Sada ćemo prijeći na prvu današnju točku, a to je: - Prijedlog zakona o obavljanju studentskih poslova, prvo čitanje, P.Z. broj 348. Predlagatelj je Vlada RH temeljem članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo te Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Poštovana državna tajnica u Ministarstvu znanosti, obrazovanja Branka RAmljak. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Sabora, uvažene zastupnice i zastupnici. Evo zadovoljstvo mi je da mogu predstaviti jedan kratki zakon gdje je ovlaštenje za izradu i predstavljanje zakona dobilo Ministarstvo znanosti i obrazovanja. Radi se o Zakonu o obavljanju studenskih poslova koje je iz 1996. još godine regulirano jednim Pravilnikom o posredovanju pri zapošljavanju redovitih studenata. Jasno da obujam poslova, područje obavljanja studentskih poslova u međuvremenu naraslo i jednostavno stekli su se uvjeti da se mora ovaj prostor dodatno regulirati jednim novim zakonodavnim propisom. Osnovna pitanja koja se uređuju prijedlogom ovog zakona su definiranje prava studenata, reguliranje obveze vođenja evidencija o obavljanju studentskih poslova, definiranje uvjeta za obavljanje djelatnosti posredovanja, definiranje obveze posrednika, definiranje uvjeta za obavljanje studentskih poslova, definiranje uvjeta i načina zaključivanja ugovora o obavljanju studentskih poslova, definiranje obveza naručitelja posla, definiranje načina korištenja naknade za posredovanje, inspekcijski nadzor, ali jasno i prekršajne odredbe. Dakle što se definiranja prava studenata tiče, izjednačuje se pravo na obavljanje studentskih poslova redovitih studenata i izvanrednih studenata koji nemaju zasnovan radni odnos. Nadalje, reguliranje obveze vođenja evidencije o obavljanju studentskih poslova govori o tome da se sad uvodi obveza za naručitelje posla za vođenjem evidencije o izvođačima i dostava podataka posredniku i inspektoratu rada, preciznije se regulira obveza posrednika za vođenjem evidencije o izvođačima, o naručiteljima posla, o izdanim ugovorima i računima te evidencije o visini naknade izvođaču, kao i čuvanje dokumentacije te mogućnost davanja iste na uvid. Što se tiče definirana uvjeta za obavljanje djelatnosti posredovanja određeni su prijedlogom ovog zakona minimalni postoci izgrađenih i stavljenih u funkciju smještajnih jedinica i sjedećih mjesta u odnosu na ukupan broj redovitih studenata koji studiraju u mjestu u kojem se nalazi sjedište posrednika, a koje posrednik mora zadovoljiti, o čemu će jasno odlučivati posebno povjerenstvo. Što se tiče definiranje obveza posrednika primarno uključujući objavu općih uvjeta poslovanja, osiguranje izvođača za slučaj ozljede na radu, pravna pomoć i zaštite izvođača pri potraživanju naknade za obavljeni posao. Što se tiče definiranje uvjeta za obavljanje studentskog posla, u prijedlogu ovog zakonskog propisa je definirano da pravo na obavljanje studentskog posla ima student koji je u prethodnog akademskoj godini ostvario minimalno 1 ects. Isto tako što se tiče definiranje uvjeta i načina zaključivanja ugovora o obavljanju studentskih poslova koji se sklapa između izvođača, posrednika i naručitelja posla, propisuje se postupak sklapanja u pisanom ili elektroničkom obliku i to prije početka obavljanja posla te da je određeno da se oporezivanje jasno obavlja prema važećim zakonima i podzakonskim propisima kao i da je ugovor za posrednika vjerodostojna isprava za obračun i naplatu naknade doprinosa i naknade posredniku. Što se tiče definiranja obveza naručitelja posla, uključuju se isplata minimalne naknade za obavljanje ovih poslova, pravo na uvećanje naknade za obavljeni posao, osiguranje sigurnih uvjeta za obavljanje posla, zaštita dostojanstva izvođača i pravo na stanku. Uvodi se i minimalna naknada za obavljanje studentskih poslova po satu koja se izračunava tako da se iznos minimalne bruto plaće u RH podijeli sa 160, uvodi se ograničenje za naručitelja posla s ciljem zaštite studenata i radnika i to tako da za vrijeme obavljanja studentskih poslova naručitelj posla ne može otkazati ugovor o radu radnicima zbog poslovno uvjetovanih razloga za poslove koje obavljaju izvođači, dakle studenti, te da naručitelj posla koji u posljednjih 6 mjeseci radniku otkazao ugovor o radu, ne može sklopiti ugovor o obavljanju studentskih poslova s izvođačem za rad na tim poslovima. Definira se i način korištenja naknade za posredovanje. Posrednici, dakle studentski centri ili unutar sveučilišta centri koji obavljaju takve poslove, posrednici su dužni voditi brigu o unapređenju i razvoju svojih djelatnosti, poboljšanju životnog standarda studenata. Posrednici su dužni dio prihoda koristiti namjenski u svrhu financiranja kulturnih, sportskih, ali i edukativnih, znanstvenih i drugih aktivnosti isključivo namijenjenih za i prema studentima. Definira se i postupak raspodjele takvih sredstava, uvodi se i obveza posrednika da svake godine objavljuju podatke o raspodjeli i namjenskom korištenju prihoda od posredovanja te obveza dostave pisanog izvješća nadležnom ministarstvu. Što se tiče inspekcijskog nadzora, inspekcijski nadzor nad provedbom ovog zakona i propisa koji su doneseni na temelju njega, jer ćemo na temelju ovog zakona kad se usvoji, dakle imamo obvezu kao ministarstvo u roku od 60 dana izraditi i dva pravilnika koji će detaljnije regulirati pojedina područja, posebno područja koja se odnose na izgled studentskog ugovora i još dodatne uvjete koje moraju posrednici također zadovoljiti gdje se kaže da je taj inspekcijski nadzor koji se odnosi na rad izvođača za naručitelje posla, provede inspektori i drugi ovlašteni službenici nadležni za nadzor propisa iz područja rada, poreza, prireza i doprinosa u skladu s posebnim propisima, a nadzor odredbi koji se odnose na obavljanje posredovanja pri obavljanju studentskih poslova provodi ministarstvo. I ako mi dozvolite, još bih samo kratko rekla na kraju ovog propisa, vjerojatno veliki dio vas, na bilo koji način je vezan preko svojih poznanika, djece ili prijatelja s obavljanjem ovih studenskih poslova. Možda će netko reći da nema tu novosti. Zapravo ovo je područje, tako da u posljednjih 22 g. jedan mali pravilnik koji je regulirao samo postupak posredovanja u obavljanju ovih poslova, je bio reguliran zakonom, sve ostalo nije bilo regulirano, nego se radilo, jasno sukladno pojedinim napucima, u putama i u svakom slučaju, ja bi željela istaknuti kao jednu od novina koja se uvodi, a onda bi rekla koji su osnovni ciljevi donošenja ovoga jednog prijedloga zakona. Dakle, jedna od osnovnih novina, za koju su interes prije svega iskazali studenti, je mogućnost proširenja definicije studenta, za potrebe ovog zakona. Dakle, mi imamo studente, koji studiraju redovite studijske programe u redovitom ili ful programu kako mi kažemo i studente koji studiraju izvanredne studijske programe. U tim situacijama, naši redoviti studenti, imaju čitav niz prava koje im proizlaze iz definicije redovitog studenta, dakle, imaju pravo na subvenciju prehrane, pravo na subvenciju smještaja, imaju pravo na obavljanju poslova. S druge strane izvanredni studenti osim obveze da plate naknadu za ulazak na studij, oni drugih prava nemaju. Situacija je takva, da ovim zakonom zaista želimo uvesti redu u obavljanju ovih poslova, transparentno, za posrednike, za naručitelje, ali i za studente, da se transparentno vidi, o kakvim se poslovima i o kojim studentima, koji traže te poslove se radi. Za vašu informaciju, što se tiče izvanrednih studenata, željela bi reći da je za 2017. g. bilo nešto više od 43000 izvanrednih studenata, od njih nešto više od 16000 je bilo koji ne rade. Dakle, ovo proširenje definicije studenta, odnosi se samo na izvanredne studente koji ne rade. Jasno da možete postaviti pitanje, kakvi su to izvanredni studenti, koji ne rade. Međutim, unatoč činjenici da naše društvo, da ova vlada, zaista puno subvencionira troškove studiranja i kroz smještaj i kroz prehranu, kroz subvenciju, školarina, ali isto tako i kroz značajan povećani broj stipendija. Još uvijek, veliki je broj naših studenata, koji ne mogu pokriti ukupne troškove studiranja tijekom godine i oni trebaju raditi. Oni su u situaciji, to je jedna socijalno, ja bi tako rekla, socijalna dimenzija visokog obrazovanja, gdje mi želimo da obrazovanje bude dostupno svima, pa i onima koji nemaju mogućnosti, da u trenutku kada upisuju, mogu zadovoljiti ili zaokružiti cijele troškove studija. Ali, zato im se omogućava kroz povremeno, privremeno, obavljanje studenskih poslova, da ostvare sebi nekakvi iznos novca, koji će im omogućiti da mogu proći taj mjesečni, jedan mjesec za svoje troškove. Evo, mi smo na raspolaganju za sva pitanja, ali očekujemo zapravo da će na ovaj način se omogućiti na neki način i da je ovo jedna od demografskih mjera, iz razloga što na ovaj način omogućavamo i studentima dakle nekih 10000 studenata i više koji su potencijalno za obavljanje prije svega sezonskih poslova, koji nam jako puno nedostaju, evo sada u jeku turističke sezone. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Vaše je izlaganje izazvalo niz replika. Prva je ona poštovanog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepo. Žao mi je što ovdje nije ministrica, ali tajnica je. Jer, postoji danas se priča da ministrica želi zaštiti s ovim zakonom studente, vi s druge strane uopće se ne razmišlja o tome, kada student otvori tvrtku, koji je inovativan, koji želi biti poduzetan, da gubi pravo redovnog studenta. A u isto vrijeme, ti naši studenti, otvaraju on line tvrtke, jer su mladost, pametni, u Irskoj, u drugim državama. U biti vi penalizirate sve one studente, koji žele raditi, stvarati novu vrijednost, vi s ovim zakonom penalizirate. Vi ste samo ozakonili, da ti ljudi, mladi koji žele raditi ne mogu biti redoviti studenti, niti ostvarivati prava iz zakona koja imaju. Samo zbog toga, jer žele otvoriti tvrtku i žele raditi, a s ovim ih penalizirate, s ovim ih penalizirate, ali oni će otvoriti tvrtku kao i dosada u drugim državama, on line. Hvala lijepo.
Hvala. Prije nego što nastavimo, imamo zainteresirane ovdje, pozdravimo na galeriji predstavnike Hrvatskog studenskog zbora … [[Pljesak.]] A sada ćemo čuti odgovor poštovane državne tajnice, izvolite.
Hvala lijepo na komentaru poštovani zastupniče, ovaj zakon to ne regulira, dakle, to samo mogu kazati. Ovo područje ne regulira. Hvala lijepo.
Sljedeća replika je poštovane zastupnice Anke Mrak Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena državna tajnice, ja imam jedno pitanje, koje je malo šire od ovog zakona, a vezano je uz resor ministara Marića, odnosno, resor financija. Mi imamo tu, dakle ovaj zakon, mi mislimo da je dobro, dobro da se regulira, sudjelovali su studenti, prema tome, treba o ovom gledati afirmativno kao poboljšicu, no međutim, postoji jedno ograničenje, koje je vezano iz resora ministra financija, gdje nakon određenog iznosa koji student radi, student prestaje biti olakšica svom roditelju. Stoga, rade oni studenti koji moraju raditi, dakle, pretpostavka je da oni koji si ne mogu uplatiti ili nešto drugo žele još dodatno. Da li je razmišljeno, da li je dogovarano, da u smislu nekakvih poreznih reformi, koje se i dalje najavljuju se to u principu pomakne iznos koji je danas 15.000 kuna odnosno da možda se skroz ukine jer je interes da se radi.
Odgovor poštovane državne tajnice.
Hvala lijepo. Poštovana zastupnice. Dakle što se tiče tog dijela roditelji koji imaju olakšice na svoje dijete do 15.000 kuna koje student ostvari imaju pravo koristiti tu olakšicu. Iznad toga još je jedan iznos koji je zanimljiv, to je 60.600 kuna koji govori o tome da ako neki student ostvari tijekom godine takvu naknadu da se onda na te iznose trebaju plaćati porezi i doprinosi sukladno svim ostalim propisima. Da, Ministarstvo znanosti i obrazovanja je u kontaktu s Ministarstvom financija, mi razgovaramo o toj mogućnosti. Postoje tu prednosti i nedostaci, dakle mi smo svjesni toga da ljudi u Hrvatskoj, mladi ljudi žele raditi da bi ne samo dobili nekakvu praksu nego da bi ostvarili upravo ovu socijalnu dimenziju. Dakle poštovana gospođo zastupnice mi ćemo i dalje nastaviti razgovore sa Ministarstvom financija.
Hvala. Sljedeća je replika poštovanog zastupnika Ante Bačića.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovana državna tajnice. Evo samo jedno pitanje vezano za članak 12. naknade i doprinosi. Znamo za ovu famoznu naknadu posrednika od 12%, a ovdje se reguliralo i ovih 0,5 neto iznosa naknade izvođaču koje će se financirati kulturne, sportske i ostale projekte studentskih zborova. Zanima me znamo da je najveća boljka bila studentskih zborova jer su se borili da određenim studentskim centrima gdje će se upravo prihod od ove naknade ulagati u koje aktivnosti. Kako se došlo do ovoga 0,5, jel to moglo biti više ili je možda bilo potrebnije da se detaljnije obradi u ovome članku na što će se to prihod od naknada vezano za studentske poslove ulagati na razini pojedinih studentskih centara našeg sveučilišta? Hvala.
Odgovor poštovane državne tajnice.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupniče. Dakle u povjerenstvu koje je radilo prijedlog ovog zakona sjedili su i predstavnici Ministarstva rada i isto tako i Ministarstva financija i predstavnici sindikata. I ovaj postotak koji je dogovoren zapravo je stvar pregovora. Ono što je važno za istaknuti, a moram kazati da osobno kao netko tko je sudjelovao i upravljanju sveučilišta i kao sveučilišna profesorica moram istaknuti taj rad studentskih zborova, istaknuti rad aktivnosti koji se iz godine u godine povećavaju. Naši studenti vrlo često unatoč svim ovim, malo prije sam rekla i subvencijama koje idu prema sveučilištu i ono što je dužno studentski centri da svoje prihode izdvajaju za poboljšanje studentskog standarda uvijek nedostaju određeni iznosi novca pa se studenti često obraćaju za različite aktivnosti i ministarstvu. Naši studenti neka su izvrsni su i u sportu i oni vrlo često moraju dodatna sredstva za međunarodna natjecanja pa osim ovog i za konferencije i za dodatne edukacije i radionice. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Željka Jovanovića.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvažena državna tajnice sa suradnicama. Ovo je zakon koji nam otvara i neka druga pitanja koja je dobro spomenuti danas u raspravi, a tiče se o tome da stalno želimo da Hrvatska bude društvo jednakih šansi za sve. To će biti ako postane socijalno pokretljivo društvo, ono danas nažalost nije socijalno pokretljivo društvo zato što je pristup visokom obrazovanju vam šest puta je veći ako dolazite iz obitelji višeg socioekonomskog statusa. Dakle to je ključna poruka, ali i poruka koja ide direktno uz problem vanrednih studenta. Dakle mi nećemo riješiti problem vanrednih studenata samo na način da im osiguramo da mogu raditi privremene i povremene poslove nego tu treba pristupiti jednoj potpunoj reorganizaciji vanrednog studija jer on nažalost nije prilagođen osobama koje studiraju uz rad. I to je jedna od glavnih problema što bi trebala biti poruka i ove naše današnje rasprave.
Odgovor poštovane državne tajnice.
Hvala lijepo na komentaru. Ja bih samo istakla da tijekom godine u našem planu normativnih aktivnosti i izrada novog Zakona o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju gdje ćemo upravo i to pitanje regulirati.
Hvala. Sljedeća replika je poštovane zastupnice Božice Makar.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući. Poštovana državna tajnice sa suradnicima. Evo ovdje imamo zakon koji omogućuje sada rad i izvanrednim studentima, taj dio svakako pozdravljamo. Dakle širi se krug osoba koje mogu raditi povremene poslove putem studentskih ugovora. Međutim uvodi se i veća kontrola, uvodi se evidentiranje tih ugovora i njihovo čuvanje. Znam da imate podatke koliko je sada takvih ugovora studentskih, pa me zanima s obzirom na ove dvije izmjene da li planirate da će rasti taj broj ugovora ili će s obzirom na veću kontrolu se zadržati na istom nivou ili biti možda i manji, upravo da znamo kakva je bila situacija? Hvala.
Odgovor poštovane državne tajnice.
Hvala lijepo. Evo prema informacijama kada smo krenuli u izradu ovog zakona, znači imamo informacije za 2015.i 2016. godinu. U 2016. je negdje oko 85.000 studenata koristilo ovo pravo da mogu obavljati studentske poslove. A odgovor na vaše pitanje šta će se desiti sa većom kontrolom, ja ne očekujem veći broj može biti isto ili manje jer jedno od razloga donošenja ovog zakona je veća transparentnost za obavljanje ovih poslova. Hvala.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika DAvora Vlaovića.
Hvala potpredsjedniče. Uvažena državna tajnice. Dobro je da se reguliraju prava studenta. Moje je pitanje da li imate podatke koliko je poslodavaca koji nisu isplatili studentima za obavljene poslove? Jer sigurno da ih moramo zaštiti ako su već prinuđeni zbog malih primanja njihovih roditelja raditi uz studiranje, onda ih moramo zaštititi da naplate svoje odrađene poslove. I još bih jedno pitanje dodao obzirom da je, znamo da je najjeftinije studirati u gradu gdje i živiš, gdje stanuješ, gdje imaš dom pa je moje pitanje da li se promišlja, odnosno u kojem pravcu, do kud se stiglo sa širenjem mreže sveučilišta i osnivanjem sveučilišta u SB-u jer i Slavonci bi i studirali i radili i ostali živjet u Slavoniji, ali dajmo svima jednaku šansu. Hvala.
Odgovor poštovane državne tajnice.
Hvala lijepo uvaženi zastupniče. Dakle što se tiče vašeg prvog djela koji se odnosi na evidenciju o tome koliko plaćaju naručitelji posla, tu evidenciju vode posrednici, da, i moramo priznati da je to pitanje bilo i sa studentima dosta raspravljano jer se postavilo pitanje, neki poslodavci nisu plaćali studentske ugovore, zašto vi i dalje želite raditi te poslove? Međutim studenti imaju različite razloge zašto oni pristaju raditi kod nekog poslodavca koji u određenom trenutku nije platio određeni posao? Jer osim što je, naravno prije svega, važno je da dobiju nekakvu naknadu, jedan broj studenata želi raditi te poslove radi sticanja prakse, a nama je zapravo nedostatak prakse osnovni razlog zašto vrlo često poduzetnici prilikom započinjanja radnog odnosa naših mladih studenata kažu studenti vam imaju puno teorije, ali vještina za obavljanje poslova nemaju pa je ovo jedan od načina. A drugi odgovor za Slavonski Brod, ono što znam da je Sveučilište u Osijeku formiralo povjerenstvo, upravo ističe tih 90 dana u kojem se moraju očitovati o ovom izdvajanju sa Sveučilišta u Osijeku.
Hvala. Sljedeća replika poštovanog zastupnika Domagoja Mikulića.
Zahvaljujem se potpredsjedniče Sabora. Poštovana državna tajnice, u svome izlaganju izrekli ste kako ste definicijom studenta obuhvatili sve studente. Pa mene zanima što je s našim studentima koji studiraju na sveučilištu u Mostaru, koje su osnovale županije, Hrvatske županije u BiH, djelomično ga se financira i iz proračuna RH, na njemu velikom većinom studiraju hrvatski studenti koji i imaju državljanstvo RH, no prebivalište im je u BiH. Pa me zanima da li će se eventualno do drugog čitanja ovaj članak nadopunjavati ili mijenjati u smjeru da se i njima dozvoli rad. Hvala.
Odgovor poštovane državne tajnice.
Dakle bitno je prebivalište, hvala vam lijepo na pitanju, što se tiče studenata koji dolaze iz BiH, oni imaju ista prava kao i naši studenti ukoliko im je prijavljeno to ovdje u RH. A inače da, naše ministarstvo, naša Vlada zapravo pomaže i samom sveučilištu u Mostaru doznačivanjem značajnih financijskih sredstava koja su predviđena i proračunom naše države i ta financijska sredstva koriste se za unapređenje ukupne djelatnosti znanstveno-istraživačke i nastavne na sveučilištu u Mostaru. Hvala lijepa.
Sljedeća replika poštovane zastupnice Marije Alfirev.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, uvažena. Dakle govorimo danas o onome što je potaklo donošenje zapravo ovog zakona, a to su potrebe i nastala situacija u kojoj su se našli izvanredni studenti. Međutim čini mi se da ipak ovaj zakon neće riješiti taj uzrok, riješit će djelom ono što su potrebe samih studenata, to je njihova životna situacija, pogotovo izvanrednih u tom smislu i podržavamo. Međutim zbog čeg je došlo do toga da su i učilišta sve više zapravo upisuju izvanrednih studenata zbog čega ne uspiju ostvariti dovoljan broj bodova, zbog čega izvanredni studenti zaista nisu studenti koji studiraju uz rad? To je ono osnovno pitanje. Da, riješit će dijelom njihovu, dakle životnu situaciju, standard, međutim ovo osnovno, mislim da bi trebalo rješavati na drugi način.
Hvala. Odgovor poštovane državne tajnice.
Hvala lijepa uvažena zastupnice. Što se tiče tog djela, što se tiče kvota za izvanredne studente, to je na Senatima sveučilišta i to je autonomija sveučilišta. Međutim da demistificiramo kategoriju izvanrednog studenta, zapravo zašto se među 43 000 studenata našlo i ovih 16 000 koji ne rade? Pa naši izvanredni studenti to su oni koji se nisu uspjeli upisati kao redoviti studenti, to je jednim djelom i broj studenata koji nije uspio ostvariti prava da nisu polagali ispite i izgubili su pravo redovitog studenta. To su razlozi zašto su se oni našli u kategoriji izvanrednih studenata i jasno, svjesni smo toga, da ovaj zakon neće riješiti problem izvanrednih studenata, no na našim sveučilištima i svima nama zajedno je da radimo na tome da se u planiranju kvota vodi računa o tome o kakvim se studijskim programima radi, međutim ponavljam, trenutno i onako kako je Ustavno zagarantirano, to je autonomija sveučilišta, a mi kao ministarstvo ćemo pokušati kroz pregovore u programskim ugovorima riješiti i dijelom ta pitanja. Hvala.
Sljedeća replika poštovanog zastupnika Kažimira Varde.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Dobro je poštovana državna tajnice što ste prihvatili, koliko sam vidio, većinu primjedbi upravo studenata na ovaj prijedlog zakona što me veseli. Ovo je jedan od rijetkih zakona gdje se može pročitati da je primjedba prihvaćena. Dobro je što ste izjednačili pravo na obavljanje studentskih poslova redovnih sa izvanrednim studentima koji nemaju zaposlenje, zasnovan radni odnos i ne obavljaju samostalnu djelatnost. Dobro je što ste i odredili visoke kazne prekršajne od 100 000 kuna. E tu mi nešto nedostaje. Gdje te kazne idu? Ako govorimo da se naknade dijele i za poboljšanje studentskog standarda, posebno prehrane, financiranje kulturnih, sportskih, znanstvenih aktivnosti studenata, onda bi volio da u članku 17. imamo još jedan stavak da se dio tih kazni također za te namjene usmjerava ako budu normalno izrečene. Hvala vam lijepo.
Odgovor poštovane državne tajnice. Nema. Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu i prvi će u ime Kluba zastupnika MOST-a, a oprostite, zaboravio sam. Kolega Bulj je dignuo ruku vjerojatno tražeći stanku ako sam shvatio.
Hvala lijepo. U ime Kluba Mosta, tražio bi stanku od 10 min, da se konzultiramo, jer prema ovim informacijama, koje dobivamo o slučaju ovrhe nad dječakom u Splitu.
Oprostite kolega Bulj, ne možete za to tražiti stanku, pročitajte poslovnik, možete tražiti stanku u vezi sa točkom.
Nije istina, mogu vam pročitati članak.
Kolega Bulj.
Evo, pročitajte vi članak, evo.
Pročitajte si čl. 3. pogledate čl.5, molim vas. … [[Upadica se ne čuje.]] Molim vas pročitajte si.
Jel to od sada to pravilo ste uveli, jel.
Pročitajte poslovnik.
Ja čitam čl. 248.
Pogledajte članak.
248. članak, do sada je bilo pravilo, ne znam šta vam smeta. Ja mislim da je preozbiljna situacija, da na ovaj način, dole je blokirana cesta u Splitu, imamo problema i ja vas tražim 10 min stanku, jer radi se o dječaku koji je ovršen i smatram da nije kršenje poslovnika, to je pravilo bilo ovdje i posljednjih dana, kada smo tražili stanku, ne vidim u čemu kršim poslovnik.
Možete tražiti stanku u svezi s točkom, koja je u raspravi.
Niste u pravu.
Oprostite ipak jesam, malo više poznajem poslovnik nego vi, a ako mislite da sam ja u krivu, molim vas žalite se Odboru za Ustav, Poslovnik i … [[Upadica se ne čuje.]] Odboru za Ustavu, Poslovnik i politički sustav. … [[Upadica se ne čuje.]] Kolega Bulj.
Pročitati čl. 248 i da imamo stanku pravo, naravno da ste vi to ukinuli, ali svakako ja vam moram kazati, bez ozbira na … [[Govornik se ne razumije.]]
Kolega Bulj, ja ću vam sada dati opomenu … [[Upadica se ne čuje.]] Vi dobivate sada opomenu, kolega Bulj, nemojte nastavljati dobiti ćete drugu opomenu. …/Upadica Bulj: privode ljude koji snimaju taj događaj nemili u Splitu, pa bi molio./…
… [[Govornik naknadno uključen.]] da se udostojimo i da zatražimo stanku od 10 min i da nađemo rješenje i nekakvo zajedničko rješenje da se konzultiramo i da se riješi taj problem. Hvala lijepo.
Edukacije radi, pročitati ću vam stavak članka 3 da se nešto naučite, napokon, da nešto pročitate napokon. Stanka je vrijeme određeno ovim poslovnikom radi sastanka i konzultacija kluba zastupnika o točci utvrđenog dnevnog reda sjednica sabora. Prema tome, dajte konačno pročitajte poslovnik, a danas više nemate pravo za dalje govor. Hvala lijepo. … [[Upadica se ne čuje.]] Nemate, oduzet, dobili ste dvije opomene i oduzeo sam vam pravo za govor, zato jer me niste … [[Upadica se ne čuje.]] Zbog toga što niste, što ste nastavljali dalje govoriti iako sam vas napomenuo. Dobro. Idemo na Klub Mosta nezavisnih lista i u ime kojega će govoriti poštovani zastupnik Marko Sladoljev, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicima, poštovani kolege. Prema najnovijem istraživanju doktorice Dunje Potočnik i doktorice Mirjane Adamović s instituta za društvena istraživanja u Zagreb, 86% mladih u dobi od 19-29 g. razmišlja o trajnom odlasku iz RH u inozemstvo. Očito su vladajućim ovakvi podaci sasvim prihvatljivi, da nisu onda bi napravili puno kompletniji i novi zakon prilagođen studenskim potrebama u 21. st. Zakon koji bi poticao izvrsnost uključivanje studenta na tržište rada, nagrađivao poduzetnički duh među studenskom populacijom i konačno jasno razdvojio rad od studenskih prava. U svojoj izjavi ministrica Divjak naglašava kako se predloženim zakonom omogućava zaštita studenata i njihovih prava te zloupotreba studenskog prava, sprječavanja i jasno definiranim obvezama posrednika za zapošljavanje studenata, studentskih centara, koji ću ubuduće morati evidentirati tko radi, gdje radi, pod kojim uvjetima i tko ostvaruje primitak. Znači u 2018.g. vlada RH se hvali kako će se sada konačno znati tko je i gdje radio i koliko je zaradio. Fenomenalno, tko bi se samo toga sjetio. Ministrica priča o zaštiti studenata, dok s druge strane uopće ne razmišlja o sljedećem problemu, da naši poduzetni studenti, redoviti, koji žele otvoriti svoje tvrtke u Hrvatskoj, to ne mogu učiniti, jer im naša država tada ukida prava redovitog studenta. Od čega ih se tu želi zaštiti? Dakle, od inovativnosti, poduzetništva, tržišta rada, stjecanje iskustva, umjesto da obje ručke prihvatimo takve studente i mlade ljude, da ih podržimo, razvijamo njihov poduzetnički duh, da ih potičemo i nagradimo što imaju hrabrosti stvarati novu vrijednost, preuzimati rizike, koje poduzetništvo nosi i uključivati ih na tržište rada, ova država ih penalizira oduzimanjem statusa redovitog studenta. A šta onda ti mladi, pametni i domišljati ljudi čine? Otvaraju on line tvrtke u Irskoj, Estoniji, Velikoj Britaniji i Americi i to je našim ljudima u vlasti u redu. Naravno da se naše političke elite, ne zanima, kako to rade uspješniji od nas. U Estoniji npr. kada bi u Saboru dopuštali prikazivanja kratkih filmića, prezentacije i slično, onda bi pokazali jedan film, koji se zove, koji je osmišljen u Sveučilištu u Talinu, to je centar za inovacije i poduzetništvo, koji je osmišljen kako bi bili od pomoći, upravo onim studentima, kojima mi branimo, da budu inovativni i poduzetni i na čijim web str. stoji sljedeća rečenica … [[Govornik se ne razumije.]] Mislim da ova rečenica najbolje pokazuje, zašto 86% mladih želi napustiti Hrvatsku, zašto Estonija danas jedna od najrazvijenih zemalja Europe, a mi taborimo na njenom dnu i prikazujemo kao velebni uspjeh izjednačavanja prava redovnih i izvanrednih studenata uz naravno sve prisutno državno reguliranje cijene studentskog rada. Da je ovoj državi zaista stalo do studentske populacije onda bih već davnih dana izmijenila pravilnik koji datira iz 1996. godine onda bi si dala malo više truda i napisala ozbiljan zakon, a ne ovih 20 članaka koji uglavnom vrve tipičnim i omiljenim pojmovima naših političkih elita poput obveze, uvjeti, naknade, inspekcije i propisane kazne. Zakon koji bi Ministarstvo obrazovanja napisalo u suradnji sa Ministarstvom gospodarstva, poduzetništva i obrta. Još malo statističkih podataka, 42% studenata radi tijekom akademske godine, još 28% hrvatskih studenta radi ali isključivo izvan akademske godine. Hrvatski studenti uglavnom rade, pod a) da bi pokrili troškove života 75%, pod b) da bi stekli radno iskustvo 66%, c) jer ne bi mogli studirati bez plaćenog posla 44% i d)jer moraju financijski pomagati druge osobe 26%. U prosjeku oko 70% svih studentskih troškova hrvatskih studenata snosi obitelj u pravilu roditelji. Za uzvrat RH članovima obitelji koji izdržavaju studente daju poreznu olakšicu od sustava poreza na dohodak, ali samo ako student nije zaradio više od 15.000 kuna u jednoj godini. Ako student zaradi više od 15.000 kuna sveukupno i od rada, stipendije i slične u poreznom smislu prestaje biti uzdržavana osoba. Troškovi studentskog života u jednoj akademskoj godini znatno premašuje iznos od 15.000 kuna, to je 1.250 kuna mjesečno. Nije li došlo vrijeme da se podigne ovaj nerealni limit? I za kraj, po ne znam koji put mislim da ovim zakonom se dokazuje i potvrđuje da ova vlast ne želi istinsku promjenu i boljitak u ovom segmentu, poglavito u poduzetnim i inovativnim studentima koji su možda zadnja šansa za ovu državu i društvo. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Sljedeći je klub zastupnika onaj HDZ-a, a vrijeme će podijeliti poštovani zastupnici Ante Bačić i Tomislav Sokol. Najprije će poštovani zastupnik BAčić.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana državna tajnice sa suradnicima, kolegice i kolege. Malo ćemo sada prebaciti u pozitivniji ton nakon ovoga izlaganja. Pred nama je Prijedlog zakona o obavljanju studentskih poslova, kao što nas je državna tajnica upoznala s navedenim do sada je regulativa studentskih poslova bila preko Pravilnika o posredovanju pri zapošljavanju redovitih studenata koji je još na snazi od '96. godine. Znači bilo je krajnje vrijeme da na ovu tematiku se izrodi novi prijedlog zakona. S time je Vlada RH osnovala radnu skupinu još prošle godine za izradu ovog prijedloga koja je dugo vijećala, napravila jedan kvalitetan prijedlog zakona koji eventualno možemo još doraditi do samoga drugoga čitanja i na kojem je najbitnije da su i kolege iz Studentskog zbora, njihovi predstavnici upravo sudjelovali i davali svoje primjedbe i krojili ovaj zakon. S time evo i pozdravljam kolege koje su se pridružile tu s nama kao predstavnici Hrvatskog studentskog zbora. Najbitnija možda stavka ovoga zakona je upravo izjednačavanje prava na obavljanje studentskih poslova redovitih i izvanrednih studenata. Kada razmišljamo o tome i kada vidimo same efekte što će to donijeti trebamo se vratiti na samu definiciju redovitih i izvanrednih studenata iz Zakona o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju. Naime, redoviti su studenti oni koji studiraju prema programu koji se temelji na punoj nastavnoj satnici i troškove studiranja djelomično ili u potpunosti se pokrivaju tj. subvencioniraju iz državnog proračuna. Dok vanredni studenti po ovome zakonu, tu je bitna ta definicija, pohađaju obrazovni program uz rad ili drugu aktivnost. Zato je bitno da i ovoj populaciji studenata omogućimo korištenje prava na studentski rad. Moramo naglasiti, dosta se ovdje pričalo o tome da li izvanredni studenti trebaju imati pravo na ovo, zašto su upisali baš studij u izvanrednom programu. Moramo biti iskreni na našim sveučilištima postoji veliki broj studijskih programa, posebice u ovim zadnjim ekspanzijama studentskih programa koji se mogu isključivo upisati u samo izvanrednom obliku, tako da studenti koji studiraju kao izvanredni nije samo zato što nisu uspjeli upisati studij kao redoviti studenti, nije samo zato što su možda lošiji studenti pa su drugu ili treću godinu morali upisati kao vanredni da bi ostali studirati nego postoje određeni studijski programi i u Splitu i u Zagrebu i na svim našim sveučilištima koji su atraktivni ali se isključivo izvode u izvanrednom programu. U ovom zakonu vidimo i regulaciju obaveza vođenja evidencije u obavljanju studentskih poslova, to je jako bitno vezano i za samo čuvanje dokumentacije, ali i samo izvještavanje ministarstva o protekloj godini i tko je radio i koliko se uprihodilo i to je bitno jer po ovome pravilniku iz '96. nije bilo jasno kako se u samoj praksi vrši nadzor nad studentskim radom, tako da je dobro da je u ovom prijedlogu to izregulirano. Do sada nije bilo jasno ni definirana procedura o davanju rješavanja za odobravanje djelatnosti posredovanja. To ovim zakonom isto se detaljno regulira i bitno je da samo ministarstvo osniva povjerenstvo u kojem će i dalje biti kolege i predstavnici iz Hrvatskog studentskog zbora da budu tu na pragu i normalno da kontroliraju sami detaljan propisani postupak za izdavanje rješenja o odobrenju djelatnosti posredovanja. U samom zakonu postoje i članci vezano za definiranje obaveza samih posrednika, tu je bitno naglasiti zaštitu samih studenata vezano poslije i za ozljede na radu, profesionalne bolesti, pravnu pomoć itd. Definicija samih uvjeta za obavljanje studentskih poslova, tu mislim da je i Hrvatski studentski zbor imao nekoliko zamjerki koje možemo i trebamo raspraviti između dva čitanja ovog zakona. Naime, studenti mogu koristiti navedeno pravo obavljanja studentskih poslova i uzimanje ugovora za isto, ako su studenti koji su upisani u tekuću akademsku godinu, a u prethodnoj su ostvarili najmanje 1 ects bod. Naravno to se ne odnosi na brucoše, ali mislim da tu isto diskriminiramo jednu populaciju studenata, svi se hvalimo i Bolonjom i Erasmusom i mobilnosti i promjeni studija tako da ne možemo ni diskriminirat određenu populaciju studenata koji možda prve godine i ne osjete poziv za određeno zanimanje pa ga promijene u drugoj godini, a u drugoj godini onda moraju cijelu godinu, nemaju pravo, čak i ako su redoviti, nemaju pravo na korištenje ovoga prava iz studentskih poslova. Tako da tu definitivno trebamo razmotrit između dva čitanja hoćemo li i kako, a mislim da bi trebali to definitivno promijeniti. Što se tiče uvjeta i načina zaključivanja ugovora čuli smo od državne tajnice, i to definitivno pozdravljamo, da će uz ovaj zakon ići još dva pravilnika, jedan od pravilnika će biti upravo onaj koji će obuhvaćati dio kako treba izgledati sami studentski ugovor, mislim da tu treba napomenuti i nastojanja pojedinih studentskih centara, konkretno studentskog centra u Splitu gdje sam i ja osobno radio. Taj pravilnik i samo zaključivanje ugovora i sami studentski centri mislim da idu u smjeru digitalizacije i to potpune, online izdavanja ugovora, nepotrebno je da naši studenti trče svaki mjesec od šaltera do šaltera, posebice u ljetno doba. To je nepotreban trošak i studentskim centrima, a i nepotrebno izdvajanje i naših kolega studenata. Mislim da se može to izregulirati upravo online izdanjem ugovora, ali mislim da ovaj zakon i otvara okvir da to bude moguće, upravo uvođenjem i stavka u članku vezano za elektronički oblik izdavanja samog ugovora. Još su tu definirane naravno i obaveze naručitelja posla, bitna je ova stavka što su i sindikati dosta zamjerali hoće li studentski rad zamijeniti stalni radni odnos, mislim da neće. Tu postoje jasne naznake i ovdje upravo stavke koje reguliraju što naručitelj mora ispunit, kako radnika ne mogu zamijenit u roku 6 mjeseci studentom, tako da mislim da ta kritika sindikata ne stoji. I ovo što sam u samoj replici napomenuo vezano za naknade i ovaj iznos od 0.5% koji će ić u razvoj upravo projekata preko natječaja studentskih zborova, što mislim da je odlično, ali mislim da većina prihoda studentskih centara upravo iz ovog oblika i naknada vezano za studentske poslove upravo treba ići na razvoje studentskog standarda, normalno ne samo i prehrane, ne samo i smještaja, nego i samih projekata koji studentima dosta znače. Što se tiče evo u konačnici inspekcijskog nadzora, dobro je da su uključene i ostale državne službe, ne samo inspektorat rada, nego i ministarstvo koje će nadzirat bolji oblik prilagodbe i korištenja ovoga zakona. Toliko o ovom djelu od mene, nastavit će kolega Sokol, naravno HDZ će podržat ovaj prijedlog zakona. Hvala.
