Gospodine predsjedniče Sabora, koristi priliku da vas pitam, zašto ponovno niste stavili na temu dnevnog reda izvješće HNB još od 2017. g. redovni izvještaj nije postavljen, zašto [[Upadica Predsjednik: Kolega Lovrinoviću, molim vas da sjednete, dobivate opomenu, zloupotrebivi ste poslovnik, izvolite sjesti.]] /Govornik isključen./…
Odgovorio sam vam više puta, izvolite sjesti, dobili ste opomenu. Prelazimo na dnevni red, prva točka je: - Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o policiji, prvo čitanje, P.Z. br. 573 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda, primjenjuju se odredbe poslovnika, koji se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Molio bih poštovanog državnog tajnika u Ministarstvu unutarnjih poslova, Žarka Katića, da da dodatno obrazloženje prijedloga zakona, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane gospođe zastupnice, poštovana gospodo zastupnici. Pred vama je Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o policiji. Zakon je donijet 2011. g. do sada je doživio više novela, zadnju 2016.g. Zakon o policiji, definira policiju kao središnju službu u Ministarstvu unutarnjih poslova, čiji je rad, uređen sa brojnim zakonima i drugim propisima. Neke od tih zakona ćete na vašim klupama imati narednih dana, kao što su izmjene i dopuna Zakona o sigurnosti prometa na cestama ili Zakona o policijskim poslovima i ovlastima. Na dan 31. prosinca 2018. g. policija je bila organizirana kroz 20 policijskih uprava i 182 policijske postaje. U međuvremenu izmjenama Uredbe o unutarnjem ustroju ministarstva, broj policijskih postaja zbog funkcionalnih i drugih razloga, smanjen za 4 tako da trenutno broji 178 policijskih postaja. Ukupno policijske poslove obavlja 20 tisuća 199 policijskih službenika i službenica. Od toga broja na službenice otpada 3 tisuće 705 ili 18,34%. Iz izvješća koje ministar unutarnjih poslova podnosi o ovome domu, vam je poznato da se broj policijskih službenika iz godine u godine povećava tako i u prijemu za ovu godinu, već imamo prijavljeno preko 40% žena da, nadamo se budućih policijskih službenica. I evo konačno o izmjenama koje su pred vama, člankom 1 prijedloga Zakona o policiji, predviđa se izmijeniti odredbu o obvezi podnošenja izvješća o obavljanju policijskih poslova, prema kojoj je ministar unutarnjih poslova dužan najmanje jednom godišnjem Hrvatskom saboru podnijeti pisano izvješće o obavljanju policijskih poslova, a na zahtjev Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost i češće, na njegovo traženje i za pojedinačne slučaje. Naime, predlaže se izmijeniti ovu odredbu, na način, da glavni ravnatelj policije, najkasnije do 31. ožujka, podnosi pisano izvješće o radu policije ministru unutarnjih poslova kojem je prema važećem zakonu odgovoran za svoj rad, a ministar to izvješće dostavlja Vladi RH. Vlada potom izvješće o radu policije najkasnije do 1. lipnja je dužna dostaviti Hrvatskom saboru. Na predloženi način smatramo da će se propisani način podnošenja izvješća o radu policije koji uključuje podatke ne samo o obavljanju policijskih poslova već i druge relevantne podatke o radu policije, jasnije i transparentnije prezentirati ovome saboru. Jednako tako predložena odredba na utječe na ovlaštenje radnih tijela Hrvatskog sabora da traže izvješća i podatke o radu ministra te njegovu obvezu da izvijesti o pitanjima i pojavama iz djelokruga ministarstva, podnese izvješće o izvršavanju i provedbi zakona, dostavi podatke kojima raspolaže itd., već prema odredbama Poslovnika Hrvatskoga sabora. Iduće važnije izmjene su predviđene Člancima od 2. do 6., a tiču se izmjena odredbi važećeg Zakona o policiji kojima je propisano podnošenje pritužbi u slučaju kada fizička osoba smatra da su joj djelovanjem ili propuštanjem djelovanja policije odnosno policijskoga službenika u primjeni policijskih ovlasti povrijeđena njegova prava i slobode. Prema važećem zakonu predviđeno je osnivanje povjerenstva za rad po pritužbama policijskih službenika u sjedištu ministarstva, ali u po jedno povjerenstvo u svakoj od 20 policijskih uprava. Obzirom da niti nakon objave 2 javna poziva, nije se prijavilo dovoljno kandidata za osnivanje odnosno formiranje navedenih povjerenstava te ona prema važećim odredbama nisu niti osnovana predlaže se osnivanje jednog povjerenstva koje bi imalo 12 članova, 10 iz reda građana, a 2 iz reda MUP-a koje imenuje i razrješava Hrvatski sabor na prijedlog Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, a koje su temeljem javnog poziva predložile organizacije civilnoga društava, organizacije stručne javnosti i druge nevladine organizacije ili su se osobno javili na javni poziv. Kao novina propisuje se novčana naknada za članove povjerenstva iz reda građana u iznosu od 5% prosječne neto plaće isplaćene u RH u prethodnoj godini za svaki završeni okončani dakle predmet. Sredstva za rad povjerenstva osigurala bi se iz redovitih sredstava na razdjelu MUP-a. Novopredloženo povjerenstvo za rad po pritužbama imalo bi užu nadležnost te bi odlučivalo o prigovorima protiv drugostupanjske odluke ministarstva u predmetima gdje su bile pritužbe građana. Povjerenstvo bi prema ovim odredbama podnosilo izvješće, znači godišnje izvješće o radu Odboru za ljudska prava i prava nacionalnih manjina Hrvatskog sabora. Na ove odredbe bilo je, bila je široka i živa diskusija na Odboru za nacionalnu sigurnost i unutarnju politiku Hrvatskog sabora i tamo smo čuli i dobrih prijedloga pa ćemo o njima u pripremi konačnog prijedloga zakona razmisliti i neka od njih sigurno i uvažiti. Prema važećem zakonu glavni ravnatelj policije, njegovi zamjenici i pomoćnici, načelnici policijskih uprava i načelnici policijskih postaja imenuju se na razdoblje od 5 godina. Ovim prijedlogom zakona kao dakle novost, predlaže se iz kruga osoba koje se imenuju na mandat od 5 godina izostaviti načelnike policijskih postaja. Naime, radno mjesto načelnika policijske postaje svrstano je u kategoriju radnih mjesta rukovodećih policijskih službenika, ali u potkategoriju rukovoditelja. U klasifikaciji radnih mjesta policijskih službenika brojna radna mjesta rukovodećih policijskih službenika svrstana su u potkategoriju viših rukovoditelja od one u koju je, su svrstana radna mjesta načelnika policijskih postaja, a izvršitelji na tim radnim mjestima ne imenuju se na mandat od 5 godina. Provedba odredbe Članka 60. stavka 1. Zakona o policiji u smislu imenovanja načelnika policijske postaje na razdoblje od 5 godina pokaza se nesvrhovitom u praksi te se stoga predlaže izostaviti načelnike policijskih postaja iz kruga osoba na koje, koje se imenuju na propisano petogodišnje razdoblje. Naredna novina u Zakonu o policiji odnosi se na dopunu odredbe kojom su propisani razlozi za razrješenje zamjenika i pomoćnika glavnog ravnatelja policije te načelnika policijskih uprava prije roka na koji su imenovani. Kao novi razlog za razrješenje tih osoba prije isteka mandata uvodi se ocjena zadovoljava za prethodnu kalendarsku godinu. Naime, na predloženi način bi i ocjena rada najviših policijskih rukovoditelja koja je ispod očekivane i profesionalne razine postao razlog za njihovo razrješenje prije isteka razdoblja na koje su imenovani. U tom smislu svakako će po stupanju na snagu predloženih izmjena i dopuna Zakona o policiji biti potrebno detaljnije urediti i razraditi podzakonski propis kojim se uređuje ocjenjivanje policijskih službenika. Ovim prijedlogom zakona predlaže se promijeniti i odredbu kojom se uređuje premještaj policijskih službenika po potrebi službe. Prema važećoj odredbi policijskog službenika se po potrebi službe može premjestiti na slobodno radno mjesto u okviru stečenog stupnja obrazovanja i osobnog policijskog zvanja u istoj ili drugoj ustrojstvenoj jedinici u istom ili drugom mjestu rada. Iznimno od ove odredbe policijskog službenika se po potrebi službe može, ali uz njegov pisani pristanak premjestiti na radno mjesto nižeg policijskog zvanja od osobnog zvanja dotičnog policijskog službenika. Prema ovom prijedlogu zakona, policijskog službenika može se po potrebi službe premjestiti na slobodno radno mjesto za koje ispunjava uvjete u okviru stečenog stupnja obrazovanja vodeći računa o njegovom stručnom znanju, vještinama i sposobnostima u istoj ili drugoj ustrojstvenoj jedinici, u istom ili drugom mjestu rada međutim iznimka o postupanju u pogledu premještaja na radno mjesto nižeg policijskog zvanja od osobnog, dakle ta iznimka koja je do sada postojala, uz gdje se tražio pisani pristanak policijskog službenika se briše ovim izmjenama zakona. Naime kod premještaja policijskih službenika, uočeno je da važeća odredba kojom je propisano da se policijskog službenika po potrebi službe može premjestiti i na slobodno radno mjesto u okviru stečenog stupnja obrazovanja i osobnog policijskog zvanja, u znatnoj mjeri onemogućuje premještaj policijskih službenika jer se svaki policijski službenik može premjestiti samo na radno mjesto njegovog osobnog zvanja a u pravilu takvih slobodnih radnih mjesta nema. Pokazalo se da policijski službenik se ne može premjestiti na radno mjesto za koje je propisano niže policijsko zvanje od njegovoga osobnoga čak i kad to zahtijevaju potrebe službe. Taj dakle institut nije moguće primijeniti bez pisanog pristanka policijskog službenika te se na taj način potrebe službe ograničavaju voljom policijskog službenika koja se daje dakle u obliku pisanog pristanka iako policijski službenik koji se premješta na radno mjesto za koje je propisano niže zvanje, ostvaruje pravo na osnovnu plaću ostvarenu na radnom mjestu s kojega je premješten ako je to za njega povoljnije, naravno. Nadalje, važećim zakonom propisano je da se slobodna radna mjesta rukovodećih policijskih službenika osim radnih mjesta zamjenika i pomoćnika glavnog ravnatelja policije i načelnika policijske uprave oglašavaju putem internog oglasa i popunjavaju premještajem ili rasporedom. Radi otežane primjene u praksi ta se odredba mijenja te se predlaže propisati da se putem internog oglasa premještajem ili rasporedom, popunjavaju radna mjesta rukovodećih policijskih službenika pod kategorije glavni rukovoditelj osim radnih mjesta zamjenika i pomoćnika glavnog ravnatelja policije i načelnika policijske uprave. Ovim prijedlogom zakona predlaže se uvesti i naknadu za stanovanje policijskim službenicima. Pravo na ovu naknadu imao bi policijski službenik raspoređen u mjestu rada koje je udaljeno više od 100 km od mjesta njegova prebivališta koji nema riješeno stambeno pitanje i ne prima naknadu troškova međumjesnoga prijevoza. Jednako tako, ovo pravo bi imali i policijski službenici kojima je mjesto rada na otoku a mjesto prebivališta na kopnu ili nekom drugom otoku ili obratno, bez obzira na udaljenost. Naime, praksa je pokazala da je u pojedinim policijskim upravama, primarno su to Dubrovačko-neretvanska, Istarska, Ličko-senjska nezadovoljavajuća popunjenost radnih mjesta policijskih službenika sa domicilnim stanovništvom uz sve napore ministarstva da se kroz promidžbu i upoznavanje sa radom i djelatnosti policije to pokuša promijeniti, dakle pokazala se stoga potreba da stoga polaznike tečaja za zanimanje policajac nakon što završe tečaj, na temelju ugovora na 5 g. se raspoređuje u policijske uprave u kojima nema dovoljno domicilnih policijskih službenika. Obzirom na nedostatnost primanja i nedostatak smještajnih kapaciteta posebice tijekom trajanja turističke sezone, policijskim službenicima je izrazito teško organizirati i podmirivati obveze vezane uz smještaj. Sve to kao i odvojenost od obitelji i mjesta prebivališta su važni razlozi zbog kojih policijski službenici nakon isteka ugovorenog roka inzistiraju na premještaju stoga u cilju zadržavanja policijskih službenika u policijskim uprava u koje su raspoređeni, poticanja motivacije za policijsku službu, zadovoljavanje njihovih socijalnih i obiteljskih prilika, predlaže se uvođenje ove naknade. Procjena je da bi pravo na naknadu imalo do 1500 policijskih službenika, ta sredstva dakle za ovu namjenu su predviđena u financijskom planu za 2019. i projekcijama za 2020. i 2021. i na poziciji ministarstva odnosno razdjelu MUP-a za tu namjenu osigurano je godišnje 32 425 000 kuna. Evo poštovane gospođe zastupnice i gospodo zastupnici, iznio sam one osnovne naglaske izmjena i dopuna Zakona o policiji i evo nadam se da ćemo u raspravi i uz vaše prijedlog izraditi još kvalitetniji konačni prijedlog zakona, hvala lijepa.
Imamo 14 replika, prvi je na redu poštovani kolega Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi tajniče, zakon je u prvom čitanju i ovo je ozbiljan zakon gdje stvarno treba povećati prava policajcima, službenicima i namještenicima poglavito u ovim područjima na jugu Hrvatske i u Istri. I o tome treba raspravljati, njihov materijalni status je loš, poglavito policajaca međutim govorite ovdje o izvješću da će, u ovome obrazloženju da će izvješće davati ministar godišnje najmanje jednom a ministar Božinović niti dolazi na odbore, radi se Zakon o policiji, niti je došao ovdje što znači da ministar Božinović bi morao kazati, ja jesam da policija bude obučena, spremna u zaštiti ustavnog poretka i svih obaveza koje izlaze iz zakona ali nikako da jedan župan ima pravo, ukinuti pravo slobode govora i pritisak na novinarku, da na nalog župana, policija odlazi novinara i da ih preispita. Zbog toga bi ovdje trebao doći ministar, a ne samo zakon o … [[Govornik se ne razumije.]] tu donosi. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor, na kraju. Dobro. Kolegica Strenja izvolite.
Zahvaljujem. Moje pitanje je isto bilo, zbog čega danas ovdje nemamo ministra unutrašnjih poslova, Zakon je o policiji i da li će i onda kada bude podnosio zahtjev jednom godišnje doći i podnijeti izvješće jer je možda to jedini način da ga ovdje vidimo kao i na matičnom odboru, ni jednom još do sada nije bio. Moje prigovor je da li ćete, zapravo moja primjedba da li ćete ipak, u Povjerenstvu za rad po pritužbama, na rad policijskih djelatnika izostaviti, kao članove 2 obveza one koji će doći iz redova policije? To je potpuno neuobičajena praksa, kada govorimo o tome, da je to građanski nadzor nad radom policijskih djelatnika i kada imamo isti takav … [[Govornik se ne razumije.]] povjerenstvo za nadzor nad sigurnosnom obavještajnim službama, gdje mi unutra nemamo djelatnike ni SOA-e, ni VSO-a niti drugih obavještajnih zapravo službi. Dakle, da li ćete razmisliti o tome, jer ovo je nešto što je potpuno neobičajno a tu imate i članove onih koji nadziru da budu članovi povjerenstva. Hvala.
Hvala vam. Odgovor izvolite.
Poštovana gospođa zastupnice, tu … [[Govornik se ne razumije.]] koju ste spomenuli, iznijeta je bila i na Odboru za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Smatramo da ona ima rezona i vjerojatno ćemo i u konačnom prijedlogu zakona to preformulirati i predstavnici Ministarstva unutarnjih poslova, mogli bi sudjelovati samo kao stručna pomoć bez prav odlučivanja.
Kolega Škibola izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče Sabora, uvaženi državni tajniče. U čl. 2. ovih izmjena i dopuna zakona, a koji se odnosi na čl. 5. vi ste napravili određene izmjene, znači do sada su i druge fizičke i pravne osobe mogle povjerenstvu uputiti pritužbu, sada samo ona koja se smatra da su joj prava prekršena. Vi kažete vi objašnjavate da je to zbog nekih tehničkih razloga, možete li mi pojasniti koji su to tehnički razlozi i u praksi, zašto mičete druge fizičke i pravne osobe koje uopće neke nepravilnosti, to je prvo pitanje. A drugo pitanje se isto odnosi na to povjerenstvo, znači interesira me, zašto, ako ide pritužba građana prema tom povjerenstvu za pritužbe, iz kojeg razloga mora ići i još kroz druge instance, da bi došao do povjerenstva koje bi razmatralo. Znači, ako ide i kroz druge istance, onda jednostavno se to filtrira i povjerenstvo ne može odlučivati.
Hvala, izvolite odgovor.
Zastupniče, što se tiče prvog dijela vašega pitanja, policijski službenik, naravno ima osjetljiv posao i može se dogoditi da povrijedi određena ljudska ili građanska prava osobe i zbog toga, to su strogo osobna prava i teško da druga osoba može podnijeti kvalitetnu pritužbu za nekoga drugoga. Znači, treba osoba kojoj se to dogodilo, a kojoj se dogodilo, osobno iznijeti što joj se dogodilo, ona može naravno tražiti određenu pomoć od druge osobe, koja može to bolje izobličiti, iznijeti, ali on sam mora iznijeti što mu se dogodilo. Tako da, ali razmotriti ćemo i tu primjedbu za drugo čitanje. A što se tiče drugog dijela, kada bi se sve primjedbe, kada bi povjerenstvo odlučivalo o svim primjedbama, držimo da bi to bilo, znatno moguće, znatno veliki broj primjedbi, logično da sustav prije to odradi i tek onda ide.
Hvala vam. Kolegice Jeckov, izvolite.
Zahvaljujem uvaženi predsjedniče Sabora, poštovani gospodine državni tajniče, mene zanima, zbog čega smatrate dobrom izmjenom koja se odnosi da će se omogućiti prijem u policiju osobama sa završenom trogodišnjom školom, a ne isključivo četverogodišnjem, kao što je to bilo u dosadašnjem zakonu?
Izvolite odgovor.
Već smo isticali da je broj kandidata za policijske službenike, zadnjih godina opao. Prošle godine i ove godine radimo kampanju i da obrazložimo što je to policijska služba i ide se na teren, tako da imamo za sada dobar priliv kandidata. Držimo da i trogodišnja škola je dovoljno dobra. Naime, kandidati za policijske službenike, prolaze dosta rigorozne testove i provjere, od pisanog testa, intervjua, provjere motoričkih sposobnosti, psiho testa, obavlja se određena operativna provjera o njegovoj dostojnosti iz obavljanje ove odgovorne zadaće i mislimo da i osobe koje su završile trogodišnje zanimanje, mogu ravnopravno kandidirati, a hoće li biti izabrani, pokazati će natječaji. Hvala.
Kolega Lovrinović, izvolite.
Predsjedniče, uvaženi gospodine Katić, mene zanima, nakon usvajanja ovog zakona, jer on će se usvojiti, mi znamo da ima glasačka mašina, koja pogone privatni, osobni interesi, zanima me da li u ovom zakonu, koji će proći, dakle, da li ste riješili ovaj problem, hoće li policija i dalje legitimirati novinare po redakcijama, ljude, menadžere po radnim mjestima ili možda po kućama, ili ste to u zakonu riješili drugačije, da se mora najprije osloniti na podatke, pa živimo u vremenu, kada su svi podaci dostupni. Zašto vam to govorim? Kao zastupnik sam bio prije mjesec dana u Donjoj Lomnici, tamo se gradi asfaltna baza, koja je šteti opasno zdravlju ljudi i bili smo na jednom skupu, mimohodu, šetnji, dakle, riječ je o ekološkoj incidentu i ugrožava zdravlje. Ja sam nešto tim ljudima rekao kao zastupnik, ljudima koji su me izabrali, mene je policija, jedinog mene legitimirala na kraju ove čitave priče. Jesmo li, idemo li mi prema totalitarnoj državi, gdje policija preuzima ovlast?
Hvala vam. Odgovor izvolite.
Poštivani gospodine zastupniče, ovaj zakon, ne regulira to pitanje, on regulira ustroj i rad, ustroj djelovanja policija, ali vlada je predložila izmijene Zakona o policijskim poslovima i ovlastima, koja će također na ovom Visokom domu biti narednih dana prema vašem rasporedu i tu su predviđene i određene izmjene policijske ovlasti, utvrđivanje identiteta osoba, pa ćemo o tome razgovarati, nadam se, vrlo brzo. Hvala lijepa.
Kolega Orepić, izvolite.
Poštovani predsjedavajući, državni tajniče. Ono osnovno što želim naglasiti i što me zabrinjava, da se opet ne držimo planske godine, donošenja zakonskih propisa, itd., itd. Zašto traje savjetovanje kraće nego što treba i što vam znači ono kad na e-Savjetovanje kažete primljeno na znanje, je li? Ali, što bi trebalo u ovom zakonu dostaviti jer ne vidim da ima ikakve tendencije u smislu povećanja i ovlasti i sposobnosti, samostalnosti policije u smjeru istražnog postupka gdje smatram da trebamo ići i posebno, što je iznimno bitno, treba ići u smjeru izdvajanja granične policije. To se ovdje ne prepoznaje, znači o tome smo još razgovarali prije. Granična policija kao zasebna struktura, što se od nas očekuje i od strane tijela EU. Hvala lijepo.
Izvolite odgovor.
Kao što sam maloprije rekao, pripremaju se izmjene i drugih zakona. Prije svega, Zakona o policijskim poslovima i ovlastima, ali neke od ovih tema koje ste spomenuli, za njih bi bilo potrebno mijenjati i druge zakone, kao što je Zakon o kaznenom postupku ili Zakon o graničnoj policiji. Dakle, nadzoru državne granice, dakle zakon koji regulira rad policije u segmentu nadzora i kontrole državne granice. O tome će se uskoro pristupiti. Inače, rade se i već se pripremaju cjelovite izmjene ovoga zakona koje će bit pred HS-om do konca godine. Hvala lijepo.
Kolega Bunjac, izvolite.
Hvala lijepa. Uvaženi državni tajniče, znači, zanima me je li bilo potrebo da policija identificira novinarku Đurđicu Klancir na njezinom radnom mjestu s obzirom na to da nije prethodno napravila identifikaciju u sustavu i da nije napravila identifikaciju na kućnoj adresi, a tim prije jer postoji samo jedna Đurđica Klancir u RH i doista nema potrebe za nekakvom identifikacijom, ona je javna osoba i svima je dobro poznata. Neki pravni stručnjaci kažu da ste na taj način, ne samo prekršili zakon RH nego i sam Ustav i zanima me kako u tom kontekstu komentirate zahtjev Sindikata policije da glavni ravnatelj Nikola Milina smjesta podnese ostavku, s obzirom da on sam je postupio mimo važećeg Pravilnika o postupanju policijskih službenika. Hvala lijepa.
Odgovor, izvolite. Na kraju, dobro. Kolega Ostojić, izvolite.
Poštovani državni tajniče, vaš podatak o 20 199 i opaska da je to povećanje broja policijskih službenika nije točna. Ako treba, mogu vam dati brojke. Znači, ne raste broj nego pada. Što se tiče druge stvari, a zašto bi mijenjali čl. 4. izvješćivanje od strane ministra u drugim slučajevima, najbolje da to ne promijenite. Ovako smo došli u situaciju da zaista postoji izrijekom napisano njegova mogućnost, daljnji odgovori, Odboru za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost i nema situacije u kojoj to treba podrazumijevati nego to lijepo treba ostat napisano kako je i do sada bilo. Hvala.
Želite?
Poštovani g. zastupniče, ja bih samo želio reći da se, da nisam rekao da se povećava broj policijskih službenika. Ja sam iznio podatke o broju, broj policijskih službenica, a nisam rekao da se taj broj povećava. Hvala lijepo.
Kolega Mrsić, izvolite.
Hvala lijepo uvaženi državni tajniče. Šteta što nema ministra, ali ovaj zakon definitivno ide za time da što više policajaca učlani u HDZ i da ima HDZ-ovu iskaznicu jer u zakonu vrlo jasno propisuje se da se nekoga može premjestiti po potrebi službe, da nema to kriterija koji bi ukazivali da neko može raditi i nastaviti na tom radnom mjestu zato što je sposoban i što zna nego zato što je dobar sa svojim nadređenim. Isto to imate i kod načelnika policijskih postaja, imate kod rukovodećih struktura. Umjesto da ste zakonom to riješili da se zna kada dolazi jedna struktura u MUP, da onda te i te pozicije su promjenjive, na ovaj način vi stvarate ovisnost tih kadrova o svojim nadređenim odnosno ovisnost o politici. Očito da će policajce trebat [[Upadica: Hvala.]] masovno učlanjivati u HDZ.
Odgovor, izvolite.
Poštovani g. zastupniče, ja vjerujem da znate da policijskim službenicima nije dopušteno biti članovima političkih stranaka, a još manje je naravno dopušteno političko djelovanje i agitiranje u policiji i policijskim službama. Puno se polaže i ova Vlada i MUP će se svojski truditi da se rad policije depolitizira, a da se profesionalizira. Hvala lijepo.
Kolegice Alfirev, izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče Sabora, uvaženi državni tajniče. Moja replika ide u smjeru povjerenstva, dakle odredbi koje ste stavili, a tiču se da je u Povjerenstvo za građanski nadzor će biti i dva predstavnika ministarstva. Već ste u ovom, čini mi se u odgovoru na replici kolegici rekli da će se tu doći do nekih izmjena, što svakako pozdravljam jer samo povjerenstvo po svom nazivu zaista mora biti neovisno i zadržati u potpunosti svoju neovisnost kada je, kada su u pitanju pritužbe nad policijskim postupanjem. Međutim, nije mi se svidjelo i čini mi se da to ne mogu prihvatiti da će biti bilo tko od ministarstva, pa čak i u službi ili na neki način stručnog nekakvog savjetovanja ili nečeg jer ne vidim razloga. Moramo o tome voditi računa jer nemalo je dakle primjera, policajci su kao i svi drugi ljudi, dakle podložni i različitim postupanjima, pa i [[Upadica: Hvala vam.]] prikrivanju loših radnji nekih svojih kolega [[Upadica: Hvala.]] pogotovo u slučaju obiteljskog nasilja.
Odgovor, izvolite.
Poštovanje gđo. zastupnice. Da, već sam odgovorio poštovanoj zastupnici Strenja Linić rekao da smo razmotrili primjedbe iznijete na odboru, na matičnom odboru, dakle, za nacionalnu sigurnost i unutarnju politiku i da ćemo pokušati izmijeniti neke dijelove, dakle, odredbi koje se tiču rada povjerenstva, pa tako i o članstvu u povjerenstvu predstavnika MUP-a. Kad sam rekao da će oni pružati određene stručne usluge ili stručnu pomoć, mislio sam na pripremu materijala za sjednice povjerenstva, teško da bi to mogli i sami vanjski članovi raditi, dakle, neće biti uopće članovi povjerenstva, to će raditi stručne službe MUP-a. Hvala lijepa.
Kolega Stričak, izvolite.
Hvala predsjedniče HS, kolegice i kolege, državni tajniče, Zakon o policiji donesen je 2011.g., ovo su sedme izmjene i dopune, što znači da u prosjeku ga jednom godišnje mijenjamo ili vršimo nadopune. Ove izmjene koje su predviđene ovim izmjenama i dopunama idu za time da sustav bude što brži i kvalitetniji, naravno da to pozdravljam i da sustav može što kvalitetnije odgovoriti izazovima, izazovi iz sigurnosnog aspekta su zaista, da velimo, zanimljivo i dalje je kriza sa migrantima prisutna, organizirani kriminalitet je sve inovativniji, pa između ostalog imamo jednu zadnju veliku zapljenu narkotika u Varaždinu od pola tone. Prema tome, osim tih izmjena i dopuna treba unaprijediti i rad, a i osposobljavanje i opremljenost policijskih službenika, upravo u jednom dijelu ovaj zakon tj. izmjene i dopune [[Upadica: Hvala]] idu u tom smjeru. Hvala.
Nema odgovora, pa idemo na 12.-tu repliku, kolega Škorić, izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče, poštovane kolegice i kolege, poštovani državni tajniče, evo u svakom slučaju vi ste u vašem naglasku rekli koje su ključne elementi izmjene ovog zakona, mi smo imali ni na Odboru za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost jednu vrlo konstruktivnu sadržajnu raspravu gdje smo dali određene i primjedbe i prijedloge i od strane vašeg izvjestitelja u biti, kolko sam razumio, do drugog čitanja dosta tih stvari će se razriješiti, prvenstveno vezano za opstanak u propisu i izvješća o pojedinačnim slučajevima, a i ovo vezano za reguliranje oko rada povjerenstva po pritužbama policijskih službenika gdje su uvažene i ove primjedbe vezano da odluke u predmetu neće donositi, odvijat će se sastavljeno od 3 člana, gdje je jedan policajac, već će se donositi na razini povjerenstva i niz drugih stvari koje će vjerujem ući u izmjene zakona tako da do drugog čitanja vjerujem da će se ove sve stvari posložiti i da ćemo imati [[Upadica: Hvala]] [[Govornik se ne razumije]] zakon.
Odgovor, izvolite.
Poštovani g. zastupniče, općenito o instituciji Odbora za pritužbe bilo je govora još prije godinu dana na sjednici Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, dakle, uz znanje tog odbora su rađene izmjene i dopune, ali evo primjedbe koje su iznijete na sjednici Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost su vrlo kvalitetne i smatramo da jedan dio njih možemo uvažiti, pa tako i ovu oko pripreme rada, pripreme u vijećima, a odlučivanje na samoj sjednici povjerenstva. Hvala.
Kolega Đujić, izvolite.
Hvala predsjedniče. g. Katić, svakoga dana veliki broj policijskih djelatnika napušta službu i jedan veliki dio njih ne samo da odlazi iz službe, nego odlazi iz RH. Razlog tome je slabe plaće i loši uvjeti rada. Dakle, umjesto da im popravite, da dignete ljudima plaće i da im popravite uvjete rada, vi ovim zakonom snižavate kriterije prijama u državnu službu odnosno snižavate kriterije da ljudi postanu policajci i radite to naopako. Ja apeliram na vas da do drugog čitanja odustanete od smanjenja kriterija prijama u policiju, nego dignete ljudima plaće i popravite im uvjete rada, tako ćete riješiti taj problem, a ne na ovaj način kako predlažete. Drugo, načelnici policijskih postaja i uprava danas se biraju internim natječajem gdje kandidati prolaze određena testiranja i najbolji od njih budu imenovani. A vi nas ovim prijedlogom gdje će ministar političkim dekretom imenovati šefove policija vraćate u 66.-tu nakon obračuna Tito-Ranković kada je partija imenovala policijske čelnike, to vi danas radite ovim zakonom.
Hvala vam. Želite odgovor? Izvolite.
g. Zastupniče, pogrešno ste isčitali, dakle, ostaje i dalje interni oglas za načelnike policijskih postaja, samo se ne imenuju na mandat od 5.g., to je razlika. Slažem se da treba raditi povećanju položaja, materijalnog položaja policijskih službenika i kroz plaće i kroz uvjete rada i ova Vlada je na tome radi i već je povećala plaće najslabije plaćenim kategorijama policijskih službenika, a svakodnevno unaprjeđujemo kvalitetu rada kroz nabavu opreme i kroz poboljšanje uvjeta rada u našim upravama i postajama, to ćemo činiti i dalje u okviru raspoloživih financijskih sredstava, ali kvaliteta rada policije i njihov materijalni položaj je visoko na listi prioriteta ove Vlade. Hvala lijepo.
I zadnja replika poštovani kolega Maras, izvolite.
Hvala lijepa. g. Državni tajniče, upravo suprotno od onoga što bi trebali raditi, radite. Znači, naši policajci odlaze trbuhom za kruhom u EU za poslove koji su 3-4 puta plaćeniji nego što su to u RH, moraju raditi kao građevinski radnici, kao vozači, umjesto da se poveća materijalni status naših policajaca, vi ste ovdje glavni naglasak stavili na političko kadroviranje u politici. Znači, pod firmom profesionalizam, dobro radiš, ne dobro radiš, će se gledati da li je neki lokalni HDZ-ovac uspio načelniku policijske uprave narediti da dođe intervjuirati na radnom mjestu novinarku. To će bit kriterij dal je netko uspješan ili nije uspješan. Recite mi g. državni tajniče, da li je ta osoba koja je evidentno razgovarala sa g. Žinićem iz sisačko-moslavačke županije da se legitimira Đurđa Klancir, dal je ta osoba profesionalno obavlja posao ili ne [[Upadica: Hvala vam]] da li je ona uspješan [[Upadica: Hvala kolega Maras]] načelnik policijske uprave ili nije? Molim da mi date taj odgovor.
Izvolite.
Poštovani g. zastupniče, ovaj zakon, Zakon o policiji, o njemu raspravljamo, da vas podsjetim, uređuje osnove organizacije policije i specifičnosti radno pravnog položaja policijskih službenika u MUP-u i to je prijedlog ovih izmjena, dakle da se unaprijedi od organizacija policije i radnopravni položaj policijskih službenika. Njihov materijalni položaj naravno je ozbiljno pitanje ali ono će rješavati drugim mjerama. Hvala lijepo.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Kolega Ostojić izvolite u ime Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, štovane kolegice i kolege Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost na svojoj 50. sjednici, 50. sjednici bez prisustva ministra unutarnjih poslova, održanoj 13. ožujka 2019. raspravljalo je o Prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o policiji u prvom čitanju. Nije baš često da poslije odbora podnosimo ovakvo izvješće u saboru, ali mislim da je često danas bilo spomenuto šta je na tom odboru bilo pa mislim da važno i da kao predsjednik odbora izložim stavove članova i članica odbora sa te sjednice. Predlagatelj je naveo da se predviđa izmjena odredaba koje propisuju obvezu ministru unutarnjih poslova prema Hrvatskom saboru u odnosu podnošenje godišnjeg izvješća, tu je upravo navedena ova činjenica a to je da tu postoji jedna mogućnost a to je da ministar zapravo nema više daljnju obvezu podnošenja izvješća o radu policije u drugim slučajevima. Nema potrebe da se to briše i to je bila glavna tema zapravo vezana za izmjenu Članka 4. Što se tiče osnivanja povjerenstva koje bi trebalo imati 12 članova, 10 predstavnika građana i 2 predstavnika ministarstva, na to je većina članova odbora reagirala upravo na način da policijski službenici ne bi smjeli biti u odboru i to je na neki način prihvaćeno. Ja se nadam da to državni tajniče i znate da je predstavnik predlagatelja i rekao načelno da prihvaća upravo takvu izmjenu, a to je da policijski službenici ne bi bili punopravni članovi povjerenstva, da bi imali neparan broj i da bi bila situacija da se ne dogodi da oni odlučuju ili budu većina ili budu jezičac na vagi vezano za određene odluke koje bi povjerenstvo donosilo. Također pitanje izražavanja stajališta vezano za povjerenstvo, mislim da je tu u pitanju bila i nepristranost i objektivnost u odlučivanju ne dirajući u mogućnost naravno MUP-a da osiguraju povjerenstvu kvalitetan rad upravo na način da i policijski službenici budu ti koji će im stručno pomoći, ali ne i kod odlučivanja. Pozdravljeno je također uvođenje naknade za rad članovima povjerenstva budući da bi ona trebala motivirati građane na sudjelovanje u povjerenstvu i uspostavljanje funkcionalnog građanskog nadzora nad radom policije. Propisivanje naknade na način da se visina naknade ovisi o broju riješenih predmeta može dovesti do podnošenja lažnih prijava i površnog postupanja u predmetima sa ciljem povećanja iznosa naknade. Iz tog razloga veći dio članova odbora je upravo smatrao da predloženih 5% od prosječne neto plaće ne može biti rješenje već da bi to trebalo biti riješeno fiksnim iznosom na djelu proračuna koji se odnosi na MUP, a ne na način da zapravo ovise o tome koliko su imali, dobili ili riješili predmeta. U slučaju da se ukloni ovakva obaveza pribavljanja, zapravo situacije u kojoj dobivate žalbe postoji mogućnost inflacije većeg broja, a to ne bi bilo nikako u skladu s onim ciljem radi čega se formira povjerenstvo. Također, u slučaju da se ukloni obveza pribavljanja pisanog pristanka policijskog službenika i njegovog premještaja na radno mjesto nižeg zvanja od osobnog zvanja službenika dio članova je upravo naveo da to nije primjereno, međutim moram reći da je i dio drugih članova smatrao da to ne postoji u drugim sustavima i da policijske službe ne bi trebale imati drugačiji status u odnosu na ostale državne službenike. Pozdravljaju uvođenje pravna naknada za stanovanje policijskim službenicima raspoređenim u mjestu rada koje je udaljeno više od 100 km od mjesta njegovog prebivališta te policijskim službenicima koja je mjesto rada na otoku na kojem nemaju prebivalište s obzirom da je to prijedlog usmjeren na rješavanje egzistencijalnih potreba policijskih službenika i poticanje interesa za rad u policijskoj službi. Pojedini članovi odbora također su naveli kako će spuštanje uvjeta za prijam u policijsku službu na razini trogodišnje škole dovesti do daljnje degradacije struke i policijske službe te je navedeno da je to suprotno europskim stavovima. S obzirom na broj neriješenih pritužbi koje je imalo povjerenstvo koje zapravo od razdoblja 2014. godine do danas oko 400 predmeta zatraženo je da se u prijelaznim i završnim odredbama utvrdi način postupanja sa istim. Ja molim da, također naglasim da je bilo potrebno po, razmotrit pisani dopis odbora od 28. veljače 2018. kada je odbor prvi put sudjelovao u raspravi vezano za Zakon o policiji, nažalost niti jedan prijedlog nije tada prihvaćen pa se nadam da sad ove rečenice koje su kazane, a to je da će ipak na kraju doć do prihvaćanja određenih prijedloga odbora. I finalno sa 7 glasova za i 6 glasova protiv odbor je predložio prihvaćanje ovog zakona. Hvala.
Hvala vam. Otvaram raspravu o Prijedlu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o policiji, prvo čitanje, P.Z. broj 573. Ispred Kluba zastupnika SDP-a kolega Ranko Ostojić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, načelno ću reć, a iskoristit ću samo priliku vezano i za raspravu sa odbora pa nema potrebe da ponavljam onaj dio primjedbi koje su date od strane naravno i članova odbora jer mislim da su bili dobro obrazloženi prijedlozi. Prvo ću se osvnut na Članak 10. tu se predlaže promjena uvjeta za prijam u policiju iz Članka 47. stavak 1. točke 2., time bi se omogućilo da policija može bit, u policiju može bit primljena osoba sa završenom srednjom školom u trogodišnjem trajanju, moram reći da i samo obrazloženje i sve ostalo što je navedeno u ovome zakonu definitivno je degradacija struke i ne može se pravdat činjenicom da se smanjuje interes za policijski posao. 2012. godine na natječaj za 330 mjesta za doškolovanje za policajce ili policajku javilo se 10.000 kandidata, danas na 650 mjesta, nema niti toliko prijava. Što se u međuvremenu dogodilo? E, to možemo raspravljati, ali činjenica sljedeća to je da interes za policijski posao, s obzirom na situaciju koja je ovdje konstatirana od dijela kolega, upravo govori o tome da to neće biti riješeno samo mjerama natječajima ili promocijom, već i onim uvjetima koji bi trebali policijski službenici imati. Danas biti policijski službenik nije jednostavno, s obzirom da i težina problema s kojim se susreće, pitanje problema na granici, problema u samome postupanju i odnosu njihovih rukovoditelja prema njima, dovodi do toga da zaista moraju biti educirani i kvalitetno obučeni za sve vrste poslova sa kojim se obavljaju, ali ta tema će biti uskoro na dnevnom redu, s obzirom da dolazi do sljedećih izmjena i Zakona o policijskim poslovima i ovlastima, a podsjetio bih da upravo ovaj članak 10. koji rješava radnopravni status, mislim da se samo konstatira želja i da takve osobe koje bi se primale u policiju s trogodišnjim školovanjem znači korak unatrag i u pogledu stručnost policijskih službenika. Hrvatski policajac svojom kompetencijom bi trebao konkurirati onima u EU. Na ovaj način se struka omalovažava i degradira. Ovo je situacija u kojoj bi u policijski sustav ulazile osobe kojima će razvoj njihove karijere biti unaprijed onemogućeno i to je ono što želim naglasiti. Prijedlog nije sukladan europskim standardima, usmjerenim cjeloživotnom obrazovanju, razvoju karijere te stvaranju policajca školovana od samoga početaka do razine prvostupnika. Mislim da to treba zaista promijeniti i tu promjenu koju ste naveli, ona je praktična, vjerojatno iz situacije što nije realizirana do sada ni uredba vezana za pričuvnu policiju, koja postoji godinama, koja bi omogućila da se smanji pritisak na određenim poslovima koji u ovom trenutku moraju raditi policijski službenici na situaciju koju jedna trećina sastava, znači cirka 7300 policijskih službenika i službenica može biti angažirano, odnosno u pričuvnoj policiji, tada ne bi bilo problema sa troškovima njihovoga smještaja, radili bi na mjestima na kojima žive. Bili bi u situaciji da mogu obavljati dodatno poslove koji bi tada bili puno jednostavniji. Njihova plaća bi bila 90% od prosječne plaće, sve to piše u uredbi, a primaju za vrijeme kada nisu u pričuvi, odnosno kad nisu angažirani od načelnika policijske uprave, tada primaju 10% od prosječne plaće u RH. Ja bih naglasio da je potrebno, mislim, imam neke signale i čujem da ćete eventualno opet ići na određene izmjene, ali mislim da je to način na koji se mogao riješiti problem, a to je da policajcima koji su završili školovanje, koji imaju sve skupa i ovlaštenje i prošli, da je jako važno da im se osigura normalan način da funkcioniraju, rade, a ne na ovaj način da se to zapravo, smanjujući kriterije pokušava riješiti. Što se tiče čl. 17. gdje se predlaže promjena uvjeta premještaja policijskog službenika po potrebi službe, koja je propisana čl. 72. st. 1. i to na način da policijski službenik se mogao premjestiti na radno mjesto neovisno o svom policijskom zvanju i brisanje st. 3. ovog članka odnosno odredbe koja propisuje da policijski službenik može biti premještaj na radno mjesto nižeg zvanja od osnovnog tek uz pisani pristanak te da bi ubuduće neovisno o njegovom osnovnom policijskom zvanju, policijski službenik mogao premještati se i na najniže rangirano mjesto njegovog stupnja obrazovanja. Prijedlog ove odredbe je rušenje policijske službe kao karijerne službe. Apsolutno nož u srce najboljih europskih praksi. Ovo je nešto što je apsolutno suprotno, ako već nećete poslušati ovo što vam ja sad govorim, to vam piše u stavu Komisije i europskog povjerenika koji pokriva europske poslove vezano za pokušaj izmjena Zakona o policiji koji je bio 2012. godine, vrlo precizno napisano da onaj zakon koji je donesen 2011. godine u smislu rješavanja statusa policijskih službenika ne može biti promijenjen i da je u suprotnosti sa europskom praksom, direktivama i da neće dopustiti takvu stvar. Mene čudi da ste se usudili ići na ovakvu varijantu, ali dobro, ovo je čisto političko premještanje, u kojemu se premješta na niže rangirano mjesto policijski službenik neovisno o njegovom osnovnom zvanju. To je nepoštivanje sustava policijskih zvanja i ono zapravo gubi svaki smisao te je u suprotnosti sa svim strategijama, sa svim smjernicama, preporukama EU koji se odnose na profesionalizaciju policije. Navodi ... [[Govornik se ne razumije.]] kako izmjena važeće odredbe nužna jer se policijski službenik može premjestiti na radno mjesto njegovog osnovnog zvanja, a u pravilu takvih radnih mjesta nema te sadržaj obrazloženja ove odluke su u najmanju ruku sramotni i ukazuju na perfidnu namjeru stavljanja policije u funkciju političkih elita. Pored toga, izmjena nove odredbe, pravo zadržavanja plaće policijskog službenika premještenog po potrebi službe, dobilo bi novi značaj. Naime, s obzirom da bi se i najniže rangirana radna mjesta policijski službenik mogao premjestiti bez suglasnosti, bez obzira na koje policijsko zvanje ima, pravo zadržavanja plaće policijskom službeniku više ne bi bila rijetka iznimka već pravilo. I to u sistemu da zapravo dobiva plaću za posao koji ne radi, evo, vidite, to je situacija koja je predviđena ovim zakonom. Želim također naglasiti u ime Kluba SDP-a da je važno reći da sam Zakon o policiji i njegove izmjene koje su pobrojane, argumentirane u ovome dijelu, puno važniji će biti onaj segment koji se odnosi na Zakon o policijskim poslovima i ovlastima. Međutim i ovim izmjenama Zakona o policiji, kojima se pokušava navodno popraviti stanje, mislim da se vrlo perfidno i kroz čl. 4., nakon što je izvješće ministra unutarnjih poslova maknuto iz ove dvorane nakon što ono više nije na plenarnoj sjednici već ide samo na Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Sad bi se dogodila situacija da nemamo više ni izvješća pisana od strane ministra. Njega ovdje možemo ne rijetko vidjet nego je situacija da sam maloprije naveo na 50 sjednica Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost matičnog radnog tijela nije se pojavi. Ja također želim reć da neusklađenost ove priče govori o tome da 8. veljače 2018.g. kad je odbor raspravljao još u vrijeme dok je postojala radna skupina za izradu ovoga prijedloga, znači, ima više od godine dana, niti jedan jedini prijedlog matičnog odbora niste prihvatili, niti jedna prijedlog. Što se tiče onog što završno želim reć, a to je kako nemam povjerenje odnosno nismo u situaciji da možemo vjerovat da ćete odjedanput sad prihvatit ove situacije, stoga smo zadržali suzdržanost bili protiv na odboru jer ne možete imati povjerenje u one koji vam obećaju da će uvažit primjedbe, pogotovo matičnog odbora, onda se dogodi situacija da se to ne dogodi, pa niti u jednoj jedinoj rečenici. U samoj raspravi o zakonu i sve one primjedbe koje su date i od reda pučke pravobraniteljice iz udruga i ostalih dijelova zainteresirane javnosti, vidim da, zapravo varijanta je slijedeća, možete vi pisati koliko god hoćete, mi promijenit nećemo ništa i sa ovim zakonom ćemo ić dalje, a da pri tome zaboravljate da postoji netko koji za sigurno ovaj zakon sa ovim načinom kako ste ga predvidjeli, ja bi vam preporučio da između dva čitanja ipak zatražite i mišljenje Europske komisije s obzirom da možda meni ne vjerujete da to piše već u materijalu koji je poslano. Taj materijal postoji, u njemu stoji da zakon koji je donesen 2011.g. o karijernom napredovanju, o internom natječaju, o sustavu kako to mora bit napravljeno, rađen zajedno s EU i bio preduvjet za ulazak u EU, sigurno ne može proć. Prema tome, mi ćemo i dalje ostat u situaciji da nažalost ne možemo imat povjerenje. Još bi samo nešto rekao, to je u ovom HS nažalost od 2002.g. kad je počela situacija sa izvješćivanjem ministra unutarnjih poslova o obavljanju policijskih poslova itd., nažalost, jedini sam 4 puta branio to izvješće i to je nešto šta vas molim da izrijekom napišete da se više ne može dogoditi da netko drugi to radi umjesto ministra unutarnjih poslova bar jednom godišnje. Hvala.
Hvala i vama. Nastavljamo s raspravama u ime kluba zastupnika, slijedeći je kolega Krešo Beljak, u ime Kluba zastupnika HSS-a i demokrata, izvolite kolega Beljak.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS. Poštovani državni tajniče sa suradnikom, poštovane kolegice i kolege, mi u Klubu saborskih zastupnika HSS-a i demokrata se pitamo čemu uopće ovaj prijedlog zakona, čemu uopće ovaj zakon, čemu ove izmjene, opet kadroviranje umjesto da se radi na depolitizaciji policije kao institucije, radimo na novoj politizaciji. Opet se politika miješa u struku, ali to ništa nije novoga, to je samo dodatna degradacija onoga što se napravilo od policije u zadnjih 30-tak godina. Što policija predstavlja i što mora biti u svakoj normalnoj državi, a mi u RH pretendiramo da RH bude normalna država iako se HDZ svim silama trudi da ne budemo normalna država, pa i na ovom primjeru. Policija mora biti stup društva, mora biti zaštitnik ustavnog poretka i zakona. Policajac je zaštitnik države. Imamo primjere iz visokorazvijenih i najrazvijenijih zemalja na svijetu gdje policajac napravi očitu grešku koja onda ne bude sankcionirana jer sud kaže, jedna vrhovna instanca, sud kaže da država ne može pogriješiti, pa ako je policajac predstavlja državu, da onda ni policajac ne može pogriješiti. Zbog čega? Primjer određenih stvari koje su se događale u SAD-u, pa su eskalirale razno raznim prosvjedima, pobunama protiv policije, što se dogodilo? Država je stala u zaštitu policajca na način kao što policajac štiti i predstavlja državu. Kod nas, kao što je g. Ostojić rekao, nema više nikakvog interesa za odlazak u policiju, dapače, zovu mene, a vjerujem i mnoge naše kolege iz Sindikata policajaca i obični policajci i govore kako kronično nedostaje radne snage i ne samo to, nego ubrzano i policajci daju ostavke, napuštaju, spremaju kofere i napuštaju našu domovinu, te odlaze u inozemstvo na bolje plaćene, često i puno lošije poslove nego ih obavljaju kod nas. Policajac je kod nas izrazito nisko plaćen, a ono što je još gore od svega, nema apsolutno nikakvi autoritet, država mu je oduzela autoritet i može se dogoditi da svatko, ali baš svatko radi u ovoj državi što hoće, da se mora policajac bojati svoje reakcije kako on ne bi bio sankcioniran, pa se onda događaju brojni propusti, brojna negativna selekcija kadrova na svim razinama, a najnegativnija selekcija kadrova u policiji se događa upravo na najvišoj razini u odnosu na razini koju vi želite s ovim zakonom dodatno politizirati i deregulirati. Uz to što policajci imaju niske plaće, nikakav autoritet, često mi govore iz turističkih najrazvijenijih dijelova RH kako plaća policajca nije dostatna za mjesečni smještaj, primjer iz Dubrovnika ili s nekih otoka, kako će ti policajci raditi svoj posao kad nemaju gdje spavati odnosno smještaj ih košta ili bi ih koštao više nego što zarade kolika je mjesečna plaća. Imali smo primjer nedavno prije nekoliko dana je poginuo jedan mladi policajac, slučajno je iz Samobora, pa iznosim taj primjer, ali mogao je biti bilo tko koji se, pazite sad, kući s posla vraćao iz Vinkovaca. g. Državni tajniče, iz Vinkovaca se policajac vraćao s posla kad je poginuo. Jel vi to mislite da je normalno da čovjek živi u Samoboru i radi u Vinkovcima. Čovjek je poginuo, ostavio malu djecu iza sebe, 32 godine, isključivo zbog loše organizacije policije, odnosno zbog vas. Toga morate biti svjesni. To su uvijete za rad kojem vi vodite hrvatskom policajcu. Ovo što se događa na granici prema BIH, ovo svakodnevno bombardiranje hrvatskog policajca, potplaćenog, sa nikakvim uvjetima, od strane medija, od strane nevladinih udruga, ne znam, kojih sve strana, to je udarac na Hrvatsku državu, ne na hrvatskog policajca nego na Hrvatsku državu i toga isto tako morate biti svjesni. Pa dajte molim vas zaištite njih, pustite politička kadroviranja, pustite kako ćete imati pod kontrolom šefa policije, koji će sutra legitimizirati novinara koji je pisao protiv njegovo političkog patrona u stranci. S ovim stvarima se bavite? Doista imamo problem na granici Hrvatske i BIH, dnevni udar, dakle, sa svih mogućih strana, od svih mogućih vladinih i nevladinih i ne znam kakvih institucija na rad hrvatskog policajca. I onda nije čudo, kad imate to, da policajci ginu, zbog toga jer se moraju u 3 ujutro vraćati 6 ili koliko 600 km ili ne znam koliko daleko sa posla doma. Imate situaciju gdje su potplaćeni, gdje im je autoritet apsolutno ugrožen i onda se ne treba čuditi, što, ne da nitko neće u policiju, nego i postojeći policajci daju ostavke, daju otkaze, kupe kofere i odlaze iz ove naše države. Kaže se da je loše ako država postaje policijska, nažalost, Hrvatska nije policijska država, ili na sreću nije policijska država, ali bilo bi dobro da smo samo policijska država. Mi se i ovim prijedlogom zakona, sve više pretvaramo u Orbanovsku državu, u državu gdje politika kontrolira apsolutno sve i to jednostavno nije dobro. Pustite struci da kaže svoje, zaštite dignitet i prava običnog policajaca, kaznite policajca, dvostruko ako ine i trostruko više, za neko kazneno djelo ili prekršaj koji počini u odnosu na ostale građane RH, neka policajac, neka hrvatski policajac bude primjer svojim ponašanjem, ali ga zato treba adekvatno nagraditi i onda će u tom slučaju doći napokon do pozitivne selekcije kadrova unutar same službe od najnižeg redarstvenika, pa do ovih sada, po vama političkih imenovanih, najviših policijskih dužnosnika, policijskih uprava i imati ćemo državu u kojem policajac, ne samo da je dobro plaćen, nego treba imati najmanje 10000 kn plaću i ostale uvijete, nego ima autoritet, kako bi mogao raditi ono što je njegov osnovni cilj, a to je čuvati zakoni i ustavni poredak RH, ali isto tako čuvati sigurnost i imovinu svih građanki i građana naše domovine. Hvala vam lijepo i nadam se da ćete do drugog čitanja zakona, porazmisliti malo o ovome što smo govorili i da ćete uvažiti primjedbe koje smo dali mi iz Kluba HSS i demokrata.
Hvala. Nastavljamo sa raspravama u ime Kluba zastupnika, sljedeći je kolega Miroslav Tuđman, ispred Kluba zastupnika HDZ-a, izvolite kolega Tuđman.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovane zastupnice i zastupnici. Pred nama je zapravo šesta izmjena ovoga zakona, koji je donijet 2011. godine i ovdje bi trebalo možda komentirati sve ove izmjene koje su zakonom predviđene, ali dozvolite, da ipak se zadržim na onima koji su najbitnije i unaprijed se moram ispričati, što ću neke stvari, ponoviti što su već bile rečene, ali s obzirom da ovdje iznosimo stajališta klubova, onda mislim da je potrebno znati, kakva su stajališta, kakvo je stajališta HDZ-a, … [[Govornik se ne razumije.]] danas ovdje. Prijedlogom zakona, predviđa se izmjena odredbe o podnošenju izvješća o obavljanju policijskih poslova u Hrvatskom saboru, na način da glavni ravnatelj policije najkasnije do 31. ožujka, podnosi ministru pisano izvješće o radu policije, a ministar to izvješće dostavlja Vladi RH, nakon čega bi Vlada izvješće dostavila Hrvatskom saboru najkasnije do 1. lipnja. Međutim, sa ovakvim formulacijama, ostaje nejasno, tko će prezentirati, odnosno, braniti izvješće u Hrvatskom saboru, ministar ili glavni ravnatelj policije? Sjećamo se da je gospodin Ostojić, dok je bio ministar, zagovarao da to treba podnositi ravnatelj policije. To je isto tako i u drugim navratima ovih godina bila također … [[Govornik se ne razumije.]] Prijedlogom zakona, mijenja se odredba čl. 4. važećeg Zakona o policiji, kojim je propisano da je ministar unutarnjih poslova, dužan Odboru za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost Hrvatskog sabora, najmanje jednom godišnje podnijeti pisano izvješće o obavljanju policijskog poslova, a na traženje Odbora i češće. Predlagatelj je međutim, mišljenja, da predložena odredba, ne utječe na ovlasti radnih tijela Hrvatskog sabora, da traže izvješća i podatke od ministra i njegovu obvezu da dostavlja podatke kojima raspolaže, budući da je to smatra predlagatelj već utvrđeno Poslovnikom Hrvatskog sabora. Prijedlogom je iz zakona izostavljena, prijedlogom se zakona izostavlja precizirati nadležnost Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, njegova odgovornost za parlamentarni nadzor, što nije u skladu sa praksom, već postignutih demokratskih standarda, zato tu odredbu važećeg zakona o obvezi izostavljanja izvješća o radu policije i MUP-a Odbor za unutarnju politiku treba ostaviti. Ono što se ovdje ne spominje u ovim izmjenama zakona ne definira se nadležnost Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, ni za sigurnost u rad nekadašnje državne uprave za zaštitu i spašavanje, a znamo da izmjenama zakona, ta nekadašnja državna uprava postala dio uprave u sklopu Ministarstva unutarnjih poslova, a do ove izmjene zakona, državna uprava za zaštitu i spašavanje, redovito se o njezinim godišnjim, planovima, izvješćima, raspravljalo u ovom nadležnom Odboru za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Ovim izmjenama nije predviđeno da Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost ima uvid u planove i programe uprave za zaštitu i spašavanje, odnosno, civilne zaštite koja je po novome u sastavu Ministarstva a ne policije. To bi do drugog čitanja trebalo precizno odrediti. Ima nešto što do sada u ovim zakonskim odredbama nije bilo predviđeno, a to je da se temeljem ovih bilateralnih sporazuma sa nizom zemalja, o razmjeni podataka, osobnih podataka između pojedinih država, odnosno, policija, da se o tome izvješćuje na nadležnim parlamentarnim tijelima, odnosno, Odboru za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, ali vjerujem da to može postati problem u budućem vremenu, jer je dio tih podataka predviđen za brisanje nakon određenog broja godina, a ako se to ne bude dosljedno primjenjivalo, možemo imati problema, odnosno, pojedinci mogu imati problema, ako ne na određeni, adekvatni način, ne budu imali pravo uvida u te podatke, odnosno, sudbinu tih podataka. Važeći Zakon o policiji, predviđa, nadalje osnivanje povjerenstva za rad po pritužbama na rad policijskih službenika, u sjedištu ministarstva, te povjerenstva za svaku policijsku upravu. S obzirom da se na 2 javna poziva, nije prijavio dovoljan broj kandidata za formiranje predviđenog 21 povjerenstva, te da ona prema važećim odredbama nisu osnovana, predlaže se osnivanje 1 povjerenstva, sa 12 članova i to 10 predstavnika građana i 2 predstavnika Ministarstva. 10 članova bi birao po prijedlogu Hrvatski sabor, na prijedlog Odbora za ljudskog prava i prava nacionalnih manjina Hrvatskog sabora, temeljem javnog natječaja, prijava kandidata mogu podnijeti organizacije civilnog društva, organizacije stručne javnosti, nevladine organizacije ili pojedinci osobnom prijavom. Prvo, smatramo da se u postupak izbora članova povjerenstva uključi struka, te da kandidati mogu predlagati i udruge umirovljenih policijskih službenika ili pojedinci, bivši pripadnici sustava. Drugo, da u povjerenstvo, čija je osnovna funkcija, građanski ili civilni nadzor, nema potrebe imenovati policijske službenike. Treće, bilo bi logično, temeljem uvržene demokratske prakse, da povjerenstvo ima neparan broj članova, vjerojatno 11. Četvrto, zakonski prijedlog da tročlano vijeće, koje je sastavljeno od članova povjerenstva, donosi konačnu odluku o pritužbi, treba doživjeti promjenu, bilo da isključivo povjerenstvo donosi konačne odluke ili pak, da odluke tročlanog vijeća, koje nisu donijete jednoglasno, donosi u konačni povjerenstvo. Kao novina, pripisuje se novčana naknada za članove povjerenstva u iznosu 5% prosječne neto plaće isplaćene u RH, u prethodnoj godini, te naknada putnih troškova za dolazak i odlazak na sjednice. I ovdje bi trebalo … [[Govornik se ne razumije.]] određene izmjene. Prvo, treba podržati prijedlog o utvrđivanje paušalne naknade, za rad članova povjerenstva, a ne prema broju održanih predmeta, drugo treba ujednačiti naknade za rad članova različitih povjerenstva ili vijeća, a sličnih po obujmu svojeg posla. Recimo rad za vijeća građanski nadzor i izvještajnih službi, po svom sastavu i funkciji sličan je ovom, prema tome, to bi trebalo imati, članovi tih povjerenstava, odnosno, vijeća trebala bi imati iste naknade. Treće, naknade za rad povjerenstva, za rad po pritužbama, treba planirati u proračunu za Hrvatski sabor, a ne u proračunu za MUP kako se predviđa, jer samim time što povjerenstvo, on formira Hrvatski sabor i činjenica bi, da se poruka da se ono financira iz proračuna Hrvatskog sabora, je druga, nego ako se financira iz proračuna Ministarstva unutarnjih poslova. Treba pozdraviti prijedlog da se uvede naknada za stanovanje, za policijske službenike, raspoređene u mjesto rada, koje je udaljeno više od 100 km od mjesta njihova prebivališta, kao i onim službenicima, kojima je mjesto rada na otoku, a mjesto prebivališta na kopnu ili drugom otoku. Ovdje bi samo trebalo možda proširiti ovo obrazloženje, da se da je to ne samo zbog nedovoljne zainteresiranosti domicilnog stanovništva, nego upravo zato da se osigura životna egzistencija i pristojan život djelatnika u sredinama u koje su razmješteni, a da mogu plaćati stanarine, iz ovih dodatnih sredstava jer to nije moguće iz njihovih osobnih dohotka. Prema važećem zakonom propisano je da policijskog službenika, ne može se premjestiti na radno mjesto, za koje je propisano niže policijsko zvanje od njegovog osobnog zvanja, čak i kada to zahtijevaju potrebe službe. Prijedlogom zakona se predlaže mogućnost takvog premještaja bez pristanka službenika, no uz pravo zadržavanje novog, zadržavanje osnovne plaće radnog mjesta s kojeg je premješten s dodatkom na policijsko zvanje službenika. Za ovakav prijedlog argument je predlagatelja, da u sustavu postoji veći broj policijskih službenika s visokim zvanjima, a prema sistematizaciji nema potrebe za tolikim brojem službenika u tim zvanjima. Jedno nelogično rješenje, službenici će biti raspoređeni na niže radno mjesto s plaćom u svojem višem zvanju, dugoročno može imati za posljedicu akumulaciju negativnih učinaka. Smatramo da treba do drugoga čitanja procijeniti sve moguće opcije i njihove učinke po sustavu međuljudski odnosi u sustavu kako bi se predložilo dugoročno održivo rješenje. Zamjenik glavnog ravnatelja policije, te načelnici policijskih uprava imenuju se na 5.g. U čl. 61. kao razlog za njihovo razrješenje prije roka na koji su imenovani, može biti ocjena zadovoljava za rad u prethodnoj kalendarskoj godini. Obrazloženje je slijedeće, na predloženi način bi i ocjena rada najviših policijskih rukovoditelja koji je ispod očekivane i profesionalne razine postao razlog za njihovo razrješenje prije isteka razdoblja na kojeg su imenovani. Zakonska mogućnost da se nekoga razriješi dužnosti zato što je dobio ocjenu zadovoljava, možda se može pravno tumačiti činjenicom da postoji takva odredba u zakonu, ali je semantički nelogična. Takva ocjena može imati opravdanje prvo, ako je planom, godišnjim planom i programom rada definirana izvrsnost kao cilj za postizanje zadovoljavajućih rezultata, nije, pa postizanje zadovoljavajućih rezultata nije prihvatljiva ocjena. Drugo, ako ocjena zadovoljava je kriterij za razrješenje, onda se mora bez iznimke primijeniti kako na zamjenika glavnog ravnatelja policije, tako i na sve ostale načelnike policijskih uprava koji su dobili ocjenu zadovoljava, a ne samo na neke. Ako se ta odredba ne precizira na taj način, može biti sredstvo diskriminacijske, kadrovske politike. Osobe koje se primaju u policiju moraju ispunjavati niz uvjeta, jedan je ovaj o kojem je već bilo riječi da oni koji imaju završenu srednju školu u trogodišnjem, a ne u četverogodišnjem trajanju, može biti isto tako primljena na posao. Međutim, mislim da bi trebalo isto tako i promijeniti toč. 7. ovoga čl. 47. koja kaže da se ne može, da kandidat se neće primiti ako je član neke političke stranke, ja mislim da bi tu, članstvo u stranci ne može biti razlogom diskriminacije za prijem u radni odnos, međutim, taj članak treba preformulirati tak na način da osoba koja je član neke stranke, mora zamrznuti svoje članstvo prijamom na rad u MUP. Ono što bi još možda trebalo ovdje na kraju reći i to što treba pozdraviti, nastojanje nastavka specijalističkog studija kriminalistike odnosno da je dugoročni cilj omogućava vertikalno napredovanje do najviškijih akademskih stupnjeva na sveučilišnoj razini, što je definirano čl. 88. Međutim, mislim da ova, na neki način odredba u tom članku, Visoka policijska škola provodi znanstveno istraživački rad za potrebe ministarstva, nije dovoljno precizno rečena, treba reći da Visoka policijska škola provodi znanstveno istraživački rad u znanstvenom području kriminalistike i javne sigurnosti, a da je to za potrebe ministarstva je implicitno sadržano već u činjenici da je osnivač u svim tim tijelima koje usvajaju godišnje programe, tako da onda je to implicitno sadržano, a ovo je primjerenije na ovakva formulacija ako se govori o znanstvenim interesima i orijentaciji Visoke policijske škole. Hvala.
