Cijenjeni gosti otvaram 6. sjednicu Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine. Dame i gospodo poslanici pozdravljam sve prisutne na današnjoj sjednici poslanike, članove Vijeća ministara, predstavnike Ureda Visokog predstavnika, predstavnike OSCE-a, EU, Posmatračke misije u Bosni i Hercegovini, predstavnike ambasada u Bosni i Hercegovini koji su izrazili interes da prate rad Parlamentarne skupštine i sve druge pozvane. Pozdravljam predstavnike medija i svima upućujem iskrene čestitke u povodu nastupajuće Nove 2003. godine. Konstatujem da današnjoj sjednici prisustvuje ukupno 39 od 42 poslanika. Današnjoj sjednici nisu prisutni gospoda Đedović Ibrahim i Kragulj Nikola. Ja nisam dobio obavještenje, samo malo dakle nisam dobio obavijest prethodnu obavijest o njihovoj odsutnosti i gospodin Potočnik Mladen koji je opravdao izostanak sa današnje sjednice prema izvještaju Sekretarijata Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine. Dame i gospodo poslanici, cijenjeni gosti vi ste za današnju sjednicu dobili dnevni red. Dnevni red koji bio naznačen u pozivu u kojem je prva tačka dnevnog reda bila predviđena - Potvrđivanje imenovanja zamjenika predsjedavajućeg Vijeća ministara i zamjenika ministara u Vijeću ministara Bosne i Hercegovine Također ste, neposredno nakon što ste ušli u salu dobili i novi dnevni red u kojem kao što vidite nema ove tačke dnevnog reda koja se odnosi na potvrđivanje imenovanja Vijeća ministara Bosne i Hercegovine. Od momenta kada smo uputili poziv za današnju sjednicu pa do danas Kolegij Predstavničkog doma je u stalnom kontaktu sa predsjedavajućim Vijeća ministara gospodinom Terzićem i sa Uredom Visokog predstavnika. Budući da političke stranke nisu na vrijeme dostavile prijedloge kandidata za ministre u Vijeću ministara za koje je potrebno izvršiti provjeru i saglasnost OHR-a Ured Visokog predstavnika, iako se radilo cijelo vrijeme preko praznika nije završio svoj posao oko provjere i davanja saglasnosti kandidata tako da je Kolegij odlučio da danas ne razmatramo ovu tačku dnevnog reda i predložio dakle dnevni red današnje sjednice bez te tačke dnevnog reda. Smatramo da je, da bi se pristupilo procesu potvrđivanja Vijeća ministara neophodno je potrebno dobiti saglasnosti Ureda Visokog predstavnika za one ministarske pozicije za koje 2 su saglasnosti potrebne. Budući dakle da to do danas nije gotovo mi nemamo uvjeta da raspravljamo o ovoj tački dnevnog reda. Još jedanput napominjem provjere i saglasnosti Ureda Visokog predstavnika nisu do danas gotove zbog toga što su političke stranke, neke političke stranke tek 31.12. prošle godine dostavile svoje prijedloge. To je bilo isuviše kratko vrijeme da bi se mogle napraviti potrebne provjere i okončati proces davanja saglasnosti. Imamo najave iz Ureda Visokog predstavnika da će proces provjera i potrebnih saglasnosti biti okončan tokom iduće sedmice i sjednicu Doma na kojoj ćemo razmatrati pitanje potvrđivanja imenovanja Vijeća ministara ćemo održati tokom iduće sedmice, a o datumu ćemo se dogovoriti, članovi Kolegija i predsjednici klubova političkih stranaka. Dakle ta tačka dnevnog reda biće predmet posebne sjednice koja će biti održana tokom iduće sedmice. Toliko kao pojašnjenje vezano za tačku 1. ovoga dnevnog reda za imenovanje Vijeća ministara. Vi sada pred sobom imate ovaj inovirani dnevni red. On je praktično isti samo bez ove tačke, na kojoj se takođe nalazi nekoliko vrlo važnih tačaka. Posebno se to odnosi na tačke koje se tiču krivičnog zakona, Zakona o krivičnom postupku i Zakona o zaštiti svjedoka za koje je ovaj dom obavezan odrediti proceduru kako bismo u toku januara mjeseca, dakle ovog mjeseca ove godine imali ispunjene proceduralne pretpostavke da ti zakoni budu na dnevnom redu Doma. Ja otvaram raspravu o ovom dnevnom redu. Ko želi da govori? Izvolite. Gospodin Moranjkić.
Gospodine predsjedavajući, gospodo poslanici, dame i gospodo, izašao sam da predložim proširenje dnevnog reda, a ta tačka bi se zvala - Problematika imenovanja delegata u Domu naroda Federacije Bosne i Hercegovine. Želim vas informisati i ujedno zatražiti mišljenje o mogućem načinu rješavanja problema koji je vezan za imenovanje delegata u Dom naroda Federacije Bosne i Hercegovine, s obzirom da smo svjedoci proceduralnog vakuma u procesu imenovanja kandidata u Dom. Naime, vezano za odredbe Izbornog zakona Bosne i Hercegovine kojim je propisana obavezna multietičnost sastava Doma naroda Federacije Bosne i Hercegovine, odnosno proporcionalna zastupljenost kandidata iz sva tri konstitutivna naroda shodno Odluci Ustavnog suda Bosne i Hercegovine o konstitutivnosti naroda nastao je problem implementacije izbornih rezultata, jer da bi se konstituisao Dom naroda Federacije Bosne i Hercegovine neophodno je još 8 kandidata iz reda srpske nacionalnosti. S tim u vezi slobodni smo podnjeti inicijativu i iznjeti predlog da je u Skupštini Tuzlanskog kantona BOSS osvojio dva poslanička mjesta, a i od njih dva oba su bošnjaci. 3 Raspravljajući o ovoj problematici mi smo našli za shodno i postigli saglasnost da izvršimo zamjenu jednog našeg poslanika bošnjačke nacionalnosti za člana srpske nacionalnosti s naše liste koji nije dobio mandat. Obratili smo se Izbornoj komisiji za proceduru i ona pregledajući kompletnu problematiku uputila nas je na ovaj dom Parlametnarne skupštine kao zakonodavca Izbornog zakona da dà zaključak, jer ta takva stvar nažalost nije bila predviđena u Izbornom zakonu. S toga predlažem da se nakon provedene rasprave usvoji sljedeći zaključak – u skladu sa Odlukom o konsitutivnosti naroda i Ustavom Bosne i Hercegovine dozvoljena je zamjena kandidata u kantonalnim skupštinama isključivo u cilju nacionalne zastupljenosti delegata u Domu naroda Parlametna Federacije Bosne i Hercegovine. Kandidatima sa liste koji se nalaze iza izabranog poslanika koji donosi podnosi ostavku dozvoljeno je da podnesu izjave kojim se odriču mandata u korist predloženog člana. Time riješili ovaj ....koji je sada momentalno nastao u Parlamentu Federacije Bosne i Hercegovine, odnosno u osnivanju i konstituisanju Doma naroda tog parlamenta. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodinu Moranjkiću. Ko dalje želi da govori u povodu dnevnog reda? Gospodin Nikola Špirić.
Gospodo predsjedavajući, cijenjene kolege poslanici, uvaženi gosti ja ću pokušati kratko, naravno da kaomentarišem dnevni red i da predložim izmjene dnevnog reda i naravno očekujući podršku kolega poslanika. Dok sam došao na ovo zasjedanje i vidio da nema članova Predsjedništva i da nema uglednih ambasadora i predstavnika ambasada znao sam da nažalost posao oko konstituisanja Savjeta ministara nije doveden do kraja iako je horski bilo najavljivano da ćemo građane Bosne i Hercegovine vrlo brzo obradovati i da će dobiti nesporan Savjet ministara, da su problemi u Bosni i Hercegovini ekonomsko socijalni i da će naredni vladari shvatajući tu tešku situaciju činiti sve da Bosna i Hercegovina ćim je pre moguće dobije izvršnu vlast Savjet ministara ili Vladu Bosne i Hercegovine. Nažalost, izgleda da se to nije desilo ili predstavnici stranaka, naravno sad nagađamo, ja barem nagađam, se nisu uspjeli dogovoriti oko podjele plijena dobijenog na izborima, ili pak Kanceralija Visokog predstavnika i OHR-a nije imala dovoljno vremena da dà saglasnost na pojedina rješenja vezano za pojedina ministarstva. Ali, ako je to tako, onda se i postavlja pitanje zašto uopšte Parlament da bira Savjet ministara? Ako mi nemamo pravo da potvrdimo Savjet ministara ili da osporimo u skladu sa dogovorom, onda stvarno gubi svaki smisao da mi potvrđujemo takav Savjet ministara. Dobro bi bilo da na način na koji traži OHR-a da bude informisan o svakom kanidatu, to isto pravo ima i poslanik u ovom domu. Ja postavljam pitanje hoćemo li imati sve rezultate provjera za pojedince i mi poslanici? Hoće li nam to biti dostavljeno pre zasjedanja Parlamenta i neće, kako bismo mogli meritorno raspravljati i odlučivati kada je u pitanju izbor novih ministara i novog ministarskog savjeta. Dakle to su moje lične dileme. Nesporim ničija prava da radi svoj dio posla, ali jednostavno želim da se borim za pravo poslanika i pravo Parlamenta da odlučuje i kada je u pitanju izbor Savjeta ministara. Ako ćemo samo kao gusani u doći u poziciju da glasamo uzmi ili ostavi, onda to nije dobro za Bosnu i Hercegovinu kao državu u to sam ubjeđen. Ali, što je tu je. Vjerovatno za 10 dana će se, pošto se u ovoj državi vodi jaranska politika, jarani dogovori kako će invormisati javnost i ubjeđivati da je sve u redu i da 4 samo treba uzeti kašiku i violjušku i nahraniti gladna usta u Bosni i Hercegovini kojih nije malo. Ali, pošto te tačke nema, želim da kažem da je ovo i presedan koji čini Prošireni kolegij. Ako sam pre pet dana dobio dnevni red, gospodo, dakle obavještavatave me da sazivate 6 sjednicu za koju se predlaže sledeći dnevni red. Onda je morala sjednica početi sa tim dnevnim redom, pa smo mogli te tačke da skinemo koje nisu spremne, a ne da sat vremena ili petnaest minuta pre zasjedanja od istih predlagača dobijemo sasvim drugi dnevni red. To je kršenje Poslovnika. To nije dobro njegovati, bez obzira što smo ponekada dovedeni u takvu situaciju. Ja sam svjestan da ponekada kada dođemo u tešku situaciju biramo možda najbolje moguće rješenje. Nema poslovničke mogućnosti. Ja vas ubjeđujem da takva poslovnička mogućnost ne postoji, sem ako ćemo i ovdje uvesti jaransku politiku, pa neko kaže ima, neko kaže nema. Dakle, morali smo odlučivati hoćemo li skinuti tačku s dnevnog reda nakon obrazloženja zašto ne možemo danas odlučivati. Ovako ostaje javnost uskraćena za tu informaciju. Ona je vrlo bitna. Ali što je tu je. Dakle, evo da se vratim sad na ovaj drugi dio pre 15 minuta dostavljenog dnevnog reda. Čini mi se dame i gospodo da je imalo smisla , nismo se mogli, ili smo se mogli sastati, možda je to i bilo preče da smo se sastali ranije, da smo umjesto ovih silnih zaključaka koje ja ne sporim tačke dnevnog reda uvrstili u jednu u kojem ćemo u kojem će ovaj parlament ili ovo predstavničko vijeće zauzeti stav vezano za svirepi zločin ubistva porodice Anđelić. Ne da se od toga pravi politika i politikanstvo, nego da se upozore lokalne i entitetske vlasti da se odgovara za nešto što se desilo. Da li je ikom poznato da je iko odgovarao za bilo koji zločin u ovoj državi. Sjećate se bio sam poslanik kada se desilo ono što se desilo u Banja Luci, što je takođe zločin. Tada je bilo vanredno zasjedanje Parlamenta. Ja sam bio prvi koji je podržao vanredno zasjedanje i zato vas molim da danas uvrstimo tačku dnevnog reda, putem, da definišemo jedan, da klubovi zajednički definišu jedan zaključak u kojem ćemo upozoriti javnost, osuditi zločin i upozoriti opštinsku i entitetsku vlast da se mora snositi odgovornost za ono što se dešava na terenu. Imamo li izvještaj da li je iko u MUP-u podnjeo barem ostavku što su tri života ugašena, odnosno na svirep način ubijena porodica. Hoće li u ovoj državi ono što pričamo jednom u suštini biti to. Hoće li biti odgovornosti? Vidjeli ste inaguralni govor budućeg predsjednika Vlade gdje je riječ odgovornost pomenuo 100 puta. A evo danas, nažalost 10 dana poslije tog govora, ja pitam- ima li odgovornosti u ovoj državi? Kako je moguće da se Kolegij ne sjeti, pa da ne kaže evo red je da Parlament, ako su se svi u ovoj državi oglasili da se i mi oglasimo. Dakle, predlažem kao tačku dnevnog reda jedan zaključak u kojome ćemo osuditi zločini pozvati sve nivoe vlasti na odgovornost, jer jedino to može biti barijera novim zločinima u ovoj državi. Dakle, ja to predlažem kao 7. ili 9. tačku, a da se 9. pomjeri, to je ratifikacija ovih sporazuma. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Ko dalje želi da uzme učešće u raspravi? Gospodin Zlatko Lagumdžija. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo, cjenjene kolege, u skladu sa članom 121. Poslovnika ja imam prijedlog tačke dnevnog reda odgovarajuće rezolucije. Inače imajući u vidu da po članu 47. tačka 3. sjednica koja se održava za manje od 10, zakazuje za manje od 10 dana što je slučaj za ovaj put, dnevni red može biti predložen za vrijeme sazivanja sjednice, pa u tom svijetlu ja koristeći svoje pravo iz člana 50. tačka 1. ovog poslovnika na početku sjednice tražim dodavanje nove tačke i imam za vas po jedan primjerak gospodine predsjedavajući odgovarajućeg materijala. Naime, svjesni odgovornosti koje se očekuju od institucija Bosne i Hercegovine i uopšte vlasti Bosne i Hercegovine u 2003. godini, a uvažavajući činjenicu da je saradnja sa Međunarodnim sudom za ratne zločine u Hagu sastavni dio Ustava Bosne i Hercegovine i odgovarajućih zakona koji su nakon dužeg vremena usvojili oba entiteta, a istovremeno znajući da je puna integracija evropske strukture zasnovana na dosljednoj saradnji sa ICTY i na punom poštivanju mešunarodno prihvaćenih normi. Mi treba da pokažemo i odlučnosti i dosljednost za spremnost za brzo i dosljedno sprovođenje reformskih dokumenata koji su definisani i usvojeni od strane domaćih vlasti. Naime, podsjećam da se u posljednje vrijeme koristi terminologija po kojoj onaj dokument posao i pravde je dokument Visokog predstavnika. Želim da vas podsjetim da je to dokument domaćih BH vlasti koje je usvojilo i Vijeće za implementaciju mira, dakle posao i pravda i obrazovanje, a na osnovu člana 121. kojeg sam predložio, kojeg sam pomenuo predlažem da se donese rezolucija koja ima vrlo jasne i kratke tri tačke. Prvo da Predstavnički dom Parlametnarne skupštine poziva sve državne i entitetske institucije da u okviru svojih nadležnosti naprave operativni program saradne sa Međunarodnim sudom u Hagu i da bez odlaganja krenu u njihovu primjenu. Tim više što ćemo imati na narednoj sjednici inaguralni istup gospodina Terzića. Ovo je dobra prilika da ga ova rezolucija obaveže na odgovarajuće aktivnosti i djelove njegovog programa i njegovog kabineta. Pod dva da se obaveže Vijeće ministara da koordinira ukupnu saradnju sa ICTY, imajući u vidu da je hapšenje Radovana Karadžića i Ratka Mladića prioritetan zadatak svih vlasti u Bosni i Hercegovini. I pod tri da svi ratni zločinci moraju biti privedeni pravdi i da niko nema pravo tražiti niti se kriti iza podrške naroda koji je bio njihova najveća žrtva. Ovo je prva sjednica u ovoj godini, prva radna sjednica, sjednica na kojoj se očekivalo imenovanje Vijeća ministara. Ja mislim da mi na ovaj način moramo ići u susret onome što je pred nama i pokazati da reformska orjentacija koja se ogleda kroz dokument pravda se ne može sprovoditi bez nekih baznih pretpostavki kao što su one o kojoj je riječ u ovoj rezoluciji. Moram priznati da za mene je neposredni povod da to danas insistiram da se o ovome danas odredimo je izjava koju sam juče pročitao u štampi i pošto danas nisam vidio demant da je navodno Visoki predstavnik dao izjavu BBS koje je prenjelo domaća štampa da će se Radovan karadžić uhapsiti kada mu prestane podrška naroda. Da je neko od nas dao tu izjavu Visoki predstavnik bi ga trebao smjeniti. Ja još uvijek vjerujem da Visoki predstavnik nije dao tu izjavu. Želim da vjerujem, želim da vjerujem i očekujem da će se odrediti prema tome, ali ovaj parlament se mora odrediti prema takvoj mogućoj izjavi i takvoj stvarnoj izjavi. Zato gospodine predsjedavajući, ja vam prilažem ovdje tri za vas, jednu za sekretara i jednu za mandatara gospodina Terzića rezolucije, evo izvolite i nema potrebe da vama 6 govorim koje su to tačke Poslovnika koje nas obavezuju da se o ovome izjasnimo. Za mene je prosto neshvatljivo da danas izađemo sa ove sjednice, a da nedamo svoju ocjenu ovoga o čemu govorim iz jednog jednostavnog razloga što istorija poznaje mnoge ljude, diktatore i zločince koji su imali podršku svog naroda kojeg su oni poveli u mrak. I Hitler i Staljin i Pol Pot, da ne govorim o Miloševiću i Sadamu Huseinu i Bin Ladenu imaju podršku određenih dijelova svoga naroda pod uslovima koji sigurno se ne mogu nazvati demokratski. I pozivati se na tako nešto i to nama, od strane ljudi koji snama treba da sprovode posao i pravdu je najblaže rečeno nešto što zaslužuje makar ocjenu ovog parlamenta i ja bih zato zamolio, u skladu sa Poslovnikom, znate šta vam je činiti kad ovakva rezolucija dođe na dnevni red i ja bih molio da bude danas, da se izjasnimo o njoj i da time pokažemo da li jesmo ili nismo reformatori, a o sadržaju rezolucije se može dalje govoriti na prirodan način.
Zahvaljujem gospodinu Lagumdžiji. Ko dalje želi da govori o dnevnom redu? Gospodin Gligorić. Izvolite.
Gospodo predsjedavajući, dame i gospodo, ja bih predložio da se tačka 4. zahtjev Svjeta ministara za razmatranje Prijedloga krivičnog zakona BiH, po članu 104. Poslovnika, kao i tačka 5. zahtjev Savjeta ministara za razmatranje Prijedloga zakona o krivičnom postupku, po članu 104. Poslovnika skine sa današnje sjednice dnevnog reda, da to ide u redovan postupak, da se o tome izjasne komisije odgovarajuće, vezano za ovo, jer u međuvremnu mnogo ima komentara da, kad govorimo o krivičnom zakonu i postupku da je on, praktično, neprimjenjiv na način kako je napravljen, da se radi tu, da je ugrađeno Rimsko pravo, Eurokontinentano, Anglusanksonsko i da smo dobili jedno prvno čudovište koje neće funkcionisati i bilo bi dobro da ne idemo po hitnom postupku, nego pustimo prema komisijama da se one odrede da daju svoje mišljenje i da, zaista, u ovom parlamentu tako krupne zakone ne donosimo tako olako i mislim da bi Parlament to danas trebao uvažiti. Što se tiče prve tačke dnevnog reda, dobili smo obrazloženje Kolegija da je to na relaciji stranačkih dogovora i OHR-a. Bilo bi korektno danas poslanicima isto tako reći u obrazloženju ko je to od stranaka koje participiraju u vlasti nije ispoštovao taj stranački dogovor, zbog čega mi kao Parlament trpimo. Bilo bi isto dobro da dostavite biografije kandidata danas, s obzirom da to već imate i da ste poslali u kancelariju OHR-a, da bi bilo korektno da poslanici isto tako na vrijeme se upoznaju sa biografskim podacima kandidata, kako bi mogli o tome na narednoj sjednici da vodimo kvalitetnu raspravu. Na ovaj način ste priznali da ima neko drugo mjesto u BiH, a ne Parlament, koji odlučuje,praktično, o tome a da dignitet Parlamenta na ovaj način srozavamo od strane Kolegija, znači, rukovodstva ovog parlamenta. To ne bi bilo dobro na početku rada ovog parlamenta da se događa i zato da bi popravili tu svoju grešku, hajde da najblaže kažemo da se radi o nerazumijevanju, da sve to što je dostavljeno OHR-u, dostavite danas u toku zasjedanja članovima ovog parlamenta, kako bi imali prilike da se o tome izjasnimo. I, naravno, u toj žurbi koju ste, očito, ospoljili i ona se danas vidi. Vi ste došli u situaciju da ste željeli da u toj brzini dođete do SAvjeta ministara, da da istovremeno niste vodili računa da prethodne radnje, koje su vrlo važne u ovoj zemlji, treba uraditi vrlo korektno, kako bi taj posao bio kvlaitetan. I to se podvrstava pod odgovornost o kojoj je govorio prošli puta mandatar, sada predsjedavajući Savjeta ministara gospodin Terzić. Nadam 7 se da njegova izjava koju je rekao da ne treba misliti i dovoljno iću u OHR i ono što se izdiktira tamo provesti. Ja ne mislim da Parlament BiH treba tako raditi. Mi moramo imati svoju autonomiju, svoju samostalnost i na osnovu nje, zaista, korektno uzeti sudbinu u svoje ruke i korektno početi rješavati ove probleme koje mi imamo u BiH. Ako se bude vodila jedna poslušnička politika u startu, koja se, zaista, ovdje vidi, onda mislim da građani će vrlo to prepoznati i vidjet će da ta podrška koju su nam dali, treba na neki način bude izražena kroz neko drugo daje nezadovoljstvo. Zahvaljujem.
Zahvaljujem gospodinu Gligoriću. Ko dalje želi da govori o dnevnom redu? Gospodin Kunić Petar. Izvolite.
Poštovano Predsjedništvo, poštovani poslanici, Dzvolite mi da kažem par riječi vezano za dnevni red. Nisam se hito ranije javljati po pitanju proceduralnih stvari, smatrajući da to na neki način koči efikasnost rada ovog parlamenta, a moja želja je da ovaj parlament efikasno radi i da vrlo uspješno donosi odluke u skladu sa Ustavom i zakonima. Ovaj put se, zaista, potvrđuje da se u nekim stvarima nema mjere i ja bih uputio kritiku Kolegiju sa puno smjelosti predlaže tačku 4. i 5. to su vrlo važni zakoni da idu po hitnom postupku. To su neprihvatljive stvari. Ne možete naći nigdje u svijetu da vam sistemske zakone predlažu po hitnom postupku. Može se preldožiti neki zakon po hitnom postupku, ali on mora biti kratki zakon ili obično izmjene i dopune zakona a nikako sistemski zakon. Mislim da je to neprihvatljivo i da Kolegij, dakle Predsjedništvo, ubudućem radu vodi računa o tim stvarima i da takve stvari ne dolaze više na Parlament, naravno predlažem da se ovo skine s dnevnog reda i stavi u redovnu proceduru. Drugo, kad je u pitanju, kad su u pitanju prijedlozi Savjeta ministara, mislim da sadašnji savjet ministara, od momenta kada je postao tehnički savjet ministara, nema mogućnosti i nema pravo da predloži zakone. To su vrlo važne odluke, odnsono najvažnije odluke Parlamenta, s toga nije prihvatljivo da sadašnji savjet ministara, odnosno od onog momenta kada je postao tehnički savjet minisgtara predlaže zakone. Dakle, moj predlog je jasan. Predlažem da se ova dva zakona skinu s dnevno greda, stave u redovnu proceduru, da Ustavna komisija još jednom pregleda ove zakone, jer kako je rekao moj kolega Gligorić, ovi zakoni su pravi mikstum kompozitim. Prava zbrka je u tim zakonima. Nije diferencirana nadležnost izeđu entiteta i državne zajednice BiH i u tom smislu treba izvršiti neke korekcije, odnosno treba temeljno razmotriti sve odredbe. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem gospodinu Kuniću. Istovremeno su se javili gospođa Palavrić i gospodin Muratović. Riječ ima gospođa Palavrić, a nakon toga gospodin Muratović.
Poštovano Predsjedništvo, uvažene kolege i koleginice, Budući da ćemo biti u prilici da se izjašnjavamo o prijedlozima koji su ovdje dati kada je riječ o skidanju tačke 4. i 5. mene iznenađuje da nije i 6. sa dnevnog reda. Ja želim samo da nas upozorim da ovo ne znači da donošenje zakona po hitnom postupku ne znači donošenje zakona bez amandmana, bez mogućnosti da djelujemo na tekst zakona na sam prijedlog. Ovo 8 znači samo odobrenje ovog doma da zakon razmatramo u rokovima koji su za pola kraći nego što je normalna procedura. Smatram da sva tri ova zakona to zaslužuju, jer nakon sedam godina, od potpisivanja Dejtonskog sporazuma, država BiH još uvijek nema krivičnog zakona, niti zakona o krivičnom postupku i smatram to nedopustivim i smatram da su ovo prvi koraci realizacije dokumenta «Posao i pravda», koji smo dogovorili sa Visokim predstavnikom. Dakle, zaista, ako hćemo pokazati i biti reformske stranke, predlažem da se kod izjašnajvanja o ovim prijedlozima izjasnimo da sve tri ove tačke ostanu u današnjem dnevnom redu. Hvala lijepa.
Hvala vam. Gospodin Muratović ima riječ.
Poštovani predsjedavajući, poštovane kolegice i kolege, Ja bih želio da vas podsjetim da se ovakvi zakoni donose po ubrzanim procedurama u slučaju rata, u slučaju okupacije i u slučaju državnog udara. Ja smataram da je neophodno da se ostavi dovoljno vremena, ne samo da se ostavi dovoljno vremena, nego da se zatraže mišljenja, prije svega u Parlamentu od stvih koji žele, prije svega komisija, ali i drugih koji žele, da daju svoje komentare na svoj zakon, zatim, u stručnim krugovima, od Advokatske komore, od Udruženja pravnika, od posebnih slobodnih eksperata, za koje mi znamo i koji su poznati kolegama iz Parlamenta, ili službama u Parlamentu i da se tek nakon tako dobijenih mišljenja započne rasprava o ovim zakonima. Skraćen postupak bi onemogućio da se provede ovako temeljita i široka rasprava. Naše sudstvo ne stoji jako dobro po svim ocjenama i da bi ono profunkcionirano onako kako to mi želimo i kako treba neophodno je da budemo jako, jako obazrivi pri donšenju fundamentalnih zakona po kojima ono radi. Hvala lijepa.
Zahvaljujem profesoru Muratoviću. Gospodin Živković Milorad ima riječ.
Uvaženo predsjedništvo, dame i gospodo, S obzirom da ne postoji poslovnička mogućnost skidanja ovih tačaka dnevnog reda 4.,5. i 6. mi iz Klub SNSD-a ćemo glasati protiv zahtjeva da ove tačke dnevnog reda idu po hotnom postupku, s druge strane, već iz razloga iznesenih ovdje za ovom govornicom. Kad sam već izašao, s obzirom da je u nekoliko proteklih sjednica, opozicija prozivana za opstrukciju rada Parlamenta a smatram da ova današnja sjednica možda ne bi ni došla na dnevni red da nije trebao d bude proglašem Savjet ministara, zanima me ko je danas izvršio opstrukciju rada ovog parlamenta i da se prozovu stranke koje su za to odgovorne.
Zahvaljujem gospodinu Živkoviću. Gospodin Beriz Belkić ima riječ.
Poštovani predsjedavajući, kolege poslanici, Poslanici Stranke za BiH razumijevaju i na neki način i podržavaju arguemnte onih koji su upozorili da se radi o ozbiljnim zakonskim projektima, koji zavređuju pažnju ovog parlamenta. Međutim, problem je što mi ne čujemo drugu stranu i ne razmatramo drugu vrstu argumenata, a radi se o sljedećem. Poznato vam je da postoji Sud BiH. Ova država to već finansira, on ne može da radi punim kapacitetom bez zakonskog okvira, to je jedna stvar. Druga stvar, neko bi iz Vijeća ministara trebao da objasni poslanicima šta je do sada i na koji način rađeno na ovim zakonskim projektima, odnosno da li su vršene konsultacije, ovo o čemu gospodin Muratović govori, koliko vremena je utrošeno na ovom itd. Ja čisto sumnjam da je ovo zakonski projekat koji je, u roku 24 sata se pojavio na Parlamentu, tako da bi mogli se odlučiti, bilo bi dobro da čujemo predlagača, obrađivača da nas malo uvede u istorijat i način kreacije ovih zakonskih projekata. Hvala lijepa.
Zahvaljujem gospodinu Belkiću. Ko dalje želi da govori povodom dnevnog reda? Gospodin Lozančić Niko.
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo zastupnici, poštovani gosti, Moram reći da, evo razmišljajući da li se javiti uopće za riječ da se poprilično ružno osjećam danas kao zastupnik u Zastupničkom domu Parlamentarne skupštine BiH. Evo i ja sam zastupnik onog što mnogi ovdje zovu parlametnarne većine u ovom domu a moram reći da mi nije jasno zašto je izmijenjen dnevni red za današnju sjednicu, ili mi jeste jasno ali mi se ne dopada to što mi je jasno. Ne dopada mi se da ovaj parlament i ova parlamentarna skupština još uvijek nema drugog doma, ali ga nema. Ne dopada mi se činjenica da mi deklarativno trebamo preuzimati odgovornost za sve i svašta, a ne pitati se, ili nemati pravo da se pitamo bez dozvole bilo koga drugog ko će biti vlada u ovoj zemlji, ko će biti ministri u ovoj zemlji i postavljam pitanje i sebi i vama i nama. Hoće li ti ministri, nakon što dobiju suglasnost i nakon tih provjera, koje ja, iskren da budem ne znam, ko kako, gdje i zbog čega vrši. Hoće li ti, nakon što dobiju potvrdu od onih od od kojih je dobio imati potrebe da dobiju potvrdu u ovom domu? Hoćemo li mi imati pravo pozivati ih na odgovornost prema ovom domu ili će oni biti odgovorni prema onome ko im daje suglasnost? Ako je to tako, dajte da odmah danas pokrenemo raspravu o izmjeni Ustava BiH, jer ustavne odredbe kažu da jedino ovaj dom daje potvrdu Vijeća ministara i nitko drugi. Ako želimo graditi institucije BiH, a ja to u istinu želim i vjerujem da i vi koji sjedite skupa ovdje u istinu to želite, mi moramo sačuvati dostojanstvo tim institucijama. Ne možemo dopustiti sebi luksuz da o vrlo ozbiljnim stvarima nemamo pravo odlučivati dok nam neko neda zeleno svjetlo i ne možemo sebi dopustiti luksuz da zbog toga što se nekome drugom ne žuri, po ubrzanoj proceduri, kako rekoše moji prethodnici, donosimo sistemske zakone. Ja ću vas informirati da najmanje tri od pet zastupnika u Klubu HDZ-a nisu ni dobili još uvijek te zakone. To su činjenice, to su okolnosti u kojima mi trebamo raditi i preuzimati odgovornost pred građanima BiH za reforme koje smo im mi obećali. Imajući u vidu isto tako, da je uvaženi zastupnik gospodin Špirić predložio da se Dom očituje glede svirepog zločina nad obitelji Anđelić, ohrabruje me da je zastupnik iz ovog doma našao za shodno da makar kroz intervenciju zatraži da se ovaj dom očituje i ja pozdravljam taj zahtjev i zahvaljujem se gospodinu Špiriću, ali istodobro ću biti protiv tog 10 zahtjeva, iz razloga što ću u ime Kluba zastupnika HDZ-a zatražiti da ovaj dom žurno zakaže izvanrednu sjednicu, na kojoj će raspravljati o političko-sigurnosnom stanju na prostorima BiH, pa u okviru toga i o zločinu koji se dogodio u selu Kostajnica, jer je taj zločin, nažalost, samo kulminacija mnogobrojnih incidenata koji se u posljednje vrijeme, iz meni nejasnih razloga događaju na čitavom prostoru BiH i koji zbog toga nikom od nas nedaju za pravo da umirimo savjest bilo kakvim zaključkomk koji ćemo ad-hoc donijeti na jednoj sjednici. Mislim da institucije, međutim, sad ne znam koje i zbog toga nisam odmah u početku tražio ovo, jer sam iskreno očekivao da ćemo danas imati novo vijeće ministara i to vijeće ministara bi trebalo ovom parlamentu prirediti jednu informaciju o sveukupnim sigurnosnim prilikama ne samo o jednom zločinu ili jednom incidentu. Je li to Vijeće ministara u tehničkom mandatu, je li to neka druga institucija, moram reći ne znam u ovom trenutku kome bih se obratio da nam, znači da mi kao zastupnici odgovorno raspravljamo na temelju kvalitetne informacije a ne na temelju novinskih izviješća. Ja zbog toga, a i zbog činjenice da iskreno imam dileme, da li neke točke koje su danas predviđene u dnevnom redu podržimo ili ne podržimo, tražim u ime Kluba stanku od pola sata radi konsultacija o prijedlogu dnevnog reda. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem gospodinu Lozančiću. Ko dalje želi da govori o dnevnom redu? Gospodin Selim Bešlagić. Izvolite.
