцінюєте, як генеральний прокурор?
Я колись Вам обіцяв, тут в цьому злі ще в 2002 році. що я ніколи не буду займатися політикою, я нею ніколи не займався і займатися не буду. Сьогодні є ознаки кримінально, ознаки кримінального діяння, згідно з цими ознаками, згідно статті кримінально-процесуального кодексу слідчий або прокурор зобов’язаний вжити необхідних засобів, слідство їх вживає. Якщо ці заходи будуть незаконні я миттєво відреагую. І не важливо. буде це Колесніков, чи хтось інший. Мене це абсолютно не обходить. Поки ще все в межах закону. Тільки закон хтось порушить із слідчих - миттєво буде змінено все, що є.
Так, будь ласка, Володимир Сімонов, з ним - Коновалюк.
Володимир Сімонов, прошу передати слово моєму товаришу Георгію Корнійовичу Крючкову.
Будь ласка, мікрофон Крючкова Георгія Корнійовича.
Шановний пане прокуроре, я суті справи не торкаюсь, це Ваша справа, як Ви ведете. Я як юрист і політик маю своє бачення. Вчора міністр внутрішніх справ в передачі "1+1" сказав так, що питання про судове вирішення: бути чи не бути заарештованим, чи затриманим Колеснікову має вирішитись через 72 години після затримання. Як Ви ставитесь до такої заяви, яка свідчить про те, що міністр не знає Конституції, він до 29-ої статті, мабуть, її не дочитав? Ви як людина, яка має стояти на сторожі законності, Конституції, як ви до цього ставитеся? Ви тлумачите те, що говорите, що там одночасно потрібно розглядати.
Шановні колеги, у нас немає резонансних, нерезонансних справ, у нас є справа кримінальна, яка стосується конкретної особи. Я вам ще раз кажу, я не знаю, хто що говорить, я не слухаю ніяких розмов. Що говорять, що пишуть, воно взагалі не може стосуватися конкретного слідства по конкретній кримінальній справі. Ми діємо виключно на підставах закону України. Мій обов’язок як Генерального прокурора слідкувати, щоб закон суворо дотримувався слідчими. Як тільки слідчий порушить закон, я як Генеральний прокурор миттєво відреагую. Для чого мені розмови, я дивлюся документ.
Будь ласка, Валерій Коновалюк, за ним - Надрага.
Дякую, Адаме Васильовичу. Шановний Святослав Михайлович. Святослав Михайлович, я тут, дивитесь на мене, я руку підняв. Святослав Михайлович ви вчора у піввосьмого вечора по адресі Саксаганського, 3 в ірландському пабі пили пиво, вечеряли в оточені друзів і у вас був дуже добрий настрій. І ви маєте на це право. Таке право має на це і Колесніков, який у той же самий час знаходився в ізоляторі, не маючи ніяких людських умов для існування, не маючи права на, умовно кажучи, адвоката і право розгляду справи у суді. Тому я хочу вас спросити, чому був змінений слідчий? Це перше. Чому таке, знаєте, безвладдя закону відбувалося вчора у Печерському суді? Це друге. І третє питання. Будь ласка, відповісте мені як прокурор, чому зараз прокуратура займається не злочинністю, не кримінальними справами численними, а переслідує НТН, канал, який зараз виключно свободно віщає в Україні і несе людям.
По-перше, вчора було свято, велике релігійне свято. Я як кожен громадянин маю право його відмітити. Це перше. Друге. А він не казав, що їв м’ясо, він тільки сказав, що я пив пиво. Це перше. Друге. Що стосується того, що зараз це не може робити Колесніков. Я ще раз кажу, дайте можливість правоохоронним органам розібратися. Якщо правоохоронні органи зробили помилку, ми цю помилку виправимо. Ми намагаємося створити затриманому відповідні умови, при яких він, ну, зрозуміло, що не можна нормально, але ті умови, які передбачені законом. Сьогодні є прямі на нього покази, які свідчать про те, що він нібито вчинив злочин. Ці покази підтверджені матеріалами кримінальної справи. Не відреагувати на це, не вчинити відповідних слідчих дій сьогодні не можна. Я ще раз кажу, якщо не підтвердиться те, що сьогодні є, буде прийнято абсолютно законне рішення. Майте терпимість, я вас прошу. З приводу "НТН". Зробила перевірка міська прокуратура і Генеральна прокуратура по всім телерадіоканалам. Не тільки відносно "НТН", відносно деяких ще каналів, я не хочу сьогодні тут їх називати, нами також подані відповідні документи реагування. Я вважаю, що це законні абсолютно документи. Як до цього віднесеться суд і Національна рада з телебачення і радіомовлення, це їх питання. Але я як прокурор зобов’язаний був відреагувати на порушення закону, яке було встановлено.
Будь ласка, Василь Надрага. За ним Михайло Мельничук.
Прошу передать слово Шуфричу.
Прошу, Нестор Шуфрич мікрофон.
Я вибачаюся. Тут була розмова про театр Лесі Українки, казали, до мене зверталися. Що стосується театру Лесі Українки, то ми не тільки цей театр перевіряємо, ми перевіряємо дуже багато установ культури не тому, що нам немає що робити, перевіряє не Генеральна прокуратура, а прокурори районів перевіряють. Тому що є скарги про порушення фінансово-господарської дисципліни.
Так, будь ласка, мікрофон Нестора Шуфрича.
Дякую. Святослав Михайлович, до честі Генеральної прокуратури учора два рази на два засідання суду Печерського був представник Генеральної прокуратури, з’явився. Правда, він при цьому сказав, що він не знає, з яких підстав і законно чи незаконно затримали Колесникова, але це вже звикла ситуація. Як ви прокоментуєте, що жодного разу не прийшов слідчий Міністерства внутрішніх справ на два засідання суду, хоча вдруге перерва була взята виключно для того, щоб його запросити. І наступне запитання: адвокат Федур не був допущений позавчора на протязі шести годин до Бориса Колеснікова. Вчора він не зміг з ним зустрітись на протязі трьох годин. Сьогодні його теж не допускають, говорячи про те, що не проводяться слідчі дії. А що нам робити із статтею 48 Кримінально-процесуального кодексу, який дозволяє спілкуватися адвокату з його клієнтом, вибачаюсь за таке слово, без обмежень? Дякую.
Доповідаю. Ситуація от в чому. Я запитав так само сьогодні зранку у слідчих, чому адвокат Федур не допущений? Я знав про це. Чому адвокат Федур не допущений до підзахисного? З’ясувалося, що адвокат Федур взяв ліцензію, ну, не ліцензію, а оце доручення на захист підозрюваного в суді і відмовився працювати з ним в іншому місці. Тому працюйте з вашим адвокатом Федуром.
Так, будь ласка, Михайло Мельничук.
А, по неявці слідчого.
Прошу передати слово Олександру Морозу.
Я вам ще раз кажу, послухайте мене уважно. Слідчий має свою позицію довести суду до ранку дев’ятого числа. Сьогодні у нас восьме. ГОЛОС З МІСЦЯ. Неправда.
Це правда. 72 години.
Будь ласка, Олександр Мороз.
Святославе Михайловичу, будь ласка, враховуючи те, що нас дивляться зараз телеглядачі і, очевидно, не всі добре знають Кримінальний і Кримінально-процесуальний кодекс, то запитання такого змісту, аби ви пояснили. Предмет розгляду у суді Печерському - це дотримання процедури, передбаченої Кримінально-Процесуальним кодексом чи це аналіз підстав арешту чи затримання Колеснікова? Це перше питання. І друге. Чи немає підстав для зміни, російською мовою, "меры пресечения", як ви вважаєте, ну, як професіонал? Да, міра запобіжного заходу, дякую за підказку. Це два питання. І суб’єктивна думка відносно діалогу, який стався довкола "НТН". Якщо це суцільна перевірка, то немає ніяких заперечень. Але майже на увазі, що "НТН" сьогодні це, на мій погляд, один з найоб’єктивніших телеканалів, який дає інформацію по Україні.
А дехто вважає, що музикальний канал. Перше. Перше - те, що стосується розгляду в Печерському суді. Є чітко встановлений законом порядок, коли оскаржуються дії слідчого. Адвокат повинен їх, якщо він бажає оскаржити дії слідчого, його можна оскаржити в суді. Є процедура. Якщо я буду довго пояснювати, я затримаю і вас, і глядачів, все одно це дуже тяжко зрозуміти, якщо не знати всього комплексу кримінально-процесуального закону. Давайте, Олександр Олександрович, я вам відповім так: що з боку сьогодні прокуратури порушень немає згідно Кримінально-процесуального кодексу. Якщо будуть виявлені які-небудь порушення з боку МВС, ми миттєво відреагуємо. Те, що відбувається в суді, це справа суду, суд приймає рішення. Якщо суд прийме рішення звільнити або заарештувати, він має на це право. Суд оцінює докази, які йому подаються. Ми - сторона в процесі, така сама, як і адвокат, підзахисний.
Дякую, Святослав Михайлович. Сідайте, будь ласка. Час вичерпано. Я запрошую до слова для інформації міністра внутрішніх справ Юрія Віталійовича Луценка. Будь ласка, п’ять хвилин інформація, 10 - відповіді на запитання.
Шановний Адаме Івановичу, шановні народні депутати! Хочу доповісти вам про те, що сьогодні у впровадженні Міністерства внутрішніх справ станом на березень місяць 125 тисяч 59 кримінальних справ, якщо ми їх всіх будемо заслуховувати тут, то послухайте далі. Притягнуто осіб до кримінальної відповідальності 18 тисяч 552, направлено до суду з обвинувачуваними висновками - 16 тисяч 152. Я можу багато цих цифр читати, але по суті. Я не буду виконувати доручення Верховної Ради надати вам для ознайомлення протоколи допитів та матеріали слідства. Шановні! Вчора в цьому залі, на жаль, було оприлюднено вже: універмаг "Білий лебідь" і вже сьогодні жодного із співвласників, які мають прийти на допит немає в Україні. Панове! Тут піклувалися про дітей Колеснікова, які страждають без батька, але ви не забули людину, яку взривали і двічі обстрілювали з автоматів, ви про нього подумали захисники прав людини? Тому, шановні, я просив би вас розібратися, в першу чергу, тут в залі -закон однаковий для всіх чи ні? І не вішати політичний, я буду так говорити, як вважаю за потрібне і не вчіть мене. Не вішайте політичних ярликів на явно бандитскій справі - перше. Друге, не давайте Грамоти Верховної Ради почесні таким міліціонерам, як Сало - позор Львівської області, таким горе-діячам Донецької облдержамдіністрації, як. Думайте, що робите, бо вибачте, потім прийдеться вибачатися перед людьми, і не давайте мені доручень знайомити депутатів Верховної Ради з матеріалами слідства - це таємниця. Тепер по суті, Колесніков затриманий 6 квітня о 12 годині 30 хвилин, про затримання Колеснікова, була негайно повідомлена його дружина о 13 годині, захисника визваного о 13 годині через дружину Колеснікова та його знайомого Шакурова, адвокат прибув, поблукавши по міністерствам, до. після 17 години. В 17.36 хвилин почався в його присутності допит пана Колеснікова закінчився в 17.50, жодних порушень я тут не вбачаю. Інше питання, шановний Георгій Корнійович, шановний Олександр Олександрович! Та інші депутати! Верховна Рада України прийняла КПК, який чітко регламентує дії в цих випадках: 106 стаття, будь ласка, вийміть і ознайомтесь, яка говорить, одну секундочку. Скажу по пам’яті, яка говорить наступне: слідчий має три випадки для затримання підозрюваного, одним з них є пряме свідчення потерпілого. Саме тому слідчий прийняв таку міру затримання. Друге, ця сама стаття регламентує, що суд може розглядати справу про зміну запобіжного заходу лише разом з поданням органів дізнання, органів слідства і адвоката, але не окремо самого адвоката. І тому вчорашній Печерський суд був порушенням нормою 106 статті КПК, абсолютно прямим і вичерпним порушенням. Саме тому слідчий не підкоряється ні міністру МВС, нікому іншому, він особисто приймає рішення, і в нього є 72 години для того, щоб звернутися до суду, який має дати йому дозвіл на затримання або відкинути його. Така норма закону, який ви, шановні народні депутати, прийняли. Тому давайте ми не будемо зараз розглядати деталі, для цього є слідчий, адвокат, Генпрокурор і суддя. Якщо кожними із десятків тисяч справ буде опікуватися вся Верховна Рада, я готовий сюди приходити, але втручання в слідство не допущу нікого.
Так, Юрій Віталійович, ви завершили інформацію?
Так, я готовий до відповідей.
Так, будь ласка, запишіться на запитання. Прошу показати на моніторах. 10 хвилин. Лесь Танюк, за ним Володимир Новак.
Прошу передати слово пану Костинюку.
Будь ласка, мікрофон Богдана Костинюка.
Богдан Костинюк. Шановний пане доповідачу, шановний пане міністре! Отут говорили, що вчора було свято, а я от в Інтернеті читаю про те, що одна з народних депутаток зайшла у камеру вчора до Колеснікова і провела там всію ніч. Оце ви знаєте про це, це воно насправді є таке чи цього немає? Але я про інше хочу запитати. Мільйони виборців питають нас щодня: коли бандити сидітимуть в тюрмах, коли будуть бандити мукачівські річної давності сидітимуть у тюрмах, не тільки виконавці, а їх київські замовники. Коли Львівські бандити, коли Донецькі за півторарічної давності сидітимуть у тюрмах, коли за сімферопольські події, за події біля ЦВК, за події по фальсифікації виборів по серверу, коли вони сидітимуть у тюрмах? Навіть тепер з телебачення заявляють, що є свідчення.
Шановний Богдане Івановичу! Я, на жаль, не встигаю читати Інтернет, вчора, принаймні, я пішов о 13.20 додому і не встиг подивитися Інтернет. Але можу вам доповісти про те, що, дійсно, один із. О першій 20. Не важливо. Богдане Івановичу, я прошу уваги. Я дійсно отримав клопотання від шановної народного депутата, яка є лікарем затриманого і підозрюваного, і вона просила надати можливість перевірити його стан здоров’я. Така можливість була надана і позавчора і вчора. Я вважаю, що це абсолютно нормальне і прийнятне явище, людина є професійним лікарем, вона зайшла до нього, пересвідчилася, викликали швидку, поміряли тиск, ніяких проблем особливих зі здоров’ям людини немає, але хоче пересвідчитися у цьому народний депутат, має на це право. Друге. Стосовно бандитів. Ви знаєте про те, думаю, що у цьому залі немає жодної людини, яка заперечить гасло: "Бандити мають бути в тюрмі". МВС напружено працює над реалізацією цього гасла. Я вам щойно доповім, десятки тисяч кримінальних справ порушено, серед них, на жаль, буде багато таких, які будуть хвилювати присутніх тут народних депутатів. Я готовий кожного разу їм доповідати про обставини і підтримую гаряче гасло: "Політичним репресіям ні!", але кримінальним справам по кримінальним злочинам: "Так!".