Hvala vam. Nastavljamo o raspravama u ime kluba zastupnika, slijedeća je kolegica Dragana Jeckov u ime Kluba zastupnika SDSS-a, izvolite kolegice.
Zahvaljujem uvaženi potpredsjedniče HS. d. Državni tajniče sa suradnikom, evo imali smo, dakle, već tokom ove rasprave nekoliko puta čuti najznačajnije izmjene i dopune ovog zakona. Svoje izlaganje sam koncipirala upravo na takav način da istaknem neke od važnijih tema, ali kako je već o nekima govoreno, dakle, preskočit ću isto, tako da ovo što se odnosi na glavnog ravnatelja policije koje podnosi do 31.3. pisano izvješće o radu policije i ministru i tema koja se tiče podnošenja pritužbi, samo ću kratko reći da smatram da je kontrola nad radom policije iznimno važna za građane, ali i za policiju jer jedino kvalitetna kontrola može osigurati efikasan i kvalitetan rad policije, pa tako dobra je praksa nadzora jer se, dakle, podižu standardi u policijskom radu, poštovanje vladavine prava i ljudskih prava u policijskom postupanju, povjerenje javnosti u rad policije, kvaliteta sustava odgovornosti policijskih službenika i efikasna pravna sredstva za one koji su žrtve nezakonitosti u policijskom postupanju. Također postići će se veća otvorenost i razumijevanje prema policiji od strane građana. Također nekoliko riječi koja se odnosi na naknadu, na novčanu naknadu, čije uvođenje također pozdravljam jer je nerealno bilo očekivati da će netko u današnje vrijeme investirati svoje znanje i vrijeme, pa i novac, dakle, za počasno obavljanje dužnosti i članstva povjerenstva, člana povjerenstva, dakle, to je bilo više nego optimistično za očekivati, da povjerenstvo nije do sad radilo svoj posao jasno je dakle jer je nakon što je formirano i započelo s radom 2013. u 2 g. rada zapravo od zaprimljenih 571 predmet, riješilo je 89, što je dakle nekih 16%, dakle iznimno malo i sigurno da nije ostvarena svrha. Ono na što želim ukazati sigurno jest i činjenica o kojoj sam već nešto rekla na početku, dakle ovim prijedlogom zakona želi se omogućiti prijem u policiju osoba sa završenom trogodišnjom školom a ne četverogodišnjom kao što je to bilo do sad. Smatram također da ovu odluku treba preispitati je li ona zapravo dobra jer ovom promjenom u državnu službu pristupaju osobe koje imaju trogodišnji program školovanja, treba istaći da je većina trogodišnjih škola zapravo da su u pitanju strukovne škole sa iznimno manjim općim sadržajem nastave i povećanim praktičnim djelom. Treba uzeti u obzir da takve upravo strukovne škole upisuju učenici slabijeg prosjeka i koji zapravo nemaju niti mogućnost, neku veliku mogućnost izbora zanimanja i svakako da policijski sustav itekako u današnje vrijeme treba da vodi računa o ugledu i kvaliteti kadra koja bi se u budućnosti primao u službu. Sigurno da je potrebno poraditi na kvaliteti sustava, povećanju plaća jer na taj način će zapravo sustav bit održiv. Iz njega neće bježati ljudi koji su nezadovoljni a prijemom učenika s trogodišnjim strukovnim obrazovanjem, zapravo njihovim uvođenjem u sustav kada oni postanu ovlaštene osobe i počnu raditi, kada vide kakvo je stanje, sigurno ih to neće zadržati i opet dolazimo do tog začaranog kruga hoće li oni zapravo ostati u tom sustavu. Pozdravljamo promjenu koja se odnosi na visokoškolsko obrazovanje u Visokoj policijskoj školi kao i uvođenje naknade za stanovanje, ja također imam prijateljicu koja je više od godinu i pol dana putovala iz Vukovara u Zagreb. kad sam je pitala pa dobro, jel' to normalno, zašto to radiš, ona je meni odgovorila da je to jedini način da ona dobije premještaj jer ona zamislite, nema obitelj, ja sam rekla pa čekaj kako nemaš, ja znam da ti imaš obitelj, pa da ali nisam udata, nemam dijete, tako da je to također jedna od prakse koju treba promijeniti, koja sigurno da nije dobra, uzgred budi rečeno, ona je svoju namjeru ostvarila, ona je putujući tako godinu i pol dana iz Vukovara u Zagreb uspjela dobiti premještaj i to je je li, nešto što je priznat ćete, sigurno nije dobar primjer ali evo to dokazuje koliko su zapravo ti ljudi u sustavu savjesni, koliko zapravo žele ozbiljno i odgovorno raditi svoj posao. Također, jednu stvar bi htjela sugerirati a odnosi se dakle na članak 24. prijedloga zakona kojim se jedna od dosada važećih kazni za najtežu povredu službene dužnosti, dakle propisan je premještaj na drugo radno mjesto iste ili niže složenosti poslova na vrijeme od 2 do 4 g. Ovaj novi tekst sada glasi da je premještaj na drugo radno mjesto iste ili niže složenosti poslova istog stupnja obrazovanja no ovaj put bez ograničenja spomenute kazne od 2 do 4 g. kao što je to bilo do sada. Time dakle kazna proizvodi trajne posljedice što ne bi trebala biti svrha kažnjavanja osim kada je u pitanju prestanak državne službe. Evo to je nešto što svakako smatram da treba uzeti u obzir u drugom čitanju. Nekoliko riječi bih rekla koje se odnose na prijem u policiju dakle pa tako pored navođenja uvjeta o kojima sad neću, imamo tu jedan institut dostojnosti odnosno pa tako se navodi da nije dostojna osoba koja je pravomoćno osuđena za kazneno djelo počinjeno iz koristoljublja ili nečasnih pobuda i prekršajno djelo protiv javnog reda i mira. Mišljenja sam da sigurno da postojanje pravomoćne sudske presude kako kaznene tako i prekršajne za djela iz područja nasilja u obitelji svakako trebaju biti izrijekom propisana kao apsolutna zapreka za prijem u policiju i to u upravo u ovome Zakonu o policiji. Ne da se o tome odlučuje od slučaja do slučaja temeljem podzakonskog akta jer dakle prekršaji iz područja nasilja u obitelji nikako ne bi s smjeli zaobići odnosno posebno prilikom prijema u policijsku službi i nikako ne bi smjeli biti manje značajni odnosno kvalificirani kao manje opasni od prekršaja protiv javnog reda i mira s obilježjima nasilja kao što je npr. tučnjava ili svađa na javnom mjestu. Dakle ono što sigurno treba zastupati to je politika nulte stope tolerancije na nasilje prema ženama i u obitelji, znači da osim što počinitelje obiteljskog nasilja treba izložiti najstrožim sudskim sankcijama, istodobno treba poslati jasnu društvenu poruku o apsolutnoj neprihvatljivosti bilokojeg oblika nasilja u obitelji. Dakle važnu ulogu u navedenom imaju upravo policijski službenici i službenice koji kroz svoj rad i postupanje trebaju predstavljati pozitivne primjere, a svakako to isključuje postojanje bilo kakvih sudskih presuda kojim bi isti bili osuđeni za kaznena ili druga prekršajna djela, a naročito iz područja nasilja u obitelji. I zadnja stvar koju želim posebno apostrofirati, a to je trend smanjenja udjela zaposlenih pripadnika srpske zajednice, uočen je u MUP-u, tako da unazad 10.g. taj postotak je pao sa 3,13 na 2,5, dakle, imamo značajno smanjenje, značajno smanjenje imamo u osječko-baranjskoj i vukovarsko-srijemskoj županiji bez obzira, dakle, na posebne odredbe ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina. Podzastupljenost je očita i prema podacima od 2011. do 2017., pa tako ukupan udio pripadnika nacionalnih manjina u ove dvije županije također se osjeti i također je smanjen, pa ću tako s ove govornice, po tko zna koji put, u ime Kluba zastupnika SDSS-a iznijeti i ono o čemu pučka pravobraniteljica vrlo često govori i upozorava, dakle, na potrebu postojanja proporcionalne zastupljenosti pripadnika nacionalnih manjina, tako i pripadnika srpske nacionalne manjine i povesti računa o odredbama Erdutskog sporazuma odnosno Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina. Nadam se da ćete ove uočene predložene i predložene promjene, primjedbe i promjene svakako imati u vidu, pa ćemo do drugog čitanja imati, dakle, pred sobom prijedlog zakona koji će posebno voditi računa o sprječavanju nasilja u obitelji odnosno sprječavanju nasilja nad ženama i nad djecom, to je ono što sigurno da posebno apostrofiram u ime Kluba zastupnika SDSS-a. Hvala.
Hvala vam. Slijedeći je kolega Stjepan Ćuraj, ispred Kluba zastupnika HNS-a, izvolite kolega Ćuraj.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnikom, sada zbilja kolege su i u ime predlagatelja i mislim da su imali jednu kvalitetnu raspravu na odboru, već prošli sve one bitne stvari. Dozvolite samo da kratko se referiram, ipak i u ime kluba, na ono što se ovdje nudi. Ono mislim da je što je dobro, što smo mi na odboru više puta izlagali je što se tiče pisanog izvješća o obavljanju policijskih poslova, do sada je za njega bio nadležan ministar da podnese Odboru za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. No, sada zapravo se to malo bolje uređuje. Dakle, ipak je normalno da glavni ravnatelj policije podnosi to izvješće formalnopravno i dalje ga podnosi ministru koji će to onda ovdje prezentirat, al mislim da na ovaj način smo jasno utvrdili tko je za što odgovoran i da ne može jedna osoba, jedna institucija podnositi izvješće u ime druge, ona, do sada formalnopravno je to tako bilo, praktički iako je stvarno uvijek je dobivano izvješće o radu i obavljanju policijskih poslova od strane glavnog ravnatelja, ali to nigdje nije bilo na taj način uređeno, tako da mislim da taj dio se prije svega dostavlja ministru, ministar Vladi, Vlada odboru i onda ide na HS, mislim da je to apsolutno onako kako bi zapravo bilo dobro. Što se tiče povjerenstva, tu je bilo najviše govora, dakle, da se ukidaju po policijskim upravama povjerenstva jel nije bilo za njih interesa. E sad možemo raspravljati da li bi bilo i za ovo povjerenstvo koje je ovdje predloženo u modelu 10+2, o tome ću nešto kasnije, gdje bi praktički računalo se 5% od neto plaća, a to bi iznosilo oko 300-tinjak kuna danas, da li će i za to biti ili bi, da li bi i zato bilo zainteresiranih i zato smo se svi složili i dalje podržavam da ipak se tu treba neka, neće ljudi raditi to samo zbog naknade, dakle, to nam ne treba, ali sigurno naknada vrednuje nečiji rad i onu odgovornost kojom on pristupa tom poslu i to je ono što je normalno i to je ono što imaju i vanjski članovi saborskih odbora, vijeća za građanski… [[Govornik se ne razumije]] itd., dakle, nešto što sigurno već imamo i što je sigurno treba na taj način valorizirati i to vrijeme utrošeno u krajnjoj liniji i časno obavljanje te funkcije, tako da tu naravno podupirem i zaključak odbora koji smo izglasali i još jednom u ime kluba predlažem da se ta naknada uredi po, sukladno ostalim sličnim tijelima. Naime, povjerenstvo također što se tiče svog sastava je postavljeno pitanje da li kao drugostupanjsko povjerenstvo treba imati dva člana koja predstavljaju instituciju o kojoj se odlučuje? Ja smatram da, i mi smatramo da svakako je dobro da ima sva moguća stručna podrška od strane ministarstva, da bude dostupna članovima povjerenstva, da li će oni za to odlučivati u nekim mini sastavima ili ne, to se treba još operativno vidjeti, pa formirati 3,4,5 od mogućih ako bude naravno i nadam se i neparan broj bi trebao bit, i da oni imaju svu stručnu pomoć, da se to odradi pravilnikom da imaju, ali da imaju baš članove sa pravom glasa to mislim da, da se baš ne vode nigdje jer odlučivati o drugom stupnju, pa bit ispred tijela koje je donijelo neki sud, pa sad da li braniti ili ne braniti to tijelo, to mislim da nije dobro, ali razumijem možda intenciju u kojoj se svakako trebalo, ako ovdje govorimo o nekim neovisnim stručnjacima ili predstavnicima građana koji možda nisu kriminalističke struke jel nikada nisu se bavili tim poslom policijskim ili bilo kojim sličnim, da njima možda i treba stručna pomoć, to da, iako je to bila intencija, to je u redu, ali ne u smislu da oni su jednakopravni članovi kao i svi drugi, ali to onda, kako bi narod rekao, kadija te tuži, kadija ti sudi, dakle, to mislim da nije onaj sami smisao odlučivanja što se tiče povjerenstva. Nadalje, čl. 47. što se mijenja, a vezano za prijam u službu, e sad, što želimo mi s time dobiti? Mijenja se naime da je prije bila četverogodišnja škola, a sada se otvara mogućnost prijave i onim koji su završili trogodišnju. Da li mi želimo i da li nam je cilj imati kvalitetu ili kvantitetu? Po ovome ako ja dobro iščitavam ovdje se radi o kvantiteti, da otvaramo mogućnost da još više ljudi dolazi i mogu se prijaviti za policijsku službu. Drugo pitanje, da li nam to treba? Ako gledamo prosjeke da mi imamo otprilike oko 5 policijskih službenika na 1.000 stanovnika, ispravite me ako sam nešto pogriješio, Finska jednoga, ajde recimo SAD nećemo se s njima uspoređivati oni imaju isto jednoga, Njemačka ima 3, Irska 2,5, Danska 2 službenika na 1.000 stanovnika, Hrvatska ima 5, Španjolska ima 5, Grčka ima 5, Bugarska ima više recimo Srbija ima 6. Ja iz ovih podataka baš da nama fali toliko. Nama prije svega fali kvalitete, fali opreme, fali možda rasterećenja tih policijskih službenika koje mi možemo ovdje zakonski izmijeniti. Mi možemo izmijeniti da njihov ne znam koliko obim posla ide sigurno u velikom postotku dvocifrenom jamačno ide na poslove sitnog kriminaliteta na nešto što je bez štete trećim osobama kao što su recimo prostitucija, lake droge odnosno marihuana, legalizacija marihuane itd. Kad mi ovdje odlučimo da je to legalno sigurno ćemo otvoriti više prostora odnosno više vremena policijskim službenicima da rade one poslove koji su zbilja u onu sferu teškog kriminaliteta ili onoga što sprječavanja sigurno neke ugroze i svega onoga što je njihovim, u brojnim njihovim dužnostima. Dakle, plaće njihove su meni veći prioritet da im povećamo plaće nego da povećamo broj službenika. Sada je 4.200 osnovna, a prosječno 6.000 plus minus, sad ne znam za prošlu godinu kako je ovaj koji su iznosi. I sad 6.000 kuna možda kod mene u Slavoniji i Baranji i nije tako strašno ali sigurno nešto nije što bi netko mogao baš riješiti s time i stambeno pitanje i zasnivati obitelj itd., dakle naravno da nije dovoljno, ali negdje kao što je Zagreb, a mi imamo 2 ili 3 Hrvatske unutar naše male zemlje i gotovo nemoguće. I onda naravno da nemamo interesa, ne zato što netko ima trogodišnju ili četverogodišnju školu nego zato što očigledno da nisu to dovoljna sredstva da bi bilo tolko interesantno ljudima pristupit u tu državnu službu. I tu trebamo gledat oprema, sigurnost, bilo je puno tih natpisa u kakvim i onih oko nabavke prsluka itd., znači tu više na edukaciju, na kvalitetu tu više trebamo se orijentirani ne nego na sami broj. Naravno da nam je problem određene policijske uprave i da imamo recimo dole u Dubrovačko-neretvanskoj, ja imam koliko naših mi se javljaju, naših Slavonaca koji su tamo, koji bi se željeli vratiti kući i sigurno da ovaj dio što se tiče samih povećanja mogućnosti financiranja smještaja izvan 100 km ako si raspoređen da, da to je dobro. Što se tiče bilo kakvo povećanje materijalnih prava da i bolje iskoristiti sve resurse što imamo i povećati i plaće i materijalna prava i opremu i sve ono što je potrebno za kvalitetnog policijskog posla nego možda ići u širenje, u povećanje samih broja službenika. Jer ja ne vidim što je cilj osim kvantitete, jel smanjivanjem sa 4 godine na trogodišnju školu dobivamo samo kvantitetu, kvalitetu sigurnu ne, barem ne bi trebalo, čast iznimkama. A meni je bitnije da sva sredstva koja imamo ili nama bi trebalo bit da iskoristimo za upravo veće plaće, veće materijalne primanja samih naših službenika i veću kvalitetu što se tiče njihove daljnje edukacije, sufinanciranja daljnjeg školovanja imamo policijsku školu ovdje, dobro je to navedeno i zakonskim, ovim zakonskim izmjenama i to se rješava, tako da ima dosta dobrih stvari ovdje koje treba podržat, ali ja oko ovih želim zbilja pitanje, želim možda da čujem koji je to sami razlog ovog izmijenjenog Članka 47. dakle, naknada za stanovanje koje sam reko ako je iznad 100 km ili na otoku to apsolutno da. U skladu s tim pozdravljam i Članak 72. da u slučaju da ako se policijski službenik premješta na radno mjesto za koje je propisano niže zvanje ostvaruje pravo na osnovnu plaću ostvarenu na radnom mjestu s kojeg premješten ako je to za njega povoljnije. Dakle, s time stimuliramo da zbilja popunjavamo određena mjesta i kritične tamo gdje nam fali kadrova tako da ljudima ne idu na štetu da dobivamo kolko tolko veći interes i da se time ukida potreba pisanog pristanka u tim slučajevima. Dakle, ovo što sam spomenio Članak 88. dopunom se propisuje da Visoka policijska škola provodi i znanstveno istraživački rad, znači sve je u cilju kvalitete, povećanja obrazovanja to je ono sve što možemo prihvatiti, dapače. Mislim da sami broj kvantiteta nam nije toliko loš, možda nije dobro raspoređen po Hrvatskoj i na to treba gledati. Upravo sa ovim nekim stvarima će se to i regulirati. I zaključno, naravno ja bi molimo da se sigurno ove svi zaključci i odbora i koje smo danas ovdje čuli i ovo što smo iznijeli prihvate i mi ćemo ovu intenciju podržati, jer ima dosta dobrih stvari, ali sigurno da ono što je najbitnije, ako govorimo o samom povjerenstvu i sastava i broja i naknade i smisla koji to ima da mu trebamo dati na većoj važnosti, a ne obezvrijedili ili ne daj bože omalovažiti to isto jer znamo što to znači. Iako ovdje se navedeno da je to svega 26 prijava bilo u ne znam '16., '17. godini ako sam ja dobro shvatio, sigurno da će možda time i doći kad se da na važnosti tom tijelu doći i više i više samoga posla na tom drugostupanjskom tijelu. Mislim da je ovdje najbitnije da sam, da sam rekao, a ako sam još nešto propustio to ću iskoristit pojedinačno, ali u pravilu molio bih da se ovi prijedlozi razmotre i volio bi još jednom da se razmisli oko tog izmjena Članka 47. vezano za prijam u službu jel po meni nemamo neki kronični broj nedostatka ukupnog broja, možda nedostatka na pojedinim područjima ali kvaliteta, kvaliteta u radu s građanima, u odnosu, poznavanju zakona i svojih ovlasti i to je ono na čemu trebamo kontinuirano, trajno raditi i povećavanju materijalnih beneficija odnosno materijalnog standarda samih naših službenika kao i opreme u konačnici i njihovih primanja, to je smjer u kojem trebamo ići. Zahvaljujem.
Hvala i vama, nastavljamo s raspravom u ime kluba zastupnika. Slijedeća je kolegica Vesna Pusić u ime Kluba zastupnika GLAS i HSU. Izvolite kolega Pusić.
Državni tajniče sa suradnikom. Policija je jedna od onih institucija koja kad sve funkcionira i kad odbor radi, nitko ne primjećuje i ništa se o tome ne govori međutim kad ne funkcionira i kad ne radi dobro, zapravo podriva odnosno počinju se tresti temelji same države jer kroz policiju, vojsku i donekle pravosuđe, država de facto prakticira jednu od svojih temeljnih funkcija a to je monopol nad nasiljem i kroz unaprijed definirane procedure zapravo sprječava da se nasilje proširi na društvo po principu svako sam traži svoju pravdu i po principu osvete i zato je reguliranje policijskih poslova i dovođenje te službe na razinu koja je zadovoljavajuća i koja funkcionira u jednom društvu i istovremeno ljudi koji se tim poslom bave, dovođenje njihove razine na razinu izvrsnosti ili barem težnja da se postigne izvrsnost je ja bi rekla jedna od ključnih zadaća države. U ovom zakonu koji je pred nama odnosno prijedlogu ima nekih pozitivnih pomaka bez daljnjega po mišljenju kluba GLAS-a i HSU-a, ima i nekih problema i nadam se da ćete na te probleme se malo usredotočiti između dva čitanja i pokušati naći ili prihvatiti neke od naših prijedloga kao odgovore odnosno rješenje za te probleme. Navest ću neke primjere. Uspostavlja se u jednom novom obliku ili na temelju jedne malo drugačije regulative povjerenstvo za rad po pritužbama na rad policije. Jedna od ključnih kontraverzi u političkoj raspravi i javnoj raspravi u protekloj godini, bila je kontraverza vezana na mogućnost pučke pravobraniteljice da ima uvid u sve procedure, dokumente i mogućnost kontaktiranja svih osoba unutar policije što je bilo uskraćeno. Ako ovo povjerenstvo nema tu mogućnost, ono gubi smisao. Ono će kontrolirati toplu vodu a neće kontrolirati upravo one najosjetljivije i sporne točke u radu policije. I zbog toga ako je potrebna malo duža procedura, ako je potrebna najviša razina sigurnosne provjere, pa neka bude. Zašto ne bi bila najviša razina sigurnosne provjere za ljude koji će raditi u tom povjerenstvo kako bi to povjerenstvo dobilo bilokakav smisao jer ako se ne onemogući uvid a uvijek će biti onemogućen upravo u one najosjetljivije aspekte rada policije i najproblematičnije situacije. Prema tome, da bi to povjerenstvo koje je dobra ideja ali da bi to povjerenstvo imalo bilokakvog smisla, mora imati uvid u sve. I bez daljnjega se onda može i definirati pa i zakonski, definirati procedura izbora ljudi i provjere ljudi koji će biti imenovani i izabrani od Sabora u to povjerenstvo na razini odgovarajućih sigurnosnih provjera. To je puno manji problem i puno manja šteta i puno manji posao ako hoćete nego što je formiranje besmislenog povjerenstva koje neće uvid u ono u što bi de facto moralo imati uvid i u ono zbog čega se de facto osniva i postoji. Obzirom na propisanu proceduru, dakle sada postoji jedno povjerenstvo a ne cijeli niz povjerenstva i povjerenstvo rješava samo drugostupanjske žalbe, dakle nakon što onaj koji se žalio nije zadovoljan sa odgovorom i rješenjem koje mu je dalo samo ministarstvo, obzirom na te činjenice postavlja se naravno i pitanje rokova i trajanja procedure. To bi trebalo nekako vremenski također ograničiti da ljudi ne čekaju na pravdu i odgovor 5 g., šta ja znam, možda i duže u nekim slučajevima kad cijeli odgovor više gubi smisao. Dakle trebalo bi se ta procedura i vremenski definirati zato da bi povjerenstvo ponavlja, imalo nekog smisla. Treća stvar koja se odnosi na to povjerenstvo, u ovom trenutku žalit se mogu samo osobe individualno, dakle onaj koji smatra da mu je nanesena neka nepravda. Zamislite malo hrvatsku situaciju, zamislite malo recimo, šta ja znam, stare ljude u ruralnim područjima koji će teško sami ne samo artikulirat nego i doći do mjesta na kojem trebaju podnijet tu žalbu i uopće se nosit sa tim postupkom. Smatramo da bi bilo racionalno da se omogući ili uvede mogućnost da ili institut ili Ured pučke pravobraniteljice odnosno pučkog pravobranitelja i nevladine organizacije koje se bave ljudskim pravima također podnose takve prijave, to bi sigurno proširilo mogućnost korištenja i na neki način ako hoćete i mogućnost pravednosti u funkcioniranju tog instituta. To je što se tiče samog povjerenstva. Uvodi se ocjenjivanje najviših policijskih rukovoditelja od strane ravnatelja policije i uvodi se i ta mogućnost, da temeljem loše ocjene oni budu razriješeni i prije isteka mandata, obzirom na funkcioniranje, naravno da svaka takva situacija i svako takvo rješenje, uvijek uvodi mogućnost političkog kadroviranja. Ali jedanput moramo napraviti neki iskorak gdje profesionalnost predstavlja osobni interes ako hoćete i svih nadređenih u instituciji i gdje s druge strane institucija mora moći funkcionirati, tako da ljudi mogu međusobno surađivati, dakle, to ne smatramo lošim rješenjem. Smatramo međutim, lošim rješenjem to što se smanjuju kriteriji za prijem u službu, dakle, umjesto 4 g. škole, 3 g. škole. To ne znači samo da ulaze mlađi ljudi sa manje škole, nego to smanjuje i status ljudi koje primate u policiju. Dakle, netko tko ima trogodišnju srednju školu, onemogućava mu se određena vrsta napredovanja, ali smanjuje mu se i status kada ulazi u policiju, a takve institucije, kao što je policija, status i uvažavanje i respekt koji imaju od publike, dakle, od javnosti igraju vrlo veliku ulogu i vrlo značajnu ulogu u njihovom autoritetu i mogućnosti efikasnog djelovanja. Dakle, to smatramo lošim rješenjem i mislimo da treba zadržati četverogodišnje školovanje kao kriterij, dodatno generalno kroz policiju, promoviranje kriterija izvrsnosti, boljeg obrazovanja, daljnjeg obrazovanja, doprinosi ne samo kvalitetnijem obrazovanju policijskog službenika, nego doprinosi ponovno autoritet tih policijskih službenika, doprinosi činjenici da ih ljudi gledaju sa više uvažavanja i više respekta i to je također, po našem mišljenju jedan važni element u definiranju uloga policijskih službenika, smatramo da to treba jače naglasiti u ovom zakonu. Navedeno, ovdje je nekoliko kolega spominjalo i problematičnost rješenja, premještanja policijskih službenika na niže rangiranja radna mjesta, sa istom plaćom, ali nižim rangom, gdje se kao kriterij, uzima isključivo obrazovanje a ne i radno iskustvo, da tako kažem. Nisam sasvim sigurna kako je to usklađeno sa europskim direktivama, mislim da je to već kolega Ostojić spomenuo, pa je zaista važno do drugog čitanja da se to provjeri i uskladi. Reći ću sada nekoliko rečenica o pitanju položaja žena u policiji, dakle, policajki ili policijskih službenika, koje se regulira u ovom zakonu ili ako hoćete možda i nereguliran ili regulira na jedan po našem mišljenju diskriminatorni način. Dakle, prva stvar je da zakonom treba onemogućiti premještanjem žena na nepovoljnije radno mjesto nakon rodiljnog i odgovarajućih dopusta. Mi cijelo vrijeme radimo istraživanja, rogoborimo protiv razlike u plaćama između žene i muškaraca, to je temelj te razlike. Nije da žene ne dobivaju iste plaća za ista radna mjesta, nego ne dobivaju ista radna mjesta. Diskriminirane su i između ostalog, zbog rodiljnog dopusta, diskriminirane su u mogućnosti napredovanja i mogućnosti dobivanja poželjnijih i bolje plaćenih radnih mjesta. To također vrijedi i za drugu točku, diskriminatornu u ovom zakonu, a to je da se vrijeme na rodiljnom i odgovarajućim dopustima, ne ubraja u radno iskustvo, pa onda temeljem toga i ne ubraja u ispunjavanje uvjeta za napredovanje. Smatramo da je to loše rješenje i treba ga promijeniti tako, da to bude sastavni dio onog vremena koji osobu kvalificira za napredovanje, jer kao društvo ionako idemo ili trebamo ići prema tome, da se rodiljni dopust dijeli između majki i očeva i u tom pogledu, takvo rješenje bi doprinijelo i intencijama drugih zakonima. Treći element koji je apsolutno nezaobilazan i koji treba i to mislim da treba biti jedan od kriterija uopće za podršku ili ne podršku u ovom zakonu, je osuda za obiteljsko nasilje, kao kriterij za prijem u policiju. Ne moguće je da vi zaposlite u policiji osobu koja je osuđena na bilo kojoj razini prekršajnoj ili kaznenoj za obiteljsko nasilje. Sjetite se samo koliko ima tih slučajeva kada zovu ljudi policiju upravo zbog obiteljskog nasilja. I sada ćete zvati nekog pa će vam doći netko na uviđaj ko sam doma tuče svoju obitelj. To je nedopustivo i smatramo da je to nešto što apsolutno mora se uključiti u zakon kao kriterij za prijem u službu u policiji. Završna pitanja koja bi postavili je odnose se na odnos između ovog povjerenstva koji se uspostavlja unutar MUP-a i Ureda pučkog pravobranitelja, odnosno, pučke pravobraniteljice, na koji način se regulira taj odnos. Smatramo vrlo značajnim i važnim i pozitivnim omogućavanje daljnjeg obrazovanja policijskih službenika, ponovno iz navedenih razloga. I konačno, smatramo, naravno da je za sve to uvijek važno, ali u ovom slučaju još dodatno važno, su umjesto da se natrpa gomila ljudi, da ljudi koji rade u policiji budu pristojno plaćeni. To nije pitanje samo ponovno njihovog boljeg života i mogućnosti da rade u policiji, to je ponovno i pitanje njihovog društvenog statusa, ugleda i autoriteta. Zato kad se radi o policiji, to nije pitanje plaće, nisu samo pitanje standarda, plaće su i pitanje efikasnosti službe. Ovisno o tome što oko toga napravite, ćemo i mi odlučiti kako ćemo glasati o ovom zakonu. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Nastavljamo s rasprava u ime kluba zastupnika. Sljedeći je kolega Ivan Pernar, Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e. Izvolite kolega Pernar. Pazite da ne padnete.
Uvažene dame i gospodo. Nažalost, stolci su većinom prazni, ali bitno je da ste vi ovdje prisutni koji jeste, da su vaša srca ovdje. Zakon o izmjenama Zakona o policiji dobro zvuči u teoriji, međutim ono s čim Hrvatska ima problem, trenutno nisu suhoparne administrativne odredbe već ima problem sustavnog laganja javnosti od strane policijskog sustava. Navest ću za primjer tvrdnju policije da je granica pod kontrolom. Granica Hrvatska nije pod kontrolom. Znači, granica se ne kontrolira. Ilegalni migranti ju svakodnevno prelaze, a najbolji dokaz za ovu moju tezu je sljedeći. Kad bi granica bila pod kontrolom, onda ne bi svi ovi migranti išli u Bihać i u Kladušu jer dalje ne bi mogli preći granicu, logično zaključivanje. Međutim, upravo zato jer je granica tamo propusna, oni upravo iz tog razloga idu tamo. Znači, ako je netko malouman i ne može razumjeti da je granica propusna, evo jednostavan način da shvati. Znači, zašto bi svi ti migranti išli na hrvatsku granicu, ako je ona zatvorena za njih. E sad, evo vam drugi argument koji objašnjava da je problem u Hrvatskoj, a ne u migrantima jer stalno se stvori teza da su migranti problem. Da je hrvatska granica zatvorena, je li mađarska granica zatvorena za migrante? Da ili ne? Odgovor je da. Zatvorena je za migrante. I onda, iduće logično pitanje, da li onda migranti idu na mađarsku granicu? Da ili ne? Ne. Znači Mađarska je svoj problem s migrantima riješila zatvaranjem granice. A Hrvatska još uvijek ima problema s ilegalnim migrantima isključivo zato jer MUP sustavno laže i obmanjuje da je granica zatvorena, a nije zatvorena. Zna se da već od svih ljudi koji su došli u BiH. 3 četvrtine je već prešlo granicu hrvatsku i otišlo za dalje. 3 četvrtine! 3 od četiri, je li vi znate koja je to vjerojatnost? Vi time šaljete poruku ilegalnim migrantima da nastave dolaziti. A zašto to govorim? Zato jer sam vidio slike objavljene na stranici Mrkopaljske župske kronike o uništenoj planinarskoj kući na Jančarici. Kaže, kako donosi gospodin Paul Vlahović iz HPD Bijele Stijene, Mrkopalj, planinarska kućica na Jančarici temeljito je uništena. Ovo nije prvi put, nego učestala pojava u zadnje vrijeme. Znači, nije ovo jedina planinarska kućica koja je uništena. Nije to jedina vikendica koja je provaljena, već smo sad imali situaciju, slušajte koju, ovo vam je vijest friška. Znači, ja vam govorim ono što se realno događa u realnom vremenu, u sadašnjem trenutku. Kaže, donosimo detalj nesreće kod Jasenovca. Ja sam napucao migranta. Kaže, muškarca koji se krio u grmlju propucao lovac iz Zagreba. Naime, lovac je profesionalni fotograf, 57-godišnji Zagrepčanin Igor Ilić u utorak, oko 2 h, nakon što je čuo jauke nakon hica koji je ispalio iz lovačkog karabina, shvatio je zapravo što se dogodilo. On je mislio da u mraku puca na divlju svinju, a upucao je ilegalnog migranta, nije očekivao da će se tamo nalaziti. A znate zašto nije očekivao? Pa jer je bio naivan. Jer je vjerovao MUP-u kad kaže da je granica zatvorena, da ilegalnih migranata nema. I u tvoj svojoj naivnosti je jednostavno upucao migranta misleći da se radi o divljoj svinji. Da mu je netko rekao čovječe Božji, šume su prepune migranata, prelazi granicu tko gdje hoće, e on bi onda razmišljao da li će pucati. E, ali mu to nitko nije rekao. I sad se čovjek našao u problemima. Ja mu ovom prilikom izražavam punu podršku i smatram da nije ništa krivo učinio u smislu da je bilo zle namjere. Smatram da je kriv jer nije znao o kome se radi, on je stvarno vjerovao da je divlja svinja. Ali bi država trebala upozoriti lovce, znači država bi trebala vikat na sav glas, a pogotovo lovcima govoriti, da granica nije pod nadzorom. Ali, da li to država čini? Ne. Nego iz MUP-a nas uvjeravaju u sve obratno. Iz MUP-a nas uvjeravaju da je granica sigurna i sad zamislite, g. predstavniče MUP-a, vi ste lovac. Nalazite se u pograničnom području, lovite divlje svinje, vidite usred noći, nešto u lišću se šuška, pa koja je vaša reakcija? A uvjeravaju vas vaši kolege, nema tu migranata. Koja je vaša reakcija? Idete upucati divlju svinju. I hoću vam reći da će takvim stavom se izazvati ljudske tragedije, ovaj je sačmu dobio rasprskavajuću, pa i bilo je slučajeva kad su ih po rijeci nalazili, utopili se, pa se stijene odlamaju na njih. Svi ti incidenti događaju se isključivo iz jednog razloga, zato jer granica nije pod kontrolom. Znači da je granica pod kontrolom, incident u Jasenovcu sa sačmama ne bi se dogodio, ne bi se stijena ubila migranta, ne bi se utopili u rijekama itd., ne bi ih u šumi nalazili raskomadane itd.. I ja apeliram ovom prilikom na policiju, da se suoči s istinom, znam da je to teško, znam da treba hrabrosti za to, da nije lako, ali prvi korak ka riješenu problema, nije zataškavanje problema, nego suočavanje sa njim. Znači policija mora reći iskreno, ljudi, mi dajemo sve od sebe, međutim, jednostavno mi nemamo dovoljno ljudskih materijalnih resursa kakvih god već za nadzor granice i postoji problem koji treba riješiti. E onda više ništa nije na policiji, onda je policija napravila svoj posao, onda je red na zakonodavcu da pronađe načina, na koji će zaustaviti ilegalne migracije, a onima koji govore da je to nemoguće, reći ću samo jednu rečenicu, to je laž, to je laž koja nema istine u sebi, a navesti ću vam primjer, da li je Mađarska zatvorila svoju granicu i da li je sad granica pod kontrolom? Jeste. Da li Mađarska ima problema s ilegalnim migrantima koji ilegalno prelaze granicu? Nema, … [[Govornik se ne razumije.]] riješen problem, kako? Tamo gdje ima volje, tamo se pronađe i način. Evo vam primjer broj dva, Italija. Ista stvar, mnogi govore, ne može se granica zatvoriti, ne može se zaustaviti ilegalne migrante, to nije moguće napraviti. Dođe gospodin Matteo Salvini i kaže, na izborima gledajte, ja ću zatvoriti granicu za ilegalne migrante i dođe građani ga izaberu i šta je on napravio? Pa ono što je rekao, zatvorio je granicu za ilegalne migrante. Pogledajte koliko se prije godišnje ilegalnih migranata iskrcavalo na talijansku obalu a koliko sada, 100 puta manje, skoro da je zanemariva brojka. A zašto? Zato jer je postajala prvo percepcija problema, da ilegalne migracije se događaju, a onda kada se postavi da problem postoji onda se pronađu i rješenja, treba ih zaustaviti, odnosno, treba raditi na provedbi logičnog rješenja. Istu stvar je napravio Orban u Mađarskoj. Međutim, Plenković u Hrvatskoj to ne želi napraviti. Iz kojih razloga on to ne želi napraviti? E to je pitanje za njega i za njegovu savjest. Ali da se nas sustavno ovdje laže, da nas se uvjerava u nešto što nije istina, da nam se laž prikazuje kao istina, da se od nas svih radi budale i maloumnike, pa kao mi to, mi nismo u stanju razabrati što je stvarnost, pa čovječe Božji, vide iz aviona, svi koji žive u pograničnim područjima, koja je stvarnost. A ne možete ljude više budalama raditi. Znači pozivam MUP da prestane lagati, da počne govoriti istinu. Druga stvar, to je stvarno bruka i sramota za policiju, širite fake news, rekli ste tamo da je trudnica ona zatečena u ilegalnom prelaskom, a ono žena uopće nije trudna. Znači, žena dođe i kaže, trudna sam, kaže u viskom stupnju trudnoće, moš si misliti, a žena slaže policiji i policija objavi lažnu vijest, dezinformira, svi mediji prenose, uključujući HRT fake news. Da je policija tobože spasila trudnicu u visokom stupnju trudnoće, a na kraju ispada da je policija lagala, da žena uopće nije u visokom stupnju trudnoće, da nije uopće ni trudna, a kamoli u visokom stupnju, s trbuhom do zuba. I umjesto da se te ilegalne migrante vraća nazad, vi ih dopremate tu u Hrvatsku, to je vaša politika. Ne znam kamo ovo vodi, ali mogu pretpostaviti jednu stvar, mogu pretpostaviti da u Hrvatskoj ne postoji politička volja, zaustavljanjem ilegalnih migracija, to je jedna stvar i druga stvar, mogu reći da Živi zid ima svijest ne samo o tome da problem postoji, znači ilegalne migracije, već ima i želju da se taj problem riješi, odnosno, da se prekinu ilegalne migracije. Ovo što hrvatska vlada trenutno radi, ta Plenkovićeva, Bandićeva i Vrdoljakova i Pupovćeva, je taj da se uvjerava sve da problema nema, da je granica zatvorena, u biti da je laž istina, evo ja bi tako rekao, da je laž istina. I servira ju uporno uz pomoć MUP-a i medija, laž kao istinu. Živi zid, znači, odnosno, građani trebaju znati, moraju znati da Živi zid je svjestan stvarnog stanja, da nije stranka koja te gleda u oči i laže i govori ne, ne, nije granica otvorena, a jasno je svima je da je otvorena, da prolaze ilegalni migranti non stop, da se šeću Hrvatskom kao korzom, ono kao Ilicom, šetači u Zagrebu, znači da Živi zid percipira problem i da Živi zid ima političku volju riješiti taj problem odnosno, zatvoriti hrvatsku granicu. I onog trena kada se hrvatska granica zatvori za ilegalne migrante, tog trena će svi problemi u Unsko-sanskom kantonu u Bihaću i u Kladuši biti gotovi. Zašto? Zato jer će migranti shvatiti da ne mogu prelaziti od tamo u Hrvatsku i samim time će prestati dolaziti tamo novi, a ovi koji su, ti koji dovoze talgo vozom i kojem već putevima, autobusima itd. i s druge strane neće više ni dolaziti migranti u BIH. Znači hrvatska Vlada ima moć riješiti slikovito rečeno, dvije muhe jednim udarcem, znači zatvaranjem granica u Hrvatskoj se ne rješava samo problem ilegalnih migranata koji prelaze ilegalno hrvatsku granicu već se zapravo štiti susjedna BiH od ilegalnih migracija. Pitanje koje se postavlja jest je li naša Vlada ima kapaciteta, ako nema novaca, ja mogu razumjet da kaže g. Plenković onima što ga štipaju u Bruxellesu, čujte ljudi nemamo resursa, treba nam novaca za zaposlenje novih ljudi ili za izradu nekakve ograde ovo, ono, sve 5, korektno, ali daj reci da postoji problem. Nemoj stalno k'o, kak' bi ja to rekao, ima ljudi ono koji znaš kao trebali bi nešto reći ali se ne usude, ono tipa imaš neki problem ali kao šef ti je neki veliki pa kak' ću ja to sad njemu reć. Pa moraš mu g. Andreju Plenkoviću, pa morate to reć svojim tamo šefovima u Bruxellesu, morate im reći istinu, da niste u stanju čuvat granicu pod kontrolom, da tražite pomoć ako eventualno nema resursa, sredstva ljudskih materijalnih u Hrvatskoj ali naravno, Plenković to ne čini, Plenković se ponaša kao noj, jednostavno je zabio glavu u pijesak a njegovi podređeni poput papagaja ponavljaju laž kao istinu, znači mantraju da je granica zatvorena kao oni što mantraju Hare Krišna, Krišna Hare, Hare, Hare, Rama, Rama, Hare Krišna, Krišna Hare, Hare, Hare, Rama, Rama i tako u krug. Znači kao što Hare Krišna mantra tako i hrvatska policija mantra da je granica zatvorena za ilegalne migrante da nije propusna itd. ali od tog mantranja dragi moj tko radi, hrvatska policija, nema apsolutno nikakve koristi, stvarnost je nažalost drugačija, hvala.
Hvala i vama. Imamo jednu povredu Poslovnika, izvolite kolega Ostojić.
Povrijeđen je članak 238. Poslovnika, naravno, govornik nije govorio o temi koja je predmet rasprave a ovo govorim ja iz preventivnih razloga tako da kasnije ukoliko on ne dobije opomenu, mogu o istoj temi na isti način govoriti, hvala.
Da, u pravu ste. Dakle definitivno govornik nije govorio o temi koja se zove Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o policiji te će zastupnik i dobiti opomenu, hvala. Nastavljamo dalje, slijedeći je kolega Furio Radin.
Hvala g. potpredsjedniče. Ja ću pokušati ne sudjelovati ovu nacional-suverenističku orgiju koju smo sada čuli maloprije i antieuropski duh od jedne zapravo od jedne stranke koja je dio jednoga Parlamenta koji je taj Parlament dio zemlje, značajan organ zemlje koja je pripadnica EU-a. Takav antieuropski govor zapravo je nečuven a ja bih rekao i nehuman zato što, mislim, neću spomenut tu usporedbe sada sa divljim svinjama itd. i o jadnim ljudima koji se nalaze danas zapravo između zemalja zato što su se desile stvari veće od njih i morali su postati migranti. I Hrvati i Talijani su decenijama, stoljeće bili migranti, ostajemo na neki način i mi migranti i trebali bismo imati drugačiji odnos prema tom problemu umjesto da se bavimo ponovit ću, nacional-suverenističkim pristupom i zapravo orgijama, populističkim orgijama. Ono što je govoreno dakle u ovom zadnjem govoru, nema veze sa zakonom o kojem mi raspravljamo danas. ja ću pokušat reć nešto što ima veze sa zakonom i predlažem i kolegama koji će nastaviti poslije, da govore o tom zakonu jer taj zakon je zapravo bitan, on ima u sebi vrijednosti i nedostatke koji postoje već, pogotovo nedostaci koji postoje već godinama i zapravo mi se nalazimo pred jednim možda epilogom a epilog nije takav kao što smo htjeli da bude, epilogom jedne priče, jedne duge priče, jedne trakavice koja se tiče građanskog nadzora nad snagama policije. Podsjetit ću, dat ću jedan vrlo kratak pregled. Donošenjem Zakona o policiji 2011. g. bilo je propisano da ako je podnositelj pritužbe nezadovoljan provedenim postupkom provjere njegovih pritužbenih navoda i upućenim odgovorom od strane rukovoditelja ustrojstvene jedinice, policijske naravno, spis predmeta se bez odgode dostavlja na daljnje zastupanje i rješavanje povjerenstvu za rad po pritužbama MUP-a, radi se o članku 5. a ja ću se odnositi samo na taj članak u ovom kratkom izlaganju. Po zakonu od 2011. g. to povjerenstvo je imalo 3 predstavnika, 3 člana, od kojih je jedan bio djelatnik MUP-a i dva su bila zapravo birana od Sabora na prijedlogu Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina opet na prijedlog organizacija civilnog društva, stručne javnosti i nevladinih organizacija. To povjerenstvo tročlano nije nikako funkcioniralo, bilo je puno pritužbi i nisu uspijevali zapravo cijeli taj rad jer moramo držati u obzir da je to jedan pro bono rad bio jel da zapravo ne plaćen rad, nisu bili plaćeni niti troškovi tada. Znači to povjerenstvo nije uspijevao postizati ciljeve koje je sam sebi bio dao. Zato Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina više puta je o tome raspravljao i na kraju uputio je zaključak Hrvatskome saboru da u roku od 6 mjeseci predloži izmjene i dopune Zakona o policiji. To se dogodilo 2015. godine i to nakon rasprave o izvješću ministra unutarnjih poslova o obavljenim policijskim poslovima za 2013. godinu. Kao što vidite već 4 godine je bilo prošlo i zapravo nije se dešavalo puno toga sa građanskim nadzorom nad, nad pritužbama ljudi koji su bili nezadovoljni provedenim postupcima policije. Vlada RH sukladno takvom zaključku u 2015. godini 19 veljače uputila u saborsku proceduru Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o policiji i tada je zapravo dan jedan prijedlog od strane Vlade koji je u velike zakomplicirao cijeli problem i stvorio jednu situaciju iz koje sada pokušavamo izlaziti. Zašto? Zato što su bila predložena zapravo više povjerenstava, od kojih je jedan bio središnji imao je 3, znači povjerenstvo za …/nerazumljivo/… po pritužbama u sjedištu ministarstva koji je činilo 3 predstavnika građana, a onda je dogovoreno i predloženo je, a na kraju i usvojeno od sabora bez obzira na to što je tada Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina višestruko, višestruko zapravo reagiralo na to i reklo to je nemoguće. Predloženo je da svaka policijska uprava, a ima ih 20 jel da, ima svoje, ima svoje povjerenstvo. Povjerenstvo koje su činili opet 3 ljudi sa svojim zamjenicima. Sve zajedno da skratim budući da imamo 20 policijskih uprava po županijama, sve zajedno taj sustav kontrole, građanske kontrole trebalo je provoditi 126 osoba, 126 osoba. Bilo je jasno da se to ne može postići i to je pogotovo zato što se nije predviđala naknada za rad, a i inače bi bilo jako teško za postići. Tako da je, tako da je zapravo kasnije 2 javna poziva organizacijama civilnog društva i stručne javnosti, proizveli su vrlo mali broj kandidatura. Zapravo prvi javni poziv, na prvom javnom pozivu zaprimljene su 23 kandidature i to samo od nekoliko povjerenstva, nekoliko policijskih uprava odnosno županija, Splitsko-dalmatinska, Brodsko-posavska, Požeško-slavonska i Vukovarsko-srijemska, ostale uopće, iz ostalih uopće nije bilo nikakvih kandidata. A od ovih, od svih kandidatura bilo je moguće imenovati jedino povjerenstvo za rad po pritužbama u sjedištu MUP-a jer drugi su bili, nedovoljno ljudi je bilo i povjerenstvo za rad po pritužbama u Policijskoj upravi Brodsko-posavskoj. Znači jedan kompletni debakl. Svi su bili svjesni tog debakla i MUP je bio svjestan tog debakla i Ministarstvo unutarnjih poslova, a ja moram spomenuti i to i organizacije civilnog društva trebale su biti svjesne i svog debakla zato što nakon toliko pritisaka, a sam tada kao predsjednik Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina sve te zapravo prijedloge, prijedloge civilnog društva činio svojima i razgovarao itd., na kraju organizacije udruge civilnoga društva nisu predložile gotovo nikoga za niti jednog, za niti jednog od tih povjerenstava odnosno vrlo malo članova. Tako da je to bio debakl i sustava jel da i institucija i civilnoga društva. Ako je nezainteresiranost organizacije civilnog društva proizlazilo iz od toga što nisu bili predviđeni troškovi, predviđeno podmirenje troškova, to ne umanjuje debakl civilnoga društva. Znači svi su, zapravo svi smo izašli kao i sabor i ovaj vlada i civilno društvo je izašlo isto ko gubitnici iz jedne situacije koja se ticala ljudskih prava. Sada se pokušava to ispraviti, kao što sam reko ja ne mogu reći da sam zadovoljan sa načinom kako se to pokušava. Sad ću reći razloge, nadam se da će oni zapravo biti uzeti u obzir prilikom drugog čitanja. Kao prvo mijenja se opet Članak 5. zakona i utvrđuje da u slučaju, u slučaju propusta u roku od 30 dana ima pravo reagirati fizička osoba i to samo ona koja, čija su, čija su ovaj prava potencijalno, potencijalno povrijeđena. Uzmemo u obzir činjenicu i sad ću se vratit ja trenutak na pitanje imigranata, migranata. Kako možemo očekivati da će migrant koji ne zna ni jezik, koji smatra da je, su povrijeđena njegova prava, da će zapravo postupati na osnovi ovoga zakona, a bilo bi puno razumljivije ako organizacije civilnog društva bi mogle to raditi u njegovo, u njegovo ime ako se ustanovi mogućnost, mogućnost takvih propusta. Evo ja mislim da takvih mogućnosti, da takve mogućnosti postoje. Ono što je pozitivno je da se predlaže osnivanje jednog povjerenstva za rad po pritužbama. To povjerenstvo bi imalo 10 predstavnika građana koji imenuje i razrješava Hrvatski sabor na prijedlog Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, opet civilno društvo i stručne javnosti, nevladine organizacije ili osobno koje se prijavljuju ili osobno, i 2 predstavnika ministarstva. Već je rečeno da problematika sudjelovanja predstavnika ministarstava još uvijek stvara rasprave i ja isto mislim da bi svi trebali biti zapravo iz civilnog društva i stručne javnosti s time da ministarstvo njima daje posebnu potporu i stručnu, jel' da. Mada mislim da to ne bi mijenjalo puno na stvari ali ono što nitko nije spomenuo ovdje, mada postoje naravno neka ograničenja koja pozdravljam, neka ograničenja u tome tko može biti izabran za tu funkciju, naravno ne smije biti pod istragom za određene stvari, to sve ja pozdravljam, međutim, ono što je dvojbeno je da li netko koji mora biti izabran od Sabora ili nakon toga što je izabran od Sabora ili u postupku biranja, zapravo nad njim se providi postupak temeljne sigurnosne provjere sukladno posebnom zakonu kojim se uređuje područje sigurnosnih provjera. Na neki način ta sigurnosna provjera zapravo se sukobljava sa načinom kako ti kandidati jel' da, kako će biti izabrani jer oni moraju proći filter Sabora, znači jednog odbora a nakon toga i samog Sabora i biti će predmet rasprave samih zastupnika. Ja mislim da je to sasvim dovoljna sigurnosna mjera da dobijemo dobre članove takovog povjerenstva, profesionalnog i osobnog ugleda a da sigurnosna provjera ovdje po mom mišljenju ne bi trebala doći u obzir jer na neki način stavlja jednu posebnu sjenu nad takvim povjerenstvom. Ono što je također problematično je to da se suzuje nadležnost povjerenstva za rad po pritužbama koje će odlučivati samo o prigovorima protiv drugostupanjske odluke ministarstva u predmetima pritužba građana. Takvih je predmeta u 2016. g. bilo 23 i zapravo postavlja se pitanje da li napraviti jedan takav cijeli postupak, takvu veliku komisiju z na kraju od 23 prigovora i naravno, uzevši u obzir da ima tako malo prigovora, normalno da MUP je reklo mi ćemo snositi troškove, 23 puta onoliko [[Upadica Hajdaš Dončić: Hvala vam.]] koliko ... [[Govornik se ne razumije.]] dobro, nadam se da ... [[Govornik se ne razumije.]]
Poštovani potpredsjedniče Sabora, hvala vam lijepo. Nastavljamo sa raspravom u ime kluba zastupnika, posljednji prijavljeni klub zastupnika je Klub nezavisnih zastupnika i s nama je kolega Tomislav Žagar, izvolite kolega Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Dakle, poslušat ću apel uvaženog potpredsjednika Sabora, kolege Radina da se držimo teme i nekako ću nastaviti na onom djelu gdje je on stao. On je uglavnom govorio o jednom vrlo važnom aspektu ovoga zakonskog prijedloga a to je odnosi između građanskog nadzora ili građana i same policijske službe ili MUP-a i to je vrlo važan aspekt. Osim tog aspekta, ove izmjene donose drugi aspekt, to je sam materijalni status policijskih službenika, zatim njihovi uvjeti za prijem u službu, njihov način napredovanja u toj službi i naravno obrazovanja i to su neke glavne okosnice ovih izmjena koje možemo nazvati kao korekcijama postojećeg zakona jer je u javnoj raspravi koja je vođena povodom donošenja ovih izmjena i dopuna, ministarstvo jasno naznačilo da se pristupa izradi novog cjelovitog Zakona o policiji koji će, ne znamo kad će on doći ali možda bi nam državni tajnik mogao reći u kojoj fazi je ta priprema takvog jednog cjelovito zakona jer mislim da je on neobično važan jer ove izmjene i dopune sigurno nisu dotakle većinu pitanja koja bi bila potrebno riješiti jednim cjelovitim pristupom. 2011. g. je s podsmijehom pomalo u javnost dočekana inovacija da tako kažem MUP-a kad su predložili da sami policijski djelatnici predlože slogan za hrvatsku policiju a onda su građani odabrali najpovoljniji slogan. Bilo je 5 slogana u igri, „Čuvari vaše sigurnosti“, „Na pravoj strani“, Misija: naša sigurnost, vaša sigurnost“ i „Sigurnost i povjerenje“ „Uz vas za vas“. Izabran je ovaj slogan „Sigurnost i povjerenje“. Meni se osobno taj slogan prilično sviđa i zašto spominjem taj slogan „Sigurnost i povjerenje“? Ne znam tko mu je autor, nisam poslije našao. Zbog čega je taj slogan bitan jer dobrog rada policije, nema bez povjerenja, povjerenje mora postojati između građana i rada policije, bez tog povjerenja nećemo uspjeti, u fazi je donošenje, prošao je Vladu Zakon o sigurnosti prometa na cestama, vidim da je tak zakon znatno represivniji od postojećih zakona. Pazite, represijom nećemo postići puno, više postižemo izgradnjom povjerenja unutar sustava pogotovo ovog povjerenja između policajaca i građana. U tom smislu je važno ovo što je kolega Radin govorio o samom povjerenstvu. Ali prije toga, samo da kažem jednu primjedbu koju sam pročitao u medijima, je li točna ne znam. 9 sindikata unutar MUP-a ima. Nisu svi pozvani na razgovor vezano za ove izmjene zakona. Vjerojatno je riječ o reprezentativnosti, međutim, trebalo bi ipak uvažiti, trebalo bi sve sindikate zvati, razgovarati s njima jer mislim da dijaloga u ovom društvu treba više, a posebno opet ako gledamo sa razine povjerenja. Pitanje, isto tako je u javnosti ima li RH previše policajaca, međutim kad se uzmu argumenti o dužini hrvatske granice koja iznosi gotovo 2400 km, od toga 1400 km koji nije, granica koja nije sa članicama EU, onda doista, a jedna trećina policijskih službenika zapravo aktivirana na granici, onda vidimo da taj broj, mislim da 20 tisuća ukupan broj nije prevelik. Dakle, hrvatska policija ima ozbiljne zadaće, ovo je vrlo važan zakon i zbog toga o njemu moramo razgovarati. Dobro da ide u dva čitanja, naravno i da ćemo do drugog čitanja neke stvari moći i, moći ćete vi kao predlagatelj možda i uvažiti. Dakle, ovaj zakon nije uzrok problema u društvu, on rješava posljedice. Između ostalog i posljedice unutar sustava koje su primijećene. Da kasnije ne zaboravim, kad govorimo o izgradnji povjerenja u odnosu na represiju, nekako mi se čini da i MUP o tome malo vodi računa i da se to slabo naglašava. To su dva projekta MUP-a koja su kroz povijest zaživjela, međutim ne znam u kojoj mjeri se danas oni. Prije svega, to su povjerenstva za prevenciju koja se formiraju pri općinama i gradovima i koji imaju dosta važnu ulogu. Neke općine su formirale, neke nisu gradovi. I druga stvar su kontaktni policajci ili policajci u zajednici. Ne znam što se dogodilo kasnije, jesu li plaće tih službenika povećane, ili oni imaju, ili rade te zadaće i imaju jednake plaće. Zašto je to važno, evo spomenut ću jedan primjer, nisam ga provjeravao, ne znam je li točan, ali sam na temelju razgovora to čuo, recimo u Njemačkoj, pojedine savezne države, policajce imenuju nakon što je policajac odradio određeni radni vijek u nekoj drugoj djelatnosti, nakon što više zbog nekih razloga ne može raditi posao koji je matični, on radi u policiji jer pozna svoj kraj, pozna uvjete, pozna okolnosti i onda on bude kao kontaktni policajac između građana i policije i vjerujte da informacije koje posjeduje mogu biti vrlo korisne u radu policije. To je smisao i negdje kontakt policajca koji svakodnevno surađuje s građanima, svakodnevno zna, mogao bih još ovdje reći, ministri pošaljite vaše ljude tamo pred dućane gdje se ljudi druže, pošaljite ih u kafiće, sve ćete znati. Dobit ćete sve informacije i onda ćete znati tko divlja na cestama pa neće morati biti ovako velike represije. Dakle, to su dvije važne stvari o kojima bi trebalo razmišljati kad se bude donosio cjeloviti zakon. Povjerenstvo za rad po pritužbama, hoće li ova naknada od 5% plaće motivirati ljude da se prijave, nadamo se da hoće jer vidimo da ovih, koliko je rečeno, 2 ili 3 poziva se nije uspjelo ekipirati, istina da je bilo to po policijskim upravama. Što se tiče trogodišnje škole i mogućnosti da se te osobe, mladi ljudi prijave za zanimanje policajac, ja to pozdravljam, mislim da je to dobro jer ionako su, pazite, znam iz prakse, ionako su ti, neću reći djeca, ti mladi ljudi su morali onda ići kasnije u obrazovanje za odrasle pa su dobivali taj 4. stupanj pa su se onda naknadno prijavljivali za zanimanja policajac. Bilo bi najbolje rješenje, ali to naravno iziskuje novca, da postoji srednja škola za policajca, makar u trajanju od dvije godine, onda bi to, onda bi ove probleme mi riješili. Ta škola bi vjerojatno morala biti u ingerenciji MUP-a, ja ne znam kako je to prije bilo riješeno, ali ta škola bi onda riješila ove probleme. Ali, ovo pozdravljam, neka se omogući tim mladim ljudima s trogodišnjom školom da se školuju za zanimanje policajac pa makar da u okviru tog osposobljavanja prođu i ovaj dio da završe četverogodišnju školu i još za pozdraviti je naravno, odredbe koje omogućuju tu vertikalnu prohodnost za poslijediplomski studij Visoke policijske škole, to je isto, isto za pozdraviti. E sad, ono što nije, što mi se nekako čini, dvije stvari koje mi se čine vrlo upitne. Prvo, naknada od 1000 kuna neto za policajca koji nisu, su izvan mjesta boravka. Slavonija, policajci u Metkoviću, Dubrovniku, gdje već se nalaze, pazite, njima su roditelji morali slati novac da prežive. Ti su policajci onog trenutka kad su dobili, kad su morali tamo otići, od tog trenutka oni rade sve. Pazite, sve poduzimaju da bi uspjeli da bi pronašli neku vezu, da bi na bilo koji način se vratili u svoje mjesto. Ne iz hira, ne iz toga, nego što jednostavno ne mogu živjeti. I 1000 kuna nije velik novac, 1000 kuna ne znam hoće li biti dovoljno. Spominjalo se nekakve stanove da bi se pomoglo riješiti, to bi bilo puno bolje rješenje, onda se od tog odustalo, možda izgraditi nekakve smještajne kapacitete, mislim da se ovih 1000 kuna nećemo uspjeti postići cilj, a pogotovo da se ne stvori dojam u jasnosti da se na taj način potiče odlazak mladih iz Slavonije u ova područja gdje policajaca treba. Trebalo bi to jedan ... [[Govornik se ne razumije.]] pristup i vidjeti, što je, naravno kolegice i kolege su s pravom rekli, povećajte policijske plaće, neće biti problema, ja znam da će se onda i domicilno stanovništvo prijaviti. Jedna primjedba, to je moja osobna primjedba i ne vidim zašto je to, evo, državni tajniče, razmislite o tome do cjelovitog donošenja zakona, čl. 47. da osoba mora biti mlađa od 30 godina. Primjer iz prakse, čovjek se oženio, u tom trenutku je dobio, završio policijsku edukaciju, dobio je poziv da ide u Istru, on je taj poziv odbio i nakon toga u međuvremenu je navršio 30 godina, platio je sam školovanje jer to po odredbama ... [[Govornik se ne razumije.]] morao, međutim on sad više ne može raditi kao policajac. Zašto? 30 godina, posebno evo i ovim sad mirovinskoj reformi i inicijativama gdje se, gdje će se raditi duže, pa trebamo možda, ne znam zašto je baš 30 godina. Možda je to nekakvo, s obzirom da se i vijek života produžava, eto možda bi se trebali neki stručnjaci izračunati jel je to baš optimalno vrijeme za to. Razrješenje načelnika policijskih uprava na temelju, na temelju ove ocjene, čujte otvara pitanje, otvara niz pitanja. Uz sve dobre namjere, jučer sa slušao i ministra Kuščevića kad govori o depolitizaciji, govori se o depolitizaciji policije, to nije jednostavan proces i to neće ići tako preko noći. Tu treba jedan sustavan pristup, struka prije svega, uvažavanje struke, to ocjenjivanje mora biti konkretnije, jasnije i neka to novi Zakon o policiji obuhvati, jer ovako doista možemo vjerovati da će netko samo zato što nije, nije ajmo reć politički ili ne mora biti policajac član političke opcije, može njegov brat bit na primjer, pa onda iz istog razloga se može smatrati da nije, ne može prihvatljiv politici koja je trenutno na vlasti i onda se na taj način njega može ocjenjivanjem zapravo eliminirati iz daljnjeg rukovodećeg, rukovodećeg mjesta, posebno evo načelnika policijskih uprava. Oni su vrlo važni, važne karike u policijskom sustavu jer načelnici policijskoj uprava donose odluke koje su bitne i za lokalne sredine. U tom smislu razmislite o tome do cjelovitog zakona, u ovome dijelu ja bi to čak u ovim izmjenama to trebalo izbaciti ali ako mislite da će to doprinijeti rješenju neka ostane. Možda još dobro rješenje o kojem treba u budućnosti razmisliti po uzoru na neke razvijene zemlje, a to su, a budući da se i državna uprava sad premješta prema županijama, jer danas je ministar Kuščević definitivno rekao da ovakav ustroj države ostaje. Jedinica lokalne samouprave u ovom ustroju ostaje i on je to danas naglasio i zbog toga se na razine županije stavlja više teret, pa možda eto i određeni policijski poslovi, određeni policijski službenici, da se, da njihove, da se ovoga što više nadležnosti stavlja na područje županije ako će ovaj, ako ovaj, dok je politika vladajućih takva da ovakav ustroj ostaje. Evo, to su nekakve načelne primjedbe, nadamo se da će do drugog čitanja zakonski prijedlog biti puno kvalitetniji. Najljepša vam hvala.
