Hvala lijepo. Poštovani gospodine predsjedniče Sabora, poštovane dame i gospodo zastupnici. Dopustite mi da vas uvodno podsjetim na nekoliko činjenica u svezi s proglašenjem zaštićenog ekološko-ribolovnog pojasa i razlozima koji su doveli do odluke Vlade o izmjeni i dopuni odluke o proširenju jurisdikcije Republike Hrvatske na Jadranskom moru. Republika Hrvatska je 3. listopada 2003. proglašenjem zaštićenog ekološko-ribolovnog pojasa proširila jurisdikciju na Jadranu. Taj je čin premda međunarodno pravno utemeljen izazvao nezadovoljstvo susjednih država Italije i Slovenije. Hrvatski sabor tada je 3. lipnja 2004. izmijenio odluku o proširenju jurisdikcije u Jadranu na način da je privremeno suspendirao primjenu ZERP-a u odnosu na brodove i članica Europske unije, a do sklapanja sporazuma o partnerstvu u području ribarstva između Republike Hrvatske i Europske unije. Od 2004. godine na ovamo, značajne su se promijenile okolnosti. Željela bih navesti nekoliko aspekata promjena konteksta koje su navele Vladu Republike Hrvatske da razmotri cjelokupnu situaciju u cilju zaštite hrvatskih interesa. Prvo, željela bih istaknuti da je Hrvatska u međuvremenu stekla status kandidata za članstvo u Europskoj uniji, te je započela pristupne pregovore. Europska zajednica ne sklapa ugovore o ribarstvu s državama koje vode pregovore za punopravno članstvo što je jedan od razloga zbog kojeg je potrebno preispitati odluku Hrvatskoga sabora iz 2004. godine. Druga je činjenica da su zemlje članice Europske unije svojim postupcima također promijenile kontekst u odnosu na onaj koji je postojao kad je Hrvatski sabor donio odluku o privremenoj suspenziji ZERP-a. U listopadu 2005. ekološki pojas proglasila je Slovenija i to dijelom na području mora nad kojim Hrvatska ima suverena prava, a zatim je Italija 31. siječnja 2006. proširila svoju jurisdikciju izvan granica teritorijalnog mora proglašenjem zaštitne ekološke zone. Treća činjenica o kojoj je Vlada Republike Hrvatske morala voditi računa jest da su ekološka ravnoteža i biološka bogatstva Jadrana sve više ugrožena te da se negativni trend smanjenja ribolovnog fonda bez odgovarajućih zaštitnih mjera ne može zaustaviti, tako trenutno stanje u Jadranu ne može biti nikome u interesu. Nadalje, želim napomenuti da je Vlada Republike Hrvatske nakon proglašenja ZERP-a odgovorno pristupila izgradnji pravnog režima ZERP-a, odnosno donošenju odgovarajućih propisa s ciljem uvođenja održivosti u iskorištavanju ribolovnog bogatstva te zaštite morskog okoliša. S jedne strane postojalo je sve razvidnije da mjere zaštite ribolovnog bogatstva i morskog okoliša mogu biti učinkovite samo ukoliko se provode u odnosu na sve brodove u prostoru ZERP-a. S druge strane Vlada je shvatila i uzela u obzir hrvatske ribare koji su tražili izmjenu postojećeg stanja koje je njih dovelo u nepovoljniji položaj. Vlada je predstavnike ribara uključila i u stručnu skupinu koja je radila na ovim prijedlozima, te su ribari podržali prijedlog koji Vlada iznosi. Dakle, u Odluci o izmjenama i dopunama Odluke o proširenju jurisdikcije Republike Hrvatske na Jadranskom moru ističe se da se za države članice Europske unije primjena pravnog režima zaštićenog ekološko-ribolovnog pojasa Republike Hrvatske započet će najkasnije s danom 1. siječnja 2008. od kada će se za ribarske i ostale brodove Europske zajednice primjenjivati ribolovni i ekološki propisi Republike Hrvatske. U zadržavanje slobodnog pristupa ribolovnim bogatstvima pod hrvatskom jurisdikcijom potrebno je stoga da brodovi svih zemalja pa tako i brodovi zajednice u potpunosti poštuju propise Republike Hrvatske koji reguliraju ribolov, te zaštitu morskog okoliša na isti način kako to čine brodovi pod hrvatskom zastavom. Time bi se relevantna pravila primjenjivala na nediskriminatornoj osnovi jednako prema svim brodovima u ZERP-u. Polazeći od razloga koje sam upravo navela, Vlada Republike Hrvatske pripremila je tu odluku kojom želi pridonijeti učinkovitoj i održivoj zaštiti Jadranskog morskog okoliša i ribolovnog bogatstva. Odluku koja je upravo pred vama, a čija bi primjena nastupila najkasnije s danom 1. siječnja 2008. Vlada je pripremala konzultirajući se sa svim zainteresiranim stranama, a posebice s onima kojih se to najviše tiče, čime je potvrdila svoj odgovorni pristup. Osnovni razlog zbog kojeg je određen upravo taj rok, leži u potrebi s jedne strane da se sve zainteresirane zemlje upoznaju s pravnim režimom ZERP-a kako bi mogle provesti potrebne prilagodbe te kako bi se ostavilo dostatno vrijeme za konzultacije sa zainteresiranim državama i s Europskom komisijom. Ukoliko se proces konzultacija završi i ranije ova odluka ne sprječava da se ZERP počne primjenjivati na zemlje članice Europske unije i prije 1. siječnja 2008. Dakle, samo se definira krajnji rok kada će početi primjena ZERP-a. Hrvatska će kroz partnerki odnos državama članicama Europske unije i Europskom komisijom sukladno svoje statusu državne kandidatkinje koja pregovara o pristupanju u punopravno članstvo Europske unije i važnosti promicanja dobrosusjedskih odnosa nastaviti dijalog o mjerama kojima se osiguravaju održivi ribolov i zaštita morskog okoliša u Jadranu, vodeći pri tom računa o temeljnim načelima zajedničke ribarske politike Europske zajednice, podacima i znanstvenim podlogama prikupljenim kroz nacionalne i međunarodne projekte, te pozitivnim propisima Republike Hrvatske i zainteresiranim stranama. Republika Hrvatska kao zemlja kandidat za članstvo u Europskoj uniji odlučna je sa svoje strane provoditi odgovornu politiku u cilju trajnog očuvanja Jadrana i njegovih bogatstava, vodeći pri tom računa o interesima zainteresiranih strana, prijedlozima hrvatskih parlamentarnih stranaka, temeljnim načelima zajedničke ribarske politike Europske zajednice, podacima iz nastavnih istraživanja te pozitivnim propisima Republike Hrvatske. U tome smo spremni nastaviti dijalogom mjerama kojima se osiguravaju održivi ribolov i zaštita morskog okoliša kroz partnerski odnos s državama članicama Europske unije i Europskom komisijom. Završno, želim istaknuti da se ovom odlukom ne žele prejudicirati rješavanja ostalih pitanja s državama članicama Europske unije koja ćemo nastaviti rješavati sukladno međunarodnom pravu i u dugu prijateljskih odnosa i dobrih EU običaja. Predlažem Hrvatskom saboru da donese odluku o izmjeni i dopunama Odluke o proširenju jurisdikcije Republike Hrvatske na Jadranskom moru kako je predlaže Vlada Republike Hrvatske. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Ljubica Lalić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa ispravljam krivi navod gospođe ministrice kad je rekla da su ribari podržali prijedlog Vlade. Jutros je predsjednik Ceha ribara na radiju rekao da su oni podržali Prijedlog Vlade u trenucima očaja, kad je izgledalo da Vlada uopće ne želi proglasiti a da je za same ribare najpovoljnije i jedino moguće rješenje primjena Ekološko-ribolovnog pojasa odmah.
I poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče, ispravljam netočan navod uvažene ministrice vezano za ciljeve ove odluke. Mi pravno ovom odlukom ništa ne rješavamo zbog činjenice što ste u točci 1. stavili da će se to početi primjenjivati najkasnije sa 1. siječnja 2008. godine. Znači, Hrvatski sabor onda opet mora donijeti odluku kad će to biti jer ovim se ništa ne rješava nego samo gubi vrijeme.
Hvala. Idemo na obrazloženje Prijedloga odluke Hrvatskog sabora o izmjenama i dopunama Odluke o proširenju jurisdikcije Republike Hrvatske na Jadranskom moru, predlagatelja Kluba zastupnika HSP-a. Predlagatelj, poštovani zastupnik Anto Đapić, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo ministrice i ministri. Evo, nakon čekanja od rujna prošle godine spletom okolnosti konačno je došlo i do rasprave o ovom Prijedlogu Hrvatske stranke prava. Dakle, punih trebalo je proći 15 mjeseci kako bi se točka konačno raspravila i to iz razloga što su i međunarodna situacija Hrvatske i još dodatne inicijative drugih klubova konačno osigurale raspravu. Bolje ikad nego nikad pa je, držim, vrlo važno proći u ime predlagatelja kratku kronologiju događaja oko toga zašto Hrvatska stranka prava traži proglašenje isključivo gospodarskog pojasa. Proglašenje gospodarskog pojasa Republike Hrvatske u Jadranskom moru neprestano se u nas odgađa. Brojne skupine stručnjaka predlagale su to u više navrata. Recimo, pri usvajanju Pomorskog zakonika Republike Hrvatske još 1994. godine. No ništa konkretno nije učinjeno. Prvi konkretan korak u tom smjeru učinili su u ožujku 2001. godine zastupnici stranke prava podnošenjem Prijedloga odluke o proglašenju gospodarskog pojasa Republike Hrvatske u Jadranskom moru. O svom prijedlogu, ovom prijedlogu je 9. srpnja 2001. godine provedena rasprava u Hrvatskom saboru. Štoviše međustranačka radna skupina izradila je zaključke koje je tada jednoglasno usvojio Hrvatski sabor. Zaključeno je da se glasovanje o prijedlogu HSP-a odgodi do ožujka 2003. godine te da Vlada do tada pripremi izvješća o stanju ribljeg fonda na našoj polovici Jadrana, o veličini i sastavu obalne straže, u problemima koje može izazvati proglašenje gospodarskog pojasa prema Europskoj uniji, susjedima, te o razgraničenju sa susjedima na moru. Kada, dakle, danas govorimo o potrebi postizanja međustranačkog konsenzusa treba reći da je tada o proglašenju gospodarskog pojasa postignut međustranački konsenzus. No nažalost, taj međustranački konsenzus Vlada gospodina Račana nije iskoristila. Nije pripremljeno nijedno od zatraženih izvješća niti je bilo glasovano o našem prijedlogu. Naš cilj bio je onda isti kao i danas. Pomoći gospodarskog pojasa zaštiti biološke resurse hrvatske polovice Jadrana i omogućiti upravljanje njima od strane Hrvatske države. Tada kao i danas tražili smo da odmah počne primjena ekološkog dijela gospodarskog pojasa te da se dade poček od 6 mjeseci radi pregovora o ribarstvu sa susjedima. O ovom prijedlogu opet je raspravljano u Saboru u listopadu 2003. godine. Nakon provedene rasprave Hrvatski sabor je 3.10.2003. godine, dakle, na posljednjoj saborskoj sjednici u onom mandatu, odlukom proglasio tzv. zaštićeno ekološko-ribolovni pojas, popularno nazvan ZERP sa sadržajem gospodarskog pojasa. Time je Republika Hrvatska dobila mogućnost proširivanja svoje jurisdikcije na Jadranu. Međutim, mišljenja smo da je bolje proglasiti isključivi gospodarski pojas jer bi onda bila jasnija hrvatska međunarodnopravna pozicija. Međutim, odmah po usvajanju ZERP-a 3.10.2003. godine bivša koalicijska Vlada odgodila je primjenu ZERP-a u cijelosti na 12 mjeseci. Prijedlozi Hrvatske stranke prava u vezi proglašenja gospodarskog pojasa odbijeni su od strane bivše Vlade uz ovakve argumente: "Jednostavno proglašenje gospodarskog pojasa moglo bi narušiti percepciju Republike Hrvatske kao pouzdanog partnera Međunarodne zajednice i čimbenika stabilnosti u ovom dijelu Europe. Pitanje proglašenja gospodarskog pojasa nije pravno pitanje, nego pitanje političkog, odnosno međunarodnog narodno-pravnog oportuniteta. Treba pažljivo analizirati potrebe hrvatske odluke s cjelinom hrvatskih interesa u svijetlu odnosa sa Europskom unijom i Italijom". To je dakle bio stav Vlade predsjednika Račana. Na žalost i ova Vlada preuzela je istu argumentaciju. Umjesto podnošenja izvješća Hrvatskom saboru o stanju ribljeg fonda u Jadranu, o ribolovnim kapacitetima naše flote, o zoniranju gospodarskog pojasa na ribolovna područja, o gradnji ribarskih luka, o potrebama i planovima obalne straže, ukratko o svemu što je potrebno za provedbu gospodarskog pojasa dobili smo 3. lipnja 2004. godine Prijedlog odluke o odgodi primjene ZERP-a na članice Europske unije i tada smo predložili proglašenje gospodarskog pojasa, no međutim odlukom Hrvatskog sabora od 3. lipnja 2004. godine odgođena je primjena ZERP-a za zemlje članice Europske unije dok je njegova primjena započela kako za Hrvatsku tako i za sve ostale članice Ujedinjenih naroda. Ovakva diskriminacija protivna Konvenciju Ujedinjenih naroda o pravu mora može narušiti i zacijelo jest narušila međunarodni ugled Hrvatske. Primjena gospodarskog pojasa ne bi Hrvatskoj narušila njen međunarodni ugled. Štoviše smatramo da država brani svoj ugled samo onda ako brani svoja prava koja joj jamči Konvencija Ujedinjenih naroda o pravu mora i povelja Ujedinjenih naroda. Nikakvim aktom Europske unije, niti Sporazumom o stabilizaciji i pridruživanju nije zabranjeno proglašenje gospodarskog pojasa. Štoviše, Europska unija preporuka zemljama članicama i kandidatima da prošire svoj nadzor nad nekontroliranim ribolovom u međunarodnim vodama. Sve je to bilo poznato i onda i danas. Opće međunarodno pravo mora potvrđuje Konvencijom Ujedinjenih naroda o pravu mora iz 1982. godine, daje obalnim državama pravo da proglase svoj gospodarski pojas u produžetku njihova teritorijalna mora. Taj pojas obuhvaća i vodeni stup i površinu mora, ali ne i zračni prostor iznad njega. Nakon što ga proglasi obalna država u njemu stječe suverena prava radi istraživanja i gospodarenja svim živim i neživim prirodnim bogatstvima u koje u prvom redu spada ribolov i mada se glede plovidbe stranih brodova u gospodarskom pojasu primjenjuju pravna pravila koja se odnose na otvoreno more u njemu obalna država stječe posebnu jurisdikciju i to u prvom redu glede zaštite i očuvanja morskog okoliša. Aktom proglašenja Hrvatska bi ujedno trebala odrediti prijelazno razdoblje u najkraćem roku u kojem bi ribarski brodovi susjednih država i dalje mogli loviti u našem gospodarskom pojasu kako su to i do sada činili, dakle bez naknade i ograničenja, ali se to ne bi odnosilo na ulov vrsta od dna u epikontinentalnom pojasu. I neobalnim državama koje su upućene na korištenje hrvatskih luka, dakle Mađarskoj, Austriji, Slovačkoj, Češkoj, drugima Hrvatska bi ponudila sklapanje sporazuma o suradnji u korištenju njihove slobode tranzita. Neki od takvih sporazuma već su sklopljeni s Mađarskom, a odnose se na slobodne zone i druge carinske olakšice, suradnju u izgradnji i usavršavanju prijevoznih sredstava, dodjeljivanje većih carinskih olakšica i drugo. Ovdje međutim ističemo da Republika Slovenija i Republika Bosna i Hercegovina zbog svog zemljopisnog položaja ne mogu imati ni gospodarski, a ni epikontinentalni pojas jer se ispred njihovog teritorijalnog mora ne prostiru međunarodne vode. Pokrenuli smo dakle proceduru proglašenja pojasa još 2001. godine, daleko dakle prije izbora i daleko prije kakvih pregovora o pristupanju Europskoj uniji. Naime, države koje su ušle u pregovore s Europskom unijom sa svojim proglašenim i aktiviranim gospodarskim ili ribolovnim pojasima tretirale su to u pregovorima kao svoje stečeno pravo. Europska unija je uvijek nastojala raznim kompenzacijama nadoknaditi državi članici to što se usteže od primjene svog stečajnog prava, tj. pune primjene svog gospodarskog pojasa na članice Europske unije nakon pristupanja. Poljska i Malta su za kompenzaciju ishodile visoka sredstva iz fondova Europske unije. Zato smo i tražili proglašenje gospodarskog pojasa daleko prije ulaska Hrvatske u Europsku uniju. Međutim, posve je druga stvar kad zemlja kandidat pokušava u pregovorima s Europskom unijom steći svoja prava kao što to radi sada Hrvatska. I bivša i sadašnja Vlada su odustajući od primjene gospodarskog pojasa izbile Hrvatskoj iz ruku jedan od jakih aduta u pregovorima s Europskom unijom. Finska je proglasila svoj gospodarski pojas 2005. godine, Italija ekološki dio 2006. godine, Francuska i Španjolska ekološku, odnosno ribolovnu zonu kao članice Europske unije, Poljska, Malta, Bugarska i Rumunjska pristupile su pregovorima sa gospodarskim ribolovnim pojasima. Bitno je uočiti ključne nove okolnosti za procjenu primjene ZERP-a na članice Europske unije. Prvo, u razdoblju kada je Hrvatska 2004. godine odgodila primjenu ZERP-a na članice Europske unije pa do danas tri su zemlje Europske unije proglasila svoje ekološke, odnosno gospodarske pojaseve. U Jadranu su to učinile obje članice Europske unije Italija i Slovenija. Niti jedna od tih zemalja nije prije toga provela konzultacije sa Hrvatskom ili ako mi to ne znamo neka nam … [[Govornik se ne razumije.]] vanjskih poslova to kažu. Treće. Članice Europske unije koja je u istom razdoblju proglasila svoj gospodarski pojas je Finska. Finska naglašavam, dakle sada predsjedavajuća Europskoj uniji. Finska je u veljači 2005. zamijenila svoj dotadašnji ribolovni pojas punim gospodarskim pojasom radi učestalog ispuštanja nafte s brodova u more i to ne usred nesreća, nego pri čestim rutinskim brodskim operacijama poput ispiranja tankova i slično. Finska je ciljanim nadzorom pomoću dvaju aviona ustanovila 36 slučajeva 2004. godine. Zagađivanje mora izlijevanjem nafte s brodova u Jadranu je mnogo ozbiljnije nego kod Finske. Prema podacima Europske unije riječ je gotovo o svakodnevnim incidentima. Satelitske radarske … [[Govornik se ne razumije.]] snimke na Sredozemlju daju procjene o ukupnoj površini naftnih mrlja, a u Jadranu je moru riječ o području od oko tisuću … [[Govornik se ne razumije.]] četvornih kilometara ili kao svi otoci u Kvarneru. Posebna studija nedavno načinjena za Jadransko more otkrila je oko 250 slučajeva izlijevanja nafte s brodova godišnje, točnije ukupno 257 izlijevanja nafte s brodova u '99. godini, 263 izlijevanja u 2000. godini, zatim 184 u 2001. godini te 244 izlijevanja s brodova u 2002. godini. Te studiji Europske Komisije pružaju prve pouzdane statističke preglede izlijevanja nafte s brodova u Jadranskom moru. Proglašeni ekološki pojas Italije nužno će imati domino efekt. Dovest će naime do toga da će brodovi tamo izbjegavati zabranjene djelatnosti te će to ispiranje tankova i slično oduzimati u području hrvatskog ZERP-a. Iz svih tih razloga Hrvatska u sadašnjoj političkoj situaciji, bez potrebnih konzultacija ja susjednim državama i Europskom unijom morala bi izmijeniti odluku Sabora iz lipnja 2004. godine i to tako da uz punu i bezuvjetnu primjenu stavi ekološku komponentu ZERP-a dok bi o ribolovnoj komponenti mogla zatim nastaviti konzultacija sa članicama Europske unije. Takav bi potez unio kako stvarno poboljšanje s obzirom na hrvatsku jurisdikciju za zaštitu Jadrana tako i političku primjenu s obzirom na ZERP. Naime, jedino primjenom ekološkog dijela gospodarskog pojasa na članice Europske unije on postaje za njih činjenica. Dakle, jedino primjenom ekološkog dijela gospodarskog pojasa i na članice Europske unije može gospodarski pojas biti temelj za pregovore o ribarstvu u poglavlju 13. Međutim, Europska komisija i Vlada stalno nameću tezu da Hrvatska to nema pravo učiniti. To je potpuno izvrtanje činjenica. Naime, ekološki dio ZERP-a ili gospodarskog pojasa nije dio europske pravne stečevine tj. acquisa te ne može biti predmet pregovora s Europskom unijom niti sa susjedima niti nas itko smije ucjenjivati u vezi toga. Stoga je danas pitanje svih pitanja. Smije li Hrvatska dok još nije postala članica Europske unije učiniti nešto što nije dio europske pravne stečevine ili ne smije? Mi smatramo da može te da to treba napraviti, postupiti u cilju zaštite svojih interesa na Jadranu. Nastavak pregovora sa Europskom unijom o ribarstvu je tada vrlo jasan ako započnemo primjenu gospodarskom pojasa na sve članice Europske unije. Naime, u Veneciji je 25. i 26. studenog 2003. godine održana ministarska konferencija EU o održivom razvoju ribarstva na Mediteranu. U točci 10. završne deklaracije ovog skupa naglasak je na potrebi širenja gospodarskih ribolovnih pojasa i to radi bolje zaštite i onako ugroženog ribljeg fonda na Mediteranu a o Jadranu da i ne govorimo. Dakle, Europska unija ne samo da nema ništa protiv gospodarskih pojasa ili ribolovnih zona nego je štoviše potiče U točki 10. završne deklaracije ministarske konferencije u Veneciji stoji citiram: "Proglašenje ribolovnih zona trebaju biti predmet … [[Govornik se ne razumije.]] usaglašavanja susjednih zemalja vodeći računa o već učinjenim presedanima." Već proglašeni hrvatski ZERP je dakle, presedan jer je usvojen prije toga i na njegovu primjenu nije bilo primjedbi u Veneciji. Zato ne vidimo razloga za dugo odlaganje njegove primjene. Napominjemo, kako je odlukom o odgodi tzv. ZERP-a na članice Europske unije od 3. lipnja 2004. godine dan vrlo neprecizan rok do kojeg vrijedi ova odgoda tj. do zaključenja ugovora o ribarstvu s Europskom unijom. Međutim, ovakav ugovor sklapaju s Europskom unijom države koje ne misle postati članice Europske unije poput Norveške. Onog časa kad je Hrvatska počela pregovarati o pristupanju Europske unije tako definirani rok postaje besmislen. Hrvatska uostalom od 2004. do danas nije ni započela pregovore o zaključenju ugovora o ribarstvu sa EU. Ako se pregovara sa susjedima, zasebno o ribolovstvu u gospodarskom pojasu mimo svih pregovora sa Europskom unijom kao što je npr. Vlada RH-a zaseban pregovarala sa EU o trgovini šećerom primjenjuju se članci 60. do 62. Konvencije UN-a o pravu mora. Država time prvo odredi koji je ekološki održivi maksimum ribolova u njenom gospodarskom pojasu, zatim odredi koji je ribolovni kapacitet njene flote te višak kroz plaćene koncesije prepušta susjednim državama. Ako se međutim pregovara o ribolovu u gospodarskom pojasu u sklopu svih ostalih pregovora sa Europskom unijom mi zapravo pregovaramo o usvajanju zajedničke ribolovne politike Europske unije na naše ribolovno more u gospodarskom pojasu. Napominjemo da u teritorijalnom moru zemalja članica Europske unije prema ribolovnoj politici Europske unije nije dopušten strani ribolov sve do 2013. godine. Od pregovora o ribarstvu naglasak je na izostanku bilo koje diskriminacije, bilo prema brodovima iz Europske unije, bilo prema brodovima iz Republike Hrvatske. Rješenje koje bi trebalo primijeniti je već primijenila Malta u svojim pregovorima. Hrvatska najprije treba postupiti prema člancima 60. i 62. Konvencije UN-a o pravu mora te odrediti stanje ribljeg fonda, ekološko održivi maksimum izlova i ribolovne mogućnosti naše flote. Nakon toga po načelu nediskriminacije moguće su nekoliko varijanti. Varijanta viška ulova ako ga ima dati na koncesiju državama Europske unije. Varijanta druga, uvesti potpuni moratorij na ZERP na tri do pet godina radi oporavka tog dijela mora koje ujedno postaje tampon zona za talijanski ribolov u Jadranu. To ne pogađa naše ribare jer tek gradimo ribolovnu flotu a 80% ribolova obavljamo u teritorijalnom moru. I treća varijanta, uvesti kao Malta jasna pravila ribarenja u našem gospodarskom pojasu. To je pod jedan, isti broj naših brodova i brodova Europske unije a ne kao do sada, 10 puta više talijanskih brodova nego naših. I drugo, ribarski brodovi iz Europske unije ne smiju biti veće snage od prosječnog našeg broda. Dakle, ako je hrvatski prosjek npr. 250 konjskih snaga, ne može kao do sada ovdje doći ribarski talijanski brod od oko 2 i pol tisuće konjskih snaga. I na kraju poštovane kolegice i kolege, postavlja se jedno pitanje kada govorimo o ZERP-u ili gospodarskom pojasu u pregovorima sa Europskom unijom. Mi naime, doživljavamo u Hrvatskoj stranci prava da se s Europskom unijom treba razgovarati na razini sustava vrijednosti a ne subordinacije. Dakle, hrvatska Vlada ne može biti tek izvršitelj, bilo koja Vlada, izvršitelj potreba pojedinih članica Europske unije. Jer mi ako razgovaramo s Europskom unijom onda je nedopustivo da pojedini visoki dužnici Europske unije budu lobisti za pojedine članice Europske unije. To nije ni u duhu sustava europskih vrijednosti nego je to najobičnije korištenje trenutne pozicije Hrvatske na koje mi možemo ili ne moramo pristati. Mi u Hrvatskoj stranci prava ne podupiremo takvu vrstu politike i smatramo da bi trebalo gospodarski pojas proglasiti sada i odmah na način kako smo i predložili. Dakle, ekološki dio odmah a ribolovni nakon što se dogovori ribolovna politika sa Europskom unijom ali sa njom a ne sa Italijom ili Slovenijom. Pa za kraj, možda se malo i našalit. Mogu razumit da je došlo do onog razgovora nekog oko ZERP-a taj čuveni zapisnik potpisan, nepotpisan, što je već bilo, mogu razumjet da razgovaramo sa Italijom oko toga koja ima zaista interese. Ali kada se razgovara i sa Slovenijom oko toga koja nema mogućnosti proglašenja gospodarskog pojasa onda stvaramo tzv. posebne okolnosti. Jedna po jedna, jedna po jedna a onda kada dođe do arbitraže onda će reći, pa ako mi nemamo pravo na more što su sjeli i razgovarali sa nama? Hvala lijepa [[Upadica: Tako je.]]
Hvala. Idemo na obrazloženje Prijedloga odluke o izmjeni Odluke o proširenju jurisdikcije Republike Hrvatske na Jadranskom moru. Predlagatelj poštovani zastupnik Ante Markov. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani predstavnici Vlade Republike Hrvatske, kolegice i kolege zastupnici! Pitanje aktiviranja, pitanje proglašenja, pitanje traženja naših interesa na moru je tema koja se jako dugo, predugo raspravlja, o kojoj se puno govori a na kojoj se nažalost svaki dan sve više gubi kada su u pitanju oni koji žive od mora ali i kad su u pitanju osjećaji građana Republike Hrvatske i način na koji oni poimaju da se trebaju u ovom Visokom domu braniti interesi, zajednički interesi, nacionalni interesi građana ove zemlje. Predugo traje polemika, predugo traje nejasnoća koja se umjesto da se sužava ona se produbljava. Previše nesporazuma nastaje na deklarativnoj razini jer ja vjerujem da na političkoj razini nema niti jedne stranke pa ni pojedinaca u ovom parlamentu koji nije za to da se ostvare legitimni interesi koje Republika Hrvatska ima u odnosu na 25 tisuća kilometara kvadratnih našeg mora, našeg teritorija. Ja vjerujem da na toj političkoj razini nije i ne smije biti nesporazuma. Ali, dozvolite da podsjetim na 3. lipnja 2003. godine na taj dan kada je HSS unatoč velikim problemima, unatoč silnim pokušajima da se ne donese ama baš ništa na svoju političku štetu, na svoju vlastitu političku štetu koju je pretrpio opstao sa jasnim ciljem da bez obzira na tu političku štetu koju je pretrpio da se donese odluka o ekološko-ribolovnom pojasu. Ona je tada nazivana svakojakim imenima od čudnovatog kljunaša do bučkuriša i razno raznim pogrdnim imenima. Danas je taj kljunaš jedini ozbiljni alat za kojega se možemo uhvatiti ako želimo one nacionalne ciljeve, one interese, ono zajedništvo koje svi skupa programiramo ako želimo da bude podastrto i da bude u interesu naših građana i naše zemlje ali i digniteta naše zemlje u međunarodnoj zajednici jer ovo nije pitanje kojega se treba sramiti i kojega treba zavlačiti ispod klupe. Ovo nije ni pitanje i nije postojao po nama niti jedan razlog da se predugo čega sa ovim. Trebalo se o ovome prije raspraviti. Hrvatska ima pravo na to. Na to imaju pravo čak i članice Europske unije koje donose isto takve propise za koje su nas nemalo puta i ne samo danas i ne samo od ove Vlade uvjeravali da se ne može to donijeti kad ste članica Europske unije pa da se skoro ne može donijeti ni kad ste u postupku pregovaranja. No, što je tu je. Danas imamo ekološko-ribolovni pojas a ja ću podsjetiti one koji iz razno raznih razloga stalno navlače sumnju u nejasnoće na hrvatsku javnost što je to ekološko-ribolovni pojas. Ekološko-ribolovni pojas se nalazi u registru Ujedinjenih naroda u međunarodnom pravu o pravu mora i zapisan je kao isključivi gospodarski pojas s izuzetkom korištenja plime i oseke, vjetrenjača i umjetnih otoka. Upravo tako i točno tako. Ali isto tako, podsjetit ću i sve one koji nisu do kraja jasno pročitali odluku od 3. lipnja 2003. godine da vrlo jasno u toj odluci stoji da će se ako se pokažu razlozi proglasiti i ostali sadržaji iz glave 4. Pomorskog zakonika a u skladu s Konvencijom Ujedinjenih naroda o pravima mora što bi željelo reći kad nam budu trebali umjetni otoci tada ćemo ih u skladu sa tom odlukom proglasiti. Ako plima i oseka ne daj Bože bude u takvoj razini da je možemo koristiti na neki drugi način onda ćemo to proglasiti. Prema tome, sa odlukom od 2003. godine nismo zatvorili vrata i možemo kazati da po sadržaju imamo isključivi gospodarski pojas. Naravno, ta činjenica neće umanjiti i neće djelovati zadovoljavajuće za sve građane naše zemlje. Naravno, ne ni za one koji direktno ili indirektno žive od mora iz razloga što mi uporno ne primjenjujemo odnosno taj režim ne primjenjujemo na one koji najviše troše naše more, koji imaju najviše interesa od našeg mora, koji na tih 25 tisuća kilometara kvadratnih svakodnevno izlove preko milijun eura. Ali ne izlove oni samo milijun eura, oni trajno uništavaju resurse koje mi imamo, oni opasno prijete da postaju ne ribolovne zone nego mrtve zone. Ne primjena nikakvog režima koji je danas još uvijek potpuno jasno definiran dovodi to područje da uistinu postane područje ničega, mrtvo područje, mrtvo more. Prema tome, ekološka komponenta, komponenta zaštite mora biti prvenstveno i primarno upućena u okviru aktiviranja ZERP-a prema svim članicama Europske unije sada i odmah. Ja znam da će određeni dio stručnjaka kazati da to što kažem sada i odmah nije moguće ali zato 2003. godine nije se moglo ostvariti mehanizmi nadzora, mehanizmi kontrole, mehanizmi razgovora, mehanizmi diplomatskog pritiska na naše susjede da uspostave ugovor o ribarstvu, da se dogovorimo pod kojim uvjetima gdje, kada i kako mogu talijanske ribarice ribariti u pojedinim zonama ekološko-ribolovnog pojasa. Zar se u četiri godine nije moglo stvoriti snažna obalna straža? Zar se nije mogla upotrijebiti snaga koju treba imati Hrvatska ratna mornarica? Zar nismo upravo na toj podlozi mogli značajno ojačati? Zar nismo mogli ojačati i u onom smislu koji je također vrlo važan, a to je osjećaj sigurnosti na moru, činjenici da je ovo more zatvoreno more, činjenici da Italija nije nikad zainteresirana da tu upotrijebi svoje zaštitne elemente i resurse a naravno niti da proglasi ribolovni pojas u području Jadranskog mora, jer što bi ga proglašavala kad ima i naš i njihov. A kad bi ga proglasila imala bi samo svoj od epikontinentalne crte. Prema tome Hrvatska mora ne samo aktivirati ekološko-ribolovni pojas odmah i sada i to ne radi toga što bi se to zvalo politička dogma nego iz razloga što mora jasno pokazati i na vanjskom i na unutrašnjem planu da ona ima snage, da je suverena zemlja, da je zemlja koja drži do zakona Europske unije ali i svojih zakona. Europska unija, niti jedna članica, niti jedna instanca Europske unije nije, neće i nema pravo kazati Hrvatskoj da ona je učinila nešto za što nije imala pravo. Jer to naprosto nije istina. Uvijek niže razine, razine lobista, političkih i međunarodnih ucjenjivača šalju poruke koje radi svojih posebnih, partikularnih ciljeva oni smatraju da ih treba ostvariti, a najlakše ih je ostvariti na zemlji koja nije u posljednje vrijeme naučila udariti šakom o stol i kazati: «Dosta, ovo je granica ispod koje mi ne idemo.» Da se takva politika vodila nikada Hrvatska ne bi ni bila samostalna država. Prema tome mi imamo u povijesti i onih činjenica koji nam govore da mi to možemo i da mi to znamo. Zašto je dobro učiniti to sada i odmah? Zašto je dobro poslati i svijetu ali i hrvatskim građanima vrlo jasnu poruku. Ne poruku da je Hrvatska antieuropska država. Ne poruku da smo mi radikalno nastrojeni i da imamo bilo kakve neprijateljske namjere. Naravno ne. Ali poslati upravo onu poruku koju i sama Europa najbolje razumije, a to je da štitimo svoje interese, da se pridržavamo međunarodnih prava, propisa i zakona, međunarodnih konvencija, svega onoga na što nas upravo Europa upućuje da to činimo. Ja sam siguran da upravo tako se vladamo u svemu i na svaki način i u svakom momentu da nam nitko nikada ne bi mogao prigovoriti da smo učinili nešto i da smo uzeli nešto što nas ne pripada. Nažalost ja mislim da ponekad i loša činjenica može otvoriti prostor kvalitetnijem pogledu. Eto i činjenica da je Olli Rehn kad je dolazio u Hrvatsku kazao da mi ne možemo proglasiti i aktivirati ekološko-ribolovni pojas jer smo kao nešto potpisali 4. lipnja 2004. godine. Naravno mi nikada nismo željeli vjerovati da se išta potpisalo. Mi to ni danas ne vjerujemo da se išta potpisalo jer naravno to nije ni bilo moguće potpisati temeljem odluke Hrvatskog parlamenta koji je jasno kazao u odluci, izmijenjenoj odluci da se može razgovarati samo o ugovorima o ribarstvu, ugovorima o partnerstvu. I mi smo držali da se o tome razgovara. A nipošto da se razgovara o tome da mi ne možemo aktivirati naš gospodarski pojas prije nego što uđemo u Europsku uniju. A jasno je onda ne bi mogli nikako. Prema tome ako je makar Olli Rehn otvorio nam i dao šansu da danas raspravljamo o prijedlogu Vlade Republike Hrvatske koja istina to predviđa za početak 2008. godine, hvala mu makar na tome, ali 2008. godina nije godina koja nas zadovoljava. Ne zadovoljava nas iz razloga što prenosimo breme tereta, ali i kvalitetu u godini u kojoj će biti neka druga vlada, neki drugi parlament možda i neki drugi običaji, a mislim da to ne daje vjerodostojnost nikome od nas. Bili bismo daleko zadovoljniji da smo to aktiviranje vidjeli u nekoj brojci koja bi pisala da nakon naše odluke, nakon izlaska u službenom glasilu da imamo odluku koja je aktivirana. Da li bi bilo tehničkih problema sa susjedima? Pa riješili bismo te tehničke probleme. Ajmo riješiti političke. Ovo je politički problem. Neka odjeli u Ministarstvu vanjskih poslova i resornih ministarstava rješavaju papirologiju. Mi trebamo donijeti jasne i nedvosmislene političke odluke koje trebaju biti jasne svima, prije svega nama samima jer ponekad nisu ni nama jasne, a onda jasne i svima onima kojih se tiču. I naravno Međunarodnoj zajednici. Prema tome Klub HSS-a je bio i ostat će. Aktivirajmo ekološko-ribolovni pojas odmah. Ne dajmo da male razlike jer vjerujem, na početku sam rekao da u političkom smislu svi držimo da je ovo prvenstveno nacionalni zajednički interes koji trebamo i dužni smo poštovati prema svojim građanima, a onda i interes da dignitet vlastite zemlje branimo na ispravan način. Prema tome ja i dalje držim da tu razlika među nama nema. Ali premostimo i te tehničke razlike i činjenice da nas stalno pokušavaju uvježbavati kako trebamo biti oprezni, kako nemamo pravo na nešto za što je jasno da svi drugi imaju pravo. Jer sve zemlje, sve zemlje na Mediteranu izuzev Grčke koja to ne može proglasila je ono što mi uporno ne želimo aktivirati. Sve zemlje su to učinile. Zemlje članice Europske unije i u vrijeme kad su članice Europske unije ponovo rade to isto, aktiviraju jer žele za sebe, za svoj narod, za svoje građane stvoriti povoljnije odnose od onih koje imaju sada. Prema tome ja pozivam u ime HSS-a Vladu Republike Hrvatske da prihvati onu odluku koja će vrlo jasno i precizno aktivirati zaštićeni ekološki pojas odmah tako da vrlo jasno poruku pošaljemo i našim ribarima i građanima i Europskoj uniji da smo zemlja koja zna braniti svoje interese i koja zna ozbiljno politički raspravljati i dogovarati se, a da pri tom ne povrijedi niti međunarodna pravila niti užance diplomatskog ni političkog ponašanja već da bude uistinu prava, odgovorna, samostalna europska zemlja.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Markov je rekao da nas netko želi uvježbavati i da nas želi uvjeriti da na to nemamo pravo. To nije istina. Pa vi jako dobro znate da to nije istina. Niti nas netko uvježbava niti nas uvjerava da nemamo pravo jer svi znaju da imamo pravo. Druga je stvar što smo se mi u Hrvatskom saboru dogovorili da nećemo primjenjivati na zemlje Europske unije dok se ne završe pregovori o ribarstvu. I samo se o tome radi. A danas imamo i jasan prijedlog hrvatske Vlade i taj prijedlog ćemo sigurno obraniti, argumentima a ne ovako tlapnjama … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala. Idemo na Prijedlog odluke o izmjeni Odluke o proširenju jurisdikcije Republike Hrvatske na Jadranskom moru. Predlagatelji Odluke su Klubovi zastupnika HSS-a i SDP-a. Kako ćete vi, tko će podijeliti vrijeme? … [[Upadica se ne čuje.]] Hvala. Možete. U ime kluba SDP-a, poštovani zastupnik Neven Mimica. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovane kolegice i kolege, poštovana gospođo ministrice, gospodo ministri, predstavnici i predstavnice Vlade. Zašto je danas pred Hrvatskim saborom zajednički prijedlog klubova SDP-a i HSS-a o tome da se ZERP aktivira i odmah bez odgode i na članice Europske unije? Prvo, to je dio stalne konstantne politike i stavove koja su ova dva kluba imala nakon što je formalno u listopadu 2003. godine donešena odluka o proglašavanju zaštićenog ekološko-ribolovnog pojasa. Drugo, ova odluka je pred Saborom zato što nakon trostruke promjene stavova HDZ-a o pitanjima ZERp-a jednostavno sumnjamo da će od Vlade doći prijedlog koji bi uvažio potrebu iskorištavanja međunarodnog prava na proglašenju ZERP-a. I treće, zbog toga što se ovdje ne radi konkretno u ovom prijedlogu o aktiviranju ZERP-a na članice Europske unije ne radi se o međunarodnom pravi, radi se samo o izvedenom međunarodnom pravu, a ne radi se sigurno o europskom pravu. Prema tome, ovo nije dio pregovaračkoga paketa naših obveza usklađivanja sa europskom pravnom stečevinom. Htio bih naglasiti jednu stvar koja je i u javnosti i od strane Vlade nedovoljno precizno objašnjena. Međunarodno-pravni aspekt pitanja aktiviranja ZERP-a za članice Europske unije ne temelji se na Konvenciji, međunarodnoj Konvenciji o pravu mora. Međunarodno pravo proglašavanja ZERP-a Hrvatska je iskoristila, konzumirala 2003. godine. Jer međunarodno pravo daje suvereno pravo zemlji da proglasi ili ne proglasi gospodarski pojas, daje vam pravo da izabere sadržaje gospodarskog pojasa koje želi primjenjivati i daje vam obvezu univerzalne primjene tih izabranih sadržaja na sve zemlje u svijetu. Selekcija zemalja na koje se primjenjuju izabrani sadržaji nije dio Konvencije o pravu mora. To je jedna konstrukcija koju je Vlada, kojoj je Vlada pribjegla 2004. godine, doduše na temelju nacionalnog zakonodavstva, nacionalnog prava. Ne sporimo nacionalno pravo da se selektivno primjenjuju sadržaji, ali naglašavamo da to nije bio dio međunarodnog prava i da danas se ne možemo pozivati da zbog međunarodnog prava možemo aktivirati ili trebamo aktivirati ZERP i na članice Europske unije. Mi taj ZERP i kako predlažemo u svojoj odluci aktiviramo i za članice Unije zato što koristimo suverenu zakonodavnu volju Hrvatskoga sabora, nacionalnu volju, ne međunarodnu. Ekološki značaj, ekološka komponenta u našem prijedlogu naravno se također da se odma primjeni. Jer po nama nakon što je to učinjeno od drugih zemalja, odnosno od Italije i Slovenije u Jadranskome moru jednostavno ne vidimo drugog načina integralne ekološke zaštite Jadrana. A ta zaštita ako hoćemo da je ona učinkovita može biti samo integralna, zajednička. Prema tome, naše trenutno proglašavanje ekološke komponente je samo poticaj za dogovor sa svim drugim sudionicima u korištenju Jadranskog mora za konačni dogovor o integralnoj zaštiti, ekološkoj zaštiti Jadrana. Nadalje, međunarodne okolnosti za ovakvo donošenje odluke je, su povoljnije. Povoljnije nego li 2003. godine kada je donošena odluka o proglašenju ZERP-a. Već je bilo riječi povoljnija je zato što je europska komisija, odnosno europski pregovarači su nam jasno rekli da sa zemljama kandidatima neće i ne sklapaju sporazume o partnerstvu u ribarstvo, a to je ono oročeno, oročeni uvjet do kojeg bi trebala vrijediti suspenzija. Naglašavam da je Vlada ili znala ili je trebala znati već u trenutku već 3. lipnja 2004. godine znači samo dva tjedna dobijanja statusa kandidata da je trebala znati da status kandidata sa sobom nosi i nemogućnost sklapanja Sporazuma o partnerstvu u ribarstvu, a ipak je pristala da to bude, taj sporazum da bude uvjet, što je praktični značilo odgađanje primjene ZERP-a na članice Europske unije skroz do članstva našeg u Europskoj uniji. Znači nakon što je postalo jasno da statusom kandidata ne možemo složiti Sporazum o partnerstvu pojavljuje se potreba sklapanja, donošenja ovakve odluke o trenutnom aktiviranju ZERP-a i za članice Europske unije. I drugo, samo proglašavanje od strane Italije i Slovenije stvara novu pravnu situaciju u Jadranu, barem i na ekološkom dijelu koja daje nam za pravo traženje trenutne primjene i za našu stranu. Za nas je ovakvo donošenje, donošenje ovakve odluke test našeg postavljanja u daljnjim pregovorima sa Europskom unijom. Ovo je test u kojem ćemo pokazati sebi i drugima koliko smo spremni biti čvrsti, odlučni i u pregovorima i koliko smo u njima spremni braniti ono za što zajednički ocjenjujemo da je od nacionalnoga interesa. Ovo nije predizborni, nego pretpristupni problem. I ovakva odluka se ne može i ne smije dovoditi u predizborni kontekst nego u pretpristupni pregovarački kontekst jačanja naših pozicija prije početka pregovora o ribarstvu. Pregovaračku poziciju moramo graditi i jačati ovdje u Hrvatskoj, ovdje u Hrvatskome saboru i naše nacionalno zakonodavstvo, naša nacionalna zakonodavna suverenost mora biti temelj te jake pregovaračke pozicije. Zbog toga i predlažemo da prihvatite prijedlog da se odmah aktivira ZERP i za članice Europske unije, čime i ukupne okolnosti za pregovore u ovom poglavlju dobijaju i drugu povoljniju dimenziju. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Frano Matušić. … [[Upadica se ne čuje.]] Ispravak netočnog navoda imate prije. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Doista je interesantno da danas slušamo iz redova SDP-a da oni i HSS na ovaj način, ovim prijedlogom pokazuju stalnu i konstantnu politiku ovih dviju stranaka po pitanju proglašenja ZERP-a. To naprosto nije točan navod. Nije točan navod da stalno, da ovim prijedlogom pokazujete stalnu i konstantnu politiku. To je naprosto netočno. Pa 2003. godine, to smo i sinoć gledali na Hrvatskoj televiziji. Govorili ste suprotno. Govorili ste trebamo biti odgovorni prema pristupu Europskoj uniji, trebamo paziti kako se ponašamo, pa to ste govorili. … [[Upadica se ne čuje.]] To dakle niste tada govorili. I druga stvar, također je netočno da su povoljniji odnosi danas u tom smislu u kojem ste govorili nego u 2003. godini. To naprosto nije istina. To jest vaš alibi za vaše ponašanje 2003. ali to nije pravi argument. I druga stvar, da vas podsjetim. Odluka koju hrvatska Vlada predlaže sa primjenom do 1.1.2008. godine.