Будь ласка, Володимир Новак. За ним Корсаков.
Шановний Юрію Віталійовичу! Я надзвичайно поважаю вас, як людину, і мені імпонує ваша рішучість і цілеспрямованість, але я хотів би зробити вам зауваження. Ви виступаєте у Верховній Раді перед своїми колегами так, ніби ви виступаєте перед підлеглими, перед своїми міліціонерами. мабуть так не годиться. Підбирайте, будь ласка, вирази. А просив би слово, Адаме Івановичу, передати колезі Радіонову. Дякую.
Дякую Я відповім, якщо когось мій тон образив, приношу вибачення, а зрозумійте: давати доручення міністру внутрішніх справ ознайомити Верховну Раду із матеріалами слідства є недопустимим - це перехід будь-яких границь законодавства. Тому зрозумійте моє хвилювання, якщо я всі слідчу інформацію віддам в руки депутатам завтра, я боюся. що багато не буде в живих свідків. Я вчора мусив відразу після одного виступу тут відправляти літак в Донецьк, щоб евакувати сім’ю свідка, батька, який без ніг в лікарні лежить, тому що тут прозвучала інформація, яка однозначно приведе до загрози його життя. Зрозумійте мою гарячковість, я не вас звинувачую, мене просто турбує доля людини, яка ризикнула свідчити в такій голосній і дуже серйозній для нього справі.
Так, будь ласка, Родіонову 30 секунд.
Родионов, Фракцуия коммунистов, Юрий Витальевич, у меня такой вопрос: на скамье подсудимых оказался человек, который по Вашему мнению уголовное преступление с лагеря или со стороны, который голосовал за Януковича. Я Вам хочу сказать, что страну разграбяли 14 лет уголовники с разных сторон, в том числе и с тех, с той стороны, которые голосовали за Виктора Андреевича Ющенко. Есть ли у Вас в запасе
Будь ласка, вимкніть мікрофон. Так прошу Корсаков. Вкладатися треба в час, який Вам відводять. Корсаков, будь ласка.
Прошу передати слово Пеклушенко Александру Николаевичу.
Якщо чесно, я не знаю і ніколи не дізнаюсь: за кого голосував Колєсніков. Мало того, це мене не турбує. Якщо я буду ділити справи по виборцям Януковича і Ющенка, або ще когось, це буде просто безпредел. Я не знаю: за кого він голосував і не хочу знати і не моя це справа. Я знаю тільки одне, будь-яка людина, яка порушила Закон, знаходиться по ту сторону барикад від мене.
В запасі багато.
Так, будь ласка, слово має Пеклушенко Олександр. Мікрофон Пеклушенка.
Пеклушенко, Фракция "Регионы". Юрий Витальевич, нам всем нужно успокоиться и поверте этот вопрос надо решать с холодной головой. Вопрос следующего порядка. Первое. Колесников подозреваемый или преступник? Однозначно подозреваемый. Скажите это на всю страну. В роли, в которой может оказаться каждый. Второй вопрос. Для того, чтобы не было никаких обвинений в политической подоплеке этого вопроса нужно сделать следующее: провести заседание суда. Вы прекрасно понимали, что общественность и не только украинская, будет интересоваться этим вопросом. Провести заседание суда, для этого нужно, чтобы ваш представитель был в суде, чтобы Колесников был в суде. Рассмотрите и на всю страну, а уже точнее на весь мир скажите: его задержание было законным. Вот что мы вас просим. Скажите, пожалуйста, когда будет ваш представитель? Будет ли Колесников в суде? Только это сегодня останавливает суд.
Володимир Миколайович, по-перше, я згоден з вашою тезою: заспокоїтися. Перше. Слідство веде Генеральна прокуратура України. Слідчі МВС виконують окремі доручення Генеральної прокуратури. Ці доручення виконує Головне слідче управління МВС і зокрема відповідний слідчий. Друге. Суд згідно 106 статті КПК відбудеться тоді, коли слідчий попросить у суда продовження затримання підозрюваного у скоєнні кримінального злочину пана Колеснікова. Я ніде не казав, що він злочинець. І вчора, і сьогодні акцентує він підозрюється, але не в політичній справі, а у кримінальній справі підозрюється. Коли слідчий прийме рішення про те, що він хоче затримати на більше, ніж 72 години пана Колеснікова, він звернеться до суду. Туди прибуде, очевидно, адвокат, прибуде слідчий, привезуть самого Колеснікова і відбудеться суд, який або продовжить міру затримання, або не підтримає клопотання слідчого і відпустить пана Колеснікова, наприклад, на підписку або навіть без неї. Тому все це рішить суд. Але це не означає, що по першій вимозі 20 депутатів суд має відбутися іменно у цей момент і іменно у цю годину. Це справа слідчого. Я його навіть не знаю цього слідчого, не викликав до себе і не буду цього робити. Я не маю на це законного права. Закон свідчить про те, що слідчий самостійно веде слідство. І ніхто, у тому числі міністр і депутат не має права втручатися в те, як він проводить це слідство. Він підзвітний лише закону, суду і прокуратурі.
Віталій Шибко, будь ласка.
Дякую, Адаме Івановичу. Юрію Віталійовичу, я хотів би до вас звернутися з тим, що парламент - це дійсно місце для емоцій, але не міліціонерам. Це перше. Врахуйте, будь ласка. І, будь ласка, не звертайтеся з проханням до Верховної Ради, щоб вона когось милувала, тобто ви цим самим поділяєте наше суспільство знову на гвинтики і великі деталі. Тобто кожен повинен відповідати перед законом, який би він не був громадянином. Закон для всіх рівний. І друге. Якщо дійсно так станеться, що слідчі помилилися, то ви зможете тоді заявити Верховній Раді, що ці слідчі будуть покарані, вони будуть притягнути до відповідальності? І чи є, залишилися у вашій системі такі слідчі, які не можуть скласти правильно протокол, виходячи із минулої епохи, із минулої системи, тому що вчора, як я відчув, у Ніни Карпачової якраз і були претензії до складання протоколу? То є ще вони такі, як з ними боротися? Дякую.
Віталію Яковичу, у мене працює більше 200 тисяч працівників МВС, я не можу зараз сказати, що я впевнений в професійних якостях кожного з них. Для цього існує Генеральна прокуратура України, яка спостерігає за законністю будь-яких дій моїх працівників, зокрема відповідного слідчого. Я вчора поцікавився, чи є проблеми з протоколом. Мій заступник, Петро Васильович Коляда, доповів, що протокол затримання абсолютно непогрішний. Затриманому Колеснікову, який підозрюється у скоєнні кримінального злочину була пред’явлена відповідна стаття, в присутності адвоката відбувся допит, і протокол всього цього існує. Я ще раз кажу, я спеціально не викликаю до себе слідчого, я не маю на це законного права і не буду цікавитися його діями. Для цього є Генеральна прокуратура України. Мало того, я ще раз підкреслюю. Справа знаходиться, розслідує її Генеральна прокуратура України. Головне управління слідства МВС виконує окремі доручення. Я не збираюся ховатися за чиюсь спину. Не збираюся когось покривати. Всі слідчі дії ми будемо виконувати доручення прокуратури, і якщо буде будь-яке порушення, люди будуть відповідати. Але якщо буде слідством або судом встановлено, що пан Колесніков є законослухняний громадянин і він був незаконно звинувачений в порушенні статті, безумовно, перед ним принесу вибачення я як міністр, а всі, хто нефахово діяв в ході слідства, будуть покарані. Це я вам гарантую однозначно. Але з іншого боку я вам гарантую, що якщо слідство вийде на вину пана Колосникова і інших, достатньо відомих в Донецькій області фігурантів, то ніхто не зупинить слідчого, і справа буде передана до суду.
Так, дякую, Юрій Віталійович. Сідайте, будь ласка. Час його вичерпаний, так що рук не піднімайте. Шановні колеги, як я уже вас інформував, ми вчора з вами дали доручення комітетам з питань правової політики, з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності, з питань боротьби з організованою злочинністю і корупцією і з прав людини та національних меншин по можливості вивчити це питання і проінформувати народних депутатів. Таке засідання відбулося і зараз я надаю слово від цих комітетів першому заступнику голови Комітету з питань боротьби з організованою злочинністю і корупцією Вернидубову Івану Васильовичу. Будь ласка, п’ять хвилин інформації, 10 - відповіді на запитання.
Шановний Адаме Івановичу, шановні народні депутати! Як сказав Адам Іванович, за дорученням Верховної Ради проведено нами, робочою групою, два засідання - вчора під головування Мартинюка, сьогодні зранку за участю Уповноваженого з прав людини Карпачової, голови Комітету з прав людини Удовенка Геннадія Йосиповича, першого заступника голови Комітету з питань правової політики Оніщука Миколи Васильовича, першого заступника голови Комітету з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності Бандурка Олександра Марковича та першого заступника голови Комітету з питань боротьби з організованою злочинністю Вернидубова Івана. Взяли участь в засіданні також всі бажаючі народні депутати. На жаль, запрошені представники Генеральної прокуратури та МВС України не прибули. За підсумками обговорення мені доручено доповісти вам про наступне. Формально з суто юридичної, а не з політичної точки зору ми сьогодні маємо говорити і давати оцінку таким юридичним фактам: підстави затримання Колеснікова вказані в статті шостій КПК України, їх чітко вона визначає для затримання особи. Жодної з них не дотримано, немає в наявності в протоколі. Слідчій в протоколі затримання підозрюваного як підставу затримання вказав, що очевидці, в тому числі потерпілі. . прямо вказали на особу, яка вчинила злочин. Проте. За час дайте ж.
Шановні колеги, не збуджуйтеся. Це право міністра так, як і право кожного з народних депутатів слухати чи не слухати. Ну, я ж не можу заставити когось із вас, слухайте те, що говорить міністр.
Але ж дайте мені той час, я ж не зможу доповісти все, що ми зробили.
Будь ласка, інформуйте.
Проте аргументації і конкретних фактів жодних не наведено. [[Ш у м у з а л і]] До мотивів затримання слідчий виніс: припинення злочину, попередження можливості сховання від слідства і суду, третє - позбавлення можливої перешкоди встановлення істини в кримінальній справі. Проте, жодного факту чи конкретних відомостей, що могло б підтвердити такі мотиви затримання, слідчий не вказав. Таким чином, є всі підстави в нашої робочої групи стверджувати, що при затриманні Колеснікова було грубо порушено кримінально-процесуальне законодавство України. Друге, питання, яке розглядалося, процедура затримання. Місце затримання не вказано. Викликали і допитували Колеснікова про одне - про події в Северодонецьку, а наручники надягли в коридорі Генеральної прокуратури України, не повідомивши, чому це відбувається, і повезли в МВС в незрозумілій процесуальній якості, де повідомили йому, що він підозрюється у скоєнні зовсім іншого злочину. Коментарі тут не буду давати, вони зайві. Члени робочої групи навіть вважають, що і з етичної точки зору навіть одягати наручники відомій людині і вести - це зовсім щось не те. Третє. ЯК вимагає Конституція, КПК і Закон про мілцію, який набрав чинності тільки що, підписаний 16 лютого, забезпечує затриманим право на допомогу захисника з моменту затримання. Ця вимога закону також була порушена, адже затримання відбулося о 12.30, а допустили адвоката лише через п’ять годин, що суперечить також статті п’ятій Європейської конвенції про захист прав людини та основних засад, а також статті дев’ятій Міжнародного пакту про громадянські політичні права, який набрав чинності і для України. Цитую: "Ніхто не повинен бути позбавлений волі інакше, як на підставах і відповідно до такої процедури, які встановлені законом. Четверте питання, яке розглядалося. Відповідно до статті 29 Конституції України, і тут правий депутат Крючков, кожен затриманий - прошу уваги! - має право у будь-який час оскаржувати у суді своє затримання. На це вказано і в рішенні Конституційного Суду по справі Устименка від 30.10.1997 року. Проте доступ до правосуддя громадянину Колоснікову не було забезпечено, адже він мав право, щоб негайно постати перед суд, і суд без зволікання зобов’язаний був перевірити законність його затримання. Відомо, що вчора Колеснікова не було доставлено до суду, слідчий не з’явився, необхідні матеріали суду не були надані, і як видно із сьогоднішніх доповідей, ніхто цього не збирався робити і не збирається робити сьогодні, чим було порушено статтю, крім тих законів наших, статтю дев’яту.
Тридцять секунд, будь ласка.
Крім того, п’яте, було порушено й права захисника, який відповідно до статті 48 має право ознайомлюватися з матеріалами справи, якими обгрунтовується його затримання. Також можливості захиснику надано не було. І останнє. Колеснікова є кому захищати, але через МВС і кімнати для затриманих проходять мільйони людей, на що цілком слушно звернула увагу Карпачова Ніна Іванівна. Чому так прискіпливо і уважно ми сьогодні повинні через справу Колеснікова однозначну дати оцінку тим усім систематичним порушенням прав людини під час затримання, які допускаються. До керівництва райміськвідділів України і в саме міністерство зараз приходять нові люди, не завжди професіонали.
Дякую Іване Васильовичу. Так, будь ласка, запишіться на запитання, 10 хвилин. Будь ласка, на монітори. Михайло Косів підготуватися Масенко.
Михайло Косів фракція "Наша Україна". Те, що ви сказали, має дуже серйозне і принципове значення, але навіть із того, які прізвища ви зачитали і хто був присутній на засіданні від 4 фракцій дає мені підстави сумніватися в об’єктивності того, що ви говорите. Чи не вважаєте ви за потрібне, що крім вас, представника фракції "Регіони України", який без сумніву має свою заангажованість на одному із представників тієї самої політичної сили, до якої ви належати, варто було б вислухати і іншу сторону. Зокрема, ви ж не могли не зауважити, що ваші твердження і твердження Генерального прокурора, і твердження міністра внутрішніх справ, абсолютно діаметрально.
Дозвольте відповісти. Щоб не було заангажованості, треба сьогодні першим пунктом нашої постави, по-перше, дати політичну оцінку цим порушенням законності, по- друге, зобов’язати Генеральну прокуратуру і Міністерство внутрішніх справ виконати розпорядження суду про доставку в судове засідання Колеснікова, виконати вимоги Конституції України, нарешті, дати доступ йому до суду, перед судом об’яснитися. Туди направити слідчого і все, що вимагає суд, а не ігнорувати його, і суд, а не слідчий керує судом. Суд керує з правоохоронними органами і вимагає сьогодні в 14 години розглянути от і все, і не будемо гадати. Хай розглядає справу той кому дозволено це робити по закону, це справа суду, але давайте дамо можливість суду розглянути сьогодні цю справу.