Hvala i vama. Prelazimo na pojedinačne rasprave, prvi je gospodin Miro Bulj.
Hvala lijepo potpredsjedniče, kolegice i kolege, uvaženi tajniče sa svojim suradnikom, ovim Prijedlogom Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o policiji imamo vrlo bitnu stvar i to triba naglasiti, al o tome triba raspravljati na način da jednostavno se gubi interes. Ovde ima indicija poglavito da se popravi status policajaca gdje nemamo znači interesa policije. I to je vrlo bitno gdje iz Slavonije, iz drugih županija na jug Hrvatske, gdje nema interes za policijom, na jug Hrvatske, Istru i u te krajeva da se ovdje povećaje taj materijalno pravni status, poglavito ljudi koji nemaju riješenu stambenu problematiku. Međutim i o tome triba razmišljati da ljudi imaju i obitelji jel ovaj iznos dovoljan, ono je bolje nego do sada u ovome prijedlogu, međutim je li iznos dovoljan ovaj koji ste naveli za rješavanje tog stambenog problema za vrijeme dok je policajac iz Slavonije ili iz Zagore u Istri ili u jugu Hrvatske u Dubrovačko-neretvanskoj županiji. To je jedan od većih problema trenutno, ja mislim da je materijalno tehnički, materijalna sredstva koja su potreba policajcu da obavlja svoj posao za život, jel policajac je samo policajac, on nema honorara on mora biti 24 sata policajac, bez obzira bio u policiji, naravno da je plaća vrlo, visina plaće vrlo bitna, al ovim policajcima koji su iz drugih krajeva Hrvatske i koji popunjavaju policijske postaje tamo gdje, gdje ovaj gdje nedostaje interesa za službovanje u policiji da bi ovaj tribalo razmisliti da se riješi ta stambena problematika na jedan ajmo reć bolji i prihvatljiviji način nego ovim iznosima koji su bolji nego trenutno jel, al ja mislim da bi tribalo to sveukupno sagledati. Naravno da policajac na cesti bi tribao imati i bolja primanja, bolju opremu, više se ulagati u te ljude jer policija je u biti najbitniji je faktor čovjek. Ja sam i na početku rekao, evo ovde će imati izvješće u ovom novom zakonu će imati ministar jednom godišnje, ministar u saboru nama saborskim zastupnicima svoje izvješće o radu policije. Zato mi je neshvatljivo da baš taj ministar koji ovim zakonom koji predlaže ovaj zakon Vlada on nije bio na odboru. Ja nisam član odbora, al sam bio na odboru i nema ga ni ovdje, a pričamo o vrlo bitnom zakonu i smatram da je tribao minimalno biti ovdje. Zbog čega? Kad govorimo o policiji mi moramo što više ulagati u policiju, poglavito u čovjeka, u materijalno tehničke sredstva koja su njemu potrebna, a naravno i u sigurnost njegova života jer neće biti interesa ljudi da budu u policiji za nekakve minimalne plaće. To moramo znati i tu se moramo cijeli, država potruditi da to bude na taj način. Znači ulagati što više u čovjeka da može obavljati ovu dužnost u skladu sa pravilima i, koja su propisana o policijskoj službi. Meni osobno kad govorimo o ovome, je vrlo bitno pitanje to sam vam tajniče rekao da se ne smije Hrvatska pretvarati, ulagat u policiju, sigurnost građana je vrlo bitna, ali ne smijemo se pretvarati u policijsku državu. Da kad padne napamet županu pošalje novinarima da kontroliraju, bez obzira slaga se ja s tim novinarom ili ne slagao, jer isto razmišljamo o bilo kojem pitanju, ne može se dozvolit da je župan preko odvjetnika šta pošalje policajca da utvrdi identitet novinara, a znamo svi da je to novinar i da dolazi u redakciju, to je vid pritiska. Ja mislim da to nije dobra poruka jer policija je, to su momci iz naroda, to su ljudi koji su iz naroda i da na taj način ministarstvo triba spriječiti da se stvara slika policijske države. U policiju triba, rekao sam poglavito u čovjeka, u sustav, u opremu, u plaću, poglavito u ovim krajevima gdje nije zainteresirana policija to je Dubrovačko-neretvanska županija i Istarska županija, to je već dugo iz Slavonije, iz Vukovara, iz krajnjih dijelova RH iđu na drugi kraj RH i ovdje vi dajete iznos koji po meni nije dovoljan za policajca da mu osigura taj odvojen život i od obitelji i tu cilu priču, pa bi tribalo stvarno nać najbolje rješenje. Jel ako taj čovjek nije riješen stambeno, a dođe tu za podstanara, a mi za ovaj iznos doli u tim krajevima je moramo znati puno skuplje su stanovi, iznajmljivanje, nego u drugim dijelovima RH kad govorimo o Istri, kad govorimo o južnim krajevima, premda u ovome zakonu vi dajete, znači, ono što nije bilo do sada, znači, i ova minimalna je bolje, nego, ali mislim da to nije rješenje, da bi se tribalo okrenuti, vidjeti šta ima u uredu državne imovine da se pokuša vidit ta državna imovina, ima vjerojatno popis i lokalnim samoupravama koje bi mogle možda po jeftinijim cijenama najma koji su vlasnici određenih stambenih prostora da se tim policajcima i njihovim obiteljima osigura smještaj dok su na radnome mjestu u drugim policijskim upravama iz dijelova RH gdje nisu, jel jednostavno ti ljudi na kraju kad sve plate doli, doli je skup život, puno je skuplji život u Dubrovniku zbog turizma, zbog svega što imamo, nego što je recimo u vukovarsko-srijemskoj županiji il mojoj Dalmatinskoj Zagori. Prema tome, ti policajci koji odu doli tribalo bi i sa lokalnom samoupravom i sa Ministarstvom državne imovine utvrditi ima li stambenih prostora za življenje za te ljude da budu jeftiniji, ako im i triba platit, da budu nešto jeftiniji, jel po tržišnoj cijeni doli je, znamo kolko su dole iznajmljivanja, kolko su, i u tome smjeru ja mislim triba gledat ovu priču premda je, još jednom ću reći i ovo šta ste ovdje naveli ovaj iznos koji dajete za stanovanje policajcima, on je jedan pomak u odnosu na dosadašnje ništa. Znači, ne možemo stvorit od policajca da on ima samo za platiti stan i možda prehranu i to je to, a došao je čovjek iz, van odvojeni od obitelji iz Vukovara u Metković ili ne znam, u Dubrovnik. Prema tome, ja mislim da triba ić u tom smjeru. Što se tiče povjerenstva ovoga za također, za rad o pritužbama i mislim da to povjerenstvo bi tribalo ovaj, bit će u svakoj policijskoj upravi, bit će na nivou MUP-a, smatram da bi to povjerenstvo tribalo biti što više ljudi iz civilnih, civila, a ne iz službe, isključivo tako je i nadzor i ovaj sigurnosnih službi jel ipak tu se radi o ljudima koji ne bi tribali imati nekakav utjecaj iz službe na to jel puno bi bio otvoreniji i transparentniji rad. I još jednom ponavljam, sve što je dobro u ovome zakonu, ti pomaci su, triba reć da su pomaci, ovo je, znači, prvo čitanje, očekujem da će ova rasprava dati našim policajcima mogućnost da, mogućnost našim momcima mladim i curama koji se žele baviti ovim časnim poslom da će im se otvoriti mogućnosti da boljim statusom tih ljudi, da ne budu to plaćeni na minimalcu, moramo znati da je to ogroman problem, da tim ljudima triba, poglavito zainteresiranim da dolaze u policiju, a ne da odlaze iz policije. Eto, ja bi samo toliko i žao mi je još jednom da se događa, jel sam bio pripadnik policije na samom početku rata, imam obavezu kazat da je policija imala veliku ulogu u obrani domovinskome ratu, možda se ona čak i zaboravlja ne samo kroz, i kroz specijalne postrojbe, ali i samo ministarstvo, to je bila i začetnik hrvatske pobjedničke vojske i stoga je u biti proizašla Hrvatska vojska i mislim da policiju triba staviti i u tom kontekstu na pravo mjesto i da triba na taj način, poglavito na materijalnom statusu policajca raditi da bi privukli, kao što sam rekao, mlade. I ne smijemo pretvarati državu u policijsku državu da bilo kakvim pritiskom na novinara, na bilo koga, jel loša je poruka. Ako iko ima pravo, znači, ima sloboda govora, naravno da postoje i tu zakonski okviri i zakonske mogućnosti di se može kroz razne institucije tražiti povrede il uvrede, ali na način da župan pošalje novinaru koji je poznat cijeloj javnosti, da prikontrolira identitet te novinarke, ja mislim da to nije dobra poruka. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Prvu repliku je tražio g. Ostojić.
Kolega Bulj, ja bi samo htio reć da je i odbor između ostaloga podržao ovaj dio oko policajaca i njihovoga statusa. Ja bi rekao da se odnosi na one policajce koji nemaju riješen status. Naime, iz… [[Govornik se ne razumije]] su sagrađeni stacionari, kako u dubrovačkom području, tako u Donjem Lapcu i to je jedna od načina kako se zapravo taj privremeni smještaj može riješit i podrška naravno i Sindikatima koji imaju posebne uvjete kod izgradnje POS-ovih stanova, mislim da je to rješenje. S pravom ste ukazali po meni na ovaj dio pojačanja materijalnog statusa, a kad bi imali više pričuve, manje policijskih službenika, onda bi mogli imati veće plaće.
Izvolite odgovor g. Bulj.
Pa slažem se da u policiji je u biti kao u svagdi najbitniji je čovjek, mislim ako ulažemo u čovjeka, imat ćemo i čovika koji je motiviran i to policija zaslužuje, poglavito hrvatska policija kao što sam rekao da je to iz nje izrasla i hrvatska pobjednička vojska. Prema tome, ja smatram da ulaganje u čovjeka, ulaganje u materijalni status tih ljudi, poglavito na područjima gdje nije zainteresirana policija, dovodimo u mogućnost da se poveća zainteresiranost i kvaliteta ljudi koji žele biti u policiji. U stvari u tome smjeru triba u biti i gradit cijelu priču jel bez ljudi u policiji koji zainteresiranost jednostavno nećemo imati u sustavu dovoljan broj ljudi i ljudi nisu motivirani. Mi jednostavno moramo policiju približiti narodu i ono šta sam rekao vrlo je bitno ulaganje, al vrlo je bitno ne stvarati sliku da je ovo policijska država kao što je napravio župan gdje je poslao novinaru da ga kontrolira u redakciju. Hvala lijepo.
g. Tuđman.
Hvala. Kolega Bulj, vi ste, ako sam dobro razumio, rekli da u ovom povjerenstvu trebali bi biti ljudi koji nisu iz sustava nego ili bili u sustavu, nego iz onog što se kaže građanskih ili civilnih udruga. Praksa najrazvijenijih demokratskih zemalja pokazuje upravo druga rješenja, to je da u tim povjerenstvima kada postoje da budu ljudi koji su bili prije u sustavu koji poznaju sustav, jel mi sa ovim što radimo pretjerujemo u tim ocjenama. Prvo, tih pritužbi ima relativno mali broj, a drugo, vrlo mali, a od tih tog malog broja vrlo je rijetko se zapravo utvrde neke velike nepravilnosti ili čak manje nepravilnosti, a to je puno lakše ako to mogu ljudi koji su prije bili u sustavu, prvo lakše to mogu prepoznati i detektirati.
Odgovor g. Bulj.
Slažem se u ovome dijelu da, to bi trebali biti, ja sam rekao ljudi iz sustava, znači, trenutno iz sustava, ne mora biti moje 100% točno, ali mislim da bi građanima bila bolja poruka da su tu ljudi, građani, van sustava, a naravno oni ljudi koji su bili nekada u policiji, poznaju bolje, znači, i zakon i način rada u policijskom ovaj, policije, mislim, smatram da je to okej. Međutim, ako su ljudi iz sustava, tu ostaje doza sumnje, ovo treba biti građanski nadzor, ovo bi tribalo netko tko će nadzirati, kao i tajne službe da postupanje policije jel, ako je netko iz sustava ostao ne mora značit, ali dobro to je moj stav koji ja mislim da bi tribao bit, ali ne moramo se složit oko toga, al tribalo bi ić k tome da se dobije povjerenje u rad policije i policijskih službenika jel loši primjer koji su sitnice u biti, na kraju ispane da policija ne radi svoj posao onako kako bi trebala radit.
I na kraju g. Škorić.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega Bulj, evo, prof. Tuđman je jednim dijelom postavio pitanje, ali stekao se je dojam iz vašeg izlaganja da prigovarate da se u povjerenstvu za rad po pritužbama policijskih službenika nalaze većinom policajci. To nije točno, dakle, prijedlog je da od 12 članova budu 4 policijska službenika i kroz stručni odbor, matični odbor, raspravljeno je da ti službenici budu stručna potpora, da nemaju presudnu ulogu da se odluke ne donose na vijeću od 3 člana, nego da te odluke donosi povjerenstvo i ne možemo ovdje naravno, riječ je o građanskom nadzoru, ali ne nadzoru javnosti nad tolikim dijelom, nego prije svega na rješavanjem problema policijskih službenika koji upućuju svoje predstavke i u tom smislim da je dobro došlo da ljudi koji poznaju rad policije, koji poznaju probleme ili ovo što je bio i prijedlog da se umirovljeni policijski djelatnici tu prijavljuju, da je to dobro došlo, kao što je i dobro došlo da se ovim prijedlogom omogućuje ljudima da se sami kandidiraju što ranije nije bio slučaj, dakle, na ovaj način se omogućuje širi spektar prijava. Hvala.
Hvala i vama. Idemo dalje sa pojedinačnim raspravama. … [[Upadica se ne čuje]] Aha, nisam vidio, izvolite.
Hvala lijepo. … [[Govornik se ne razumije]] ja sam rekao i pozitivne stvari koje se ovdje pomiču u ovome zakonu, ovo je prvo čitanje, reka sam poglavito ovaj materijalni status na područjima gdje nema interesa da bude policija, to je jug RH i to je Istra uglavnom, to područje di ne pokazivaju ljudi zbog toga što je doli i gospodarski i turistički razvijeniji i ljudi nemaju volje za puno manje plaće radit, nego što mogu i na taj način mi moramo potaknut policiju. Što se tiče samoga ovoga povjerenstva za rad po pritužbama policijskih službenika, znači, to je moj stav, smatram da nisu dobre stvari da javnost ima percepciju da policija kontrolira policiju. Ja samo govorim o mome stavu, da policija kontrolira policiju, šta ne mora bit, al nije dobra poruka, ta je poruka slična kao šta sam rekao da župan šalje da se prekontrolira novinar, mislim, to nije dobro, evo. Hvala.
I sada gđa. Irena Petrijevčanin Vuksanović, izvolite, pojedinačna rasprava.
Hvala lijepa.
Ispričavam se trenutak, g. Mrsić je digao ruku, ne znam zašto, izvolite.
Tražio bi stanku u ime Kluba HSS-a i demokrata gdje želim upozoriti na događanja koja su se događala jučer u Zagrebu.
13 i 30, do 13,30 pauza normalna.
Mogu obrazložit?
Izvolite.
Hvala lijepo. Užasnut sam sa situacijom koja je jučer desila se u Zagrebu gdje je u organizaciji crkve u prostorima Sveučilišta u Zagrebu pred studentima govorio osuđeni ratni zločinac. Kakvu poruku šaljemo građanima, kakvu poruku šaljemo onima koji su pobijeni u Ahmićima kada omogućavamo da osuđeni ratni zločinac govori u Zagrebu pred studentima i u organizaciji sveučilišnog zbora. Tražim hitno očitovanja Studentskog centra u Zagrebu, Zagrebačke nadbiskupije i rektora Sveučilišta u Zagrebu, kao i zabranu budućih gostovanja osuđenog ratnog zločinca. Hvala hrabrim studentima koji su javno iskazali svoje negodovanje i pokušali spriječiti organizaciju jedne takve tribine u Zagrebu. Svi oni koji su došli dati podršku osuđenom ratnom zločincu koji se sada naglo okrenuo vjeri i Bogu, moraju se zapitati pronalaze li riječi Boga u riječima ratnog zločinca ili u suzama i patnji svih onih koji su stradali od Kordićeve ruke. Dario Kordić nije RH koju želimo, Dario Kordić nije RH u kojoj želimo živjeti, želimo da RH bude drugačija i stoga tražim očitovanje i Studentskog zbora i Zagrebačke nadbiskupije, oni koji su organizirali sam čin. Hvala lijepo.
Dobit će te svi riječ koji ste tražili povredu Poslovnika, ali traženje pauze-traženje pauze, obrazlaganje-obrazlaganje, traženje pauze, je, traženje pauze je, možete tražiti pauzu, oprostite al' je tako, ali ja ću vama sad dati, prvo vama gospodinu Šukeru, riječ da kažete gdje je povrijeđen Poslovnik.
Hvala lijepo. Vi ste povrijedili Poslovnik gospodine podpredsjedniče Hrvatskog sabora. U našem Poslovniku, u članku 3., stavku 5. stoji stanka je vrijeme određeno ovim Poslovnikom radi sastanka i konzultacija Kluba zastupnika o točki utvrđenog dnevnog reda Sjednice Sabora. Ja nemam ništa protiv toga da kolega Mrsić iznese ovo, al' kad bude točka dnevnog reda, dakle ovo je jedno načelan princip da se držimo Poslovnika, a o nekim osudama i prosudbama, možda neke smeta što Hrvata još ima uvijek u Bosni i Hercegovini, ali na vašu veliku žalost još ih uvijek ima tamo.
Gospodin Bulj, povreda Poslovnika, gospodin Bulj.
Hvala lijepo. Povrijedili ste članak vi predsjedniče, jer kad se traži stanka onda se traži stanka za temu o kojoj se raspravlja. Ja sam dobio do sada, ja mislim jedno milijun i dvista opomena, zabranjeno mi je tri dana govoriti, četiri dana, ja ne znam što ima, doživotno mi dobro niste zabranili, al' kad drugi zastupnici govore van teme i nevezano o temi, vi puštete i cijelo vrijeme šutite, i minimalno što bi tribalo ići sami sebe dat povredu Poslovnika, …
Ali ja sam tek došao ovdje, tek sam došao.
… povredu Poslovnika zbog toga i bar da se na dva dana vi isključite, jer jednostavno niste jednaki prema saborskim zastupnicima.
Tek sam došao, ne znam gdje sam ja, gospodin Škorić izvolite, ne znam gdje sam ja dopustio nekomu da govori izvan teme, o tome sad ćemo razgovarati, ali svi su govorili o temi drugi, i vi ste govorili o temi, samo ste vi govorili. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine podpredsjedniče. Povreda Poslovnika, članak 238. i članak 248. vezano za odobravanje stanke. U okviru točke dnevnog reda nije predviđena mogućnost, dakle, ovdje za izricanje stava, iznošenje stajališta Kluba zastupnika pa i ovoj temi je bilo na početku današnje Sjednice i tema je bila poznata i aktualna, i ako je želio kolega zastupnik je mogao to odraditi, prema tome smatram da je neprimjereno u okviru ove točke dnevnog reda tražiti stanku i tražim da se stanka ne odobri i da se nastavi sa Sjednicom.
Moram priznati da ste u pravu i moram dat' opomenu gospodinu Mrsiću, i još jedna. Tko je povrijedio Poslovnik sada? …/Upadica: Ne, na koga ... [[Govornik se ne razumije.]] Ne na koga povreda Poslovnika gospodin Ostojić? Na koga? …/Upadica: Na koga?. ... [[Govornik se ne razumije.]] Ne, ne, ne, ... [[Govornik se ne razumije.]] Dobro. Ne, ne, čekajte samo malo, nemojte, nemojte vi vodit' Sjednicu, da vidimo gospodine Ostojić recite budući da povrede Poslovnika su dane i nakon toga je izrečeno, izrečen je, ovaj, zapravo stav, a na mene imate sada, na to što sam izrekao stav, jer ste zakasnili? Dobro. Izvolite.
Poštovani podpredsjedniče. Ja bih samo točno citirao članak 248., jer zastupnik ne može citirati krivi, skinuti su 4. i 5. stavci prethodni koji su govorili o tome da predstavnik Kluba zastupnik ne može govoriti o drugoj temi, prema tome nije točno, ne mora biti vezano uz točku dnevnog reda, i ono što piše 248., lijepo uredno piše da je skinuto i stupio na snagu 5. travnja, ovi dopunjeni su brisani. Hvala.
Članak? Koji ste članak rekli?
Članak 248., koji kaže da stanku može tražiti predstavnik Kluba zastupnika jednom tijekom dana, i piše da je dužan iznijeti razlog, obrazložit i tako dalje, nema nigdje ograničenja da je to vezano uz određenu točku dnevnog reda. I stavci 4. i 5., su skinuti koji su prije postojali.
Samo malo. Da, tu je, zapravo radi se o članku 3., gospodin Ostojić. Stanka je vrijeme određeno ovim Poslovnikom radi sastanka i konzultacija, tako je bila i obrazložena, Kluba zastupnika o točki utvrđenog dnevnog reda Sjednice Sabora, znači da, znači da sam, ovaj, da sam pogriješio ja kad sam dao stanku, i pogriješio je gospodin Mrsić kad ju je tražio. Članak 3. pogledajte, stanka je vrijeme određeno, to, o toj stanci se radi, a ne o onoj u jedan sat popodne ili srijedom u osam i pol ujutro. Neću vam dati više, neću dat stanku, nego idemo dalje sa, dao sam, dao sam nažalost, ovaj, opomenu gospodinu Mrsiću, i ovaj, sada ćemo iskoristit priliku da pozdravimo učenike i učenice Strojarske-prometne škole iz Varaždina koji su ovdje s nama, lijepo je što ste s nama, jedan pljesak molim vas. … [[Pljesak.]] Idemo dalje, idemo dalje sa raspravom. I na redu je gospođa Irena Petrijevčanin Vuksanović. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani podpredsjedniče. Budući da je danas Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o policiji, onda ću se držati merituma, i s obzirom na ove izmjene koje su predložene i s obzirom da je riječ o prvom čitanju, ja ću vrlo kratko samo skrenut pozornost na najbitnije. Je li u ovom trenutku, možemo postavit pitanje radno-pravni položaj policajaca u Hrvatskoj posve zadovoljavajući? Odgovor po mom mišljenju je da nije. Je li u ovom trenutku, jesu li materijalna prava policajaca posve zadovoljavajuća? Po mom mišljenju nisu. Je li naknade koje primaju policajci, jesu li one adekvatne odnosno jesu li ih prije primali u onom obliku u kojem bi ih trebali primati? Nisu. Prema tome, samo ove tri činjenice koje sam sad istaknula, se pokušavaju urediti s ovim Prijedlogom Zakona koji zapravo regulira radno-pravni položaj policajaca, plus ove nekakve druge činjenice koje sam iznijela. Ovdje se čulo od strane oporbe, a najviše od zastupnika Beljaka, cijeli niz kontradiktornosti, znači u jednoj rečenici su bile izrečene gotovo nevjerojatne činjenice koje nemaju veze s ovim zakonom. Znači, svašta sam čula, bilo je rečeno da je policija izgubila autoritet, onda u drugoj rečenici je bilo rečeno da policiji se povećava autoritet koji je neprirodan, onda je bilo rečeno da policajci s jedne strane imaju manjak novca što je činjenica i da ne mogu ići stanovat primjerice iz Samobora u Dubrovnik s obzirom da je dubrovačko-neretvanska i općenito primorske regije, deficitarne s kadrovima i nisu dovoljno zainteresirani mladići i djevojke da tamo obavljaju posao policajca. S druge strane, ovaj zakon upravo predlaže uvođenje te naknade za stanovanje, pa meni se čini da zastupnik Beljak uopće nije pročitao ovaj prijedlog zakona kad je toliko kontradiktornosti iznio u 5 rečenica i sad da ne nabrajam dalje i da ne gubim vrijeme na te kontradiktornosti, još jedna kontradiktornost samo koja se izrečena, da se policija politizira, to uopće nije točno. Dakle, ovim zakonom se policija ne politizira i to treba reći jasno i glasno. Zakon o kaznenom postupku koji smo čuli od državnog tajnika Katića koji se izmijenio 2017.g., on je jednim dijelom izmijenio i ovlasti odnosno postupanje policije u smislu rada i, dakle, posredno je utjecao na izmjenu tih ovlasti i policijsko postupanje. Drugim riječima, došlo je do kolizije odnosno do jedne pravne praznine između tog zakona koji se izmijenio Zakona o kaznenom postupku i ovog sad prijedloga Zakona o policiji, dakle, bilo je potrebno to urediti, ne samo zato, nego i zato što ovaj Zakon o kaznenom postupku je u sebi implementirao u tim izmjenama iz 2017. tri europske direktive, pa je i tu došlo do jednog vakuma koji je također trebalo ispraviti. Isto tako, evo čl. 11. Zakona o policijskim ovlastima koji je sada na snazi, pokazuje da prema važećem ustroju, dakle, po sadašnjem zakonu, ne prema ovim izmjenama, ravnateljstvo policije u pojedinim ustrojstvenim jedinicama, dakle, te ustrojstvene jedinice nisu sistematizirana radna mjesta na onaj adekvatni način na koji bi trebali biti i nemaju one prethodno navedene uvjete koje bi trebali imat, iz čega, dakle, proizlazi da policijski službenici praktički nisu u mogućnosti provoditi dokazne radnje i to je ovo što sam maloprije rekla, Zakon o kaznenom postupku koji je izmijenjen zahtijeva da se ovdje dogode određene izmjene kako ta dva zakona ne bi bila u koliziji i to je ono što ovdje osim državnog tajnika i kolega koji su govorili, konkretno kolega Tuđman i još neki, nisam čula u raspravi, čula sam zapravo upravo suprotno tome što nije činjenica. Vezano za povjerenstvo, dakle, i usporedbu s vijećem za građanski nadzor sigurnosno obavještajne zajednice, ako tu nema, dakle, predstavnika SOA-e u ovom vijeću, a ovdje se predlažu predstavnici MUP-a, ja bih to prepustila resornom ministarstvu uz uvažavanje svih ovih pretpostavki koje smo čuli i u nekom trenutku bi se mogla povuć paralela, ali dakle, uvažavajući sve prethodne govornike na način da s jedne strane se vodi računa da se zaštite ljudska prava, a s druge strane se vodi računa, dakle, da resorno tijelo u smislu svojih predstavnika nema mogućnost glasovanja, ali ima mogućnost stručnog suporta, to je bitno i u tom kontekstu vidim da se može povuć paralela između ovog vijeća i ovog povjerenstva. Jako je dobro, dakle, da umjesto tih, ja ću upotrijebiti riječ suludih, 21-og povjerenstva koje srećom nije osnovano, na razini države ćemo sad imat samo jedno povjerenstvo i to je jako veliki iskorak naprijed i to treba pozdraviti i već su neki kolege to pozdravili, to je dobar korak unaprijed i dobro je to što će ti ljudi imat naknadu za svoj rad i dobro je da će taj građanski nadzor zaživjeti i dobro da to ide preko odbora kako je ovdje predloženo za ljudska prava i nacionalne manjine. Rodnopravni položaj, radnopravni, pardon, položaj policajaca je bitan, a bitan je i rodni, to smo čuli iz prethodnih rasprava da za isti posao i policajke i policajci budu jednako plaćeni, tako da i nisam puno pogriješila u ovom lapsusu. Dakle, radnopravni položaj policajaca je bitan, ali isto tako su bitna i materijalna prava i mogli bismo reći da ovaj prijedlog zakona u prvom čitanju zapravo regulira upravo, evo recimo, te dvije bitne činjenice, plus ovo povjerenstvo, plus naknadu za stanovanje. Ja bi to apostrofirala kao možda 4 ili 5 najvažnijih činjenica iako su sve ove činjenice ovdje koje se predlažu jednako važne. I da zaključim, čuli smo iz prethodnih rasprava da je policija potplaćena i s tim se slažemo, ali radi istine i radi činjenica idemo reći i ovo da je ova Vlada, proračun MUP-a povećala za 97 milijuna kuna, a od čega je za plaće i materijalne troškove policije 50 milijuna kuna iznosi povećanje. Prema tome, kad se kaže da se ništa ne radi, to nije točno, točno je ovo što sam maloprije rekla i to su činjenice, a ovo što je prethodno rečeno, rečeno je u zlonamjernom duhu, a ne u duhu činjenica. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Nekoliko replika, prvu repliku je tražio g. Ivan Šipić.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče. Poštovana kolegice, spomenuli ste, neki su danas pokušavali u raspravama nametnuti tezu kako je ovim zakonom i kako se ovim zakonom policiji oduzima autoritet tj. u naravi policija će ovim zakonom gubiti autoritet. Što mislite o takvom stavu i takvom pristupu jer koliko je nama svima poznato, upravo kroz profesionalni odnos policija učvršćuje na terenu svoj autoritet. Znači, potreban je pozitivniji stav jer ovdje čujemo danas mnogi zagovaraju bolje uvjete za policiju, što više mladih službenika, što više mladih uključivanja, a upravo iznoseći tako negativne primjere, mi ćemo zatvarati vrata pozitivnoj energiji kod naših mladih ljudi da idu i budu policijski službenici na tako jakim i odgovornim poslovima. Hvala.
Odgovor, gđa. Petrijevčanin Vuksanović.
Hvala lijepa poštovani kolega. Pa kao što sam maloprije rekla, dakle, čuo se cijeli niz kontradiktornosti, ovo što ste vi apostrofirali konkretno je rekao zastupnik Beljak da policija će ovim zakonom izgubiti autoritet da bi tri rečenice kasnije ako smo ga pozorno slušali, upravo suprotno rekao da se policija politizira i da policija ne treba imat prevelike ovlasti. Dakle, on je sam sebi bio kontradiktoran u svojoj raspravi, to samo znači da nije pročitao ovaj zakon, ovaj prijedlog zakona, nije riječ ni o kakvom autoritetu policije, ako kompariramo ovlasti hrvatske policije u odnosnu na ovlasti nekih drugih policija, primjerice američke koja je možda ekstreman primjer, ali nekih europskih policija, to je sve u istoj razini, u onoj razini na koje bi trebalo biti u uređenim demokratskim društvima. Hvala lijepo.
g. Miroslav Tuđman.
Hvala. Kolegice, vi ste spomenuli odnosno naglasili kao dobru stvar naknada za stanovanje. Međutim, trebamo biti svjesni da koliko god to treba pozdraviti, moramo računati sa ograničenjima u turističkim županijama odnosno mjestima, a pogotovo u špici sezone kad ta naknada vjerojatno neće biti dostatna. Prema tome, taj bi zahtjev trebalo proširiti na način da u tom slučaju ili MUP osigura stanovanje po cijeni koja će biti tržišno uređena, ali pod kontrolom ministarstva i s druge strane vjerojatno proširiti sa zahtjevom koji neće moći ući u ovaj zakon, nego u jedna drugi zakon gdje bi se za potrebe MUP-a i policije rezervirao određeni broj stanova u društvenom vlasništvu koji bi se onda mogli dati na korištenje policijskim službenicima i djelatnicima.
Odgovor, izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani kolega Tuđman, mogu se s vama u potpunosti složiti, ovo je vrlo konstruktivan prijedlog i ja vjerujem da biste i vi i svi mi ovdje dobronamjerni željeli da policija ima što veći budžet, pa da omogućava onim mladićima i djevojkama koji idu izvan mjesta stanovanja u potpunosti pokriće njihovih troškova. U ovom trenutku očito, nažalost, to nije moguće, ali ja se nadam da će doći vrijeme kad će i to biti moguće. Ovo je vrlo konstruktivan prijedlog koji se ne regulira doduše ovim zakonom, ali kao što ste apostrofirali, moglo bi se regulirati jednim drugim zakonom ako dođe do ovog prijedloga na onoj razini na kojoj bismo mi to trebali i provesti. Hvala lijepo.
Hvala. g. Ivica Mišić.
Hvala potpredsjedniče. Kolegice Petrijevčanin, govorili ste o materijalnim pravima policajaca. Poznavajući prilike i znajući da u policiji ima jako puno naših Slavonaca na dubrovačkom području, istarskom području, naravno, ranijih godina sam doznao da su čak i u autima spavali jel nisu imali adekvatan smještaj i naravno da se po tom pitanju treba napraviti dosta reda. Što se tiče ove Vlade i ovog ministarstva, vidimo da ide to naprijed, da su se plaće podigle, da su se opreme pripremile. Međutim, autoritet policajca mora biti veći, ovlasti policajca moraju biti veće, to treba dozvoliti, ali naravno i educirati ih da rade onako kako pravila kažu. Ja osobno mislim da je naša policija u redu, treba im, naravno, podizati plaće, dat im bolje smještaje i da oni budu zadovoljno, a onda će i građani [[Upadica: Hvala]] a naravno i svi biti zadovoljniji s našom policijom, što ja i dalje mislim [[Upadica: Hvala]] da je u redu, ali s malo boljim uvjetima i boljim plaćama. Hvala.
gđa. Petrijevčanin Vuksanović
Hvala lijepa poštovani kolega Mišić, naravno da ću se s vama složit, kao i prethodno s kolegom Tuđmanom, voljeli bismo da je budžet još veći i da svako ministarstvo raspolaže s dostatnim sredstvima, a naročito kad su ovako delikatni poslovi u pitanju kao što je očuvanje granica, kao što su inače policijski poslovi vrlo osjetljive prirode. U ovom trenutku smo postigli to povećanje budžeta za 97 milijuna kuna odnosno proračuna u mandatu ove Vlade, hoće li to dalje ići progresivno prema gore, to ovisi o ukupnom gospodarskom stanju RH, a ja se nadam da s obzirom da ima sluha, da će se onda naći i načina da se i dalje povećava materijalno pravni status policajaca na bolje. Hvala lijepo.
g. Gordan Maras, nema ga, gubi pravo. g. Vlaho Orepić, nema ga… [[Upadica se ne čuje]] molim… [[Upadica se ne čuje]] ne replika, govorimo o replikama, o replikama govorim. g. Vlaho Orepić.
Poštovana kolegice, meni je jasno da vi niste dovoljno upućeni u rad ministarstva odnosno policije, ne da je sustav politiziran, nego to je do krajnjih granica. Ja ću vam samo reći da imate sustav gdje su određeni djelatnici preskakali po 7 zvanja, imate izvanredna promaknuća bez uopće vi čak i prijedlog se ne piše za izvanredna promaknuća i tako se ljudi postavljaju. Ovaj mehanizam gdje se može čovjek i bez, bez suglasnosti premjestiti i ovaj mehanizam di je ukidanje mandata na najnižoj razini za zapovjednika policijskih postaja, to je veliki alat za političku igru odnosno političku kontrolu cijelog sustava. Toga trebamo svi kao društvo biti jasni i tome se trebamo suprotstaviti. Ja sam svjestan da su ovo realni problemi i znam da nemamo dovoljno kadra, pa da možemo ići na natječaje itd., štititi i neradnike eventualno, ali mi uništavamo demokratski standard koji smo postigli, je li, mi ne smijemo napustiti mandat [[Upadica: Hvala]] i na najnižim razinama. Hvala lijepo.
Odgovor izvolite.
Uvaženi kolega s vama se uopće ne slažem, po čemu ste vi to stručniji za rad policije od mene? Ako govorimo o stručnom aspektu, moja malenkost inače na sveučilištu predaje jedan segment koji se tiče izravno rada policije, a vi ste zahvaljujući policiji bili jedno kratko vrijeme resorni ministar, dakle u stručnom aspektu niste kompetentniji, možete biti samo kompetentniji u smislu da ste na istoj razini, a u ovom trenutku nažalost niste. Što se tiče politizacije politike, ja sam konkretno rekla da se ovim Zakonom neće policija politizirat, nisam rekla da policija do sad nije politizirana, nažalost, pa zahvaljujući dijelom i vama, i vašem mandatu, i nekim prethodnim mandatima prethodnih resornih ministara, policija je politizirana, ali neće biti sa ovim Prijedlogom Zakona, to je bitna razlika. Hvala lijepo.
Gospodin Anđelko Stričak.
Hvala podpredsjedniče, kolegice i kolege, kolegice. Vi ste jedan dio svoje rasprave posvetila rastu proračuna MUP-a, naravno da je to trebalo učiniti i poboljšati materijalno stanje policajaca, pa između ostalog u mandatu ove Vlade izdvojeno je 34 milijuna kuna za odjeću i obuću, 54 milijuna kuna za zaštitne prsluke, 37 milijuna kuna za radio komunikacije, uz to su obnovljene brojne policijske postaje i smještaj, i naravno uz sve to ovaj Zakon predviđa naknadu za stanovanje. Najviše policajaca ima premještaj u Istarsku i Dubrovačko-neretvansku policijsku upravu. Tisuću kuna da će im riješiti trošak smještaja sigurno neće, ali da će im malo podići kvalitetu života, svakako hoće.
Odgovor, izvolite.
Hvala lijepo. Pa u potpunosti se slažem, kao i prethodno kolega Tuđman što je apostrofirao da to nije dovoljan iznos, to nije dostatan iznos, ali je to ono što se u ovom trenutku maksimalno može dati s obzirom na ovaj budžet odnosno proračun koji imamo, ali bitno je reći da osim proračunskih sredstava MUP maksimalno koristi sredstva Europskih fondova i to prvenstveno vezano uz ove aktivnosti vezano za ilegalne migracije, dakle imamo taj Fond za migracije, Europski fond, i MUP je već sada povukao jedan iznos sredstava, ja na mogu točno reći koliko, pa ni neću ni reći paušalno, ne želim reći netočno, ali znam da je taj Fond u jednoj mjeri iskorišten, i ovo što ste spomenuli oprema policajaca u smislu tehničke opreme i odjeće, upravo je iz tog Fonda za migracije je kupljena oprema, na taj način je također rasterećen državni proračun, što bi rekli da bi trebalo još više koristiti taj Fond da bi se još više rasteretio državni proračun, ne samo ovo Ministarstvo, nego i druga. Hvala lijepo.
Gospođa Vesna Bedeković.
Hvala lijepo. Kolegice, ja ću se referirati na onaj dio vaše rasprave u kojoj ste govorili o radno-pravnom položaju policijskih službenika, i svakako ću se složiti s vama da izmjene i dopune ovog Zakona doprinose u svakom pogledu poboljšanju odnosno unapređenju radno-pravnog statusa policijskih službenika. Međutim, neke od odredbi ovog Zakona regulira i uvijete za prijem u policijsku službu pri čemu se snižava prag uvjeta za ulazak u policijsku službu sa završene četverogodišnje na trogodišnju srednju školu. E sad to snižavanje praga, kriterija zapravo, interpretira se na različite načine, i mene zanima doista vaše mišljenje da li smatrate da je snižavanje kriterija za ulaz u policijsku službu sa četverogodišnje na završenu trogodišnju srednju školu zapravo derogiranje i snižavanje kriterija, ili s druge strane možda otvaranje mogućnosti za zapošljavanje što većeg broja dakle, budućih policijskih službenika za koje znademo jamačno da nam nedostaju?
Odgovor, izvolite.
Hvala lijepa. Pa s obzirom na to koliko je slab interes i koliko je u ovom trenutku taj zapravo policijski, posao policijskog službenika i dalje potplaćen unatoč težnji da se povećaju plaće, i unatoč ovim troškovima koje su se ovdje ovim Zakonom pokušali korigirati, u ovom trenutku objektivno govoreći MUP nije u mogućnosti daljnjim preraspodjelama osigurat recimo potrebnu ispomoć na državnoj granici, znamo da ima oko šest i pol tisuća policajaca, ali znamo da se svakodnevno više od petsto pričuvnih policajaca mora angažirat kako bi to sve skupa funkcioniralo na zadovoljavajućoj razini. Prema tome, ja ne bih to nazvala snižavanjem kriterija, ja bih to nazvala proširivanjem kruga potencijalnih kandidata iz kojeg se može mobilizirat odnosno pokazati interes za zapošljavanje u policiji. Hvala lijepo.
Fala i vama. Idemo dalje sa pojedinačnim raspravama, gospodin Ranko Ostojić.
Poštovani podpredsjedniče. Ja ću ovu svoju pojedinačnu raspravu usmjerit upravo u ovome dijelu koji mislim da su doprinos vezano za Odbor i nadam se da sve ono što smo na Odboru do sad govorili, da će bit ozbiljno razmotreno i nadam se da te dobronamjerne sugestije koje su date, a moram naglasit da su date iz, bez obzira na stranačke boje, da će bit uvažene i da će se prema njima odnosit puno ozbiljnije nego na način kako smo to da sada doživjeli sa prethodnim situacijama odnosno prijedlozima koji smatramo da bi bili poboljšanje. Također želim reći da obično ova privremena rješenja uvijek budu i trajna rješenja, prema tome najave koje smo vidjeli iz samog teksta Zakona, a to je da je ovo zapravo samo jedan od koraka u međufazi do donošenja cjelovitog Zakona o policiji, nadam se da ćemo dobit takav odgovor danas ovdje u Saboru kad se očekuje, kad je planirano da takav Zakon bude donesen i šta bi on zapravo trebao predstavljat. Također nadam se da neće to biti samo jedno od bombastičnih najava koje čujemo u situaciji da će biti velika reforma policije, koja evo prema vašim riječima ovdje danas svedena sa 182-ije na 178 policijskih postaja, znači sve skupa smo četiri postaje pretvorili u dvije, ili varijanta zapravo, to su minimalni zahvati koji bi trebali po meni bit redovna stvar kad se ocijene da se može stvar popraviti, i u strategiji, i u razvoju. Ja sam više sklon tome da baratamo sa ozbiljnim brojkama, jedna Norveška ima osam tisuća četristo policajaca, puno je veća zemlja od nas, a ima isti broj stanovnika kao i mi, puno veće obaveze, puno dužu granicu, ali dobro, to je sad pitanje naših rasprava na koji način nismo uspjeli u dosadašnjim promjenama koje su bile predviđene, a to je da se reorganizira, racionalizira način postupanja i poslova. U ovom momentu, znači, vi ste rekli da ih ima oko 20200 policijskih službenika u RH, kad skinete cca. 3000-3500 krim policajaca, kad skinete 1750 interventnih policajaca, kad maknete 330 specijalaca, kad okrenete 6200 ili kako je kolegica rekla 6500 graničnih policajaca, polako onda na kraju dođemo da zaista imamo malo policajaca. Ja sam sklon govoriti o tome da bi boljom organizacijom samih postaja, pa čak i onih reorganizacija koje su bile planirane u prethodnom razdoblju, puno više napravili, nego sa najavama da je velika reforma napravljena time šta su 4 ili 8 postaja spojene u jednu, to neće doprinijet poboljšanju niti kvaliteti rada. Dok god nama još više od 1000 ljudi radi na telefonima, operativnim centrima i u situaciju u kojoj oni kad se pogledaju smjene i kad se pogleda rad policije, zapravo na jedno policijsko mjesto imate 4 policijska službenika. Radeći na način na koji se sad radi, 12, 24, 24, 48, znači, ovih 48 slobodnih dana, vi zapravo za svako radno mjesto morate imati 4 policijska službenika, al je loše to i to je u redu da se ljudi odmore, al je loše šta to isto tako se odnosi i na pozicije koje su u tzv. hladnome pogonu, a to znači da u onim policijskim postajama u kojima se ne događa nikakvo kazneno djelo, pogotovo zimi ili na otocima itd. ili iza 8 sati navečer nemamo napretka, niti smo napravili daljnju reorganizaciju i reformu da te policijske postaje i njihovo operativno dežurstvo bude spojeno na neku drugu policijsku postaju, što ne znači da policajci ne mogu bit u pričuvi, ali jednako tako i u stand bayu odnosno u čekanju da ako se eventualno nešto dogodi da to sve skupa bude pokrenuto. Što se tiče povećanja budžeta i vezano za Zakon o policiji, moram naglasit da treba uvijek govorit i onu drugu rečenicu. Znači, mi u ovom momentu ako imamo povećanje od 95 milijuna, za iduću godinu će to bit puno i više. U ovome izvješću, a da pri tome prešutimo činjenicu da je to zapravo terenski dodatak za policajce koji se iz redovne službe upućuju na rad na granicu za zaustavljanje, znači, migrantskog vala o kojem danas možemo govorit da je zapravo simbolično u odnosu na 2015.g. Tih 6200 policajaca je bio uvjet za ulazak u EU. Znači, 6200 graničnih policajaca smo imali i tada, to je bilo 2013.g., jedan od uvjeta je bio popuna. Danas je situacija takva da neangažiranjem pričuvne policije zapravo dolazimo do varijante u kojoj će nas to jako skupo koštat, u kojima policijski službenici s aerodroma u Splitu idu u Donji Lapac radit, idu na Plješevicu ili gdje budu raspoređeni. Ja mislim da je jako važno u tu organizaciju i svemu ostalome, baratat točnim podacima. Ja neću sad uopće spominjat koliko je toga nabavljeno po pitanju Schengen Facility fonda, odakle su helikopteri, tko je kupio brodove itd. iz jednostavnog razloga što to nisu novci jednog ministra ili nekog ministarstva ili neke Vlade, to su novci poreznih obveznika, prema tome, samo se govori o tome šta su prioriteti i koliko si uspio sve skupa to organizirat na način da bude šta manji trošak za naše građane. Naravno da treba istać da je 120 milijuna EUR-a iz Schengen Facility fonda realizirano sa 91% do datuma 2015.g. trećeg mjeseca, a kasnije sve do 96%. To je jedan od uspješnih modela kako se mogu uzet zapravo novci iz sredstava EU i koliko je to više nego šta je danas redovna stvar sa 15% ili manje. Također cijela migrantska kriza, samo radi usporedbe da znate, je koštala 19 milijuna EUR-a. Ova situacija koju danas imamo zapravo je i spominjanje brojki od 85 milijuna, 94 milijuna kuna u proračunu, samo usporedite tu brojku i onda možete znat zašto smo danas u ovakvoj situaciji da te brojke moraju bit obrazložene i da to ne popravlja status policajaca, nego im je samo plaćen onaj izvanredni rad da ne rade više na mjestu na kojemu jesu i na kojem trebaju bit, nego moraju pomagat na granici zbog propusnosti granice i teških uvjeta koje zapravo tamo trebaju odradit. Ja ću također spomenut da danas uz sve te novce koji se zapravo ulažu, pitanje je koliko je uspješno sve to skupa odrađeno. Evo, vidim i ovu najnoviju vijest, a to je da će i Europski parlament raspravljat o postupanju policije, ali ja ću se držat teme, pa neću taj dio spominjat iz razloga šta, mislim da nije dobro slat poruku o tome da RH postaje tamna mrlja, da smo mi zapravo u situaciji da naši policijski službenici budu izloženi na način da moraju radit nešto što im je naređeno. Uskraćivanje međunarodne pomoći ili situacije u kojoj se događa da njima nije omogućeno pravo na traženje međunarodne pomoći, baca sjenu na europske vrijednosti, a da ne govorim o tome da možemo biti kažnjeni i novčano za takvo ponašanje. Prema tome, o tome bi trebalo isto tako razgovarat, a ono što ja želim još na kraju rasprave reć, policija je važan segment naravno sigurnosti i povjerenja. Povjerenje je bitno utoliko da ga jedan mali potez zapravo može narušit. Postoji samo 1% sigurnosni događaj koji čine u percepciji javnosti narušavaju taj osjećaj sigurnosti. Tako između ostaloga i sa ovom varijantom radi kojeg se na inicijativu ministra Božinovića sastalo ravnateljstvo policije i prebacilo krivnju zapravo na zakone ili na papire u kojima piše da navodno ne mogu koristit informacijski sustav. Vrlo zanimljivo, znači, ne možete koristiti informacijski sustav, onda taj informacijski sustav koristite da nađete mjesto gdje ćete otić u terensku provjeru. Prema tome, slučaj Đurđice Klancir je nažalost primjer kako se ne postupa, kako se ne radi i kako ne treba radit policajac, pogotovo šta je njegovo osnovno da poštuje zakon. U zakonu jasno piše, točno je nabrojeno 10 točaka radi kojih se može utvrđivat identitet. Ponavljam, utvrđivati identitet, tu nema kaznenog dijela časti i ugleda i prema tome, umjesto da se pokriju ušima, umjesto da se kaže pogriješili smo i to više nećemo radit, mi zapravo danas okrivljujemo nekakav navodni zakon ili da navodno ne može policija uć u informacijski sustav i to koristi kao mjerodavan dokaz. Ja vam moram reć da u pismu koje sam dobio, neću ga sad citirat, od MUP-a, piše, napravili smo 10 000 provjera putem informacijskog sustava na zahtjev opunomoćenika ili privatnih osoba. Onda istovremeno danas se govori o tome da se taj informacijski sustav bez izmjene zakona koja slijedi, ne može koristiti, to nije apsolutna istina. I ono što je vrlo zanimljivo i što želim istać, a što se vi možete naravno referirat i reć, ako je već istina da postoji više osoba, je li policija bila na više adresa Đurđice Klancir kad ih postoji više il je išla samo [[Upadica: Hvala]] u tu novinarsku kuću? Možda će to biti interesantan odgovor [[Upadica: Hvala lijepa g. Ostojić]] a i vama prilika da time [[Upadica: Hvala]] odgovorite javnosti. Hvala.
Hvala. Imat ćete prilike još govorit jer imate jednu repliku od gđe. Petrijevčanin Vuksanović, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega Ostojić, ja ću se s vama složit vezano za i dalje nedostatnost radno materijalnih prava policajaca i kad sam govorila o 50 milijuna kuna vezano za njihovo povećanje plaća onda prema objektivnim procjenama da bi RH mogla zadovoljit sve potrebe koje se tiču, a prije svega očuvanja granice i vezano za ovu zapadno balkansku rutu koja je i dalje nažalost aktivna, treba barem još 50 milijuna kuna, barem još 50 milijuna na ovo koliko sada imamo. Prema tome, to je objektivno stanje i da bi proračun MUP-a bio zadovoljavajući, dakle, na ovo koliko sam rekla, još prema objektivnim procjenama 50 milijuna i pitanje je onda koliko bi radno pravni status policajaca bio poboljšan odnosno da li bi tih 50 milijuna se trošilo ravnomjerno na graničnu policiju, a da li bi se trošilo ravnomjerno [[Upadica: Hvala]] na ostale, to je isto pitanje. Hvala.
Odgovor na repliku g. Ostojić.
Štovana kolegice, ja mislim da smo se složili oko toga da je svak zainteresiran da policajci budu bolje opremljeni, bolje plaćeni itd. Ja sam jedanput ovdje u HS i pitao zar očekujete od ministra da mu bude drago da nema novaca za policiju? Prema tome, to mi ne pada na pamet, ali ova država može izdvojit određeni dio sredstava. Stoga se treba preorganizirat i onda se neće dogodit da dio policijskih službenika bude nedovoljno opremljen ili da nemamo sredstava za ono što je njima potrebno za rad. To je po meni glavni bit priče oko čega bi se mogli ovdje vjerojatno nakon rasprave i dogovorit i složit i svi to podržat jer nam je svima to u interesu. Hvala.
Hvala lijepa. Sada je na redu g. Maras, a dužan sam međutim prije reć jednu stvar. Gospodin, ja ću dat riječ g. Marasu odmah da kažem, tako da ne bude nikakvih neprimjerenih reakcija, ali g. Maras prije nije bio, tražio je repliku i nije bio nazočan i sad se postavlja pitanje da li je replika, da li nenazočnost kad tražiš repliku jel, dal je uključujuće to da gubiš pravo na riječ ili ne, ja ću interpretirati da ne, ali tražit ću od mjerodavnog Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav da mi daje svoje mišljenje o tome za ubuduće. Hvala lijepa, izvolite.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče. Znači, ovoj dilemi između Bukarice i vas, odabrali ste svijetlu stranu [[Upadica: Ja bi vas molio da ne komentirate jer…]] odabrali ste [[Upadica:…molim vas idite, idite sa raspravom…]] svijetlu stranu [[Upadica:…sa raspravom, sa raspravom]] i hvala vam, zahvaljujem se. Kolegice i kolege, evo, tema je dosta životna i dotiče jako puno naših sugrađana, ne samo naravno puno građana koji su svaki dan u, ja bi rekao određenom vrstu odnosa ili obavljanju posla sa policijom, nego i policajaca kojih ima jako puno i koji konstantno upozoravaju na svoju dosta lošu situaciju, nedostatak ljudstva, jako puno prigovora postoji da nije problem u količini ljudi koji su zaposleni u MUP-u, nego je problem u tome kako se posao organizira odnosno da ima jako puno ljudi u kancelarijama, ajmo to tako reći kolokvijalno, a da se sa druge strane na terenu ljudi troše i da jednostavno rade u dosta lošim uvjetima po jako, jako niskim plaćama. I sada kako ova rasprava traje, javljaju se ljudi i sugeriraju određene situacije koje su im se desile, ja ću navesti neke od njih da pokušamo doći do, ja bi rekao najkvalitetnijeg mogućeg zakona i da dođemo do situacije gdje će ljudi biti, i oni koji rade i oni koji su u okviru djelatnosti policije u kontaktu sa njima da budu zadovoljni. Evo, jedan možda od svježijih primjera je nedostatak i na tome upozorava jedan kolega, nedostatak ekipa za očevide koji pokrivaju u Gradu Zagrebu i okolici Grada Zagreba sa prometnim nesrećama gdje kaže da je dosta, u dosta slučajeva da se, evo to je jedan zanimljiv podatak, na prostoru cijelog Grada Zagreba i prstena gdje ima jako puno teških prometnih nesreća u pravilu su dvije ekipe aktivne dok ih nekad bilo 6 ili 8 i onda se dešavaju situacije da jednostavno se ne mogu kvalitetno, niti brzo otklanjati određene stvari koje se moraju odraditi, pa smo imali i prigovor našeg poznatog pjevača g. Houdeka koji je satima čekao upravo zbog ovog razloga, zbog nedostatka nažalost ekipa za očevid na prostoru Grada Zagreba da se izvrši očevid i nije on jedini, on je možda sad, pošto je bio nešto popularniji odnosno je nešto popularniji, poznatiji od drugih građana, on je dospio pod time u medije preko svojeg posta na društvenim mrežama, bio je izvještaj u Dnevniku, ali činjenica je da se to svaki dan dešava i da smo svaki dan svjedoci na ulicama Grada Zagreba i okolice da ljudi čekaju ekipe koje nažalost ne mogu kvalitetno obavit posao jer ih nema dovoljno. I kada govorimo da je onda situacija dobra, da se služba unaprjeđuje, da ima dovoljno materijalnih resursa, da ima dovoljno ljudi, zbog čega onda dolazi do takvih situacija, evo, to je jedno konkretno pitanje koje muči stotine naših sugrađana koji su se nažalost našli u takvoj situaciji. I da li je ovaj podatak točan, ja vas također molim da komentirate da na području cijelog grada u smjeni rade samo dvije ekipe koje mogu raditi očevide na prometnim nesrećama, one pokrivaju Grad Zagreb i prsten oko Grada Zagreba, znači, jedno veliko područje koje obuhvaća milijun stanovnika, gdje se dešavaju na dnevnoj osnovi više desetaka prometnih nesreća. Sa te strane kada govorimo o Zakonu o policiji, kada govorimo o situaciji koja se odvija na našim ulicama, nemoguće je nespomenuti ovu stvar. Druga stvar koju smo maloprije upozoravali, mnogi od naših ljudi koji rade kao policijski službenici jednostavno odlaze, ja vidim ovu izmjenu zakona i snižavanje standarda za ulazak u sustav upravo zbog toga šta nedostaje ljudi koji se prijavljuju, a ljudi se ne prijavljuju jer su uvjeti rada teški, a plaće niske i logično je da ljudi onda nažalost moraju odlaziti iz RH u susjedne zemlje, raditi kao vozači, raditi kao građevinski radnici, kada su plaće nedopustivo niske i o tome treba razgovarati i bez obzira šta je rekao državni tajnik da se plaća u proteklom razdoblju dizala, očito nije dovoljno, nije to samo slučaj u policiji, ali ovdje se radi o nečemu što bi trebao biti, naravno po meni, ja kada govorim o službenicima ističem uvijek učitelje i obrazovanje jer tu je apsolutno nužno također uložiti i povećati i poboljšati materijalne uvjete tih ljudi koji nam odgajaju djecu, ali i ovo je jedna od, ja bi rekao, grana ili područja države gdje jednostavno se na ljudima ne smije na taj način štediti, kao što se štedi do sada. Ukoliko želimo imati kvalitetnu sigurnost, ukoliko želimo imati zadovoljne građane jer država u biti i postoji jedan od glavnih temelja, država je da se ljudi u njoj osjećaju sigurno inače se ne bi, država ne bi ni postojala. Znači, sa te strane mi želimo sigurnost za naše građane i sa te strane nam ne smije biti svejedno kako i na koji način se tretira i kako se odnosi prema policijskim službenicima. Tako da umjesto da se snižavaju kriteriji i povećava prostor u kojem možemo zapošljavati ljude, ja bi bio skloniji tome da se povećavaju plaće i materijalni uvjeti naših policajaca. Treća stvar koju mislim da je vrlo važno reći pod firmom da nije mandat 5.g. i da se može skratiti i ranije, bojim se, poučen iskustvom HDZ-a kako on radi u proteklom periodu, da se tu ne radi o nikakvom testiranju profesionalnosti šefova policijskih uprava, nego se radi o tome da li su oni poslušni i politički korektni i podobni vladajućoj stranci odnosno HDZ-u. Znači, ukoliko si okej, ukoliko slušaš, ukoliko dođeš na poziv župana Žinića i dogovorite se da se napravi zastrašivanje gđe. Đurđice Klancir, onda okej, onda ostaješ. Ukoliko to ne napraviš, a onda ćemo razmišljati o tome da li si zadovoljio ove godine, slijedeće godine, pa onda možda u narednom periodu ni ne zadovoljiš. Sa te strane irelevantno je da li, naravno da nije irelevantno sa generalnog aspekta, policijski službenici i policajci ne smiju biti članovi stranaka i to je okej, ali kada ljudima tako postaviš stvari da te sutra može netko promijeniti zato što nisi napravio odziv prema županu ili prema utjecajnom HDZ-ovcu u svom gradu, onda ljudi ipak o tome razmišljaju. Znači, to je u malom mozgu prisutno i ja mislim da nije normalno da na taj način držimo službe odnosno policiju pod konstantnim presingom da se može mijenjati i smjenjivati na način koji nije dovoljno transparentno napravljen. I zbog toga, evo na tome inzistiram i volio bi da se dodaju i ugrade dodatni osigurači koji će omogućiti da građani imaju potpuno povjerenje da se radi o depolitizaciji policije s obzirom na šta se sada dešava, a ovo se nije dešavalo nikada, znači od 90.-tih baš uzgred budi rečeno gđa. Klancir je bila među novinarima koje su bile žrtve HDZ-a i 90.-tih godina, znači, povijest se ponavlja, samo sa odmakom od 20.g., da se ne bi na taj način vraćala asocijacije i one stvari koje po meni za RH nisu bile dobre a tada, a kamoli sada kada ulazimo u EU, kada bi htjeli europske vrijednosti u RH, kada bi htjeli da naši građani žive i rade i osjećaju se kao što se osjećaju u nekim drugim zemljama u ophodnji sa i u ophođenju sa službenicima, mislim da bi tu te zaštitne mehanizme morali ugraditi jer inače će uvijek biti opravdana sumnja da se radi o, rekao sam, stranačkom kadroviranju, utjecanju tko je na kojem mjestu, potezanju za rukav, odradi mi ovo, odradi mi ono. Također, naravno veliki problem je i ovo što je kolega Ostojić maloprije govorio, pristupu podacima putem razno raznih punomoći, tu se onda teško onda može kontrolirati na koji način građani mogu imati potpunu sigurnost da netko ne zloupotrebljava podatke odnosno pristup podacima koji možda ne bi smio u tom trenutku imati. Znači, materijalni uvjeti moraju biti bolji za naše policajce i sa druge strane napraviti efikasniju, po meni, evo to se vidi svaki dan, efikasniju raspodjelu između djelatnika koji su na ulici sa građanima i oni koji su, to se tako kaže u kancelariji odnosno u ministarstvima i zatvorenim prostorima. Hvala lijepa.
Ima, nemate repliku, nema replike. Uvažavajući činjenicu da nema replike dajem riječ gospodinu Petru Škoriću koji će iznijeti svoju pojedinačnu raspravu.