Hvala. Evo nastavak, poštovani zastupnik Tomislav Sokol.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospođo državna tajnice, kolege zastupnici. Meni je jako drago što vas mogu pozdravit, budući da sam i sam vodio radnu skupinu koja je napravila najveći dio posla na ovom zakonu. U toj radnoj skupini bili su uključeni osim predstavnika studentskog zbora također i predstavnici studentskih centara, predstavnici poslodavaca, sindikata, Ministarstva rada i mirovinskog sustava i Ministarstva financija, tako da mislim da je sastav radne skupine bio vrlo reprezentativan i postignut je jako visok stupanj suglasnosti, ne potpun, pogotovo u ovom djelu koji se tiče određenih ograničenja koji su tražili sindikati, ali je i mnogo njihovih zapravo sugestija također usvojeno. Također bih se ovim putem i zahvalio donedavnom državnom tajniku u Ministarstvu znanosti, obrazovanja gospodinu Matku Glunčiću koji je nastavio posao kad sam ja otišao u Sabor i koji ga je priveo kraju i bez čijeg također angažmana sigurno ovaj zakon ne bi bio danas pred vama. Uglavnom prvo što se tiče izvanrednih studenata, mislim da je to jako dobar put, to pokazuje i kako ova Vlada osluškuje zapravo bilo i naše studentske populacije. Mnogo toga je rečeno i mi svakako podržavamo proširivanje mogućnosti rada preko student servisa i na izvanredne studente. Ono što je tu spomenuto, a to je pitanje kako bi sustav trebao biti primjećiviji zapravo za i fleksibilniji prema oblicima studentskog rada, kao i studentskog poduzetništva, ja se s tim osobno slažem moram priznat, evo slažu se i HDZ-ovci nekad s oporbom, ali to nije predmet ovog zakona. Znači ovim zakonom se ne regulira temeljni status, znači kako definirati izvanredne studente u svim segmentima, to je ono kako je državna tajnica rekla, za što treba raditi novi temeljni Zakon o znanstvenoj djelatnosti koji je 15 godina već star i za koji je predviđen da će do kraja godine biti donesen, znači novi zakon i nadam se da će onda i to pitanje biti riješeno. Što se tiče pitanje studenata koji studiraju u Mostaru, samo bih napomenuo da se ovaj zakon primjenjuje i na građane EU, znači Hrvatske državljane koji imaju prebivalište u RH, a studiraju van RH, znači svi oni koji prebivaju, imaju stalno ajmo reć prebivalište koji su se trajno nastanili u RH, a studiraju recimo u Mostaru također su obuhvaćeni ovim zakonom. Jedino tko nije obuhvaćen ovim zakonom su osobe koje prebivaju izvan RH i studiraju izvan RH, jednostavno nekakav zaključak je bio da bi to bilo i zbog kontrole, i zbog pitanja poreza itd. jednostavno teško za provest, ali nije točno da nisu obuhvaćeni studenti koji studiraju i u Mostaru, dobar dio njih je uključen kroz ovaj prijedlog zakona. Dalje što se tiče novosti koje donosi ovaj zakon, veći dio toga je već spomenut, posebno bih istaknuo evidencije, znači puno je detaljnije propisano, nego što je bilo dosadašnjim propisima, dosadašnjem pravilniku kako se obveza vođenja evidencija i posebno obveza digitalizacije. Znači ta digitalizacija će omogućiti puno transparentniji sustav nešto što je bio do sada i omogućiti što je posebno bitno, znači davanje na uvid svim podataka ovlaštenim osobama, nadležnim tijelima, poput inspekcije rada, koji će na taj način moći otkrivati sve zlouporabe. Jer jedan od glavnih, zapravo jedan od 2 glavna temeljna cilja donošenja ovog zakona uz olakšavanje rada studentima je bilo sređivanje sustava i onemogućavanje zlouporaba i u tom smislu, ovaj zakon, svakako predstavlja veliki korak naprijed. Što se tiče uvjeta za obavljanje djelatnosti posredovanja, znači, to mogu obavljati studentski centri i visoka učilišta, tu se prvenstveno misli da integrirana visoka učilišta koja imaju unutar sebe i nekakvu ustrojbenu jedinicu, vezanu uz obavljanja poslova, koju inače obavljaju studentski centri. Ono što je bitno, je da su prvi put propisani objektivni uvjeti, koje takve ustanove, koje žele obavljati djelatnost posredovanja moraju zadovoljiti. I ono što je posebno bitno, ti su uvjeti vezani uz njihove smještajne kapacitete i kapacitete omogućavanja prehrane studenata. Što je zapravo, su one temeljne svrhe zašto studentski centri postoji. Drugim riječima, na taj način se omogućava da djelatnost posredovanja, mogu obavljati samo oni, koji doista obavljaju tu primarnu djelatnost osiguravanja studentskog smještaja i studentske prehrane. A da se ne može doći, isto tako do zlouporaba, da netko osnuje fiktivnu nekakvu firmu i sl. pa da zgrče lovu preko posredovanja u studenskom radu, odnosno, obavljanju studentskih poslova, a da zapravo ne vraća ništa studentima na taj način. Mislim da su uvjeti objektivni da su realni, na početku su nešto blaži, ali kasnije se mora svakih 5 g. ta licenca, odnosno, dozvola obnavljati i u tom smislu ti uvjeti moraju još stroži. Na taj način se zapravo svakih 5 g. kontrolira ispunjavaju li posrednici uvjete, koje moraju ispuniti ili ne ispunjavaju. U tom smislu, također bi spomenuo jednu stvar, jednu sugestiju, gdje bi se možda trebala jedna promjena u zakonu dogoditi, mislim da je tu došlo do greške, a to što je propisano, da posrednici, odnosno, da studenski centri, odgovaraju kaznama do 100 tisuća kn ako nisu osigurali izvođaču uvjete zaštite na radu i nisu osigurali zaštitu dostojanstva radnika, u ovom slučaju studenata, odnosno izvođača. Znači to su obveze koje su prvenstveno namijenjene za naručitelja posla, za poslodavca, u ovom smislu i mislim da logično da onda te prekršajne odredbe u čl. 17. budu redefinirane na taj način da prekršajan sankcija bude propisana za naručitelja posla, odnosno, poslodavca, a ne za studenske centre, odnosno, posrednike, jer oni tu zapravo dosita nisu odgovorni u tom dijelu. Također, što se tiče ovog dijela i ograničenja rada i mogućnosti znači sprječavanja zlouporaba, to smo već spomenuli, nešto ću o tome više reći u pojedinačnoj raspravi, ali naglasiti ću da je uveden niz mehanizama za zaštitu studenata i da se spriječi da studenski rad zamjeni ovaj redovni rad. Znači, od toga, da se ne može zaposliti studenta, na poslovima za koje je netko dobio poslovni uvjetovani otkaz, znači određivanja minimalne naknade i također, naglašavam da je tu predviđena čak i veća razina za zaštite studenata nego kod Zakona o radu za radnike, jer je izričito zakonom propisano da zaposlene uvjete rada blagdane itd. imaju pravo na 50% veću naknadu, dok za ovo Zakonom o radu, taj iznos nije propisan. Tako da je puno toga, ovim zakonom postignuto, nažalost, ne stignem proći sve detalje, dio ću toga kroz pojedinačnu raspravu, ali svakako mislim da ovaj zakon predstavlja veliki korak naprijed i Klub HDZ-a će ga podržati. Hvala.
Hvala lijepo. Sljedeći Klub zastupnika je onaj GLAS-a i HSU-a, u ime kojega će govoriti poštovana zastupnica Anka Mrak Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče državnog Sabora, uvažena državna tajnice sa suradnicima. Evo, pred nama je u prvom čitanju Zakon o obavljanju studentskih poslova. Principijalno do sada smo imali pravilnik, taj pravilnik smo odlučili zamijeniti zakonom i mi cijenimo da je taj napor dobar i dobro je da u tom smislu ide. Jednako tako smo i na odborima i na raspravi čuli, da se radi o studentskim zborom, koji evo, još jednom prilikom kolege gore pozdravljam, što je jednako tako dobro da se radi o studentima, koji o tome imaju nešto reći i imaju određena iskustva. No, međutim, mi cijenimo sljedeće, je ako odlučite nešto regulirati, onda možete regulirati na način, zapravo, jedan pravilnik pretočite u zakon, a morate napraviti pojedine iskorake. Ovdje nije napravljen u tom smislu iskorak, pa bi između prvog i drugog čitanja, možda u tom smislu valjalo poraditi i valjalo promisliti. Što zapravo želim reći? Želim reći, da se stvarni svijet i Hrvatska mijenja kroz period i da nešto što je vrijedilo prije, ne vrijedi danas. Recimo kada sam ja studirala, na mom fakultetu, uopće nije moglo biti izvanrednog studiranja i nije se moglo taj fakultet uopće studirati u rad. Kada je uopće ta velika eskalacija izvanrednog studiranja, nastala je u trenutku kada smo se odlučili što više, da što više ljudi imaju završene fakultete. I tada su, kao što je netko prethodno rekao, stvorene pojedine, visokoškolske ustanove i bez obzira kako ih zovemo, gdje čak i nije moguće redoviti studij, nego je moguće samo izvanredni studij, određeni kolegiji i određena znanja. I ja principijalno mislim da je dobro, da je dobro da ljudi imaju mogućnost da se obrazuju, da se kontinuiraju obrazuju i da postaje pojedini stručni studij, to samo može biti napredak. Jednako tako, kada je izvanredni studij, isto tako, krenuo, ja mogu govoriti, naravno i govorim iz iskustva svoje djece koja su, s kojim sam prošla još jedanput taj put, što znači uopće upis na fakultet i studirati, recimo za pravni fakultet u Zagrebu, već kada imate rang listu, onda je do jedne crte redoviti, iznad te crte izvanredni studij. Oni k0oji žele, a nisu imali dovoljno bodova, odnosno, po kriterijima da upišu pravni fakultet, mogu ga studirati samo izvanredno. Dakle, izvanredni studij nije više isključivo vezan uz rad i zbog toga je dobro da smo izvanredne studente stavili u tu kategoriju. No međutim ima tu još nekih stvari o kojima treba voditi računa. Ovaj zakon se ne smije i ne mora gledati i jednostavno ga se ne može gledati odvojenog. Za uspjeh ovog zakona treba promijeniti neke druge zakone jel inače se neće vidjeti rezultat. Što je problem kod studentskih ugovora bio i prije i sad? Zapravo je bio problem da je bilo niz poslodavaca koji je rekao nađi mi nekog studenta pa ću ti za stvari koje za mene honorarno radiš ću ti to platiti preko student servisa. To je bilo prije i sad i to je pitanje koje kontrola može napraviti. Ali jednako tako mi se u niz stvari odlučujemo definirati zakon, ali odmah djelomično stavimo i nogu u vrata. Dakle kada vi imate s druge strane odredbu da je 15.000 kuna limit koje je porezna olakšica roditelju ako ima studenta je zasigurno nešto što treba promijeniti jer se tu vrtite u začaranom krugu. Dakle netko je krenuo studirati, zbog možda situacije koja mu je doma u familiji ne studira redovito, studira izvanredno on će sada moći raditi. No međutim ako radi više njegovom roditelju to više neće biti porezna olakšica. Mi bi u jednom trenutku zaista trebali odlučiti što hoćemo, da li hoćemo poticati studij, da li hoćemo da imamo što više visokoobrazovnog kadra i ako to hoćemo onda moramo niz zakona promijeniti u tom smislu. Jednako tako ovih 60.600 kuna koji su bili, bili su i u raspravi i ja se dobro sjećam kada je bio sustav poreznih zakona dakle ajmo se odlučiti što hoćemo jer ono što je mene životno iskustvo naučilo i to će biti uvijek, onaj koji hoće raditi će biti i dobar student i radit će. Onaj koji neće raditi nit će raditi niti će student niti bilo što drugo. Jednako tako me je naučili da neki studenti rade zato što moraju, drugi zato što žele nešto još dodatno pošto mu roditelji ne mogu iz primanja koja imaju omogućiti, a treći iz razloga što se žele uopće pripremiti za stvarni svijet, za svijet rada. Moje iskustvo s mojim vlastitim djetetom je bilo da je dio rada i dio odgojnog, dakle on studira u Zagrebu ima prednost u odnosu na nekog drugog jer je studirao doma pa je to i u odnosu na naš kućni budžet nešto drugačiji, ima svoj džeparac, no međutim sve ono što zaradi preko student servisa, što zaradi svojim radom tri put o svakoj kuni promisli. O džeparcu ne, a ovoj kuni promisli. Ja ne mislim da je to metoda, ali apsolutno je u jednom smislu dobra. I imamo još jedan ovaj zakon, zakone koje treba promijeniti treba gledati u jednom još dodatnom kontekstu. Mi u ovom trenutku imamo užasno veliki problem sa radnom snagom koji je vezan uz određene poslove i uz određeni vremenskih period. Ti poslovi su pogotovo u ljeti, vezano je uz povremene poslove na OPG-ovima ili na poljoprivredi vezano uz branje pojedinih poljoprivrednih proizvoda i imamo poslove koji su vezani uz turizam. Ajmo čuti što turistički radnici govore, oni sada već glasno govore i glasno vrište sa svih naslovnica portala nemamo radne snage, nemamo sobarice, nemamo pomoćne radne snage, nemamo pomoćne radne snage u kuhinjama, nemamo konobara, dakle oni vrište. Jednako tako kada malo pogledate OPG-ove oni kažu, nemamo više nikog da beru maline, da beru jagode i ne znam sve druge da nekog ne izostavim ili da ne stavim nešto previše. Tamo davnih dana kada sam ja studirala mi smo preko ljeta masovno išli u Englesku brati jagode, to je bilo za relativno male novce, uopće se više ne sjećam kako je to bilo regulirano, no međutim imali ste priliku na taj način malo naučiti engleski jezik i nešto ste radili preko ljeta. Jednako tako vi danas ne možete pogledajte kada bilo tko hoće vezano uz OPG-ove ili … ja ću proizvodnju dobiti nikog ne može. Dakle tu mi imamo mogućnost da studenti u ljeti kada je pauza, između ljetnog i jesenskog roka koji su malo drugačije posloženi danas nego što su bili prije da ih zaposlimo, ali to treba svim i drugim propisima omogućiti. Što hoću reći? Ovaj zakon je jedan od zakona koji umjesto pravilnika regulira to na određeni način, daje mogućnost i apsolutno treba demistificirati taj izvanredni studij i reći o čemu je riječ, dakle riječ je o tome da to više bazično nije studij uz rad i niz drugih stvari, ali treba i niz drugih mjera. Ovaj zakon nije otok, ne smije ga se gledati tako, treba ga se gledati u kontekstu svih drugih zakona pogotovo zakoni vezani uz poreznu politiku na način da se studentima omogući da rade, da omogući da rade što više i pri tom se ne treba nitko bojati da će student uzeti nekom njegovo radno mjesto. U ovom trenutku vjerujte u Hrvatskoj ima pogotovo kada je riječ o ovim povremenim poslovima vezanih uz turizam, vezano uz poljoprivredu mjesta za sve. Ali ono što moramo, moramo im omogućiti i izmjenama drugih zakona i prilagodbom drugih zakona jer ako ostane samo ovaj zakon neće biti dovoljno. Ja sam između ostalog postavila jedno pitanje na odboru i pitala sam zašto se za posrednika odlučilo samo da to može biti studentski centar odnosno u okviru studentskog centra ustanova, dakle studentski centar, onda mi je rečeno da se tu razmišljalo da bi posrednici mogli biti neki drugi, ali da smo se malo pobojali da bi to moglo onda otvoriti nekakav problem. Ja ne razumijem čega se mi bojimo i to neću razumjeti. Mi cijelo vrijeme i kada odlučimo napraviti iskorak i kada odlučite nešto napraviti onda stanete ili se vratite korak nazad ili vam neko stavi nogu u vrata. Mi se cijelo vrijeme bojimo i cijelo vrijeme je tu nekakav strah da će neko raditi, da će neko zaraditi, da će netko napredovat. Pa mi se trebamo boriti za to. Ja ne razumijem da se mi toga bojimo nego mi se trebamo boriti za to, boriti da ljudi budu što bolji, da budu što uspješniji, da što bolje zarađuju. Kada netko zarađuje u Hrvatskoj i kada plaća poreze, od tih poreza ne da, manite na stranu to, nas tu 151 nas nije bilo nikad, ali dakle sve službe dobivaju plaću. Ali onda vi možete i neke druge stvari pokrenuti, onda im vi možete i omogućiti i studentima zapravo određeni način lakše studiranje i ostalo. U ovom trenutku ja se bojim da puno naših studija i puno naših visokih učilišta obrazuje ljude i da mi iz našeg proračuna obrazujemo ljude za neke druge zemlje. Dakle ljudi kod nas se obrazuju, obrazuju se iz našeg proračuna svi porezni obveznici i to plaćaju, pogotovo kada je riječ o čak je i šareno, htjela sam vezati uz zdravlje i uz medicinu, ali je tu šareno, ljudi kada diplomiraju čak ni jedan dan radnog staža nemaju u Hrvatskoj idu negdje van. Naravno da ga negdje netko može puno više platiti jer u njega do sada je uložio nulu, nije uložio nešto a mi smo uložili nešto. Stoga ovaj zakon apsolutno je dobro da više nemamo pravilnik nego imamo zakon ali ovaj zakon treba gledati samo jednu puzzle u onoj velikoj slagalici. Ako hoćemo nešto napraviti onda moramo napraviti neki jači iskorak. Trebamo se odvažno odlučiti vezano uz poreze, zaista smanjiti ograničenja i moramo se prestati bojati toga da će netko nešto zaraditi. Kao prvo, ajmo omogućiti da ljudi zarađuju i kao drugo nitko nikom ne uzima njegovo radno mjesto, radnih mjesta ima dosta a studentski posao zaista treba gledati u kontekstu da se studentima omogući da zaradi pa da iz toga mogu studirati, da steknu određena radna iskustva i neka iskustva koja im trebaju za realni sektor i za realan svijet i ajmo do drugog čitanja napraviti jedan iskorak, tu staviti još nekakve malo liberalnije opcije da zaista studenti rade i da više ne moraju reći čuj ja sam sad svoj limit prošao, pa je li imaš ti, pa daj mi ti ovo jer to zapravo u isti čas otvara sivu zonu a u sivoj zoni nije dobro biti.
Hvala lijepa. Sljedeći klub zastupnika je onaj SDP-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Bojan Glavašević. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane kolegice i kolege, uvažene kolegice iz ministarstva. Ovako, dakle u siječnju prošle godine Ministarstvo financija donijelo je Pravilnik o porezu na dohodak koji je bitno smanjio neoporezivi iznos kojeg studenti mogu zaraditi preko studentskog ugovora s 50 tisuća na 15 tisuća kuna. Negodovanje je bilo veliko, Vlada je donijela jednu malu izmjenu i spojila tih 15 tisuća kuna s godišnjim osobni odbitkom i obećala studentskim predstavnicima Zakon o studentskom i učeničkom radu. Radnoj skupini dali su rok do lipnja za dati prijedlog zakona. U procesu izrade koji je završio prvim nacrtom u posljednjem kvartalu ispao je učenički rad te su se zapravo u potpunosti posvetili studentskom radu. U nacrtu u biti uopće se nije doticalo ovih iznosa zbog kojih su studenti inicijalno i prosvjedovali. Fokus zakona prebacio se na uvjete rada, na zaštitu studenata, na definiranje odnosa između SC-a, poslodavaca i studenata koji su zapravo regulirani pravilnikom iz '96. godine. U međuvremenu jedan izvanredni student koji je ujedno i jedan od članova studentskog zbora pokrenuo je peticiju za davanje prava na rad izvanrednim studentima pod studentskim ugovorom mislim i ta peticija je skupila 7 tisuća potpisa. Također studentski zbog koji je dugo tražio novčana sredstva kojima mogu upravljati iskoristio je priliku i inzistirao da studentski zbor upravlja dijelom novaca od studentskog rada koju prihodi SC. Nakon toga predstavnici visokih učilišta iskoristili su priliku da ubace odredbe koje omogućuju da svako visoko učilište može posredovati odnosno obavljati funkciju SC-a kako bi i oni mogli zarađivati na svojim studentima a ne SC. Iz straha da ovo vodi privatizaciji SC-a pod navodnicima postavljeni su visoki uvjeti za obavljanje takve djelatnosti. Onda sindikati koji su inzistirali na zaštiti tržišta rada i sprječavanju zlouporabe studentskih ugovora od strane poslodavaca su također imali nešto za reći. I zapravo sada, godinu i pol dana nakon što su ovi neoporezivi iznosi a koje su studenti mogli zaraditi smanjeni imamo zakon koji u principu se uopće ne dotiče tog razloga nezadovoljstva nego je prožet različitim interesima, različitih interesnih skupina pri čemu ovo interesne skupine naravno govorim neutralno bez neke negativne konotacije, interesne skupine su sasvim legitimne. Dakle, samim time ovaj zakon smatramo da ima poneku pozitivnu izmjenu, primjerice definiranje minimalne satnice i jasnije zaštite studenata. Međutim, s obzirom da imamo dosta primjedbi na ovaj zakon mogu najaviti da ćemo u prvome čitanju mi kao Klub zastupnika SDP-a biti suzdržani. Šest je glavnih točaka o kojima, na koje možemo zapravo svesti naše komentare u ovoj fazi jer nisu još amandmani. Prvo je pitanje izbora studentskog centra, drugo je pitanje onoga što bismo mogli zapravo nazvati provizijom za studentske zborove, treće je pitanje statusa izvanrednih studenata, potom pitanje određivanja minimalne plaće, potom formaliziranje sustava praćenja studentskog rada kao radnog iskustva i u konačnici imamo jedan prijedlog koji evo ovdje iznosimo zapravo za raspravu a to je pitanje otvaranja mogućnosti studentskom centru da izda jednu neobaveznu zamolbu za opravdavanje izostanaka studenta s jednog dana pohađanja nastave u tekućem semestru ako je taj mjesec radio više od 60 sati na poslovima za koje se obrazuje. Dakle to bi na neki način mogli nazvati opravdavanjem izostanka ali pod uvjetima koje sam naveo. A što se tiče prve naše točke a to je pitanje definiranja posrednika, odnosno SC-a. Dakle trenutno je situacija takva da SC-i posjeduju za sve studente na jednom geografskom području, tako da npr. u Zagrebu Zagrebački studentski centar posreduje za sve studente Sveučilišta u Zagrebu, ali i za studente na drugim visokim učilištima kao što je Tehničko veleučilište ili VERN. Uglavnom ograničenja za koga SC može obavljati posredovanje nema, bitno je samo da je osoba u statusu studenta. Međutim osnivači studentskih centara zapravo snose svu odgovornost za njihovo poslovanje, osnivač SC-a je uglavnom jedno visoko učilište na jednom geografskom području, zapravo iako je situacija takva SC provodi posredovanje za studente svih visokih učilišta. I onda imamo dvije vrste mogli bismo reći nelogične ili ne srazmjerne situacije. Prva je situacija u kojoj visoka učilišta koja nisu osnivači SC-a nemaju nikakvu obavezu ili odgovornost prema poslovanju SC-a iako su njihovi studenti korisnici usluga SC-a, dakle to im dodaje na vrijednosti. Studenti visokih učilišta koji nisu osnivači SC-a dobivaju jednaku uslugu kao i studenti onog visokog učilišta jeste osnivač i isto tako da ne osnivačka visoka učilišta zapravo ne participiraju u financiranju SC-a, tako da efektivno njihovi studenti imaju pravo na besplatnu uslugu mogli bismo reći, to je jedna vrsta nepravilnosti. Druga vrsta nepravedne situacije proizlazi iz činjenice da visoko učilište koje je osnivač SC ima ingerenciju nad SC-om i odgovoran za njegovo poslovanje pa tako i za ona sredstva koja su prikupljena od svih studenata, dakle i ovi koji nisu studenti visokog učilišta koje je osnivač. Dakle ta visoka učilišta iako se od njih uzimaju sredstva, od njihovih studenata nemaju pravo glasa o tome kako će se ta sredstva iskorištavati. Dakle mislim da je tu jasno da su to vrlo logične zamjerke na ovakvo uređenje situacije. I rješenje može ići u dva smjera, prvi je da svako visoko učilište ima svoj SC, drugo je da se odredi jedan SC u kojem će na jednom geografskom području kojemu bi osnivači bili sva visoka učilišta na tom području i da onda naravno isto tako i brinu o svim studentima i imaju nešto za reći o tome kako će se novci trošiti. Mi smatramo da bi ovo potonje rješenje bilo puno bolje iz razloga što nekoliko ovo rješenje sa nekoliko studentskih centara u jednoj lokalnoj zajednici bi dovelo do većih jediničnih troškova poslovanja, zbog čega bi usluge u konačnici bile skuplje za krajnje korisnike, to su poslodavci i studenti. Smatramo da bi se rješenje sa jednim studentskim centrom dovelo do ekonomije obujma gdje bi svi studenti bez obzira na visoko učilište imali pravo pristupa njegovim uslugama, a poslodavcima bi ponuda poslova bila jednostavnija i jeftinija. Takvo rješenje dakako bi zahtijevalo da se pravo glasa da i onim visokim učilištima, zapravo svim visokim učilištima koji djeluju u toj zajednici i onda bi se osigurala jednaka briga o potrebama i svih visokih učilišta s jedne strane i studenata. Naravno, bilo bi obavezno onda propisati isto tako da ta visoka učilišta brinu i odgovorno se ophode prema lokalnom SC-u. Iduća točka je pitanje nečega što bismo mogli nazvati provizijom Studentskog zbora. Dakle novi zakon predlaže povećanje provizije za posredovanje za 0,5% ta sredstva kao i sva sredstva ostvarena od uobičajene provizije od 12% pripadaju SC-u odnosno posredniku. Sredstva od tih 12% potrebno je koristiti za podmirivanje troškova posredovanja i poboljšanja studentskog standarda, tako da se prihod od naknade koristi za poboljšanje u djelatnosti smještaja studenta, za studentsku prehranu, za kulturne i sportske aktivnosti itd. Odluka o alokaciji tih sredstava je na SC-u, na posredniku. Međutim za sredstva ostvarenih od 0,5% mora se koristiti namjenski u svrnu financiranja ovih kao što smo rekli kulturnih, sportskih, znanstvenih, edukacijskih aktivnosti koje provode isključivo studenti i studentske organizacije, te su isključivo namijenjeni studentima. E sada, odluku o alokaciji ovih sredstava donosi povjerenstvo sastavljeno od tri predstavnika Studentskog zbora visokog učilišta i dva predstavnika posrednika. Dakle efektivno s obzirom da imaju većinu u povjerenstvu tim sredstvima upravlja Studentski zbor. Dakle samim time mogli bismo tih 0,5% nazvati provizijom za Studentski zbog dakle čisto zbog činjenice. Problem ovdje leži u ovome što sam naveo ranije, odgovornost za sredstva ima posrednik, a nemaju predstavnici studenata, a efektivno predstavnici studenata donose odluku o tome kako će se sredstva nositi. Dakle da skratim s obzirom da je vrijeme pomalo i ograničeno, ponovo bez ikakve negativne konotacije, povećanje sredstava za studentski standard svakako bi doprinosilo boljem razvoju, međutim ovdje postoji prostor za velike nepravilnosti. Ako imamo opasnost da sredstva dodjeljuju isti oni koji raspisuju natječaje za dodjeljivanje tih sredstava, mislim da impliciramo išta loše o ikome znamo da je to jedna siva zona koja nikome nije dobra. Rješenje toga mi vidimo u tome da bi se odgovornost za cjelokupno poslovanje SC-a i razvoj studentskog standarda trebalo omogućiti predstavnicima studenata. Dakle ne ih staviti u jedno povjerenstvo u kojemu evo onako gledamo vam kroz prste pa vi s tim novcima radite što hoćete, nego imate, trebate biti odgovorni i za raspodjelu sredstava, trebate odlučivati o tome, ali evo vam i proporcionalna odgovornost za to, dakle to je ono što bismo mi predložili ovdje. Idući komentar je tehničke naravi i vezan je za minimalnu plaću. Dakle Vlada svake godine donosi uredbu o minimalnoj plaći na kraju godine temeljem Zakona o minimalnoj plaći. Uglavnom se ta uredba donosi u prosincu tekuće godine, a odnosi se na onu iduću godinu. Prema prijedlogu ovoga zakona MZO bi trebao donijeti uredbu o minimalnoj studentskoj satnici u studenome tekuće godine, također za razdoblje iduće godine što je prije nego što Vlada donese uredbu o minimalnoj plaći. Dakle naš prijedlog bi zapravo bio samo da se ovo promijeni u zakonu i da se donese nakon što Vlada već donese odredbu o minimalnoj plaći za tekuću godinu. Dakle mislim da je to sasvim jedan logičan prijedlog. I tu dolazimo do izvanrednih studenata. Ponovo, skratit ću se uvodom, imamo otprilike 40ak tisuća izvanrednih studenata naspram stotinjak tisuća redovitih. Logika je takva da izvanredni studenti imaju pravo na rad jer im studiranje nije ono primarno što rade i samim time se smatraju ekonomski aktivnim osobama, redoviti studenti se smatraju ekonomski efektivno neaktivnim osobama, nego rad im ovdje i dolazi kao nešto čime trebaju podržavati svoju primarnu aktivnost, a to je studiranje. Sad prema prijedlogu zakona svim izvanrednim studentima se daje pravo na rad preko studentskog ugovora, taj tip ugovora je i fleksibilniji i jeftiniji pod navodnicima za studenta naspram ugovora o radu i dok fleksibilnost može biti primamljiva nekim studentima, ugovor o radu daje određenu sigurnost i iz tog aspekta je bolji i za studente i za državu jer se zapravo naplaćuju puni doprinosi. Ovdje treba uzeti u obzir najnovije doprinose, odnosno najnovije poticaje za zapošljavanje mladih. Na ugovor o radu za mladu osobu ne plaćaju se doprinosi na plaću zbog čega se izdvaja samo 20% doprinosa iz plaće plus porez, što nije velika razlika naspram studentskog ugovora na kojeg se izdvaja 17.5% provizije i doprinosa na plaću. Na oba načina se mladoj osobi daje pristup tržištu rada pod povoljnijim uvjetima za poslodavca jer se država odriče djela svojih primanja u zamjenu za osposobljavanje mlade osobe i mislim da je to jako dobro. Ovom mjerom se vjerojatno htjelo doskočiti problemu izvanrednih studenata koji nemaju namjeru sklapati ugovor o radu. U svakom slučaju ova mjera će koristiti upravo tim osobama. Međutim postoji mogućnost zlouporabe tih ugovora tako da poslodavac otkaže ugovor o radu izvanrednom studentu i prisili ga na nastavak rada sa studentskim ugovorom, ali generalno izbjegavanje davanja ugovora o radu kada je izvanrednom studentu dostupan studentski ugovor, što može rezultirati zapravo dužim radom na studentski ugovor pored prava na ugovor o radu. Ovo smatramo da povećava prekarnost studentskog rada, ovakva mjera. Ono što bismo mi htjeli ovdje predložiti sasvim konkretno, osim redefiniranja statusa izvanrednih studenata, ali to nije materija ovoga zakona, je da se rad kroz studentski ugovor izvanrednim studentima dozvoli, ali na tri mjeseca kod jednog poslodavca, nakon čega se daje obaveza tom poslodavcu da ponudi ugovor o radu takvoj osobi, bilo na određeno ili na neodređeno. Razlika, kao što smo rekli, nije velika i smatramo da bi na ovaj način ne bi bilo opasnosti za izvanredne studente da dugotrajno rade na studentski ugovor pored prava na ugovor o radu, jednostavno smatramo da bi bilo sigurnije na taj način. I evo čisto za kraj, predlažemo da se na neki način počne formalizirati sustav praćenja studentskog rada kao radnog iskustva jer to se trenutno ne čini. I posebice sada kada imamo ovu mjeru prema izvanrednim studentima, smatramo da bi to evo bilo važno. Mislim da smo iznijeli konstruktivne komentare, kažem bit ćemo u prvom čitanju suzdržani i nadamo se da ćemo u drugom čitanju dobiti feedback od vas koji će nam omogućiti da podržimo ovaj zakon. Hvala.