Gospodine predsjedavjaući, poštovani poslanici, Dozvolite mi samo da iznesem par svojih viđenja, ova sjednica je zakazana, ja bih rekao po hitnim uvjetima, odnosno hitnim okolnostima, zbog toga što smo očekivali danas da ćemo imati imenovanje, što sam i rekao da mi se čini da, nakon onoga što se dešavalo neće biti moguće to učiniti i evo dans se to ostvaruje. No, druga stvar koja je ovdje vrlo bila prisutna i koja je, mislim za mene jako interesantna. Ovdje uvijek se govori da li po Poslovniku možemo ili ne možemo neku tačku uvrstiti i kako ide itd. Evo, iz mog iskustva od deset godina, ova pitanja Poslovnika i primjene Poslovnika mora, prije svega, da imamo službu u Skupštini koja će tačno definisati da se stalno ne ponavljamo na ista pitanja, koja se ovdje neprekidno, evo, već ne zanm koju sjednicu ponavljaju. To je pitanje koje je tako jednostavno ako se uzme Poslovnik, onda oni pravnici moraju sugerirati predsjedavajućem i Predsjednštvu da se ta tačka uvrsti ili ne uvrsti, ali da imamo argumentaciju, pravu argumentaciju. Ovako ćemo, izgleda stalno voditi jedne rasprave, koje će doboditi, nažalost, do toga da ćemo dosta provesti od toga ko je bolji poznavalac Poslovnika, a oni koji bi trebali raditi, faktički da mu ne daju odgovor na to pitanje. Treća stvar, na prošloj sjednici sam u pisanoj formi podnio jedno poslaničko pitanje koje je glasilo: Šta će entitetske vlasti i vlasti BiH poduzeti za sigurnost povratka izbjeglih i prognanih lica da bi se spriječio teror nad tim ljudima? Nažalost, u ovom međuvremenu desilo se ovo što se desilo kod Konjica, što se, apsolutno uklapa na ovo pitanje i mislim da ta tačka dnevnog reda, ja je podržavam, jer sam postavio to pitanje, mislim da zaslužuje da na jednoj od sjednica zauzme posebno mjesto u kome ćemo tačno precizirati šta nam je činiti za 11 sigurnost onih ljudi koji se vraćaju svojim kućama, ne samo u RS, nego, evo kao što se vidi i u Federaciji BiH.
Zahvaljujem gospodinu Bešlagiću. Hoće li neko od ovih tehničkih službi da vidi je li šta pokidano i šta. Molim vas samo malo pažnje. Ko dalje želi da govori o dnevnom redu. Ukoliko se više niko ne javlja za riječ povodom dnevnog reda, onda ja zaključujem rasprvu o dnevnom redu. Imamo zahtjev predsjednika Kluba HDZ-a za 30-minutnom pauzom. Prije nego što dam pauzu, dakle, ja sam dužan dati pauzu. Vi znate da je danas petak i da će određeni broj poslanika u vremenu od 15 do 12 sati do 1 sati imati obaveze. Dakle, nalazimo se u sljedećoj situaciji, ako damo sada pauzu do pola 12 onda je to praktično pauza do 13 sati. Evo samo da znate. Vi ostajete kod važe pauze. Je li tako? Onda nastavljamo sa radom u 13 sati. Hvala vam. [[PAUZA]] Pauza je napravljena, između ostalog i na zahtjev predsjednika Kluba HDZ-a gospodina Lozančića i ja mu dajem riječ.
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo zastupnici, evo kako sam tražio ovu stanku koja je trajala malo duže, pokušat ću obrazložiti još jednom razloge zbog kojih sam to tražio i uputiti prema vama prijedloge za današnje zasjedanje. Ja žu krenuti onim redoslijedom kako smo dobili definirani dnevni red za ovo zasjedanje. Cijenim da je dnevni red za današnju sjednicu onaj dnevni red koji smo dobili u pozivima i da je to dnevni red koji je sukladan važećem poslovniku, neovisno koliko je nekom od vas manje i više poznati koji su to razlozi zašto se predlaže skidanje ove točke s dnevnog reda, mislim da bi zbog cjelokupne javnosti bilo korektno da predsjedatelj Vijeća ministara kao ovlašteni predlagatelj i svim zastupnicima a i cjelokupnoj bosanskohercegovačkoj javnosti obrazloži razloge zbog kojih mi danas ne možemo imati ovu točku dnevnog reda i u tom smislu Klub zastupnika HDZ-a će tražiti i traži da predsjedatelj Vijeća ministara obrazloži razloge za skidanje ove točke dnevnog reda. Drugo pitanje o kome sam raspravljao i zbog kojeg sam isto tako tražio stanku jeste činjenica da imamo čitav niz sistemskih zakona u dnevnom redu, koji su sukladno Poslovniku korektno uvršteni u dnevni red. Ali, imajući u vidu činjenicu da zastupnici HDZ-a nisu ni dobili materijale o kojima bi trebali raspravljati i činjenicu da se radi o zakonima koji definiraju jednu i te kako ozbiljnu oblast u BiH, tražimo, odnosno evo bit će izjašnjavanje, Klub zastupnika HDZ-a neće podržati zahtjev da se o istim zakonima raspravlja po članku 104. Pored toga, tražio sam stanku i zbog činjenice i zbog procjene Kluba zastupnika HDZ- a da je političko sigurnosno stanje u BiH, narušeno čitavim nizom incidentnih događanja na čitavom području BiH, što je kulminiralo teškim zločinom nad hrvatskom obitelji Anđelić u selu Kostajnica kod Konjica i cijenimo da takvo stanje zaslužuje ozbiljnu rasprvu ovog doma a ne samo ad-hoc očitovanje o jednom od tih događaja, te ćemo s toga predložiti da se u roku od 10 dana a evo u ovom trenutku mislim da imamo dovoljno potpisa zastupnika sazove 12 izvanredno zasjedanje Zastupničkog doma Parlamentarne skupštine BiH, sa točkom dnevnog reda aktualno-političko sigurnosno stanje u BiH i predložit ćemo da izvjestitelj po toj točki dnevnog reda bude predsjedatelj Vijeća ministara. Hvala lijepa.
Zahvaljujem se gospodinu Lozančiću. Rasprva je o dnevnom redu zaključena. Mi sada imamo sljedeću situaciju. U pogledu prve tačke dnevnog reda, dakle, ja ne znam da li sam bio dovoljno jasan Kolegij, odnosno predsjedavajući predlažu dnevni red. Vi ste prije ove sjednice u pozivu dobili dnevni red, u kojem je naznačena prva tačka potvrđivanje imenovanja zamjenika predsjedavajućeg Vijeća ministara, ministara i zamjenika ministara u Vijeću ministara BiH. Pred početak sjednice zasjedao je Kolegij ovog doma i predložio vam je dnevni red kakvog ste dobili. Dakle, izmjenu dnevnog reda, a Kolegij je taj koji predlaže dnevni red, odnosno predsjedavajući. Tu ste, dakle, izmjenu dobili. Dobili ste dnevni red u kojem nema ove prve tačke dnevnog reda. Dakle, potvrđivanje Vijeća ministara, a nema iz razloga jer nismo dobili do početka sjednice oficijelnu odluku o imenovanju Vijeća ministara, jer mi vršimo potvrđivanje Vijeća ministara i normalno je da ne može biti na dnevnom redu nešto što nije stiglo do samog početka sjednice i zbog toga je Kolegij uputio ovu izmjenu dnevnog reda. Ja sam na početku sjednice objasnio razloge zbog čega se to nije do danas desilo i nemam namjeru da ih ponavljam. Toliko kada je u pitanju prva tačka dnevnog reda. Dakle, nje nema na dnevnom redu. Drugi prijedlog, po redu ću ja ići sada je, bio prijedlog gospodina Špirića Nikole, a za njega je vezan prijedlog gospodina Nike Lozančića, da se danas raspravlja vezano za zločin koji je učinjen nad porodicom Anđelić. To je prijedlog Nikole Špirića. On je, doslovno, glasio ovako kako sam ja sada rekao. Gospodin Niko Lozančić je predložio da se na osnovu člana 47. stav 3. Poslovnika Zastupničkog doma Parlamentarne skupštine BiH, a cijeneći da je političko-sigurnosno stanje na prostoru BiH narušeno u značajnoj mjeri, čitavim nizom incidentnih događaja, što je kulminiralo teškim zločinom nad hrvatskom obitelji Anđelić u selu Kostajnica općina Konjic, dole potpisani zastupnici traže sazivanje izvanredne sjednice Zastupničkog doma Parlamentarne skupštine BiH u roku od 10 dana po točci dnevnog reda aktuelno-političko sigurnosno stanje u BiH, predlažemo da izvjestitelj po ovoj točki dnevnog reda bude predsjedatelj Vijeća ministara. Ja mislim da se ovaj prijedlog, dakle, ja mogu odmah iznijeti i svoje mišljenje ovdje, nema potrebe da izlazim za govornicu, mislim da mi, inače, ovoj temi moramo posvetiti dužnu pažnju i ja lično mislim da je prijedlog gospodina Nike Lozančića kompletan prijedlog, dakle, on se odnosi na sigurnosno stanje u cijeloj BiH, on se odnosi na sve slučajeve ugrožavanja, ubistava i svega drugog šta se dešavalo, posebno kada su povratnici u pitanju. Evo ja imam informaciju da je danas u Bosanskoj Kostajnici, ako se ja ne varam, u Bosanskoj Dubici je li, dženaza jednoj ženi koja se zove Čaušević Rabija čini mi se, koja je ubijena prije dva dana. Dakle, očigledno je da ovaj dom će morati i treba, naravno, posvetiti dužnu pažnju ovoj problematici i ja predlažem gospodinu Špiriću da kao predlagač odustane od svog prijedloga da prihvati ovaj prijedlog koj je gospodin Niko Lozančić iznio, evo kojem i ja se pridružujem i da onda uradimo ovako po tom pitanju kako je predložio gospodin Lozančić. Vi možete ostati samo kod vašeg prijedloga. 13
/govori sa mjesta i ne čuje se izlaganje/
Samo molim vas kratko. Mi ćemo glasati. Vi imate mogućnost da ostanete kod vašeg prijedloga ili da odustanete od prijedloga da prihvatite ovo o čemu je gospodin Lozančić govorio.
Dame i gospodo, Čini mi se da sam bio dovoljno jasan. Čini mi se da je javnost BiH bila dovoljno potresena onim što se desilo. Žalim, naravno, i za ovim slučajem koji se desio u Kostajnici, za svim slučajevima u BiH, ali ne mogu da vjerujem da ovaj dom Parlamentarne skupštine BiH danas neće osuditi sve zločine, a da će, a evo ide prijedlog, a da to ne spori održavanje posebne ili vanredne sjednice posvećene bezbjedonosnoj situaciji. Ne mogu da shvatim zar je to neka kolizija ili će i zločini postati stvar politikanstva. Ja se bojim da to ne pređe u to, pa čak nisam htio da repliciram uvaženom kolegi, slažem se da bude vanredna sjednica. Dakle, ja podržavam taj prijedlog kao neko bi sad htio jednim verbalnim aktom ili recimo jednim zaključkom da, eto, opere savjest. Jesmo li dotle došli u ovoj državi? Je li stvarno ovaj dom može danas da pređe preko toga da ne podrži zaključak kojim se osuđuje taj i svi ostali zločini a da, naravno, bude posebna sjednica kada nadležni organi pripreme izvještaj. Pa kako je moguće rekao sam da u opštini Konjic da u federalnom ministarstvu nema čak ni moralne odgovornosti što fale živi ljudi. Pa šta još treba da se desi, pa da neko kaže gospodo u opštini gdje sam ja načelnik u opštini gdje imam svog komandira policije mi je ubijena porodica. Je li i tu treba da vodimo računa da li je iz jednog naroda načelnik iz drugog predsjednik skupštine iz trećeg komandir stanice jadna nam i žalosna majka. Hvala vam lijepa. Ja vas molim da vi stavite moj prijedlog na izjašnjavanje a ne da me dovodite u situaciju da kažem da podržavam ovaj drugi prijedlog, ali to je prijedlog da se održi vanredna sjednica. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem se gospodine Špiriću. Mislim da sam ja bio dovoljno jasan. U ovoj sali, ja mislim, da nema čovjeka koji neće osuditi zločine i nad porodicom Anđelić i sve zločine koji su se desili i dešavaju se u BiH. Dakle, ja mislim da u ovoj sali nema i to je što se ovog doma tiče nesporna stvar. Ovdje je pitanje šta, dakle, uraditi da se takve stvari preduprijede da se takve stvari ne dešavaju, ali gospodine Špiriću ja ću vaš prijedlog, kako to Poslovnik nalaže, sasvim sigurno staviti na dnevni red u to, dakle, nemojte sumnjati. Molim vas lijepo, imamo prijedlog gospodina Nike Lozančića za sazivanjem posebne, dakle, vanredne sjednice u roku deset dana, vezano za problematiku o kojoj smo govorili. Imam upozorenje, u redu je, mislim da je intervencija u redu. Dakle, poslanik ima prvo na to i ovo će biti realizirano od strane Kolegija i nećemo glasati o tome. Zatim, imamo prijedlog gospodina Nikole Špirića da se kao posebna tačka dnevnog reda danas uvrsti ovaj događaj, ovaj zločin nad porodicom Anđelić, da se povede rasprava, koliko sam ja shvatio gospodine Špiriću vas na tu temu. 14 Ko je za taj prijedlog? Dakle, svi slučajevi. Ko je protiv? Ima li uzdržanih? Konstatujem da smo prijedlog tog zaključka, kojim ćemo osuditi i taj događaj kao i sve druge događaje i zločine i napade na povratnike, Špirić je predložio da to bude tačka dnevnog reda 9. i to smo usvojili. Sljedeći prijedlog je bio od gospodina Morankića da se da tumačenje, vezano za federalni dom naroda. Ja vas želim obavijestiti da smo mi dobili pismo Bosanske stranke sa zahtjevom da se da tumačenje određenih odredbi Izbornog zakona i ja sam to pismo proslijedio Ustavno-pravnoj komisiji i ja predlažem da ovaj vaš prijedlog gospodine Morankiću uputimo Ustavno-pravnoj komisiji, da Ustavno-pravna komisija to istumači i da nam to dostavi, ako treba ovdje na sjednicu ili vama izrano, prema stavu Ustavno-pravne komisije. Da li vi ovo prihvatate i da ne glasamo o vašem prijedlogu? Možemo li tako zaključiti. Zaključak takav. Evo ja predlažem ovaj zaključak da se upućuje na Ustavno-pravnu komisiju i da na taj način rješavamo pitanje tačke dnevnog reda koju je predložio Morankić. Ko je za prijedlog ovog zaključka? Hvala vam. Ko je protiv ovog zaključka? Ima li izdržanih? Nema Konstatujem da smo jednoglasno usvojili ovaj zaključak i imamo samo još jednu stvar, vezanu za dnevni red, to je prijedlog da se tačke 4. i 5. ovog inoviranog dnevnog reda skinu sa dnevnog reda i 6. Dame i gospodo poslanici, Ja ću samo da vas podsjetim na odredbe člana 104. Poslovnika, kada je u ptianju rasprava po zakonima, koji se predlažu da idu po hitnoj proceduri. Dakle, ovo nije rapsrava po principu iz člana 105. koji u osnovi znači uzmi ili ostavi, ovo je, dakle, rasprava po članu 104. koji pretpostavlja samo skraćivanje rokova i napola i ne isključuje mogućnost ulaganja amandmana. Član 104. kaže ovako: «Kada iznosi prijedlog zakona, predlagač može zatražiti da se prijedlog zakona razmatra o hitnom postupku. U tom slučaju on je obavezan posebno obrazložiti razloge koji opravdavaju hitnost postupka. Zahtjev iz tačke 1. ovog člana, podnosi se direktno domu, na prvoj sljedećoj sjednici. Dom će odlučivati o zahtjevu nakon rasprave.» Dakle, ovo je obavezna tačka dnevnog reda. Ovo je pitanje procedure. Nije pitanje suštine. Ovo se mora naći na dnevnom redu, a vi imate prvo da kada budemo raspravljali o tome hoćemo ili nećemo glasati za predloženu proceduru, glasti na ovaj ili onaj način. Prema tome, ja nisam u mogućnosti isključiti ovu tačku dnevnog reda niti staviti nešto na glasanje što je obaveza po Poslovniku da mora da bude tačka dnevnog reda i, na kraju, da znate, ovo nije prijedlog Kolegija, ovo je prijedlog predlagača, odnosno Vijeća ministara BiH. Na taj način mi smo, zapravo, zvršili. Ja se izvinjavam. Molim vas, dobro je tu ste vi da mi skrenete pažnju i imamo još jednu stvar, to je Prijedlog rezolucije gospodina Zlatka Lagumdžije. On predlaže da se ova rezolucija uvrsti kao tačka dnevnog reda i mi predlažemo na izjašnjavanje. 15 Pitam vas ko je zato da se, izvolite.
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo, cijenjene kolege, Žao mi je što moram poslovničku intervenciju da koristim prije glasanja, da ne bi naprvili nesporazum nepotreban. Rezolucija je definisana članom 121. i 122. na našem poslovniku je član 121. tačka 2. Ja sam iskoristio svoje pravo iz tačke 1. a u preambuli rezolucije sam se pozvao na čitavu tačku, član 121. što znači tačka 1. i 2. Tačkom 2. je definisano vrlo jasno i precizno da svaki poslanik može podnijeti prijedlog rezolucije što sam ja i učinio, a odmah nakon toga se kaže da prijedlog rezolucije će biti razmatran na sjednici Doma. U Poslovniku piše. Prijedlog će biti razmatran na sjednici Doma. To je, izvolite. Vi možete kao Dom ovdje iza zarez stoji u tački 2. člana 121. osim ako Dom ne odluči da je potrebno da ga prethodno razmatra komisija. Prvo da vam kažem, ovaj dio nisam ni čitao, jer sam smatrao da se radi o toliko notornoj činjenici da je, zaista, komisija nije potrebna da nam kaže da je ovo nešto o čemu moramo odrediti. Dakle, Prijedlog rezolucije po Poslovniku se mora razmatrati na Domu. Ona može da se, kad dođe kao tačka dnevnog reda, može se odbiti, može se, ja nisam se pozvao u samoj rezoluciji, jer nisam smatrao da je to potrebno na član 122. koji kaže da će u drugoj rečenici tačke 1. možete da vidite da amandmane na predložene rezolucije se podnose u pisanoj formi u bilo koje doba sjednice, što znači da kad dođemo na to, onda se može amandmanski intervenisati pa se može dati amandman da čitava rezolucija ne važi, pa se može dati amandman da ne treba hapsiti ratne zločince, sve se to može dati. Ali, toliko o Poslovniku.
Razumio sam ja vas o čemu vi govorite gospodine Lagumdžija. Vi smatrate da, dakle, da ovo mora biti tačka dnevnog reda i da o tome nema glasanja. Tako sam ja vas shvatio. Molim vas lijepo. Onda vi se niste izjasnili koja tačka po redu da to bude Kolegiju. Dobro, evo 10. tačka dnevnog reda. Dobro. O tome možemo kad bude rasprava. O tome možete iznijeti svoje stavove i tako. Konstatujem da imamo dnevni red današnje sjednice, koji glasi ovako. Dajete mi samo ovaj inovirani dnevni red molim vas. 1. Zapisnik sa 3. i 4. sjednice Predstavničkog doma; 2. Poslanička pitanja i odgovori; 3. Izvještaj Komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o Prijedlogu zakona o uvozu i izvozu oružja i vojne opreme; 4. Zahtjev Vijeća ministara za razmatranje Prijedloga krivičnog zakona BiH, po članu 104. Poslovnika; 5. Zahtjev Vijeća ministara za razmatranje Prijedloga zakona o krivičnom postupku, po članu 104. Poslovnika; 6. Zahtjev Vijeća ministara za razmatranje Prijedloga zakona o zaštiti svjedoka, pod prijetnjom i ugroženih svjedoka, počlanu 104. Poslovnika; 7. Prijedlog zaključka o utvrđivanju kriterija za profesionalizaciju poslanika; 16 8. Prijedlog zaključka o nastavljanju parlamentarne proceduru po prijedlozima zakona i drugih akata iz prethodnog saziva; 9. Prijedlog zaključka vezan za osudu zločina u Kostajnici i ostale zločine i napade na povratnike; 10. Prijedlog rezolucije gospodina Lagumdžije; 11. Davanje saglasnosti na ratifikaciju: a) Međunarodne konvencije o suzbijanju finansiranja terorizma, b) Ugovora o slobodnoj trgovini između BiH i Republike Turske, c) Ugovora o slobodnoj trgovini između BiH i Republike Makedonije, d) Sporazuma o unapređenju i recipročnoj zaštiti investicija između BiH i Španije, e) Sporazuma o unapređenju i zaštiti investicija između BiH i Češke Republike. Prelazimo na prvu tačku dnevnog reda. Ad.1. Zapisnik sa 3. i 4. sjednice Predstavničkog doma Vi ste, dame i gospodo poslanici dobili tekst ovih zapisnika. Otvaram raspravu po zapisniku o trećoj. Da, izvolite.
Dame i gospodo, ja jako cijenim ovu inicijativu koju je pokrenuo poslanik gospodin Lagumdžija, ali sam isto za to da sve stvari ovdje poslovnički čisto dovedemo do kraja. Ovdje kaže – svaki poslanik može da podnese predlog rezolucije, član 121. tačka 2. Predlog rezolucije biće razmatran na sjednici Doma, osim ako Dom ne odluči da je potrebno da ga prethodno razmatra komisija. Moram da kažem da iz iskustva dakle govorim, a dugo sam u oba doma ovog parlamenta da je svaka rezolucija prvo prolazila komisijsku fazu vezano za amandmane, ugrađivanje, dograđivanje da ne bi postala predmetom politikanstva, a ne istinske želje da se riješi problem koji je predmetom rezolucije definisan. Zato ja molim da pustimo u skladu sa Poslovnikom da se izjasnimo hoće li rezolucija ići u komisijsku fazu ili neće. Ako će ići u komisijsku fazu neka ide u komisijsku fazu. Ako će postati tačkom dnevnog reda da ide u dnevni red. Ali da ne prilazimo brzinom preko toga, jer vidite nije brzina zeca uhvatila, nego prežanje. Parlamentarna procedura je takva. Ja vas molim da se držimo Poslovnika. Doduše kolega Lagumdžija je bio dovoljno iskren pa je rekao da on misli da ne treba to, ali da to piše u Poslovniku. Ali vi koji ste dužni da tumačite Poslovnik trebate ga tumačiti onako kako u Poslovniku piše, a ja ću svoj stav naspram ove rezolucije izreći glasanjem. Hvala vam lijepo.
Dobro. Pazite ovako. Dakle član. Molim. Ne čujem, šta je, u čemu je problem. Molim vas, ovako glasi. Pazite da mi sad budeme, dakle član 121. stav 2. glasi, molim vas lijepo. – Svaki poslanik može podnjeti predlog rezolucije tačka. Predlog rezolucije biće razmatran na sjednici Doma zarez osim ako Dom ne odluči da je potrebno da ga prethodno razmatra komisija. 17 Pazite. Nije sporno dakle da mora da ide Dom. Jeste, u redu je, ali se mora odlučiti hoće li prije toga ići u komisijsku fazu ili ne. Ova intervencija je u redu. Čekajte malo. Pitam poslanike ko je zato. Dakle ja se moram vratiti na ovo, na ovu poslovničku intervenciju, ovako je dakle u Poslovniku. Moramo dakle da vidimo hoćemo li to uputiti, tu rezoluciju na komisiju, ili ćemo danas razmatrati na Domu ovdje bez komisijske faze. Molim vas lijepo, stanite malo. Pitam poslanike ko je zato da se rezolucija uputi na komisiju? Hvala vam. Ko je protiv toga? Protiv na komisiju da danas bude na sjednici. Hvala vam. Ima li uzdržanih? Kako nema većinu? Nema većinu. Čekajte. Malo mi pojasnite samo ovdje. Dobro. Dakle ovaj prijedlog nije usvojen i ovo ostaje tačka dnevnog reda danas na sjednici. Mi smo glasali dakle rezolucija ostaje. Onako kako sam ja poredao dnevni red. Neka smo uradili i taj dio poslovnički. Dakle, zapisnik ste dobili sa 3 sjednice. Otvaram raspravu povodom zapisnika. Pitam vas ko je zato, da li ko želi da govori o zapisniku? Ne želi niko. Zaključujem raspravu. Prelazimo na izjašnjavanje. Ko je zato da se usvoji zapisnik? Zapisnik, zapisnik molim vas, zapisnik sa 3 sjednice. Pa ne moram ponavljati 100 puta. Hvala vam. Ko je protiv? Ima li uzdržanih? Koliko je poslanika ukupno? Konstatujem da je 37 glasova za, nije bilo glasova protiv i nije bilo uzdržanih glasova da smo usvojili zapisnik sa 3 sjednice. Otvaram raspravu o zapisniku sa 4. sjednice. Ko želi da govori? Izvolite gospodin Miloš Jovanović.
Poštovano predsjedništvo, dame i gospodo da ne ispadne da nismo čitali zapisnik, nije mi stalo ovdje oko postavljanja pitanja Visokog predstavnika, jednostavno nema mog imena, znači nije mi stalo ni da bude, ali eto da kažem pročitao sam zapisnik.
A jeste stvarno postavljeno je pitanje. Ja predlažem da stručne službe upotpune dakle ovaj dio. Bilo je pitanje gospodina Jovanovića. Da li neko drugi želi od poslanika da govori o zapisniku? Ako ne želi ja zaključujem raspravu. Prelazimo na izjašnjavanje. 18 Ko je zato da se usvoji zapisnik 4 sjednice u tekstu kako ste ga dobili uz primjedbu koju je iznjeo gospodin Jovanović? Hvala vam. Ima li poslanika koji glasaju protiv? Nema. Ima li izdržanih? Nema. Konstatujem da je Dom jednoglasno sa 37 glasova, je li tako, 37 glasova za, bez glasova protiv i bez uzdržanih glasova usvojio zapisnik sa 4 sjednice. Prelazimo na drugu tačku dnevnog reda Ad. 2. Poslanička pitanja i odgovori Dame i gospodo poslanici iako do sada nismo imali oficijelno tačku dnevnog reda poslanička pitanja i odgovori, ja moram priznati sebi da je bilo dosta pitanja za ovom govornicom kroz ovu ili onu formu. I evo da imate u vidu tu činjenicu, ali bez obzira na to ja sam dužan dati mogućnost da se postave pitanja i eventualno daju odgovori. Dakle ovo je prvi puta oficijelno ova tačka dnevnog reda. Poslanici su i na prethodnim sjednicama predavali pitanja u pisanoj formi. Mi do sada nismo dobili niti jedan odgovor ni na jedno postavljeno pitanje, a kažem korištene su prilike, posebno kod utvrđivanja dnevnoga reda, čega sam ja vrlo svjestan da se upute pitanja ili kaže ono što se želi kazati kroz formu poslaničkog pitanja. Ali, evo izvolite. Poslanička pitanja. Ko se javlja za riječ? Gospodin Ćeman Mirsad.
Gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege, ja sam jedan od onih koji je u dosadašnjim zasjedanjima iskoristio priliku i u pisanoj formi postavio dva ili tri pitanja. Nisam ni očekivao odgovore odmah. Tražio sam pisani odgovor i nadam se da će u dogledno vrijeme, vjerovatno će to biti zadaća novog saziva ministarskog vijeća, odnosno novih ministara stići taj odgovor. Za danas imam jedno pitanje Vijeću ministara, a vjerovatno bi, odnosno siguran sam i neko od prisutnih kolega, doduše sada u novoj je li ulozi mogao odgovoriti na to, ali ja ću ih naravno poštedjeti toga i ne moraju mi odgovarati, ali buduće vijeće ministara ili resorno ministarstvo očekujem da odgovori. Naime, može li Vijeće ministara utjecati na Odluku Vlade Republike Hrvatske u režimu prometa specijalnih tereta naftni derivati npr. preko graničnog prelaza Izačići i šta poduzima da se to promjeni? Naime u vrijeme turističke sezone i iz ekoloških razloga cisterne sa naftom se grupišu u Karlovcu, tako bar kažu i tek u večernjim satima i uz pratnju se puštaju na granični prelaz. To se direktno odražava na sigurnost saobraćaja na području Bosne i Hercegovine i izaziva dodatne troškove prevoznicima dok su na području Republike Hrvatske. Želim pisani odgovor i u pod skriptumu naime u napomeni da kažem u vezi sa ovom problematikom Vanjsko trgovinska komora Bosne i Hercegovine je dostavila upit Ministarstvu vanjskih poslova Bosne i Hercegovine sredinom mjeseca novembra. ne znam kakva je sudbina u međusobnoj korespodenciji ovih subjekata. Hvala lijepo. 19
Zhvaljujem gospodinu Ćemanu. K dalje želi da postavi pitanje? Gospodin Moranjkić Muhamed se javio za riječ. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodo poslanici, ja sam kao i gospodin Ćeman već dva tri moja pitanja u pismenoj formi do sada postavio i čekao sam da krene u redovnu proceduru ova pitanja kao stalna tačka dnevnog reda. Očekujem odgovore iako je jedan bio vrlo aktuelan, a evo samo ću njega ponoviti, a to je - Kada i na koji način se očekuje program rada ove skupštine? Danas bi postavio sljedeće pitanje koje je vezano za dnevni red, a to je - Imamo dopis broj 494/02 od 20.12. dakle vrlo skor kojim se oba doma Parlamenta skupštine Bosne i Hercegovine obavještavaju da Savjet ministara Bosne i Hercegovine povlači Prijedlog krivičnog zakona iz parlamentarne procedure koji je Parlamentarnoj skupštini dostavljen 24.7. - Pitanje je - zašto je u takvom roku povučen, odnosno zašto je ova informacija nama data, a danas po hitnom postupku taj zakon upućen na parlamentarnu proceduru? Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospodinu Moranjkiću. Ja samo da dam odgovor pošto je jedno pitanje bilo upućeno praktično Kolegiju. Kada je u pitanju program rada ovoga doma, danas je zakazana sjednica Proširenog kolegija na kojoj učestvuju predsjednici klubova svih političkih stranaka i Prošireni kolegij je tijelo gospodine Moranjkiću koje pokreće pitanja vezana za program rada i danas će to biti sve urađeno u skladu sa Poslovnikom ovoga doma, jer mi moramo da bismo napravili svoj program rada obratiti se Vijeću ministara i drugim organima vlasti Bosne i Hercegovine da nam dostave svoje programe, svoje prijedloge, svoje mišljenje i onda da radimo svoj program rada. Ali ta sjednica je danas nakon ove sjednice. Vi ste obavješteni predsjednici klubova su zapravo obavješteni kao članovi Proširenog kolegija. Gospodin Hazim Felić je dalje tražio riječ. Izvolite.