Будь ласка, Олександр Масенко.
Дякую, Адаме Івановичу. У мене питання такого характеру. От, коли виступає міністр, і в нього такі доводи вроді би аргументовані, хочеться вірити, що у нього позиція правильна. Прокурор генеральний тоже правила. Я, як послухав вас, і у ви правильного говорите, що, дійсно. А людина сидить. Якби посадити туди чи Генерального прокурора на 72 години, чи міністра, то ми б подивилися, як вони себе почували. То, на мій погляд, суть запитання полягає у тому, якби нинішня влада в особі Генпрокурора і міністра внутрішніх справ та когось за економічні злочини із "Нашої України" зачепила, то я думаю, що і претензій би не було з боку СДПУ(о), а тут явно є політичний вираз цієї справи. Як на ваш погляд, якби це із "Нашої України" Порошенка за його злодіяння взяли та притягли до відповідальності, то, я думаю, що і за Колеснікова не було б ніяких справ тоді.
Відповідаю. Перше. Дійсно, два юриста - три мнения, это известно всем. Так? Второе. Якби цю задачку, яку ми сьогодні розглядаємо, дали студентам першого курсу юридичного факультету, навіть не університету, а університету Поплавського, і якби не вказували у задачці, що Колесніков чи інші фамілії, не було про приналежній до партії, одностайно би сто відсотків студентів відповіли би: незаконні дії по затриманню. Не розглядаємо чи скоїв він злочин, то буде потім, то зовсім інше, за те суд дасть йому чи сім, чи дванадцять, я не знаю, я з Колесніковим не знайомий, на жаль, і зробив чи він злочин, я не знаю, мене це цікавить. Мене цікавить одне питання, яке ми розглядаємо, яке доручили ви мені сьогодні доповісти, законність затримання Колеснікова. Однозначно робоча група сказала: ні, не законно. І студенти відповіли б також, я кажу, якби не було прізвищ політичних партій. А коли з’являються у нас політичні партії, ми в залі розпочинаємо о це одне. Дійсно, якби був представник там, наша група, напевно, кричала б одне, було друге. Ось ця, вся соль у цьому.
Будь ласка, Корсаков Олексій.
Передать слово Пеклушенко Олександу Николаевичу.
Так. Мікрофон Олександра Пеклушенко.
Уважаемые коллеги, я еще раз прошу всех успокоиться. Я еще раз прошу серьезно отнести к этой проблеме. Речь не идет сегодня о Колесникове, как таковом, или, вернее, идет не только о нем. Задержан человек. И мы все должны понимать, что у следователя есть право на задержание на 72 часа. И мы с этим правом его считаемся. У задержанного есть право оспорить в суде законность этого задержания, вокруг этого идет главный разговор. Здесь присутствует министр МВД и присутствует здесь генеральный прокурор. Если они обеспечат явку следователя и явку задержанного, состоится суд и этот вопрос будет решен. Я прошу высказаться по этому вопросу нашего коллегу Григория Омельченко, он то знает, что должно быть.
Так, будь ласка, Олександр Мороз.
Тут Михайло Косів і Олександр Масенко задали, майже одне і те ж саме запитання, бо воно зводиться до колізії, яка в інформації вашій і в запрошених звучить. Ми вчора і сьогодні чули, що справді його викликали, Колеснікова викликали в Київ, допитали в справі одній, а потім допитали в справі іншій і здійснили процесуальні дії, які сьогодні частині та мабуть, значній частині не подобаються. Але Ви говорите про інше, що не так було. В мене запитання такого змісту: Ви мали змогу із тими хто давав інформацію, яка викликає у вас сумнів поспілкуватися і сказати, чи Ви скористалися такою нагодою? Який висновок Ви зробили? І що Ви повинні доповісти з цього приводу Верховній Раді? Я думаю, що це завдання робочої групи теж визначений її функціями.
Відповідаю. У робочої групи, правда, була тільки ніч для цих дій, але вдалося зв’язатися мені з адвокатом, поговорити з ним. Тому багато те, що я говорив. Але головним було у нашій, у розпорядженні робочої групи ті матеріали, які стали, це копія протоколу про затримання і це я доповідав з копії протоколу про затримання, яким він затримувався. Я також розмовляв з Карпачовою Ніною Іванівною, яка також спілкувалася безпосередньо із Колесніковим, оскільки я з ним поспілкуватися, звичайно не міг. І, звичайно, оці обставити якраз затримання я взяв з матеріалів цих двох людей, вони є у наявності у Карпачовою Ніни Іванівни. Там чітко вказано, сам Колесніков своєю рукою пише про те, що він дав показання десь уже в сьомий раз слідчому, приїхав до нього у зазначений час із Донецька, як завжди, попрощався із слідчим, вийшов у коридор і тут підійшли працівники міліції йому і кажуть: ви такой-то, я такой-то, руки сюди, наручники, ні слова за що, про що. Він питав: розкажіть. І повезли до МВС. Це з його слів. І тільки у Міністерстві внутрішніх справ йому вже об’явили, що ви затримані не за те, що допитували, а ви затримані по кримінальній справі у скоєнню злочину у здирництві, ну у вимагательстві є така стаття. Ось як були події і з яких істочників, я вам розповів.
Григорій Омельченко, фракція Блоку Юлії Тимошенко. Ваше запитання, будь ласка.
Шановні колеги, давайте станемо виключно на юридичну позицію. Перше. Колега, який нас інформував, трошки перепутав підстави затримання, які передбачені статтею 106 Кримінально-процесуального кодексу і підстави обрання мір запобіжного заходу, які передбачені статтею 148 Кримінально-процесуального кодексу. Підстави для затримання Колеснікова, як проінформував Генеральний прокурор і міністр внутрішніх справ були, вони зазначені у статті 106. Це перше. Друге. Верховна Рада України не має права давати оцінку законність затримання чи арешту. І третє. Дійсно згідно Конституції особа, яка затримана, має право оскаржити затримання в суд. І не визначений який термін, якщо поступила скарга. І тому суд зобов’язаний прийняти цю скаргу, розглянути її в суді і прийняти рішення. Дев’ятого квітня стікає термін, коли слідчий зобов’язаний звернутися про обрання міри запобіжного заходу утримання під вартою чи ні. І тому повинна бути дана оцінка.
Будь ласка.
Відповідаю. По-перше, дякую, що хоч один із стану, як то кажуть, із стану опозиції підтвердив, що людина має таки право згідно з Конституції оскаржити дії по затриманню, і це вже, можна сказати, одностайно, і ніким не оспориться. А друге. Георгію Омеляновичу, на жаль, не я переплутав підстави затримання чи арешту, а переплутав чи переплутали ті радники, які, оскільки міністр, я розумію, цими питаннями раніше не займався і не знає, переплутали радники його. Якраз отримується, і розмова тут йдеться тільки про затримання. А прокурор і міністр нам кажуть, що у нього є стан злочину, і ви ще подивитеся. Та то буде тоді, то буде тоді. Нас це, я кажу ще раз, не цікавить. Є окрема процесуальна інститут затримання короткочасний. І воно, я не лекцію читаю, але кажу, законодавцем передбачено як раптове, миттєво складається обставина, тікає злодій, треба його затримати ось негайно, бо він втече, з’ясувати особу, або насильника знімають з жертви. Ось раптова ситуація, яка. Але дають йому скоєння злочину три роки назад і кажуть, що підстава для затримання - це те, що потерпілий вказав на Колесникова як на людину, яка вчинила. Та вона, ви кажете, вчинила три роки назад. Нікуди не тікає, має постійне місце проживання. Відома людина, має малолітніх дітей, якщо на те пішло, і це законні аргументи, і не треба сміятися з цього, що у нього діти, цей законний аргумент такий. І чого тут сміятися. І тому треба виконати дійсно розпорядження суду. Сьогодні в суд доставити Колеснікова, дати матеріали і не. Таємниця нікому не нужна сьогодні в суді. Підстави для затримання - ось, що треба, чи є достатні дані, що він збирається тікати? Чи є достатні дані про те, що він хоче перешкоджати встановленню істини по справі? І третє, що він ще збирається продовжувати злочинну діяльність? Яку злочинну діяльність він збирається продовжувати? Вкажіть конкретно в протоколі чи сьогодні в своїх доповідях парламенту! Парламенту брехати не можна! Я так вважаю.
Так, будь ласка, час вичерпний. Сідайте, будь ласка. Будь ласка. мікрофон міністру. Будь ласка.
Шановні народні депутати, я прошу вибачення, що втручаюся в розгляд перед виступом шановної Ніни Іванівни. Справа в тому, що я ще вчора ввечері запланував прес-конференцію в Донецьку, аби жителі не сумнівалися в об’єктивності слідства. І я мушу зараз відлітати туди. Але перед цим я хотів би все ж таки декілька хвилин уваги. Стаття 106 КПК, за яку голосувала Верховна Рада України. Орган дізнання або слідства [[наступна стаття - поширюється право на слідство]] в праві затримати особу, підозрювану у вчинені злочину, за яке може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі лише при наявності однієї з таких трьох підстав, чітко три. Одна з них, друга, каже: коли очевидці, в тому числі і потерпілі, прямо вкажуть на дану особу, що саме вона вчинила злочин. Слідчий обрав саме цю причину для затримання. Далі читаємо. Через декілька абзаців пишеться: у разі оскарження затримання до суду скарга затриманого негайно надсилається начальником комісії досудового ув’язнення до суду. Скарга розглядається суддею одночасно з поданням органу дізнання або слідства про обрання запобіжного заходу. Далі говорить ся про 72 години. Протягом 72 годин я вам гарантую, що слідчий разом з підозрюваним паном Колесніковим появиться в суді, і суд розгляне правомірність або його подальшого затримання або відпуску на волю. Я це вам гарантую. Але, будь ласка, не робіть із слідчого маріонетку безправну. У нього є права, визначені вами, даним законом. І він буде діяти строго в цих рамках по цій кримінальній справі. Дуже всім дякую. Вибачте, я мушу їхати.
Дякую. Шановні колеги, народний депутат, наша колега Бахтєєва, звернулася з відповідною заявою. Зачитать цю заяву чи ви просто виступите? Я зачитаю заяву: "07.04.2005 г. я посетила как лечащий врач в ИВС Колесникова Бориса. В присутствии работников ИВС померила давление, прослушала сердце и легкие. 08.04.2005 года в Верховной Раде народный депутат Украины Богдан Костинюк оскорбил меня, что я всю ночь ночевала в камере с Колесниковым. У меня появился в семье конфликт. Прошу вас срочно принять меры и требую его извинения в Верховной Раде". Так, ви будете виступати? Будь ласка, Тетяна Бахтеєва, будь ласка. Шановні, я зачитав от документ вам, що ви ще від мене хочете?
Уважаемый Владимир Михайлович, уважаемые коллеги! Действительно, сегодня то, что творится в нашей стране, наверное, должно затрагивать каждого сердце, не только меня, потому что я врач, я всю жизнь, 30 лет всегда носила и буду носить это чистое имя и буду всегда гордиться, что у меня есть возможность одевать чистый белый халат и быть ему всегда предназначенной. Я 12 лет, действительно, являюсь лечащим врачом Бориса Викторовича и знаю его как просто необыкновенного, прекрасного, доброго, честного человека. Его жена, Света, сегодня кормящая мама. Вчера у нее пропало молоко. 8 месяцев маленькой Катюше. Она родилась очень долгожданной в семье, они много лет ждали, мы помогали. И эта радость у них свершилась. И сегодня народные депутаты, которые могут вот это все, красивое и доброе, превратить в какое-то черное, непонятно. На белое говорить "грязное" - так не должно быть в нашей стране. Нужно иметь на все это просто человеческую совесть, иметь депутатскую ответственность, иметь мужское именно достоинство о том, что вы мужчина, и не говорить, что "какая-то женщина." Вы прекрасно знаете, вы видели меня в телевизоре, вы прекрасно знаете во всех информациях, газеты, о том, что лечащий врач является народный депутат Татьяна Бахтеева. И я не какая-нибудь женщина, я лечащий врач его, я этим всегда гордилась и буду гордиться. И то, что сегодня это может. эти реплики, которые, эти вот смехи ваши, уважаемые коллеги с фракции БЮТ, с "Нашей Украины", не нужно этого делать, ведь нам нужно жить на свете, ведь нужно воспитывать наших детей, наших внуков. Давайте об этом подумаем. Если вас очень многое что-то волнует в нашей стране, давайте о законах говорить, о тех законопроектах, давайте говорить о том, что сегодня около 30 народных депутатов занимают две должности, сидят на двух креслах, являются и народными депутатами, и министрами, и чиновниками. Давайте об этом говорить, а не о том, что я ночевала с Борисом Викторовичем. Если надо, уважаемый мог коллега Богдан, я с таким мужчиной, как он, даже могу всю жизнь быть, а с вами - никогда.
Мікрофон Богдана Костинюка.
Шановний Голово, шановні народні депутати! Текст мого запитання міністру - кожний з вас може підняти стенограму і подивитися - і пересвідчитися в тому, що в цьому запитанні не було названо ні професій, ні прізвища. І якщо моє запитання образило жінку-депутата, то я хочу сказати, що я цього не мав наміру робити. Дякую.
Шановні народні депутати, ми завершили розгляд інформації - так я розумію? [[Ш у м у з а л і]] Почекайте, одну хвилиночку! Шановні колеги, нам тоді треба проголосувати зараз. Прошу тоді підготуватися до. Ми з вами вчора, ви ставили питання про те, щоб заслухати інформацію Генерального прокурора і міністра внутрішніх справ - ми прийняли таке рішення. Прошу, підготуйтеся до. Шановні колеги, ну, я прошу вас! Я ставлю на голосування пропозицію про те, щоб заслухати інформацію Уповноваженого з прав людини Ніні Карпачової. Прошу голосувати. [[12:28:52]] За-244 Рішення прийнято. Будь ласка. [[Ш у м у з а л і]] Шановні колеги! По фракціях, будь ласка, я прошу вас, я ж чую, не кричіть. "Наша Україна" - 5, Комуністи - 56, Регіони України - 49, Народна партія - 1, СПУ - 17, Блок Тимошенко - 0. Українська народна партія - 2, СДПУ(о) - 22, Єдина Україна - 20, Демократична Україна - 19, Партія промисловців і підприємців України - 11, Демократичні ініціативи - 14, Союз - 12, позафракційні - 16. Справа в тому, що деякі фракції вже пішли на засідання. Ми ж тут не домовлялися, так довго продовжувати нашу роботу, будь ласка, за усталеною практикою 5 і 10 на запитання. 5 на доповідь і 10 на запитання. Погоджуємося? Дякую. Будь ласка.