Hvala vam lijepa. Sada prelazimo na pojedinačne rasprave i prvi se javio poštovani zastupnik Domagoj Mikulić, izvolite.
Zahvaljujem se potpredsjedniče Sabora, poštovana državna tajnice sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Koliko smo u posljednjih 22 godine posvetili obavljanju studentskih poslova, vrlo zorno prikazuje i činjenica da je isti posao reguliran Pravilnikom iz 1996. godine, ima sveukupno 2 stranice i 14 članaka. I upravo zato studenti godinama poručuju kako je nužan novi zakon, osobno su me više puta kontaktirali kada će krenit se u izradu, kada će doći na Vladu, kada će doći u Sabor. Radili su to jer im je bitan, bitan im je za njih 17 000 i više koliko ih ima na Osječkom sveučilištu, bitan je za njih 150 000 koliko ih ima u RH. Zato mi je iznimno drago da je ova Vlada RH i vaše ministarstvo krenulo u reguliranje studentskih poslova kroz ovaj prijedlog zakona. Drago mi je jer je i meni bitan kao donedavno studentu, koji je sam obavljao brojne studentske poslove i koji sam vrlo svjestan problematike koju imaju studenti. Zakon o obavljanju studentskih poslova bitan je zato što njih 150 000 koji do sada nisu bili ravnopravni, njih gotovo 50 000 izvanrednih studenata nisu imali pravo ni na subvencionirano stanovanje, ni na prehranu, ni na prijevoz i oni nisu tražili privilegije, uredno su plaćali svoje školarine i željeli su prava na rad kako bi samostalno zaradili za sve troškove koji stvara studentski život. Sve su to mahom mladi ljudi čija nam budućnost svima treba biti bitna i svima nam treba biti prioritet. Statistike su po ovom pitanju ubitačne i pokazuju da godišnje preko studentskih ugovora bude isplaćeno preko milijardu kuna, a taj isti studentski ugovor bio je reguliran s pravilnikom na doslovno 2 strane. Promjene koje se donose ovim zakonom, a ima ih puno, tu bih istaknuo neke. Kao što sam već rekao da stavlja u jedan ravnopravan položaj sve studente visokih učilišta te svi oni studenti koji nisu u radnom odnosu imati će, stupanjem na snagu ovog zakona, imati će priliku za studentskim radom. Ovim zakonom jasno se definiraju obveze posrednika i naručitelja poslova, a možda je još važnije što se prijedlogom ovog zakona propisuje inspekcijski nadzor nad provedbom zakona, kao i prekršajne odredbe kao svojevrsna garancija da će se ovaj zakon primjenjivati isključivo na korist svih sudionika. Izglasavanjem ovog zakona neće se moći dogoditi da student koji odvoji svoje vrijeme od studija, koji odradi posao ne bude plaćen za taj isti posao, dužnost posrednika ovim zakonom, biti će da unutar 15 dana, od predaje ugovora, isplati sva sredstva studentu, sredstva koja ovim zakonom, ako sam dobro izračunao, ne smiju biti manja od negdje 21 kn, što iznosi neku minimalnu naknadu za njihov rad. Kao mladić HDZ u svom programu u proteklim izborima, koju samo nazvali biraj bolju budućnost, spominjali smo i isticali važnost digitalizacije sustav u RH, zato mi je drago da naša ideja na neki način, živi i u novim zakonima, tako i u ovom, gdje se definiraju uvjeti i način zaključivanja ugovora, od čega će studenta, doslovno dijeliti nekoliko klikova miša, a prije je to izgledalo na način, da prvo dođe po ugovor, ide poslodavcu pa se opet vraća u SC kako bi zaradio neka sredstva. A još jedna važnost digitalizacija sustava, je što ćemo samim time dobiti jedan transparentniji uvid u studenske poslove. Spominjalo se danas i bilo je dosta kritika da ovaj prijedlog zakona, omogućuje rad većem broju studenata i da će se samim time ugroziti stanje na tržištu rada. Ja osobno smatram da se neće, a imamo jednu odredbu, koja govori, da se na radnom mjestu ne može zaposliti student, ukoliko unutar 6 mj. s istog radnog mjesta iz poslovno uvjetovanih razloga, otpustio se radnik. Bitno je za naglasiti da Zakonom o obavljanju studentskih poslova, neće ugroziti niti tržište rada, niti postojeće mjere, kao što su pripravnitštvo i kao što su mjere za poticanje samozapošljavanja. Studentski rad za studenta je iznimno bitan, troškovi studija, smještaj, svakodnevni život su zaista veliki i drago mi je da imam priliku sudjelovati u donošenju ovoga sveobuhvatnog i kvalitetnog zakonskog prijedloga, koji sam, siguran biti u konačnici, prihvatljiv svih dionicima. Čestitao bi ovdje i kolegama iz Hrvatskog studentskog zbora i njihovim predsjedniku koji inače dolaze s Osječkog sveučilišta na aktivnom sudjelovanju na neodustajanju i činjenici da njihovim zalaganjem, danas, ovdje raspravljamo o ovom zakon u Saboru. Hvala.
Hvala lijepo. Imamo 2 replike, prva je poštovanog zastupnika Ante Bačića.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Mikulić spominjali ste prihode SC-a i sva prava koji studenti u ovom trenutku, posebice vanredni ne uživaju, jer nisu u mogućnosti koristiti pravo na studentski rad. Ali, moramo naglasiti, da ovi prihodi, koji će studentski centar uprihoditi, koji nadam se da će biti veći u donošenju ovog zakona, ne idu, samo korektno za studentske projekta, idu i za razvoj kapaciteta, određenih kampusa, ide za razvoj studentske prehrane, za studenskog smještaja, sve ono što čega na našim sveučilištima fali. Znamo da Sveučilište u Splitu, dovršava svoj kampus, da svi kapaciteti, nisu, koliko god se razvilo, koliko god imamo novih zgrada i kapaciteta to još nije u potpunosti gotovo. Ali, znamo, konkretno u vašem primjeru, što se tiče sveučilišta u Osijeku, da je kampus u razvoju i da upravo prihodi od studenog centra i od ove naknade, koje moraju se ulagati u studenski standard, poboljšati će u vijete studiranja, na svim našim sveučilištima.
Odgovor poštovanog zastupnika Mikulića.
Zahvaljujem se potpredsjedniče. Poštovani kolega Bačić, apsolutno ste u pravu i zaista, taj novac odlazi u razvijanje sveučilišta, a i spominjala se danas i ova odredba od 0,5% koju zaista smatram dobrom i ostvaruje jedna sredstva za studentski zbog, koji kao krovno predstavo tijelo studenata, smatram da najbolje može raspolagati s tim novcem i ulagati u ono što je potrebno studentima. Hvala.
Sljedeća replika poštovane zastupnice Vesne Bedeković.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega, kratko bi se samo osvrnuo na onaj dio vaše rasprave, u kojem ste govorili o davanju, što sada naravno podupirem, davanju mogućnosti rada, što većem broju studenata upravo ovim potezom proširivanjem, dakle, izjednačavanjem prava, redovitih i izvanrednih studenata. I svakako bi se priklonila vašem promišljanju, da studenti neće ugroziti tržištu rada. Naravno postoje bojazni da bi se to moglo desiti, ja smatram da se ne treba bojati studenata. Upravo i radi toga što rad ovim zakonom studenata nije ograničen, ali postoje mehanizmi. Dakle, do 15000 iznos nakon kojega se ukida olakšica za roditelje, a zarada iznad 60600 kn opet povlači za sobom, stavljanje u drugi porezni režim. Tako da mislim da su to dobri kontrolni mehanizmi.
Hvala, odgovor poštovanog zastupnika Mikulića.
Zahvaljujem se potpredsjedniče Sabora. Poštovana zastupnice Bedeković, apsolutno se slažem s vama, postoje mehanizmi, postoje olakšice do određenog iznosa, a samo bi još napomenuo da cijena rada koja bi trebala iznositi negdje oko 20 kn, je praktički negdje jednaka cijeni običnog radnika. Tako da osobno mislim da se tržište rada s ovim prijedlogom zakona definitivno neće narušiti. Hvala.
Sljedeća će svoju pojedinačnu raspravu, iznijeti poštovana zastupnica Vesna Bedeković, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Moje poštovanje državnoj tajnici gospođi Ramljak i njenim suradnicima i naravno pridružujem se pozdravima predstavnicima studentskog zbora. Evo, ja ću ukoliko mi vrijeme bude dozvoljavalo, najprije, dati nekakav općeniti osvrt i moje nekakvo gledište na zakon, a onda o nekim detaljima. Smatram da kada ovaj prijedlog Zakona o studentskim poslovima, gledamo onako općenito u globalu, smatram da on prije svega omogućuje prilagodbu vremenu u kojem živimo, jer kao što je već bilo rečeno, studenski poslovi i obavljanje studentskih poslova, dosada su bili regulirani jedni malim kratkim pravilnikom, koji datira od 1996. uz neke promijene tijekom godina i mislim da je naprosto došlo vrijeme, da se studentskim poslovima posveti poseban zakon, kako bi ih se reguliralo na najbolji mogući način a da se kroz zakon jednako tako postigne iz i fleksibilnost, prvenstveno kroz uzimanje u obzir prirode i sastava studentske populacije danas u odnosu na neke ranije godine. Netko je spomenuo, znači 22 godine prakse i primjene pravilnika su iza nas. Ja ću samo podsjetiti, kad govorimo o statusu naših studenata, kroz te 22 godine, osim statusa redovitih studenata, u nekom trenutku smo imali i studente koji su nam studirali za osobne potrebe, to su bili uglavnom oni studenti koji nisu uspjeli zauzeti mjesta na rang listama na način da mogu besplatno studirati, odnosno studirati uz potporu države. A kasnije onda još imamo i kategoriju izvanrednih studenata, ova kategorija studenata za osobne potrebe je nestala. Istovremeno se proširio i povećao broj izvanrednih studenata, a u toj populaciji, ako sam dobro informirana, je negdje oko 16 000 izvanrednih studenata koji nisu u radnom odnosu, koji ne rade, a istovremeno plaćaju svoju školarinu i to je jedna populacija kojoj treba posvetiti dužnu pozornost. Pri tome smatram ponovno ponoviti, netko je to već rekao, ovaj zakon nije tu da rješava problem izvanrednih studenata, niti će ih riješiti, niti mu je to svrha. Temeljni zakon koji će riješiti i koji treba riješiti problem razlikovanja statusa prava i dužnosti redovitih i izvanrednih studenata je Zakon o visokom obrazovanju i znanstvenoj djelatnosti koji, kao što je rečeno je u planu do kraja ove godine, a ovaj Zakon o studentskim poslovima prije svega bi trebao regulirati pitanje studentskih poslova i stoga samo kratko neke od ključnih točaka za koje smatram da su bitne ovog zakona. Prije svega, već sam rekla, izjednačavanje prava redovitih i izvanrednih studenata vezano za mogućnost, davanje mogućnost obavljanja studentskih poslova i to oni koji nisu, izvanredni studenti koji nisu u radnom odnosu, koji nisu vlasnici obrta ili ne obavljaju djelatnosti slobodnih zanimanja ili djelatnosti u poljoprivredi i šumarstvu i to smatram još jedanput ponoviti, netko je to napomenuo, a ja ću naglasiti i dodati jednu bitnu socijalnu i demografsku dimenziju prije svega ovoga zbog činjenice da neki naši studenti, osobito oni koji su u kategoriji izvanrednih studenata i nisu u mogućnosti, njihovi roditelji nisu u mogućnosti u potpunosti pokrivati troškove i školarina i života i studentskog standarda, tako da mislim da je tu jako bitno napomenuti davanje prostora, dakle tom djelu populacije da uz studiranje i zarađuje za vlastiti život jer naravno demografska dimenzija je vezana, dakle koja se nastavlja na ovu socijalnu. I ono što imam posebnu potrebu još dodatno naglasit je ta jedna pedagoška dimenzija ovakvih odredbi, zbog činjenice da smatram da je potrebno kod mladih ljudi poticati radne navike, pa i kroz studentski rad, kako bi se stjecala i stekla kultura rada za koju mislim da ju je potrebno na ovim našim hrvatskim prostorima razvijati pa tim više u članku 6. stavku 3. po meni dosta bitna odredba koja omogućuje studentima koji rade na studentskim poslovima dokaz, dokazivanje radnog iskustva stečenoga na studentskim poslovima kasnije kad im dođe potreba da stupaju u stalni radni odnos. Naravno ključna, bitne ključne točke su i uvođenje evidencija o obavljanju studentskih poslova vezano za obveze posrednika o vođenju evidencija i o naručiteljima, izvođačima, izdanim ugovorima, visini naknade itd. Naravno jako bitna točka propisivanje uvjeta za obavljanje posredovanja, smatram vrlo pozitivnim unošenje ove uredbe vezane za, ja bih isto to nazvala relicenciranjem svakih 5 godina, dakle vezano za posrednike. I ono što smatram jako bitnim vezanim za jaču zaštitu prava studenata, to je propisivanje inspekcijskog nadzora koji trenutnim pravilnikom nije bio uređen. Time bi se zapravo, ne samo smatram da se postiže zaštita studenata, nego se i smanjuje i izbjegava ovaj prostor sivih zona koje smo do sada imali, osobito onaj dio vezan za zlouporabu studentskih ugovora. Naravno bilo je riječi do sada o izdvajanju u visini 0.5% naknade izvođača, odnosno posrednika koji se trebaju namjenski koristiti za financiranje kulturnih, sportskih i svih ostalih aktivnosti studenata, možemo raspravljati, možemo razgovarati o tome je li to dovoljna visina, možemo li ju malo povisiti, dakle tu bih možda ostavila otvoreno pitanje. Ono što smatram pozitivno je odredba članka 13. stavka 3. vezana za plaćanje naknade 50% dakle veće studentima koji rade na blagdane, koji rade u noćnim smjenama. I ono možda što je ostalo otvoreno pitanje, a većina dosadašnjih govornika je to spominjala, pitanje definiranja, odnosno redefiniranja rada studenata kao povremenog, odnosno privremenog rada i pitanje definiranja izvanrednih, samog statusa izvanrednih i redovitih studenata, to sam rekla na početku, ovaj zakon nije temeljni zakon koji treba to riješiti, ali naravno slažem se s kolegama koji su istaknuli da ovaj zakon ne treba promatrati kao otok, nego ga treba promatrati povezano s ostalim zakonima koji su na njega vezani. I jednako tako otvoreno pitanje koje bi trebalo naravno temeljito raspraviti do konačne verzije, dakle do drugog čitanja, vezano je za ograničenje broja radnih sati studenata kod poslodavca pa je tako bilo riječi o ograničenju broja radnih sati na dnevnoj, tjednoj, mjesečnoj i godišnjoj razini. Ja nekako smatram da i nisam za ograničavanja i smatram da nema potrebe ograničavati bilo kakav rad studentima, ponavljam, ne treba se bojati studenata jer smatram da ima mjesta za sve na tržištu rada, smatram da studenti neće ugroziti, niti destabilizirati naše tržište rada. A što se tiče ograničavanja broja radnih sati i količine studentskih poslova, opet se vraćam na onaj mehanizam koji sam već ranije spomenula kad sam replicirala kolegi, dakle u smislu financijske zarade, tu su mehanizmi 15 000 kuna olakšice do 15 000 kuna, skidanje olakšice roditeljima i jednako tako ovih 60 600 kuna nakon kojih se prelazi u drugi porezni režim, što mislim da je itekako dobar mehanizam i studentima i poslodavcima da sami reguliraju i biraju način na koji će regulirati svoj status kad su u pitanju studentski poslovi. Još jednom moje poštovanje svim predstavnicima studenata i želja da što više rade na tržištu i da stječu kulturu rada za koju mislim da kod naših mladih ljudi treba što više razvijati i podupirati. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Bedeković, imamo nekoliko replika. Poštovani kolega Bojan Glavašević, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegice Bedeković samo dvije kratke stvari. Prvo htio sam vas zamolit za izvor za ovaj podatak o 16 000 izvanrednih koji ne rade, znači taj izvor ako mi možete reći, čisto zato što nisam naletio na podatak, a rado bih pogledao. I drugo, čisto kao nekakav generalni komentar, mislim da je jako važno reći da ne smijemo isključivo kroz financijsku dimenziju promatrati demografski aspekt, brat od mog jednog prijatelja, dečko studira medicinu, jako je dobar i osim toga je i sportaš, nije još ni diplomirao medicinu, ali nude mu predugovor iz Njemačke da onoga dana kad diplomira ode tamo na početnu plaću od 5500 eura, dakle bez specijalizacije, bez jednog dana staža. Znači mislim da nije samo pitanje novaca i ne smijemo misliti da ćemo samo novcima zadržati u ovoj zemlji. Čisto toliko, hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Glavaševiću. Odgovor kolegica Bedeković, izvolite.
Hvala lijepo. Brojka od 16 000 izvanrednih studenata u ukupnom broju koji ne rade je podatak Ministarstva znanosti i obrazovanja. Ovaj drugi dio vezano za demografsku dimenziju, dakle koju ne trebamo promatrati samo kroz financije i kroz novac, apsolutno se slažem i podupirem, dakle to je samo jedan segment, tu smo se razumjeli. Hvala lijepa.
Zahvaljujem na odgovoru poštovanoj kolegici Bedeković. Sljedeća replika poštovana kolegica Anka Mrak-Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovana kolegice Bedeković. Vi ste u svom izlaganju i sad ste još jedanput potvrdili još jednu dimenziju važnosti studentskog rada. Važnosti rada u trenutku kad studirate, odnosno kroz taj proces studiranja da bi se mogli uključiti zaista na tržište rada, da bi uopće u tom procesu i kroz studij sudjelovali. Ima nekih studija gdje je obaveznost da studenti rade čak i cijeli semestar, ne mogu upisat se dalje dok nešto ne odrade, ali nemaju to na svim fakultetima i zbog toga je izuzetno važno i zbog toga je važno u tom smislu da i imamo ovakav zakon. No međutim apsolutno, ja sam to i u izlaganju rekla i treba naglasiti, ovaj zakon je samo jedan mali puzzle ili ne treba ga gledati odvojeno od drugog i prioritetno je i ako želimo rezultate ovog zakona imati, mijenjati i druge zakona, naravno poglavito vezano financijski, odnosno uz poreznu politiku.
Zahvaljujem kolegici Mrak-Taritaš. Izvolite kolegice Bedeković.
Dakle uključivanje studenata u tržite rada preko studentskih poslova itekako, ovo što ste napomenuli, dakle neki studiji, a htjela bih da ih bude što više čak imaju obavezu kroz studentsku praksu odmah uključivanje na tržište rada, a ono što je praksa do sada pokazala da oni studenti koji su i dio svoje prakse, a i dio studentskih poslova koji su se obavljali i do ovog zakona, obavljali kod poslodavca na kvalitetan način, dobar dio njih je imalo prioritet kasnije pri zapošljavanju kod jedno te istog poslodavca. Tako da čini mi se da je ovo jedan dobar put u stjecanju radnog iskustva, a tim više što je ovim zakonom jasno propisano da student ima pravo i mora tražiti potvrdu i mora dobiti potvrdu od subjekta o kojem je radio za dokazivanje radnog iskustva. Naravno ovaj zakon nije otok i treba ga promatrati u kontekstu svih ostalih.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Bedeković na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Ante Bačić, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegica Bedeković spomenuli ste upravo ovu brojku od 16 000 nezaposlenih izvanrednih studenata i kako će im ovo biti jedna dodatna mogućnost da bar povremeno se zaposle i povremeno rade, ali moramo još jedanput definitivno naglasit da od tih 16 000 izvanrednih studenata nije samo bila opcija zato što nisu, postali su izvanredni zato što nisu mogli redovito upisat. Postoje veliki broj studijskih programa na našim sveučilištima koji nude isključivo studiranje u izvanrednoj opciji. Tako da nije bila mogućnost uopće da redovno studiraju i to treba naglasiti, ne treba ih kriviti, nego im treba dati što više studentskih prava. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor poštovana kolegice, ništa. Hvala. Sljedeća replika poštovana kolegica Sabina Glasovac, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovana kolegice Bedeković, ako sam vas dobro razumjela, rekli ste da ovaj zakon donosi između ostalog i praćenje studentskog rada kao radnog iskustva. Da će se studentski rad pratiti, odnosno priznavati kao radno iskustvo? Ako ste to rekli. Ja ne znam gdje ste to našli u zakonu, mislim ja bih voljela kad bi to bilo tako, u pravcu toga je išla i primjedba našeg foruma mladih na javnu raspravu u tom pravcu će ići i naš amandman u drugom čitanju. Bilo bi dobro kada bi se studenski rad, koji se sada ni u jednom trenutku zapravo ne formalizira kroz sustav praćenja kroz sate kao radno iskustvo, o kojem bi potvrdu eventualno izdavao poslodavac, a ona bi mogla služiti kao dokaz u određenim poslovima i satima, i samim time ulaziti u radno iskustvo. Ne naravno staž, ali da bi se to postiglo i da bi zakon tako izgledao, morali bismo izmijeniti stavak 3 članak 6 zakona. … [[Govornik se ne razumije.]]
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Glasovac odgovor, poštovana kolegica Bedeković, izvolite.
Da, dakle, čl. 6. stavak 3 posrednike je dužan izdati potvrdu izvođaču na njegov zahtjev o svim posredovanjima koja je za njega obavio, a u svrhu dokaza o obavljanim studenskim poslovima i stečenim iskustvu na istima. Dakle, možemo radi jasnoće do drugog čitanja, ovaj stavak dopuniti još doraditi, ali ja ovdje iščitavam mogućnost dokazivanja radnog iskustva.
Zahvaljujem na odgovoru poštovanoj kolegici Bedeković. Prelazimo na sljedeću raspravu, poštovana kolegica Sabina Glasovac, izvolite.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče. Poštovana državna tajnice sa suradnicama, poštovane kolegice i kolege. Ima ovaj zakon nekih dobrih strana, dobro je da se povećava minimalna satnica za studentski rad, odnosno, da se ona usklađuje sa minimalnom plaćom u RH. Dobro je da se na i na studente i na studentski rad primjenjuju neka pravila dobre prakse koja vrijede za sve radne odnose bez obzira o kakvim ugovorima se radilo, a to je da se 50% više plaća prekovremeni rad, noći rad, rad blagdanima, praznicima, itd., itd. To su nekakva civilizacijska dostignuća, gdje ne treba zapravo raditi razliku između rada i rada, bez obzira taj posao netko kao student ili kao odrasla osoba koja nema status studenta. Dobro je i to što će se isto kao i radnicima, nažalost, mnogi od radnika, bez obzira što im zakon jamči to pravo, i dalje im se to pravo uskraćuje, ali ovdje kako je u zakonu navedeno, dobro je to, što će se studentima, za studentski rad, isplaćivati i putni troškovi i naknada za topli obrok. Dobro je i to što šaljemo jednu određenu poruku poslodavcima koji će se upustiti u kršenje ovoga zakona, propisujemo dosta stroge kazne u iznosu od 100000 kn. Možda je dobro i to da izjednačavamo izvanredne i redovne studente. U smislu prava na posredovanje prilikom zapošljavanja i konzumiranje prava na studentski rad. Kažem, možda, jer nisam sigurna, o tome ću govoriti malo poslije. Postoje tu pozitivne strane, ali postoji i prostor za moguće zlouporabe. Mislim da se kroz ove izmjene i dopune zakona, odnosno, donošenje zakona, niste dovoljno zaštitili, ne sebe nego izvanredne studente. Iako ja ne mislim da su nama poslodavci neprijatelji, mislim da oni jesu partneri, ali znamo što se događalo i sa jednom dobrom mjerom stručnog osposobljavanja bez zasnivanja radnog odnosa, gdje smo mi, pametno, u trenutku kada su nam se otvorila sredstva za povlačenja fondova, odlučili iskoristiti to za mlade ljude, da im, ako ih već ne možemo zaposliti, na određeno ili na neodređeno vrijeme, da im omogućimo da stupe na tržište rada, da im se to stupanje na tržište rada, da steknu nekakvo iskustvo i da polože svoje stručne ispite. Međutim, nakon godinu i pol dana, primjene te jedne dobre i plemenite mjere gdje je čak 60% tih mladih ljudi, koje je stupilo na tržište rada u svojstvu stručnog osposobljavanja bez zasnivanja radnog odnosa, uspjelo nakon toga zasnovati ugovore i radne odnose i na neodređeno vrijeme. Vidjeli smo da su neki poslodavci, nažalost, uvijek ima poslodavaca i poslodavaca, počeli zloupotrebljavati to i danas se okrećemo zapravo nekim novim mehanizmima. Ne bih voljela da se ovaj prostor koji se otvara za izvanredne studente i za mogućnost studentskog rada, a koje smo imali prilike čuti od kolegice Bedeković je više od 60%. Znači 16000 onih koji ne rade, znači ulazimo u pretpostavku da je onda 23000 onih studenta koji ipak rade, koji su u nekom trenutku sada na tržištu rada i oni su na nekakvim ugovorima. Ugovorima na određeno ili na neodređeno vrijeme. A njih ćemo sada staviti u poziciju da poslodavcima zapravo damo instrument u ruke, da ove studente, ako je ovaj podatak točan, stavimo u poziciju da poslodavci mogu ih prevesti iz ugovora o radu na studentske ugovore, jer se njima to tako isplati. Jednostavnije je platiti 17,5% provizije na studentski ugovor, nego plaćati malo više od 20% poreza i doprinose na ugovore. Jasno je da su studentski ugovori skuplji. To moramo gledati da otvoriti prostor izvanrednim studentima, oni su to i tražili, 7000 njih je potpisalo peticiju, to moramo uvažiti, ali moramo ih maksimalno zaštiti da ih ne bi potjerali ovim zakonom u ralje prekrajate. I da budu izrabljivana radna snaga, koja zapravo treba biti vrednovana na tržištu rada na potpuno drugačiji način. Drugo ja ne vidim da smo kroz ovaj zakon našli način, kako spriječiti jednu pojavu koja se pojava masovno već više od 2 desetljeća, a to je da su brojni sezonski radnici, oni koji poslodavce tjeraju, daj, daj, daj, nađi mi nekog studenta, da preko njegovog studentskog ugovora ti isplatimo plaću. Znači ne osoba koja radi, nego za treću osobu, znači zlouporaba studentskih ugovora, od strane trećih osoba kao dogovoreni neformalni dogovor između onoga kome život ovisi o kakvoj takvoj plaći i poslodavci kojem je jeftinije isplatiti tog sezonskog radnika preko nekog imaginarnog čovjeka odnosno čovjeka koji postoji ali koji nije obavljao posao za njega, preko SC-a. Ja ne vidim rješenje u ovom vašem prijedlogu zakona. Isto kao što ste izbjegli dati odgovor na pitanje, pitanje svih pitanja, zašto ste poreznom reformom uskratili prava studentima? Znate na što mislim i zbog toga ste na kraju krajeva i išli u izmjene i dopune ovog zakona, zbog toga ste sjećate se u 3. mjesecu 2017. godine morali osnovati hitnu radnu skupinu da bi smirili studente, iako vam je tu Studentski zbor tu dosta pomagao pokušavajući to hendlati i premostiti između vas i studenata, međutim ni oni nisu na kraju mogli više štititi Vladu i ministarstvo pa su morali raditi u interesu studenata tada, pa ste bili prisiljeni oformiti radnu skupinu koja će riješiti nanesenu nepravdu studentima koju ste im nanijeli poreznom reformom. Ok, to se ne rješava možda ovim zakonom, ali gdje vam je ministar financija? Nisam vidjela da je taj zakon došao na klupe ovdje da se išta promijenilo niti jedan pravilnik, niti jedan zakon da se išta promijenilo po pitanju tih prava koja ste im uskratili, a zato ste išli u izmjene ovog zakona, zato ste i zvali predstavnike Studentskog zbora u njega itd., itd. Odgovorite mi na to pitanje, bez obzira na ovo lijepo što vi tu sada prezentirati, moće raditi izvanredni, plaćat ćemo ih 21,49 kuna minimalnu satnicu, cvjetat će cvijeće nakon sutra za sve studente u Hrvatskoj nakon ovog našeg zakona, ništa prije nas nitko nije radio, mi smo reformatori, revolucionarni reformatori. Ali ja vas pitam, gdje je ispravljanje nepravde kroz poreznu reformu? Ono što isto niste isto tako, valja je to vrući krumpir, učenički rad. Učenici su još osjetljivija i ranjivija skupina od studenata. Kada ćete to riješiti? Nema vremena, učenik je danas učenik, školovanje mu traje znamo koliko godina, sutra on to više nije. Vi niste zaštitili njegova prava, to ste propustili učiniti, a obećali ste da ćete to napraviti. Mogu vam i citirati izjave vaše ministrice gdje se za to odredila. I još nešto, ovdje kroz ovaj zakon imam osjećaj tak jedna mala klika si je sjela i podijelila je plijen, plijen od milijardu kuna godišnje se okrene na provizijama od studentskog rada. I sjeli su si ministarstvo, visoka učilišta i Studentski zbor i dogovorili su se. Ok, visoka učilišta vi do sada niste postojali u cijeloj ovoj priči, sada ćemo vam dati dio kolača. Nemam ja ništa protiv toga, ali to se ne radi na ovakav način, to se radi potpunom izmjenom percepcije, uvođenjem ne parcelizacijom da ćete vi dati svakom visokom učilištu da ima svoj SC nego da napravite jedan ozbiljan SC kao instituciju državnog ovlaštenika za posredovanje pri zapošljavanju, ali u njegovo upravljanje uključite sva visoka učilišta i studente. Onda da dijeliti novce, uzeti prava, ali prije toga podijeliti odgovornost. To niste napravili kroz prijedlog ovog zakona i ja vas molim da to napravite do drugog čitanja. Milijardu kuna nije mali novac i treba paziti, to je novac naših studenata za koje su oni krvavo radili, zaradili i oni od toga trebaju imati najviše koristi. A pitanje je koliko Studentski zbog, ovaj, onaj ili neki predstavnici osnivača znaju stvarne njihove potrebe i koliko rade u interesu sebe, a koliko u interesu drugih. Ja ću samo podsjetiti da je Studentski zbog 2018. godine dodijelio pare svom bivšem predsjedniku. Ako to nije sukob interesa, ja onda ne znam što je.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici SAbini Glasovac. Imamo nekoliko replika, poštovani kolega Željko Jovanović. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice Glasovac, dotakli ste se porezne reforme pa i ja želim ukazati na to obzirom da u pripremi za ovaj zakon sam se našao sa više studenata iz Rijeke koji su mi također govorili o tome. I želim jedan podatak ovdje naglasiti, u kojoj vjeri izvor primanja studenata ukazuje na problem pravednosti pristupa visokom obrazovanju. Dakle Nacionalno izvješće Eurostudent navodi kako su glavni financijeri hrvatskih studenata njihove obitelji 82% studenata navodi kako ih uzdržava obitelj i to je otprilike 46% ukupnih prihoda. To samo po sebi nije sporno, međutim ako su roditelji visokoobrazovani to je 51%, a ako su iz osnovne škole svega 28%. I sada imate studenta koji je zahvaljujući izvrsnosti, a roditelji su mu završili samo osnovnu školu dobio stipendiju i on zbog svoje izvrsnosti prestaje biti porezna olakšica za njegove roditelje koji inače teško sklapaju kraj sa krajem. Dakle to je nepravda koja se hitno mora izmijeniti i stipendije ne smiju ulaziti kao zarada u nešto što opterećuje poreznu olakšicu roditelja.