Gospodo predsjedavajući, kolege i kolegice poslanici, cijenjeni gosti, moje pitanje je pismene prirode upućeno je Regulatornoj agenciji za komunikacije. Tražim pismeni odgovor, a tiče se Javnog poduzeća Radio Bihać. Da obrazložim kratko. 57 radnika bivših i dijelom sadašnjih tužili su Javno poduzeće za ratne, tzv. ratne plaće sumnjivom u najmanju ruku presudom suda. Dobili su to i vjerovatnoća je velika da će Radio Bihać biti ugašen obzirom da nema mogućnosti da namiri te plaće. 20 Ja sam postavio pitanje Agenciji za komunikacije iz razloga, tražio sam pismeni odgovor – da li je moguće da se Radio Bihaću koji je prvi dobio dozvolu za rad na Kantonu Unsko-Sanskom ta dozvola prenese na neki novi radio koji bi eventualno općina Bihać mogla osnovati da dalje radi, ili da se obnovi zahtjev nekom novom radiju koji bi mogao da radi na području opštine Bihać? Hvala lijepa.
Hvala vam lijepa. Gospodin Špirić Nikola.
Gospodo predsjedavajući, cijenjene kolege poslanici, u Bosni i Hercegovini već duže vrijeme iz zvaničnih, poluzvaničnih, iz međunarodnih najodgovornijih krugova se čuju priče da je u Bosni i Hercegovini kruži van budžeta, dakle ukrade se godišnje do milijardu KM na različitim nivoima. Bila je priča o carinskoj aferi u Republici Srpskoj, o carinskoj aferi u Federaciji. Postoji priča, ja imam podatke da su samo dve banke u Bosni i Hercegovini u vrijeme kada su na stotine hiljada ljudi gladne oprale samo dve banke milijardu KM preko fiktivnih firmi preduzeća. Postoji li mogućnost, ima li ikakve šanse da ovaj parlament od nadležnih organa bude informisan jesu li to tačne informacije? Ako su tačne da li su ljudi procesuiranje ili smo mi stvorili ambijent da Bosna i Hercegovina bude najveća praonica novca u Evropi. Ako jeste, čiji je to interes? Zato molim dakle da nas nadležna ministarstva entitetska i Ministarstvo finansija Republike Srpske i Federacije informišu koliko je po njihovim saznanjima oprano KM preko fiktivnih firmi? Čak imaju odjeljenja za to u okviru ministarstava. Počinju građani sve više da sumnjaju da je to stvar politikanstva, a ne ozbiljne brige za prikupljanje javnih prihoda. Čak se i reforme koje najavljuje OHR-a i međunarodna zajednica stavljaju pod znak pitanja da postoji samo priča o kriminalu kako bi se reforme prihvatile. Ako je tačno da je pronevjereno toliko novaca u ovoj državi, onda moraju biti pronađeni vinovnici i pohapšeni. To je jedini odgovor koji je adekvatan na bazi podataka. Dakle da je oprana milijarda maraka u vrijeme kada su gladni penzioneri, kada su gladni i oni koji su zaposleni, a ne oni koji ne rade. I zato bi bilo dobro da te informacije imamo na stolu. Ništa mi nećemo dobiti ako nam neko od međunarodnih kaže – ako nećete ovo, znate dozvolićete da se milijarda maraka odlije u privatne džepove. Doveli smo se u situaciju da više ljudi prestaju da vjeruju u te priče, a tačno je, tačno je dame i gospodo da je Bosna i Hercegovina najveća praonica novca. Dakle, tražim odgovor od nadležnih organa koliko je oprano novaca preko fiktivnih firmi i kolika je bila zloupotreba u okviru carinskih sistema Federacije i Republike Srpske? Time ćemo naći lakše odgovor na ono što se zovu reforme u Bosni i Hercegovini. Hvala.
Zahvaljujem. Gospođa Palavrić Seada ima riječ.
Ja neću moći biti ljubazna kao moj kolega Ćeman pa poštedjeti dosadašnje Vijeće ministara, odnosno Ministarstvo vanjskih poslova ili ministra. Ja molim da nam se dà konkretna informacija kakvo je stanje u ovom trenutku sa Sporazumom o prolasku kroz Luku Ploče i protokolu koji je Sabor ili Vlada Republike Hrvatske ponudilo Bosni i Hercegovini, koji koliko znam je apsolutno neprihvatljiv? Dakle, šta su vlasti države Bosne i Hercegovine poduzele kod Republike Hrvatske da se osigura da Sporazum o prolasku kroz Luku Ploče bude ratificiran u Saboru Republike Hrvatske? I drugo pitanje- kakav je odnos sporazuma prolaska kroz Luku Ploče sa i sporazuma o prolasku građana hrvatske kroz Neum? Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospođi Palavrić. Gospodin Sead Avdić.
Dame i gospodo, poslanici, poštovani gosti, poštovani članovi Vijeća ministara, ja takođe želim da prije svega podnesem jedan prijedlog ili jedan upit, temeljni preduvjet funkcioniranja države Bosne i Hercegovine, temeljni preduvjet sprovođenja dokumenta koji je poznat pod imenom – Posao i pravda jeste harmonizacija funkcioniranja BH instituta vlasti u Bosni i Hercegovini. Jedan institut je međunarodna zajednica, a drugi institut legalni izabrani organi vlasti Bosne i Hercegovine, kao što je Parlament i Vijeće ministara. Ja u tom smislu predlažem da za narednu sjednicu, da Parlamenta Bosne i Hercegovine, odnosno Predstavničkog doma Parlametnarne skupštine Bosne i Hercegovine OHR-a nam predloži ili da svoje viđenje funkcioniranja, unapređenja partnerskih odnosa izemđu instituta civilne vlasti Bosne i Hercegovine i međunarodne zajednice, odnosno OHR- a. Mislim da je to nužno. Jednostavno pred nama su krupni zadaci, posebno dokument koji je generiran zajednčki sa jednostavno civilnim vlastima Bosne i Hercegovine, odnosno Vijeća ministara, a poznat, ponovo ponavljam pod imenom – posao i pravda. To je jedno. Znači da u pisanoj ili usmenoj formi. Ja preferiram u pisanoj formi da nam dà svoje mišljenje funkcioniranja partnerskih odnosa instituta civilne vlasti Bosne i Hercegovine i međunarodne zajednice. U svim njenim vidovima, dimenzijama, sa dinamikom itd. itd. I drugo pitanje, mislim da ovu praksu jednostavno i ovu rutinu moramo promjeniti u smislu postavljanja poslaničkih pitanja i odgovora, mislim da bi bilo korak ka unapređenju onoga što se zove parlamentarni život u ovom domu, Predstavničkom domu Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine, to je da za vrijeme poslaničkih pitanja i odgovora Vijeće ministara kojeg ćemo ako bogda što se kaže iduće sjednice Predstavničkog doma imenovati i odobriti imenovanje, jednostavno budu u cijelom svom sastavu prisutni i da taj sat poslaničkih pitanja ili više jednostavno bude u najvećoj mjeri referiran dijalog, odnosno usmeni odgovori Vijeća ministara na postavljena pitanja. Hvala vam. 22
Zahvaljujem gospodinu Avdiću. Gospodin Živković Milorad ima riječ. Izvolite.
Uvaženo predsjedništvo, dame i gospodo, slažem se sa svojim prethodnikom i bila bi dobra praksa u ovome domu da ustoličimo da VIjeće ministara bude kada se postavi pitanje, pogotovo što možemo da podjelimo onda pitanja i odgovore na dva tijela. Jedan koji ćemo usmeno da postavljamo i da ministri odgovaraju, a drugi koji ćemo pismeno da na toj sjednici damo i da očekujemo odgovor na idućoj sjednici. Naime od 1. januara ove godine nakon velikih peripetija na radost svih građana Bosne i Hercegovine usaglašene su cijene nafte i naftnih derivata na čitavoj teritoriji Bosne i Hercegovine. Shodno tome, a opet u interesu svih građana Bosne i Hercegovine postavljam pitanje nadležnom ministarstvu - Da li će se u dogledno vrijeme ujednačiti cijena impulsa mobilne telefonije na čitavom teritoriju Bosne i Hercegovine, odnosno da li će se ukinuti roming ili kako ga već zovu, da građani Bosne i Hercegovine ne bi plačali po višoj cijeni kada koriste drugu mrežu? Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Živkoviću. Ko dalje želi da postavi pitanje? Gospodin Bešlagić, a neka se pripremi gospodin Gligorić i onda smo ja se nadam zaključili jel.
Ja sam samo htio da možda malo ispravim zahtjev kod gospodina Avdića. Ja tražim od Ministarskog vijeća da on postavi program rada sa međunarodnom zajednicom, a ne da međunarodna zajednica nama diktira koja će to biti saradnja. Mislim da je to normalna, naš zahtjev ako to ne budemo uradili, onaj ko je naučio udarat, on će i dalje udarat. Mi moramo biti oni koji ćemo faktički njima ponuditi, a oni neka prihvate ili neka odbiju. Mislim da je to, ja bih rekao partnerski odnos, a ne nikako obrnuto da se postavlja. Evo samo toliko. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodinu Bešlagiću. Gospodin Tihomir Gligorić.
Dame i gospodo, kao poslanik tražim odgovor da Predsjedništvo BiH odgovori da li iz njihovog budžeta se finansira bilo koja aktivnost koja se odnosi na tužbu BiH protiv SR Jugoslavije. U javnosti je bilo u poslednje vreme mnogo informacija da se određene aktivnsoti finansiraju kao što je putovanje, boravak itd. Prema tome, mislim da bi Predsjedništvo trebalo da odgovori na ovo pitanje. Istovremeno, kad govorimo o poslaničkim pitanjima, proglem nam je što nije konstituisan Savjet ministara a imamo obavezu, odnosno oni imaju obavezu oni koji se pita da to odgovore 23 do naredne sjednice, praktično Predstavničkog doma. Kako ćete vi to kao Kolegij uskladiti, volio bih da se poštuje taj rok. Hvala
Na ovaj način mi smo iscrpili ovu tačku dnevnog reda poslanička pitanja. Imate pitanje, imate odgovor? Samo ćete malo sačekati da ja uradim ovaj dio posla koji treba da uradim kao predsjedavajući, dobit ćete riječ, kao ministar vanjskih poslova pretpostavljam. Dame i gospodo poslanici, ja sam danas dozvolio da se pitanja postavljaju usmeno za govornicom. Nisam htio da na prvoj sjednici, kada imate priliku da se postave poslanička pitanja odmah upućujem na striktne odredbe Poslovnika. Dakle, ali bih vas pozvao da ubuduće znate, jer imam ja neka loša iskustva, vlastita sa ovim pitanjima iz ranijeg saziva i nisam hito, između ostalog, i zbog toga da prekidam poslanike u postavljanju pitanja, ali sam dužam da vam kažem ovo. Da se pitanja, prema članu 125. Poslovnika podnose predsjedavajućem u pitanoj formi. Podnesak sadrži i izjavu da li poslanik traži usmeni odgovor u domu ili pisani odgovor. U slučaju da ništa nije naznačeno, smatrat će se da odgovor treba biti dat usmeno na sjednici doma. Vi ste, dakle, postvili pitanja. Ja bih vas zamolio da u kratkim crtama svi koji ste postavili pitanja danas da se potrudite da ih dostavite Službi Parlamentarne skupštine, a ubuduće kad budete imali namjeru postavljati pitanja, ja vas molim, jer vam skrećem pažnju na odredbu 125. Poslovnika da to uradite. Za sada se od Vijeća ministara javio ministar vanjskih poslova gosodin Zlatko Lagumdžija da da usmeni odgovor gospođi Palavrić, ako je ona tražila usmeni odgovor a jeste. Riječ ima gospodin Lagumdžija.
Prvo gospodine predsjedavajući da vas podsjetim po članu 127. Poslovnika, pošto vidim da ste postali vrlo dosljedni u skladu sa Poslovnikom, trebali ste prvo poslije prvog pitanja da date riječ Vijeću ministara ili odgovarjaućem ministru, jer po članu 127. Poslovnika tako je tretirano odmah u startu odmah nakon što date da se postavi pitanje, vi odmah dajete riječ predsjedniku Ministarskog vijeća. Pošto čovjek nije tu, onda, vjerovatno, nekom od ministara da odgovori ili da kaže da nije spreman da odgovori. S druge strane, gospođa Palavrić nije rekla da li će usmeno ili pismeno nego vam je sad rekla da je usmeno, a inače, to je definisano članom 125. niste je morali ni pitati, jer ako ne kaže da li će usmeno ili pismeno, onda se podrazumijeva da hoće usmeno. Mada ona to nije mogla ni reći, jer da bi rekla morala je to reći pismeno, a ona to nije uradila. Ali, neovisno o tome, kad hoćete da postavite pitanje vi postavljate pitanje kako ovdje stoji u članu 124. da se pitanja postavlja Vijeću ministara ili bilo kom članu. Ovdje je postavljeno ministru vanjskih poslova. To sam još uvijek ja, mada sam očekivao da će danas kolega Ivanić preuzeti tu dužnost i ne sumnjam da će vam on odgovoriti na pravi način. Međutim, ja nisam nadležan za odgovor na to pitanje. Za odgovor na to pitanje nadležna je ministrica Hadžiahmetović primarno, a Ministarstvo vanjskih poslova je nadležno za tako nešto sekundarno, pa pošto je meni upućeno pitanje vrlo konkretno, ja konkretno dajem odgovor sa sekundarne tačke gledišta, ne pretendujući na to da vam dam cjelovit 24 odgovor na vaše pitanje, jer očekujem da će ministrica Hadžiahmetović reći vam nekoliko riječi. Vi bi trebali znati da je Sporazum o Pločama i Neumu potpisao još pokojni predsjednik Tuđman, što govori u prilog tome da to nije tako svjež Sporazum. Dakle, da je to Sporazum koji je potpisan prije nekih pet godina, koliko se ja sjećam pet godina, skoro šest, ali nije šest i taj sporazum nije ratificiran, upravo toliko godina. Taj sporazum, zaista, vezuje Ploče i Neum na određen način, vrlo precizno i ratifikacija stoji u Saboru Republike Hrvatske. Međutim, ja mislim da rješenje se može naći i ono je skoro nađeno. Mislim da bi jako dobro bilo, ako nemate ništa protiv, da ovo pitanje, na neki način u kontekstu dobre volje, koji, siguran sam da imamo svi zajedno, probamo završiti tako što bi novo vijeće ministara pripremilo odgovarajuću informaciju, vezano za tu problematiku, u kojoj bi dobro bilo da se, možda, u komisijskoj fazi pa onda na Parlament, pokuša doći do nekih zajedničkih koraka, jer najgori korak nije urađen. A najgori korak bi bio kad bi se sosljednom primjenom tog sporazuma, recimo, zaustavi prolaz kroz Neum, pa dosljednom primjenom tog sporazuma kao odgovor na to zaustavilo korištenje Luke Ploče i onda se otvorila jedna spirala koja bi nas sve zajedno vratila tamo gdje ne treba da idemo a ovo što sada imamo je manje loše rješenje, a to jeste, nemamo ništa. Dobro je rješenje da se ratificira odgovarajući sporazum u smislu doborsusjedskih odnosa i neću da kažem da se vratimo na ono stanje prije pet godina, ne daj bože da to kažem, ali bi dobro bilo da vidimo kako da se, to što je potpisano prije pet, odnosno šest godina, što je moguće prije otkoči. I, na kraju, moram reći gospodine predsjedavajući, da bih ja volio da znamo sad na ova pitanja koja ste vi rekli, ovdje postavili. Da li mi treba da pripremamo odgovore na njih, jer Poslovnik kaže da u roku od sedam dana treba da damo odgovore, pa ako ne trebamo da se odmah zaduži novo vijeće ministara, mislim da bi to korektno bilo da ne bi samo ušli u neke proceduralne zabune, da vam mi ne pripremamo odgovore na ovo pitanje, a ja na određen način nisam prozvao ministricu Hadžiahmetović, nego je logično da vam ona odgovori, mada kolegice Palavrić vi niste ministricu Hadžiahmetović pitali.
Završili ste. Zahvaljujem gospodinu Lagumdžiji. Ministrica Hadžiahmetović se javlja za riječ. Izvolite.
Zahvaljujem uvaženi predsjedavajući. Kolegice i kolege poslanici, evo ja sam ovdje prozvana i dozvolite da na nekoliko opaski dam i odgovor. Prvo, kolega Lagumdžija je rekao da sam primarno, po definiciji Ministarstva, odnosno resora Ministarstva vanjske trgovine i ekonomskih odnosa a tek sekundarno Ministarstvo vanjskih poslova, vezani za Sporazum za Luku Ploče. Ja sam i te kako bila zainteresovana za ovaj sporazum i ako vam moram reći da je primarno loptica na Saboru Republike Hrvatske, iz prostog razloga što su sve institucije BiH, dakle i Vijeće ministara i oba doma Parlamentarne skupštine BiH završile svoj posao. Nakon potpisanog sporazuma 1998. godine, od strane tada predsjedavajućeg Predsjedništva gospodina Alije Izetbegovića i predsjednika susjedne Republike Hrvatske pokojnog gosodina Tuđmana, Sporazum je 25 ratificiran u Parlamentarnoj skupštini BiH u oba doma, a ono na pitanje šta je učinilo ovo vijeće ministara, u odnosu na, recimo, prethodne sazive itd. da se ubrza procedura ratifikacije u Saboru, ja ću vam samo reći da je ovo vijeće ministara, upravo zbog zainteresovanosti da se procedura oko Sporazuma okonča što je moguće prije i dovela do toga da to postane tačka dnevnog reda na Saboru Republike Hrvatske. Nažalost, još uvijek jako visoko rangirana, ali hoću da znate za sve one koji ne znaju da do tada čak nije bila od strane Vlade Republike Hrvatske upućena u saborsku proceduru do ubrzanja, da kažemo, komunikacije na relaciji Sarajevo – Zagreb da bi okončali tu proceduru. O čemu se u stvari radi? Dakle, stalno se pokušava imputirti da je loptica na strani BiH ili u Parlamentu ili u Vijeću ministara. Ali, ja vas želim sviju podsjetiti, da je nakonp otpisanog sporazuma od obje strane, a u isto vrijeme i ratificirano od strane jedne supotpisnice, po odredbama Međunarodnog prava, moguće promijeniti, eventualno Sporazum ono što je za neke sporno, odnosno neke odredbe tog sporazuma sporne, moguće ih je promijeniti samo nakon postupka ratifiakcije. Dakle, loptica je na strani Republike Hrvatske. Drugo, još vas želim podsjetiti, da su '98. godine, kada je napravljen taj sporazum, radi se o Sporazumu kojim se obuhvaćene regulative, koje se odnose i na Luku Ploče i na koridor Neum,odnosno prolaz kroz Neum, da je to jedinstveni sporazum, koji je proširen na normalne, bilateralne međudržavne odnose između dviej države po odredbama Međunrodnog prava, da su čak i one, eventualno, sporne odredbe napravljene u skladu sa odredbama Međunarodnog prava, što, naravno, ne znači da ne mogu biti promijenjene, ali opet u skladu sa odredbama Međunarodnog prava. Nažalost, i ako zakonodavstvo i Republike Hrvatske i BiH poznaje institut privremene primjene međunarodnih sporazuma, ovaj sporazum se od strane Republike Hrvatske primjenjuje samo u jednom njegovom dijelu koji se odnosi na prolaz kroz Luku Neum. Dakle, ne primjenjuje se u potunosti i njegova primjena je uslovljena cjelokupnim paketom odnosa, odnosno završetkom postupka ratifikacije u Republici Hrvatskoj i ako drugi međudržavni sporazumi između BiH i Hrvatske se primjenjuju i prije završenog postupka ratifikacije. Zašto je to tako, možda bi trebalo postviti pitanje onima koji su bili '98. na vlasti, zašto nisupristupili odmah primjeni odredbi Sporazuma jer je ta mogućnost postojala po Međunarodnom pravu i po unutrašnjem zakonodavstvu i Republike Hrvatske i BiH. No, mislim da ne treba otvarati ta pitanja. Mi često čujemo u posljednje vrijeme od strane nekih zvaničnika, čak saborskih zastupnika, visokorangiranih u susjednoj Republici Hrvatskoj, oglašavanja povodom ovog sporazuma i mislim da bi dobro bilo i što je bilo, kolega Belkić je ovdje u to vrijeme u funkciji predsjedavajućeg Predsjedništva, u komunikaciji sa predstavnicima susjedne Republike Hrvatske, bilo je govora da se, zaista, pristupi, eventualno svim modalitetima, naravno, u skladu sa odredbama Međunarodnog prava, da se sva sporna pitanja vezano za to riješe, naravno gdje im je mjesto i na način i u proceduri kako je to mjesto. Ja želim samo pomenuti da na vašu opasku da sada nemamo ništa kolega Lagumdžija tako je i čini mi se izjavio od tog sporazuma. Nažalost, nije tačno ili na sreću nije tačno.
Samo da na vrijeme upozorim ja pa vi nastavite. Vrijemeističe.
Samo da završim. Taj sporazum se jednim dijelom primjenjuje, dakle, djelimična primjena tog sporazuma postoji kad je u pitanju koridor Neum. Zahvaljujem.
Hvala vam gospođo Hadžiahmetović. Na ovaj način ja zaključujem ovu tačku dnevnog reda. Zahvaljujem se, dakle, na postavljenim pitanjima i na odgovorima na postavljena pitanja, pa, između ostalog i na onom dijelu koji je bio edukativni, u smislu poštivanja odredbi Poslovnika, s tim što bih ja dodao na taj dio da sam ja se uvijek trudio da vodim računa o odnosu između suštine i forme i pazio da forma ne ode u vode formalizma. Prema tome, nemojte se vi sikirati kada je Poslovnik u pitanju, a hvala vam, inače, kad god se pozivate u svojim diskusijama na Poslovnik, jer to tako i treba raditi. Prelazimo na sljedeću tačku dnevnog reda. Ad.3. Izvještaj Komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o Prijedlogu zakona o uvozu i izvozu oružja i vojne opreme Izvještaj Komisije ste dobili. Kao što ste vidjeli Kolegij je postigao saglasnost po Prijedlogu zakona, u skladu sa članom 65. stav 3. Kada Kolegij postigne saglasnost o tome obavještava Dom. Prema tome ne provodi se glasanje i ovim proglašavam da je u Predstavničkom domu usvojen Zakon o uvozu i izvozu oružja i vojne opreme. Prelazimo na sljedeću tačku dnevnog reda. Ad.4. Zahtjev Vijeća ministara za razmatranje Prijedloga krivičnog zakona BiH, po članu 104. Poslovnika Vi ste uz Prijedkog krivičnog zakona dobili i zhtjev da se isti razmatra po skraćenom postupku, dakle, po članu 104. Poslovnika. U Poslovniku piše da je to hitni postupak, a to je u stvari skraćeni postupak, skraćena procedura, ona samo skraćuje rokove na pola, a ostavlja mogućnost ulaganja amandmana. Da li predstavnik predlagača, pošto je ovdje bilo zahtjeva da predstavnik predlagača kaže nešto, vezano za potrebu ovakve procedure želi da se obrati Domu? Ministar civilnih poslova i komunikacija u Vijeću ministara gospodin Svetozar Mihajlović. Izvolite. Možete vi povodom sva tri zakona gospodine Mihajloviću odmah.
Dame i gospodo poslanici, kolege ministri, žao mi je što nije ovaj zakon,odnosno ova tri zakona nisu došli ni svi poslanici, to je vrlo bitno da bi se mogla voditi rasprava.
Svima je podijeljen samo da znate. Nastavite vi, izvinjavam se, prekinuo sam vas.
Savjet ministara odlučio je da ova tri zakona uputi po skraćenom postupku iz razloga što u toku januara treba da zaživi Sud BiH u punom sastavu. Dakle, do kraja januara i na preporuku i OHR-a i ljudi koji su radili ova tri zakona, bilo bi dobro da u toku januara imamo ova tri zakona donešena u parlamentarnoj proceduri u šta ja ne sumnjam. To je, dakle, bio razlog što ide po skraćenom postupku. Naravno, skraćeni postupak podrazumijeva sve ovo što ste rekli da se mogu ulagati i amandmani na predložene zakona i da se o tome vodi rasprava. Dakle, samo jedan malo skraćeni postupak u odnosu na jednu redovnu proceduru koja bi iziskivala duži vremenski period, a to je, dakle, da u toku januara imamo ova tri zakona usvojena, kako bi Sud BiH u punom kapacitetu koji se planira do kraja januara popuniti mogao da ima zakone na osnovu kojih će da radi. Ja bih ovdje ukratko ustavni osnov za donošenje ovih zakona nalazi se, prije svega, u članu 1./4 Ustava Bosne i Hercegovine, prema kojem postoji sloboda kretanja širom BiH. Bosna i Hercegovina i entiteti neće ometati punu slobodu kretanja osoba, roba i kapitala. Kako se pri tom mogu dogoditi situacije u kojima treba štititi prava i slobode garantovane Ustavom BiH, neophodno je propisati krivičnu zaštitu ovih prava i sloboda putem krivičnog zakona BiH. U članu 2/2 Ustava BiH, prema kojim se u BiH direktno primjenjuju ljudska prava i slobode utvrđene u Evropskoj konvenciji za zaštitu ljudskih prava i osnovnih sloboda i njenim protokolima, koji imaju prioritet nad svim drugim zakonima a čije ostvarenje i zaštitu mora osigurati država BiH. Zaštita tih prava i sloboda od kriminalnih akata mora biti predviđena u krivičnom zakonu BiH. U članu 3/1 g) Ustava BiH, prema kojem je predviđeno da se u nadležnosti institucija institucija BiH provođenje međunarodnih i međuentitetskih krivičnih zakona, uključujući i odnose sa Interpolom, što je dovoljan osnov, ustavni osnov za donošenje krivičnog zakona na nivou države BiH. U Aneksu 1 na Ustav BiH, prema kojem se ostvarivanje i zaštita prava i sloboda mora omogućiti svim osobama u BiH, bez diskriminacije po bilo kojoj osnovi, pol, rasa, boja kože, jezik, vjera, politička ili druga uvjerenja, nadionalno i društveno porijeklo, vezivanje za neku nacionalnu manjinu, imovinu, rođenje ili drugi status. Pored toga treba imati u vidu i mišljenje Venecijanske komisije, koja je u ime Visokog predstavnika daje mišljenja o nadležnostima BiH i entiteta i razgraničenju tih nadležnosti u svim oblastima. Ta činjenica je, naročito došla prilikom usvajanja Krivičnog zakona Federacije BiH, kada je ured Visokog predstavnika jasno razgraničio šta spada u nadležnosti BiH, a šta u nadležnosti entiteta. Pravni osnov za donošenje krivičnog zakona BiH sadržan je u članu 13. tačka 1. Zakona o Sudu BiH, koj je uspostavio Odluku Visokog predstavnika za BiH broj 50 od 12.11.2000. godine, Službeni glasnik BiH broj 29, a koji je kasnije potvrdila i Parlamentarna skupština, dakle, oba doma, prema kojim je, između ostalog, Sud BiH nadležan za suđenje za krivična djela utvrđena Zakonom države BiH a da se tim zakonom određuju nadležnosti Suda za ta krivična djela. Razlozi za donošenje zakona. Iz navedenih ustavnih i pravnih osnova za donošenje krivičnog zakona BiH slijedi, da država BiH kao i sve druge države mora imati svoj krivični zakon kojim će se urediti krivično-pravna zaštita u oblastima koje su u nadležnosti institucija BiH. To se u prvom redu odnosni na oblast koja se uređuje brojnim međunrodnim konvencijama koje obavezuju BiH npr. Konvencija o sprečavanju i kažnjavanju zločina genocida iz '48. godine. Četiri ženevske 28 konvencije iz '49. godine, Krivično-pravna konvencija protiv korupcije iz '99. godine, a kojima je predviđena obaveza propisivanje krivično-pravne zaštite za pojedine radnje koje su zabranjene Međunrodnim pravom. Upravo iz tih razloga predloženo je donošenje ovog zakona, kako bi BiH mogla odgovoriti svojim međunarodnim obavezama s jedne strane, te sa druge strane, osigurati krivično-pravnu zaštitu na unutranjem planu u oblasti svojih isključivih nadležnosti. Ministarstvo civilnih poslova i komunikacija bilo je nosilac projekta, pripreme predloženog zakona BiH. Ovaj zakon je pripremljen nakon intenzivnog rada radne grupe kojiu su sačinjavali eksperti Ministarstva civilnih poslova i komunikacija, Ureda viskokog predstavnika i drugi istaknuti pravni stručnjaci u BiH iz jednog i drugog entiteta i postignuta je puna saglasnost oko ova tri zakona. Dakle, krivičnog zakona, zakona o krivičnom postupku i zakona o zaštiti svjedoka. Znači, ovo je po prvi put da su ova tri zakona radili domaći stručnjaci, u koordinaciji sa ekspertima iz OHR-a, ali glavnu riječ su vodili domaći stručnjaci. Dakle, eksperti iz jednog i drugog entiteta što je jedna novina pozitivna da ne dobijamo zakone koji su dobrim dijelom urađeni negdje na strani. Ovog puta radili su to domaći stručnjaci. Još odgovor na pitanje. Zašto je povučen raniji prijedlog krivičnog zakona, koji je prošao proceduru u Predstavničkom domu ili u Domu naroda, u jednom domu. Došlo se do toga da je nakon usaglašavanja, upravo sa domaćim ekspertima, došlo do poboljšanja pomenutog teksta i odlučili smo da ne idemo putem velikog broja amandmana na postojeći zakon, da taj zakon povučemo i ponudimo ovo rješenje koje ste evo sad dobili. Ja očekujem da će, sigurno, biti i određenih amandmana na predložene zakone što je dobro i da će ovaj parlament u suštini prihvatiti ova tri zakona kako bi ispoštovali ono zašto se svi zalažemo «posao i pravda» da reforme upravosuđu mogu krenuti odmah bez zastoja već početkom ove godine. Dakle, očekuje se do kraja godine da će Sud BiH biti kompletiran u punom sazivu, kako bi imao taj sud i svoj predmet rada, odnosno zakona i bilo bi dobro da to i uradimo u toku ovog mjeseca. Hvala lijepa.
Zahvaljujem gospodinu Mihajloviću. Otvaram raspravu. Ko želi da govori? Gospodin Kunić Petar. Izvolite.
Gospodo predsjedavajući, ja sam predložio na početku sjednice da se ovo skine s dnevnog reda. Imate član 51. Poslovnika o radu. Ne samo da ste prekršili taj član, nego ste prekršili i član 104. Morali ste dozvoliti, dakle, Predstavičkom domu da se izjasni, da li prihvaća prijedlog da se rasprava vodi u skraćenom postupku. To niste učinili. To ste morali učiniti. Drugo, mislim nakon ozbiljnih, vrlo ozbiljnih primjedbi, da nema političke saglasnosti da ovaj zakon ide u raspravu i taj puls ste trebali osjetiti. Ako hoćemo da ovaj parlament radi efikasno. Imali smo vrlo ozbiljne primjedbe. Pa molim vas, kako ćemo raspravljati o ovom zakonu kad neki poslanici nisu ni primili ni pročitali zakon. Da li da bjanko prihvaćamo zakone u ovom parlamentu. Ja vas molim da ubuduće ne stavljate takve stvari na dnevni red. Ako hoćemo uozbiljiti ovaj parlament da bude ozbiljan parlament državne zajednice. Hvala vam lijepa. 29
Gospodine Novakoviću, izvolite.
Uvaženi predsjedavajući, kolege poslanici, cijenjeni gosti, Ja ne sporim potrebu da BiH ima ovakav zakon, niti sporim mišljenje Savjeta ministara da, odnosno i prijedlog da se ovo raspravlja po članu 104. Ono što je meni sporno jeste, uopšte, mogućnost, odnosno potreba da mi kao Dom odlučimo da prihvatimo to što Savjet ministara predlaže. Naime, članom 98. Poslovnika je predviđeno da je neki zakon usvojen onda kada ga oba doma usvoje u istovjetnom tekstu. Ma koliko ovo bilo hitno, ovaj zakon nije usvojen sve dotle dok ga ne usvoji Dom naroda. Dom naroda nije ni konstituisan i sam Bog zna kad će biti konstituisan. Zbog toga, ne vidim ni jednog razloga da neku argumentaciju za hitnost koja nam može biti potrebna kod nekih zakona u narednom periodu, koristimo i tamo gdje je, jednostavno, nemoguće to realizovati. Iz tog razloga i iz već iznešenih od mojih kolega iz još nekih stranaka, Klub SDS će biti protiv razmatranja ovog zakona po članu 104. Hvala.