Hvala lijepa, poštovani potpredsjedniče, poštovane kolege zastupnici, državni tajniče, evo dosta raspravljamo o temi izmjenama i dopunama Zakona o policiji, vidimo da se o svemu priča, da ima i onih koji ne pričaju ni o zakonu, nego pričaju o proračunu, pričaju o uvjetima, pričaju o onome o čemu smo razgovarali kad smo koncem godine usvajali proračun za ovu godinu. Ti isti koji danas praktički ovdje se zalažu za bolja materijalna prava davali su amandmane, željeli su narušiti i dosadašnji stupanj materijalnog statusa hrvatskog policajca, ali da ne idem na politiziranje, ovaj zakon evo samo ministarstvo je reklo, ovo je dakle jedno privremeno rješenje do jednog cjelovitog zakona koji će dakle puno šire riješiti ova pitanja, ali ovim zakonom su riješene tri ključne stvari. To je pitanje izvješćivanja o čemu se problematizira, zatim o radu povjerenstva po predstavkama koje od 2014. nije praktički bilo ovaj ustrojeno zbog nedovoljnog interesa, kao i pitanju poticanja za policijsku službu i po boljim uvjetima ljudi na određenim područjima zemlje gdje ne možemo osigurati dovoljan interes ljudi. Dakle, prije svega ovim prijedlogom zakona trebalo je izmijeniti odredbu vezano za izvješćivanje o obavljanju policijskih poslova, dakle o tome je bilo dosta i rasprava i prigovora, sad je dat prijedlog da glavni ravnatelj policije sa jasnim rokom do 31. ožujka podnese pisano izvješće ministru, da ministar vladi i da vlada dakle Hrvatskom saboru najkasnije do 1. lipnja. Mislim da je ovo svima u interesu, da imamo jedan hodogram, da imamo jedan jasan plan i da znamo kada će ta izvješća dolaziti u Hrvatski sabor. Na predloženi način, dakle puno je toga razjašnjeno i ono još što je značajno ovdje nije riječ sada samo o izvješću o radu policije koji izvješćuje, uključuje podatke samo o obavljanju policijskih poslova što je bilo slučaj do sada, već se s ovim praktički odredbom uključuju i svi drugi podaci o radu policije, dakle imat ćemo jedno kvalitetnije, sadržajnije izvješće. Drugi važan segment predviđa dakle ustrojavanje povjerenstava za rad po pritužbama policijskih službenika. Da i tu demistificiramo stvari, razgovara se o nekakvom građanskom nadzoru nad policijom, nekakvom povjerenstvu koje će vršiti nadzor nad ne znam kime, dakle riječ je prije svega o povjerenstvu, dakle koji štiti policijske službenike u, koji štiti njihova prava. Povjerenstvo će za rad po pritužbama imati tuđu nadležnost i odlučivat samo o prigovorima protiv drugostupanjske odluke ministarstva u predmetima pritužbi građana. Dakle, prema važećem zakonu evo ta povjerenstva nismo uspjeli osnovat, jer u svakoj policijskoj upravi bilo je predviđeno i nisu bila honorirana, nisu bila plaćena, nije bilo interesa, a sada po ovom prijedlogu bi bilo 12 članova, 2 iz MUP-a, 10 iz reda građana kojeg imenuje i razrješava Hrvatski sabor, a podvlačim i to kad se raspravlja od koga i priča se o policijskoj državi il ne znam nekom policijskom povjerenstvu, dakle popunjavat će se na način da će Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina Hrvatskog sabora raspisati javni natječaj i poziv će se uputiti i organizacijama civilnog društva i organizacijama stručne javnosti i drugim ne vladinim organizacijama, a isto tako omogućuje se i privatnim osobama da se jave na poziv i da budu izabrani u to povjerenstvo. Mi kao matični Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost već sam kazao dosta smo raspravljali, dosta smo dali korisnih prijedloga, vidimo da su predlagatelji voljni do drugog čitanja glavninu tih prijedloga i usvojit, tako da prvo je čitanje ne trebamo bit, trebamo dakle dat sugestije, ali ne trebamo razvlačit sve ono što ovdje danas i kroz današnju raspravu su se očuli kroz zaključke odbora, vjerujem da će u drugom čitanju biti i ispravljeno. Ono dakle, što će omogućit rad i popunjavanja ovog povjerenstva to je uvođenje novčane naknade u iznosu od 5% prosječne neto plaće, da li je to dobar model, da li je moglo po broju riješenih predstavki, to je sad stvar procjena i mislim da ne nebitno na ovoj razini zakona da se to definira. Moguće da se to može i pravilnikom ministarstva, u svakom slučaju mi moramo imati motivirane članove koji će raditi taj posao i štititi ljude u njihovim predstavkama. I treća stvar je dakle naknada za stanovanje ona je vrlo značajna kada evo imamo slučajeve policijskih službenika koji se raspoređuju u mjesta stanovanja udaljena i preko 100 km od svog prebivališta, kada nemamo riješeno prebivalište, kada se ne prima naknada troškova ni međumjesnog prijevoza. Pogotovo nama u priobalnom dijelu Hrvatske, na otocima, evo mi ne možemo nažalost u velikim gradovima gdje imamo razvijen turizam riješiti i osigurati dovoljan broj podstanarskih stanova za turiste, a kamoli dakle za stambeno zbrinjavanje …/nerazumljivo/… tako da uvođenje ovoga pitanja u biti omogućit će da u pojedinim policijskim upravama, tu primarno mislim na Dubrovačko-neretvansku, Ličko-senjsku a dijelom i na Istarsku koji nezadovoljavajuću popunjenost radnih mjesta policijskih službenika, dakle smatram da time će se omogućiti pogotovo mladim policajcima nakon završetka njihovog osposobljavanja i tečajeva da kroz ugovore, da počnu službu upravo u tim mjestima. Dakle, rješavanjem tih smještajnih kapaciteta riješit će se puno tih problema. Stoga u cilju zadržavanja dovoljnog broja policijskih službenika u policijskim upravama u kojima su raspoređeni kao i poticanja motivacije za policijsku službu, a prije svega radi zadovoljavanja njihovih socijalnih i obiteljskih prilika, uvođenje ove naknade će bitno poboljšati i u tom smislu apsolutno podržavam, dakle, sve ono što smo i čuli kroz raspravu i sve sugestije i primjedbe koje smo dali do drugog čitanja, vjerujem da će ih ministarstvo kvalitetno obradit, pripremit i dostaviti HS na usvajanje. A također, evo s obzirom na sve što smo čuli i kroz raspravu sugeriram i resornom ministarstvu da preda u što skorije vrijeme pokrene cjelovite izmjene zakona kako bi se i tim zakonom bitno popravio status hrvatskog policajca i u njegovoj službi. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Nekoliko replika, prvu repliku je tražio g. Ivan Šipić.
Hvala g. potpredsjedniče. Poštovani kolega Škorić, što vi mislite, spomenuli ste mnoge neriješene pritužbe i upite, na koji način se mogu riješiti ta pitanja i mnoge pritužbe, evo rekli smo gotovo 400 pritužbi i naveli ste da je razlog zbog čega to nije rješavano, premalen interes za rad po pritužbama policijskih službenika. Da li se ovim zakonom omogućuje da se konačno formira to povjerenstvo i kako konačno, kako rekoh, rješavati nagomilane probleme? Po vama, mislite li da se i ovom ministarstvu događaju pozitivna kretanja u smislu da se privlače mladi ljudi kroz otvoreni pristup, kao što to imamo u Ministarstvu obrane, znači, otvorena vrata, otvoreni pristup [[Upadica: Hvala]] prema budućem pozivu.
Hvala lijepo. Odgovor.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Šipić, dakle, u cijelom segmentu, pa evo i nakon donošenja strategije o nacionalnoj sigurnosti i zakona vidljiva su bitni pomaci, krenulo je sa poboljšanjem statusa pripadnika oružanih snaga, vidim da policija intenzivno priprema i pozivam evo i kolege zastupnike da i kroz HS i kroz proračune podupiremo i poboljšavamo te materijalne uvjete po pitanju rada ovog povjerenstva. U pravu ste, imamo preko 400 neriješenih predstavki od 2014.g. jer povjerenstva nisu bila formirana, vjerujem da bi ti predstavki bilo daleko i više, ali nije bila ni motivacija, ni interesa ljudi da podnose predstavke kad ih nije imao tko rješavat, tako da mi smo ovdje predložili zakonom, čini mi se da nije predviđeno, ali predlažem evo da u drugom čitanju, u prijelaznim i završnim odredbama zakona da se predloži i način kako se razriješiti te zaostale predstavke koje se nisu rješavale u proteklom vremenu, hvala lijepa.
Hvala lijepa. gđa. Vesna Bedeković.
Kolega Škoriću, vi ste u svojoj raspravi govorili, dakle, između ostaloga i o ovoj motivaciji, motiviranju policijskih službenika za, dakle, uključivanje uopće u policijsku službu, govorili ste o reguliranju uvjeta za prijam u policijsku službu, a i već ranije neke kolegice i kolege su spominjale, dakle, mogućnost koju ove odredbe pružaju, a to je uključivanje u službu nakon završene trogodišnje, a ne više četverogodišnje srednje škole. Jednako tako znamo svi, evo i istaknuto je u više navrata da je ovo privremeno rješenje, a da je cjeloviti zakon će se donijeti. U tom smislu smatram evo nekako potrebnim spomenuti da bi valjalo, pa evo i gospoda državni tajnik sa suradnikom je ovdje, razmisliti o Srednjoj policijskoj školi kao dobroj osnovi, dakle, za dobro i kvalitetno srednješkolsko obrazovanje koje će pripremiti buduće policijske službenike za sve specifičnosti njihovog posla [[Upadica: Hvala]] tim više što zakonom ovim smo predvidjeli mogućnost njihovog [[Upadica: Hvala]] vertikalnog napredovanja na višim razinama.
Hvala lijepa. Odgovor g. Škorić.
Hvala lijepa. Poštovana kolegice Bedeković, dobro ste spomenuli, evo dosta smo raspravljali ovdje o tome što je ovim prijedlogom zakona praktički predloženo da se omogući i osobama sa trogodišnjom srednjom školom ulazak u sustav policije. Mnogi se protive, međutim, vidimo kad nema interesa da trebamo stvarati uvjete. A zašto nema interesa? Pa nema interesa zato što nažalost, riječ je o materijalnim uvjetima, a riječ je i o tome da je prethodna vlast u dva navrata ukinula policijsku školu, dakle, i na taj način imamo problem sa kadrovima, a ono što sam čuo od resornog ministarstva, ovdje je riječ prije svega o snižavanju uvjeta radi popune policajcima onih dijelova države gdje ne možemo imati dovoljan interes policajaca, a kroz internu selekciju, sigurno da će oni voditi računa da taj, ajmo reć niži stupanj, privremeno niže stručne spreme, se ne odrazi na kvalitetu selekcije [[Upadica: Hvala g. Škorić]] vjerujem da će se dati prednost [[Upadica: Hvala]] ljudima koji imaju kvalitetnija i bolja [[Upadica: Hvala]] znanja i da to neće utjecati na rad policajaca.
Hvala. S nama su učenice i učenici Osnovne škole Mate Lovrak iz Županje, pa ih pozdravimo pljeskom… [[Pljesak]] Sada je na redu g. Miroslav Tuđman.
Hvala. Kolega Škorić, danas je puno vremena potrošeno na ovo povjerenstvo za rad po pritužbama. Međutim, nije bilo riječi o tome da bi trebalo imati i izvješće policije o razmjeni podataka, osobnih podataka koje policija razmjenjuje na temelju međunarodnih sporazuma, a to može biti problem ilustracije radi i na ovaj način. Imamo nerede na utakmicama, pojedinci, bilo da su aktivni ili pasivni sudionici tih nereda, njihovi podaci se razmjenjuju sa drugim državama i može se dogoditi da nekom za 5, 10.g. netko izvuče taj podatak da je bio sudionik tih nereda kao podatak kojega može diskvalificirati dalje. Prema tome, mislim da bi bilo dobro dati potporu da se i ta izvješća odnosno taj segment djelatnosti policije [[Upadica: Hvala]] uvrsti u izvješća o radu.
Hvala lijepo. Odgovor gospodin Škorić.
Slažem se, vjerujem da na razinama, evo i obavještajnog sustav ali, evo i međunarodne policijske suradnje, postoji ta razmjena podataka, ali, evo s obzirom i na sve aktivnosti, koje tu policija poduzima, pa i s obzirom na naše aktivnosti, evo, mi smo s početkom predsjedanja EU-om. Preuzimamo praktički i biti ćemo domaćini i Eruopola, dakle, parlamentarnog nadzora policijskog sustava u cijeloj Europi, sigurno da ćemo u ovom sljedećem vremenu, ove teme otvarati i tražiti rješenja da se ta razina informacija o počiniteljima, delikventima, da se razmjenjuje i na taj način da imamo bolji mir i sigurnosti na sportskim terenima i na svemu ostalom.
Gospodin Zdravko Ronko.
Hvala lijepo. Poštovani kolega, vi ste rekli da je ovaj zakon ustvari jedno privremeno rješenje i da ima puno pozitivnih pomaka. Što se toga tiče, o pozitivnim pomacima ja ću se s vama složiti, li ima tu i jedan po meni negativan pomaka na koji bi htio upozoriti a to je ovaj deficit. Mi smo na ovim prostorima već davno napustili milicijski sustav, u kojem vas je mogao prebiti i neki divljak, bez osnove škole, samo sa policijskim tečajem. E sada nije vrag da bi mi išli u tom pravcu, ako se taj deficit ne popravi. Mislim da moramo drugačije razmišljati, da to ne bi trebali ugraditi u zakon, jer i po meni i po vama i po svima nama, rješenje je ipak u materijalnom položaju hrvatskog policajca i to je najbolje da se na taj način riješi, a ne snižavanje obrazovnih kriterija. Hvala lijepo.
Odgovor izvolite, gospodin Škorić.
Evo poštovani kolega, slažem se da bi materijalni status sigurno povećao interes i da bi veća razina obrazovanja bila poželjnija, svi bi mi voljeli, policajci, ljudi s fakultetima, da su kulturni, uljuđeni, fini, da znaju govoriti jezike, da znaju ne znam što, ali to ima svoju cijenu. Dakle, mi kao država imamo dakle, velik … [[Govornik se ne razumije.]] granica i sve veliki broj policajaca i sukladno mogućnostima i evo, državnog proračuna i svemu, ne možemo preko noći promijeniti te uvjete. Dakle, u okvirima postojećih uvjeta, traže se rješenja, kako ne narušiti stupanj policijske zaštite.
I na kraju gospodin Ante Bačić.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Škorić, taksativno ste ovdje naveli sve novine, koje će ovaj zakon donijeti i povjerenstvo za prigovore i ovaj izvještaj glavnog ravnatelja Hrvatskom saboru i bitno je da ste skrenuli u svojoj raspravi, temu na kvalitetan put, a to je odmak od ove teze oporbe, da smo policijska država, da ne treba imati povjerenje u policiju i ostalo. Ali, drago mi je da ste završili svoje izlaganje i da ćete se boriti preko odbora, u kojem jeste, a to je za nacionalnu sigurnost, za buduće izmjene ovog zakona, a to je uvođenje ove naknade za stanovanje, oboje smo evo iz 10. izborne jedinice, konkretno iz Splita i znamo koliko je teško policajcima dole, kakav je materijalni status općenito policajaca i da prosječan konobar u Splitu ima veću plaću i bolje uvjete od hrvatskog policajca. Tako da vjerujem u novim izmjenama uz ovu novinu, naknada za stanovanje, treba se boriti i prestati s ovom pričom, jesmo li policijska država … [[Govornik se ne razumije.]] policija [[Upadica Radin: Hvala vrijeme.]] boriti se za materijalni status.
Hvala vam, izvolite gospodin Škorić.
Hvala lijepo. Pa evo, mi slušajući raspravu i na našem odboru gdje su bili predstavnici vlasti i oporbe, nije bilo ni sonatnih tonova i nije bilo politiziranja dali smo jedan konstruktivan, pa i kritični doprinos na prijedlog zakona, s ciljem da se poboljša i sami predlagatelji su to uvažili. Dakle, bitno je evo i na ovoj političkoj pozornici, da ne unosimo nekakav razdor, da ne stavljamo nekakve neprilične stvari, poput, kažem policijska država i slično, jer znamo da smo iz takvih vremena hvala Bogu davno izišli, da imamo modernu policiju, koja ispunjava svoje Ustavom i zakonom propisanu dužnost, a zadaća je svih nas i u ovom Saboru, a kažem, prije svega, kada raspravljamo o proračunu voditi računa i o boljem materijalnom statusu i boljim uvjetima i onda ćemo imati zadovoljnijeg policajca i zadovoljnijeg građanina, sa radom policije.
Hvala lijepo. I gospodin Domagoj Mikulić, pojedinačna rasprava.
Zahvaljujem se poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege. Dugo danas već raspravljamo o ovome zakonu i ne bi se htio ponavljati s kolegama o određenim stvarima, ali zasigurno daje ovaj zakon jedan korak naprijed, da je bolji od prethodnog i da svi zajedno imamo danas priliku i imati ćemo u drugom čitanju učiniti ga još boljim. A posebno bi pohvalio ovdje i podnošenje godišnjeg izvješća i mogućnost da u biti na godišnjoj razini, upravo ovdje u Saboru, raspravljamo o stanju u policiji. Kratko bi se osvrnuo na nekoliko novina, koje donosi ovaj zakon, odnosno, na uvođenje u službu osoba s trogodišnjom srednjom školom, djelomično se i slažem i s pojedinim tezama, kako trogodišnja škola kao obrazovanje u stručnim i specijaliziranim zanimanjima, možda ne daje sva opća znanja kao četverogodišnje škole, stoga bi moj jedan prijedlog možda išao u smjeru uvođenja jednogodišnje obuke za mlade policajce u sklopu akademije ili možda i osnivanje jedne nanovo osnivanje srednje policijske škole, kako bi ti isti pojedinci stekli te dodatne kvalifikacije, znanje i vještine, koje će im zasigurno biti potrebne prilikom obavljanja zanimanja policijskih službenika. A ujedno bi ovakvim prijedlogom otklonili i sumnje koje danas, ko što čujemo imaju pojedine kolege po pitanju kadra, koje ovim načina mi uvodimo. Također osvrnuo bi se i na raspoređivanje djelatnika unutar, diljem RH, s obzirom da i dobar dio moje generacije, poglavito iz Slavonije bio raspoređen diljem RH jednostavno ne mogu biti sretan kada se taj veliki dio mladih policajaca raspoređuje po Dalmaciji, Istri u mjestima gdje policijski službenik predstavlja deficitarno zanimanje i na taj način seli se iz svojih domova, seli se od svojih obitelji, od svojih prijatelja, seli iz područja koje u biti najviše i najbolje poznaje. Mišljenja sam kako do drugog čitanja ili možda u ovom cjelovitom zakonu koji ste najavili danas moramo iznaći bolja rješenja i određene stimulanse kako bi mlade u ovim područjima gdje nema velikog interesa omogućili što bolje uvjete i na taj način ih privukli u ovo zanimanje. Nastavno na ovo raspoređivanje, kada govorimo o naknadama za stanovanje ovaj zakon predviđa uvođenje naknade u iznosu od 1.800 kuna bruto i zasigurno predstavlja jedan dobar smjer, poglavito kada uzmemo u obzir sve troškove koje imamo na Jadranu, u Istri ponajviše u sezoni kada troškovi života znatno su veći. Svakako da ovo neće riješiti u konačnici cjelokupni problem, ali će u jednoj velikom mjeri pomoći našim službenicima. No, jednako tako sam mišljenja kako bi se trebalo razmisliti o dodjeli državnih, gradskih, općinskih, županijskih nekretnina ili pak izgradnji novih nekretnina upravo u mjestima gdje policijski službenik predstavlja deficitarno zanimanje čime bi se sigurno dodatno stimulirano samu profesiju po modelu koji se primjenjuje i za liječnike, profesore i sl., možda to sad nije predmet konkretno ovoga zakona ali evo čisto na razmišljanje kao jedna od mogućnosti koja bi vrlo vjerojatno našim policajcima bila poticaj za ulazak u službu, poticaj za ostanak u ovim raspoređenim upravama te bi predstavljalo određeno zadovoljenje socioekonomskih prilika naših policajaca koje oni danas imaju. Evo, toliko od mene, hvala.
Gospođa Vesna Bedeković, replika.
Evo, mislim da mi je to treća, evo pa ću se držati. Kolega Mikuliću drago mi je da ste i evo prepoznali i spomenuli dakle i da promišljate slično kao i ja, važnost promišljanja i ozbiljnog razmišljanja kad bude na redu cjeloviti zakon o ponovnom uvođenju srednje policijske škole za buduće policijske službenike. Dakle, policijske škole koja bi obrazovala mlade ljude nakon završene osnovne škole u trajanju od pune 4 godine za sve specifičnosti policijskog zvanja koje nije nimalo lako i nimalo jednostavno i u svakom slučaju dijelim vaše mišljenje da se u 4 godine srednjoškolskog obrazovanja koje je namijenjeno upravo budućim policijskim službenicima itekako ima što učiti i poučavati. Tim više što opet naglašavam je ovim prijedlogom predviđeno, predviđene i odredbe koje dakle podupiru [[Upadica: Vrijeme gospođo Bedeković.]] odnosno omogućavaju vertikalno napredovanje policijskih službenika nakon završenog stručnog specijalističkog studija na sveučilišnoj [[Upadica: Vrijeme.]] a onda kasnije i poslijediplomskoj razini. Hvala lijepo.
Odgovor gospodin Mikulić [[Upadica: Još nikad nisam dobila ni jednu opomenu, pa dajete mi barem jednu. Šalim se.]]
Zahvaljujem se poštovana kolegice Bedeković, pa zasigurno da mi moramo biti svi zajedno odgovorni prema ovome zanimanju pogotovo u trenutku kada planiramo ući u Schengen, kada nam predstoji predsjedanje EU, kada smo, kada imamo gotovo svakodnevno migracije u RH, poglavito one ilegalne. Samim time nameće se i zaključak da su nam zaista potrebni stručni kadrovi i zadovoljni policajci za sve ove izazove koje se danas nalaze pred nama. A samo bih još jednom istaknuo, a ovdje su neki prozivali da je upravo SDP-ova vlada u dva navrata ukinula srednju policijsku školu i na taj način djelomično i evo dovela nas u situaciju u kojoj se danas nalazimo. Hvala.
Gospođa Ljubica Maksimčuk.
Hvala poštovani potpredsjedniče, uvaženi kolega i vi i ja dolazimo iz istih krajeva i znamo sa kakvim problemima su se do sada susretali mladi pripravnici odnosno mladi policajci koji su već dugi niz godina popunjavali policijske uprave na Jadranu, znamo da je njihova plaća, njihova primanja su bila puno manja od cijene smještaja u velikim turističkim mjestima i evo s toga pozdravljam ovo uvođenje prava na naknadu za stanovanje policajcima koji su udaljeni više od 100 km od svog mjesta prebivališta i naravno podržavam ove prijedloge koje su do sada izrekli prethodnici u svojim raspravama, vraćanju policijske škole, zasigurno bismo time popravili znači ovaj dio deficitarni koji nam nedostaje u kadrovima mladih policajaca. Naravno da sam tu za zadržavanje ovog četverogodišnjeg, ovaj četverogodišnjeg obrazovanja jer smatram da ipak trebamo ostaviti [[Upadica: Vrijeme.]] jednu bolju razinu.
Odgovor izvolite.
Zahvaljujem se poštovana kolegice Maksimčuk, pa kao što smo čuli od predstavnika ministarstva ovo je jedan prijelazni zakon i na, ovim zakonom se želi premostiti situacija u kojoj se danas nalazimo. Možda ja sam malo subjektivan, ali podaci su takvi da u biti policajci u Slavoniji su možda i najbolji, možda je to i razlog da se njih raspoređuje diljem, diljem RH ali evo svakako smatram da je i prilikom donošenja budućeg zakona, trebamo raditi na obrazovanju naših kadrova, na jačanju naših kadrova, ali i na pretpostavkama da ti isti kadrovi rade tamo u biti gdje oni žele, a ne gdje ih se rasporedi.
Idemo dalje sa pojedinačnim raspravama. Gospodin Željko Lenart, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege, policijski službenici su danas poprilično zapostavljeni i smatram da ovim zakonom u ovakvom obliku se ništa bitnoga neće dogoditi niti poboljšati uvjeti rada policijskih službenika. Mi danas u policiji imamo dvije razine, to su policijski službenici i oni koji upravljaju sustavom i netko je danas rekao, prosjek plaće je 6 tisuća kuna, to vam je isto kao kada netko jede meso, a netko juhu s krumpirom, u prosjeku je to gulaš. Policijski službenici zbog svoje loše plaće i loših uvjeta rada i napuštaju službi i kao mnogi Hrvati odlaze iz Hrvatske raditi neke druge poslove, ali kako bi prehranili svoju obitelj moraju ići tamo gdje je posao bolje plaćen. Raspoređivanje policijskih službenika daleko od njihovih obitelji u jednom vidu narušava odnose njihovih obitelji jer i njihova djeca bi željela imati roditelje blizu sebe, a samim time i veliki troškovi odlaska njihovog na posao i vraćanja, ovim dijelom koji se stavlja u zakon da, kada su oni udaljeni više od 100 km, dobit će naknadu za stanovanje. Saborski zastupnici kada su udaljeni više od 50 km, dobivaju naknadu za stanovanje, pa zašto onda to ne bi dobili i policijski službenici? Razlika između njih i nas je što mi uvijek možemo otići s rasprave i odmoriti se, a oni kad preuzmu dužnost koja često traje 12 sati, ne mogu otići sa dužnosti i odmarati se, a onda ih stavljamo u jedan sasvim drugačiji položaj. Ja predlažem, evo, ministarstvu da, i policijskim službenicima se stavi 50 km udaljenosti, kako bi dobili naknadu za stanovanje. Policijski službenici imaju niske plaće, loše uvjete rada, često imaju premještaje koji su daleko od kuće, nesigurni su na poslu, ugroženi, često puta je policijski službenik sam na dužnosti, ne dvojica zajedno nego sam na dužnosti, što smatram da je velika ugrozba njihove sigurnosti jer znamo na kakvom se geostrateškom položaju nalazimo, što sve prolazi preko Hrvatske i na taj način smatram da je vrlo neodgovorno stavljati policijskog službenika da bude sam na dužnosti. Nažalost, imamo i policijskih službenika koji su završili dodiplomske i postdiplomske studije, no međutim ni danas ne mogu napredovati s mjesta policijskog službenika koji radi na terenu zbog toga što im se prebrajaju ili krvna zrnca ili su na neke druge načine nepodobni. Osobno znam neke primjere i ljudi jednostavno razmišljaju, da nakon svih tih školovanja, da odu iz hrvatske policije jer jednostavno za tako malu plaću se ne isplati raditi. Nažalost, nikada nije bilo niže povjerenje u policiju i nikada nije policijski službenik imao niži autoritet. Sjetimo se prije 30, 40 godina kakav je autoritet bio policijskog službenika, a vidimo kakav je on danas. I kako se mnoge skupine odnose prema tim policijskim službenicima, a oni u skladu sa svojim ovlastima ne mogu promijeniti ništa ili ne mogu značajno utjecati na te događaje i te odnose osoba prema policijskim službenicima. Često puta sam i sam bio u prilici gdje sam vidio osobno gdje se vrijeđalo policijskog službenika, a oni nisu mogli primijeniti nikoju vrstu djelovanja kako bi to jednostavno spriječili. Mene zabrinjava izjava odvjetnika Ante Nobila neki dan, mogu ljudi govoriti o njemu što hoće, ovakav ili onakav, neću ulaziti u taj dio, gdje je on rekao ovako, citiram, Vlada manipulira, a policija laže. Pri tome ne mislim na policijske službenike, mislim na sve ove afere koje se danas dešavaju i sve ovo čega smo mi svjesni da često puta policija slaže dokaze onako kako im to iz Vlade kažu, što nikako nije dobro za ovo o čemu sam govorio, za autoritet, za povjerenje, to je vrlo očito i to je dokaz stanja hrvatske države. Da onaj tko ima Vladu, da upravlja svime ostalim. Tripartitna vlast u Hrvatskoj ne funkcionira jer jednostavno Vlada upravlja i sa zakonodavnom vlašću i sa sudbenom vlašću, a policiju jednostavno podredili za te, za ispunjavanje tih ciljeva. Jedan primjer je i župan iz moje županije, Sisačko-moslavačke, Ivo Žinić, koji je često viđen sa svojim zapovjednicima, tj. načelnicima PU Sisačko-moslavačke na ručkovima, a onda se i dešava da preko bivšeg načelnika straši jednu novinarku, radi se o gđi. Klancir. Koja je to poruka hrvatskom narodu? Da jedan župan si uzima za pravo da siluje sustav u RH i da iskorištava policijske službenike koji moraju provoditi ovakve sulude naume. Presija prema građanima je poprilično velika, svakim danom je ona sve veća. Vidimo prema ovim prijedlozima novog Zakona o prometu i o prometnim prekršajima gdje se spominju drakonske kazne, kojima bi se na neki način trebalo utjerati Hrvate u red, da se vežu, da ne telefoniraju ili ne znam što, prijeti se oduzimanjem vozila, no međutim, onima koji rade veliki dio prometnih prekršaja, a to su pripadnici zlatne mladeži koji su se rodili sa zlatnom žlicom ispod vrata koji voze bijesne aute, rade velike probleme i ogromne prekršaje, a ne budu nikada adekvatno kažnjeni. Tu je poruka o, kada se dogodi tako, takav slučaj i takva nesreća, nerijetko sa smrtnim posljedicama, da se mnogi izvuku bez nekakvih velikih kazni, tu bi trebale biti drakonske kazne, a ne drakonske kazne prema prihodima ovih siromašnih Hrvata koji jedva da skucaju za nekakav autić, a sad ih onda treba oguliti do kraja kroz nebrojene kazne kojima im se prijeti. Nažalost, svi zakoni koji se donose u RH, pa i ovaj predstavljaju se kao velike reforme, no međutim, one ništa bitnoga ne mijenjaju i cijeli sustav nastavlja funkcionirati i dalje. Činjenica je to da je RH pri vrhu prema broju policijskih službenika na 100 000 stanovnika, to je nešto preko 500, kad bi se još tu pribrojili i službenici koji rade u policiji u civilu, to je blizu 600 na 100 000, mislim da je to prevelik broj za hrvatski proračun i za našu privredu. Znamo da je u 30.g. skoro 100% narastao broj policijskih službenika. A ono što se danas može isčitati u izvješćima i medijima da policijskih službenika nedostaje, da ih nema dovoljno, pa onda evo i danas idemo za jedan stupanj u obrazovanju niže kako bismo mogli zaposliti što više novih policijskih službenika jer, naravno da mladi znajući kakvo je stanje u hrvatskoj policiji tj. u odnosu prema policijskim službenicima jednostavno ne žele upisivati ovakva zanimanja i više im nisu zanimljiva kao što su to nekada bila. Mislim da ovakvim zakonom nećemo riješit ništa, moramo nešto suštinski rješavati u odnosu ove države, policije i ove tri vrste vlasti koje imamo, tek tada će nam nastat daleko veće povjerenje građana, ali i autoritet policijskih službenika i onda ćemo sa manjim brojem policijskih službenika moć održavati red. Ja smatram da se izgleda vlast danas boji nečega, pa onda gomila policijske službenike. Svjesni smo toga, evo ja skoro svaki dan ujutro gledam tamo u Mandaličinoj kako se vozi određeni dužnosnik iz ovoga doma sa 2 auta, 4 zaštitara, pitam koliko to sve košta hrvatski narod i zbog čega, koga se bojite? Hvala.
g. Culej, replika.
Poštovani kolega u pravu ste kada kažete da hrvatskoj policiji pao je autoritet i to jako je puno pao. Kad se sjetimo samo slučajeva Dolačkoga, slučaja nestanka oružja iz varaždinskoga skladišta i najbolnijega slučaja u povijesti hrvatske policije, prekoračenja nužne obrane ili ovlasti kada policajac Sabadoš ruši Pajčića na tlo pred policijskom upravom koji ubrzo i premine od svih silnih ozljeda iz života koje je imao od logora, pa do i ovoga zadnjega, kada isti policajac odlazi u mirovinu zbog, valjda zbog stresa koji je doživio u napadu na Pajčića tj. u obrani policijske stanice od Pajčića. Kada vidimo kako danas hrvatski policajci [[Upadica: Vrijeme g. Culej]] teškom mukom mogu u mirovinu, a jedan takav je otišao [[Upadica: g. Culej vrijeme]]
Želite odgovoriti? Izvolite.
Zahvaljujem kolega Culej što ste evo, slažete u tome što sam ja raspravljao. Postoji tu još mnogo toga, curenje informacija iz najviših policijskih ureda, krađa vrijednosti i novca iz sefa iz centra policije, što je prestrašno za ovu državu da neke takve stvari nestanu, manipuliranje informacijskim podacima, SMS-ovima, sve to građani gledaju i kako bi onda vjerovali policiji. Nažalost, to sve i najviše trpi i onaj najmanji policijski službenik koji je na terenu i neposrednom kontaktu sa građanima, sve se to slijeva na njega i on je taj koji trpi te posljedice pada autoriteta. Ovi svi koji su na višim razinama, koji imaju debele i pristojne plaće, za njih u policiji i koješta drugo, ne osjete to na svojoj koži, nego običan policajac na terenu koji sada mora nažalost i sam raditi na tom terenu i ne znam kako će se obraniti [[Upadica: Hvala lijepa]] od svega onoga šta ga čeka. Hvala.
Hvala. g. Anđelko Stričak s time da bi apelirao da se držimo onoga što piše u ovom prijedlogu promjene zakona. U nekoliko posljednjih, zaustavite vrijeme, u nekoliko posljednjih govora ili replika, nismo se baš toga držali.
Kolega Lenart, vi ste u svojoj raspravi naveli da su kazne sve strože, što jednim dijelom još nije točno jer uopće o njima ne raspravljamo, ovaj zakon o tome ne govori, ali kad dođe to na dnevni red naravno da ćemo o tome raspraviti s time da svaka kazna ima jedan preventivni učinak. Znači, da djeluje na počinitelje da to više ne ponavljaju, između ostalih kojih se može izreći i upozorenje. Međutim, ono zbog čega sam se javio, a to je da smo država s najviše policajaca, mislim što nije točno, ali u svakom slučaju bih naveo da mi imamo najdužu vanjsku granicu EU, da mi trebamo štiti oko 1350 km kopnene granice EU i naravno da nam za to treba brojno policijsko osoblje, između ostalog, svaki treći policajac danas u RH bavi se čuvanjem granice. Hvala lijepo.
Izvolite odgovor.
Zahvaljujem. Kolega Stričak, pa još uvijek ne štitimo granice EU jel nismo ušli u Šengen, kad ćemo ući to se ne zna. Ja sam rekao da smo među onima koji imaju najviše, od nas imaju samo neke bivše Republike Jugoslavije, više policijskih službenika na 100 000 stanovnika nego što to ima RH, tako da kazne pa nekoliko puta su se podizale kazne za prometne prekršaje, ali broj poginulih i dalje raste, znači da nije stvar u kaznama. Mi sad dolazimo u sferu kazni koje građani neće moć plaćat i dolazit ćemo do novih ovrha, novih blokiranih, zbog prometnih prekršaja. Nije bitno toliko kazna koliko treba raditi na nekoj prevenciji i spriječiti… [[Govornik se ne razumije]] ove koji divljaju sa naknadnim kaznama kada ubiju nekoga onda trebaju dobiti 20, 30.g. zatvora, a ne da se izvuku sa godinu i pol uvjetno. Hvala.
Ponavljam još jednom i podcrtavam o tome, u ovom prijedlogu zakona ne piše ništa, u ovom prijedlogu zakona ništa ne piše.
Poštovani predsjedniče mogu reć?
Možete.
Ja odgovaram na repliku.
No znam, ali replicirajući jedan drugome o stvarima koje ne pišu u zakonu na kraju ćemo govorit tko zna o čemu. g. Orepić, nema ga, gubi pravo i sad g. Pernar, izvolite.
Uvaženi predsjedavajući, moram reći da nisam zadovoljan radom policije tim više što su me nedavno demonizirali lažnom optužbom i koristivši pri tom čak i medij il medij njih, teško je to reći tko je koga koristio. Uglavnom, policija je za mene napravila optužnicu da sam, pazite sad ovo, ovo kaže da sam prekršio javni red i mir jer sam rad novinara usporedio s Hitlerovom fašističkom ideologijom. Dakle, isticanjem simbola, tekstova i slika putem javnih objava na društvenoj mreži facebook remetio javni red i mir kojim radnjama je stvorio nemir, neraspoloženje i uznemirenost građana, ponajviše novinara. I ja kad sam vidio tu optužbu, ja sam bio zbunjen, jednostavno mi nije bilo jasno o čemu se radi. Međutim, uznemirile su ih dvije grafike koje sam objavio na facebooku i onda su oni digli prekršajnu prijavu. Međutim, zašto ja ovo govorim? Zato jer kada sam, kada su mediji cirkus radili i lažno me optuživali da sam ja njih općenito sve nazvao, ne znam sve čime, i da zato me policija kao diže prijavu protiv mene, tad su svi mediji o tome izvještavali. Međutim, sad kad je stigla presuda prekršajnog suda kaže ovako, iz činjeničnog opisa djela prekršaja i sadržaja činjenja okrivljenika ne proizlazi da bi okrivljenik kompletnu novinarsku profesiju u prezentnom vremenu, znači u sadašnjosti, i struku proglasio protagonistima u promicanju fašističkog režima i njihov rad usporedio s Hitlerovom fašističkom ideologijom. I onda dalje, iz izvlačenja paralele prema načinu djelovanja novinara u veličanju fašističkog režima u prošlosti, ne može se izroditi zaključak da su novinari u RH u današnje vrijeme protagonisti u promicanju fašističkog režima i da se njihov rad uspoređuje s Hitlerovom fašističkom ideologijom, a kako to tužitelj zaključuje i tvrdi. I onda kaže dalje, da bi se moglo smatrati da iz činjeničnog opisa djela prekršaja proizlaze bitna obilježja djela prekršaja iz čl. 5. Zakona o prekršaju javnog reda i mira, nužno je da činjenični opis djela prekršaja sadrži navod da je okrivljenik na javnom mjestu isticanjem simbola, tekstova, slika, crteža, remetio javni red i mir, a što je nesporno da iz činjeničnog opisa djela prekršaja ne proizlazi, nego se navodi da je time okrivljenik stvorio nemir, neraspoloženje i uznemirenost građana, pojaviše novinara, pazite sad ovo, bez navođenja koji bi to građani ili novinari bili. Znači, policija kaže da su građani tobože i novinari uznemireni, a ne navodi koji, kako oni mogu znat da jesu ako jesu, zašto ih onda ne navedu. Po stajališta ovog suda sukladno odredbi čl. 179. st. 3. Prekršajnog zakona presuda se može odnosit samo na djelo iz optužnog prijedloga, u protivnom došlo bi do povrede odredba prekršajnog postupka i onda kaže dalje, stoga ovaj sud temeljem u izreci citirane zakonske odredbe, smatrajući da djelo koje se okrivljeniku stavlja na teret činjeničnim opisom iz optužnog prijedloga nije prekršaj, donio presude kojom se okrivljenik oslobađa od optužbe kako je to i navedeno u izreci ove presude. I sad kaže, odluka o troškovima postupka sud temelji na odredbi citiran u izreci presude budući okrivljenik oslobođen od optužbe, znači, pada na teret suda, to je presuda 27. ožujka. Ali, što vam hoću reći? Hoću vam reći da policija podnosi prijavu protiv mene prekršajnom sudu, a jasno je da ono za što me terete ne stoji odnosno da je optužba protiv mene lažna. A zašto vam to napominjem? Zato jer se postavlja pitanje hoće li ove izmjene zakona išta promijeniti u ovakvim montiranim policijskim procesima gdje se na teret nekome stavlja nešto što je jasno da jednostavno ne stoji? Znači, policija jednostavno napiše nekakvu optužbu, a i svaki laik koji pogleda što policija tvrdi i što stvarno sam ja napisao i rekao, vidi pa ovo nije istina i sud je to rekao, znači, ovdje je sudska presuda od 27. ožujka ove godine. Optužba policijska ne stoji, nema osnove, lažna je. Međutim, postavlja se pitanje gospodi u MUP-u hoće li se oni za to ispričati meni? Hoće li oni reći g. Pernar, mi smo bili u zabludi, g. Pernar lažno smo vas optužili? Naravno da neće. A zašto neće? Po mojem sudu zato jer je policija u službi vlasti i budući da je u službi vlasti donosi određene odluke s ciljem diskreditacije političkih oponenata, to je moje mišljenje. A koliko su mediji korumpirani, pa evo kad su me mediji lažno optužili skupa s policijom, onda su svi brujali o tome bit će Pernar optužen, policija je podnijela prekršajni prijedlog itd. dame i gospodo. Ali sada kad sam oslobođen, e sad mediji ne pišu e, g. Pernar je oslobođen, ne, ne, ne, mediji sad šute, ne odgovara im presuda. A zašto im ne odgovara presuda? Zato što im ne odgovara istina. Još jednu stvar ću vam reći, sjećate se kad sam bio optužen za nadrilječništvo, pa je DORH odbacio tu kaznenu prijavu. Oni su mjesecima mantrali o nadrilječništvu drage dame i gospodo, ali kada je DORH rekao to su, to je, to nemamo osnove za taj progon, e nisu onda svi mediji rekli DORH Pernara odbio to procesuirati, to nije to ili objavit evo, presuda je došla da Pernar nije kriv, ne, to se ne objavljuje. Mediji objavljuju samo ono i isključivo ono gdje se mene optužuje, proziva i napada, a kada se za isto to mene presudom suda oslobodi ili odlukom DORH-a se odbije moj progon, e onda mediji o tome ne izvještavaju. A ja pitam vas zbog čega? Zašto? Zašto mediji određene političare guraju naprijed, afirmiraju i podržavaju, a određene napadaju? Moja pretpostavka je da je to zato što su mediji ne u službi istine ili javnog interesa već u službi jedno od narođene elite koja upravlja RH trenutno, a koja je i sama upravljana izvana. Tim medijima odnosno njihovim vlasnicima ja sam slikovito rečeno, stao na rep, znaš ono, štakoru staneš na rep, e ja mislim da sam ja tim medijima koji lažu i obmanjuju hrvatski narod odnosno njihovim vlasnicima stao na rep i da me zato ti mediji progone i selektivno o meni objavljuju, samo ono što meni ne ide u korist. A zašto ja vama to govorim? Zato jer kada mediji blate i napadaju, to se prenosi milijun puta, a kad sam ja oslobođen, onda se to ne prenosi. Cilj je ono što sam i napisao u tekstu, cilj je kroz njihov način izvještavanja stvoriti sliku da sam ja kriv, a onda ti Pernaru objašnjavaj da nisi kriv i šta oni svi mantraju Pernar je kriv, a kad sud kaže Pernar nije kriv, onda šute ko zaliveni, ko mumije, ha kako to? I pitanje se postavlja zašto je policija sudjelovala u tom igrokazu? Zašto je policija svjesna toga da taj prijedlog nema osnove svejedno išla s mojim procesuiranjem? To je pitanje koje se danas ovdje postavlja, ne radi mene, nego sutra će nekom drugom tako pakirati. Sustav je naopak i zao, maliciozan, neiskren, kao i novinari koji za njega rade, koji su u njegovoj službi. I za kraj postavljam pitanje predstavniku MUP-a, sada kada je sud odbacio ovu optužbu policije, hoće li se policija meni ispričati ili će se jednostavno ponašati kao da se ništa nije dogodilo? Hvala.
Kao što ste vidjeli g. Pernar i nadam se da cijenite to, da ja vas nisam prekinuo iako uopće niste govorili o zakonu, ali međutim, prisiljen sam zbog toga što vas nisam prekinuo dat sam sebi opomenu, molim vas da zapišete, jer sam ja pogriješio što vas nisam prekinuo u vašim iznesenim, ajde reći ću tako, stavovima jel da, mada imam nekoliko sinonima koje ne bi trebao izgovorit sa ove govornice. Znači, vaše je, vaša rasprava je totalno neprimjerena…
Pa pričajte to kome hoćete g. Radin, a činjenica je da ovaj zakon neće promijenit… [[Govornik se ne razumije]] kako policija funkcionira.
…i nisam vam dao opomenu…
A pričajte sami sa sobom.
…i nisam sam prekinuo i molim vas možete sjest unutra ili vani, ali šutite. Opomena g. Radinu, potpredsjedniku HS što nije prekinuo g. Pernara. g. Anđelko Stričak, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Nastojat ću se držati točke dnevnog reda da si kojim slučajem ne date još jednu opomenu jer tko će voditi sjednicu u tom slučaju. Poštovane kolege i kolegice, ovu prošlu nedjelju smo obilježili 28.-mu obljetnicu pogibije hrvatskog policajca, redarstvenika Josipa Jovića, prve žrtve Domovinskog rata, a raspravljati i hrvatskoj policiji, a ne barem spomenuti njihov veliki doprinos u obrani domovine, smatram da ne bi bilo korektno. Pa evo, napominjem da je tijekom Domovinskog rata diljem RH na bojištima smrtno stradalo 75 hrvatskih policajaca, 3600 ih je ranjeno, 31 se još uvijek vodi nestalim i mnogi su prošli kroz srpske logore. Također napominjem da mnogi od tih policajaca koji su 90.-te krenuli u obranu naše domovine još danas rade, u službi su, znači, još danas su na dobrobit i svojih sugrađana i naše domovine. Cilj ovih izmjena i dopuna koje su evo od 2011. otkad je zakon donesen, sedme po redu, odnosno ispada da godišnje jedanput ga mijenjamo, znači, cilj je da policija bude što učinkovitija i efikasnija i naravno da se naši građani osjećaju što sigurnije. Pa tako moram naglasiti da uz sve ono što je već danas ovdje naglašeno vezano za povjerenstvo za rad po pritužbama, pa potom o proračunu ministarstva koje iz godine u godinu raste o boljoj opremljenosti i osposobljenosti policajaca s obzirom da je o tome već bilo dosta riječi i ne planiram ponavljati, ali dozvolite da velim koju riječ vezanu zna čl. 61. i čl. 60. Znači, u čl. 61. predviđa se da ako načelnik policijske uprave bude ocijenjen ocjenom zadovoljava da je to mogućnost njegovog razrješenja sa dužnosti, što smatram da je u redu jer da se i u policiji, pogotovo među rukovodećem kadru treba voditi izvrsnošću da imamo što kvalitetniji rukovodeći kadar. Navest ću vam dva primjera. Recimo PU splitsko-dalmatinska, niz požara, pucanja, prepucavanja, dilanja droge, rezultati su do prije par mjeseci bili nikakvi. Sada je dolje vršitelj dužnosti načelnika policijske uprave i rezultati su daleko, daleko bolje, čak možda malo i odskaču. To je jedan dobar primjer, da ipak sve ovisi o ljudima, koliko su umješni, koliko znaju, mogu i žele. Ili kada govorimo o PU Varaždinskoj, prije 4.g. smo imali priliku čitati po novinama da je policija sama sebi pokrala 153 komada oružja, godinu i tri mjeseca je trebalo da unutarnji nadzor uopće to shvati ozbiljno i izvrši nadzor i opet to stoji negdje u ladicama. A sad imamo isto jedan sjajan rezultat gdje je pod vodstvom aktualnog načelnika zaplijenjeno pola tone narkotika. I upravo tome treba se voditi svako buduće vodstvo ministarstva da što kvalitetnije ljude imenuje na te vodeće pozicije. Kada govorimo o načelnicima policijskih postaja, više se ne predviđa da se imenuju na 5.g. odnosno na propisano razdoblje, što također smatram da je dobro jer će samim time i načelnici policijskih postaja dati si više truda da što kvalitetnije njihova policijska postaja funkcionira. I odmah ću vam dati jedan primjer. Naplatne kućice Sveta Helena. Po meni je neprimjereno, da vidite ovdje iza 50 m stoji policajac s kamerom, a na drugoj strani se zaustavlja i to između 15 i 18 sati popodne. Tko je tad na autocesti? Pa oni koji se vraćaju s posla. Da li je Sveta Helena tamo kod naplatnih kućica crna točka? Koliko tu ima prometnih prekršaja, nezgoda, poginulih, ozlijeđenih? Nijedan. I o tome bi valjda trebao taj načelnik policijske postaje voditi brigu, a ako smatra da se njegov rezultat samo mjeri brojem napisanih prekršaja ili kazni, u tom se slučaju smatra da nije dobar načelnik i da ga naravno treba razriješiti i staviti ga na osiguranje policijske postaje gdje ne može napraviti nikakvu štetu nikome. Također, ovim zakonom se unapređuje rad Visoke policijske škole i uvode određene i uvodi naknada za stanovanje za sve policajce koji od mjesta prebivališta do svog radnog mjesta putuju dalje od 100 km, naravno da će to poboljšati njihov standard, ali policajcima koji su s kontinenta, a na ispomoći dolje ili kao pripravnici započeli svoju službu u PU dubrovačko-neretvanskoj ili Istarskoj, ipak će to bit od male koristi, naravno, dolje bi se to trebalo riješiti na neki drugi način. Danas policija kao što je bila bitna tijekom Domovinskog rata, opet dobiva sve više na važnosti, bavi se suzbijanjem i terorizma i dan danas su prisutne migracije, borba protiv organiziranog kriminala, a o tome da ne samo kod nas, nego i u EU, stanovnici vode iznimno brigu o sigurnosti odnosno svoje sigurnosti, govori nam jedan podatak da je u 2017.g. broj dozvola za nošenje vatrenog oružja u Njemačkoj porastao za 10%, za 10% što je jako puno. Znači, pitanje sigurnosti nije samo to pitanje kod nas, nego svugdje. Naravno, ovom prilikom ističem da policiji treba čestitati na odlično obavljenom poslu vezano za migrante, negdje je procjena da ih je preko 700 000 prošlo kroz RH, hrvatska policija to sve sjajno odradila bez da je gospodarstvo ili društvo trpilo bilo kakvu štetu. Da aktualni ministar i vodstvo ministarstva vodi brigu o uvjetima rada govori nam podatak da je u ovom mandatu ove Vlade i aktualnog ministra u opremanje i osposobljavanje policije i policajaca uloženo 34 milijuna kuna za odjeću i obuću, 54 milijuna kuna za nabavu zaštitnih prsluka, 37 milijuna kuna za radio komunikacije, te da su obnovljene brojne zgrade odnosno policijski objekti u pojedinim gdje je čak u podrum ulazila voda, pojedini su prokišnjavali i naravno da to treba sve osposobiti da policajci imaju što kvalitetnije uvjete rada. Također ovdje napominjem da na samom početku 91. polaznici 17. klase srednje policijske koji su bili uključeni u obranu odnosno pozvani da sudjeluju u obrani, koji su bili punoljetni, znači, bili su pozivani, ali kad su njihovi kolege čuli da su oni pozvani, oni samo zato jel su još uvijek malodobno nisu, svi su se odazvali. Dan danas ti pitomci nisu dobili zadovoljstvo, znači, nisu nagrađeni ni jednim odličjem pa evo apeliram na vodstvo MUP-a da to ispravi, zato što je bio netko malodoban, uključuje se u obranu iz sveg srca branio, ne može biti razlog da se to ne odradi. S obzirom da je aktualno vodstvo sve do sada prepoznalo i zaista unaprijedilo rad policije, evo molim i apeliram da se još to uzme u obzir. Hvala lijepo.
Replika Križanić, hvala lijepa, gospodin Križanić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, kolega Stričak govorili ste o razrješenju načelnika zbog slabih ocjena. Govorili ste o naplatnim kućicama, pa vas ja pitam da li je normalno da se na 71 km mjesecima postavlja kamera između dvije trake i da se onda hapse ljudi sa 120 km/h kod naplatnih kućica i plaća kazna od 1.000 kuna zato jer si je ograničenje privremeno od 100 km. I drugo pitanje vezano uz situaciju s migrantima, s obzirom da je jučer se dogodio incident kod Jasenovca gdje je došlo do propucavanja migranta od strane lovca, mene zanima kako vidite rad policije u tom slučaju te da li je profesionalnost policije bila tu na najvišem mogućem nivou i da li je uopće moguće preveniranje od strane policije u ovakvim situacijama te koliko je sprječavanje ovakvih nemilih događaja od strane lovaca uopće moguće. Hvala.
Odgovor gospodin Stričak.
Kolega Križaniću, hvala na pitanju, da ja sam u svojoj raspravi istaknuo da kriterij za rad ili izvrsnost ne može biti broj naplaćenih kazni i da to nije dobro. Znači, kriterij izvrsnosti može biti manji broj prometnih nezgoda, manji broj ozlijeđenih i manji broj mrtvih na cestama i to o tome bi svaki načelnik policijske uprave i postaje trebao voditi brigu, a ne da mu izvrsnost bude da je što više građana kaznio pogotovo ponavljam između 15 i 18 sati kad se ljudi vraćaju sa svojih radnih mjesta doma. Kad govorimo o migrantima ponovo naglašavam da je policija svoj dio odradila profesionalno, gospodarstvo, društvo nije trpilo nikakvu štetu i ta migrantska kriza još uvije aktualna. Nemojmo zaboraviti da u Turskoj još uvijek 5.000 migranata koje turske vlasti čuvaju u šatorima, logorima gdje već kampovima i ne puštaju prema Europi, a Europa im za to plaća skoro [[Upadica: Vrijeme.]] pa 6 milijardi EUR-a.
Hvala lijepa, idemo dalje s raspravom gospodin Saša Đujić, nema ga, gubi pravo. Gospodin Branimir Bunjac, izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče sabora, uvažene kolegice i kolega, poštovane predstavnice iz ministarstva, znači stanje u policiji je doista vrlo teško, policajci su redimo nekada cijenjenoga zanimanja za koji su se doslovce kandidati otimali, svedeni na to da više kandidata nema, da se moraju sada snižavati kriteriji ovoga za upis u Policijsku akademiju za obavljanje policijskih poslova kao neka zadnja mjera ovoga obrane. Vidimo da policajci nemaju autoriteta, vidimo da su policajci svedeni na političke progonitelje, vidimo isto tako da su policajcima sve teži uvjeti rada, a istovremeno su im materijalna primanja ispod svake razine. Vidimo da više uopće nema policajaca u Istri, Dubrovačko-neretvanskoj županiji i Ličko-senjskoj županiji, znači 3 županije u Hrvatskoj su ostale bez policajaca i sada se moraju recimo to tako policajci uvoziti iz drugih dijelova Hrvatske ovoga u te tri županije. Međutim, nije ni u drugim dijelovima Hrvatske situacija blistava jer mnogi policajci koji rade u principu nisu hrvatski državljani, odnosno jako, jako puno ih je, jako puno su, tu ima Hrvata iz BiH itd., znači u biti u samoj Hrvatskoj ne postoji više interes da se bude policajac, to je zanimanje slobodno možemo reći prezreno. I doista šta se sve traži od policajaca da rade za 4, 5.000 kuna plaće, 6 svejedno koliko ste vi sad tu spomenuli, makar ovoga 6 je u stvari prosjek, a ne realno stanje, znači oni bi trebali ne znam izbacivati sirotinju iz kuća prilikom deložacija, morali bi ne znam čuvati navijače, morali bi hvatat emigrante, pijance, narkomane, koje kakve nasilnike, ubojice, da bi istovremeno poslije svega toga pisali beskonačna izvješća, trpjeli mobing HDZ-ovih šefova i sve to često dakle izvan mjesta stanovanja. Sad se kao izmišlja, pokušava se nekako te policajce motivirati da ipak prihvaćaju te premještaje tako što će im se kao osiguravati smještaj izvan mjesta stanovanja, ali nisam uspio shvatiti po kojim kriterijima će im se taj smještaj osiguravati, da li će to biti ne znam kuće, stanovi ili sobe ne znam smještaj u hotelu ili na koji način će se policajcima osiguravati smještaj i do kojega novčanoga limita. Da li će zbog toga što će policajci dobivati taj smještaj oni ujedno gubiti putne troškove ovoga, a možda bi oni htjeli ne znam u vrijeme kada nisu u službi posjetiti svoju obitelj i svoja rodna mjesta barem na dan, dva preko vikenda itd. Isto tako, kad govorimo o tom pitanju autoriteta tu vidimo da se sve više i više ljudi usuđuje direktno osporavati dakle autoritet policajaca pa čak i fizički napadati. Ja dolazim iz Međimurja, g. Katić vrlo dobro zna kakvo je stanje tamo, ja ne vidim da je ovaj zakon na bilokoji način osnažio poziciju policajaca na terenu. I vrlo dobro znate da se u Međimurju policajce tuče, da se njih bacaju šipke, kamenje, kojekakvi predmet, da ih se doslovce cipelari, cipelari ih se. Policijske službenice su u Kotoribi iscipelarili pripadnici manjina. Mi smo kao jako osjetljivi na neka ženska prava i to je sve u redu ali smo osjetljivi selektivno. Ja znam za slučajeve da su policajci pretučeni, da uopće nisu to prijavili jer često misle da svega toga nema nikakve koristi. Znamo da u Međimurju imamo 8% manjine koja počini 80% kaznenih djela. Na koji način ćete spriječiti dalje ublažiti te postotke? Nemojte misliti da na bilokoji način želim napadati romsku manjinu, dapače, oni su isto tako sa svoje strane izigrani i prevari od strane ove države ali jednostavno policija mora imati svoju ulogu u društvu koja mora biti takva da se radi red tamo gdje inače ljudi su skloni raditi nered. Imamo situaciju ne znam da je gđa. Milka Remenar vlasnica OPG-a iz Domašinca, prodavala na cesti povrće, da je došao Rom i ubio s pištoljem u čelo ju je upucao i ubio na licu mjesta. I što se dogodilo nakon toga? Ništa. Sad vi probajte zamisliti da je Hrvat ubio Roma na isti takav način. tu bi došao NATO savez bi se iskrcao, bombardirali bi Zagreb, ne znam šta bi sve izmislili za kršenje ljudskih prava i nedemokratsku totalitarnu državu ali to su stvari koje se u Međimurju dešavaju, to je samo jedan primjer. Što ćete učiniti? Ne velim da sve mora riješiti policija, ne velim da je samo kriva ali između ostaloga i njezinu ulogu bi trebalo osnažiti. Vi se žalite kao i brojni mnogi poslodavci u Hrvatskoj da nema dovoljno policajaca, da nema dovoljno kvalitetnoga kadra. Taj problem se vrlo lako riješi. Vrlo lako, prelako. Povisite ljudima plaće. ja vam garantiram da date te plaće od 1000 eura kojima su svi puna usta počevši od Predsjednice države pa nadalje, sutra ćete imati par tisuća ljudi koji će se htjeti zaposliti u policiju. Garantiram. Ali šta? Vi cijelo vrijeme hoćete da ljudi maksimalno rade, da daju sve od sebe, ne znam, da budu savršeni a s druge strane da ih vi plaćate kao nekakvo roblje. I normalno da je to nesrazmjer koji jednostavno nije moguće premostiti na takav način. Vi znate g. Katiću bolje od mene, puno bolje da svakoga dana policajci napuštaju službu. Svakoga dana odlaze, bilo što im je bolje raditi ne samo u inozemstvu nego u Hrvatskoj nego se maltretirati u toj službi koja nosi ime Ministarstvo unutrašnjih poslova. I još ćete tih problema imati više u budućnosti ako se ovakva politika nastavi, nećete imati samo 3 županije, nego će vam sutra samo 3 županije opstati u kojima ćete imati policajaca. Onda ćete morati uvoziti Filipince, ne znam Pakistance pa i Srbe i Crnogorce protiv kojih ste toliku halabuku dizali itd. pa će vam onda i oni biti dobri. Navodno već i sada u nekim graničnim područjima ima više Srba policajaca nego Hrvata ali to ponavljam još jednom ne treba gledati na nacionalnoj osnovi, manjinskoj osnovi, bilokakvoj nego jednostavno na jednoj problematici da je jedno zanimanje devastirano od nečega što je bilo prestižno, danas je svedeno na nešto što je a gotovo bi se mogli usuditi reći, ruglo u ovoj državi. I onda naravno iz takvoga stanja proizlaze svi ovi problemi koje smo već ovdje puno puta dotakli, koji se multipliciraju a to je nezakonito postupanje policije, gubljenje vremena na zastupnika Ivana Pernara i na kojekakve trivijalnosti, marginalne stvari, da ne velim bezvezne a s druge strane krupne probleme policija ne rješava. Mi stalno slušamo kao preko Hrvatske prolaze neki tokovi, balkanske rute, velike količine droge. Koju ste vi tu rutu prekinuli u zadnjih 5 g.? Koje zaplijene imate? Koga? Priča se čak da pojedini policajci uvoze tu droge u svojim autima. Eto do koje je razine došlo povjerenje u policiju. Čak i da nije istina, glasina je prestrašna i ovo ustvari samo održava na koji način danas ljudi razmišljaju o hrvatskoj policiji. Hvala vam lijepa.
G. Alen Prelec tražio je repliku.
Hvala poštovani predsjedavajući. Kolega Bunjac, ja se apsolutno slažem s vama u onoj tvrdnji kad kažete da treba zaštititi policajce u obavljanju svojih dužnosti. Mi smo došli u jednu demokraciju a u ovom trenutku mislim da mi imamo više anarhiju nego demokraciju. Vi kažete u vašem području, Čakovca tamo i u onom međimurskom području da je bilo niz primjera. Jasno da je bilo promjera i tu apsolutno dajem podršku svima onima koji su da zaštitimo policajce međutim nije problem u policiji a to mora riješiti ova Vlada, problem je u sudstvu. Tisuću stvari su sigurno bile u praksi da su policajci odradili svoj posao a da suci puštaju kriminalce, zločince i sve one koji ne postupaju po zakonu. Evo to je problem i drugu stvar koju bi samo napomenuo u ovoj replici, ukidanje kvartovskih policajaca. Ja sam čelnik jedinice lokalne samouprave koji ima 12 000 stanovnika, mi smo nekad imali kvartovskog policajca, onaj koji je bi u zajednici, danas ga više nemamo i to nam je isto potrebno. Hvala lijepo.
Odgovor gospodin Bunjac.
Hvala lijepo zastupniče Prelec, nije problem u policajcima. Naravno, nego je problem u onim ljudima, koji vode Ministarstvo unutrašnjih poslova, u tome je problem. Znači jednostavno, ti ljudi, umjesto da poboljšavaju sustav, oni progone policajce koji žele pošteno raditi, to je probleme. U policiji ako želite pošteno raditi, a ne klimati s nosom i zataškavati probleme, vi ćete nastradati. Kako su prošli policajci koji su željeli upozoriti na kriminal oko Plitvičkih jezera? Šta mislite? Jesu li unaprijeđeni ili su degradirani? Degradirani su. Kako su prošli zviždači u policiji, ja ih osobno poznam barem 5. Jesu li bili nagrađeni ili su dobili otkaze, pa neki među njima i počinili samoubojstvo. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sada će završno u ime Kluba zastupnika SDP-a, govoriti gospodin Ranko Ostojić.
Poštovani potpredsjedniče, štovane kolegice i kolege, predstavnici ministarstva. Ja ću vam samo napomenuti najvažnije stvari, koje predlažemo da budu promijenjene, iskazno je dobra valja na Odboru za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, za dio tih primjedbi, ali moram istaknuti da bez toga naravno nećemo biti u mogućnosti podržati ovakav zakon. Posebno u čl. 4. gdje nije riješeno znači izrijekom i ne može se pozivati na poslovnik Hrvatskog sabora, već treba ostati ona odredba, kao što je do sada bila, a to je da ministar podnosi izvješće i za pojedinačne slučajeve, a ne samo izvješće o obavljanju policijskih poslova jednom godišnje. Drugo, ministar ni ovdje danas nije. Vjerojatno, ukoliko to ne bude precizno određeno zakonom, neće se nikada ni dogoditi da ga vidimo ili da podnese izvještaj o tome, šta policija radi. Tako da ovo rješenje u čl. 4. ponavljam, potrebno je decidirano napisati, na koji način će biti predstavljen u ovome Saboru. Nisu točne informacije, naravno ni od kolega, ovdje, koji su rekli da ćemo biti u prilici ovdje razgovarati o tome, jer upravo prema Poslovniku Hrvatskog sabora već odavno riješeno da to izvješće ne ide na plenarnu sjednicu, već na samu sjednicu Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Što se tiče povjerenstva, najvažnija stvar, obavezno, bez članova, Ministarstva unutarnjih poslova, oni mogu biti stručna pomoć, ali ne mogu biti presudni u donošenju odluka u samome povjerenstvu za pritužbe. Također, pitanje je pisanog pristanka i pristajanje na situaciju premještaja na niže radno mjesto, to sam već detaljno obrazložio u početku, ali mislim da je jako bitno, da se ovdje može iskorištavati situacija, premještaja na bilo koju poziciju i da se dogodi zapravo situacija u kojoj netko tko ima visoko policijsko zvanje dođe u situaciju da osoba s 7 zvanja nižim od njega bude njemu načelnik, to je nešto što je apsolutno neprihvatljivo i u suprotnosti sa profesionalizacijom i karijerom u Ministarstvu unutarnjih poslova, odnosno, policije. Što se tiče degradacije policijske struke sa trogodišnjem policijskim školovanje, mislim da je savršeno jasno zašto smo to govorili, nije u skladu ni sa europskim standardima i napominjem, postoji srednja škola Josip Jović policijska škola, ciljevi su bili između ostalog, da ta srednja policijska škola bude zamijenjena općim obrazovanjem, da onda nakon toga još dodatno, nakon 4 godine, policijski službenik, odnosno, onaj tko želi biti policajac prođe doškolovanje za policajca, nakon toga praktičnu obuku, maturiranje od strane ljudi, koji su iskusni u policijskom poslu i to je zapravo školovanje policajca. Nećemo ništa postići ukoliko budemo išli na varijantnu da snizimo kriterije, danas od njih očekuje da bude policajci europskih nivoa, da znaju što je poštovanje ljudskih prava, a kao što vidimo, a vijesti iz minute u minutu stižu, da upravo iz tih razloga, nedovoljne educiranosti, dolazi do situacija u kojima se oni nalaze kao ogledalo države, u počinjenju protuzakonitim djelovanja, a onda nakon toga cijela država, kao što sam napomenuo može doći u situaciju da se nađemo pred Europskim sudom radi nepoštivanja zakona. Ono što je također bitno, ja mislim da je vrlo važno da intencija građanskog nadzora savršeno jasna i šta su njene odredbe, a o politiziranosti policije, ja moram samo reći, da je 2011. g. službena izjava tadašnjeg ministra bila da je policija depolitizirana. Prema tome, ukoliko je to tako, nakon toga, svi natječaji koji su provođeni na 2400 rukovodećih mjesta, su bili provođeni u depolitiziranoj policiji. Prema tome, ne znam zašto bi onda to stvaralo bilo kakav problem. Ali očito da imamo i daljnju intenciju da se to nastavi i s tog razloga mislim da je savršeno jasno koja je intencija, zapravo ovih izmjena zakona. Ja ću također napomenuti sljedeće, a to je da pitanje poslova, koji su vezani uz policijskom samome izvještavanju, biti će problematično. Imamo situaciju u kojoj bi možda bilo bolje da ministar podnosi izvještaj o radu Ministarstva unutarnjih poslova, s obzirom da je pripojio sve od nuklearne zaštite, civilne zaštite, policijskog djelovanja, više nema ni jednog segmenta, u kojima ministar nije nadležan. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. I, da nije bilo replika, i sada će govoriti u ime predlagatelja, završno, državni tajnik, gospodin Žarko Katić.