Zahvaljujem poštovanom kolegi JOvanoviću. Odgovor kolegica Glasovac. Ne, hvala lijepo. Sljedeća replika poštovani kolega Bojan Glavašević. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Ne, kolegice Glasovac samo bi htio naglasiti nešto što ste rekli, dakle naravno da nam poslodavci ne smijemo tretirati kao neprijatelje i oni to svakako nisu. Misli da kao i mnogo toga u Hrvatskoj potencijal za manipuliranje studentskim ugovorima i ugovorima o radu proizlazi upravo iz prostora koji je zato otvoren u situaciji nepovjerenja u institucije, u situaciji opće bijede u društvu što materijalne, što moralne. Naravno da postoji taj nedostatak solidarnosti koji se onda očituje u tome da ponekad onaj koji ima poziciju moći ju ponekad zloupotrijebi računajući da će tako biti bolje za njega. Ali rješenje toga se nalazi upravo u tome da osiguramo jednu bolju klimu generalno, ne, a trebalo je samo podcrtati ovaj vaš komentar da poslodavci svakako ne treba tretirati kao protivnike …
Zahvaljujem poštovanom kolegi Glavaševiću. Odgovor kolegica Glasovac. Izvolite.
Kolega Glavešević, treba se samo osigurati, treba postaviti osigurače. Znači studente treba adekvatno treba ih poticati da uz studiranje rade, to je višestruko korisno za njih, ne samo financijski, nego čak puno više iskustveno. Drugo treba ih adekvatno platiti, što se čak ovim zakonom rješava u odnosu na sve dosadašnje stanje. Trebalo bi im priznati taj rad kao stečeno radno iskustvo, ali formalizirati i praćenje i vrednovanje. Treće trebalo bi im omogućiti ovo opravdavanje izostanaka što ste vi u ime kluba također iskazali da zapravo studentski centri izdaju zamolbu za one koji su radili više od 60 sati taj mjesec, da im se oslobodi ih se jedan dan od pohađanja nastave itd., itd. Samo što se ovaj zakon više bavi podjelom novaca između studentskog centra, odnosno veleučilišta i studentskog zbora, nego zapravo o nekim stvarima koje su još neriješene.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Glasovac na odgovoru. Sljedeća replika poštovana kolegica Vesna Bedeković, izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice, onaj dio vaše rasprave bih se osvrnula, osvrnula bih se na onaj dio vaše rasprave u kojoj ste govorili o zlouporabi studentskih ugovora od strane trećih osoba i slažem se s vama da je to doista, naša praksa pokazuje da je to doista jedna velika siva zona gdje se vrti otprilike oko milijardu kuna godišnje i gdje se svašta događa, gdje ima korektnog i poštenog studentskog rada, pravog studentskog rada, ali jednako tako ima i situacija gdje se prodaju studentski ugovori i manipulira se s njima, ne samo u sezoni, nego i u nekim drugim poslovima. Ali se ne bih složila da se ovim zakonom od toga ipak nismo pokušali, nekim rješenjima tome doskočiti, prije svega kroz odredbe kojima se uvode vođenje evidencija o naručiteljima, izvođačima, izdanim ugovorima, visini naknade itd. i onaj dio u kojem se regulira provođenje inspekcijskog nadzora kojega do sad niti u jednom propisu, dakle u ovom pravilniku koji je doživio različita reizdanja nismo imali.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Bedeković. Odgovor poštovana kolegica Glasovac, izvolite.
Oprostite kolegice Bedeković, ali ja ne vidim da će se člankom 6. riješiti ovaj problem. Mi sada pitamo ministarstvo ili studentske centre ili inspekcije koje se time bave, od tih milijardu kuna jesu li ikada provjeravali jesu li to fiktivni ili stvarni ugovori, nisam sigurna da bismo dobili odgovor na to pitanje. Da, ne vjerujem ja baš tako da će to od sutra zasjat sunce i spriječit se sve zlouporabe. Ja bih to voljela, ali nisam sigurna. Znači ovdje treba vodit računa o tome da studenti koji rade, da se njih maksimalno zaštiti, ali da se i zaštiti njih od zlouporabe njihovih prava od strane trećih osoba koji veze nemaju sa studentskim statusom, čak niti izvanrednim i to ne vidim da se rješava, još do drugog čitanja treba naći bolja rješenja.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Sabini Glasovac. Prelazimo na sljedeću raspravu, poštovani kolega Ante Bačić, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, još jednom pozdrav državnoj tajnici. Pa evo najveći protivnici ovoga prijedloga zakona što vidimo, što smo dobili iz mailova, a evo i sad iz rasprave naših oporbenjaka je nezavisni sindikat i evo naši kolege iz oporbe i žao mi je što se koriste riječi kao što je podjela plijena, provizija za studentski zbor, izrabljivanje studenata jer mislim i rekli ste u ime kluba kada ste govorili da nećete ni podržat ovaj prijedlog, ne govorim za kolegu Bojana, ne za vas, takva je bila formulacija, to mi je žao jer kažete nema reda, nema kontrole. Pa jel kontrola pravilnik iz '96.? A nije dobro donošenje novog zakona. Mislim da donošenje ovoga prijedloga zakona i sve ovo što se specificira od dokumentacije, od cijele evidencije koja će se vodit od strane ministarstva, od otvorenosti prema inspektoratu rada i svim drugim službama koji će moć sada kontrolirat ovaj sustav, sve to donosi transparentnosti i boljem poslovanju studentskih centara i svih ovih ubiranja naknada vezano za studentske poslove. Što se tiče ovih milijardu kuna, kažete nekakva podjela plijena kome će to ić, mene više zanima od tih milijarde kuna u šta se ulaže vezano za studentske standarde? Jer se ulaže samo u sanaciju pojedinih studentskih centara, jer se ulaže samo u plaće određenih studentskih centara ili se ulaže baš u studentski standard? Koliko se domova, koliko se menzi, koliko se restorana, koliko se kafića otvorilo od tih milijardu kuna? ali sad ćemo to znat. Jer sada svaki studentski centar ima obavezu izvještavat ministarstvo i vidit ćemo svaki ugovor koji je bio, vidit ćemo svakoga korisnika, vidit ćemo svakoga naručitelja i onda ćemo moć donosit zaključke i uvest reda ako ovo što vi kažete, ako do sada nije bilo u studentskim centrima reda. Što se tiče ovoga samoga zakona, dosta je bilo polemike hoće li on izjednačit nekako radni odnos, hoće li on omogućiti poslodavcima da izrabljuju studente i da ih koriste za redovne poslovne aktivnosti, mislim da u ovome dopisu nezavisnih sindikata smo upravo dobili nekako kritike i upute na taj račun. Mislim da do tog neće doć, opterećenje samih studenata po Bolonji znamo da je 8 sati preko kad ubrojimo i učenje i sve aktivnosti koje imaju u određenom danu. Moramo se vratit na onaj podatak što su izvanredni studenti, oni studiraju uz rad, znači rješavaju svoje obaveze uz rad, zašto im ovim zakonom ne omogućiti da tu priliku imaju. Kako sam sam došao iz studentskog centra Split tako da ću se isključivo u ovoj raspravi referirat na podatke stud.centra Split koji mislim da je najbolja i najreferentnija točka jer je jedan od uspješnijih stud.centara i mislim da njegova statistika pokazuje najbolje upravo radi ovih sezonskih poslova koji su mjerodavni i koji su glavni pokazatelj studentskog rada. Velika bojazan i velika kritika ovog zakona je bio i vaš prijedlog da se ograniči na 3 mjeseca rad kod istog poslodavca, mislim da ova statistika sve to pobija. Znači najveći postotak studenata, znači njih do 70% radi maksimalno 4 mjeseca u godini. Najveći broj studenata po evidenciji studentskog centra radi samo mjesec dana u godini. Netko tko radi 12 mjeseci, 11 ili 10, to je u postocima 1%, 2%, 3% maksimalno. Znači ova zamjena teze da će studenti zamijeniti radnika definitivno ne stoji. Samo 15% studenata radi duže od 6 mjeseci u godini. Što se tiče studenata koji u kontinuitetu rade kod istog poslodavca, 99% studenata radi kod istog poslodavca samo mjesec dana, tako da nema toga da će student zamijeniti radnika. Samo 12% studenata je ostalo kod istog poslodavca duže od tri mjeseca, i to je dobar podatak i za kritike sindikata ili za kritike vas iz oporbe. Što se tiče ove bojazni što su isto sindikati napisali u svom dopisu, a to je da će se izrabljivati, tj. studenti će upisivati studije isključivo radi stud.posla ne stoji jer znamo što je Bolonja, znamo što je studiranje po Bolonji, znamo koliko su se uvjeti po Bolonji pooštrili i da se ne može više od dva puta ni upisivat određene predmete, ni određena godina. Znači ne može biti nekakvog pretjeranog iskorištavanja samog visokoobrazovnog sustava. Dosta se spominjalo legalizacija samog stud.rada, konkretno od strane izvanrednih studenata, to je istina. Malverzacija je bilo, znamo da se radilo na tuđe stud.ugovore, studenti posebice ovaj veliki broj studenata koji su nezaposleni normalno da su se morali snalazit na različite načine, tako da je bilo i te zlouporabe. Ali upravo ovom evidencijom, upravo ovom dokumentacijom, čuvanjem dokumentacije i svim što će stud.centri morat priložiti ministarstvu i svakom inspektoratu koji to nalaže će doći do transparentnijeg poslovanja i smanjit ćemo bilo kakav oblik malverzacije. Jedini nedostatak, tj. mala kritika, ono što sam i u ime kluba samo započeo temu, a sad ću malo elaborirat, a mislim da se tu kolege iz Hrvatskog stud.zbora slažu i da su se dosta zalagali za to je upravo ovaj uvjet od 1 ECTS bod. Znači u članku 10 stavak 3 gdje posrednici mogu posredovati za studenta upisanog u tekuću akademsku godinu koji je u prethodnoj godini ostvario barem 1 ECTS bod. Mislim da to bi mogli izmijenit, da tu se taj stavak možemo čak izbrisat skroz i mislim da ćemo predložiti amandman na taj članak jer nepotrebno je diskriminirat određenu populaciju studenata koji normalno, to su mladi ljudi koji sa 18 godina upisuju fakultet, mogu nakon par mjeseci brzo shvatit jer to za njih ili nije. Po ovoj mobilnosti Bolonji dozvoljavamo im da mijenjaju studije, da mijenjaju studijske programe, zašto ne, ali ih onda to diskriminira. Ako nakon godine dana oni upišu drugi studijski program pa makar on bio i redovit, oni godinu dana definitivno ne mogu po ovom zakonu obavljati nikakve studentske poslove iako su redoviti studenti. Tako da je to mali problemćić koji mislim da do drugog čitanja možemo riješit. Ali vezano za sve ove primjedbe na stud.rad, za sve primjedbe i sindikata i oporbe, mislim po statistici konkretno stud.centra Split koji ponavljam je najmjerodavniji jer ima najviše sezonaca i može pokazati najbolji uzorak studentskih poslova, kada vidimo da većina studenata ne radi duže od 3 mjeseca, da radi isključivo mjesec dana, da većina studenata radi upravo ljeti kad je stanka između reći ćemo 1. srpnja i rujna početka akademske godine, mislim da su to sve razlozi i da su to sve objašnjenja da ništa od ovih kritika na ovaj zakon koji smo do sada dobili ne stoji i da nema nikakvih bojazni ni zamjene studenta radnika, ni bojazni da će se izrabljivat studenti jer imamo i te odredbe i prekršajne i ostale, ni određene kritike da će studenti zanemariti svoje studijske programe, da neće više učit, da će se više posvetit poslu, da će im to bit primarno zašto upisuju fakultete da iskorištavaju ovu priliku za stud.rad, to ništa ne stoji jer upravo statistika to pokazuje. Znači većina studenata isključivo radi jedan mjesec, maksimalno do tri mjeseca, ostalo ovi koji rade tokom cijele godine, znači poviše 6 mjeseci, da ne spominjem 9, 10, 11 ili 12 mjeseci, to je doslovno da ne kažem u promilima. To je 1, 2 do 3% studenata, a to je zanemarivo. Mislim da ćemo većini studenata i većini studenata i redovnih i izvanrednih ovim zakonom itekako pomoć. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bačiću. Imamo nekoliko replika, poštovana kolegica Sabina Glasovac, izvolite.
Kolega Bačiću, svašta ste vi meni ovdje rekli da sam ja rekla. Niste dobro slušali, niste pažljivo slušali na satu. Znači ovako prvo, nismo mi protiv ovog prijedloga zakona, mi smo rekli da ćemo biti suzdržani u prvom čitanju, da ćemo iznijeti danas sve one primjedbe što smatramo da treba biti još bolje, da postoji prostor za poboljšanjem, da ćemo ako to ne vidimo u prijedlogu zakona u drugom čitanju to i pretočiti u amandmane i ovisno o tome kako će se postaviti Vlada RH, odnosno ministarstvo, ćemo i glasati za ovaj zakon. Drugo, da, smatramo da treba još dodatno zaštitit studente i inzistirat ćemo na tome da se studentskom zboru da, ako treba i provizija više od 12% za raspolaganje sredstvima, ali i veća odgovornost, da se formalizira sustav praćenja stud.rada kao radnog iskustva, da se omogući opravdavanje izostanaka za studente koji rade više od 60 sati mjesečno, da ćemo isto tako inzistirat na tome da oni studenti koji rade više od 3 mjeseca kod jednog poslodavaca da im se da ugovor o radu.
Zahvaljujem poštovana kolegice Glasovac, ja bih vas molio da pripazite malo na vrijeme. Odgovor poštovani kolega Bačić, izvolite.
Hvala kolegice Glasovac, kad vi pričate ja uvijek pozorno slušam pa tako je bilo i ovaj put. Ispričavam se možda za ovo suzdržani ili protiv, eto tu sam možda djelomično pogriješio, ali ne možemo ograničavat studentski rad, ni na tih 60 sati. Ako student koji je dobar student, koji želi uprihodit određene novce za novu akademsku godinu, koji želi platit možda ili školarinu ili nešto, koji će raditi isključivo mjesec dana u sezoni. Ne možemo ga ograničiti s nikakvom tako ni satnicom, ni dan i koliko može u danu, jer on ima tih mjesec dana, mjesec … [[Govornik se ne razumije.]] Ponavljam statistika SC Split pokazuje, on ima tih mjesec dana kada mora zaraditi za cijelu godinu, bez ikakvih ograničenja, nema tu ograničenja i ne smijemo im dati ograničenja. Što se tiču ostalih zašite i svega, dapače tu vas podržavam. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bačiću na odgovoru. Sljedeća replika, poštovani kolega Bojan Glavašević, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Bačić, prvo i osnovno, kao što vam je rekla kolegica Glasovac, trebate paziti na činjenice. I naši komentari su bili, ja mislim, izrazito konstruktivni. Ja ne znam, zašto vi imate potrebu antagonizirati sindikate i vašu opoziciju ovdje, mi samo ispunjavamo, oni svoju interesnom odlukom, mi našu ustavno. A drugo, ne znam što ste po struci, ali ja kao sociolog, znam nešto o statistici, a ovaj zakon radimo za cijelu Hrvatsku. Ja razumijem da je vaša percepcija oblikovana vašim poznavanjem onoga što je u Studentskom centru Split, ali to vam je jedan od klasičnih primjera lošeg uzorka. Ako radite nešto za cjelinu ne možete na temelju SC Split zaključivati o situaciji u cijeloj Hrvatskoj. Tako da mislim da naši prijedlozi su bili vrlo konstruktivni i čisto, ne treba ih uzimati za zlo.
Zahvaljujem poštovani kolega Glavašević, odgovor kolega Bačić, izvolite.
Kolega zahvaljujem. Ja sam samo odgovarao na ovo što ste vi govorili i šta sam pročitao od nezavisnih sindikata, šta smo dobili i dao odgovor na sve. SC u Splitu sam isključivo koristio kao uzorak koji mislim da je vrhunski uzorak i da može se referirati na cijelu Hrvatsku. A i evo, konkretno zastupnik sam iz 10. izborne jedinice, tako da definitivno moram braniti te boje. Ali, morao sam se dignuti, malo vas iskritizirati i reagirati, kada spominjete studentski zbor u smislu da je to nekakva provizija studentskog zbora 0,5 ili da će se dijeliti nekakva sredstva, jer kao dugogodišnji član studentskog zbora Sveučilišta u Splitu, znam kako to ide, znam koji su projekti i znam koliko se ti momci se trude i cure i koliko rade i sada ih napadate radi 0,5% i kako će oni podijeliti sredstva i kome. Mislim da ne stoje, jer tko najbolje zna koji projekti trebaju proći, koji projekti su potrebni za sveučilište nego studentski zbor, samo studentski zbor. Hvala.
Zahvaljujem na odgovoru poštovanom kolegi Bačiću, sljedeća replika, poštovana kolegica Vesna Bedeković. Izvolite.
Uvaženi kolega, kratko ću se samo osvrnuti na jednu vašu, po meni bitnu ročnicu, rekli ste da ovaj zakon, predstavlja put prema uvođenju redu u obavljanju studentskih poslova, apsolutno se slažem. Ponovno naglašavam one odredbe, koje su vezane za inspekcijski nadzor, pri čemu ministarstvo je nadležno za uvođenje, za skrb nad inspekcijskim nadzorom, kako bi se spriječile sve moguće zlouporabe studenata i studentskog rada. I potpuno shvaćam i pokušavam, barem shvatiti zabrinutost kolega s ove strane, moje, trenutno desne, trenutno su otišli, ali bih samo spomenula, da s obzirom na njihovu veliku zabrinutost za studente i studentski rad, da su imali priliku za vrijeme svog mandat donijeti Zakon o studentskim poslovima, koje nisu donijeli, a znamo da pravilnik prema kojemu regulirano je iz 1996. g. Prilika je bila, propustili su je.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Bedeković, odgovor, poštovani kolega Bačić, izvolite.
Hvala kolegice Bedeković, sve ste rekli. Stvar je vrlo jasna, pravilnik je iz '96. novi zakon, uvođenje i definiranje kvalitetnijeg inspekcijskog nadzora, uvođenje i kvalitetnije određivanje prekršajnih odredbi, koje isu bile u pravilniku, sva ova potrebita dokumentacija, koja se dostavlja ministarstvu, svi oblici nadzora državne uprave, koje mogu ući u studentske centar i to tražiti, mislim da je dovoljan pokazatelj u kojem smjeru je ministarstvo išlo, u kojem smjeru ova vlada ide, a to je transparentnost i uvođenje reda. I normalno, u konačnici, ako uprihudujemo više, tim bolje. Hvala.
Zahvaljujem na odgovoru poštovanom kolegi Bačiću, sljedeća replika, poštovani kolega Ante Babić, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Bačić, pozorno sam slušao ono što ste govorili i drago mi je da ste spomenuli, te određene statističke pokazatelje, a to govorim iz razloga, ako pogledate, recimo i u naslove zadnjih mjesec, dva dana vidjeti ćete da je vlada povećala kvote radnih dozvola za strance na 20, pa na 30 pa sad 35500 radnih dozvola. Dakle, tržište kavo mi imamo, pogotovo kako kažete dolazite iz 10. izborne jedinice i potrebe poslodavaca, a i mogućnost da studenti zarade nešto, je po meni, logična, normalna, potrebita, i gledati na fleksibilnost zapravo te radne snage i mogućnost zarade studenata. Dakle, ovaj zakon ide u prvom čitanju. Svi oni koji su dobronamjerni, a i tu su predstavnici studenskog zbora, imaju mogućnost da u ovom prvom čitanju zapravo dorade određene stvari, daju svoje prijedloge i svoje sugestije. Ne treba se bojati ovakvih stvari, mislim da je ovo jedan dobar prijedlog zakona, vi ste ga jako razložno govorili o njemu i … [[Govornik se ne razumije.]]
Zahvaljujem kolega Babić, odgovor poštovani kolega Bačić, izvolite.
Hvala kolega Babić na upitu i na ovom komentaru. Upravo ove mjere koje se donose i ovim zakonom, stalna potreba za radnom snagom, šta vidimo i šta je u Splitskoj dalmatinskoj županiji ali i u cijeloj 10. izbornoj jedinici, ali i u cijeloj Dalmaciji, upravo ono što radi Ministarstvo rada, sa svim mjerama za vezano za nezaposlenost mladih, samo stručna usavršavanja, same kritike poslodavaca, kada i student završe studij i dođu kod poslodavca, prvo je pitanje, što si radio, gdje si radio. A ovdje upravo i studentski poslovi pomažu. Normalno da moramo mijenjati i odgoj i svijest i naših učenika, ali i naših studenata, jer svi stalno spominjemo i poduzetništvo i gospodarstvo i sve, ali i ovim im dajemo mogućnosti i otvaramo priliku, da rade, da steknu praksu i da kvalitetnije izađu iz obrazovnog sustava. Hvala.
Zahvaljujem poštovano kolegi Bačiću na odgovoru. Prelazimo na sljedeću raspravu, poštovani kolega Tomislav Sokol. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo nažalost nisam zbog Odbora za pravosuđe mogao sudjelovati i čuti sve prijašnje rasprave, ali mislim da sam shvatio otprilike u kojem je smjeru to išlo pa ću se u tom smislu i na to referirati, a mislim da mogu nešto o tome reći jer sam vodio radnu skupinu za izradu zakona pa znam i koje su bile rasprave na ovu temu. Uglavnom dva su bila temeljna cilja donošenja ovog zakona, jedno je bilo proširiti prava studenata na rad i omogućiti im da na lakši način mogu ostvariti prihode koji su potrebni za plaćanje školarine jer smo dobili brojke iz kojih je vidljivo da preko 80.000 studenata u RH mora iz vlastitih sredstava financijski doprinositi troškovima svoje školarine i naravno da im je u tom smislu trebalo pomoći. Međutim drugi dio je itekako bitan, a to je sređivanje sustava. Znamo da je tu bilo jako puno zloporaba, fiktivnih ugovora, neplaćanja, iskorištavanja itd. i zato je ovaj zakon donesen zato je predložen da se upravo ti problemi riješe. Uglavnom glavna točka prijepora i kada se zasjedalo na radnoj skupini je bila upravo ta priča oko zamjene nelojalne konkurencije, zamjene radnika studentima. E sada nekoliko stvari bi samo rekao oko toga čisto da se zna. Prvo sami studenti nisu bili za dodatna ograničavanja studentskog rada, znači sami studenti legalno, legitimno izabrani studentski predstavnici koji su sjedili u radnoj skupini su potpuno jednoglasno i kroz konzultacije sa svoji matičnim studentskim zborovima sa svojih sveučilišta bili nedvojbeno protiv dodatnih ograničenja studentskog rada i to je on što treba naglasiti. Dakle kada SDP želi spasiti studente od njih samih mislim da to ipak nije dobar stav, mislim da ne treba gledati studente na taj jedan patronizirajući način nego ih treba gledati kao odrasle ljude koji su na kraju krajeva u stanju sami utvrditi što im je u interesu. Znači to je prva stvar. Druga stvar, što se tiče ograničenja na dulje od tri mjeseca, znači za studente koji rade dulje od tri mjeseca da im se ponuditi ugovor o radu. Što bi se time dobilo? Jeli bi masovno studenti dobivali ugovor o radu? Ne bi, nego bi jednostavno nakon 2 mjeseca i 29 dana bi poslodavci našli druge radnike i jednostavno bi nastavili dalje na isti način. Što hoću reći? Ne možete državnim birokratskim mjerama uređivati da na taj način tržište radi jer poslodavci će uvijek naći način da rade ono što je u njihovom interesu da mogu preživjeti. I to preveliko birokratiziranje, to preveliko pritiskanje i radnika i poslodavaca i reguliranje svega i svačega nas je dovelo do toga da se Hrvatska često smatra u mnogim stvarima ne konkurentna. I u tom smislu zaista ne vidim kako bi ovi prijedlozi pridonijeli konkurentnosti Hrvatskoj, dapače, mislim da bi samo još dodatno otežali cijelu stvar i otežali obavljanje rada i obavljanje poslova. Dalje, postoje neki drugi osigurači koji nisu spomenuti, a to je da ako želite dobiti povoljniji porezni tretman za studenta koji radi kod vas ograničenje je 60.600 kuna godišnje. Znači to kada se pretvori u sate je već ograničenje koje postoji jer naravno nakon što se pređe taj iznos poslodavcu više neće biti u interesu držati studenta jer dolazi u istu poziciju kao da sklopi s njim ugovor o radu. Znači dolazi u isti porezni status kao da taj student ima ugovor o radu, tako da tu ograničenje već postoji, nema smisla da se dodatno propisuje. Dalje, tu je osigurač koji smo stavili u zakon na prijedlog sindikata, a to je da ako je neki radni, to je već više puta spomenuto, ali ću ja još jedanput naglasiti, da ako je neko dobio poslovno uvjetovani otkaz da se idućih šest mjeseci ne može zaposliti studenta na tim poslovima. Upravo zato da bi se izbjegla zamjena radnika povoljnijom za poslodavca fiskalnom varijantom, a to su studenti. Tako da tu ima puno tih osigurača koje smo ugradili u sam zakon. Osim toga naravno … i neke stvari koje ih nema u Zakonu o radu. Znači Zakon o radu propisuje da za rad u posebnim uvjetima, blagdanima, nedjeljom itd. postoji pravo na povećanu plaću, ali ne popisuje gdje. Mi smo ovim zakonom prvi put propisali izričito da je to povećanje 50%, znači da student ima pravo na 50% povećanje naknade. I u tom smislu mislim da smo tu razinu zaštite studenta od izrabljivanja za koje naše kolege iz SDP-a se jako brinu, digli dosta visoko. Još par stvari koje su tu spomenute sa strane SDP-a, a to je pitanje radnog iskustva. O tome smo imali raspravu, priznavanje radnog iskustva itd., međutim zaključak je bio na radnoj skupini s time se velika većina složila da takvo propisivanje nije predmet ovog zakona jer propisati radno iskustvo možete, jer koja je svrha propisivanja radnog iskustva? Da to bude nešto što će poslodavci ubuduće priznati. Međutim, poslodavac privatnik će pogledati nečiji životopis, pogledati sve ove stvari koje je netko radio pa i preko student servisa i utvrditi jeli ta osoba obavljala poslove koje tom poslodavcu treba. Njemu ne treba propisivati, aha reći to je radno iskustvo to i to, znači ne treba se tu država petljati na taj način. Druga je priča sa zapošljavanjem u državnom sektoru odnosno javnom sektoru, da tu se može razgovarati o potrebi da se taj studentski rad prizna, ali to onda opet nije predmet ovog zakona nego hrpe posebnih propisa koje reguliraju zapošljavanje u državnim službama, u javnim službama itd. Što hoću reći? Znači zvuči kao dobra ideja, ali se u praksi time ne bi ništa dobilo, a dobili bismo još jednu dodatnu evidenciju gdje bi se još neki ljudi zaposlili i radili bi stvari koje nisu potrebne. Dakle znači ideja je bila da se sredi sustav, ali da se stvarno izbjegne preveliko administriranje. Što se tiče samog sređivanja sustava naveo bih jednu stvar koja je jako bitna, a to su vrlo, vrlo velike, neki bi čak rekli drakonske sankcije. Znači za poslodavca koji se … odredbe zakona i koji iskorištavaju studente su propisane kazne od 100.000 kuna, znači ne do 100.000 kuna nego fiksno 100.000 kuna. Znači smatramo da je to jedna mjera generalne prevencije vrlo jaka, da su to velike sankcije pogotovo za neke poslodavce i da će se ipak izbjegavati zaobilaženje ili čak kršenje odredbi ovog zakona, pogotovo u situaciji gdje smo prvi put potpisali izričitu nadležnost inspekcije rada. Znači to je nešto što u prethodnom pravilniku nije bilo i postalo je puno nepoznanica oko toga tko treba nadzirati krše li se pravila o studentskom radu ili ne. I u tom smislu ovaj zakon je također osim propisivanja puno većeg praga sankcija također propisao i sustav primjene odnosno sustav nadzora puno jače nego do sada kako bi se te sankcije doista mogle primijeniti. A također smo propisali, još bih jednu stvar naglasio da je i odgovorna osoba u pravnoj osobi će biti kažnjena za slučaj kršenja odredbi zakona kaznom od 10 000 kuna, što znači za direktora svakog poduzeća mislim da je itekako visoka kazna i da to svakako može poslužiti kao mjera prevencije. Dalje spomenulo se ovih 0,5%, o tom je bilo dosta rasprava, međutim ja tu doista ne vidim problem. znači postoji povjerenstvo, jeste da su u njemu većina imenovani studentski predstavnici, ne vidim zašto se njima ne bi vjerovalo, zašto bi se išlo s pretpostavkom da će tu bit neki problem s njima, međutim tu odluku na kraju potpisuje ravnatelj SC-a, odnosno posrednika i izričito je propisano da nadzor provodi ministarstvo. Tako da opet postoji dovoljno osigurača, postoji dovoljno sigurnosnih mehanizama kako bi se tu spriječile bilo kakve zlouporabe. Međutim ono što jesmo postigli je da bez umanjivanja konkurentnosti studentskog rada, jer još uvijek je on povoljniji fiskalno od drugih oblika rada, smo ipak omogućili da se dodatna sredstva osiguraju za namjenske projekte vezane uz ono što bi trebali doista ići, novci od studentskog rada, a to je prehrana, smještaj, kulturni programi itd. Tako da mislim da je zakon dobar, naravno u njemu ima dosta kompromisa, rekli smo tu su bili predstavnici i poslodavaca i sindikata i Ministarstva rada i Ministarstva financija itd. i stvarno se uspio postići veliki stupanj suglasnosti o mnogo toga. Evo ja sam naveo neke od stvari koje su i sindikati zahtijevali i koje se prihvatilo. Znači minimalna naknada, pravo na stanku, zabrana zapošljavanja osoba koje su dobile poslovno uvjetovani otkaz, to su sve stvari koje su i kroz taj socijalni dijalog ovdje uvršteni baš zbog toga da bi se našlo rješenje koje će odgovarati svim zainteresiranim stranama, a posebno mi je drago da je najveću podršku ovaj zakon dobio od studenata. I još jedna stvar je tu spomenuta, studentski centar Split ili neki drugi stud.centar itd. Pa osobe koje rade kao sezonci ne moraju to radit isključivo preko stud.centra Split, nema nikakvog ograničenja da se, pogotovo sad kad će se uvesti digitalizacija, elektronsko sklapanje ugovora koje je prvi put predloženo ovim zakonom, nema nikakvih prepreka da netko u Osijeku sklopi ugovor i dođe raditi na more, u Split, Zadar, gdje god. Tako da nema tu neke velike razlike između jednih i drugih, dapače, znamo koliko je sezonaca upravo iz Slavonije, iz kontinentalnog djela Hrvatske i mislim da upravo njima, a znamo kakva je socijalna i ekonomska situacija u tom djelu Hrvatske, treba olakšati da mogu osigurati dodatna sredstva za svoje školovanje. Baš zato da bi se smanjile te razlike i ujednačile šanse da netko dobije visoko obrazovanje i kasnije nađe kvalitetan posao itd. I na kraju bih samo spomenuo da jako puno studenata, postoje neke statistike, da sad ne ulazim u detalje, upravo ostanu raditi one poslove koje su radili preko stud.rada kasnije, da to vrlo često predstavlja odskočnu dasku za daljnju karijeru. Tako da ne trebamo stud.rad gledati kao neki trošak, zlouporabu, nego upravo to, priliku da studenti plate svoj studij i da se pripreme za daljnju karijeru.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Sokolu. Imamo nekoliko replika. Poštovana kolegica Anka Mrak-Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi kolega Sokol. Vi ste u svojoj raspravi raspravljali kao netko tko je bio na čelu radne skupine, koji je izrađivao ovaj zakon i spomenuli ste dvije osnovne teme, jedna tema je kako omogućiti studentima da što jednostavnije, kvalitetnije i bolje rade i druga tema spriječiti zlouporabe. O ovoj prvoj temi smo dosta toga diskutirali i nekako smo se kroz diskusije svi zajedno složili da ovaj zakon neće biti dovoljan, da će trebati ako želimo zaista pravi efekt imati promijeniti niz zakona, pogotovo ono ograničenje od 15 000 kuna vezano uz roditelje, odnosno 60 600 kuna, no međutim ono što smo imali svi praksu vidjeti prije ili kasnije, a to je da su pojedini poslodavci preko stud.ugovora zapravo plaćali honorarne poslove nekih drugih. Vi ste probali objasniti, ali ja bih vas molila još jedanput, koji su instrumenti koji ovaj zakon ima, a kojim takva praksa više neće biti moguća? Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Mrak-Taritaš. Odgovor kolega Sokol.