Zahvaljujem. Ko dalje želi da govori? Krivi navod gospodin Belkić. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, kolege poslanici, uvažavajući razloge koje je gospodin Kunić navodio kad je riječ o sadržaju ovih zakona i važnosti, ali je pomenuo neku državnu zajednicu. Volio bih da gospodin Kunić ubuduće govori o državi BiH.
Zahvaljujem. Ko dalje želi da govori? Zaključujem raspravu. Prelazimo na izjašnjavanje. Ja vas podsjećam da mi, molim vas lijepo, sada ja govorim. Vi ste imali priliku da govorite, imali ste raspravu. Malo pažnje. Podsjećam, dakle, mi treba da se odredimo ne o zakonu, nego o proceduri, koja u suštini znači skraćivanje rokova na pola. Postoji mogućnost ulaganja amandmana. Predlagač je rekao da je projekcija da Sud BiH treba da u punom kapacitetu zaživi do konca januara o.g. zato je i predložena ova procedura, jer su ovo zakoni koji su neophodno potrebni za funkcioniranje Suda BiH a svi će poslanici imati mogućnost da ulože amandmane na zakon. Krivični zakon je prošao Dom naroda u prvom čitanju u ranijem sazivu. Istina je. Moraće on u Domu naroda biti i u ovom domu naroda, ovo je sad novi prijedlog, to ranije je povučeno, ali, dakle, samo je pitanje procedure. Ja vas pitam, ko je zato da se krivični zakon razmatra po članu 104. Ko je za? Hvala vam. Jeste li izborojali za? Ko je protiv? Dajte malo vodite računa prijatelju. Nema smisla. Kako je to ponašanje. Kažite da hoćete da radite, daćemo vam pauzu pa onda završite te tehničke poslove. Jeste li izbrojali protiv? Jeste. Uzdržanih? Jeste li izbrojali? 30 Prelazimo na entitetsko glasanje. Zakon ima ovu opću većinu 18 za – 13 – protiv i 2 uzdržana. Ko je iz Federacije BiH zato da se primijeni procedura člana 104. Ko je za? Hvala. Ko je iz Republike Srpske da se primijeni ova procedura člana 104.? Molim vas, samo pažnje malo. Iz Federacije BiH za ovu proceduru je glasalo 16 i iz Republike Srpske je glasalo 3. Dakle, nema jedne trećine iz entiteta RS i procedura, ova procedura, vezana za član 104. ide na usaglašavanje na Kolegij. Molim vas lijepo. Ovdje je sekretar Doma i ovdje je Kolegij koji tumače Poslovnik. Dom je glasao tako da se u pogledu procedure, možete naravno po Poslovniku. Da čujem. O čemu je problem?
Dame i gospodo, Ja moram biti iskren da smo mi i u prošlom sazivu imali problema sa tumačenjem Poslovnika, jer mi imamo takve sekretare da ih kako god koja vlast dođe navije ko sat. Pa, ono što je nekad moglo sad ne može. Mi, dakle, donosimo odluku o proceduri i tamo piše član 101. tačka 4. kaže, ukoliko se ne donese odluka ide u redovni postupak. Da, 104. tačka 4. Prema tome, pošto nije dobio potrebnu većinu entitetsku, ovaj zakonski projekat ide u redovnu proceduru, sem ako opet Kolegij na narednoj ne kaže hajmo po članu 105. ko prošli put i to može u ovom parlamentu. Znate ono kad je bilo dvojno državljanstvo pa verifikacija sporazuma. Pa jednom mi to odbili da ide u redovnu proceduru a samo za tri dana poslije moglo po 105. Ali, Poslovnik tako piše. Ja sam zato da se držimo Poslovnika. Ako se neko kaje načinom kako je glasao, onda to može na narednom zakonskom projektu ispraviti. Hvala vam lijepa.
Gospodine Špiriću, hvala vama na poslovničkoj intervenciji. Ja molim sekretara Doma da pročita odredbe poslovnika koje upućuju na onaj zaključak i razrješenje ove situacije.
Uvaženi članovi Kolegija, poštovani poslanici, Zaista ne želim da dolazim u konfrontaciju sa ni jednim poslanikom, ali ja nisam nikakvo zvono koje se ovdje okreće, ja sam vrlo odgovoran pravnik i za sve svoje posljedice spremna sam da odgovaram. Tako to je jedna mala intervenicja, neće mi gospodin Špirić zamjeriti. Prema članu 104. govorimo o hitnoj proceduri. Dom se izjašnjava prvo o zahtjevu za hitni postupak. Ukoliko se takav zahtjev prihvati, onda se rokovi navedeni u članu 84. tačka 2., 90. tačka 2. i 93. biće skraćeno na pola. Započeli smo postupak glasanja i došli smo samo u prvi dio postupka glasanja, kada smo dobili ukupnu većinu prisutnih i koji su glasali, ali nismo dobili entitetsku većinu. Mi moramo završiti postupak glasanja, kako ja tumačim Poslovnik, a do sada sam uvijek ovdje u ovom domu tumačila, moramo ga završiti do kraja. 31 Član 65. je decidan. Tu govorim o postupku glasanja o zahtjevu, a ne o zakonu. Ako većina glasova ne sadrži jednu trećinu glasova s teritorije svakog entiteta a sad smo u takvoj situaciji, ili ako se ispostavi da nedostaje kvorum, predsjedavajući može odrediti pauzu u trajanju do 60 minuta, tokom koje će pokušati naći rješenje. U slučaju nedovoljne većine, ili ako sporno pitanje nije riješeno nakon pauze, predsjedavajući saziva Kolegij u roku od narednih tri dana kako bi se postigla saglasnost. Molim vas, ako ispravno tumačim, a spremna sam da kažem za svoje postupke uvijek odgovaram, ali ovdje kažem realno, ono što stoji u Poslovniku. Mi smo započeli postupak glasanja po zahtjevu SAvjeta ministara da se krivični zakon razmatra po hitnom postupku i stigli smo samo prvi dio nismo dobili entitetsku većinu. Ja cijenim da treba provesti postupak usaglašavanja u roku od 60 minuta, odnosno u roku od tri dana ako se ne uspije postići kompromis u roku od 60 minuta. Hvala lijepa.
Zahvaljujem gospođi Todorović. Molim vas lijepo. Ja prekidam raspravu na ovu temu. Dakle, Kolegij i ja kao predsjedavajući smo postupili ispravno. Dakle, ova stvar ide na usaglašavanje. Mi nećemo da prekidamo sada sjednicu. Imamo tri dana za usaglašavanje i ja tako tumačim Poslovnik. Zahvaljujem gospođo Todorović. Ovo je tako pročitano, dakle, kako je i napisano i nastavljamo dalje. Prelazimo na sljedeću tačku dnevnog reda. Ad.5. Zahtjev Vijeća ministara za razmatranje Prijedloga zakona o krivičnom postupku po članu 104. Poslovnika Dame i gospodo poslanici. Nema više poslovničkih intervencija nakon što je sekretar Doma izašao i kazao šta je kazao a Kolegij to tumačio. Ovdje Kolegij tumači poslovnik. Molim vas lijepo. Možete napraviti primjedbu, možete napisati, kazali ste šta imate za govornicom da kažete. Ja sam zaključio tačku dnevnog reda i neman namjeru da se više vraćam na tu tačku dnevnog reda. Prelazimo na sljedeću 5. tačku dnevnog reda. Ad.5. Zahtjev Vijeća ministara za razmatranje Prijedloga zakona o krivičnom postupku po članu 104. Poslovnika Dobili ste ovaj tekst zakona. Predlagač je u uvodnom dijelu govorio i o ovoj tački dnevnog reda. Ja otvaram raspravu. Ko želi da govori. U pitanu je procedura samo. Ko želi da govori? Zaključujem raspravu. Prelazimo naizjašnjavnaje. Pitam vas ko je zato da se Prijedlog zakona o krivičnom postupku razmatra po članu 104. Poslovnika ovog doma? Ko je za? Hvala vam. Ko je protiv? Ko je uzdržan? Molim za malo pažnje. Ja molim poslanike da ne komuniciraju glasno između sbe dok traje sjednica, osim za govornicom. Molim vas da pazimo na red u skupštinskoj sali. Objavljujem da je od 34 poslanika – 18 glasalo za – protiv je glasalo 14 – suzdržana su bila 2 poslanika. Prijedlog procedure je dobio opću većinu Parlamenta. Potrebno je provesti glasanje po entitetima. 32 Pitam poslanike iz Federacije BiH ko je za ovu proceduru za zakon o krivičnom postupku? Hvala vam. Pitam poslanike iz RS ko je za ovu proceduru? Zapišite mi ovdje molim vas. Procedura po članu 104. zakona o krivičnom postupku u entitetu Federacija BiH dobila je 16 glasova a u entitetu RS 2 glasa. Dakle, pitanje procedure po članu 104. dakle te odluke ide na usaglašavanje na Kolegiju. Prelazimo na sljedeću tačku dnevnog reda. Ad.6. Zahtjev Vijeća ministara za razmatranje Prijedloga zakona o zaštiti svjedoka pod prijetnjom i ugroženih svjedoka, po članu 104. Poslovnika Tekst zakona ste dobili. Predlagač je obrazložio u uvodnom izlaganju i pitanja vezana za proceduru po ovom zakonu. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Prelazimo na izjašnjavanje. Ko je za proceduru po članu 104. po ovom zakonu? Ko je za, Dom u cjelini pitam? Hvala vam. Ko je protiv? Hvala vam. Uzdržanih? Hvala vam. Dajte mi rezultate. Zahvaljujem. Od 34 poslanika koji su glasali 18 je glasalo za – 12 je bilo protiv – 4 su bila suzdržana. Konstatujem da prijedlog procedure po članu 104. za zakon o zaštiti svjedoka ima opću većinu ovog doma, te, također konstatujem da treba da se izjasnimo po entitetima. Pitam poslanike iz Federacije ko je za ovu proceduru? Hvala vam. Pitam poslanike iz RS ko je za ovu proceduru? Hvala vam. Dakle, postoji entitetska većina u entitetu Federacija BiH jer je glasalo 16 za. Ne postoji entitetska većina u entitetu RS jer je glasalo samo 2. Konstatujem da i pitanje procedure po ovom zakonu ide na usaglašavanje. Prelazimo na sljedeću tačku dnevnog reda. Ad.7. Prijedlog zaključka o utvrđivanju kriterija za profesionalizaciju poslanika Dame i gospodo poslanici, vi ste dobili tekst prijedloga zaključka Kolegija, koji je bio na Ustavno-pravnoj komisiji. Dobili ste, dakle, i mišljenje Ustavno-pravne komisije, koja ima određene primjedbe na tekst zaključka i ona predlaže određena poboljšanja teksta. Ja otvaram raspravu povodom prijedloga ovog zaključka. Ko želi da govori? Gospodin Nikola Špirić je tražio riječ. Izvolite.
Dame i gospodo, 33 Ja mislim da, s obzirom na ono što nas očekuje u zakonodavnoj proceduru u Predstavničkom domu Parlamentrne skupštine BiH, da bi dobro bilo da svi poslanici budu na profesionalnom radu u Predstavničkom vijeću i da ono vrijeme koje je ispred nas bude iskorišteno u smislu donošenja zakonskih projekata koji su potrebni BiH za priključak evropskim i euroatlanskim integracijama. U tom smislu, čini mi se da ovaj zaključak koji je predložio Kolegij da to u izvjesnoj mjeri može zavisiti i od iznosa sredstava predviđenih u Budžetu. Ja mislim da svi poslanici moraju biti dovedeni u istu poziciju sa istim pravima i odgovornostima i da ako neko ne želi da bude profesionalni poslanik da je to njegovo pravo da bira, ali bi dobro bilo kad donosimo odluke bilo koje, koje se tiču materijalnih sredstava da imamo neku podlogu, neki račun. Ja mislim, ili nekakav račun. Ja mislim da sve do sada što smo radili rađeno je s neba pa u rebra i zato imamo problema i sa, između ostalog, dakle i sa Budžetom i sa nacrtm Budžeta i sa izvršenjem Budžeta. Nije valjda problem da kažemo ako ima 42 poslanika koji su svi profesionalci, koliko je to sredstava. Ako ih je jedna trećina, ako ih je jedna polovina, šta je to što nedostaje, šta je to što će nedostajati i da li će uopšte nedostajati i o čemu bi trebalo voditi računa u rebalansu Budžeta. Ali, moram vam reći da je ovaj dom glasao protiv sebe, upravo, kada smo glasali o Budžetu, kada sam upozoravao da Predsjedništvo BiH troši više sredstava nego oba doma Parlamentarne skupštine BiH. Ja kad sam se zalagao da kancelarija srpskog člana Predsjedništva BiH bude u Sarajevu, kada je bio Živko Radišić ja se i danas zalažem zato. Dakle, ja vas molim, mi smo jednom, jednostavno glasali protiv uloge i značaja Parlamenta, a pogotovu da ne govorimo o potrebi uvođenja novih zajedničkih delegacija oba doma, delegacije za NATO, za kontrolu i ne znam zajedničke evropske delegacije i biće još tih delegacija. Dakle, nedostajaće dio sredstava za ovu spoljnu dimenziju koju Parlament u svakoj evropskoj modernoj državi vrši. Ali bih ja da zaključim, dakle, bio da svi poslanici imaju jednaka prava da jednostavno da beru oni koji se misle posvetiti ovom poslu da imaju pravo da to odaberu a da mi jednostavno pronađemo sredstva i molim vas lijepo, kako je moguće evo pet – sedam godina od Dejtona da mi nismo u stanju da pronađemo mehanizam da pogledamo u iste oči da raspravljamo o našim primanjima, o poziciji poslanika, a da je to Savjet ministara uvijek u situaciji a znate iz kojih razloga i to moram reći zato što u Savjet ministara obično ulaze predsjednici stranaka ili kako to Hrvati vole reći dopredsjednici pa onda ovi jadni poslanici nisu, ne smiju glasati protiv svog šefa da imaju veću platu od njega i onda dođemo u bedačku poziciju Parlamenta u odnosu na sve organe u BiH, umjesto da to bude obrnuto da Savjet ministara shvati da ga mi biramo a ne obrnuto i po statusu. Dakle, ne zamjeram ja Savjetu ministara što iznađe mehanizme da plati sebi, ali ja se borim ovdje za zaštitu prava poslanika i prava Parlamenta i ne mislim da su visoke plate, bez obzira što je situacija teška. Dakle, evo ja predlažem da mi samo jedan zaključak uvedemo da poslanici imaju pravo da odaberu, a da se naknade ovo što se tiče njihovog radno- profesionalnog angažmana povlače vezano za odluke Administrativno-finansijske komisije, koja, inače, definiše to u skladu sa Poslovnikom i sa Ustavom. Svako drugo adminisriranje će otvoriti prostora, znate ovaj može onaj ne može. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Gospodin Mirsad Ćeman je tražio riječ. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege, 34 Ja sam istini za volju očekivao, mada ste vi u pisanom obliku dobili izvještaj Zakonodavno-pravne komisije. Očekivao sam da će Kolegij koji je predlagač ovog zaključka prije nego li otvori raspravu, kao što se praktikuje sa drugim prijedlozima da u ime predlagača neko ih obrazloži, dakle, da će i Kolegij obrazložiti svoj prijedlog i, eventualno, se očitovati na, po meni, sasvim utemeljene primjedbe, odnosno sugestije, koje je dala Ustavno-pravna komisija. Ja neću u ime Zakonodavno-pravne komisije ponavljati ono što ste dobili u pisanom obliku da ne bi gubili vrijeme, ali ću u ovom trenutku kao član ovog doma samo, dakle, predložiti u istinu da se prihvate ove sugestije kao sasvim razložne, a posebno ona da bi ova pitanja trebalo urediti zakonom i da Kolegij, pa i ovaj dom, ako treba, a mislim da treba zaključkom posebnim, povodom ovog zaključka obaveže ili Vijeće ministara ili već koga tareba da pripremi jedan konzistentan, kompletan zakon koji bi uredio ova pitanja.
Zahvaljujem gospodinu Ćemanu. Ko dalje želi da govori? Gospođa Seada Palavrić. Izvolite.
Ja sam zajedno sa gospodinom Ćemanom i ostalim članovima Ustavno-pravne komisije učestvovala na sjednici kad smo razmatrali prijedlog zaključka i u cjelosti podržavam primjedbu Komisije da profesionalizacija zastupnika u Državnom parlamentu ne može biti ovisna o dostatnim sredstvima u Budžetu. Ako ćemo prihvatiti taj princip, onda hajmo tako reći i u ministarstvima i u Vijeću ministara i u sudovima itd. Mislim uvredljivo je. Mi ćemo, sigurno, svakako svi dijeliti sudbinu onoga što je moguće i što postoji u Budžetu, ali da samo u zakonodavnoj vlasti broj profesionaliziranih osoba zavisi od toga koliko sredstava ima, zaista, ako to dopustimo onda to i zaslužujemo, na nama ne to. Ipak, ja očekujem i msilim da građani nas smataraju najodgovornijim u državi za dobre zakone i onda učinimo to tako što ćemo biti profesionalizirani i profesionalno raditi svoj posao. Drugo, sasvim je na mjestu ova primjedba, jer je nedostajalo, ispadalo je u prijedlogu zaključka da mi imamo samo prava a nigdje nije bilo obaveza. Ova prva primjedba je, također Komisije. Ali, u trećoj tački, u trećoj primjedbi kad se govori o visini plata i ostalih primanja, predsjedavajući klubova poslanika iz Doma naroda i Predstavničkog doma iz člana 7. trebaju biti izjednačena. Naime, mi na sceni imamo situaciju da su predsjednici, predsjedavajućih klubova u Domu naroda sada daleko privilegovaniji nego što su to predsjednici klubova u Zastupničkom domu, a oni maksimalno imaju pet zastupnika i ja bih samo ovdje dodala, nisu to samo visina plaće i ostala primanja nego i obaveze i ovlašćenja predsjedavajućih klubova. Dakle, u svemu da se izjednače šefovi klubova u oba doma Parlamentarne skupštine. Mislim da je neophodno ovaj zaključak donijeti što je moguće prije, jer mnogi ljudi su i bili u zakonodavnoj vlasti a već je prošao mjesec od kada smo u ovom parlamentu, treba raditi. Mnogi ljudi bi da se profesionaliziraju i da daju sve od sebe, a bez ovog zaključka ne mogu i, pogotovo zaključak pod brojem petiri da se prava, naša prava urede zakonom, kao što su uređena prava vijećnika općinskih pa kantonalnih pa entitetskih a državnih se uređuju zaključkom Administrativne komisije. Dakle, podrška prijedlogu zaključka uz primjedbe Ustavno-pravne komisije i evo ovu moju za tačku 3. Hvala lijepo. 35
Zahvaljujem. Ko dalje želi da govori? Gospođa Hadžiahmetović. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajućem. Kolegice i kolege poslanici, ja želim podsjetiti na jednu vrlo važnu tačku dnevnog reda, koju smo imali ovdje prije dva zasjedanja, čini mi se, kad smo usvajali Budžet i ako je bilo dosta rezervi, najava o rebalansu Budžeta itd. do kog će sigurno doći. Ali, nisam sigurna da će biti u nekim povećanim iznosima. Ja bih predložila da prilikom rasprave o utvrđivanju kriterija o profesionalizaciji i povodom izvještaja o prijedlogu zaklučaka Ustavno-pravne komisije, da se tačka 2. koju je predložila Komisija, u članu 2. iza riječi «Dom» staviti tačku brisati riječi «ovisno od raspoloživim sredstvima u Budžetu institucija.» Da ovo bude gotovo u preambuli ovakvih kriterija, odnosno odluka, da upravo ovisi od raspoloživih sredstava u Budžetu institucija, bez obzira koliki će biti budžet, odnosno rebalansirani budžet u narednom periodu. Nek to bude ključ za utvrđivanje kriterija, principa, broja profesionaliziranih poslanika i svega ostalog. Ukoliko se ovaj dom ne bude rukovodio raspoloživim okvirima finansijskim a utvrđivao kriterije na osnovu nekih drugih principa, mislim da ćemo daleko otići od svega onoga zašta se zalažemo. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Ko dalje želi da govori? Gospodin Novaković. Izvolite gospodine.
Uvaženi predsjedavajući, kolege poslanici, izašao sam samo da kažem da i Klu8b SDS podržava izvještaj Komisije. Dakle, ovaj zaključak sa izvještajem Komisije, s tim što mislim da je potrebno malo pojašnjenje tačke 3. izvještaja, gdje predlažemo ovakav tekst. Visina plata i ostalih primanja predsjedavajućih klubova poslanika iz Predstavničkog doma iz člana 7. trebaju biti izjednačena sa pravima delegata iz Doma naroda. Znači, da ovako napisan tekst podrazumijeva, nije jasno kako izjednačeno i na koji način. Da li umanjena prava delegata, predsjedavajućih klubova iz Doma naroda ili povećana predsjedavajućih klubova iz Predstavničkog doma. Na ovaj način definisano, ponoviću. Dakle, visina plata i ostalih primanja predsjedavajućih klubova poslanika iz Predstavničkgo doma iz člana 7. trebaju biti izjednačena sa prvima delegata, predsjedavajućih klubova delegata iz Doma naroda. Hvala.
Zahvaljujem. Gospodin Ćema je tražio riječ. Izvolite.
Kao što ste vidjeli u izvještaju, ja sam ovlašten da zastupam stajalište Ustavno-pravne komisije i, negdje tamo u Posovniku, ako se ne varam, stoji čak i da ga onaj ko je ovlašten da ga zastupa to mišljenje i brani. Vi ste mogli primijetiti pažljivim čitanjem da tačka 1. i 2. iz izvještaja zadiru konkretno u tekst odluke i jasno se vidi šta bi trebalo brisati, odnosno dodati, da tako kažem, amandmanska intervencija. 36 Tačka 3. i 4. međutim, ne zadiru u sami tekst odluke i ne čine intervenciju u sami tekst, nego tačka 3. u stvari kroz tačku 3. dajemo jednu sugestiju, na temelju saznanja da odlukama Administrativne komisije, koja konkretnim odlukama ova pitanja rješava se može postići ovo našto je ukazala gospođa Palavrić, odnosno što je sadržano u tački 3. Zbog toga, ako ima potrebe za pojašnjenjima neka se ona imaju u vidu od strane Administrativne komisije, kad se bude odlučivalo o tim nekim konkretnim da tako kažem prinadležnostima. Osjetio sam potrebu da ovo, dakle, na ovo podsjetim, jer u istinu tačka 1. i 2. tek iz ovog izvještaja konkretno zadiru u sami tekst ovog zaklučka. Hvala.
Zahvaljujem. Ko dalje želi da govori? Gospodin Jusufović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo, Ja mislim da je Komisija ovdje uradila pravi posao, jer je neke greške, ja bih rekao, koje je predložila Stručna služba, pretpostavljam da je Stručna služba ovaj prvi prijedlog, odnosno izvode pravila. S obzirom da sam tri mandata bio u ovim komisijama, pa imam neko iskustvo, ja ću imati jedan konkretan prijedlog. On od prilike ide u onom pravcu je već bilo nekih prijedloga, a to iskustvo smo imali na početku prošlog mandata. Ako se skećate, mi smo prošli put, kada je bila rasprava o Budžetu rekli, da bi trebalo vršiti rebalans, s obzirom da neke institucije nisu, ili predviđeno ili nedostaju sredstva itd. mislim da Stručna služba ovdje je odgovorna, Stručna služba koja nas prati, Zajednička i treba im kritiku izreći, zašto nisu u startu predvidjeli sredstva po odlukama koje jesu bile, gdje je omogućeno da svaki poslanik, odnosno delegat treba biti osim ako neće. Ali, znači, trebala su sredstva biti predviđena, pa oni koji neće, onda se može rebalans vršiti u tom pravcu. Sada smo mi u situaciji, a prošli put smo mnogo to bolje radili. Tada smo odmah kada je bila Skupština u pitanju predvidjeli sredstva ta. Sada predlažem da u roku od 30 dana nedostajuća sredstva se prebace, nešto slično kao što je kolega Špirić govorio sa Predsjedništva i iz Vijeća ministara, a da oni rebalans vrše sebi kad bude trebalo. Sa tim ćemo postići dvostruke efekte. Prvo, pokazati da je Skupština i da ima svoj dignitet i da ne određuje Ministarsko vijeće budžet Skupštini, a budite sigurni da se oni vrlo jednostavno snađu za ona sredstva koja trebaju Ministarskom vijeću. Prema tome, treba predvidjeti ukupan broj poslanika, ukupna sredstva, a Administrativna komisija će kasnije, ja pretpostavljam, uskladiti sva primanja sa primanjima sa novom odlukom Vijeća ministara, ali to nek ostane Administrativnoj komisiji i ovo što je predviđeno da sva ta pitanja treba regulisati zakonom, mislim da je to, to je, također dobar zaključak. Prema tome, ja ne znam da li glasati ili ne glasati, ali mi ćemo biti u situaciji da nam stalno ovdje dolaze informacije kako mi imamo prava da budemo, odnosno poslanici da budu u radnom odnosu ali nema sredstava. Sredstva treba naći. Prioritet ima Skupština. Sredstva postoje. Skinuti sa pozicije Predsjedništva i Ministarskog vijeća i onoliko koliko treba. To je vrlo jednostavan posao. Prema tome, to vi možete uraditi za sledeću, neko iz stručnih službi, a budite sigurni da ćemo mi to usvojiti. Toliko.
Zahvaljujem. Gospodin Izet Žigić, predsjednik Administrativne komisije, poslanik izvnjavam se.
Gosodo predsjedavajući, dame i gospodo, Ja ću malo drugačije diskutovati i pridružit ću se razmišljanju gospođe Azre Hadžiahemtović, zapravo, treba da razmišljamo da možemo podijeliti onoliko koliko imamo. Ja ovdje pošao bih malo od druge pozicije, a koja je pozicija i Parlamenta BiH i Vijeća ministara i drugih institucija BiH. Mi znamo da smo na alimentaciji da naša sudbina zavisi od sudbine entiteta. Entitetski zakoni kad su u pitanju i poslanici i kada su u pitanju entitetske vlade riješili statuse i jednih i drugih. Nama se rješava i dodjeljuje onoliko koliko se dodijeli sredstava i u okviru toga možemo preljevati da li će Predsjedništvo imati tri miliona ili tri i po miliona i biti mu nedovoljno i imati dva i po miliona opet da bude nedovoljno ili više i manje ili Vijeće ministara itd. i boriti se za prvljenje novih institucija za funkcionisanje države, pri tom uzimati sebi, to su igre bez granica. Mislim da je ključno ovaj četvrti zaključak daleko važniji nego ova prethodna dva. A to je da donesemo zakon koji će urediti odnose, ali da tim zakonom kažemo i gdje ćemo naći izvore prihoda države BiH pa i prihode ovog parlamenta iz kojeg će se moći finansirati i normalno, da bi mogao normalno obavljati svoju funfkciju. Često zaboravimo kad donosimo zakone, bez ikakvog moralisanja i želje da držim ovdje govore nekakve političke platforme svoje stranke itd. zaboravimo situaciju kad donosimo zakone koji omogućuju ili trebaju da omogućuju da država BiH ima svoje izvorne prihode, zaboravimo na ovaj momenat. Čini mi se da tarebamo češće razmatrati, upravo, ovakve odluke da bi mogli dolaziti do toga. Mislim da u ovom trenutku treba ići ka tome da dijeli ovaj parlament onako kako je svoju odluku prošli ili pretprošli put kad je Budžet u pitanju i da vrlo obazrivo krenemo u povećavanje nekih prava za koje nemamo pokrića. I, drugo, ne bih se složio kad su u pitanju klubovi poslanika da je to isto. Klub poslanika stranaka i klub poslanika koji funkcioniše u Domu naroda. Tamo imamo tri kluba. Tri kluba naroda i to je sasvim odvojeno od kluba poslanika unutar tih klubova i to su dvije različite, aposlutno, pozicije, koje različito i fufnkcionišu i mi se čak i na ovaj način ubacivanje klubova političkih stranaka izjednačavajući sa klubovima u Domu naroda, da nije, ne treba na isti način posmatrati. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospodinu Žigiću. Ko dalje želi da govori? Ja zaključujem raspravu. Niko, dobro, Niko Lozančić. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo, ja se prije svega ispričavam zbog kasnog javljanja, ali ono je uslijedilo zbog moje dileme, da li na koji način raspravljati oko ovog zaključka, koji se zove Zaključak o određivanju kriterija o profesionalizaciji zastupnika. U dilemi sam da li je naslov zaključka dobar i da li mi u biti raspravljamo samo o uvjetima pod kojima će neko od zastupnika imati plaću ili razgovaramo o kriterijima kako će zastupnici biti profesionalni zastupnici, kako će profesionalno obnašati preuzete obveze prema građanima ove zemlje, prema institucijama itd. Mislim da bi, ipak, bilo pravilnije da se ovaj zaključak zove zaključak o pravima zastupnika na plaću i druga novčana primanja i druga primanja, kako ćemo već nazvati to. Jer, da bi ga zvali zaključak o kriterijima za profesionalizaciju, 38 morali bi stvoriti i ambijent i kriterije da se možemo profesionalno ponašati. Nisam se javljao posebice po točkama dnevnog reda koje su prethodile ovoj točci dnevnog reda, ali sam pod dojmom tih točaka i jedne od njih u kojoj zakon o kaznenom postupku ima 452 članka i mi smo vrlo profesionalno išli zatim da to usvojimo da idemo po skraćenoj proceduri. Ja nisam siguran da znam dobro sastav svih profesionalnu orjentaciju svih zastupnika, ali sam evo unaprijed siguran da u ovom zastupničkom domu nisu svi doktori prava i pretpostavljam da nećemo limitirati da u ovom zastupničkom domu mogu samo doktori prava predstavljati građane. Pretpostavljam da će ovaj dom i drugi domovi u ovoj zemlji biti otvoreni za sve građane ove zemlje, koji imaju želje i afiniteta i potporu biračkog tijela da ih predstavljaju u zastupničkim, odnosno predstavničkim tijelima. Siguran sam, a ne želeći nikoga povrijediti, da ni najveći profesionalci po skraćenom postupku ne mogu sažvakati zakon od 452 članka. Ako tome dodamo i sledeći koji ima 250 i nešto, to je negdjeoko 700 članaka, ne znam koliko stranica, nisam uspio prebrojati i nisam siguran da ćemo se profesionalno ponašati, ukoliko raspravljamo o nečemu, o čemu zastupnici nisu do dolaska na sjednicu, nisu dobili materijale. Kad govorimo o dign itetu ovog doma, kad govorimo o profesionalizaciji zastupnika, prije svega hajmo uvažavati sami sebe, ako očekujemo da nas bilo ko drugi u ovoj zemlji i izvan ove zemlje uvažava. Ne možemo očekivati da nas uvažava kad sami sebe ne uvažavamo. Ne možemo očekivati da olako prihvaćajući, znači, neovisno o činjenici. Da je pravo zastupnika da ima materijale, prije nego što o njima uopće, evo i profesionalno digne ruku, neovisno koliko je to profesionalno raspravljamo, ne možemo očekivati da budemo profesionalci i ne možemo očekivati da nam entiteti, koji nam daju alimentaciju, daju veću alimentaciju, jer vjerovatno kad nas vide kako radimo, misle da nam je i ovo previše. Ako bismo nastavili ovakom praksom, da sve zakone, a dosad ću vas podsjetiti, ako ja dobro pamtim, ovo je šesta sjednica ovog zastupničkog doma, i svi prijedlozi, sve odluke, svi zakoni su bili ili počlanku 104. ili po članku 105. Ako nastavimo ovako, zanemarujući činjenicu, da drugi dom još nije ni u izgledu da se utemelji a i on postoji, nisam siguran koliko ima smisla da mi profesionaliziramo ikome ovdje mandat i nisam siguran koliko je opravdano da iko ovdje ima ikakva primanja. Ako ćemo ovako raditi, jer zakoni koje, evo, nismo danas, ili jesmo vidjet ćemo kako će Kolegij usuglasiti se oko toga, utvrdili da idu po skraćenoj proceduri, su zakoni gospodo, ako ja dobro poznajem tu materiju, koji ograničavaju prava građana ove zemlje, kazneni zakon i zakon o kaznenom postupku su zakoni, koji uglavnom zbog toga postoje. Nisam siguran da je dobro da se mi olako poigravamo sa pravima i slobodama građana u ovoj zemlji i da olako profesionalno dižemo ruke za sve što nam ovdje stigne i što nam neko ponudi, ako želimo preuzimati odgovornost, ako želimo biti profesionalci, a zalagat ću se i zalagao sam se i na Ustavno-pravnoj komisiji da se žurno donese zakon o pravima i dužnostima zastupnika, a ne da se prava i dužnosti zastupnika reguliraju bilo kakvim zaključcima, pa makar bilo i ovog doma. Mislim da je krajnje vrijeme da ovaj dom, da ova parlamentarna skupština ima zakon koji će definirati prava i dužnosti zastupnika i kako već ranije nisam o ovoj temi raspravljao, a bio sam u dilemi zbog toga hoćemo li mi moći profesionalno raditi u narednom razdoblju, jer nam je neizvjesno i kad ćemo imati Vijeće ministara a i kad ga imadnemo, nisam siguran hoćemo li moći raditi, odnosno hoće li Vijeće ministara moći raditi, jer niko još uvijek ne zna šta će koji od ministara u tom vijeću ministara raditi, jer mi imamonovi zakon o Vijeću ministara a još uvijek niko ne zna šta je zakon o ministarstvima koji će definirati rad tog vijeća ministara. 39
Samo teme Niko, samo tema. Taka dnevnog reda.