Poštovani gospodine predsjedatelju, gospođe zastupnici i gospodo zastupnici. Evo iz ove već više nego šestosatne rasprave o prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o policiji, sukus je da treba policiji omogućiti bolje materijalne uvjete, dakle od povećanja plaća i uvjeta rada omogućiti dostojan ulazak u službu, napredovanje kroz službu i konačno razgovarali smo o depolitizaciji, profesionalizaciji odnosno građanskom nadzoru nad radom policije. Najprije o ovoj prvoj temi, dakle većina vas je rekla da su plaće policajaca nedostatne i nitko pa ni ja ne mogu reći da to nije tako, međutim nisu te nedostatne plaće od jučer ili od ove Vlade, dakle one očito ne prate rast plaća gospodarstva i uvjete, troškove života bolje rečeno već dulje vrijeme. Teško je u jednom trenutku povisiti plaće značajnije dakle za nekih 20, 30 ili više posto, dakle plaća je povećavana i to onim kao što sam rekao najslabije plaćenim kategorijama policajaca, za vrijeme ove Vlade od nekoliko, u više navrata, ali to još uvijek nije dovoljno. Ova Vlada i ministarstvo će raditi koliko je to u njegovoj moći da se plaće povećaju. Uvjeti rada oni obuhvaćaju uvjete rada u policijskim upravama i postajama koje također sve ne zadovoljavaju uvjetima modernog obavljanja posla. Tu je nadalje oprema koja je kad je u pitanju policija vrlo detaljna, složena, nekad i sofisticirana, dakle tu postoje i plovila i vozila, letjelice, postoje različita zaštitna sredstava odore, obuća, dakle sve ono što u mnogim drugim djelatnosti ne postoji. To sve skupa osigurati predstavlja naravno vrlo zahtjevan posao, međutim i tu su napravljeni veliki iskoraci o tome je bilo ovdje riječi, iznesene su brojke koje je ova Vlada i ministarstvo pod ovim ministrom što je sve napravila u ove 2 godine. Radi se i sa policijskom, dakle za poboljšanje rada i statusa policajaca puno se radi sa jedinicama lokalne samouprave, sa gradovima i općinama, pogotovo onima koji deficitarne gdje su, iz tih područja tih policijskih uprava nema dovoljno policijskih službenika sa domicilnim prebivalištem, dakle gdje moraju dolaziti policijski službenici iz drugih županija. Tu je također ostvaren napredak i mnoge pogotovo turističke jedinice lokalne samouprave gdje je turizam značajan izvor prihoda one su omogućile određena sredstva ili smještaj ili slično policijskim službenicima. Svi oni kao i mi ovdje smo svjesni da je sigurnost najveća, najveći jamac gospodarskog razvoja ove države, da je to Hrvatski brend kako god to možda nekome zvučalo, ali mnogi stranci koji dođu u Hrvatsku kao prvo što primijete ovdje to ta sigurnost. Mnogi su spominjali ovo smanjenje uvjeta oko ulaska u policijsku službu, pogotovo dakle smanjenje uvjeta sa 4 na 3 godine školovanja koje je potrebno da se uđe, školovanje za policajca. Neki kažu da je to i degradacija struke. I osobe koje imaju trogodišnju i četverogodišnju školu, dakle imaju punu srednju školu evo ovdje su kod nas među ostalima danas bili učenici Strojarske i prometne škole iz Varaždina gdje sigurno imate i četverogodišnjih zanimanja i trogodišnjih zanimanja, pa je je li jedan vozač koji završi Prometnu školu nedostojan i nepodoban da završi u policiji, mislimo da nije, tako nije niti pekar, niti vodoinstalater na uštrb recimo ekonomskog tehničara. Mislim da svi oni, a ja sam reko da prolaze prilično rigorozne provjere, da svi oni, ako te provjere prođu mogu biti i jesu jako dobri policijski službenici kasnije. Broj kandidata za tečaj policajca sa srednjom spremom jest zadnjih godina nešto manji nego što je neka bio, to nije bilo samo u vrijeme kad je bio ministar gospodin Ostojić i prije su, bili su još veći broj prijava, prije 10 ili više godina. Taj broj prijava je postupno opadao, al on još uvijek je, nije tako mali on je prošle godine za 750 mjesta bio, bilo 2.000 kandidata. Sada u privih mjesec, nepunih mjesec dana od kada je otvoren rok za prijave, prijavilo se kao što sam rekao 369 kandidata, a još je rok za prijave traje tri mjeseca. Dakle, mi očekujemo da ćemo i ove godine dobiti dostatan broj kvalitetnih kandidata za izbor i da ćemo popuniti 750 mjesta za koje procjenjujemo da nam treba da bismo obnovili i nadoknadili policajce koji odlaze. Uvođenjem otpremnina, odnosno davanjem otpremnina broj policajaca koji odlazi u mirovinu se znatno povećao on je niz godina varirao negdje oko 250 do 300. Prošle godine u mirovinu je otišlo 600 policajaca, ako gledamo još ove druge odlaske dakle ova brojka od 750 je zaista novih policijskih službenika, je zaista nužna da popunimo sve one praznine koje nastaju odlaskom policajaca iz službe. Oko premještaja o kome je evo gospodin zastupnik Ostojić spominjao da je to glavna intencija ovih izmjena, da se omogući da policijski službenici sa recimo nižim osobnim zvanjima mogu preskočiti nekoga ko ima viša zvanja, zaista ne stoji, to vam kategorički tvrdim. Naime, jedan dio policijskih službenika je zaštićen već odredbama postojećeg zakona Člankom 76. to su oni policijski službenici koji imaju 5 ili manje godine, do ostvarivanja prava na mirovinu, oni se mogu rasporediti samo na osobni zahtjev. A oni policijski službenici koji imaju više od 20 g. policijskoga staža, dakle proveli su više od 20 g. na poslovima policijskog službenika, mogu se premjestiti samo uz pisani pristanak. Međutim, htjelo se je da, dakle, imamo u ovom trenutku, više osoba sa višim policijskim zvanjima, nego što imamo slobodnih mjesta za ta zvanja, a to se, dakle, htjelo se omogućiti da se netko može javiti na složenije radno mjesto i sa, da ne mora čekati jedno 20 g. policijskog staža, da to može napraviti sa recimo 10 ili 8 godina. Tako je otvoren broj za, otvorena je mogućnost da više policijskih službenika stječe sve veća poslovna policijska zvanja i sada taj broj je pomalo u neskladu i evo, to je jedan od razloga ovakvih zakonodavnih rješenja. Bilo je i mislimo da će ovaj zakon za razliku od prijedloga zakona iz 2012. proći da neće biti ne samo u Hrvatskom saboru, nego da neće biti nikakvih primjedbi niti od Europske komisije. Bilo je riječ o pričuvi, na tome radimo, to je nešto što i našoj policiji treba uredba o pričuvnim policajcima će biti uskoro na sjednici Vlade i moći će se onda i implementirati u praksi. Gospođa Jeckov u ime Kluba SDSS-a spominjala je uvjete za ulazak u policijsku službu među njima i da kandidat nije kažnjavan za određena kaznena dijela i prekršaje i iznijela je prijedlog da se tu navedu i kaznena dijela, odnosno, prekršaji za nasilje u obitelji, o tome ćemo svakako, taj ćemo prijedlog svakako pozorno razmotriti i vjerujem da ćemo ga ugraditi u konačan prijedlog zakona. Također ministarstvo pozorno prati i to su naše obveze po ustavnom zakonu i po drugim propisima, na proporcionalnu zastupljenost pripadnika nacionalnih manjina, ali zbog ove ukupne gospodarske situacije, to nije uvijek moguće i lagano ispuniti, ali kandidati, pripadnici nacionalnih manjina imaju prednost i na to se pozorno pazi. Što se tiče primjedbi koje se odnose na odbor, bilo ih je dosta i dakle, povjerenstvo za pritužbe, ispričavam se, tu su, posebno smo akcentirali primjedbe Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost i kao što sam rekao, većina tih primjedbi su vrlu razumne i vjerujem da ćemo ih ugraditi u konačan prijedlog zakona. Kada sam govorio uvodno, o broju policijskih uprava i postaja, samo sam htio reći, otprilike sliku i stanje i broj policijskih službenika, pri tome, nisam govorio, kao što je mi je imputirano da je to bila reforma smanjenje sa 182 na 188 … [[Govornik se ne razumije.]] to je jednostavno nešto što se radi u hodu i vjerujem da će svaka vlada, svaki ministar i glavni ravnatelj policije gledati koja je situacija, mijenja se i broj stanovnika na određenim područjima i stupanje ugroza, vrste ugroza i pri tome se ili smanjuje ili povećava broj i policijskih postaja, a i naravno policijskih službenika koji u njima rade. Posebno bi se osvrnuo na samo par navoda koji su ovdje zaista bili netočni i bodu u oči, možda mogu odjeknuti u javnosti, jedan je primjedba zastupnika Beljaka da je poginuo policajac koji je radio, iz Samobora, koji je radio u Vinkovcima. To nije istina, poginuli policajac, evo i žalimo zbog tog slučaja, je bio pripadnik mobilne prometne jedinice policije i ta mobilna jedinica radi na području cijele države i zadnji zadatak na kojem su bili, dakle, gdje je poginuli policajac sudjelovao na području Vinkovaca i oni se zaista jesu vraćali sa tog zadataka, koji je trajao otprilike tjedan dna. Za vrijeme tog zadataka su oni, normalno imali svoje stanke za odmor, i sve ostalo kao što je predviđeno propisima. Imao je propisanu opremu, ali evo, nesreća se dogodila i žalimo zbog toga. Dakle, ne vjerujemo i mislimo da za to nije kriv sustav, nego jednostavno vjerojatno slučaj i trenutak nepažnje. Zastupnik Pernar je rekao da Ministarstvo unutarnjih poslova, odašilje fake news kada je rekao, da je, kada smo priopćili da je na Plješevici zatečena trudnica. Što su policijski službenici mogli, nego, oni su dobili dojavu, otišli su, gospođa koja je tamo bila zatečena je izgledala kao trudnica, tvrdila je i ostali su tvrdili da je trudnica, oni nisu to mogli utvrditi, dok se to nije utvrdilo napravio na pravom mjestu, a to je bolnica u Gospiću. Dakle, to nije bila nikakva obmana ministarstva niti je to naša nakana. Gospodin Željko Lenart kaže da se broj poginulih u prometu raste. Broj poginulih u prometu konstanto pada, međutim, on ne pada onim tempom, kako je to nacionalnim programom zacrtano i kako bismo svi mi ovdje željeli. Ali, broj poginulih i stradalih u prometu pada i u ovom izmjenama koje će doći, ali i ukupnim postupanjem policije, želimo učiniti da taj broj pada još i više i brže. Poštovani gospodine Ostojić, opet spominje situaciju na granici i onemogućavanje migrantima ili izbjeglicama ja bi rekao, ako su to izbjeglice, pristup međunarodnoj zaštiti. To nije točno, mi, ja opet ponavljam ovdje, svakom onom tko zatraži međunarodnu zaštitu omogućava se aplikacija, za to vrijeme se smješta ili u naše objekte ili može sam izabrati objekt ako može platiti za sebe, stan ili kuću i čeka rješenje ministarstva o odobrenju ili odbijanju azila. Brojke govore same za sebe, naime u vrijeme dok je gospodin Ostojić bio ministar, primjerice reći ću 2014. imali smo 454 zahtjeva za međunarodnu zaštitu, 2015. 210 zahtjeva, 2016. kada više nije bio ministar bilo je 2234 zahtjeva za azil, 2017. 1887 i prošle godine 1068, dakle višestruko je bilo više zahtjeva za azil u ove protekle 3 godine pojedinačno nego u vrijeme dok je gospodin Ostojić bio ministar. Posljedično tomu i broj odobrenih azila je veći, on je prošle 2018. godine bio 265, a godinu radnije je bio 213 odobrenih međunarodnih zaštita. Evo, poštovane zastupnice i zastupnici pozorno smo slušali, bilježili vaše primjedbe i radna skupina i MUP će učiniti sve da najveći broj ovih primjedbi uvrstimo u konačni prijedlog zakona, da on bude što bolji i da se ostvare materijalni i svi drugi uvjeti za kvalitetniji i učinkovitiji rad policije. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Dvije replike, prvu gospodin Ostojić.
Poštovani državni tajniče, naravno puno toga je neistina što ste vi sad rekli, ali nemam vremena za to govorit, samo ću vam recimo citirat ministra Božinovića koji kaže da osoba koja ilegalno uđe u Hrvatsku nema pravo zatražiti međunarodnu zaštitu. To je bilo 2017. godine, prema tome nemojte ovdje prodavat maglu ljudima. I drugo za vrijeme cijele migrantske krize 21 osoba je zatražila azil. Sad ih traže pod prisilom jer ne mogu se probit do Europe, pa valjda je i to vama jasno. Nemam više što drugo reći.
Gospodin Vlaović.
Poštovani državni tajniče sa suradnikom, rekli ste i sami treba povećat plaće i stvorit materijalne uvjete za rad policije i policajaca i slažem se s vama. Međutim, to presporo ide pogotovo za Slavonce koji su na radu u Dubrovniku, u južnoj Dalmaciji gdje sa plaćom ne mogu živjeti, dosta ih sad i napušta policiju. A ono što želim vas pitati, da li je točno da ste zadnjih par mjeseci radili izvide na osnivanje jedne političke stranke u Slavoniji, jedne regionalne stranke, da li je to posao policije da se upliće u osnivanje političke stranke? Rađeni su izvidi ljudi koji su bili na osnivačkoj skupštini njih 120, vrši se politički pritisak da se ne osnuje nova politička regionalna stranka u Slavoniji i Baranji. Kome to smeta? Da li je to posao policije i kad ćete završiti jer ostalo je od 120 još nekih 14, 15 neispitanih koji su bili …/nerazumljivo/… pa ispitajte i njih da se to završi da se stranka može registrirat da ljudi mogu politički djelovati i reći da nismo zadovoljni kako se živi u Slavoniji, Baranji i Srijemu, a policija to sprječava. Hvala.
Dobro. Zaključujem raspravu, glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o policiji, prvo čitanje, P.Z. br. 573., predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Prvo, prihvaća se prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o policiji, i drugo, sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je 80 glasova za, 18 glasova suzdržanih te je donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Sada jedan prijedlog da 3 zakona koji se tiču istovjetne tematike, a to su: - Prijedlog Zakona o vodnim uslugama, prvo čitanje, P.Z. broj 608 - Prijedlog Zakona o vodama, prvo čitanje, P.Z.E. broj 606 i - Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o financiranju vodnog gospodarstva, prvo čitanje, P.Z. broj 607 da objedinimo u jednu raspravu. Da li ste suglasni s ovim prijedlogom? Da, nema nitko protiv. Dobro. Predlagatelj je Vlada, svih tih zakona, je Vlada RH na temelju Članka 85. Ustava RH i Članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovim točkama dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se kao što ste vidjeli odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? S nama je ministar zaštite okoliša i energetike gospodin Tomislav Ćorić, izvolite, dobar dan.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane zastupnice i zastupnici, pred vama je paket vodnih zakona koji čine Prijedlog Zakona o vodama, Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o financiranju vodnog gospodarstva te Prijedlog Zakona o vodnim usluga u prvom čitanju, koji je ovaj visoki dom na donošenje podnijela Vlada RH nakon što je istima provedena opsežna javna rasprava. Prijedlogom Zakona o vodama kao stožernom zakonu u vodnom gospodarstvu zadržavaju se dosadašnje pravna rješenja za sva pitanja vodnog gospodarstva kao i u važećem Zakonu o vodama. Osnovne izmjene u odnosu na važeći Zakon o vodama sadržane su u tome što se materija vodnih usluga isključuje i iz njega i prenosi u poseban novi zakon, Zakon o vodnim uslugama, a ujedno se ispravljaju određene nedosljednosti u prenošenju europskih prava u području voda u hrvatsko nacionalno zakonodavstvo. S obzirom da su do sada donesene 4 izmjene i dopune Zakona o vodama sukladno odredbama jedinstvenih metodološko nomotehničkih pravila potrebno je donijeti novi zakon. Prijedlogom Zakon o vodama kao i važećim Zakonom o vodama i nadalje se uređuju pravni status voda, vodnog dobra, i vodnih građevina, vodna područja, donošenje plana upravljanja vodnim područjima te drugih planskih dokumenata upravljanja vodama, zaštite voda i vodnog okoliša. Ovim Prijedlogom Zakona o vodama u potpunosti je osiguran kontinuitet u zaštiti voda kao dobra od interesa za RH koje sukladno Ustavu RH uživaju njezinu posebnu zaštitu, a ujedno to znači da ne postoji mogućnost privatizacije vodnog resursa jer su vode jedan od naših najdragocjenijih resursa oko čijeg statusa kao općeg dobra, duboko sam uvjeren postoje neupitni konsenzus. Isto vrijedi i za odredbe Zakona vezane uz status Hrvatskih voda pravne osobe za upravljanje vodama na koje se primjenjuju propisi o ustanovama. Kada govorimo o ciljevima zaštite voda to prije svega znači u duhu okvirne direktive o vodama EU čiji je prijenos osiguran najvećim dijelom upravo ovim Zakonom osigurati dobro stanje svih voda odnosno spriječiti daljnje pogoršanje, te zaštititi i poboljšati stanje vodnih ekosustava kao i s obzirom na ukupne potrebe za vodom, osigurati potrebne količine vode odgovarajuće kakvoće za različite gospodarske i osobne potrebe, za kopnene ekosustave i močvarna područja, zaštitu ljudi i njihovu imovinu odnosno zaštititi ljude i njihovu imovinu od poplava, te promicati održivo korištenje voda na osnovi dugoročne zaštite raspoloživih vodnih resursa. Među najvažnijim izmjenama u odnosu na sada važeći Zakon o vodama je da se trgovačko društvo hidrotehnički objekti kojim su Hrvatske vode jedini osnivač prema Zaključku Vlade Republike Hrvatske o smanjenju broja Agencija, Zavoda i Fondova trgovačkih društava integriraju u Hrvatske vode. Isto tako vodopravna inspekcija koja je i nadalje nadležna za inspekcijski nadzor nad primjenom ovog Zakona sukladno Zakonu o državnom inspektoratu ustrojene u Državnom inspektoratu. Kako bi se do kraja osnažio ... [[Govornik se ne razumije.]] koncept ovog Zakona, a i Zakona o vodnim uslugama, a s obzirom da su nam na raspolaganju velika bespovratna sredstva iz Europske unije odnosno Kohezijskih fondova, nema ekonomske racionalnosti da se ide u skupe kreditne aranžmane s privatnim koncesionarima uređaja za pročišćavanje otpadnih voda, stoga više ne postoji prema ovom Zakonu zakonska mogućnost davanja djelatnosti pročišćavanja otpadnih voda u koncesiju. Kada govorimo o prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o financiranju vodnog gospodarstva, ovim Zakonom između ostalog se osiguravaju financijske osnove lokalnog investiranja u EU diktirane projekte putem naknade za razvoj. S obzirom na to da je za održivo upravljanje europskim projektima potrebno osigurati nacionalnu lokalnu komponentu, te da se ista osigurava iz naknade za razvoj, donošenjem Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o financiranju vodnog gospodarstva uspostavlja se veza između obveze provedbe europskih projekata izvora lokalno financiranje istih tih projekata. Do sada se naknada za razvoj određivala na razini pojedinih jedinica lokalne samouprave, a novim zakonodavnim rješenjem ta se naknada uspostavlja odlukom jedinstvenog javnog isporučitelja vodne usluge na uslužnom području putem njegove skupštine koju čine predstavnici svih jedinica lokalne samouprave na tom istom uslužnom području. Time je postupak donošenja odluke o naknadi za razvoj pojednostavljen, prema logici se radi o naknadi čiji se prihod koristi na uslužnom području te se odlučuju o njoj sve jedinice zajedno na tom uslužnom području. Nadalje, ovim Prijedlogom Zakona propisana je dodatna namjena naknade za uređenje voda u korist jedinica lokalne samouprave. Do sada su sredstva te naknade bila namijenjena samo za izgradnju i održavanje građevina oborinske odvodnje, a predloženim izmjenama 10% naplaćene naknade jedinice lokalne samouprave moći će koristiti za podmirenje troškova nastalih pri obračunu i naplati naknade. Cilj ovog rješenja je osigurati financijsku pomoć jedinicama lokalne samouprave u smislu podmirenja troškova koji evidentno nastaju pri naplate same naknade. Također, radi povećanja učinkovitosti u području upravljanja sustavima detaljne melioracijske odvodnje, propisuje se da jedinice područne odnosno regionalne samouprave kao vlasnici navedenih sustava posredstvom Hrvatskih voda i na temelju odgovarajućeg ugovora, ulažu sredstva naknade za melioracijsku odvodnju ili druga sredstva svog proračuna za održavanje tih građevina. Naime, s obzirom da je postojećim Zakonom o vodama propisano da građevinama za detaljnu melioracijsku odvodnju upravljaju Hrvatske vode i da se financiranje gradnje i održavanje građevina za detaljnu melioracijsku odvodnju provodi prema Planu upravljanja vodama Hrvatskih voda iz prihoda ostvarenih po osnovi naknade za uređenje voda navedeno rješenje je logično i jedino moguće. Time je uspostavljen pravni temelj za stabilno i dugoročno financiranje i upravljanje građevinama za daljnju melioracijsku odvodnju. U Republici Hrvatskoj naime ima oko 24 tisuće kilometara kanala detaljne melioracijske odvodnje i tek polovica od toga je dovedena u funkcionalno stanje. Ostale odredbe ovog važećeg Zakona koje se odnose na melioracijsku odvodnju ostaju nepromijenjene odnosno i dalje su sredstva s osnova naknade za melioracijsku odvodnju, prihod jedinica područne odnosno regionalne samouprave koje i donose odluku o istoj, kao i vrše obračun i naplatu predmetne naknade. Poštovane dame i gospodo, zastupnice i zastupnici, treći Zakon iz paketa ovih Zakona je Prijedlog Zakona o vodnim uslugama. Strategijom upravljanja vodama iz 2008. godine, krovnim dokumentom vodnog gospodarstva, a kao odgovor na izazove koje predstavlja odnosno pred nas postavlja današnja i buduća provedba EU diktiranih investicija, te njihovi budući operativni troškovi nastali izgradnjom uređaja za pročišćavanje otpadnih voda i pojačanim ulaganjima u ispravnost vode za ljudsku potrošnju, određena je naime i predviđena reforma vodnih usluga, i utvrđenja strateška odrednica o integraciji isporučitelja vodnih usluga na velikim uslužnim područjima. Ponovit ću riječi o Strategiji upravljanja vodama iz 2008. godine. Danas jedanaest godina kasnije pred vama je Prijedlog Zakona o vodnim uslugama kao odgovor na potrebu provedbe upravo cjelovite reforme vodno-komunalnog sektora u Republici Hrvatskoj, nakon opsežnih analiza koje smo u proteklom razdoblju proveli, brojnih konzultacijskih sastanaka, konačno reforme s kojom su se složili svi ključni dionici, Udruga gradova i općina, Hrvatska grupacija vodovoda i kanalizacije. U ovom dugom periodu od donošenja Strategije do danas, upravljanje vodama do ovog Prijedloga Zakona bilo je i više neuspjelih pokušaja reforme. Očekujemo da će i ovaj Prijedlog Zakona, dakle Prijedlog Zakona o vodnim uslugama u saborskoj raspravi izazvati najviše primjedbi i sugestija uvaženih kolegica i kolega saborskih zastupnica i zastupnika s obzirom na reperkusije koje ovakav reformski zahvat nosi. Dozvolite da prije nastavka napomenem par bitnih pokazatelja za djelatnost javne vodoopskrbe i javne odvodnje u Republici Hrvatskoj. Na razini države i priključenje na sustav javno vodoopskrbe omogućeno je za 94% ukupnog stanovništva, dok je stvarna priključenost nešto manja, iznosi oko 86%. Što se tiče pokrivenosti sustavima javne odvodnje i pročišćavanja otpadnih voda, tu je situacija znatno lošija. Mogućnost priključenja na sustav javne odvodnje još uvijek je nedostatna i iznosi tek 56% na razini Republike Hrvatske, a stvarna priključenost je 53%. To znači da komunalne otpadne vode još uvijek gotovo na razini polovine stanovništva i poslovnih subjekata ne dolaze do pročišćača odnosno ne skupljaju se, ne pročišćavaju na propisani način odnosno završavaju u podzemnim i površinskim vodama. Unatoč visokoj mogućnosti priključenja na sustave javne vodoopskrbe imamo problem nedopustivo velikih gubitaka iz vodoopskrbnih sustava koji se prosječno na razini države kreću oko 50%. Tu je i problem postojanja oko 200 lokalnih vodovoda koji nisu pod upravljanjem javnih isporučitelja, a u kojima se kontrola zdravstvene ispravnosti vode za ljudsku potrošnju obavlja neredovito ili se uopće ne obavlja. U tom pogledu moramo postići značajan razvoj, najprije zbog nas samih, zbog postizanja zdravstvenih standarda naših građana, te zbog očuvanja voda i vodnog okoliša, bez čega neće biti ni gospodarskog razvoja pojedinih krajeva RH, posebice ne razvoja turizma koji je jedna od, naglasimo to, najznačajnijih gospodarskih grana u RH. Dodatno na ostvarenje razvoja odnosno reforme vodnog komunalnog sektora obvezali smo se na neki način i pristupanjem RH EU i preuzimanjem obveza koje iz tog pristupanja proizlaze. Što je temeljni cilj ovog zakon? Temeljni cilj ovog zakona koji se s pravom može proglasiti reformskim zakonom, RH osigurati da buduća priuštivost cijene vode građanima i poslovnim korisnicima nakon provedbe europskih projekata odnosno investicija ne pređe 3% neto raspoloživog dohotka kućanstva na godišnjoj razini. Zadržavanjem današnjih malih vodoopskrbnih područja, posebice onih u kojim prevladava ruralno stanovništvo s nižim primanjima i kao malih neučinkovitih javnih isporučitelja, taj cilj se nikako ne može postić. Naime, ova reforma je nužno s obzirom na značajnu investiciju u vodno komunalnom sektoru u vrijednosti od 3,7 milijardi EUR-a koje se planiraju do kraja 2023.g., a na koje smo se još jednom obvezali spomenutim Ugovorom o pristupanju RH EU. Radi se o obvezama prema Direktivi o pročišćavanju komunalnih otpadnih voda i Direktivi o kakvoći vode za ljudsku potrošnju. Sredstva koja su nam na raspolaganju iz europskih fondova za rješavanje ove problematike, dakle, čekaju, međutim, njihova apsorpcija ovisi prije svega o našim administrativnim, financijskim, konačno o svim drugim kapacitetima. Držimo da nije upitno trebamo li reformu, nego kako istu provesti što brže i učinkovitije, a u cijenu vodne usluge učiniti prihvatljivom svim građanima. Do ovih zaključaka došli smo nakon izrađenih brojnih studija analiza koje su pokazale da je ovako usitnjeni kadrovski potkapacitiran sektor vodnih usluga u potpunosti neodrživ, te da nije u stanju provesti projekte o kojima sam govorio, te u zadanim rokovima na način da nakon provedbe tih projekata uspostavno ispravnim upravljanja izrađenim vodnim građevinama cijenu vode za korisnike učinimo prihvatljivom, dakle, ispod 3% neto raspoloživog dohotka po kućanstvu godišnje. Što se događa provedbom ovog zakona? Provedbom ovog zakona odnosno u potpunosti izmjenama na terenu osigurat će se dostupnost kvalitetne vodne usluge svim građanima i poslovnim korisnicima u RH pod izjednačenim uvjetima na pojedinim uslužnim područjima, a djelatnost vodnih usluga zadržava se u javnom sektoru, što ujedno predstavlja i antiprivatizacijsku narav ovog Zakona o vodnim uslugama. Važno je naglasiti da u ovom trenutku u RH još uvijek postoje 73 jedinice lokalne samouprave koji nisu osnivači niti jednog isporučitelja vodnih usluga, te one u ovom trenutku ne ostvaruju svoje pravo na razvoj u pogledu vodnokomunalne infrastrukture unatoč činjenici da u RH u ovom trenutku imamo oko 190 isporučitelja. U cilju ravnomjernog razvoja sveukupnog područja RH ovim zakonskim rješenjem osigurava se pristup svim jedinicama lokalne samouprave na uslužnom području u temeljni kapital javnih isporučitelja vodnih usluga na tom istom uslužnom području. U cilju osiguranja interesa RH propisuje se obveza integracije postojećih javnih isporučitelja u jedinstvenog javnog isporučitelja na uslužnom području pripajanjem najvećem postojećem javnom isporučitelju na uslužnom području koji se treba formirati prema kriterijima minimalne isporuke od dva milijuna kubnih metara vode godišnje, iznimno s mogućim odstupanjima od 10%. Time će se realizirati pravilo o jednom isporučitelju na jednom uslužnom području koje je društvo kapitala čiji su osnivači sve jedinice lokalne samouprave na tom istom uslužnom području. Nadalje, određuje se osnove ustrojstva budućih integriranih jedinstvenih javnih isporučitelja vodnih usluga. S obzirom da se zadržava ustrojstveni oblik javnog isporučitelja vodnih usluga kao trgovačkog društva, za skupštinu društva su rezervirane ovlasti donošenjem najvažnijih odluka za upravljanje društvom, dakle, poslovnog plana, odluke o cijeni vodnih usluga, odluke o naknadi za razvoj, opći uvjeti isporuke vodnih usluga itd. Jedan od najvažnijih dijelova poslovnog plana je plan gradnje i održavanja komunalnih vodnih građevina, te plan zaduživanja u dijelu koji se odnosi na istu tu gradnju. Kako u radu skupštine društva ne bi došlo do majorizacije većih jedinica lokalne samouprave kao članova društva nad manjima, a ujedno da se spriječi opstrukcija malih jedinica lokalne samouprave, uveden je institut tzv. dvostruke većine pri donošenju najvažnijih odluka, to je poslovni plan odluka o cijeni vodnih usluga, opći uvjeti isporuke vodnih usluga, odluka o naknadi za razvoj, godišnje izvješće o izvršenju poslovnog plana. S obzirom na to da je cijena vodne usluge jedna od najvažnijih pitanja za naše građane, stvaraju se pretpostavke za ujednačavanje cijene vode na uslužnom području, što je osobito bitno za naša rijetko naseljena područja, osobito otoke, brdsko planinska područja, gdje bi u protivnom stvarna cijena voda, posebice nakon europskih investicija bila iznimno visoka dok se na predloženi način ujednačava. Istovremeno uspostavlja se sveobuhvatna ekonomska regulacija cijene vodnih usluga i naknade za razvoj putem vijeća za vodne usluge čiji je cilj spriječiti monopolske i visoke tarife, ali i podcijenjene tarife. Neovisni ekonomski regulator u formi vijeća za vodne usluge na razini središnje države djeluje radi osiguranja sustavne i ujednačene ekonomske analize i nadzora nad troškovima jedinstvenog javnog isporučitelja vodnih usluga i osiguranjem socijalno priuštive cijene vodnih usluga. Posebno je važno naglasiti a uvažavajući naše građane kao potrošače i njihovu zaštitu da se predlaže propisati obveza prethodnog i javnog savjetovanja u cijeni vodne usluge i općim uvjetima isporuka vodnih usluga na pojedinom vodnom području. Dodatno uređuje se socijalna cijena vodnih usluga koja se primjenjuje univerzalno i na javnu vodoopskrbu i na javnu odvodnju uključujući i pročišćivanje otpadnih voda kako na fiksni tako i na varijabilni dio cijene vodnih usluga a koja se dosad primjenjivala samo na varijabilni dio cijene vodne usluge i javne vodoopskrbe. Nadalje ovim zakonom u cilju racionalne potrošnje vode i plaćanja prema stvarnoj potrošnji propisuje se pravo na ugradnju pojedinačnih vodomjera za posebni dio nekretnina u već izgrađenim zgradama ako za to postoje tehničke pretpostavke dok je do sada to pravo bilo uspostavljeno samo za novu gradnju. Uvažavajući potrebu stalnog pristupa vodi za ljudsku potrošnji propisuje se obveza isporučitelja osigurati alternativnu isporuku odnosno dostupnost isporuke vode za ljudsku potrošnju od minimalno 50 litara po članu kućanstva dnevno čak i u slučajevima skrivljenih obustava isporuke primjerice zbog neplaćanja računa ili oštećenja vodomjera. Hrvatski sektor vodnih usluga imaju razdoblje od 2008. odnosno 2009. manje ili više spontan a nerijetko i kaotičan razvojni put koji je dosegao svoje institucionalne limite danas kad smo suočeni sa diktiranim investicijama iz EU-a. Svjesni smo svih njegovih ograničenja i nedostataka i jasno nam je da je put koji je zacrtala Strategija upravljanja vodama iz 2008. g. bio ispravan međutim reforma koja je tada trebala uslijediti do dana današnjeg se nije provela zato držimo da je ta reforma jedina opcija koja nema alternativu. Odredbe ovoga prijedloga zakona su detaljno identificirale glavne probleme sektora vodnih usluga te pažljivo izbalansirale prava, obveze i odgovornosti svih njegovih aktera. Kao što sam rekao i na početku predstavljanja ovog djela zakonskih rješenja pored prijedloga Zakona o vodama odnosno prijedloga Zakona o financiranju vodnog gospodarstva, Zakon o vodnim uslugama doista je zakonodavni akt koji predstavlja barem u zakonodavnom smislu potpuni zaokret u sektoru vodno-komunalnog gospodarstva u RH. Vjerujemo da donošenje ovog zakona i implementacija, prije svega integracija na terenu u kontekstu smanjenja prije svega broja isporučitelja, kreiranja znatno manjeg broja vodno-uslužnih područja nosi sa sobom upravo ono što smo mi kao predlagatelj ovog zakona htjeli a to je prije svega smanjenje odnosno uravnoteženje cijene vodnih usluga za sve naše građanke i građane ispod razine od 3% neto raspoloživog dohotka po kućanstvu godišnje, to je šansa za male sustave prije svega, sustave u općinama i gradovima koji se nalazi na periferiji velikih sustava i koji do sada nisu doživjeli potrebna ulaganja i konačno kao rezultat njihovog povećanja i životnog standarda svojih građana. To je dakle čitav niz pozitivnih eksternalija koje proizlaze iz integracije odnosno reforme vodno-komunalnog sektora. Nadamo se da ćete vi zastupnice i zastupnici u Hrvatskom saboru prepoznati ovakve ideje koje stoje iza zakona, doista iza zakona koji sam po sebi predstavlja značajnu reformu u funkcioniranju dosadašnjih sustava vodno-komunalnog gospodarstva u RH, posebice zastupnice i zastupnici koji predstavljaju naše općine i gradove, dakle načelnici, načelnice, gradonačelnice i gradonačelnici jer doista ovakav integrirani sustav odnosno rješenje koje on nosi, držimo da nosi benefit za veliku većinu naših građani i građana i za sustav u cijelom. Hvala vam lijepa još jednom i unaprijed zahvaljujem na konstruktivnoj raspravi.
Hvala lijepa i vama g. ministre, tražilo je repliku polovica prisutnih zastupnika, 15. Idemo redom, prvi je g. Stričak.
Hvala potpredsjedniče, kolegice i kolege, ministre. Naravno da podržavam donošenje ovih zakona, vode su resurs budućnosti i trebamo sve poduzeti da ih zaštitimo i da se s njima racionalno upravlja. Osim toga, moram izraziti zadovoljstvo radom ministarstva i Hrvatskih voda i naravno Vlade u cjelini kad su pitanju investicije na području investicije na području Varaždinske županije. Mislim da je svima poznato da je područje Varaždinske županije bogato vodama, područje gdje teku 4 rijeke, Drava, Plitvica, Bednja, Lonja i da ih je trebalo i da ih treba zaštititi, naravno da treba i upravo zbog toga se gradi 7 aglomeracija vrijednosti oko milijardu i 700 milijuna kuna. Paralelno s time se grade obrana od štetnog djelovanja voda odnosno nasipi, jučer smo imali prilike potpisati prvi ugovor vezano za općinu Cestica vrijednosti 26 milijuna kuna gradnje nasipa a u pripremi je još obrana od štetnog djelovanja rijeke Bednje i Plitvice vrijednosti preko 200 milijuna kuna i na tome vam hvala.
G. Stričak, hvala. Želite odgovoriti ili ćete na kraju? Dobro, vi recite kad želite odgovoriti. Drugu repliku ima g. Vranješ. Gđa, Vranješ, oprostite, nikako se ne mogu na promjenu prezimena, izvolite, ispričavam se, stvarno se ispričavam.
Poštovani ministre, s područja kojeg dolazim, vodne usluge obavlja Vodovod Makarska s gotovo 4 milijuna kubika isporučene vode. Prema ovom zakonu ono prema kada bismo gledali isporučenu vodu, može djelovati kao samostalno ali isto tako znamo da ovaj zakon ne jamči da će to područje ostati samostalno. Stoga, moramo pogledati druge članke jer kada gledamo kako se razmatra u slučaju pripajanja upravljanja tim područjem, izgleda da bi područje naše susjedno kojem bismo se pripojili u upravljanju takvim područjem već u prednosti, jače, veći broj odnosno jača argumente i glasovanje imalo područje koje iscrpi 100 litara vode, klorira ga, isporuči, od tih 100 litara naplati tek 8 koji u prošlosti je nenamjensko trošilo sredstvo uključujući i sredstva Ministarstva zaštite okoliša i fonda kojima su se otpisivali takvi dugovi, stoga smatram za solidarnost jesmo ali ne i za nenamjensko trošenje i da oni koji nisu sposobni u upravljanju sudjeluju snažnije nego oni koji doista su se brinuli da u prošlosti smanje onaj dio gubitaka vode i ne naplate. Hvala.
Hvala lijepa, gđa. Vranješ. Dobro, g. Podolnjak.
G. ministre, u zakonu koji predlažete u odnosu na postojeći Zakon o vodama, ako sam dobro uočio, vi ste u potpunosti izostavili jedno poglavlje koje je čini mi se jedino koje je izostavljeno u novom prijedlogu zakona a to je poglavlje o javnoj vodoopskrbi i javnoj odvodnji. I vi ste nekoliko odredbi o javnom isporučitelju ugradili ovaj drugi zakon međutim čitavo poglavlje koje govori da je javna vodoopskrba, javna služba od interesa za jedinice lokalne samouprave, da je riječ o javnim isporučiteljima vodne usluge u kojima sve udjele imaju lokalna samouprava posebno načela koja su bitna za komunalno gospodarstvo, pod kojim načelima se obavlja ta djelatnost, to je zapravo nestalo jer to sve što je u ovom zakonu postojećem sadržano, možda ste samo u nekim odredbama ugradili u ovaj novi zakon koji predlažete u područjima međutim najvažniji dio mislim da niste ugradili a mislim da je bilo bolje rješenje da ste cijelo poglavlje o javnoj vodoopskrbi zadržali u predloženom zakonu jer ju nemamo tu djelatnost u Zakonu o komunalnom gospodarstvu. Hvala.
Hvala, hvala lijepa. G. Prelec, a ne, hoćete odgovoriti, izvolite, g. ministre.
Evo dopustite prije svega da zahvalim poštovanom zastupniku na sugestiji odnosno na komentaru a to je Zakon o vodama članci 4. i 5., članak 4. odnosi se opći interes i javnu službu a članak 5. odnosi na načela o kojima o kojima govorite. Apsolutno smo spremni za dodatne komentare i pojašnjenja ukoliko je to potrebno međutim držimo da nismo izostavili najznačajniji dio odredbi koje spominjete. Hvala lijepa.
Idemo dalje, g. Prelec.
Hvala poštovani predsjedavajući, poštovani ministre. Pa evo, mogu reći da su ovo dobri zakoni, sva 3 zakona i da možda uz neke dodatke između ova dva čitanja, da će to biti zakoni koje ćemo mi apsolutno podržati. Možemo čak reći da su oni u jednom djelu i reformski. Ali ja bi sad napravio jednu konstataciju a to je da je Vlada SDP-a još 2015. g. u nacrtu Prijedloga Zakona o vodnim uslugama, u 2015. savjetovanje sa zainteresiranom javnošću, u 5. mj. i u 9. mj. javnu raspravu napravila jedan takav gotovo bi ja reko identičan zakon koji u jednom velikom, velikom djelu je kao i ovaj zakon koji danas vi nudite. Da li se vi sa ovom konstatacijom da je takav sličan nacrt zakona Vlada SDP-a još 2015. dala u proceduru i da li je to točno po vašem mišljenju? Hvala.
Hvala i vama. G. Vešligaj.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani ministre sa suradnicima. Pa evo ja ću imati jednu primjedbu na ovaj zakon a odnosi se zapravo na uslužna područja odnosno na kriterije od ovih 2 milijuna m3 koji je ovdje previđen, smatram da nije dobro da je to jedini kriterij, da smo trebali u obzir uzeti svakako i samoodrživost, jednu financijsku stabilnost, jednu učinkovitost javnih isporučitelja na uslužnim područjima koja se predviđaju, koja nismo dobili niti ovdje u zakonu, još uvijek ne znamo za njih i omogućiti zapravo i onim javnim isporučiteljima koji isporučuju manje vode od ovih 2 milijuna također da se mogu formirati uslužna područja. Imamo brojne primjere vodoopskrbnih sustava koji funkcioniraju diljem Hrvatske i samoodrživi su, dakle financiraju svoje redovne djelatnosti iz svojih prihoda a do sada su, a recimo za kapitalne investicije bile financirane iz proračuna jedinica lokalne samouprave što i sada ostaje. Hvala.
Hvala. Izvolite, g. ministre.
Zahvaljujem se na vašem komentaru, zastupniče Vešligaj. Međutim ideja upravo nije u tome da oni koji su uspješni ostanu sami. Ideja integracije i doista to ovaj oblik integracije nužno sa sobom nosi je da oni koji su uspješni svoj no how nazovimo ga takvim, dakle svoje znanje i iskustvo i u konačnici i administrativni i financijski kapacitet u okrupnjavanju kao predvodnici podijele sa onima slabijima. Nama se u ovom trenutku odnosno tijekom dugog niza godina upravo se dogodila krajnja fragmentacija sustava vodno-komunalnih usluga u Rh gdje jaki, veliki, ne nužno veliki ali jako funkcioniraju dobro a slabiji su ostavljeni odnosno prepušteni na milost i nemilosti uvjetima koji vrlo često nisu dobri. Sustav integracije odnosno kreiranja uslužnih područja i znatno manjeg broja isporučitelja upravo ide za tim da se ukrupnjavanjem dođe do boljih odnosno trajno bolji rješenja. Hvala lijepo.
Hvala i vama. G. Đakić.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče Hrvatskog sabora, g. ministre. Da, ovi zakoni imaju svoju reformski karakteristiku i ja ih u biti podržavam u takvom smislu osim Zakona o vodama koji explicite ne mogu podržati zbog članka 110. jer 10 g. iza nas od 2009. g. do 2019. g. je zabrana eksploatacije šljunka i pijeska na neobnovljivim izvorima ali taj naslov toliko bode u oči da se ne može ništa dogoditi u ovih 10 g., svi gospodarstvenici su propali, rijeke su pune naplavina, vodni putevi su zakrčeni, naslage stoje i danas, eksploatacija koja je omogućena u daljnjim stavkama 2. i 3. apsolutno nitko je u ovih 10 g. nije dobio stoga ukoliko ne promijenimo taj članak 110. da ne bude na početku zabrana eksploatacije, ja sigurno neću za njega glasati.
Vrijeme. g. Đakić, hvala, hvala na razumijevanju. G. Križanić.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre sa suradnicom, danas ću u svojoj raspravi ja govoriti o štetama od elementarnih nepogoda nakon poplava koje su posljedica izlijevanja rijeka iz svojih korita. To je, to se između ostalog pripisuje ne čišćenju koritu rijeka i nakupljanju šljunka i pijeska, a posljedično dizanju korita. Neke nove informacije koje smo danas dobili na odboru govore o tome da se korita rijeka ipak ne dižu, pa mene zanima da li vi ili pomoćnica vaša može odgovoriti, pogotovo na rijeci Dravi zbog hidrocentrala. Taj vaš komentar bi mi bio važan u nekim daljnjim prosudbama jer s jedne strane dolaze informacije da se korita rijeka dižu zbog naslaga šljunka i pijeska, a s druge strane struka govori da to nije točno. Ako možete odgovoriti. Hvala vam.
Gospodine ministre.
Kolega Križaniću prije svega zahvaljujem na vašem komentaru ali i na pitanju. Doista postoji u dijelu javnosti fama da je u posljednjih 10-tak godina došlo do dizanja korita rijeka, struka ide u drugom smjeru. Kaže da je zapravo u posljednjih 10-tak godina uslijed čitavog niza čimbenika došlo do produbljivanja riječnih korita u RH. Naravno, ove pojave odnosno ovi fenomeni su prije svega fenomeni koje treba pojašnjavati struka pa ne bih ulazio u detaljne analize iako su one koliko znamo dostupne, no o tom potom. Što se tiče eksploatacije kao načina rješenja ovog problema ja ću podsjetiti prije svega na činjenicu da RH odnosno 37% kopnenog teritorija RH je pod Naturom 2000 što znači i značajno pridržavanje pravilima koje ona nosi [[Upadica: Hvala.]] u pogledu biljnog i životinjskog svijeta.
Gospodin Bulj.
Hvala lijepo, ministre svima je cilj da bude što jeftinija voda, da isporučitelji na uslužnim područjima koji nisu sad definirani osim m3 koji ste nabrojili, nisu definirani, da je cilj da bude jeftinija voda. Naravno da bi to moglo jednostavno biti. Ukinimo PDV za vodu što bi bilo minimum minimuma jer voda je naše bogatstvo, nacionalni i svih nas građana, to je prvo. Drugo, mi moramo zaštititi što ste poduzeli da mi uopće imamo vodoopskrbu kao npr. u Splitu jer je Jadro zatrovano, znamo da ljudi ne koriste u Splitu danima vodu, dok u isto vrijeme i izvore rijeke Cetine sa štetnim projektima se želi uništiti, a poglavito sa u Lečevici sa odlagalištem otpada regionalnim. Mi tribamo najprije zaštititi da imamo mogućnost uopće dostavljati vodu u ta područja, a ne lošim potezima ekološkim u srce Dalmatinske zagore napraviti od regionalno odlagalište otpada, pa će nam se dogodit isto šta i na Marinšćni, a znamo da su tamo i podzemne rijeke, da imamo ogromne [[Upadica: Vrijeme.]] ogromne povezane te ovaj krška područja. Zaštitite to to će biti puno bitnije. Hvala.
Hvala, hvala. Izvolite gospodine ministre.
Poštovani zastupniče Bulj prije svega cijenim vaše zalaganje za zaštitu okoliša u kontekstu vaše kritike odnosno vašeg izlaganja naveli ste čitav niz okolišnih aspekata, s obzirom da nisam na toj razini ekspertize koju ste pokazali odustat ću od čitavog niza odgovora koje bih trebao dati. Dakle, da naš cilj je da cijena vode bude priuštiva i to ovaj zakonski okvir sa sobom i nudi. Bez integracije, realizacija projekata, aglomeracija posebice kao što sam rekao na perifernim dijelovima sustava učinit će to da će konačno cijena vodnih usluga biti znatno veća od 3% neto raspoloživog dohotka po kućanstvu godišnje i to je ono što želimo izbjeći. Hvala.
Gospodin Vlaović.
Hvala, gospodine ministre spominjali ste EU sredstva i do sada negdje preko milijardu EUR-a dostupnih bit će ovih dana locirano skoro sve na projekte pripremljene u Hrvatskim vodama i vašem ministarstvu. Kritika je da sporo pripremate projekte, a dokaz da je tako je da je do sada ugovoreno odnosno izvedeno radova i situirano svega 9,6%. Zašto je tome tako, zašto se to tako sporo radi? Propuštamo povući ta sredstva i zaposliti domaću građevinu i osigurati dostupnost vode. I drugo pitanje, zašto uredbom rješavate, uredbom Vlade ovih 35 vodoisporučitelja za vodna područja, zašto to nije išlo javno kroz zakon, a ne na Vladi, hoćete opet politički odlučivati i hoće li opet vodu od Vinkovci preuzet i Slavonski Brod kao što je preuzeo Sikirevce. Hvala.
Gospodine ministre odgovor.
Poštovani zastupniče Vlaoviću, dakle hvala na pitanjima i na komentarima, dakle uredba je prije svega tu da popuni prostor do donošenja zakona, što se tiče ovog prvog dijela vašeg pitanja o iskoristivosti europskih sredstava, dakle u Operativnom programu konkurentnost i kohezija za područje vodnog gospodarstva predviđeno je milijardu i pedeset milijuna EUR-a. Dobro ste naveli mi smo u ovom trenutku ugovorili cjelokupnu alokaciju i zapravo ugovoren je nešto veći iznos. Ono što želim naglasiti i vi ste toga vjerojatno svjesni i vi ste toga vjerojatno i svjesni jeste činjenica da RH odnosno ministarstvo odnosno Hrvatske vode nisu korisnici tih sredstava, korisnici tih sredstava su lokalni vodovodi odnosno vodno komunalna poduzeća i jedino i samo o njima ovisi dinamika realizacije. Dakle, definitivno ne o meni, o vama, o ministarstvu, o Hrvatskim vodama.
Gospodin Dobrović.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, pozdravljam ministra i pomoćnicu ministra. Definitivno okrupnjavanje znači dobro rješenje za mnoge sredine u Hrvatskoj dakle s time se slažem. Međutim, ono što bode oči je postojanje jednog jedinog kriterija a to za zemlju toliko raznoliku nije dobro dakle, ne može biti jedan jedini kriterij a to je količina isporučene vode godišnje. I najbolje je da onda se u odgovorima obrazlaže kako postoji evo uslužno područje, višekratno simulirana analiza dakle analiza koja ima više ... [[Govornik se ne razumije.]] simulaciju pa me zanima postoji li taj dokument i može li se vidjeti dakle kao neka tehnička podloga za ovakvu odluku? Hvala.
Hvala lijepa. Da, izvolite g. ministre.
Evo se prije svega g. zastupniku Dobroviću na komentaru pa i na način i potpori integraciji vodno-uslužnih područja. Što se tiče kriterija za okrupnjavanje, da, doista Hrvatska je doista zemlja koja nosi u pojedinim regijama, u pojedinim područjima, županijama na razini jedinica lokalne samouprave čitav niz specifičnosti i u potpunosti ću se složiti tu s vama, g. Dobroviću, međutim moramo imati na umu činjenicu da su to iznimke koje potvrđuju pravila. Dakle mi ovom reformom odnosno ovim zakonskim paketom prije svega Zakonom o vodnim uslugama želimo kreirati pravilnik. Sve studije odnosno sve simulacije pokazale su da ispod razine od 2 milijuna m3 jednostavno integracijski proces odnosno njegovi rezultati u konačnici ne urađaju brojem područja i njihovom veličinom koja može administrativno i financijski u konačnici funkcionirati pozitivno nakon europskih projekata, sve studije rađene su na razini Hrvatskih voda.
Hvala. G. Bunjac.
Hvala lijepa. Ministre Čorić, znači Hrvatska je prema statistici zemlja koja ima najviše vode u EU-u po glavi stanovnika. I sad me zanima ako smo zemlja najbogatija vodom, kako to da kubik vode u Zagrebu košta za oko 1 kn više nego u Njemačkoj i Nizozemskoj, za oko 6 kn više nego u Švedskoj, gotovo za 200% više nego u Mađarskoj, kako komentirate činjenicu da je u Irskoj voda besplatna a čak da je u Saudijskoj Arabiji koja uopće nema izvore vode nego dobiva iz mora, litra vode košta manje od 1 kn? Znači kako je moguće dakle da Hrvatska kao najbogatija zemlja vodom ima ujedno najskuplju vodu? Hvala lijepa.
Hvala i vama. G. Ministre, izvolite.
Zahvaljujem se g. Bunjcu na primjedbama. Na čitavom nizu pitanja, g. Bunjac, ja doista nemam podatke koje ste iskazali u svom izlaganju međutim to je pitanje moje nepotpune informiranosti po pitanju cijene vode u zemljama koje ste naveli. Međutim ono što mogu pojasniti jeste cijena vode u odnosu na neke druge sustave. Ona ne proizlazi iz činjenica da neka zemlja u rezervama obiluje ili ne obiluje ogromnim količinama vode, ona proizlazi prije svega iz troškova ulaganja amortizacije odnosno održavanja sustava koje u nekoj zemlji funkcioniraju. Ja sam u svom uvodnom izlaganju naveo i mi od toga ne možemo pobjeći, to je u konačnici plod funkcioniranja sustava u zadnjih 70-ak godina da u ovom trenutku u Hrvatskoj gubimo 50% vode dakle to vam govori prije svega u prilog tezi u kakvom stanju se sustav kao takav nalazi i mi to i ovom reformom možemo i moramo promijeniti. Hvala lijepo.
Hvala i vama. G. Pranić.
Hvala g. potpredsjedniče, uvaženi ministre, kolegice i kolege. Apsolutno su podržati ovaj Prijedlog Zakona o uslužnim vodnim ovim područjima, svi znamo i sam dolazim iz ruralnih krajeva Hrvatske da naša mala poduzeća više rade odnosno na granici rentabilnosti i dolazi jednostavno do pucanja, jedini način preživljavanja njih ali i ljudi na tom području je okrupnjivanje sa većim sustavima gdje se mogu tako pokrpati gubici i sanirati određeni nedostaci u vodovodnim mrežama. Mi znamo činjenicu da se prostor Hrvatske prazni, ne prazni se prostor ni Splita ni Zagreba nego se prazni prostor ruralnih krajeva i taj mali broj korisnika se osjeti svake godine po potrošnji upravo onih najkritičnijih isporučitelja vode. Prema tome, smatram da je ovaj zakon, zakon koji će ostaviti na životu te firme kroz veća okrupnjavanja ali i ljude na ovim područjima jer će se rapidno smanjiti cijena vode.
Hvala. Izvolite, g. ministre.
Hvala lijepa zastupniče Praniću, iskreno zahvaljujem na komentaru i na potpori. Doista i to ču još jednom naglasiti, integracija koju ovaj set zakona, posebice Zakona o vodnim uslugama je proces koji dovodi u ravan male vrlo često zanemarene dijelove sustava u odnosu na velike dijelove sustava koji su uspješni financijski i kadrovski dovoljno snažni. Hvala lijepo.
Gđa. Alfirev.
Hvala poštovani potpredsjedniče. G. ministre, evo drago mi je što ste tu danas i možete odgovarati na ova pitanja. Dolazim iz kraja koji zapravo se koristi vodu i najviše zapravo pitka voda ovisi o kvaliteti vode Krke a znamo da je NP Krka na rijeci Krki i zaista nam je važno i da se kvalitetno upravlja i tom javnom ustanovama stoga evo kad već niste ostavili, izabrali na ovom novom natječaju čovjeka koji je 4 g., malo manje, uspješno upravljao nacionalnim parkom onda vrlo iznenađuju i vaši kriteriji odabira mada se radi o vašim unutarstranačkim problemima ali je zabrinjavajuće kako doktorat jedan ipak nije važan u odabiru kandidata.
Hvala lijepa. G. ministre, izvolite.
Zahvaljujem se gospođo Alfirev na vašem komentaru, moram priznat da je tijek vaših misli u postavljanju ovaj ovog pitanja zapravo me ponukao da i odgovorim, čestitam vam na tome. Dakle, što se tiče upravljanja Nacionalnim parkom Krka u kontekstu činjenice da se on nalazi u području iz kojeg dolazite, ako sam dobro shvatio, ja sam siguran da s tim upravljanjem neće biti nikakvog problema. U trenutku kada je izabrana nova ravnateljica Nacionalnog parka Krka, ja sam i to naveo, poželio sam joj prije svega da Nacionalni park Krka vodi uspješnije od dosadašnjeg ravnatelja kojem sam tom prilikom i zahvalio na svemu što je u svom četverogodišnjem mandatu i učinio. Toliko na odgovor na vaše pitanje. Što se tiče doktorata znanosti kao takvog, dakle još jednom ću naglasiti činjenicu da je u tom, a vjerujem da će u konačnici hrvatsku javnost zanimati da je u tom procesu stručno povjerenstvo se prije svega orijentiralo na plan rada kandidata i na razgovor o njegovim planovima koji je vođen pred stručnim povjerenstvom. I u tom kontekstu držimo da smo izabrali najboljeg kandidata [[Upadica: Hvala lijepa.]] i ja sam svoje stručno povjerenstvo i poslušao. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Gospodin Mišić.
Hvala potpredsjedniče sabora, poštovani ministre ja smatram da je ovo jedan lijep iskorak u promjeni ovih zakona i smanjivanju isporučitelja vode, da se jednom od tih 20, 30 koliko će ih biti ukupno moći će se voditi bolje račun, računa o kvaliteti vode, o kvaliteti svega na kraju i samog sustava s jednog mjesta nego sa 15 mjesta. Mislim da je ovo dobro s tim što mislim da bi trebalo voditi računa i o cijenama vode naravno, nadam se da će u budućnosti i voda biti negdje izjednačena i čak smanjena ukoliko ovih 50% koje ste maloprije rekli ne bude isticalo negdje u nekakvu u zemlju je li, koji ne pratimo. Pošto smo bogati s vodom nadam se u budućnosti da će i građani osjetiti promjene baš na cijenama, koje negdje variraju pa čak su negdje i preskupe gledajući danas kako [[Upadica: Hvala.]] kakve su na tržištu. Hvala vam.
Da odgovorite, hoćete odgovoriti, izvolite.
Poštovani zastupniče Mišiću prije svega zahvaljujem na potpori zakonu, doista i nama je jedan od ključnih ciljeva ove integracije i svega onoga što dolazi nakon nje, dakle po realizaciji Europskih projekata priuštiva cijena vode za naše građane, ali isto tako i sigurna i čista, dakle zdravstveno ispravna voda. Još jednom ću naglasiti činjenicu da u ovom trenutku u RH funkcionira 200 lokalnih vodovoda kod kojih nismo u stanju iskontrolirati uvjete isporuke vode našim građankama i građanima. I to jednostavno u dugom roku nije moguće i ne možemo tolerirati. Hvala vam lijepo.
I na kraju gospodin Žagar, pod Ž.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi ministre ako se pogleda i Projekt Slavonija onda se vidi zapravo da su najozbiljniji projekti i najizdašniji upravo u dijelu vodoopskrbe i odvodnje. S tim u vezi i ovaj zakon nije samo naš izbor nego i nužnost i s te strane razumijem da je okrupnjavanje bitno jer je ovo postavljeno pitanje oko povlačenja sredstava iz Fondova EU, je u tom smislu okrupnjavanje bitno jer mi imamo danas puno parcijalnih predimenzioniranih projekata. Bit će tu još vjerojatno korekcija s obzirom na odlazak stanovništva i svega. Međutim, ono što mene brine u ovom zakonu, inače zakon treba podržati, brine me naveli ste ovdje mogućnost upravljanja građenjem, održavanjem građevina za navodnjavanje. Kratko je u replici da se problematizira to, zapravo ta odredba i druga stvar, stavili ste unatoč što velikim sustavima koji će sad biti izvođenje priključaka na vodovodnu mrežu. Mislim da nam to ne treba, ostavimo nešto i obrtnicima da rade, mislim da je u ovom dijelu to previše.
E hvala lijepa, idemo. Izvolite odgovor.
Evo samo, prije svega gospodine zastupniče hvala na komentarima. Što se tiče ovog izvođenja priključaka to je i danas praksa i tu se nismo odmakli puno od dosadašnje prakse. Što se tiče ovih građevina za navodnjavanje to je zapravo, tu želimo iskoračiti, recimo tako je li, u pozitivnom smjeru barem mi držimo da je to tako moguće. Hvala vam lijepo.
Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne, i sada krenimo sa klubovima. Prvo će nastupati gospodin Dobrović i gospodin Bulj u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista. Prvi je gospodin Dobrović.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče sabora, pozdravljam naravno ministra Ćorića i pomoćnicu Kos i pozdravljam sve kolegice i kolege saborske zastupnike. Može se uvodno kratko reći da Hrvatska je bogata vodom mislim da nije baš prva u Europi ali je prilično bogata vodom, mislim da se radi o 23.000 m3 godišnje po čovjeku, dakle to je obnovljivi izvor energije. Međutim, situacija se mijenja i posljedica klimatskih promjena za Hrvatsku znači da će biti sve manje padalina i mislim da se to jako dobro već opaža, dakle postoje cijela područja koja, u kojima izostaju redovite padaline i u stvari to predstavlja sve veći zahtjev na vodno gospodarski sustav kojim se mi ovdje danas bavimo. Neki nemaju problema imaju puno vode, a neki će imati sve ozbiljnije zadatke pred sobom. No, da se sada uhvatim evo konkretno Zakona o vodnim uslugama, dakle tu je eto vrlo važna stavka okrupnjavanje kojim se nastoji riješiti problem mnogih dakle poduzeća koje nisu dakle na visini zadatka jer pitanje vodoopskrbe je vrlo složeno pitanje i jasno je da je ovo jedan dobar način da je se udruživanjem sustava tako da se pomogne slabo razvijenima, vodi briga o tom segmentu. I evo, lijepo stoji u Zakonu, dakle ključne izmjene, ciljevi, smanjenje gubitaka zahvaćene vode, povlačenje sredstava iz Fondova Europske unije, te ujednačavanje cijena vodnih usluga i racionalizacija poslovanja isporučitelji vodnih usluga. Međutim, već sam u replici rekao da se na koncu kao jedini kriterij uspostavlja tih čuvenih dva milijuna kubika isporučene vode godišnje, mislim da je prije taj broj, jer se dugo o tome diskutira, bio i tri milijuna, pa je sad dva, i mnogi su pitali, može se vidjeti u javnoj raspravi, kakve stručne podloge postoje ili su poslužile kao temelj za uspostavljanje ovako čvrste granice, dakle jedinog kriterija za uspostavljanje tih vodno-gospodarskih područja ne, kako je moguće u stvari da uz svu kompleksnost koje vodno-gospodarstvo sa sobom nosi i uz svu raznolikost koju Hrvatska raznosi jer znamo kakva sva područja imamo, kol'ko su silno raznolika da svejedno je ostao isključivo jedan brojčani pokazatelj, dva milijuna kubika kubnih metara, jer naravno da postoje još mnogi kriteriji, dakle recimo kvaliteta financijskog poslovanja pružatelja, sadašnjeg pružatelja usluga, onda iznos gubitaka u mreži je prosječnih 50% koje navodi ministar, da, to je generalno puno, međutim treba vidjeti kako izgledaju pojedinačne brojke ne, postoje li trend smanjivanja, dakle to sve govori o kvaliteti rada uprave odnosno tog komunalnog poduzeća. Onda kolika su ulaganja u novu infrastrukturu odnosno obnovu stare infrastrukture, uspješnost u projektima, dakle nacionalnim ili regionalnim, europskim, uspješnost u postizanju tražene kvalitete vode, jer zahtjevi na kvalitetnu vodu postoje dugo, oni se nešta i mijenjaju, međutim kvaliteta vode je, izvorišta je ponegdje sve lošija i sve ugroženija, dakle to su vrlo raznoliki problemi i poteškoće kojima treba udovoljiti. Mnogi, znamo to slabo ili sporo rade, naravno postoji problem praćenja kvalitete vode u distributativnom sustavu budući da je to pitanje mikrobiologije i dezinfekcijskih nusprodukata, dakle i to je jedno već, jedna sofisticirana razina koju neki dobro obavljaju, a negdje kako god bude, ne. Onda geografski položaj, znamo da postoje otoci, znamo da postoje područja silno, silne, vrlo niske naseljenosti i tako dalje. I tako dalje, to su sve kriteriji dakle za mnoga od tih bi postojala vrlo kvalitetna podloga, recimo nalaz državne revizije. Međutim na sve te primjedbe predlagatelj iznosi jedan suhoparni tekst, dakle, koji evo doslovno kaže, uzimat ću i u obzir zaprimljene komentare na kriterij za uspostavu uslužnih područja od dva milijuna kubnih metara isporučene vode, ljudsku potrošnju, stručni nositelj je temeljem provedenih dodatnih analiza izmijenio članak 7. stavak 2., i smanjio za 10%, sve ispod toga bi bilo neodrživo, dakle to tako stoji, granica isporuka vode u količini od dva milijuna kubika po jednom uslužnom području je višekratno simulirana kao donja granica za postizanje priuštivosti cijene vode do 3% neto raspoloživog dohotka kućanstva godišnje. Dakle to je kriterij, dakle koji je naveden priuštivost 3%, dakle za financiranje iz europskih fondova, međutim ovo višekratno simulirano i, dakle očito je rađena neka analiza, bilo bi jako dobro da se to može vidjeti, tako ako to postoji u Hrvatskim vodama, šteta je da se ne podijeli sa zainteresiranom javnošću jer kod nas postoji jako duga tradicija vodnog gospodarstva, postoji jako puno ljudi koji se u to itekako razumiju i sasvim je razumno s njima podijeliti saznanja odnosno rezultate takvih analiza, bilo bi jednostavnije. No, predlagatelj dakle drži 3%, i ta dodatna analiza u stvari čini mi se da ne postoji, nego se radi o arbitražnoj odluci od dva milijuna kubnih metara, jer priuštivost, definitivno na priuštivost od 3% koji je to jedan zadani kriterij, sigurno mora utjecati konfiguracija, ravničarski dio, stupanj obrade, gustoća naseljenosti, struktura potrošača, dal' je to domicilno stanovništvo, dal' je to turizam, dal' je to industrija i tako dalje. No, postavlja se i pitanje je li zgodno sada raditi ove vrlo značajne promijene u jeku investicijskog ciklusa, dakle i tu postoje vrlo, vrlo velike brige i zabrinutosti, pogotovo kad postoje brojna upozorenja da bi u slučaju da se Zakon usvoji na ovaj način, mogao doći do posljedica koje su upravo suprotne ovima koji se navode kao ciljevi, dakle povećati, kako kaže poboljšanje povlačenje sredstava iz EU fondova, moglo bi se lako desiti da se oni zakoče, jer postoje niz, niz primjedbi koje se tiču da je ovaj Prijedlog Zakona u koliziji sa određenim Zakonima, naravno predlagatelj to niječe, međutim pojedini subjekti u državi čije mišljenje treba respektirati svakako tvrde da tu ipak postoji problem. Isto tako sklopljen je niz ugovora o izgradnji i održavanju vodnih građevina čija se realizacija potencijalno ugrožava donašanjem ovog Zakona, svaka značajnija promjena pravnog aspekta traži vrijeme prilagodbe i moramo reći da Hrvatska već ima iskustva da kada je mijenjala Zakon o javnoj nabavi u jeku provedbe niza projekata da je to rezultiralo određenim penalizacijama, a to sasvim sigurno ne želimo. Mnoge su konkretne situacije koje će se nedvojbeno pojaviti pripajanjem naravno ovih uslužnih područja o čemu je posvećeno malo pažnje. Npr. aspekti imovine financirane putem Eu fondova, distribucije neotplaćenih troškova izgradnje infrastrukture, preuzimanja penalizacija iz provedbe EU projekata, objedinjavanje računovodstva, financija, preuzimanje ugovora o radu itd. Centralizacija ima potencijala definitivno za poboljšanje. Međutim, isto tako moramo znati da decentralizirana rješenja također imaju svoje prednosti. Nemojmo misliti da je isključivo centralizirani sustav bolji i da su sve prednosti na njegovoj strani. Današnji razvoj tehnologije i tehnike omogućio je da se jednako uspješno može posao obaviti sa više decentraliziranih rješenja, nego jednim centraliziranim. Tako da taj nekadašnji kriterij ekonomija skale na mnogim mjestima ne drži vodu. Stoga kada se sve skupa centralizira dakle posebno u ustroju koji je orijentiran dakle društvo kapitala tržištu mi ipak iako su puna usta opreza prema privatizaciji ipak se tu drže odškrinuta neka vrata ili evo postoji određena bojazan, pa svakako bi volio da do toga ne dođe. Na koncu konca da ne ispadne da se samo kritizira, dakle ova zakonska rješenja donose određene dobiti odnosno koristi i kao takve bi bile puno veće da se ne ustraje na ovom jedinstvenom kriteriju. A mislim da je najveći problem na koncu to što depopulizacija dakle demografsko odlijevanje iz mnogih naših krajeva je sve brže i sve strašnije i da sve ove naše borbe oko poboljšanja raznih sustava padaju u vodu ako se mi ne posvetimo tom na koncu osnovnom problemu. Kolega Bulj hoćete vi još nastaviti?
Izvolite kolega Bulj.
Hvala lijepo. Uvaženi ministre, kolegice i kolege, znam da neću govoriti o ekspertizama, nego o činjenicama koje su na terenu. Ja sam pitao ministre ono što je ključno. Vama je cilj ovim zakonom … [[ne razumije se]] pojeftinjenje, znači naš je konačni cilj našim građanima vodnih usluga dostavi. To je cilj. Ali imamo problem što danas u Splitu po 7, 8 dana zbog zamućenja Jadra imamo problem što nemaju ljudi dostavu vode. Imamo ključni problem što živimo u Dalmatinskoj zagori na izvorima vode koje trebamo čuvati. Što ćete poduzeti po tome pitanju? Koje ćete biti rješenje za te ljude u Splitu? Hoćete ih obeštetiti tih 8 dana što kupuju vodu flaširanu od koncesionara koje je dato na izvoru rijeke Cetine u koncesiju koji za nekoliko tisuća kuna mjesec dana crpi tu vodu i prodaje u bocama puno skuplje? Hoće li građani biti obeštećeni? Govorim vam da mi moramo sačuvati naše resurse, a ne da moramo prosvjedovati protiv tvornice Grita u Zrmanji gdje se … [[ne razumije se]] prerada … pa ljudi moraju prosvjedovati gdje imamo štetne energetske projekte kao što je Termoelektrana Peruča na najvećem bazenu pitke vode ne samo u Hrvatskoj bazenu pitke vode, nego i u Europi. Znači, imamo ogroman potencijal, a imamo područje gdje želimo graditi odlagalište otpada. To jest radi se, godinama se radi premda još nije ni zemlja riješena. To je Lečevica u srcu Dalmatinske zagore, a povezano je podmornicama i rijeka Cetina, i Krka i Zrmanja. Znači to je ogromno područje potencijal pitke vode ključni resurs dok uokolo tih izvora gdje se crpi voda ta sela nemaju i ta mjesta nemaju vodoopskrbu. Ja se zalažem, evo prvi sam za to, predložite slobodno ministru financija da Zakonom o PDV-u davali smo amandman, se ukine PDV-e na dostavu usluge dostave vode našim kućanstvima, gospodarstvenicima. Ja sam prvi za to. Vi ga predložite. Ne moramo ga mi predložiti. Vaša Vlada. Dao sam amandman. Nije to ekspertiza. To je činjenica da godišnje po nekoliko puta cijelo područje Splita to je bazen 300 tisuća ljudi nema vodoopskrbu. I sada kaže nećemo više iz Jadra, sada ćemo iz Cetine. Ok sa pritoka Cetine toga područja. Ali moramo čuvati i štititi ta područja od štetnih projekata kao što je Lečevica u srcu odlagalište otpada, regionalno odlagalište otpada kako su ga nazvali čisto ne znam. Pa to će biti kao Barišćina, a dolje su podzemne vode. To se zna. Speolozi su dokazali. To je krško područje. Mi moramo imati zakon o zaštiti krša. Zaštititi našu rijeku Cetinu, Krku, Zrmanju. Mi to područje moramo zaštititi te izvore, a vi nasilno uzurpirate to područje odlagalištima i to regionalnim kao što je primjer … [[ne razumije se]] Grita u Zrmanji tako i Termoelektrana Peruča i ostala smeća. Nadam se da ćemo smanjiti PDV-e. Nadam se da će, ja nisam gradonačelnik, načelnik pa ne moram baš … [[ne razumije se]] pa sam ovo pitao. Hvala lijepo.
Hvala. Sada će ispred Kluba zastupnika SDP-a govoriti gospodin Alen Prelec.
Hvala poštovani predsjedavajući. Poštovani ministre sa suradnicom, pa evo mi imamo ovdje 3 zakona, koji su ja bi rekao, to je područje vodnih usluga, koje je jedno od najznačajnijih područja od javnog interesa. Da treba zaštiti naše vode, jasno da se svi slažemo. Da smo država koja je bogata vodom i to se slažemo svi. Činjenica je da smo jedno od prvih 3 država ili neko kaže, prvih 5 država po kvaliteti i po dostupnosti vode u Europi, ali moramo i omogućiti svakom hrvatskom građaninu, upravo dostupnost te vode i što je moguće nižu cijenu. Ova sva 3 zakona, ja ću se probati referirati na svaki od njih, neke kraće, neke duže, idu u tom smjeru i mogu reći, načelno se slažem sa svim ovim 3 zakonima. Ali ću govoriti o tim stvarima s kojima se ne slažem i nadam se da će između 2 čitanja oni se popraviti. Zakon o vodama, kao što je navedeno u ocjeni stanja i u osnovnim pitanjima za donošenje zakona, radi se uglavnom o usklađenju s novim zakonima u vodnim uslugama, jer je vodno komunalna tematika, prebačena iz Zakona o vodama, u novi Zakon o vodnim uslugama. Također ukida se tvrtka kćer Hrvatske vode, odnosno, hidrotehnički objekti i djelatnici i svi zaposlenici se pripajaju Hrvatskim vodama. Jedina zamjerka je u prijelaznom i završnim odredbama u čl. 244. za koji nije određeno, što će se dogoditi, ako jedinice regionalna samouprave ne preuzme građevine za navodnjavanje i mješovite građevine nakon isteka roka od 36 mj. a to se upravo i događa. Mnoge županije uopće nisu preuzeli … [[Govornik se ne razumije.]] mrežu. Mislim da je samo Vukovarsko srijemska županija preuzela sve kanale. Što se tiče tog Zakona o vodama, odnosno, 606 P.Z.E. evo, drugih primjedbi nemam. Što se tiče Zakona 607 odnosno, Zakona o financiranju vodnog gospodarstva, nemam primjedbi, odnosno, prati Zakon o vodama i Zakon o vodnim uslugama. Što se tiče Zakona o vodnim uslugama, nešto ću reći općenito. Naime, Vlada SDP-a izradila je nacrt prijedloga Zakona o vodnim uslugama, koji je tijekom 2015. g. prošao savjetovanja sa zainteresiranom javnošću i javnu raspravu. Međutim, prijedlog zakona nije poslan na Vladu RH, kao što znamo, raspušten je Sabor RH. I donijet odluka o datumu parlamentarnih izbora u 2015.g. Također prije smog zakona, Vlada RH je donijela i uredbu o uslužnim područjima, kojima je definirano 20 uslužnih područja na području RH, govorimo o 2015. g. Mi smo predlagali 20 uslužnih područja, danas, vi vjerojatno predlažete 35 i 40. Neću ulaziti u detalje. Uredba i prijedlog zakona, je donijeta na temelju nekoliko studija i projekcija za RH, koje su financirane od strane Svjetske banke. Također, proučeni su postojeći modeli, Njemačke, Francuske, Engleske, Škotske, Mađarske, te je pronađen model koji je trebao najviše odgovarati specifičnosti RH. Ovaj zakon je stvarno reformski, ali HDZ-ova Vlada kasni, 4 g. u odnošenju ovog zakona. Obzirom da smo mi imali gotov nacrt zakona. A isto tako je i manje reformski, jer je SDP-ova vlada donijela uredbu o uslužnim područjima, definiranih 20 područja, a HDZ-ova vlada će ovim zakonom uredbe, ukinuti, odnosno, nova koja bi trebala biti donijeta u roku 3 mjeseca, definira po broju uslužnih područja, vjerojatno 35-55 uslužnih područja. Da li ovaj reformski zakon, predstavlja novi oblik dostizanja EU standarda, obzirom da je i ovog financijskoj razdoblja, povećana svega 5%, povućeno je svega 5% sredstava od 1 milijardu eura, koje su na raspolaganju. Da li će potrošači, krajnji korisnik, plaćati EU penale zbog potpunog fijaska u povlačenju sredstva iz europskih fondova. Jer Europska komisija, je pokrenula postupak penalizacije RH, zbog neispunjenja rokova iz ugovora o pristupanju. Sve aglomeracije veće od 15 … [[Govornik se ne razumije.]] stanovnika, trebale su imati ugrađeni uređaj za pročišćavanje otpadnih voda. To je ono što upozoravamo, biti ćemo penalizirani, nismo iskoristili milijardu eura koje su nam bili na raspolaganju. SDP generalno podržava novi Zakon o vodnim uslugama, međutim, smatramo da su pojedine bitne razlike predloženog zakona, isključivo političke ili politički postavljen u odnosu na SDP-ov prijedlog zakona, koji se temeljio na svim stručnim spoznajama. Iz tog proizlaze i glavne razlike u prijedlozima zakona, donijeta uredba je definirana na 20 uslužnih područja na temelju nekoliko kriterija. Prva je bila, isporuka vode za ljudsku potrošnju od najmanje 3 milijuna kubičnih metara godišnje. Donja granica za ostvarivanje priuštilo socijalno ekonomske cijene vodnih usluga uz mogućnost ostvarivanja povrata punih troškova, kao i mogućnost poslovne samoodrživosti i financijske stabilnosti. Jedinstveno uslužno područje koje obuhvaća sva vodoopskrbna područja i sva aglomeracija unutar područja, područje na čijem području zahvaćuje vode, namijenjen je u isporuku krajnjim korisnicima, nema prodaje vode jednog isporučitelja drugima, kao i ispuštanja pročišćenih otpadnih voda u recipijentom na svom području, izuzev 2 iznimke u Dubrovačko neretvanskoj županiji koje dijele državnu granicu sa BIH. Treće, pravni status javnog isporučitelja, SDP-ov prijedlog zakona, predvidio je da javni isporučitelj vodnih usluga bude registriran kao ustanova, jer ustanove, nisu osnovane da bi ostvarivale dobit, dok je prijedlog zakona društvu kapitala, odnosno, društvo sa ograničenom odgovornošću. Mislim da je ovaj prijedlog ustanova bi bio bolji i sigurniji za svakog hrvatskog građanina, a i što se tiče same privatizacije. Postavlja se pitanje, da li se novi, javni isporučitelji formiraju kao društva, koja će ostvariti dobi? Trenutno velika većina posluje s pozitivnom nulom zbog neobračunavanja amortizacije i korištenju velikih sredstava iz državnog proračuna Hrvatskih voda i manja iz Europskih fondova za saniranje i izgradnju komunalne građevine jer u cijelom zakonu govorimo o financijskoj stabilnosti i poslovnoj samoodrživosti koja je danas vrlo upitna. Imam nekoliko konkretnih zamjerki vezano uz ovaj zakon. Članak 23. donosi Pravilnik o unutarnjem ustrojstvu i Pravilnik o radu to piše u Zakonu u članku 23. Uloga Skupštine društva nije upravljanje, nego donošenje Pravilnika jer je jedan vid upravljanja i normalno je da je u ingerenciji uprava društva. Članak 28. piše: „Ništava je odredba ugovora o radu i bilo kojeg drugog ugovora kojim se zaposleniku javnog isporučitelja vodnih usluga koji obavlja poslove s posebnim ovlastima i odgovornostima na određeno razdoblje, mandat omogućuje otpremnina u bilo kojem slučaju prestanka ugovora o radu ili opoziva s dužnosti.“ Ovo je direktno uplitanje u prava vlasništva. Nije funkcija zakona definirana na koji način će vlasnik stimulirati direktora za rad. Članak 29. „Javni isporučitelj vodnih usluga dužan je ustrojiti podružnicu u sjedištu postojećih isporučitelja vodnih usluga koji isporučuju najmanje 500 tisuća kubičnih metara vode za ljudsku potrošnju godišnje te zadržavati ovakvo ustrojstvo najmanje dvije godine po … [[ne razumije se]] akta o ispunjenju posebnih uvjeta.“ Javni isporučitelj vodnih usluga može ustrojiti podružnicu u sjedištu postojećih isporučitelja vodnih usluga koji isporučuje i manje od 500 tisuća kubičnih metara vode za ljudsku potrošnju ako je to svrsishodno. Naime, ja bih rekao da je ovo jedan mali ili veliki biser koji može smisliti samo netko tko možda nije direktno uključen u sve to i nije upravljao trgovačkim društvima. Bilo bi dobro da se pogleda što su podružnice po Zakonu o trgovačkim društvima. Ovakvo ustrojstvo uvelike otežava upravljanje novonastalim javnim isporučiteljima jer ćemo i dalje imati paralelne sustave koji će potrajati i po nekoliko godina. Također je pitanje koliko je to racionalizacija ako postojeće tvrtke preimenujemo u podružnice? Kakva je to racionalizacija? Članak 41. „Na obustavu i ograničenje iz stavka 3. ovoga članka prema potrošačima primjenjuje se odredba propisa o zaštiti potrošača o obustavi pružanja javne usluge za vrijeme obustave ili ograničenja isporuke iz stavka 3. ovoga članka javni isporučitelj vodnu uslugu dužan je omogućiti isporuku vode za ljudsku potrošnju od najmanje 50 litara po kućanstvu dnevno u vremenskom razdoblju od najmanje 8 sati. Znači evo recimo da govorimo o nekim socijalcima. Moje je pitanje, kako ćemo tehnički omogućiti 50 litara dnevno po osobi korisnicima kojima smo skinuli vodomjer zbog neplaćanja usluga, neplaćanja ili socijalaca? Kako ćemo izmjeriti 50 litara, tko će to izmjeriti? Na žalost opet zakone pišu ljudi koji neki puta u praksi nisu imali priliku možda u nekim stvarima sudjelovati. Članak 81. „Vodni redar dodatno je ovlašten rješenjem narediti priključenje na komunalnu vodnu građevinu i drugo usklađenje sa … [[ne razumije se]] propisa čiju primjenu nadzire.“ Znači, vodni komunalni redar da nekome nalog da se priključi. Moje je pitanje. Tko će provesti priključenje? I najvažnije, tko će to platiti? Ako netko u sustavu nema vodu i dođe vodni redar i kaže ti se moraš priključiti, da nalog. Kome će dati nalog da ga priključe na vodnu infrastrukturu? I dalje, tko će to platiti? Znači to nije definirano ovim zakonom. Imam članak 71. koji kaže: „Zašto član vijeća“ odnosno kaže da član Vijeća za vodne usluge ne može biti član političke stranke. E sada, zašto imam tu primjedbu? Ja se slažem da ne bi trebao biti član političke stranke, ali mi je ovo izrugivanje. Ne može biti član Vijeća za vodne usluge, ali član neke političke stranke može biti glavni državni inspektor. Može, evo to nije problem da glavni državni inspektor bude član neke stranke, ali član Vijeća za vodne usluge ne može biti. Dalje, članovi Ustavnog suda direktno iz politike idu u Ustavni sud. Članovi su stranke, a član Vijeća za vodne usluge ne može biti član političke stranke. Pa dajmo ujednačiti kriterij jel' politika može u sve to skupa ili ne može. Područje vodnih usluga je jedno od najznačajnijih područja od javnog interesa, to se svi slažemo. Pristup pitkoj vodi za sve građane u zemlji s jednim od najbogatijih izvora treba omogućiti svima. Pod dostupnosti i bogatstvu vodnih izvora rekao sam već mi smo treći ili peti u Europi ili 42 u svijetu. Imamo 95% pokrivenosti ljudi koji su priključeni na vodoopskrbni sustav. Možda par više, par manje. Na žalost imamo i samo 50% građana kojima je odvodnja dostupna. Ako želimo zaštititi vodu, tu moramo pojačati. Međutim, da bi sve to napravili, zaštitili vodu i svi imali priključak na odvodnju mi to samostalno ne možemo realizirati. Tu nam je pomoć potrebna od europskih fondova. E sada, tu možemo govoriti o tome koliko smo stvarno iskoristili fondove Europske unije. Hrvatska se nalazi po isplatama na 22 mjestu sa 25% isplaćenih korisnicima fondova. Nalazimo se u 6-toj godini provedbe. Preostalo nam je još jedna tj. sedma godina plus 3 zbog pravila 1 + 3 za isplate, što znači da svake sljedeće godine isplatimo po 10%, 40 + 25 mi ćemo biti maksimalno na 65 do 70%. Znači, nećemo iskoristiti po procjenama barem minimalno 700 miliona EUR-a, 700 miliona, a možemo reći da 50% ljudi nije priključeno. Nismo dovoljno dobro napravili na tome, nismo i ne znam da li stižemo. Još jedan gori podatak je, mi u javnom, javnoj odvodnji odnosno vodi imamo gubitke od 50%, vi ste ministre rekli 50%, a nismo iskoristili sredstava EU da bi rekonstrukciju napravili svih tih naših cjevovoda. To je ono što evo upozoravamo godinama i sad je pogotovo na to aktualno, nismo iskoristili sredstva europskih fondova za odvodnju, za vodu, a evo nažalost oni su nam izmaku i ne znam da li ćemo iskoristiti. Nemam više vremena pa evo toliko za sad.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Prelecu. U ime Kluba zastupnika HSS-a poštovani kolega Davor Vlaović. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi ministre sa suradnicima evo u ime Kluba HSS i demokrata nekoliko riječi o ova tri zakona koja su pred nama u raspravi. Prije svega želim reći u ime Kluba HSS-a da mi, a vjerujem i svi vi smatrate da je voda pravo svakog čovjeka i da bi to pravo na vodu trebalo biti ustavno pravo. Ako je to u svoj ustav ugradila nama susjedna Slovenija mislim da bi i mi trebali razmišljati o tome i ugraditi u ustav pravo na vodu, da to bude ustavna kategorija. Također kad je riječ o vodi, kaže se da je voda javno dobro, naše nacionalno bogatstvo i stvarno je lijepo čuti i pohvaliti se da smo jedna od najbogatijih država članica EU sa rezervama pitke vode. I ono što želim s tim istaknuti da ako je javno dobro onda bi trebalo biti stop odnosno ne privatizaciji tih nacionalnih resursa, ne privatizaciji vode, a svjedoci smo da se ovih dana prenose koncesije na i na izvorišta, a i na državno poljoprivredno zemljište novim tvrtkama nastalim iz Agrokora u grupaciji novoj Fortenova i sl. bez da se napravila jedna prava analiza da li je to interes hrvatskog naroda, Hrvatske države, hrvatskih poljoprivrednika, hrvatskih stanovnika ili je to nečiji privatni interes i iz ovoga vidimo da to nije javno dobro nego je kroz ovo postalo nečiji privatni interes, što svakako nije dobro. Kad je riječ o Zakonu o vodama koji bi trebao omogućiti bolju kontrolu, monitoring, zaštitu, dostupnost zdravstveno ispravne vode onda je svakako za pozdravit da nakon, mislim da je bilo 6 izmjena zakona, konačno ide jedan čisti Zakon o vodama i na taj način se šalje poruka da stvarno želimo imati kvalitetnu kontrolu, monitoring i dostupnost zdravstveno ispravne vode svim našim sugrađanima. Međutim, da li je u stvarnosti tako? Pa činjenica da nije, evo nekoliko primjera gdje smo dozvoli da se u blizini vodocrpilišta šireg regionalnog značaja rade odlagališta otpada Bačanska u Davoru, Piškornica kraj Koprivničkog vodocrpilišta, šta je sa zonama sanitarne zaštite, da li ispravno određene i da li ih itko kontrolira. Bilo je više javnih istupa, pa i mene ovdje sa govornice, tražili da inspekcije iziđu i utvrdi stanje i nažalost nismo dobili povratne informacije da li je tamo sve u redu, a ne daj bože da bude nekakva elementarna nepogoda potres i sl. pa da se dođe do zagađenja ovog vodocrpilišta i da 60.000 ljudi ostane bez pitke vode koji gravitiraju tom vodocrpilištu. Također, kad je riječ o dostupnosti, mi još uvijek uz, lijepo je čuti da negdje 96% je dostupnost pitkoj vodi našim sugrađanima, mogućnost na priključak. Međutim, mi imamo i dalje veliki broj otoka na kojima nema pitke vode, mi i dalje imamo niz malih naselja sela pogotovo u ruralnim područjima gdje nema dostupnost pitke vode i moramo naći načina i modele da i oni dobiju pitku vodu. To su velike investicije to sami javni vodoisporučitelji neće moći i zato nam trebaju, da i EU novci, ali i kroz onaj dio koji mora javni vodoisporučitelj sufinancirati te projekte neće moći sami mora se osnovati fond solidarnosti. Bilo je govora o tome pogotovo kad je riječ o otocima, pitanje je evo mi iz HSS-a pitamo što je s tim da li će ga biti, a isto tako tražimo da se on upotrijebi za izgradnju vodoopskrbe u ruralnim područjima, malim naseljima gdje je to nije isplativo. Već sam u replici ministra pitao zašto je od dosad alociranih milijardu i pedeset milijuna EUR-a za ove projekte vodoopskrbe i vodoodvodnje realizirano samo odnosno situirano 9,6% to je porazan rezultat i to svakako nije dobro i to se mora mijenjati i vidjeti gdje su te kočnice, ko su te kočnice, da li su to sama vodouslužna poduzeća, javni vodoisporučitelji ili je tu zakazala i javna administracija. Jer i sama ministrica Žalac je u jednoj svojoj izjavi rekla da nije zadovoljna kako se pripremaju projekti u ovom ministarstvu i u Hrvatskim vodama i to svakako treba hitno mijenjati jer te novce moramo povući, izgraditi vodoopskrbu i vodoodvodnju. A evo primjer da to stvarno ide presporo već 2 i više godina se pregovara za Projekat Brod 3 oko izgradnje vodoodvodnje i pročistača. Tek danas nakon 2 godine je sastanak u Hrvatskim vodama gdje se definira konačno tehničko rješenje i tek nakon toga ako se usvoji ide se u daljnju razradu tog projekta i daljnju pripremu javne dokumentacije za raspisivanje natječaja i povlačenja novca. A s pravom se pitaju građani s tog područja od Nove Kapele do Vrpolja i Sikirevaca kad će oni dobiti kanalizaciju, kad će dobiti mogućnost priključka i kad će imati pročistač da se ne zagađuje vodocrpilište ni u Sikirevcima, ni u Slavonskom Brodu, ni u Davoru. Također želim istaknuti problem da, mi ga ovdje spominjemo u zakonu, a to je problem otpadnog mulja, mulja koji nastaje na pročistačima otpadnih voda. Mi ga nemamo riješeno, kako ga zbrinuti, gdje ga zbrinuti i na tom se mora poraditi ukoliko želimo sačuvati okoliš za generacije koje dolaze, a jedan od primjera nebrige za stanovnike u ruralnim područjima i zaštitu vodocrpilišta je i Grad Čabar, gdje evo već nekoliko godina oni pišu dopise Primorsko-goranskoj županiji, Ministarstvu, Hrvatskim vodama da se riješi njihov problem, međutim još uvijek su na početku, čim padne jača kiša tamo dođe do miješanja pitke vode i fekalne vode, ona mjesecima onda nije zdravstveno ispravna, a nitko još nije napravio niti projekat, niti je tim ljudima garantirao kad će bit taj problem riješen, i kad će oni dobiti i pitku vodu, i kad će bit riješen njihova vodoodvodnja odnosno pročistač koji tamo postoji, ali očito nije kvalitetno izgrađen ili nije dovoljno tehnički dobar. Kad je riječ o Zakonu o vodnim uslugama, kad se treba definirati kol'ko nam je stvarno potrebno vodouslužnih područja, kol'ko javnih vodoisporučitelja, sam kriterij dva milijuna kubika isporučene vode, mislim da nije dobar, i da nije sam on dostatan, da se mora voditi računa i kol'ko je taj budući javni vodoisporučitelj sposoban koristiti EU sredstva, kol'ko je samoodrživ i ono što je još u konačnici najvažnije kol'ko će ta cijena vode biti, da li će ona biti pristupačna građanima odnosno njihovom dohotku. Bojim se da nismo dovoljno to razradili, bar mi nemamo te informacije i po nama iz HSS-a nije dobro da samo se to određuje Uredbom Vlade dal' će bit 35 ili 40, zašto se to skriva od javnosti, zašto ne bi ostao javni vodoisporučitelj i Vodovod Vinkovci, i Vodovod Slavonski Brod i Regionalni vodovod Davor-Nova Gradiška, i Vodovod Đakovo, ako oni zadovoljavaju ovih više kriterija, ne samo jedan kriterij. Mislim da to nije dovoljno razrađeno, da nije dovoljno javno dostupno, a da nije to dobro ni iskomunicirano sa gradovima i općinama, i dokaz da se ide mimo javnosti Uredbom Vlade, nije stavljeno u Zakon ili kroz javnu raspravu. I svakako da treba istaknuti da većina ih javnih do sad vodoisporučitelja ima ogromne gubitke u mreži, neki trideset, četrdeset, neki čak i 60%, i zbog toga što imamo preko 190 isporučitelja, što su se oni godinama, povećavao njihov broj, povećavao se broj zaposlenih, povećavali se njihovi gubitci u poslovanju i povećavali se gubitci u mreži vode, i sad mi od ta dva ili tri loša, bolesna želimo stvorit jednog velikog bolesnika. Pogotovo u kontekstu da će sad morati plaćati i na količinu zahvaćene vode na vodocrpilištu što do sad nisu plaćali, nego samo na količinu isporučene. Kako će to biti onda priuštiva cijena građanima, hoće li cijena vode građanima i gospodarstvu rasti, jer ako je ovih dana rasla cijena plina, električne energije, katastrofa će bit' da još poraste i cijena vode, i građanima, i gospodarstvu. Spomenuli su ovdje već neki da nam je zbog klimatskih promjena već sad problem suša, pogotovo evo u Istočnoj Slavoniji već sad se ne može održati, odraditi proljetna sjetva zbog suše, a spominjem to u kontekstu pada nivoa podzemnih voda. I mi moramo naći modele i ovi Zakoni trebaju stvoriti alat da se sačuva nivo podzemnih voda, zato tu spominjem da je niz akumulacije retencija koje su započeti projektiranje, međutim stalo se. One će poslužiti i zaštitu od štetnog djelovanja voda od potoka bujičara, ali sutra mogu biti kvalitetan rezervoar vode za podizanje i nivoa podzemnih voda, a i za navodnjavanje, jer bez navodnjavanja očito da neće biti proizvodnje hrane u Hrvatskoj, jer o tom svakako da moramo voditi računa. Tu je također veliki problem i detaljna kanalska mreža, neki od 24 tisuće kilometara je u Hrvatskoj, u Brodsko-posavskoj je to preko tri tisuće kilometara, Osječko-baranjskoj više od šest, i veliki dio te kanalske mreže je još uvijek neočišćen, neuređen, pogotovo nakon, na onim područjima gdje je bilo ratnih djelovanja, i svakako da Županije to nisu mogle preuzeti iako su po Zakonu one vlasnice, al' ih nikad nisu preuzele, niti ih mogu preuzeti dok se to ne stavi potpuno u stanje da bude čisto, da se može koristiti, i da onda mogu uvesti i naknade za melioracijsku odvodnju, jer koja će Županija uvesti naknade za melioracijsku odvodnju ako veliki dio tih kanala nije uređen, očišćen i praktički su sad tamo šikare i prostor da se naseljavaju čagljevi, divlje svinje umjesto da se bavimo poljoprivrednom proizvodnjom i proizvodnjom hrane, i svakako da to mora ostati u ingerenciji Hrvatskih voda i države, i da se to mora isfinancirati, i čim prije staviti u funkciju poljoprivredne proizvodnje. A isto tako treba reći da nismo dovoljno iskoristili i naše rijeke, pogotovo kad je riječ o plovnim putevima, još uvijek nije riješen plovni put na rijeci Savi do Slavonskog Broda, još uvijek ona sedrena barijera koja je davno obećana da će za nekih milijun i pol, dva milijuna kuna biti riješena, a nije riješena, pa vas ministre pitam kad će bit, hoće bit, mislim da je Grad Slavonski Brod i, pa onda možda i do Siska ako bude vodostaj dozvoljavao, dođu i koji kruzeri i koji turista i u Slavonski Brod, i u Sisak. Mislim da to se mora riješit, a isto tako mi je čudno zašto je iz nekakvih važnih projekata za Hrvatsku, ja mislim da je važna i za Hrvatsku, i za Slavoniju kanal Dunav-Sava. Puno se pričalo, ugradili smo ga u neke naše razvojne dokumente, većina županija je bila ZA i sad se o tome šuti. Mislim da bi ga ponovno trebali staviti u važne razvojne projekte, sigurno bi na taj način sačuvali i poljoprivrednu proizvodnju, i šume u Slavoniji, ali i osigurali jeftin plovni put i rast gospodarstva u Slavoniji i Baranji, nadam se da nam je to svima zajednički interes. I evo na kraju svakako da treba reći da nam je svima interes da ovi Zakoni stvarno budu alat, da svaki građanin ima dostupnu zdravstveno ispravnu pitku vodu, da ima mogućnost priključka na odvodnju, da štitimo okoliš i da spriječimo zlouporabe i privatne interese ako je voda javno dobro, a mora bit' javno dobro i ne smije se dogoditi ograđivanje mora, zagađivanje rijeka ili privatni neki interesi kod korištenja vodocrpilišta ali i izvorišta voda, mi moramo voditi brigu da sačuvamo te vode za generacije koje dolaze ali da ona bude i ekonomski i socijalno priuštiva našim građanima i svakako dostupno. Evo hvala lijepo.
Zahvaljujem kolega Vlaović. Prelazimo na slijedeću raspravu, u ime Kluba zastupnik HDZ-a, poštovani kolega Dražen Milinković, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, saborski zastupnici, ministre, pomoćnice ministrima, sve vas pozdravljam, drago mi je da ova rasprava objedinjena upravo zato što je vidljivo da iz ova dva zakona, znači Zakon o vodama kao i Zakon o financiranju vodnog gospodarstva ustvari nastao je okvir kvalitetnog zakona o vodnim uslugama. Prijedlog Zakona o vodama koji Vlada RH podnosi u Donjem domu je konceptualno istovjetan a u sadržajnom smislu u najvećoj mjeri istovjetan važećem Zakon o vodama, u takvim slučajevima za izmjene i dopune ove veličine bile bi dostatno donijeti zakon o izmjenama i dopunama važećeg zakona ali to bi bilo šesta izmjena i dopuna Zakona o vodama tako da sad pred sobom imamo ustvari novi stari Zakon o vodama. Temeljne izmjene tiču se isključenja odredbi o javnoj vodoopskrbi i odvodnji iz ovoga prijedloga zakona i njihovo cjelovito uređenje u tekstu prijedloga Zakona o vodnim uslugama radi provedbe reforme u djelatnostima vodnih usluga. Ostale i najbitnije izmjene u odnosu na Važeći zakon o vodama su važeći Zakon o vodama izvršeno je usklađivanje hrvatskog zakonodavstva sa pravnom stečevinom EU u području voda, korita, prirodnih površina voda postoji javno vodno dobro u vlasništvu RH, jedinice lokalne samouprave ovlaštene su prenijeti poslove izdavanja posebnih uvjeta priključenja na građevine oborinske odvodnje na javnog isporučitelja vodnih usluga na uslužnom području ako su na njega u skladu sa Zakonom o vodnim uslugama prenijele nadležnost upravljanja projektom gradnje, građevine, urbane oborinske odvodnje. Prijedlogom zakona više ne postoji pravna mogućnost davanja djelatnosti pročišćavanja otpadnih voda u koncesije, ovo je bila jedina preostala odredba koja se mogla privatizirati funkciju upravljanja jednim djelom vodno-komunalnog sustava uređen za pročišćavanje otpadnih voda. Danas imamo kohezijske fondove i imamo aglomeracije te iz tih projekata možemo izgraditi kompletno sredstvima Europe sustave odvodnje. Vodopravna inspekcija ostaje primarno nadležna inspekcija za nadzor za primjenom ovog zakon ali više nije iz institucionalno ustrojeno u ministarstvu nadležnom za vodno gospodarstvo već u Državnom inspektoratu. Zakon o financiranju vodnog gospodarstva u tom smislu najznačajnija izmjena ovog zakona odnosi se na ovlasti donošenja odluke o naknadi za razvoj kao i namjeni korištenja sredstava ostvarene s osnove iste. Naknada za razvoj jedini je lokalni izvor financiranja razvoja vodno-komunalne infrastrukture, jedina lokalna komponenta u okviru nacionalne komponente u okviru nacionalne komponentne sufinanciranja EU projekata. Odluku o naknadi za razvoj do sada su donosile jedinice lokalne samouprave a ona je bila i ostala prihod javnog isporučitelja vodnih usluga. Prema izvješću o radu Vijeća za vodne usluge za 2017. g., naknadu za razvoj je od 555 jedinica lokalne samouprave uvelo 319 jedinica lokalne samouprave a nije uvelo njih 236. danas kada smo usred provedbe EU razvojnih projekata više nego ikad je potrebno imati jednostavniji mehanizam za uvođenje ove naknade i tu je predlagatelj ovog zakona iznašao pravo rješenje. Ovim zakonom predlaže da odluku o naknadi za razvoj donosi javni isporučitelj vodnih usluga čiji je on i prohod, Ujedno se Zakonom o vodnim uslugama predlaže da tu odluku donosi skupština javnog isporučitelja na koju se zastupljene sve jedinice lokalne samouprave, članovi društva a odluka se predlaže donijeti po modelu dvostruke većine po temeljnom kapitalu plus natpolovičnom broju jedinica lokalne samouprave. Ovom se uredbom povezuje i ciklus planiranja i financiranja jer se prema Zakonu o vodnim uslugama predlaže da se poslovni plan javnog isporučitelja vodnih usluga donosi na razdoblje od 4 g., odluka o cijeni vodnih usluga iz koje se podmiruju operativni troškovi donosi se za razdoblje važenja poslovnog plana a prema ovom prijedlogu zakona i odluka o naknadi za razvoj iz koje se podmiruje kapitalni izdaci se isto tako donosi za razdoblje važenja poslovnog plana. Ovo su najznačajnija uređenja ovog zakona, znači detaljnije se uređuje dodatna namjena potrošnje naknade za uređenje voda, ovu naknadu koju mnogi još i danas zovu slivnom vodnom, vodnom naknadom ubiruju jedinice lokalne samouprave a prihod je Hrvatskih voda. Istodobno te jedinice lokalne samouprave mogu zadržati 10% ubrane naknade za gradnju, održavanje građevine oborinske odvodnje. Ovim se prijedlogom zakona omogućuje da jedinice lokalne samouprave iskoriste sva sadržana sredstva i njihov dio i za podmirenje obračuna i naplate te naknade. Detaljnije se uređuje financiranje i održavanje aglomeracijskih građevina za odvodnju prema uređenju Zakona o vodama, vodne građevine za aglomeraciju u vlasništvu su jedinica područja regionalne samouprave. Vodopravna inspekcija isto ovdje prema odredbama prijedloga zakona ostaje i dalje nadležna za nadzor nad njegovom primjenom ali se uvažava zakonska okolnost da je ta inspekcija posebni zakon sada u sustavu Državnog inspektorata. Iz ova dva, kvalitetnim oblikovanjem i slaganjem dugogodišnjim radom, složen je ovaj Zakon o vodnim uslugama. Posebnu pozornost se posvetilo odredbama Prijedloga Zakona o vodnim uslugama kao središnjeg reformskog zakona o ovom paketu vodnih zakona. Temeljni cilj ovog zakona je osigurati buduću priuštivost cijene vode tako da nakon provedbe EU diktiranih investicija ne prijeđe 3% neto raspoloživog dohotka kućanstva godišnje. Dodatni ciljevi su osigurati financijsku i institucionalnu samoodrživost javnih isporučitelja vodnih usluga, time će se osigurati njihova sposobnost da provede diktirane EU investicije u području voda i osigurati ... [[Govornik se ne razumije.]] načela EU okvirne direktive vodama u povratku troškova od vodnih usluga. Osigurat će se dostupnost kvalitetne vodne usluge svim građanima i poslovnim korisnicima RH pod izjednačenim uvjetima i tri djelatnosti vodnih usluga zadržat će se u javnom sektoru. Najsnažniji instrument u pomirenju interesa velikih, srednjih i malih jedinica lokalnih samouprava u budućem jedinstvenom javnom isporučitelju je određivanje po modelu dvostruke većine. Dvostruko veličina znači odlučivanje članova društva po temeljnom kapitalu i po broju članova društva jedinice lokalne samouprave. Odluka je donesena dvostrukom većinom, kada za nju glasuju, ovisna većina glasova razmjerno poslovnim udjelima, odnosno, dionicama u temeljnom kapitalu, danom na skupštini i obična većina, tzv. dodanih glasova natpolovični broj jedinice lokalne samouprave danih na skupštinu. Kao osnovno pitanje uređuje se institucionalno pitanje o sektoru vodnih usluga, pretpostavke za uspostavu uslužnog područja, sa najmanjom isporukom od 2 milijuna kubnih metara godišnje, iznimno sa mogućnost odstupanja od minus 10%, odnosno, od 35 i više uslužnih područja u Hrvatskoj. Pravilo jednom isporučitelju na uslužnom području, jedinstveni javni … [[Govornik se ne razumije.]] vodnih usluga, jedini … [[Govornik se ne razumije.]] javnog … [[Govornik se ne razumije.]] vodnih usluga je društvo kapitala kojemu su osnivači jedinice lokalne samouprave na uslužnom području. Obveze integracije postojećih javnih isporučitelja od jedinstvenog javnog isporučitelja na uslužnom području, pripajanjem najvećeg postojećeg javnog isporučitelja na uslužnom području, pretpostavke, za ujednačavanje cijene vode na uslužnom području, od uspostave jedinstvene cijene vode na uslužnom području, prihodu koji se troše prema načelima solidarnosti i prvenstva u potrebama i obveze javnih isporučitelja javnih usluga na provedbu, a jedinice lokalne samouprave, na osiguranje provedbe višegodišnje programa gradnje, komunalno vodno građevina temeljem kojih se osigurava investiranje investicija, ugovora i pristupanja. Kao osnovno pitanje, uređuje se interes RH u sektoru vodnih usluga, koji se izražava propisivanje posebnih pravila o obvezi jedinstvenog javnog isporučitelja vodnih usluga, na ishođenje privremenog, odnosno, trajnog rješenja ispunjenja posebnog uvjeta za obavljanje djelatnosti vojnih usluga, obveza licenciranja i uspostava i djelovanje neovisnog ekonomskog regulatora za vodnu usluge na razini središnje države, radi osiguranja sustava i ujednačene ekonomske analize i nadzora nad troškovima jedinstvene … [[Govornik se ne razumije.]] vodnih usluga i osiguranju socijalne priuštive cijene vodnih usluga, naknade za razvoj u okruženju prirodnog monopola. Kao osnovo pitanje, uređuje se odredba kojima se izražava antiprivatizacijska narav ovog zakona, isporučitelj vodnih usluga, može biti samo javni isporučitelj vodnih usluga. Iznimke su samo koncesionari ili pružanje javne usluge za pružanje i odvoz otpadnih voda iz individualnog sustava odvodnje, vodne usluge se pružaju izravno temeljem ovog zakona, a ne temeljem pojedinačnog akta povjeravanja komunalne vodne građevine su vlasništvo javnih isporučitelja vodnih usluga, čime se osigurava i zaštita učinka koji pruža odredba čl. 365. ugovora o financiranju EU, koji određuju ugovori, ni na koji način ne dovode u pitanje, pravila kojim se u državama članicama uređuje sustav vlasništva. Komunalne vodne građevine, ne mogu se opteretiti založenim pravom, ne mogu biti predmet ovrhe mogu biti predmet samo između javnog isporučitelja vodnih usluga, te se u slučaju stečaja ili likvidacije, prenose privremeno vlasništvo jedinice lokalne samouprave i poslovni udjeli, dionice kao i dodatna prava glasa nisu prenosiva niti mogu biti opterećeni zalogom ili drugim teretom. Kao osnovna pitanja, uređuje se odredba o zaštiti potrošača, kojima se ostvaruju ciljevi zaštite potrošača iz propisa o zaštiti potrošača. Propisuje se obavezno javno savjetovanje o odluci u cijeni vodnih usluga, socijalna cijena vodnih usluga, primjenjuje se univerzalno i na javnu vodoopskrbnu, javnu odvodnju, uključujući … [[Govornik se ne razumije.]] otpadnih voda do sada se primjenjivala samo na javnu vodoopskrbu. Socijalna cijena vodnih usluga, primjenjuje se univerzalno na fiksne i na varijabilni dio cijene vodnih usluga, do sada se primjenjivala samo na varijabilni cijene vodnih usluga. Posljedice koje će donošenjem zakona proisteći, odnosno, donošenjem ovog zakona, ojačati će se provedba sposobnosti, investicijskih kapacitet isporučitelja vodnih usluga, radi ispunjenja zahtjeva iz ugovora o pristupanju provedbe EU investicija i radi provedbe nacionalnih investicija u sektoru vodnih usluga. Ojačati će se financijska stabilnost, kao i financijska tehnička samoodrživosti poručitelja vodnih usluga, bez daljnje financijske pomoći jedinice lokalne samouprave za redovito poslovanje. Osigurati će se provedba načela povrata troškova odvodnih usluga, voda plaća za vodu, na način, da se upravljanje i održavanje pogon, komunalnih vodnih građevina, financira isključivo iz cijene vode, a investicije u komunalnoj vodnoj infrastrukturi, iz različitih dostupnih izbora fondova EU državni priračuna, proračuna jedinice lokalne samouprave, međunarodne financijske insinuacije i drugih financijskih tržišta, osigurati će se da cijena vode i nakon provedbe investicije diktiranih ugovora o pristupanju bude socijalna priuštiva potrošačima i to u granicama ekonomske učinkovitosti isporučitelja a u pravilu do 3% neto raspoloživog dohotka kućanstva godišnje, omogućiti će se pristup sive jedinice lokalne samouprave, u temeljni kapital jedinstvenog javnog isporučitelja vodnih usluga na uslužnom području uključi njih 73 koji do sadan isu bili osnivači ni jednog postojećeg isporučitelja vodnih usluga i osigurati će se integracija preko 200 malih lokalnih, nereguliranih vodovoda, a njih je oko 250 bez adekvatne kontrole, kvalitete vode u sustavu javne vodoopskrbe. I na kraju Klub zastupnika HDZ-a podržati će ova tri zakona.
Zahvaljujem kolegi Milinkoviću. U ime Kluba HDS-a. HSLS-a i HDSSB-a, poštovani kolega Branko Hrg, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovani ministre s pomoćnicom, Klub HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a će podržati ove prijedloge zakone u prvom čitanju, ali i dati neke prijedloge koji bi trebali biti ugrađeni u zakon između dva čitanja i nakon toga ga možemo naravno, bez ikakvih problema podržati. Dakle, kao što je ministar rekao 94% ovoga trenutka u Hrvatskoj postoji mogućnost priključaka, negdje oko 84% je stvarno priključenih. Moram reći, da postoje područja u RH, gdje su ti postoci totalno različiti i drugačiji i gdje je mogućnost priključka na vodoopskrbnu mrežu, znatno manja. Dakle, govorim konkretno o području grada Križevaca i okolnih općina gdje imamo još općina Sveti Ivan Žabno, koja nema mogućnost priključka još oko 70% stanovništva, isto kao što jedan veliki dio sela koja spadaju na području grada Križevaca u taj distributivni sustav također nema još izgrađenu vodovodnu mrežu i nemaju ljudi mogućnost priključka odvodnje da i ne govorimo, tu je situacija znatno gora i još dugo vremena i još dugo godina ju neće biti moguće baš lako riješiti. Ono što nas je sve u krajnjem slučaju najviše zanimalo je članak 7. Zakona o vodnim uslugama gdje se naravno određuje tko može sve biti distributer. Različita su razmišljanja. Nije to neka novina što se tiče zakona jer u postojećem zakonu također je planirano da će se smanjivati broj distributera, da će se oni okrupnjavati i da će se pokušati doći do ujednačavanja cijena usluga, cijena usluga vodoopskrbe gdje bi u principu hrvatski građani približno ili podjednako isto plaćali uslugu dobave vode, korištenja vode kao u svim dijelovima Republike Hrvatske. Sada je ta situacija različita i stvarno imamo područja koja se uopće ne mogu uspoređivati. Naravno da ima uvijek onih koji su za okrupnjavanja, a ima i onih koji nisu za okrupnjavanja koji smatraju da i sa manjim distributivnim sustavima se može dobro funkcionirati i može se sustav da tako kažem držati održivim. Tako je primjer i sa područjem Grada Križevaca i 4 okolne općine. Zbog toga jedan konkretan prijedlog o kojem sam evo razgovarao i sa dosta kolega i znam da će još on biti danas ovdje spominjan. Dakle, radi se o prijedlogu da se članak 7. Zakona o vodnim uslugama malo izmijeni i doradi i da se u njega ugradi još jedna odredba, a to je da se omogući da distributer može biti i onaj tko ima ispod 2 milijuna kubika isporuke. Nekakve su računice da bi to moglo biti ne manje od 800 tisuća. Tu treba imati na umu da dakle postoje područja koja ovoga trenutka ne mogu isporučiti tih 800 tisuća ili milijun zato jer nemaju razvijenu distributivnu mrežu. Onoga trenutka kada će ta mreža biti razvijena onda će ta kubikaža naravno biti i povećana. Tako je primjer konkretno dakle na području distributivnog područja Križevci. Sada je ta isporuka negdje oko 700 i nešto tisuća. Kada se izgradi sustav do kraja, onda bi ona negdje došla do 900, preko 900 tisuća. I moj je prijedlog da se kod uvažavanja ovakve izmjene i dopune zakona uvaži i taj dio dakle da se predvidi u usluženom području distribucija po procjenama ukupne količine vode kada bude izgrađena kompletna distributivna mreža. Da bi i zbog i zapisnika i prijedloga Ministarstvu bilo to lakše naravno vidjeti i prihvatiti, ja ću pročitati prijedlog da uđe u zapisnik. Znači, u članku 7. stavak 2. bi trebalo dopuniti i to na način da se doda: „iznimno od članka 7. stavka 2. ovoga zakona uslužno područje se može uspostaviti na sadašnjem području pružanja usluge jednog postojećeg javnog isporučitelja vodnih usluga koji nije društvo preuzimatelj te koji isporučuje više od 800 tisuća metara kubnih a manje od milijun godišnje ili ima mogućnost isporuke tih količina računajući potpuno izgrađenost distributivnog sustava pod pretpostavkom da ispunjava uvjete iz članka 5. ovoga Zakona.“ Također bi trebalo u članku 5. dodati i jasno propisati priuštivost cijene vode u odnosu na neto prihod kućanstva. Na taj način bi definirali još neke stvari koje nisu sada do kraja jasno propisane i praktički donijeli zakon koji bi bio prihvatljiv. Naravno da to ne znači da se neki distributer neće spajati sa drugim distributerom, on će naravno izračunati što mu je isplativije. Ali mislim da je dobro da se omogući ovakva mogućnost distributerima na takvim područjima koji dakle kojima nije bilo omogućeno da uopće dođu u priliku isporučivati veće količine vode. Ja ću ovdje spomenuti da je na tom području o kojem ja govorim, znači distributivnom području Križevci bilo onemogućeno korištenje sredstava Hrvatskih voda za razvoj mreže jer je kod podjela komunalnog poduzeća na vodne usluge i komunalno poduzeće načelnik jedne općine inače predsjednik sada županijskog SDP-a digao tužbu protiv komunalnog i zaustavio 4 godine razdiobu komunalnog poduzeća. Hrvatske vode s druge strane zaustavile su bilo kakvo financiranje i komunalno poduzeće nije moglo uopće razvijati mrežu i nije moglo doći u situaciju da danas ima znači preko 800 tisuća kubika isporučene vode. I zato i predlažem na ovaj način da se to predvidi. Također u članku 7. izmjena Zakona o financiranju vodnoga gospodarstva tamo je navedeno da će se naknada za razvoj donositi znači za cijelo distributivno područje. Možda bi trebalo o tome malo ipak razmisliti jer bi tu moglo isto biti dosta problema u donošenju odluku obzirom na ovaj način kako se planira zakon o donošenju odluka i ono što je već danas govoreno u raspravi oko načina donošenja gdje će svatko imati pravo glasa sa bilo kakvim udjelom koji je da velim tako suvlasnik tog poduzeća, jer će se moći dogoditi da će neki htjeti razvijati mreže, a drugi neće htjeti prihvatiti i bit će problema. Možda bi trebalo makar po podružnicama vidjeti da se omogući znači donošenje odluke za naknadu za razvije jer će ovako biti sigurno problema. To je čisto jedno razmišljanje za i prijedlog, ali u svakom slučaju bilo bi ga dobro razmotriti, to bi na terenu moglo biti problem. Evo uz molbu da se ovaj dio koji sam pročitao u Zakonu o vodnim uslugama ugradi u zakon mi u prvom čitanju podržavamo ovaj prijedlog zakona, u drugom čitanju će ta podrška biti uvjetovana upravo ovakvim prijedlogom koji je data. Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolega Hrg, prelazimo na slijedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika IDS-a, PGS-a i LRI-a poštovani kolega Emil Daus, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, ministre s pomoćnicom, uvažene kolegice i kolege zastupnici, tijekom e-savjetovanja stiglo je iz Istre mnogo dobronamjernih sugestija, prijedloga i savjeta kako ovaj zakon učinit boljim, praktičnijim, efikasnijim. Ono što je najvažnije od svega stiglo je s terena od same struke, od ljudi koji se svakodnevno bave vodnim uslugama, vodoopskrbom i odvodnjom kako upravljačkom tako i u onom tehničkom dijelu. Dakle, zdravorazumski se pokušalo pomoći da svi zajedno učinimo sustav još boljim i još efikasnijim. Nažalost dobar dio tih kvalitetnih prijedloga nije usvojen, pitam se zašto, nadam se samo da nije iz razloga što takve prijedloge predlažu oni koji ne predstavljaju vladajuću većinu ili zato što ne dolaze iz krajeva gdje nije na vlasti politička opcija kao i na razini države. Jer to bi značilo da smo se u potpunosti urušili kao društvo. Posebno s toga što se radi o tematici komunalne infrastrukture i upravljanja istom, a ne o nikakvim političkim uvjerenjima, svjetonazorima. Ponavljam, kvalitetne prijedloge, izmjene, nadopune, dorade predlagala je struka s terena, ljudi koji svakodnevno žive ovu tematiku i ovu problematiku. Nisu to činili neki koji nisu nikad vidjeli vodovodnu ili kolektorsku cijev, a kamoli kako je složen i kako funkcionira cjelovit sustav vodovoda i odvodnje. Jer ovdje se radi o zakonu koji trebao za cilj učinit praktičnijim i učinkovitijim cijeli sustav vodnih usluga, a ne uzimajući u obzir neke stvari na koje se pokušava ukazati je zapravo biti slijep na zdrave oči. Znate u Istri imamo jednu izreku da su tovar i čovik pametniji od samega čovika, a čovik i čovik moru bit samo bolje o tega. Zašto to ne iskoristiti, ovako će se u praksi pokazati mogući kaos u procesima koji će uslijediti, kako u samim operativnim postupcima pripojenja tako i u kratkim zadanim rokovima. Posebno tu napominjem u većim i složenijim sustavima. Da ne spominjem i propitivanje same ustavnosti ovog prijedloga zakona, neki od pravnika su upozorili, znamo da vodoopskrba i odvodnja više nisu komunalne nego vodne djelatnosti, al u vrijeme donošenja Ustava RH bile su komunalne djelatnosti. Kako odredbe Ustava treba tumačiti u kontekstu vremena u koje je Ustav donesen, a ne u kontekstu današnje kategorizacije pojedinih djelatnosti nameće se pitanje da li je zakonsko definiranje i nametanje organizacije javne vodoopskrbe i odvodnje protivno Ustavu RH odnosno ustavnim pravima jedinica lokalne samouprave. No, čak i da je s te strane sve u redu ne smatrate li da bi se kod predlaganja ovakvih zakona moralo slušati struku i teren mnogo više nego što se to činilo i uvažavati njihova mišljenja. Da tu postoji malo više mudrosti i uvažavanja drugog i drukčijeg rezultat bi bio mnogo bolji za sve građanke i građane Hrvatske, za naše društvo u cjelini. Ova djelomična zatvorenost forsiranje na brzini procesa, a ne njegovoj sustavnosti i učinkovitosti tjera sve nas u sumnjičavost. Sumnjičavost su dobre namjere predlagatelja s jedne strane i sumnjičavost u nesposobnost i neznanje s druge strane, a to nije dobro. Zapravo ne znaš što je gore, ali na to ću se vratiti kasnije. Sada želim ukazat samo na jednu od stvari, al na jednu važnu stvar za koju smatramo u klubu da bi bilo dobro još jednom razmotriti i pokušati ispraviti do drugog čitanja. A to je po nama neadekvatnost i neostvarivost rokova implementacije zakona. Naime, prijedlog zakona predviđa u prijelaznim i završnim odredbama implementacijski rok od 90 dana za provedbu pripajanja Članak 88. Postupak pripajanja podrazumijeva pripremu ugovora o pripajanju, kojima prihode okvirni pregovori uprava društava, pripajanje nadalje podrazumijeva i dva održavanja skupština društva, a između istih i provođenje revizija pripajanja svih društava koji sudjeluju u pripajanju, tome valja dodati i održavanje sjednica općinskih i gradskih vijeća. Nakon toga slijedi upis u registar čime se smatra da je pripajanje provedeno. Uobičajeni tehnički rokovi jednostavnih pripajanja su 6 mjeseci, al tada je riječ o jednostavnim pripajanjima u kojima sudjeluju dva društva s nekolicinom članova. Međutim, u glavnini slučaja bar kod nas udruživanje će se provoditi veći broj postojećih isporučitelja od kojih nemali broj istih ima i nekoliko 10-taka članova. Tome valja dodati i indirektne pripremne radnje, kao što su npr. usklađivanje povezivanja računovodstvenih servisa i programa, nadzorno upravljačkih sustava, definiranje obveza i ovlaštenja gleda projekta u pripremi i tijeku itd. Iz navedenog je više nego očito da je implementacijski rok neizvediv i postavljen nerealno kratko te će isti rezultirat time da će cijeli sustav javnih isporučitelja ući u sferu prekršajne odgovornosti, a što će opet posljedično dovesti do nemogućnosti primjene predviđenih sankcija. Nadalje, iako postoji neformalni prijedlog CARD uslužnih područja to još nije službeno potvrđeno konačno stanje pa se na isti može referirati samo hipotetski, međutim iz aktualne karte uslužnih područja razvidno je da će neka postojeća distributivna područja postojećih javnih isporučitelja da će se cijepati. U tom slučaju ti javni isporučitelji moraju prije pripajanja provesti i statusnu promjenu podjele društva, radi se o vrlo zahtjevnim procedurama koje je tehnički nemoguće provesti u zadanim rokovima. Jer znate nisu svi vodovodi maleni, danas smo tu slušali sasvim druge priče nego što su kod nas u Istri, nisu svi loše kapacitirani i nesposobni kvalitetno upravljati svojim resursima. Predlažemo svakako ministre izmjenu predloženih rokova budući da je slijedom svega navedenog potrebno značajno veći implementacijski rok jer u protivnom sumnjičavost prema dobrim namjerama predlagača je opravdana. Nekako se opet važnim temama ne pristupa dovoljno sustavno, daju se kratki rokovi implementacije, zakon se čak negdje miješa u unutarnje ustrojstvo poduzeća, a nisu svi krajevi RH isti da bi vrijedilo isto pravilo za sve, čisto iz tehničkih razloga to smo već danas imali prilike čuti. Znate, mi dolazimo iz područja gdje je sustav uređen, gdje je najveći postotak pokrivenosti vodoopskrbe s kontrolom kvalitete isporučene vode, a gdje su najmanji gubici s druge strane. Isto tako da nije bilo istarske solidarnosti ruralna Istra nikada ne bi imala takvu pokrivenost kao danas to mogu reći iz osobnog iskustva kao načelnik jedne male brdsko-planinske općine. Da nije bilo solidarnosti gradova i općina na istarskoj obali koje su puno bogatije od te unutrašnjosti, ne bismo nikada došli na postotak, a postotak je sada preko 95%, a cijele Istre 99,8. I to sve po dosadašnjim zakonima od 1993. od kada je ovaj teritorijalni preustroj, pa do danas. Znači ako se je željelo moglo se i do sada, ali nisu očigledno svi bili dovoljno odgovorni i solidarni u cijeloj Hrvatskoj. Vidite najprije su se vodne usluge makle iz komunalnih djelatnosti, pa se sada u kratkom roku želi poduzeće vodoopskrbe i odvodnje objediniti na širem području nego je to bio slučaj do sada, pa će zbog tako kratkog roka nastati i cijeli kaos na terenu. To će potencirati prekršaje i zbunjenost. Pa se zakonom definira da će se neke važne stvari definirati podzakonskim aktima, a zakonom se propisuju neke stvari koje bi trebale biti tema skupština društava. Udaljavanje važnih odlučivanja s lokalne na državnu razinu, centralizacija sustava kako bi se njima lakše upravljalo s jedne točke još više pobuđuju sumnju da bi ovo mogao biti čak i prvi korak prema privatizaciji vodnih usluga bez obzira što se ističe, to je činjenica da su ovi prijedlozi zakona antiprivatizacijski. Ali da li je to cilj ove Vlade? Možda su namjere predlagatelja dobre i ispravne, ali morate shvatiti sumnjičavost jer u ovih nešto manje od 30 godina u ovoj zemlji, u našoj zemlji u Hrvatskoj je prodano gotovo sve, od toga dobar dio u bescjenje. Pa ja postavljam pitanje da li Vlada polako planira prodati jednu od rijetkih stvari koja nam je ostala poput prirodnih vodnih resursa? Hvala.