Hvala lijepa. Da, što se tiče drugih zakona i ograničenja slažem se, pogotovo ovaj dio koji se tiče 15 000 kuna, sad govorim o svom osobnom stavu, ali mislim da je to definitivno jedno područje gdje je moguća promjena i gdje treba cijelu stvar olakšat. Što se tiče rada na, toga da oni ne zamjenjuju radnike, znači sustav nije savršen, ali spomenuo sam neke od njih, znači izričita zabrana da se ne može zaposlit studente na poslove gdje je netko dobio poslovno uvjetovani otkaz u roku od 6 mjeseci, sam limit od 60 600 kuna koji služi kao svojevrsna granica i sve sankcije koje smo naveli plus nadzor inspekcije rada. U tom smislu da, situacija možda nije idealna, nikad nijedan zakon nije idealan, ali u ovome mislim da smo stvarno napravili maksimum. Jer kažem, previše administriranja, u jednom trenutku samo ćete navesti poslodavca da ne zapošljavaju studente, nećete im pomoć, ne možete nekog natjerat da sklopi ugovor o radu s nekim s kim ne želi.
Zahvaljujem na odgovoru kolegi Sokolu. Sljedeća replika poštovana kolegica Marija Alfirev, izvolite.
Hvala. Poštovani kolega Sokol, dakle u svojoj raspravi ste se dotakli dosta toga, a dosta vremena ste posvetili upravo ovom djelu administrativnog, s jedne strane rasterećenja, hvalili ste se na taj način time, a s druge strane kroz ovaj zakon ste zapravo i propisali dosta toga što zapravo može predstavljati jedno značajno administrativno opterećenje i upravo u tom smislu pitam vas na koji način onda stavljate jedno s drugim u kontekst? Jer u samoj javnoj raspravi bilo je na tu temu dosta, pogotovo iz područja komunikacija, dakle dosta je bilo primjedbi da će upravo ako dođe na snagu ovakav zakon da će on predstavljati za te poslodavce jedno značajno administrativno opterećenje.
Zahvaljujem kolegici Alfirev. Odgovor kolega Sokol.
Hvala lijepa. Pa naravno, ali stvari nisu crno bijele, uvijek treba naći neki balans, znači balans, ako sređujete sustav onda trebate uvesti neke dodatne kontrole, ali ono što je bitno i to je test proporcionalnosti kao jedno od temeljnih pravnih načela, samo onoliko koliko je potrebno, znači ne dalje od toga. Ono što će svakako tu pomoć to je cijela priča oko digitalizacije. Svi koji se uključe u tu digitalizaciju će zapravo cijelu tu proceduru imati puno, puno lakšu nego do sada. Također ono što bih svakako naglasio je da su i studentski centri na kraju i poslodavci kroz samu raspravu i kroz radnu skupinu dali podršku ovakvom zakonu jer su i sami bili svjesni da neke zlouporabe jesu postojale i da ih se treba spriječiti. Tako da da, donekle se to, su se neke stvari otežale ali isključivo sa svrhom da se spriječe zlouporabe i mislim da zakon tu predstavlja dobar balans koji su kažem znači podržali na kraju krajeva i poslodavci i studentski centri i studenti uz naravno određene sitne primjedbe.
Zahvaljujem kolega Sokol na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Ante Babić. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kažete kolega Sokol da se ovim prijedlogom zakona razmišljalo o tome o zlouporabama, fiktivnim ugovorima, da se razgovaralo i sa sindikatima, odnosno vodio se jedan socijalni dijalog što stvarno treba pozdraviti. Međutim, treba naglasiti i jednu grupu ljudi a radi se o izvanrednim studentima kojima bi se ovim zakonom omogućilo zapravo da mogu raditi, biti na tom tržištu rada jer i studentski, studiranje a i troškovi nisu mali i mislim da je to, dobro je da se mislilo na ovu grupu. Zato želim još potaknuti da ovo drugo čitanje, do drugog čitanja da ne prođe jedan veći period da se ovaj zakon što je moguće hitnije donese u Hrvatskom saboru. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Babiću. Odgovor kolega Sokol.
Hvala lijepa. Pa evo to je jedna od stvari koju sam istaknuo i na odboru. Jako mi je drago da ste to vi spomenuli a to je da stvarno nema potrebe da se donošenje ovog zakona i dalje razvlači. Znači evo ja mogu reći da je još u 9 mj praktički sadržajno zakon bio spreman ali onda je zbog raznog usuglašavanja itd. se razvuklo do sad. Pa kada smo već ovdje mislim da bi bilo jako dobro da zakon bude donesen prije ljetne stanke baš zato da bi se moglo i kroz sezonu i kroz taj sezonski rad omogućiti sve koristi koje kod ovog zakona proizlaze. Tako da evo i ovim putem, slažem se s vama i pozivam ministarstvo da tu zbilja doprinese a pogotovo što smo mi u originalnom nacrtu zakona predvidjeli da on stupi na snagu 1.1.2018. Tako da mislim da eto, bar da ga do početka turističke sezone donesemo, bilo bi jako dobro.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Sokolu na odgovoru. Sljedeća replika poštovana kolegica Sabina Glasovac. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Sokol, govorili ste da vi podržavate povećanje provizije od 0,5% studenskom zboru i da ne vidite tu nikakav, nikakav zapravo problem niti prostor za neku zlouporabu. Ja bih voljela da se mogu složiti s vama. I samo bih vas pitala jeste li upoznati sa činjenicom da u 2018. isti ti predstavnici su dodijelili sredstva bivšem predsjedniku studenskog zbora za njegov privatni projekt? I ja vas pitam kako možemo imati garanciju i je li ovaj zakon dovoljno garantira da će se sredstva od provizija namijeniti onima kojima je to potrebno, znači svim studentima a ne nekim privatnim vlastodršcima do jučerašnjeg studentskog zbora?
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Glasovac. Odgovor kolega Sokol. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa evo drago mi je da ste me to pitali, prvo znači ta sredstva se ne dodjeljuju studenskom zboru nego za studenske projekte, odnosno projekte koji su vezani uz studente. To je prvo. Drugo, postoji povjerenstvo u kojem sjede 3 člana predstavnika studentskog zbora, dva člana imenuje posrednik, odnosno studentski centar. Dalje, posrednik, odnosno studenski centar mora odrediti, objaviti kriterije prema kojima se vrši raspodjela a prema tim kriterijima Ministarstvo znanosti i obrazovanja provodi nadzor je li sve bilo u skladu sa propisima ili nije. I na kraju krajeva ravnatelj SC-a je taj koji mora potpisati kao odgovorna osoba hoće li se ta sredstva prenijeti ili ne, znači to nije na nikakvom računu studentskog zbora ili nešto slično. Pa i on naravno vjerujem da neće potpisati neke stvari koje su možda sumnjive, protuzakonite ili nešto slično. Tako da ne vidim čemu sumnjati u studentski zbor, ne znam, možda SDP više sumnja u studentski zbor zbog toga što uporno kroz godine pokušava ostvariti političku prevlast u njemu a to mu ne uspijeva.
Zahvaljujem. Poštovana kolegice Glasovac, ja bih vas lijepo molio da se ponašate primjereno ovom Visokom domu i da ne upadate u riječ kolegi. Prelazimo na sljedeću raspravu, poštovana kolegica Marija Alfirev. Izvolite. Imate tri poštovana kolegice Bedeković i nemate više pravo na replike. Ispričavam se kolegice Alfirev, izvolite vi.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Pa da, evo kolega Sokol izgleda da je sve rekao ovime što je sad upravo izjavio, baš i ne služi na čast. Ali pređimo mi sad na, dakle na ovu današnju raspravu jer pred nama je zaista zakon koji bi trebao riješiti problem broja, dakle jednog broja studenata i zaista u situaciji u kojoj smo se našli rekla bih svi skupa, nisu se samo studenti našli jer vidjeli smo da uslijed određenih okolnosti na koje nisu utjecali samo studenti došlo je do porasta broja izvanrednih studenata koji zapravo nisu onako kako je bilo primarno zamišljeno da to budu studenti koji su, koji rade i paralelno uz rad studiraju. Dakle uslijed različitih okolnosti što zbog recimo zbog gubitka nekih određenih bodova, zbog, od drugih okolnosti, dakle oni postaju izvanredni studenti. Međutim, ne rade i time su zaista u jednoj daleko težoj poziciji da bi i oni i njihove obitelji da bi ispoštovali dakle sve ono što je potrebno da bi mogli kvalitetno i dobro studirati a to su prije svega dakle financijska sredstva koja moraju osigurati kako bi platili svoj studij. Naravno, uvažavajući naravno i slobodu i neovisnost sveučilišta. Mislim da o tome također trebamo voditi računa, na to imamo pravo, ukazivati na neke okolnosti, neke promjene, nešto što se događa i upućivati dakle neke riječi ili nešto što je važno što može također potaknuti i sama sveučilišta na rješavanje problema ili na sam nastali problem, ali i na reviziju nekih studija jer radi se ipak o tome kad analiziramo da programi i obaveze redovnih studenata i izvanrednih studenata u ovim okolnostima su gotovo pa jednake. Do toga nisam došla istražujući cjelokupno studentski rad ili studente, razgovarajući, ali razgovarajući sa brojim studentima baš na terenu ukazali su mi na tu činjenicu da i njihove obaveze su studiranja gotovo pa jednake kao i kod onih koji redovno studiraju. U tom smislu zaista možemo pozdraviti ovaj zakon i reći da dobro je da smo došli do toga da se i izvanrednim studentima prizna ovo pravo koje do sada su imali redovni studenti. Međutim također možemo i pohvaliti i činjenicu ili želju samog predlagatelja da se ide u jedno povećanje ili povećanje samog standarda, odnosno same nagrade rada studenata kroz jasnije definiranje minimalne satnice, ali i jasniju zaštitu samih studenata kod studentskog rada. Međutim ima tu ipak onih okolnosti, ima nekih stvari koje upućuju na to da bi moglo doći do ili zloupotrebe samog zakona ili do toga da dođe do nekakvih ipak poremećaja na tržištu rada pa u tom smislu mislim da je vrijedno o ovome razgovarati i o ovome raspravljati prije nego se uopće donese ovaj zakon, a o tome koliko je zaista potrebno ga na brzinu donositi, čak evo do ljetne stanke, također bismo mogli o tome raspravljati i razgovarati. Sama je činjenica, a spomenulo se nekoliko puta ovdje kroz današnju raspravu pa evo mislim da smo i u zadnjoj raspravi to čuli da su nekako upravo sezonski poslovi ti koji bi sad bili poticaj za donošenje ovog zakona. A kad govorimo o redovnim studentima oni i ovako i danas mogu raditi i u sezonskim poslovima, mogu raditi kao i do sada. Izvanredni studenti upravo u sezoni mogu raditi putem ugovora o radu, da li im to netko brani? Brani li netko u ovom trenutku studentima koji izvanredno studiraju da potpišu ugovor o radu? Mi moramo priznati činjenicu da nitko ne brani tu, dakle izvanredni student, svugdje, na moru, može se zaposliti putem sezonskog ugovora, putem ugovora na određeno, dakle svim onim mjerama ili onim mogućnostima koje postoje na raspolaganju. U tom smislu mislim da ne stoji zaista argument da bismo ovaj zakon trebali donijeti na brzinu, samo zbog toga da bi izvanredni studenti ili bilo koji studenti mogli ili raditi ove sezone jer im sve postoji, dakle sve stoji na raspolaganju. Kome ćemo u ovoj situaciji mi ići u prilog? Možda poslodavcima, u ovom trenutku ako govorimo o sezonskim poslovima, radu na sezonskim poslovima, onda možda u ovom trenutku ćemo ići u prilog jedino i isključivo poslodavcima, ne izvanrednim studentima jer ova 3 ili 2, ili 3, 4 mjeseca, ponavljam, oni mogu raditi sasvim regularnim ugovorom i ja se nadam da će umjesto zapošljavanja putem studentskog ugovora ti ljudi dobiti priliku raditi putem ugovora o radu. Tim više što zaista smo u situaciji da poslodavci, a to svakodnevno imate svi, svi zavodi za zapošljavanje na moru zapravo vape za radnicima jer su radnici koji su do sada inače radili sezonski otišli van. I to je ta činjenica i što mi sada radimo? Što mi sad opet činimo? Umjesto da potičemo ugovore o radu mi potičemo nešto drugo. Ali nemojmo stavljati sada u isti kontekst da li branimo izvanrednim studentima rad ili ne. Ne, radi se o tome da izvanredni studenti da, trebaju jer žele raditi i treba im omogućiti, ali ovo nije argument da bismo donijeli ovaj zakon jer im ova situacija to nikako ne brani. Činjenica je, rekli ste da imate visoku suglasnost za donošenje ovog zakona, u redu, međutim, isto tako istaknuto je već u samoj uvodnoj riječi da neke primjedbe i dosta tih primjedbi samog sindikata nisu uvažene pa također se upravo radi o tome da postoji zaista realna opasnost, nažalost to se u Hrvatskoj ne bi dogodilo prvi put, to se u Hrvatskoj događa i toga moramo biti svjesni kod donošenja ovog ili drugih zakona moramo priznati činjenicu da se vrlo, vrlo brzo nađu neki modeli kako taj zakon zaobići, kako neke odredbe zaobići pa onda na taj način postaju predmet zloupotrebe. Tako da zaista postoji realna opasnost da možda neki studenti, izvanredni studenti koji su sada radili ugovorom o radu da će nakon nekog vremena zbog toga što je to povoljnije poslodavcu da će dobiti otkaz ugovora o radu i da će nastaviti raditi putem studentskog ugovora, to postoji i ne možete reći da imate statistike ili da imate jasne pokazatelje, ne, ne možete to reći jer to u ovom trenutku nemate, mi nemamo tu situaciju o kojoj vi govorite dakle tek ćemo ako dođe ovaj zakon na snagu tek ćemo doć u tu situaciju da će se tako nešto možda moći i realizirati. Također trebate priznati da zaista postoje različita stajališta po samom pitanju i kod samih studenata dakle da nisu svi ni studenti za, dakle neki su i za, neki su protiv i zaista o ovome trebamo voditi dosta računa i ostaviti prostora da se unesu i neke promjene one koje su nužne kako bi dobili kvalitetan zakon koji će riješiti ili zaštititi same studente. Ono što je bilo rečeno da dakle trebamo ipak ponoviti do sveg je ovog došlo naprosto zbog toga što ste napravili ograničenja. Vi ste ograničili najprije studente, a sada ovim zakonom pokušavate to nekako ublažiti i to je činjenica.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Mariji Alfirev. Imamo repliku, poštovani kolega Sokol. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa zapravo kolegica Alfirev je cijelu svoju raspravu strukturirala kao veliku repliku meni, tako da ću ja morati jednostavno odgovoriti. Prvo što se tiče toga da sam ja sve rekao tko politizira ili ne, fascinantno kako SDP voli stavljati drugima riječ u usta i obrtati teze. Dakle ja nisam rekao da HDZ politizira studente, ja sam rekao da to SDP radi, a primjera imate koliko hoćete od događanja naroda na Filozofskom fakultetu pa nadalje, tako da mislim da mislim da tu stvarno nemate što HDZ-u prigovarati. Drugo, zašto ne sklopiti ugovor o radu na mjesec, dva ili tri? Pa zato što je upravo ideja studentskog rada da su to povremeni i privremeni poslovi. Piše vam u zakonu, ugovoru o radu imaju za svrhu zasnivanje nekakvog drugačijeg radnog odnosa. Neće sigurno netko sklopiti ugovor o radu na neodređeno za posao koji traje dva ili tri mjeseca. I treće što se tiče statistike itd. dakle mi imamo statistike nekih SC-ova koji pokazuju da je ogromna većina preko 70% poslova koji se radi traju kraće od tri mjeseca, znači rad dulji od tri mjeseca je iznimka, a iznad šest mjeseci skoro da i nema, tako da statistike već postoje, a dalje će biti kada se ovaj digitalni sustav uvede će biti još … [[Govornici govore u isto vrijeme, ne razumije se.]]
Zahvaljujem poštovani kolega Sokol. Odgovor, poštovana kolegica Alfierev. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolega Sokol, pa upravo ste sada rekli i to je jedna od ključnih stvari. Dakle to sam zaboravila reći u svojoj raspravi, ne može se govoriti o studentskim poslovima, rad je rad i sama ta premisa da su neki studentski poslovi ili povremeni poslovi, a u ovom kontekstu teško možemo govoriti da su to povremeni poslovi jer sezonski su poslovi, poslovni redovni i obavljaju ih svi radnici. Stoga taj argument da ste zbog toga išli ili da se na dva mjeseca ne može ili nema potrebe sklopiti ugovor o radu zaista ne stoji. Mislim da je ovdje ipak onda na djelu pogodovanje poslodavcima ili nekim drugim određenim skupinama.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Mariji Alfirev. Prelazimo na sljedeću raspravu, poštovani kolega Željko Jovanović. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Na momente nepotrebna žučna rasprava koja prije svega želi na neki način pokazati i poslati poruku da SDP protiv ovog zakona što je potpuno krivo. Dakle mi nismo protiv ovog zakona mi samo želimo da on bude što je moguće bolji i nama je u prvom interesu zaštita studenata i osiguravanje da ni na koji način ne bude zlouporaba studentskog rada. Ne možemo govoriti o ovom zakonu, a da ne spomenemo jednu malo širu sliku koja proizlazi iz ovog zakona, a to je pristup visokom obrazovanju koje je usko vezan uz socioekonomski status učenika, studenata i njihovih roditelja i drugo, položaj izvanrednih studenata na visokim učilištima u Hrvatskoj. Dakle to su dva pitanja koja se moraju rješavati paralelno s ovim zakonom i ovaj zakon sam po sebi neće doprinijeti rješavanju osnovnog cilja svih nas ovdje u ovoj sabornici, a to je da povećamo mogućnost da svako dijete u Hrvatskoj bez obzira gdje živi iz kakve obitelji dolazi završi visoko obrazovanje koje odgovara njegovim sposobnostima. I drugo, da dovedemo izvanredne studente u poziciju koja bi trebala biti u skladu s njihovim studiranjem i radom. Dakle ako pogledamo što je napisao Institut za razvoj visokog obrazovanja onda je jasno da je vrlo dobro detektirao stanje vezano za izvanredne studije koje proizlazi iz ovog zakona. Dakle sam zakonski prijedlog koji imamo pokazuje da Vlada podržava ono što je već neformalno poznato, a to je da izvanredne studije upisuje dio ljudi koji nije uspio steći status redovnih studenata, pri čemu dobar dio visokoobrazovnih institucija to potiče radi povećanja prihoda, kolegice i kolege budimo iskreni, dakle dio visokoobrazovnih institucija to ne čini jer tako žele pomoći studentima nego žele povećati svoje prihode i istovremeno pri tome ništa ne čine da tim studentima olakšaju studij, da im osiguraju da im bude lakše i obzirom da studiraju uz rad lakše ispunjavaju svoje studentske obveze. Institut za razvoj obrazovanja prepoznaje problem ne reguliranosti studijskih programa i opsega obveza za izvanredne studente odnosno činjenicu da mnogi izvanredni studenti imaju gotovo jednako radno opterećenje kao redoviti. To nije moguće i to se mora mijenjati. Dakle iz rasprave u ovom zakonu moramo poslati poruke koje su vrlo bitne obzirom da najavljena izmjena Zakona o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju kako bi se definirala kategorija izvanrednih studenata, ali i poslala poruka da internim pravilnicima visokih učilišta koja upisuju izvanredne studente da sukladno tome treba osmisliti alternativne studijske programe smanjenog opterećenja kako bi se to prilagodilo potrebama izvanrednih studenata. To mora biti jedna od poruka naše današnje rasprave. Također i rješavanje problema izvanrednih studenata neće se on riješiti ovim zakonom, olakšat će se rad nekima koji nisu mogli, međutim tom rješavanju treba pristupiti puno sustavnije, primjerice poticanjem javne rasprave o uvođenju poreznih olakšica za one koje se obrazuju uz rad kako bi se uravnotežili njihovi financijski izdaci za studije. Dakle mi želimo da u Hrvatskoj se približimo cilju EU to je da 2020. bude 40% visoko obrazovanih u dobi od 25-34 g. Nažalost mi smo negdje oko 24,3 i kako stvari stoje, unatoč tome što se povećava broj studenata iz godine u godinu, ne povećava se broj završenih studenata. Dakle i tu je dodatni problem, zašto nam se studenti upisuju, zašto ne završavaju svoj studij. Jedno od ključnih literatura, koje bi svatko pročitati, pri izradi ovog zakona, to je izradio institut za razvoj visokog obrazovanja, financiranjem visokog obrazovanja, socijalna dimenzija u Hrvatskoj, analize i preporuke. Preporučujem svima da pročitaju do drugog čitanja, jer iz tog rada mogu naći čitav niz vrlo bitnih pokazatelja. Između ostalog, u toj brošuri i piše da studentski rad, predstavlja mogući problem u pogledu pravednog pristupu obrazovanju, jer može utjecati na akademski uspjeh i odustajanje od studija. Dakle, navodi se čitav niz međunarodnih istraživanja, iz kojih se može iščitati sljedeće, studenti, koji ne primaju financijsku pomoć od obitelji, češće rade tijekom semestra. U sustavima visokog obrazovanja, čiji sustavi državnih financijskih potpora za studente nisu izdašni, studenti više vremena provodi radeći, nego li studirajući u odnosu na druge sustave. Studiranje uz rad, može štetiti akademskom uspjehu i negativno utjecati na udjel visokoobrazovnog stanovništva. Neke studije navode na zaključak, da studentski rad, može i pozitivno utjecati na sadašnje i buduće prihode studenata te razvoj njihovih vještina, osobito ukoliko je rad vezan uz područje studija. Kada je riječ o Hrvatskoj, 45% studenata u Hrvatskoj izjavilo je da uz studiranje i rade, na pola, puno ili nepuno radno vrijeme. Kada je riječ o zaposlenju na puno radno vrijeme, podaci Državnog zavoda za statistiku kažu da 4,4% studenata sveučilišnih studija, te 23,3% studenata, stručnih studija radi na puno radno vrijeme. Ono što je također vrlo bitno, podaci iz Državnog zavoda za statistiku, potvrđuju da djeca visoko obrazovanih roditelja, rjeđe rade na puno radno vrijeme tijekom studija. Primjerice u skupini studenata stručnih studija, svega 11,8% studenata višeg socio ekonomskog statusa je radilo tijekom studija, za razliku od 35% studenata nižeg socio ekonomskog statusa. Iz svega toga možemo zaključiti da u Hrvatskoj ukoliko dolazite iz visokoobrazovanih obitelji, vaše šanse da upišete studij i da ga završite su 6 puta veće, ukoliko dolazite iz obitelji nižeg socio ekonomskog statusa. Sve to govori da ovaj zakon može biti samo jedan mali segment ukupnog budućeg načina rješavanja financiranja visokog obrazovanja, rješavanja problema potreba studenata, što je napisano u strategiji, obrazovanja, znanosti i tehnologije. Pa prema tome, zajedno s ovim zakonom, koji će do drugog čitanja, vjeruje, doživjeti i poboljšanja upravo u cilju zaštite studenata, potrebno je promijeniti i cjelokupni koncept studentskih subvencija, stipendija, kredita, tako da se puno više one daju direktno studentima, od onih u indirektnom obliku, kako su sada zastupljene u RH. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Jovanoviću, imamo repliku, poštovani kolega Sokol, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa evo, kolega Jovanović, slušao sam pažljivo vašu raspravu i drago mi je da ste da se puno više bazirala na argumente nego vrlo često rasprave koje dolaze s druge strane. U mnogim stvarima se s vama slažem. Samo bi jednu stvar napomenuo, znači slažem se da je potrebno reformirati kompletan sustav, vidjeti kako … [[Govornik se ne razumije.]] izvanrednih studenata, redovnih financiranja itd. ali ne bih preeducirao kakvi će biti rezultati te reforme, to ovisi naravno o ministarstvu. Međutim, rekao bi jednu drugu stvar, a koju treba spomenuti, a to je da mi je žao da u vašem mandatu niste više uložili u taj ljudski kapital, u naš obrazovni sustavu, za razliku od recimo, ove vlade. Znači samo da spominjem 1000 socijalnih stipendija, step stipendije, znači, ulaganje u obnovu sustava kroz zapošljavanje 250 novih doktoranata svake godine, dok je u vaše vrijeme bila suša, dakle, mislim da ipak treba spomenuti da je ova vlada napravila najveći iskorak u tom ulaganju u ljudskom kapitalu, sigurno 10-15 g. u našem sustavu našem obrazovanju i to treba spomenuti.
Zahvaljujem kolega Sokol, odgovor kolega Jovanović, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Sokol, zašto ste tako neiskreni i manipulativni. Dakle, morate usporediti podatke u našem mandatu i vašem mandatu, morate usporediti BDP, morate usporediti projekte koji su aplicirani u naše vrijeme, a povlače se u vaše vrijeme, dakle, ajmo prestati govoriti mi i vi, ajmo prestati govoriti šta je bilo u moje vrijeme, šta je bilo u vrijeme ove vlade. Veliki dio posla koji se sada obavlja u ovoj vladi, obavlja se zahvaljujući temeljima, koji su izgrađeni u vrijeme dok sam ja bio ministar. Prema tome, te vaše priče, vi niste, mi jesmo, su potpuno promašene, nebitne, i od njih nema nikakve koristi.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Jovanoviću na odgovoru. Imamo završnu riječ, u ime predlagatelja, poštovana državna tajnica Branka Ramljak, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani zastupnici i zastupnice. Hvala lijepo, moram kazati u ime predlagatelja, 3 sata su gotovo da smo na raspravi o jednom malom zakonu, a očito se vidi da se radi o važnom zakonu. Hvala svima što ste zapravo na neki način senzibilizirali našu javnost, danas smo na 1000 puta čuli student što je meni jako drago, jer dolazim iz tog područja i studentima će biti drago, radi se o visokom obrazovanju. Jasno da ovaj zakon je jedna karika, jedan kotačić, koji će pomoći da se u ovaj dio koji se odnosi na obavljanje studentskih poslova uvede reda. Jer od '96. kada nismo imali nego jedan mali pravilnik koji je to regulirao, mi danas, ipak možemo govoriti o zakonu, koji ima isključivi zadatak, da uvede red u sustav, da poveća transparentnost, ali isto tako, što je nemanje važno, da omogući i završnost, veću završnost i inkluziju obrazovanja kao takvog. Ovdje je bilo jedno od pitanja da zašto nismo ništa stavili u Zakon o učenikom radu, ja ću samo kazati, u radu povjerenstva to je pitanje bilo, odmah na početku razjašnjeno, tražili su se informacije i dodatna obrazloženja, Ministarstvo rada je na temelju svoje analize dakle poslalo nama dopis u kojem je stajalo jasno da su pitanja iz područja učeničkog rada riješena ili regulirana, a da se zakon isključivo sad bavi pitanjima iz područja studentskog rada. Svi zainteresirani dionici ovoga sustava, dakle i studenti i poslodavci, odnosno i naručitelji posla i posrednici, dobili su ovim zakonom jasna prava i obveze. I ukoliko ćemo praktično svaki puta govoriti o tome da ćemo tražiti izliku da se nešto ne provede, onda nećemo ništa čini mi se donijeti. Svima hvala koji ste dali prijedloge, mi ćemo ih naravno razmotrit, pričekat ćemo i pisani odgovor, odnosno pisane nama upute šta bi trebalo doraditi i sigurna sam da ćemo u drugom čitanju doći s prijedlogom koji će iznjedriti kvalitetan zakonski prijedlog. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanoj državnoj tajnici, gospođi Ramljak. Imamo dvije replike, poštovano kolega Jovanović, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvažena državna tajnice, dakle ovaj zakon govori na koji način dio obitelji i dio studenata uspijeva završiti svoj studij, nakon toga dobit posao u Hrvatskoj, ne otići iz Hrvatske, prema tome to je i važna demografska mjera. Međutim ja bih iskoristio ovu priliku da apeliram na vas vezano za gorući problem koji ovog trenutka muči magistre medicinsko laboratorijske dijagnostike, od koji su mnogi uz rad završili svoj studij, za posao gdje se u Hrvatskoj trenutačno zatvaraju laboratoriji jer nema radne snage, a istovremeno Ministarstvo zdravstva apsolutno ignorantskim odnosom tjera te ljude da odu iz Hrvatske i ne želi priznati njihovu djelatnost u zdravstvene djelatnosti, iako za to postoji potreba i osnova i to je nešto gdje vjerujem da biste vi i vaše ministarstvo svojim utjecajem mogli dodatno izvršiti pritisak na Ministarstvo zdravstva da prizna ovu djelatnost i omogući magistrima medicinsko-laboratorijske dijagnostike rad u Hrvatskoj. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Jovanoviću. Sljedeća replika poštovani kolega Sokol. Izvolite.
Hvala lijepa pa evo gospođo državna tajnice, drago mi je da ste lijepo sumirali sve ovo što se napravilo, to je svakako pozitivno i opet, još jednom ističem, da mi je zadovoljstvo što su prioriteti ministarstva sada usmjereni u pozitivnom smjeru jer mislim da nije stvar samo financijskih sredstava, nego je stvar prioriteta. Ako recimo od doktorande uložite manje od jedan posto sredstava vašeg ministarstva, a to vam je premalo, mislim da je tu stvar prioriteta tako da mislim da ne možemo se uvijek pozivati na to nismo imali dovoljno sredstava itd. nego treba odrediti ono što je politički bitno, ono što se smatra strateškim interesom za RH i za takve stvari se uvijek može naći sredstava, pogotovo ako je riječ o malim sredstvima kad se gleda u kontekstu cijelog proračuna pa evo još jednom vam čestitam. Hvala.
Zahvaljujem poštovani kolega Sokol. Ovime smo iscrpili sve rasprave. Zaključujem raspravu po ovoj točki dnevnog reda. Zahvaljujem još jednom državnoj tajnici, gospođi Branki Ramljak i načelnici sektora gospođi Kristini Ferara Blašković na obrazloženjima i odgovorima. Glasovat ćemo o ovoj točki kad se za to steknu uvjeti.