Hvala. U drugom dijelu, poštovani zastupnik Božidar Pankretić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospođo ministrice, gospodine ministre, gospodo i gospođe zastupnici. Pa dozvolite nekoliko rečenica u ime kluba Hrvatske seljačke stranke. Zaštita nacionalnih interesa mora biti iznad svih pojedinačnih interesa, iznad svih pritisaka ma od kuda oni dolazili. Svaka država koja ima odgovornu Vladu mora se suočiti sa tom činjenicom. 25 tisuća četvornih kilometara hrvatskog mora danas je izvan jurisdikcije Hrvatske države. Svatko tko razmišlja na državotvoran način ne može se oglušiti na tu činjenicu. Moramo biti također svjesni da u novom svjetskom poretku nitko ne može ostati sam, već se mora aktivno uključiti u međunarodne asocijacije. Slobodno i bez pritiska svaka zemlja procjenjuje što je za nju najsvrsishodnije. Račun dobiti … od gubitka je ono što svaka ozbiljna vlast mora učiniti prije nego što poduzme bilo koje konkretne korake. U ovom slučaju izlovljavanjem ribe u našem Jadranskom moru bez ograničenja, hrvatsko ribarstvo bilježi svakodnevne gubitke. Prema statistici naših ribara na godišnjoj razini to gotovo iznosi i 300 milijuna eura. Zar baš moramo svakog dana poklanjati vrijednost ulova ribe iz našeg Jadrana? Zar ne možemo zaštititi svoje ribare kao što je to učinila Malta, a moramo se zapitati i s onom činjenicom, što unesemo u Europsku uniju, danas-sutra iz nje možemo i iznijeti. Znamo da je zaštićeni ekološko-ribolovni pojas Republike Hrvatske na Jadranu svojom površinom ravan polovici kopnene Hrvatske i to nas obavezuje i kao građane i kao političare. Sve su to dovoljni razlozi da Hrvatski sabor hitno preispita svoju odluku, odgodi primjene, a da ne spominjemo što se sve može dogoditi ako nemamo kontrolu nad plovidbom tankera i drugih brodova s opasnim teretom u Jadranu. Samo jedna havarija takvih plovila može biti pogubna za ekološku ravnotežu našeg mora i priobalja i uništiti u velikoj mjeri hrvatski turizam. Sve to učvršćuje naše stajalište o zaštiti i očuvanju interesa Republike Hrvatske na Jadranskom moru kojeg smo uputili u obliku prijedloga odgovarajućih odluka Hrvatskom saboru, o hitnom proglašenju ZERP-a. Neobjašnjivo je da gospodin Ivo Sanader, premijer, koji se 2003. godine zdušno zalagao za proglašenje gospodarskog pojasa danas kao premijer pronalazi kojekakve razloge da se ne proglasi ZERP. Politika koju je zagovarao, a koja je prije zdušno kritizirala stajalište Europske unije prema hrvatskom proglašenju ZERP-a sada se promijenila, te se na mig iste Europske unije reagira povlačenjem i mijenjanjem svog stajališta. Time se pokazuje da odgovornost za vođenje države u smjeru zaštite interesa i nije jača strana ove Vlade osim u retoričke svrhe kada za to treba za unutarnje razračunavanje sa političkim neistomišljenicima. Vremena za kalkuliranje više nema, odlučnost o ovom pitanju je nužna. Ništa od onog što nam kao prepreku postavlja se iz Europske unije nije uvjerljivo. Proglašenje ZERP-a je jednostrani čin suverene države i naša je diplomacija morala do sada uvjeriti u to i naše susjede Talijane i Slovence, a ne da saznamo kako naša diplomacija hoda po Bruxellesu i potpisuje sve što im dođe pod ruku. Zaštitimo prirodna bogatstva Jadrana i obale još danas, proglasimo ZERP bez ograničenja, jer sutra će već biti kasno. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Doista je na jedan perfidan način početa predizborna kampanja. Kaže kolega Pankretić da je zaštita nacionalnih interesa nije jača strana ove Vlade, da na neki mig iz Bruxellesa se odmah postupa da diplomacija potpisuje sve i svašta itd. Pa čujte gospodine Pankretić, u vrijeme vaše Vlade niste se odlučivali na tako jake poteze kakve danas predlažete, to naprosto nije točno, sve što ste rekli nije točno. Druga stvar, upravo u vrijeme vaše Vlade su se potpisivala odricanja od hrvatskog teritorija. Vi ste pristajali na potpise koji su značili odricanje od hrvatskog teritorija. To se događalo u vrijeme vaše Vlade, upravo to. Prema tome ne možete nešto što ste sami radili prebacivati.
Mir. Povreda Poslovnika, poštovani zastupnik Božidar Pankretić.
Gospodine predsjedniče, kolega Matušić je povrijedio Poslovnik jer nije ispravljao ono što sam ja rekao nego je ispravljao ono što sam ja govorio i moje mišljenje, a to gospodine predsjedniče je nemoguće o tom dijelu. Vi dobro znate da sam vrlo jasno definirao situaciju vezano uz nacionalne interese i u tom dijelu … /Govornik isključen, pa ponovo uključen./ … pa smo vrlo jasno naglasili u mom izlaganju, a to gospodin Matušić ne može ispravit.
Gospodin Matušić nije povrijedio Poslovnik nego ste ga vi povrijedili jer niste naznačili koje bi odredbe bile što ste dužni navesti bilo, koje bi odredbe bilo povrijeđene. A drugo, on je ispravljao vaš navod. … [[Upadica se ne čuje.]] Hvala. Idemo na, to sada naknadno ne vrijedi više. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o nadzoru državne granice. Predlagatelj je Vlada, prihvatili smo primjenu hitnog postupka. Državni tajnik Ministarstva unutarnjih poslova, Ivica Buconjić će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Evo vrlo kratko. Dakle radi se o prijedlogu, o Konačnom prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o nadzoru državne granice upravo u funkciji ovog o čemu se prije govorilo. Naime, u članku 1. se kaže da se iza stavka 2. dodaje stavak 3. koji glasi: "Zapovjednik teretnog ili putničkog broda kao i voditelj jahte ili brodice namijenjene razonodi ili športu u međunarodnom prometu dužni su nakon obavljene granične kontrole na izlazu iz Republike Hrvatske …
Glasnije.
… najkraćim uobičajenim, odnosno najkraćim plovnim putem isploviti iz unutarnjih morskih voda i teritorijalnog mora Republike Hrvatske". Ovo postupanje do sada nije bilo regulirano i uočeno je da je bilo zlouporaba prilikom izlaska iz Hrvatskog teritorijalnog mora nakon obavljanja granične kontrole. I predlaže se dodavanje stavka 8. iza stavka 7. kojim će se omogućiti ulazak hrvatskim ribarima u područje ZERP-a bez obavljanja granične kontrole ukoliko se u roku od 36 sati vrati u luku iz koje je isplovio ili u neku drugu luku na teritoriju Republike Hrvatske bez pristajanja u luku kao i uplovljavanja u teritorijalno more druge države. Ove druge promjene se također odnose samo na ovu najbitniju, a tiču se samo kaznenih sankcija zbog nepoštovanja ovih odredbi koje su predložene u članku 1. Hvala lijepa.
Hvala. Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu? Zakonodavstvo? Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost? Predsjednik Odbora, poštovani zastupnik Ivan Jarnjak. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče. Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost na 86. sjednici održanoj 15. prosinca 2006. godine raspravljao je o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o nadzoru državne granice s Konačnim prijedlogom Zakona, te je donio odluku da predlaže Hrvatskom saboru donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o nadzoru državne granice u tekstu kako je predloženo od predlagatelja Zakona. Hvala.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika PGS-a, SBHS-a i MDS-a, poštovani zastupnik Ivo Banac. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, predstavnici Vlade, kolege i kolegice. Hrvatska ima samo jedan bitan interes, to je naš Jadran bez kojeg mi Hrvatska bila još jedna mitleurkopska terra incognita. Pitanje zaštite našeg Jadrana najvažnije je hrvatsko strateško pitanje. No kako mi tomu pitanju pristupamo? Ja mislim često potpuno neadekvatno, gotovo uvijek u potrazi za nekakvom stranačkom koristi. Prisjetite se 2003. godine i onog naguravanja bez reda i koncepta, ali sasvim sigurno u službi predizbore demagogije. Danas imamo "replay" ondašnje priče samo s drugim akterima, milo za drago. Možda u politici postoji nešto što izaziva veću nelagodu od hrvatskog strančarenja. Ako postoji meni nije poznato. Kad je riječ o ZERP-u, o strateškoj politici općenito, o politici koja zadire u međunarodne odnose, osim ako je riječ o principijelnim pitanjima mora postojati jedan nadstranački hrvatski stav. Govorim o normalnim uvjetima, uvjetima stabilnog sustava kojemu uvijek moramo težiti. Činjenica jest da je Hrvatskoj potreban ZERP, da moramo zaštititi naše more, ne samo od nezasitnih susjeda sklonih prekomjernoj eksploataciji nego i od naših devastatora. Zato je velika šteta da se pitanje ZERP-a redovito pojavljuje na početku predizborne sezone, bez potrebnih predradnji, bez razvijene infrastrukture, dakle, bez realnih uvjeta za primjenu ZERP-a. Kad bi takvi uvjeti postojali bio bih za primjenu ZERP-a ovog časa. Ali s jednim brodom bez obalne straže, bez zračnog radarskog sustava koji precizno može slijediti povrede ZERP-a, trenutno prihvaćanje ZERP-a bilo bi bez učinka, još jedan primjer brojnih hrvatskih zakona bez mogućnosti realne primjene, tako tipična situacija u našoj pravnoj praksi. Zato će Klub regionalnih stranaka glasovati za Vladinu odluku o ZERP-u s odgodom primjene do 1. siječnja 2008. godine. Ipak, to činimo više iz želje za stabilizacijom sadašnje Vlade i potrebe da se stvore uvjeti za kontrolu našeg Jadrana, a ne zato što u boljim okolnostima ne bismo bili za što bržu primjenu ZERP-a ili zato što bismo se bojali nekih neprimjerenih reakcija Europske komisije. Želio bih reći nešto o našim nespretnostima u pregovorima s Europskim instancama. Ako je doista točno da se Barossov i Renov prijeteći stav zasniva na potpisanim "agrees minutes", dakle, usklađenom zapisniku u kojemu je jasno rečeno da Hrvatski sabor neće aktivirati ZERP prema članicama Europske unije sve do svršetka pregovora o ribarstvu onda bi naš državni tajnik koji je tako što potpisao, a nije znao da su "agrees minutes" ipak obaveza, trebao ići na popravni ispit. Mi moramo imati vrlo dobro zacrtanu strategiju i odustati od svih improvizacija i naknadnih tumačenja. Naravna stvar, i Vlada i ministarstva pa i predstavnici vladajuće stranke moraju biti suzdržani, tako reć na oprezu, kad je riječ o kvalifikacijama poteza Europske komisije te članica Europske unije. Ja to ne moram, zato ću kao regionalni zastupnik, štoviše kao dijete Dalmatinske Hrvatske reći nešto vrlo nediplomatsko. Samo jedna susjedna zemlja ima moć da nam u nekim drugim datostima opasno naškodi. Ta zemlja je Italija. To je nažalost zaključak iz bilance naših vrlo loših iskustava s talijanskim imperijalizmom kroz proteklo stoljeće i pol. Politike kad se mijenjaju, Vlade se mijenjaju, ideologije se mijenjaju, ali zemljopis je zadan. Diplomacija koja u … [[Govornik se ne razumije.]] od 15. ožujka ove godine može potegnuti argument "historic fishing rights", dakle, Povjesnik ribolovnik prava, a protiv Prijedloga našeg ZERP-a razmišlja na način koji zapravo negira europsku ideju onako kako se ona predstavlja u Europskoj uniji. Žao mi je što to moram reći jer Italija je zemlje utemeljiteljica Europske unije. … Nije nevažno ni to što je talijanska diplomacija u tom trenutku bila pod nadzorom Finija no bez obzira na konkretne okolnosti, bez obzira što zacijelo postoji jedna druga Italija koja se premalo čuje kad je riječ o transjadranskim odnosima mi se moramo dugoročno zaštititi. Među ostalim mi moramo što prije podvući crtu, crtu u moru. Jedno je kad nas Europska Komisije pritišće sa zahtjevima koji idu u prilog jačanja Europskih normi u Hrvatskoj. Ja sam apsolutno za što bržu primjenu svih zahtjeva, za demokratizaciju našeg društva, za reformu pravos8đa, za eliminaciju korupcije, za što bolje sprovođenje zaštite ljudskih i manjinskih prava. To koristi Hrvatskoj, ali maloj Hrvatskoj zacijelo ne koristi kad nam godišnje iz Jadrana bez ikakvog razmišljanja za našu pa i europsku budućnost izribare oko 2 milijarde eura. To je jednostavno grabež. Mi tu jednostavno ne smijemo popustiti. Mi takvo ponašanje ne smijemo prihvatiti. Zato je ZERP vrlo, vrlo, vrlo važan. Klub regionalnih stranaka podržava Vladin prijedlog konsenzusa. Držim da bi bilo pametno kad bi sve stranke odustale od nadmetanja oko ovog pitanja i prihvatile jedan jedinstven stav. U ovomu mislim da nam je prijeko potrebno nacionalno jedinstvo. Hvala vam.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče, ispravljam netočan navod uvaženog kolege Banca koji je rekao prihvaćanje ZERP-a bi bilo bez učinka. Prihvaćanje veli ZERP-a bi bilo bez učinka. Pa učinak je odmah ekološki u smislu zaštite hrvatskoga Jadrana od ovih brodova što zagađuju, da ne govorim o učinku ribolova, da ne govorimo o gospodarskom učinku vezano za podmorje, za dno. O čemu vi pričate gospodine Banac? Ova odluka je bez učinka koju vi podržavate, a ne prihvaćanje ZERP-a.
Poštovani zastupnik Slaven Letica.
Uvaženi kolega Banac je održao jedan vrlo sadržajni govor i drago mi je da je otkrio da osnovna opasnost od kapilarnog ekspanzionizma prijeti od Italije, ali nije točan navod koji glasi ovako ako je točno da je državni tajnik potpisao usaglašeni zapisnik kojim se u ime Republike Hrvatske odriče prava na proglašenje ZERP-a trebao bi ići na popravni ispit. To je na žalost točno i sramota je da ga tu nema. On je moj bivši prijatelj rok kritičar, ali doista lako potpisuje. Tako je pisao i tekstove rok kritike. Previše lako bi potpisivao tekstove koji nisu bili do kraja domišljeni.
Poštovani zastupnik Pejo Trgovčević.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Ispravljam netočni navod gospodina Banca kada je rekao da nema nikakovih uvjeta za proglašenje ZERP-a, pa vas pitam gospodine Banac što je radila Vlada od 2001. godine do 2003.? Što je radila ova Vlada od 2003. do danas, a što će to napraviti u idućih 6 mjeseci ili 10 mjeseci i stvoriti uvjete dobre za proglašenje ZERP-a.
Klub zastupnika HSS-a, poštovani zastupnik Željko Pecek. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedniče, gospođo ministrice, gospodine ministre, kolegice i kolege. Ja smatram da bi ovo stanje u kojem se mi nalazimo najbolje mogla okarakterizirati stara židovska poslovica dabogda imao pa nemao, jer upravo evo na taj način karakteriziramo stanje u kojem se Hrvatska nalazi zapravo od '90. godine pa može se reći sve do danas kada razgovaramo o ZERP-u. Skoro do '95. godine smo imali problema sa teritorijem što se tiče kopna i jednog dijela mora. Evo od 2003. godine imamo velikih problema oko ovog dijela koji se zove more, odnosno pojas koji obuhvaćamo ZERP-om i jednim dijelom gospodarskim pojasom. Znači to je trakavica koja se provlači već 3 godine i sada bi prema najnovijem prijedlogu Vlade je trebalo protegnuti i u iduću godinu, odnosno do 1.1.2008. godine. Uvijek do sada očito je tako i ovaj puta je ZERP u funkciji pristupa prema Europskoj uniji, ali istovremeno i predizbornog folklora. Umorni smo od slušanja kako je upravo iduća godina presudna za Hrvatsku zbog ovog ili onog razloga i kako postoje uvijek opravdani razlozi da se zaštitimo ne znam od čega ili od koga, ali istovremeno ne štitimo svoj nacionalni interes, pa upravo zbog toga sintagma "dabogda imao pa nemao" je najveća karakteristika svih ovih zbivanja. Može li se zapravo sa bilo kakvim opravdanjem govoriti kako i nakon 3 godine nismo spremni za primjenu ZERP-a, odnosno zašto ne znamo datum aktiviranja, jer kažemo to će biti 1.1., a možda će to biti i prije. Vidite mene je zapanjilo što sam jučer čuo na sjednici Vlade u doduše snimku na televiziji kada je premijer pitao državnog tajnika: "Pa možemo li mi to aktivirati prije 1.1.?" On je rekao: "Da, možemo." Interesantno zbog čega nemamo datum onda kada to možemo prije aktivirati. Poslali smo u Sabor jedan akt gdje kažemo da mi ćemo prije 1.1., a možda ćemo to i prije toga, a što je preduvjet prije? Pa vjerojatno je preduvjet da utvrdimo jesmo li spremni ili smo nespremni za primjenu ZERP-a. Ja mislim da smo nespremni i upravo zbog toga je Vlada stavila opciju 1.1. iduće godine ili prije. Zbog čega smo nespremni to već i mala djeca znaju da mi nismo izgradili ribarsku flotu, a očito i ako nastavimo ovakvim tempom nećemo je niti idućih 50 godina izgraditi. Nismo otvorili niti jednu veletržnicu ribom unatrag 3 godine, nismo pripremili niti jednu luku za ribarske brodove i slično. Međutim, ono što je važno … [[Govornik se ne razumije.]] ipak 2003. godine pronašli model kako zaštiti nacionalni interes i takovo rješenje je ondašnja oporba nazvala čudnovatim kljunašem. Očito je izabran dobar naziv čudnovati kljunaš jer on vrijedi još i danas, međutim još uvijek je taj čudnovati kljunaš rijetka životinja i njega smo mi i ovaj puta smjestili u politički cirkus i mi ga pokušavamo izvježbati da istovremeno naš prijatelj kljunaš bude i akrobata i klaun. Akrobata kako bi uspio svladati sve ove političke egzibicije unatrag nekoliko godina, unatrag nekoliko tjedana, pa čak i unatrag nekoliko dana, a klaun iz jednostavnog razloga jer ovo kako mi radimo i na koji način to tumačimo u najmanju ruku postaje već smiješno.. / .Glavna prepreka primjene ZERP-a postaje datum. Oko toga se mi ovdje u Parlamentu očito ne možemo dogovoriti. Odmah primijeniti, primijeniti sutra, primijeniti 1. srpnja, primijeniti 1.1. iduće godine. Međutim, zbog čega mi ne želimo postići konsenzus oko sutra i oko 1. srpnja. Iz jednostavnog razloga jer su izbori u studenom, a studeni prema kalendaru je uvijek iza sutra i uvijek iza mjeseca srpnja. Međutim, sve te dileme mi možemo i riješiti na jednostavan način. A to je da se u svakom slučaju dogovorimo da aktiviramo ZERP prije datuma parlamentarnih izbora i da se pokušamo dogovoriti kako barem jedan posao od nacionalnog interesa možemo završiti u mandatu dvije Vlade. Ja mislim da bi ovo bio prvi primjer da jedan posao dovršimo. Imamo povijesnu priliku pa možda bi bilo dobro da je pokušamo ovdje, mi u Parlamentu i iskoristiti. Osim toga, ja mislim da bi i hrvatskoj javnosti dobro zvučala poruka, jedna Vlada je posao započela a druga ga je završila bez obzira na različite političke opcije koje su imale većinu u Vladi i u Saboru. A osim takve poruke to bi mogao biti i model za rješavanje ostalih pitanja od nacionalnog odnosno strateškog interesa počem npr. od korupcije, ratnog profiterstva, loše privatizacije i slično. Za mene je važno da je HSS uvijek bio aktivan oko pitanja mora odnosno zaštićenog ribolovnog ekonomskog pojasa i na neki način je to dijete Hrvatske seljačke stranke. Međutim, dijete koje je začeto umjetnom oplodnjom a ne na prirodni način. Možda je u nekom momentu to bilo i neželjeno dijete za neke. Međutim, interesantno je da ga sada svi žele držati u krilu, svi ga žele tetošiti, maziti. Naravno razlog je tome poznat. Izbori su pred nama. Međutim, što smo još vidjeli unatrag nekoliko dana? Vidjeli smo da smo se previše bojali međunarodnih okolnosti, međunarodnih faktora, ne znam ni sam kako da sve to nazovem. Previše smo se bojali i nekih sankcija koje bi se dogodile ako aktiviramo zaštićeni ribolovni ekonomski pojas. Očito, imali smo potpuno krive procjene, usporavanje u pristupu se neće dogoditi. Ono se jednako tako ne bi dogodilo da smo na ovaj način u Saboru raspravljali i prije nekoliko mjeseci. Obratno. Ja smatram da smo pravovremeno aktivirali zaštićeno ribolovni ekonomski pojas da bi mi bili poželjniji zapravo za neke zemlje u Europi. Oni bi nas u tom slučaju htjeli vidjeti čim prije u svojem okruženju i to bi bila naša mogućnost da sa takvim mirazom pomaknemo datum u što izglednije vrijeme za Hrvatsku. Međutim, evo ako smo već toliko promašivali unatrag zadnjih 16 godina, jer tih mogućnosti je bilo od '90. do ove godine tko zna koliko. Nemojmo promašiti i sada. Idemo pokušati ovo što se zove nacionalni interes, ovog što se zove Jadransko more, što se zove ZERP, pokušati aktivirati odmah. Ja mislim da na tom tragu su sve političke opcije ovdje u Parlamentu, idemo to pokušati ostvariti. Hvala lijepo.
Hvala. Zaustavite vrijeme. Ispravci netočnih navoda, poštovani zastupnik Miomir Žužul. Izvolite!
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. U izlaganju gospodina Peceka bilo je čini mi se dosta zaključaka, konkluzija sa kojima bi se ja lako složio, međutim polazio je od krivih premisa. Potpuno je netočno da je odluka iz 2003. bila model na koji se moglo nešto napraviti. Odluka iz 2003. je bila jedna nespretna, neutemeljena na međunarodnome pravu, neutemeljena na uzusima u međunarodnim odnosima i stvorila je samo probleme a nije dovela ni do kakvoga rješenja. Ja se slažem naravno, kao i svi mi i u tome kontekstu pozdravljam prijašnji govor da trebamo naći rješenje ali ne rješenje koje će stvarati veće probleme. A opet ponavljam, odluka iz 2003. je bila donesena isključivo iz predizbornih razloga, nije vodila računa o tome kakvo je to rješenje, nego je donijela rješenje koje je samo otvorilo nove probleme. Hvala.
Poštovani zastupnik Niko Rebić.
Hvala. Pa zapravo svi zastupnici iz oporbe danas koji govore, govore da ova Vlada ne štiti hrvatske nacionalne interese. I mislim to je netočno i ja bih to želio dakle, ispraviti. Ako je glavni strateški cilj Hrvatske ulazak u Europsku uniju onda je upravo ovaj prijedlog Vlade o odgodi ZERP-a do 1. siječnja 2008. potvrda toga. Svi koji bi odmah proglasili ZERP bojim se da oni ne štite dovoljno hrvatske interese jer što ćemo dobiti ako time ugrozimo glavni strateški cilj, glavni strateški cilj, dakle da 2009. uđemo u Europsku uniju?
Hvala.
Pa, svi oni…
Sljedeći ispravak, poštovani zastupnik Frano Matušić. Izvolite!
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Pecek je netočno naveo da je predsjednik Vlade pitao državnog tajnika, možemo li i prije aktivirati ZERP? To naprosto nije točno. On ga je pitao, možemo li nadzirati ZERP? Jer on nije njega to pitao kao što ste to vi pokušali ovdje insinuirati. A odgovor je bio da možemo nadzirati jer i sada nadziremo prema onim državama koje nisu članice Europske unije. Prema tome, ja vas molim da se ovdje koristite istinom kad već nekoga citirate, onda barem citirajte ispravno.
Poštovani zastupnik Luka Roić, u nastavku u ime kluba HSS-a.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospodo iz Vlade, kolegice i kolege. Naprosto nemoguće je biti u dvorani a ne govoriti o temi kada je u pitanju naše more, prava koja iz toga imamo legitimna i ne osvrnuti se na neke izjave koje se često rekao bih manipuliraju i krivo interpretiraju. Evo, i sad je gospodin Žužul govoreći o nekakvom upitnom pravnom odluci koja je donešena, koju je donosila ona Vlada rekao nešto što mi se čini da posve ne stoji jer čuli smo da je u Ujedinjenim narodima zaštićeni ekološko-ribolovni pojas registriran kao isključivi gospodarski pojas sa izuzetkom plime i oseke, umjetnih otoka i vjetrenjača. Prema tome, to je sasvim dovoljna podloga za ono što je Hrvatska u tom trenutku mogla donijeti i donijela za današnje vrijeme. Prethodnici i moj kolega je govorio o tome kako možda postoje nekakvi pritisci pa čak i ultimatumi. Ja naprosto ne vjerujem u te ultimatume jer više vjerujem u onu drugu varijantu da zapravo Vlada želi sa malo energije postići puno i da u tom slučaju zanemaruje temeljnu činjenicu da biti korektan u zaštiti vlastitog dostojanstva i vlastitog identiteta je zaista vrlo težak i odgovoran posao. Ja naprosto u ovoj odluci da se ona pomakne na slijedeću godinu vidim isto tako manipulaciju i manipulaciju sa javnošću i sa svim onim što se s tim želi postići i prebacivanje odgovornosti na ipak neku drugu Vladu pa kakva ona bila. Jer, da to nije tako vjerojatno bi datum mogao biti danas a ja bih želio da je primjena ekološko-ribolovnog pojasa bila jučer jer svaki dan sigurni smo da je zakašnjenje za hrvatske nacionalne interese. Već od samog početka čujem i slušam priče kako je naš Jadran naše bogatstvo, kako je pomorska orijentacija odavno naša sudbina ali u tom pravcu čini mi se da se vrlo malo učinilo i vrlo malo radi. Zato ja neću previše ovdje jer neću imati dovoljno vremena govoriti o pravnim aspektima ove odluke. Ona je po meni prije svega politička, ona je prije svega zapravo zaštita dostojanstva hrvatske politike, hrvatskog čovjeka, hrvatskog ribara, svih onih koji su sudbinski vezani za morske resurse. Ja se sjećam a moram ovdje ponoviti bez obzira koliko kolege iz vladajuće stranke na to sigurno neće dobro reagirati na rasprave koje smo vodili 2003. godine. Sjećam se da je tadašnji premijer gospodin Ivo Sanader u ime Kluba HDZ-a podržao takav prijedlog. Dakle, išao je čak i dalje u proglašenju gospodarskog pojasa, bio je vrlo žučljiv i govorljiv. Tada je govorio i ovo. I kada smo već ovu temu otvorili onda treba reći da Europska unija ne može vršiti pritisak sa ovom punom odgovornošću kažem vam, ne može vršiti pritisak na Hrvatsku da ne proglasi gospodarski pojas jer je to utemeljeno na Konvenciji o pravu mora koja je starija od svih odluka unije. Posve točno. Išao je i dalje i rekao je nema europske budućnosti ujedinjene Europe ako budu vrijedila dvostruka pravila. I ja bih to mogao reći i slažem se potpuno sa tom tvrdnjom. Prema tome, bez obzira, nastavio je dalje, koliki bi bili može netko reći Hrvatska nema status kandidata pa se ne može niti petljati u europske poslove. Može se petljati i u europske poslove jer Europa nije Europska unija, Europa smo svi mi i budućnost Europe ovisi o svima vama, o svima nama pa koliki god mi bili veći, srednji ili manji. Ja ću govoriti u ime i citirati gospodina predsjednika Vlade također te večeri. To što se netko ljudi, pa molim lijepo neka se ljuti na one koji su donijeli Konvenciju o pravu mora Ujedinjenih naroda jer ta konvencija jasno kaže da se unilateralno, dakle ne u dogovoru nego unilateralno, to nitko ne dovodi u pitanje, može to proglasiti. Dalje nastavlja da je 130 zemalja tu negdje proglasilo i konzumiralo to pravo koje proistječe iz Konvencije Ujedinjenih naroda o pravu mora iz '82. godine. Čak štoviše, stručnjaci kažu da Europska unija što je vrlo bitno preporuča zemljama članicama i kandidatima da prošire svoj nadzor nad nekontroliranim ribolovom u međunarodnim vodama. Prema tome, proglašenjem gospodarskog pojasa radimo to što uostalom preporuča i Europska unija. Kako vrijeme polako ističe ja se sjećam mnogih citata koji potpuno potkrjepljuju HSS-ov stav od samog početka, da je proglašenje zaštićenog ekološko-ribolovnog pojasa isključivo i suvereno pravo svake države i da ga može autonomno proglasiti.
Molim zaključite.
Zaključit ću na taj način da sam u jednoj raspravi rekao da bez obzira na sve kvalifikacije koje su u tom trenutku dane o čudnovatom kljunašu, o bučkurišu, o svim onim … [[Govornik se ne razumije.]] ja sam rekao da sve to naprosto je bila jedna velika farsa i da se na ovakvim odlukama vidi stvarna odluka da li se nešto želi ili ne želi proglasiti. A ja sam govorio o odlukama koje smo u međuvremenu donosili da nisu ni pirka ni kanjak nego da su zaista najlošije patvoreno vino od kojeg boli glava i danas i još će dugo boliti glava.
Hvala lijepo. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Miomir Žužul.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče. Kolega Roić je nastavio potpuno na isti način kao i njegov prethodnih a to je zapravo izvrdavajući odluke i mijenjajući riječi i onda dolazeći do zaključaka. Naravno, i tada i sada i ja mislim da ogromna većina nas se slaže da Hrvatska treba i mora proglasiti gospodarski pojas. Međutim, to nije ono što je napravljeno 2003. godine i od tuda ta priča o čudnovatome kljunašu. Šta smo sada svi to zaboravili i pravimo se nečega? Znači, donesena je jedna polu odluka koja nije u potpunosti utemeljena na međunarodnim konvencijama a koja je stvorila probleme. Toliko o 2003. Hvala.