Я дякую народним депутатам за можливість дати деяку інформацію і зробити свої пояснення по цій справі, яка сьогодні дійсно в цьому парламенті нашому набула дуже серйозного резонансу. Мені б не хотілося, щоб ця справа стала політичною. Саме тому я вчора піднялася на цю трибуну, пропросивши в вас слова. Адже мене хвилює питання не персоналій по великому рахунку в цій залі. Персоналіями я займаюся виключно, як то кажуть у своєму робочому режимі, як Уповноважений з прав людини. А з цієї трибуни я, як правило виступаю не по персоналіях, а по проблемах. Так ось проблема, на яку сьогодні вийшла Верховна Рада, це проблема дуже і дуже державного, як-то кажуть значення. Адже я вчора вам наголосила: понад мільйон громадян України щороку перебувають в якості затриманих в системі Міністерства внутрішніх справ. Дуже жаль, що міністр уже поїхав. В мене вчора була з ним розмова і я деяку корекцію внесла і в його коментарі, які мені здається не зовсім вдало по меншій мірі дає він з цієї трибуни, коли вибачте мені, не відрізняє арешту від затримання або скажімо, що таке 72 години - українська Конституція і закон надає для затримання. Але навіть в цьому сенсі ми вступили вже протиріччя з Міжнародним пактом про політичні і громадянські права, на що Комісія з прав людини ООН, ще в 2002 році вказала Україні, що не відповідає зараз норма Конституції і законодавство України. Адже за міжнародним законодавством до 48 годин можна затримувати будь-яку людину. Це міжнародна норма. Україна приєдналася до цих стандартів, і вони стали частиною нашого законодавства. Це означає, до речі, якщо по справі Колеснікова, що в цю хвилину, саме в цю, адже 48 годин тому Колеснікова було вже затримано, у 12.30 зараз суд мав прийняти рішення або звільнити Колеснікова, або обрати інший запобіжний захід. Це вже є грубим порушенням норм міжнародного законодавства, адже Україна визнала і ратифікувала ці норми законодавства. Це, по-перше. По-друге. Надягання наручників, це не проблема Колеснікова, я знову кажу, в яких моментах можна надягати наручники. Шановні народні обранці! Ви приймали тут зміни до Кримінального кодексу України, стаття про катування,: надягання наручників - це є один з ознак катування. І для того є чіткі підстави в українському законодавстві. Їх не було. Наступне. Саме зміни прийняті вами в лютому цього року до Закону "Про міліцію", зокрема, вимагають від працівників міліції викликати адвоката з моменту затримання особи, з моменту затримання. Це не було виконано. Можна по-різному, скажемо, до цього ставитися, але це знову-таки було порушенням. Наступне. Іван Васильович Вернидубов, який сьогодні доповідав позицію робочої групи, яка була від представників, до речі, різних політичних фракцій, я сьогодні була вранці на цьому засіданні і не втручалася жодним чином, я слухала, як відбувалося це засідання, адже мене запросили на нього. Я хочу сказати, що об’єктивно підішли. Геннадій Йосипович Удовенко сказав, що дуже добре, що врешті Генеральний прокурор, міністр почали з’являтися на наші засідання. Але, шановні друзі, це не є позитив у тому сенсі, що це норма, яка завжди мала би бути, але, слава Богу, що зараз Генеральний і міністр приходять і поважають таким чином і демонструють своє бажання співпрацювати з Верховною Радою. Це не можна не відмітити, це , кажу, має бути нормою. З другого боку, абсолютно чітка була сьогодні зроблена вам доповідь, щодо порушення прав людини під час затримання конкретної особи. Детально проаналізували, не втручаючись в хід слідства, це принципово. Адже, ніхто з нас не володіє матеріалами слідства по цій справі, по якій одягалися наручники і обрана міра запобіжного заходу. Тому я хочу сказати, що безперечно, було порушено право, процесуальні права затриманого, було порушено брутальним чином право затриманого на прямий і безперешкодний доступ до суду. Ми всі з вами повинні це знати. Завтра це коснеться ваших близьких, ваших дітей, ваших родичів. Справа не в Колеснікову зараз.
Шановні колеги, дайте можливість закінчити, ми тоді зменшимо кількість на запитання, будь ласка, ну, що ви кричите. Будь ласка. [[ІЗ ЗАЛУ.]] [[Не чути]] .
Будь ласка, будь ласка.
Шановні колеги, не переводьте це питання зараз в політичну площину, адже це буде загроза для України. Я вас просто благаю. Я для того піднялась на цю трибуну. Я розумію, що я втрачаю в певній частині ту підтримку, яка була, а в іншій, скажімо, певною мірою маю. Не це мною рухало, мною рухало і буде рухати, поки я буду на цій посаді єдине: цілісність України, спокій і дійсно побудова правової України, там де дотримаються і поважаються і гідність людська. Дякую.
Запишіться на запитання, будь ласка, 9 хвилин, будь ласка. На табло прізвища народних депутатів, що записалися. Борис Безпалий. Борис Якович, будь ласка.
Дякую, Борис Беспалий, Фракція "Наша Україна". Шановна Ніна Іванівна, я хотів би задати Вам одне таке питання: Ви виступаєте в даному випадку як офіційна особа Уповноважений Верховної Ради з прав людини. І разом з тим ви даєте прямі оцінки, це законно, це незаконно. Чи не здається вам, що ви у даному випадку все ж таки підміняєте собою судовий орган. Це є перше. Друге. За попередню вашу роботу і аж до подій у Мукачево ви проявляли принциповість і так далі. Разом з тим у ході виборчої кампанії президентських виборів якось абсолютно не було чути зовсім вашого голосу, коли брутально порушувалося виборче законодавство тодішньою владою. Чим це можна пояснити таку паузу у вашій правозахисній діяльності. Дякую.
Перше. Я дякую за ці питання, вони, дійсно, заполітизовані, але я надам відповідь зараз шановному Борису Беспалому. По-перше, я зобов’язана як Уповноважена з прав людини зреагувати на звернення будь-якої людини, будь-якого громадянина, який звернувся до мене за допомогою. Це по-перше. По-друге. У даному випадку Колексніков не є виключенням. Верховна Рада надала мені право для виступу. І я дала свій коментар через те, що ви вимагали від мене такого виступу. І по-друге, що торкається виборчої кампанії. Дуже прикро, що пан Борис Беспалов не встиг відслідкувати діяльність Уповноваженого з прав людини. Три публічних заяви, три публічних звернення до народу України - перше. Друге, зустріч з екс-президентом Кучмою. До нього прохання не застосовувати за будь-яких обставин зброю, щоб не пролилася краплинка крові українського народу. Як тільки я вийшла з його кабінету, у якому він мене відмовлявся приймати 5 років поспіль, я зробила заяву і підтвердила, що Кучма дав мені як уповноваженому гарантію, що він ні за яких обставин зброю до народу України не застосує. Наступне. Разом з Головою Верховної Ради, коли дуже обмаль народних депутатів було у цій Раді і почався штурм Верховної Ради, і все би завершилося так, як зараз завершилося у Киргизстані. Ми би дійсно себе показали, як бананова республіка, коли деякі мільйонери втікали позорно коридорами, підпільними коридорами Верховної Ради. З Володимиром Михайловичем Литвином ми вийшли до народу, тут, на сходинках Верховної Ради і виступали, і благали ввести все в правове поле, інакше ми би дійсно не мали шанс, щоб Україна виглядала як правова держава. І саме дякуючи тому, що ми зупинили таким чином штурм Верховної Ради, нам вдалося в правовій площині зробити те, що врешті було зроблено - волевиявлення українського народу. І останнє. Я виступала в Конституційному Суді, я розумію, що комусь це дуже не подобається. Але 140 тисяч звернень, яких я отримала, від інвалідів, пристарілих, літніх людей, права яких були позбавлені Законом про вибори із змінами, які були внесені восьмого грудня в цій залі, зобов’язували мене, і моя присяга, коли я тут присягала з цієї трибуни, виступати в Конституційному Суді на захист порушених прав цієї частини українського населення. Але це складає понад чотири мільйонів українських громадян. Я зобов’язана була це зробити, і я це чесно зробила.
Вернидубов, будь ласка, фракція "Регіони України".
Дякую. Я хотів би подякувати міністру Луценку за роз’яснення законодавства, який він мені дав і попросити передати слово народному депутату Пеклушенку.
Олександр Пуклушенко, будь ласка.
Александр Пеклушенко, фракция "Регионы". Владимир Михайлович, сегодня плохой день. Дело не только в том, что оскорбили и обидели нашу коллегу Татьяну Бахтееву. Зал не заметил, как оскорбили и обидели Нину Ивановну один из наших коллег. Я ничего не преувеличил, Нина Ивановна? Да? Поэтому примите извинения от всех мужчин Верховного Совета за это нетактичное поведение. Владимир Михайлович, нужно сделать одно единственное. Мы не просим, мы не имеем на это право, освободить Колесникова. Мы требуем провести суд и всесторонне исследовать все обстоятельства задержания. Если мы, Верховный Совет, не добьемся этого - грош нам цена. Если мы не можем защитить депутата, председателя облсовета, значит, мы не в состоянии сделать ничего!.
Ніна Іванівна, будь ласка.
Володимире Михайловичу, дозвольте, будь ласка. Я щодо образ. Я давно вже не ображаюсь на шановних народних депутатів, тому що чотири роки моєї діяльності в цій залі та ж сама людина спочатку казала, що нібито я належу взагалі до якоїсь там розвідки, а потім казала: ви - єдиний чоловік, з яким я готовий іти в розвідку. Тому те, що відбувається зараз, я теж сприймаю з точки зору діалектики. А останнє, у мене залишається буквально декілька секунд, шановні колеги, сьогодні під час зустрічі робочої групи по справі Колеснікова була надана інформація дуже і дуже тривожна для мене як для Уповноваженого з прав людини, і, думаю, що для вас, шановні народні депутати. На минулому тижні в кабінеті одного із народних депутатів України було проведено обшук без присутності цього народного депутата. Вилучена його особиста кореспонденція, і я вважаю, що цей факт зараз ні в якому разі не повинен залишитися поза вашою увагою. Дякую вам.
Так, Співачук, фракція Соціалістичної партії України.
Прошу передати слово Віталію Шибку.
Віталій Шибко, будь ласка.
Дякую, дякую, Володимире Михайловичу. Ніна Іванівна, Ніна Іванівна! Чи не гадаєте ви, що все-таки у нас є якісь ознаки демократії хоча би з того приводу, що вже ви двічі виступаєте по одній персоналії тут, у Верховній Раді, а раніше у вас такої можливості не було, я гадаю, з моменту обрання? Ви дуже рідко з цього приводу виступали, мабуть. тому, що парламент вам не давав такої можливості. Це - перше питання. І друге питання. Скажіть, будь ласка, може, дійсно, тривожне те, що сьогодні скоїло і МВС, і наша прокуратура? Чому я так кажу? Тому що те, що сьогодні доповідав Вернидубов, повністю збігається з тією доповіддю, що ви казали вчора? Тому, дійсно, може, тут якраз і є можливість об’єктивно судити з цього приводу, що сталося з Колесниковим? Дякую.
Дякую за запитання. Ви знаєте, я користуюсь завжди можливістю на парламентських слуханнях виступати. Володимир Михайлович підтвердить, що під час виборчої кампанії я просила виступити з цієї трибуни, але він просто толерантно звернувся до мене і сказав, що якщо ми зробимо зараз спільно з вами цю справу, як треба, то вважайте, що і ваш внесок в цьому є, хоч я написала три записки і заздалегідь, за добу подала заявку. Дуже прикро, коли по справі Мукачева половина зала не хотіла мене слухати, і ми голосували в цій залі, і мені, фактично, хотіли закрити рота. Але дякуючи тоді позиції принциповій "Нашої Україні", в першу чергу я отримала слово з цієї трибуни, і абсолютно переконана в тому, що те, що тоді порушив уповноважений із справ людини, говорячи про сценарій, який, фактично, опробовувався тоді в Мукачеві, це певною мірою, було засторогою від тих брутальних порушень, які ми потім з вами спостерігали. І наступне. До речі, на парламентських слуханням по міграції я виступала на ваше прохання безпосередньо, це було місяць тому. Я би хотіла сказати, що, по великому рахунку, я сьогодні дуже уважно прослухала виступ в парламенті і вранці робочої групи. Повірте, справа зараз має розглядатися системно, порушені права людини. Я колись, я на прикладі шановної пані Юлії Тимошенко намагалася привернути увагу всього суспільства про те, що арешт, який було застосовано, було застосовано незаконно. І на резонансній справі показати всьому суспільству, як не повинно чинитися в нашій державі. Так само, і зараз на справі резонансній Колеснікова я знову намагаюся привернути увагу до проблем того мільйону людей, які постійно затримуються в Міністерстві внутрішніх справ.
Євген Кирильчук, будь ласка, фракція БЮТ.
Дякую. Прошу передати слово Лілії Григорович.
Лілія Григорович, фракція "Наша Україна".
Лілія Григорович, фракція "Наша Україна". Ніна Іванівна, два запитання, я спеціально голосувала, щоб задати їх вам. Перше запитання як народний депутат: прошу сказати, отой один мільйон, про який ми всі з вами хвилюємося, на вині попереднього міністра Білоконя чи нинішнього міністра, який щойно тут доповідав? Друге питання як лікар, дитячий лікар і як жінка. Я зворушена, що ви хвилюєтеся про грудне вигодовування дитини підозрюваного, одного з найбагатших людей Донецької області. Але чи ви хвилюєтеся про грудне вигодовування постраждалого, який мав перебиті ноги? Чи ви знаєте, скільки в нього дітей? Чи ви знаєте, чи його дружина годує: може, в неї вже давно пропало молоко? Чи ви знаєте, скільки людей не отримали харчування і годування через здирництво і кримінальні дії підозрюваного Колеснікова? Чи ви є омбудсмен для тієї групи донецької, чи для всього українського народу?