Prelazimo na prijedlog Zakona o obavljanju studentskih poslova, prvo čitanje, P.Z. br. 348, predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prvo, prihvaća se prijedlog Zakona o obavljanju studentskih poslova. I drugo, sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 79 za, 18 suzdržanih i 4 glasa protiv donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o autorskom pravu i srodnim pravima, prvo čitanje, P.Z.E. br. 352 Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172 Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli nadležni Odbor za zakonodavstvo, nadležni Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Molim predstavnicu predlagatelja, državnu tajnicu, gospođu Branku Ramljak da nam dodatno obrazloženje prijedloga zakona, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici, evo mene opet. Dakle predmetnim prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o autorskom pravu i srodnim pravima predlaže se izmjena i dopuna postojeće odredbe o ograničenju autorskih prava za potrebe osoba s invaliditetom s ciljem olakšavanja prilagodbe tiskanih djela i drugih sadržaja zaštićenim autorskim ili srodnim pravima u formate prilagođene potrebama slijepih osoba, osoba s oštećenjem vida ili drugim poteškoćama zbog kojih se ne mogu služiti tiskom. Ovim prijedlogom zakona, zakonodavstvo RH usklađuje se sa odgovarajućom Europskom pravnom stečevinom te s međunarodnim ugovorom uspostavljenim 2013. godine pod otkriljem svjetske organizacije za intelektualno vlasništvo, Marakeškim ugovorom o olakšanju pristupa, objavljenim djelima za osobe koje su slijepe, koje imaju oštećenja vida ili imaju drugih poteškoća u korištenju tiskanim materijalima i kolokvijalno se ovaj ugovor naziva Marakeški ugovor. Naime, za potrebe pristupanja EU i njenih članica Marakeškom ugovoru, EU je 13. rujna 2017. godine donijela direktivu 2017/1564 o određenim dopuštenim upotrebama određenih dijela i drugih predmeta zaštite koji su zaštićeni autorskim pravom i srodnim pravima u korist osoba koje su slijepe, koje imaju oštećenja vida ili imaju drugih poteškoća u korištenju tiskanim materijalima i o izmjeni direktive 2001/29 o usklađivanju određenih aspekata autorskog i srodnih prava u informacijskom društvu. Radi se o složenim, kao što vidite i direktivama sa velikim naslovima i moram ih pročitati upravo onako kako i stoji. Direktiva 2017/1564 je usvojena i uz uvažavanje obveza koje proizlaze iz konvencije UN-a o pravima osoba s invaliditetom prema kojoj se osobama s invaliditetom jamči pravo pristupa informacijama i obrazovanju te pravo sudjelovanja u kulturnom, gospodarskom i društvenom životu na jednakoj osnovi kao i drugim osnovama. Naime slijepe osobe, osobe s oštećenjem vida ili s drugim poteškoćama zbog kojih se ne mogu služiti tiskom suočavaju se u procesu obrazovanja i u svakodnevnom životu sa značajnim preprekama u pristupu knjigama i drugom tiskanom materijalu. Slijedom toga ukazuje se potrebnim poduzeti mjere u cilju povećanja dostupnosti knjiga i drugog tiskanog materijala u posebnim formatima prilagođenim za potrebe navedenih korisnika. Knjige i drugi tiskani materijali u pravilu sadrže autorska djela i druge sadržaje zaštićene autorskim pravom ili srodnim pravima, za čiju je preradu i stavljanje na raspolaganje korisnicima u pravilu potrebno prethodno ishoditi suglasnost nositelja prava. Postojećim zakonskim okvirom već su predviđene određene iznimke i ograničenja autorskog i srodnih prava u korist osoba s invaliditetom, a predloženim izmjenama i dopunama uspostavit će se detaljnija i jasnija pravila i primjene ove iznimke za predmetnu kategoriju korisnika koja je definirana tako da uključuje i osobe s poteškoćama koje ne predstavljaju invaliditet u užem smislu. Donošenjem predloženog zakona ovlašteni subjekti, pod jasno propisanim uvjetima, moći će prilagođavati i učiniti pristupačnim navedenim kategorijama korisnika ovakva djela bez potrebe prethodnog ishođenja dopuštenja nositelja autorskog i srodnih prava i bez obveze plaćanja odgovarajuće naknade. Sukladno predmetnom prijedlogu izmjena i dopuna Zakona o autorskom pravu i srodnim pravima uređuje definiciju osnovnih pojmova vezanih uz korištenje predmeta zaštite u okviru ove iznimke, izradu pribavljanja i korištenje djela na unutrašnjem tržištu EU prema pravilima iznimke, obveze ovlaštenih subjekata vezanih uz korištenje ove iznimke, obveze poštivanja propisa o zaštiti osobnih podataka te transparentnost i razmjena informacija između ovlaštenih subjekata i Državnog zavoda za intelektualno vlasništvo kao nadležnog nacionalnog tijela, te između zavoda i Europske komisije kako bi se omogućila razmjena pristupačnih formata za potrebe korisnika. Kategorije korisnika na koje će se iznimka sukladno predmetnom prijedlogu odnositi su: Osobe koje su slijepe, osobe koje imaju oštećenje vida koji nije moguće popraviti tako da vidna funkcija bude u osnovi istovjetna onoj koju ima osoba koja nema takvo oštećenje, osobe koje imaju perceptivne smetnje ili poteškoće u čitanju uključujući disleksiju ili bilo kakve druge poteškoće u učenju zbog kojih u biti ne mogu čitati tiskana djela u istoj mjeri kao osobe koje nemaju takve smetnje ili poteškoće, zatim na osobe koje zbog tjelesnog oštećenja ili motoričkih smetnji nisu u stanju držati knjigu ili rukovati njome ili fokusirati ili pomicati oči u mjeri u kojoj bi se u načelu omogućilo čitanje u mjeri u kojoj zbog tih oštećenja ili smetnji ili poteškoća te osobe u biti ne mogu čitati tiskana djela u istoj mjeri kao osobe koje nemaju takva oštećenja ili smetnje ili poteškoće. Donošenjem predloženog zakona te odgovarajućih nacionalnih propisa u drugim državama članicama EU, sukladno direktivi 2017/1564 olakšat će se i prekogranična razmjena primjeraka djela ili drugog predmeta zaštite u pristupačnom formatu te osigurati njihova veća raspoloživost na cijelom unutarnjem tržištu EU, što će smanjiti potrebu za višestrukom proizvodnjom takvih primjeraka, a isto tako dovesti i do ušteda, odnosno povećanja učinkovitosti, aktivnosti usmjerenih na olakšavanje položaja navedenih kategorija korisnika. Za kraj, s obzirom na sadržaj predmetnog prijedloga zakona kojim se olakšavaju uvjeti za djelatnost subjekata koji na neprofitnoj osnovi pružaju usluge obrazovanja, osposobljavanja ili pristupa informacijama, slijepim osobama i osobama s oštećenjem vida ili s drugim poteškoćama zbog kojih se ne mogu služiti tiskom, provedba ovoga zakona neće uzrokovati dodatne troškove za državni proračun RH. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanoj državnoj tajnici, gospođi Branki Ramljak. Imamo jednu repliku, poštovani kolega Pernar, izvolite.
Uvažena gospođo Ramljak. Pa zanima me zbog čega … [[Govornik se ne razumije.]] u Hrvatskoj kao privatna firma zapravo ima monopol nad zaštitom autorskih prava, zašto se autorima ne dozvoli da se sami organiziraju na neku drugu udrugu mimo ZAMP-a ako žele, već isključivo i ZAMP mora zastupati. Mislim da je to suprotno i tržišnim načelima, a i sama ideja da zakon propisuje, odnosno daje monopol određenoj grupi ljudi nad tim autorskim pravima je stvorila, zapravo dala je manje izbora i autorima i onima koji konzumiraju glazbu, odnosno koji koriste ta autorska prava. Eto hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Pernaru. Želi li možda izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-u poštovana kolegica Anka Mrak-Taritaš, izvolite kolegice.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana državna tajnice i suradnici. Dakle riječ je o izmjenama i dopunama Zakona o autorskom pravu i srodnim pravima i ja bih tu otvorila tri teme. Jedna tema je, mi imamo usklađenje ovog zakona sa regulativom iz oblasti EU zakonodavstva, odnosno sa jednom od direktiva i bez obzira na to Vlada, odnosno predlagatelj se odlučio da zakon ide u dva čitanja. Ja inače sam od onih koja misli da je dobro da zakon ide u dva čitanja jer se onda može kvalitetno raspraviti, no međutim već naše iskustvo nam je ukazalo na to da između prvog i drugog čitanja nema velikih promjena u zakonima, iako mi tu očekujemo i mislim da je ovo jedan od onih zakona za koji se i moglo odlučiti da se ide po hitnoj proceduri ili u dva, dakle prvo i drugo čitanje odjedanput, pa o tome zaista valja malo razmisliti jer nije sve svaki put za dva čitanja, odnosno glavnina zakona je, ali ovo bi moglo biti nešto za što bi mogli i prihvatiti da ide tako. Recimo kad je bio lex LNG tu smo se odlučili o hitnoj proceduri, a ovo ne pa bi tu valjalo zaista razmisliti, tu ima opravdanih razloga da tako ne bude. Druga tema je vezana uz to da ovim zakonom se omogućuje zapravo dostupnost tiskovine našim sugrađanima, odnosno slijepim osobama, osobama s oštećenjem vida, odnosno onih koji se ne mogu koristiti tiskom i dobro je da je. Riječ je o direktivi koja je iz 2017. godine, dakle ovo ukazuje da u 2018. ju već ugrađujemo u naše zakonodavstvo, ugrađujemo na način na koji je. I treća tema je Zakona o autorskom pravu i srodnim pravima. Kad imamo ovaj zakon, dakle ovom izmjenom i dopunom se odnosi na konkretan slučaj, mi smo tu direktivu ugradili, ja se nadam da će i ta direktiva biti, ne samo mrtvo slovo na papiru, nego ćemo zaista omogućiti našim sugrađanima koji imaju problema da im budu dostupne neke druge stvari. No međutim budući da je Zakon o autorskim pravima tema, stvari se mijenjaju, stvari se drugačije definiraju i ja bih tu kazala da kroz neke možda sljedeće izmjene i dopune zakona da se razmisli o nečem što je izazvalo u praksi dosta problema, a to su autorska prava vezano uz temu arhitekture i temu urbanizma. Kad je riječ o temi urbanizma onda je tu, obzirom da je riječ o prostornim planovima koji naručuju jedinice lokalne samouprave je bilo dosta polemike što i kako, ali kad je tema arhitektura, mislim da bi kroz sljedeće neke izmjene ili dopune ili izradu novog zakona o tome trebalo voditi računa. O čemu govorim? Govorim o tome da arhitekti vrlo, vrlo rijetko i u iznimnim slučajevima svoju arhitekturu nekako zaštićuju u smislu ovog zakona, ali onda imamo problema kod provedbe, vrlo jednostavni primjer, dakle u trenutku kad se naši sugrađani odluče na nekakvim zgradama promijeniti vanjski izgled koji čak je i sa stanovišta arhitekata prihvatljiv, dakle eventualnu izmjenu stolarije, novom stolarijom ili eventualno nekakav pokrov ili nešto, onda je uvijek problem da li pri tome treba konzultirati autore, tko je naslijedio tu arhitekturu tako da bi kod nekakvih sljedećih izmjena valjalo taj dio malo definirati jer u postupku izdavanja određenih dozvola referenti na različiti način to tumače i to onda uvijek bude prijepor. Tim više što ima autora koji se s tim slažu, ima autora koji se ne slažu, ima autora koji idu na poništenje pojedinih dozvola jer ih se nije pitalo, tako da mislim da je to jedan dio koji dosta ima problema pa bi trebalo regulirati. U ovom djelu se vi kroz izmjenu i dopunu ustvari usklađujete sa obvezama koje ima i bilo bi jako dobro da te obveze koje smo ugradili, koje ugrađujemo u ovaj zakon slijedeći, dakle da bude zaista i u praksi da to sve zajedno vidimo. Iako moram reći da vezano uz izmjene i dopune ovakovih zakona, imali smo tu čak u tri čitanja pojedine zakone koji su iz vaše nadležnosti, jer u prvom čitanju je bilo za onog neuspješnog eksperimenta sa gospodinom Oreškovićem, pa ste onda ponavljali prvi put, ponovo prvo čitanje pa drugo čitanje, dakle ovi zakoni s kojim vi dolazite i ovakav zakon je nešto što bi bez velikih problema i otrpilo prvi o drugo čitanje. Stoga metodologija po kojim se Vlada za neke stvari odlučuje da ide u dva čitanja, u nekom prvo i drugo je vrlo neobično, ovo je nešto što bi zaista moglo biti i jednostavnije. Evo u prvom čitanju vidite koliko će nas raspravljati, u drugom čitanju ćemo zasigurno sve svoje rasprave iz prvog čitanja i ponovit. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Anki Mrak-Taritaš. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovana kolegica Ljubica Lukačić, izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovana gospođo državna tajnice sa suradnicama, poštovane kolegice i kolege. Evo pred nama je zakon o izmjenama i dopunama Zakona o autorskom pravu i srodnim pravima kojim izmjenama i dopunama ćemo, ja bih rekla, olakšati život našim sugrađanima koji su osobe s invaliditetom, koji imaju različita oštećenja, a ponajprije slijepim osobama, osobama oštećena vida ili osobama s nekim drugim oštećenjima koje ću malo kasnije nabrojati. 15. lipnja ove godine, dakle prije nekoliko dana, prošli petak, obilježili smo 72. obljetnicu Hrvatskog saveza slijepih i moram vam reći da su oni izuzetno zadovoljni i pozdravljaju ove izmjene i dopune zakona, obzirom da će, kao što sam već na početku rekla olakšati život, odnosno ono što je dobro, a to je da ovim izmjenama usklađujemo naše domaće zakonodavstvo sa pravnom stečevinom EU i ono što je najvažnije usklađujemo ga sa konvencijom Ujedinjenih naroda o pravima osoba s invaliditetom. Korisnici na koje se odnosi ove izmjene i dopune zakona kao što sam već rekla jesu, slijepe osobe jesu osobe oštećena vida, ali su i osobe koje primarno nisu osobe s invaliditetom, kao što je državna tajnica napomenula, to su osobe koje imaju disleksiju ili neke druge poremećaje odnosno poteškoće u učenju. Dakle već i ovo proširenje izuzetno puno znači I nadalje, ove se izmjene i dopune zakona odnose također na osobe koje zbog tjelesnog oštećenja ili motoričkih smetnji nisu u stanju držati knjigu ili rukovati njome ili fokusirati ili pomicati oči u mjeri u kojoj bi se u načelu omogućilo čitanje. Dakle ja bih rekla da je ovim obuhvaćen velik broj osoba s invaliditetom sa različitim drugim oštećenjima jer motoričke smetnje mogu izazvati različita oštećenja odnosno različiti invaliditeti kao što su mišićna distrofija, cerebralna paraliza, multipla skleroza ili bilo koje drugo oštećenje. Stoga evo dobro je da ovako širi krug osoba obuhvaćen. Nadalje, na sadržaj kada pogledamo u sadržaj ovih izmjena vidimo da se olakšavaju uvjeti za djelatnost subjekata koji na neprofitnoj osnovi pružaju usluge obrazovanja, osposobljavanja ili pristupa informacijama dakle slijepim osobama, osobama sa oštećenjem vida ili drugim poteškoćama koje se ne mogu služiti tiskom. I ono što je izuzetno važno da se ovim izmjenama i dopunama ne izazivaju novi troškovi u državnom proračunu. Ono što je izuzetno važno, a to je da se ovim izmjenama i dopunama zakona kao što sam već rekla olakšavaju uvjeti za život, ali ne samo uvjeti za život nego ovim kategorijama osoba s invaliditetom olakšava se obrazovanje. Obrazovanje je najvažniji preduvjet za zapošljavanja osoba s invaliditetom i moram ovdje reći ono što su mi određene neke osobe neki dan na obilježavanju Dana Hrvatskog saveza slijepih osoba rekle, a to je konačno ćemo moći imati obrazovanje onako kako bismo željeli jer nam je to preduvjet za zapošljavanje, a vrlo malo njih se zapošljava. To je ono što želimo promijeniti i vjerujem da će ove izmjene doprinijeti upravo tome da obrazovanje za ovu kategoriju osoba s invaliditetom bude što kvalitetnije kako bi i zapošljavanje naravno bilo što bolje i što kvalitetnije kako bi se veći broj osoba s invaliditetom zaposlio, dakle slijepih, slabovidnih itd. mogao zaposliti i kako se ne bi obrazovali samo za telefoniste. Za jedno zanimanje koje danas više nikome ne treba. Oni imaju i vrlo skoro će to i predložiti, imaju razna druga zanimanja za koja smatraju da mogu raditi. Stoga zahvaljujem što ste na ovaj način prepoznali potrebe i što se ovaj propis usklađuje sa Konvencijom UN-a o pravima osoba s invaliditetom obzirom da je Hrvatska treća zemlja u svijetu koja je konvenciju UN-a potpisala i ovo već sada vjerojatno već nekoliko puta ponavljam ovdje u ovoj sabornici, ali nije na odmet ponovno čuti kada su nam govorili da to baš i nije pametno što tako rano potpisujemo konvenciju, ja sam imala sreću prisustvovati tom svečanom činu. I tada smo im rekli da će nam konvencija biti vjetar u leđa, da ćemo što prije riješiti neke probleme i što prije uskladiti naše zakonodavstvo sa pravnom stečevinom EU odnosno tada nam je konvencija bila sve i fokusirali smo se samo na nju. Tada smo bili izuzetno sretni i zadovoljni iako smo znali da nemamo novaca. Tada smo još uvijek smo znali da financijski nećemo moći to sve skupa podnijeti, međutim bilo je hrabro ući u taj potez i danas osobe s invaliditetom izražavaju zadovoljstvo zbog toga što se to dogodilo. Ono što je isto tako dobro, a da postoji mogućnost proširenja kruga osoba s invaliditetom, dakle ovdje nemamo gluhe osobe, ali postoji mogućnost da se i to u dogledno vrijeme dogodi, dakle direktiva je i to predvidjela da u dogledno vrijeme postoji mogućnost proširenja direktive i na ostale kategorije od izmjene direktive, a u smislu proširenja i na ostale kategorije osoba s invaliditetom, ja vjerujem da će se to u dogledno vrijeme dogoditi, a u ovom trenutku mislim da su ove izmjene i dopune zakona izuzetno kvalitetne i da će, kao što sam rekla, zasigurno olakšati život našim građanima koji imaju problema sa vidom ili sa motoričkim smetnjama ili sa nekim drugim poremećajima u učenju i čitanju. Vjerujem da ćemo do drugog čitanja možda iznjedriti još eventualno neka poboljšanja, no i ovo sada je, kao što sam rekla, izuzetno kvalitetno i zbog toga Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava ove izmjene i dopune zakona. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Lukačić. Sljedeća rasprava u ime Kluba zastupnika SDP-a poštovani kolega Bojan Glavašević, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene kolegice i kolege, poštovana državna tajnice sa suradnicama. Dakle evo, ovo zaista nije nešto sporno, Klub zastupnika SDP-a će podržati ovaj prijedlog zakona i u principu ono o čemu ja danas želim govoriti je vezano je za autorsko pravo i vezano je i za ovaj zakon, nešto što nas čeka danas sutra i vezano je za nešto čega se dotaknula i kolegica Mrak-Taritaš, a to je generalno odnos prema Europskim direktivama i njihove implementacije u Hrvatsko zakonodavstvo. Dakle ono što danas imamo pred sobom i o čemu ćemo se izjašnjavati uskoro je primjer jednog zakona koji je zapravo dobar, nešto što nam dolazi iz Europskog zakonodavstva i što mi implementiramo u naše, što svakako predstavlja napredak u odnosu na postojeću situaciju. Čini mi se da se u posljednjih nekoliko godina razvila jedna praksa, pa i pomalo nekritičkog, u principu pomalo, često nekritičkog odnosa prema Europskom zakonodavstvu. Nekako stvorili smo naviku temeljenu na iskustvu naravno da ono što nam dolazi iz EU je u principu naprednije od onoga što postoji u našem zakonodavstvu i da možemo, u principu evo, sa relativno malo interesa, kao što možemo vidjeti ovdje, tome pristupati i sa velikom količinom povjerenja. Međutim to nije uvijek tako i mislim da, pogotovo s obzirom na činjenicu da hrvatski građani su zaista relativno loše informirani o EU, nažalost to je problem i na tome moramo raditi, relativno loše informirani o zbivanjima u Europskom parlamentu i uopće o tome kako se donose zakoni na Europskoj razini i direktive, da postoji jedna velika potreba da se na tome koordinirano radi. Dat ću vam primjer, glavnina onoga o čemu bih zapravo danas želio govoriti je prijedlog direktive Europskog parlamenta i Vijeća o autorskim pravima na jedinstvenom digitalnom tržištu, dakle to nije ono što danas implementiramo u naše zakonodavstvo, ali je to nešto što nam je iza ugla, dakle koliko je ovaj zakon danas dobar, toliko smatram da moramo s vrlo velikim oprezom i kritički pristupiti onome što nas čeka, dakle sutra u Europskom parlamentu na Odboru za zakonodavstvo Europskog parlamenta će se glasovati o prijedlogu ove direktive i onda ako na tom odboru bude usvojena će se u rujnu glasovati na plenumu. Međutim ovdje se radi o tome da je put u pakao vrlo često popločan dobrim namjerama. Ideja ove direktive je da se autorima, sadržaja koje kakvog kreativnog, da im se pomogne osigurati da svoje sadržaje, odnosno korištenje svog sadržaja na internetu uspiju naplatiti. Dakle taj problem je realan, to se prije svega odnosi na velike internacionalne online kompanije koje su vlasnici tih platformi za plasiranje sadržaja, tu prije svega mislimo na Google ili na Facebook, ima ih još. Te platforme zapravo zarađuju velike količine novaca na sadržajima koje korisnici uploadaju na Internet, dakle zarađuju velike količine, a vrlo rijetko tantijeme, odnosno dio tog novca dođe do onih koji su taj sadržaj stvorili, dakle do autora ili u nekim slučajevima kada se to dogodi, ono što do njih dođe zapravo bude neproporcionalno malo u odnosu na zaradu koje su platforme ostvarile. Problem, kao što sam rekao je vrlo realan, međutim rješenja koja se u ovoj direktivi predlažu su zaista vrlo problematična i doživjele su veliku kritiku od brojnih organizacija za digitalna prava pa tako između ostaloga i od Ujedinjenih naroda. Za trenutak ću zaista doći do konkretnijeg problema. Ono što kritičari ove direktive ističu kao problem je činjenica da bi ona zapravo mogla dovesti do cenzure, kao osnovni problem, drugo da bi moglo ugroziti postojanje čitavog niza medija, malih medija, pogotovo lokalnih medija i da bi moglo imati efekt koji je suprotan onome koji je zapravo ideja ove direktive, odnosno da bi autorima mogle onemogućiti pravo na rad. Također mogle bi otežati pristup informacijama građanima EU i to smatram da je zaista problematično. Sporni članci u ovoj direktivi su članci 11. i 13. Članak 11. propisuje plaćanje naknade internetskih servisa za svaku postavljenu poveznicu na vijest do 20 godina starosti, znači predlagač ovoga zakona, a to je Europska komisija se nada da će evo na taj način novac doći do kreatora osnovne vijesti, originalne vijesti. Međutim neke organizacije kao što je primjerice Europska organizacija za digitalna prava kaže da ne samo da novac neće doći do izdavača nego da će internetski servisi, a tu je jedan od glavnih upravo Google jednostavno isključiti brojne portale ili vijesti kako bi uštedjeli na troškovima, a u konačnici to će kao što možete zamisliti dovesti do propasti mnogih manjih portala, a čitateljima uskratiti pristup bitnim informacijama. Dakle dogodit će se oligopolne vijesti, one će dolaziti samo od velikih izdavača i to će dovesti do smanjenja pluralizma u medijima i mogućnosti veće manipulacije javnim mijenjam. To zapravo ako oni među vama i one među vama koje iole prate medijsku scenu svjesni su da je ovo problem u kojem se primjerice u SAD-u već neko vrijeme govori, doduše ne u kontekstu ovoga nego u kontekstu neutralnosti interneta. Dakle postoje primjeri da se ovo događalo, ovo nije pitanje teorije. Članak 13. po stavku Europske organizacije za digitalna prava i brojnih drugih organizacija dakako, dovest će do još veće cenzure jer su prema tom članku internetski servisi obavezni uvesti automatsko, pazite sada ovo, automatsko prepoznavanje i filtriranje postavljenih sadržaja na stranicama. To u prijevodu znači da mora postojati neki mehanizam prepoznavanja vjerojatno algoritam koji će u procesu postavljanja korisničkog sadržaja već motriti i filtrirati sadržaj koje korisnici žele postaviti na platforme. Dakle to zapravo potencijalno može dovesti do potpune zabrane, dakle do potpune cenzure korištenja nečijeg djela. Između ostaloga Europski sud pravde donio je presudu kojom potvrđuje da je motrenje i filtriranje sadržaja protivno slobodi izražavanja i krši pravo na privatnost. Obaveza da se implementira softver koji će pratiti i filtrirati sav sadržaj koji propisuje ovaj članak 13. zapravo već je i dobio ime, to je ime cenzorski stroj. Dakle ne bih monopolizirao raspravu o ovome zakonu više nego što sam već sada kidnapirao temu, želio sam upozoriti na nešto drugo. Dvije stvari sam želio postići, prvo i osnovno uspostaviti kontrast između toga kako ponekad zaista europsko zakonodavstvo jeste naprednije od našega i može nam donijeti dobrobit, međutim nerijetko se ponekad događaju i ovakve stvari. Inače čisto za informaciju ako je ikome bitno, brojne vlade zemalja članica EU podržavaju ovu direktivu, neke traže da bude i restriktivnija i recimo Hrvatska je o tome bih zaista volio čuti još moram priznati, tražila da članak 11. bude restriktivniji. Dakle mislim da je jako važno da nastupimo kritički prema ovakvim stvarima i ja bih ovdje molio, evo drago mi je da državna tajnica to sluša da i o ovome ću ja govoriti svakako i u narednim mjesecima jer ja smatram da je ovo jako važno pogotovo za mlađe generacije koje na internetu i sa internetom dišu i žive. Dakle postoji potencijal da nešto što napravimo prije svega na europskoj razini, a onda napravimo i mi ovdje u Hrvatskom saboru da fundamentalno pokvari narav demokracije u 21. stoljeću i smatram da je to vrlo ozbiljna stvar kojoj treba vrlo ozbiljno postupiti. Imali smo prilike vidjeti i na vlastitoj koži kako funkcionira cenzura i kakav je osjeća. Vidjeli smo kako je i o tome sam govorio ranije kako je Internet bio zloupotrebljen da bi se narušila demokracija, imali smo prilike vidjeti kako su se stvarale eho komore i ideološki mjehuri na internetu i kako bi se koristile da bi se narušili demokratski izbori u nekoliko zemalja. Posljednji primjer je bio u Sloveniji između ostaloga. Dakle mi prema ovakvim stvarima moramo imati kritički odmak i moramo prema njima nastupati aktivno. Dakle smatram da je ovo pitanje o kojemu se trebaju izjasniti svi bitni akteri uključujući i počevši zapravo od naše izvršne vlasti. Evo završio bih samo sa dvije stvari, prvo i osnovno da ovo što se ovime predlaže ovakvom direktivom je vrlo u svojoj naravi slično nečemu što smo imali prije par godina, uglavnom su ljudi na to zaboravili, a to je akta, dakle jedan transnacionalnih sporazum koji je izazvao velike prijepore u cijeloj međunarodnoj zajednici i na kraju je odbačen jer je izazivao duboke podjele u društvima. Ovo je u svojoj naravi vrlo slično tome. Ja sam svjestan kako je jako teško kada te jedna država nosi sa izazovima koje postavljaju velike transnacionalne, internacionalne platforme poput Googla ili Facebooka i zato je dobro da se s njima hvatamo u koštac timski kao EU. Međutim, nije vrijedno pobijediti ako ćemo to napraviti na način koji fundamentalno uništava naš način života, a ovakav prijedlog bi upravo to napravio. Dakle, ja se ispričavam što sam pomalo kidnapirao temu, tema je srodna vezana je isto za autorska prava, ali ovaj kontrast mislim da je bitan. Danas ovdje klub SDP-a će podržati prijedlog zakona koji smatramo da zaista unapređuje naše zakonodavstvo, ali smo isto tako htjeli upozoriti da postoji velika potreba da se aktivno počnemo baviti nekim stvarima koje se događaju daleko od Zagreba, daleko od ovog mjesta u Bruxellesu gdje mi doduše imamo svoje predstavnike, ali u tom odboru u kojem će se sutra glasovati o ovom prijedlogu Hrvatska svoje predstavnike nema, dakle tek u rujnu ćemo moći razgovarati o tome. Ja vas pozivam onda da budete aktivni, da budete budni, da budete aktivni i da u ime svih građana EU prije svega naših građana da se borite i zastupate prije svega glas mlade generacije i još mlađih od mene koji su opravdano zabrinuti oko ovoga što se radi. Dakle evo još jednom isprika što sam i ukoliko postoji potreba za sankcijom, ja ju rado prihvaćam, ali smatrao sam da je bitno progovoriti o ovoj temi. I evo, hvala, Klub zastupnika SDP-a podržati će ovo.