Zahvaljujem. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika HNS-a poštovani kolega Milorad Batinić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Poštovani ministre i pomoćnice, kolegice i kolege. Zakon o vodnim uslugama to je glavnina tema, znači odvojeno i Zakon o vodama koji definira vodoopskrbu i odvodnju i nešto ću kratko o Zakonu o financiranju vodnog gospodarstva. Ovaj zakon gledam kao jedan tehnički, najprije tehnički, a onda i formalno-pravni akt kojim se želi ispoštovati direktiva Vijeća što se tiče pročišćavanja komunalnih otpadnih voda i obuhvata. Znači, definirani su osnovni ciljevi što se tiče isporučitelja vodnih usluga, prvenstveno ekonomičnost, efikasnost i to je sve posljedica postojećega stanja o kojima da budem iskren očekivao sam više u uvodnom dijelu upravo što bi nam bilo daleko korisnije možda i za razumijevanje određenih predloženih rješenja, a jednako tako i za određene zaključke. Citirat ću znači, sustav vodoopskrbe je relativno visoko pokriveno područje Republike Hrvatske i još postoji potencijal od nekih 10%. Međutim, sustav odvodnje sa pročišćavanjem apsolutno nije na zadovoljavajućoj razini čega smo svi i svjesni. Ovaj način da se kroz objedinjavanje distributera da će se postići ti zacrtani ciljevi iskreno ću kazati kada bi pisalo u kojem vremenskom roku se to očekuje postići, tim više što u zakonu piše da za provođenje ovoga zakona nisu potrebna dodatna financijska sredstva tu sam dosta skeptičan ministre. Praktički iz budžeta odnosno iz financija koje u ovom trenutku raspolažu javni isporučitelji vodnih usluga i nakon objedinjavanja ne očekujem da će se ona povećati. Vi smatrate da će se ispoštovati ove direktive uz zadovoljenje određenih kriterija a to je 3% u cijeni vode, priuštivosti u odnosu na neto dohodak po domaćinstvu na godišnjoj razini. Želim vjerovati da će tako u konačnici biti. Činjenica je 190 isporučitelja da među njima ima onih koji nisu niti efikasni, niti imaju one elementarne osnove održivosti da mogu samostalno funkcionirati. Činjenica je različitosti koje jesu da bi na neki način trebalo integrirati, ali da li je 2 milijuna kubika plus minus 10% smatram da ne smije i ne treba biti jedini uvjet i ne treba se robovati tome. I po inerciji koja je ispod toga da praktički ne može samostalno funkcionirati, a sada postoje sustavi ispod te količine koje potpuno normalno funkcioniraju, provode europske projekte čije općine i gradovi koji su vlasnici tih sustava su u prethodnim godinama od formiranja od 93. iz proračunskih sredstava financirale i vodnu infrastrukturu novcima poreznih obveznika odnosno svojih građana mimo onoga što je eventualno uspjelo se pridobiti iz Hrvatskih voda ili eventualno države čega je bilo izuzetno malo. Provedba, članak 7. uslužno područje se uspostavlja mane više sve je jasno. Međutim, postavljam pitanje, to je matematički dobiveno jer to je negdje red veličina znači ukoliko imaš 2 milijuna kubika ti ćeš biti financijski održiv, ekonomski, stručno si kapacitiran, imaš sve uvjete da možeš zadovoljiti i funkcioniraš po načelu voda za vodu. Time da se opet predviđa da je lokalna samouprava jedan od onih koji će financirati vodne građevine. Da li je to načelo po kojem funkcionira Europska unija? Nisam baš siguran. Imamo u susjednim zemljama drukčije principe, da li je za RH vrijedi jedna Direktiva, a za ostale članice EU vrijedi neka druga ili se uvažavaju određene specifičnosti na pojedinim područjima i geografske i kulturološke, da ne kažem sociološki momenti. Jednako tako postojeći isporučitelji vodnih usluga, oni su trgovačka društva koja funkcioniraju temeljem Zakona o trgovačkim društvima, imaju svoje Statute i primjenom ovog zakona, načina onih koji trebaju pripojiti ili preuzeti neka druga trgovačka društva, nastat će košmar. Izazvat ćete veliko nezadovoljstvo kroz skupštinu i na općinskim i migracijskim vijećima jer činjenica je, govorite da je ovaj zakon lex specialis, međutim, derogirate Zakon o trgovačkim društvima, derogira se volja predstavničkog tijela, time i volja građana. Ja bi preporučio ukoliko je moguće neko sretnije rješenje, ukoliko je moguće neko sretnije rješenje jer u tom prelaznom periodu dok se dođe do onih ciljeva koje želite ispoštovati, potpuno ih razumijem i mogu se složit sa puno toga što je ovdje napisano. Međutim, u ovom provedbenom dijelu bit će velikih problema na terenu ukoliko će se trgovačka društva skupštine voditi temeljem svojih Statuta i Zakona o trgovačkim društvima. Tu imate u ovom, tehnički rješenje je u redu, međutim, formalnopravno bojim se da ćemo imati na terenu velikih dilema, nedoumica kako to provesti u naravi. Zatečeno stanje je različito na razini RH, toga smo svjesni. Isto tako, vi ste svjesni činjenice da imate i ovih velikih trgovačkih društava koji su preko 2 milijuna kubika koji će pripajanjem manjih, dolazi u pitanje njihov pozitivan financijski rezultat. Sada su dobri, kad se pripoje, pitanje je uspješnosti i daljnjeg funkcioniranja. Jednako tako, ima sada manjih trgovačkih društava koji su ispod 700, 800, milijun kubika koji funkcioniraju potpuno u redu na način kako sada funkcioniraju, a morat će se pripajati. Stoga bi predložio da razmotrite i ovo što je kolega Hrg rekao, ja ću ponoviti, znači, da se razmotri mogućnost da nije jedini kriterij i po nama u HNS-u ne može biti to kriterij jer to je protivno Zakonu o trgovačkim društvima da se ograničava količina isporučene robe ili ne znam čega drugoga. Možda se ne sjećate, ja se sjećam isto je bilo 2008. ili 2009. kada se htjelo okrupniti plinodistributere, isto je bila takva inicijativa, ne trebaju nam mali, oni nisu efikasni, nisu održivi, međutim, odustalo se od toga. Volio bi da vaše službe potraže koji su bili razlozi toga, isti vam je princip, isti model i ništa Europa na to nije reagirala, niti rekla. Kratko ću nešto o naknadi za razvoj, koja i sada isto postojeća, i hipotetski objedinite, ne znam, 28 lokalnih samouprava i od tih 28 nijedna nema apsolutnu većinu odnosno 50 + 1 glas, naravno, morat će se dobiti i većina i dvostruko pravo glasa. Znači, dvostruko pravo glasa funkcionira u zadrugama, jedan zadrugar, jedan glas, toga ne znam, možda griješim, volio bi da griješim, demantirajte me, ali nisam toga uspio naći u Zakonu o trgovačkim društvima takvoga tipa da je trenutno u praksi. Nadalje, sredstva naknade za razvoj trošit će se temeljem solidarnosti, ja razumijem solidarnost, međutim, kako će na to reagirati građani koji će kroz cijenu vode plaćati i dio naknade za razvoj koja neće ići na ono područje njihovo da se gradi. Solidarnost okej, možda da se razmisli da jedan dio tih sredstava ide temeljem solidarnosti, ali ne bi smjelo biti više od nekih 25, maksimalno 30%, a ostalo da se naknada za razvoj koristi na području na kojem je skupljeno. To je protivno autonomnosti, samostalnosti lokalnih samouprava, može to zakon propisat, međutim, ja bi želio da pokušate dugoročno sagledati posljedice toga. Predviđate penalizaciju, pa ovaj zakon svi gledamo u dobroj vjeri, u dobroj namjeri i želimo svojim prijedlozima, razmišljanjima ga popraviti, poboljšati. Znači, bit će uskrata ukoliko se ne provedu određene odluke ovoga zakona, bit će uskrata sufinanciranja iz EU fondova, pomoći od države, od Hrvatskih voda i tako, pa koga kažnjavamo? Kažnjavamo svoje građane. A ja ću postaviti jedno hipotetsko pitanje, volio bi da mi odgovorite. Skupštine društava čine načelnici, gradonačelnici toga poduzeća i oni naprosto ovu odluku ne žele donijeti, prije nego dobe mandat od svojeg gradskog ili općinskog vijeća koje im ne da mandat da se pripoje većem društvu, što tad? Koga ćemo penalizirat? Građane? Malo je zamršeno, ovako izgleda vrlo jednostavno, međutim, nisam siguran u praksi u kolikoj mjeri to može pozitivno funkcionirati. I ono što sam bio kazao, vi ste predvidjeli ovdje za realizaciju zakona nisu potrebna financijska sredstva, tu se ne mogu složiti nikako. Znači ovim Zakonom planirate objedinjavanje, okrupnjavanje od 190 ne znam 30, 40, 50 kol'ko će ispasti na kraju temeljem Uredbe i ne treba provedba Zakona, pa onda nismo ništa napravili, pardon ne trebaju dodatna potrebna sredstva. Pa upravo trebaju dodatna sredstva ukoliko želite one krajeve, one općine, one sredine stavljate na teret i osiromašujete postojeće komunalne tvrtke zbog kojih rade vodoopskrbu i odvodnju, smanjujete im fiskalni kapacitet, pa naravno da su potrebna financijska sredstva, možete kazat' bit će iz EU fondova, bit će iz Hrvatskih voda. Zakonom o financiranju imamo osnovnu cijenu, cijena vode, struktura, znači naknada za razvoj, korištenje voda i zaštitu vode. Osnovna cijena ide komunalnoj tvrtki, ona je negdje, ovisno je kako gdje, 30% do 40% u strukturi cijene. Naknada za razvoj negdje 15% do 20%, znači to ostaje komunalnoj, u stvari tvrtki javne vodoopskrbe i odvodnje da se pravilno izrazim, međutim korištenje voda i zaštita voda ispada negdje od 40% do 50%, ovisno je, a ... [[Govornik se ne razumije.]] negdje 47%, to ide državi odnosno Hrvatskim vodama. Dal' ste razmišljali ukoliko želite ovaj Zakon da se provede, a svi želim da se provede uz određene korekcije, da se veći dio tih sredstava ostavi javnim isporučiteljima da upravo mogu iz tih sredstava na svojem uslužnom području da mogu provesti ovaj Zakon u djelo. Što se tiče, u kratko vrijeme mi ističe, Zakona o financiranju, tu bih predložio, znači naknada, razvojna sredstva temeljem solidarnosti. Kazao sam nije, po meni nije najsretnije rješenje, međutim morate shvatiti povijest određenih područja da su ljudi samodoprinosima, dodatnim izdvajanjem gradili vodoopskrbne sustave, gradili kanalizacije, i dajte omogućite da može samostalno JLS raspolagati sa jednim dijelom ili da razvojna sredstva ostanu na području na kojem su skupljena, i da se može dodatno uz suglasnost gradskog vijeća ili samih građana na određenom području naknada dodati upravo za investicije. Ministre vjeruje da će te uvažiti naša razmišljanja, podržat ćemo Zakon u prvom čitanju, prekratko je vrijeme međutim vjerujem da će biti prilike i u pojedinačnoj raspravi, nadam se da neću trebat dugo čekati, pa ću još dodati neke detalje. Hvala.
Zahvaljujem. U ime Kluba zastupnika SDSS-a poštovani kolega Boris Milošević. Izvolite.
Poštovani podpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani ministre sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege zastupnici. U uvodu je ministar istakao da se radi o reformskom Zakonu, ovaj Zakon je svakako krupan zalogaj koji sa sobom nosi brojne posljedice i mi ovdje u prvom čitanju moramo detektirati one posljedice koje su loše kako bi mogli svojim primjedbama i prijedlozima utjecati na zakonski tekst kako bi on bio što bolji u drugom čitanju. Tako da ja se mogu s tom konstatacijom ministra složiti, pogotovo ako je lajtmotiv donošenja Zakona rješavanje fragmentiranosti javnih isporučitelja vodnih usluga kojih danas ima 190 na jedan puno manji optimalniji broj, mislim da se tu svi slažemo, jer generalno gledajući statistika nam je loša, brojni vodovodi su nam loši, pojedini vodovodi imaju enormne gubitke vode, brojni vodovodi nisu uključeni u javni sustav, vodoopskrba autocisternama nije dostatna, nije dostatno ni propisana, a nije propisan ni minimum vode koji je potreban kućanstvu. Voda tako još uvijek nije jednako dostupna, posebno svim stanovnicima na ruralnim područjima koji su slabo naseljena, koja su siromašna te na otocima gdje zapravo mreže nema, a postavljanje vodoopskrbne mreže zapravo nije ni ekonomski opravdano. Problem je tu u praksi i u visini cijene priključka koji dio stanovnika ne može priključiti, a nažalost dio stanovnika ostaje bez vode jer ne može jednostavno platiti ni račune. Da, nažalost se događa i to da imamo obustavu isporuka vode zbog neplaćanja računa. Kad bi dodali još neke primjedbe, mogli bi reći i da monitoring vode za ljudsku potrošnju nije, ne provodi se na način koji je ujednačen jer ovisi o financijskim mogućnostima svake Županije. Iako to, dakle, u Ustavu ne piše, mislim da svi smatramo koji ovdje raspravljamo danas o ovom nacrtu Zakona da je dostupnost pitke vode zapravo ljudsko pravo i da mi moramo investirati u ona područja koja sam spominjao sad da su ruralna, da su siromašna, slabo razvijena, slabo naseljena, jer ako ne investiramo u ta područja tko će ostati živjeti na tim područjima, tko će se vratiti na ta područja od onih koji su s tih područja otišli, i tko će se doseliti u ta područja, tko će investirati gospodarski u ta područja ako nema vode, dakle ne možemo tu imati samo ekonomsku računicu, nego o tome trebamo razmišljati kao o jednoj demografskoj mjeri. U bitnom, nacrt Zakona uređuje pretpostavke, dakle za uspostavu uslužnih područja prema prijedlogu kriterijem dva milijuna kubika vode isporuka godišnje, da se uspostavi pravilo jedno uslužno, jedno, jedan isporučitelj za jedno uslužno područje, dakle logika je, jedno uslužno područje i ... [[Govornik se ne razumije.]] jednog isporučitelja, a Zakon propisuje onda obavezu pripajanja manjih većem, odnosno da se najvećem postojećem javnom isporučitelju pripoje ovi, ovi manji. Time bi se onda napravile i pretpostavke da na jednom uslužnom području jednog isporučitelja postoji jedna ujednačena cijena vode. Vjerujem da bi na takav način se mogli uspostaviti proklamirani ciljevi ovog zakona, a to je da se ojača provedbena, provedbeni investicijski kapacitet javnih isporučitelja vodnih usluga i da se ojača njihova financijska stabilnost. To svakako treba podržati, ali ja bih nekoliko konkretnih stvari onda imao ovdje za predložiti i molim predlagatelja da ih uzmu u obzir. Slažem se s ocjenom da do sada kako su organizirana vodovodna poduzeća stvarno je upitna njihova i poslovna samo održivost i financijska stabilnosti i nitko pametan ne bi trebao imati protiv okrupnjavanja, ali moramo biti pametni kako ćemo to kvalitetno izvesti da zapravo koristi imaju i ta poduzeća, ali da koristi imaju i krajnji korisnici, a to su naši građani. Stoga molim predlagatelja da prvo razmotri ovaj kriterij kubikaže, dakle kod kriterija za okrupnjavanje to treba podržati, ali da taj kriterij od 2 miliona kuna razmotri da bude negdje bliže milijun kuna godišnje. Vjerujem da će se cilj zakona i cilj reforme postići, a da se u pogledu smanjenja ovog kriterija neće puno, puno izgubiti. Kao što smo rekli, dakle logika zakona je jedno uslužno područje, jedan isporučitelj, ali treba obratiti pažnju na ona područja koja bi bila udaljena od nove uprave kako bi ta udaljena područja imala kvalitetnu komunikaciju sa centralom, kako ne bi bila zakinuta u pogledu investicija i kako se ne bi sve svelo na centralizirano odlučivanje. Jer u svim velikim sustavima imamo takvu situaciju da ruralna krajnja područja gube, da se dovoljno ne čuju, a onda pate i oni krajnji potrošači gdje zapravo ne dolazi ni do pravih investicija, ne dolaze ni do pravih intervencija pa imamo situacije da ne dolazi ni do pravovremenih otklanjanja kvarova. Ja ovdje pohvaljujem mehanizam u pogledu ovih problema o kojima sam sad govorio ja pohvaljujem mehanizam odlučivanja, pohvaljujem mehanizam dvostrukog prava glasa, mislim da je on dobar i da mjeru dvostruke većine u najvećoj mjeri štiti slabije i zapravo prisiljava onog koji je najjači, koji je dominantan na dogovor s onim slabijim, ali bez obzira na dobru namjeru predlagatelja i na želju svih nas događat će se da će neka područja biti zaobilažena investicijama, događat će se zapravo da će neka područja biti 13 prase i iz tog razloga molim predlagatelja da razmotri možda neke dodatne zaštitne mehanizme takvih područja kad je očigledno da se neka područja godinama zaobilaze i u pogledu investicija i u pogledu intervencija i popravaka vodovodne mreže. U pogledu cijene koja će biti jedinstvena za jedno uslužno područje vrlo vjerojatno će doći do povećanja cijene za neka područja koja danas imaju nižu cijenu, time će sigurno biti pogođena ta siromašnija područja, bit će pogođeni oni siromašniji krajnji potrošači. Smatram da cijena vode mora biti takva da je stvarno dostupna i da ona mora biti onako kako u zakonu piše i ona mora biti socijalno priuštiva potrošačima. U pogledu još nekih konkretnih prijedloga, molim predlagatelja da razmotri odredbu stavka, Članka 7. stavka 4. gdje se govori o granici uslužnog područja da ona ne može biti presijecana granicom aglomeracije osim kad je aglomeracija presječena državnom granicom. Mislim da se razmotri brisanje ovog ograničavajućeg kriterija, da uslužno područje ne može se presijecati granicom aglomeracije, mislim da je to možda previše ograničavajuće, možda sam u krivu ali molim da se to razmotri, mislim se cilj koji se želi postići zakonom može postići i bez tog kriterija. U pogledu odredbe koja regulira podružnicu u Članku 29. govori se da javni isporučitelj vodnih usluga je dužan ustrojiti podružnice u sjedištima postojećih isporučitelja vodnih usluga koje isporučuju najmanje 500.000 m3 vode godišnje za ljudsku potrošnju, mislim da ova odredba koja govori da to mora biti najmanje 2 godine bi se trebala možda brisati ili čak ako u najmanju ruku produžiti. Mislim da nije realno očekivati da će to biti ispunjeno u 2 godine odnosno da se može dogoditi da novi javni isporučitelj kaže da neće dovoljno ni ulagati u tu podružnicu, jer će smatrati unaprijed, unaprijed otpisanom i da zapravo onda ta podružnica će biti već unaprijed izgubljene bitke. Što se tiče Članak 88. koji govori o rokovima pripajanja, znači kad društvo preuzimatelj preuzima postojeće javne isporučitelje vodnih usluga govori se o roku od 90 dana, mislim da je to jako kratak rok da bi taj rok morao biti duži, životniji. Iskustvo nas uči da svi zakonski rokovi koji su bili u najmanju ruku optimistični, preambiciozni se probijaju, a to ne bi bilo dobro da u biti javne isporučitelje tjeramo u kršenje zakona, kolega prije mene je nešto govorio o tome. Znam iz iskustva da pojedine jedinice lokalne samouprave kad su imale obavezu da osnuju komunalna poduzeća odnosno trgovačka društva koja su se trebala baviti sa isporukom vode, odvojiti od ostalih komunalnih djelatnosti da u biti su probijali te rokove da su kasnili s tim. Pogotovo imajući u vidu kad o tome treba odlučiti, kad o tome treba odlučiti predstavničko tijelo, općinsko ili gradsko vijeće. Dakle, molim da se taj rok razmotri i da ne tjeramo javne isporučitelje u kršenje zakona ili utrku s vremenom. Imam tu još nekih sitnih primjedbi koje ću pisano uputiti ministarstvu kao predstavniku predlagatelja, pa ih molim da razmotri. I na kraju bi samo apelirao na predlagatelja, smatram da je stvarno važno plaćati račune za vodu, ali isto mislim da bi možda u zakonu trebala propisati minimalnu količinu vode koja nikom ne bi smjela biti uskraćena, evo, hvala na pažnji.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Miloševiću. Prelazimo na pojedinačne rasprave, poštovani kolega Ante Prenić, izvolite.
Potpredsjedniče, kolegice i kolege, uvaženi ministre, i u svom pojedinačnom izlaganju, kao i na replici ću pohvalit ovaj prijedlog zakona koji donosi spas za ruralni prostor RH, pogotovo ako sagledamo jednu činjenicu koja je jasna, a govori da preko 65 000 ljudi iseljava godišnje iz RH i većinom je to iz ruralnih prostora i kad govorimo od 65 000 ljudi, znači, to je i manje vode koje javni isporučitelji uprihoduju odnosno prihoda koji javni isporučitelji uprihoduju isporukom vode na ruralnom području. Sve to dovodi zapravo javnih isporučitelja na granice rentabilnosti, a prije svega one koji se nalaze u brdsko planinskom području RH. Po zadnjem Zakonu o brdsko planinskom području 85 gradova i općina steklo je status brdsko planinskog područja. Samo ću vam reći na primjeru našeg komunalca koji se bavi isporukom vode, znači, na 320 km2, 250 km mreže, to je otprilike 13,7 priključaka po km, a granica rentabilnosti bi bila 25 priključaka. Da ne govorim na fakturiranoj vodi da 5,00 po m3 fakturirane vode plaćamo cijenu električne energije. Znači, sve to je zbog 19 crpnih stanica i prepumpavanja od 38 m nadmorske visine gdje se nalaze izvorišta na 652 m i to je jednostavno dovedeno na granicu rentabilnosti, ne samo primjer Vrgorca, nego primjer Imotskog, Gorskog Kotara, dijela Like, dijela Hrvatskog Zagorja, svi muku mučimo, zadnja poskupljenja električne energije koja su se dogodila u 9 mjesecu putem javnih nabava je cijena električne energije skočila preko 32% za sve javne isporučitelje. Dovela je doslovno na granicu rentabilnosti i kad sumirate jedinične cijene kolko građani plaćaju, zapravo shvatimo da najskuplja voda u RH se nalazi u brdsko planinskom području RH i ti građani nikako ne mogu bit jednakopravni sa građanima ostatka RH, a da ne govorim o gospodarstvenicima. Stoga ovako okrupnjivanje znači za nas, prije svega konkretno za grad Vrgorac i područje Imotskog, najvjerojatnije pripajanje području Makarske, jedan doslovno spas jer imamo jedan primjer da Vrgorac i Imotski muku muče sa rentabilnosti, a Makarski komunalac gradi novu zgradu najvećeg standarda. Meni jedino smeta to što ni sada već nemamo uslužna područja pripremljena kao prijedloge jer smo do sada imali donošenje zakona, pa niz akata koje donose kasnije Vlada, di ne znamo zapravo pravo činjenično stanje koliko imamo uslužnih područja. Što se tiče mene osobno, što manje uslužnih područja, to bolje. Također ću se osvrnuti u par članaka, prije svega, kad pričamo o dijelu koja se odnosi na upravu gdje ste definirali da se uprava javnog isporučitelja ima jednog člana, direktora, da se direktor imenuje na 4.g., da se imenuje po javnom natječaju, kamo sreće da nije definiran jedan okvir kompetencijski koji bi taj direktor trebao zadovoljiti jer zaista postoje komunalci kojim su direktori doslovno sa srednjom stručnom spremom, nemam ništa protiv srednje stručne spreme, ali vrijeme je da u RH uvedemo kompetencijske okvire da budu ili ekonomski ili pravni ili tehničke sa određenim godinama radnog iskustva, da prestane politika kadrovirati na području direktorskih funkcija, da uvedemo kompetenciju i znanje. Osvrnut ću se i na čl. 60. jedan članak koji zapravo svi muku mučimo, javni isporučitelji, direktori koji su, mislim da nema direktora koji nije zaslužio prekršajnu prijavu i komunalca, odnosni se na ugradnju i održavanje pojedinačnih vodomjerila, u st. 3. kaže, korisnik vodnih usluga dužan je omogućiti održavanje pojedinačnog vodomjerila putem javnog isporučitelja vodnih usluga na način određen Općim uvjetima isporuke vodnih usluga. Trošak održavanja obračunava se korisniku cijene vodnih usluga. Gledajte, ja bi volio da ste mijenjali Zakon o mjeriteljstvu jer određeni vodomjerila imaju garanciju 10, 15, 20.g., a sada doslovno tjerate odnosno vidim da je to bila i odlika prošlih zakona, da se mijenjaju svakih 5.g. Problem vam nastane kad odete na Zavod za zapošljavanje i kad pogledate koliko vodoinstalatera ima na Zavodu za zapošljavanju RH. Nema ih, jednostavno veliki vodoisporučitelji kao što je Split, kao što su veće područja, ne mogu u 5.g. promijeniti i da hoće ova sva vodomjerila i zbog toga mislim da bi trebalo određeno izvršiti korekciju što se tiče toga dijela. Također čl. 62. ako sam dobro, da, piše, kaže članak da se stavak, javni isporučitelji će naplatiti protupravnu korisnu naknadu za protupravno priključenje, ali ne izvan roka od 10.g. unatrag. Mislim da se to krši sa zakonima jer se može naplatiti o Zakon o obveznim odnosima vezano za retroaktivne 3.g. Što se tiče čl. 96. samo bi volio da ako možete kazati u svom jednim od osvrta da li Člankom 96. se gasi eko agencija u Splitu jer je tako člankom predviđeno da imamo od donošenja samog zakona gašenje, gašenje, samo sekunda, gašenje odnosno pripajanje pravnih osoba za provedbu vodokomunalnih projekata. S obzirom da je ona kao takva osnovana za vodokomunalne projekte da li da to znači njezino i gašenje? I na kraj, i na kraju ovaj zakon će donijet do smanjenja cijena za ruralni dio Hrvatske, ruralni dio Hrvatske koji ni u jednoj mjeri nije jednak s urbanim područjem Hrvatske i drago mi da se kao takav donosi. Isto tako bi volio da se smanji cijena PDV-a na isporuku vode. Smatram osobno da je 13% velika, ako smo mogli smanjivati na odvoz otpada, mislim da se i PDV trebao smanjivati i na cijenu isporuke vode. I što se tiče naknade vodne naknade za, naknada za uređenje voda kad već dotičemo zakone koji se tiču vodnog gospodarstva hajde konačno da razjasnimo i dilemu naknade za uređenje voda koje plaća građanin u onom selu najzabitnije kraja Vrgorske krajine kao i u centru Zagreba. Znači na razini Hrvatske ona je jednaka i tu treba uvesti određene drugačije stavke, drugačije obračune sukladno indeksima razvijenosti da jednostavno građani po m2 na onom računu, a gradovi moraju kao jedinica lokalne samouprave sprovodit paralelno sa komunalnom naknadom rješenje da se konačno uvede da jednostavno bude ta jedna razlika sukladno indeksu razvijenosti. Reć ću i o vodnom doprinosu koji je jednak u fazi B, u fazi u mnogom djelu Hrvatske znači van ovaj dijela obale, svi ti nameti koji bi se mogli urediti baš po tom indeksu razvijenosti značili bi jednu dodatnu stimulativnu mjeru da ljudi ostanu u ruralnom području Hrvatske, da gospodarstvenici dođu, jer kad sumirate sada mislim jedinične cijene vode najveće se upravo u ruralnom dijelu, a poglavito u brdsko-planinskom zbog utjecaja električne energije. Zbog toga podržavam zaista ovaj zakon i kako sreće da što prije bude i drugo čitanje i bude donesen i budu pripajanja jer doslovno mnogi komunalci su na granici rentabilnosti poslovanja u ruralnom dijelu Hrvatske. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Praniću. Slijedeća rasprava poštovani kolega Marko Vešligaj, izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče Hrvatskoga sabora, evo ja ću se također u svojoj raspravi osvrnuti na Zakon o vodnim uslugama na ova dva druga zakona nemam nekih većih primjedbi. No, ja baš ne dijelim oduševljenje kako postoji evo s obje strane sabornice danas u ovome zakonu. Ono što mi je najveća zamjerka jest da smo trebali više uzeti u obzir ove različitosti o kojima danas pričamo kroz cijelu ovu raspravu, po županijama, po općinama, po gradovima, sagledati jedno stanje kakvo je i se EU projektima koji su, neki već ovaj traju neki su tek u postupku ugovaranja, čekaju se i neki natječaji itd. Prvo što je primjedba naravno jesu oko uslužnih područja, dakle kroz zakon se kaže da se uslužno područje uspostavlja na postojećim vodoopskrbnim područjima na kojima se isporučuje voda za ljudsku potrošnju od najmanje 2 miliona m3 godišnje. Moja primjedba je zbog čega se ta financijska održivost temelji isključivo na ovome kriteriju od 2 miliona m3 godišnje i zašto je on određen kao jedini relevantan? Danas je dosta o tom pričano, ali nisam čuo nikakav konkretan argument. Dakle, zakonom predviđamo teritorijalno pripajanje, ne sagledavamo jednu kvalitetu pružanja usluge, ne sagledavamo ekonomičnost poslovanja niti krajnju cijenu koja će ispasti za korisnike. Dakle, prilikom pripajanja da, doći će do smanjenja cijena međutim za neke, za neka ovaj područja doći će i do povećanja cijena jer će društvo koje je društvo preuzimatelj zapravo ima znatno veću cijenu vodnih usluga u odnosu na postojeće društvo koje obavlja isporuku vode na području neke lokalne jedinice ili ti više njih. Ja ću konkretno navesti primjer poduzeća koje se bavi vodoopskrbom i odvodnjom na području mojeg grada Pregrada, to je VIOP d.o.o., nalazi se u 100% vlasništvu grada Pregrade, on pokriva 95% područja dakle stanovništvo je pokriveno sa pitkom vodom, ima zasebni vodoopskrbni sustav sa 2 izvorišta, na jednom izvorištu je čak ugrađena tehnologija dezinfekcije na samome izvorištu, dakle sa ekološki certificiranim dezinficijensima, jedini takav je i najsuvremeniji na području Krapinsko-zagorske županije. To je mali sustav 2.600 priključaka, malo zaposlenih, 8 zaposlenih, ukupni prihodi oko 5 miliona kuna, evo gubici, spominjalo se ovdje 50%, kod nas su na razini od 30%, smanjeni u zadnjih 3 godine sa iznosa više od 50%. Dakle, pa možemo reći ipak jedan donekle mali možda ali dosta uređen sustav. Reći ću da je trenutno u tijeku 12 investicija koje se uspješno rješavaju, neke su veće, neke manje vrijednosti. Mislim da su građani zapravo zadovoljni ima i zapravo cijenu, kao što sam prije rekao dosta nižu od trgovačkoga društva koje bi trebalo sad to preuzeti. Dakle, naši strahovi su da će to pripajanje rezultirati smanjenjem prvo operativnosti jer pokriva prilično veliko područje za tako jedan, za tako mali broj stanovnika to je nekih 70 km2, smanjiti, da će se smanjiti efikasnost održavanja vodnih objekata i naravno da će to na neki način djelovati i poražavajuće na grad, a i građani će se, naravno neće biti zadovoljni sa povećavanjem tih cijena na koju lokalna samouprava neće imati apsolutno nikakav utjecaj. Redovno poslovanje toga društva pokriva za sad iz cijene vode. A za investicije evo kojih ima, nabrojit ću ih nekoliko, bilo ih je u proteklih 3 g., 6,5 milijuna kuna, trenutno u tijeku su investicije od 2,5 milijuna kuna, čeka se odobrenje još investicija u iznosu od 4,7 milijuna kuna i time se zapravo završava kompletnih onih 5% još vodoopskrbnog sustava koji se treba završit da se pokrije cjelokupno stanovništvo. I sad samo za te investicije se djelom odvajalo za sufinanciranje iz gradskoga proračuna. Ja sam sad očekivao barem zakonsko rješenje koje će reći, u redu, ako se ide već na okrupnjavanje onda barem neće biti opterećeni opet proračuni jedinica lokalne samouprave. No ovdje vidimo da zapravo to nije slučaj, da će ostati opterećenje i na proračunima jedinice lokalne samouprave jer to jasno stoji u zakonu i da je predviđeno zapravo jedan model centralizacije koji nije dobar. Taj model centralizacije može dovesti i do povećanih nekih troškova održavanja koji u nekakvoj perspektivi pa mogu voditi i do povećavanja tih troškova održavanja, može voditi i do nekih razmatranja prema privatizaciji unatoč tome što istina ovaj zakona taj antiprivatizacijski karakter i jasno je to navedeno, međutim ta sumnja ipak postoji i ona lebdi ovdje negdje u zraku i vidim da neki kolege su je također spomenuli. Ako već trebamo nekakvo okrupnjavanje zbog povlačenja sredstava iz fondova EU-a makar evo, na ovom primjeru koji sam ja navodio, koji baš nije reprezentativan, pokazali smo da to možemo i kroz jedan mali sustav ukoliko se dobro i kvalitetno organizirate. Ali ako to već trebamo, što ja podržavam da idemo prema okrupnjavanju onda smo mogli to napraviti na neke druge načine. Imamo mogućnost i projektnih konzorcija, imamo i mogućnost osnivanja određenih tijela koji se osnivaju isključivo za tu svrhu itd. bez da dovodimo zapravo u pitanje jednu autonomiju lokalne samouprave za jedno planiranje ja ću reći lokalnog razvoja jer to je izuzetno bitno ukoliko napravite dobru i kvalitetnu vodoopskrbnu mrežu na području neke općine ili grada, teško da ćete zadržati tamo život na tom području, to je preduvjet, ma to je bio preduvjet još u 20. st., nažalost mi rješavamo već sada kad smo već debelo u 21. st. Dakle reći ću tu da se ova samoodrživost, da se financijska stabilnost, da se učinkovitost javnih isporučitelja ne može mjeriti još jedanput isključivo količinom isporučene vode ukoliko je cijena na nekakvom, na uslužnom području priuštiva ako je taj javni isporučitelj samoodrživ, ako je financijski stabilan, ako je učinkovit, onda može biti zapravo i trebalo bi biti uslužno područje uspostavljeno i na onome području koje isporučuje manje vode u odnosu na ovo što je ovdje prijedlog. Ono što još imam za kraj nekoliko dvojbi ovako, nije mi drago da ide se prema toj, što je prevladala zapravo nekakva intencija da se ide prema ukrupnjavanju u trgovačka društva makar znam da se razmatralo i o tome da se ide na ustanove, čisto zbog samoga karaktera. Pričamo o nečem javnom, pričamo o zajedničkim dobrima, o vodoopskrbi, odvodnji, nečemu što treba ostati u javno i mislim da bi bilo bolje to zaštićeno kroz to da smo recimo kroz zakon predvidjeli da se ukrupnjavanje ide na razini ustanova koje imaju jedan neprofitni karakter. Problematično mi je još, i to bi volio i dobiti odgovor, da li je sagledano jedno stanje sa EU projektima jer pitanje kako će zapravo nekakva nadležna tijela prihvatiti ovakve promjene u projektima koji su tijeku, hoće li tu doći do uskraćivanja već odobrenih sredstava, dakle tu se puno toga, postavljaju se razna pitanja, dakle od izmjene dokumentacije, dozvola riješenih imovinsko-pravnih odnosa itd., dakle način na koji će oni ovdje postupati, ako će naravno doći do podjele društva na više ovih javnih isporučitelja. Bilo je spominjano naravno, mislim da kroz zakon nisu dovoljno dobro regulirani niti radni odnosi, imamo naravno veliki broj zaposlenika u tim trgovačkim društvima koja će se sad okrupnjavati, ja mislim da su trebali biti konkretnije i definirani njihovi radni odnosi i njihova pozicija u tim novim poduzećima, također rokovi pripajanja su definitivno prekratki, osnivanje podružnica je isto trebalo biti detaljnije definirano, pitanje lokalnih vodovoda kojih ima jako puno, za kojega je već postojala zakonska regulativa, nažalost nitko se nije onako zapravo uhvatio u koštac sa tim, također je svedeno na jednu rečenicu u ovome zakonu. Dakle puno je otvorenih pitanja po mom mišljenju koje treba riješiti do drugoga čitanja i probati ipak napraviti jedan fleksibilniji zakona i voditi računa ipak o sustavima koji jako dobro funkcioniraju a sad idu u nekakvu neizvjesnost. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Vešligaju, imamo replike. Poštovani kolega Klarić, izvolite.
Uvaženi kolega Vešligaj, složit ćete se sa mnom, da je dobro da zakon ide u dva čitanja, da se uvaže sve ove rasprave i sva ov promišljanja i kad govorimo o razvoju manjih sredina od jedinica lokalne samouprave i razvoju na njihovu području vodoopskrbe i odvodnje, onda znamo što su sredstva cijene za razvoj u strukturi cijene usluge. I po meni i mislim da svatko od nas mora težiti tome cilju da ta sredstva budu izvorni prihodi jedinica lokalne samouprave, strogo namjenska sredstva isključivo za razvoj vodoopskrbe ni odvodnje na tom području jer to je smisao nečega što plaćaju naši građani. Da tome mora biti tako i zadnji primjer, kad je većinski vlasnik upravo od jučer, grad Rijeka na mom području, podigao cijenu vodne usluge bez da je pitao suvlasnike to saznajemo iz medija. Dakle što želim reći? Ne smije se na taj način centralizirati a da se izostave jedinice lokalne samouprave odlučivanja jer to plaćaju naši građani.
Odgovor, kolega Vešligaj, izvolite.
Hvala. Pa evo mislim da sam kroz raspravu upravo to i naglasio da je potrebno poštivati jednu autonomiju jedinica lokalne samouprave. U ovom slučaju idemo prema centralizaciji nečega, nije centralizacija isto riječ koja bi trebala bit bauk po meni, ima i centralizacija svojih prednosti, ali ima i velikih mana. Ukoliko nam je nekakva politika da decentraliziramo nešto, da idemo smještat nešto što dobro funkcionira, da ga ostavljamo na nižoj razini, da pokušamo nešto i sa državne razine spustit dolje, onda ajmo kroz zakon nać nekakva rješenja koja će biti dobra i koja će omogućiti da sustav koji dobro funkcionira ostane i dalje takav, tako da svakako, u svakom trenutku treba građane pitati, treba provesti javnu raspravu, otvorenu, poštenu, korektnu i onda mislim da će građani to prihvatit jer naravno svi smo svjesni za ulaganje u javnu infrastrukturu trebamo itekako velika sredstva.
Zahvaljujem. Slijedeća replika poštovana kolegica Marija Jelkovac, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega, spomenuli ste da je problem što u zakonu nije preciznije definirano što će biti sa radnicima u manjim komunalnim poduzećima koja bi trebala bit preuzeta, mislim da to ne treba posebno uređivat ovim propisom, mi već sada imamo to regulirano Zakonom o trgovačkim društvima, dakle, koliko sam shvatila, kada nastanu aglomeracijska područja gdje će veće odnosno najjače komunalno poduzeće u stvari preuzeti ostala manja, preuzet će i sve radnike iz tih poduzeća, kao i sva prava i obveze tih poduzeća, oni će bit ta nova tvrtka, u stvari ta proširena tvrtka će bit u stvari pravni slijednik svih njih od dana kada ih preuzme, tako da mislim da to ne treba posebno propisivat ovim zakonom. Hvala.
Zahvaljujem, odgovor kolega Vešligaj, izvolite.
Zahvaljujem. Pa ja se uistinu nadam da će biti tako kao što ste vi naveli, da će se poštivati sve ovi pozitivni propisi koje imamo za zaštitu radnika u RH, da će imati sva ona prava koja imaju u postojećim, dakle, poduzećima u kojima rade. Međutim, vi i sami znate da često nismo bili baš svjedoci toga u RH, da smo bili često svjedoci kršenja radničkih prava, radi se o najvećim dijelom u tim poduzećima ipak o ovdje ću reć o terenskim radnicima, onim plavim okovratnicima i mislim da ih treba zaštititi i ono što je bit to su ljudi koji održavaju te sustave po ruralnim krajevima kojih jako dobro poznaju i bit će jako loše ukoliko će se ić tu na nekakvo rezanje troškova u budućnosti, kažem dalje oko održavanja, a tu se otvara nažalost onaj prostor za privatizaciju kojeg sam spominjao prije u svojem izlaganju, vjerujem da do toga neće doć, hvala.
Zahvaljujem kolega Vešligaj. Slijedeća rasprava poštovana kolegica Grozdana Perić, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnikom, pa evo dobro je da su objedinjena ova 3 zakona, prvenstveno iz razloga što je tematika vrlo slična. Ono što treba reći da je vrlo važno bilo pristupiti ovoj reformi vodnog komunalnog sektora jer to znamo da je i u programu samih, samog nacionalnom programu reformi koja je puno prije donesena i svi smo svjesni toga da je sadašnje stanje gdje imamo jako puno isporučitelja vodnih usluga, to je skoro 200, da je takvo stanje dugoročno neodrživo. A osim toga ono što je uz to jako važno da taj sektor vodnih usluga zapravo čini područja koja su neka više ili manje ekonomična, dakle, treba ih na neki način objediniti kako bi i investiranje, a i održavanje sustava bilo što racionalnije. Već je prije spomenuto da je zapravo javna vodoopskrba je pokrivena sa preko 80%, a da je zapravo sustav odvodnje taj koji je manjkav i koji nije riješen u preko 40 i nešto %, 47% područja, dakle, RH nema dobar sustav odvodnje odnosno nisu sve jedinice lokalne samouprave o tome razmišljale dovoljno dobro i zbog toga je sigurno i daljnji razvoj bilo koje industrije, turizma i svega ostalog, jako važan da se ide u korak sa razvojem tog sustava s obzirom da ćemo imati to zapravo kao ograničavajući faktor u razvoju naše privrede. Ja moram reći da u odnosu na neke odredbe zakona vrlo važno je reći da se ovdje i govori o tome da je ovo zapravo zakoni su koji su antiprivatizacijske naravi, dakle, moramo tu biti svjesni i dokazuje se činjenica da se niti voda ne želi privatizirati, što neki kolege vole istaknuti kao nekakav put privatizacije naših vodnih gospodarstava, a isto tako treba napomenuti da je u sustavu korištenja i crpljenja vodnog blaga zaista bilo potrebno i potreba je ugovaranja koncesija kako bi se to crpljenje moglo događati. Prema tome, nije jednako da li je to sustav koncesija i kada se to poistovjećuje sa nekakvom privatizacijom. Isto tako, važno je reći da se takva objekti i isporučitelji ne mogu opteretiti niti založnim pravima, niti hipotekama, niti ulaze u stečajnu masu, što je isto tako važno napomenuti da javnost o tome ima saznanja. Kada govorimo o samom zakonu, evo, koji je najviše promjena doživio, a to je Zakon o vodnim uslugama, a onda se to reflektira i na Zakon o vodama i o financiranju vodnog gospodarstva, onda na primjeru, evo, Vodovoda Zadar i odvodnje, mi kao vodovod crpimo preko, isporučujemo preko 10 milijuna kubika vode, dakle, taj faktor koji je u zakonu određen da stvaranje područja odnosno sama količina iscrpljene vode ovdje nije problem i u strukturi vlasništva grad Zadar ima preko 71% udjela u samom Vodovodu Zadar, dok imamo odvodnju koja je u 100%-tnom vlasništvu grada Zadra, dakle, spajanjem te dvije tvrtke nije kod nas nekakav problem. Međutim, ono što treba reći da zaista taj obuhvat koji u čl. 7 to propisuje za uslužno područje, zapravo će se vjerojatno proširiti i na dio koji će obuhvatiti samu županiju, je li, jer sigurno da, ili bar dio županije koji će na taj način stvarati određene efekte odnosno omogućiti određeni razvoj, daljnji razvoj. Ono što bih htjela reći da, recimo, mi smo na svom području uz bivši Zakon o financiranju vodnog gospodarstva zapravo naknadu za razvoj formulirali upravo tako da su građani grada, a uz pomoć Hrvatskih voda u onom projektu, Jadranskom projektu, zapravo uspjeli isfinancirati sustav koji je za 100 tisuća ekvivalent stanovnika, a to je zapravo sustav koji i pročišćava i uređaj za pročišćavanje vode i na taj način smo zapravo u samoj strukturi naknade za razvoj odredili koliko se od 1,63, kolika je ta naknada po metru kubičnom odnosi na izgradnju uređaja za pročišćavanja, a koliko na izgradnju, recimo, glavnog kolektora visoke zone, pa su se onda u toj naknadi smo prema tome gdje smo htjeli kanalizirati samu izgradnju, tako i unutar te vrijednosti od 1,63 preusmjeravali sredstva kako je trebalo u određenom momentu. Nekada je više bilo potrebno za građenje, a sada je, evo, on se razvio. Dakle, taj moment kada o tome, evo, odlučuje lokalne samouprave kvalitetno sa svojim trgovačkim komunalnim društvom, mislim da je vrlo važna jer na taj način se može pravilno usmjeravati daljnji razvoj i povećavati kapacitete za, evo, na ovaj način samog izgradnje objekata i uređaje odvodnje i pročišćavanje otpadnih voda. Kod, kada uspoređujemo i kad gledamo sami zakon, onda evo, ja bih isto upozorila na čl. 21. s obzirom na to da u odnosu na Zakon o trgovačkim društvima tu možda bi predlagatelj trebao malo pogledati da li je ovo sretno rješenje kao dodatno pravo glasa s obzirom da bi tu moglo doći do kolizije između Zakona o trgovačkim društvima i ostalih zakona. Tako da mislim da to nije baš sretno rješenje jer onda, evo, u odnosu na udjele koje imaju jedinice lokalne samouprave u odnosu na druge bi se moglo dogoditi do međusobnog neslaganja u, recimo daljnjim ulaganjima. Isto tako, čl. 33. granice zaduživanja, ovdje ste stavili koliko to iznosi. Zaista je važno utvrditi sa određenim datumom koliko je stupanj zaduženosti pojedine jedinice lokalne samouprave, odnosno poduzeća, da bi se onda moglo dalje, to bi se mogli sukladno Zakonu o proračunu vrlo jednostavno možda postaviti. Evo, dakle, sve u svemu, intencija zakona jednog i drugog i trećeg je u svakom slučaju kvalitetna i na ovaj način će se puno toga brže i bolje riješiti, a što se tiče rokova koji su ovdje u pripajanju društava zaista čl. 88., mislim da su prekratki i da mnogi neće uspjeti ispoštivati te rokove. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, poštovani kolega Lončar, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Poštovana kolegice Perić, znam da dobro znate situaciju kad su u pitanju razvoj gospodarskih zona i u ulaganja u komunalnu opremljenost gospodarskih zona, posebice u odvodnju i vodovod. Događa se da su općine i gradovi diljem Hrvatske ulažu jako velika sredstva i da oni nisu bili u javnom sustavu sustava. Pa vas molim, kako zakonodavstvo nije ovdje predviđen, da li općine i gradovi, koji su uložili tolika sredstva imaju ili bi trebale imati bilo kakvu mogućnost oslobođenja od dijela održavanja tog sustava ili vraćanje sredstava onoliko koliko su zapravo uložili u te sustave, a posebice kad je u pitanju skidanje sredstava iz bilanca koje su oni uložili. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Odgovor, kolega Perić, izvolite.
Ha, meni je to teško reći i ovaj da li se može tražiti nekako, od koga bi mogli tražiti povrat, to je zapravo bila orijentacija svakoga od čelnika koji su sudjelovali u kreiranju razvoja svoga grada ili općine, dakle, te prednosti sada imaju građani, stanovnici tih područja u odnosu na one druge koji to nisu napravili, ali mislim da je taj ulog je vidljiv i mislim da nemamo mogućnost bilo kakve refundacije od bilo koga, jel, to je više nego.
Zahvaljujem. Prelazimo na slijedeću raspravu, poštovana kolegica Branka Juričev Martinčev, nije nazočna. Poštovani kolega Josip Križanić, izvolite.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče, g. državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege, sva 3 zakona idu u dobrom smjeru i slažem se s velikom većinom teksta, par mojih opservacija. Dakle, Zakonom o vodama propisuje se upravljanje vodama kojega čine svi poslovi koji podrazumijevaju, koje poduzima RH, Hrvatske vode, JLS-i u cilju postizanja ciljeva upravljanje vodama. Ti ciljevi su poboljšati stanje vodnih eko sustava, bolje zaštiti i poboljšati stanje vodnog okoliša, osigurati smanjenje onečišćenja podzemnih voda i pridonijeti ublažavanju posljedica poplava i suša. E sad mi dopustite i par osobnih stajališta kao predsjednika povjerenstva za elementarne nepogode jer smo imal dvije tematske sjednice upravo zbog velikog interesa na temu poplava, zbog ugroze ljudskih života i imovine uslijed poplava na području RH važno je kroz zakonsku regulativu upravljati rizicima od poplava, te ublažavanju njihovih štetnih posljedica sa svrhom iznalaženja rješenja za trenutne i nadolazeće moguće ugroze za stanovništvo. S obzirom na problematiku koja je prisutna zadnjih nekoliko godina, a vezano za povećanje razine rijeka, što posljedično djeluje na kvalitetu života stanovništva naseljenog u okolnim područjima, nužno je provesti mjere zaštite odnosno preventivno djelovati sa svrhom budućih sprječavanja izlijevanja rijeka iz svojih korita. Imamo danas i od današnjeg dana i neke nove informacije iz Ministarstva zaštite okoliša da se korita rijeka ne dižu, posebice na Dravi zbog hidrocentrala. Cilj je redovitog održavanja i održavanja protočnosti vode kako bi se izbjegla erozija dna obala, te sprječavanje formiranja ledenih barijera formiranjem nakupina, nanosa, dolazi do promijene toka rijeke i pojačane erozije obale. Radovi održavanja dubine plovnog puta obuhvaćaju otklanjanje viška nanosa na pojedinim lokacijama, ali nami kao obavljanje radova ovisi o intenzitetu taloženja nanosa na pojedinim lokacijama. Eksploatacija pijeska i šljunka može se dopustiti putem Ugovora o koncesiji. Prema tome, tamo gdje se ne pojavljuje problem protočnosti korita, nema mogućnosti komercionalnog korištenja. Povjerenstvo za elementarne nepogode radije bi vidjelo članak vezan uz zabranu, citiram, dozvoljeno je vađenje šljunka ili pijeska pod određenim uvjetima, a ne negacija, zabranjeno je jer negacija odmah u startu asocira na isključivost, što smatramo da nije dobro. Hrvatske vode su ishodile uvjete i mjere i skenete plovnih puteva na rijekama Savi i Dravi na način da nanos dijelom razmješta unutar riječnog korita, a dijelom uklanja vađenjem nanešenog materijala. Posljednjim promjenama zakona dozvoljeno je izvađeni pijesak iz rijeke koristiti za zečje nasipe, što je dobro. Za Kupu i Unu tijekom glavne ocijene prihvatljivosti zahvata za ekološku mrežu procijenjeno je da nema vađenja nanosa izvan korita. Sve to dovodi do zaključka da je dopuštenje za vađenje materijala praktično svedeno na minimum, te postupak dugo traje čime se uklanjanje nanosa i njegovo korištenje praktično je teško ostvarivo. Hrvatske vode do sada su već dobile više zahtjeva od JLS-a i drugih društava zaduženih za izgradnju javnih građevina za većim količinom pijeska i šljunka. Cilj nam je pronaći kompromisno rješenje, te pomiriti s jedne strane Udruge za zaštitu okoliša i prirode, s druge strane pokušati smanjiti na najveću moguću mjeru ugrozu od elementarne nepogode poplave svugdje gdje god je to moguće. Sigurno da nitko od nas nije zainteresiran za devastaciju korita rijeka i bezglavu eksploataciju šljunka i pijeska iz rijeka ako smo svi zainteresirani da se omogućuje otklanjanje nakupina istih u svrhu bolje protočnosti i smanjenja mogućnosti rijeka, kao i komercionalne svrhe. Zasigurno svaka naša rijeka ima specifičnosti jer nije ista mogućnost nanosa šljunka tijekom cijelog toka rijeke Drave zbog hidrocentrala. S pijeskom je drugačije, zbog nanosa pijeska dolazi do zatvaranja plovnog puta, donjeg toka rijeke Drave. U pripremi je gradnja autoceste Osijek-Beli Manastir, ministar Butković, koliko imam informaciju, traži dva milijuna kubika šljunka i molim, apeliram, da mu se to omogući, 100 milijuna kuna je to jeftinije, nego da ga vozimo izvana, 100 milijuna kuna bi uništili ceste i 100 milijuna kuna je to prilog gospodarstvu, 300 milijuna kuna. Nadalje, isto tako smatramo da nije normalno da mi imamo zabranu za eksploataciju šljunka i pijeska s lijeve obale rijeke Save, dok se to nesmetano obavlja s desne bosanske strane. Također smo zbog nature slušali smo danas o naturi 2000, mi ne vadimo pijesak iz Drave, s mađarske strane se ona vadi. Dakle, o tome govorim, ugraditi u autocestu, državni tajniče, molim da se to omogući, pogotovo za ovaj koridor Osijek-Beli Manastir, dakle, tu se radi o velikim sredstvima ako znamo da je nekoliko milijardi kuna utrošeno za cijeli koridor C5. Zakonom o vodnim uslugama uređuje se uspostava uslužnih područja s isporukom od dva milijuna metra kubnih, čiji su osnivači JLS i na uslužnom području i čime se postiže investicijski kapacitet isporučitelja kao i financijska i stabilnost i samoodrživost. Dakle, propisuje se integracija cca. 190 malih u 35-40 jedinstvenih isporučitelja. Zašto je to dobro? To je dobro zato jer većina malih nije imala nikakvih financijskih kapaciteta niti pak su i većina tih malih vodovoda nije funkcionirala nit je imala sanitarne niti druge uvjete. Dalje, događalo se to da primjerice završite aglomeraciju, asfaltirate ceste i onda pukne stara salonitna cijev, onda molite nekoga i kumite da to popravi, neće nitko, onda to plaća iz naknade jedinica lokalne samouprave jedan dio, a drugi dio opet jedinica lokalne samouprave dakle JLS sam. Ovim načinom ovom integracijom osigurava se provedba načela povrata troškova od vodnih usluga te se pogon vodne građevine financira od cijene vode, a komunalna vodna infrastruktura iz EU fondova, državnih proračuna i JLS-a. Regulira se i socijalno priuštiva cijena vode, omogućuje se pristup svim JLS-ima u temeljni kapital javnog isporučitelja na uslužnom području, a dobro je to što će se sve važne odluke donositi dvostrukom većinom u skupštinama javnih isporučitelja te se time garantira ravnomjeran razvoj svih JLS-a. To je načelno OK, međutim ponovno postavljam ono pitanje, zanima me sada da li će takva dvostruka većina imati razumijevanje za potrebe jednog JLS-a koji u tom momentu treba izgraditi 300 ili 400 ili 500 metara vodovoda pa će baš njemu odredit da je njemu ovog momenta potrebno to, a ne onome drugom ili kako će odrediti većina, dvostruka većina. Dobro što je regulirana i ugradnja posebnih vodomjera za dio nekretnine stan, al i alternativni pristup javnoj slavini do 50 litara po članu domaćinstva čak i u slučaju obustave. Zakon se financiraju, Zakon o financiranju vodnih usluga regulira se i …/nerazumljivo/… naplaćene naknade za uređenje voda koje se naplaćuju uz komunalnu naknadu da se uz postojeću namjenu troška za građevine oborinske odvodnje može koristiti za podmirenje troškova obračuna naplate, što je logično i normalno. Odluku o naknadi za razvoj kao i njenu namjenu za financiranje lokalne komponente unutar nacionalne u okviru EU sufinanciranja komunalnih vodnih građevina sada bi donosila skupština javnog isporučitelja čiji su članovi svi JLS-ovi što je opet velim dobro u slučaju ako će se, ako će se naći razumijevanja u datim momentima, a dobro je zbog stabilnih prihoda cijele aglomeracije i raspodjele na načelu solidarnosti. Zakoni su dobri, oni su veliki iskorak prema boljem i do drugog čitanja ćemo ih još i popraviti. Zahvaljujem.
Zahvaljujem kolegi Križaniću. Slijedeća rasprava poštovani kolega Pero Ćosić, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege danas u raspravi imamo 3 prijedloga zakona iz vodnog gospodarstva, to je Zakon o vodama, Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o financiranju vodnog gospodarstva i Zakon o vodnim uslugama. Prva dva zakona egzistiraju u pravnom poretku RH od 1996. godine, a zapravo radi donošenja ovog novog Zakona o vodnim uslugama potrebno je izmijeniti odnosno donijeti ova dva zakona. U svojoj današnjoj raspravi osvrnut ću se na prijedlog Zakona o vodnim uslugama. Već smo ranije čuli da je u Hrvatskoj javna vodoopskrba dostupna za veliku većinu našeg stanovništva, samo za 6% stanovnika nije dostupna javna vodoopskrba no s druge strane čak više od polovice stanovništva nema javnu odvodnju, javnu kanalizaciju točnije 47% ima javnu odvodnju, a od tih 47% javne odvodnje samo se pola otpadnih voda pročišćava, a pola od toga nažalost u neodgovarajućem stupnju pročišćavanja prema zahtjevima ugovora o pristupanju RH EU. Trenutno u Hrvatskoj postoji nešto manje od 190 isporučitelja vodnih usluga od kojih samo njih 28 pokriva 4/5 ukupne potrošnje vode. Znatno veće zemlje imaju manji broj isporučitelja Engleska primjerice 24, Nizozemska 10, Mađarska 41, Bugarska 28 itd., kod nas također postoji i oko 200 malih vodovoda koji su izvan sustava javne vodoopskrbe koji opskrbljuju oko 4% stanovništva, a nemaju adekvatnu kontrolu kvalitete vode. Također postoje i 73 jedinice lokalne samouprave od njih 555 koji imamo u Hrvatskoj koji nisu osnivači niti jedno isporučitelja vodnih usluga, što je evo po meni potpuno nevjerojatno, to znači da 73 općine u RH nemaju nigdje na svom području javnu vodoopskrbu ili nisu adekvatno da kažem uknjiženi u kapital isporučitelja vode koji na tom području isporučuje. Sektor vodnih usluga u stvari je veliki godišnji promet od otprilike 3,9 milijardi kuna i dalje oko 30% isporučitelja posluje s gubitkom, a pored tih financijskih gubitaka postoje zaista drastični gubici vode u javnim sustavima vodoopskrbe koji evo kontinuirano rastu i sada su na razini države oko 50%. Unatoč tome što se ulaže velika sredstva u vodoopskrbu ti gubici se ne smanjuju već se, već imaju i dalje uzlazni trend, a prihvatljivost gubitaka na razini EU je do 20% zahvaćene vode. Zbog takvog rascjepkanog stanja te statusa vijeća za vodne usluge koje je sad ah hoch tijelo, znači nije stalno tijelo koje se, ono se sastaje po potrebi, ne postoji potpuni nadzor središnje države na troškovima i cijenama vode. Ovakvo stanje u sektoru ukazuje na potrebu žurne i ozbiljne reforme sektora vodnih usluga, reforme koja je naša obveza od onog trenutka kada smo potpisali ugovor o pristupanju RH u EU. Taj ugovor o pristupanju RH u EU zahtijeva provedbu investicija u području vodnih usluga ukupne planirane vrijednosti od 3,7 milijardi EUR-a, a njime se postižu ciljevi dvije direktive, europske direktive, Direktiva o pročišćavanju komunalnih otpadnih voda i Direktive o vodi za ljudsku potrošnju. Ono što je bitno naglasiti da je jedan od važnih i obvezujućih zahtjeva Europskih fondova, da nakon realizacije spomenutih velikih investicija koje se financiraju iz sredstava EU cijena vode mora pokriti ukupni trošak upravljanja, pogona i amortizacije vodnih građevina, a s druge strane mora biti priuštiva potrošačima, tako da ne prelazi određenu stopu neto raspoloživog dohotka po kućanstvu godišnje, a ta stopa za RH je 3%, U ispunjenju tih zahtjeva Europskih fondova nailazimo na ozbiljne strukturne probleme, nažalost, ti zahtjevi nikako neće biti ostvarivi ako se zadrži sadašnji sustav fragmentiranih isporučitelja vodnih usluga, čuli smo i ovdje da ide slabo taj proces povlačenja europskih sredstava i realizacija projekata. Nadalje, ti zahtjevi neće biti realizirani ako se nastavi trend nepodmirenja operativnih troškova odnosno gubitaka trgovačkih društava koji se financiraju iz cijene vodnih usluga. I konačno, neće biti realizirani ako se jedinica lokalne samouprave i javni isporučitelji vodnih usluga ne učine, pored RH, su odgovorni za provedbu EU diktiranih investicija prema našem Sporazumu o pridruživanju. To je regulirao u ovom zakonu čl. 63. i 64. Zato je ovaj prijedlog zakona sustavni i institucionalni odgovor na predmetna pitanja, prijedlogom zakona se propisuje odnosno zahtijeva okrupnjivanje isporučitelja vodnih usluga u jednog javnog isporučitelja vodnih usluga na uslužnom području, zatim distribuciju vode, odvodnju i pročišćavanje otpadnih voda. Zakon je predvidio da su javni isporučitelji vodnih društava kapitala, što znači da su ustrojeni kao dionička ili društva sa ograničenom odgovornošću, smatram da bi se prije udruživanja društva trebala preoblikovati u d.o.o. zato što su u smislu promijene vlasništva to zatvorenija društva, mislim da je samo jedno ili dva društva koja danas isporučuje vodne usluge, a društva organizirana kao dionička društva, tada bi se lakše provodila i kontrolirala antiprivatizacijska, narav ovog zakona jel znamo da se dionicama slobodno trguje što nije u duhu ovog zakona i lakše može doći do eventualnih zlouporaba, a koje bi se poslije morale sudskim putem rješavat i poništavati takve ugovore. Smatram da je oblik, znači, trgovačkog društva sa ograničenom odgovornošću puno prikladniji za javne isporučitelje. Prijedlogom zakona određuju se uvjeti za uspostavu uslužnih područja s minimalnom isporukom vode od dva milijuna kubika godišnje, prijedlogom se propisuje obveza uspostave jedinstvenog javnog isporučitelja vodnih usluga na uslužnom području kao društva kapitala čiji su osnivači sve jedinice lokalne samouprave na uslužnom području i to se postiže tako da se svi postojeći isporučitelji pripajaju najvećem isporučitelju na uslužnom području. U našoj brodsko-posavskoj županiji imamo dva isporučitelja vodnih usluga, to je Vodovod Slavonski Brod d.o.o. iz Slavonskog Broda i Vodovod Zapadna Slavonija d.o.o. iz Nove Gradiške. Vodovod Slavonski Brod isporučuje 4 milijuna kubika godišnje, dok Vodovod Zapadna Slavonija isporučuje značajno manje od 2 milijuna kubika, što je uvjet da bi bio javni isporučitelj po ovom zakonu. S druge strane, ako promatramo buduće odnose u vlasničkim udjelima, Vodovod Slavonski Brod koji je značajno veći ima manje od 80 milijuna temeljni kapital, dok Vodovod Zapadna Slavonija ima oko 130 milijuna kuna temeljni kapital. A da ne spominjem pojedine općine odnosno jedinice lokalne samouprave koje sudjeluju u kapitalu sa 0,01% temeljnog kapitala, a gradili su u svom aranžmanu i vodovod i kanalizacijsku mrežu koja nikad nije prešla odnosno ušla u temeljni kapital Vodovoda Slavonski Brod. Da bi se provelo fer udruživanje trebalo bi te udjele svesti pod jedan nazivnik odnosno trebalo bi izvršiti procjenu društva prije udruživanja, te utvrditi novu vrijednost njihovih temeljnih kapitala, a to znamo da je skup i dugotrajan proces. Kako bi se jednostavnije i u zadanim rokovima provelo ovo udruživanje kako je predviđeno ovim zakonom, smatram da bi moglo doći do jednostavnijeg i fer rješenja ove situacije da se udruživanje odnosno pripajanja provedu temeljem postojećih podataka, a da se kao budući kriteriji u odlučivanju u skupštini, znači, buduće neko vlasništvo, odredi kriterij po broju stanovnika određene jedinice lokalne samouprave, što je već napravljeno, egzistira u Vodovodu zagrebačke županije, pa mislim da bi ovim zakonom trebalo predvidjeti jedno takvo slobodnije, da kažem, udruživanje isporučitelja u cilju njihovog smanjenja naravno kad se oni, da kažem, udruže u skladu sa Vladinom uredbom. Dozvolite mi da još napomenem kako smatram da bi stanje kapitala i rezervi za pripajanje i broj zaposlenika trebalo odrediti na raniji datum nego što je definirano u čl. 88. st.6. predloženog zakona gdje stoji 1.1.2019., tu bi trebao stajati 31.12.2018., datumu kada su zaključena sva potrebna izvješća koja se ovdje traže il datum 1.1. il neki drugi tijekom godine zahtijeva ponovnu izradu tih izvješća, a otvara i mogućnost tzv. kreativnog računovodstva za tekuću poslovnu godinu. Nakon usvajanja ovoga zakona u ovom domu, rokovi za njihovu provedbu su prilično kratki, što zahtjeva izuzetnu dinamiku u rješavanju zaista kompleksnih pitanja, a najosjetljivije je svakako pitanje vlasništva i budućeg prava odlučivanja iako postoje, evo zaštitni mehanizam odlučivanja o dvostrukom većinom. Do donošenja ovog zakona i njegovog stupanja na snagu siguran sam da dio jedinica lokalne samouprave i sadašnjih vodnih isporučitelja neće biti zadovoljan modelom članstva i neće biti sklon pripajanju, pa neće poduzeti ništa na približavanju tome, tako da ovi zakonski rokovi mogu doći u pitanje. Ali evo u konačnici ovaj zakon bi trebao osigurati cjelovitu reformu Sektora vodnih usluga i evo kao i naš klub i ja ću također podržati prijedlog [[Upadica: Zahvaljujem…]] ovog zakona da ide u drugo čitanje. Hvala lijepo.