Klub IDS-a poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, gospodo ministri, uvažena gospodo zastupnici! Da, kada slušam ove rasprave čovjek bi rekao ista meta a različito odstojanje, samo zavisi od pozicije koje na vlasti a tko je u opoziciji. Međutim, bez obzira na sve mi se svi vjerojatno slažemo da je Jadran jedno osjetljivo more, da Jadran treba zaštititi, da je prekomjerno izlovljenih područja. Doduše, najviše da budemo iskreni u tzv. kanalima za što nam nisu krivi ni susjedi ni nitko drugi a sad se moramo dogovoriti e kako to učiniti. Sve je počelo po zlu i šteta da se ne vrti ovi snimci 2003. kada je naš predsjednik gospodin Vladimir Šeks nastupao sa tezom o čudnovatom kljunašu tako da možemo reći da danas HDZ-ova Vlada bere ono što je tada sijala. Međutim, ja želim reći još nešto. Niti je te 2003. koaliciona Vlada mogla proglasiti ZERP niti to može 2006. na današnji dan HDZ-ova Vlada. Niti su izdali nacionalni interesi 2003. niti se izdaje na današnji dan nacionalne interese. 2003. donijela se Odluka o ZERP-u koja stupa na snagu za godinu dana od donošenja čime se odgovornost de facto prebacilo na novu Vladu a taj recept vidimo sada će primijeniti ova Vlada. I svi vi znate da isto tako u, da je u Bruxellu ovaj Baroso, predsjednik Europske komisije pozvao na stranu predsjednika Republike i rekao mu: «Gospodine predsjedniče proglasite li ZERP bez susjeda slijedi vam sudbina Turske.» I sad što činiti? Da li inatiti se, proglasiti ZERP? Ili popustiti i ponuditi neku inačicu ZERP-a odnosno zaštite ribljeg fonda, gospodarskog pojasa i tome slično? Nema spora. Hrvatsko je legitimno pravo proglasiti ZERP. To nam omogućuju znači međunarodne komisije, konvencije samo pitanje je da li to možemo učiniti danas mimo susjeda i što su hrvatski diplomati potpisali? Da li su se obvezali na suzdržanost ili taj potpis koji je stavljen na onaj famozni zapisnik od 2004. drži ili ne drži vodu kao što recimo drži ili ne drži vodu i onaj nesretan paraf iz 2001. Kako bilo da bilo kada je more posrijedi nemamo sreće možda i zbog toga što o sudbini Primoraca uglavnom odlučuju kontinentalci. A da sam u pravu valjda svjedoči i to da nam je ribarska flota u prosjeku stara 60 godina. Da godišnje sada izvozimo 22 tisuće tona. Za vrijeme komunističkog mraka prije 1990. hrvatski riboprerađivači bi preradili 55 tisuća tona ribe a danas svega 15 tisuća tona od čega najviše 5 hiljada tona u Rovinju gdje radi 350 ljudi, ali i to je dvostruko manje no što su prerađivali 1990. godine. 1990. godine bili smo po ulovu 1:2 u odnosu na Talijane. A danas smo 1:10 računajući i prodaju na crno. I što sad je bit za istarskog ribara koji de facto ni ne može ići van 12 milja. Prije svega da dođe do broda, da dođe do alata, da mu gorivo bude jednako skupo kao i u Italiji, da imaju osiguran otkup, a ne da ih oštari ocjenjuju iz, utoliko ZERP godinu prije, godinu kasnije nije, nije ono što je suštinski našemu malome ribaru koliko da se stvore uvjeti da može konkurirati onome iz Italije. Mi gospodo nemamo niti jednu veletržnicu. Gradi se jedna u Poreču. 15.1. će biti gotovi radovi. 30.6. će biti puštena u pogon. Od riboprerađivačke industrije ostalo je svega 4 tvornice respektibilne, ako je to uopće respektabilno za nešto. «Mirna» Rovinj, «Adria» Zadar, «Mardešić» Komiža, «Postire» Brač. Od naših 5 brodogradilišta u ovom času funkcionira na žalost samo jedno, ono Uljanik iz Pule. Pred 6 mjeseci Vlada je onim preostalim brodogradilištima «3. maju», «Brodotrogiru», «Brodosplitu», «Kreljevici» ustupila 4 milijarde 200 milijuna kuna. «Uljaniku» niti kunu. 9.12. ta 4 spomenuta brodogradilišta dobili su 190 milijuna dolara zajma za likvidnost koji bi trebali vratiti u 3. mjescu. Kako? Ne znam. «Uljanik» nije dobio niti jednu kunu i sada još netko predlaže i objedinjavanja ova 3 brodogradilišta na sjevernom Jadranu. Kod hotelskog sektora situacija je slična. Istra sama ostvaruje 7 puta veću dobit nego cjelokupni hrvatski turistički sektor zajedno. I tako dalje i tako dalje, a mi bi pokazivali mišiće. OK. Ja sam za. Samo da ne bi nakon toga izvukli deblji kraj. Hrvatska ima pravo proglasiti ZERP. To nije sporno. Odluku, ja tvrdim relativno lako će biti braniti u Bruxellesu. Samo čime ćemo taj isti ZERP braniti na moru kada nam u taj zaštićeni pojas bude dnevno uplovljavalo 50 ili 100 prije svega talijanskih ribarica? Što ćemo sa obalnom stražom? Kojom obalnom stražom gospodine Tadiću? Što ćemo sa 2009.-om? Ja ne vjerujem doduše a volio bih da Hrvatska uđe u Europsku uniju 2009. i da će se to dogoditi kada će se ZERP odnositi na sve. Jednako na hrvatske ribare kao i na talijanske, slovenske, mađarske ili bugarske. Konačno, jer će oni ići prije nas unutra. Znači pred nama je odluka ako uđemo u Europsku uniju 2009. koja može trajati, znači imamo odluku koja može trajati točno dvije i pol godine. To je negdje oko 750 dana. Da li vrijedi sad riskirati, ma ne europsku budućnost već godinu, dvije da možemo prije svega pobjeći sa Balkana? Ali ono što je daleko bitnije je to da li ćemo mi 2012. kako neki kažu možda ući u tu eurozonu i početi primjenjivati EURO na ovim prostorima jer sa ovakvim gospodarskim parametrima odnosa uvoza, izvoza, vanjskog duga i tako dalje bojim se da nećemo moći o, u nedogled. E sad tko je za ZERP? Da li su oni koji imaju urednu brodogradnju? Recimo «Uljanik» koji ima uredne linijske brodare. Tko otvara lučice riblje tržnice, tko ima jedan dinamičan turizam. Tko ima valjda jedinu riblju tvornicu. Tko je povećao broj ribara od 1996. sa 800 na 1200 koliko ih ima danas u Istri ili onih koji galame, pokazuju mišiće a sve što su mogli uništili su još devedesetih godina. E sad tu valjda dolazimo do biti. Tko će platiti cijenu, ma ne vjerujem političke odmazde Bruxellesa, Ljubljane, Rima, ne vjerujem, da li oni koji nešto rade? Ili oni čija je ekonomija relativno stabilna? I nemojte zaboraviti da je na primjer, i to ću reći, izvoz županije Istarske dvostruko veći od Primorsko-Goranske? 35 puta veći od Dubrovačke županije. Znači ako je netko za ZERP onda je to Damir Kajin. Zašto? Jer su najranjivije istarske obale. Istarske obale su najranjivije. Posljednje sam koji misli da bi bilo kome bilo što valjalo ustupati, ali da li sada ići glavom kroz zid? Ja kažem da je bilo sve tako jednostavno kao što je epikontinentalni pojas tamo proglašen između Hrvatske i … [[Govornik se ne razumije.]] 1962. godine, pa i gospodarski pojas bi Tito to tada valjda proglasio. Ako sad ocijenimo, da, ako ocijenimo da da ja sam prvi, prvi za. Hrvatska je mogla proglasiti ZERP po mom sudu samo u jednom trenutku. Da nije imala taj nesretni potpis 2004. na tom zapisniku i da smo to učinili 24 sata pošto je to ili nešto slično onaj arheološki pojas proglasila Italija. Da smo tada, znači u veljači ove godine proglasili ZERP ja mislim da bi bilo sve daleko jednostavnije danas alkemijamo sa zonama, što možda u biti nije loše pod uvjetom da se taj čin ne shvati jasno unilateralnim, jer svi se moraju složiti da je Jadran ugroženo more i jasno je da je legitimno štiti taj ribarski fond. A kako se to radi ja bi mogao iz svog iskustva pokazati na nekim primjerima u Savudrijskoj vali. Tamo '96. ajde da kažem Slovenci su nešto radili u Piranskom zaljevu ili Savudrijskoj vali. Došao je kolac do mene, kada sam bio predsjednik županijske skupštine za zahtjevom da podnesu ili izgrade nekoliko plantaža školjaka. Rekoh može, idemo na skupštinu, dobio je te koncesije, ali nakon toga, nakon što je stiglo nekoliko protestnih nota samo što Zagreb ne nije to maknuto nego i raspustio cijelu županijsku skupštinu. Ali zašto to govorim? Zato da kažem ako idemo onda idemo do kraja. Ali onda nema više povlačenja. Ali alkemijanje neće nam isto tako gospodo ništa donijeti. Da se šutjelo, da se nije politiziralo, da se nije htjelo na tom nacionalnom interesu dobiti neki sitni bod ja mislim da smo već mogli imati ZERP, a ovako on služi za pije svega međustranačka prepucavanja i od toga kao što je govorio i gospodin Banac neće biti sreće, ni za ribare, niti za Jadran, a Boga mi u konačnici ni za Hrvatsku. Netko može dobiti neki politički poen, ali, i to će biti u konačnici sve ali sumnjam da će i jedna riba biti više ulovljena. I u toliko bi valjda i taj ZERP trebao imati funkciju da se u ribarske mreže ulovi koja riba više, a ne koji politički poen više. Ponovit ću još jedanput što je rekao Barroso Mesiću doći ćete u položaj Turske. Jer to sam razgovarao sa Predsjednikovim uredom. Ako ga netko odgodi do 1.8., do 1.1.2008., što je opet ajde svojevrsna alkemija ja bojim se da će ga nakon toga i nova Vlada odgoditi, osim ako nije protueuropska. Ne mislim ja da bi stvarni vladari Hrvatske nešto Hrvatskoj mogli učiniti. Ali vidjet ćete gospodo što će se dogoditi 1.1.2008. ukoliko dođe do promjene vlasti. Pošto odgovornost sigurno nije na nama ja mogu isto reći ja sam za sve, ja sam za gospodarski i pojas i za ove zone, ali sam protiv prizemnog politikanstva koji šteti u konačnici Hrvatskoj i koji nam ruši na neki način vjerodostojnost. I dosta je sa tim političkim ping-pongom između ekipe koja je jednom u opoziciji, drugi put na vlasti, odnosno obrnuto, jer to ne nosi budućnost. Konačno, tko može respektirati jednu nezrelu politiku, korak naprijed dva nazad? Tko može respektirati politiku bez stava? Tko može respektirati politiku koja svake godine mijenja stav pa ne zna što hoće? Nitko naprosto. Koga može takva politika impresionirati kada jednu politiku se vodi u opoziciju, drugu kad se dođe na vlast, treću u izbornoj godini, četvrtu kad se ide izvan zemlje u Bruxelles, a onda petu na stranačkim skupovima. I što mislite koliko se drži do ljudi koji jedno potpisuju u Bruxellesu, drugo tumače u Hrvatskoj, a četvrto rade valjda među građanima. Ja kažem da je Đapiću najteže ostati na istoj poziciji, bilo da je riječ o '90. kada neki nismo pjevali "Juru i Bobanu" i 2006. I isto tako je teško ostati na istoj poziciji i 2003. kada je riječ o ZERP-u i 2006. kada je riječ o ZERP-u. I za kraj, Jadran jasno valja zaštiti. Jadran trebaju zajednički štiti sve zemlje koje dijele taj bazen. Treba okupiti ljude, povući potez, a ne muljati. Ali treba I preuzeti i odgovornost, jer u slučaju političke štete, pa ne daj Bože ekonomske ne može se nakon toga reći e malo smo se pošalili. Pametni ljudi bi, ne znam, valjda trebali u svemu ovdje biti suzdržani. I za kraj ja se bojim da nakon ovih rasprava, a u to sam siguran, niti ćemo uloviti kilogram više no što to činimo danas, niti će riboprerađivači proizvesti jednu škatoletu više nego danas, niti Fond riblji, nažalost biti veći nego danas. Jednom riječju, Jadran se između ostalog brani, štiti i dobrosusjedskom politikom i jednim superiornim gospodarstvom. Ili kao što bi nekad rekli starokršćani čovjekoljubljem koje mora biti ponekad možda i iznad domoljublja. I za kraj, za dvije ili tri godine kad podvučeno crtu pod ovu raspravu ja se bojim da će rezultat biti jako skroman. Neću reći nula, ali neće biti ni puno veći. I zato treba sjesti za stol sa susjedima i zaštiti ovaj neprikosnoveni ovaj izvor ja bih rekao bogatstva, to je taj Jadran. I to je jedino rješenje. Sve ostalo niti će pomoći ribarima, niti pomoći Jadranu, niti će pomoći politici. Evo, toliko. Osobno ću biti suzdržan, a drugi neka glasuju kako hoće.
Hvala. Ispravci netočnih navoda, poštovani zastupnik Tonči Tadić. Izvolite.
Nakon ovoga što je izgovorio kolega Kajin mogu samo reći ajme meni. Dakle, kolega Kajin kaže da ne može se jednostrano. Pa to su jednostrano učinili Italija, Finska i Slovenija. Neće valjda reći da su oni protueuropske zemlje. Ili da su one koje su tamo predlagali antieuropejci. To su činili u onom dijelu gdje se može to učiniti. Naime, niti jedan europski dokument to ne zabranjuje. On samo nalaže pregovore o ribarstvu, o ekološkom dijelu nema nikakvih zapreka. I to mi kažemo i ovdje. Što se tiče HDZ-a koji se eto …
Hvala. Hvala lijepa, to više nije.
Dajte nam potporu…
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Pero Kovačević, ispravak netočnog navoda.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i kolege. Moram ispraviti netočan navod gospodina Kajin, a vrlo me neugodno iznenadio. Jer je on napao druga Tita, jer je rekao da drug Tito nije htio proglasiti gospodarski pojas. Nije ni mogao proglasiti gospodarski pojas zato …
Nisam napao Tita nego sam rekao da je mogao da bi proglasio.
Hvala. Nije to ispravak netočnog navoda. Molim. Hvala! Poštovani zastupnik Ante Markov. Izvolite. … [[Upadica se ne čuje.]] Ništa malo samo. Izvolite. … [[Upadica se ne čuje.]] Ništa. Izvolite. Ne ispravljate netočno navod. Izvolite sjesti. Izvolite gospodine Markov. … [[Upadica se ne čuje.]] Nikakva povreda Poslovnika. Izvolite sjesti, niste ni dignuli. Izvolite.
Poštovano gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Ja ću pokušati ispraviti, iako je to vrlo teško u ovom neobičnom izvješću gospodina Kajina jedan netočan navod koji se odnosi da se niti se je moglo aktivirati ZERP niti će ova Vlada moći aktivirati ZERP. A argument tome je da se šaputalo između Barrosa i predsjednika Mesića. Ne znam kako se šaputalo, ali ne može šaputanje biti glavni argument da se nešto ne može gospodine Kajin …
Ispravak netočnog navoda kolega Markov, molim vas.
Znači netočno je da je šaputanje razlog zašto se ne može aktivirati ekološko ribolovna zona, posebice što ne znam tko je svjedok toga šaputanja, možda Kajin.
Povrede Poslovnika. Anto Đapić i Pero Kovačević.
Predsjedniče povrijedili ste članak 209. i 208. stavak 3. jer niste dopustili zastupniku Kovačeviću da završi ispravak netočnog navoda. Dakle ispravak netočnog navoda je bio vrlo jasan jer je kolega Kajin bio rekao da bi valjda Tito proglasio gospodarski pojas da je to bilo u interesu. On ga nije mogao proglasiti jer je umro 80-te godine, a Konvencija o pravu mora je iz 82. godine. Znači on je to morao znati Kajin kao Titovac.
Ne, to nije bio nikakav ispravak netočnog navoda niti je ovo povreda Poslovnika. Zastupnik Kovačević izvolite.
Gospodine predsjedniče ja vas molim da vodite sjednicu prema Poslovniku jer ste u mome slučaju kao što je rekao predsjednik Đapić, povrijedili članak 214. i 209. i 208. Dopuštate gospodinu Matušiću i kolegama iz HDZ-a da mogu komentirati i sve ostalo, držite se Poslovnika i saslušajte, imajte malo strpljenja. Malo samo strpljenja.
Hvala lijepa. To nije povreda Poslovnika. Ništa. Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Marin Jurjević ispravak netočnog navoda.
Iz ovoga cirkusa od govora pokušat ću ispraviti evo bar jednu izjavu. Kolega Kajin je netočno rekao ja sam za sve, gospodin Kajin nije za sve iako je pokušao to dokazati na sve moguće načine i pokazao je da je on protiv ZERP-a.
To nije ispravak netočnog navoda. Hvala lijepa. … [[Upadica se ne čuje.]] To nije ispravak netočnog navoda. To je komentar izjave. Poštovani zastupnik Ivica Pančić.
… [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]]
Kolega Jurjević niste ispravili netočan navod pa vam dodjeljujem opomenu. Izvolite gospodine Pančić.
Vjerujem da će ovo biti ispravak krivog navoda kada uvaženi gospodin Kajin kaže da je problem što o sudbini primoraca odlučuju kontinentalci. Evo u ime kontinentalaca kojima je na srcu i Jadran i Jadransko more, mogu reći da je to možda bilo tako prije, možda je to činjeno na nezadovoljavajući način, ali danas o sudbini primoraca i kontinentalaca odlučuje čovjek iz Jurjevićevog Splita, Ivo Sanader, premijer koji ne želi proglasiti ZERP, a vidimo i da neki saborski zastupnici sa primorja to ne žele i mene to kao kontinentalca uistinu čudi.
Poštovani zastupnik Ante Markov, ispravak netočnog navoda.
Hvala lijepa. Kolega Kajin je netočno kazao da se nema čime, znači nemamo alate da bi brinuli i da bi mogli kontrolirati ZERP. To je gospodine Kajin potpuno netočno. Obalna straža na čelu sa Hrvatskom ratnom mornaricom i u ovako oskudnoj i teškoj situaciji zajedno sa lučkim kapetanijama kao pripomoći može vrlo efikasno i bez ikakvog problema sutra izaći na ZERP, može sutra zaustaviti sve brodove i može bez ikakvog problema može gospodo kontrolirati naše more oko ZERP-a.
I poštovani zastupnik gospodin Čehok. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodin Kajin je rekao da u Istri postoje već i plantaže školjaka što je doista nemoguće. Mogu postojati jedino uzgajališta školjaka, ali ako postoji stvarno plantaža školjaka ja bih molio da se onda to pokaže cijelom svijetu što to Istra u toj svojoj razvijenosti sve ima. Možda mi žabari napravimo plantažu žaba.
Hvala. Ministrica, Kolinda Grabar Kitarović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče Sabora. Poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Uz razumijevanje svih argumenata koji su danas ovdje izneseni, napose onih doista o zaštiti nacionalnih interesa ponavljam još jednom da je Vlada Republike Hrvatske htjela postići konsenzus ovdje u Parlamentu, u Hrvatskom saboru o donošenju odluke o ZERP-u. Prije svega naglašavam da je suvereno pravo proglašenja neupitno i oko toga se svi slažu i to doista nitko ne dovodi u pitanje. Dopustite mi da demistificiram još jednom dokument, odnosno zapisnik koji je potpisan na sastanku 4.6.2004. godine na kojem je gospodin Hido Bišćević izvijestio o odluci Hrvatskog sabora dan ranije, dakle 3. lipnja 2004. kojom se ZERP ne primjenjuje na države članice Europske unije do Sporazuma o partnerstvu u ribarstvu. Taj dokument nije skrivan od javnosti. U priopćenju za javnost broj 160/04. koje je stavljeno na Internet stranicu ministarstva, toga dana 4. lipnja, u privitku je i cijeli taj zapisnik, cijeli taj dokument i on se još uvijek nalazi na Internet stranici Ministarstva vanjskih poslova i europskih integracija u arhivu. Nadalje, kad je riječ o nacionalnim interesima nitko ne štiti interese Republike Hrvatske i nacionalne interese više nego ova Vlada Republike Hrvatske. U ovom prijedlogu odluke koji smo podnijeli pred Hrvatski sabor, postiže se zaštita dva nacionalna interesa. Jedan je zaštita mora, ribljeg fonda, jačanje statusa naših ribara o čemu će govoriti i moji kolege ovdje nazočni, a drugi je interes da se ne šteti Hrvatskoj u procesu pristupanja Europske unije što ne znači da se o tome pregovara s Europskom unijom nego se o svemu što se radi izvješćuje Europsku komisiju i države članice Europske unije obzirom da smo mi odgovorna država. I slažem se isto tako s mišljenjem koje je danas ovdje iznešeno, da ova odluka ne smije imati predizborni nego pretpristupni kontekst i upravo zbog toga se treba ponašati odgovorno a ne demagoški. Kada je riječ o datumu 1. siječnja 2008. odlučili smo da je to odgovarajući datum uz punu potporu ribara. Nije riječ da su oni na to pristali iz nekakvog kaosa ili zato što nisu imali drugog izbora. Ribari su podržali to, oni su bili dijelom radne skupine i to je podržao i Ceh ribara svojim zaključcima. Odlučili smo da je to odgovarajući datum, ali najkasnije 1. siječnja 2008. godine što znači da se to može ostvariti i ranije primjena ZERP-a, a kad se steknu uvjeti, jer treba vremena za jačanje flote, za primjenu propisa. Postoje neke mjere koje se ne mogu realizirati ako ne postoji suradnja susjedna, odnosno oni se isto tako moraju upoznati i pripremiti za primjenu naših propisa, a doista zaštita Jadrana mora biti zajednički interes svih jadranskih država pa ćemo o zaštiti Jadrana razgovarati ne samo s Europskom komisijom, Slovenijom i Italijom nego i drugim državama koje su na Jadranu. Znači, i s Bosnom i Hercegovinom i Crnom Gorom i Albanijom. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravci netočnih navoda, poštovani zastupnik Ivica Pančić.
Mislio sam da gospođa ministrica ne može se ponašati kao neki drugi članovi Vlade, a posebno premijer. Pa izgleda da može jer tvrdi potpuno neistinito da nitko ne štiti nacionalne interese bolje od ove Vlade. Ne samo da je netočno već je i smiješno. Prije dva dana imali smo kvote na izvoz šećera u Europsku uniju, danas imamo odluku Vlade da se ne proglasi ZERP a da vas ne podsjećam prije što je bilo sa Haaškim sudom. Pa hajde, malo se sada kolege iz HDZ-a nasmijte na to jer i to zaštita nacionalnih hrvatskih interesa.
Hvala lijepa. Molim vas, nemojte zastupnike provocirati i izazivati. Poštovani zastupnik Marin Jurjević. Izvolite.
Odnosi se na istu izjavu gospođe ministrice da nitko ne štiti više nacionalne interese u Hrvatskoj od ove Vlade. Ta izjava je netočna jer bi ovakvim načinom štićenja nacionalnih interesa Hrvatske bili jako zadovoljni oni koji štite nacionalne interese Italije i Slovenije. Nekad se pričalo ovdje o čudnovatim kljunašima i da onaj je ugovorni pir … [[Govornik se ne razumije.]] , to je bila zoološka faza u razvoju HDZ-ove političke misli …
Hvala lijepa. Izvolite sjesti. Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Ljubica Lalić, izvolite.
Pa ispravljam nekoliko netočnih navoda gospođe ministrice. Gospođa ministrica je ponovila ponovno kako su ribari dali suglasnost. Gospođo ministrice, vi ne možete ispravljati predsjednika Ceha ribara koji je jutros na radio emisiji rekao da su u krajnjoj nuždi, u očaju kad Vlada nije htjela proglasiti, odnosno odgoditi prolongiranje i primijeniti ribolovno-ekološku zonu, a da je njihov stav da treba odmah. A što se tiče zaštite nacionalnih interesa, gospođo ministrice, ova Vlada je prekjučer Slavoncima onemogućila uzgoj i proizvodnju šećerne repe, sutra će im zatvoriti šećeranu, a danas ribarima onemogućava ribolov, odnosno naše Jadransko more pretvara u mrtvo more. To toliko o zaštiti nacionalnih interesa ove Vlade.
Predlagatelj Ante Markov. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče, poštovani predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Dobar je poziv ministrice na jasnije razumijevanje na tome da demistificiramo temu, međutim vrlo će teško izraz riječi biti dovoljan da ljudi razumiju ono o čemu mi govorimo i što želimo postići. Oni hoće da vide i rezultate tih riječi. Znači, hoće da vide i da osjete ono o čemu se predugo govori. Postoji naime dio nerazumijevanja koji govori da pravni okvir ZERP-a i nije baš najbolji pravni okvir. Naime, da on ne može biti i da nije adekvatna mjera prema međunarodnom pravu o pravu mora, što je naravno potpuno netočno. Pa i ova Vlada je sa ovakvom nastavkom odluke potvrdila da se slaže sa pravnom vrijednošću ZERP-a iz 2003. godine. Prema tome, on je pravno u suglasnosti i u skladu i sa Poveljom Ujedinjenih Naroda i sa svima. Naravno, ako bimo mi danas proglasili i aktivirali ZERP, do konca godine nitko ne brani da aktiviramo cijeli gospodarski pojas. I to bi bio jedan iskorak koji bimo svi skupa priznali da možemo napraviti jedan ogroman iskorak i jedan veliki konsenzus, a da pri tom ne povrijedimo nimalo međunarodna prava, međunarodne propise. Međutim, nemojmo se vrtiti u krug, međusobno se optužujući od 2003. do 2007. godine. Jer to je nepotrebno, to je iscrpljivanje iz kojega Hrvatska neće imati koristi. Prema tome, dobar je bio poziv premijera Sanadera na konsenzus ali se nije uložilo dodatno napora i nije se našao pravi oblik da se taj konsenzus postigne. To je loše. To je loše i za građenje digniteta Republike Hrvatske u međunarodnim okolnostima. To je loše i kao poruka prema susjedima, ali jednako loše je to bilo i 2003. kao što je i 2007. Prema tome, nemojmo se učiti da uvijek iznova ponavljamo loše primjere. Prema tome, građani od nas očekuju da smo i mi svi skupa napravili jedan iskorak u kome smo sazrjeli i kao politike i kao država da upravo pokažemo da ne slučajno Hrvatska je pred vratima Europske unije. Da ne slučajno danas uživamo ugled u odnosu na cijelu regiju. Da ne slučajno ćemo biti članice kad budemo, ali pri tom ne možemo biti članice ili makar što se tiče HSS-a ne trebamo biti članice ako ćemo pogaziti vlastite vrijednosti i ako ćemo preko tih vrijednosti ubrzati naš pristup Europskoj uniji. Prema tome, ali ja držim da to nije međusobno suprotstavljeno i nisu zabranjene teze u kojima se danas može ovdje danas raspravljati. Netočne su teze da naša infrastruktura od Hrvatske ratne mornarice, od lučkih ispostava, od svih onih javnih službi koje Hrvatska danas ima na moru ne može kontrolirati. Pa bogati ima toliko privatnika koji imaju brodove preko 30 metara. Uzet ćemo njihove brodove pa ćemo kontrolirati naš zaštićeni pojas. Prema tome, ne može teza obrane da nemamo snage, nemamo resursa da jedna država ne može kontrolirati 25 tisuća kvadratnih kilometara svoga prostora ne drži vodu. Prema tome, ako želimo konsenzus on se može postići i sa HSS-om i sa HSP-om. Proglasimo ono što se traži, navedimo rokove i budimo koegzistentni, jasni, nemojmo da građani moraju osluškivati i preslušivati sutradan šta je tko rekao. Prema tome, nemojmo dodatno zbunjavati niti građane niti ribare niti bilo koga drugoga. Jer svi skupa oni od nas očekuju jasnoću.
Hvala. U 11,37 isteklo je vrijeme za pojedinačnu raspravu po ovim točkama. Za tu raspravu se prijavilo 20 zastupnika i zastupnica. Klub zastupnika HNS-a, poštovani zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Eto opet teme koja protekle tri godine jest predmet i nadmudrivanja ili citiranja od čudnovatog kljunaša do očerupanih kokoši. Od 3. listopada 2003. pa 3. listopada 2004. i 3. lipnja 2004. pa do ugovora o ribarstva sada smo na 1.1.2008. neki bi 1.7.2007., treći bi 6 mjeseci prije izbora, vjerojatnost da će do kraja rasprave biti i prijedlog da ZERP proglasimo i 5 mjeseci i 19 dana prije izbora. Ima i ZERP-a, ZEP-a i REP-a. Ne znam kako više sva ta nazivlja i dolaze i gdje ćemo završiti ako rasprava bude trajala recimo dva dana. I danas razgovaramo o ovoj temi ili/ili, ili ZERP ili Europa. Možemo li ipak o ovoj temi razgovarati da ide i jedno i drugo? Može li Hrvatska aktivirati ZERP a da ne ugrozi svoju europsku budućnost? Mi mislimo da možemo i 2003. hrabro smo proglasili ZERP, ali odgodili primjenu na 12 mjeseci i u tih 12 mjeseci nitko, ali gotovo nitko ništa nije činio da Hrvatska nakon isteka tih 12 mjeseci bude spremna koristiti svoja suverena prava odlukom Hrvatskog sabora. Onda smo 3. lipnja 2004. malo ponizno rekli da ćemo to ipak napraviti onda kad potpišemo nekakav ugovor o ribarenju, ali kada smo postali kandidat za članstvo u Europi svima je bilo jasno da takvog ugovora Hrvatska s Europskom unijom nikad neće ni imati. Bilo je i potpisano nešto u Bruxellesu nedavno, odnosno tada tim povodom bilo da je zapisnik ili bilješka i nije samo bitno kako mi čitamo sadržaj toga što je tamo potpisano nego je očito moramo respektirati da oni drugi potpisnici toga papira su i u tom iščitali nešto drugačije. Bilo bi dobro da ubuduće prilikom potpisivanja papira u Bruxellesu budemo pažljiviji i napokon shvatili da nakon što nećemo s Europskom unijom potpisivati nikakav ugovor o zajedničkoj ribolovnoj politici da moramo donijeti konačnu odluku o ZERP-u. Ali 2004. Hrvatska je napravila sama sebi nešto što ni jedna druga država nije napravila. Dozvolila je ribarima članica Europske unije da ribare u tom prostoru, ali nije to učinila i svojim. Dakle, mi smo sami sebi te 2004. našim ribarima stvorili jedan status diskriminiranog položaja, ali niti nakon toga, a što je vidljivo i iz državnog proračuna za iduću godini mi smo shvatili da samo proglašenje ZERP-a za Hrvatsku nema učinka, nema koristi, da moramo niz institucija i tijela državne vlasti pripremiti da koriste to suvereno pravo koje odluka Sabora znači. Nismo obnovili ni povećali ribarsku flotu, nismo izgradili ribarske luke ni osnovali riblje veletržnice, a ja tvrdim da nemamo ni pravu obalnu stražu. Studija Brodarskog fakulteta u Splitu koja je nedavno završena po nečijoj narudžbi. … [[Upadica se ne čuje.]] Zagrebu. Jakša hvala. Tvrdi da Hrvatska za nadzor prostora ZERP-a mora imati 5 vanobalnih i 9 obalnih brodova čija je vrijednost oko 200 milijuna eura i samo sa takvom flotom možemo suvereno nadzirati prostor akvatorija ZERP-a. To nije moja tvrdnja, to su oni projicirali. Prema tome, tek onda ćemo moći govoriti da smo se pripremili da dobrovoljno kontroliramo to. U ovom trenutku kada bi i obalna straža poslala oba skutera i onaj balon iz donacije "Red Bulla" vjerojatno ne bi mogli nadzirati ono što nam daje suvereno pravo. Zajednička ribolovna politika Europske unije ne predviđa povećanje ribolovnih kapaciteta. Zajednička ribolovna politika Europske unije ne predviđa povećanje ribolovne flote što znači da ono što napravimo 2007. i 2008., a 2009. želimo ući u Europsku uniju to će biti gornja kvota ribarske flote koju ćemo imati i to je razlogom zašto klub Hrvatske narodne stranke ima i dodatne prijedloge. ZERP je odluka kojom Republika Hrvatske aktivira svoja suverena prava i na istraživanje, na iskorištavanje, na očuvanje i gospodarenje živim prirodnim bogatstvom izvan svojih teritorijalnih voda. Možemo li Jadran zaštititi sami? Možemo li mi zaštititi cijelo Jadransko more samo ako usporedimo broj stanovnika s naše strane i s druge strane koji žive uz Jadran i na Jadranu? Ili pak je zaštita Jadrana obaveza i predmet dogovaranja sa onima koji žive uz Jadran? Mi u klubu Hrvatske narodne stranke nismo pristali na raspravu ili/ili niti pak pristajemo na licitiranje s datumima. Nas interesira sadržaj i kao preduvjet prihvaćanje ove odgode dio je ono što je Vlada predložila da promjenom Zakona o granici hrvatskim ribarima otvorimo ZERP bez birokratskih procedura i zbog toga ćemo izmjenu zakona podržati. Kao uvijek pak za glasanje o odgodi na 1.1.2008., a što je vidljivo iz državnog proračuna jeste da Sabor Vladu obaveže da rebalansom proračuna za 2007. godinu osigura sredstva za obnovu ribarske flote, izgradnju ribarskih luka, otvaranje veletržnice i opremanje obalne straže kako bi 2007. i 2008. bila godina potpune pripreme Hrvatske za korištenje prava koja odluka Sabora sa sobom nosi i glasanje kluba Hrvatske narodne stranke ovisit će o očitovanju Vlade o tim prijedlozima zakona. I na kraju, ja sam svjestan činjenice da već pet dana u hrvatskoj javnosti traje prebrojavanje zastupnika, objavljuju se tablice poput tablice nogometnih liga i svrstavaju se oni za i protiv, nagađa se i špekulira koliko glasova ima Vlada za a koliko protiv ove odluke. Međutim, za nas ovo nije glasanje za ili protiv Vlade. I ovo nije tema o kojoj se izjašnjavamo da li smo za Vladu ili protiv Vlade? … [[Upadica se ne čuje.]] Mi se ovdje izjašnjavamo i odlučivat ćemo o tome, da li će Hrvatska aktivirati ZERP i steći s time uvjete da sa dogovorom i u dogovoru zajednički zaštitimo Jadransko more s onima koji na njemu ili oko njega žive. 2003. uoči izbora, vrući krumpir ZERP-a ostavljen je novoj vlasti. Danas uoči izbora i ova vlast realizaciju ZERP-a ostavlja nakon izbora. Mi smo i taj izazov spremni prihvatiti i to je razlogom uz uvjet prihvaćanja i prijedloga zaključaka koje ćemo dati u pisanom obliku da glasamo i za izmjene Zakona o granici i za Vladin prijedlog odluke o tome da Hrvatska ZERP aktivira sa 1.1.2008. godine. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravci netočnih navoda, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Ispravljam dva netočna navoda kolege Lesara. Prvi je, kad je rekao da Hrvatska nema brodova za zaštitu ako bi se ZERP odmah proglasio. To je netočno. Ima brodovlje Hrvatske ratne mornarice i brodovlje što je gospodine Ante Markov rekao. Također ispravljam drugi netočan navod. Kaže gospodin Lesar, ovo je rasprava o čudnovatom kljunašu ili na kraju je došlo do očerupane kokoši. Nije to ništa kao očerupana kokoš niti kljunaš nego je ovo rasprava o tome hoće li Hrvatska koristiti svoje suvereno pravo da proglasi ZERP odnosno gospodarski pojas ili ne? [[Upadica: Tako je.]] Hvala.
Poštovani zastupnik Željko Antešić. Izvolite! Zdenko Antešić.
Hvala lijepa. Kolega Lesar je netočno rekao da nemamo pravu obalnu stražu. To je netočno. Mi nemamo nikakvu obalnu stražu odnosno moglo bi se reći da imamo nekakovog čudnovatog kljunaša od obalne straže odnosno da postoji projekt ove Vlade u kojem će vojska vršiti poslove obalne straže što je potpuno neprimjereno i predstavlja militarizaciju Jadrana.
Poštovani zastupnik Slaven Letica.
Eh, da tu je kolega Lesar naveo neke skutere i "red bull" plovila. Prije svega ja smatram da je to podcjenjivanje pomorskih potencijala Hrvatske. Radi se o tome da Hrvatska može po uzoru na norveški model u prijelaznom razdoblju jer nećemo uopće trebali obalnu stražu kad postanemo članicom Europske unije. O norveškom modelu imati volontersko unajmljivanje plovila, recimo Gorana Ivaniševića i drugih ljudi koji imaju potencijal…
Ispravak.
Ispravljam znači da je to vrijeđanje uopće hrvatskih pomorskih potencijala.
Poštovani zastupnik Anton Peruško.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa, kolega Lesar je rekao da će među ostalim klub HNS-a glasati za prijedlog Vlade iz razloga što je intervencijom u Zakonu o prelasku državne granice dovela u ravnopravan položaj hrvatske ribare sa strane. To je potpuno netočno. Čak je smiješno iz koje je radionice izašao takav prijedlog od 36 sati. Što to znači? Da ćemo ih tjerati da se nakon 36 sati vraćaju i plove 10 sati da bi došli do obale. Trebalo je to definirati na način da su dužni se prijaviti carinskoj kontroli kao što je u svijetu uobičajeno i jedino ukoliko u ZERP-u dođu u fizički kontakt sa stranim brodom ili napuste područje ZERP-a i uđu u teritorijalno more druge zemlje. A još nešto, svi gotovo svi hrvatski ribari imaju kategoriju plovidbe teritorijalnim morem Republike Hrvatske do 12 milje. Prema tome i u tu je potrebna intervencija.
Ministar Petar Čobanković. Izvolite!
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče, poštovane gospođe zastupnice, poštovana gospodo zastupnici. Dozvolite mi da u ime predlagatelja kažem par riječi vezano i za nešto što nije u direktnoj vezi sa ovom odlukom ali je itekako bitno za ribarstvo Republike Hrvatske. Želim naglasiti da situacija u ribarstvu u Republici Hrvatskoj nije onakva kakvu bi željeli ali isto tako naglašavam da se pozitivni pomaci u zadnje tri godine da su učinjeni što se može argumentirati i količinama ulovljene ribe i isto tako i količinama u marikulturi ali isto tako i u preradi. Ali ono što želim naglasiti vezano i za da Vlada čini ogromne napore i da je u proračunu za ovu godinu samo za obnovu ribolovne flote bilo na stavkama 3 ministarstva. Znači, Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva, Ministarstva mora, turizma, prometa i razvitka i Ministarstva gospodarstva, rada i socijalne skrbi cca. 100 milijuna kuna za sufinanciranje izgradnje ribolovne flote. Isto tako, ova Vlada je itekako svjesna nepostojanja potrebite infrastrukture vezano za potrebe ribara u smislu ribarskih luka, iskrcajnih mjesta do potrebitih veletržnica i aktivnosti u tom pravcu idu svojim smjerom. Nismo zadovoljni dinamikom iz razloga jer od ribarskih luka do veletržnica ne možemo provoditi mjere bez određene kooperativnosti kako sa lokalnom samoupravom tako isto i sa područnom ili regionalnom samoupravom. Znači, sredstva za veletržnice su osigurana u proračunu i bit će osigurana i u narednim proračunima kao i za izgradnju ribarske flote što će omogućiti raspisivanje još jednog natječaja za obnovu ribarske flote. I u tom kontekstu, mi kao Vlada smo svjesni situacije i spremni smo osigurati dodatna financijska sredstva ali normalno odluku o rebalansu, odluku o proračunu donosi Hrvatski sabor. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravci netočnih navoda, poštovana zastupnica Željka Antunović.
Želim ispraviti netočan navod da se prepoznaju pozitivni pomaci u ribarstvu u Hrvatskoj. Teško da se može o tome govoriti. Moglo bi se o pozitivnim pomacima govoriti tek kad bi ribari koji danas ribare Jadranom mogli od toga normalno živjeti i kad bi obavljali svoju djelatnost u sređenim uvjetima. Sve što je navedeno od ministra kao pozitivni pomaci u smislu ulaganja napora i sredstava ne daju nikakve rezultate, dobro žive samo oni ribari koji ne rade legalno. Oni koji rade legalno oni ne ostvaruju zaradu, nemaju sređene tržišne uvjete i zbog toga ne može se govoriti o pozitivnim pomacima nego o najjednostavnijoj stagnaciji.
Poštovani zastupnik Tonči Tadić.
Kaže ministar sredstva su osigurana. Sredstva su trebala biti osigurana gospodine ministre svih ovih godina. Vi gradite ribarske brodove tempom kao da gradite nosače aviona. Veletržnice su tek u … [[Govornik se ne razumije.]] obalne straže nema. Što ste radili tri godine? Treba biti turbo naivan pa vjerovati da ćete to napraviti u ovih dvanaest mjeseci ako niste u trideset i šest.
Poštovani zastupnik Marin Jurjević.
Gospodin ministar je rekao da se u tri ministarstva povećala sredstva za izgradnju ribarske flote. To nije točno bar što se tiče Ministarstva pomorstva itd., to je ministar. Ja sam imao amandman, rečeno je da se to takvim tempom radi da de facto ta sredstva nisu više potrebna jer je takav tempo da se ustvari izgradilo ono što se planiralo. Koliko znamo ribari govore da će se ta flota raditi do 2017. godine. Tada neće biti ni kljunaša, ni pirke, ni klanjaca, đava zna šta će biti, čorbanac u moru. Ali se radi o tome još da ste rekli za veletržnice. Pitanje Komiže veletržnice znam da nije ušlo u prostorni plan Županije Splitsko-dalmatinske ali je činjenica da je HDZ na vlasti i da ste vi ministar te Vlade i da ste mogli uraditi da ta veletržnica, da se sredstva iznađu za nju a nema je.
Poštovana zastupnica Ljubica Lalić. Izvolite!
Pa, gospodin ministar želeći opravdati ili ukazati na opravdanost donošenja predložene odluke koju je predložila Vlada ističe kako su planirana sredstva za obnovu flote u proračunu za obnovu tržnica odnosno izgradnju veletržnica itd. i to bi kao po vama trebali biti razlozi opravdanja za ovakvu odluku. Gospodine ministre, sredstva su bila planirana i u ovogodišnjem proračunu i prošlogodišnjem proračunu, međutim zbog trapave politike Vlade ta sredstva nisu ni iskorištena i to nam nije uvjerenje da će se bilo šta time što su planirana sredstva, da će se bilo šta napraviti ove i naredne godine nego to je zapravo demagogija kojom se nas zapravo želi uvjeriti odnosno devalvirati u očima građana da se bavimo predizbornom demagogijom. Gospodine ministre, vi se bavite predizbornom demagogijom.