Hvala. Ovim smo došli do kraja rasprave. Zaključujem raspravu. Glasovati ćemo kada se steknu uvjeti. Zahvaljujem se državnoj tajnici i suradnicama. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o autorskom pravu i srodnim pravima, prvo čitanje, P.Z.E. br. 352, predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o autorskom pravu i srodnim pravima. I drugo, sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 93 za, 2 suzdržana i 4 protiv, donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane saborske zastupnice i saborski zastupnici. Šume i šumska zemljišta su dobro od interesa za RH i imaju njezinu osobitu zaštitu. Prijedlogom zakona o šumama osigurava se strateški cilj, održivo gospodarenje šumama i šumskim zemljištem a sa druge strane otklanjaju poteškoće i administrativne barijere koje su uočene u primjeni važećeg Zakona o šumama prvenstveno u dijelu koji se odnosi na raspolaganje šumama i šumskim zemljištem. Održivo gospodarenje šumama podrazumijeva korištenje šuma i šumskog zemljišta na način i u mjeri koji odražava njegovu biorazličitost, produktivnost, kapacitet za regerenaciju, vitalnost i potencijal da trenutačno i ubuduće ispune odgovarajuće ekološke, gospodarske i društvene funkcije na lokalnoj, nacionalnoj i globalnoj razini te koje ne uzrokuju štete drugim eko sustavima. Također, održivim gospodarenjem šumama i šumskim zemljištem štitimo egzistencijalne i gospodarske potrebe stanovništva, omogućavamo ruralni razvoj te osiguravamo nužne mjere zaštite jedinstvenog šumogospodarskog područja RH kao funkcionalne cjeline. Predloženim odredbama zakona stvoreni su preduvjeti za horizontalnu i vertikalnu usklađenost na nacionalnoj razini kao i za izazove postavljene pred sektor šumarstva i sa šumom povezanih sektora a uz racionalno korištenje šuma i šumskih zemljišta. Sa ciljem racionalnog korištenja šuma i šumskih zemljišta uređeni su postupci raspolaganja te su usklađeni sa propisima iz područja upravljanja državnom imovinom, strateškim investicijskim projektima, zaštite okoliša i prirode te prostornog uređenja. Prostorni planovi osnovni su preduvjet za raspolaganje šumom i šumskim zemljištem te je u postupcima izrade i donošenja istih od velike važnosti sudjelovanja svih relevantnih dionika. Ministarstvo poljoprivrede u donošenju istih sudjeluje davanjem mišljenja a mišljenje ministarstva na prostorne planove uvjet je za izdvajanje šuma i šumskih zemljišta u vlasništvu RH koje su prostornim planom u obuhvatu građevinskog područja i ili izdvojenog građevinskog područja. Radi boljeg praćenja promjena, površine šuma i šumskih zemljišta odnosno izdvajanja uveden je akt o izdvajanju koji donosi Ministarstvo poljoprivrede. Nadalje, sa svrhom objedinjavanja, vođenja postupaka za pojedine projekte kod osnivanja ograničenih i stvarnih prava nad šumama i šumskim zemljištima predviđeno je vođenje postupaka služnosti i osnivanja prava građenja za infrastrukturne projekte kao vodovodi, odvodnja otpadnih voda, kanalizacije, plinovodi, električnih i ostalih vodova i to u Ministarstvu poljoprivrede. Dok je raspolaganje šumama i šumskim zemljištima u nadležnosti tijela za upravljanje državnom imovinom neovisno da li se radi o izdvajanju pojedinih šuma i šumskog zemljišta radi provedbe prostornih planova za građevinske i/ili izdvojena građevinska područja ili osnivaju se prava građenja na šumi i šumskom zemljištu u svrhu izgradnje golf igrališta, kampa i drugih sportsko-rekreacijskih građevina sukladno prostornim planovima. Osnivanje prava građenja za navedene namjene nad šumama i šumskom zemljištu umjesto izdvajanja i prijenosa vlasništva smatramo zaštitom vlasništva RH kao i održavanju ukupne površine šumskog gospodarskog područja. Uvođenjem mogućnosti izdvajanja pojedinih šumskih zemljišta u vlasništvu RH u svrhu poljoprivredne uporabe s jedne strane a sa druge postupak uključivanja pojedinih zemljišta u vlasništvu RH koja neće biti privedena poljoprivrednoj proizvodnji u šumogospodarsko područje značajno se doprinosi postupcima uređivanja zemljišta u vlasništvu RH, razgraničavajući poljoprivredno i šumsko zemljište i uzimajući u obzir stvarno stanje na terenu a uz suglasnost stručnjaka šumarske i agronomske struke. Važećim Zakonom o šumama propisana je zabrana promjene kulture na opožarenim površinama 5 godina od opožarenja. Prijedlogom zakona rok mogućnosti promjene namjena opožarenih površinama uz obavezu sanacije površina od strane šumoposjednika u roku 2 godine od opožarenja prolongiran je na 10 godina. Svakako uzimajući u obzir i potrebu jedinica lokalne samouprave za planiranjem egzistalnih projekata te projekata komunalnih i gospodarskih potreba. Po prvi put uvedena je mogućnost zamjene šuma i šumskog zemljišta u vlasništvu RH sa šumama u vlasništvu drugih osoba isključivo unutar iste ili susjedne gospodarske jedinice, u svrhu okrupnjavanja šuma i šumskog zemljišta u vlasništvu RH. Hrvatskim šumama dana je javna ovlast a koja se odnosi na provedbu cjelokupnog postupka davanja u zakup šumskog zemljišta, Kao rezultat očekuje se ubrzani postupak uz zadržavanje transparentnosti samog postupka i kontrolu provedbe postupka od strane Ministarstva poljoprivrede. Svrha davanja u zakup šumskog zemljišta dodatno su proširena pa je tako omogućen i zakup u svrhu podizanja kultura kratkih ophodnji čime se potiče proizvodnja biomase u RH. Uvjeti i kriteriji prema kojima se određuju šumska zemljišta mogu dati u zakup, definirat će se posebnom uredbom, a prvenstveni cilj je da se šumsko zemljište dodjeli u zakup sukladno stvarnim potrebama korisnika, poglavito kada se radi o svrsi pašarenja. O učinkovitom upravljanju šumama i šumskim zemljištem pridonosi i predviđena uspostava registra šumo gospodarskih područja RH, kao elektroničke evidencije koja predstavlja objedinjeni sustav upisnika i registra podataka te računalnog programa, geoportal privatnih šumo posjednika, upis oštećenih šumskih ekosustava, upis šumskih požara, upis doznaka, čija je svrha osigurati učinkoviti pristup informacijama i praćenja promjena u površinama šuma i šumskog zemljištu. Registrom će se dugotrajno omogućiti različite operativne radnje i formatizacija izvješća bez dodatnog opterećivanja za administraciju. Nadalje u prijedlogu zakona jasnije definicija šuma i šumskog zemljišta, kao i podjela šuma prema namjeni gdje se po prvi put uvodi pojam urbanih šuma. Urbane šume su šume i šumska zemljišta koja su okružena građevinskim područjem ili neposredno graniče sa građevinskim područjem naselja, a značajno utječu na kvalitetu života stanovnika naselja. Šume čija je namjena stvaranje potrebnih uvjeta za odmor i rekreaciju posjetitelja, šume unutar obuhvata kampova, golf igrališta i drugih športsko-rekreacijskih područja. Uvažavajući činjenicu da pojedine šume i šumska zemljišta imaju veliku važnost za jedinice lokalne samouprave omogućeno je da se pravnoj osobi čiji je osnivač i vlasnik jedinica lokalne samouprave odlukom Vlade povjeri gospodarenje takvom urbanom šumom. U tom slučaju takva pravna osoba je ravnopravan šumo posjednik, a uz pravo gospodarenje šumom dobiva i sve obaveze šumo posjednika koje proizilaze iz odredbe ovog zakona u skladu sa pravilima šumarske struke. Predložena je jedinstvena definicija šumo posjednika čime se postiže kvalitetnije normiranje prava i obaveza šumo posjednika u cjelini uz uvažavanje posebnosti. Podjelom privatnih šumo posjednika prema veličini posjeda omogućava se dodatno poticanje malih, odnosno srednjih šumo posjednika, posebno u djelu koji se tiče financiranja, kako izrade i obnova šumo gospodarskih planova, tako i radova gospodarenja, čime se doprinosi opstanku i zaštiti malih šumo posjednih posjeda. Upis ili brisanje iz upisnika privatnih šumo posjednika na temelju zahtjeva šumo posjednika vršit će se podnošenjem zahtjeva u nadležnim uredima Hrvatske poljoprivredno šumarske savjetodavne službe kao javne ovlasti službe sa ciljem jednostavnijeg i bržeg upisa za korisnike. Definirani su postupci odobravanja šumo gospodarskih planova, kao i temeljni dokument za gospodarenje i korištenje šumama i šumskih zemljištima na području RH, uz davanje odgovornosti izrađivačima, tj. licenciranim osobama za točnost stručnih podataka, površina, drvne zalihe, prirast, eta, popis šumo gospodarskih planova. Uvedena je i nova kategorija šumo gospodarskih planova i to programi gospodarenja gospodarskim jedinicama sa planom upravljanja područja ekoloških mreža što je veliki iskorak obzirom na posebne propise iz područja zaštite prirode i zaštite okoliša te potrebe provođenja prethodnih procjena i studija utjecaja na okoliš, čak i za planove gospodarenja prirodnim dobrima, kao što su šumo gospodarski planovi nedvojbeno i jesu. Ovakvim modelom, odnosno dodatnim proširivanjem sadržaja i aktivnosti koji će biti odrađeni u šumo gospodarskim planovima, uz propise koji se tiču gospodarenja šuma, planovi upravljanja će biti i planovi upravljanja ekološkom mrežom. Prijedlogom zakona zadržana je naknada za opće korisne funkcije šuma OKFŠ, a istu u visini od 0,0265% od ukupnog prihoda plaćaju sve pravne i fizičke osobe koje obavljaju gospodarsku djelatnost i koje ostvaruju ukupni prihod veći od 3 milijuna kuna iz čega proizilazi da naknadu ne plaćaju osobe sa prihodom manjim od 3 milijuna kuna, što smatramo doprinosom razvoju i poticajem malog poduzetništva. Zadržavanja ovog strogo namjenskog prihoda od velike važnost za šumarski sektor jer osigurava biološku obnovu šuma za koju se izdvajaju znatna financijska sredstva, 50% od ukupno prikupljenih sredstava, ali i za razminiranje šuma i šumskog zemljišta te financiranje vatrogasnih zajednica što za direktnu posljedicu ima šuma i šumskih zemljišta tako i urbanih sredina od katastrofalnih posljedica samoga požara. Šumski doprinos koji se do sada plaćao tri i pol i pet posto, povećava se na visinu od 10 ili 5%, plaća se jedinicama lokalne samouprave. Sredstva šumskog doprinosa uplaćuju se na poseban račun jedinica lokalne samouprave, samoupravna područja na kojima se obavlja sijeća šuma i koristi se isključivo za financiranje izgradnje i održavanje komunalne infrastrukture. Cilj doprinosa je da se generira vrijednost proizašla iz šumskog dobara na određenom području, da investira u jedinicu lokalne samouprave. Predviđeno je donošenje podzakonskog akta kojim će se regulirati način obračuna i postupak uplate šumskog doprinosa, a čime bi se osiguralo bolje praćenje i uplata doprinosa od strane privatnih šumo posjednika. Također je prijedlogom zakona predviđeno da se dio postojećih naknada za izdvajanja šuma i šumskih zemljišta uplaćuju na račun državnog proračuna, a koristi se za optimalni doprinos šuma, sektora šumarstva i sa šumom povezanim sektora, ruralnom razvoju, rastu i otvaranju novih radnih mjesta. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Sada bih molio izvjestitelja, aha pardon imamo replike, da. Imamo 5 replika. Prvi na redu poštovani kolega Hajduković, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče Kraljičak. Samo dva pitanja ili dvije primjedbe. Jedna je vrlo bitna proceduralna, a druga je pojmovnog karaktera. Naime, u skoro cijelom zakonu na izdana rješenja, koliko sam ja iščitao, nema mogućnosti žalbe, već se stranke upućuju na Upravni sud. Mislim da to nikako nije dobro, treba svakako omogućiti mogućnost žalbe drugom stupnju, odnosno u ministarstvu jer svi znamo da … [[Govornik se ne razumije.]] Upravnom sudu mogu trajati jako dugo. Kada govorimo o našim Upravnim sudovima i sudovima općenito koji su preopterećeni, ne vjerujem da će to dovesti do rasterećenja sudova. Druga stvar je u članku 8. kada se govori o značenju pojedinih pojmova, u stavku 9. pa onda kasnije u drugim člancima spominje se krčenje šuma. Mislim da naša struka nije zaslužila da ih se tako etiketira, da oni nisu nikakvi Mlečani koji krče šume i zato ću i amandmanom predložiti da se krčenje preimenuje, odnosno da se izbaci, a da se govori o čistoj sječi.
Hvala. Želite odgovor? Ne. Onda idemo na drugu repliku, poštovani kolega Križanić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče. Vi ste govorili o OKFŠ-u, dobro je što se OKFŠ ne naplaćuje više manjim poduzećima, manjim od 3 milijuna kuna bruto prihoda, to je njima sigurno korist. Takva, ali će se od preostalih ubrati 90%, cirka 10% su bila ta mala. Jedno od namjena OKFŠ-a jest namjena za vatrogastvo. Do sad je ta namjena išla 5% i to je uglavnom sve išlo za krš. Imamo informaciju, zanima me dal je točna, da će od sad nadalje 20% toga ubranog OKFŠ-a ići za vatrogastvo, da će 5% dalje ići za krš, a 15% za kontinent, tako da će kontinentalna društva biti mobilnije, spremnija i za obranu svojih područja, ali i za Dalmaciju. I zanima me da li je taj OKFŠ sad, tih 20% će biti stroga namjenska trošnja? Hvala.
Izvolite.
Evo poštovani gospodine saborski zastupniče, hvala vam na pitanju. Vrlo ste dobro upoznati sa aktivnostima koje provodi Ministarstvo poljoprivrede. Da, do sada važećim zakonom je bilo predviđeno da ministar pravilnikom raspoređuje sredstva iz naknade opće korisnih funkcija šuma. Upravo ministar Tolušić je nedavno izmijenio taj pravilnik na način da su sredstva koja su se skupljali u visini 5% i bila prihod vatrogasnih postrojbi na Kršu, poveći smo na 20% što je dodatno izdvajanje na 32 milijuna kuna za potrebe vatrogasnih postrojbi na Kršu, ali i po prvi put od kako se ova sredstva isplaćuju i za potrebe vatrogasnih postrojbi na kontinentu koji redovito učestvuju u protupožarnoj sezoni. Međutim mi smo unutar dodatnih sredstava, namjenskih sredstava osigurali dodatnih još 8 milijuna kuna, tako da je za ovu godinu planirano 40 milijuna kuna i vjerujemo da ćemo sa ovakvim aktivnostima nastaviti i kod donošenja novog Zakona o šumama gdje ćemo temeljem ovoga pravilnika osigurati sredstva za čuvanje i obnovu naših šuma, a u isto vrijeme i za financiranje vatrogasaca.
Hvala vam. Iduća replika, poštovana kolegica Mrak-Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Sabora, uvaženi državni tajniče. Vi ste u svom uvodnom izlaganju nekoliko puta spomenuli prostorno planiranje, dokumente prostornog planiranja, značaj i sve ostalo i onda ste vezano uz to naveli odredbu članka 46. koja kaže da se vezano uz požare i vezano uz prenamjenu zemljišta. Već u prvom čitanju je ta odredba izazvala dosta polemike javnosti, a i nadalje se meni čini da toj odredbi zasigurno nije mjesto u Zakonu o šumama gdje vi unaprijed govorite o tome kako će se, odnosno da se 10 godina površina koja je bila stradala požarom može prenamijeniti. Ja mislim da to i dalje treba ostati u dokumentima prostornog uređenja, a onda se odlučiti da li će se te površine dalje biti šume ili ne jer na ovaj način imam osjećaj da će možda i neki požari koji smo svjedoci biti i namjerni. Hvala lijepo.
Želite odgovor? Izvolite.
Zasigurno da konačnim prijedlogom zakona smo vodili računa i ovakvim situacijama i nadležnostima. Mi smo propisali zakonom da se svako požarno područje mora obnoviti poslije 2 godine od samoga požara, uz mogućnost oduženja na dodatne 2 godine, a zakonom smo prolongirali uopće mogućnost da se pokrenu postupci na prenamjene šumskih zemljišta, izuzev mogućnosti da kroz donošenje prostornih planova na koje ministarstvo daje mišljenje i osigurava mogućnost da jedinice lokalne samouprave mogu planirati vlastiti razvoj.
Idemo dalje. Poštovani kolega Lovrinović, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, uvaženi gospodine Kraljičak. U nacrtu ovog Zakona o šumama, vi ste u članku 38. ostavili i dalje zabranu mogućnosti branja divljih plodova, gljiva, šparoga, kestenja itd. Ne znam zašto ne dopustite građanima da već jednom mogu slobodno brati, da podižu svoj standard, da ljudi, demografski to znači ljudima koji žive u rubnim krajevima to znači sve. Ja vas pozivam da dopustite ovom zakonu, ovo je prilika, slobodno branje. Ono što je puno opasnije to je članak 56. koji glasi: Strane osobe bez državljanstva ne mogu stjecat pravo vlasništva na državna zemljišta i šumskim zemljištem, a sad kaže: Osim ako međunarodnim ugovorom nije drugačije određeno. Pozivam vas da ovaj dodatak zadnji izbacite o međunarodnim ugovorima jer otvarate ciljano rupu da se može prodavati državne šume strancima. Pozivam vas da ovo izbacite.
Odgovor izvolite.
Više puta smo komentirali ovu vašu inicijativu, ali ovim zakonom je predviđeno da svi naši sugrađani mogu bez naknade skupljati ove šumske proizvode, jedino što imaju obvezu da se jave javnom šumoposjedniku.
I idemo na zadnju repliku, kolega Bulj izvolite.
Hvala lijepo. Šuma kao najveći resurs, jedan od najvećih, činjenica da domicilno stanovništvo nema koristi npr. u Gorskom Kotaru, ljudi ne mogu kupiti ne samo brati plodove moru, šparoge i ostalo, nego ne mogu ništa koristiti. I činjenica je da ovaj zakon napisan za golf igrališta, moramo ga prenamijeniti i mogućnost člankom 56. da postanu toga vlasnici strane fizičke osobe ili pravne, ovo što je kolega rekao. Isto kao poljoprivrednom zemljištu. Vi ste ovim omogućili, zakonom, da stranci mogu postati, pravne fizičke osobe mogu postati vlasnici šuma tako da ovaj cijeli članak je prevara jer se pozivat na međunarodne ugovori koji to omogućuju. Prema tome ovaj zakon je zakon o golfu koji će preuzeti stranci površine naših šuma i graditi golfe ili ne znam šta, olakšali ste taj model. Pa iskomentirajte to.
Hvala. Izvolite.
Samo kratko. Koliko je meni poznato da Hrvatski sabor potvrđuje sve međunarodne ugovore, tako da je odgovornost na Hrvatskom saboru, a zasigurno da Ministarstvo poljoprivrede ne bi predlagalo ništa što nije u skladu sa Hrvatskim zakonima i interesu hrvatskog gospodarstva.
Zahvaljujem. Sada idemo na odbore. Želi li netko od predsjednika odbora uzeti riječ? Ne. Onda otvaram raspravu, prvi je na redu Klub zastupnika GLAS-a i HSU-a, poštovana kolegica Anka Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Sabora, uvaženi državni tajniče sa suradnikom. Pred nama je u drugom čitanju Zakon o šumama. Riječ je o zakonu koji je u prvom čitanju izazvao, ja bih rekla, jednu žustru raspravu pa je tako i za očekivati da bude i nadalje iz jednostavnog razloga što je ovim zakonom definiran i sustav i način upravljanja i gospodarenja i korištenje raspolaganja šumama i šumskim zemljištem. Hrvatska ima dakle površina Hrvatske je otprilike 47% pod šumama, iako u sustavu prostornog, to je iz podataka Hrvatskih šuma, a u sustavu prostornog uređenja i u izvješću o stanju o prostoru se baratalo sa 51% da je Hrvatske pod šumama i šumskih zemljištem. To je bilo na temelju jednog satelitskog snimka iz 2014., ali apsolutno sad mislim da u ovom trenutku je sporedno. Otprilike 50% Hrvatske je pod šumama i šumskih zemljištem, na razini svijeta otprilike, govorim o površini kontinenta, dakle zemljanoj. Na razini svijeta je to otprilike oko 30%. Ja često s ove govornice se znam referirati na karte 15.veljače '68. to su karte koje su u postupku legalizacije, odnosno sve što je napravljeno do 15. veljače '68. godine se smatra da je legalno koristeći te karte koje smo uspjeli dobiti iz Beograda. One vam lijepo pokazuju koje je stanje bilo u Hrvatskoj '68., koliko je bilo poljoprivrednih površina, koliko je tih poljoprivrednih površina bilo obradivo i onda kad uspoređujete te karte sa kartama 2011. koje su nam služili referentna, a zahvaljujući Google-u i svim podacima možete to i danas i vidite zapravo kako je šuma, odnosno drvo se širilo na poljoprivredne površine koje nisu bile obradive. Ako naše poljoprivredne površine i nadalje ne budu obradive, odnosno ako bude što manje, to znači da će još veći prostor Hrvatske biti pod šumama i pod šumskim zemljištem. Kad je riječ o šumama, riječ je zaista o jednom resursu prema kojem se trebate odnositi na nekoliko načina. Jedan od stvari gdje vi tu trebate gledati koje su, koristiti gospodarske svrhe, ali pri tome da te gospodarske svrhe budu ekološki prihvatljive i mora se u tom smislu imati odgovornost. U tom smislu zaista treba voditi računa da se poštuje načelo održivog gospodarenje prirodnim resursom. I to je ono što je naša zadaća i kroz ovaj zakon i kroz primjenu ovog zakona i kroz sve ono što smo do sada imali prilike vidjeti i o čemu smo imali prilike govoriti. Jednako tako u sustavu prostornog planiranja, ja se s tim bavim dugi niz godina, kako se do sad znalo dešavati. Znalo se dešavati da vi imate na rubu građevinskog područja šumu i to dobru šumu. Onda naravno imate želju za širenjem građevinskog područja i onda u tom postupku koji je ovako bio uobičajen, posiječete tu šumu jer dođete i zaključite da je ona u lošem stanju, onda u katastru napravite prenamjenu iz šume u recimo livadu ili nešto drugo i onda u tom smislu počinje i prenamjena zemljišta u građevinsko zemljište. Nije to baš bila svud praksa, ali tamo gdje je bila potreba za širenjem građevinskog područja je to bila praksa i nešto što nije bilo dobro. Sada kako idu stvari dalje u smislu preklapanja karata, u smislu stvarnog stanja, u smislu evidencija, to je manje moguće i zaista o tome treba voditi računa. I u prvoj raspravi i u prvom čitanju, a i sad, ja sam raspravljala o nekoliko stvari i to ću ponoviti. Prva stvar koja ovdje izazove dosta emocija, to su tema kampova, tema golf igrališta. Golf igrališta u jednom trenutku su bila zaista hit u Hrvatskoj. Na području Istarske županije, ja se i sjećam da je u prostornom planu bilo, sad više točno brojku neću reći, ali negdje mislim da je 17 da se dobro sjećam, 17 golf igrališta. Od tih 17 golf igrališta nije realizirano niti jedno. Jedno je bilo u fazi izdavanja dozvola, između ostalog prva priča s golf igrališta vam je bila sljedeća, da je cijelo golf igralište trebalo se izuzeti, pogotovo šume i šumska zemljišta i šumsko gospodarske osnove, prenamijeniti u građevinsko područje, platiti naknadu za izuzimanje, ali da bi i dalje to ostalo šuma, jer naravno da golf igralište razvijati u prirodi, ne razvijete na asfaltu. A stanje kod kampova je bilo još drastičnije, dakle vi ste, kampovi su nastali na prostorima koji su bili šuma. Zašto? Zato što je bio prirodni hlad, zato što ste tu mogli razvijati kampove. Ja inače o kampovima u smislu planiranja i u smislu efekta na razvoj turizma mislim izuzetno dobro, jer on najmanje, dakle kampovi najmanje mijenjaju prirodu, najmanje vrši devastaciju. Vi možete kroz vrlo brzo ulaganje imati tu i efekt, dakle oni koji se bave turističkom industrijom, kažu da za jedan hotel nakon 27, 28 godina možete imati nekakav gospodarski učinak, kod kampova je to puno brže. Dakle s jedne strane je u smislu devastacije prostora, najmanja devastacija prostora, s druge strane vrlo brzo možete staviti u funkciju i vidjeti efekt koji onda, i vidjeti efekt u turizmu, zapošljavanju i svemu ostalom. I užasno smo se dugo mučili vezano uz zakone o turističkom zemljištu, što učiniti sa šumom i šumskim zemljištem. I dobro da je ostalo, da je to i nadalje šuma, da nema potrebe izdvajanja ali ima potrebe održavanja jer ona u naravi je šuma zapravo smo mi papirnato to definirati na jedan način nego što je to bilo definirano u stvarnosti. Ono što imamo još nekoliko tema kao i u ovom Zakonu o šumama. Ova tema izdvajanja, tema naknade to su već neki drugi kolege i u prvoj raspravi pa ću im ja ostaviti i sada. No međutim, ja bih tu govorila o temi otpada u šumama. Dakle nama je šuma i postale prostor u kojem se vrlo rado ima otpada. Ne samo da imate starih auta, starih frižidera, nego imate i građevinskog otpada a bogme imate i komunalnog otpada. I sada je odredbom članka 45. ovog zakona rečeno da, naravno taj se otpad mora ukloniti i onda morate naći, odnosno na teret onog koji je taj otpad tamo i ostavio. Što je i svi znamo apsolutno nemoguće. To možete jedino ako imate službu, ako sada ove sirotne komunalne inspektore, redare, pošaljemo još i u šumu pa da tamo vode računa tko taj otpad ostavlja ili stavi se kamere ili nešto drugo i znamo da se to ne treba činiti. I to će biti jedna tema koja će biti zasigurno tema između jedinica lokalne samouprave i onih koji upravljaju šumama što s tim otpadom. I otpad moramo ukloniti, moramo ukloniti iz šuma i to će zasigurno biti posebna priča. Posebne priče su i urbane šume. Dakle koju mi danas imamo situaciju? Ja uvijek hoću govoriti i ono što mi je najprihvatljivije, a najprihvatljivije mi je recimo grad Zagreb. Grad Zagreb u području koje je određeno GUP-om grada Zagreba kao prostor namijenjen za gradnju, imate i šumu. Recimo onaj prostor ispod Pantovčaka vam je šuma i sada vam je do sada zakonom bilo rečeno tko upravlja tim šumama i tom šumom nije mogao upravljati jedinica lokalne samouprave, odnosno ovi koji su posebna tijela sa posebnim ovlastima koje su osnovale jedinice lokalne samouprave, ovim zakonom je to omogućeno i ovom je zakonu napravljen iskorak u tom smislu iz jednostavnog razloga da zaista na teritoriju svojih općina i gradova kada postoje šume da održavanje tih šuma, korištenje tih šuma je u nadležnosti posebnih tijela koje će osnovati jedinice lokalne samouprave. Ono što je tema, tema je da mi imamo jako jednu dobru naviku u svim našim zakonima. Volimo upotrijebiti nove termine, ali da upotrijebimo taj termin u jednom zakonu i da nemamo više niti u jednom drugom zakonu a to urbane šume. Dakle kada govorimo o Zakonu o prostornom planiranju, odnosno prostornom uređenju temeljem koga se izrađuju prostorni planovi, tamo nema termin urbanih šuma. Ja sam i na odboru za zakonodavstvo a i ovdje ću ponoviti na plenarnoj sjednici rekla da ćemo mi u Klubu GLAS-a i HSU-a predložiti jedan amandman da napravimo … [[Govornik se ne razumije.]] dakle da napravimo tu jednu vezu između Zakona o šumama i Zakona o prostornom uređenju, da ne bude nekakvih nesporazuma jer u terminologiji, u Zakonu o prostornom uređenju i Pravilnik koji je oni neće moći koristiti urbane šume jer opće nije u terminologiji ali će se moći vezati uz način korištenja pa molim Ministarstvo da baš ne odbije amandman i da ne kaže to je amandman oporbe i to automatski odbijamo. Zapravo će biti jedan vrlo, vrlo tehnički amandman koji će nam omogućiti da kada vi nešto zovete urbanom šumom a zovete ono što je šuma na području građevinskih područja i na onom što su izdvojena građevinska područja i vi zovete u smislu korištenja da ju prostorni planeri mogu povezati barem u tekstualnim odredbama ili odredbama pa da tu bude određena veza. I postoji još jedna veza koja je ovdje dosta bitna i dosta važna a to je korištenje šuma kao bio mase. Vi ste posebno naveli zakon vezano uz biljke kratkih ophodnji, ja moram priznati kada je to prvi put došlo onda sam dosta pažljivo išla to čitati o čemu je riječ pa iza toga vidjela što govori. Bila je i jedna konferencija neki dan, tema je kako Hrvatska sebe vidi u budućnosti u smislu svoje ekološke, odnosno u smislu korištenje čiste energije. Između ostalog jedna od tema je bila bio masa. Jedna od tema koja se tu i provela i mislim da zasigurno ima i smisla o tome raspravljati a to je izvlačenje iz šuma drveća koje je palo. Pogotovo imamo šume u Gorskom kotar koje su sjećamo se one velike nepogode leda koje su bile okovane ledom, koje su iza toga pale i da je to jedan od potencijala koji se može koristiti za bio masu ali to će vjerojatno biti vezano i o tome će se mogućnost biti raspravljano u jednom drugom zakonu koji će biti iz nadležnosti Ministarstva zaštite okoliša i energetike. Poseban naglasak i svaki put treba govoriti kad je riječ o šumama, još o dvije teme koje su vezane uz to, jedna tema su putevi koje je važno u šumama, dakle oni protupožarni prosjeci, putevi koje je važno imati, koje je važno održavat, koje je važno održavat pogotovo vezano uz klimatske promjene koje imamo, u kojem klimatskim promjenama dakle svi stručnjaci sa tog aspekta govore o povećanju temperature na razini svijeta o tome da je već godišnje povećanje od 0,8 stupnjeva što mijenja i način, dakle priroda će se prva tome prilagoditi. No međutim ono što smo zaista sudionici, a to je požara koji su sve češći i češći i koji su u dužem vremenskom periodu pa je izuzetno važno i ovom zakonu poseban naglasak dati na tu temu. I jednako tako postoji još jedna priča koja je vezana uz šume, ali opet vezana uz niz drugih zakona, jer naravno nijedan zakon ne trebate i ne možete gledati zasebno za sebe, nego kad trebate gledati u kontekstu s drugima, a to su kamenolomi koji su nastali u šumama, kamenolomi koji su nastali iz razloga je li bilo potrebno i kamen za bijelu cestu i za sve ostalo. Da u šumama je na svu sreću priroda učinila svoje pa je priroda izvršila sanaciju tih kamenoloma, no međutim ja se dobro sjećam karti koje smo imali, pogotovo kad je bila ona velika akcija koja je bila na razini države, izgradnja autoceste, gdje se dosta nesmiljeno ulazilo i na područje šuma i šumskog zemljišta. Priroda svojom prirodnom sanacijom napravi svoje, a mi, naš zadatak je da imamo zakone koji nam zapravo omogućuju ono što ne trebamo zaboraviti, osnovno načelo, to je održivo gospodarenje prirodnim resursom koji se zove šuma. I ne samo da ga imamo u smislu definiranja zakona na odgovarajući način, nego da taj zakon koji donesemo i primjenjujemo jer ono što naša praksa do sad pokazuje da imamo zakone koji su čak i korektni, koji odgovaraju vremenu, ali svaki put na primjeni jako kiksamo pa ne bi bilo dobro da na ovom zakonu jednako tako to učinimo. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Idemo na drugi klub, to je Klub zastupnika SDP-a, poštovani kolega Domagoj Hajduković.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege. Mislim da ćemo se svi složiti ovdje, i o tome smo razgovarali i u prvom čitanju zakona, da su šume u Hrvatskoj jedna od najvažnijih resursa koje imamo, uz vode i ostale. Dakle ustavna kategorija i zbog toga je Zakon o šumama izuzetno bitan. Šume u Hrvatskoj, kako je rečeno, prostiru se na 47% kopnene površine. Mi u SDP-u svjesni smo da vladajući uvijek imaju većinu i da mogu izglasati zakone kakve žele, bez obzira na to koliko oni bili važni, ili koliko bili štetni, ili koliko bili dobri. No upravo zbog važnosti šuma i šumskog eko sustava dužni smo reagirati, pa čak i sugerirat da se određene odredbe ovog zakona promijene, a nisu se promijenile jer nisu se promijenile u dovoljnoj mjeri od prvog čitanja, u najboljoj namjeri, za dobrobit svih građana RH, a najviše za naše šume i šumske eko sustave. Dakle to je ono o čemu je govorila i kolegica Mrak-Taritaš prije mene, ali i o čemu inače govorimo. Mi ne bježimo od toga da podržimo nešto što je dobro, ali isto tako smatramo da bi većina kada su prijedlozi konstruktivni trebala podržavati i ono što mi predlažemo, jer predlažemo prije svega u interesu RH da bi imali što bolji zakon i što provedljiviji zakon. Pa krenimo redom. Već sam prije spomenuo i to je načelna primjedba struke s kojom sam razgovarao, u članku 8. koji govori o značenju pojedinih pojmova u stavku 9. spominje se pojam krčenja šuma. A onda se on ponavlja u članku 39. koji govori o tome kada je to dozvoljeno itd., itd. Nakon 250 godina tradicije šumarstva u RH, nakon stotina godina gdje sami gospodarimo svojim šumama, sjećamo se da to u povijesti uvijek i nije bilo tako, nisam siguran da će naši šumarski stručnjaci koji su zaista vrsni u svom području rada, se složiti da ih se naziva „Mlečanima“, krčiteljima šuma te je naša sugestija da se umjesto tog ružnog izraza upotrijebi izraz čista sječa koja se i sad koristi u stručnim krugovima. U članku 13. spominje se i propisuje što je to registra šumskog gospodarskog područja, no ono što je naša dvojba zapravo čemu to služi ako sve te podatke imamo u društvu Hrvatske šume d.o.o. te u savjetodavnoj šumarskoj šumi koja se tim poslovi bave. Zašto dupliramo poslove, zašto dupliramo registre? Članak 26. govori o nacionalnoj strategiji šumarstva. Ovo je apsolutno nešto za pozdraviti, mi u SDP-u smatramo da strateški treba razmišljati, posebice o razvoju ovako važne grane i resora za RH, no mislimo da je malo pobrkan red donošenja akata. Ako smo trebali odrediti politiku šumarstva, mislimo da bi prije svega trebalo donijeti strategiju šumarstva za koje smatramo da bi trebalo biti raspravljeno naravno ovdje i donesena ukoliko je to moguće koncensusom, a tek onda bi se trebalo ići na sve akte koji iz te strategije i ciljeva koji si sami zadamo proizlaze. Dakle Zakon o šumama je jedan od njih i on bi trebao pomoći da se ta strategija provede. Donosimo Zakon o šumama dok zapravo ne znamo što bi sa šumama, ne znamo koji je naš krajnji cilj, u kojem smjeru idemo i ovo je zapravo jedna polumjera, reklo bi se, bez šireg okvira, bez šire vizije u kojem smjeru želimo ova područja razvijati. U tom slučaju, dakle ne bismo imali izmjene i dopune zakona svakih par godina, ovisno o tome tko je na vlasti ili nije na vlasti, imali bi jedan zakon koji bi bio u službi te strategije, koje bi onda mogle mijenjati, dopunjavati sukladno ispunjavanju ili ne ispunjavanju zadanih ciljeva. Upravo zbog toga nije mi jasno zbog čega se toliko žuri sa donošenjem ovog zakona, osim ako se radi o određenim političkim bodovima određenog ministra. Ovdje govorimo i o dakle, kada govorimo o strateškom razvoju šuma, moramo govoriti i o šumi u službi demografije. Demografija je vruća tema u hrvatskim medijima, u hrvatskoj javnosti. Znamo da naši ljudi, na žalost, iz RH odlaze i šume mogu biti razvojni zamašnjak, posebice u ruralnim sredinama, u brdsko-planinskim sredinama itd. Ali to se ne dešava. A ne dešava se zašto? Zato što su Hrvatske šume d.o.o. izrazito centralizirana tvrtka, svi prihodi idu u Zagreb, jako malo prihoda od iskorištenog drva ostaje u sredinama odakle je to drvo eksploatirano. Dakle, ovim bi zapravo mogle razvijati Liku, Gorski Kotar, dijelove Slavonije itd., itd. To je jedan dublji problem koji bi svakako onda trebali rješavati prvo strategijom, a onda i zakonom. Čl. 31., st. 5. govori o operativnim godišnjim planovima gospodarenja šumama, koji apsolutno pozdravljamo. No nigdje se ne navodi tko ih odobrava. Smatramo da bi ovdje trebalo dodati da ih odobrava nadzorni odbor. Čl. 31. koji govori o doznaci stabala je preopširan i mislimo da mu zapravo nije mjesto u zakonu. Znamo da tu nešto svakako treba propisati i napisati. No stvari koje se reguliraju pravilnikom, a mislimo da je ovo ta kategorija ne bi se trebale nalaziti u zakonu, odnosno nepotrebno kompliciramo zakon. Čl. 37. govori o teretnom listu. Teretni list, dakle ovdje ćemo govoriti prije svega o semantici i sintaktici. Teretni list nije šumarski izraz. U tradiciji šumarstva, rekli smo koliko to traje, dakle nekih 250 godina, postoji izraz popratnica. Mislim da ne bi trebali mijenjati tradiciju samo zato što netko ima potrebu staviti nešto novo da bi eto, ispalo pametno ili da bi bilo nešto revolucionarno novo. Uvijek kad pričam sa šumarima, svi pričaju o popratnici, spominjanje teretnog lista još čuo nisam. Čl. 50. govori o izvođenju šumskih radova, pa se u st. 3. određuje da pojedino domaćinstvo za vlastite potrebe može izraditi ogrjeva u količini 20 metara kubnih. No ja vas pitam, kako ćete u Lici ili Gorskom Kotaru se ugrijati sa samo toliko drva? Smatramo da bi ovo trebalo brisati, a sivu ekonomiju bi trebali sprečavati na druge načine. Postoji jedan drugi problem, dakle, kada govorimo o drvima za ogrjev. Naravno, primjerice ako ste iz Vinkovaca ili iz Osijeka ili iz Orahovice, tako je manje bitno, vi ne možete doći u Upravu šuma u svoju šumariju i kupiti drva za ogrjev. Zašto? Zato što se drva prodaju isključivo ugovornom prodajom jer se čuva drvna industrija. No ja vas pitam, dakle o tome isto možemo razgovarati, koja se to drvna industrija čuva jer domet, nažalost naše drvne industrije, čast iznimkama naravno, a ima ih, je uglavnom prepiliti trupce i prodati ih odnosno preprodati ih dalje, a ne razvijati finalni proizvod. A s druge strane, našim građanima je onemogućeno da si kupe nešto što bi trebalo biti elementarno, a to je ogrjev u koji ne ide I klasa drveta, dakle nećete sigurno hrast lužnjak prodavati kao ogrjevno drvo. Čl. 55. govori o zamjeni šuma i šumskih zemljišta. No ono što nas zanima je li ovaj članak uvod u nešto što se u pravilu ne bi trebalo događati i da li služi kao legitimacija takvim radnjama. Zamjena je ograničena unutar gospodarskih jedinica. Pa onda recimo, unutar te gospodarske jedinice 15 km od mora zamijenim svoju šumu za šumu na samoj obali mora. Pa recimo, posadite nekoliko maslina, pa to proglasite višegodišnjim nasadom, pa napravite kušionicu ulja od nekoliko stotina kvadrata koja će u svom sklopu imati i prostorije za odmor poslije kušanja. Ne moram vam pričati kako se to radi u zaobilaženju zakonu i bavljenju nekim sasvim drugim djelatnostima, a ne onom kojom bi šuma i trajni nasadi zapravo trebali imati. Mislimo da je ovaj članak prilično nedorečen i da otvara mogućnost mnogim zlouporabama i smatramo da bi ga se trebalo izbaciti iz zakona. Čl. 59. govori o zakupu šumskih zemljišta. Nismo protiv zakupa, no smatramo da se ne treba svrhe zakupa stavljati u zakon. Naravno, osim eventualne potrebe za hvalisanjem ministra koji će se time hvaliti pred novinarima, ako je ovo populistički cilj, onda je cilj ispunjen. Ali u zakon stavljamo ... [[Govornik se ne razumije.]] , što je sa žirenjem, što je sa pregršt drugih stvari zbog kojih se šumsko zemljište može dati u zakup. Mislim da bi ovo također trebalo naći svoje mjesto u pravilniku, a nikako u zakonu, prije svega zato što se radi o prilično operativnim stvarima i ako ćemo svaki čast mijenjati zakon zato što se stvore neke nove okolnosti na tržištu, gdje će nas to dovesti. Čl. 65. govori o naknadama za opće korisne funkcije šuma. Ovaj članak st.3. određuje se da poslove obračuna i naplate ove naknade obavlja FINA. Time zapravo prestaje po meni sva transparentnost prikupljanja i trošenja ovih sredstva. Do sada je postojao poseban račun pri Ministarstvu za ovu naknadu, smatramo da bi tako trebalo i ostati. U čl. 66. koji govori što se financira iz sredstava naknade za opće korisne šume, pod red.br. 6. kaže se da se financiraju vatrogasne djelatnosti. Budući da su ovo strogo namjenska sredstva, smatramo da bi trebali propisati transparentnost trošenja istih, pogotovo što bi za vatrogasne djelatnosti prema mojim saznanjima koje imam, trebalo ići oko 20% prikupljenih sredstava. No ono što je svakako dobro je da se vatrogasne djelatnosti stavljaju, dakle one koje će koristiti ovu mjeru odnosno ova sredstva, budući da i sami znate u kakvom stanju vam je vatrogastvo kada prije svega govorimo o infrastrukturi i vidjeli smo prizore antiknih vatrogasnih vozila kako gase naše požare, primjerice u Dalmaciji tijekom ljeta. Čl. 67. govori o plaćanju šumskog doprinosa lokalnoj zajednici, te govori o tome da se on plaća u odnosu na prodajnu cijenu proizvoda na panju. No nije jasno prema kojem cjeniku. Dakle, to je ostala nedorečenost. Ako je po cjeniku Hrvatskih šuma d.o.o., onda to treba navesti ili prema nekom drugom cjeniku ili prema tržišnoj cijeni. Ali isto tako smatramo da bi se od šumskog doprinosa trebali osloboditi mali šumoposjednici baš u svrhu dakle njihovog rasterećenja i efikasnijeg stavljanja u korištenje njihovog šumskog prostora. Čl. 72. sporan je u stavcima 1., 2., i 3. u uvjetu radnog staža koji se propisuje za inspektore, držimo da inspektori moraju imati najmanje 10 godina radnog staža, to je odgovoran posao koji traži određeno iskustvo, iako same godine staža nisu uvijek jamac bogatog iskustva. Mislim da čovjek koji 10 godina provede u sustavu kao šumar ga itekako ima i da mu to samo može pomoći da bude što efikasniji inspektor. Ponavljam još jedanput primjedbu da u skoro cijelom zakonu na izdana rješenja nema mogućnosti žalbe, već se stranke upućuju na Upravni sud. To nije dobro, treba omogućiti žalbu II. stupnju, odnosno ministarstvu jer svi znamo da predmeti na Upravnom sudu mogu trajati godinama, sudovi su nam preopterećeni i da to neće doprinijeti bržem i efikasnijem funkcioniranju sustava. Također spomenute su ovdje i urbane šume, to svakako možemo pozdraviti, da će jedinice lokalne samouprave gospodariti svojim šumama, znamo da je takva situacija bila recimo u gradu Splitu, čuli smo sada i primjer iz Zagreba, ima ga recimo i u gradu Osijeku. Tako da vjerujem da će jedinice lokalne samouprave itekako znati iskoristiti lokalne, odnosno urbane šume u korist svoje zajednice, u korist jedinice lokalne samouprave i svojih građana. Obzirom na važnost ovog zakona nadamo se da će naše primjedbe biti uvrštene u zakon, dakle mi ćemo ih podnijeti u amandmanskoj formi budući da se radi o drugom čitanju, ali one su svakako dobronamjerne i idu prema tome da na kraju imamo što kvalitetniji Zakon o šumama, zakon koji bi trebao regulirati kako gospodarimo jednom od naših strateških resorsa. Hvala.