Tema je profesionalizacija zastupnika, a ja sam možda malo i proširio, govorim o profesionalizaciji ovog doma. Znači, govorim o tome da bi mi u ovom domu trebali profesionalnije se ponašati i biti odgovorni prema zadaćama koje smo preuzeli, a onda mislim da ćemo imati s punim pravom mogućnost i pravo da tražimo da imamo i status koji pripada, svima onima, svima onima koji odgovorno izvršavaju svoje zadaće. U ovom trenutku podržaću ovaj zaključak kao privremenu mjeru, ali isto tako uz onaj zaključak komisije da se žurno uđe u proceduru donošenja zakona o pravima i dužnostima zastupnika, ali isto tako, pošto nisam ranije iskoristio prigodu, evo da kroz ovo, jer je to uvjetovan naš rad time da se žurno iznađe modalitet kako da u ovaj parlament dođe Zakon o ministarstvima Bosne i Hercegovine, jer mi nećemo moći raditi ako Vijeće ministara ne mogne raditi. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospodine Lozančiću. Ko dalje želi da govori? Ja zaključujem raspravu po ovoj tački dnevnog reda. Mi dakle ovdje imamo Prijedlog zaključka Kolegija i imamo intervencije komisije. Intervencija komisije je zapravo suštinska intervencija se odnosi na ovu tačku 2. ove riječi – ''ovisno od raspoloživih sredstava u budžetu institucija Bosne i Hercegovine'' se brišu. Pazite ovako. Ja lično mislim da treba omogućiti svim poslanicima ovoga doma da budu profesionalni radnici ili profesionalni poslanici ovdje u Parlamentarnoj skupštini, jer prije svega nije to veliki broj, jer naš parlament ukupno broji 57 ljudi. To je dakle sa jedne strane. A sa druge strane, postoji Zakon o sukobu interesa koji onemogućava praktično brojne djelatnosti poslanicima i sa treće strane sasvim je sigurno da će u narednom periodu biti potrebna veća aktivnost ovoga parlamenta. Mi evo u zadnje 2-3 sedmice praktično sedmično zasjedamo i treba osigurati, a svaki od poslanika ili član jedne komisije ili član dvije komisije ili predsjednik komisije ili u ovom ili u onom svojstvu. Ja ne bih dakle da ograničavamo prava poslanika na profesionalizaciju. Na kraju krajeva, taj princip je važio i u ranijem sazivu Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine i u ranijim sazivima inače. Ali s druge strane, morate razumjeti da su sredstva budžetom određena tako kako su određena i niko neće moći probiti budžet. Ovdje se neće moći dešavati probijanje budžeta, prekoračenje budžeta. Mi ćemo napraviti analizu korištenja budžetskih sredstava Parlamentarne skupštine u prošlom sazivu za prošlu godinu, za pretprošlu godinu, ali isto tako ćemo to praviti kada istekne ova godina i za ovu godinu i za sve naredne godine. Neće se moći dakle prekoračivati budžetom predviđena sredstva. Jer jednostavno ne znam odakle da se ta sredstva namaknu. Zato ja predlažem dakle da mi usvojimo ovaj zaključak kojeg je predložio Kolegij, dakle kojeg je predložio Kolegij. Mora po mom dakle mišljenju stajati ovdje ova odredba - vodeći računa o raspoloživim sredstvima budžeta, ali također mora se uvažiti činjenica da je 40 ovaj dom se opredjelio da svi poslanici bez obzira u kom su svojstvu imaju pravo i mogućnost da budu profesionalni poslanici u ovom domu. Zato ja predlažem dakle, zato ja predlažem da se izjasnimo o ovom zaključku. Ovaj zaključak je rađen od strane Kolegija. On je zapravo gledan i od strane stručne službe koja je dažuna za ovu problematiku i mislim da je on rezultat svega onoga što smo mi mogli da napravimo u ovom trenutku. Gospodin Žigić, vi ste tražili riječ. Izvolite.
Dame i gospodo, ja mislim da treba biti, ovaj dom treba da se decidno izjasni šta hoće. Ako je zato da budu svi profesonalni poslanici, da imaju šansu da budu profesionalni poslanici, treba da kaže, a ne da se prebacuje na to da li će voljom administrativne komisije u kojoj sam ja igrom slučaja, ili vašom voljom predsjednik, da odlučujem o vašoj sudbini, ovaj može, ovaj ne može. U principu sam zato da svi mogu, ako jedan može, mogu i drugi ostali. Da bude decidan zaključak Doma, ne da se ostavlja na volju članova komisije kako će glasati, odlučivati o sudbinama ljudi. Hvala lijepo.
Stanite malo. Polako. Stanite da završim ja. Čekajte, polako. Ko se javlja sve za riječ da vidimo? Ko se javlja sve za riječ? Avdić izvolite.
Dame i gospodo, poslanici, ja mislim da možemo pomiriti ovu situaciju koja je nastala, a to je neprikosnoveno pravo treba omogućiti Predstavničkom, odlukom Predstavničkog doma da svi poslanici imaju pravo da profesionaliziraju svoje funkcije. Znači to je stav 2. i da se brišu ove riječi kao što je predložila Ustavno-pravna komisija. S tim ovo što predsjedavajući sasvim opravdano ukazuje i što jeste dramatično socijalno stanje u Bosni i Hercegovini, na ivici smo socijalnog bunta, radničko proljeće itd. predlažem u tačci 7. ovoga zaključka gdje piše – visinu plaće i ostalih primanja u skladu sa ovim zaključkom utvrđuje administrativna komisija doma shodno raspoloživim budžetskim sredstvima, odnosno shodno raspoloživim sredstvima budžeta institucija Bosne i Hercegovine. Ništa više. I samim tim smo mi visinu primanja jednostavno doveli u koleraciju sa raspoloživim sredstvima budžeta i to je sasvim korektno. Hvala vam.
Zahvaljujem. Zamjenik ministra je tražio riječ, pa ćete onda vi dobiti riječ.
Poštovano predsjedništvo, uvaženi poslanici. U najboljoj namjeri da pomognemo u kreiranju ovakvih dokumenata koji su zaista privremeni i treba ih gledati kao privremene, predlažemo sljedeće. Treba razlokovati fazu planiranja i fazu izvršenja. U fazi planiranja sredstava ne može postojati ograničenje za ostvarivanje prava poslanika da se profesionaliziraju ukoliko hoće. 41 Međutim, kada odradimo tu fazu planiranja koja se mora temeljiti praktično na željama poslanika i tu je sada problem što u ovom budžetu nismo mogli biti precizni, jer nismo znali koliko će se ljudi praktično profesionalizirati. Dakle sada u ovoj fazi ako se jasno dimenzionira ukupan broj poslanika koji će ući u profesionalizaciju na bazi tog podatka se onda planiraju sredstva. Znači ograničenja u planiranju ne mogu biti, jer bi se time uskratilo pravo poslanicima, ali u izvršenju budžeta kada se donesu odluke i kada se donese budžet, onda to mora biti srazmjerno raspoloživim sredstvima i tu je ta, to pomirenje koje treba ukreirati da kažem u ovaj koncept odluke. Hvala vam lijepo.
Dobro. Zahvaljujem se. Gospodin Zorić Vinko je tražio riječ. Izvolite.
Pozdravljam predsjedavajućeg, Kolegij i sve kolege zastupnike. Meni zaista smeta demagoška priča i priča u prazno ili dodvoravanje javnosti kolege Avdića i još nekih kolega. Kada neko priča kako mi zastupnici trebamo biti skromni, meni to sliči na priču javnosti kako svi ljudi u vlasti imaju alternativu. Ja mislim da smo mi vrlo malo plačeni za posao koji radimo. Zapravo mi smo svoje ime stavili na bubanj da nam neko i pokida plakate, da nam neko nacrta brkove, da nam neko skine oči sa naših predizbornih plakata itd. i na koncu da ne prođemo ili da prođemo. Nas ima 57 kako kaže predsjedavajući i mi sada ovdje pričamo da treba dodati ukoliko bude sredstava imaćemo primanja. Ako treba dodvoravati se javnosti evo ja kažem hajmo svi godinu dana biti bez primanja. Ali to nije to. Nijedan parlament na svijetu ne radi besplatno, a ja sam evo od 96. godine u Parlamentu, a i ranije sam bio. Mi smo zaista plačeni ispod svake cijene. Je li to ima u sistematizaciji Predsjedništva ili bilo kojeg ministarstva da piše da će oni ako bude sredstava dobiti plaće. Ovdje se radi o pravima zastupnika i ja evo kao i kolega Žigić sam član ove administrativne komisije i ja ću ovdje, ako javnost prenosi javno da kažem da ću se zalagati na toj komisiji da naša primanja bez obzira koliko bude profesionalaca budu povećana. Da budu povećana. Neću ja kao kolega, ispričavam se, ne znam mu ime, pored Žigića sjedi tu, neću ja kazati ako bude sredstava, ako ovo ili ako ono. Ja mislim da su naše plaće male i da se one trebaju povećati. Omogućiti svakome da bude profesionalni zastupnik to je poželjno i mislim da ovaj zaključak treba danas usvojiti onako kako je predložila komisija, a da zakon treba u što skorije vrijeme donjeti o pravima i dužnostima zastupnika.
Zahvaljujem gospodinu Zoriću. Gospodin Živković ima riječ. Neka se pripremi gospodin Bešlagić, nakon toga gospođa Palavrić.
Uvaženo predsjedništvo, dame i gospodo, uvažavajući činjenicu da je ovaj dom odlučio da radi po komisijama i da težište svoga rada prebaci na komisiju, ja predlažem sljedeće. Naime, da po amandmanskom principu glasamo za izvještaj od tačke do tačke izvještaja komisije, a zatim po onim tačkama koje su ovdje usvojili, da napravimo novi zaključak o određivanju kriterijuma i da onda glasamo o tom zaključku. Hvala. 42
Zahvaljujem. Gospodin Bešlagić. Izvolite. Gospođa Palavrić neka se pripremi. Ali, molim vas dajte kratko da privodimo ovu raspravu kraju. Izjansnićemo se svakako. Ne može bez izjašnjavanja Doma ništa, ali.
Ja moram da kažem da sam zbunjen. Ja uopšte ne znam zašto je i došao ovaj prijedlog zaključka o utvrđivanju kriterija za profesionalizaciju. To govorim iz više razloga. Gospođo poslanici i gospodo poslanici vi ste svi dobili prošli puta upitnik koji treba da ispunite. Ja vas molim, možete li digunuti ruku ko je ispunio upitnik, što drugim riječima znači, on je taj koji želi da se profesionalizira. Druga stvar, znači nespojivost interesa još uvijek je takvog koji ovdje veliki broj poslanika dovodi u dilemu šta će raditi. Da li će biti poslanik, ili će ostati tamo da radi. Zato smatram da je ovo preuranjeno u ovom smislu dok ne dobijemo izjašnjenje do prvog koliko će biti profesionaliziranih poslanika. Iz toga dijela ćemo onda doći do elemenata visine potrebnih sredstava za njihovo sa Zorićevom napomenom apsolutno se slažem da ti koji se profesionaliziraju neka imaju maksimalnu platu. Ostali dio poslanika koji se ne profesionaliziraju imaju će one plate pri nadležnosti koje mu slijede po tom propisu. Tek tada možemo govoriti o ozbiljnosti ovog parlamenta. I treća stvar. Ne zaboravite da to moramo učiniti, jer smo prošli puta kada smo donosili Zakon o budžetu kao privremeni zakon o budžetu od 60 dana, rekli smo da ćemo napraviti rebalans gdje ćemo ovaj parlament dovesti u situaciju da pokaže i Ministarskom vijeću i Predsjedništvu i svima onima da je ovaj parlament koji odlučuje, a ne da oni odlučuju o ovom parlamentu. Zato smatram da ovo pitanje po meni, nakon ovih rasprava i diskusija, apsolutno ne znam zašto je i došlo, jer nemamo osnovnih kriterija po kojima bismo se mogli opredjeliti o visini sredstava koji se mora obezbjediti za redovne parlamentarce i za one parlamentarce koji će biti kao amateri. Ja mislim da je to u pitanju.
Gospođo Palavrić ima riječ. Hvala vam.
Ma gotovo da je postalo bespredmetno, ali ja zaista moram još jedanput reagirati prema svima onima koji kažu da naša profesionalizacija treba biti ovisna o raspoloživim sredstvima. Broj svih drugih funkcionera u ovoj zemlji utvrđen je zakonima. Ustavom je utvrđen broj članova Parlamenta i ja neću da moje primanje ili moje pravo na profesionalizaciju zavisi od raspoloživih sredstava. Gospodo moje pravo je Ustavom zagarantovano i hoću da budem profesionalizirana, a ukoliko bude nedostajalo sredstava odna ih nedostaje i Vijeću ministara i nama i svima i svi ćemo imati taj mjesec manju plaću za 1% isto kao što penzije se dijele onoliko koliko se prikupe. Dakle po istom principu ćemo i mi plaćeni. Toliko. Hvala.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Molim vas lijepo. Zaključujem raspravu. Prelazimo na izjašnjavanje. Zaključena rasprava. Molim pažnje malo. Molim vas lijepo. Imamo prijedlog Kolegija dakle, Prijedlog zaključka o utvrđivanju kriterija o profesionalizaciji poslanika. Imamo stav, mišljenje Ustavno-pravne komisije koje traži određene popravke u ovom tekstu Prijedloga zaključka. Ovo nije zakon da bismo stav Ustavno-pravne komisije mogli smatrati usvojenim amandmanom. Zato ćemo se izjasniti o stavovima Ustavno-pravne komisije kao o amandmanima u odnosu na ovaj zaključak, a nakon toga ćemo preći na izjašnjavanje o samom tekstu zaključka. Molim vas lijepo. Postoje, idemo od primjedbe do primjedbe. Dakle ovako Ustavno- pravna komisija predlaže da se na kraju člana 1. dodaju riječi ''utvrđene Ustavom Bosne i Hercegovine, zakonima i Poslovnikom Doma''. Ko je zato da se član 1. popravi kako sugeriše Ustavno-pravna komisija? Hvala vam. Ko je protiv toga? Ima li uzdržanih? Nema. Konstatujem da onda ova prva intervencija Ustavno-pravne komisije postaje sastavni dio ovog teksta. Zatim, druga intervnecija Ustavno-pravne komisije u članu 2. iza riječi ''u Dom'' staviti tačku i brisati riječi ''ovisno od raspoloživih sredstava u budžetu institucija Bosne i Hercegovine''. Ko je zato? Hvala vam. Ko je protiv? Hvala vam. Uzdržanih? Kažite mi rezultate. Ono je ranije bilo jednoglasno, zato nisam. A sada. 32 za, 1 protiv, uzdržanih-nema. Dakle većinom glasova usvojena i ova intervencija. Ja koliko sam shvatio predsjednika Ustavno-pravne komisije ovo su te intervencije koje se predlažu na ovo. Ovo su ostalo sugestije. Dobro. Molim vas lijepo, za tačku 4. poseban. Molim. _____________ Nije uključen mikrofon [[govori s mjesta]] Nije tako Nikola. Nije tako. Idemo sa amandmanima. Polako. Objasnio sam ja to dakle. Vi predlažete zaključak Ustavno-pravna komisija. Čuo sam vas poslovnički, nemate potrebe. Molim. Samo malo pažnje molim vas.
Dame i gospodo ovdje izgleda da ima potrebe samo da se predsjednici komisije dogovore sa predsjedavajućim. Ja imam izvještaj komisije koji se zove Izvještaj o Prijedlogu zaključaka i utvrđivanju kriterija o profesionalizaciji poslanika. Ovo je dakle jedan cjelovit izvještaj Ustavno-pravne komisije i ja se slažem s ovim izvještajem u cjelini. Ali sam protiv toga da se neko u pauzi, hodniku, sjeti da mu jedan ili drugi zaključak možda i nije dobar. Dajte da jednom uozbiljimo rad Ustavno-pravne komisije. Ja sam za ove zaključke u cjelosti dakle i mislim da su dobri. I ja mislim da smo to mogli uskratiti glasajući da prihvatimo izvještaj Ustavno-pravne komisije i završimo priču za kraće vrijeme. Ovako mi se čini nelogičnim, oprostite da mi dio izvještaja prihvatamo, dio ne prihvatamo i onda ćemo dovesti Ustavno-pravnu komisiju u nešto težu situaciju na narednim zasjedanjima. Zato nije mi cilj dakle da uđem u bilo kakvu distrukciju, nego da usvojimo izvještaj i nakon toga imamo usvojenu odluku ili zaključak. Hvala vam lijepo.
Nikola, ja se vama zahvaljujem na intervenciji, ali zaista bih vas zamolio da pratite šta se dešava ovdje u sali. Ja naravno odbacujem vaše tvrdnje da je ovdje dovoljno da se predsjednik komisije dogovori sa predsjedavajućim, jer one zaista ne stoje. Ja se trudim da svi poslanici imaju mogućnost da kažu ono što misle. Ali ja također molim sve vas da pratite šta se dešava i šta ko govori ovdje u Domu. Ja ću samo ponoviti, prije nego što sam se upustio u proceduru glasanja po ovom pitanju lijepo sam kazao ovo imamo izvještaj Ustavno-pravne komisije, ovo nije zakon. I izvještaj Ustavno-pravne komisije se ne smatra amandmanom usvojenim amandmanom na tekst. Ovo je jedan novi prijedlog jel tako o kojem ćemo se izjasniti amandmanski. I onda smo krenuli u izjašnjavanje amandmanski i to je sve što sam ja kazao i tako smo postupili i znam dokle smo stali i tamo ćemo nastaviti. Prema tome nema nikakve zabune u onome što sam ja do sada ovdje uradio. Gospodin Ćeman. Izvolite.
Dakle, ja se kolegi Špiriću zahvaljujem na razmišljanju o ovom izvještaju pa i sugestijama koje je dao. Međutim, bio sam čini mi se vrlo jasan. U izvještaju Zakonodavno- pravne, pardon Ustavno-pravne komisije stoji u tačci 1. i 2. da se vrši intervencija u tekst Prijedloga zaključka koji smo dobili od Kolegija. I evo vidimo da je to i podržano. Kada je riječ o tački ili tačci 3. iz izvještaja Ustavno-pravne komisije, Ustavno-pravna komisija je imala saznanje da na osnovu ne samo zaključka ove vrste do sada primjenjivanog, nego i drugih akata na temelju kojih odlučuje o prinadležnostima, da upotrijebim tu riječ poslanika, pa i predsjedavajućih klubova, odnosno predsjednika klubova, različito ih tretira. Zbog toga je Ustavno-pravna komisija dakle, ne dirajući ovaj zaključak, nego dala ovu sugestiju da na osnovu već propisa koje primjenjuje ujednači i postupanje Administrativna komisija u pogledu prinadležnosti predsjednika klubova. Mi dakle nismo imali potrebu zaključivati niti predlagati izmjene u ovom zaključku o kome danas odlučujemo. Zbog toga smo upotrijebili ovu formu. 45 Isto se odnosi i kada dakle riječ o tačci, odnosno zaključku pod brojem 4. Mi ovim povodom i da bismo izbjegli ovakva da pod navodnicima licitiranja, ja to slobodno sad interpretiram na početku svakog mandata ustvari predlažemo da se ovo pitanje riješi zakonom i dakle ovim povodom sugerišemo da to bude poseban zaključak ovoga doma i on nije dakle intervencija na Prijedlog zaključka o kojem mi danas raspravljamo, nego povodom tog zaključka sugestija za poseban zaključak. Hvala lijepo.
Jasno. Zahvaljujem se gospodinu Ćemanu. Dakle stvari su potpuno jasne. Mi nastavljamo sa procedurom glasanja. Dakle mi smo se izjasnili o dvije predložene intervencije Utavno-pravne komisije na ovaj tekst. One su postale sastavni dio teksta zaključka pod tačkama 1. i pod tačkama 2. i ja predlažem da se izjasnimo sada o tekstu zaključka sa uključenim ovim intervencijama. Ko je za zaklljučak, prijedlog zapravo zaključka o utvrđivanju kriterija sa ugrađenim intervencijama? Hvala vam. Ima li protiv? Ima li uzdržanih? Dobro. Uključeni su ti prijedlozi u ovo. Konstatujem da je sa 37 glasova, od 37 glasova, poslanika koji su glasali 34 bilo za, suzdržana su bila 3. Molim vas malo pažnje i da smo usvojili ovaj zaključak o utvrđivanju kriterija sa ovim intervencijama. Prelazimo na Prijedlog Ustavno-pravne komisije vezano za tačku 3. i tačku 4. izvještaja Ustavno-pravne komisije kao poseban zaključak da budu, da bude ovo što je napisano u tačci 3. i u tačci 4. Ustavno-pravne komisije. Ko je za taj poseban zaključak? Ne, ne ovo je zaključak za sve tri tačke, za obadvije tačke. Hvala vam. Ko je protiv? Ima li uzdržanih? Kažite mi rezultate. Hoćemo li sad napraviti pauzu? Molim. Pa naravno. Od ukupno 37 poslanika, 35 je glasalo za, protiv je bio 1, suzdržan 1. Dakle konstatujem da smo usvojili ovaj zaključak, poseban zaključak koji u sebi sadrži tačke 3. i 4. izvještaja Ustavno-pravne komisije. E molim vas lijepo, sada je pola četiri. Hoćemo li napraviti pauzu pitam? Dobro, još ovu tačku pa ćemo onda da razmotrimo mogućnost. Dobro. Prelazimo na sljedeću tačku dnevnog reda Ad. 8. Prijedlog zaključka o nastavljanju parlamentarne procedure po prijedlozima zakona i drugih akata iz prethodnog saziva Vi ste Prijedlog zaključka dobili. Njegova je dakle suština da se ne zastaje sa procedurom, odnosno da se ne ponavlja procedura u Domu, da ovaj dom funkcionira po principu kontinuiteta, bez obzira na njegov personalni sastavi i ovaj zaključak odraz 46 takvog promišljanja, a to je po mom dakle sudu i po sudu mojih kolega iz Kolegija jedini mogući način promišljanja. Ja otvaram raspravu povodom Prijedloga zaključka kojeg ste dobili. Gospodin Jovanović Miloš, nakon toga gospodin Špirić Nikola.
Poštovano predsjedništvo, dame i gospodo čini mi se da u članu 81. našeg poslovnika piše ko ima pravo da predlaže zakone, znači to su poslanici, Savjet ministara, Predsjedištvo, čini mi se komisije i Dom naroda. Čitajući ove zaključke, čini mi se da ponovo favorizujemo neke druge institucije u odnosu na nas poslanike, pa je ovdje znači predloženo u ovom prvom zaključku da Predsjedništvo Bosne i Hercegovine, Ministarski savjeti i Dom naroda, znači da oni zakoni koji su u proceduri da se nastavlja znači ondje gdje je stalo u prethodnom sazivu, a kod poslanika da se to daje klubovima, novim klubovima poslanika pa da oni predlažu te zakone. Znači moj je konkretan predlog da se ovo izjednači. Znači imamo i novo predsjedništvo, znači ne zaustavlja se procedura, ali novo predsjedništvo, znači ono što je u ranijem sazivu Predsjedništvo predlagalo neka to sada, ako to smatra u istom tekstu u istom obliku neka predloži novo predsjedništvo ili novi ministarski savjet. Dobro, nema još doma naroda, kao što je i za poslanike. Znači predlažem da bude znači istovjetno za sve ove kategorije koji su ovlašteni da predlažu zakone. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Ko dalje želi da govori? Gospodin Špirić.
Gospodo predsjedavajući, cijenjene kolege poslanici, volio bih da mogu ponekada i da shvatim pravnike, ali stvarno evo pokušavam čitati ovaj zaključak. Kako god pročitam dođem u situaciju da nešto ne štima. Evo sad ću da vam ovo pročitam – u cilju nastavljanja kontinuiteta. Ovdje se postavlja jedno opšte pitanje zašto su uopšte izbori u Bosni i Hercegovine provedeni? Imam dojam da se međunarodna zajednica samo umorila sarađujući sa predhodnom vlasti i dozvolila da dođe do promjene igrača na istom poslu, na bazi istih pravila i istih zakonskih projekata. ..... onoga s čim se mi nismo slagali. Šta je to novo što je obečano građanima Bosne i Hercegovine? Zašto mi štedimo budući savjet ministara da fino sjedne 24 sata i radi, da vidi zakonske projekte i kaže – ovo su zakonski projekti koji su na liniji reformi. Mi ih predlažemo odmah u parlamentarnu proceduru. Šta to mi hoćemo zaključcima da postignemo? Ovdje se kaže, slušajte ovog zaključka, kaže – parlamentarna procedura za prijedloge zakona čiji su podnosioci poslanici iz prethodnog saziva, a koji nisu u ovom sazivu Predstavničkog doma, ne može se nastaviti s obzirom da zakoni nemaju ovlaštenog predlagača u skladu sa Poslovnikom. Oni se upućuju u klobovima itd. Znači li to da mogu u ime Savjeta ministara predlagati samo oni ministri koji su ušli u Parlament? Jednak je mandat poslanicima, ministrima i članovima Predsjedništva. Kako ovdje povući paralelu? Nema ovlaštenog predlagača, a ovdje ima izuzev ako novi saziv savjeta ministara, ili izborni 47 izabrani savjet nije pruzeo ta akta i ponudio nam ga. Dakle u istu ravan moramo to dovesti i tu je gospodin Jovanović apsolutno u pravu. Kao nema starog poslanika, ali nema ni starog ministra ni starog člana Predsjedništva. Šta ćemo sad? Ali zato znači da oni koji dođu sad, koji su obečani narodu, građanima inventuru, bolje sutra će sjesti pa fino reći e imamo 50 zakonskih projekata, 10, 13, 5 nije bitno. Oni su naliniji reformi i s njima se slaže međunarodna zajednica. Mi to preuzimamo ili ćemo ih dorati ili uopšte ih nećemo dorađivati. Ali mi izborom savjeta ministara gospodo imamo ovlaštene predlagače za onaj posao koji se tiče Savjeta ministara. Predsjedništvo je za onaj koji se tiče Predsjedništva. Čak i delegati mogu, odnosno poslanici da se malo zarove u materijale pa da kažu – ovaj zakonski projekat će predložiti grupa poslanika, jer je on dobar, jer je on na liniji reformi itd. A ja se bojim da sa ovim zaključkom mi hoćemo sve to na horuks sistem da gurnemo, pa ćemo vidjeti šta će biti. Ali ja sam zato da svi radimo svoj posao u skladu sa Pravilnikom. Čini mi se da su ovo za mene, ovo je za mene zaključak koji je kontradiktoran. I ja nisam na ovakav način da se to zaključcima reguliše. Ja sam zato da svak radi svoj posao u skladu sa Ustavom, Poslovnikom i pravilima. Savjet ministara kojeg izaberemo može fino da kaže e da vidimo gdje je stao ovaj savjet ministara, ove zakonske projekte mi sad uključujemo u proceduru u ime nas. Može i Predsjedništvo. Ne znam šta hoćemo zaključkom? Dakle, meni zaključak nije jasan. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Ko se dalje javlja za riječ? Gospodin Ćeman, predsjednik Ustavno- pravne komisije, a možete i u svoje ime, naravno.
Kolegice i kolege ja ću dakle prvo ipak, pošto sam ovlašteni izvjestilac od Ustavno- pravne komisije govoriti u tom svojstvu, a onda bih zamolio jedno dakle vrijeme za moje pravo kao poslanika da na ovu temu nešto kažem. Dakle što se tiče izvještaja Ustavno-pravne komisije uz konstataciju i poziv na kao što ste mogli vidjeti član 137. Poslovnika na koji se pozvala, pozvao i predlagač tj. Kolegij ovoga doma, a u situaciji kada određeno pitanje nije uređeno Poslovnikom, može se donjeti poseban zaključak. Mi smo dakle na Ustavno-pravnoj komisiji ocijenili da ovo može biti i jeste situacija koju treba dodatno urediti posebnim zaključkom. I bar s te tačke gledišta ne treba biti spora. Sasvim je naravno druga stvar da li pristup koji je učinio i predlagač ovoga zaključka, pa ako hoćete i Ustavno-pravna komisija je u svemu prihvatljiv i da li se ova materija koja sad poprima materiju koja se uređuje Poslovnikom treba uređivati ovako ili onako, da li ima svoju političku, pravnu iskustvenu ili kakvu drugu utemeljenost. Dakle Komisija je sa potrebnim brojem glasova podržala ovaj prijedlog uz obrazloženje kao što ste vidjeli da zbog potrebe kontinuiteta, odnosno temeljeći to na kontinuitetu institucija Bosne i Hercegovine, a ovim se zaključkom odražava princip efikasnosti i ekonomičnosti, smatra to prihvatljivim rješenjem. I dakle na ovom mjestu ja završavam izvještavanje u svojstvu predsjedavajućeg Ustavno-pravne komisije. 48 Ako mogu dakle sad kao član ovoga doma reći svoje jedno mišljenje, a koje neće naravno odudarati od ovoga, jer sam se sa ovim složio i u Ustavno-pravnoj komisiji, samo da napomenem nekoliko stvari. Prva je dakle slažem se da je ovo poslovnička materija i da je treba urediti dodatnim zaključkom kao što se ovo predlaže. Da li u dogradnji Poslovnika ovoga doma treba ovo pitanje direktno riješiti i ove dileme razrješiti, može za nekoga biti pitanje, za mene i nije pitanje? Odgovor je da treba. Koliko znam već se neke stvari su ustvari donedavno poduzele da se dogradi Poslovnik. Vezao za ovo da kažem, ja sam imao priliku u jednom drugom parlamentarnom sazivu, dakle u entitetskom slušati mišljenja stručna na ovu temu gdje je uistinu bilo stavova kompetentnih, stručnih da se prijedlozi koji ne budu, čija procedura ne bude završena u toku trajanja jednog mandata gase ili kako su to neki ljudi kazali pod navodnicima umiru. Nama ništa ne stoji na putu da ipak dobre prijedloge, a uistinu temeljeći na kontinuitetu institucija, pa i ovoga doma prihvatimo i da ih razmotrimo. Ja se zato zalažem i ne mislim da treba da se smatraju mrtvim, odnosno ranije utvrđenim prijedlozima. Slikovito kazano. Razlozi su efikasnost, ekonomičnost itd. Ne mislim da je ovaj zaključak ovako pripremljen kontradiktoran iz jednostavnog razloga što ipak, kolega Špiriću jedno kontinuitet organa, a drugo poslanika kao persone. Ja sam recimo bio član Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine prije 3 godine i predložio sam jedan zakon, tada sam bio u Domu naroda koji je eto tad također protumačeno izgubio predlagača, jer sam ja iz nekih razloga podnjeo ostavku. Nije bitno, nisam izdržao mandat do kraja. O tom zakonu nikada niko nije dalje razgovaro. Zato je vrlo korektan prijedlog, lucidan prijedlog u krajnjem slučaju Kolegija da prijedloge naših kolega iz prošlog saziva koji iz bilo kojih razloga nisu ušli u aktuelni sastav ovoga doma neko treba da osnaži, jer oni su u krajnjem slučaju vjerovatno dobri prijedlozi. Zato ima smisla dakle da neko od klubov, neki od klubova, ili neko unutar tih klubova prihvate te prijedloge i osnaže u daljoj proceduri. Ja ipak ne mislim, mada može se argumentirati dalje da su to potpuno iste stvari, mada u principu zaista ovlašteni predlagač treba da bude ravnopravan, bez obzira da li se radi o poslaniku, o Vijeću ministara ili bilo kome drugom ko može se pojaviti kao predlagač ovoga zakona. Hvala lijepa.