Zašto u ispravku netočnog navoda ministra nazivate kada nije ništa spomenuo u vezi toga, nazivate da se on bavi demagogijom? … [[Upadica se ne čuje.]] Klub HSP-a poštovani zastupnik Tonči Tadić.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici, poštovana gospodo iz hrvatske Vlade! Ovo je već treći put u Hrvatskom saboru u ovih šest godina da raspravljamo o potrebi proglašenja gospodarskog pojasa. HSP je to pokrenuo još 2001., no svih ovih godina na različite načine se pristupalo toj temi. Citirao bih ovdje dvije izjave dane o tome 2003. Dakle, kaže jedan citat: "Mi proglašenjem gospodarskog pojasa štujemo važeću Konvenciju o pravu mora. Proglašenjem tog pojasa više ćemo se štovati kao država, imat ćemo jaču pregovaračku poziciju sa Italijom u pogledu korištenja tog dijela mora.". I drugi citat: "Europska unija ne može vršiti pritisak i sa punom odgovornošću kažem ne može vršiti pritisak na Hrvatsku da ne proglasi gospodarski pojas jer je to utemeljeno u Konvenciji o pravu mora koja je starija od svih odluka Europske unije.". Tako su o inicijativama HSP-a govorili gospodin Luka Bebić i gospodin Ivo Sanader i mi zato očekujemo da će i danas klub HDZ-a podržati inicijativu HSP-a da se proglasi gospodarski pojas i da se odmah aktivira njegov ekološki dio a ribolovni dio nedugo nakon toga. Zašto je potrebno proglasiti gospodarski pojas? O tome smo čuli jako puno svih ovih godina. Ponovit ću još jednom, zato jer je to najbolji mehanizam zaštite mora, zato jer ćemo pomoću njega zaštititi biološke resurse naše polovice Jadrana i omogućiti upravljanje njima od strane Hrvatske države. Je li međunarodno pravo na strani Republike Hrvatske? Apsolutno jest. Konvencija o pravu mora dopušta to svima onima koji ispred svog teritorijalnog mora imaju međunarodne vode. Dakle, tu problema nema. Je li Europska unija ičim to zabranila? Ni govora. Ekološki dio gospodarskog pojasa uopće nije dio europske pravne stečevine. O tome nemamo što razgovarati sa Europskom unijom niti od njih tražiti dopuštenje kao što to radi ova hrvatska Vlada bilo da to radi gospodin Hidajet Biščević ili gospođa ministrica Kolinda Grabar-Kitarović. Mi možemo pregovarati samo o ribolovnom dijelu u skladu sa člancima 60., 61. i 62. Konvencije o pravu mora. Ali, ne možemo od Europske unije i ne trebamo tražiti dopuštenje za proglašenje gospodarskog pojasa. Čak i u ribolovnom dijelu Europska komisija je na svojoj ministarskoj konferenciji u Veneciji na kojoj su bili predstavnici hrvatske Vlade 2003. rekla da poziva sve mediteranske zemlje da proglase svoje ribolovne zone da bi bolje zaštitili riblji fond u Mediteranu. Štoviše, da će prihvatiti kao dobro došle presedane one koje su učinili prije toga a to je upravo ovo što je proglasila Hrvatska 2003. Međunarodno pravo i europski dokumenti su na hrvatskoj strani. Problem je u tome što današnja hrvatska politika nije na strani Republike Hrvatske. Zašto je bilo potrebno ići u Bruxelles brže bolje 2004. i potpisivati nekakve zapisnike? Zašto je bilo potrebno obećavati Europskoj uniji ovo ili ono? Zašto je bilo potrebno toliko snishodljivo sebi oduzimati argumente za ono što će uslijediti kasnije? Onog časa kad ste dame i gospodo pristali na to da vam Italija i Slovenija propisuju što Hrvatska može učiniti izvan europske pravne stečevine vi ste zapravo zabili Hrvatskoj nož u leđa kod svih idućih pregovora. Danas je to gospodarski pojas, sutra je to šećer, prekosutra će biti privatizacija HŽ-a itd. Radi se o tome da kad pristajete na ono što nije dio acquis communautairea vi zapravo otvarate šansu svakovrsnim ucjenama koje će se množiti do dana ulaska u uniju. Druge zemlje o tome nisu ni pomišljale raspravljati sa unijom. Raspravlja se samo o onome što je dio Acqui Communitairea. Što je dio europske pravne stečevine. Mene ovdje ne čudi naivnost hrvatskih ribara. Ljudi su prihvatili po sistemu «Daj što daš» pa neka to bude i za godinu dana, ako Bog da, neka bude jer ti ljudi to godinama čekaju međutim gospodarski pojas nije samo pitanje dame i gospodo ribara. Gospodarski pojas je i pitanje zagađenja Jadrana. Kako je Italija jednostrano proglasila ekološki dio svog gospodarskog pojasa 30. siječnja ove godine ne pitajući Hrvatsku jer to nije ni trebala niti pitajući ikoga u Uniji jer nije trebala, na isti način na koji je i Finska kao predsjedateljica proglasila svoj gospodarski pojas u Baltičkom moru ne pitajući nikoga jer nije ni trebala. Tako je to trebala učiniti i Hrvatska. I odmah nakon talijanskog poteza u veljači ove godine naš Klub zastupnika uputio je pismo gospođi ministrici i premijeru sa zahtjevom da Hrvatska aktivira makar ekološki dio kad je to već učinila Italija. To je ostalo bez odgovora odnosno odgovor je bio toliko neobičan da ga ovdje iz pristojnosti ne želim citirati. O čemu se dakle radi? Satelitske snimke pokazuju da godinu za godinom imamo sve više slučajeva izljeva nafte u Jadranu radi intenzivnog tankerskog prometa. Kad se usrednji ispada da godišnje imamo oko 250 izljeva nafte u Jadranu i to izgleda ovako kao jedna ružna mrlja. Dakle kako je Italija sada proglasila svoj ekološki dio gospodarskog pojasa sve će se to zbivati na našoj polovici Jadrana. I to je razlog, vrlo čvrsti razlog da Hrvatska sada aktivira bez odlaganja ekološki dio svog gospodarskog pojasa. To je još jedan bitni moment kod pregovora o ribarstvu. Jer tek se aktiviranjem ekološkog pojasa naš gospodarski pojas počinje biti međunarodno-pravna činjenica za države Europske unije. Sa ovim prijedlogom koji vi želite on neće biti međunarodno-pravna činjenica za Europsku uniju tijekom pregovora o ribarstvu. To je stvar koju ste ovdje izveli vrlo lucidno, moram priznati. Doduše s time štitite interese Europske unije ali ne Hrvatske. Na isti način na koji ste 2004. ubacili onu tezu da će se to odgoditi do sklapanja ugovora o ribarstvu mada takav ugovor sklapaju zemlje koje ne idu u Uniju. Dakle opet na jedan neodređen rok. Dakle kod gospodarskog pojasa potrebna je dosljednost koju je HSP pokazao svih ovih godina. Potrebna je odlučnost i potrebno je poznavanje međunarodnog prava i neimproviziranje. Mi smo ovdje previše improvizirali, previše dogovarali sa susjedima i doveli smo sebe u poziciju da nam Italija i Slovenija propisuju što smijemo činiti kad je riječ o zaštiti Jadrana. Ta ista Italija mrtvo hladno je dakle proglasila ekološki dio svog gospodarskog pojasa ne pitajući nikog ništa. Ali ta ista Italija već dvije note šalje glavnom tajniku UN-a 2004. i 2006. u kojima se protivi tome da Republika Hrvatska koristi crtu sredine kao granicu. Italija dakle čak i tada kada nema iza sebe nikakvo međunarodno pravo pokušava odigrati na način protivan i Povelji UN-a i Konvenciji o pravu mora i svim dokumentima Europske unije. I mi to mrtvo hladno puštamo. Pazite na ove dvije note nitko od Hrvatske odgovorio nije. A pogotovo ne stalna misija Hrvatske pri UN-u što je žalosno. Dakle u jednoj noti se govori o tome da ne žele pristati na crtu sredine zato što je ona kod epikontinentalnog pojasa donesena u drugim zemljopisnim okolnostima. Valjda dok nije postojala država Hrvatska nego Jugoslavija. A u drugoj noti se pozivaju pazite na historijska prava ribarenja. Na povijesna prava ribarenja. Dakle imamo posla sa protivnikom koji će učiniti sve da spriječi Hrvatskoj njezina izvorna prava koja proizlaze iz Konvencije o pravu mora i iz Povelje UN-a. Zato je danas proglašenje gospodarskog pojasa jedan od nacionalnih prioriteta. Mi s time zapravo dokazujemo kako se Hrvatska treba ponašati u pregovorima sa Unijom jer je danas pitanje svih pitanja ono isto koje je postavio u ime našeg Kluba predsjednik Đapić, a to je: smije li Hrvatska dok još nije postala članica Europske unije učiniti nešto što nije dio europske pravne stečevine? Mi u HSP-u smatramo da može a vi u hrvatskoj Vladi smatrate da ne može. Jer zapravo sa time priznajete da Hrvatska za vas ima ograničeni suverenitet dokle god traju pregovori sa Europskom unijom. Ako je tomu tako onda je to vrlo žalosno. Dakle mi smatramo da Hrvatska može i mora aktivirati ekološki dio svog gospodarskog pojasa. Da joj to ne zabranjuje ni jedan dokument Europske unije ko što nije svih ovih godina. Da to nije ničim sporno i da to rade sve članice Europske unije. Ali od kud je sad odjednom ta tema postala toliko važna? Od kud se sad odjednom radi rebalans a nije bilo tih sredstava predviđeno ni za obalnu stražu ni za brodove. Sve je išlo jednim sporim tempom. Dogodilo se da je Olli Rehn došao u Hrvatsku. Dogodilo se da je u razgovoru Olli Rehna isplivao taj famozni papir. Dogodilo se da je Vlada shvatila da će joj to biti jako loše u predizbornoj godini i sad se u općoj panici išlo u ove dopune potpuno neprofesionalno rađene u kojima do jučer govorite o tome da će se to primjenjivati od 2008. samo za ribarske brodove pa se danas na brzu ruku to proširuje i na sve ostale brodove. Ne zna se je li se odnosi na ekološku komponentu ili ne? Ako se ne odnosi na ekološku zašto ne? Dakle radi se o jednoj općoj panici hrvatske Vlade koja želi dokazati da ona stoji ipak na zaštiti hrvatskih ribara i hrvatskog mora. Ali nitko mi ne može objasniti što se to dogodilo sa onim istim ljudima koji su do jučer tvrdili da Europska unija ne može vršiti pritisak na Hrvatsku da ne proglasi gospodarski pojas? Što se to promijenilo u međuvremenu? Koji je to dokument Europska unija donijela da Ivo Sanader do jučer govori jedno a sad govori posve drugo. Što se događalo unutar tjedan dana kada se svađalo sa Degertom pa mirilo sa Degertom. Kad se prijetilo Europskoj uniji pa povlačilo? Kud je sve to skupa završilo? Radi se o jednoj tipičnoj traljavoj hrvatskoj operaciji u međunarodnim poslovima koja ocrtava tipični šlamperaj ove Vlade. Dakle žestoka izjava koju slijedi očajna realizacija. Mi na takvu improvizaciju ne pristajemo, nismo pristajali nikada. Mi smatramo da na ove talijanske note je trebalo odgovoriti. Mi smatramo da je trebalo aktivirati ekološki dio našeg pojasa onda kad je to učinila Italija. Mi to smatramo i dan danas. I mi smatramo da Hrvatska nema nikakvog, apsolutno nikakvog razloga da to učini danas. Nakon toga možemo nastaviti pregovore o ribarstvu na način na koji je to već učinila Malta. Dakle definirajući ekološki maksimum izlova. Definrajući kapacitete naše flote i dopuštajući u našem ribolovnom pojasu brodarenje i ribarenje po našim pravilima. Ponavljam još jednom gospodarski pojas nije samo ribarstvo. Gospodarski pojas je i zaštita okoliša. Iz svih tih razloga, iz skrbi za Jadran kojeg svi volimo, iz skrbi za Jadran koju svi pokazujemo makar načelno. Ja vas ljubazno molim da danas ne dižemo političke razlike i da podržimo inicijativu o proglašenju i trenutnoj primjeni isključivo gospodarskog pojasa, dakle isto ono što HSP traži od ovog Visokog doma već 6 godina. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Tadić je rekao da ova hrvatska politika ne štiti hrvatske nacionalne interese. To naprosto nije točno. Niti jedan argument za takvu tvrdnju nema. Upravo suprotno. Ova hrvatska politika itekako štiti, maksimalno štiti nacionalne interese. I kolega Tadič meni je jasno da ste vi razočarani što su upravo ribari, ceh ribara, pozvali sve stranke u Hrvatskom saboru da podrže ovaj prijedlog Vlade. Meni je jasno da ste vi razočarani time. Prema tome ovdje je…
Mir molim vas.
Ovdje je jasno poziv ceha …
Mir molim vas! Ceha ribara, poziv svim strankama da podrže prijedlog hrvatske Vlade.
Da njima je u interesu…
Silom?
Očito im je u interesu da hrvatska javnost ne čuje ono što je istina. A istina je da su ribari pozvali sve stranke da podrže prijedlog hrvatske Vlade. I to je istina kolega, o tome se radi.
Gospođe i gospodo zastupnici, zastupnik iznosi svoje mišljenje, iznosi svoje stavove. Mi, molim vas, molim vas. Ako držite da nije, da je Poslovnički u redu, ne možete silom i nasiljem prekidati zastupnika i rad u Saboru. Povreda Poslovnika, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvaženi kolega je povrijedio, odnosno prekršio članak 209., a vi ste mu u skladu sa člankom 214. morali dati opomenu i onemogućiti daljnji govor. Jer opće nije ispravio. Morao je citirati što ispravlja, a nije ni citirao nego je ušao u repliku. I molim vas da se pridržavate i vi Poslovnika, a da ne primjenjujete Poslovnik samo prema nama, nego i to kršeći ga, a prema njima dopuštajući. Hvala.
Nije točno i nije istina. Zastupnik je ispravljalo netočni navod. Ministrica Kolinda Grabar-Kitarović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče Sabora. Poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Još jednom ponavljam da zapisnik sa sastanka 4. lipnja 2004. nije isplivao tijekom posjeta povjerenika Rehna Hrvatskoj nego je on bio javan od 4. lipnja 2004. godine. Podsjećam isto tako da kad je riječ o notama da hrvatska diplomacija odgovara sukladno diplomatskoj praksi i UZUS-ima da na svaku notu koju zaprimi Ministarstvo vanjskih poslova ili bilo koji od naših diplomatsko-konzularnih predstavništava bilateralno na tu notu se odgovara. Uostalom to je i međunarodna obveza odgovoriti na note. A ukoliko su one deponirane u nekim međunarodnim tijelima onda se očitujemo o njima i njihovom sadržaju kad o tome budemo obaviješteni. Podsjećam isto tako kad razgovaramo o 2003. godini i argumentaciji 2003. godine da su okolnosti onda bile sasvim drukčije. Da je Hrvatska u međuvremenu postala kandidatkinja za članstvo u Europskoj uniji, počela pregovore i počela ostvarivati jedan od svojih temeljnih nacionalnih interesa. Kad je riječ o spominjanom partnerstvu o ribarstvu obzirom da procedura za njegovo sklapanje dugo traje Europska unija ga ne sklapa sa država kandidatkinjama koje pregovaraju, a mi smo počeli pregovore kasnije nakon te odluke Hrvatskog sabora. Još jednom ponavljam, činjenica je ono o čemu danas govorimo nije dio Acquis-a iako ćemo uskoro početi pregovore o zajedničkoj ribarskoj politici Hrvatska odluku i Hrvatski sabor odluku o reaktiviranju ZERP-a najkasnije do 1. siječnja 2008. godine donosi suvereno i samostalno. Ali o tome odgovorno izvješćuje Europsku komisiju i države članice Europske unije, kao što sam rekla i ostale na Jadranu. A ja podsjećam i na taj zapisnik sa 11. susreta ribara Hrvatske obrtničke komore iz Brela, 21. listopada 2006. kojim se poziva sve klubove zastupnika Hrvatskog sabora da konsenzusom podrže prijedlog odluke koji je dan u privitku i sastavni je dio ovih zaključaka. Između ostalog stoji i da se odluka izmijeni na način da se, pri, da će primjena ZERP-a na države članice Europske unije biti nakon zatvaranja ili dovršetka pregovora iz poglavlja 13. Ribarstvo između Europske unije i Republike Hrvatske, a najkasnije s danom 1. siječnja 2008. godine. Donoseći odluku koju smo predložili Hrvatskom saboru u svakom slučaju vodili smo prije svega i o interesima hrvatskih ribara. I njihovi su predstavnici bilo dijelom radne skupine i isto su tako podržali ne samo mjere koje se donose u ovoj odluci, nego i sve mjere za poboljšanje statusa hrvatske ribarske industrije i zaštite Jadrana. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Tonči Tadić.
Gospođo ministrice kažete, odgovarate na note kad ih dobijete. Note su objavljene u biltenu "Law of the Sea" glavnog tajnika UN-a. Dakle da li vi ikad šaljete note ili samo …
Ne objašnjenje, nego ispravak netočnog navoda.
… [[Govornik se isključio, ne razumije se.]]
To nije ispravak netočnog navoda kolega Tadič. To, vi tražite, vi komentirate, komentirate razloge ministrice. Poštovana zastupnica…
… [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]]
Pa navedite koji je netočni navod, što je neispravna tvrdnja. Nemojte komentirati.
Netočni je navod da nije morala odgovoriti na note. Ja je pitam kada upućuje note. Kad upućuje note na ono što vidi…
To nije rekla. Molim vas, to nije rekla.
… [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]]
Nemojte polemizirati. Dame i gospodo, imate zastupnici u okviru Poslovnika izraziti svoja stajališta, progovore, objašnjenja, ali nemojte pod firmom netočnog navoda. Poštovana zastupnica Ljubica Lalić. Izvolite.
Zahvaljujem. Ispravljam navod ministrice koja je rekla da Hrvatska sada ostvaruje nacionalne interese. To naprosto nije točno. A s time se nije slagao ni premijer Vlade, tada oporbenih zastupnika, kad smo donosili odluku onda izrijekom rekao. Dakle kod gospodarskog pojasa, citiram ga: "Ovdje je riječ o Hrvatskoj i hrvatskim interesima. Europska unija ne može vršiti pritisak na Hrvatsku da ne proglasi gospodarski pojas, jer je to utemeljeno na Konvenciji o pravu mora koja je starija od svih odluka Europske unije. … [[Govornik se isključio, ne čuje se.]] To je citat tadašnjeg premijera, njegovih riječi kojima je sudjelovao u raspravi kad smo donosili odluku o proglašenju ribolovno-ekološke zone. Ministrica može u svoje ime govorit, ali na nekom drugom mjestu, a za ovom govornicom u ime Vlade.
Poštovana zastupnica Željka Antunović.
Želim ispraviti dva netočna navoda. Naime, navod da su međunarodne okolnosti drugačije bile 2003. i 2006. kao argument da se mora donositi odluka o aktiviranju sa odgodom od godine nije točna. Naime, danas je Hrvatska zemlja kandidat, a 2003. je bila u vrlo sličnoj, malo drugačijoj ali sličnoj poziciji. Bila je pred samim sticanjem kandidata i bila je pod jednakim pritiscima Europske unije kao i danas. Prema tome nemojte se izvlačiti na to. Netočno je isto tako da se podrška Ribarskog ceha tumači ovdje u Saboru kao podrška ribara. Dobili ste potpise vođe Ceha, ali niste dobili podršku ribara i to naročito onih ribara koji ribare u području, nema ih puno u Hrvatskoj, gdje na jednu hrvatsku ribaricu ide 5 talijanskih ribarica i koji kažu da za godinu, dvije ili tri tamo neće biti ribe ni za hrvatske ni za talijanske ribare i zbog toga je važno aktivirati i zaštititi Jadran odmah.
Poštovani zastupnik potpredsjednik Doma, predsjednik kluba HDZ-a u ime, Luka Bebić.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, dame i gospodo zastupnici. Što veća galama manja uvjerljivost. Moja prva rečenica je to. Ako je gospodin Kajin energično kaže, treba preuzeti odgovornost pa je najavio da će biti energično suzdržan. Evo, to je već ta energičnost i …
Ni s jednim ni s drugim.
… predlažem da ovu raspravu svedemo na predmet predloženih dokumenata kako bi onda i to priveli uspješno kraju. Nitko ni od oporbe ni od pozicije nije doveo u pitanje pravo Republike Hrvatske da proglasi gospodarski pojas, sve ono što proističe iz rezolucije, odnosno iz konvencije o pravu mora. Pa ni ovdje danas u bilo kojoj raspravi nitko to nije doveo u pitanje, mi imamo to pravo. Je li netko rekao da nemamo to pravo? Nije. Znači imamo. … [[Upadica se ne razumije.]] Je li vam tko dao riječ da me prekidate? Pa možete na televiziji kad mene nema, ali ne ovdje. Dakle, nije uopće rasprava ni polemika o pravu Republike Hrvatske da na temelju Konvencije o pravu mora proglasi što i druge države. Ja bi se usudio ustvrditi da je bilo vrijeme za proglašenje po mom mišljenju od 98. kad smo ono zaokružili naš državni teritorij, došli na naše granice. Pa je onda znači moglo se to proglasiti i 1998., 9., 2000., 2001., sve do danas. I svi koji su mogli, a nisu su, nisu krivi nego treba obrazložiti zbog čega nisu, je li? Ja smatram da je bilo vremena kada je to bilo daleko lakše moguće učiniti bez nekih posljedica kao što su to činili drugi, međutim nisu. Netko se je pravdao zato što ćemo možda postati kandidati za pregovore pa nisu, a mi danas govorimo da smo postali kandidati za pristup Europskoj uniji pa mislimo da sad baš nije vrijeme da pokazujemo neke isključive i da donosimo neke isključive poteze. Pogotovo što od Europske unije na neki način prva rečenica njihova "imate pravo proglasiti". Dakle, ni Europska unija to ne osporava, je li? Imate pravo proglasiti, a onda u drugoj rečenici kaže "savjetujemo vas da to ne učinite jednostrano". To je također njihovo mišljenje. Pa sad, zaštita Jadrana. Mislim da smo neki dan čuli jedan dobar prijedlog Predsjednik Republike Hrvatske, gospodina Stjepana Mesića da se održi konferencija o Jadranu svih onih koji su zainteresirani za Jadran, koji gravitiraju Jadranu, odnosno koji imaju obalu na Jadranskom moru i more. To je jedna potreba, ona je izražena posebno na onom sastanku kod predsjednika Vlade i od strane predsjednika IDS-a, gospodina Jakovčića da se raspravi o svim aspektima, o svim onim aspektima koji mogu utjecati i na gospodarske i na ekološke probleme u svezi sa korištenjem Jadranskog mora. Zato mislim da mi trebamo u tom pravcu ići i podupirem u ime Kluba HDZ-a prijedlog gospodina zastupnika Lesara da još ove godine unatoč tome što je predviđeno u pojedinim stavkama ovoga proračuna oko izgradnje flote i ne znam, prerade ribe, ribarske luke, veletržnice, obalna straža i sve što čini jedan kompleks tog problema, da se ako je moguće u rebalansu državnog proračuna za ovu godinu, kad on dođe na red pred ovi Sabor predloži dodatna sredstva ako to bude moguće za ove potrebe. To je prava stvar koju možemo učiniti mi jer naša flota koja sada postoji ne može konkurirati bolje opremljeno, organiziranijom i modernijom flotom koju imaju naši susjedi, posebice Italija. Dakle, jednostrano moguće proglašenje je moguće. Mogu se, što se može dogoditi ako mi jednostrano proglasimo? Nitko od tih država, a posebice ove dvije o kojima je riječ, neće usporiti razgovore i pregovore Hrvatske s Europskom unijom pozivajući se na to što smo mi proglasili ako proglasimo. Neće se oni pozivati na to, jer mi imamo pravo proglasiti nego će na neke druge razloge se pozivajući vjerojatno usporiti dinamiku naših pregovora sa Europskom unijom, a mi smo realni politički ljudi kada moramo uzeti u obzir i ono što je nije utemeljeno možda na nekakvim pravnim temeljima, ali može u postupku u razgovorima otežati ili usporavati razgovore Hrvatske uspješne i po dinamici i po kvalitetu oko pristupa, odnosno članstva u Europskoj uniji. Znači ne bi se oni pozvali na ZERP, oni bi se okolo kole na druge načine vjerojatno usporili te naše pregovore. To je moje mišljenje. Ja ga ne mogu ničim dokazati. Ja samo mogu tako razmišljati. Ali postavljam pitanje je li to razmišljanje realno ili nije? Godinama i decenijama se vodi tzv. ribarski rat jačeg ili slabijeg intenziteta oko Norveške, i kraj Norveške prema sjevernom moru, Škotski, pravo izlova drugih zemalja Europske unije na tom prostoru i jedan od razloga zbog čega Norveška nije članica Europske unije je i to pitanje, uz ostale koje ima. Što mi možemo? Mi možemo po mom mišljenju proglasiti ekološki pojas što je govorio gospodin Tadić i prije 1.1.2008. godine, dakle i ranije, može sve ranije, jer je to najkasniji datum, ali posebno možemo proglasiti ekološki pojas ranije nego oko ribarenja i ovog dijela što može biti realno. I sada ne osporavajući nikome pravo da se poziva pravo Hrvatske utemeljeno na Konvenciji o pravu mora, pozivam zastupnike Hrvatskog sabora da učinimo u ovom momentu ono što možemo učiniti bez štete, velike štete za Hrvatsku i u pogledu nastavka dinamike i kvalitete razgovora s Europskom unijom oko pristupa Hrvatske, a isto tako da zaštitimo naše ribare koliko je to moguće, izjednačimo njihova prava što se predlaže ovom drugom mjerom i da što je najvažnije učinimo maksimum da se raznim mjerama stimulira obnavljanje i modernizacija hrvatske ribarske flote, prerade ribe, izgradnja ribarskih luka, veletržnica, osposobljavanje i što je moguća bolja operativnost obalne straže i da na taj način za ovu godinu, dvije ili tri koje još predstoje nama oko tih pregovora budemo kao flota, kao država sposobna da sutra u okvirima Europske unije budemo konkurentni i na ovom planu. Zato molim i predlažem, a svi su se, vidim da su se i sindikati ribara itd. oko toga usaglasili, obzirom na sve okolnosti da zanemarimo neke ekstremne stavove koji možda u svojoj suštini nisu ekstremni, ali su u okviru ovih rasprava koje mi ovdje vidimo, vodimo na neki način izvan nekih naših realnih mogućnosti, da se usuglasimo oko toga i da prihvatimo ove dvije odluke koje su predložene od strane Vlade i da na taj način zaključimo i ovo zasjedanje prije Božića, a godina dana i nije tako dug period a da bi se mogle dogoditi neke dramatične promjene na Jadranu. Ono što svakako stoji je ekološka zaštita Jadrana koja ne može čekati jedne, takoreći ni jedan dan, jer je to stalna opasnost posebice kad se radi oko ovih prijevoza nafte i sl. gdje smo izloženi stalnim prijetnjama. Mislim da se u dogledno vrijeme može proglasiti potpuni ekološki pojas i da i taj problem skinemo s dnevnog reda daleko prije nego što bi eventualno čekali još godinu dana. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnih navoda. Poštovana zastupnica Ljubica Lalić.
Ispravljam navod, kaže nije vrijeme za isključive poteze. Pa to nije točno, jer kada je u pitanju zaštita nacionalnog interesa onda je svako vrijeme za isključive poteze, a da je ovako kao ja mislio i premijer Sanader 2003. godine kao oporbeni zastupnik, citiram ga: "Politika EU-a mora se uskladiti sa konvencijom i politikom Ujedinjenih naroda, a ne obratno, a do 2007. godine oni koji nas plaše da će EU zatvoriti nama vrata zbog ovog ili onog razloga još će biti tisuću uvjeta koje će Hrvatska morati ispuniti kad im se god prohtije da to kažu za bilo koju banalnu stvar, oni će nam to staviti i mi ćemo vječno onda ići i trčati za nečijim uvjetima." Ja danas također se slažem s tim mišljenjem, međutim očito je od 2003. godine do danas da je premijera Sanadera ugrizo kameleon.
Drugi ispravak, poštovani zastupnik Ivica Pančić.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Begić je rekao da se gospodarski pojas, odnosno ZERP mogao proglasiti 98., 99. itd. ali da sada nije vrijeme i pita se što bi se moglo dogoditi da jednostrano proglasimo pojas. Smatram da to nije točno i da je to u suprotnosti i sa obrazloženjem samog premijera Sanadera koji je obrazlažući ovaj zakonski prijedlog rekao: "Godinu dana počeka radi dogovora sa zainteresiranim državama, a ako ne onda ovaj ZERP, naš prijedlog, automatski nastupa 1.1.2008. godine." I volio bih sada pojašnjenje ako je moguće. Znači da li to znači automatizam …
Pojašnjenja ne u okviru ovoga instituta. Poštovani zastupnik Zdenko Antešić. Izvolite.
Hvala lijepa. Uvaženi potpredsjednik Doma gospodin Bebić u obrazloženju kluba HDZ-a je naveo obrazlažuči tezu HDZ-a, zašto Hrvatska ne smije proglasiti sada zaštićeni ekološki ribolovni pojas je rekao da Slovenija i Italija će se pozvati na neke druge razloge, dakle neke druge razloge koji mogu usporiti naše približavanje Europskoj uniji i oslabiti našu pregovaračku poziciju i da realni političari, politički ljudi moraju uvažavati te razloge. Gledajte ta tvrdnja je potpuno netočna i nevjerodostojna jer je upravo kolega Bebić rekao sljedeće: "Proglašavanjem tog pojasa više ćemo se štovati kao država, imat ćemo jaču pregovaračku poziciju sa Italijom u pogledu daljnjeg korištenja našega dijela mora i to je bilo na sjednici Sabora 3.10.2003. godine."
Poštovani zastupnik Tonči Tadić.
Kolega Bebić kaže da će kvaliteta pregovora sa Unijom biti … [[Zbog najave, govornik se ne razumije.]] ako ne učinimo ono što HSP traži. Mi međutim smatramo da će kvaliteta biti veća ako se proglasi gospodarski pojas jer će tada on biti činjenica u pregovorima o ribarstvu, ali mi dame i gospodo ne pregovaramo o ekološkom dijelu. Doista je bizarno da hrvatska Vlada odgađa primjenu ekološkog dijela gospodarskog pojasa radi pregovora o ribolovnom dijelu, dakle to je ono što je potpuno neobično, a sve to što vi navodite su zapravo rekla kazala Barrosa, Ollia Rehna i … [[Govornik se ne razumije.]] Nema niti jedan europski dokument koji izrijekom to Hrvatskoj brani. Hvala.
Poštovani zastupnik Josip Leko.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Uvaženi zastupnik u ime kluba iznio je tvrdnju koja je nelogična potpuno i netočna. Dozvolite. Kolega Bebić je rekao da nema nikakvog pritiska na Hrvatsku ako bi uvela odmah primjenu ZERP-a jer države članice Europske unije tvrde da Hrvatska ima pravo na to. Odmah iza toga je rekao, ali nas čekaju na drugim pitanjima da nam onemoguće našu politiku, a to je znači nema pritiska, ali ima pritiska. Da li to onda znači da samo servilnost Hrvatske politike osigurava Hrvatskoj poziciju u Europskoj uniji? Ako je to tvrdnja vaša onda je legitimacija Republike Hrvatske u Europskoj uniji vrlo loša, onda je vrlo važno odmah uvesti ZERP.
Kolega Leko, pa zaboga pa zar ne uvidate, čuli smo svi za to šta je gospodin potpredsjednik rekao da razmišlja da nema nikakvih dokaza za svoju tezu da i neki drugi razlozi mogu postojati koji bi se pozivali na to da se spriječi i blokira. Nemojte onda ispravljati neke slutnje i razmišljanja.
Ne, to je tako rečeno gospodine predsjedniče.
Jasno je sve što rečeno, ali ovo nije ispravak netočnog navoda. Klub SDP-a, poštovani zastupnik Neven Mimica. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege, poštovani predstavnici Vlade. Danas u Saboru ponovo raspravljamo o zaštićenom ekološko-ribolovnom pojasu na našoj polovici Jadrana. Po treći put. SDP je u svim dosadašnjim raspravama imao i ima i sada jasne i nepromijenjene stavove da se ZERP treba što prije početi primjenjivati na sve države podjednako. Naši se stavovi temelje na stavovima i interesima hrvatskih ribara i hrvatskim nacionalnim interesima integralne zaštite Jadrana. U obrani tih interesa SDP nije spreman mijenjati svoje političke pozicije. Za nas je cjelovita primjena ZERP-a suverena odluka koju je Hrvatska donijela po međunarodnome pravu, a na čije donošenje se ne odnosi zajednička pravna stečevina Europske unije. Za razliku od nas HDZ već po treći puta mijenja stavove o ZERP-u. Najprije u listopadu 2003. tvrdi da ZERP nije dovoljan za zaštitu ribolovnih i ekoloških interesa i da treba odmah proglasiti gospodarski pojas, zatim u lipnju 2004. daje popust Europskoj uniji i suspendira primjenu ZERP-a za članice Europske unije za što nije imao međunarodno-pravnu podlogu. Sada je izašao pred Sabor s naizgled zaštitničkim odnosom prema ribarima predlažući aktiviranje ZERP-a za članice Europske unije, ali uz jednogodišnju odgodu. Tako su HDZ i premijer Sanader u pitanjima ZERP-a ustvari napravili trostruki salto, ali su ga tehnički i stilski izveli tako loše da su na kraju pljusnuli leđima o vodu i poplašili i ribe i ribare. Izvornu odluku o proglašenju ZERP-a donio je Hrvatski sabor u listopadu 2003. godine na prijedlog bivše koalicijske Vlade. ZERP je aktivirao ribolovnu i ekološku komponentu gospodarskoga pojasa što je nesumnjivo bilo utemeljeno na međunarodnom pravu. Početak primjene ZERP-a bio je oročen za listopad 2004. godine. Takva odluka predstavljala je dobru političku i diplomatsku ravnotežu između nužnosti i zaštite ribarskih i nacionalnih interesa i nenarušavanja odnosa s Europskom unijom u trenutku kada se očekivalo mišljenje Europske unije o našem zahtjevu za članstvo. Tadašnjom jednogodišnjom odlukom dali smo i priliku novoj Vladi da stvori uvjete za stvarnu primjenu ZERP-a koju ona nije iskoristila. Danas bi ta odluka davno istekla, ta jednogodišnja odgoda bi davno istekla i ne bi bilo više potrebe otvaranja bokova na ovom pitanju. Bez obzira na kritike da je odluka o proglašavanju ZERP-a donešena prekasno, prava istina je da je ona ipak donesena na vrijeme jer je priznata kao presedan kojim se podupiru odluke venecijanske konferencije iz studenoga 2003. godine o načinu daljnjeg proglašavanja gospodarskih pojasa i ZERP-a u Sredozemlju. Zato i nije pravo pitanje zašto je bivša koalicijska Vlada odluku o proglašenju ZERP-a donijela tek na kraju svoga mandata, već je pravo pitanje zašto HDZ-ove Vlade nisu proglasile gospodarski pojas tijekom 90-tih, pogotovo krajem 90-tih, tada to sigurno ne bi bilo dovođeno u kontekst odnosa s Europskom unijom. Pod pritiskom zahtjeva iz Bruxellesa Vlada HDZ-a u lipnju 2004. godine mijenja svoj stav o ZERP-u i predlaže, a Sabor većinom glasova donosi odluku kojom se ZERP prestaje primjenjivati na države članice Europske unije do sklapanja sporazuma o partnerstvu i ribarstvu. Primjer talijanski i slovenski ribarski brodovi mogu slobodno loviti u području našega ZERP-a bez mogućnosti nadzora od strane hrvatskih inspekcija i bez obveze poštivanja hrvatskih ribarskih propisa, dok s druge strane naši ribari su tako diskriminirani jer za njih u ZERP-u vrijede svi hrvatski propisi o ribarstvu. Za njih se ta diskriminacija može dokiniti jedino proglašavanjem primjenem ZERP-a i na članice Europske unije, a nikako ne samo parcijalnim pa ni generalnim promjenama naših ribarskih propisa. Za suspenziju ZERP-a Vlada je tvrdila tada da ju ne predlaže zbog pritisaka iz Bruxellesa nego kao preventivnu mjeru kojom sprječava moguću negativnu posljedicu na dobivanje statusa kandidata za članstvo u Europskoj uniji. SDP je glasovao protiv donošenja takve odluke. U listopadu ove godine HDZ ponovno mijenja stav o ZERP-u, postavlja se kao predvodnik u zaštiti nacionalnih interesa i traži politički konsenzus svih stranaka za hitno aktiviranje ZERP-a za članice Europske unije. Još jedno misli da će dobiti aplauze za gašenje požara koji je sam potpalio. Sumnjajući u namjere Vlade SDP i HSS šalju tada u saborsku proceduru svoj prijedlog odluke o trenutnom aktiviranju ZERP-a za članice Europske unije koja je i danas u proceduri. Pri tome smo ukazali da Vlada sada treba odlučno krenuti u diplomatsko uvjeravanje Europske unije jer ima dva dobra razloga zbog kojih je potrebno povući taj potez a to je ona činjenica da se sporazum o partnerstvu u ribarstvu neće potpisati. I ona druga činjenica jednostavnog proglašavanja ekoloških zona Italije i Slovenije. Međutim, trostruka promjena stavova HDZ-a o ZERP-u danas je glavni problem za povjerenje u sljedeće poteze Vlade. Ona je izgubila vjerodostojnost i pred Europskom unijom i pred ribarima i pred hrvatskom javnošću te nema dovoljno uvjerljivosti u obrani naših argumenata za aktiviranje ZERP-a za članice Europske unije. I tako je onda spreman povjerovati premijeru kada tvrdi da će se ovom Vladinom odlukom, ovim prijedlogom koji je pred nama jednom zauvijek riješiti pitanje ZERP-a i da neće biti novih promjena toga režima kad ga demantira HDZ-ova praksa stalnih, barem dvostrukih promjena već donesenih zakona uključujući i onih o ZERP-u. Da stvar bude još i gora premijer Sanader ne da gubi vjerodostojnost u pitanjima ZERP-a nego gubi i potrebnu smirenost u odnosima sa Europskom unijom. Neprimjereno i neodgovorno javno komunicira sa voditeljem delegacije Europske komisije u Hrvatskoj, optužuje ga za otkrivanje i pogrešnu interpretaciju usuglašenog zapisnika iz 2004. godine. Takvim prebacivanjem svoje odgovornosti na druge i skretanjem pozornosti sa svojih očitih političkih i diplomatskih promašaja premijer ugrožava ukupno ozračje partnerskih odnosa sa Europskom unijom te time slabi i naše pregovaračke pozicije u pristupnim pregovorima. Nažalost, za očekivati je da će u predvidljivim pokušajima da ipak se smire tenzije u odnosima sa Europskom unijom premijer sada biti još skloniji popuštanjima u pitanjima Europske unije. Za SDP je aktiviranje ZERP-a za sve države samo nužan ali nikako ne i dovoljan potez. Od Vlade tražimo da konačno počne činiti ono što tri godine nije radila a to je da osposobi naše ribare da mogu stvarno koristiti ribolovni pojas izvan teritorijalnoga mora te da osigura nadzor koji će jamčiti da strani ribari neće izlovljavati više od dobivenih koncesijskih kvota. Ove tri izgubljene godine nitko ne smije i nitko neće zaboraviti i oprostiti ovoj Vladi. Da bi se to sada ipak ostvarilo SDP traži od Vlade da odmah utvrdi cjelovitu strategiju razvoja ribarstva, obavi izmjenu i prilagodbu ribarske regulative, realizira program obnove ribarske flote, izgradnje ribarskih luka, hladnjača i ribarskih veletržnica, da predloži Zakon o tržištu ribe te donese specifične mjere za zaštitu i obnovu ribljega fonda. Ovo se jednako odnosi i na potrebu definiranja prijedloga i propisa za unapređenje ekološke zaštite Jadrana. Usto, Vlada mora provesti ili bolje rečeno već je morala provesti žurno i učinkovito osposobljavanje svih potrebnih državnih inspekcijskih i zaštitnih službi koje će biti u stanju osigurati provedbu i nadzor i ribolovne i ekološke komponente ZERP-a. Nažalost, u državnom proračunu za ovu godinu, za 2007. godinu nismo primijetili da smo za tako zahtjeva program provede i nadzora ZERP-a predviđena dovoljna potrebna sredstva. Ovakvim tempom reformi u ribarstvu, ovakvim tempom obnove ribarske flote prve rezultate mogli bismo očekivati tek za desetak godina. I evo, nakon svega Vlada danas predlaže da Hrvatski sabor donese odluku kojom bi se ZERP počeo primjenjivati i za članice Europske unije ali od 1. siječnja 2008. godine. Kaže, da se time slažu i ribari a da se tome neće protiviti ni jadranski susjedi iz Europske unije. Dakle, naizgled dobitna kombinacija koju Vlada želi još i pojačati traženjem političkog konsenzusa oko ovoga prijedloga. U SDP-u smo dobro razmislili o ovako svakako delikatnoj situaciji. Svjesni smo da se radi o pokušaju da se u najvećoj mogućoj mjeri pomire dva nacionalna interesa, nacionalni interes zaštite ribara i Jadrana i nacionalni interes neugrožavanje pristupnih pregovora sa Europskom unijom što svakako podržavamo. Međutim, nikako nismo uvjereni da se baš ovakvim i isključivo ovakvim prijedlogom koji je Vlada poslala mogu na najbolji način pomiriti ta dva interesa. Sigurni smo da možemo ponuditi i bolje rješenje od Vladinoga prijedloga. Takav stav temeljimo na tri temeljne činjenice. Prvo, jednogodišnja odgoda cjelovite primjene ZERP-a je prijedlog koji se nametnuo kao posljedica nedosljednog, promjenljivog i nepredvidljivog odnosa HDZ-a prema ZERP-u. Takav neprincipijelan odnos dodatno je pogoršan dodatnim Vladinim diplomatskim nesnalaženjem i neprimjerenim davanjem obećanja članicama Europske unije u lipnju 2004. godine. Premijer sada ustrajava u tvrdnji da usuglašeni zapisnik koji su tada potpisali državni tajnici za vanjske poslove Hrvatske, Italije i Slovenije i kao svjedok visoki dužnosnik Europske komisije, po svojoj formi ne predstavlja međunarodno pravnu obvezu. Međutim, ipak ostaje činjenica od koje Europska komisija sigurno neće odstupiti da po svom sadržaju taj usuglašeni zapisnik predstavlja međunarodnu političku obvezu koje se Hrvatska mora pridržavati. Usuglašeni zapisnik nije samo prepričani sadržaj saborske odluke o suspenziji ZERP-a za Europsku uniju kako nas premijer uvjerava nego taj zapisnik sadrži i pasus u kojem hrvatska Vlada odnosno piše Hrvatska potvrđuje da se ni ubuduće neće mijenjati režim ZERP-a za članice Europske unije. Takvu potvrdu je mogao donijeti samo Hrvatski sabor da se nešto ubuduće neće mijenjati iz njegove nadležnosti. Tim je Vlada neovlašteno preuzela ovlasti Sabora i ograničila mogućnost i pravo Sabora da mijenja svoje odluke po suverenoj volji zakonodavca. Drugo, sada nam Vlada kaže da ribari prihvaćaju njen prijedlog o daljnjoj jednogodišnjoj odgodi primjene ZERP-a na članice unije. Pa što su ribari u svojoj pragmatičnosti i mogli napraviti nego reći, bolje išta nego ništa ili daj, što daš. To im je jedino i preostalo nakon što je Vlada svojim izuzetno pogrešnim postavljanjima prema zahtjevima iz Rima, Ljubljane, Bruxellesa potpuno pokvarila izglede za trenutnu primjenu ZERP-a na članice unije. A sada kada ribari i nemaju drugog izbora Vlada ih predstavlja kao krunski dokaz da je jednogodišnja odgoda odlično rješenje oko kojega se i svi drugi trebaju složiti. I treće, uz sve ovo i povrh svega ovoga Vlada plasira u javnost optimističke ali ničem potkrijepljene tvrdnje da jedino ovakav njen prijedlog o jednogodišnjoj odgodi ima potporu Europe, Italije, Slovenije. Usput uvjerava javnost da bi svaka kraća odgoda dovela do automatskog prekida pristupnih pregovora sa Europskom unijom. Mi doduše ne vidimo nikakvih jamstava da će ovaj Vladin prijedlog zaista naići na razumijevanje Italije a pogotovo ne Slovenije a da će ga i Bruxelles smatrati usuglašenom a ne jednostavnom promjenom režima ZERP-a na članice unije. I kada sve to uzmemo u obzir SDP-u nije lako naći dovoljno dobrih razloga da odustane od svog zajedničkog prijedloga odluke sa HSS-om koja je ponovno kažem ovdje u proceduri a kojom tražimo da se ZERP odmah, bez daljnje odgode počne primjenjivati i na članice Europske unije. Ako se Vlada nastavi tako defanzivno postavljati u obrani naših stavova onda su rizici za uspješnu zaštitu nacionalnog interesa održavanja pregovaračkoga procesa sa Europskom unijom jednako visoki i u varijanti proglašenja jednogodišnje odluke i u varijanti trenutnog aktiviranja ZERP-a. Ali svemu usprkos SDP želi biti konstruktivna i odgovorna oporba. Ocijenili smo da Vladin prijedlog ide ali nažalost još uvijek nedovoljno u pravcu našeg prijedloga o trenutnom aktiviranju ZERP-a za sve države. Uvažili smo i suglasnost ribara pa makar ona bila iznuđena. Zbog toga smo definirali posljednju crtu mogućeg rješenja za aktiviranje ZERP-a na članice unije. Idemo sa amandmanom kojim tražimo da se ekološka komponenta ZERP-a primijeni odmah na sve članice a da se njegova ribolovna komponenta počne primjenjivati na članice Europske unije najkasnije do 1. srpnja 2007. godine. Razlika će se nekima možda učiniti sitnim licitiranjem ali za nas je ona od posebne političke i provedbene važnosti. Naime, prihvaćanjem odgode do iza parlamentarnih izbora ušli bismo u postizborni vakum, u razdoblje u kojem niti Sabor niti Vlada najvjerojatnije ne bi počeli normalno funkcionirati a za očekivati je da bi članice Europske unije bez obzira što bi se formalna odluka donijela sada već ranije upravo u trenutku stvarnog aktiviranja ZERP-a pojačale pritiske na Hrvatsku i na naš pregovarački proces i to baš onda kada bi naša sposobnost učinkovite političke i diplomatske reakcije bila potpuno smanjenja i oslabljena odnosno stvarno nepostojeća. Ne ulazeći u špekulacije hoće li se ovim teškim pitanjem poslije izbora morati baviti nova ili stara koalicija načelno nije prihvatljivo da jedna Vlada prebacuje svoju odgovornost u razdoblje nakon svoga mandata u razdoblje neizvjesnosti, pogotovo kad je ta Vlada i stvorila probleme koje bi sada trebao rješavati netko drugi. SDP nije ni školski sindikat ni neke druge udruge pa da olako pristaje na ponašanje Vlade po načelu "drži vodu dok majstori odu". Zato je politički i nacionalno odgovorno da ova Vlada oroči početak cjelovite primjene ZERP-a za vrijeme svoga redovnog mandata kako bi imala vremena još prije izbora nositi se s rješavanjem problema nastalih u njenom mandatu. Naš prijedlog daje dovoljno vremena Vladi da organizira i ubrza sve pripreme u Hrvatskoj za stvarnu primjenu i nadzor ZERP-a ali i za razgovore i pregovore sa Europskom unijom i tu očekujemo da Vlada bude diplomatski i pregovarački uspješna. Na kraju, SDP će glasovati samo za onu Vladinu odluku koja bi uključivala naš amandman a u suprotnom Vlada može i bez našeg pristanka i bez baš tako nužnog političkog konsenzusa osigurati dovoljno ruku za svoj prijedlog. Pozivamo i sve klubove i Vladu da prihvate naš amandman kako bismo zajedno koliko toliko popravili ono što nije bilo ni potrebno kvariti. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Miomir Žužul.