Спасибі. Я думаю, що останньою ремаркою ви відповіли. Дійсно, я являюся Уповноваженим з прав людини саме для всього українського народу. І саме це зобов’язує мене саме так ставити руба ці питання у Верховній Раді України. Це з одного. З другого. Що торкається мільйона затриманих якраз в системі Міністерства внутрішніх справ. На мою думку, це не було проблемою виключно будь-кого з міністрів - це було проблемою і нас з вами в свій час, народних депутатів, хто був, це було проблемою Президента України. У своїх щорічних доповідях я привертала увагу до цієї проблеми, але, на превеликий жаль, півзали завжди відсутня, коли лунають такі доповіді. Тому мені, що саме зараз, мабуть, таким, як то кажуть, болезненным чином, але постало питання повернутися до цих проблем, повернутися до проблем систематичних арештів. Шановний наш Президент Віктор Андрійович Ющенко! До речі, виступаючи під час представлення нового голови Департаменту з питань виконання покарань, зазначив, що йому соромно як Президенту держави, що Україна є світовим лідером по застосуванню затримань і арештів. І це правда, і це правда. І саме тому ми зараз з вами по-новому, дійсно, мусимо підійти до цієї проблеми, ретельно її вивчити і системно її розглянути, а не виривати якийсь шматок і не перетворювати його в політичні баталії. От для мене сьогодні це важливо. Просто я прошу, ви розумна і мудра людина, зрозумійте позицію Уповноваженого з прав людини саме в цій частині. Що торкається постраждалих, даруйте мені, я не займаюся кримінальною справою, я не знаю, кому надано статус постраждалих. До мене не зверталася інша сторона, до мене звернулася конкретна людина - і я була зобов’язана конкретно відреагувати на конкретне звернення. Дякую.
Дякую, Ніна Іванівна, час вичерпаний, сідайте, будь ласка. Дякую. Шановні колеги, закінчуємо розгляд цього питання, так? Що? Зараз ми. просто перерва, що це дасть? Шановні колеги! Давайте завершимо розгляд цього питання. Дозвольте, я не був в силу того, що зустрічався з Президентом Європейського банку реконструкції та розвитку на зустрічі не знав, що перебіг дискусій, але дозвольте узагальнюючі міркування. Можливо ви їх підтримаєте. Шановні колеги! Чим більше ми говоримо про цю і інші проблеми, тим далі ми віддаляємося від істини. Я в цьому переконався - два дні розмов нічого не дали. Нам потрібна істина. Згадайте попередній період, коли вимагали об’єктивності одні, а інші байдуже дивилися, сьогодні все помінялося навпаки. Одні задоволено потирають долоні, інші вимагають істини. Вчора говорили, згадайте вчорашні дні, коли порушились кримінальні справи і говорили, що це не політика, а кримінал. Одна частина настояла на тому, що це політика, а інша байдуже спостерігала. Сьогодні чути одне й теж. Те, що вчора було криміналом - сьогодні стало законом. Те, що вчора було законом - стало криміналом. Виникає питання: в якому суспільстві ми живемо? Ми принижуємо сьогодні оцим всим Україну. Принижуємо себе, водночас не маємо об’єктивної і вичерпної інформації, всі щось недомовляють. Факт? Факт. Я думаю нам треба говорити не стільки говорити про особи, про процеси, які відбувалися в Україні, які відбуваються сьогодні в Україні. Шановні колеги! І ще один момент, я міг би багато сказати, але прийде час, я скажу, яке ставлення продовжується до народних депутатів. Я маю на увазі прослуховування, слідкування і таке інше. [[Оплески]] І я це покажу на особистому прикладі, документально покажу це все. Я питаю: в якій державі ми живемо, коли дозволяють собі от таке по відношенню до Голови Верховної Ради, “не першої і не другої людини” в цій державі, як казав один чоловік. Я ще раз хочу сказати те, що продовжується, це політична розправа, я маю на увазі про прослуховування, слідкування і таке інше. [[О п л е с к и]] Бо хтось хоче довести свою правоту для того, щоб не відповідати за скоєне. Давайте збережемо той потенціал довіри, який сьогодні є до Верховної Ради України. Сьогодні потенціал довіри до парламенту такий, який не був ніколи і до влади загалом. Давайте ми покажемо, що ми є Верховна Рада, і давайте перестанемо задоволено потирати долоні, коли в одних виникають проблеми. Давайте будемо говорити про те, що нам потрібна сьогодні консолідованість на принципах об’єктивності. Шановні колеги! Згадайте, який був вчора період, які були прохання, які були звернення одних, яку позицію займали інші. І ще хочу сказати, шановні колеги, нам треба не просто обурюватися, якщо є позиція Верховної Ради і об’єктивна позиція, то треба виходити на якісь рішення, на якісь пропозиції. Де проекти постанов? Ось сьогодні говорять про щось, а нічого ж немає, бо без конкретного виходу з цієї розмови два дні - це випускання пари. То не потрібно тоді компрометувати Верховну раду, якщо немає вагомих підстав якихось запропонувати рішення. Оголошується перерва. Я думав, що 12 годин, вибачте. Це 13 годин. Таким чином, шановні колеги. переходимо до "різного", годину на "різне", будь ласка. Будь ласка, запишіться на "різне". Леонід Каденюк, позафракційний. Підготуватися Кульчинському. Годину виставте, будь ласка, часу.
Так, ще не має, да? Так, дякую, Володимире Михайловичу. Шановні друзі, через декілька днів 12 квітня ми будемо відзначати Всесвітній день авіації та космонавтики та день ракетно-космічної галузі України. Власне, з 12 квітня 61-ого року почалася нова ера космонавтики, безпосередньо проникнення людини до глибин Всесвіту. Сьогодні космічні дослідження і практично космонавтика сягнули таких висот, що їх практичні результати вже в певній мірі визначають шляхи розвитку економіки в багатьох країн світу. Україна є однією з провідних країн, яка активно працює по науково-космічних програмах створення ракетно-космічних систем, використання космічних технологій в інших галузях економіки країни. Було би неприпустимою легковажністю розтратити запас, який закладено попередніми поколіннями і зараз космічна галузь України зберігає свій високий науково-технічний потенціал, що підтверджено здійсненням за роки незалежності України і використання українських ракет-носіїв: "Циклон", "Зеніт", "Дніпро", 85 пусків ракет-носіїв і виведення на навколоземні орбіти 184 космічних апаратів, в тому числі 10 українського розроблення та виробництво серій "Коронас-Інтербол", "Січ - 1", "Океан О", "Циклон-2". В 2004 році було виконано 7 пусків ракет-носіїв українського виробництва і виведено 15 космічних апаратів. На сьогоднішній день з використання космічного апарату "Січ-1М", який виведен на орбіту 26 грудня минулого року ракетоносієм "Циклон-3М", розпочався міжнародний експеримент за програмою "Варіант", призначеною для супутникового та наземного моніторингу атмосфери. Основним пріоритетним космічний, основним пріоритетом космічним проектом у сучасних умовах стало створення ракетно-космічного комплексу "Циклон - 4" Україною і Бразилією. Міжнародно-правовий документ, що визначає принципи та умови реалізації договору між нашими країнами ратифіковано двома сторонами. Реалізація цього масштабного проекту увійшла у практичну фазу. Без потенціалу нашого, його розвитку не може бути ефективною реалізована ні одна великомасштабна соціально-економічна інформаційна програма розвитку країни. Відомо, що на одну одиницю коштів, які вкладені у космічні справи, країна одержує 10 і більше одиниць прибутку. Тому вирішення питання.
Дякую. Будь ласка, Микола Кульчинський. Підготуватися Ширку.
Шановний Адаме Івановичу, шановні народні депутати. 10 квітня о 16 годині у місті Полтаві почнеться безстрокова акція спротиву. Причина одна: у Полтаві три роки відсутній міський голова і по суті знищено місцеве самоврядування. Двічі на сесіях міської ради міські депутати ухвалюють рішення про недоцільність проведення виборів міського голови. По суті міським головою і далі продовжує бути колишній міський голова, а зараз народний депутат Кукоба Анатолій Тихонович. Як пишуть у своєму зверненні до Президента України полтавські підприємці, без особистого втручання нашого мера у лапках Анатолія Тихоновича Кукуби жодне питання у місті не вирішується. А між тим під час виборів Президента полтавці пережили неймовірно брутальний тиск на себе, як виборців. Залякування, шантаж, інформаційна істерія підпорядкованих міськвиконкому ЗМІ і нарешті прямі фальсифікації волі виборців. Свідчень цьому немало. Особливо цинічна поведінка Полтавського міськвиконкому проявляється у руйнуванні парку імені 40-річчя Перемоги. Особливий цинізм полягає у будівництві у парку церкви. Здається Божа справа, а насправді - шантаж. На зустрічі Комітету за права і свободи полтавської громади і секретарем міської ради Ігорем Богдановичем Михайлюком з його уст прозвучала пропозиція, що міськвиконком готовий припинити будівництво, якщо Комітет за права і свободи полтавської громади припинить вимагати виборів і не буде проводити акції супротиву. Отже, знищення парку і будівництво церкви заплановані міською владою з метою шантажу полтавців, аби вони не вимагали виборів міського голови. Дорогі друзі, революція в Україні перемогла, бо мільйонам людей вже не сила було жити у заповіднику тотальної брехні, тотального насильства, неймовірного соціального розмежування. Очищення, оновлення українського суспільства - це насущна вимога дня. І можна вітати тільки дії Генеральної прокуратури, Міністерства внутрішніх справ щодо голови обласної ради в Донецьку Колеснікова. Бо те, що минула влада перетворила Донецьку область у кримінальний заповідник, у цьому у мене сумнівів немає, я був у Донецьку у 2003 році. І ось я надіюся, що ні Міністерство внутрішніх справ, ні прокуратура не відступиться від своїх рішень, вони абсолютно законні. І такі рішення будуть прийматися скрізь, де були злочини, порушення закону, в тому числі і в Полтаві. Дякую за увагу.
Будь ласка, Ширко і Загрева, який зараз під четвертим номером, передають своє право на виступ депутату Зайцю, шість хвилин. Іван Заєць, будь ласка. За ним підготуватися Катушевій.
Шановні народні депутати. Іван Заєць, фракція Української народної партії. Я як представник фракції Української народної партії хочу виступити в захист сільських жителів. А саме тих, хто веде особисте селянське господарство, тобто тих, хто тримає корову і здає переробним підприємствам молоко чи вирощує худобу на м’ясу. Нагадую вам, шановні народні депутати, що цей сектор дає 70 відсотків сільськогосподарської продукції, у тому числі молока і м’яса більше 80 відсотків. Кожен з вас знає: за цими цифрами стоїть тяжка праця селян. А що мають за цю працю селяни? Нічого доброго - ні грошей, ні спокою, ні уваги з боку влади. Сьогодні я зустрічався з кількома десятками громадян, які представляють селян практично з всіх сіл Золотоніського району Черкаської області. Вони приїхали в Київ захищати свої права і інтереси. І ось, що вони мені сьогодні повідали. Один чоловік на прізвище Нижник Борис Кіндратович здав за минулий рік 40 тонн молока. І що він за це має? Одні збитки. Йому дали лише як премію холодильник, бо він, бачите, здав дуже багато молока. Що ми маємо далі? Ми маємо те, що переробні підприємства, молокозаводи закупляють у селян молоко за копійки. Сьогодні уже мова іде про гривню, про 80 копійок. У лютому вони дали разово 1.50. Це означає, що сьогодні виробництво молока селянами стає ну просто нерентабельним. Немає сьогодні потреби людям тримати корову, затрачувати таку важку працю і вирощувати, і виробляти це молоко. Але одночасно ми можемо назвати приклад - село Домонтове, того самого Золотоніського району. Якщо це господарство, там закупляють по 1.60. Закупляли. Якщо це селянин, то по 1.20. Тобто я веду до того, що не дивлячись на те, що Верховна Рада прийняла Закон про підсобне підприємство, держава сьогодні цю діяльність абсолютно не захищає і не хоче навіть придивлятися. Тому я ставлю питання у площину захисту сьогодні національного товаровиробника. І цим національним товаровиробником є не тільки колективне господарство, а є і це селянське господарство. Тому я хотів би, народні депутати, щоб ми сьогодні зобов’язали Кабінет Міністрів, Міністерство аграрної політики. Антимонопольний комітет, щоб врешті-решт вони дали відповідь і знайшли вихід із ситуації, щоб селянин, який сьогодні вирощує худобу на м’ясо, або вирощує худобу для того, щоб мати молоко, був захищений, щоб він мав з цього економічний зиск, інакше село пропаде. І пропадуть сьогодні ті люди, які ще тримають нас сьогодні у місті. Тепер я хочу підняти іншу проблему, це наша проблема, Верховної Ради, парламенту нашого, це - митна політика. Ми сьогодні знову ж таки будемо зменшувати за пропозицію уряду мито на ввезення сільськогосподарської продукції. Але ми не бачимо сьогодні жодної пропозиції про інші методи нетарифного регулювання нашого ринку. Я мову тут веду саме про квоту. Якщо ми зменшуємо тарифи, то на іншому кінці обов’язково повинна бути квота, інакше ми не захистимо внутрішній ринок, і особливо, сільський. І ми вдаримо знову сьогодні по тому селянинові, який вирощує худобу, який сьогодні ще чіпляється за ту землю, щоб зберегти українську мову, українську традицію, врешті-решт, зберегти українську націю від того, щоб вона не пропала, а зайняла достойне місце у світі. Є законопроект, який подали представники Української народної партії - Асадчев, Загрева - про квотування імпорту. Я просив би тоді вас, шановні народні депутати, при розгляді питання про зменшення мита на імпорт сільськогосподарської продукції одночасно розглянути і цей законопроект про встановлення квоти. Я звертаюся до Голови Верховної Ради і до його першого заступника, щоб це у плані було поставлено. Сьогодні ми в такій ситуації, що нам треба зрозуміти, що найповнішим ринком є внутрішній ринок, а не зовнішній ринок. На жаль, попередня влада десять років сповідувала політику, спрямовану на перетворення української економіки як економіки експортного типу, до того ж базованій виключно на експорті саме сировинної продукції. Ми, таким чином, не піднімемо нашу економіку, якщо ми не зрозуміємо, що треба наповнювати внутрішній ринок продукцією власного виробника. І це однаково стосується що виробництва молока чи це м’яса, чи, наприклад, сільськогосподарського машинобудування. Мені взагалі не зрозуміла політика, коли ми за 10 років не можемо випустити сьогодні кілька тисяч наших комбайнів, адже ми - держава, яка має розвинене сільське виробництво, але ми не маємо розвиненого машинобудування. Хто сьогодні про це думає? Я тут уже 15 років привертаю вашу увагу, увагу урядів, щоб звернули увагу не тільки на сільське господарство, не тільки на селян, а звернули увагу на промисловість, яка виробляє сільськогосподарські машини. Нуль уваги! Тому давайте, народні депутати, менше говорити, але в своїх діях діяти рішуче, приймати такі закони, які захистять сьогодні нашого селянина. Не може сьогодні молокозавод купляти продукцію без договору, бо ця людина залишається незахищеною.
Дякую, Іване Олександровичу. Сідайте. Я повністю солідарний з вашими пропозиціями щодо сільгоспнаціонального товаровиробника, ви зверталися до нас. Будь ласка, Катушева Зорема. За нею буде виступати - Стрибко передає голос Раханському. Будь ласка.