Zahvaljujem gospodinu Ćemanu. Da li ima? Gospodin Živković Milorad. Izvolite. Sekretarijat neka upozori ove što su tamo u holu da ili idu iz hola ili da ušute.
Uvaženo predsjedništvo, dame i gospodo, ja stvarno ne vidim neki veliki problem u vezi sa ovom tačkom dnevnog reda. Naime, smatram da je jedno dobro i logično rješenje da Kolegij ovoga doma te sve projekte koji su u proceduri i iz objektivnih razloga nisu mogli da dođu ovdje predvidi u plan rada ove skupštine. I nema potrebe da mi sada sa nekim zaključcima se opredjeljujemo da pričamo o kontinuitetu, ovome, onome. Vi predložite gospodo iz Kolegija sve te zakonske projekte, a ovaj dom će operativni plan rada da prihvati ili ne prihvati. Hvala. 49
Zahvaljujem gospodinu Živkoviću. Ko dalje želi da govori? Gospodin Kunić, Petar Kunić.
Poštovano predsjedništvo, poštovani poslanici, moram reći, iskoristiti ovu priliku pa reći za onaj član 105. Očito se ne razlikuje opšti i poseban postupak. Smatram da je hitni postupak potreban postupak i da treba vratiti u proceduru opšteg postupka. Prema tome ne prihvaćam ono tumačenje koje je bilo na Predstavničkom domu i mislim da je pogrešno. Radi se o posebnom postupku, vraća se na opšti potupak i mora proći ponovo svu proceduru. Što se tiče ovog izvještaja također smatram kao moj kolega Živković da nema potrebe zaključkom donositi ovlaštenje za nekog da predlaže. Pazite, ovlaštenje se može delegirati samo zakonom, ne zaključkom. Ne možete zaključkom Skupštine delegirati neko ovlaštenje. Po prirodi stvari novi savjet ministara ima ovlaštenje i mora pregledati stvari. Pa molim vas kako će novi savjet ministara ići, sjediti ovdje i dati nam neki zakonski projekt od ranijeg savjeta ministara. Sasvim sigurno da će pregledati taj zakon i predložiti ga. I što je normalno. I bilo bi abnormalno da ide van njegovih okvira. Prema tome nema potrebe ovdje za. A ostala pitanja gdje su poslanici se pojavljivali kao predlagači, to lako rješivo putem kluba poslanika ili poslanika pojedinačno. Prema tome nema potrebe donositi ovakav zaključak. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodinu Kuniću. Gospođa Hadžiahmetović je tražila riječ. Molio bih samo dakle kratko. Dajte konkretne prijedloge, pa da onda idemo sa procedurom.
Zahvaljujem predsjedavajućem. Ja sam pronašla u materijalima koje smo svi poslanici dobili dva prijedloga zakona o izmjenama i dopunama zakona o prenosu regulatoru i operatoru sistema. Predlagač je jedan od poslanika iz prethodnog saziva i drugi je Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o carinskoj tarifi, takođe je predlagač, dva poslanika iz prethodnog saziva. Ja samo želim skrenuti pažnju, što može biti poučno možda i za donošenje zakona i inaće budućeg rada u cilju unapređenja rada i ovog parlamenta da ukoliko bi se usvojile ove izmjene zakona, ove dvije izmjene, dakle ova dva zakona, posljedice bi bile sljedeće. Postojeća carinska tarifa ne bi bila harmonizirana u skladu sa evropskim pravilima i drugo iskočila bi iz pravila VTO-a odnosno usporila kompletan postupak približavanja, odnosno pregovaranja Bosne i Hercegovine sa VTO-om. I drugo ukoliko bi se usvojio Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o prenosu odnosno električnoj energiji, ovaj zakon bi poremetio već dogovorenu strukturu svih institucija koje se odnose na energetski sektor u rekonstrukciji dakle tržišne električne energije na državnom i na entitetskom nivou našta smo već na jedan način bili upozoreni od 50 strane i nekih bosansko hercegovačkih institucija i jednako tako i predstavnika međunarodne zajednice. Zbog ovoga predlažem sljedeće – da svi prijedlozi zakona koje potiču od poslanika, dakle i u prethodnom sazivu i u ovom sazivu budu upućeni Vijeću ministara na izjašnjavanje. Dakle da se ovaj parlament ne izjašnjava dok VIjeće minitara neda svoj stav, odnosno resorna ministarstva, da ne bismo dobili poziciju da na jednoj strani budemo na reformskom kursu, a na drugoj strani da iskočimo iz toga. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se gospođi Hadžiahmetović. Ko dalje želi da govori? Gospodin Moranjkić.
Gospodine predsjedavajući, gospodo zastupnici, dame i gospodo, problematika koja je danas na dnevnom redu, ona je slučajno bila problematika o kojoj smo mi raspravljali na onom dvodnevnom seminaru ovdje i bilo raznih mišljenja. Evo vidim i sada tih raznih mišljenja. Ja mislim da svaki govornik koji je izašao dao je jednu sugestiju koja je imala po meni logike i ono što bi se reklo može se uzeti za pravo. Negdje se mora presjeći. Ja znam, bar smo tada informisani da na nekom od nivoa početkom od inicijative do konačnog usaglašavanja kreće se od 25 do 27 zakona koji se nalaze, ko je na kom stepenu i oni nama kucaju na vrata i oni će doći danas, sutra da ih mi konačno verifikujemo, promjenimo, donesemo ili ne donesemo. S obzirom da i tada je bilo različitih mišljenja, da li napraviti presjek i sve vratiti na nulti položaj, znači početi sa prijedlogom koji će neko pokretati kao stvarno tek započeta inicijativa. S obzirom da su naši prethodnici uložili mnogo truda, mnogo je tu rada uloženo i došlo se do toga da na zadnjim vratima, možda u zadnjem čitanju itd. ne budu usvojeni, bila bi šteta, ako su to kvalitetno urađeni zakoni da oni se vraćaju na nulti položaj pa da odatle kreću. Onda ćemo napraviti sami sebi medvjeđu uslugu da i vrijeme izgubimo i ne poštujemo rad svojih prethodnika. Ali istovremno uvijek mi stoji u glavi ona Špirićeva da vjerovatno u tim zakonima možda ima i nečega što bi mi promjenili, jer nisu ipak 100% isti ljudi sa istim idejama i istim obećanjima koji su dati, ali istovremeno imamo i obećanja i obaveze ove države po tim zakonima i oni se čekaju da ožive. Zato predlažem da svi pokrenuti zakoni i ostala akta koja su prošla zakonodavnu, odnosno nivo komisija da se vrate samo na komisije da oni to pregledaju i da sa komisijskog nivoa one startaju i dođu na ovaj nivo. Mislim da bi time mi skratili bar dio puta onim zakonima koji su tek u inicijativi bili itd. i nisu još došli ni do komisija i da sa komisija idu ubrzanim postupkom, dakle po članu 104. ubrzanim postupkom veći dio pa pregledamo i da ih vratimo u život i da o njima raspravljamo ovdje. Mislim da bi ovo bio ovako najpraktičniji prijedlog i zato ga predlažem ovom domu.
Zahvaljujem. Gospodin Zorić Vinko. Izvolite.
Ja bih samo htio ovdje kratko upitati evo članove Kolegija jesu li oni vodili o tome računa, ako mi prihvatimo ovakav zaključak obvezuje li to Dom naroda da to i za njih bude 51 važeći prijedlog? Ako nije onda mislim da to treba usuglasiti ovaj kolegij i onaj da nema potrebe uopće danas da se o tome izjašnjavamo.
Zahvaljujem gospodinu Zoriću. Ovaj dom ima svoj poslovnik Vinko samo da znate, jel i mi hoćemo da uredimo pitanje procedura o zakonima koji su bili u ovom domu. Dom naroda će uraditi prema svom poslovniku šta bude smatrao da treba da uradi. Mi mislimo da je ovo jedini mogući put jel. Ko dalje želi da govori? Gospođa Palavrić Seada.
Ovo što ću ja reći govori se glasanjem. Međutim, zaista ne vidim razloga za ovoliku raspravu, jer prijedlog Kolegija nema alternative. Naprosto je nema. Za sve institucije se nastavlja kontinuitet, a za zakone zastupnika koji više nisu u ovome domu daje se prilika da njihovi klubovi ili pojedinačni zastupnici odmah preuzmu te zakone i idu dalje u proceduru. I ja samo ono što mogu predložiti da pristupimo glasanju. Hvala lijepo.
Zahvaljujem Seada. Ko dalje želi da govori? Zaključujem raspravu. Prelazimo na izjašnjavanje. Stavljam Prijedlog zaključka Kolegija na glasanje? Ko je za? Hvala. Ko je protiv? Hvala vam. Uzdržanih? Rezultati su sljedeći. Ovako su službe izbrojale. 35 poslanika je tu. 19 je za – 6 protiv i 6 suzdržanih. To su rezultati. Opća većina postoji, po entitetima se izjašnjavamo. Ko je iz Federacije za? Jeste li izbrojali. Hvala vam. Ko je iz RS za? Zapišite ovdje. Dakle, rezultati su sljedeći: 24 iz Federacije BiH – iz Republike Srpske 2. Dakle, nema potrebne većine iz RS i tekst ide na usaglašavanje na Kolegij, zaključak, zapravo ide na usaglašavanje. Ja predlažem da napravimo pauzu od 30 minuta. Čekajte, ja predlažem. Ja ću staviti svoj prijedlog na glasanje. Meni je potrebna pauza 30 minuta ili 15 minuta. Ali, neki ljudi kažu, ja predlažem da se odmorimo 15 minuta, ali da nastavimo tačno za 15 minuta. Dajte Sekretarijat samo da obavijesti. [[PAUZA]] Prelazimo na 9. tačku dnevnog reda. Ad.9. Prijedlog zaključka kojim se oštro osuđuju od strane ovog doma kako zločin nad porodicom Anđelić, tako i drugi zločini i napadi na povratnike širom BiH 52 To je prijedlog kojeg je iznio gospodin Špirić i kojeg smo uvrstili kao 9. tačku dnevnog reda. Ja otvaram raspravu povodom ove tačke dnevnog reda. Ko želi da govori? Gospodin Špirić. Izvolite gosodine Špiriću.
Gospodo predsjedavajući, uvažene kolege poslanici, Ja sam, imajući u vidu prijedlog gospodina Lozančića da se u roku od 10 dana zakaže vanredno zasjedanje Predstavničkog vijeća Parlamentarne skupštine, posvećeno bezbjedonosnoj situaciji u BiH, mišljenja da Predstavničko vijeće treba da prihvati jedan zaključak u kome će osuditi ovo svirepo ubistvo i ovaj, rekao bih, neviđeni zločin i tražiti odgovornost na svim nivoima vlasti u BiH i o čemu bi Predstavničko vijeće trebalo da bude informisano najdalje u roku od 15 dana što bi moglo poslužiti kao dobar uvoz iza tog zasjedanja. Nisam zato, naravno, svjestan svega što se dogodilo i onoga što je bilo bolno i potresno za svakog normalnog čovjeka u BiH da sada ovaj zaključak razvodnjavamo na različite načine. Ja ću pročitati, naravno, pošto sam predlagač ove tačke dnevnog reda, zaključak kako mislim da bi trebao izgledati ovaj zaključak i ne sporim da drugi treba da utiču na njegovo dotjerivanje. Predstavničko vijeće Parlamentarne skupštine BiH najenergičnije osuđuje zločin, počinjen svirepim ubistvomporodice Anđelić u Kostajnici opština Konjic i zahtijeva pokretanje i utvrđivanje odgovornosti na svimnivoima vlasti o čemu će Predstavničko vijeće Parlamentarne skupštine biti informisano u roku od 15 dana. Ja mislim da bi to bio dovoljan zaključak da svi relevantni faktori na različitim nivoima vlasti poduzmu onaj nivo aktivnosti koji je u njihovoj nadležnosti a da nakon toga Parlamentarna skupština odradi dio posla u koji će biti iz njene nadležnosti jer će dobiti ministarstvo za bezbjednost pa će imati ingerencije da utiče na utvrđivanje različitih vrsta odgovornosti za ovakve i slične zločine, ako ih kojom nesrećom bude u BiH, a ja bih volio da ovo bude poslednji zločin u državi u kojoj živimo.
Dobro, zahvaljujem. Ko dalje želi da govori? Gospodin Selim Bešlagić. Izvolite.
Zločin koji se desio kod Konjica nije ništa manji, nije ništa veći od zločina koji su se počinili i počinjavaju nad ljudima koji se vraćaju i RS i u Federaciju. U ovom vremenu do zličina u Konjicu desilo se još niz zločina i, upravo, neka nam bude motiv, bolje rečeno slučaj koji se desio u Konjicu da osudimo, ne samo slučaj u Konjicu nego sve zločine koji su se desili u BiH sa zahtjevom da se ovj Parlamentarnoj skupštini, upravo dostavi ovaj izvještaj koji će biti šlagort za ovo što je rekao i gospodin Špirić. Govorim sa ovim podatkom što je, evo kažem i u Bosanskoj gdje je to, Dubici, desio se isti zločin. Molim vas, ne možemo reći da je samo zločin ubiti čovjeka, zločin je i protjerati ga sa njegovog ognjišta kad se vratio na to ognjište. Zato sam zamolio uz uvažavanje žrtava koje su, aposlutno, po meni, ja bih rekao zločin. Ja bih zamolio da ovaj parlament zauzme stav prema svim onim zločinima koji su počinjeni do sada u BiH. 53 Evo u ovom vremenu, od kada je konstituisan Parlament, mislim da bi to bilo korektno sa naše strane i sa ovim zahtjevom kojim je rečeno da ovo bude šlagort za raspravu, koji su, evo, podržali kad se bude raspravljalo na Parlamentu o ovim stvarima. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodinu Bešlagiću. Ko dalje želi da govori? Gospodin Belkić. Izvolite.
I Klub poslanika Stranke za BiH podržava, uz, naravno ovaj zaključak da ćemo održati vanrednu i posebnu sjednicu, ali mi sugerišemo da bi bilo dobro danas naznačiti koje sve segmente te izvještaje koje bismo mi trebali imati kao osnovu za raspravu u ukupnoj političko-bezbjedonosnoj situaciji da ima. Da li samo, šta znači samo, da li da se skoncentriše na ove nečuvene zločine koji se dešavaju protiv ljudi, života itd. ili neke druge segmente koji se dešavaju u BiH, kao što je pojava oštećenja budžeta, pranja novca, jer to sve direktno utiče na bezbjednosnu situaciju i čini bezbjednosnu situaciju države, uključujući i ovo nedozvoljene isporuke oružja, izvještaje itd., vezane za afere koje su potresale BiH. Dakle, trebali bi se dogovoriti, šta je to što taj izvještaj, odnosno koja je to podloga koja će biti za raspravu za ovu posebnu sjednicu o političko-bezbjedonosnoj situaciji. Mi sugerišemo da taj izvještaj obuhvati i ove segmente o kojima je danas ovdje govoreno, uz segment pranja novca, utaje poreza i ovih nedozvoljenih radnji, vezanih za oružje. Hvala.
Zahvaljujem. Ko dalje želi da govori? Gospođa Palavrić Seada.
Dopustite da u ime Kluba stranke demokratske akcije podržim zaključak osude nasilja nad povratnicima, onako kako ga je proširio gospodin Selim Bešlagić. Dakle, koji je, mislili smo kulminirao svirepim ubistvom porodice Anđelić. Međutim, koji se, evo nastavlja i u ovoj godini. Dakle, u tom smislu danas samo zaključak a kada je riječ o izvještaju koji smo podržali kao zastupnici, a koji je inicirao gospodin Niko Lozančić. Ja mislim da sa situacijom, sa sigurnosnom situacijom u kojoj se nalaze povratnici ne treba ama baš ništa miješati. Trebaju nam, dakle, nekoliko paralelnih izvještaja. Jedan o sigurnosnoj situaciji povratnika, o održivom povratku, drugi o ostalim stvarima, o korupciji, o pranju novca o nasilju, o trgovini ženama, dnecom itd. To je, zaista, nešto drugo. Ali, mislim da je poseban akcenat sada na sigurnosti povratnika. Dakle, u ime Kluba SDA ovakav zaključak podržavam.
Zahvaljujem gospođi Palavrić. Ko dalje želi da govori? Ako se više niko ne javlja za riječ i ja zaključujem raspravu i, evo, imajući u vidu ove različite prijedloge, odnosno nisu to različiti prijedlozi, sve su to isti prijedlozi. Dakle, sada ih treba sabrati. Ja sam rekao na početku rasprave, dakle, ja mislim da nema ni jednog poslanika ovdje niti bilo koga u ovoj sali ko neće osuditi zločin koji je učinjen nad porodicom Anđelić kao i sve druge zločine koji se čine nad povratnicima u BiH. Ja mislim da bi mi trebali najoštrije i najenergičnije, kao što je to predložio gospodin Špirić osudimo taj zločin nad porodicom Anđelić, ali, naravno i sve 54 druge zločine i napade na povratnike širom BiH i da zatražimo ove izvještaje o kojima se do sada govorilo, najenergičniju istragu, je li tako, od nadležnih državnih organa i da zatražimo potrebne izvještaje, koji su nam kao Parlamentu, odnosno Predstavničkom domu potrebni. Imajući, naravno, u vidu da ćemo mi o ovoj sveukupnoj problematici raspravljati na vanrednoj sjednici Predstavničkog doma i u tom kontekstu ja ovaj zaključak kako sam ga ja, dakle, prezentirao stavljam na izjašnjavanje. Izvolite.
Dame i gospodo, mislio sam da stvarno neće biti potrebe da intervenišem. Ja sam kao poslanik zatražio tačku dnevnog reda i definisao zaključak. Valjda je logično da se stavi taj zaključak na izjašnjavanje. Hoće li dobiti većinu ili neće, pitanje je poslanika. Ja ga mogu samo još jednom pročitati ako niste čuli, ali sam protiv toga da u ovoj nesretnoj državi, kada se desi tragedija, tražimo načina da obuhvatimo sve od smrti nekog tamo jagnjeta, gavrana do živog čovjeka. Dajte jednom, pa nije valjda da sad želimo, pretpostavljam da prvo to niko neće, ali ako će biti vanredna sjednica posvećena bezbjedonosnoj situaciji, onda nemojte da zaboravimo bilo šta što se desilo što pogoršava bezbjedonosnu situaciju. Nemojte danas samo 12 dana poslije stravičnog zločina da se neko u hodniku sjeti. Zato pozivan na ozbiljnost i trenutka i događaja. Hvala vam lijepa. Treba li da pročitam zaključak?
Ne treba. Pročitali ste jedanput.
Ja vas molim da se izjasnimo o zaključku. Ako neko hoće da proširuje i druge neke zaključke nisam protiv toga.
Možete zauzeti vaše mjesto. Molim vas lijepo, gospodine Špiriću, ubistvo Rabije Čaušević u Bosanskoj Dubici nije nikakvo razvodnjavanje i to je povratnik i njen život je jednako vrijedan kao i svi drugi životi u BiH i u tom kontekstu sam ja govorio i nisam htio da vam govorim kad ste upotrijebili termin razvodnjavanje da govorim bilo šta, ali evo sad da to kažem. U redu. Vi ste predložili zaključak onakav kako ste predložili. Ušao je u stenogram. Bio je i prijedlog, identičan prijedlog gospodina Selima Bešlagića i Seade Palavrić i ja ću staviti sve zaključke na glasanje. Stavljam Prijedlog zaključka gospodina Špirića na glasanje. Ko je za? Hvala vam lijepo. Ima li neko protiv? Ima li udzržanih? 36 za – 1 uzdržan. Dakle, zaključak je usvojen. Stavljam prijedlog zaključka gospodina Bešlagića, kojem se pridružila i gospođa Seada Palavrić a kojeg sam i ja na određen način istakao na izjašnjavanje. Ko je za? Razlika je samo u tome što ja u svom zaključku, odnosno gospodin Selim Bešlagić, Seada Palavrić, evo i ja u svom zaključku, osim zločina nad porodicama Anđelić 55 osuđujemo i sve druge zločine nad povratnicima u BiH i napade na povratnike. Ovaj zaključak uključuje i ono što smo izglasali po prijedlogu gospodina Špirića ali i sve druge. Ko je za? Obadva, da. Glasamo o zaključku gospodina Bešlagića, Seade Palavrić kojem sam se i ja pridružio. Hvala vam. Ima li ko protiv? Ima li uzdržanih? Konstatujem da smo sa 37 glasova za, bez glasova protiv i bez udržanih glasova usvojili i ovaj zaključak. Prelazimo na sljedeću tačku dnevnog reda. Ad.10. Prijedlog rezolucije, koju je podnio poslanik gospodin Zlatko Lagumdžija Prema Poslovniku gospodin Lagumdžija ima pravo da se obrati ovom parlamentu povodomovog prijedloga. Izvolite gospodine Lagumdžija.
Kolege predsjedavajući, dame i gospodo, cijenjene kolege i kolegice, Sasvim prirodno ja neću iskoristiti poslovničko pravo, kao što mi je rečeno da govorim 20 minuta o ovome, zato što uz ovu rezoluciju se može govoriti i nula minuta. Sve je savršeno jasno i o ovome se može govoriti dok ima života u čovjeku, tako da nema potrebe na taj način se ograničavati, ali sam dužan ovom prilikom samo, pošto ste svi dobili u pismenoj formi vrlo jasno i precizno rezoluciju, ja mogu samo da konstatujem, također, da u skladu sa ovim istim poslovnikom kojem vidim pročitali su da mogu 20 minuta da govorim o sljedećoj tački kaže da se amandmani mogu dostaviti predlagaču do, tokom sjednice. Ja do sada nisam dobio ni jedan amandman i zahvaljujem se kolegama na tome, kao što bih im se zahvalio da sam dobio, što govori u prilog tome da, vjerovatno u jednoj ovakvoj rezoluciji ne bi trebalo da bude nikakvog spora među nama, jer ona ne sadrži ništa novo, ništa što ovaj parlament do sada nije usvojio u ovoj ili onoj formi. Da vas podsjetim, mi smo prijemom u Vijeće Evrope, prihvatili ispred ovog parlamenta jednoglasno, istina u drugom sazivu, ali u tome su učestvovali svi čelnici oba entiteta i BiH odgovarajuće postprijemne uslove u kojima je, upravo, sadržano vrlo jasno i precizno ovo o čemu se ovdje u ovoj rezoluciji govori. Također, ugovor o stabilizaciji pridruživanja koji je pred nama će sadržati još detaljnije, da tako kažem naznake onoga što ovdje stoji. Da vas podsjetim, mi smo od Evropske komisije, odnosno od Evropske Unije, prije nekoliko godina dobili tzv Mapu puta, koju smo već zaboravili zato što je ona konstatovano da je u potpunosti ispunjena, odnosno ispunjena je u nekim tačkama u velikoj mjeri. Jedna od tačaka u kojoj je, istina bilo po mjeri se tiče, upravo, tiče onoga što tretira ova rezolucija. Dakle, ništa novo pred nama se, praktično, ne nalazi. Međutim, imajući u vidu da ovih dana su dosta aktivne i intenzivne radnje pojedinih međunarodnih institucija, koje se bave ovom problematikom i već se vidi da u narednih mjesec – dva dana pred nama su neki rokovi koji se sada već naziru. Da vas podsjetim za one koji to prate znaju da 31.03. o.g. je jedan od datuma kada će se podvlačiti računi u čitavom regionu, u Hrvatskoj u BiH, u Srbiji i Crnoj Gori, odnosno Jugoslaviji, kada će SAD i 56 Evropska Unija, zatim Međunarodni sud u Hagu, da izvrši određenu reviziju, da vas podsjetim da vidi šta se dešava sa 25 ljudi koji se nalaze na potjernicama a koje još nisu isporučene Hagu i za koje se terete ove države. To vrlo lako može značiti da će odgovarajuća pomoć koja slijedi iz toga reformskim programima o kojima se svi zalažemo biti dovedena u pitanje. Dakle, mi danas na određen način ovim ne bi uradili ništa drugo, nego poslali kao Parlament jedan akt političke volje i pokazali da, zaista, naša zaklinjanja u reformi, u dokument «Pravda» pa samo mogu reći «Posao i pravda», jer dokument «Posao» direktno zavisi od toga koliko strani investitori ovu zemlju budu vidjeli kao zemlju političke stabilnosti a oni će direktno vidjeti kao zemlju političke stabilnosti ukoliko se tamni oblaci iz Haga ne budu nad nama nadvijali na način na koji je to sada slučaj. Ovo bi na određen način bila poruka i Vijeću ministara u novom sazivu, gospodinu Terziću, Ivaniću, Čolaku, Mijatoviću, govorim o ljudima koji bi trebali da vode resor Ministarstva pravde, spoljnih poslova, sigurnosti Vijeća ministara, da na određen način sa jednom laganijom atmosferom se prirpeme za sljedeću sjednicu Parlamenta, kada bi mogli da kažemo da postoji u Parlamentarnoj skupštini BiH puni konsenzus o stvarima koje su ovdje navedene i u krajnjem slučaju i to sam dužan reći, mislim da bi jako dobro bilo da u kontekstu nekih izjava koje su u posljednih dana davane, da vrlo jasno damo do znanja, kao Parlamentarna skupština kao Parlament da, bezobzira koji zločin se počini i u čije ime i na koji način kao što smo kod maloprijašnje tačke dnevnog reda to rekli da svaki zločin je zločin, koji treba da bude sankcioniran od strane nadležnih institucija, kao zločin, koji pored žrtve ima i zločin sa imenom i prezimenom i time završavam ovo prigodno izlaganje. Samo da vas podsjetim, ja sam '96. u prvom sazivu posdejtonskog parlamenta, predložio jedan zakon o saradnji sa Sudom u Hagu. Navršilo se od tada skoro šest godina kako sam taj zakon predložio, istina tada u Zemaljskom muzeju i taj zakon je odbojenj jednoglasno '96. '98. sam ponovo probao, nije uspjelo. 2000. godine se odmaklo toliko što je i Narodna Skupština RS usvojila odgovarajući zakon i mi sad, praktično, pored ustavne obaveze koja je vrlo jasno i precizno definisana u Dejtonu, pored zakona koje je Federacija usvojila o saradnji sa Hagom još '97. i Republika Srpska 2001. godine, stvorile su se pretpostavke da kažemo da postoji među nama puna saglasnost oko toga da proces denacifikaicje BiH, mora biti okončan na pravi način. Kad sam rekao denacifikacije, ne mislim na nacionalne stranke ili na nacionalno pitanje, nego mislim da fašizam, koji je, ipak, nešto što je imanentno na ovim prostorima u nekoj maloj formi dok je malo, dok se parlamenti protiv toga bore dobro je. Kad se parlamenti pred tim ponašaju kao da ne postoji prestaje biti dobro. Ja vjerujem da je ovaj parlament, parlament koji će dati dodatni zamah u procesu denacifikacije BiH u putnom smislu te riječi i ako prihvatimo ovo kao političku poruku, vjerujem da će nam sljeća sjednica Parlamenta kad budemo raspravljali po tački koju smo maloprije usvojili biti mnogo, mnogo jednostavnija.
Zahvaljujem gospodinu Lagumdžiji. Ko dalje želi da govori? Ako se niko ne javlja za riječ, gospodin Nikola Špirić. Izvolite.
Gospodo predsjedavajući, cijenjene kolege poslanici, naizgred kratka rezolucija, malo bolje za raspravu ili mnogo straha od rasprave. Problem koji opterećuje Bosnu i Hercegovinu je tačno pitanje ratnih zločina i ratnih zločinaca i otuda izvjesno nezadovoljstvo najviših funkcionera haškog Tribunala, vezano za saradnju sa Hagomi kada su u pitanju vlasti SR 57 Jugoslavije i Hrvatske pa i BiH, otuda i najava najviših funkcionera koji kažu da će posjetiti Beograd, Zagreb, Sarajevo i Banja Luku i to bi trebao biti jasan indikator i nama u Parlamentu da bismo se morali ozbiljnije pozabaviti svim onim što se dešavalo u BiH, samo ja nisam siguran da li postoji još uvijek spremnost za jasan dijalog, da sve ono što se izgovori ne bude okušaj krivog tumačenja, iskrivljivanja istorije, a ne možemo pojedincima uzeti pravo da imaju lični osjećaj svega onoga što se u ovoj državi i šire dešavalo, ako su bili barem živi sudionici i svjedoci onoga što se dešavalo. Zato bih ja volio i zato sam danas rekao da treba iskoristiti poslovničke mogućnosti da tačka, ova tačka dnevnog reda ugleda svjetlost dana, ali bi meni za glasanje ili za moj lični stav, vezano za ovakve i slične rezolucije, ja mislim da neće biti posljednja, bilo draže da imamo ovdje spisak ili da imamo mogućnost, da imamo kao najodgovorniji ljudi u BiH koji žele otvoreno da popričaju ili da progovore o ovim problemima, imamo zapečaćene i otpečaćene optužnice, da znamo o kome se to govori da Karadžić i Mladić ne budu stalnom galamom, galamom naravno pod navodnicima, zabrana da bi se pričalo o ostalim zločinima, odnosno da bi se ostali zločini, koji su se dešavali u BiH stavljali u zapećak ili na margine. Majci koja je izgubila dijete, bez obzira kojem narodu pripada, sestri koja je izgubila brata, opet, bez obzira iz kojeg naroda dolazi, najveći je zločinac onaj za kog zna ime i prezime da je to uradio. Priča o velikim i malim zločincima je politizacija je politizacija ratnih zločina koji su se neminovno dešavali u BiH i, zato ću ja iskoristiti, naravno, poslovničku mogućnost i ako je kolega Lagumdžija rekao da mu nisu stigli amandmani da predložim jedan kratak amandman i bio bih spreman da glasam u tom slučaju za rezoluciju, a on se odnosi na tačku 2. koja, opet može biti problem spora, hoće li rezolucija proći ili neće, a ja predlažem da ona glasi: Obavezuje se Vijeće ministara BiH da koordinira ukupnu saradnju sa ... imajući u vidu da je hapšenje Radovana Karadžića i Ratka Mladića ali i Izetbegovića i ostalih osumnjičenih prioritetan zadatak svih vlasti u BiH. Ostali tekst rezolucije, što se mene tiče, zadovoljava. Ja vas molim, dakle, ovo je trenutak, zato sam rekao, naizgled kratak tekst, koji će izazvati različite rasprave, ali ovo ako mene pitate je moj osjećaj za amandmanom. Nisam želio nikog da pozovem na polemiku, ni da povrijedim bilo koga ne pada mi napamet. Svi ćemo svojim izjašnjavanjem se jasno odrediti prema tekstu ove rezolucije. Hvala vam lijepa.
Gospođa Seada Palavrić je tražila riječ. Izvolite. Ona ima intervenciju. Je li to intervencija ili je diskusija. Intervenicja, to sam shvatio.