Hvala gospodine predsjedniče. Neobično mi je što je uvaženi kolega Mimica završio u zadnjem pasosu govoreći kako je načelno neopravdano da jedna Vlada donosi odluku koju će onda ostaviti za provedbu drugoj Vladi jer upravo se to dogodilo 2003. kada je tadašnja vladajuća koalicija donijela jednu promišljenu odluku i potpuno je netočno da je ona donesena u duhu Venecijanske konferencije upravo suprotno a krajnje je cinično od gospodina Mimice da u opravdanju zašto baš sada, pa svi znamo zašto baš sada, radi izbora. Ali je cinično da se onda kaže zašto nije doneseno devedesetih godina. Pa kolega Mimica kao i dobar dio nas vjerujem svi ovdje znamo da devedesetih godina je bilo i nekakvih drugih prioriteta i da nije trebalo praviti iste granice na zapadu kao što su bile na istoku. Hvala.
Ministrica Kolinda Grabar-Kitarović. Izvolite!
Zahvaljujem gospodine predsjedniče Sabora. Poštovane dame i gospodo saborski zastupnici! Još jednom referirajući se na zapisnik koji je javno objavljen od 4. lipnja 2004. godine ponavljam da se u njemu informiralo o suverenoj odluci Hrvatskoga sabora koji je donio odluku da se neće primjenjivati ZERP do donošenja, do zaključenja Partnerskog ugovora o ribarstvu. I govori se da tijekom tog razdoblja neće biti promjena. Međutim, kako su se i okolnosti promijenile, kako se sporazum o partnerstvu i ribarstvu neće zaključivati obzirom da će Hrvatska uskoro stupiti u pregovore o poglavlju 13. ribarstvo tako postoji potreba i za modifikacijom saborske odluke o provedbi ZERP-a. Tu je HDZ principijelan ne osvrćući se na argumente iz 2003. godine kada ponavljam bili smo u sasvim drugoj situaciji. I svakako, komentirajući činjenicu koja apsolutno ne stoji da predsjednik Vlade ili ova Vlada dobro ne vodi pregovore odnosno proces pristupanja Europskoj uniji podsjećam da je tijekom mandata ove Vlade Hrvatska dobila pozitivno mišljenje odnosno AVIS kandidaturu, da je počela pregovore, da je završila screening, da je provizorno zatvorila dva poglavlja u pregovorima i da ćemo uskoro krenuti između ostalog i u otvaranje pregovora o poglavlju o ribarstvu. A prijedlog izmjena odluke o provedbi ZERP-a koji smo podnijeli pred Hrvatski sabor upravo štiti nacionalne interese kao što sam i ranije istaknula kako interese ribara i ribarske industrije, ribarskog sektora tako i interese procesa pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Mimica. Izvolite!
Hvala lijepa. Poštovana gospođa ministrica je netočno ustvrdila da usuglašeni zapisnik sadrži samo izjave o onome što je Hrvatski sabor napravio, što je donio u svojoj odluci. Treći stavak tog usuglašenog zapisnika glasi: "Hrvatska je potvrdila da tijekom tog razdoblja neće biti promjena u postojećem režimu za države članice Europske unije u predmetnom području Jadranskoga mora.". Znači, Vlada se izjasnila ne samo o onome što je bilo nego i onome što neće biti, što je suvereno pravo Sabora. Što ako danas donesemo odluku o primjeni ZERP-a na Europsku uniju, to će značiti da smo promijenili režim što po ovom usuglašenom zapisniku smo obećali da nećemo učiniti, ne mi nego Vlada.
Poštovani zastupnik Ivica Pančić.
Gospođa ministarka kaže: "Vlada dobro vodi pregovore", što mislim da je potpuno pogrešno jer građani bi možda poželjeli da Vlada malo lošije te pregovore vodi jer postavljaju pitanje tko zna čime ćemo te vaše uspjehe još morati platiti. Danas odustajanjem od ZERP-a, jučer uvođenjem kvota na izvoz šećera, sutra tko zna.
Pogrešno nije netočno. Netočno može biti pogrešno ali pogrešno nije netočno. Ministar Božidar Kalmeta.
Gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici! Pa ja želim ovdje kazati jasno da ova odluka koju Vlada predlaže nije odluka o odgodi nego je ona upravo suprotno, primjena ZERP-a do najkasnije godinu dana. I ne mijenja ova Vlada stavove nego se kao što je i kazano ovdje mijenjaju se okolnosti, a postavljam ja pitanje sad isto tko je branio bivšoj Vladi proglasiti ZERP tada bez odgode? I to na kraju mandata? Tko je to branio i zašto to tada nije proglašeno? Ja ću vam reći zašto? Zato jer nisu napravili apsolutno ništa da bi se ZERP mogao proglasiti, da bi mogao stupiti na snagu. Jer pitanje ZERP-a je jedno složeno pitanje i to ribari koji su najzainteresiraniji za ZERP itekako znaju jer da bi se ZERP mogao aktivirati odnosno da bi se skinula suspenzija, ajde da sad da se ne igramo riječima treba napraviti čitav niz drugih preduvjeta da bi se takva odluka mogla donijeti, da bi ta odluka mogla stupiti na snagu. I baš ova Vlada će do kraja svog mandata napraviti i zaključiti sve pretpostavke da bi se najkasnije kao što ovdje i piše ta odluka mogla i početi primjenjivati odnosno da bi se mogla skinuti suspenzija i na zemlje članice, i na zemlje članice Europske unije. Vi ste gospodo odgodili primjenu odluke ZERP-a za godinu dana. Ali nije to jedini primjer. Vi ste, ne pa govorim već, ja samo, dakle bio je i Zakon o Željeznici ako se sjećate isto s odgodom od, ne znam, godinu dana. Pa je bio Zakon o telekomunikacijama pa se isto to odgađalo godinu dana. Dakle svaka odluka koja je bila, koju je trebalo donijeti odgovorno, iza koje je trebalo stajati je odgađana. Da ne kažem da Pomorski zakonik kao temelj u ovoj zemlji koja jest pomorska zemlja, koja je trebala postati «de iure» što sada i je pomorska zemlja, nije donesen i tako dalje i tako dalje. I nije točno gospodine Mimica da ova Vlada nije napravila ništa. Nije točno gospodine Mimica. Ja ću, mada je o tome bilo kazano već dosta ja ću i to kazati. Spomenula se ovdje ta ribarska flota. Možda, slažem se, možda je to malo presporo, ali nije sporo. Možda je sporo. Ali prije toga nije bio, nije nikakav projekt takve vrste nikad. Tko je branio jedan takav sličan projekt? Ovo je projekt u kojem 30% sredstava država daje bezpovratno. I 26 brodova se jer su potpisali ugovor za izgradnju, 7 za rekonstrukciju taj program se nastavlja. Mi ćemo ga pojačati i sredstva su osigurana. Isto tako kad su u pitanju ribarske luke jedan od problema koji tišti ribare su i ribarske luke. Ne samo ZERP. ZERP je samo jedan od problema koji njih tišti, ali svakako su i ribarske luke. Taj projekt također ide i taj projekt i ti, i novci za to su osigurani u državnom proračunu na dvije pozicije. Dvije luke, izgradnja dvije luke će početi slijedeće godine. Vjerojatno će biti završena sa kontinentom na dalje. Još jedan veliki problem koji tišti ribare a to je pitanje pogotovo u ljetnim mjesecima pristajanja, iskrcavanja te ribe. Kada im se ne dozvoljava uči u županijske luke jer je očito tima koji dolje time upravljaju zgodnije da tu budu jahte i tako dalje i tako dalje. Bio je zakon ovdje na raspravi o izmjenama i dopunama Zakona o pomorskom dobru i morskim lukama gdje se uvodi obveza da svakoj županijskoj luci se mora osigurati privez za ribarske brodove. Prema tome ima čitav niz drugih, drugih okolnosti koje su bitne i koje treba napraviti da bi se ZERP mogao primjenjivati. I zato, i zašto najkasnije do godinu dana? Zašto ta odgoda? Zato jer je to primjeren rok u kojem će ribari, u kojem će se ribari prilagoditi novim okolnostima u djelu alata i opreme. Ja sam bio u Brelima na Cehu ribara i tada je o tome bilo jasno govora i traženo je i dobacivano mi je iz publike: «Recite kada!» Dakle njih interesira kada? Njima je jasno da to, nije bitno da to bude sutra niti je moguće da bude sutra, ali recite kada? I čuli smo prije jasno iz izlaganja i vas poštovanih zastupnika a i mojih kolega ovdje i kolegice da je taj rok s njima usuglašen. Prema tome lako je kazati i to lijepo zvuči: «Aktivirajmo sutra ZERP». To lijepo zvuči, to je lijepo čuti međutim to je jedan ozbiljan posao koji zahtijeva jednu primjenu dok se ne pripreme unutar Republike Hrvatske sve zainteresirane strane, dakle unutar RH sve zainteresirane strane kako bi se stupanjem na snagu taj ZERP mogao primjereno koristiti i kako bi se taj ZERP mogao i štititi. I kad je u pitanju zaštita, zaštita Jadrana da ina to odgovorim s nekoliko rečenica jer je bilo o tome također govora. Činjenica je i jedan veliki stručnjak za ZERP je rekao sljedeće: jedino što je gore od neproglašenja ZERP-a jest nemogućnost njegova nadzora i kontrole. I to je činjenica. Taj ZERP ako ga proglasimo treba ga jasno i kontrolirati. I tu su napravljeni krupni koraci, ispričavam se, na kontroli i na zaštiti tog ZERP-a. Ne još dovoljno, koliko treba, ali su napravljeni krupni pomaci. Ovog časa ZERP štiti 16 brodica, brodova ispričavam se, 20, 89 brodica, 6 zrakoplova, 4 helikoptera, jedna bespilotna letjelica, radarski sustav, automatska identifikacija brodova i tako dalje i tako dalje. I taj sustav se, i taj sustav se usavršava i to je potrebno do proglašenja ZERP-a još upotpuniti i zaključiti. Prema tome dozvoljavam da se i maše glavom, dozvoljavam da se smatra da to nije dovoljno, ali ja samo kažem da su napravljeni itekakvi iskoraci kad su u pitanju ne samo ribari nego kad je u pitanju i zaštita Jadrana o čemu će se ovdje, neću govoriti i čitav niz ratifikacija i pravilnika koji smo donijeli kad je u pitanju zaštita Jadrana. Tako da ponavljam što sam rekao prije da će do kraja, najkasnije do kraja mandata ove Vlade biti ispunjeni i svi drugi uvjeti da bi se doista ZERP mogao početi primjenjivati odnosno da bi se mogla skinuti suspenzija i sa zemalja članica Europske unije.
Ispravci netočnih navoda, poštovani podpredsjednik Mato Arlović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, poštovani ministar je dozvolio sebi izjaviti ne mijenja ova Vlada odluke već se mijenjaju okolnosti. Činjenica je da je ova Vlada nakon donošenje odluke o odgodi primjene odluke o provedbi ZERP-a izvlastila Hrvatski sabor, a ne samo promijenila odluku time što je između ostaloga dala i potpisala zapisnik kojim je prihvatila, citiram: "Hrvatska je potvrdila tijekom tog razdoblja neće biti promjena u postojećem režimu za postojeće države članice Europske unije u predmetu područja Jadranskog mora.", čime je ušla u nadležnost Hrvatskog sabora i nije smjela to potpisati, nego to je isključivo nadležnost Hrvatskog sabora. Jer on ima pravo mijenjati ili ne mijenjati svoju odluku, a ne Vlada. A na osnovu toga je Europsko vijeće, Vijeće Europskog parlamenta Europske unije pod točkom 38. zauzelo stajalište, Europsko vijeće zapaža hrvatsku odluku da ne primjenjuje ZERP u konkretnom dijelu i prihvaća sporazum i dogovor kojeg su potpisale ove članice ovi triju zemalja. U takvoj situaciji hrvatska Vlada sada sa novom promjenom ove odluke mijenja te svoje odluke i mijenja ne samo odnose prema Europskoj uniji nego i odnose prema Hrvatskom saboru i sve nas zapravo polako dovodi u teške zablude …
Hvala lijepa kolega Arlović. Ovo je bilo izražavanje neslaganja i ocjena navoda. A niste se opće niti pozvali na ispravak netočnog navoda.
Ja sam se pozvao …
Niste se uopće ni pozvali, niti ste naveli koji je navod …
… [[Govornik se ne razumije.]]
Ne možete govoriti dok ja govorim. Gospođa zastupnica Željka Antunović, ispravak netočnog navoda.
Netočan je navod poštovanog gospodina ministra da ribare ne traže aktiviranje zaštite Jadrana sutra. Točan je navod gospodine ministre da ribari traže zaštitu Jadrana od pretjeranog izlovljavanja od strane talijanskih ribara jučer, a ne sutra. I to je točan navod kojeg treba uzeti u obzir kad se donosi još jedna odluka o odgodi primjene sustava zaštite Jadrana.
Poštovani zastupnik Marin Jurjević.
… [[Govornik naknadno uključen.]] ne, netko me isključio. Slučajno me kolegica isključila, da. Dakle netočna je izjava gospodina ministra s kojom je počeo svoje izlaganje da ovo nije odluka o odgodi. Jer je na kraju, pred kraju svog izlaganja sam ispravio svoj netočan navod konstatacijom, citiram ga: "Zašto za godinu dana? Zašto ta odgoda?". Dakle sami ste na kraju priznali da se radi o odgodi. Ono što je cinično i nedopustivo i što nije istina i što je netočno šta to opravdavate ribarima i njihovim stavovima. To je nešto što je čak nedopustivo. Kad znamo šta oni žele. Ministre, znate vi kao i ja da su oni upravo obratno, za to da se uvede to, da se uvede, a ne da se odgađa. Zato nemojte s njima prodavati, sami sebe ste demantirali.
Poštovani zastupnik Neven Mimica, ispravak netočnog navoda.
Ispravljam netočan navod uvaženog gospodina ministra kojim je on ustvrdio da sam ja izjavio da Vlada nije ništa napravila za ribare. Takvu tvrdnju, takvu izjavu neće naći u fonogramu. Ali naći će tvrdnju da tempo kojim Vlada obavlja ribarske reforme će te reforme završiti tek za 10 godina, što je premalo nakon 3 godine stanke i nakon samo, samo nakon jedne godine koliko ima za završetak posla tih reformi.
Poštovani zastupnik Zdenko Antešić, ispravak netočnog navoda.
Hvala lijepa. Gospodin ministar je u svom izlaganju rekao da ZERP za ovu Vladu, da je ZERP za ovu Vladu ozbiljno pitanje te da treba napraviti ozbiljne pripreme za njegovu primjenu, misleći pri tome na obalnu stražu i pitanje nadzora, ribarsku flotu, luke, burze ribe itd. Da je to tako, dakle da je to tako ne bi se čekao kraj mandata ove Vlade, te da se o tim ozbiljnim pripremama počne govoriti tek u ovo predizborno vrijeme.
Hvala. Mi ćemo jasno raditi po svemu sudeći trebati raditi bez stanke. Obzirom da još imamo dva kluba i 20-ak zastupnika. U ime predlagatelja, poštovani zastupnik Ante Markov.
Poštovani gospodine predsjedniče, predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Da se ne bi stekao krivi dojam, mi danas ovdje ne raspravljamo o odluci iz 2003. godine i okolnostima pod kojim je ona donesena. Iako je notorna činjenica da pravni osnov prijedloga sadašnje Vlade upravo izlazi i iz odluke od 2003. godine. To je notorna činjenica. Ona se ne smije kritizirati jer upravo ovaj prijedlog Vlade proizlazi iz te činjenice. Vladi nitko nije smetao da nađe i druge pravne elemente osnove i da na njima zasniva prijedloge temeljem kojih se odlučila na zaštitu Jadranskog mora 25 tisuća kvadratnih kilometar. To su činjenice. Mi sada možemo o njima govoriti na ovaj ili na onaj način. Ali tema današnje rasprave je rasprava o različitim prijedlozima na koji način se želi postići aktiviranje zaštite ovih resursa. Mi smo vrlo jasno se očitovali o određenim činjenicama koje su bitne i koje nikakva retorika niti pokušaj da se izbjegne kritika koja opravdano dolazi iz oporbenih redova da se ona umanji. Ona se ne može na taj način umanjiti. Retorika neće umanjiti gospodina ministra Kalmeta činjenice. A činjenice su vrlo jasne. One kažu da gotovo sve otočne i obalne zemlje, pa i one koje su članice Europske unije imaju svoj gospodarski pojas ili ekološko-ribolovni pojas. Ima ih preko 130. I to je upravo na sukladno Međunarodnoj konferenciji, konvenciji o pravu mora. Druga činjenica, Italija u ovom momentu na području ZERP-a izlovljava oko 94% iz prostora ZERP-a. Ostatak se odnosi na nas i Italiju. Tako je. Da u ovom momentu nije moguće na tom prostoru primijeniti niti jedan bilo ribarski, bilo ekološki zakon koji bi omogućavao zaštitu i selekciju mogućnosti izlovljavanja i to je činjenica. Da po pitanju ekologije uistinu nismo trebali čekati sve ove godine da taj dio Jadranskog mora koji je najizloženiji mogućem zagađivanju, koji je izuzetno prometan, zaštitimo upravo temeljem ovog zakona. Da naši susjedi ako se osvrnemo na njih, su upravo u ovom vremenu od 2003. pa na ovamo, donosili svoje zakone kojima su uređivali jednostrano svoje odnose donošenjem zakona koji je donijela Italija i onog koji je također van konzultacije jednostrano donijela Slovenija i to je činjenica. No, najvažnija činjenica leži u poziciji u kojoj se nalazi danas Republika Hrvatska i to upravo pregovaračka Republika Hrvatska, a to je pregovaračka pozicija kada počmu pregovori o ribarstvu, a oni će najvjerojatnije početi u siječnju iduće godine. Na osnovu kojih pravnih elemenata i standarda uz ovakvu odluku koja, da li je odgoda, nije li odgoda, u svakom slučaju nije konkretna. Ona nije decidirana. Iz nje se pravno ne izvaditi ona kvaliteta koja će našim pregovaračima trebati. Drugim riječima morati će biti još jedna odluka bi trebala vremenski potvrditi ovu odluku i to je najveći nedostatak ovog prijedloga koji je pred nama, zato što naravno nemamo vremena za tako nešto. Prema tome pregovaračka pozicija Republike Hrvatske u poglavlju ribarstva vrlo je ozbiljno ugrožena činjenicom da najvažniji argument za traženje izuzetaka na području ribarstva koje su susjedne zemlje, koje su zemlje kojima se možemo uspoređivati od Malte i drugih, uspjele dobiti i staviti na svoju stranu mi kroz ovako donesenu odluku koju je Vlada predložila danas ne možemo na zadovoljavajući način primijeniti. Zašto smo smatrali i zašto smatramo da je bolje, da je važnije i da će biti djelotvornije za svih nas da se ova odluka vremenski ne postavlja na način do konca ili do početka 2008. godine nego da je proglasimo sada i danas. Zato što vrlo često, a svjedoci smo upravo u ovoj temi, pa mi na raspravu čekamo koliko, dvije godine, gotovo dvije godine se čeka da bi se raspravilo po prijedlozima pojedinih klubova zastupnika o ovoj važnoj temi. Ja nisam posebno uvjeren da će se praksa promijeniti. Ako bi se praksa nastavila u ovom rasporedu vremenskom, tada bi značilo da ćemo negdje 2008. godine biti spremni za jedan kvalitetniji nastavak rasprave po ovoj temi, tada ćemo vjerojatno imati i neke druge okolnosti, ali u boljoj poziciji nećemo biti ni mi, ni ribari, a ni onaj ribolovni pojas koji se prostire na 25 tisuća metara, kilometara kvadratnih. Prema tome, ako je po praksi suditi to dobro nije. Zbog toga je vrlo važno i upravo svjesni da odluku ne želimo donijeti da bi ona bila protivna praksi u Europskoj uniji, da bi ona bila protivna bilo kojim međunarodnim sporazumima koje smo potpisali, naravno ovaj od 4. listopada 2004. ne držim za ozbiljni sporazum. To je ono kako sam rekao, šaputanje koje ne predstavlja argument. Prema tome ako njega zanemarimo, ne postoji niti jedan dokument koji Europska komisija u bilo kojem obliku uputila Republici Hrvatskoj u smislu iskazivanja nezadovoljstva po pitanju aktiviranja ZERP-a i prema članicama Europske unije. Takav dokument nemamo. Svi koji su govorili kazali su da ne postoji pritisak koji zabranjuje to. Bilo bi dobro, bilo bi vrijedno, bilo bi politički mudro ako ima takvih razloga da ih svi skupa znamo, da se svi skupa možemo pokušati dogovoriti. No takvih naznaka nema. Prema tome mi ćemo i dalje ostati na onoj poziciji koju smo u početku kazali, koncenzus očekujemo ukoliko se svi skupa dogovorimo da proglasimo ekološko-ribolovni pojas danas.
U ime predlagatelja HSP-a, poštovani zastupnik Miroslav Rožić. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici, gospodine ministre, državna tajnice i svi ostali. Ministrica Grabar Kitarović je ovdje u ime predlagatelja između ostalog u svom posljednjem nastupu rekla da su se 2003. smo bili u posve drugoj situaciji nego što smo se nalazili prije toga. Doista, u pravu je potpuno. Naime, 2001. godine kad je klub HSP-a podnio prijedlog o proglašenju gospodarskog pojasa, ministrica Grabar Kitarović i njezina stranka zdušno su podržavali taj naš prijedlog, a onda 2003. našli smo se u posve drugoj situaciji. Postavlja se pitanje u kojoj posve drugoj situaciji. Šta se to dogodilo od 2001. do 2003. da smo se našli u posve drugoj situaciji. Meni nije poznato da se bilo šta značajno dogodilo u ovoj problematici od 2001. do 2003. osim jedne stvari, a to je da je 2003. godine nastupilo vrijeme kada je ZERP trebao stupiti na snagu. To je jedino što se promijenilo. U međuvremenu su se vjerojatno odvijali različiti dogovori, različita obećanja. Šta je uslijedilo iza te 2003. godine kada je 2004. odluka Sabora, odnosno na prijedlog HDZ-ove Vlade i prihvaćeno odlukom HDZ-ove većine, odgođena primjena i postojećeg ZERP-a i tu se nešto u međuvremenu dogodilo. Pretpostavljam neki dogovori, neka obećanja, bili oni đentlmenski dogovori ili bilo kakvi drugi. No, od dokumenata nemamo apsolutno ništa što bi nas dovelo u neku posve drugu situaciju kao što tvrdi ministrica. Ono što se dogodilo 2004. godine bila je zapravo samo micanje datuma iz one odluke o primjeni ZERP-a, ništa drugo. 2004. godine se taj datum maknuo, nestao je. I šta se događa danas? Danas mi samo vraćamo taj datum natrag. Ponovno proglašavamo neki datum i nemamo ali apsolutno nikakva jamstva kad taj datum dođe da neće opet biti maknut. Ovisno, naravno, o tome hoće li pregovori u ribarstvu u međuvremenu započeti, a kamoli završiti. Dakle, rekao je ministar Kalmeta, nije ovo, mi danas ne raspravljamo, kaže on, nije ovo odluka o odgodi. Doista, u pravu je, nije ovo odluka o odgodi. Ovo je odluka o potvrdi odgode koju već imamo. Već smo odluku o odgodi donijeli, sada samo danas raspravljamo da potvrdimo to i da ponovno vratimo datum kao što je to bilo prije 3 godine. Nije u obrazloženju tada 2004. godine kad je HDZ u ovom Saboru izglasavao odluku o odgodi nije u obrazloženju rečeno da postoje neki dogovori. S kim i oko čega? Da li postoje dogovori s Europskom vijećem, da li postoji dogovor s Europskom komisijom ili možda kakav džentlmenski dogovor? No u svakom slučaju postavlja se pitanje za nas kao predlagatelje i za cjelokupnu hrvatsku javnost kako smo mi to, gospođe i gospodo, od 2001. godine do danas zapravo došli sa teme međunarodnog prava na temu politike. Šta se to zapravo dogodilo u međuvremenu da smo od međunarodnog nedvojbenog prava da proglasimo gospodarski pojas i to jednostrano, ja ponavljam ovdje jednostrano, i zato što drugog načina, ali ne postoji nego jednostrano. U međunarodnom pomorskom pravu ne postoji način proglašenja gospodarskog pojasa koji je višestrani. Postoji samo jednostrani i sve zemlje koje su ga do sad proglasile, proglasile su ga dakako jednostrano. Pa i ovo što je Finska proglasila svoj gospodarski pojas prošle godine također je jednostran. Nije se ona sa nikim savjetovala i to u vrijeme svog predsjedanja Europskom unijom. Prema tome, skinimo jednom sa dnevnog reda tu sintagmu u našim govorim jednostrano jerbo drugačije od jednostranog i ne postoji. Ne treba govoriti jednostrano. To je naša odluka. Naravno da je jednostrana jer međunarodno pravo drugačiju ne poznaje. Ali znate što je jednostrano i gdje treba možda koristiti riječ "jednostrano"? Jednostrana je ova Odluka o odgodi ZERP-a. To je jednostrano. To je odluka koja nije bazirana na međunarodnom pravu i ona je politički jednostrana. Samo mi proglašavamo svoj ekološki, odnosno zaštićenu ekološko-ribolovnu zonu ili gospodarski pojas ili bilo šta drugo, samo mi na cijelom svijetu jednostrano odgađamo odluku koju smo donijeli. To je jednostrano. Rekao je ministar Kalmeta također, jedino što je gore od ne proglašenja ZERP-a je njegovo neprovođenje. Sjajna logika. Doista. Postavljam ovdje pitanje onda ovoj Vladi što se, šta je onda recimo sa Zakonom o kontroli genetski modificiranih organizama? Nemoguće ga je provesti, ne provodimo ga, šaljemo još uvijek van kad je u pitanju određivanje količine genetski modificiranih, dobro ispravite, vi mi recite koji laboratorij to radi a onda neka to taj laboratorij potvrdi javno hrvatskoj javnosti da je on u stanju to učiniti, odrediti sadržaj genetski modificiranog organizma u nekom proizvodu. Odnosno, sadržaj proizvoda iz proizvedenog genetski modificiranim organizmom u nekom proizvodu. Primjerice, recimo hormona rasta u hrani za krave muzare, koliko ima hormona rasta koji je porijeklom iz genetski modificiranih bakterija. Koji će to laboratorij u Hrvatskoj odrediti? Pa ipak, dakle, iako ne možemo provoditi imamo taj zakon, a da ga ne možemo provoditi to je dovoljno da se samo prošećete po ovim "Pionirovim" poljima kukuruza i svega ostalog što se kod nas sadi i sjeme koje stiže u Hrvatsku, i tko ga kontrolira i na koji način. Ili ako je doista točno što kaže ministar Kalmeta da je jedino gore od ne proglašenja ZERP-a da je jedino gore njegovo neprovođenje, onda doista ne znam šta se to događa sa Slovenijom koja je proglasila svoj gospodarski pojas, a ona je svima nama, ona valjda može provoditi taj svoj zakon jer je Slovenija svima na svijetu poznata pomorska sila po svojoj mornarici i obalnoj straži koja to vrlo efikasno sigurno može provoditi. Ali su svejedno donijeli zakon, oni ne shvaćaju da je gore ako ga ne mogu provoditi. Hvala lijepo.
Hvala. Klub HSLS-a, poštovani zastupnik Ivan Čehok. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici, gospodine ministre. U ovih posljednjih 5 godina mi smo oko ove naše zemlje i oko nas samih stavili već mnoge pojase. Možemo reći da smo opasali bokove i sa gospodarskim i sa ekološkim i sa ribolovnim i sa ekološko-ribolovnim i sa ekološkim koji odgađamo i sa ribolovnim koji odgađamo i sa ekološkim koji odgađamo za 7 mjeseci, a ZERP za godinu dana. Opasali smo se mi, dakle, sa različitim pojasevima ali sve mi se čini da nam nažalost gaće i hlače i dalje padaju. I unatoč činjenici da pokazujemo mišiće izgleda da nam ti mišiću koji drže te naše pojase doista nisu dovoljno čvrsti, ta naša muskulatura i da nam sve više naše vlastite gaće i hlače klize prema koljenima. I to je ono što nije dobro, pa mi se katkada čini i da mi sami pomalo povlačimo jedni druge, da pokušavamo na neki način se razgolititi. Kad smo u oporbi onda razgolićujemo poziciju premda smo zapravo zastupali iste stavove ili još gore kad smo bili pozicija. Pa kad onda iz oporbe pređemo u poziciju onda ponovno mijenjamo stavove. Čini mi se da je na djelu stvarno jedno posemašnje svlačenje i presvlačenje koje zbunjuje naše građane, koje je evo zbunilo i same ribare na kraju koje umanjuje vjerodostojnost hrvatske politike. Rekao bih možda da se i može shvatiti u zemlju u kojoj je doista mnogo konvertitskih pa i pervertitskih izjava i ponašanja, tako nešto. Mislim da Hrvatski sabor mora biti gospođe i gospodo iznad interesa usko stranačkih koji se maskiraju u pozicijske i iznad interesa usko stranačkih i koalicijskih koji su zaodjenuti u opozicijsko ruho. I opozicija je dužna voditi nacionalnu politiku, državničku politiku u Hrvatskome saboru, bez obzira je li prije toga bila pozicija i jednako tako pozicija je dužna saslušati opoziciju kad je riječ o važnim nacionalnim ili ako hoćete građanskim temama. Ovako mi se čini da doista kao na nekakvom velikom manevarsko bojnom polju mijenjamo zasjede, jedni druge sačekujemo u zasjedamo, zapravo svi zajedno padamo u zamku vlastite nevjerodostojnosti. Opasujemo se tim pojasevima, izgleda kao da znate imamo na sebi desetak pojasa a zapravo cijelo vrijeme odgađamo njihovu primjenu odnosno to je isto kao da ja sada pokušam staviti pojas oko hlača ali ga zapravo ne zakopčam. Da ne bi bilo po onoj Radićevoj zakopčajmo ili otkopčajmo lajbek pa zakopčajmo, otkopčajmo pojas. Pitanje je naravno pri tom što mi zapravo, što mi zapravo kupujemo tim stalnim odgodama? Kupujemo li mi vrijeme? Ako kupujemo vrijeme, onda mislim da radimo i da se igramo čorava posla jer vrijeme nažalost nama gospođe i gospodo od '93., od 2003. do danas ne samo da nije saveznik. Vrijeme za naše građane je vrijeme za našu Hrvatsku ljuti neprijatelj. Mi nemamo vremena dostići europske standarde u ne mislim prije svega na standarde općenite, političke, demokratske nego standarde koji osjećaju naši građani svakodnevno na svojoj koži. Nama je vrijeme ljuti neprijatelj. Kupovati vrijeme sa godinom, dvije godine, šest mjeseci ili sedam mjeseci odgode, pa onda ponovno odgađati odgodu mislim da je to neozbiljno, mislim da to pokazuje da nismo shvatili da nam vrijeme mora biti saveznik. Nego u toj nekakvoj nepodnošljivoj lakoći odstojanja, u toj nekakvoj nepodnošljivoj lakoći odgađanja, stalno mislimo da s vremenom će se valjda nešto promijeniti. Kupujemo li mi možda naklonost? Želimo li sada godinu dana nastojati zadobiti nečiju naklonost? Steći nečije ponovno povjerenje? Ja vas uvjeravam da to nećemo napraviti odgodama jer stara sofistička les … [[Govornik se ne razumije.]] potenciori cede odnosno opći je zakon, poštuj moćnijega i jačega mislim da je nešto što mi ne smijemo nikada prihvatiti. Pravilnost u međunarodnim razmjerima ne može biti sofistička korist jačega i moćnijega. Ako postajemo ili želimo postati procesom pregovora, dio ravnopravnih zajednica, ravnopravnih naroda međunarodne zajednice onda itekako moramo pokazati da smo sami prema sebi odgovorni i ozbiljni i ne stalno odgađati. Kad smo 2003. usvajali zakon, kad smo govorili ovdje u Saboru, mi u HSLS-u tad smo rekli da umjesto isključivo gospodarskoga pojasa koji je međunarodno pravni institut, koji je reguliran međunarodnim konvencijama, za koji postoji način razrješavanja mogućih konflikata između zemalja. Mi usvajamo nešto što se zove ekološki ribolovni pojas koji je zapravo jedan zastarjeli običajni međunarodni institut i za koji makar smo ga i prihvatili i možda supsumira 90 ili 95% onoga što je isključivi gospodarski pojas osim možda umjetnih otoka kojih i tako nema ali ipak ako dođe do konflikata običajno pravo nema stalnih mehanizama razrješavanja konflikata. To ima isključivo gospodarski pojas. Umjesto da sada ponovno nastojimo budući da je pozicija Hrvatske zahvaljujući ovoj Vladi, to moramo priznati ojačana, budući da smo zemlja kandidat i pregovaramo manje-više uspješno, mi sada ponovno vraćamo ekološko-ribolovni pojas koji je jest nekakav čudnovati kljunaš, nekakva himera, nešto što možemo jednostavno zamijeniti ili mogli smo zamijeniti ekološkom zonom, isključivim ekonomskim pojasom i na taj način zapravo i moguće konflikte do kojih će vjerojatno doći podvesti ili zatražiti očitovanje i zatražiti razrješavanje na po međunarodnim konvencijama utvrđeni način. Prema tome, mislim da nismo trebali na takav način raditi kao i danas, kao i danas. Ako uzmemo u obzir činjenicu gospođe i gospodo, da ne samo na ovom području nego i na tolikim drugim područjima kad su u pitanju pojasevi, zone ili različita područja nismo suvereni ili ne znamo nametnuti svoju suverenost. Pa mi još raspravljamo o tome čija je DTK mreža, molim vas lijepo, koja možda ide ispod naših nogu, koja ide ispod pločnika kojim hodamo, ispod nogostupa. Mi o tome raspravljamo u jednoj suverenoj državi. Mi imamo pomorsko dobro kojim se već petnaest godine ne koristimo na jedan integralni, strateški, cjeloviti način nego malo nasipavamo, malo gradimo, malo dajemo hotelima, malo dajemo kampovima, malo uzimamo natrag, malo dajemo u koncesiju. Mi ni to nismo stavili pod svoju gospodarsku suverenost, ne. Ne mislim sada političku i pravnu. Dakle, jedna odgovorna država sasvim sigurno, sasvim sigurno bi se pobrinula u petnaest godina za to da zna čiji su kablovi nad ili pod zemljom po kojoj građani hodaju. Jedna odgovorna država donijela bi u petnaest godina strategiju raspolaganja pomorskim dobrom. Jedna odgovorna država ne može stalno odgađati nešto što je strateški, što je Bogom dani, što je prirodni resurs, što je jedno od najljepših mjesta koje postoje uopće i mora. Prema tome, naša je odgovornost da konačno tu odluku donesemo. Mi smo svjesni u HSLS-u upravo zbog ovoga o čemu sam prije govorio da nismo spremni ni koristiti pomorsko dobro, ni različita druga infrastrukturna i komunalna dobra, mi smo svjesni da mi ne možemo od 1.1. zaštićivati i učinkovito nadzirati ekološki i ribolovni pojas. Gospođe i gospodo, nemojmo se zavaravati. Mi imamo četiri nekakva brza patrolna čamca u Hrvatskoj. Četiri, policijska. Jedan se vjerojatno zove "Brzi", drugi se zove "Hitri", treći se zove "Žurni", a četvrti "Fletni". Prema tome mi ne možemo s četiri takva brza policijska patronalna čamca bez sustava dojave što je najbitnije, bez suvremenih oblika satelitskoga i drugog navigacijskog praćenja, bez obalnih straža, bez dobre koordinacije organizacije MUP-a, Hrvatske vojske, različitih drugih udruga, pa ako hoćete i civilnih udruga lokalne samouprave mi ne možemo takvo nešto provesti. Ako danas želimo građanima reći da to možemo onda ja odgovorno tvrdim da izmišljamo i da pretjerujemo, ali mi doista možemo i moramo u roku od 7 mjeseci takvu organizacijsku strukturu ustrojiti, tako posložiti sve službe, tako i međusobno koordinirati da doista možemo učinkovito nadzirati provedbu ekološko-ribolovnoga pojasa. I zato će naš amandman glasiti da od 1.7. primjena ekološko-ribolovnog pojasa u međuvremenu osnivanje jednog međusaborskog, međustranačkog povjerenstva koje će pratiti pripremu za provedbu i koje će izvještavati Sabor o tome, mislim da je to preodgovorno pitanje da bismo stavili samo ministarstvima koja će dakle pratiti na koji način se pripremamo za učinkoviti nadzor primjene ekološko-ribolovnoga pojasa. Mislim da bismo time zapravo došli do nečega što se zove kompromis, modus vivendi između zahtjeva da proglasimo odmah, premda nismo spremni i odgovora ili tvrdnje Vlade i prijedloga Vlade da proglasimo tek 1. ili najkasnije do 1.1.2008. godine. Mislim da jedna suverena, ozbiljna, dobro posložena država, uređena država mora imati snage za 7 mjeseci tako nešto primijeniti.
Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Slaven Letica.
Gospodine predsjedniče, mislim da ste ga trebali upozoriti, ispravljam ovaj netočni navod: "Stalno se opasujemo pojasevima, a hlače nam i gaće padaju." To je inače cijela njegova diskusija bila krajnje vulgarna i izvan konteksta o kojem raspravljamo. Moramo ipak kod estetike retoričke barem minimalno nešto sačuvati samopoštovanje.