Фракция коммунистов, Крым, Катушева. В канун 60-летия победы нашего советского народа участились обращения наших избирателей - ветеранов к нам, народным депутатам. В этих обращениях боль и обида наших отцов. От имени ветеранов Великой Отечественной войны, партизан, обратился инвалид ВОВ первой группы Ргачев Петр Анфимович, село Доброе Симферопольского района. В своем письме он пишет, что до 2005 года инвалиды-ветераны ВОВ получали льготный уголь: одну тонну. Ранее ветераны получали полторы тонны, которую бесплатно привозили к дому ветерана. В 2005 году правительство Украины ввело новшество: уголь, одну тонну, будут продавать по 407 гривен, и сам инвалид ВОВ-ветеран обязан привезти уголь домой за свои деньги, а привоз стоит до 55 гривен. Для большинства наших ветеранов это неподъемная сумма. Стоимость хорошего угля на складе 480 - 550 гривен. Это кто же будет доплачивать вот такую разницу? И это еще не все. Чтобы оформить уголь, надо предоставить пакет документов: копию паспорта, копию удостоверения инвалида-ветерана, справку с места проживания, о составе семьи, идентификационный код, - все это оформить в банке, проплатить вступительный взнос, сумма которого от одной гривны и больше приобрести папку для всех документов и вот ветераны-инвалиды ВОВ сами или члены их семьи бегают, стоят в очереди, собирают копии документов, справки из сельсовета, едут в Симферополь, чтобы оформить уголь на 2005 год. Но денег на уголь отпущено 407 гривен, а уже сейчас он стоит 480 -550 гривен. К осени 2005 года бесспорно он будет стоить дороже плюс надо еще плата за подвоз. Спрашивается: какая умная головка Украины придумала как подарок ветерану к 60 летию Победы? Уголь должен бесплатно быть привезен к дому ветерану-инвалиду и норма не должна сокращаться как это произошло сейчас с полторы тонны до тонны. Не одно правительство не проводило сокращения этой нормы, льготы. Мы, коммунисты, требуем прекратить сокращение льгот. Это издевательство над ветеранами ВОВ. При Советской власти этого издевательства над ветеранами не было. Прошу мое выступление считать депутатским запросом к Премьер-министру Тимошенко Юлии Владимировне. Спасибо за внимание.
Так, будь ласка, Анатолій Раханський, підготуватися Гурову.
Дякую. Анатолій Раханський. Всеукраїнська дитяча оздоровниця, депутатська група “Демократична Україна”. Шановний Адаме Івановичу! Шановні колеги! Євпаторія вічно молода всеукраїнська дитяча оздоровниця, хоча вік її 2,5 тисячі років. В усі часи її берегли, як оздоровницю, яка оздоровлює дітей і лікує важкі захворювання опорно-рухового апарату, ДЦП, травми. На превеликий жаль, за роки незалежності нашої держави цій дитячій оздоровниці держава не тільки не приділяє достатньої уваги, а не бачить, або не хоче бачити, як Мінтранс України в погоні за показниками вантажних перевезень, варварського видобутку морського піску, безпощадно руйнує, забруднює подарений Україні Богом та природою знаний в усьому світі курорт Євпаторія. Суть проблеми. В центрі курорту розташований державний морський порт, який був створений тільки для пасажирських перевезень. Однак нещодавно Мінтранс України ігноруючи норми градобудівництва, планування і будівництва міських, сільських поселень перепрофілював Євпаторійський порт на вантажний, що несприятливо впливає на якість морської води в місцях розташування лікувальних пляжів, забруднюється морська вода органічними відходами та нафтопродуктами. Щодня до порту надходять пароми, які з’єднують порт Євпаторії з портами Туреччини. Важкі каньйони в курортній зоні забруднюють повітря вихлопними газами, руйнують дороги, запилення, підвищення рівня шуму. За останній час відмічається збільшення імпортних щурів, що мігрують з порту на території дитячих санаторіїв, особливо санаторію Міністерства оборони України, дитячий. санаторій. В той же час передбачено в селищі Мирному, територія Євпаторії, морська коса Донузлав, для переносу Євпаторійського морського порту передана Керченському морському порту, який знаходиться на відстані 326 кілометрів. Як кажуть: "Где имение, а где наводнение". Керченський морський порт дуже активно виділяє територію коси в оренду для видобування піску, тим самим порушується екологія, море наступає на берег. Зважаючи на вищевисказане, тривожну таку ситуацію, прошу направити мій виступ, як запит до Прем’єр-міністра України для негайного прийняття мір. Дякую за увагу.
Дякую. Будь ласка, Вадим Гуров. Підготуватися Оржаховському.
Уважаемые коллеги! Уважаемые радиослушатели! Вадим Гуров, Кривбасс. В настоящее время только ленивый не озабочен дальнейшей судьбой приватизированных стратегических предприятий Украины. Главным объектом суждения споров, прогнозов является, разумеется, "Криворожсталь". Мне так кажется, что в мире об Украине будут знать и судить не только по братьям Кличко и Шевченко, а и по "Криворожстали". Вы знаете, что я инициировал принятие Закона "Про внесення змін до переліку об’єктів права державної власності, що не підлягають приватизщації" касающегося "Криворожстали". При рассмотрении моего закона на пленарном заседании "за " проголосовало 288, Президент наложил вето, вот тут машин и закрутилась. Президент и в Украине Президент. И за преодоление вето проголосовало только 212 депутатов, остальные дрогнули. Обидно, конечно, что в Днепропетровске депутаты не поддержали меня и в результате "Криворожсталь" пошла на приватизцию. Какой же сейчас главный вопрос? Это прежде всего наполнение бюджета. И как пробный камень, как ручеек, который прольет мощную плотину, решили испробовать все схемы на "Криворожстали". Считаю, что это начало большого пути, большого передела и от этого не уйти остальным металлургическим комбинатам. Если считать, что "Криворожсталь" очень дешево купили - 4,5 миллиарда гривен, то что будет с остальными, которые были приватизированы за средства на порядок ниже? Поэтому, как решиться судьба "Криворожстали" - так будет с остальными. Я только что встречался с трудовыми коллективами сталеплавильщиков и прокатчиков, по их просьбе. Что же я услышал? Прежде всего, трудовой коллектив - это 55 тысяч человек, возмущены этаким пренебрежительным отношением власти к их мнению, их пожеланиям. Считают, что доменные печи, мартены, доходы, прибыль - это предмет рассмотрения на самом высоком уровне, а мнение трудового коллектива, как бесплатное приложение. А ведь, это сила не менее значительная, а я считаю, может быть, более сильная, чем сила Майдана. Чем же взволнованный коллектив? Им, создателям комбината прежде всего не понятно: что от них хотят власти, какая будет судьба комбината в дальнейшем, что будет с ними, уже акционерами комбината, то есть собственниками? Так, как работает коллектив, он никогда еще не работал. Они, трудовой коллектив, справшивают: когда же метушня вокруг комбината закончится? Пускай приедет Правительство и четко определит, в чем виноват комбинат, в чем виноват коллектив? А если комбинат вместе с трудовым коллективом хотят перепродать и не исключено, а, наверное, так и будет, иностранному капиталу, то они категорически сказали: нет. Они против. Ведь иностранцам не столько необходима "Криворожсталь", а железно-рудный Кривбасс. Неужели не понятно это власти? Поэтому делайте, мы, наш комитет делает выездное заседание 13 апреля с целью определить на месте, встретиться с трудовыми коллективами. Спасибо за внимание.
Так, будь ласка, Анатолій Оржаховський. Підготуватися Олегу Білорусу.
Анатолій Оржаховський, Фракція Компартії України, Херсонщина. Шановні колеги, виборці. Даним виступом хотів би привернути увагу громадян України до негативних дій сьогоднішньої виконавчої влади, реалізації обіцянок Президента Ющенка. Замість виправлення помилок влади часів Кучми його теперішні послідовники щодня жахають людей, як не змінами тарифів, кадровою чехардою, то арією відомої байки дій лебедя, рака і щуки. Президент України, перебуваючи у США, за звичай хвалить свою родину, просить милостині, все нижче припадає до колін заокеанських лідерів, відвідує одне із міст із сумнівною репутацією як центру сильних світу цього. Все це заради підтримки мнимої правової держави, української охлократії, отримання статусу країни з ринковою економікою, визнання американцями високого рівня демократії у лапках на зразок іракської. Під час зазначеного візиту керівник України підписує заяву, у котрій обіцяє спільно із США працювати на підтримку свободи у країнах Куба та Білорусь. Як бачимо, пану Ющенку, мабуть, мирне небо та спокій над землею цих країн не подобається. Перш ніж діяти подібно, варто було б згадати про десятки тисяч оздоровлених дітей України на Кубі. Чи вам здорові люди, пане Президенте, не потрібні. Тому підтримую справедливу вимогу фракції Компартії України. За зухвалість втручання у внутрішні справи суверених держав ви маєте вибачитися. В іншому ми вважатимемо, що вами захищається наддержава, а не ведеться самостійна зовнішня політика. Інше. Соратники Президента, підмявши під себе суди, ЗМІ, забажали навіть поза конституційною процедурою здійснити перекроювання України шляхом територіальної реформи ще до виборів 2006 року. Мета одна: подалі відвести владу від народу. Віце-прем’єр Безсмертний договорився до того, що прирівняв село радянської доби таким, що із землею було зрівняно. Забувши добавити, Кучмою, ним та їх послідовниками в епоху незалежності. Громадяни ж України пам’ятають радянські часи та розквіт сільського господарства. Натворене нинішніми горе-реформаторами буде час проаналізувати. Дивує і те, що уряд Тимошенко враз відкликає із Верховної Ради законопроекти економічного характеру. Нашоукраїнцям не довподоби створення міліції місцевого самоврядування. Не підтримується закон про звітність депутатів перед виборцями на сесіях низових рад. Після останніх призначень , як правило, з вулиць керівників адміністрацій, порушується трудове законодавства, йде відхід від професійного підбору кадрів. Чиниться спроба реанімувати старе виборче законодавство, відмова від політичної реформи. Є інше. Спроба змін новообраних керівників органів самоврядування, зриви сесій облради, як це сталося в Херсоні. Виборці мають знати, що у нинішньому парламенті дві олігархічні групи замість правових дій, дум про народ розчищають.
Будь ласка, Олег Білорус. Підготуватися, Лещенко передає слово Самойлик Катерині.
Шановні народні депутати, шановні громадяни України. Верховна Рада України затвердив новий соціальний бюджет і, слава Богу, результати першого кварталу і квітня місяця по виконанню цього бюджету показують, що соціальні питання будуть вирішуватися на новій фінансовій основі, і що 14 мільйонів пенсіонерів, інваліди, вчителі, лікарі, працівники культури отримають вагому добавку до своїх заплат, пенсій. Але сьогодні немає більш важливого соціального питання на селі, ніж газифікація і будівництво сільських доріг. Недалеко від Києва можна від’їхати, 15-20 кілометрів - і лежать села без газу, без доріг. Нещодавно я як народний депутат був в одному із сіл Кагарлицького району і на сільській дорозі загруз так, що збирався вже ночувати на тому ж самому місці, якби не добра душа - сільський фермер, який приїхав своїм трактором без солярки. Знесли з села солярку, заправили трактор, відремонтували його і витягли народного депутата і ще одну автомашину. Цей приклад показує, які дороги у нас. І це не яка-небудь далека окраїна - це Київська область, яку хвалили на всі усюди. Без цього ми не можемо туди запросити жодну делегацію, тим більше, делегацію зарубіжну. Я думаю, що уряд Юлії Володимирівни Тимошенко знайде можливість виконати ті ліміти, які були встановлені, - 450 млн. на догазифікацію сіл і 450 на інвестиції соціального спрямування. Думаю, що відкладати фінансування на кінець року, як це робилось раніше, по залишковому принципу, зовсім не варто. І я вважаю, що кожен з нас, народних депутатів, повинен тримають під контролем ті об’єкти і ті проекти, які обіцяли нам профінансувати по лімітам - один мільйон і один мільйон. Всяка спроба відсторони народних депутатів від цієї важливої соціальної роботи є неоправданою. Дякую.
Дякую. Будь ласка, Катерина Самойлик. Потім Богдан Костинюк передає своє слово Кендзьорові, який зараз п’ятим. Він має можливість виступити. Буде у нього шість хвилин. Прошу.
Останнім часом владою розпочато широкомасштабну кампанію по приниженню та дискримінації в усіх сферах суспільного, державного життя Української православної церкви історичної, культуротворчої державоутворюючої сили нашої країни, до того ж найбільшої релігійної організації України, які взаємовизнають усі історичні древні релігійні центри та спільноти Європи у світі. Таке негативне відношення виявляється у виступах та діях високопосадовців, провладних політиків, засобів масової інформації як центральних, так і місцевих органів державних адміністрацій і відомств. Незважаючи на декларовану в передвиборчий період повагу до релігійних переконань громадян та у невтручання у внутрішні справи в офіційних промовах Президента Ющенка, реальні дії, націлені на нагнітання атмосфери нетерпимості до віруючих громадян, які належать до Української Православної Церкви. Це свідчить про цілеспрямовану програму на знищення канонічної Православної Церкви. Віруючі розцінюють ці події як початок гонінь на Православну Церкву. І прикро, що цю війну віруючим об’явив Президент України. І такі висновки не безпідставні. Недружній, зневажливий, а то й відверто ворожий тон державних засобів масової інформації щодо позиції дій священноначалля УПЦ, про церковні злочини, викривлення історії, надання ефіру та шпальт газет для відлучених за церковні злочини, які дезінформують громадськість та свідомо формують образ ворога з віруючих громадян історичної УПЦ, нацьковують державні місцеві органи до протиправних дій, захоплень храмів, дискримінації громадян в повсякденному житті, створення православних гетто. Спроби захоплення храмів в Сумах, Тернопільській області, змушеність чиновників виїжджати з рідних місць, неможливість отримати їм земельні ділянки, неповернення храмів, масова передача різним релігійно-політичним угрупуванням землі, нетактовні заяви віце-прем’єра Томенка, зухвалий візит його, Зінченка, держсекретаря, до Стамбула - це все несумісне з демократичними засадами нашої держави. Це зумисне розхитування стабільності в суспільстві, пошук і формування ворог держави, приниження, дискримінація православних віруючих громадян України та УПЦ в цілому, викликає подив, гнів і неприйняття. Вимагаю від Президента України припинити наступ на права віруючих, не втручатися у внутрішньо-церковні справи, дотримуватися Конституції України і не розпалювати ворожнечі в суспільстві. Дякую.
Дякую. Ярослав Кендзьор має 6 хвилин. Бокий передає слово Грязєву, підготуватися.