Prva intervencija je na izlaganje gospodina Špirića, koji u istu ravan stavlja gospodu Radovana Karadžića i Ratka Mladića, koji su optuženici Haškog tribunala sa Alijom Izetbegovićem i pokušava ih svu trojicu nazvati osumnjičenima. Dakle, ta trojica ljudi se nikako ne mogu izjednačavati, ako ni zbog čega, ono zbog stava Haškog tribunala. Druga intervencija, kad sam već izašla predlagaču, u tački 3. on kaže svi ratni zločinci. Po mom mišljenju ratni zločinac je za koga je utvrđeno da je počinio ratni zločin, da ga je Haški tribunal osudio zato i on je ratni zločinac a svi drugi su ili optuženici za ratne zločine, pa mislim da bi iz ovog parlamenta dokumenta koji ide, onda on u tački 3. mora glasiti, svi optuženici za ratne zloine moraju biti privedeni pravdi. Toliko. 58
Dame i gospodo, ja sam, aposlutno, spreman za raspravu i nema tačke dnevnog reda koja se tiče BiH o kojoj ja neću da učestvjem. Ali, molim vas, rekao sam pravo je svakog od nas da nosi dio osjećaja. Neko će biti zločinac neko će biti heroj narodni, neko će biti junak, ali svaki narod potražuje svoje žrtve. To je tragedija ove zemlje. SVe ono što se dešavalo vratilo nas je stotine godina unazad i moramo biti svjesni toga. Ja vas pitam kako je moguće, sad opet otvaram pitanje da se u rezoluciji ne nalazi imena kreatora zločina u Dobrovoljačkoj, a vi znate, bili smo svjedoci, ja sam živio u ovom gradu. Ne postoji ličnost ili čovjek kojeg ne mogu da gledam dignutog čela, kako je moguće da se za kolonu djece od 18 godina, na Brčanskoj Malti ne pomene barem, evo hajde da ne znamo ime, ali da pomenemo to. Pa je li mislite da ćemo se rezolucijama ovako ganjajući u krug riješiti neke stvari. Zato hoću da učestvujem u svakoj temi koja je problem države. I nisam zato da stavljamo rezolucije oko kojih ćemo ili čuti ili nećemo smoći snage ili podapinjati jedni drugima. Nisu ovo jednostavni problemi. Ja sam zato da, ako imamo političke volje da o svemu razgovaramo, sve dotle dok jedni svoje pod navodnicima nacionalne heroje budu proglašavali junacija a od drugih tražiti da proglašavaju zločincima a ni za jedne ni za druge imate ... dakle, optužnice i volio bih da imam zapečaćene i otpečaćene haške, da bih mogao poimenično da govorim da ne nagađam. Ali, moj je osjećaj gospodo, zarad politike koja je vođena ovdje ili ondje, ja ne sporim da ljudi imaju osjećaj da su Srbi radili zločine, da su činili zločine, kao što ne mogu ni drugi da spore. Pa ovdje da nije bilo dobrih ljudi u ovoj državi, pitanje je bi li iko preživio to što se dešavalo. Jesu li svi predstavnici naroda, koji su se dogovorili da će zajedno vršiti vlast, spremni izvesti svoje pod navodnicima junake pred Sud pravde. Ako nisu, nemojte da pravimo cirkus. Nemojte da povređujemo one a desetine ih je hiljada koji potražuju i još uvijek ne znaju šta im je sda djecom. Jesmo li spremni ili nismo. Ja jesam spreman govoriti. Ali, to nije dovoljno ako nema većine. Vidjet ćemo i danas ima li je. Ne treba, naravno žuriti. Dakle, ja vas molim.
Vi ste imali intervenciju.
Da, intervenciju. Hvala vam lijepa.
Čekajte samo malo Selime, gospodin Novaković se javio za riječ, nakon toga gospodin Selim Bešlagić, pa nakon toga gospodin Munib Jusufović, pa Đurković Jelina i Ćeman Mirsad.
Kolege poslanici, namjerno se obraćam svima kao kolegama a ne posebno kao predsjedavajućim i ne gostima. Naime, dugo sam razmišljao zbog čega je ova rezolucija predložena, ako je već sve viđeno i sve prihvaćeno, kao što reče rpedlagač i ako ovih dana teku aktivnosti na koje mi ovdje ne možemo uticati i t eći će, bez obzira prihvatili mi ovu rezoluciju ili ne prihvatili. Onda sam ja stvarno razmišljao šta će nam ova rezolucija? Zbog čega je predlagač odlučio da se na ovaj korak, da preldoži rezoluciju8. Potpuno svjestan kao 59 što je i sam rekao ovoga što sam ja rekao prije toga. Pa sam ja izvukao jednostavan zaključak, da gospodin Lagumdžija ima nasušnu potrebu da odgovornost za ono što nije uradio u prethodne dvije godine prenese na one koji dolaze i to je tako. Sviđalo se to nekome ili ne sviđalo. Način na koji to se pokušava nije dobar i to je problem. To je problem svih nas ovdje. Naravno da pri tome ni u kom slučaju ne mislim sa ove govornice, u ime Kluba i u svoje ime, znači kao poslanika štititi bilo či zločin i molio bih da se tako i ne shvati kad ovog ovorim. Nadam se da me se neće na takav način shvatiti, ali isto tako nisam spreman i ne mislim da rezolucijama trebamo zauzimati stavove za ono što je zakonom ili međunarodnim aktima propisano. Ja znam kad su u Republici Srpskoj usvajali Zakon o saradnji sa Haškim tribunalom da su gospoda ih međunrodne zajednice, odnosno međunarodni zvaničnici rekli, da taj zakon uopšte njima nije važan da on njima ne treba da će oni sa ili bez tog zakona raditi ono što je predviđeno međunarodnim aktom. Kako sad zakon nije važan a nama je rezolucija toliko važna. A odmah da kažem da je Srpska demokratska stranka svoj stav prema tom pitanju dala u Nrodnoj skupštini glasajući za Zakon o saradnji. Zbog toga, mislim da nije potrebno donositi rezolucije tamo gdje je potpuno jasan zakon ili gdje su potpuno jasni stavovi međunarodnih institucija. Iz ovog razloga, a i iz ovih maloprije nekoliko polemika je jasno vidljivo da je naš prijedlog da rezolucija ide na komisiju imao i te kako smisla. Naime, da bi ta pitanja koja će se ovdje otvoriti, otvorili na komisiji i izdefinisali nešto što je ovdje moglo da se prihvati kao jedna oz biljna rezolucija, a ne kao jedna priča, koja, nažalost, nebi imala i neće imati za rezultat ništa nova kao što je rekao i sam predlagač. Nego potpuno isto. Očito je da nismo naišli na podršku, da to ide na komisiju i zato jeste rezultat ovakav kakav jeste, odnosno zato ulazimo u raspravu iz koje ja, bojim se nećemo lako sad izaći i to je, vjerujte, veliki problem svih nas. Znači i onih koji su predložili i onih koji podržavaju i onih koji misle da rezolucijom to pitanje se može ili ne moež riješiti. Da je rezolucija pisana na način i sa razlogom koji sam već rekao, govori i član 3. rezolucije, koji najedan krajnje nejasan način definiše neka pitanja, kao što je pitanje, recimo, podrške,odnosno sakrivanja iza podrške naroda itd. Ako je to rezultat gospodo izjave Visokog predstavnika, je li mi rezolucijom treba da to pitanje osudimo. Ako treba onda kažemo osuđujemo izjavu Visokog predstavnika ili izjašnjavamo se prema izjavi Visokog predstavnika. Ja nisam nigdje čuo ovu konstataciju do sada ni od koga zvanično ni ovdje u prethodne dvije godine, niti sam čuo u Republici Srpskoj od bilo kog zvaničnika. Zbog toga, iz navedenih razloga, mi nismo da se rezolucija razmatra na ovakav način. I zbog toga mislim, ponavljam, ušli smo u sasvim pogrešnu poziciju ne prihvatanjem da se rezolucija da na komisiju. Ja se nadam da još nije kasno da se iz ovog svega, uslovno, pod navodnim znacima rečeno, izvuče, odnosno da još uvijek nije kasno da ova rezolucija ima rezultat a ne jedno politikanstvo kakvo izgleda da bi moglo biti. Hvala.
Zahvaljujem. Gospodin Bešlagić. Nakon toga sam rekao gospodin Jusufović pa vi Đurković, pa gospodin Ćeman. 60
Pošto prozvan od gospodina Špirića, jer ja sam Selim Bešlagić načelnik općine Tuzla, koja je '92. godine uspješno organizovala odbranu teritorije BiH i građana BiH. Apsolutno se slažem s njim u jednom, da se tačka 3. treba preformulisati «svi optuženi za ratne zločine». Onog momenta kada zvanično, ovdje dajem izjavu, kada zvanično bude podignuta optuižnica za Selima Bešlagića i one koji su učestvovali u odbrani Tuzle, biću spreman da odem na svaki sud pa to bio i u Republici Srpskom, ali to mora potvrditi Hag. To je pod jedan. Pod dva. Ovdje ne vidim, uopšte, nikakau ... da se pod tačkom 2. nađe Alija Izetbegović. On se može naći pod tačkom 3. ako bude dignuta optužnica, ja se, aposlutno, sa vama slažem. Prema tome, ovo je rezolucija jasna i definitivna, uz jednu napomenu. Upravo, vi ste sada gospodine prethodnik, ja se izvinjavam što nisam zapamtio sada prezime trenutačno, zato što sam pod određenim opsesijom, odnosno presijom, kako hoćete, ali upravo izjava Visokog predstavnika, da će Radovan Karadžić biti uhvaćen kada se srpski narod odrekne njega. Ja mislim da ova rezolucija, treba upravo srpskom narodu a ne treba nama Bošnjacima.
Zahvaljujem. Gospodin Jusufović. Šta imate vi. Pa ne možete Nikola na svaku diskusiju replicirati. Dajte molim vas vrlo kratko, u skladu sa Poslovnikom.
Kad sam pomenuo Brčansku Maltu, nisam pomenuo gospodina Bešlagića. Dakle, nisam pomenuo gospodina Bešlagića, nego sam rekao da, možda se Tuzla uspješno odbranila, ili uspješno branila, ali početak i ubistvo 300 do 500 mladih momaka nije odbrana Tuzle nego zločin u Tuzli. Ko je vršio zločin i da li ga je bilo vjerovatno će neki meritorni organi to da utvrde. Eto, u tom smislu sam samo htio da kažem, nisam pomenuo ime gospodina Bešlagića, ni znam ko je vršio kakvu fufnkciju, ali znam da ubistvo toliko mladih momaka koji nisu krivi ni kreirali rat, koji su napuštali kolonu koji su pobijeni u Tuzli je zločin. Hvala vam lijepa.
Novakoviću, replika isto je li? Dobro, pa onda se vi pripremite na odgovor na repliku.
Ja ću replicirati kratko gospodinu Bešlagiću, pošto očito on potvrdio je potvrdio ono što sam rekao da je ova rezolucija rezultat izjave Visokog predstavnika. Ako jeste tako, onda gospodo mi ćemo podržati rezoluciju kojom se osuđuje izjava Visokog predstavnika. Ako Visoki predstavnik želi dobro srpskom narodu neka se izvine. Ako je to tako gospodo kao što vi kažete, ali ja sumnjam u vašu iskrenost da je to tako i da je to motiv. U tome je problem. Dakle, nikakav problemk. Preformulišimo rezoluciju i mi ćemo je prihvatiti ako je to motiv, i ponavljam, da smo to htjeli imali smo komisiju sve smo tomogli uraditi. Nažalost, nismo htjeli. 61
Gospodin Bešlagić odgovor na repliku a onda je, koliko ja mogu da pratim Jusufović Munib.
Ja moram gospodinu Špiriću odgovoriti. Gospodine Špirić, broj pokolja na Brčanskoj Malti se kreće oko 100 do 120. Broj koji vi navodite trebate tražiti razliku i tražiti od JNA na vukovarskom ratištu, jer su to momci koji su, upravo slati preko JNA na vukovarsko bojište. Prema tome, apsolutno se sa vama slažem da se otvori postupak, proces koji će dokazati tačno koliko je poginulih, tačno da se kaže, identifikuje i da se jednostavno ta knjiga jednom privede kraju i da svi oni koji su počinili zločin, ako je zločin napravljen odgovaraju. Prema tome, ne bježim od toga, jer je to jedini način gdje ćemo ja i vi skupa moći da hodamo po čitavoj BiH. To je činjenica koju ja kao poslanik u ovom parlamentu zagovaram. Znači, tražimo da se otvori svaka knjiga, ne želeći, uopšte, da ovaj parlament kočimo sa radom u napretku BiH i zato smatram da je potrebno, možda otvoriti, možda ne danas, ali da je potrebno otvoriti ovako jednu raspravu i donijeti zaključak šta je to dužno sudstvo da radi u BiH da bi dokazali i pokazali šta se desilo u BiH. Prema tome, aposlutno svi koji su počinili ratni zločin moraju odgovarati. Ako se u tome slažemo, ne vidim nikakvog razloga da se ja i vi konfrontiramo u ovim stvrima.
Dobro. Gospodin Jusufović ima riječ. Izvolite.
Gospodine predsjedavjaući, kolege poslanici, čini mi se da nema pitanje, koje na određen način ne može dobiti nekakvu političku dimenziju i političke primjese. Nekom drugom prilikom ja ne bih bježao i od ovih više analitičkih pitanja, pa krenuti što Selim kaže od Tuzle ovo i ono, ali bojim se da kolega Špirić je vješto pomiješao jabuke i kruške, nije da on to ne zna, to je namjerno uradio, da bi unijevši emocije, kasnije kod nekih se javljala da li ima iskrenosti, da li neiskrenost, i šta su motivi podnosioca prijave itd. to su sve kategorije koje na odrešen nain nisu danas relevantne. Čini mi se da je najkorektnije objašnjenje i, upravo, odgovor kolegi Špiriću ovaj što je naša kolegica Seada, to je u stvari pravni odgovor. Međutim, vješto ubacivanje u kategoriju optuženih zajedno sa Karadžićem i Mladićem, osumnjičenim po nečim kriterijima, to je, apsolutno pravno nekorektno. Ako ćemo baratati nekim činjenicama, onda hajmo ono što je poznato, jer u drugom slučaju pojvljujemo se u ulozi i tužioca i sudija i odmah izričemo i presude. Ovdje ja slušam te osumnjićeni, te osumnjičeni. Ja spadam u kategoriju koji sam osuđen na 15 godina u Bijeljeni, bez ikakvih dokaza, jednostavno izrekli mi 15 godina kao ratni zločinac, zato što sam bio na čelu bošnjačkog naroda u odbrani prostora u Brčkom. Pravo da vam kažem, niti me ikad interesovalo niti da se žalim ni bilo šta. Poslije je ta presuda poništena iza '96. godine i smatrali su da treba da se žalim. Nisam smatrao taj sud relevantnim niti sam htio da se žalim i da mijenjam bilo šta, jednostavno tako, ali o tome ne treba govoriti. Sada su druge institucije u toku. Relevantnost nekakvih prvnih stanja ili kvalifikacija da je Haški tribunal i on je tačno rekao. Ja slobodno i glasno bih izgovorio, ukoliko se, evo Selim reče pod tačkom 3. da se, eventualno bi mogao ili ako bi se našao Alija Izetbegović. Evo ja govorim, ako bi bio, ali sa takvom kvlifikacijom optužen kao što je da se nađe i pod tačkom 2. samo što je to meni neuporedivo. Dobro, dozvolimo da je to i čisto i unutrašnje stanje, moj unutrašnji osjećaj ali 62 nema ni pravne podloge. Ja bih sasvim glasno i jasno tražio i izgovorio ime Alije Izetbegovića da je optužen, da sve institucije i svi organi se trebaju pozabaviti, da ga uhapse i predaju, ali nisam čuo od vas ni od jednog kad kažem od kolega iz reda srpskog naroda, interesantno je to, možda pravite veliku grešku što vi, ovdje, ipak, individualno određeno i pomenuto dva imena koja su vrlo jasna, pa na kraju krajeva na toj optužnici, valjda niste ćoravi ni vi ni djeca da stoji pet miliona dolara. To vi znate šta stoji na tim optužnicama. Prema tome, nije ni to džaba stavljeno. Međutim, njima nesmije niko prejudicirati da kaže jesu li krivi, oni jesu optuženi od strane haškog tužioca, ali nije im još presuđeno. Do duše, ja se nadam da hoće i treba, da bi na kraju krajeva taj kompleks krivice bio skinut na određen način sa jednog naroda, jer treba individualno posmatrati a ne generalno. A, ovo šta je motiv, pa to je najbolje pitati gospodina Lagumdžiju ša je njegov motiv bio da podnese ovakvu rezoluciju. Ja u njoj ne vidim ništa sporno, ali ako se hoće o motivu razgovarati, onda motiv može biti otvoren, sakriven itd. Moguće je da ste u pravu i vi, koji smatrate da gospodin Lagumdžija da je nešto htio da politizira, ali ako govorimo o samom tekstu, moguće da je ovu tačku 3. čak vidi se od prilike i ja pretpostavljam da je ono što je nekolicina rekla i trebo je to malo jasnije izraziti i sad je, evo, čini mi se kolega Novaković to dopunio. Ja sam to shvatio kao amandman na ovu tačku 3. kolege Novakovića da on smatra i evo o tome možemo glasati. Čini mi se da ćemo tu se negdje se i naći, da je gospodin Eždaun, Visoki predstavnik sa svojom izjavom kakvu je dao, ako je dao. To što ste vi rekli kolega Novakoviću. Prema tome, ima već na određen način evo i dopuna, ali stvarno jabuke i kruške miješati, posebno kolega Špirić to vrlo dobro zna, jer to on nije naivno, nikad nema u njega naivnih stvari. Ali mi se čini da su izbori tek zvršeni, pa na kraju krajeva, nemam razloga da je to možda mjesec dana – dva pred izbore, hajde i ja bih nekako drugačije. Međutim, stvarno sad treba unijeti pravno relevantne kvliafikacije, a ne nekakve emocije itd.
Dobro. Na redu je gospođa Đurković. Neka se pripremi gospodin Ćeman.
Ja spadam u lošije obaviještene. Moram da vas obavijestim da nemam dokumenta «Posao i pravda i obrazovanje». Prema tome, naprosto ne mogu ni o ovim tačkama kompetentno ni donositi svoj sud, ali iz ovih razgovora i govora, koji su se ovdje čuli, ja mogu da, naprosto da kažem, po svom osjećanju, hajde da kažem političkom osjećanju, koliko ga ja imam dvije stvari. Prva je koju sam stekla, ne samo na osnovu praćenja do sada iz štampe i zbivanja u BiH, nego i na ovoj današnjoj našoj sesiji, pa recimo povodom ovog Lozančićevog izlaganja. Dakle, čim se u Federaciji pojavi neki problem, pa ovako još i žarkast, onda odmah se gleda u RS a šta je to tamo problematično da to izvučemo kao crvenu krpu pa da prekrijemo ovaj problem, a pošto su Karadžić i Mladić uvijek ta crvena krpa dobro došla, onda uvijek njima pokrivamo taj problem. I, druga, pogotovo ovaj u trećem dijelu, treća tačka iza podrške naroda, to je žestok, neka reakcija gospodina Lagumdžije, pa ne mogu ja da učestvujem kao član parlamentarac u malom ratu Lagumdžijinom protiv Eždauna i neću to. 63 Prema tome, za mene iz svih ovih razloga, ja sam opredijelila i svoj odnos prema ovoj rezoluciji i bolje je bilo da je ovo išlo na komisiju pa da se tamo stvarno raspravi, da jednom počnemo, zaista, bez ovog, hajde da izazivamo tenzije ljudi pa i mi imamo svoje neke, pa imamo i mi valjda neki svoj stav prema onome šta nam se dešavalo. Pa ne mislite, valjda da nije bilo zličina nad srpskim narodom, hajte molim vas, ali ja neću danas o tome raspravljam, ne bih, jer ovo, dakle, prvo nisam dobila ove papire i ne znam pravda i posao, posao i pravda i ne znam u koju svrhu su, pogotovo druga tačka je tu bitna, ne znam, ali evo iz ovog mog, mojih utisaka ovo je bio nekakav stav. Prema tome, ja predlažem ili da ide na komisiju pa da ovo sve, već smo po prilično umorni, pa da, ne mora se odgoditi, ne mora se skinuti s dnevnog reda pa da ide tamo da se fino rasčisti da se vidi šta je šta i da ja stignem da pročitam ova dokumenta a da mi se u međuvremenu dostave, da ja mogu da rspravljam o ovome i da onda tek konačno kažem šta je šta ovdje po mom shvatanju ili da, ako ćete danas glasati ja sam opredjeljena kako ću glasati. Toliko.
Gospodin Ćeman, a nek se pripremi gospodin Muratović Hasan.
Kolegice i kolege, predlagač naš kolega gospodin Lagumdžija, dakle, predlagač ove rezolucije se u tekstu u uvodnim napomenama pozvao na član 121. Poslovnika. Ovdje je bilo pokušaja da se educira kad je o Poslovniku riječ, a ja neću educirati, nego ću samo podsjetiti, a član 121. u prvoj svojoj tačci ili stavu kaže da se rezolucijom može izraziti stav o relevantnim političkim pitanjima, socijalnim problemima itd. da dalje ne čitam. Ja, dakle, ovo razumijevam kao procjenu našeg kolege da ima potrebe u ovom pitanju još jedanput skrenuti, ukazati, skrenuti pažnju i ukazati na značaj i potrebu angažovanja i ove institucije i svih drugih što, po mom sudu, neovisno šta bile namjere kolege Lagumdžije, po meni nije sporno, jer smatram da uvijek iznova ima potrebe da ne samo ovaj dom nego i druge relevantne institucije BiH, njenih entiteta itd. izraze svoj stav po važnim pitanjima. Ovo je nesporno važno pitanje, jer se nastojanja kako Međunarodnog suda, tako i određenih relevantnih organa u BiH i u njenim entitetima ne pokazuju uvijek djelotvornim i zato im treba dati, ako hoćete i političku potporu. Naravno, da je pitanje i ne znam sad opet da li po Poslovniku isključivo njegova kompetencija, ali kolega Lagumdžija će svakako, očekujem odrediti se i o amandmanima koji su se čuli. Neke opaske koje su moji prethodnici kazali, posebno gospođa Palavrić i gospodin Jusufović, gotovo da su učinile suvišnim moje obraćanje, jer su ukazali na pravnu dimenziju ovog pitanja, odnosno pravnu dimenziju nekih prije toga izrečenih amandmana na ovu rezoluciju i u istinu pravnički razmišljajući a dozvolite da, ipak, treba respektovati pravnu struku, mada nisu svi uvijek vrhunski stručnjaci za tu oblast ni oni koji su prethodno završili neka pravna, neke pravne škole. Naime, imajući u vidu da je bilo prijedloga koji su umjesto abecede u postupanju pred Međunarodnim sudom, a to je da se može zahtijevati i upotrebljavati kvalifikacija optuženih, nemojmo unositi, dakle, ovdje one kategorije koje s aspekta elementarnih pravnih znanja ne bi trebale biti sadržane niti u političkim dokumentima, kakva je ova rezolucija. To je, dakle, moj komentar na amandman na tačku 2. koji je iznio gospodin Špirić da ne ulazim u neke druge potrebne elaboracije. 64 Što se tiče tačke 3. u istinu smatram sasvim korektnom i pravno na pravu zasnovanom opaskom i prijedlogom da se umjesto riječi ratni zločinci, upotrijebi, također bolji pravni izraz npr. optuženi za ratne zločine itd., jer ni tada se ne bi prejudiciralo ono što se u pravu nikada ne smije zanemariti a to je da postoji razlika između optuženog i ratnog zločinca ili optuženog i uopće za bilo koje krivično djelo i osuđenog. Naravno, biloje dobrih opski u daljni sadržaj i nejasnoće, odnosno bar mogućnost vrlo ekstenzivnog i nejasnoga razumijevanja i tumačenja tačke 3. ali, evo, ja sam se usredsredio samo na ovo što sam rekao. Hvala lijepa.
Gospodin Hasan Muratović a neka se pripremi gospodin Sead Avdić.
Poštovani predsjedavajući, poštovane kolegice i kolege, ja vjerujem da neću doprinijeti rezultatu glasanja oko rezolucije, ali htio bih da doprinesem našem radu. Ja sam 1994. godine na jednom parlamentu a kasnije u jednom intervju na televiziji kojeg čuvam rekao da normalan čovjek ne može. Prema tome, samo budala može misliti da će moći trajno ostati na tuđoj imovini i mnogi su tada diskutovali iza mene, misleći da nisam u pravu, mislim da je danas svakom jasno da će svako ko je na tuđoj imovini, primjenom ovog što se sada radi uporno morati da napusti tuđu imovinu i da će svako doći do svoje imovine. Danas želim da vam kažem da isto tako mislim da ni jedan normalan čovjek ne može ustatiu odbranu ničega što je upereno protiv optuženih ili osumljičenih ratnih zločinaca, a pogotovo ne može ako se suprotstavi bilo kakvoj ideji da se pojača napor da se optuženi ratni zločinci Radovan Karadžić i Mladić uhapse. Dakle, to nije vjerujte mi, aposlutno politički. Ne može biti profitabilno. Dapače, apsolutno je, nije za normalno političko mišljenje. Dakle, nikad i nikad nije suvišno tražiti privođenje osumnjičenih i optuženih ratnih zločina pred lice pravde. Pošto smo mi novi saziv Parlamenta, dobro je da se mi izjasnimo da još jednom potvrdimo našu opredjeljenost zato i zato smatram da je ovaj prijedlog rezolucije ispravan. Hvala.
Gospodin Avdić Sead a neka se pripremi gospodin Jozo Križanović.
Dame i gospodo poslanici, također, želim reći nekoliko riječi pa i čitav tok današnje sjednice, jednostavno išao je kao ovako jednom, objektivno, rečeno zaoštravanje odnosa u samom Predstavničkom domu Parlamentarne skupštine BiH i, praktično, pretvaranja ovog parlamenta u sudnicu što je van svake pameti. Ja bih molio predsjedavajućeg da ne dozvoli takav tok događaja i da u tom kontekstu se u cjelosti i ponašamo. Također, sticati politički profit na falsicifiranju istorijskih činjenica u cilju nekog političkog profita i ne znam ni ja dokazivanja pred svojim biračima za mene su nesmisleni potezi i promašene političke investicije. Ja ću samo kratko reći ono što me boli kao čovjeka i kao, jednostavno, što moram dokazati u ime grada Tuzle da je Brčanska Malta i odbrana Tuzle bio legitiman čin odbrane građana tog grada i u tom kontekstu sve druge insinuacije su istorijski falsifikat itd. što znači da plediram neka Haški tribunal, koji je uspostavljen od 65 strane UN-a, koji je jedino meritorna institucija na ovoj planeti zemlje i koja istražuje, sankcionira, procesuira optužene za ratne zločine na prostoru bivše SFRJ, jednostavno ima povjerenje BiH. Ima povjerenje i RS i ima povjerenje Federacije BiH, ima povjerenje države BiH i u tom smislu, aposlutno, mi smo to dokazali niz puta i imamo povjerenja pema tom Haškom tribunalu, što znači da sigurno ova rezolucija, ja mislim da je dijelom potrošena s aspekta njene aktuelnosti. Da su riječi polako potrošene u ovoj rezoluciji. A ljudi, mislimo pokusira pažnja, jednostavno UN Haškog tribunala, glavne tužiteljice gospođe Karle Delponte itd. znamo o čemu govore, što znači jednostavno, mislim da nema ničega, praktično, spornog što bi se moglo jednostavno u cilju devalvcije ili jednostavno prebacivanja i falsificiranja i ne znam ni ja čega, jednostavno danas učiniti. Mislim da nije loše da tu rezoluciju pokažemo taj jedan stupanj jedinstva i da je usvojimo u onakvom tekstu kakav jeste ili, jednostavno sa izmjenama o kojima može gospdin Špirić ili poslanik Špirić imati svoje sugestije ili svoje opservacije. Znači, još jedanputa plediram da jedina meritorna institucija, još jedanputa plediram da jedina mderitorna institucija koja jeste legalna i legitimna da kaže i da procesuira i jednostavno osudi to je Haški tribunal i u tom kontekstu ono što Haški tribunal dokazuje koje optužnice jednostavno donosi i koje presude donosi, objektivno jeste to što traži ova rezolucija koju je dr Lagumdžija predložio. Hvala vam velika.
Zahvaljujem. Gospodin Jozo Križanović. Neka se pripremi gospodin Milorad Živković.
Dame i gospodo, poštovane kolegice i kolege, najviše sam izašao iz razloga da sve skupa zamolim da danas, razgovarajući o ovoj rezoluciji ovu rasprvu ne pretvorimo u jedno političko elaboriranje naše bliske prošlosti i nemojte mi zamjeriti što ću nas sve podsjetiti na svečanu izjavu koju smo dali 3.12. prošle godine. Tada smo rekli da ćemo kao zastupnici u ovom domu štititi Ustav, Zakon i zakone BiH i raditi u interesu svih građana BiH. Polazeći od ovih primisa, želim naglasiti da u ovoj rezoluciji ne vidim ništa što bi bilo upereno protiv bilo kojeg građanina BiH. Naprotiv, uz konstataciju da postoje entitetski zakoni o suradnji sa međunrodnim Haškim tribunalom za ratne zločine, želim reći da ova rezolucija ide za time da poziva sve nadležne organe na pojačane aktivnosti suradnje sa Haškim tribunalom i da u tom smislu, mislim da možemo to podržati zbog toga što je to u interesu, da kažem, svih nas. Jer, upravo, kada se završi suđenje u Hagu, mislim da ćemo imati daleko manje razmirica o tome šta je se dešavalo u našoj bliskoj prošlosti ovdje u BiH. Iz tog razloga, predlažem da, ukoliko ima nešto što iz oviz razloga može iritirati bilo ko od nas i sa, hajde da kažemo, ne samo političkih, nego i emocionalnih razloga, dajte da pokušamo poboljšati, eventualno tekst ove rezolucije, u smislu ove isprvke koja se odnosila na članak 3. da se radi, dakle, o osumnjičenim za ratne zločine i želio bih, pozivam vas da prihvatimo ovu rezoluciju, jer ona ide, kažem u interesu svih građana BiH. Hvala vam. 66
Gospodin Živković a neka se pripremi gospodin Belkić.
Uvaženo predsjedništvo, dame i gospodo, Dozvolite da u nekoliko rečenica kažem zašto sam glasao da ova tačka dnevnog reda ide u komisijsku proceduru. Naime, predlagač se pozvao na član 121. Poslovnika, pri čemu kaže se da Dom može rezolucijom da izrazi svoj stav o relevantnim političkim pitanjima, socijalnih potreba, problemima itd., pri čemu smatram lično da trenutno ovo političko pitanje nije bilo prioritetno i da su socijalni problemi u ovoj državi mnogo važniji od ove rezolucije koju danas imamo ovdje kao tačku dnevnog reda. Gospodu iz SDP-a isto tako upozoriću i na Rezoluciju od Evropskog parlamenta o izvještaju Evropske komisije, pri čemu po BiH u tački 28. decidirano navede. Potiče političke stranke u BiH da svojim građanima predstave programe za rješenje ekonomske i socijalne krize u kojoj se njihov azemlja nalazi, da se suzdrže od polarizirajuće retorike i da nastoje premostiti etničke podjele. Gospodo iz SDP-a,ovom rezolucijom vi to ne postižete. S druge strane, zakletvu smo već dali u ovom parlamentu. Član 2. stav 8. Ustava Bosne i Hercegovine, koji određuje obavezu saradnje nadležnih vlasti BiH sa Međunarodnim sudom za bivšu Jugoslaviju. Ja sam kao i svi vi tu zakletvu položio i stojim iza toga. S druge strane, u načelu sam protiv rezolucija, više sam za konkretne i operativne zaključke, pa gledajući rezoluciju po tačkama smatram da čak dvije tačke su ovdje, možda čak i suvišne. Naime, tačka 2. obavezuje se Vijeće ministara da koorinira ukupnu saradnju sa Međunarodnim sudom u Hagu, pri čemu se zborvljaju da imamo kancelarije u entitetima koji trenutno rade i to intenzivno taj posao. Druga stvar je tačka broj 3. gdje se kaže da svi ratni zločinci moraju biti privedeni pravdi. Niko nema pravo tražiti zaštitu niti se kriti iza podrške naroda. Gospodo, oni imaju pravo, odnosno bolje rečeno mi ni na koji način, a pogotovo ne nekom rezolucijom možemo uskratiti nekoga da traži od naroda zaštitu, da tu zaštitu njima da ili uskrati. S toga je moj prijedlog da u narednom periodu tražimo od kancelarija za saradnju sa Hagom na entitetskom nivou, da podnese izvještaje Ministarskom savjetu i ovoj skupštini. Na Kolegiju je da odluči kad to da stavi kao tačku dnevnog reda Parlamenta, da se obvi rasprava u vezi toga, da donesemo zaključke i odredimo vremenske rokove i izvršioce ovih poslova. Ja sam za jedan praktični i pragmatični rad rezolucije možemo da ostavimo nekom drugom. Hvala.