To nije ispravak netočnog navoda, to je stilska vježba, stilska ocjena stila, a to ne spada u netočni navod. Poštovani zastupnik Milorad Pupovac, u ime Kluba zastupnika SDSS-a. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Obećao sam svojem kolegi Radinu da ću govoriti kratko i nastojat ću ga poslušati. Prvo, kao što se vidi kad imaš more ne valja, kad nemaš more ne valja. Mađarska je vjerojatno danas u povoljnijoj situaciji nego mi jer nema more i nema ovu problematiku i nije je imala, a mi imamo more pa onda imamo nevolje oko toga i s tim u vezi. Meni se čini da je ovih nekoliko godina rasprave u Saboru i izvan Sabora o ZERP-u zapravo se prilično odmaklo od onoga što je realno pitanje našega mora i da zapravo već prilično dugo ne raspravljamo o ribarskom ribarenju, nego smo zapravo u zoni političkog ribarenja. To jeste jedna vrsta onoga što Englezi zovu political fishing, a nije u pravom smislu te riječi pitanje ribarskoga ribarenja niti doista ozbiljan posao u vezi sa ekološkim temama oko samoga stanja u Jadranu. Dr. Tadić je ovdje koji je sasvim sigurno prvak u pitanju i zaštićenog ekološko-ribolovnog pojasa i gospodarskog pojasa je samo na momenat pokazao neke od satelitskih karata, a bilo bi dobro da smo mi zastupnici, pa vjerojatno i javnost upoznati s tim kako doista izgleda stanje ekološko i našeg dijela Jadrana i talijanskog dijela Jadrana pa da doista znamo o čemu raspravljamo, jer ja mislim prema onom malo što sam sam upoznat i što sam mogao vidjeti da je stanje odavno ušlo u onu zonu koja će se mene upaliti za 10 minuta ili 15 koliko je to znači u crvenom. Isto vrijedi naravno i za stanje ribljega fonda i u našem dijelu Jadrana i u talijanskom dijelu Jadrana. Usporedi li se to sa onim što se radilo '48. godine kao procjene ribljega fonda i sa onim što danas, odnosno početkom 90-tih je rađeno u pogledu stanja ribljega fonda vidjet ćemo zapravo da smo debelo u crvenome. Iz toga razloga mi se čini da bi ovoj problematici trebalo posvetiti bitno drugačiju pažnju, bitno drugačiji pristup i da bi je trebalo izvući iz sfere ovoga političkoga ribarenja. Koliko god ono bilo opravdano zbog prebacivanja odgovornosti sa jednoga kruga na drugi krug, koliko god ono bilo opravdano sa stajališta toga što kolege iz SDP-a govore nemojte nam ostavljati u nasljeđe nešto što biste trebali riješiti danas, ali čini mi se da naša javnost, da javnost zemalja s kojima smo susjedi i da europska javnost treba zapravo znati u kakvom stanju se ekološki gledano i ribarski gledano nalazi naše more. Prijetiti ćorcima, prijetiti punjenjem koje je prazno je politički neodgovorno. Navest ću samo jedan primjer. Mi ne kontroliramo ni našu kopnenu granicu na valjan način prema susjednim zemljama kao što je npr. Bosna i Hercegovina i da imamo mnogo bolje i raspoloživije sredstva i u pogledu ljudstva i u pogledu tehnike nego što imamo kada je u pitanju morska granica. To naravno nitko ne postavlja kao pitanje. Mi smo s jedne strane prije dosta godina proglasili jedan dio Hrvatske područjem od posebne državne skrbi. Ako itko prođe tim područjem od posebne državne skrbi onda će vidjeti da to izgleda kao područje od posebnog državnog zaborava. Jučer sam bio kolegice i kolege u Glini. Svaka treća kuća u tom prelijepom mjestu nad 40-tak, 50 kilometara od Zagreba, svaka treća kuća je naseljena. Ne prazna nego svaka treća je naseljena a predstavlja jedan od najljepših bisera arhitekture iz svojega vremena i iz vremena u kojem je ban Jelačić vodio svoju pukovniju tamo a izgleda gore nego što je vjerojatno izgledalo prije sto godina. Hoćemo li donijeti još jednu vrstu zakona, još jednu vrstu akta iza kojega nećemo imati državu koja će biti u stanju voditi politiku kojom se obavezujemo sa takvim zakonskim rješenjem? Meni se čini da smo se kako se to u narodnoj pjesmi kaže: "Htjeli smo se djelitnuti ali nismo imali snage za to.". I to je sav problem. Prema tome, mi ćemo iz SDSS-a podržati ovaj prijedlog Vlade, ne lake ruke i ne lakog srca zato što ovo što sam spomenuo i što samo djelomično znam, a još više me brine ono što nedovoljno znam kada je u pitanju stanje u našem moru, zabrinjava i znam da ovakvim pristupom nećemo u tom pogledu ništa riješiti. Ali jedna je činjenica sigurno, ono što je govorio i gospodin Kajin, ono što su govorili i mnogi drugi. Samo jačanjem vlastitih kapaciteta, ono što su govorili kolege iz HNS-a. Samo jačanjem vlastitih kapaciteta i samo odgovornijom i na neki način sa susjedima usuglašenom ekološkom politikom i ekološkim zajedničkim mjerama koje bi sa susjedima trebali imati a onda vjerojatno i u okviru Europske unije moguće je zaustaviti ovaj trend i možda ga je moguće u nekom smislu promijeniti ili moguće ga je u nekom smislu poboljšati. Ovakvo stanje kakvo je danas nažalost ne zaslužuje nadmetanje ove vrste nego zaslužuje bitno drugačiji pristup a to znači da javnost doista zna o čemu je riječ, u kakvom je stanju more, koliko ribe ima u tom pogledu, hoćemo li mi kao nacija koja još uvijek nije dospjela do toga da na svojoj trpezi ima prosječnu količinu ribe koliko imaju europske zemlje uspjeti doista dospjeti do toga sa vlastitom ribom ili ćemo dospjeti do toga da ćemo morati uvoziti ribu a da ćemo našu morati sačekati kako bismo podigli dovoljno uzgajališta da bismo se mogli prehranjivati sa ribom jer je stanje ribljega fonda u tom pogledu apsolutno zabrinjavajuće. Prema tome, kolegice i kolege, meni se čini da nismo u nekoj poziciji da možemo postići obje stvari. I proglasiti pojas i jačati instrumente za njegovu kontrolu i jačati instrumente za ono što se zove održivo ribarenje i ono što se zove jačanje ekološke komponente a čini mi se da ćemo uz prednost nastavka pregovora sa unijom trebati dati prednost ovome drugome a pregovore sa unijom iskoristiti kao sredstvo i za jačanje održivog ribarstva i za jačanje ekološke komponente u Jadranu, to mi se čini bliža i realnija opcija od ovoga junačenja sa bojim se patronama u kojima nema nikakvog ozbiljnoga punjenja. Zahvaljujem.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovana zastupnica Zdenka Babić-Petričević.
Gospodine predsjedniče! Kolegica Pupovac, nije točno da područje od posebne državne skrbi ili posebnog državnog interesa je područje zaborava. Republika Hrvatska od 1998. godine odnosno '96. godine, nabrojit ću samo jedan dio što je napravljeno na tom području. 146 tisuća kuća tj. domova, renoviranje i nova izgradnja osnovnih škola, srednjih škola od infrastrukture, putevi, struja, voda, obnova sakralnih spomenika, objekata itd. Od 1998. godine do 2006. godine nije moguće da u tom vremenu i u ovoj situaciji Hrvatska može obnoviti to područje koje je srušila velikosrpska agresija.
Drugi ispravak poštovani zastupnik Tonči Tadić.
Kolega Pupovac kaže da trebamo usaglašavati mjere zaštite Jadrana sa susjedima. Naime, ZERP je kolega Pupovac već aktiviran prema Crnoj Gori, Bosni i Hercegovini i Albaniji. Problem je samo u tome što Italija ne želi da aktiviramo ZERP i prema njima. S druge strane, oni bez konzultacije sa susjedima donose svoju odluku o ekološkom dijelu talijanskog gospodarskog pojasa. Dakle, što se tiče pitanja hoće li država imati snage to provesti to nije problem pitanja snage države nego volje i odlučnosti Vlade. Hvala.
Hvala. Sad smo završili sa raspravom po klubovima. Sada idemo na pojedinačnu raspravu. Prvi poštovani zastupnik Anton Peruško. Izvolite!
Hvala, gospodine predsjedniče. Pa evo, nakon gotovo peterosatne rasprave u kojoj su učestvovali predstavnici klubova, predlagatelji jedni, drugi, treći govoriti o pravnim aspektima i učincima proglašenja ZERP-a da ili ne o pravu, suverenom pravu države da ili ne uvažavajući odredbe Međunarodne konvencije o pravu mora čini mi se da više i nema smisla. Govoriti o političkom aspektu je nešto sasvim drugo. Ja ću vam iskreno reći kao zastupnik ovdje kad biste kolege iz HDZ-a mi bili uvjerljivi, vjerodostojni, principijelni i branili nacionalne interese i onda kad ste u oporbi i onda kad ste na vlasti sa istim žarom ja bih danas bio spreman uprkos stavu moga kluba dignuti ruku za vaš prijedlog. Međutim, to ni u kom slučaju ne mogu učiniti jer ste mi potpuno nevjerodostojni, niste principijelni. U mom kraju narod kaže da se povijate kako vitar puše i u takvoj politici ja ne želim učestvovati. A to ću pokušati ilustrirati na nekoliko primjera. Kad ste u oporbi organizirate splitsku rivu, branje kestenja, a kad dođete na vlast izručujete generale. Ja znam da su generali morali biti izručeni jer nevinost se može dokazati samo pred Haškim Tribunalom. A da ne govorim o ovom slučaju i primjeru ZERP-a gdje ste ne trostruko, četverostruko ili peterostruko mijenjali svoje stavove od listopada 2003. kad je predsjednik HDZ-a … [[Govornik je isključen, ne čuje se.]] tezu o proglašenju gospodarskog pojasa, kad se govorilo o nekakvom čudnovatom kljunašu a koalicijska je Vlada tada donijela odluku koja je jedino bila moguća u uvjetima kad je tek koalicijska Vlada otvorila put prema Europi nakon izolacije u kojoj smo se nalazili do 2000. godine. Da ne kažem do kakvog «salta mortalea» je došlo u 2004. godini pa opet bio sam u gradu pomoraca, u gradu duge pomorske tradicije ponosan što sam za Svetog Nikolu bio među kolegama pomorcima u Dubrovniku na proslavi dana Svetog Nikole zaštitnika pomoraca, gdje je opet premijer o pomorcima nije gotovo ni prozborio ni riječi već je iskoristio prigodu za napade na Europsku uniju i njene predstavnike i za napade na političke neistomišljenike. Opet je učinjen 5, 6 dana ili 8 dana nakon toga opet obrat po pitanju ZERP-a i zato čvrsto stojim iza stava moga Kluba a to je da nema nikakve zapreke, a nije je bilo ni do sad i mislim da bi to u Međunarodnoj zajednici bilo pozdravljeno da smo ekološku komponentu ZERP-a proglasili odmah i bez odlaganja. Nema od toga nikakvih negativnih učinaka. Mogu i postoje samo pozitivni učinci i to je, ja bih rekao, «conditio sine qua non» ukoliko želimo zaštititi Jadran, hrvatski dio Jadrana ali i cijeli Jadran jer Jadran je jedino integralni prostor koji se može štititi integralno a upropaštavati se može nažalost parcijalno. I što se tiče ovog drugog dijela proglašenja odredbi ribolovnog pojasa, ne treba odgađati i ostavljati kao teret nekoj budućoj vladi jer za 6 mjeseci bitno se ništa promijeniti neće, a umješnost je Vlade koja je trebala u procesu pregovaranja se izboriti i dobiti naklonost Europske zajednice za proglašenje onoga na što imamo nedvojbeno pravo. I ne treba svojim građanima, pred svojim građanima prikazivati jedno lice, a prema europskim zemljama drugo lice. Želim još nešto reći da ili jednog dana ili prije ili poslije doći će do proglašenja ZERP-a u jednoj ili u drugoj varijanti. Ali ja vas uvjeravam da pitanje proglašavanja ZERP-a i ribolovne komponente ZERP-a ne rješava međutim pitanje problematike morskog ribarstva. Najprije je to što Vlada nema razvojne strategije ribarstva umjesto po gospodarskim pokazateljima i to posebno želim ovdje istaknuti jer je prisutan resorni ministar i gospodin Katavić i na neki način se njima direktno obraćam. Umjesto da se razvijamo po, umjesto po gospodarskim pokazateljima i ocjeni nama znanstvenika razvijamo se po trenutačnim zahtjevima jakih lobija kojima je jedini cilj da se riba ulovi i proda i da se proda kao polufabrikat. Izvozimo primjerice soljenu ribu umjesto da se okrenemo njenoj preradi. Uprava za ribarstvo osmislila je koncept gradnje brodova koji će loviti mrežama plivaricama kojima se lovi plava riba a da ne zna kamo će se ta riba plasirati. Gradnja brodova za ulov plave ribe nakon što su zatvorene tvornice za preradu ribe i smanjeni rashladni kapaciteti nije najbolji potez. Od predratnih 10 tvornica za preradu ribe ostale su samo 3 ili 4 u Rovinju, Zadru i u Postirama. A što reći o zatvaranju tvornice Neptun u Komiži? Jedinog proizvodnog pogona na Visu i njegovo seljenje u Niš koja je to pak politika? Usprkos čuđenju, svekolikoj javnosti odgovorni u Vladi šutke su prešli preko toga. Umjesto inflacije vladinih programa za sprečavanje iseljavanja otočana valjalo je zadržati tvornicu za preradu ribe na Visu i u mjestu Sali na Dugom otoku. Za hrvatsko ribarstvo najpodesnije bi bila gradnja kombiniranih kočarica koje bi bile po, koje bi po potrebi lovile sitnu plavu ribu lebdećim ili bijelu ribu pridnenim kočama. Hrvatskog broda nažalost u ZERP-u nema ili je pak rijetka pojavnost. Zamislimo se. Evo i ove dane uveden je lovostaj na izvoz sitne plave ribe. A što mislite radi čega? Što radi toga što je, se mrijesti? Ne. Jedina je, jedini je problem u Jadranu prema nekim procjenama znanstvenika, samo srdele ima u količinama od 300 tisuća tona. Po istim tim procjenama znanstvenika u teritorijalnom moru Republike Hrvatske do 12 milje od ukupnih, ukupne procijenjene bio mase ribe lovimo oko 20% a u ZERP-u svega oko 5% od procijenjene količine bio mase ribe. Što ćemo više i loviti kada je nemamo kamo plasirati? Što da s njom zapravo i radimo? I radi čega je ovih dana lovostaj? Upravo iz tog razloga. Šta ćemo? Izvozimo polufabrikate na kojima drugi ostvaruju dobit a svoju vlastitu industriju za preradu ribe smo uništili. A da ne govorim o tome koja je potrošnja ribe prosječna u Hrvatskoj i ništa u tom pravcu ne činimo. A vrijeme se približava kraju. Da posebno ne govorim o zaštiti tog ekološko-ribolovnog pojasa, o konceptu obalne straže koji je ovakav kakav je u sustavu nekakve koordinacije ne daje rješenja. Koji ustrojavanje obalne straže u okviru ratne mornarice je suprotno težnjama Europske zajednice i modernim kretanjima kad je u pitanju zaštita Jadrana. Da ne kažem o ovome prijedlogu za izmjenu režima državne granice gdje ograničavamo boravak na 36 sati. Imate u Istri, u ovome trenutku ja mogu po imenu i prezimenu pobrojati 8 brodova koji su spremni za mediteranski izlov i zašto te brodove tjerati da 5 sati plove do ZERP-a, da onda 24 sata borave u ZERP-u i da se nakon 5 sati moraju vraćati da bi ispunili tu kvotu od 36 sati umjesto da ih ostavimo. Oni imaju veliki autonomni radijus. Nek budu 7 dana tamo. A zašto bi se javljali carini i policiji. Zašto ne primjenimo međunarodnu praksu kad se u istim takvim situacijama brodovi trebaju prijaviti na graničnu kontrolu samo ukoliko uđu u teritorijalno more druge države ili pak u vlastitom teritorijalnom moru ili u našem konkretnom slučaju u ZERP-u dođu u fizički doticaj sa drugim brodovima. Mislim da je potpuno neprimjereno ograničavati na 36 sati i ne znam potpuno nije mi jasno iz koje je radionice takav prijedlog ispao. I što se tiče još jednog drugog, svi, mora, nema ministra mora, moramo razmisliti o tome. Mi imamo takvu ribarsku flotu da uglavnom i njihove kategorije plovidbe su … [[Govornik se ne razumije.]] teritorijalno more i valja izmijeniti propise i u tom pogledu.
Hvala. Replika poštovani zastupnik Zdenko Antešić.
Ja bih replicirao kolegi Perušku samo u jednom dijelu kad je govorio o tome da naši ribari će imati pravo tri dana, 36 sati, pardon 36 sati boraviti u ZERP-u bez kontrole, odnosno da se u tome roku moraju vratiti. To je otprilike, gledajte kolega, to vam je otprilike jednako vrijedna odluka kao kad smo donijeli odluku da naši ratni brodovi mogu kontrolirati brodove NATO saveza u Atlanskom oceanu. To, ta odluka otprilike u ovim uvjetima kada naši ribari nisu opremljeni, kada nemaju, kada mi nemamo obalne straže, kada nema nikakvih uvjeta da se vrši kontrola nad time. Otprilike vam je to ista odluka koja ima istu težinu kao i ovo o čemu sam rekao.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Anton Peruško.
Hvala kolega. Omogućili ste mi vašom replikom da iznesem još jedan stav za kojega sam propustio iznijeti. Apsolutno se slažem s vama. Otprilike usporedba je na dobroj ravni. Još nešto želim reći. U ovom prijedlogu za izmjenu Zakona o prelasku državne granice eksplicite se naređuje stranom brodu da mora najkraćim putem isploviti na otvoreno more, potpuno neprimjereno, potpuno neprimjereno. Plovio sam na liniji za Japan. Isploviti bi iz Yokohame prema Indijskom oceanu i došli bi do Malajskog tjesnaca. Tamo bi usidrili i čekali nalog brodara u kojem smjeru da krenemo. Javili bi se obalnoj straži na tom području. To isto se mora omogućiti i kod nas. Ne eksplicite nego reći da je dužan najkraćim putem napustiti teritorijalno more ukoliko ne zatraži i dobije suglasnost obalne države, odnosno Hrvatske pomorske uprave. A ne da na ovom negativnom primjeru koji se je desio u Rašu sad to pretvaramo kao pravilo i donosimo propise koji su potpuno u suprotnosti sa međunarodnom praksom.
Hvala. Poštovani zastupnik Miroslav Korenika. Nema ga. Gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik Slaven Letica. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodo iz različitih ministarstava. Ja ću zapravo početi tamo gdje su stali kolega Pupovac i Kajin. Podržat ću tezu koja je bila vehementna kolege Pupovca da Hrvati ne znaju što bi s morem. Međutim to je relativno novi fenomen, fenomen druge polovice 20. stoljeća. Ako pođete iz ove visoke sabornice prema radnim odajama našeg predsjednika mislim da treća slika na desno na zidu visi čuvena slika Antuna Ivekovića, dolazak Hrvata na more. To su Hrvati koji su došli u svečanim odorama, sa mačevima, nešto male djece, vidi se nitko ne zna plivati, ne razumiju more i čude se. Ta slika koja je rađena u razdoblju preporoditeljskog entuzijazma je bila predodžba kontinentalnog Hrvata, neke vrste modernog Čobankovića. Hrvati su sve do 40.-ih godina znali što će s morem. I u tom smislu vraćam se na drugu tezu koja je vezana uz potpuno krivu interpretaciju nasljeđa i Josipa Broza Tita od kolege Kajina. On je kazao da Josip Broz Tito da je mogao da bi proglasio ZERP. Činjenica je da mi imamo iskustvo dragi naši prijatelji i učene kolege mi iz ZERP-a koji je upravo proglasio Josip Brzo Tito. Ja kad sam '84. godine prvi put došao na Brijune i o tome sam raspravljao s doktorom Franjom Tuđmanom kasnije. Došao sam u neku vrstu akvatorijalnog ili lagunalnog raja na zemlji. Maršal nakon velikog bombardiranja '45. godine kad su saveznici praktički porušili sve što je bilo na Brijunima našao se u situaciji da je pobijeno sve što je bilo u moru i ispod mora. To je vrlo ranjivo more. Duboko 50-ak metara i on je zabranio svaki izlov ribe tamo svima onima Kođi Popoviću, sebi i ribarima koji su za njihove potrebe lovili. Ja kad sam tamo došao bio je šef sale, neki stanoviti gospodin Radišić, vrlo dobro ga se sjećam kad bi mu naručili kapučino još je čovjek govorio: "Razumem." I u tom smislu ja ću vam kazati kako je to izgledalo, kako je izgledao taj raj na zemlji. Ujutro kad bi se probudili oko 5, 6 sati ujutro onda bi bilo nekoliko obično između 5 i 12 hobotnica koje su imale ljubavne igre ispod same rive "Hotela Neptun", desno od toga je bilo dosta cipala. A lijevo je bilo jedno jato od 12 lubina, to je red veličina bio od 4 do 15 kilograma. Bili su prepredeni kao najiskusniji kosovci i komunisti. Nije bilo teorijske mogućnosti da ih ulovite na udicu. E sad se vraćamo fenomenu ovoga ZERP-a. Znači trebalo bi proučiti tu tradiciju, državna tajnice. Inače bi bilo da ne mislite da sam ja išao tamo po nekakvim kako se kolegici Zgrebec može pričuniti kao neki izaslanik centralnog komiteta. Ja sam tamo organizirao postdiplomski studij javnoga zdravstva organizaciju Ujedinjenih nacija. Moji su studenti bili kasnije vrlo ugledni hrvatski preporoditelji u ovom razdoblju. Znači proučite taj sustav. To ranjivo more je danas uništeno. Tamo lovi šta god hoće i kako hoće. Pokojni diktator, mislim na druga Tita, više neću napraviti grešku koju sam do sada u nekoliko navrata napravio, napravio je na vangi svoju rezidenciju da bi Talijanima pokazao ako dirnu u vangu da su dirnuli u njegovu hižu. Veći broj političara danas u Istri nema tu svijest, osim veličanstvenoga Damira Kajina koji nažalost eto nije dobio ni jedno odličje, a i on i njegov brat su bili u Domovinskom ratu i često ne zasluženo dobivaju kritiku i od strane čestitih HDZ-ovaca. Dakle što bi i kako trebalo napraviti za sljedeću godinu. Prije svega ja bih 2007. godinu proglasio godinom Jadranskoga mora. Šta to znači? To bi značilo da se održe barem tri, četiri ozbiljna okrugla stola što i kako dalje s tim morem. Nije problem samo izlova ribe, nije problem samo arheološke i ekološke zaštite. Mi moramo promijeniti naš pristup turizmu. Vi ne znate, ili većina ne zna, da se Hrvatska turistička zajednica financira po broju noćenja. To bi trebalo odma izmijeniti. Jer što više noćenja to manje para, tu više fekalija, to više kemikalija, to više nesreće, što više agresije prema Jadranskom moru. Treba odrediti na koji način razvijati hrvatske luke. One su razvijane u doba bivše Jugoslavije kao luke bivše Jugoslavije, rasuti tereti, izvozi, uvozi, trupci i krah bivše Jugoslavije je uništio praktički hrvatske luke. Danas se javlja nova povijesna mogućnost. Zatvoreni smo u regionu i mudar čovjek kad se nađe u takvoj situaciji pokušava iznaći i pozitivno. I zbog toga u svakoj situaciji kao što je jedanput Robert Kennedy kazao za svoga brata, on u svako pola čaše vidi šansu, a svi u pola šanse vide samo očaj, jad i nesreću. I u tom smislu ja sam 2001. godine mislim bio priupitan od časopisa "More" da napišem jedan mali esej o Jadranskom moru u 21. stoljeću. Iznio sam tamo nekoliko ideja, jedna mi se čini i danas vrlo vrijednom, a to je da treba u Hrvatskoj kultivirati odnos prema moru koju imaju boduli, zapravo danas smo mi trebali svi šutiti osim bodula, Kruno ti si šutio na žalost koliko sam vidio danas. … [[Upadica se ne čuje.]] Dobro. Ali ovi jedva su, Luka Roić jedva dobio 4-5 minuta. Trebalo bi da se u hrvatskoj svijest i nacionalni, Palagruža tretira kao što Slovenci tretiraju Triglav, da svaki mali Hrvat i Hrvatica imaju ambiciju jedanput u životu doći do Palagruže, dotaknuti, poslušati Gego bend i vratiti se od tamo sretni, da se kultivira taj odnos odgovornosti prema moru. Drugo, moramo imati vrlo odgovoran odnos prema otocima i Jadranskom moru. Ja ću još jedanput kazati. Bog je poslao ministricu Marinu Matulović-Dropulić da zaustavi proces španjolizacije ili portugalizacije jadranske obale. Da odmah budem jasan, vidim u zadnje doba neke pukotine u raju i vidim da nisu sve vijesti dobre koje stižu iz tog područja. U tom smislu praktički nije toliko važno da li će taj proces zaživjeti sada i natrag. Zatim sam predložio u tome, nekoliko ću ideja kazati. Razvoj turističke medicine koja bi morala središte imati na nekom od otoka, razvoj pomorske medicine, istraživanje otoka zdravlja u smislu istraživanje javnozdravstvenih aspekata načina prehrane na otocima zato što su najdugovječniji ljudi u cijelom svijetu na otocima a kolega Tonči Tadić će znati da Japanci žive u prosjeku tri godine duže nego bilo koji stanovnik ovoga svijeta, a jedini rizici i faktor koji imaju, jedu previše soli pa bi smanjili potrošnju soli, vjerojatno ne bi uopće ni umirali. Zatim trebalo bi riješiti problem osnivanja koliko hrvatska smije imati plovila. Vi imate zakrčenost hrvatskih gradova samo automobilima. Slično će se dogoditi i sa Jadranskim morem. Znači na tom području ima toliko toga činiti, meni je žao naravno da ja moram biti, gotovo mi je žao što ću glasovati protiv ove odluke Vlade, iz značajnih razloga moram to učiniti, ali s time završavam. Ne volim ovo popovanje i možda će se kolega Ivica Račan još jedanputa uvrijediti. Meni je to jako krivo, on je htio Slovencima pokloniti 154 km2 mora u Savudrijskoj vali sa pripadajućim zrakom, podmorjem, arheološkim nalazima i nalazima plina i ne daj Bože možda i nalazima zlata. Iz te pozicije je pitanje elementarne etičke higijene da se govori malo ispod glasa. Hvala vam gospodine predsjedniče.
Hvala. Replika, poštovani potpredsjednik Mato Arlović.
Gospodine predsjedniče. Poštovani kolega Letica, koristim ovu repliku zapravo da bismo zajedno rasvijetlili još jedno važno pitanje. Kad se radi o gospodarskom pojasu ili u biti o ribolovno-ekološkom pojasu koji za razliku od gospodarskog pojasa još isključuje mogućnost samo gradnje umjetnih otoka, korištenje morskih struja, vjetrova i valova, onda valja reći da to pravo samo po sebi ne pripada državi. … [[Upadica se ne čuje.]] Obalna država na to ima pravo tek kad to proglasi. I u čemu je cijeli problem? Problem je u tome što je Republika Hrvatska proglašavana ekološkog i ribolovnog pojasa s jedne strane i primjenjujući taj pojas na svoje ribare, jer na nas se to odnosi, na ribare susjednih zemalja osim članica Europske unije dovela nas u situaciju da je zapravo diskriminirala i ribare i brodare drugih susjednih zemalja i naše ribare i naše brodare osim Europske unije jer za njih je odgodila primjenu, a ako je to učinila onda je zadržala bivši status prije proglašenja, a taj status je status otvorenog mora. I praktički mi imamo situaciju da zapravo svojom vlastitom odlukom smo doveli u diskriminirajući položaj vlastite ribare i brodare s jedne strane i vlastitu državu u odnosu na članice Europske unije i naše je legalno i legitimno pravo po propisima Europske unije poduzeti mjere da se diskriminacijska situacija otkloni i to je ono što je veoma važno, o čemu se vodi spor i danas u ovoj raspravi i pitanje nerazumijevanja. Zbog toga je neophodno potrebno hitno izjednačiti Republiku Hrvatsku barem u odnosu na Italiju, Sloveniju tako da počne odmah primjenjivati ekološki pojas jer su to i oni proglasili. Zatim što prije početi primjenjivati ribolovni pojas, a najkasnije još dati šest mjeseci ne zbog toga što bi to trebalo biti zbog pripadnica Europske unije nego zbog toga da bismo mi sebi osigurali mogućnost i materijalno ekonomske i druge da osiguramo provedbu svoje vlastite odluke na našem dijelu Republike Hrvatske. Hvala vam lijepa na raspravi.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Slaven Letica.
Ja se zahvaljujem kolegi potpredsjedniku ovoga Visokog doma jer mi je pružio priliku da kažem zašto sam žalostan što ne mogu glasovati za odluku Vlade. Zato što bi se naljutili na mene moji preci da znaju da ja znam da su Slovenci proglasili ekološki pojas, da su prefrigani Talijani proglasili ekološko arheološki pojas a da mi sada odgađamo, to bi bila silna uvreda. I drugi element u kojem je potpredsjednik Doma sasvim u pravu. Kad smo pisali Ustav, to će predsjednik Visokog doma znati, u nabrajanju, mislim da je to članak 11. ili koji već, prirodnih bogatstava Republike Hrvatske nismo se sjetili riječi: "more". Ja sam osobno bio tako postiđen i na radnom ručku koji je organizirao dr. Tuđman, pojavio se ribar Ivan iz Nola, Podgore, rekao je predsjedniče triba vas biti malo sram što ste zaboravili more i predsjednik Tuđman mu je darovao jedno vino, zahvalio mu se i tako je more se našlo u hrvatskom Ustavu.
Da, lijepa priča. Poštovana zastupnica Marija Lugarić. Nema je. Gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik Ivica Pančić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, predstavnici Vlade, dame i gospodo. Dozvolite mi nekoliko riječi o ovome važnome pitanju. U ovoj raspravi oko proglašenja zaštićenog ekološkog ribolovnoga pojasa čuli smo od predstavnika Vlade i saborske većine jedan od argumenata zašto ovaj prijedlog zakona prihvatiti, stajalište ribarskih udruga, njih čini mi se troje. Ali nitko nije spominjao ekološke udruge, nitko nije spomenio 20 i nekoliko ekoloških udruga koje su jučer iskazale svoje nezadovoljstvo ovim Prijedlogom. Sve udruge koje se bave zaštitom Jadrana. Iako govorimo ovdje o dvije komponente ribarskoj i ekološkoj težište svih ovih rasprava i današnja to potvrđuje jeste na ovoj ribarskoj komponenti, a ekološku onako usput samo spominjemo, kao da zaboravljamo da jedino što je Hrvatskoj još preostalo nakon rasprodaje novo stvorenoga kapitala u onoj tajkunskoj privatizaciji 90-tih godina, jedino što je ostalo to je njezin prirodni kapital. Ostale su šume, ostalo je poljoprivredno zemljište izvorišta pitke vode i ostalo je hvala Bogu Jadransko more sa obalom. To su oni temelji nazovimo ih hrvatskoga suvereniteta koji još nisu pokrnjeni ili vjerujem da nisu i da neće niti biti. I što sad da mi činimo? Ovdje je nekoliko govornika već reklo da mi ne znamo što ćemo sa time što je uistinu žalosno. Hajdemo onda podvući crtu pa reći prema svemu tome nismo se adekvatno ponašali, ali hajdemo sada učiniti sve da ovo što nam je ostalo da zaštitimo radi nas i generacije koje će doći tako da i ovo proglašenje, rasprava o proglašenju ZERP-a možemo tumačiti i kako raspravu o zaštiti preostaloga hrvatskog suvereniteta u ovom slučaju nad morem. Meni je žao što ovdje u sabornici ako je ovaj Vladin prijedlog tako dobar kako smo ovdje mogli čuti od ministrice vanjskih poslova zašto ovdje nema premijera Sanadera. Nema ga, kao što ga nije bilo niti 2004. kada se o ovom istom problemu raspravljalo. Zašto? Zato što i on sam zna da ovaj Prijedlog nije dobar i da je on iz ovih ili onih razloga iznuđen prije svega jednom petljavom politikom Vlade u ove 3 godine i meni je žao što nismo dodatni napor uložili da dođemo do nekakvoga stranačkog konsenzusa oko ovoga pitanja gdje ćemo se svi složiti da je ono bitno pitanje. Ali pričali smo da je konsenzus tu, ali i prave rasprave o tome konsenzusu na tragu konsenzusa nikada nisu vođene. Ne znam da li sam dobro razumio predstavnika Kluba zastupnika HDZ-a koji je rekao da bi se ekološka komponenta trebala proglasiti odmah. Ne znam da li sam dobro razumio, ali ako jesam e onda bi to bilo negdje na tome tragu koncenzusa, jer u protivnom ovaj zakonski prijedlog nije ništa drugo već puka kupovina vremena s tim da je ostalo nejasno u ovim raspravama da li će proglašenje ZERP-a uslijediti 1.1.2008. godine automatizmom kako je sam premijer to rekao ako do tada se dogovori sa zainteresiranim državama ne postignu, a vjerojatno neće jer ne vidim razloga zašto bi talijanski lobiji odustali od njihovih prava kako oni to smatraju, da li to znači da Sabor neće ponovno morati raspravljati ovu problematiku jer će onda početkom 2008. godine ZERP biti proglašen. U nastupima i predstavnika kluba HDZ-a malo sam pomućen u ovome razmišljanju i u onome što je sam premijer rekao. Također i samo obrazloženje da ovaj poček od godinu dana je potrebno za pripremu znači ostvarenje onih predradnji koje su trebale se napraviti postavlja pitanje a što je Vlada koja je inače, koja se inače hvali da je pokrenula Hrvatsku učinila u ove 3 godine u vezi obnove ribarske flote, a čuli smo ovdje i od ministra Kalmete da su određeni pomaci napravljeni, ali i on sam zna da nisu dovoljni ili što je to priječilo Vladu da još proljetos, ako ne i ranije proglasi Zakon o obalnoj straži? Mi možemo ovdje na stari hrvatski način zdvajati nad našom sudbinom i reći evo nismo napravili ono što smo trebali napraviti. Mi ne znamo kako zaštiti naše more. Pa ako tako i dalje budemo raspravljali kako su tu raspravljali neki predstavnici klubova koji će podržati ovaj Vladin prijedlog, onda uistinu nikada naš Jadran i zaštiti nećemo. Znači obalna straža je bila dvaput zakonski prijedlog SDP-a u saborskoj raspravi, Vlada je rekla da to nije dobro, da će ona napraviti neki svoj, ali do dana današnjeg taj prijedlog nismo vidjeli, a obalna straža je jedan od bitnih instrumenata za kontrolu i primjenu ovoga pojasa. A odustajanje od primjene ZERP-a ne samo da ugrožava zaštitu Jadrana, već ugrožava i još nešto što nitko na taj način nije ukazao, a to je pristup samoj Europskoj uniji jer ukoliko mi budemo obrazlagali ovakve naše odluke sa traženjima Europske unije pa kažemo Barroso je rekao ako to proglasite proći ćete kao Turska. Pa naravno da građani nikada nećeju biti za ulazak Hrvatske u takvu Europsku uniju koja na taj jedan ultimativni način traži od jedne male Hrvatske da se ponaša. Pa i ja kao uvjereni Europejac postavljam pitanje a što ćemo onda u takvoj Europskoj uniji koja od nas traži takvo nešto? Ali uvjeren sam da ona to ne traži. Jer proglašenje ZERP-a smatram da je potvrda europskog ponašanja Republike Hrvatske, jer ni Europska unija, javnost u njoj ne želi da se prirodna bogatstva Europe, a Jadransko more je sigurno jedno od najljepših europskih mora, ako nije najljepše i sigurno je jedno od najznačajnijih prirodnih bogatstava te Europe ne želi da se ono uništi, da se pretvori u Crno more ili u Mrtvo more. Pa i na samim sastancima jedne parlamentarne skupine mediteranskih zemalja Komstuda gdje sam bio i sa kolegom Tadićem prije mjesec dana u Kairu ili prije godinu dana u Bejrutu pod pokroviteljstvom Europske Komisije, odnosno Povjerenstva za održivi razvoj Mediterana ukazivalo se na održivo korištenje Mediterana i na njegovu zaštitu, a Jadran je dio Mediterana. Na ovome skupu je bio i ministar zaštite okoliša Finske, predsjedatelja Europske unije. Znači, Hrvatska proglašenjem ZERP-a, proglašenjem neupitno ove ekološke komponente samo je na tragu najboljih stečevina Europske unije. Onaj problem koji ostaje to je problem ove ribarske zone, ribarskoj pojasa, ali to opet ne bih sveo na problem Europske unije i na njihovo inzistiranje da to ne proglasimo već je to problem koji ćemo imati sa krupnijim kapitalom ribarske industrije u Italiji koja ne treba imati iluzija, nikada neće odustati od svojih interesa. I stoga, proglašenjem i ove ribolovne komponente mi štitimo ne samo hrvatske ribare već štitimo i talijanske ribare. Sami talijanski ribari, oni razumniji, reći će ako ne zaštitite Jadransko more ovi skakavci sa velikim brodovima sve će pobrstiti. Neće ostati ribe niti za ove srednje i male talijanske ribare, a jasno onda niti za Hrvatske. Znači, ovo je u interesu i hrvatskih i talijanskih ribara. Stoga, pozivam Vladu da prestane sa ovim lutanjima, da ovaj Prijedlog zakona povuče, odnosno da pokušamo iznaći kompromis na tragu proglašenja ekološke zone odmah, a u jednom razumnom roku i ribolovne. Hvala.
Replika. Uvaženi zastupnik Jurjević.
Kolega Pančić je rekao da je pitanje ZERP-a pitanje hrvatskog suvereniteta. U velikoj mjeri s time se slažem. Meni ne idu iz glave riječi, doduše bivšeg ministra vanjskih poslova Republike, odnosno Italije gospodina Finija koji je bez velikih diplomatskih zavrzlama i celofana tvrdio kako su dalmatinski krajevi povijesni dijelovi Italije. I ne mogu zaboraviti da je za vrijeme Mletačke Republike koja je vladala toliko godina tim dijelovima, Jadransko more se nije zvalo Jadransko more nego Golfo di Venecia. Venecijanski zaljev. Ja vas uvjeravam da ovakvom politikom dovodimo u pitanje i naše dostojanstvo i meni je to toliko čudno što znajući, recimo kolege iz HDZ-a znam kako i oni razmišljaju o tome. HDZ se po meni sada nalazi u jednoj situaciji, da je to osoba, ja bi rekao, da je to osoba koja će završiti na psihijatriji jer je podvojena ličnost na neki način. Prvo mu je ZERP bio nedovoljan, tražio se gospodarski pojas. A sada mu je ZERP previše pa se traži odgoda. To je zaista jedna čudnovata situacija. Kad se tražio ZERP tada je premijer, današnji premijer Sanader, ondašnji vođa opozicije rekao da se radi o nagodbenjačkoj politici. Kako li bi tek sad nazvao politiku HDZ-a da je kojim čudom mi provodimo, a da ste vi u opoziciji. I zaista kažem još jedanput, da presonificiramo HDZ, da je to osoba, pa to je, dakle, ta stranka bi završila na psihijatriji, na bolničkom krevetu je li jednostavno se, ponašate se kao homo duplex, kao dvostruka osoba. Ili jedno mislite, a drugo radite ili morate ili nemam pojma šta. Sinoć sam gledao na televiziji izvatke iz govora premijera Sanadera iz tog doba kad je rekao da nema tu šta …
Zahvaljujem. Odgovor na repliku …
… Europa pričati, itd.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, izvolite.
I jučer i danas i prije 15 godina ova stranka kojoj sam ja na čelu govori jedno te isto. To ne govorim ja to je govorio premijer Sanader prije 2 godine. To je ovo pitanje nagodbenjaštva, odnosno kontinuiteta. Sad koliko je to kontinuitet ne znam, ali dobro, to ostavimo njemu, odnosno njima. Ali o talijanskim pretenzijama na Jadran već toliko toga je rečeno, ali naš problem je, naš problem Hrvata je što iz toga ništa nismo naučili. Hrvatsko more je Jadransko more, naše suvereno pravo je da ga zaštitimo. Europska unija, u Europskoj uniji možemo imati samo potporu u tome. I da vas podsjetim, evo kada smo malo u povijest zašli, sada će, za par godina će doći 600. godišnjima prodaje Vladislava Napuljskog koji Veneciji prodaje Zadar i sva svoja prava na Dalmaciju. Nadam se da novih Vladislava sada i ubuduće nikada u Hrvatskoj neće biti.
Replika, uvaženi zastupnik, potpredsjednik Doma Mato Arlović.