Шановний Головуючий, шановні колеги народні депутати, шановні виборці! Ми, шановні друзі, дуже часто говоримо про те, що ніби вже таку банальну тезу проголошуємо, що держава чи народ не може майбутнього, коли він не знає свого минулого. І коли ми споглядаємо нашу, принаймні, новітню історію, а ще більше коли, принаймні, історію минулого століття, то можемо сказати, що Україна судомно намагається сформувати свою істинну, правдиву історію і ніяк не може вийти на ці, абсолютно чесні, об’єктивні параметри нашої історичної ходи, як я вже сказав, принаймні, у двадцятому столітті. Справді, коли сьогодні поруч з катами, які винищували еліту українську: і селянина заможного, і інтелігенцію, і гуманітарну, і технічну, і політиків, - і поруч ті, хто зуміли вижити, коли сьогодні кати, відверті кати для однієї частини українського суспільства - це національні герої, а істинні національні герої ще досі віддані анафемі, зрозуміла річ, що із-за такого розуміння минулого ми не можемо серйозно і грунтовно будувати наше майбуття. Настав час уже чітко розставити усі акценти у нашій багатостраждальній історії. З моєї точки зору, для цієї мети конче потрібно було б створити національний інститут, український інститут національної пам’яті. Такі структури показали свою величезну важливість і у формуванні і визначенні цієї проблеми, вирішенні цієї проблеми, яку я підняв. Я, користуючись нагодою, звертаюся і до Президента, і до Кабінету Міністрів, і мені здається, що і парламент мав би так само бути зацікавленим щодо створення такого Інституту національної пам’яті. Він працює у польській державі, він працює в Ізраїлі і він виконує надзвичайно багато проблем, які в нас сьогодні нікому виконувати. Ми багато говоримо про люстрацію, цю люстрацію може робити, щоб відділити катів від жертв цей же Інститут національної пам’яті. Ми можемо говорити і про нашу минулу історію, і про сьогоднішній день. Отже, для української держави, для сьогоднішньої новітньої української держави, без сумніву, треба дуже чітко і на державному рівні, але через цю структуру можна було б чітко сказати, що таке був голодомор і хто в ньому винен, і хто має нести відповідальність. Що таке репресії 30-х років, 40-х років, 50-х років і, що це було і хто за це повинен нести відповідальність, яку роль відіграла влада, яка недавно змінена і що вона зробила для української держави, для української новітньої історії, як це оцінити і хто за це повинен нести відповідальність. Отже, я хочу сподіватися, що ця ініціатива мала би бути підхоплена, в першу чергу, Президентом нашої держави, Прем’єр-міністром нашої держави і українським парламентом. Хоч я розумію проблеми, які можуть виникнути, якщо б це питання розглядав український парламент, бо саме оце нерозуміння тих проблем закцентовано саме в парламенті, коли одна частина депутатського корпусу ще сьогодні сповідує те, чим Україна мала би страшенно соромитися і засудити цілковито, це прийде час і обов’язково ці акценти будуть поставлені. А для цього я виходжу з такою ініціативою і сподіваюся, що вона викличе зацікавлення у сьогоднішньої української влади і в Україні буде створений такий інститут національної пам’яті. Дякую.
Анатолій Грязєв. Підготуватися Пхиденку.
Анатолий Грязев, фракция Социалистической партии Украины. Уважаемые коллеги! Уважаемый Адам Иванович! Сегодня уже многие говорили о проблемах села. Недавно и я встречался с жителями села Леоновка Кагарлыцкого района Киевской области по их инициативе, где также присутствовали и представители села Горохова того же района. На этой встрече поднималось множество вопросов жизнедеятельности сел, в том числе на, мой взгляд, важнейшая проблема государственной важности - сохранение самого села от вымирания и вырождения. Находясь в 65 километрах от столицы села напоминают забытую Богом и властью глубинку. Такое выражение, что цивилизация обошла их стороной. Люди справедливо возмущаются избирательным подходом к социальным проблемам села и к такому важному вопросу, ка газификация сел. Они с глубокой болью говорили о том, что их несправедливо обошли, ведь они работали не менее добросовестно, отдавая свое здоровье и силы на укрепление своей Отчизны, чем соседние села, в которых имеется газ. Без сомнения, своим трудом жители этих сел обеспечили себе право на достойную жизнь. На практике же происходит иначе. Думаю, что вы согласитесь, несправедливо и нельзя проводить в государстве двойную политику, ибо такое отношение многим селянам, они фактически отнесены к людям второго сорта. Невольно встает вопрос: "Почему разные стандарты обеспечения жизни приняты у нас для горожан и селян?" Может быть за то, что стало привычным за счет селян всегда решать судьбоносные проблемы становления и развития могучего в прошлом государства и нынешнего современного? Если это так, то такие подходы примитивны. Государство и общество, в конце концов, должно по достоинству оценить роль и вклад селян в становление государства. Социалисты считают, что будет правильным, если Правительство Украины рассмотрит в комплексе вопрос сохранения сельской поселенческой сети, Ибо, без разрешения данной проблемы, трудно говорить о строительстве и существовании самого государства Украины в целом. Естественно, в этом комплексе задач, вопрос сплошной газификации сел, в том числе и названных мною, должен найти свое положительное решение. Прошу считать мое выступление, как депутатский запрос к Премьер-министру Украины. Спасибо за внимание.
Станіслав Пхиденко. Підготуватися Мовчану.
Шановний Адаме Івановичу, шановні радіослухачі, шановні колеги, я хочу сьогодні від імені багатьох жінок Волині, жінок, матерей-героїнь озвучити звернення багатодітних матерів Волинської області до Президента, Голови Верховної Ради і Прем’єр-міністра України. Шановні Віктору Андрійовичу, Володимире Михайловичу та Юлія Володимирівна, до вас звертаються багатодітні матері Волинської області. На наш погляд вже пройшло досить багато часу від того, як в Україні відновлено почесне звання мати-героїня. проте, з невідомих нам, багатодітним матерям, причин цей Закон практично не діє. Ми раділи, що хоч більше ніж через 10 років, а все-таки влада незалежної України зробила перший крок на шляху відновлення справедливого ставлення до багатодітних матерів. Але, як видно, наша радість була передчасною. Ми переконані, шановні керівники держави, що ви добре знаєте, яке не легке життя нині переважної більшості трудового народу, а тим більше, воно набагато важче у багатодітних сім’ях. Найбільше страждань від цього випадає на долю жінки, щоденно болить материнське серце: як вижити, як забезпечити умови життя і виховання своїх дітей? І ви розумієте життєву необхідність державної допомоги багатодітним сім’ям. Надзвичайно складні матеріальнопобутові умови і стали основною причиною різкого зменшення чисельності народжуваності в Україні після розпаду Радянського Союзу. Вам відомо, що в Україні вже багато населених пунктів, де не справляють народи, а тільки проводжають своїх земляків у потойбічний світ. У багатьох сільських поселеннях досить сумна реальність: все руйнується на наших очах і нічим запобігти. Україна, її суспільство повинні молодіти, розвиватися, а не старіти і занепадати. В ім’я життя в Україні, її майбутнього необхідна немала державна підтримка зміцненню основи суспільства, сім’ї взагалі і зокрема багатодітним сім’ям. Серед важливих заходів на цьому шляху є реальна реалізація, це не тільки декларація положення закону про почесне звання мати-героїня, а продовженням його повинно бути розширення соціальних пільг для багатодітних сімей. Чекаємо, шановні керівники держави, на дієве реагування щодо вирішення питань, порушених у нашому зверненні. Звернення підписали багато багатодітних матерів, село Прохід Любещірського району, село Велимче Ратнівського району, райцентр Ратне, цілий ряд сіл, інших населених пунктів області. Я вважав би і просив би вважати мій виступ як депутатський запит голові уряду з метою пришвидчити розробку механізму введення у дію Закону про матір-героїню. Як відомо, фракція Компартії України давно вже зробила депутатський запит, однак справа у цьому плані не рухається. Я хотів би, щоб вона пришвидшилася. Дякую.
Павло Мовчан, підготуватися Григорович.
Українська народна партія, фракція Українська народна партія, Павло Мовчан. Шановний Адаме Івановичу, шановні колеги депутати. Я вийшов нагадати з цієї трибуни про те, що наріжним каменем нашої держави да і будь-якого утворення є мовна засада і релігійна. Я хотів би спростувати всі ті наклепи, які сиплються на адресу Київського патріархату. Це неприпустимі речі. Саме якраз відібрано було право української нації своє вільне віросповідання, свої суверенні права своєю рідною мовою робити відправи. Але в зв’язку з тим, що це питання тісно пов’язане з мовним, то я хотів би сказати, що два роки тому Верховна Рада, провівши парламентські слухання з питань мовних, прийняла відповідну ухвалу, відповідну постанову, де зазначалося, цитую: останнім часом незважаючи на законодавче закріплення за українською мовою статусу державної, відбувається процес стрімкого звуження сфери її застосування, що спричиняє соціальну напругу у суспільстві, породжує сепаратиські настрої, суперечить інтересам національної безпеки України і ставить під загрозу суверенітет і державне самовизначення. Чому я нагадую про це? Тому що зовсім недавно відправлений до Кабінету Міністрів документ, указ Президента, нібито проект указу - і уже розписано по всіх міністрах: Зваричу, Вороніну, Ніколаєнку, Кириленку, Ботренку - про те, щоб підготувати відповідну рекомендацію, аби надати статусу російської мови й особливого. Особливого користування, особливого статусу. Вчора нам удалося уникнути того конфліктного моменту, який був винесений, запрограмований як суперечка для того, щоб димові завіси мовні черговий раз прикривали злочинні операції в цій державі. Я хотів би сказати і покласти край спекуляціям. У 99 році на вимогу 45 депутатів ми звернулися до Конституційного Суду, який дав трактування, що 10 стаття Конституція є державною мовою українська. І треба розуміти так, що українська мова як державна є обов’язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування. Мова актів, роботи, діловодства, документації тощо. Але я хотів би закінчити свій виступ нагадом одного із дописувачів, які я одержую щодня. Пан Волошин пише, звертаючись до Президента: "Ми вас обирали не для того, щоб ви підвищили нам пенсію чи зарплату, ми вас обирали для того, щоб ви захистили український народ від знищення, від русифікації, щоб Україна була українською. Українці, які вас обирали, готові їсти хліб і воду, але, щоб ми на своїй землі були господарями". Дякую за увагу.
Слово має Лілія Григорович. Поліїт передає слово Алексєєву, підготуватися.
Лілія Григорович, фракція Віктора Ющенка "Наша Україна". Шановний головуючий, шановні народні депутати і вельмишановні виборці. Так сталося, що тема сьогоднішніх всіх моїх виступів присвячена опозиції. Я 10 років ходила і дивилася в очі своїм виборцям і казала: в Україні прийде такий час і буде така влада, коли не будуть красти, коли будуть платити вчасно пенсії і зарплати, і коли влада буде йти назустріч людям. Сьогодні цій владі всього-на-всього близько двох місяців. І перші кроки цієї влади є дійсно назустріч людям. Тому я продовжую, оскільки уже так сьогодні бурхливо наша нинішня опозиція взялася давати оцінки народній владі, інвентаризувати, аналізувати і класифікувати нашу нинішню сьогодні опозицію. Ну що, друзі мої, прийміть співчуття. З одного боку, я розумію вашу абстененцію від владних крісел і вашу ностальгію за ними, а з другого боку думаю: Боже, як сьогодні легко бути в опозиції - просто треба достатньо кричати - швидше, більше, краще. Ви залишили за кутами свої "Хамери", "Ленд крузери", охорону. І буквально нещодавно виборці побачили таку собі рожеву мильну оперу на телеекранах усіх ведучих каналів. Вона називалася "Багаті також плачуть, беруть кошики і ходять по базарах". На тлі рожевої жіночої шубки неначе вчорашня надія олігархії банкіри, ведучі керівники виборчої кампанії ходили по базару і дуже обурювалися, що, бачите, ціни низькі. Із цінами зробився скачок, тому що поки що базари тримають вони. Якщо закупівельна ціна на м’ясо залишилась такою самою, і український селянин, який вирощує худобу, не продає зовсім дорожче, то продажна ціна на базарах, накрутки стали дуже високими. Ви думаєте, цей крок отримав схвалення українських виборців? Та там на Володимирському ринку, а це люди були, які стояли на помаранчевому майдані, той театр, те шоу опозиційне ледве не погнали гнилими помідорами. Але ж, дорогі мої, я хочу звернутися до нинішньої опозиції. Шановні. якщо ви хочете працювати в інтересах українського народу, а не в інтересах олігархії, якщо ви хочете бути демократичною, а не антидемократичною опозицією, покайтесь і відмежуйтесь від каруселей, від фальсифікацій, від махінацій, від корупцій. Наближаються вибори 2006 року. Ви що знову тим самим методом думаєте іти на вибори? А я думаю, що думайте, бо сьогодні ви зробили політичного мученика і героя з людини, яка займалася здирництвом, яка займалася шантажем і вживала фізичних погроз і дій до життя і здоров’я багатьох людей. Це - пан Колесников, це третя людина по багатству у Донецькій області. Тому, дорогі мої, будьте демократичною опозицією, захищайте демократичні цінності і відійдіть від своїх страшних антидемократичних методів, які осудів український народ на виборах Президента України.
Так, будь ласка, Ігор Алексєєв. Пеклушенко передає Комару.
Игорь Алексеев, фракция компартии Украины. Николас Буракявичус, первый секретарь ЦК Компартии Литвы, доктор исторических наук, профессор, человек, известный не только в Литве, но и во всей Европе, на сегодняшний день является политическим узником, находящимся в тюрьме более 11 лет. Он был осужден в 1994 году по сфабрикованному обвинению в государственной измене. Парламентарии Украины, других стран, члены Европарламента неоднократно обращались к руководству Литвы, Президенту, Премьер-министру, председателю сейма с требованием об объективности и справедливости освобождения из-под стражи Николаса Буракявичуса. И такая возможность была в 2003 году. Но соответствующие органы Литовской Республики не пошли навстречу всем требованиям, просьбам, обращениям. Николасу Буракявичусу 77 лет. Находясь в заключении, он тяжело болеет, перенес два инфаркта, с каждым днем здоровье его ухудшается. 26 января 2005 года Парламентская ассамблея Совета Европы приняла декларацию номер 362, которую подписали парламентарии многих стран и в которой было дословно сказано, если Литва, действительно, демократическая страна и на деле уважает права человека, считаем, что власти Литовской Республики обязаны совершить акт милосердия - немедленно освободить из-под стражи Николаса Буракявичуса. Прошло более двух месяцев, но никакой реакции. Власти Литвы - государства члена НАТО и Евросоюза - на словах неустанно провозглашающие уважение прав, свобод, политических убеждений каждого человека, на деле грубо попирающие эти самые права и свободы и преследующие людей за их политические взгляды, просто не заметили декларации номер 362, и Буракявичус снова томится в литовских застенках. Может быть, это не случайно, ведь для Евросоюза стало нормой проведение политики двойных стандартов. Брюссельские политики сегодня сами определяют, что попытки руководства Латвии, Эстонии обелить бывших эсэсовцев - это демократия. Несправедливое заключение коммуниста Буракявичуса - это тоже демократия, но в то же самое время они, эти политики из центра европейской демократии, смотрят сквозь пальцы на возмутительные факты фальсификации на выборах, как это было в Украине в 1999 году, первом туре президентских выборов 2004 года. Это еще раз доказывает, что в Брюсселе есть две демократии: одна - для белых, другая - для черных. Решту часу прошу передати Марії Маркуш.