…poštovanom kolegi. Imamo nekoliko replika, poštovani kolega Ante Babić, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS. Poštovani kolega Ćosiću, i ja, kao i vi, pozdravljam donošenje ovog paketa zakona, zapravo usklađenje Zakona o vodama, vodnom gospodarstvu i vodnim uslugama i kroz vaš Slavonski Brod protječe Sava i cijena vode nije ista kao recimo na brdskom planinskom područje, dakle, ja dolazim gdje je dvostruko veća cijena i zbog toga pozdravljam donošenje ovoga zakona upravo zbog izjednačavanja cijene vode. Međutim, usluge održavanja vode i vodostajnih područja su također iste recimo u Slavonskom Brodu, Zagrebu ili recimo na tom brdskom planinskom području. Mislim da bi i predlagatelj trebao razmisliti možda o ovome da ta cijena ne bude ista ili da se kroz smanjenje PDV-a ili na neki drugi način možda ova cijena uredi na jedan drugačiji način.
Zahvaljujem. Odgovor kolega Ćosić.
Hvala lijepa. Kolega Babić, mislili ste možda na naknadu za, naknadu da, pa naknada je propisana na nivou države, a dok usluge su, zavisi od područja do područja i okrupnjavanjem ovih područja, to će biti jedinstveno na cijelom uslužnom području. Znači, neće biti različito za određene jedinice lokalne samouprave, tako da mislim da je ovaj zakon u tome dobar jer sve ono što se radi na uslužnom području će biti jedinstveno za sve jedinice lokalne samouprave. Do sada su određene jedinice, i rekao sam, i same izdvajale svoja sredstva i kolega ovdje, gradonačelnik Bakra je o tome nešto govorio i prije, oni ulažu puno svojih sredstava, međutim, Vodovod Rijeka ne prihvaća njihov kapital u kapital tog društva, tako da on ostaje na svom malom kapitalu jel ne bi se narušilo njihov osnovni kapital, tako da [[Upadica: Zahvaljujem]] ovim objedinjavanjem će se to sigurno [[Upadica: Slijedeća replika…]] izjednačit.
…poštovani kolega Josip Križanić, izvolite. Upalite mikrofon kolega.
Govorili ste o odlučivanju dvostrukom većinom svih članova u slučaju važnih odluka i to je okej i to prihvaćamo i to je dobro. Međutim, mene zanima kakva je situacija kad se bira uprava odnosno direktor društva? Da li se u tom slučaju bira dvostrukom većinom ili običnom većinom? Jer ako se bira direktori upravo običnom većinom, u tom slučaju znamo da direktor i uprava usmjerava sredstva u smjeru u kojem on to želi. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor kolega Ćosić.
Zahvaljujem kolega Križanić, pa ovim zakonom, ovaj zakon predvidio je i kao i za sva trgovačka društva, sva tijela, znači, upravo, definira upravo na direktore i zamjenika, a uprava se bira razmjernom većinom kapitala. Nažalost, po meni to mislim da nije dobro jel obično jedan ili dva koji će prevladavat sa kapitalom o tome, oni će birati direktora. Mi znamo što znači prvi čovjek u jednoj upravi, on može napraviti i puno, puno koristi i puno dobroga, al može napraviti i puno štete, pa sve ove ostale odluke koje se tiču vodnih usluga i planova, investicija i sve ostalo koje se biraju tim odlučivanjem dvostrukom većinom, mogu doć u pitanje. Mislim da bi trebalo razmisliti da se uprava također bira nekom dvostrukom većinom, tako da ne bi bilo majorizacije ovih velikih prema malima.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Ćosiću. Slijedeća rasprava poštovani kolega Milorad Batinić, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege, ja ću ono što sam propustio radi vremena u ime kluba nastaviti sa raspravom. Pozivate se na članak Ustava 52. što je potpuno razumljivo. Međutim, ja bi vas samo podsjetio na čl. 49. koji govori o poduzetničkim slobodama, o društvima kapitala itd., koji kaže u jednom svom stavku, prava stečena ulaganjem kapitala ne mogu se umanjiti zakonom, niti drugim pravnim aktom. Tržišne slobode mogu se i vlasništvo se može ograničiti, ali razmjerno, razmjerno. Znači, morate dokazat da ona društva koja će se ovim zakonom pripajati onečišćuju okoliš ili ćete morati dokazati točno koji su to interesi u zaštiti okoliša ljudskog zdravlja, tu jedino vidim lokalne vodovode i neke distributere vode koji praktički nemaju održivost, međutim, ovaj zakon ne prepoznaje na takav način. Činjenica je da je ovaj zakon produkt zatečenog stanja. Postavlja se pitanje, svi si mi možemo postaviti iako je bilo tamo još od 2008., 2009. govora i kroz strateške dokumente, propustilo se unatrag nekih 4 do 5.g. je taj zakon trebao doći najkasnije, a taj zakon je trebao doći na raspravu, na usvajanje, prije ulaska RH u EU jer očito nismo spremni za apsorpciju europskog novca, to se može iz toga isčitati. Činjenica je da ciljevi koji se žele postići ovim zakonom su pozitivni, dobri, ali smatramo da način bi ipak trebalo korigirati, uvažavati i lokane i regionalne specifičnosti i uvažavati autonomiju lokalne samouprave koju ima temeljem Europske povelje jer ovime se svakako narušava, a isto tako posredno narušava se volja većine. Ovdje iz rasprava vrlo jasno se vidi tko će biti ZA ovaj zakon, a tko ima određene primjedbe i koji su razlozi, znači, to govorim o lokalnim, regionalnim specifičnostima. U mom kraju su ljudi unatrag 60, 70, čak i 100.g. gradili vodoopskrbni sustav, imali su vodu izvorišta, kaptirali su svojim radom, kad je komunalna tvrtka osnovana prije nekih 60, 70.g. tada se išlo samo doprinosima, ulagalo, investiralo, susjedne sredine ima lokalne vodovode, što su poduzeli čelnici? Apsolutno ništa, apsolutno ništa. I mi smo imali nekoliko lokalnih vodovoda iz proračuna, iz sredstava za razvoj, samim ljudima izgradili smo im sustav, a zašto drugi nisu? Ja mogu postaviti pitanje, razumijem fiskalni kapacitet nije dovoljan, to govorim što se tiče solidarnosti, da, ali do koje razine? Jer postavit će meni prvome moji građani zašto razvojna sredstva koja mi plaćamo u cijeni vodne usluge odlaze negdje drugdje? Zašto njihovi proračuni kao što je naš unatrag 10 15, 20 godina, nisu investirali, nego su čekali nešto, da im netko drugi to napravi? Vrlo objektivno pitanje, volio bi da mi date odgovor. Ovom integracijom koja je predviđena, ona je napravljena temeljem brojaka, analiza, tu se možemo sporiti oko nekih sitnih detalja. Ona je vjerujem da je takva kakva je. Međutim,, da li u tim isporučiteljem koji imaju 2 milijuna i više kubika, kako posluju, kako posluju? Koliki su gubici vode kod njih? Da li imaju vodoopskrbni sustav na razini koji bi trebao biti? Da li imaju odvodnju kako treba? Postavljam pitanje, nemamo odgovor, možda znate, vjerujem da znate. Naime, što će se desiti? Imao 190 isporučitelja vodnih usluga, cilj je 50, 40 nebitno sada, možemo špekulirati sa brojkama i što ćemo dobiti? Uprosječi ćemo one dobre, postati će prosječni ili će nestati. A oni koji su loši ili nikakvi, oni će ostati na istoj razini. Kada sam rekao u raspravi, u ime kluba, volio bi da smo dobili, jednu, ajmo reći, jedan širi pogled, jednu širu analizu, na cjelokupno stanje. Na cjelokupno stanje. Činjenica je da vodoopskrba, možemo kazati da jesmo negdje u kriterijima onih željenih iako i tu još uvijek ima dovoljno prostora, da ona bude bolja, kvalitetnija što se tiče gubitaka vode. To je ono vraćam se kada sam kazao, da smatram da bi zakon, bio puno kvalitetniji, da ste predvidjeli određena financijska sredstva. Upravo iz razloga, jer ako se sredstva akumuliraju kod dobrih, da ih tako nazovem, ne mislim da su ovi drugi loši u negativnom smislu, nego što se tiče poslovanja održivosti, njima ste uzeli, da npareduju da budu još bolji. O tome se radi. Zato sam bio predložio u raspravi, a predložiti ću prijedlog, naknada za korištenje voda ide državi, nakana za zaštitu voda ide državi, to se transferira temeljem natječaja od Hrvatskih voda, opet jedan dio, ne sve, ne sve, toga ste svjesni, jer Hrvatske vode isto ipak moraju nešto i za sebe ostaviti, ostavite ta sredstva. Ukoliko želite, a ja isto tako želim da se ovo provede, ovaj zakon, rezultate ćemo vidjeti, za 5, 10 godina. I to ne na cijelom čitavom području RH, jer je kratki vremenski period, da bi se udovoljilo kriterijima, ako je sada sanitarna kanalizacija, odnosno, odvodnja pokriva nekih 50% budimo realni i objektivni. Ostavite ova sredstva, idite na izmjene, još jedne ili sada promijenite, da ostane na uslužnom području ta sredstva, neće Hrvatske vode radi toga, puno izgubiti, morati će se malo reorganizirati, morati će malo postati racionalnija, ali s time ste pokrili državnu komponentu i dali ste, onda nemaju distributeri alibi da nemaju odakle. Ono što bi još također htio kazati u Zakonu o financiranju, vodna naknada, 10% ide lokalnu i sada ste predvidjeli da se može koristiti i za onaj dio, koji troška ima lokalna samouprava. Što je vodna naknada? Plaćamo ju na kvadrat, na površinu krova, građevine, koju imamo ili prostornog prostora, koji je vani ili industrijskog zemljišta. Kuda voda sa tih površina ide? Ide u oborinsku odvodnju. Jedan manji dio, ovisno je o specifičnostima, ulazi u rijeke, potoke, neke vodotoke, 10%, a spomenuli ste mogućnost komunalnih, pardon, javnih isporučitelja, da se bave oborinskom odvodnjom, razmislite o transferu više sredstava. Isključivo da budu namjenska sredstva, jer to jesu namjenska sredstva. S time biste javne isporučitelje na neki način i obvezali i dali im injekciju. Zašto to govorim? Još uvijek smo svjedočimo, ja pamtim malo duže sa lokala, pa znam određene trendove, koji su bili u odvodnji, čas je bio separativni sustav, pa smo se vraćali na mješoviti, pa opet na separatni, lutalo se. Od kuda se lutalo? Iz Hrvatskih voda. Nažalost, određeni trendovi kakav sustav ide, diktirali su materijali na tržištu. To je žalosno čuti, naravno, nemate ni krivnju, nemate vi tu odgovornost, ali izbjegnimo takve trendove. Jer činjenica je da, što god mi napravili, temeljem zakona, radi konfiguracije terena, vododijelnica koji su na pojedinim lokalni prilikama, mi određene područje nikada nećemo pokriti. A upravo kroz ovaj sustav, miniseptika ili mini pročistača, uz financiranje moći ćemo napraviti i odgovoriti ovome zakonu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolega Batinić, replika poštovani kolega Stjepan Ćuraj, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovani kolega Batinić, spomenuli ste integraciju i mene isto zanima, ja mogu razumjeti, cilj zakonodavca, odnosno, predlagatelja da je želio okrupnjivanjem, spajanjem više vodovoda, potaknuti da projekti, razvoj, dođe do one sredine, za koje to nemaju kapacitete. Međutim, kod samih kriterija, meni nije jasno, npr. evo, Slavonija, Barnja, odnosno … [[Govornik se ne razumije.]] županije odakle ja dolazim, da jedan đakovački vodovod, koji po svim svojim kriterijima i samoodrživosti i financijski, pogotovo što imaju svoja crpilišta doduše na razini su 1,5 1,7 milijuna kubika isporučuje se toliko kubika vode, ali imaju i projekt za odvodnju aglomeracija Đakovo koje je vrijedan oko 200 milijuna kuna. Dakle, oni mogu, pokazali su da znaju i njih sada bi prema prijedlog spajali samo zbog tih brojeva sa Osijekom, dok imamo drugi niz po županiji, puno, puno manjih s kojim bi mogli sačuvati đakovački vodovod, naravno sa ciljem da nastave tu svoju dugogodišnju tradiciju.
Zahvaljujem. Odgovor, kolega Batinić, izvolite.
Da, kolega Čuraj, to je ono što sam govorio da ne bi trebalo, matematika je egzaktna i ne treba se borit sa brojevima, oni pokazuju činjenice međutim postoje određene specifičnosti i dokazano je da su neki manji distributeri po 700, 800, milijun kubika jednako funkcionalni, održivi, razvijaju se i iz vlastite komponente, rade projekte, europske projekte, znači nije nužno da se robuje toj količini od 2 milijuna kubika iako je ona matematički dokazana radi onog konačnog cilja a to je priuštivost od 3%. Pa kada ćemo mi imati tu priuštivost, za 10, 15, 20 g.? Neke stvari po meni trebalo propisati pro futuro a ne ovog trenutka kad se donosi zakon.
Zahvaljujem. Slijedeća replika poštovana kolegica Grozdana Perić, izvolite.
Poštovani kolega, spomenuli ste značajne gubitke koje imaju sustavi, oni su u prosjeku najmanje 50%, to i iz našeg primjera ali nema dovoljno akumulacije sredstava da bise moglo obnavljati postojeća mreža jer iz cijene 6%, iz cijene vode je nedovoljno da bi se i gradilo i obnavljalo a znamo da ima jako puno gubitaka, ima stari cijevi koje su još ne znam koliko 10-aka godina, više 10-aka godina koje zaista proizvode velike gubitke a kažem, ulaganje je nedovoljno s obzirom da nema dovoljno sredstava niti mogućnosti da se to participira u tom djelu.
Zahvaljujem. Odgovor, kolega Batinić, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Pa kolegice, to je problem koji neće ovaj zakon riješiti, toga smo svi svjesni. Toga su i svjesni i pomoćnica i tajnik i predsjednik vijeća za vodne usluge koji kao regulator će imati tu jednu od ključnih uloga u tome što je više nego pozitivno, riješit će financije ali jednako tako odgovornost, racionalnost samih vodnih isporučitelja, ali prije svega financije. Iz tog razloga i predlažem da se razmisli ukoliko je moguće do drugog čitanja da imamo jednu cjelovitu i financijsku konstrukciju ako imamo formalno, pravno i matematički, da se razmisli o dodatnom izdvajanju a ciljeve koje zakon ima, pa tko to ne može podržati? Pa to ćemo svi podržati ali moramo osigurati financijska sredstva za to tim više što je zakon previdio što je dobro da i lokalna samouprava može dodatno financirati.
Zahvaljujem kolega Batinić. Anđelko Stričak, nije nazočan. Poštovani kolega Arsen Bauk, izvolite.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Javio sam se radi jedne intervencije čelnika jedinice lokalne samouprave s otoka Brača i vodovoda Brač a tiče se članka 7. Zakona o vodnim uslugama obzirom da su troje od sedam, osam načelnika ujedno i članovi HDZ-a i da mi je ovo već drugi puta da njihove zajedničke zahtjeve prezentiram u Saboru, nadam se da ćete to imati u uvidu kad budete počasni članovi HDZ-a Brača ga imenovali, ja se odmah kandidiram na tu funkciju. Dakle konkretan prijedlog se odnosi na točku 7. na članak 7. stavak 2. ovoga zakona gdje se predlaže da se odredba koja govori da se uslužno područje uspostavi na postojećim vodoopskrbnim područjima na kojima se isporučuje voda za ljudsku potrošnju od najmanje 2 milijuna m3 godišnje s odstupanjem od 10% da se to ne primjenjuje na veće jadranske otoke. Koliko sam informiran i vodovod Jelsa se da time slaže. Dakle činjenica je da javni isporučitelji posebno na većim jadranskim otocima već sada zadovoljavaju sve kriterije utvrđene stavkom 1. članka zbog kojih se uspostavlja uslužno područje a što dokazuju i njihovi pozitivni poslovni rezultati, prosječna visina cijene vodnih usluga i ispodprosječni gubici u vodoopskrbnim sustavima u odnosu na RH. Obzirom da su se tu uključili i svi čelnici lokalne samouprave n Braču, ja pretpostavljam i vaš politički tajnik također dijeli zabrinutost zbog mogućih loših posljedica ukidanja vodovoda Brač i zbog toga evo predlažem da se do drugog čitanja razmisli o tom prijedlogu. Naravno ne treba zanemariti ni organizacijske aspekte koji bi učinili teškoće u funkcioniranju takve jedne cjeline, jedne tvrtke koja bi onda imala svoje podružnice na otoku ili bi imala svoje podružnice na kopnu i da se o tome vodi računa. Također ono što smatram da je prioritet posebno za otoke Brač i Hvar zbog rastućeg turizma, to je izgradnja još jedne cijevi preko Bračkog kanala i nastavno dalje i preko Hvarskog kanala kako bi se omogućila redovita opskrba vode posebno za vrijeme turističke sezone kada višestruko veći broj stanovnika odnosno ljudi živi ili se odmara na tim otocima i također naravno to je veliki pritisak i za našu vodoopskrbnu mrežu. I na kraju pitanje vode je jedan od identiteta, identitetskih pitanja za nas na Braču uz kamen, naime još je Vladimir Nazor jednu svoju poznatu pjesmu o rodnom otoku počeo sa „Otoče bez vode“, pa ja se nadam da u 21. st. nećemo onda imati početak „Otoče bez vodovoda“, zahvaljujem g. potpredsjedniče.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bauku. Određujem stanku do 19 sati i 50 minuta. [[STANKA U 19,38 SATI]] [[NASTAVAK NAKON STANKE U 19,40 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, nastavljamo s radom plenarne sjednice, poštovani kolega Ivan Lovrinović, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, tema je paket Zakona o vodama, o čemu danas raspravljamo, evo čekao sam preko 10 sati da bi u pojedinačnoj raspravi, raspravljao, rekao u 10 minuta nešto o ovoj prevažnoj temi koja je danas na dnevnom redu. Kada sam čuo uvodno objašnjenja što je intencija ovog zakona iz usta ministra energetike i zaštite okoliša čovjek bi rekao da zaista postoje dobri razlozi i da se ovaj zakon čini dobrim. Međutim, ono što se naoko čini, ne zbog toga što je netko sa zaista dobrim namjerama napisao u ovome, ali to može biti podloga u slijedećoj fazi, etapi, da zaista ovo prevažno pitanje dovede sve nas i kao državu i kao narod u jednu vrlo tešku situaciju. Kažem, na početku što piše ovdje koji su ključni ciljevi prijedloga ovog zakona. Povećati ekonomičnost i s druge strane efikasnost upravljanja vodama i tko ne bi se onda složio i podržao ovaj zakon. Međutim, mi građani Hrvatske imamo vrlo neugodna i loša iskustva npr. sa bankarskim sustavom, nama su govorili pa vi imate previše banaka treba to okrupniti, znate bit će vam bolje, niže kamatne stope i to, a mi vidimo da je danas bankarski sustav jedan od ključnih mehanizama za iscrpljivanje poduzeća, poduzetnika, građana i čitavog naroda odnosno Hrvatske države. Vidimo to po broju ovršenih ljudi u blokadi i ljudi koji su napustili Hrvatsku da bi zarađivali diljem svijeta, da mogu otplatiti dugove. E sada mi u Stranci Promijenimo Hrvatsku znate nismo senzacionalisti, mi se ne bavimo spektaklima i ovdje određenim igrokazima, mi volimo govoriti argumentima i tako ću ja i ovaj put učiniti. Dobro se konstatira u uvodu u prijedlogu ovog zakona da ima 190 isporučitelja vode i naravno čovjek pomisli pa čekaj to je nemoguće 190 isporučitelja, ajmo napraviti reda da ne bude 190, da bude 20, ali ovdje je intencija da bude samo jedan znači onaj, da svi budu pod kapom jedne uprave u čitavoj zemlji. Razlozi su također razumni na prvi pogled, zašto zvuče razumno, pa znate ima manjih mjesta, ruralnih krajeva itd., oni ne mogu održavati vodovode koji su ionako u lošem stanju jer je rečeno ovdje da 50% vode u mreži vodovoda curi, nestaje, a to svi moramo kompenzirati odnosno plaćati. Ali gledajte što se u stvari iza toga krije, što se iza toga krije, pa ne bi to bio problem prihvatiti i podržati ovaj zakon kada bi ovo bila uređena država. Ovde više nije ništa sveto, zašto, jer ovaj zakon koji na prvu izgleda dobro, dobro je, dobro napisan izgleda. Njega će političke strukture koje su korumpirane gdje vlada politički klijentelizam one će jednostavno napraviti to da će u prvom koraku reći, čujte ovo je vidite dobar zakon, a u slijedećem koraku ići će se po mom mišljenju sigurno na pokušaj privatizacije voda i vodnog gospodarstva u RH. Rekao sam već da je Hrvatska prepuna političkog klijentelizma, korupcije, uhljeba. Što će biti posljedica kada bi se ostvario ovaj koncept da se racionalizira i centralizira opskrba vode sa jednog mjesta, da se upravlja znači vodnim gospodarstvom. Pa to znači jednostavno da će se značajan broj ljudi otpustiti, izgubit će posao. Ja kao ekonomist razumijem jedino tu posljedicu. S druge strane, odakle novac ovoj državi bez obzira da li postoji 190 opskrbljivača ili se upravlja s jednog mjesta da obnovi vodovodne mreže i da više ne curi 50% vode i ne odlazi u zemlju. Ali mi iz Stranke Promijenimo Hrvatsku imamo konkretne prijedloge, dakle mi, mi na ovaj način, ne zbog samog napisanog zakona, već zbog toga što će on biti upotrijebljen na drugačiji način nećemo ga podržati. Zašto? Pa zato što sam rekao da ove političke strukture koje su vladale Hrvatske i još uvijek vladaju, pa one će zloupotrijebit ovaj zakon kao što su banke privatizirali prodali strancima jer su nam rekli imate previše banaka, sad nam govore da ima previše opskrbljivača vodom i da to treba pripremiti, u stvari riješiti odnosno pripremit za centralizaciju, a sutra i privatizaciju. Pa vidjeli ste koliko je primjedbi danas ovdje doduše onako što bi rekao ne tako vrlo jasno izrekli su i sami HDZ-ovci, pa vidjeli ste koliko je primjedbi izrekao g. Batinić iz HNS-a, ali to mu ne smeta da na kraju kaže da će podržati jer u ovoj trgovačkoj koaliciji naprosto tako se radi. Ali evo konkretnih prijedloga, proučavao sam, pripremao se za ovu raspravu i kakva je situacija u EU glede upravljanja vodnim resursima, prije svega, pitkom vodom, vidite? Kako izgleda struktura cijene 1m3 vode u EU? Tamo ima 8 u stvari u strukturi, koliko sam pobrojao, u strukturi formiranja cijene kubika vode u RH ima 8 raznih naknada + PDV, vidite. E vidite, kada Stranka promijenimo Hrvatsku, ako Bog da, na slijedećim izborima, voljom građana, bude u situaciji da sudjeluje u obnašanju časnih zadataka upravljanja zemljom pojedinim resorima, mi ćemo ukinuti PDV na vodu, ukinut ćemo ponavljam, Stranka promijenimo Hrvatsku jedan od prvih poteza u budućoj Vladi biti će ukidanje PDV-a na vodu. E sada, vi znate da mi nismo senzacionalisti, hoćete argumente? Izvolite argumente. Britanija, Velika Britanija ima 0% PDV-a na vodu, a RH između 3 najbogatije zemlje pitkom vodom u EU i pazite, mi obračunavamo PDV na vodu. 14 zemalja EU ima niži PDV na vodu, nego što ima RH, zamislite 14 zemalja od 28 ima niži PDV na vodu nego što mi imamo. Dakle, ovdje je potpuno jasno da se PDV zbog opće situacije u zemlji, zbog toga što je voda opće dobro, što je to resurs bez kojega se ne može živjeti, da jednostavno ćemo ukinuti PDV na vodu. Čuli smo ovdje različita obrazlaganja o tome kako se pojedini vodovodi ne mogu održavati po Lici, po ruralnim krajevima itd. itd. i vidimo da je šarolikost u cijenama vode u čitavoj RH. Zašto cijena vode ne može biti ista u čitavoj RH? Zašto ne može bit? Ma može bit, kako ne može bit, pa zašto PDV je isti za čovjeka koji živi u Lici, u Baranji, u Slavoniji, koji su devastirani i nama ovdje u Zagrebu, svi imamo 25% PDV-a, pa prema tome neka košta kubik vode svuda isto. A odakle će se kompenzirati ovo što netko ne može tamo u ruralnim krajevima izgraditi i upravljat, odakle? Iz poreza na imovinu banaka gospodo, tu su milijarde, pa mi sve možemo riješit. Znate, ja nisam došao u HS ovdje prodavati priče i maglu, iza svega što kažem kao ozbiljan čovjek ispred Stranke promijenimo Hrvatsku, mi nudimo rješenja. Dakle, ukinuti PDV, ja vam predlažem do drugog čitanja ukinite PDV, nema veze što sam ja to predložio, ja ću rado pozdraviti prvi ovdje gromoglasnim pljeskom ako vi ukinite PDV, pa dajte našem napaćenom narodu da ne plaća, više ne znamo gdje nas zakida država, da ljudi mogu piti vodu jer prosječna potrošnja vode u jednom Zagrebu je oko 6m3 mjesečno po jednom članu obitelji. To govorim jer naprosto moramo nešto napraviti po tom pitanju jer ovo je zaista postalo neizdrživo. U tom smislu vas pozivam da se ukine PDV, naveo sam vam Britaniju, ona ima 0%, naveo sam 14 zemalja, provjerite koji imaju niži PDV, pa dajte se dignite iznad svega toga, učinimo nešto dobro za naše građane. Nikakva centralizacija, zapamtite, neće riješit problem loše vodovodne mreže i upravljanja ovim resursima, to je potpuno jasno kao što centralizacija upravljanja šumama u RH nije donijela očekivane rezultate. Stranka promijenimo Hrvatsku će se boriti da voda, šume i obradiva poljoprivredna zemljišta da uđu u Ustav i da zabranimo prodaju strancima, ali i da uđe u privatno vlasništvo. Hvala.
Slijedeća rasprava poštovana kolegica Dragica Vranješ, izvolite.
Zahvaljujem se poštovani potpredsjedniče. Pozdravljam predstavnike Ministarstva zaštite okoliša g. Šiljega sa suradnicima, s obzirom na područje iz kojeg dolazim, koje obuhvaća Vodovod Makarska, Brela, znači, Baška Voda, Makarska, Tučepi, Podgora, dio Drvenika odnosno naselje Živogošće, svakako izražavamo zabrinutost za ovo proširenje i to nije zato što nismo solidarni, nego se ovdje jasno postavljaju pitanja u okruženju šta se događa? Znači, konkretno kod područja Imotske krajine gdje ima 9 općina, znači, 100 litara vode se iscrpi, klorira, dostavi i 8 litara se naplati i tako već 20-tak godina. Znači, kolega Lovrinović je spomenuo da 50% se krade, da su neki gubici, ne ovdje je 92. Imamo situaciju u gradu Vrgorcu 80% se, znači, ima gubitaka, 100 litara vode se iscrpi, klorira, dovede, cijevima vuče i naplati se 20 litara vode. I naravno, s obzirom da se tako malo naplaćuje, onda naravno da cijena ove vode koja bi sad ovom solidarnošću trebala bit manja, ne može bit manja jer se krade jer se ne naplaćuje i onda slušamo razne izjave, nemojte slučajno mislit da ja imam nešto protiv Imotske krajine, tu vučem porijeklo za obranu Imotske tvrđave evo, upravo moje obitelji imam i zasluge i nagrade baka, suprugova imovina i obitelj je iz Vrgorca i svakako cijenim to područje, ali na način na koji se u ovom zakonu predviđa i daljnje upravljanje, a da ne znamo s kime će nas spojit i na koji način, dolazi do mogućnosti političke trgovine i ucjenjivanja. Evo, maloprije je ovdje bio kolega Babić, znači, mi imamo općinu Vrgorac odnosno grad Vrgorac koji je najveći od tih gradova na tom području, on prema dvostrukom odlučivanju u čl. 23, 24. ima samo jedan glas, kao i najmanja općina u Imotskoj krajini, a isto tako na našem području 6 jedinica lokalne samouprave živi 15 tisuća stanovnika koji financiraju isporuku vode za 100 tisuća ljudi tijekom 90-100 dana, čije vršno opterećenje raste i raste iz godine u godinu. Na kojemu se sad toliko gradi da treba rekonstruirati cijeli regionalni cjevovod. Znači mi područje koje na malom broju općina se događa turizam u Hrvatskoj. A taj turizam financira odnosno puni naš proračun 20%, odnosno sudjeluju u BDP-u 20%. I kako je moguće da onda to područje koje već i ovako je opterećeno, znači 15 tisuća stanovnika financira opskrbljivanje znači vode za 100 tisuća ljudi, stotinjak dana, da isto područje financira danas, sutra i kriminal koji se dešava 20 godina. I na području Vrgorca i na području Imotske krajine. Za solidarnost jesmo, ali za ovakav način odlučivanja gdje oni koji bi trebali odlučiti su predstavnici pojedinih općina su dokazali da nisu sposobni i da ne mogu upravljati u tom smislu. Za ovakav način nismo. Jesmo i za naknade, za razvojne naknade, ali isto tako smo i da nam se ostavi mogućnost, da kao jedinice lokalne samouprave, kao što smo i sada radili, da na svom području jedinica lokalnih samouprava možemo uvesti naknadu za određene razvojne infrastrukturne projekte. Jer smo na takav način izgradili većinu našeg sustava i to je nešto svakako što bi trebalo ostati, znači zakon, čl. 7 vidim da je ova rasprava prošla bez velike buke jer se naivno gleda da je jedini kriterij količina isporučene vode. I smatra se da će svi ostat samostalni koji imaju 2 milijuna kubika isporučene vode. Mi imamo 4. 3 do 6 do 4 milijuna kubika isporučene vode. I vjerojatno nećemo ostati samostalni jer ovaj zakon kaže može, ali ne jamči da ćemo ostat samostalni jer oko nas područje nema takve isporuke vode. I žao mi je što, evo i kolega tu iz oporbe kaže da apsolutno podržava zakon, time dokazuje da on i njegovi vodovod nemaju dovoljno kapaciteta da pročitaju čl. 23 i 24. po kojem on sutra je totalno nebitan. I on osnovnim pitanjima koji se tiču plana razvoja, svih ulaganja, financijskog plana, apsolutno ništa ne odlučuju. Znači, mi znamo da 90-ih su pojedine općine ostale u granicama svojim kao ranije, a neke su se podijelile. Tako imamo područje ogromno čija naselja su veća od pojedinih općina, ali one ne odlučuju ništa. A imamo isto tako područje koje itekako puni proračun, koji itekako svake godine daje 12,5 milijuna kuna koje ide u središnju kasu za razvoj naknade, koji se vrati nekih milijun kuna, apsolutno se očekuje da će i dalje podržavati ovakav stav. Tako da smatram da to nikako nije dobro. Da treba gledati Zakon o trgovačkim društvima i lex specialisom ne derogirati, ovi osnovni zakon i definitivno ne trebamo stvarati novi Uljanik, ulagati sredstva i davati sredstva onih koji su održivi, da se upravlja na način koji nije dobar i koji ne dovodi do razvoja jer svakako solidarne naknade, zajednička ulaganja, pa ja bih bila najsretnija da mi svojim novcem i solidarnošću možemo pomoći i ruralnom području i svemu, ali bi ćete doći do situacije da kolega Babić i predstavnici naše općine, on je iz Lovreća, još jedna je potrebna za većinu u, znači imamo većinu u kapitalu, znači ... [[Govornik se ne razumije.]] kapitalu. Potrebno je ... [[Govornik se ne razumije.]] još dvije općine i kao što čujem, takvi se savjeti daju na sastancima. Još istrguješ sa dvije općine, ovakvim, možda i privatnim interesima, ne trebaju biti uopće javni, da se podrži i ovaj članak, da se prema ovom članku 23. i 24. dođe do donošenja odluka i planova razvoja jer kriterij jedinica lokalne samouprave jedan jedan predstavnik ili još gore, broj stanovnika, s obzirom da imamo turističko područje u primorju koji hrani ostatak, nije nikako dobro. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo replike, poštovani kolega Gordan Maras, izvolite.
Hvala lijepo. Gđo. Vranješ. Dali ste sad jednu tu zanimljivu argumentaciju koju ja ne vidim na prvu kako bi se moglo riješiti s obzirom da ipak treba uzimati u obzir da postoje određeno područje, određene općine, potrošači, upravitelji koji zajedno sudjeluju u određenim postupcima. Ne znam kako bi to riješili ovih malih općina. Znači, mora se gledati kroz skupštinu i ovih koji daju usluge, mora se riješiti upravljačka prava, zbilja ne znam na koji način bi vi onda ponudili rješenje koje bi, pa ne može imati svaka općina svoju tvrtku, razumijete? Tako da, vi bi da bude svaka općina svoju tvrtku da ima. Tako da, evo, to me zanima kako bi, evo imao cjelokupnu sliku što vi mislite.
Zahvaljujem. Odgovor, kolegice Vranješ, izvolite.
Zahvaljujem. Kolega Maras, nakon 10 sati rasprave i samog čitanja ovog zakona, jasno je da prvo naše komunalno poduzeće odnosno isporučitelj vodnih usluga ne funkcionira samo već za 6 jedinica lokalne samouprave i nema ništa protiv solidarizacije i zajedničkog upravljanja na širem prostoru, ali način upravljanja mora biti vrlo jasan, kao što je za trgovačka društva i treba se razdvojiti naknada za razvoj tih područja ruralnih. Isto tako, ne onima koji su loše upravljali, konkretno predstavnicima takvih općina koji, nije stvar, u stvari nije stvar u lošeg upravljanja, nego znači 20 godina se ne makneš da počneš naplaćivati tu vodu i gledaš ispod očiju da se ona ne naplaćuje i da se krade. To nije normalno. Komunalno poduzeće na kojem mi stojimo sa 48 je došlo na 38% gubitaka, znači napravilo je pomak, onima koji su radili da se ne krade, da se ima manje gubitaka, treba dati i veća prava u upravljanju jer se pokazali da si sposobni i da bolje vode svoja ... [[Govornik se ne čuje.]]
Zahvaljujem. Sljedeća replika, kolega Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice, složio bih se s vama da gubitci koje ste rekli iznose čak 70, 80%, 90 čak da cure novci kroz prste i da je to nekontrolirano, da se nije ulagalo u infrastrukturu i da je to zastarjelo i da je to jedan od većih problema, poglavito u brdsko-planinskim područjima, zbog čega je puno skuplja struja i ... [[Govornik se ne razumije.]] područja. Složio bih se s vama, čak i ovaj čl. 23. i 24. di će svaki glas biti isti bez obzira na područja koliko su, da će imati istu vrijednost da neće biti, čak i to je ajmo reći upitno jer postoje danas isto u tim trgovačkim društvima gdje su upravljačka prava bila drukčije određena, kao u mom Cetinskom kraju, 6 jedinica lokalne samouprave, ja se s vama slažem. Međutim, inače brdsko-planinskim područjima je najveći problem što je skupa struja prekupne stanice, a imamo solare i to bi možda trebalo i tu rješavat uz ovo što ste vi rekli i najveći je problem šta ne treba na vodu PDV [[Upadica: Zahvaljujem.]] to sam rekao.
Zahvaljujem kolega Bulj, odgovor kolegica Vranješ.
Kolega Bulj, vi kada govorite o gubitku vode nije da ona sad baš negdje kapa, izljeva se nego ona se isporučuje neko je ne plaća, neko sa njom koristi je i ne plaća je. A što se tiče solara što vi spominjete mislim da nikako se ne trebamo jednom izvoru energije, to stalo spominjete, a vi kažete ne znam nestat će prestat će se koristiti drva za ogrjev, ma nije baš tako, nije baš tako i neće svaka kuća u ruralnoj sredini stavit solare, nitko neće koristit drva, šta će džezvu stavljati na solar kako se kaže, na to se svi nasmiju kad raspravljate i doista ne možemo se usmjerit na jedan izvor energije ako želimo bit energetski neovisni i ne možete u svakoj raspravi vraćat na te solare jer stvarno ja i vi smo se par puta ovaj i raspravljali na tu temu, ali pročitajte zakon jedan put kad dođete na raspravu i raspravljajte o njemu od početka do kraja. Evo danas ste raspravljali na način odnosno vaši predstavnici da se vidi da uopće nisu pročitali zakon i da apsolutno rasprava može proći svašta jer se teme nitko ne dotiče itd.
Zahvaljujem kolegici Vranješ, ja bi vas molio kolegice da ne, u svojoj raspravi ne omalovažavate kolege. Poštovani kolega Miro Bulj, imamo povredu Poslovnika, izvolite još jednom.
Hvala lijepo predsjedavajući, povreda Članka 238. jer je kolegica rekla niz neistina. Prije svega rekli ste da ja nisam pročitao članak, zakon, to je prvo. Drugo niste vi popili pamet cijeloga svijeta i ja sam rekao da je skupe prepumpne stanice i da električna energija je vrlo skupa i da se voda što se pumpaje preskupa, a da je ugraditi mikrosolare što će sad biti ugrađeno u određene pumpe da bi bilo riješeno. A vi vrijeđate da nitko nije pročita zakon osim vas. Mislim jel vi stvarno govorite, ja sam vas čak reka 23., 24. članak [[Upadica: Zahvaljujem kolega Bulj.]] sam vas podržao.
Kolega Bulj [[Upadica: Ima nekulturno ponašanje predsjedniče.]] ja bih vas lijepo molio da ne činite drugom ono što ne želite da vama netko čini. Dakle, lijepo sam upozorio kolegicu Vranješ da ne omalovažava saborske zastupnike misleći na vas, a vi isto to činite njoj, a još je žena. Dakle, vi ste ipak đentlmen iz Dalmatinske zagore i mislim da to nije primjereno jednom gospodinu iz Sinja i zato molim vas Članak 238. ne govori o neistinama, dakle ne govori o nikakvim neistinama i molim vas nemojte zloupotrebljavat institut povrede Poslovnika. Imamo povredu Poslovnika, kolegica Vranješ izvolite.
Ja sam prvo iznijela svoju procjenu, a kolega je u članku izrekao jasno svoje uvrede.
Kolegice molim vas da se ubuduće pozovete na članak Poslovnika koji je povrijeđen, niste se pozvali. Imamo još jednu povredu Poslovnika, kolega Bulj, izvolite.
Vi uvaženi, na kolegicu se neću uzvraćati, vi vrijeđate članak, vi ste povrijedili Članak 238. jer vi meni govorite o bontonu na Članak 238. vi bi sebi tribali dodijeliti opomenu jel niti jednom rečenicom nisam uvrijedio kolegicu kao šta je bilo, cijelo vrijeme što ovdje vrijeđaju, ne samo vi, vi ste samo to od premijera primili jer to je sad brend i trend vriđati mene i to vam je đir, a to vam i odgovara. Znači, vi sami sebi dajete opomenu gospodine Brkiću.
Zahvaljujem kolega Bulj, temeljem Članka 239. izričem vam opomenu. Prelazimo na slijedeću raspravu, poštovani kolega Gordan Maras, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, malo se rasprava zahuktala pomalo možda i nepotrebno, jer sigurno da gospodin Bulj da nije đentlmen ne bi bio član alkarskog društva u Sinju, tako da i momak u više navrata, tako da tamo ne primaju ljude koji nisu đentlmeni i to se samo po tome podrazumijeva. Tako da kada govorimo o ovome zakonu, malo sam razmišljao i kada vidim šta sve u Hrvatskoj građani plaćaju u cijeni kubika vode i kako je to u biti netransparentno uređeno, da ljudi uopće ne znaju od sredine do sredine vide različitu cijenu ali niko se ne zadubi šta je sve u kubiku, koliko voda košta, koliko košta odvodnja, koliko košta pročistač itd., itd. U biti vidimo ono šta je sigurno činjenica u RH, a to je da naši sugrađani plaćaju previsoku cijenu vode i da bi se mi možda trebali ugledati, zagledati na neki način na primjer nekih zemalja odnosno jedne zemlje doduše sada još jedine u EU Irske koja je svojim građanima omogućila kao osnovno ljudsko pravo, pravo na besplatnu vodu i tamo je čitav niz godina, ja se toga sjećam, bio veliki pritisak da se to pravo omogući i na kraju su građani Irske se uspjeli za to izboriti. Mi smo daleko nažalost od Irske, nažalost jako puno naših sugrađana odlazi u Irsku i govore nam o društvu koje se puno bolje razvija, koje je otvorenije, koje je na neki način uređenije nego Hrvatsko i to gledamo na neki način pomalo i ja osobno bi volio da tako bude i u Hrvatskoj, ali ne možete kada niste u mogućnosti stvari upravljati odnosno slagati kako mislite da bi trebalo biti, a prioriteti Vlade gospodina Plenkovića su neki sasvim drugi, ali ono šta hoću reći da u Hrvatskoj imamo situacija gdje evo primjerice u Gradu Zagrebu svi moji sugrađani nemaju niti spojen vodovod. Nevjerojatno je da u Gradu Zagrebu, a ne samo u Gradu Zagrebu nego u dobrom dijelu Hrvatske 10-tci tisuća i 100-tine tisuća naših sugrađana nemaju čak ni spojen vodovod odnosno vodu i ne znam o čemu mi tu uopće pričamo ako to nismo uspjeli osigurati kao grad ili kao država svojim sugrađanima. Ali zato smo uspjeli osigurati određenim privatnim interesima ogromne naknade za pročišćenje vode koje se plaćaju godinama i godinama i stotine milijuna EUR-a novaca naših sugrađana je otišlo tko zna kuda i tko zna na kakav netransparentan način. Ono što ja mislim da bi trebalo napraviti i da hrvatski građani, ne samo da plaćaju vodu koju troše, nego plaćaju i vodu koja curi, a curi jako puno vode. Znam da je Grad Zagreb prije više od 10-tak godina čak izdao obveznice ne bi li obnovio vodovodnu mrežu, naravno, taj novac, kao i većina slučajeva u Gradu Zagrebu se potrošio na sasvim nešto šesto, a ne na ono šta je trebalo jer je ideja obveznice bila da se uštedama u vodovodnom sustavu vraća prinosi na kraju krajeva isplati obveznice, ali gradonačelnik Bandić taj novac je potrošio po meni na ne onu svrhu za koju je trebao biti utrošen i da plaćamo previše vode koja se gubi, koja se troši i koja na kraju krajeva ne bi trebala biti utrošena i tu se trebaju gledati određene primjere koje imamo u nekim našim gradovima koji su uložili u mrežu, dosta često su bili uključeni i Europski fondovi u to, primjerice u Istri ili u Sisku, tako da vidimo da možemo koristiti sredstva EU kako bi poboljšali vodoopskrbnu mrežu, kako bi smanjili troškove građanima u gubitke u vodu. E sad kad bi bili još dovoljno nacionalno osviješteni odnosno radili u interesu naših poduzetnika, pa onda gledali kako da oni koji proizvode cijevi u RH, koji su konkurentni i koji mogu svoj proizvod plasirati u takve projekte, da im se to omogući, a ne da se onemogućuje odnosno da se forsira, kao što se to forsiralo u RH godinama, nažalost, to se i dan danas radi, uvozni lobiji koji uvoze cijevi, koji uvoze sirovinu i na taj način ostvaruju profite koji onda odlaze djelomično van RH, a odlaze i djelomično u one za koje, ja bi rekao, gdje ne bi trebali odlaziti odnosno opterećuju troškovno puno više naše sugrađane nego šta bi to trebalo. Još jedna stvar koju treba posebno istaknuti je problem vodovodne opskrbe u Dalmaciji, nešto je kolegica o tome pričala, al ja mislim da je sramota da mi imamo vodovode stare tisuće godina koje su još u funkciji u gradu Splitu i kada padne kiša, ljudi obično primjećuju da je voda mutna i da imaju problema sa kvalitetom vode. Znači, mi pričamo o turizmu, pričamo o stotinama tisuća ili milijunima ljudi koji dolaze u RH, a nemamo riješenu osnovnu infrastrukturu, ne samo za njih, nego i za naše sugrađane. Znači, Dalmacija je tu, nažalost, u katastrofalnom stanju, ja osobno to znam i iz vlastitog iskustva jer to gledam u okviru svoje obitelji. Znači, nemali dio godine se cisternama isporučuje voda za piće je nije kvalitetna da bi se mogla piti, tako da ne znam o čemu uopće mi govorimo ovdje? Znači, govorimo o Zakonu o vodnim uslugama, a nismo osigurali našim sugrađanima u jednom velikom dijelu RH da imaju kvalitetnu uslugu i kvalitetnu vodu, nismo osigurali da imaju cijenu, ako nije moguće da bude besplatno, onda da bude što niža cijena jer dosta često se plaćaju naknade, evo primjerice za odvod, za ove odvode koji su famozni, oni uvijek začepljeni kada dođu poplave, nikada nisu održavani na ispravan način, a ljudi plaćaju godinama, godinama naknadu za te stvari i nismo osigurali ljudima kvalitetnu infrastrukturu da bi mogli imali kvalitetnu isporuku cijelu godinu. Znači, nismo se daleko odmakli, pričamo o nekim temeljnim postavkama, a ono što bi trebali napraviti, godinama ne radimo i ja ovdje pozivam evo ministarstvo da konačno počnu rješavati probleme u Dalmaciji, da nemamo situacije kao što sam maloprije rekao da čim padne neka ozbiljnija kiša par mjeseci imamo situacije u Dalmaciji da voda nije kvalitetna za piće i da ljudi nemaju riješene osnovne preduvjete, kada govorimo o turizmu puno manje me briga sada što se tiče samih turista, nego što se tiče naših ljudi koji zaslužuju da im se te stvari riješe. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Marasu. Poštovani kolega Josip Đakić nije nazočan. Poštovani kolega Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepa predsjedavajući i uvaženi tajniče, o vrlo bitnom zakonu govorimo, a na… [[Govornik se ne razumije]] rekao da na ono što je kolegica govorila prije i kolega Maras i potpredsjednik, osvrnio bi se o Bontonu, ja vjerujem da jedan od najboljih ministara Maras kad ti daje pohvale najuspješniji od 90.-tih onda je to zaista zadivljujuće. Isto tako kao i kolegica koja također kad me bude hvalila iz njenog kluba kad me budu hvalili, onda ću se ostaviti politike, tako da nemam s tim nikakav problem. Ušao sam u ovaj zakon, ovaj zakon je vrlo bitan, Zakon o vodama je vrlo bitan, ova sva 3 zakona koja su objedinjena, ja bi samo rekao da je cilj i interes da prije svega mi zaštitimo vode jer je činjenica da splitski bazen u više navrata godišnje dođe do toga da nema ispravnu vodu u vodoopskrbi zbog toga što je zamućeno Jadro, s tim da mi ne čuvamo poglavito krški dio, znači, Dalmatinske zagore gdje jednostavno imamo ponornice rijeke koje su spojene i sa Zrmanjom i sa Krkom i sa Cetinom, sa svim rijekama i pritocima koje su čiste i bistre i vi u ministarstvu gospodine Šiljeg gurate i dalje Centar za gospodarenjem otpadom Lečevica gdje smo, znamo da je to krško područje, da je povezano znači ponornicama, i Cetina, i svi izvori koji su znači ... [[Govornik se ne razumije.]] vodu, a da je Jadro zamućeno u nekol'ko navrata već bilo i da po čak tjedan i više nisu imali vodoopskrbu, cijelo područje Splita šta je više od 300 tisuća ljudi, u biti kupovalo ovaj flaširanu, ovaj, u bocama je kupovalo vodu. To je prvi problem. Drugi osnovni problem kad govorimo o vodi je zbog čega, smo mi u biti kao država davali tako jeftino, na primjer izvor Cetine, čini mi se da je bila kolega, morao bi se sjetiti, za 37 sekundi je trajala rasprava, dali smo jeftino da crpe vodu i prodaju, a to je naš, naše vrlo bitno, to je naš potencijal i resurs, za 37 sekundi pet, šest tisuća kuna misično izvor Cetine imaju pravo koncesiju nad vodom, to su vrlo bitna pitanja. Šta se tiče uslužnih područja kako će biti određena, osnovni uvjet je da nema PDV-a, to sam rekao, kolega Lovrinović je poslije i ponovio, ja sam to rekao u uvodnom izlaganju, to sam rekao u replici ministru, da PDV na vodu je ono šta tribamo skinuti. Mi imamo područja u Hrvatskoj, evo Donja Lomnica, vi radite asfaltnu bazu, Ministarstvo okoliša umisto da štiti izvor koji napaja Turopolje, tamo onaj dio, Novi Zagreb, vi to radite asfaltnu bazu, a dvista metara je daleko bazen odakle se napaja cilo područje Novoga Zagreba i Turopolja, i naravno da tu jednostavno moramo stati tome na kraj, bez obzira šta tamo ljudi prosvjeduju, jednostavno je nemoguće. Pa ste išli ... [[Govornik se ne razumije.]] termoelektranom direktno iz vaše Vlade, na, na rijeci Cetini, na Peruči jezeru, na najpitkijem bazenu čiste vode, na najvećem bazenu, mislim ovo. Jednostavno mi ne štitimo te resurse, to je bitna stvar, za naše poduzetnike i kućanstva mora biti voda jeftinija, i ono malo prije što sam rekao kolegici ovdje da je u brdsko-planinskim područjima puno skuplja proizvodnja vode zbog toga što moramo imati prepumpne stanice koje iznad tisuću metara imaju, moraju pumpati vodu da bi došla do određenih sela, do malih broja kućanstava koja imaju vodu, koji imaju sriću da imaju vodu jer u nas, znači to je skupo, i zato sam reka da mikrosolari bi riješili kod tih bazena dio tih prepumpnih stanica koje moraju pumpati i trošit se ogromna energija. Znači mi moramo sve napraviti, ne samo ovo isporučitelji ... [[Govornik se ne razumije.]] ja virujem da smo mi svi ... [[Govornik se ne razumije.]] jeftinija voda, ali je moramo znači dovesti da, da taj potencijal naš koji koristimo i naravno da će se na to kolegica naljutiti, naljutiti, ali dobro, ona bolje poznaje, žao mi je šta je otišla, volio bi da je tu, pa je evo neću spominjati, ali bit će vremena tu da popričamo o brojnim drugim stvarima. Šta se tiče znači isporučitelja usluga, trgovačkih društava, člankom 23. i 24. je određeno kako je određeno i smatram da taj resurs naše vode koji imamo, prije svega moramo sačuvati. Reći ću vam jedan primjer, ja sam ga ponovio u nekoliko navrata, na Radošću kod Sinja, ne na Radošću Kaštelanskom, čovjek je napravio mini siranu za kozji sir, nije mogao dobiti uporabnu dozvolu da otvori tu mini siranu, imao je sve, znači, zatvorenu financijsku konstrukciju, zbog čega?, da će ta sirutka ugroziti Jadro, a imamo Lečevicu, ponavljam Centar za gospodarenjem otpadom Lečevica je u srcu Dalmatinske Zagore, u srcu, a to je, mislim, bazen pitke vode je tu, mislim o čemu pričamo mi, tu je povezano, ja bi, vi kao Ministarstvo okoliša morate štititi tu vodu, a ne da mi moramo u biti štitit vodu, štititi okoliš od Ministarstva okoliša. I tako imamo u Zadru isto ovaj slučaj kod, to jest u Obrovcu, slučaj di također doli građani prosvjeduju zbog toga šta se isto radi tvornica za preradu opasnoga otpada uz rijeku Zrmanju, u prirodno očuvanom području gdje su također vode bogate. Osobno smatram da je dobro šta ovi ide u dva čitanja i da će u ove sve koje smo rekli zamjer, ali smatram da je najbitnije što jeftinija voda, zaštititi tu vodu, očuvati tu vodu, taj resurs, jer opet ponavljam jedan od najvećih problema splitskog bazena će biti u budućnosti rješavanje problema pitke vode. Tako će biti i u Zagrebu. To nije daleka budućnost, to je sad vidljivo. Zbog čega ta onečišćenja? Zbog čega ta zabučenja? Zbog čega se to događa? Vjerojatno šta ljudi, ljudski faktor je vrlo bitan. Zbog toga očuvajmo vodu, očuvajmo naše rijeke, pritoke, to je ja mislim najbitnije za budućnost. Poglavito na ovim područjima koji su bogati vodom, a mi se ponašamo prema vodi kao da je, mislim. Činjenica ako usporedimo u trgovini je litra nafte u visini, litra benzina ili nafte, je u visini litre vode. Zbog čega mi to bolje ne gospodarimo? Ne znam. Zbog čega je izvor rijeke Cetine dan za 5 tisuća kuna misično koncesija da, nebitno strana tvrtka, koristi, tu vodu koristi i prodaje. Zbog čega nije skuplje, više novca? Zbog čega mi to ne naplaćujemo više to je sad pitanje svih pitanja. Tu vodu moramo za razvoj koristiti, uostalom zašto ta voda ne bi bila, zašto nemamo recimo navodnjavanje Sinjskog polja, evo postavljam pitanje, da je svake godine suša u Sinjskom polju, a kroz Sinjskog polja prolazi rijeka Cetina, ja ne vidim tu objašnjenja, a to je sada u 21. stoljeću. I naravno da u turističkoj sezoni, jel to se sve posuši, i naravno da uvozimo jeftine pomidore upitne kvalitete jel' uopće vidjelo zemlju to i tko zna na koji način se uzgajala. Prema tome, smatram da je voda bitna i da se treba više ulagati u očuvanje vode, da voda treba biti dostupna svakome, da treba omogućiti da se ne isključuju voda tek tako i da svatko ima pravo na tu vodu. To je naše, to je naroda vlasništvo i bilo kakvo onečišćenje što se tiče poglavito na bogatim područjima kao što je Dalmatinska zagora koja bi trebala biti posebni zakon cijelog krškog područja, trebao bi biti poseban zakon. Mi trebamo donijeti poseban zakon. I još jednom. Ukinite PDV-e. Mogu ja to predložiti kroz izmjene i dopune zakona, ali sam svjestan da neće proći jer Zakon o porezu nije ova Vlada, vaša Vlada nije prihvatila taj amandman. To je prvo što se mora napraviti. Znači na dostavu vode, na usluge treba ukinuti PDV-e to je minimum od onoga što narod očekuje. Evo, ja bih još na kraju zamolio uvaženo ministarstvo da zaštite našu Dalmatinsku zagoru i sva područja gdje je čista voda od pustih centara za gospodarenje otpadom i da se očuva taj resurs i da vi štitite vodu, a ne da moraju ljudi, građani štititi od Ministarstva okoliša. Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolegi Bulju. Završna riječ u ime predlagatelja državni tajnik Ministarstva zaštite okoliša i energetike gospodin Mario Šiljeg. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi saborski zastupnici, zahvaljujemo svima na konstruktivnoj raspravi. Posebno zahvaljujemo jer je iz provedene rasprave vidljivo kako je nužnost ove reforme jednoglasno prepoznata. Sve primjedbe ćemo razmotriti između dva čitanja. One koje imaju puno stručno utemeljenje i prihvatiti. Kratko bih se samo na kraju osvrnuo na nekoliko konkretnih pitanja otvorenih tijekom današnje rasprave. Da ne ostane dovoljno nedovoljno jasno sva načela i opće odredbe zapisane u važećem Zakonu o vodama preuzete su odredbe Zakona o vodnim uslugama, a to su i djelatnost od općeg interesa, javna služba, pružanje po nediskriminirajućim i socijalno priuštivim uvjetima itd. Ništa nije izostavljeno. Dosta se govorilo o tvrdom kriteriju od 2 milijuna kubika isporučene vode za uspostavu uslužnog područja. Još jednom vas molim da … činjenicu da 4/5 vode u Republici Hrvatskoj isporučuje 28 isporučitelja vodnih usluga sa najmanje 2 milijuna kubika isporučene vode. Ovim zakonom rješavamo u najvećoj mjeri probleme nastale u 1/5 isporuke vode i na područjima koje isporuku vode odnosno vode usluge nemaju. Međutim, ovo nije jedini kriterij. Postoji još i tehno-ekonomski kriterij i jedinstvo sustava koji glasi na uslužnom području se integriraju svi sustavi i oni javne vodoopskrbe i oni javne odvodnje te sve aglomeracije, granice sustava i aglomeracija se ne mogu presjecati. Kriteriji priuštivosti od najviše 3% neto raspoloživog dohotka nije upisano u Zakon jer je riječ o planskoj veličini. Ali molimo da razumijete da bez tog kriterija ne može biti odobren niti jedan EU projekat. Samostalni opstanak isporučitelja koji to ne postižu nije prihvatljiva opcija. Propisivanje dodatnih kriterija kao što su uspješnost u smanjenju gubitaka postizanja kvalitete vode u povlačenju EU sredstava u geografskom položaju itd. vodilo bi selektivno integracije. Vrlo dobri bi se objedinile sa vrlo dobrim, a dobri sa dobrima, a ostali bi loši isporučitelji kao neželjena djeca. Posebno jamčimo da Uredba o uslužnim područjima o kojoj je danas dosta bilo riječi, znači o granicama u uslužnim područjima neće biti donesena netransparentno. Ova uredba se donosi nakon savjetovanja sa jedinicama lokalne i područne samouprave i javnim isporučiteljima vodnih usluga. U toj javnoj raspravi sudionici savjetovanja imati će priliku samostalno iznijeti vlastito obrazloženje za svoje prijedloge uslužnih područja, integracije isporučitelja vodnih usluga koji moraju biti utemeljeni na kriterijima iz članka 7. Prijedloga zakona o vodnim uslugama. Dakle, saborski zastupnici, uvaženi saborski zastupnici ovaj Zakon i odnosno paket zakona ne nudi samo reformu radi reforme. Ovaj paket zakona je reakcija ove Vlade i struke na izazove koje je donijela provedba EU diktiranih projekata i razdoblje nakon izvođenja tih projekata kao i na identificirane probleme koji kronično muče sektor vodnih usluga u Hrvatskoj. Svjesni smo da je dosadašnji organizacijski okvir fragmentiranih isporučitelja vodnih usluga iscrpio svoje mogućnosti i dosegao svoje limite. Molim vas da u ime osiguranja dostupnosti vodnih usluga svim građanima i poslovnim korisnicima socijalne priuštivosti buduće cijene vode, financijske samoodrživosti isporučitelja vodnih usluga i naše budućnosti o održivom korištenju voda prepoznate vrijednosti koje ovaj paket zakona nudi i podržite ga u prvom čitanju. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom državnom tajniku. Imamo replike. Poštovani kolega Ante Babić. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Samo četiri stvari vezane za ministarstvo i Prijedlog zakon o vodama. Članak 9. stavak 2. on prilično restriktivno određuje veličinu vodnog dobra od 400 do 450 metara kvadratnih izvorišta, ilustracije radi to je 21 x 21 metar. Dakle, tu bi trebalo biti malo fleksibilno. Drugo, članak 33. tko je upravitelj akumulacije. Dakle, nedostaje vam tu precizna definicija. Članak 98. nejasni su koji se uvjeti moraju ispuniti da bi se stekao status javnoga zdenca. Dakle, to. I članak 161. kažete da vodnopravne uvjete nije moguće uvijek izdavati temeljem idejnog projekta. Moguće je temeljem idejnog rješenja podloga za lokacijsku dozvolu. Možda bi trebalo staviti dokumentacija za ishođenje vodnopravnih uvjeta, da se ne navodi idejno rješenje lokacijska dozvola, već samo dokumentacija za ishođenje vodopravnih uvjeta. To je evo za prvo čitanje. Do drugog čitanja to se može izmijeniti.
Zahvaljujem. Sljedeća replika poštovani kolega Miro Bulj. Izvolite.
Uvaženi tajniče, uslužna područja, naveli ste kriterij 2 milijuna kubika vode kao može biti jel'. Ne mora. Što znači da ovim zakonom nije baš precizirano točno koja su to uslužna područja niti ih ima navedena. Mene zanima na koji način će te vi doniti jer jedan jedini kriterij, znači on ne more bit, mislim mi smo u 21. stoljeću, samo taj kriterij 2 milijuna kubika vode, 'ko kaže da 70 ili 90% te vode ne ode u zemlju zbog loših cijevi, na koji način će te vi to znači ocijeniti veličinu područja, i koja će to biti područja, zaista mene, mene evo osobno zanima na koja će to područja se odnositi i tko će to donit odluku, vi Ministarstvo uredbom il' ministar ne znam, ili Vlada, ili Vlada uredbom ili ministar pravilnikom kao što se inače po običaju u nas radi, razrađuje se kasnije Zakon pravilnikom kad se Zakon donese, dobro bi bilo da se to navelo u ovom Zakonu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bulju. Zaključujem raspravu, zahvaljujem državnom tajniku gospodinu Mariju Šiljegu, pomoćnici ministra Elizabeti Kos i podpredsjedniku Vijeća za vodne usluge gospodinu Vladimiru Šimiću, predstavnicima predlagatelja. Glasovat ćemo o ovoj točki kad se za to steknu uvjeti. Poštovani kolega Bulj, s ovim smo iscrpili sve točke dnevnog reda za današnji dan. Sutra nastavljamo s radom u 9,30 sati sa Prijedlogom Zakona o osobama nestalim u Domovinskom ratu, prvo čitanje, P.Z. broj 610. Hvala lijepo i ugodan ostatak dana. SJEDNICA PREKINUTA U 20,41 SATI
Prijedlog Zakona o vodnim uslugama, prvo čitanje, P.Z. br. 608., predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Prvo, prihvaća se prijedlog Zakona o vodnim uslugama, i drugo, sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 77 za, 17 suzdržanih i 5 protiv, donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela. Dobro jutro, poštovane kolegice i kolege. Prije nego što krenemo s dnevnim redom, samo obavijest. Dakle sutra ćemo započeti ujutro u 9 i 30 sa izjašnjavanjem o amandmanima, radit ćemo to dok ne prođemo sve amandmane. Ako ostane vremena, počet ćemo sa točkom dnevnog reda prije glasovanja a glasovanje je u 12 sati kao i svaki petak i onda nakon glasovanja se nastavlja s dnevnim redom. To je jedna informacija a druga informacija je da ćemo idući tjedan ćemo raditi od utorka, dakle utorak, srijeda, četvrtak, petak. Molim vas da to onda registrirate. Sada ćemo preći na dnevni red ali prije toga molim vas da svi zajedno pozdravimo učenice i učenike gimnazije Tituša Brezovačkog iz Zagreba, dobro nam došli. [[Pljesak.]] - Prijedlog Zakona o osobama nestalim u Domovinskom ratu, prvo čitanje, P.Z. br. 610 Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za ratne veterane. Molio bih sada predstavnika predlagatelja da da dodatno obrazloženje, s nama je poštovani ministar hrvatskih branitelja, Tomo Medved. Ministre, izvolite.