Prije svega bi se htio zahvaliti kolegi Pančiću da je otvorio jedno pitanje koje je vezano uz pitanje suverenosti. Često puta oko njega imamo različita tumačenja, pa po meni i kriva tumačenja. Prvo, po našem Ustavu suvereno smo proglasili na unutrašnje vode i na teritorijalno more Republike Hrvatske, a to ne obuhvaća niti gospodarski pojas niti obuhvaća ekološko-ribolovni pojas. Na tom prostoru se ne uspostavlja suverenost jedne zemlje niti se može uspostaviti suverenost nego se sukladno međunarodnoj konvenciji stječu određena prava, određena ovlaštenja i određene naravno dužnosti. Ili moglo bi se reći neka vrsta suverenih prava, ali ne suverenost. Zašto? Zato što suverenost podrazumijeva samo pod sebe apsolutno vlast jedne države na tom prostoru, a ovdje po međunarodnoj konvenciji se mora osigurati sloboda plovidbe, prelijetanja, polaganja podmorskih kabela, cjevovoda, itd., itd. Tako da tu nema i ne može se govoriti o punoj suverenosti. E, ima nešto drugo što je veoma važno. Važna je jedna činjenica da po našem Ustavu u članku 50. je jasno propisano kao što svi znate, između ostaloga i to da je more, morska obala, itd., da ne govorim o svemu tome, je dobro od interesa za Republiku Hrvatsku da se ona uređuje zakonom. Da se poziva na međunarodno pravo, a osobito na Konvenciju o pravu mora iz 82. godine, konkretno članci 55., 56., itd. Zapravo stvorila mogućnost da napravimo i proglasimo ekološko-ribolovni pojas koji uz epikontinentalni pojas koji pripada obalnoj državi, a gdje je to sporazum u sklopu bivše Jugoslavije napravljen već sa Italijom o razgraničenju. Praktički osigurava gotovo sva gospodarska prava na tom prostoru u Republici Hrvatskoj i proglašavanjem ekološko-ribolovnog pojasa. Republika Hrvatska je stekla prava ekonomske ili gospodarske iskoristivosti tog pojasa nad ribama, odnosno nad florom i faunom ribolovnog pojasa i naravno obaveze vezano za zaštitu ekološkog i ribolovnog pojasa i istodobno obaveze vezano za …
Zahvaljujem.
… nadzor i kontrolu od njihovog onečišćenja …
Odgovor na repliku, izvolite.
Ovo je bilo jedno pravno tumačenje, sad nastavljam sa politološkim. Znači govorio sam o prirodnim bogatstvima koja su preostala Hrvatskoj. Poljoprivredno zemljište, šume, vode i more. Ukoliko poljoprivredno zemljište rasprodamo stranim bankama, ukoliko šume posiječemo, ukoliko izvorišta dajemo stranim koncesionarima, ukoliko Jadran, Jadransku obalu betoniziramo apartmanima koje ćemo prodati nekome, ako dopustimo promet tankerima bez ikakve kontrole, e onda postavljam pitanje a što će nam još preostati? Ništa.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvažena gospodo ministri, cijenjeni zastupnici! U jednom trenutku gospodin Markov politizirajući za nekim mojim stavovima kad sam govorio ispred kluba kako braniti ZERP od prilike je rekao, pa imamo mi obalnu stražu, imamo mi lučke kapetanije, imamo mi mornaricu. Međutim, ja isto tako želim reći, neću u rat pa i radi njih i radi mog sina itd., zbog riba iako je jasno da se toga ne bojim i nijedna odgovorna Vlada to nam neće priuštiti. Ova je rasprava između ostalog poticajna da bi se dotakli i malo stanja industrije uz obalu pa i ribarske flote pa i brodogradnje i zaključak je stojimo loše. Brodovi su nam u prosjeku stari preko 60 godina i ne mogu na otvoreno more. 1989. u ono vrijeme mraka kako ga zovemo, tada smo prerađivali oko 55 tisuća tih tona ribe, danas svega 15 tisuća tona. Ribo prerađivačka industrija također stoji loše i da ne nabrajam dalje. Onaj koji isto tako misli da ćemo mi preko noći sve probleme koje vezujemo uz Jadran riješiti ZERP-om taj se isto tako vara. Rekoh u svojoj raspravi da suštinski problem malih ribara je kako doći do povoljnih kredita da dođe do broda, kako doći do alata, kako prodati ribu da ga gostioničari ne ucjenjuju, kako jasno doći do veletržnica, kako doći do dizela kojega će plaćati po istoj cijeni kao i talijanski ribari. Jednom riječju kako da naši ribari postanu na isti način konkurentni kao i njihovi kolege sa one zapadne strane Jadrana. Nema nikoga tu među nama koji nije za jednu apsolutnu zaštitu Jadrana. Apsolutno smo vjerojatno svi za to da Hrvatska treba konzumirati svoja suverena prava. Jasno je u to, tu sve svi slažemo ali isto tako ne možemo ugroziti svoju međunarodnu poziciju. Da budem iskren, ja ne očekujem od Bruxellesa da bi mogao stvarati u Hrvatskoj u ovom trenutku neke probleme. Prijedlog je takve vrste da ionako neće proizvesti Bog zna kakve učinke. Konačno, stupa na snagu najvjerojatnije 1.1.2008. što će reći da se za mandata ove Vlade ZERP neće primjenjivati. Ja isto tako ne očekujem nikakav problem od Italije, ali se isto tako s druge strane vara svatko tko misli da će problem ZERP-a Slovenci koristiti samo kao svoj unutar politički problem za unutar političku konfrontaciju a ne i za jedan rezolutan nastup prema Republici Hrvatskoj. 'ajde, volio bi da se varam. Ja se sjećam 2003. kada smo razgovarali o ZERP-u, kada je slovenske interese de facto štitila Europska unija, točnije ona gospoda vezana uz Romana Prodija, tu je bio Solana, tu je bio Peten, tu je bio Fischler itd. Ono što je jasno, slažem se uvredljivo, da je Slovenija recimo proglasila svoj epi kontinentalan pojas iako im on po ni jednoj logici ne pripada, kao što me isto tako vrijeđa da Zagreb i Ljubljana u ovih petnaest ili šesnaest godina nisu u stanju zatvoriti niti jedno otvoreno pitanje između dviju država. Hrvatska strana po mom sudu napravila je tri gafa. To je vjerojatno ovaj potpis gospodina Biščevića, s čime se gospođa ministrica neće složiti ali je činjenica da taj Bruxelles i Rim i Ljubljana itd., to tumače ili prepoznaju kao dogovor. Drugo, što nismo izlobirali sve zemlje ili metropole koje žive uz taj Jadran, da zajednički nastupimo glede njegove zaštite. I konačno, ako se htjelo proglasiti ZERP a ja tvrdim da se to moglo u 48 sati nakon što su to Talijani učinili. Kada je Slovenija recimo proglasila taj svoj epi kontinentalan pojas koji joj ni po Bogu, ni po ni jednom zakonu ne pripada onda smo mi spremno reagirali, usvojili smo neku rezoluciju ili deklaraciju pred nekoliko mjeseci. Sada će vjerojatno slovenski Parlament zbog ZERP-a također uputiti nekoliko diplomatskih nota međutim, ono što je suštinsko pitanje, što ćemo mi gospodo, sutra? To je temeljno pitanje. Kako ćemo mi sada kao nacija, kao zemlja konzumirati ZERP? Čime ćemo ga konzumirati? Što ćemo ako recimo svakoga dana u Jadransko more bude uplovljavalo 20, 30, 50 talijanskih ribarica? Hoćemo li mi na njih slati kao što bi to rekao gospodin Markov, policijske, patrolne ili ne znam recimo vojne čamce? Hoćemo li prodavati svoje kvote itd.? Na žalost, ja znam da je bez obzira što će se dogoditi tijekom današnjeg ili sutrašnjeg dana, mi još dosta vremena ili naši ribari neće biti u stanju uloviti niti jednu ribu više, jer nam ulov već dvije, tri godine permanentno pada sa nekih 25, 26 tisuća tona, došli smo na 22 tisuće tona, dok recimo talijanska flota izlovljava iz godine u godinu sve više. Nažalost, naša ribo prerađivačka industrija neće u međuvremenu proizvesti niti jednu škatuletu riba više. I imam isto tako dojam da se recimo položaj naših ribara u međuvremenu može samo pogoršati, nažalost neće se poboljšati. Ako imamo sad na umu da smo za prvi deset mjeseci ispunili i ovogodišnju kvotu izlova tune od cca. tisuće tona a ta tuna nam godišnje donosi negdje oko 150 milijuna dolara, samo u Zadarskoj županiji se izvozi oko 100 milijuna dolara tune, tako je, kao što potvrđuje gospodin ministar, te da su nam de facto proizvodnja da nam je opala za 50% zbog konkurencije koja se javlja u Grčkoj, Turskoj, Malti, Španjolskoj, ne znam sve gdje, onda stvarno se postavlja pitanje kada ćemo definirati jednu racionalnu ribarsku politiku? Sad se postavlja pitanje da li ćemo mi ta pitanja riješiti ZERP-om ili ćemo riješiti promjenom odnosa do ribara? Jedino promjena znači odnosa do ribara, jedino jačanje njihove materijalne pozicije, jedino povećanje ribarske flote može dovesti do toga da se sutradan, za godinu, dvije, tri dana, taj ZERP konačno i konzumira. Da li sad to mi možemo napraviti u dvije ili tri godine, pogotovo ako recimo daj Bože uđemo u Europsku uniju, tamo sredinom '99. ili početkom, ili krajem '99. ili početkom 2010.? Jasno je, ne možemo. Ono što možemo, a vjerojatno i hoćemo u međuvremenu ponovo možemo dovesti u pitanje poziciju ribara i nažalost naše prerađivačke industrije a da ne govorim o osnovnoj industriji uz obalu. Volio bih isto tako da znam što znači ovaj termin "ZERP će se početi primjenjivati najkasnije 1.1.2008.", znači može i ranije ali s druge strane svi to nekako isčitavamo da će to biti uteg na novoj Vladi iako dva, tri ili šest mjeseci to defacto ništa ne mijenja na stvari a buduće će Vlada bojim se ako a želim da dođe do promjena recimo Vlade, 1.1.2008. vjerojatno i tu odluku prolongirati za godinu ili dvije dana. Najveći problem znači uz ove gospodarske razloge o kojima govorim uz tu međunarodnu poziciju u kojoj se našla Republika Hrvatska je ova silna politizacija kojoj smo svi izloženi. Zbog sitnog političkog interesa, ja bih se usudio reći da se spremno čak naštetiti interesu velikog broja građana koji daleko više u ovome trenutku razmišljaju da li mogu platiti račune ne znam za struju, vodu, da li mogu dobiti ili doći u priliku da im država recimo isplati za isporučenu robu ili obavljene radove ono što su zaradili, da li će imati za zimnicu nego što u ovom času razmišljaju o ZERP-u. Za kraj, za dvije ili tri godine kada gospodo budemo podvukli crtu pod ovu raspravu rezultat će biti jako skroman. Ja neću reći da će rezultat biti nula ali neće biti ni puno veći od nule. I zato treba sjesti za stol prije svega sa susjedima i zato treba na takav način početi voditi tu jadransku politiku. Gospodin Mesić sada spominje ovu konferenciju. Gospodin Bebić je rekao da je o tome govorio na ovom sastanku kod premijera Jakovčić i mislim da je to jedan dobar pristup. Ja mislim da je to jedino rješenje. Sve ostalo Jadranskome moru i našim ribarima neće pomoći. A slažem se apsolutno sa gospodinom Pančićem, ma ne štitimo mi Jadran samo za sebe. Mi štitimo Jadran za sve koji žive uz to Jadransko more jednako kako za Hrvate tako i za Talijane, za Slovence i sve one koji ulaze na ove prostore.
Zahvaljujem.
A prije svega za one koji žive od tog Jadranskog mora a to su ribari koji obitavaju na granicama tog mora.
Zahvaljujem. Imamo tri replike uz ovakav tempo i uz ovoliko prijavljenih negdje oko osam ćemo završiti. Apeliram, rekli smo sve jedni drugima čini mi se pa da malo skratimo raspravu a ne da svatko produži još. Replika uvaženi potpredsjednik doma Mato Arlović.
Gospodine potpredsjedniče, poštovani kolega Kajin! Ma naravno da sam i ja osobno a vjerujem i svatko prije svega za normalni dijalog, razgovor i da se svi problemi i otvorena pitanja riješe dijalogom i razgovorom. Ali ne možete govoriti da se radi u ovom pitanju o sitnim političkim interesima. Znate, ako je more i njegova zaštita od interesa za Republiku Hrvatske a je jer to piše u našem Ustavu u članku 52. onda to ne može biti sitni politički interes. To je prvo. Drugo što je veoma važno u ovom pogledu raspraviti, znate ovu zabludu o tome kako treba ratnim brodovima, avionima, helikopterima i ne znam čime sve štititi ZERP potpuno treba rasvijetliti, to uopće ne stoji jer je činjenica da međunarodno pravo i ono daje mogućnost zaštite i ne samo mogućnost nego i zaštitu i obavezu zaštite tog dijela mora koje ako se iskoristi naravno međunarodno pravo naravno da se proglasi ekološko-ribolovni pojas ili u potpunosti gospodarska zona. I mi smo taj dio učinili, ne samo zbog međunarodnog prava nego zbog obaveze koju nam stavlja naš vlastiti Ustav u članku 52. i u tom pogledu je jako dobro da smo napravili i mi jedan od presedana. Ja bih vas htio podsjetiti da u Sredozemlju prije nas su to učinili Francuska, Španjolska, Malta, Turska, da su nakon nas to učinili Slovenija i Italija i da nas nisu pitali niti nas niti Europsku uniju, niti su morali to činiti s obzirom na međunarodno pravo koje im omogućuje Konvencija o pravu mora. Ono što sada ostaje to je pitanje dogovora o razgraničenju vezano za ekološko-ribolovni pojas i vezano za eventualno sporazume o izlovu ribe, zatim o ekološkoj zaštiti itd., na tome treba raditi, zato je u 2003. godini bio dat period od godinu dana da se za to pripreme i da taj dio možemo raditi. Prema tome, molim vas kad govorimo o ovim da li treba braniti Jadransko more. Jadransko more treba zaštititi za budućnost. Hvala Bogu da ga ne treba braniti, to znači da na tom prostoru nema ratnih sukoba.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Kajin.
Ja sam rekao prije kad sam razgovarao ispred kluba, ja ću biti suzdržan glede ove točke dnevnog reda. Međutim, isto tako da budem iskren žalim da recimo nismo zaštitili Jadransko more 2003. ali što ću kada sam i sam bio tada u zabludi. Ja ne bježim od istine. U Bruxellesu je lako moguće braniti ZERP ali bojim se da ga sutra dan neće biti u stanju Republika Hrvatska braniti i na moru. Međutim, bez obzira na sve ja želim vjerovati da je ova rasprava dominantna i tako svi nastupaju u interesu zaštite ekološke i svake druge Jadrana a ne stjecanje nekih političkih poena. Ukoliko je ovo drugo po srijedi onda uzalud nam trud svirači.
Replika uvaženi zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine potpredsjedniče! Kolega Kajin, gledajte. Mi svi ovdje zaboravljamo slijedeću stvar, da je 3. listopada 2003. godine donesena odluka i da je odgoda bila godinu dana i u točci 3. je točno kazano da je to zbog toga da se naprave mehanizmi da bi to mogli kontrolirati i provoditi. Ali svi zaboravljate jednu bitnu stvar, a to je da ZERP dan danas se odnosi, na koga? Odnosi se na Albaniju, odnosi se na Bosnu i Hercegovinu i odnosi se na Crnu Goru. To ste zaboravili. Samo je odgoda napravljena 2004. godine za Italiju i Sloveniju. I ministar Kalmeta kaže nemamo mogućnosti, nemamo uvjeta štititi. Pa kako onda štitite u ovome dijelu. I zašto su sada ove tri nama susjedne države dovedene u neravnopravan položaj. Jer mi ZERP onda štitimo i provodimo prema Albaniji, prema Crnoj Gori i Bosni i Hercegovini na koje se odnosi, za koje nema odgode ili o čemu je ovdje riječ? A u odluci je točno rečeno da je ta godina dana data i radi toga da bi se i mehanizmi uspostavili i da bi se omogućilo ovi dijelovi pregovora. Ajmo o tome razgovarati. Tko je sada tu diskriminiran? Zašto sada recimo Albanija, Crna Gora i Bosna i Hercegovina imaju drugi status od Slovenije i Italije a najveći problem imamo sa Italijom, je li tako?
Odgovor na repliku.
Pero, svi mi znamo što se htjelo time učiniti 2004. godine, da je to naprosto bilo zavaravanje zdravoga razuma. Ne odnosi se samo na Albaniju, Crnu Goru i Bosnu i Hercegovinu odnosi se i na Vatikan. Malo prije je gospodin Pančić spominjao kralja ili ne znam koga, kneza Ladislava koji je prodao Vatikanu Zadar a i još uvijek Zadarska nadbiskupija nije pod ingerencijom Kaptola nego direktno Vatikana. Prema tome slažem se u cijelosti što se htjelo učiniti 2004. To je bilo bacanje pijeska u oči i, ne nama jer nismo toliko naivni nego hrvatskoj javnosti, pokušati ništa od nečega učiniti ali da li je moguće danas išta više poduzeti i učiniti od one 2004. Ne branim nikoga rekoh, jednostavno ne opravdavam ono što se radilo 2003. niti ovo što se radi danas 2006. i «vis avis» toga ako budem bio tu na glasanju biti ću suzdržan.
Replika uvaženi zastupnik Lučin.
Hvala lijepo. Kolega Kajin vi ste u vašem izlaganju izrazili dvije sumnje. Jedna sumnja je bila zapravo da li će se nakon 1.1.2008. ponovo ta cijela priča prolongirati. I druga dilema, bolje reći nego sumnja jeste, odnosila se na to da li, da ne vjerujete zapravo ste u jednom momentu kazali da je ovo političko ili ispolitizarno pitanje nego da se ovdje suštinski radi o tome zapravo da je riječ o zaštiti Jadrana. Ja za razliku od vas zapravo mislim da je ovdje, da se ovdje prije svega radi o čisto političkom pitanju. Ako ćete zapravo i usporediti prijedlog 2003. i 2004. onda u ovom prijedlogu koji smo danas dobili na stolu imate jednu zanimljivu zapravo složenicu, a to je najkasnije. Jeste li možda uzeli u obzir kalkulaciju da će se 3 dana pred izbore proglasiti ZERP i zapravo da ovo je jedno od vitalnih pitanja nacionalnog interesa se zapravo koristi za stranačke, za neposredne stranačke interese. I o tome bi trebalo voditi računa. Jer ako je tome tako a čini mi se da je mislim da je to katastrofa.
Odgovor na repliku.
Apsolutno da to treba gospodine Lučin, ne sumnjam u tu mogućnost. O tome sam govorio i ispred Kluba. I to je jedna od opcija koja se može dogoditi iako sam bliži konstataciji da će ZERP u ovakvom obliku ostati na snazi do 1.1.2008. a tada će neka nova vlada to prolongirati za neko buduće neizvjesno razdoblje. Kod mene se ne pojavljuje više sumnja. Kod mene postoji samo jedna. Da li mi u slučaju da danas proglasimo ZERP bi bili u stanju kontrolirati, konzumirati sve efekte ZERP-a? Ništa više od toga a jasno sve u svrhu zaštite Jadranskog mora i statusa razumljivo građana koji obitavaju uz jednu ili uz drugu stranu Jadrana, ribara i da ne nabrajam dalje. To je po meni to. Znači jedina stvarna sumnja je da li mi to možemo napraviti a postoji mogućnost da će se to dogoditi. Gotovo da bih i volio iako sam bliži konstataciji da će se ZERP u ovakvom obliku ostaviti u nasljeđe nekoj novoj vladi a ta nova vlada će to prolongirati na neko buduće neizvjesno razdoblje.
Zahvaljujem. Riječ ima uvažena zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege. Htjela bih odmah na početku svoje rasprave istaknuti da ću osobno podržati prijedlog ovih zakona jer iako ovu odluku ni u kom slučaju ne smatram nekim najboljim rješenjem ali mi se čini u ovom trenutku jedino moguće prihvaćanje ovih prijedloga paketa zakona i u apsolutno interesu naše Hrvatske države. Politika Hrvatske narodne stranke uvijek i u svakoj situaciji išla je u smislu nekog za Hrvatsku općeg dobra pred nekim sitnim kokošarenjem političkog tipa koji bi mogao donijeti više glasova ili neke opće bolje poene na općoj ljestvici uspješnosti u medijima u tom mjesecu. Dugoročno gledajući bilo kakvo političko koketiranje koje za cilj ne pretpostavlja neko za Hrvatsku opće dobro nije dobro. A nažalost moram priznati da ova cijela današnja rasprava mi dosta upravo navlači na tu temu. Dakle da se podsjetimo. Prvi prijedlog o proglašenju ZERP-a koalicijska Vlada predložila je Hrvatskom saboru koji je Odluku o proglašenju donio u listopadu 2003. godine s time da se trebalo to primjenjivati od 2004. godine. Tada predsjednik najjače oporbene stranke izjavio je u svom govoru u Saboru govoreći o tome da Europska unija ne može vršiti pritisak na Hrvatsku i poentirao je nečime što smo već imali prilike danas čuti, ali ja ću ipak još jednom ponoviti: nećemo glasovati za ovo što nije ni isključivo gospodarski pojas niti ono što je Vlada izvorno predložila u svom dokumentu a dakle nekakva ekološko-ribolovna zona. Naš obični čovjek bi rekao: Dobili smo neki bučkuriš. Tipični proizvod starog poznatog hrvatskog nagodbenjaštva i nagodbenjačke politike. Zanimljivi stavovi gledani iz kuta današnjeg datuma i današnjeg političkog rasporeda u državi. Dakle ovo su jasni stavovi HDZ-a iz kojih se vidi kako ta stranka neće dopustiti da ih neki EU sili na bilo koji način. 2004. godine HDZ dolazi na vlast te pristup od Bruxellesa mijenja, pod pritiskom Bruxellesa mijenja svoj stav. Vlada sada predlaže u lipnju 2004. godine odluku po kojoj se ZERP prestaje primjenjivati na zemlje članice EU do sklapanja sporazuma o partnerstvu u ribarstvu a koji usput budi rečeno EU ne potpisuje sa zemljama kandidatkinjama. Dakle po toj logici ZERP bi na Italiju i Sloveniju bio primijenjen kad Hrvatska uđe u Europsku uniju. Tada se taj prestanak primjenjivanja navodi kao nužnost zbog dobivanja statusa kandidata. Dakle jedan od premijerovih logičkih bravura. Da bi Hrvatska dobila status kandidata mora prestati primjenjivati ZERP na zemlje članice Europske unije dok se ne potpiše sporazum o partnerstvu i ribarstvu za koji se zna da s ne potpisuje sa zemljama kandidatkinjama. Ovakvi sofizmi mogli bi dobiti ime «sanaderizmi» jer su zaista banalni ali ih se dobro prikrije u terminološkoj zbrci koja se napravi kad se priča o njima. Povodom ovog zaokreta u stavu Ivo Sanader izjavljuje tada: «I jučer i danas, i prije 15 godina ova stranka kojoj sam ja na čelu govori jedno te isto». To stoji ako je mišljeno na logičke bravure. Ali ne govori isto o ZERP-u što se jasno vidi iz govora premijera u Saboru. I danas smo tu gdje jesmo. Iz ovog se jasno vidi kronologija HDZ-ovog mijenjanja stavova oko ZERP-a koji ničim nije objašnjena. To ne samo da potkopava kredibilitet vladajućih u jasnim stavovima nego kad se spoji sa «sanaderizmima» tip mi uvijek, tipa mi uvijek govorimo istu, cijelu stvar gura u jednu logičku besmislicu. Svakako da se u ovoj predizbornoj godini traže razne političke uglavnom nacionalne teme na kojima bi bilo moguće kreirati političke različitosti. Ali u tim konzervativnim priklanjanjima i težnji za dopadljivošću glasačima kao da se izgubila svaka jasnoća političkog stava koja je obilježavala barem jedan mali broj stranaka u ovom Parlamentu. I tako u toj političkoj bici za postizanje što boljih pozicija pred uvrelom slabom upoznatom javnošću da mi Hrvatska s 4 milijuna stanovnika ne možemo ostati mala izolirana državica u ovoj ujedinjenoj Europi, da je naš interes i nužno što prije prilagoditi se zakonodavstvu, ali i načinu uljeđenog civiliziranog ophođenja sa partnerima u toj Europi i da je ovo gotov ultimatum traženja Europe da nas samo jedna u niz ispitivanja u mogućnostima naše uljuđene prilagodbe i pretpostavljanja zdrave pameti oko promišljanja da li se ekološko devastirani i na kartama gotovo potpuno zacrnjeni Jadran može jednostrano zaštiti i da li se čuvanjem od daljnjeg narušavanja ekološke ravnoteže može postići samo jednostranom odlukom koju druga strana neće poštivati. Iskreno vjerujem da je ovaj pritisak od strane Europske unije što se tiče našeg proglašavanja ZERP-a tek jedan mali test bontona. Naime, tko ne zna da se u Europskoj uniji sve, ali baš sve odluke donose koncenzusom i dogovorom, da nitko u Europskoj uniji ne možemo nikome drugome ništa nametati. Tko to nije shvatio sigurno još nije spreman za ulazak u tu integraciju. Ista je stvar sa pitanjem ZERP-a. Čelnici Europske unije osluškuju da li se Republika Hrvatska naučila demokraciji i da li je spremna civilizirano i uljudno pregovarati, čak i nečem na što neosporno ima pravo, a to je ekološko-ribolovni pojas. I ako imamo načelnih primjedbi oko postizanja koncenzusa između vladajućih i oporbe jer apeliranje na politički razum izgleda da je samo jednostran, s obzirom da je tog razuma dosta izostalo u listopadu 2003. godine kolege kada su se upravo na toj temi brusila koplja prikupljenih predizbornih poena, samo tada sa današnjim vladajućim HDZ-om u ondašnjoj oporbi slažem se da je to jeftino, da je to jeftino politikanstvo treba zaboraviti i okrenuti se ispravnim odlukama koje su na tragu dobrobiti za Hrvatsku. Neki klubovi, kao i neki pojedinci danas su spominjali 2007. godinu kao onu kojima se mora proglasiti ZERP. Iskreno smatram da to nije niti politički dobra ideja, a i tehnički je potpuno neizvediva. Kao prvo nije nam u interesu lijeva, ulijetati u nešto za što znamo da će ohladiti naše odnose sa Europskom unijom. Treba dati diplomaciji da obavi svoje i pokušati sa što manje posljedica zaštiti jedan svoj državni interes. Kažem jedan, jer je drugi itekako ulazak u Europsku uniju. Mislim da ovdje ne postoji nitko tko je dovoljno hrabar da kaže kako je jedan od ovih interesa važniji od drugoga. Sa druge strane znamo trebamo imati na umu da mi nemamo tehnički mogućnosti za provedbu ZERP-a od početka sljedeće godine. Ma pitanje je da li ih uopće imamo i od 1.1.2008. Nedostaje nam nadzornih brodova, nemamo organiziranu obalnu stražu, ribarice koje bi mogle crpiti ribu su nam nedostatne ili nedovoljno tehnički kapaciteta. Nemamo gdje čuvati ribu jer nam nedostaju hladnjače. Nemao ribarske luke ili barem osigurane lokacije kroz prostorne planove za te luke. Veletržnice za plasiranje ribe na maloprodajno tržište. I kad smo već kod veletržnica podsjetila bih one kojih nažalost nema u ovoj dvorani, ali su bili ne jednom krivi i zaduženi za 24 milijuna eura kredita koje nismo uspjeli ako se sjećate potrošiti na izgradnju tih upravo veletržnica. Kako bi ZERP imao svoj puni smisao i korist za Hrvatsku i more, odnosno kako bi u potpunosti ispunjavao svoju svrhu i time štitio državni interes mi ih HNS-a tražimo da se u proračunu 2007. godinu osiguraju sredstva za realizaciju minimalnih tehničkih preduvjeta za primjenu ZERP-a odnosno sve ovo što sam prethodno nabrojila. Naše pravo na ekološki ribolovni pojas nitko ne može osporiti. Raspolažemo sa 3/4 svih jadranskih obala i dužni smo razumno upravljati ribljim fondom i zaštiti morski okoliš. To je što se tiče političkih stava, svih mijenja i nemijenjanja mišljenja i pozicija, svih kompromisa i inog petljanja. HNS je uvijek, pa tako i u ovom slučaju potpuno jasan i naš sustav vrijednosti je ovaj put neupitan. Podržat ćemo odgodu primjene ZERP-a jer smatram da jednostrano se ne može štiti Jadran. Jer tehnički nismo spremni za tu zaštitu, provodimo ju ispravno planiranim sredstvima u proračunu i dinamikom realizacije eventualno možemo sustići 1.1.2008. godine. I konačno, iskreno se zalažem da se otkloni svaki do sad, svaka dosadašnja diskriminacija naših ribara koji su u područje ZERP-a ulazili sa putovnicama te time ukoliko Vlada prihvati HNS-ov zaključak podržat ću i izmjene Zakona o nadzoru državne granice kao i odluku o proširenju jurisdikcije RH.
Zahvaljujem. Riječ ima, replika uvaženi zastupnik Pero Kovačević.
Pa poštovani gospodine predsjedniče kratko i jasno. Evo mogu i prihvatiti činjenicu da je HNS principijelan i jasan, mogu. Mogu prihvatiti činjenicu da je ovo bućkuriš što ste rekli. Ali sad ne mogu, nije mi jasno jel vi sad glasate za taj bućkuriš ili ne glasate. To bih želio odgovor jer ste u … [[Govornik se ne razumije.]] rekli zbog čega je to bućkuriš. Hvala.
Odgovor na repliku.
Poštovani kolega ja bih vam rado ponovila, jer mislim da ste apsolutno, upravo ste potpuno pogriješili temu. Naime, kad sam govorila o bućkurišu tada sam spominjala navod premijera iz 2003. godine. Ali me niste dovoljno pažljivo slušali pa nažalost niste mogli ni shvatiti.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik, potpredsjednik Doma Mato Arlović.
Gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Ja na primjenu ZERP-a gledam kao na jednu od suverenih odluka koje, na koju Hrvatska ima pravo po međunarodnom pravu i za čije je donošenje kao i za donošenje i za provedbu ne može biti spriječeno niti sprječava ga zapravo pravo Europske unije. I u tom pogledu Republika Hrvatska sve do sastanka i preuzetih obaveza u Venecijanskoj komisiji nema nikakvih obaveza. Drugo što bih htio jasno i nedvojbeno reći. Odluku o proglašenju ZERP-a Sabor je donio u listopadu 2003. godine na prijedlog naravno koalicijske Vlade. I isto tako on je umjesto gospodarskog pojasa tada proglasio ekološku i ribolovnu komponentu gospodarskog pojasa ostavljajući si doduše i mogućnost da ako to bude zatrebalo primjeni i posljednju glavu Pomorskog zakonika, odnosno da to vezano za glavu 4. zapravo proglasi kad to bude trebalo i gospodarski pojas. Drugo, šta znači zapravo proglašenje ribolovno-ekološke zone? Znači koristiti sva prava gospodarskog pojasa osim prava na postavljanje umjetnih otoka, korištenje ili proizvodnju struje od energije valova, zatim vjetra i morskih struja, odnosno plime i oseke. I u takvoj situaciji je sasvim jasno da uz epikontinentalni pojas, uz niske valove koji se na Jadranskom moru pojavljuju i slabo struja, praktički nije moguće kao i kad je u pitanju vjetar i niti isplativo upotrebljavati ovaj drugi dio. Treće što je važno reći. Tada je Sabor u odluci svojoj u točci 3. između ostaloga donio i odredio razdoblje do početka primjene režima same odluke, ali je vrlo jasan bio. Za pripremu provedbenih mehanizama, te za moguće sklapanje sporazuma i aranžmana sa zainteresiranim državama i europskim zemljama. Mi sada tvrdimo da još uvijek treba to vrijeme, a u isto vrijeme tada kada smo donosili ovu odluku o proglašenju, praktički je danas ključna stranka vladajuće koalicije HDZ bio protiv takve odluke tvrdeći da treba proglasiti gospodarski pojas. Drugo što bih htio naznačiti. Htio bih naznačiti da mi nismo bili prvi u tom pogledu iako se priključujemo zemljama koje su napravile presedan. Prvo u Sredozemlju do tada nitko nije imao niti namjeru niti uspio proglasiti gospodarski pojas. Drugo, proglašavane su ili ekološke i ribolovne ili samo ribolovne ili samo ekološke zone kao što su to učinili Francuska, Španjolska, Malta i Turska. Treće, mi smo to učinili prije sastanka Venecijanske komisije u studenome 2003. godine i u tom pogledu je to presedan u odnosu na tu komisiju i zaključci komisije se nisu mogli primjenjivati na Republiku Hrvatsku i nakon proglašenja odluke o ZERP-u dogodilo se da je Europska unija samo iskazala žaljenje i ništa drugo jer zapravo nije ni bila mjerodavna ni nadležna za to pitanje. U takvoj situaciji se postavlja sada pitanje šta se dešava nakon izbora. Nakon izbora umjesto da se pristupi na provedbi točke 3. odluke vezano za kako se ovdje lijepo piše pripremu i stvaranje provedbenih mehanizama te za moguće sklapanje sporazuma itd. odjedanputa zapravo ovo se stavlja duboko u ladicu cijela odluka, čeka se vrijeme i u 10. mjesecu iz vedra neba dolazi prijedlog o izmjeni i dopuni odluke koji kaže, citiram: "Za zemlje članice Europske unije primjena pravnog režima zaštićenog ekološkog ribolovnog pojasa Republike Hrvatske započet će najkasnije sklapanjem ugovora o partnerstvu i ribarstvu između Europske zajednice i Republike Hrvatske." E sad šta to zapravo znači? Prva činjenica koja je nepobitna, sa zemljom kandidatom se ne sklapaju partnerski odnosi oko ovoga dijela. To znači da praktički odgodit primjenu ZERP-a do ulaska i punopravnog članstva u Europskoj uniji. To je prava istina iza kojeg stoji. To je prava istina. To je odluka koja je nama bila postavljena u 10. mjesecu, u lipnju mjesecu 2004. godine i kao što znate 3. lipnja mi smo zbog toga glasali protiv ove odluke kojom se odgađa primjena te odluke. Drugo što je važno. Važno je da se krše između ostaloga i načela međusobnih odnosa među članicama Europske unije, jer nisu samo načela razgovora i dijaloga nego i načela vladavine prava, ali i jedno od ključnih načela je između ostaloga nediskriminacija. Poštovane kolege i kolegice ovakvom odgodom dogodilo se nešto što je nevjerojatno da se praktički ZERP primjenjuje na naše ribare, primjenjuje se i ne samo na naše ribare nego i moreplovce i brodare, primjenjuje se na ribare Bosne i Hercegovine, Crne Gore, Albanije itd. itd. ili na zemlje koje nisu članice Europske unije, a to znači da se naš ekološki i ribolovni propisi u vezi sa izlovom ribe, ekološkom zaštitom, ali i propisi koji su vezani uz pomorski prijevoz vezano za ekološku zaštitu, primjenjuju na u ZERP-u na naše brodare i na brodare nečlanice i ribare nečlanice Europske unije, ali se ne primjenjuju na članice Europske unije odnosno Italiju i Sloveniju i oni imaju zapravo status kada je u pitanju ZERP, kao da se nalaze na otvorenom moru. To je diskriminacija vlastite zemlje i diskriminacija subjekata vlastite zemlje između ostaloga ribara i brodara ne samo i naravno diskriminacija zemalja izvan Europske unije. Prema tome to je i povreda načela Europske unije o zabrani diskriminacije. Treće što bih u tom kontekstu htio posebice naznačiti. Ne samo što se tada donosi ovakva odluka nego se donosi nešto što je mene nakon što su, evo proteklo je gotovo više od dvije godine, praktički zaprepastilo, a to je da se tada potpisala zapisnik, izjava kako to neki kažu ili interpretiraju, zapravo službeno se radi o nekakvom zapisniku, nazovimo nekakvom, koji između ostaloga Republika Hrvatska prihvaća za sebe veoma jake i veoma tvrde obaveze, osim ove odluke, a ona glasi, ja ću citirati stavak 3. tog zapisnika: "Hrvatska je potvrdila da tijekom tog razdoblja neće biti promjena u postojećem režimu za države članice Europske unije u predmetnom području Jadranskog mora". Molim vas lijepo, ne u odnosu na odluku nego neće biti promjena u postojećem režimu za članice Europske unije što je suprotno zapravo međunarodnoj konvenciji, jer ovisno međunarodnoj konvenciji mi moramo osigurati i primjenu međunarodne konvencije vezano za ekološku i ribolovnu zaštitu u pojedinom pogledu. Dakle tu je puno strože i u takvoj situaciji se dogodilo nešto što ne postoji. Znate takav presedan ne postoji da tako izvršna vlast izvlasti parlamentarnu vlast i zakonodavnu vlast o odlučivanju. Ili ovo, jedino može donijeti takav zaključak Sabor, nitko drugi. Nitko drugi. Nikakvo predstavništvo vanjskih, Ministarstvo vanjskih poslova niti Vlada kao cjelina a ponajmanje da to donese Ministarstvo vanjskih poslova jer je tu potpisao državni tajnik. Naravno tada se dobilo u hrvatskoj javnosti jedno interesantno priopćenje, izjava, ne znam ni ja, koja je objavljena i u kojoj je naznačeno da će ta odluka, odnosno taj zapisnik koji je tamo potpisan, biti između ostaloga postavljen kod nas i dostupan medijima. I šta se dogodilo? Tek 7.12.2006. godine nakon što predstavnici Europske unije spominju to kao ugovor, a ono ima karakter ugovora i obaveza, tek se onda to pojavljuje zapravo na Internetu, odnosno na stranici i portalu Ministarstva vanjskih poslova. Postavlja se pitanje a zašto se to krilo toliko vrijeme. Pa između ostaloga zbog tako tvrdo prihvaćenih obaveza koje dovode u šah-mat poziciju Republike Hrvatske. E sad vidite otvara se jedno veoma važno pitanje. Naravno da Republika Hrvatska ima dvostruki interes i oba dva su nacionalna. Jedan je po zakonu … po članku 52. zaštita mora od interesa za Republiku Hrvatsku i njegovo iskorištavanje i zakonom se to treba regulirati. S druge strane naš je interes da uđemo u Europsku uniju. Nakon potpisivanja ovakvih akata i ovakvih obveza prema Europskoj uniji za koje neki kažu da je bilo pritisaka da nas je Europska unija tjerala, ali nismo morali pristati, jer mi ne možemo pristati, ne bi se smjelo pristati da se zapravo prihvaćaju odluke i potpisuju odluke koje su na vlastitu štetu. Ali ako već to jesmo napravili onda mi sada moramo naći odgovarajuću mjeru i odgovarajuća mjera biti da se zaštite jedan i drugi nacionalni interes. Ako se u međuvremenu dogodi, a dogodilo se, da je Slovenija i Italija također proglasila ekološko, odnosno ribolovne zone i gospodarske zone tada mi moramo dovesti u poziciju Europu da Hrvatska u svojoj, u zaštiti svojeg ZERP-a mora biti barem jednakopravna i sa Slovenijom i Italijom. I taj segmentu mora početi primjenjivati ono što je, ekološku zonu koju ima Italija i koju ima Slovenija. Da bi je zaštitila, zbog toga mi tražimo da se to počne primjenjivati kad je u pitanju ekološka zona odmah, a s druge strane da kad je u pitanju ribarstvo i zaštita ribarstva da se doda još 6 mjeseci. Ne toliko zbog Slovenije i Italije i zemalja Europske unije nego zbog toga da osiguramo provedbu ovih mehanizama i sporazuma koji će omogućiti usklađivanje i otklanjanje mogućih nesuglasja između nas, Slovenije i Italije. I zbog toga smo dali jedan prijedlog amandmana u saborsku proceduru kao klub zastupnika i ja sam uvjeren ako se hoće da se …
Zahvaljujem.
… prihvaćanjem takvog amandmana zapravo može puno učiniti na zaštiti nacionalnih interesa Republike Hrvatske, i jednog i drugog. Hvala lijepo.