Gospodin Belkić. 67
Gospodin Živković je djelimično, na neki način, već govorio kako ja želim da govorim. Dakle, ja predlažem da se mi vratimo na ovaj list papira, dakle, na sadržaj na ovom listu papira i da nađemo odgovore na niz ovih pitanja koja su postavljena i kad je riječ o motivima koji su navedeni na ovom listu papira, nekakvoj našoj pravnoj obavezi. Spomenut je ovdje i Ustav idt. i da pogledamo sam sadržaj ove rezolucije. Sam sadržaj što ovo ovdje piše apstrahirajući ovo šta je ko govorio ovdje navodeći različite slučajeve i različito svoje lično viđenje stvari koje su se dešavale u BiH, jednostavno da se skoncentrišemo na ovaj list papira i da precizno kažemo šta to stoji u ovom listu papira s čime se mi ili neko od nas ne slaže. Gospodine Živkoviću samo ste pogriješili u državi BiH postoje oficiri za vezu pri Predsjedništvu BiH. Postoje oficiri za vezu sa Haškim tribunalom, bez obzira što postoje i u RS uredi itd. Dakle, postoje tri državna oficira za vezu koji komuniciraju sa Haškim tribunalom na način kako je to utvrđeno. Dakle, želio sam da vam skrenem pozornost na sam tekst rezolucije i da utvrdimo ima li nešto što je sporno. Što se tiče Kluba stranke za BiH mi podržavamo ovu rezoluciju i prihvatamo ove korekcije u smislu da se ubacuju riječi ove optužene ovo sa pravnog aspekta da ova rezolucija ne prejudicira stvari nego da govori oni koji su optuženi itd. Dakle, u najkraćem da se skoncentrišemo na sadržaj same rezolucije. Dakle, mi je podržavamo. Hvala.
Dobro. Više se niko nije javio za riječ. Gospodin Lagumdžija kao predlagač.
Cijenjene kolege dame i gospodo, gospodine predsjedavajući, Prvo želim da se svima zahvalim na korisnim primjedbama i sugestijama i, mi, očigledmo smo samo danas nastavili jednu temu, koja nažalost neće biti okončana. Svi se manje više slažemo da je zločin zločin, ali isto tako kao što je zločin u Kostajnici koji smo maloprije, koji je bio neposredni povod za tačku je simbol, koji mora djelovati snažno i upozoravajuće. Postoje neki zločini, neke tačke, neki momenti u istoriji neki ljudi, sticajem istorijskih i nekih drugih okolnosti koji svojim djelom jesu isti kao i svaki drugi, ali su simbol nečega. Svi mi dobro znamo da je porušeno i crkvi i džamija po BiH više nego što je to normalno, a nije normalno ni jedna da se poruši, ali, ipak, Ferhadija ili Plehan ili Žitomislići su simbol na ovaj ili onaj način, jednom, drugom ili trećem narodu, ne ulazeći u to koliko takvih rušenja je gdje bilo. Činjenica je, također, da se kreirala danas u BiH jedna atmosfera koja nas mora zabrinuti i ja moram reći da se stvara jedna klima koja na neki način daje poruku kriminalcima ili zločincima, bez obzira da li oni to jesu pravosnažno takvi da ne mogu biti junaci, treba im se dati poruka da ne mogu biti junaci u svom narodu, samo zato što se kriju iza naroda, da će biti i proganjani i procesuirani i kažnjavanji i sve ostalo i takva poruka im se mora davati. Ja sam dužan da kažem, zaista, pošto je nekoliko ljudi pitalo zašto ova rezolucija. Mi smo ljudi koji ovdje se utrkujemo zajedno sa Visokim predstavnicima i čelnicima međunarodne zajednice, da se u riječima dokažemo kao što veći reformatori i davno je prošlo vrijeme kada će se dozvoliti da reforma bude samo riječ. Ona će se morati pokazati time šta radimo i kojim cilju idemo ka reformi. Ovdje će se, također, na ovom slučaju i drugim 68 slučajevima pokazati ko je s kim u ovom prlamentu u većini i ko je parlamentarna većina na reformskim procesima i šta je to sve zajedno. Međutim, ja sam siguran da neovisno o tome kako mi danas završimo, ponovo predlažem gospodine predsjedavjaući da se da odgovarajući magnetogram sa današnje rasprave predsjedniku Ministarskog vijeća, jer danas je bilo dosta stvari koje je bilo dobro da je on čuo za sljedeću sjednicu, ali sigurno ovo što smo danas razgovarali on mora dati odgovor na sljedećoj sjednici Parlamenta šta god mi uradili sa ovom rezolucijom, šta on o svemu misli i šta je njegova vlada, njegovo vijeće ministara o ovome misli. Dakle, vidite ove vlasti danas u BiH, ova parlamentarna većina u cijelom svijetu, ja sam za razliku od gospođe kolegice koja je govorila, ja sam dobro obaviješten i zato ovo sve i radim. Ja nisam šef neke susjedne države pa da govorim da nisam dobro obaviješten o ovome i onome i da se tako hvalim ili čovjek koji se ne miješa u svoj posao u ovoj državi. Ja sam dobro obaviješten i zato ovo radim za dobrobit svih nas. Vidite, svijet gleda šta mi radimo. Vjerujte da iz jedne ovakve rezolucije, a ko ne čita novine, što kaže ukoso, jasno mu je. Mi moramo poslati poruku svijetu i zato sam ja ovo radio. Mislim da Parlament mora pokazati političku volju, koja vrlo jasno govori o stvarima koje se danas svi pitaju. Ja vam moram reći, u pravu ste vi kad kažete međunarodnoj zajednici ovo ne treba. Ovo nama treba i ako mi ne vidimo da ovo nama treba onda mi imamo problem . Da li je to prava forma i da li je ovim okončana stvar to je drugo pitanje, ali ovo nama treba. Oni će dolaziti i prolaziti mimo nas i ostavljat će nas jadne i uboge, ukoliko ne shvatamo da ovakve stvari nama trebaju. Svijet danas misli da mi idemo unazad. Poruka ovog parlamenta, ja sad kao čovjek iz opozicije, kad bi gledao uskostranački, bio bih zadovoljan da ovo propadne, ali ovo nama treba gospodine Novakoviću treba. To što ste vi govorili to se kroz podršku ovakve jedne rezoluciji skidana tema sa koje vi objektivno nosite, i ova parlametnarna većina mora pokazati da je parlamentarna većina mora pokazati da je parlamentarna većina koja je spremna da se suoči sa ovim na jedan vrlo blag način kroz ovu rezoluciju. Što se tiče ovog malog rata koji mi je ovdje spomenut, ja moram reći da u tački 3. je svako vidio ono što vidi sam i što ga, eventualno žulja. Ja ću vam reći, ja se osjećam kao pjesnik koji je slušao na času djecu koji pričaju šta je on htio kazati. Ja nisam ništa htio kazati nego što ovdje piše. U tački 3. kad malo bolje razmislim, stvarno vi ste u pravu ima ovdje razloga da gospodin Visoki predstavnik malo ovo pogleda. Ukoliko on ili bilo ko misli da prvooptuženog sa potjenice treba čekati dok mu narod ne pošalje telegram da treba da se pokupi, onda onaj predstavnik međunarodne zajednice koji tako misli sa mnom jeste u dubokom sukobu. Mislim, nije to ništa sporno. Pa ja sam bio i u sukobu i sa njihovim šefovima kad su ovakve stvari u pitanju i biću uvijek i meni ne treba tumač mojih stavova, ali ja, zaista, mislim da ovo nije moj rat ni sa kim. Ja jedino šta sam htio, mislio sam da ne odgovaram na pitanje motiva. Znate, ja se osjećam, ovdje je nekoliko ljudi mene pitalo koji mi je motiv bio. Ja se osjećam kao povjek koji je bio ili žrtva ili u boljem slučaju svjedok zločina i onda kad počnu da ganjaju zločinca, mene pitaju koji mi je motiv što se petljam u to. Ja sam bio i svjedok i žrtva i moj jedini motiv je da se drugima ne dogodi da budu svjedoci i žrtve kao što sam ja bio i mnogi od nas ovdje svak na svoj način. To je jedini motiv i ništa drugo. Dakle, ako imam prvo na taj motiv, moj motiv je kao što vjerujem i svih nas da je ono što smo se zakleli da iza toga stojimo da ovo posataje normalna zemlja i da se ovo nikome ne događa da se ja više nikad negledam kao sa dr Nakašem prije deset godina koji me otvarao nekoliko puta sa vjerom kad me zatvori ostaću živ. 69 Dakle, moj motiv je da se ni Nakaš ni ja ne nalazimo ni drugi ljudi u takvim situacijama u kojima smo se mi nalazili u ovim prostorima, bez obzira gdje žive i to se, vjerujte mi radi sa jednom jednostavnom porukom, koja je ovdje data. Dakle, drago mi je da sam čuo da se ovdje osuđuje izjava Visokog predstavnika, ukoliko je on to zaista rekao, ali da ne bih sad ulazio u te detalje, ja bih želio da se ovdje izjasni vrlo jasno i precizno o konkretnim amandmanima, mada to Poslovnikom nije precizno definirano, ali mislim da je nekako normalno kao predlagač da kažem nekoliko stvari. Prvo mislim tačka 2. gospodin Špirić je govorio o tački 2. da se u tačku 2. ubaci ime Alije Izetbegović, ne prihvatam to amandman iz razloga koji su ovdje dati, zato što se ne radi o istom taksionomskom nizu optužnica. Ovdje je jedan taksonomski niz Radovan Karadžić i Ratko Mladić kao ljudi koji su na potjernici, otštampani sa potjernicom sa cifrom na potjernici i to bar nije sporno. Međutim, mislim da umjesto riječi «hapšenje» ovdje neki su govorili treba staviti «privođenje Sudu u Hagu», jer oni možda mogu sami da se prijave, pa ne treba to stavljati. Riječ hapšenje se moše mijenjati u tački 2. sa privođenjem sudu u Hagu. Inače, u tački 3. u potpunosti se slažem, prihvatam sugestije koje su date ovdje od gospođe Palavrić, od gospodina Živkovića također, da se iza riječi svi ubace riječi optuženici za ratne zločine, a onda, također uvažavamprimjedbu gospodina Živkovića da se brišu riječi «tražiti zaštitu niti» jer je dovoljno reći nema pravo kriti se iza podrške, reći ću šta mislim pod tim. Dakle, da se ubace riječi optuženici za ratne zločine i da se briše tražiti zaštitu niti na kraju drugog reda odozdo odozdo i početku drugog zadnjeg reda odozdo po jednu, odnosno dvije riječi i da se uvažavajući primjedbu i duh onoga što je gospodin Špirić govorio da se iza riječi «zločini» ubace riječi koje glase koje glase: «koji se traže od ICTY-a po Ustavu BiH član 2. tačka 8. Dakle, u tački 2. su dva čovjeka sa imenom i prezimenom koje ne trebamo objašnjavati zašto njihovo ime i prezime. Čak je neozbiljno na tu temu voditi ozbiljnu raspravu, ali uvažavajući ono što je ovdje rečeno, kao što smo maloprije, što kažu tačka 2. je kao slučaj Kostajnice, a tačka 3. je osuda svih onih drugih koji se tu dese i zato tačka 3. se može modificirati na način, uvažavajući ono što je kolega Špirić govorio. Ja bih prihvatio takve amandmane i ako se predsjedavajući slažete u duhu nekako, ne piše to Poslovnikom. Vi sad možete vaše tumačenje, ne želim da vam se miješam, ali ja bih uvažio da ste mi dali ove amandmane, ja bih vam ih ovako dao i ovo prihvatio kao prečišćeni tekst, koji, dakle, glasi, ponavljam, tačka 2. glasi: «Obavezuje se Vijeće ministara da koordinira ukupnu saradnju sa ICTY-em, imajući u vidu da je, pa onda piše privođenje Sudu u Hagu i onda ide dalje sve kako ide». Tačka 3. bi glasila: «Svi optuženici za ratne zločine, ubacuje se, koji se traže od ICTY po Ustavu BiH, član 2. tačka 8. moraju biti privedeni pravdi i niko nema pravo briše se tražiti zaštitu niti, kaže se niko nema pravo kriti se iza podrške naroda koji je bio njihova najveća žrtva.» Ako ste pročitali da se ovo odnosi na polemiku sa Visokom predstavnikom nisam to imao namjeru. To sam rekao vrlo jasno i precizno jutros. To sam iznio na drugom mjestu gdje se to iznosi. Nisam htio zloupotrebljavati ovu govornicu, a to se može pročitati na ovaj način, a ovdje sam htio u stvari reći nešto što mi stalno svi ponavljamo. Ne treba ni jedan zločinac ni kriminalac da se krije iza vlastitog naroda, bez obzira kako se on zove i u kojim uslovima, nego svaki zločin kao zločinac i žrtva moraju imati ime i prezime i niko ne treba da se krije iza vlastitog naroda kad nešto uradi što je zločin, kriminal ili bilo šta. I, ja se slažem sa svima 70 onima da, nažalost, mi nećemo postati normalna zemlja, dok ne budemo imali dovoljno snage da kompletne slučajeve iz Haga prebacimo u svoje sudove, a zato vraćamo se na početku priče, a to je ona prava knjiga pravda, a za nju su potrebne institucije koje mi još nemamo i siguran sam da će ova rasprava nastaviti se na drugačiji, kvalitetniji način. Nadam se da ćemo se danas o njoj odrediti i time jasno poslati poruku. Nadam se da će poruka biti pozitivna i mi bi time učinili uslugu ljudima koji su formirali parlamentarnu većinu, jer bi ih predstavili onakvim kakvi svijet sumnja da jesu. Ako bi vi ovdje izglasali većinom ovu rezoluciju, svijet bi stvarno pomislio da ste vi reformatori koji imate parlamentarnu većinu i mi vama time činimo uslugu. Dakle, ja bih volio da vi to uradite za dobrobit svih nas zajedno. Ja sam '96. ponudio ovaj zakon, 2002.godine i ako ne ja, neko ko bude stajao na mom mjestu će 2006. godine ovo ponovo uraditi, ako bude trebalo. Motim, dakle, drage kolege i kolegice, da se ovo nikom ne dogodi što se nama događalo, a ja dobro znam šta je to i nisam slučajno dr Nakaša spomenuo.
Gospodin Niko Lozančić. Ovo je poslije rasprave.
Dame i gospodo zastupnici, imajući u vidu obrazloženje cijenjenog zastupnika gospodina Zlatka Lagumdžije, našao sam za potrebu da, evo u ime Kluba se obratim i da prokomentiram ovu rezoluciju koja nam je ponuđena. Da postavim svima vama i gospodinu Lagumdžiji nekoliko pitanja. Je li znači ako mi danas izglasamo ovu i sve druge rezolucije koje nam ponudi gospodin Lagumdžija da ćemo biti proglašeni lijepim, dobrim, sposobnim i reformistima. Druga stvar, ovo je vrlo ozboljna stvar, koja je, zbog toga što je ozbiljna i Ustavom definirana. Je li znači ako ne donesemo rezoluciju da se Ustav neće primjenjivati i hoćemo li za sve ono što je nabrojano u Ustavu kao prava ili obveze institucija BiH, donositi rezolucije i hajte da to održimo jednu sjednicu i da donesemo sve rezolucije, da kažemo, da pobrojimo sve članke i stavke Ustava BiH da kažemo rezolucijom da ćemo mi provoditi Ustav. Ako to treba da pokažemo da smo dobri, lijepi i spremni na suradnju i da možemo biti partneri, nema nikakvih problema, ja sam i zato, da ne bi bilo nikakvih dilema. Ja sam, apsolutno i rezolutno zato da svi optuženi za ratne zločine odgovaraju, bez ikakve dileme i bez ikakve ograde prema bilo kome, ali sam isto tako, apsolutno protiv toga da se to politizira i apsolutno sam protiv toga da se nevini optužuju za ratne zločine, a svi vi ovdje znate da je takvih bilo da su oslobođeni nakon 3-4 godine robijanja u Hagu i da zbog toga niko u ovoj državi nije odgovarao. Slažem se sa gospodinom Križanovićem, da mi moramo štititi interese svih građana BiH, ali moramo štititi interese građana i građane i od progona, koji nisu zaslužili. Moramo štititi njihova prava da ne budu trpani u zatvore nevini i to je naša obveza. Ne smijemo sebi dopustiti luksuz da zbog paušalnih ocjena ili zbog nečih, ne znam ni ja kakvih razloga, upadamo u zamke. Ja sam na ovom komadu papira uočio dvije stvari, datum 3.01. je datum, vjerovatno kad je ovaj papir pisan i prijemni štambilj Zastupničkog doma koji nosi isti takav datum. Ja želim i vama i gospodinu Lagumdžiji postaviti pitanje, hoćemo li uvijek trošiti dva – tri sata kad gospodin Lagumdžija nenagodan ujutro ustane, zato što je možda čuo da je neko negdje nešto izjavio pa raspravljati ovdje, hoće li nam uvijek ponuditi po jednu 71 rezoluciju da raspravljamo da bi umirili njemu i nama savjest. Jer, ako je gospodin Eždaun ili bilo tko drugi izjavio da je to tako, mislim da zaslužuje ovaj parlament, mislim da zaslužuju građani da se mi odredimo prema svakom onom ko je protiv toga da zločinci odgovaraju, neovisno i tu se ja slažem, ali ne, možda sam čuo možda nisam čuo, možda jest, možda nije. Mislim da je ovo preozbilna materija da bismo je koristili u politikanske svrhe i ova rasprava do sada je pokazala cilj predlagatelja je ispunjen. Mi sad trebamo pokazati da smo lijepi da smo dobri, e zbog toga da gospodinu Lagumdžiji samo pokažem da ja nisam dobar zato, koliko on misli, ili da nisam loš koliko on misli, ja ću biti protiv ovog prijedloga i protiv svih ovakvih prijedloga koje gosodin Lagumdžija, ali i bilo ko drugi iz motiva ovakvih bude prezentirao nama zastupnicima ovdje. Hvala lijepa.
Nećemo ići u drugi krug rasprave. Molim vas, ja sam završio raspravu. Dakle, ja sam završio raspravu i dao riječ predlagaču rezolucije. Vi niste pratili šta ja govorim ili vam je možda malo taj dio sjednice promakao, možda je to preciznije izražavanje. Molim vas lijepo sada, mi smo zaključili raspravu po ovoj temi i imamo sada gospodina Lagumdžiju koji se javlja da da odgovor i imamo gospođu Miličević i imamo gospodina Raguža i više nećemo raspravljati o ovome molim vas. Dajte da ovo privodimo krakju da završavamo. Gospodin Lagumdžija vi imate odgovor na, izvolite. Imate odgovor sada ili da sačekate onda još? Gospodin Raguž. Dama u redu. Gospođa Miličević. Nije se prije javila. Vi ste se javili prije, ali ona ima prednost. Evo sad je ona za govornicom.
Gospodo predsjedavajući, kolege poslanici, Mene je na ovu diskusiju ponukala diskusija moje dvojice prethodnika i još jednom isčitavajući po ko zna koji put ovu rezoluciju i premotavajući kao i smi mi šta, kako i zašto, ja dolazim do jednog saznanja od prilike imam jedno pitanje za gospodina Lagumdžiju. Ovo mene jako podsjeća na preambulu Ustava, na koji smo se mi zakleli, jer tamo smo mi odlučni, vjerujemo, hoćemo itd. i ovdje se traži da mi izglasamo rezoluciju gdje se kaže da smo mi odlučni da pokažemo dosljednost i spremnost za brzo i dosljedno sprovođenje reformskih dokumenata, koji su definisani. Ja samo pitam vas koji ste bili u prošlom sazivu, pošto sam ja nova na ovom poslu. Da li ste se vi prošli put morali isto tako dokazati ovako jednom rezolucijom da ste vi stvarno reformisti ili ste vi, apriori, bili reformisti, neko ko je imao verifikaciju atest. Ko dava taj atest i da li je ova rezolucija smao za nas ovdje danas atest? Prema tome, imaju li koji su reformisti po rođenju a mi bi trebali biti po ubjeđenju. Hvala lijepo i toliko.
Dobro, zahvaljujem. Gospodin Raguž Martin.
Zahvaljujem se gospodine predsjedavajući na korektnosti. Ja, zaista, nisam čuo kad ste zaključili raspravu, neću dugo zbog konzistentnosti u odnosu na našu intervenciju sa deset i više potpisa da se suštinski raspravi pitanje sigurnosti u BiH, zbog toga sam želio reagirati povodom ove točke da ne bi bilo krivih interpretacija. Mi ovu rezoluciju doživljavamo kao otvaranje ozbiljne rasprave o jednom od najvažnijih pitanja za BiH građane i narode i u tom smislu podržat ćemo ozbiljnu raspravu o svim pitanjima suradnje institucija BiH i državnih i 72 entitetskih sa Međunarodnim sudom pravde u Hagu, a to zahtijeva gospodo sve elemente, koji podrazumijevaju da se institucije, a pogotovo ovaj dom kompetentno odluče, o tome jesu li svi zločini zahvaćeni i obrađeni, pripremljeni za eventualno procesuiranje, da li su nevino optuženi na izvjestan način kompenzirani bilo u materijlanom, bilo u duhovnom pogledu i dali institucije i organi bilo državni bilo entitetski čine sve da oni koji su najodgovorniji za ratne zločine nađu se u Hagu. Evo samo jedna kratka intervencija. Zbog toga smo izbjegli ad-hoc određenje o slučaju Kostajnica jer smatramo da je problem sigurnosti u Bosni i Hercegovini jedno takvo ozbiljno pitanje na koje trebaju sve nadležne institucije dati odgovor gospodo. Pitanje poroznosti granice Bosne i Hercegovine. Pitanje funkcioniranja nadležnih i sigurnosnih i obavještajnih službi. Pitanje međunarodne dimenzije i uloge i umreženosti i premrežnosti Bosne i Hercegovine. Sigurnost povratnika. Lokacije na kojima se to dešava daju se zaključiti niz ozbiljnih i odgovornih zaključaka koji zahtjevaju određenje. Tako i ova rezolucija i ja želim inicijativu gospodina Lagumdžije tretirati u tom kontekstu. Zato, pozdravićemo je u smislu u kojem možemo od Vijeća ministara, kako ovdje piše dobiti relevantnu informaciju o stanju odnosa institucija Bosne i Hercegovine i entitetskih i državnih sa Hagom, obvezama koje Bosna i Hercegovina treba ispuniti u tom pogledu dinamikom rokovima i svim drugim segmentima. Mislim da bi to bilo korektno i s njegove strane da prihvati ovaj da takva vrsta pristupa i reakcije na njegovu rezoluciju je korektna. A što se tiče njegove izjave o odnosu njegovom prema međunarodnoj zajednici i konzistentnosti tog odnosa o tome bi se dalo razgovarati, o tome bi se se dalo razgovarati pogotovo o odnosu koji je imao prije dvije godine prema relevantnim međunarodnim čimbenicima i formiranju vlasti u Bosni i Hercegovini i gaženju jedne legitimne volje, jedne većinske volje jednog naroda i niz drugih stvari. Ali to nije sad pitanje za raspravu, tako da evo samo želim podsjetiti da tu konzistentnost trebamo imati uvijek. Dakle ne samo onog trenutka kada Visoki predstavnik pusti da se ovdje formira parlamentarna većina, a ne da je opstruira neki veleposlanik kako što je to bilo prošli put. Dakle budimo konzistentni i prije dvije godine i sada i naredne dvije godine. Hvala lijepo.
Dobro. Rasprava je dakle zaključna. Još gospodin Lagumdžija pa onda prelazimo na izjašnjavanje.
Ja moram priznati da kod kolega Raguž kaže o čemu neće govoriti da tada uvijek najpažljivije slušam. Naime, ne bih ja govorio u tako širokim potezima zamasima kičice i oslikavao ono što se desilo prije dvije godine kao opstruiranje vlasti uz pomoć veleposlanika. Jer kada bi to na takav način govorio da, dakle kada bi na takav način govorio vjerovatno bih upao u istu zamku u koju je kolega Raguž upao, pa bih onda rekao da je sada neko drugi opstruirao ovo što sada imamo kao većinu i to mi ne pada napamet da kažem. Vrijeme će kazati svoje. Međutim, dužan sam ovdje radi korektnosti da odgovorim na pitanje koje mi je postavljeno. Dakle ako budete za ovu rezoluciju gospodine Lozančiću nećete zbog toga, samo zbog toga biti lijepi, dobri i spremni na saradnju. Ako to ne uradite onda ćete vjerovatno ići 73 spremnije u susret onome što je pred nama na dobrobit i nas i vas sviju koji ovdje sjedimo. I ovdje se ne radi ko je lijep dobar i spreman na saradnju, nego ovdje se radi o tome koliko smo spremni da anticipiramo ono što je pred nama i da idemo u susret tome na način koji će nam svima zajedno donjeti bolje. Ja zaista smatram da nije korektno da ovakve rezolucije tretirate kao nešto što je rezultat mojih eventualnih nesanica. Ali svaki put kada se ja probudim s nekom idejom kao što je ova ja ću koristiti svoje poslovničko pravo da vas dovedem u poziciju da se zamislite da li ćete postati lijepi i dobri i spremni na saradnju. Dakle, ono što je fascinantno zaista, a to je da mi u ovoj rezoluciji više smo govorili o tome koji su moji motivi nego o onome što je ovdje. Budite ubjeđeni da će vas pratiti pitanje koji su vaši motivi, a ne moram vam ja to pitanje postaviti kada iza ovoga nestanete, u ovoj ili onoj formi. Evo gospodine predsjedavajući, ja vam dajem ovo svojom rukom amandmane upisane, ono što sam ovdje rekao. Možete uporediti s mojim. Dakle tačno upisan u konačnu formu. I ono što me šokiralo, možda je vjerovatno to nervoza što smo nepotrebno danas ovdje da vi meni unaprijed kažete da nećete glasati nikada za ono što dođe sa 2-3 mjesta desno od vas zbog mojih motiva. Mislim kolega Lozančiću, ma to se mislim što kažu i u totalitalijarnim režimima dozvoljavalo da neko ima skriveni motiv, pa da zbog toga mu se ne odbije pravo na prijedlog i da mu se prijedlog diskvalifikuje prije nego je i predložen zbog motiva. Nije korektno. Vi možete protiv. Ja znam da ćete vi biti protiv i to je vaše pravo, ali dozvolite da će to malo teško sve zajedno ići ukoliko želimo da dobro surađujemo. Nema potrebe. I pošto imao bi pitanje da li smo imali atest zato da smo reformisti ili reformatori, kako god hoćete prije dvije godine. U odgovoru je jesmo imali smo ga tamo gdje se atesti daju, međunarodna zajednica ovdje davala je ateste kao što i sada nažalost daje. Nama je dala atest, povjerovala je da smo reformatori. Ja dolazim iz političke partije koja ima atest tamo gdje se atesti daju da je reformatorska demokratska partija socijal demokratskak partija članica Socijalističke internacionale. Dakle mi kao partija imamo isto standard. Ma, nema to veze, narod je dao koliko je dao,ali, pa nije ni narod dao Sadamu Huseinu atest, pa.
Dajte, dajte molim vas da ne vodimo raspravu sad ovako, govornica mjesto.
Pa normalno da nije, ali vidite, pustite kad meni govori da narod nije dao atest, a onda reagujete na Sadama Huseina jel.
Nemojte gospodine Lagumdžija. Mislim da zaista nemate potrebe da meni upućujete bilo kakvu vrstu prigovora. Ja samo želim da sačuvam, molim vas malo, da sačuvam red i dostojanstvo u ovoj skupštinskoj sali, ništa više. Ne treba vam to gospodine Lagumdžija kada sam ja u pitanju. 74
E, upravo iz tih razloga u nadi da sam odgovorio na pitanje, znajući da niste zadovoljni s odgovorima, ja bih molio da rezoluciju u toj formi stavite na glasanje, pa šta nam bog da, onda neka svako svakoga pita šta su mu bili motivi.
Zahvaljujem gospodine Lagumdžija. Ja zaključujem raspravu. Prelazimo na izjašnjavanje. Gospodine Lozančiću nema više svrhe. Dobro. U redu je u pravu. Evo slažem se u redu, sobadvije strane je sugestija. Gospodin Lozančić replika.
Ja uvažavam i znanje i retoriku i iskustvo gospodina Lagumdžije, ali neka i on uvaži da ja makar toliko znam da je totalitarno prihvaćati sve ono što neko predloži, a da je upravo suprotno demokratski biti i protiv nečega što neko predloži.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Prelazimo na izjašnjavanje. Pitam vas ko je za tekst rezolucije onako kako je predlagač prihvatio sugestije nakon rasprave i kako je to kazao za govornicom ovdje i predao ovdje u ovom dokumentu? Ko je za? Izbrojte molim vas. Rekao sam šta sam rekao, dakle ono što je predlagač prihvatio. Hvala vam. Ko je protiv rezolucije? Hvala vam. Uzdržanih? Hvala vam. Dajte mi rezultate. Od 36 poslanika 21 za, 9 protiv, 5 uzdržano. Rezolucija je dobila opću parlamentarnu podršku i idemo na izjašnjavanje po entitetima. Iz Federacije ko je za rezoluciju? Evo vam ovaj papir. Hvala vam. Iz Republike Srpske ko je za rezoluciju? Iz Federacije rezultati glasanja, 20 je za. Iz Republike Srpske 1 je za. Nema rezolucija potrebnu entitetsku većinu iz Republike Srspke i ide na Kolegij na usalgašavanje. Prelazimo na sljedeću tačku dnevnog reda to je tačka Ad. 11. Davanje saglasnosti za ratifikaciju a) Međunarodne konvencije o suzbijanju finansiranja terorizma Otvaram raspravu. Da li želi ko da govori? Zaključujem raspravu. Prelazimo na izjašnjavanje. 75 Ko je zato da se da saglasnost na ratifikaciju ovog dokumenta? Hvala vam. Ima li neko protiv? Nema. Ima li uzdržanih? Dajte mi rezultate.Molim vas malo pažnje. 36 za, nema niko protiv, nema uzdržanih. Konstatujem da smo dali saglasnost, da je Predstavnički dom Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine dao saglasnost za ratifikaciju Međunarodne konvencije o suzbijanju finansiranja terorizma. Prelazimo na pod tačku dnevnog reda b) Davanje saglasnosti za ratifikaciju Ugovora o slobodnoj trgovini između Bosne i Hercegovine i Republike Turske Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Ko je za? Hvala vam. Ima li neko protiv? Ima li uzdržanih? Hvala vam. 37 glasalo, 37 za, nema protiv, nema uzdržanih. Konstatujem da je Predstavnički dom Parlamentarne skupštine dao saglasnost za ratifikaciju Ugovora o slobodnoj trgovini između Bosne i Hercegovine i Republike Turske. Prelazimo na pod tačku 11.c) Davanje saglasnosti za ratifikaciju Ugovora o slobodnoj trgovini između Bosne i Hercegovine i Republike Makedonije. Otvaram raspravu. Želi li ko da govori? Zaključujem raspravu. Prelazimo na izjašnjavanje. Ko je za? Gligoriću uzmite karton dok ste onda bar tu, samo da se ubrojite. Uračunajte i ovog čovjeka što ulazi sada u salu, evo i on diže ruku jel. Ima li protiv? Ima li uzdržanih? 38 glasova za, nema glasova protiv, nema glasova uzdržanih. Konstatujem da je Predstavnički dom Parlamentarne skupštine dao saglasnost za ratifikaciju Ugovora o slobodnoj trgovini između Bosne i Hercegovine i Republike Makedonije. Prelazimo na pod tačku 76 11.d) Davanje saglasanosti za ratifikaciju Sporazuma o unapređenju i recipročnoj zaštiti investija između Bosne i Hercegovine i Španije Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Prelazimo na izjašnjavanje. Ko je za? Hvala vam. Ima li neko protiv? Hvala. Ima li uzdržanih? Hvala vam. Konstatujem da je sa 38 glasova za, bez glasova protiv i bez uzdržanih glasova data saglasnost za ratifikaciju Sporazuma o unapređenju i recipročnoj zaštiti investija između Bosne i Hercegovine i Španije I prelazimo na pod tačku 11.d) Davanje saglasanosti za ratifikaciju Sporazuma o unapređenju i zaštiti investija između Bosne i Hercegovine i Češke Republike. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Prelazimo na izjašnjavanje. Ko je za? Hvala vam. Ima li neko protiv? Ima li uzdržanih? Konstatujem da je, molim vas samo malo pažnje sa 37 glasova za, bez glasova protiv i bez uzdržanih glasova data saglasnost za ratifikaciju Sporazuma o unapređenju i zaštiti investija između Bosne i Hercegovine i Češke Republike. Na ovaj način dame i gospodo poslanici, cijenjeni gosti mi smo iscrpili dnevni red današnje sjednice. Ja zaključujem rad 6. sjednice u 18 sati i 15 minuta. Hvala vam. Molim vas lijepo, želim dakle da iskoristim ovu priliku da svim građanima Bosne i Hercegovine pravoslavne vjere čestitam u ime Doma i u svoje lično ime nastupajući Božić. Hvala vam. Živi i zdravi bili.