Будь ласка, 40 секунд Марія Маркуш.
Шановні колеги, шановні радіослухачі! Рівно через місяць ми відмічатимемо 60-ту річницю радісного, світлого свята - 9 Травня, Дня Перемоги. Радісне це свято, бо радянський народ під керівництвом Комуністичної партії зламав хребет фашистській навалі, яка чорною хмарою вкривала більше п’яти років Європу, і приніс звільнення як народам СРСР, так і європейським народам. Світлого суму це свято тому, що багато визволителів віддали своє життя за цей день і багато їх було ще в зовсім молодому віці, 22 мільйони не дожило до цього світлого свята. Щороку рідіють ряди визволителів, менше і менше їх залишається з нами. Однак наскільки блюзнірськими є дії з боку владних чиновників вже тривалий час, якщо ветерани Вітчизняної.
Микола Комар. За ним Володимир Заєць.
Дякую. Шановні колеги, вельмишановні виборці, громадяни України! На даний час у Верховній Раді не вирішена низка кардових проблем. Одним з питань, які потрібно вирішити народним депутатам, є обрання заступника Голови парламенту і керівництва низки парламентських комітетів. У зв’язку з цим депутатська фракція "Регіони України" вважає за необхідне привернути увагу до кількох принципових моментів. По-перше, ми виступаємо за обрання віце-спікера Верховної Ради в пакеті із заповненням вакансій голів, заступників і секретарів парламентських комітетів, у яких з’явилися вакансії внаслідок переходу депутатів на роботу в органи виконавчої влади. Процедура обрання заступника Голови Ради і керівництва комітетів повинна відбуватися прозоро, із визначенням і узгодженням інтересів усіх представлених у парламенті політичних сил. Це дасть змогу провести результативне голосування і уникнути затяжної і деструктивної віце-спікеріади. Також фракція "Регіони України" пропонує при визначенні кандидатур на парламентські посади, що звільнилися, керуватися нормами, класичними для демократичних країн. Це, коли бюджетний, регламентний, правооохоронні комітети, Комітет з інформполітики закріпляються за опозиційними фракціями. Зрозуміло, що ця норма повинна бути закріплена в законопроекті про опозицію і це буде зроблено в проекті відповідного закону, який внесуть регіони. Однак щодо розгляду цього законопроекту в сесійній залі пропонуємо вчора опозиційним, а нині провладним фракціям, в чиїх руках перебувають названі комітети, зробити вже з доброї волі та підтримати кандидатури представників сьогоднішньої опозиції на керівництво в комітетах Верховної Ради. Це створить підгрунтя для співпраці опозиції з виконавчою владою в частині підтримки урядових законопроектів, спрямованих на забезпечення інтересів громадян України. Наголошуємо, що в процесі заповнення кадрових вакансій у Верховній Раді "Регіони України" цікавлять насамперед, не конкрентні персоналії, а дотримання демократичних принципів і поваги до прав опозиції. Підтримка наших пропозицій депутатським корпусом сприятиме забезпеченню ефективної і законотворчої роботи Верховної Ради на благо українського народу. Дякую.
Будь ласка, Володимир Заєць. За ним - Мигович.
Шановні колеги! Шановні виборці! Хотілося б висловити декілька міркувань з приводу тих подій і коментарів, яких сьогодні не бракувало в стінах Верховної Ради і які претендували на законність ніби-то на верховенство права. Можна було б взяти за основу і справу Колеснікова хоча біда і проблема не тільки в тому, що пан міністр внутрішніх справ не має фахової юридичної освіти і не знає, що окрім підстав, які можуть бути взяті за основу щодо обрання міри запобіжного заходу, затримання чи арешт є ще й інші, є ще мотиви їх є також три: це людина може бути затримана з тією метою, щоб припинити злочин, щоб вона не сховалася, або скажімо, щоб не перешкоджала слідству. Тут все зрозуміло рівно як і те, що не можна позбавляти сьогодні людину права у 70 години оскаржувати своє затримання чи арешт в суді. Ми можемо говорити уже і про призабуту уже на сьогоднішній день справу по Одесі з приводу міського голови Гурвіца чи Боделана. Мене абсолютно не турбує кого одесити менше люблять Боделана чи Гурвіца, але давайте запитаємо у юридичної громадськості, чи запитайте у Зварича, чи у Маляренка, чи можна з іншої судової чи, скажімо, кримінальної справи, яка не закінчена, по якій не відбулося судового засідання, взяти у якості доказу будь-який юридичний факт в іншу судову справу і на підставі цього прийняти рішення щодо виборів визнати їх незаконними чи такими, що не відбулися, чи були сфальшованими. Чи може суд у судовому засіданні визнати мером іншу особу, хіба це можна зробити інакше, ніж через вибори. Можна, безперечно, говорити і про те, що сьогодні є намагання дискредитувати і Голову Верховної Ради Литвина Володимира Михайловича через справу Гонгадзе і плівках Мельниченка, можна говорити про отруєння Президента Віктора Ющенка і сьогодні фактично в силу звинувачень публічно висловлених кожен із народних депутатів є носієм тієї підозри, що він був учасником цього отруєння чи перевезення отрути і таке інше. Невже ми говоримо, справді, про демократичну і правову державу? Більше того, сьогодні все подається, як боротьба злочинності і законності, як боротьба добра і зла. Суспільство сьогодні знову розмежовується саме ось по цьому водорозділу. Але при цьому нова влада забуває про те, говорячи про соціальний сьогодні бюджет, що, на жаль, пенсії не виплачуються відповідно до тих норм, які визначені законом, що є сьогодні сумісники, які не можуть претендувати ні на моральність, ні на законність. Можемо говорити про політичні переслідування, яких сьогодні не бракує, чи навіть в цілому про бюджет 2005 року. І подумайте, що сказав пан Терьохін, перебуваючи у Сполучених Штатах Америки, що через прийняття бюджету Україна зліквідувала більше, як сорок проблем, які були на заваді щодо входження її до СОТу. То заручником чого став український бюджет? Отже, на завершення, шановні виборці, хочу сказати, що сьогодні не відбувається тут боротьби між злом і добром, мова йде про політичну зачистку своїх опонентів напередодні парламентських виборів 2006 року. Дякую за увагу.
Слово має Іван Мигович. Підготуватися, Масенко передає слово, Соломатіну.
Дякую. Сьогодні, шановні колеги і виборці, міжнародна прогресивна громадськість відзначає День ромів. Представники цього самобутнього, унікального і багатостраждального народу нині у нас на межі виживання. Де найбільше безробіття, злидні, захворюваність, жебрацтво, забобони? У середовищі ромів. Входячи до 10 найпоширеніших етнонаціональних спільнот країни, вони посідають останні місця за рівнем соціального самопочуття, освіти, індексом людського розвитку. А як скрізь брутально порушуються їх громадянська права і свободи. Тому звертаюся до Кабінету Міністрів про наступне: перше, підтримати ініціативу ряду центральноєвропейських країн, щодо ромського десятиліття до 2015 року. Друге, розпочати підготовку нової комплексної програми відродження ромів України. Третє, організувати розробку необхідних законопроектів для повної реалізації громадянських прав і життєвих потреб ромів, щодо зайнятості, освіти, медичного забезпечення, соціального захисту, тощо. Четверте, поступово здійснити переорієнтацію громадської думки, на толерантне, доброзичливе ставлення до ромів, як це робиться в цивілізованих країнах світу. П’яте, не чекаючи чергового перепису населення, провести об’єктивне статистичне дослідження дійсної чисельності і становища ромів, для корегування соціально-демографічної політики, оскільки багато ромів, їх налічується біля 100 тисяч, але багато з них не записуються через страх дискримінації. Ці пропозиції прошу вважати моїм депутатським зверненням, запитом до Голови Кабінету Міністрів - Тимошенко. Закликаю депутатів, управлінців, політиків. усю демократичну свідому громадськість країни пройнятися заторкнутою проблемою, зробити все можливе, щоб брати-роми не відчували дискримінації, зневаги, образ та інших забобонів, щоб в українському соціумі не стало ганебних проявів расизму і ксенофобії. Ми, комуністи, послідовно боремося за інтернаціонльне єднання трудящих, соціальну рівність і справедливість, за гуманні взаємостосунки між людьми. То ж не зловживайте можновладці терпінням і довірливістю ромів! Хай о ці смаглі, темпераментні і талановиті люди стануть повноправними громадянами нашої багатоп.нної країни, заживуть заможно, гідно і вільно, зроблять свій вагомий внесок у творення могутньої соціалістичної України. З міжнародним днем ромів вас, шановні співвітчизники!
Будь ласка, Юрій Соломатін.
Юрій Соломатін, фракція комуністів. Шановні колеги, шановні телеглядачі і радіослухачі. Вчора і сьогодні ми з вами були свідками того при розгляді так званої справи Колеснікова, як два клани чубляться між собою. Саме про це попереджала вас, весь народ України Комуністична партія України. Були при владі синьо-білі і утискували майбутніх помаранчевих. Зараз помаранчеві при владі і вони в отмістку саме так і саме це роблять по відношенню о синьо-білих. Народе, коли прозрієш. Саме тому, як депутат, я маю розібратися із справою навколо отруєння Президента України Ющенка. Я звертаюся до Генерального прокурора України Піскуна Святослава Михайловича, головї Служби безпеки України Турчинова Олександра Валентиновича, голови тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України з питань розслідування обставин отруєння кандидата на пост Президента України Ющенка Віктора Андрійовича, Сівковича Леоніда Володимировича із депутатським запитом з приводу необхідності встановлення стану громадянства пана Миколи Корпана з вересня 2004 року, особистого лікаря кандидата на пост Президента України, народного депутата України, а зараз Президента України Ющенка Віктора Андрійовича. Шановний Адаме Івановичу, мій запит видрукований, я передам його у секретаріат, а залишок часу прошу надати для виступу моїй колезі Маркуш. Спасибі.
Будь ласка, Марку Марія.
Шановні радіослухачі, вибачаюся у зв’язку з тим, що не хватило за браком часу. Продовжу свою думку. Все менше і менше залишається у наших рядах ветеранів визволителів. Однак, наскільки блюзнірськими є дії з боку владних чиновників, які вже тривалий час заявляють ветеранам, будучи нагородженими орденами та медалями за указом Президента, що вони не можуть отримати ці ордени і медалі, тому що немає у наявності достатньої кількості нагород, які у зв’язку з фінансовими труднощами немає змоги виготовити. Читаю з болем слова одного з ветеранів Вітчизняної війни. "Думаю, що президенти не мають права обманювати нас, людей, які винесли на своїх плечах тягар тієї проклятої війни. Мені 81-й рік, і п’ять років чекаю нагороду. Нас таки залишилося мало, а до Дев’ятого травня ще не один піде з життя. Образливо за те, що, втрачаючи віру в людей, які обтяжені такою довірою, і мені не хочеться потрапити до числа нагороджених посмертно." Лист ветерана долучаю до запиту, і прошу мій виступ вважати депутатським запитом до Президента України.
Дякую. Будь ласка, одна хвилина - Грачев. Одна хвилина, будь ласка, не сперечайтеся.
Уважаемый Адам Иванович, уважаемые коллеги, уважаемые избиратели. Как известно, состоялось подписание заявления совместного во время визита Ющенко в Соединенные Штаты, в котором содержится, цитирую, "ми також зобов’язуємося співпрацювати у підтримці просування свободи і у таких країнах, як Білорусь та Куба". Все знают, чем это грозит, этим двум государствам. На примере Югославии, Афганистана, Ирана и так далее, Ирака. Наша фракция выступила с заявлениями и по поводу Республики Куба, и по поводу Республики Беларусь. На Комитете по иностранным делам первым заместителем председателя, которым я являюсь, мы обсуждали этот вопрос. И представители абсолютно всех фракций сошлись на том, что это есть как минимум, как было сказано, известным дипломатом Олегом Белорусом, как минимум ляп со стороны группы Министерства иностранных дел, которые готовили и осуществляли этот визит. В связи с этим позвольте мне огласить запрос. Шановний пане Президенте, підписаний вами.
Дякую. Передайте запит, ми його юридично оформимо. Будь ласка, одна хвилина, Шурма.
Ігор Шурма, фракція Соціал-демократичної партії України об’єднаної. Із цієї трибуни я звертався з запитом до Голови Верховної Ради України, аби він дав роз’яснення, що означає проведення всеукраїнських зборів депутатів різного рівня. Відповідь, яка до мене прийшла за підписом пана Зайчука, абсолютно мене не задовольняє. На сьогоднішній день в той час, як вищі посадовці держави грубо нехтують нормами Конституції, зокрема 120 статтею, 78 статтею Конституції, і таких посадовців є 32, на них не впливає ні Президент України, ні Прем’єр-міністр. Ми зробили для себе один висновок: не буде політично відповідальної влади - на нас не буде звертати увагу ні Президент, ніхто. Маємо інформацію, що на тих зборах буде порушено питання про відміну змін і внесення Конституції, тобто по політреформі. Я ще раз звертаюся, Володимире Михайловичу, я не знаю, чи це - правдива інформація. Якщо ваш форум стане початком згортання політичної реформи, це наш парламент не прикрасить. Дайте мені змістовну відповідь. Дякую.
Так, шановні колеги, час у нас вичерпаний. Навіть ми перебрали. Я інформую вас, що 12 квітня на ранкове засіданні проводиться День уряду України "19 роковини чорнобильської катастрофи. Стан виконання законодавства України щодо комплексного вирішення питань подолання наслідків чорнобильської катастрофи". 13 квітня об 11 годині відбудуться парламентські слухання "Перспективи створення громадського телерадіомовлення в Україні". 13-15 квітня народні депутати працюють у комітетах, фракціях і групах. Чергове пленарне засідання Верховної Ради розпочнеться о 10 годині 19 квітня. І ті запити, які тут звучали, пропозиції народних депутатів, я прошу Секретаріат відповідно оформити. На цьому ранкове засідання Верховної Ради оголошую закритим.