Riječ ima uvaženi zastupnik Pero Kovačević.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Mislim da je temeljni problem taj, raspravljajući znači o gospodarskom pojasu a inače u Hrvatskom saboru o gospodarskom pojasu se raspravlja od 30.3.2001. kada je moj klub podnio prijedlog za proglašenje, prijedlog odluke za proglašenje gospodarskog pojasa, a onda smo došli do njegove izvedenice ZERP-a. Problem je u tome što mi raspravljamo, znači, ovdje, odnosno pregovaramo s nekim drugim hoćemo li mi koristiti svoje pravo ili ga nećemo koristiti. U tome je cijeli bit problema. To vam je ona varijanta, imate recimo pravo na jubilarnu nagradu, to vas pripada i onda ćete vi sa susjedima razgovarati hoćete li vi to pravo koristiti ili to pravo neće koristiti. Znači, u tome je bit problema. I onda ta neprincipijelnost, nedosljednost i prihvaćanje svega izvana, dovelo nas je do toga da ovo pitanje više mi u Hrvatskoj, odnosno Vlada postupa tako da to nije više pravno pitanje nego je to za Vladu političko pitanje. Na kraju je političko pitanje zbog činjenice što je 4. lipnja 2004. godine državni tajnik napravio vjerojatno po odobrenju Vlade, dao svoj potpis na onaj zapisnik. Znači, tu je greška bila sljedeća. Ako se i htjelo pregovarati u tome dijelu, najveća je greška bila što se o tome pregovaralo sa Slovenijom i što se pregovaralo sa Italijom. O tome se, nije se trebalo pregovarati ni čak sa Europskom komisijom, Europskom unijom, ali da se pregovaralo samo s njima bilo bi drukčije. A u međuvremenu ista ta Italija, ista ta Slovenija proglašavaju ekološki dio. I sad mi govorimo o tome, kaže ministar, svi iz Vlade, nemamo veli uvjeta, mehanizama da bi mogli zaštititi ZERP. Pa kako onda ga štitite u odnosu, što sam već jedanput rekao, u odnosu na Crnu Goru, u odnosu na Bosnu i Hercegovinu, u odnosu na Albaniju. Zašto njih diskriminirate? Recimo, u dijelu Hrvatske Boke, kako se tako uvijek govorilo, žive ljudi Hrvati koji se bave ribolovom. Koga vi onda sad diskriminirate? A da, diskriminirate i naše ribare i njih, a kažete da nemamo uvjeta. Prema tome, to je jedna, to je onaj dio kad se nema principijelnosti, kad se nema dosljednosti. Onda se naprave ovakve početne greške i da bi se mi vratili na temu. Ajmo se vratiti na temu ako imate političke snage, političke volje. Jedino rješenje je sljedeće. Ekološki dio proglasiti odmah, ekološki dio proglasiti odmah. Možemo prihvatiti da se o ribolovnom dijelu pričeka do 1. srpnja iduće godine, a onda sa 1.1.2008. gospodarski pojas. Jer svi zaboravljate, moj predsjednik je lijepo rekao, jedno je gospodarski pojas. Znači, konvencija Ujedinjenih naroda o otvorenom moru ne govori o ZERP-u. ZERP je izvedenica koja je bivša Vlada izmislila da bi nešto riješila. To vam je ona situacija, gospodarski pojas je cijeli automobil, a ZERP je karoserija. Zašto? Zato što ne govorimo o onome dijelu što je bitan a to je dio podmorja i dna. Znači, eventualne, rudna bogatstva u Hrvatskome Jadranu. Znači mi sami sebe unaprijed ograničavamo i kažemo da ih nećemo koristiti. Prema tome, a događa se ona varijanta da mi godišnje gubimo negdje oko 2 milijuna eura. I sad je ono još situacija da mi u ovome vremenu nismo napravili ni onaj dio što je jako bitan, što nam omogućavaju članci 60. do 62. Konvencije Ujedinjenih naroda o pravu mora. Znači, država prvo treba odrediti koji je ekološki održiv maksimum ribolova u njenom gospodarskom pojasu, zatim odrediti koji je ribolovni kapacitet njene flote te višak kroz plaćene koncensije prepušta susjednim državama. I šta smo mi napravili sad u ovome trenutku? Naši ribari nisu mogli ulaziti u ovaj dio ZERP-a jer nisu imali dozvole niti je bilo napravljeno ono zoniranje, a talijanski ribari, slovenski su mogli normalno ulaziti. I koga sad, što je ovo? Ovo je odgoda odgode do nove odgode. Evo, to vam je … [[Govornik se ne razumije.]] Prema tome, kad se razjasni što je taj čudotvorni kljunaš, da li je sisavac ili ptica, možda ćemo saznati kad će se Vlada naći snage i predložiti ovaj dio što mi iz HSP-a predlažemo. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Miljenko Dorić.
Gospodine potpredsjedniče, gospođo ministrice, drugi predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Ja ću govoriti o nečemu o kome nitko ništa nije rekao iako je potpredsjednik već konstatirao da su svi već svakome sve rekli, to nije točno. Prije toga samo dvije rečenice vezano uz dosadašnji tijek rasprave. Kao Primorac smatram da je ovo izuzetno važna tema i moram reći da sam u biti ne samo razočaran jer je ta rasprava u jednom većem dijelu bila ponižavajuća. Danas se junačiti i prebacivati jedni na druge odgovornost i krivicu ovaj sastav Sabora na prošli sastav Sabora, na prošlu ili pretprošlu Vladu, to je za mene degutantno. Kolegice i kolege, svi smo mi krivi. Nikada nije bilo dovoljno pameti i dovoljno sloge da argumente stavimo na stol i da Europu uvjerimo da ti argumenti zaslužuju da mi dobijemo ZERP. To je trebalo davno odraditi no nažalost nismo. Obzirom da je kolega Kajin i kolega Letica su dobro obradili Tita, ja neću ići na tu temu, ali ću reći nešto vezano uz to razdoblje jer smo i tu bili vrlo nekorektni, kolegice i kolege. Hrvatski političari, da ja malo pričekam da se završi rasprava u lijevom dijelu? Naime, hrvatski političari u bivšoj Jugoslaviji nisu smjeli puno pričati o Jadranskoj orijentaciji Hrvatske, ali su ostavili, kolegice i kolege, jasan trag. Imali smo 7. po snazi flotu na svijetu, imali smo 4. po snazi brodogradnju na svijetu, imali smo turizam kojeg smo hranili našom hranom, itd., itd. Ja vas molim, a danas mi puno pričamo o Jadranskoj orijentaciji, ali traga nažalost do sad ostavili nismo. To vam odgovorno tvrdim. Svatko će vam na moru to reći. No vratimo se sada na ono što sam rekao da ću ovdje pojasniti, jer nitko o tome nije ni jednu jedinu riječ rekao, ni premijer ovih dana, ni ministrica, ni ministri, niti bilo koji od stranačkih čelnika. Pitanje da li mi proglašenjem ZERP-a se udaljavamo od Europe, da li otežavamo pregovore i približavanje, pridruživanje Europi? Ako ovako nastavimo kolegice i kolege onda odgovor može biti da, otežavamo svoju situaciju, ali ja odgovorno tvrdim ako se drugačije postavimo to ne mora tako biti. Naime, ako mi proglasimo ZERP na način da ga uklopimo u politiku Europske unije u gospodarenju morem, a o njoj nismo ništa govorili onda ćemo napraviti dobar posao. Naime, kolegice i kolege da li vi znate da je 7. lipnja ove godine povjerenik Europske Komisije gospodin Borg za ribarstvo obznanio tzv. zeleni papir s kojim se počinje stvarati nova strategija Europske unije u gospodarenju morem? Ni riječi o njoj nismo rekli. Zatim, 15. i 16. lipnja Europska Komisija je prihvatila to izvješće njegovo i počeo je jednogodišnje razdoblje rasprave o tom strateškom dokumentu u grupama eksperata sa zemljama i regijama u priobalnim područjima, čak i sa zemljama van Europske unije. Već 3 mjeseca nakon objave zelenog papira Norveška je sa Europskom unijom dogovorila sve vezano uz kvote … [[Govornik se ne razumije.]] pojedinih vrsta riba u pojedinim područjima, pojedinim morima gdje Norvežani love i Europljani love u njihovim morima. Vrlo jasno. Smanjene su kvote za 12 i pol pa do 25% za pojedine vrste itd., itd. Zato jasno slijedi pitanje koliko smo mi učinili, koliko je naša Vlada učinila da se u tom dokumentu krene raspravljati sa Europskom unijom, koliko smo mi u biti kontaktirali one povjerenike koji su zaduženi za ovu Strategiju, a ja ću vam reći da se radi o čak 7 povjerenika iz Komisije, radi se o povjereniku za okoliš, promet, gospodarstvo, energetiku, regionalna pitanja, socijalna pitanja i ribarstvo. Da li su naši nadležni ministri neposredno kontaktirali njih? Da li su se dogovarali s njima? Da li smo si na taj način olakšali, pripremili područje i način na koji ćemo prezentirati ZERP? Vjerojatno je odgovor na sva ta pitanja ne, ne, ne i ne. To je žalosno. To je više nego žalosno, jer znamo da taj dokument je u biti tako dobar i tako nama ide u prilog, silno ide u prilog u cilju proglašenja ZERP-a. Cilj Europske strategije i našeg ZERP-a je isti, identičan, podudaran, samo moramo argumente staviti na stol i Europu uvjeriti da je to i vjerujte dobit ćemo njihovu podršku. Naime, pročitajte taj dokument. Ima 40-tak stranica i to je briljantna osnova za svaku raspravu i našu raspravu s Europom po svim tim pitanjima. Posebno bih naglasio da jedno veliko poglavlje u tom zelenom papiru se odnosi na mjere sprečavanja ilegalnog ribolova, neprijavljenog ribolova i ribolova nedopuštenim sredstvima. Oni su čak formirali i savjet, pardon savjetodavni Odbor za ribarstvo i pomorska pitanja i taj je savjet imao svoju plenarnu sjednicu prvu prije nekoliko dana 7. prosinca. Opet na Internetu ćete naći njihove prijedloge, sve idu ponovo nama u prilog, ali se moramo uključiti u tu raspravu, postoji jasno otvoreni prostor za suradnju, oni pozivaju svih pa i nas na suradnju, učinimo taj iskorak. Zanimljive su i mjere kolegice i kolege u području uvođenja elektroničkih brodskih dnevnika i jasno elektroničkog praćenja, satelitskog praćenja svake ribarice što će potpuno onemogućiti ilegalni ribolov. Radarski sustavi su stvar prošlosti. Zatim je dogovoreno znanstveno praćenje svih elemenata o kojima smo danas govorili kako bi se temeljem znanstvenih i stručnih podataka dogovarale buduće kvote … [[Govornik se ne razumije.]] pojedinih vrsta ribe. Regulirani su nadalje mehanizmi, a pardon još nešto. Već je 20. i 21. studenog Europsko Vijeće prihvatilo tri dokumenta temeljem tog zelenog papira, a ta tri dokumenta se odnose na mehanizme zaštite ribljeg fonda u pojedinim europskim morima, Jadran se na žalost ne spominje, uvođenje elektroničkih dnevnika i praćenje ribarica i određivanju kvota … [[Govornik se ne razumije.]] riba u dubokim morima. Ponovo se jedan dio Jadrana koji je dubok ne spominje. Čijom krivicom, pitam se. Sljedeća godina će biti po tom dokumentu godina marikulture gdje će se vrlo detaljno razgovarati o unapređenju marikulture, o mogućnostima marikulture, o … [[Govornik se ne razumije.]] bolesti morskih vrsta koje se dadu uzgajati, o unapređenju kvalitete i konkurentnosti europskih proizvoda, formirat će se Europski fond za ribarstvo.
Zahvaljujem.
Prema tome, kolegice i kolege, ja mislim ako je Norveška mogla taj posao odraditi onda i mi možemo stupiti u kontakt sa kolegama u Europi, objasniti i pripremiti ono, naime pripremiti se dobro za ono što nas čeka. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Jakša Marasović. Nije u dvorani. Gubi pravo na riječ. Riječ ima uvaženi zastupnik Nikola Vuljanić.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče. Evo čitav dan danas razgovaramo zapravo o tri dokumenta od kojih su sva tri podjednako važna. Jedna je ova odluka o proširenju jurisdikcije, jedna je Zakon o nadzoru državne granice gdje našim ribarima omogućavamo da barem rade ono što mogu raditi Talijani i Slovenci i treći su, a htjeli mi to ili ne svi su o tom pričali, treći su zaključci o rebalansu proračuna da sve ovo u što se zaklinjemo možemo iduće godine provesti da možemo nešto do toga barem pretvoriti u praksu. Govoriti o sve troje je potrebno. Govoriti o suštini stvari, dakle o meritumu, o onom što imamo namjeru sada i ubuduće napraviti je neophodno, a o svemu tome govoriti o državnom interesu je jedino moguće. A kako nam izgledaju priče? Priča se o tome tko je koje godine šta napravio, tko koje godine nije šta napravio, šta je ova Vlada propustila, šta je ona prethodna, kakav krumpir je prebacila ovoj Vladi, kakvu lopticu će preko mreže ova Vlada prebaciti budućoj Vladi i tome slično. Ma suština stvari je u tome da nitko po tom pitanju do sada od hrvatske vlasti nije napravio ništa, ništa, ni jedan korak do sada nije poduzet osim izglasavanja u ovom Saboru jedne, druge, treće deklaracije o tome da hoćemo, o tome da smo spremni, o tome da ćemo odgoditi, o tome da se sad ne treba zamjeriti da ćemo se zamjerit za šest mjeseci, osam mjeseci, 42 dana, godinu dana i tome slično. Ništa od toga ne daje nikakve rezultate. Jedini rezultat koji jeste da pokazujemo vlastitu neefikasnost i vlastitu političku neozbiljnost. Pa kako će nas netko u tom bijelom svijetu i u toj krasnoj Europi ozbiljno shvatiti ako mi sami sebe ne shvaćamo ozbiljno? Ako smo u stanju ovdje ustvrditi i nitko se protiv toga posebno ne pobuni. Ovo je samo odgoda neke buduće odgode. Dakle, odgodit ćemo pa do sljedećeg puta, pa do postsljedećeg puta. Ako sami sebe ne shvaćamo dovoljno ozbiljno, da je odluka koju ovdje izglasamo bez obzira koja je većina, tko je na vlasti, da je ta odluka zakon po kom se sutrašnja, današnja i svaka buduća Vlada i svaki građanin Republike Hrvatske moraju ponašati. Ako nama to nije jasno, ako nismo dovoljno ozbiljni da se tako ponašamo, kako će nas svijet shvatiti ozbiljno. U tom košu nemoći svi su jednako nemoćni. Međutim, ako pokušamo bar na trenutak prihvatiti da ćemo ovo što ćemo danas nadam se usvojiti zaista i provesti tj. aktivirati ZERP sljedeća Vlada imat će ozbiljnog posla. Zašto to aktiviranje danas, ovoga trenutka nije moguće? Zapravo jest moguće, mogli bi mi danas izglasati evo, od sutra ujutro ZERP u potpunosti funkcionira, gospodarski pojas u potpunosti funkcionira, nema nikakvog problema, mi sve možemo izglasati, većina se složi i izglasa. Tko će te naše ribe od naših ribara u našem pojasu hvatati? S čim će ih hvatati? Nemaju sa čim. Gdje će se prodavat te ribe? Nema ribljih tržnica. U koje luke će ti brodovi pristajati? Nema luka za ribare. Tko će kad talijanski brodovi koji su i suvremeni i brzi i dobro opremljeni upadnu u naše područje, tko će ih hvatati? Pa nema ih tko hvatati. Dakle, ova godina koja je pred nama a tu je i suština prijedloga zaključaka koje je klub Hrvatske narodne strane dao je godina kad se treba pripremiti i napraviti sve da to što sad pričamo, 1.1.2008. godine postane ozbiljan posao koji netko tko zna obaviti posao, tko zna pripremiti projekt, može stvarno provesti u roku od mjesec dana. Kako niti jedna dosadašnja Vlada taj dio hrvatskog suvereniteta nije znala, mogla, htjela zaštiti … [[Govornik se ne razumije.]] da će sljedeća to moći, htjeti i morati napraviti. Naravno, pod pretpostavkom da joj sadašnja bez fige u džepu, one uobičajene naše fige u džepu, omogući i stvori pretpostavke da 1.1. one tamo godine 2008. godine zaista, možemo u što se kunemo i ruku držimo na srcu i gdje sve već ne, možemo provesti to za što nas i Ustav i zakoni ove države zapravo ovlašćuju i što nam nalažu da napravimo. Pod pretpostavkom da će ta tri dokumenta paralelno proći u ovom Saboru, bit prihvaćeni u ovom Saboru, priključit ću se i prihvatiti ove, sva tri ta akta. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima uvažena zastupnica Ljubica Lalić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa, sukladno Međunarodnom pravu mora koje je potvrđeno Konvencijom Ujedinjenih naroda o pravu mora iz 1982. godine koje daje obalnim državama pravo da proglase svoj gospodarski pojas u produžetku njihova teritorijalnog mora, Hrvatski sabor sagledavajući nacionalne interese donio je 3. listopada 2003. godine Odluku o proširenju i jurisdikciji Republike Hrvatske na Jadranskom moru. Odlukom proglašeni ekološko-ribolovni pojas ima sadržaj gospodarskog pojasa i time je Republika Hrvatska dobila mogućnost proširenja svoje jurisdikcije na Jadranu odnosno mogućnost provedbe svojih suverenih prava u smislu Konvencije UN-a o pravu mora kao da je riječ o isključivom gospodarskom pojasu. Iako se isti sadržaj naziva iz dva različita imena, isključivi gospodarski pojas i ekološko-ribolovni pojas u vrijeme donošenja odluke prijedlog proglašenja u ovom Saboru imao je žestoke protivnike koji su ekološko-ribolovnom pojasu odricali ono što su mu priznavali i eminentni svjetski stručnjaci za pravo mora. Poricali su mu istovjetnost sadržaja te ga nazivali čudnovatim kljunašem, hibridom, a ondašnji zastupnik a danas premijer Vlade Republike Hrvatske, nazvao ga je bućkurišem, tipičnim proizvodom starog poznatog hrvatskog nagodbenjaštva i nagodbenjačke politike. Tada se zalagao za proglašenje isključivo gospodarskog pojasa odbijajući priznati mišljenje međunarodnih stručnjaka da je sadržaj gospodarskog pojasa jednak sadržaju ekološko-ribolovnog pojasa. Na sva obrazloženja da je ekološko-ribolovni pojas za razliku od isključivo gospodarskog pojasa prihvatljiv za Europsku uniju, da su ga proglasile neke njene članice odgovorio je, ovdje je riječ o Hrvatskoj i hrvatskim interesima. I svjestan sam, rekao je, svjestan sam svojih riječi koje ovdje izgovaram za govornicom Hrvatskog sabora ali sam svjestan i toga da i '90.-tih nitko Hrvatsku nije htio u međunarodnoj zajednici. Postoje neki trenuci u kojima moramo preuzeti rizik. Mi držimo da su i upravo sada ti trenuci. Eto, za razliku od tadašnjeg vrlo odlučnog i hrabrog stava i mišljenja Vlada Republike Hrvatske na čelu sa tadašnjim zastupnikom a danas premijerom u prvih šest mjeseci svoga mandata predlaže Hrvatskom saboru prijedlog odluke a on odluku donosi 3. lipnja 2004. godine, kojom se primjena pravnog režima zaštićenog ekološko-ribolovnog pojasa ne odnosi na članice Europske unije. Počet će se primjenjivati nakon sklapanja Ugovora o partnerstvu u ribolovstvu između Europske zajednice i RH-a. Do danas taj ugovor nije zaključen a voljom parlamentarne većine Hrvatska se odrekla prava proširenja jurisdikcije na Jadranskom moru a s time odrekla se suverenog prava istraživanja i iskorištavanja, očuvanja i gospodarenja živim prirodnim bogatstvima voda izvan vanjske granice teritorijalnog mora. Neobjašnjivo je da se sada tako olako odričemo navedenih prava a samo zbog toga što za razliku od gospodarskog pojasa zaštićeni ekološko-ribolovni pojas ne omogućava korištenje snage vjetra, snage plime i oseke te postavljanje umjetnih otoka. Ekološko-ribolovni pojas nazvan je čudnovatim kljunašem, bućkurišem, proizvodom nagodbenjačke politike itd. Nagodbenjačka ili nenagodbenjačka ta politika u Hrvatskoj je omogućila prava ribarima korist a svega toga ova sadašnja vlast se odrekla samo zbog toga kako je obrazložio predstavnik predlagatelja odluke iz 2004. godine što se pretpostavljalo da bi se netko u EU mogao naljutiti na primjenu odluke o proširenju jurisdikcije. Čudno je bilo obrazloženje tim više što je 2003. godine tadašnji zastupnik a današnji premijer rekao politika EU-a mora se uskladiti sa konvencijom i politikom UN-a a ne obratno. Očito da premijer 2004. u lipnju više nije mislio ono i onako kako je mislio u listopadu 2003. godine i eto zbog toga smo se odrekli prava koja proizlaze iz ekološko-ribolovnog pojasa, odrekli smo se nacionalnih interesa. Da je strah bio neopravdan ukazuje primjer Malte. Iako ulaskom u EU ribolovni i gospodarski pojas zemlje članice postaje morem EU-a moguće je da država članica zadrži svoja ribolovna prava u cijelosti ili barem djelomično. Statistički pokazatelji govore da Jadransko more svake godine daje 220 tisuća tona ribe. U ulovu mi participiramo s oko 32 tisuće tona a ostalo prepuštamo Talijanima. Naše mogućnosti ulova daleko su veće ali jedino ako sami upravljamo našim ribolovnim morem a to je jedino zaštićeni ekološko-ribolovni pojas. 130 država svijeta proglasilo je svoje gospodarske i ekološke pojaseve. Sve zemlje Europske unije su također proglasile osim Grčke čiji su otoci vrlo blizu Turskoj te stoga postoji problem. Dakle, upravo iz tih primjera vidljivo je da odluka iz 2004. donesena ne pod pritiskom EU-a odnosno ako je pritisaka bilo on je bio neutemeljen a hrvatska politika bila je prepopustljiva. Nestalo je hrabrosti i odlučnosti iz konca 2003. godine. Zbog te popustljivosti susjednoj državi prepuštamo milijun eura dnevno što znači preko 300 milijuna eura godišnje a čuli smo danas da se radi o milijardama. Radi zaštite interesa ribara, radi zaštite nacionalnih interesa i nacionalnog ponosa i dostojanstva potrebno je donijeti odluku kakvu je predložio Klub zastupnika HSS-a i SDP-a. Ona bi predstavljala snažno pregovaračko uporište našim pregovaračima za područje ribarstva. Ukoliko ovaj Sabor ne prihvati prijedlog odluke Republika Hrvatska trajno se odriče jurisdikcije na skoro 25 tisuća kvadratnih kilometara svog morskog prostora. Kao zastupnik tu odgovornost ne mogu preuzeti i zbog toga podržavam prijedlog odluke predlagatelja Kluba zastupnika HSS-a i SDP-a, tim prije jer ova odluka ne narušava međunarodni ugled Republike Hrvatske jer država brani svoj ugled samo onda ako brani svoja prava koja joj jamči Konvencija Ujedinjenih naroda o pravu mora te povelja Ujedinjenih naroda. Za napomenuti je da niti Europska unija niti jednim svojim aktom pa niti Sporazumom o stabilizaciji i pridruživanju ne zabranjuje proglašenje pojasa. To su razlozi zbog kojih podržavam prijedlog klubova zastupnika HSS-a i SDP-a.
Hvala. Poštovana zastupnica Jagoda Martić. Izvolite!
Hvala. Gospodine predsjedniče, predstavnici Vlade, kolegice i kolege! Nacionalni interes Republike Hrvatske je zasigurno postati punopravna članica Europske unije. Ali nacionalni interes Republike Hrvatske je zaštititi svoja dobra i svoje osobne nacionalne interese. Naravno da se sada postavlja pitanje i to je ona dilema kako objediniti ta dva interesa, tim više što su jedan i drugi od iznimnog značaja za prosperitet Republike Hrvatske i njenih građana. A uloga svake Vlade je da u svakoj prilici nastoji što uspješnije pomiriti upravo ova dva interesa jer osnovno načelo bi trebalo biti u Europu da ali ne na štetu naših nacionalnih interesa. Jedna od takvih situacija kada je potrebno pribjeći određenim kompromisima je i ova Odluka o proglašenju zaštićenog ekološko-ribolovnog pojasa ili kako ga popularno nazivamo ZERP. Odluku o proglašenju ZERP-a donio je Hrvatski sabor u listopadu 2003. godine na prijedlog koalicijske Vlade. SDP je i tada kao što to misli i danas smatrao da je nužno zaštititi hrvatske nacionalne interese u zaštiti Jadrana i interese hrvatskih ribara. Tada nas je tadašnja oporba a sadašnja vladajuća stranka optuživala za izdaju nacionalnih interesa, inzistirali su na proglašenju isključivo gospodarskog pojasa, ZERP u nazivali različitim imenima da ih više ne ponavljam jer smo ih danas puno puta čuli. Ali tada je kao što je to i kolega Mimica u ime kluba rekao, tada je odluka o proglašenju zaštićenog ekološko-ribolovnog pojasa predstavljala dobru političku i diplomatsku ravnotežu između nužnosti zaštite ribarskih i nacionalnih interesa Republike Hrvatske i nenarušavanja odnosa sa Europskom unijom u trenutku kada se očekivalo mišljenje Europske unije o našem zahtjevu za članstvo. SDP je i tada kao i danas na cjelovitu primjenu ZERP-a gledao kao na suverenu odluku koju Republika Hrvatska može donijeti po međunarodnom pravu. I gle čuda, dolaskom na vlast isti oni koji su napadali bivšu Vladu da je nesposobna diplomatskim putem riješiti pitanje zaštite Jadrana i hrvatskih ribara u samo osam mjeseci su dijametralno suprotno promijenili svoje stavove. Pod pritiskom zahtjeva iz Bruxellesa što je priznao i sam premijer Sanader u ovom Saboru u lipnju 2004. godine kada je braneći tadašnji stav Vlade da se ZERP ne primjenjuje na države članice Europske unije rekao, citiram: "Riječ je o tome da se nalazimo u iznimno osjetljivoj situaciji, u povijesnoj situaciji kada se donose odluke za Hrvatsku od povijesnog značenja odluka o statusu kandidata i o datumu početka pregovora koje očekujemo 17. ili 18. lipnja.". Dakle, pod tim pritiscima Vlada je predložila a Sabor većinom ruku u lipnju 2004. godine donio odluku kojom se ZERP ne primjenjuje na države članice Europske unije do sklapanja Sporazuma o partnerstvu u ribarstvu što zapravo cijelu aktivaciju ZERP-a čini besmislenom jer su jedine dvije države s ribarskom flotom koje love u hrvatskom moru uništavajući naše prirodne resurse upravo Italija i Slovenija. Time talijanski i slovenski brodovi mogu slobodno loviti u području našeg ZERP-a bez mogućnosti nadzora od strane hrvatskih inspekcija te bez obveze poštivanja hrvatskih propisa o vremenskim i sezonskim ograničenjima ribolova, ribarskim alatima, vrsti, veličini i količini ribe koja se može loviti te snazi i veličini brodova koji mogu loviti. Naši ribari su tako diskriminirani jer za njih u ZERP-u vrijede svi hrvatski propisi o ribarstvu. O tome kakvom brzinom ova Vlada mijenja svoje stavove i to dijametralno suprotno imali smo se prilike više puta uvjeriti. Nažalost ja bih rekla u to smo se i previše često imali prilike uvjeriti. To na najbolji način govori o dosljednosti i vjerodostojnosti ove Vlade. SDP zajedno sa HSS-om šalje u saborsku proceduru svoj Prijedlog odluke o aktiviranju ZERP-a za članice Europske unije. Argumenti zbog kojih bi to trebalo učiniti su sljedeći: Europska unija je izjavila da ne sklapa sporazum o partnerstvu u ribarstvu sa zemljama kandidatima. Italija i Slovenija proglasile su svoje ekološke zone i upravo zbog toga od Vlade tražimo preuzimanje niza mjera za popravljanje stanja u ribarstvu i položaja ribara, jačanja nadzora u ZERP-u i diplomatske aktivnosti za otklanjanje negativnih reakcija Europske unije. Ta inicijativa SDP-a i HSS-a ponukala je premijera Sanadera koji je vrlo odlučno izjavljivao da više nema odgađanja i traži aktiviranje ZERP-a i za članice Europske unije. Bio je toliko odlučan da je umalo tom svojom odlučnošću izazvao i diplomatski skandal. Ali je onda u samo nekoliko sati ponovo promjena stava, očito pod pritiskom Europske unije. Sada se otkrilo da se hrvatska diplomacija u silnoj želji da Hrvatska što prije postane članica Europske unije a pod pritiskom Italije i Slovenije iza zatvorenih vrata obvezala talijanskim i slovenskim predstavnicima da neće aktivirati svoj ZERP prije nego što završe pristupni pregovori. Tako je kupljen njihov pristanak za otvaranje hrvatskih pregovora s Europskom unijom, ali pri tom kupoprodajnom sporazumu zaboravljena je jedna sitnica. Zaboravila se dogovoriti ista obaveza i za suprotnu stranu. Da se bar načelno zaštite naši ribari i naše more. Zaboravilo se dogovoriti da bar načelno Italija i Slovenija imaju iste obaveze prema Hrvatskoj. Naša ribarska flota je u rasulu što smo danas u više navrata čuli. Nemamo riblje veletržnice. Nemamo ribarske luke, nemamo obalnu stražu. Predstavnici Vlade danas govore da će se rebalansom proračuna to izmijeniti, ali ako je takva namjera bila onda mi nije jasno zašto se i u samom proračunu već o tome nije vodilo računa, a mi upravo iz Kluba SDP-a smo i davali amandmane koji su naravno bili odbijeni. U takvim uvjetima smo u pravom smislu riječi stranim ribarima naš Jadran servirali na tanjuru i rekli: «Izvolite. Ovo bogatstvo pripada vama, a hrvatski ribari će se malo strpjeti i čekati neka bolja vremena.» Kada će ta bolja vremena doći ne zna se ali valjda će doći jednog dana. Možda kada uđemo u Europsku uniju ako do tada za naše ribare u tom našem moru išta ostane. Zbog svega toga premijer Sanader danas i nije došao u Sabor jer ovo je loša vijest za njega a on želi biti nositelj samo dobrih vijesti. One loše prepušta drugima. I da zaključim. Smatram da aktiviranje ZERP-a za članice Europske unije jedini pravi i sveobuhvatni način na koji se mogu zaštititi interesi ribara i hrvatski nacionalni interesi u Jadranu. Nažalost trostrukim promjenama stavova o ZERP-u ova Vlada je izgubila vjerodostojnost i pred Europskom unijom i pred hrvatskim ribarima i pred hrvatskom javnosti. Ova Vlada više nema uvjerljivosti u obrani naših argumenata i stavova za aktiviranje ZERP-a za članice Europske unije i bojim se da će to biti glavni problem za buduće razgovore i pregovore i glavni problem za odnose Europske unije prema našim sljedećim potezima. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Marin Jurjević. Nema ga. Gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik Josip Leko. Nema ga. Gubi pravo na riječ. Petminutna rasprava, u ime Kluba zastupnika IDS-a poštovani zastupnik Damir Kajin. Nema ga. Gubi pravo na riječ. Završni osvrti predlagatelja. U ime Vlade ministrica vanjskih poslova i europskih integracija Kolinda Grabar-Kitarović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče Sabora. Poštovane dame i gospodo zastupnici. Vlada Republike Hrvatske dakle predlaže odluku o izmjeni i dopunama Odluke o proširenju jurisdikcije Republike Hrvatske na Jadranskom moru onako u tekstu koji ste dobili uz amandman koji je Vlada podnijela i koji je uvršten u taj tekst. Još jednom naglašavam da se ovakvim tekstom odluke o proširenju jurisdikcije Republike Hrvatske na Jadranskom moru štite nacionalni interesi kako ribara koji su stali uz ovu odluku, koji su je podržali još jednom ponavljam tako i nacionalni interes pristupanja Republike Hrvatske u članstvo Europske unije. Isto tako u ime Vlade Republike Hrvatske izjavljujem da prihvaćamo prijedlog zaključaka Kluba zastupnika HNS-a uz Prijedlog odluke o izmjeni i dopunama Odluke o proširenju jurisdikcije Republike Hrvatske na Jadranskom moru, prijedlog Vlade Republike Hrvatske. Hvala lijepa.
U ime predlagatelja prvo poštovani zastupnik Markov, se javio prije. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Završni osvrt u svezi sa ovom točkom koju smo eto danas dobrano pretresli oko koje smo se složili i nismo se složili. Oko koje smo imali zajednička stajališta makar ona u pogledu političke percepcije što nam je interes ali eto ne možemo se nikako složiti o načinu na koji bi taj isti interes trebalo pretočiti da bude potpuno aktivan. Naime ponavlja se ona stara boljka. Sve naše slabosti pokušavamo rješavati tako da uporno potvrđujemo te iste slabosti. I umjesto da pokušamo naći odgovor i pravolijek na te naše slabosti pa bez obzira od koga su te slabosti izrečene i tko ih je sugerirao mi uporno ponavljamo jednako istu tezu da slabosti valja negirati kao da nisu postojale i ići uvijek putem koji će opet naići na jednake probleme gdje smo se, gdje smo i bili. Drugim riječima da se vrtimo u krugu. Naravno to nije dobro ni za jednu politiku. To nije dobro za zemlju. Ja sam u početku kazao u ime Kluba HSS-a mi bismo bili uistinu najzadovoljniji da se uspio naći politički okvir da, i prema našim građanima ali prije svega prema međunarodnoj zajednici dademo ozbiljan politički odgovor koji bi bio koncenzus svih političkih stranaka u ovom Parlamentu koji bi poslužio da ostvarimo naše zajedničke nacionalne interese na području zaštite našeg mora, ovog ekološkog ribolovnog pojasa i na taj način da kažemo snažnu poruku koja bi se morala poštivati svugdje, pa i u Europi. A ta poruka bi bila u Hrvatskoj postoji kad su u pitanju nacionalni interesi, zdrav razum, pamet, politička vjerodostojnost da se učini prava stvar. Meni je žao što očigledno do toga neće doći. Klub HSS-a će ostati kod svoga stajališta ili ćemo proglasiti ekološki ribolovni pojas sada ili mi nećemo moći podržati ni jednu drugu odluku i ni jedan drugi prijedlog. Pošto se bliže i veliki blagdani, pošto dolazi Božić, a Božić je dolazak mira i dobra ja u to ime svima vam želim i čestit Božić, da nam pogne jer će nam Božja pomoć očigledno trebati jer sami očigledno ne možemo naći pravi politički odgovor za sve naše probleme.
Hvala. Klub HSP-a, poštovani zastupnik Tonči Tadić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Hoćete molim vas ove smiriti u sabornici? Poštovane gospodo i iz hrvatske Vlade. Na kraju ove treće saborske rasprave o proglašenju gospodarskog pojasa meni ne ostaje drugo nego u ime Kluba zastupnika HSP-a pozvati još jednom na proglašenje gospodarskog pojasa Republike Hrvatske u Jadranskom moru. Prijedlog o tome imate u svojim materijalima. I razlozi koje ću i ovaj put navesti su isti oni koje smo naveli i 2003., 2004. i 2001. Dakle tražimo da Hrvatska proglasi i aktivira svoj gospodarski pojas i to tako da odmah počne njegova primjena u ekološkom dijelu koji nije dio europske pravne stečevine, koji nije dio Acquis Comunitaire. Ako je Hrvatska suverena i samostalna država onda po našem sudu može i mora provoditi svoje odluke potpuno samostalno, koje nisu dio europske pravne stečevine. Iz tih razloga smatramo da Hrvatska mora već sada smoči odlučnosti i proglasiti svoj gospodarski pojas te započeti njegovu primjenu u ekološkom dijelu. Naime, bude li aktivirala svoj ekološki pojas ona će time samo slijediti već postojeće presadne koje su učinili iz tog razloga, s jedne strane Italija, s druge strane Finska kao članice Europske unije. Italija je to učinila podsjećamo zato da bi zaštitila svoj dio Jadrana od redovitih nažalost redovitih izlijevanja nafte u Jadranu. Hrvatska sa time pokazuje svoju odgovornost za svoju polovicu Jadrana, jer podsjećam gospodarski pojas nije samo pitanje ribarstva, on je i pitanje zaštite morskoga okoliša. S druge strane trenutna primjena ekološkog dijela gospodarskog pojasa znači da on postaje činjenica koja se koristi u pregovorima sa Europskom unijom o ribarstvu. Ne aktiviramo li danas ekološki dio gospodarskog pojasa mi zapravo pregovaramo o nečem što ne postoji za Europsku uniju. Mi zapravo pregovaramo o nečemu što će za Uniju postati činjenica tek možda 2008. Ovdje moram napomenuti i tu činjenicu da ni jedan dokument Europske unije Hrvatskoj ne brani to pravo. S jedne strane zato što ekološki dio gospodarskog pojasa nije dio Acquis-a. A s druge strane zato što je ministarska Konferencija o državnom ribarstvu na Mediteranu iz 2003. prihvatila da se ZERP tretira kao presedan. Iz svih tih razloga pozivamo Hrvatski sabor da podrži naš prijedlog o proglašenju gospodarskog pojasa, trenutnom aktiviranju njegovog ekološkog dijela uz početak radi pregovora o ribarstvu od otprilike 6 mjeseci do aktiviranja njegovog ribolovnog dijela. Dakle tražimo isto ono što smo tražili svih ovih godina, što smo tražili 2001., 2003., 2004. i tražimo od hrvatske Vlade, tražimo od većine u Hrvatskom saboru da ovaj put pokažu svoju odlučnost. Kako je ovo zadnja sjednica u predbožićnom razdoblju u ime Kluba zastupnika HSP-a želim svima vama poštovane kolege i kolegice čestiti Božić i sretnu Novu godinu i neka je dragi Bog na pomoći Hrvatskoj. Hvala vam.
Hvala. Za klub, za onaj prijedlog odluka kluba SDP-a i HSS-a. Nema interesa. Dobro. Onda ministar ili državni tajnik. Tko će u ime zakona? Ministar Kirin.
Poštovani gospođe i gospodo zastupnici, što se tiče izmjene i dopune Zakona nadzora državne granice Republike Hrvatske na moru mislim da smo ovime jasno odredili stajalište hrvatske Vlade prema hrvatskim ribarima. I da puno ne dužim oko same izmjene zakona vidjeli ste da se zakon usklađuje sa trenutnim aktivnostima koje Republika Hrvatska provodi nad cjelokupnom graničnom području Republike Hrvatske. I stoga ću ovdje na kraju samo reći da ćemo i dalje pratiti situaciju vezano i uz gospodarstvo i uz sve planove što provodi Vlada Republike Hrvatske. I sukladno tome u zakonskim propisima omogućiti našim građanima da nesmetano obavljaju svoje aktivnosti na cjelokupnom području Republike Hrvatske, a naročito kada se radi i o pograničnim dijelovima naše zemlje. Što se tiče amandmana imali smo samo amandmane Odbora za zakonodavstvo Republike Hrvatske i možemo reći ispred ministarstva, ispred predlagača da se navedeni amandmani u cijelosti prihvaćaju.
Hvala. Raspravili smo sve. Trebamo prijeći na glasovanje i ovih točaka i onih koje su prethodnih dana raspravljene. Raspravili smo sve. Trebamo prijeći na glasovanje i ovih točaka i onih koje su prethodnih dana raspravljene. Uključimo se da utvrdimo… Molim vas, uključimo se. Rezultat? 83. Dobro. Nek' se uključe i drugi, dodatno još. Dobro molim vas ponovo se uključimo sa utvrdimo, jer su neki pristigli. Molim vas uključite se, pa nemojte se… Kolega, tamo neki koji, uključite se vas dvoje na kraju. Uključite se! Sada rezultat, sada je, da. 85, dobro. Dakle idemo redom. Malo pozornosti da se dobro čuje. Prvo ću staviti na glasovanje Prijedlog odluke o izmjenama i dopunama Odluke o proširenju jurisdikcije Republike Hrvatske na Jadranskom moru gdje je predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Nemojte bacat papire molim vas, pravite buku strašnu! Amandman su podnijeli Klub zastupnika SDP-a i Klub zastupnika HSLS-a. U ime Vlade tko će se očitovati? Ministrica Grabar Kitarović na amandman Kluba zastupnika SDP-a.
Amandman se ne prihvaća.
Dajte kratko obrazloženje.
Vlada ostaje pri prijedlogu o primjeni ZERP-a najkasnije s danom 1. siječnja 2008. godine.
Tko će u ime kluba SDP-a? Zastupnik Neven Mimica. Izvolite.
Pa u tijeku dosadašnje rasprave iznijeli smo čitav niz valjanih argumenata zbog čega amandman SDP-a ima sasvim realne izglede da pomiri i to na bolji način ona dva nacionalna interesa o kojima smo govorili i zbog toga klub ostaje pri amandmanu i traži glasovanje o njemu.
Hvala. Predsjednik kluba HDZ-a, zastupnik Luka Bebić. Izvolite.
Predlažem da na temelju članka 238. Poslovnika u pogledu amandmana glasujemo dizanjem ruku radi bržeg glasovanja i učinkovitijeg.
Dobro, čuli ste. Da se glasuje ručno o amandmanima u pogledu svih odluka. Dakle ovako, dajem na glasovanje amandman Kluba zastupnika SDP-a. Tko je za taj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Drugi amandman Kluba zastupnika HSLS-a.
Amandman se ne prihvaća. Isto tako Vlada ostaje pri prijedlogu o primjeni ZERP-a, najkasnije s danom 1. siječnja 2008. godine što podrazumijeva onda i sadržaj, mogućnost ostvarenja sadržaja toga amandmana.
Podnositelja amandmana nema u dvorani. Dajem na glasovanje. Tko je za taj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke o izmjeni i dopunama Odluke o proširenju jurisdikcije Republike Hrvatske na Jadranskom moru koji je podnijela Vlada Republike Hrvatske. Molim uključimo se. Molim glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je sa 87 glasova za i 18 protiv donijeta Odluka o izmjeni i dopuni Odluke o proširenju jurisdikcije Republike Hrvatske na Jadranskom moru u tekstu kako ga je predložila Vlada. Dajem na glasovanje zaključke koje je predložio Klub zastupnika HNS-a koji Vlada prihvaća. Dajem na glasovanje prijedlog tih zaključaka. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 86 glasova za, 13 suzdržanih i 2 protiv doneseni predloženi zaključci.