Idemo na treću raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, poštovani kolega Damir Felak, izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče, cijenjene kolegice i kolege saborski zastupnici. Pred nama je drugo čitanje, odnosno konačni prijedlog Zakona o šumama. Ovim zakonom uređuje se sustav i način upravljanja gospodarenja, korištenja i raspolaganja šumama i šumskim zemljištima s ciljem osiguranja gospodarenja na načelima održivog gospodarenja, ekonomske i ekološke prihvatljivosti te socijalne odgovornosti. Načelo održivog gospodarenja, koje ovaj zakon propisuje, predstavlja optimalni odnos između gospodarenja šumama s jedne strane i zaštite šuma s druge strane, sve usmjereno prema ruralnom razvoju i otvaranju radnih mjesta. Zakonom se ističe odgovornost za šume na globalnoj razini pri čemu se promiču održiva proizvodnja i potrošnja, odnosno uporaba šumskih proizvoda. Uspostavom registra šumsko gospodarskog područja RH koji će se voditi u elektroničkom obliku, omogućuju se značajne uštede u administrativnim poslovima te korištenje informacija i izvješća, a sve bez dodatnog opterećenja za korisnike. Jedinstvena definicija šumo posjednika, kao i podjela privatnih šumo posjednika prema veličini posjeda postiže se kvalitetnije normiranje prava i obveza šumo posjednika u cjelini uz uvažavanje posebnosti. Intencija zakona je podupiranje privatnih šumo posjednika, posebice malih i srednjih, oslobađanjem određenih troškova i radnji, kao i drugih zakonom propisanih načina, čime se želi doprinijeti opstanku i zaštiti takovih šumo posjednika. Kod imovinsko pravnih odnosa, uz ostale novine o kojima je danas već dosta govoreno, valja istaknuti da je davanje mišljenja ministarstva na prostorne planove preduvjet za izdvajanje šuma i šumskih zemljišta u vlasništvu RH koje su prostornim planom u obuhvatu građevinskog područja ili izdvojenog građevinskog područja. Objedinjen je postupak osnivanje prava služnosti i prava građenja nad šumama i šumskom zemljištu čime se znatno pojeftinjuje i ubrzava administrativne postupke u svrhu izgradnje infrastrukture, kao i za druge projekte. Izdvajanje pojedinog šumskog zemljišta u vlasništvu RH koje se u ovom trenutku vodi u katastru kao oranica, maslenik, livada, pašnjak ili drugo i šumsko gospodarskog područja RH u svrhu poljoprivredne uporabe se omogućuje ovim zakonom, a isto tako je omogućen i obrnut postupak, da se za ona zemljišta za koja se procjenjuje da nisu više za poljoprivrednu proizvodnju, da ih se za to ne koristi, da ih se može prenamijeniti u šumsko zemljište, to je nešto gdi se stalno prilagođavamo stvarnom stanju na terenu i mislim da je to vrlo korisno i da to treba što više koristiti i jasno uz stručni nadzor, kao što je to propisano i ovim zakonom. Što se tiče financiranja i naknade za ostale korisne funkcije šuma, tzv. OKFŠ, tu pozdravljam stopu koja ostaje u visini 0,0265% od ukupnog prihoda ili ukupnih primitaka pravnih i fizičkih osoba koje su obveznici poreza na dobit te fizičkih osoba koje su obveznici poreza na dohodak koje rade u RH i imaju ukupni godišnji prihod i primitak veći od 3 milijuna kuna. To je novina u ovom zakonu u odnosu na dosadašnji zakone, jer do sada nije bilo te granice. To je isto nešto za pozdraviti jer se time pomaže malom poduzetništvo, a opet zadržava se određeni nivo sredstava koji se prikuplja iz OKFŠ-a i za koje je već rečeno u koje se sve namjene koriste, a to su korisne namjene počev od razminiranja, vatrogastva, prije svega što se polovina sredstava vraća šumi, odnosno za podizanje novih šuma, za uzgoj šuma i za sve radove, prije svega u šumama na kršu, a to svi znamo da su to šume od kojih nema nekakve koristi, a tim prostorom se mora gospodariti. Tu bih isto tako istaknuo, došao do šumskog doprinosa, pozdravljam povećanje šumskog doprinosa, iako to ide na, uvjetno rečeno, na štetu javnog šumo posjednika Hrvatskih šuma, znači povećava se šumskih doprinos na 10% kod jedinica lokalne samouprave sa statusom potpomognutih područja jedinica lokalne samouprave u brdsko-planinskim područjima, a 5% kod ostalih jedinica lokalne samouprave s time da ovdje ponavljam ono što je rekao i državni tajnik, ističem da su to strogo namjenska sredstva za izgradnju komunalne infrastrukture i da će se pratiti uporaba tih sredstava, odnosno jedinice lokalne samouprave su dužni izraditi program raspolaganja takovim sredstvima. Tu bih malo napomenuo gospodinu Hajdukoviću koji je rekao da bi od toga trebalo osloboditi male šumo posjednike, oni su prijedlogom ovog zakona već oslobođeni takove obaveze pa očigledno on nije baš do kraja iščitao zakon, ali to vjerojatno bi spomenuo i državni tajnik. Želim posebno istaknuti da je prihvaćena primjedba, uz prihvaćeni čitav niz primjedbi između prva dva čitanja, znači između prvog čitanja i ove konačne verzije, primjedbi koje su dale Odbor za poljoprivredu, Odbor za zakonodavstvo i primjedbi djela zastupnika koje su izračene ovdje na sjednici Sabora. Posebno ističem da je prihvaćena primjedba da se u članku 40. poveća razina zaštite šuma i šumskog zemljišta tako da je propisano da se u sastojinama prvog i drugog dobnog razreda sastojinama koje su u fazi oplodnih sječa šumskim sjemenskim objektima i šumama namijenjenim znanstveno istraživačkog djelatnosti i nastavi ne može dokumentima prostornog uređenja planirati izgradnja kampova, golf igrališta i drugih sportsko rekreacijskih područja. Govoreno je ovdje i o samo izradi i o količinama koje su namijenjene za kućanstvo u samo izradi i prijedlogom ovog zakona se ta količina povećava sa 20 kubnih metara na 30, što također pozdravljam, iako osobno sam mišljenja da bi tu razinu, da to ne bi trebalo biti u zakonu, nego da bi to trebalo rješavati posebnim pravilnikom jer pravilnik je puno lakše prilagođavati stanju na terenu i stvarnim potrebama, dok znamo i sami da izmjene zakona iziskuju puno dugotrajniju proceduru. Time bi se malo dotaknuo i onoga što je ovdje govoreno i vezano uz bio masu, vezano uz isporuku drvne sirovine industriji, drvnoj industriji koja ju treba i koja ne treba samo trupce, nego treba i ogrjevno drvo, višemetarsko drvo, drvo u bilo kojem obliku. Moramo znati jedan stvar, drvo je ograničeni resurs. To nije sunce, to nije vjetar, nije ni voda, drva, odnosno drvnih proizvoda, šume ima onoliko i s njime možemo raspolagati koliko nam to zakon dozvoljava, koliko nam to propisi dozvoljavaju, koliko nam to dozvoljavaju šumsko gospodarske osnove gospodarskih jedinica, u konačnici i šumsko gospodarska osnova područja koja obuhvaća cijelu RH. Ove godine koliko znadem je plan sječa Hrvatskih šuma je negdje oko 5 milijuna kubika i mislim da je to najveći plan sječa. Jasno nikad se ne smije sječi više nego što prirasta, dapače, sječa uvijek mora biti manja nego što je prirodni godišnji prirast. To znači da se šumama dobro gospodari kad se može postupno povećavati količina za sječu, ali opet gospodarimo sa nekakvih, odnosno na tržište dolazi oko 5 milijuna kubika drva u ovom ili onom obliku, bilo to trupci, bilo to ogrjevno drvo, bilo to granjevina ili neki drugi oblici drva. Znači to drvo treba rasporediti na, tu sam već rekao na stanovništvo koje želi to drvo za ogrjev, na one koji trebaju to drvo za određene oblike prerade pa izradu parketa ili nekih drugih stvari, a isto tako za bio masu. Mi smo donijeli zakon gdje bi sadili brzo rastuće vrste za potrebe bio mase, ali to je nešto za što isto trebao određeno vrijeme i što bi povećalo masu drva kojim raspolažemo, ali ne značajno i ne u nekakvom prekratkom vremenu. Znači kad govorimo o raspolaganju drvom, moramo zadovoljiti sve ove čimbenike, a to nije lako jerbo ponavljam, drvo je ograničeni resurs kojega nema u neizmjernim količinama. Što se tiče novosti u zakonu, novost u zakonu i nova kategorija, to su urbane šume, odnosno jedinice lokalne samouprave mogu osnovati pravne osobe koje bi gospodarile takovim urbanim šumama. Jasno tu Vlada RH takove šume može dati na gospodarenje takvim pravnim osobama. Ja pozdravljam ovu novinu u zakonu, ali stavljam određenu ogradu kako će se to dalje razvijat. Ovo je stvarno novina, to su tzv. imamo takve primjere u svijetu, to su tzv. komunalne šume kojima gospodare općine, gradovi ili drugi oblici jedinica lokalne samouprave. Ja se nadam da se to neće zlouporabiti i da će se tim, da se neće ići u preširoki obuhvat toga. Isto tako da će se tim šumama gospodariti prema zakonu i na onaj način kako to zakon predviđa i za sve ostale šumo posjednike. Što se tiče, bilo je ovdje govora dosta i o požarima, opožarenim površinama u članku 19. se spominje sanacija i umjetna obnova opožarenih površina. Rok je 2 + 2 godine eventualno, ono što se govorilo u članku 46. znači se propisuje da 10 godina na opožarenim površinama šuma i šumskog zemljišta nema prenamjene. Znači one se moraju po ovom članku 19. prije svega obnoviti, pošumiti i još preostali dio godina do 10 godina se takve šume ne smiju prenamijenit. Pa ja mislim da nikome neće pasti na pamet da namjerno eventualno negdje potpali šumu da bi onda čekao 10 godina da eventualno ju može prenamijeniti. Možda je ovo čak i prerestriktivni članak, ali poznavajući nas i kako se kod nas neke stvari odvijaju možda nije ni loše takov članak ugraditi. Gospodinu Lovrinoviću bih rekao da pozorno pročita članak 38. jer članak 38. je točno da on zabranjuje korištenje nedrvnih šumskih proizvoda, ali u članku 38. točka 3. govori iznimno od odredbi ovog članka, stavak 2. pod uvjetom da nije u suprotnosti i sa šumsko-gospodarskim planovima i posebnim propisima u šumama u vlasništvu RH javni šumoposjednik može dopustiti bez naknade ili uz naknadu sakupljanje šumskih proizvoda, iskorištavanje humusa i smolarenje. Isto tako, dozvoljeno je i žirenje i brst koji su generalno zabranjeni, ali u st. 4. kada je predviđeno šumsko-gospodarskim planovima. Znači, nije točno da je potpuno zabranjeno, dapače postoji i danas pravilnik Hrvatskih šuma koji dozvoljava sakupljanje šumskih plodova za vlastite potrebe. Zamjena šuma i šumskog zemljišta koje se spominje u čl. 55. nije nekakva novina. Ona je i prije bila u zakonima o šumama, pa jedno vrijeme nije bila, ja se nadam da se ona neće zlorabiti na način kako je to spominjano u primjerima uz našu obalu gdje ima vrijednog zemljišta, ali ne toliko šumsko vrijednog, nego za neke druge uporabe, ali na kontinentu je ovo jako dobra mjera i mislim da će biti prepoznata jer se na taj način može okrupniti šumski posjed koji danas je rascjepkan ili neki privatni šumoposjednik ima neku malu parcelu unutar većeg šumskog kompleksa u vlasništvu države i zamjenom za neku drugu parcelu koju opet ima država može doći do okrupnjavanja posjeda i mislim da to nije loše, samo jasno, uvijek treba paziti da ne dođe do zlouporabe, ali stavljeni su u tom članku i zaštitni mehanizmi, to je mišljenje Vlade i mislim da je to za pozdraviti. Htio bih samo iskoristiti evo još ovo malo vremena i spomenuti gospodinu Hajdukoviću isto tako pojam krčenja šuma i pojam čiste sječe nisu ista stvar. Krčenje šuma stoji u zakonima o šumama od kad ih ja čitam, a to je 30-ak godina. Znači, to je uklanjanje šume sa nekog područja radi izgradnje nekakve, prije svega infrastrukture ako polažemo nekakav plinovod, cjevovod ili tako dalje. Znači da uklanjamo u potpunosti šumu, krčimo panjeve, vadimo itd. Da li je to zastarjela riječ ili nije, o tome bi se dalo razgovarati, a čista sječa šume je kad šumu posiječemo. Ali na tom terenu očekujemo da se šuma ponovno podigne, bilo na prirodan ili umjetan način. Znači, ta dva pojma ne smijemo brkati niti ih možemo poistovjećivati. Eventualno umjesto krčenja šuma možemo naći neki drugi pojam kao što je uklanjanje ili nešto slično, ali velim, to je pojam koji se nalazi u zakonima o šumama već dugi niz godina i kod svakih izmjena je ostao kao takav. Na kraju želim reći da će Klub HDZ-a poduprijeti ovo drugo čitanje Zakona o šumama. Hvala lijepa.
Hvala. Idemo sada na 4. raspravu. To je Klub zastupnika HNS-a. Poštovana kolegica Božica Makar, izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Uvaženi državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Evo i državni tajnik i svi mi ostali složili smo se da su šume i šumska zemljišta dobra od interesa za RH kao što stoji u drugom članku ovog Zakona. Međutim, šume gledano sa različitih aspekata različito i doživljavamo. Pa tako neki stvarno doživljavaju prvenstveno šume samo kao gospodarsku funkciju odnosno da one služe za proizvodnju drva. I nije čudno, s obzirom da znamo koliko je važna industrijska grana upravo drvno-prerađivačka za naše područje. Znamo i koliko ljudi je zaposleno u toj djelatnosti i da je bitna, bitna je. Međutim, tu kad pogledamo u čl. 4. Zakona, pod gospodarske funkcije šuma stoji da je to proizvodnja drvnih šumskih proizvoda, proizvodnja šumskog reprodukcijskog materijala i proizvodnja nedrvnih šumskih proizvoda. Međutim, ono što još daleko više nam mora biti fokus, a to je razvijanje svijesti o važnosti šuma i to ono opće korisnih funkcija šuma. I tu je zatim nabrojeno 9 stavaka koji su zaštita tla, prometnica i drugih objekata od erozije, bujica i poplava, utjecaj na vodeni režim i kvalitetu voda, na plodnost tla i poljodjeljsku proizvodnju, utjecaj na klimu, zaštita i unapređenje čovjekovog okoliša, stvaranje kisika, rekreativna, turistička i zdravstvena funkcija, stvaranje povoljnih uvjeta za divljač i povećani utjecaj zaštitnih šuma i šuma posebne namjene na bioraznolikost. Dakle, šume su stvarno važne. Spomenula sam klimu. Svjedoci smo da se klima mijenja. Svjedoci smo i tome koliko šuma je u lošem položaju, odnosno u lošoj situaciji zbog štetnika, zbog leda, zbog vjetra i to je ono što trebamo voditi brigu da se to očisti i da šume mogu dalje normalno funkcionirati i služiti kako gospodarskoj, tako i ovoj drugoj svrsi. Nadalje, u odnosu na prvo čitanje, čuli da je čl. 50., st. 3. povećana količina ogrjevnog drva za potrebe lokalnog stanovništva za vlastitu potrebu sa 20 na 30 metara kubičnih. Da li je to dovoljno? Pa mislim da je jednu prosječno domaćinstvo da, ali slažem se tu s kolegom Felakom da možda to i ne bi trebalo stajati ograničenje u Zakonu, nego to vidjeti rješavanje kroz Pravilnik. Zatim smo tu govorili o šumskom doprinosu koji se povećava na 10% koji dobivaju jedinice lokalne samouprave sa statusom potpomognutih područja odnosno 5% jedinica lokalne samouprave dakle, svi ostali i da su oni to dužni upotrijebiti, da se uplaćuje na posebni račun, izraditi program i isključivo za komunalnu infrastrukturu. Tu smo imali primjedbe privatnih šumovlasnika da je ovaj šumski doprinos koji je uveden neustavna kategorija i da ga se ne bi smjelo plaćati jer isti ne plaćaju poljoprivrednici, pa ne bi smjeli ni oni iako napominjem da mali šumoposjednici koji zapravo većinom imaju drvo za svoje potrebe to ne plaćaju nego samo srednji i veliki. Ali evo, normalno je da su primjedbe različite jer svatko gleda sa svojeg stajališta, što je pravo svakoga. Ono što bih dalje navela imamo u članku 8. gdje su značenje pojedinih temeljnih pojmova. Pa tako u članku 26. imamo pojam urbano šumarstvo je specijalizirana grana šumarstva koja prilikom provođenja radova gospodarenja šumama i šumskim zemljištima posvećuje posebnu pažnju uzgoju i održavanju eko sustav u urbanim područjima a obuhvaća i radove čiji je cilj stvaranje što povoljnijih uvjeta za boravak posjetitelja, podizanje estetske i rekreativne vrijednosti urbanim park šumama. Tu imamo sad u zakonu da RH može jedinicama lokalne samouprave povjeriti gospodarenje urbanim šumama. I sada tu dolazimo do jedne situacije gdje se radi o identičnoj riječi urbani ali ne i o tematici koju regulira ovaj zakon, ali ja ću ipak istaknuti. Naime, radi se o primjedbi Udruge studenata urbanog šumarstva. Oni ukazuju na niz nelogičnosti vezano uz svoj studij i daljnjeg zapošljavanja u svojoj struci. Pa su tako naveli da magistri inženjeri urbanog šumarstva zaštite prirode i okoliša ne mogu polagati ni stručni ispit za ovlaštenog inženjera šumarstva za ekologiju, zaštitu prirode i urbano šumarstvo jer sukladno odredbama pravilnika o sadržaju i načinu polaganja stručnih ispita za ovlaštene inženjere šumarstva i drvne tehnologije, kriterij za polaganje svih stručnih ispita je jednak, odnosno na temelju članka 4., stavak 1. spomenutog pravilnika, pravo na polaganje stručnog ispita imaju osobe koje su u RH završile fakultet sveučilišnog programa diplomiranog inženjera šumarstva ili drvne tehnologije, odnosno osobe koje su diplomirale u inozemstvu ako im se po posebnim propisima priznaje istovjetnost inozemne diplome. Međutim, prema dopunskoj ispravi u studiju u predmetnom području obrazovanja trebalo bi imati veće kvalifikacije od kolega koji su završili opći smjer. Dalje, obzirom da su magistri inženjeri urbanog šumarstva, zaštite prirode i okoliša od strane komore inženjera šumarstva i drvne tehnologije koja se nalazi u nadležnosti Ministarstva poljoprivrede ne smatraju kvalificiranim za obavljanje ovlaštenih radova iz područja šumarstva, unatoč svim prethodno navedenim činjenicama s pravom se pitaju zašto onda šumarski fakultet sveučilišta u Zagrebu svake godine proizvodi kadar koji ne postoji na tržištu rada. Zato apeliraju da se donosu izmjene postojećih zakonskih, podzakonskih akata koji će budućim studentima ali i onima koji su već završili ovaj studij omogućiti polaganje stručnog ispita iz strukovnog područja šumarstva za ovlaštenog inženjera šumarstva kako bi našli svoje mjesto na tržištu rada. Znam da se ovim zakonom to ne može riješiti ali je bitno ukazati na ovaj problem, da taj problem postoji i da ga treba rješavati. Zakon ima mnogo poboljšanja, ima mnogo bolje riješene neke članke, odnosno neke situacije nego je to bilo prije, mnoge stvari su detaljnije regulirane iako na njega još i uvijek ima stvarno puno primjedbi. Klub HNS-a podržati će ovaj zakon. Hvala.
Zahvaljujem. Idemo sada na Klub zastupnika HSS-a, poštovani kolega Davor Vlaović, izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege, uvaženi državni tajniče sa suradnikom. Evo Klub HSS-a pozdravlja da evo imamo u drugom čitanju Konačni prijedlog Zakona o šumama jer smatramo da je ovo važan zakon ukupno za Hrvatsku, pogotovo za gospodarenje šumama i za drvnu industriju u RH i naravno za druge grane naslonjene na šumarstvo u RH. RH je bogata šumama preko 48% površine je pod šumama. I ono po što je još, po čemu je Hrvatska prepoznatljiva da je najveći dio naših šuma na prirodan način obnovljiv što rijetko koja još zemlja ima i to moramo čuvati. I zato je dobro da je u Zakonu spomenuta izrada Nacionalne strategije gospodarenje šumama i program gospodarenja šumama i nije dobro što do sada to još uvijek nemamo nego je kroz niz zakona ovo područje regulirano i svakako da kroz tu strategiju moramo pronaći balans između potrebe da očuvamo šume, da očuvamo tu biološku raznolikost, da imamo održivo gospodarenje šumama i s druge strane da zadovoljimo potrebe naše drvne industrije za sirovinom kao i nove potrebe za biomasom koja se javlja i koji su sve veći zahtjevi pred naše društvo i pred javnog ovlaštenika Hrvatske šume i druge privatne šumoposjednike. I sigurno da tu moramo biti osjetljivi prema našoj drvnoj industriji jer ona je već negdje blizu ili preko 10% ukupnog izvoza RH i tu je preko 50 tisuća uposlenih. Nije bila ona politika dobra po nama iz HSS-a gdje se išlo sa javnim ovlaštenikom Hrvatskim šumama da se išlo za većim prihodom, odnosno većom dobiti, umjesto da su se tražili modeli i načini kako osigurati veću sirovinu našoj drvnoj industriji što još mi zahtijevamo da se ide prema onima, prema većoj finalizaciji, prema većem dohotku i većem broju radnih mjesta upravo u Hrvatskoj. I pozdravljamo one inicijative koje su išle da promoviramo tu našu drvnu industriju kroz onaj program drvo je prvo i imamo sada evo i niz primjedbi da kroz javnu nabavu, da kroz investicije koje financira i RH iz svojih izvora financija, ali iz eu fondova da u tenderima pogotovo kod javnih institucija, javnih zgrada nismo dali prednost drvu i proizvodima od drva što bi sigurno ojačalo poziciju naše drvne industrije i povećale broj radnih mjesta u RH. Mislim da se to može jednostavnim administrativnim potezom, to nam niko ne zabranjuje da ugradimo u tendere da se u takvim javnim investicijama ugrađuje više drveta i na taj način dignemo drvnu industriju u RH i očuvamo taj ruralni prostor jer uvijek naš narod živo sa šumom i uz šumu i tužno je vidjeti naše ljude kada komentiraju pa zašto su baš sve posjekli. Kaže ovi su gori od Mlečana, iako znam da Hrvatske šume dobro gospodare i već 250 godina imamo tradiciju gospodarenja šumama i šumarstva u RH, ali nejasno je zašto se pojavljuju različiti podaci o godišnjem etatu sječe šume između 5,4 milijuna kubika i 7 milijuna kubika. I tu su različiti izvori, tu treba uskladiti da ne stvaramo još dodatnu zabunu kod građana oko toga i kod industrije. Naravno da moramo i garantirati kada već ulažemo u drvnu industriju i dugoročnu održivost tih kapaciteta i stvaranja preduvjeta za otvaranje novih pogona, a ne da nam se dogodi kao što je obećano da će biti u Vukovaru izgrađen pogon drvoprerađivački i na kraju ništa od toga. Mislim da takove inicijative treba podržati, ali i naći načina da to bude održivo gospodarenje šumama i da naša drvna industrija ima dostatnu količinu sirovine. Dalje bih se osvrnu vezno za praćenje stanja u našim šumama. Bilo je niz znanstvenih skupova gdje su se pratile klimatske promjene i u njihov utjecaj na šume pa ste vidjeli koje smo imali probleme sa ledolomom, sa požarima i tu se nismo kvalitetno postavili jer jedna smo od država u Europi koja nije iskoristila sredstva iz europskih fondova da saniramo štete od požara, kao što je to učinila Španjolska ili Portugal i pitanje je zašto smo bili tu nespremni, zašto nismo kvalitetnije odreagirali. A pogotovo je sada veliki problem sa mrežastom hrastovom stjenicom u Slavoniji gdje velike površine slavonskog hrasta su zaražene i gdje još uvijek ni struka nema kvalitetan odgovor kako sanirati ove štete i kako spriječiti daljnje širenje. Treba pohvaliti tu struku sa Šumarskog fakulteta instituta koji imaju niz znanstvenih istraživanja i već su izvagali sve rezultate i u Austriji i na drugim stručnim znanstvenim skupovima, ali ono što je problem da nedostaje sredstava za praćenje takvih znanstvenih istraživačkih projekata. I na raspravi oko toga obećano je da će ove godine biti povećana sredstva za financiranje takvih projekata, ali s druge strane ide s odlukom da se smanji prihod od opće korisnih funkcija šuma, da se omogući poduzetnicima obrtnicima rasteretiti njihovo poslovanje do 3 milijuna kuna ukupnog poslovanja bruto prihoda što mi iz HSS pozdravljamo. Ali inzistiramo na tome da se ovaj dio sredstava, to je nekih 20-ak milijuna kuna će biti manje prihoda s ovog naslova, da se ne umanjuje taj iznos za financiranje znanstvenih i stručnih istraživanja jer vidimo da je to potreba i kada je riječ o mrežastoj stjenici kao i kada je riječ o smrekovom potkornjaku u Gorskom kotaru jel preko 30% šuma je zaraženo u Gorskom kotaru i to moramo sačuvati. Kada je riječ o privatnim šumo posjednicima, treba naglasiti da postoji veliki problem neriješenih imovinskopravnih odnosa i oni su tu već slali dopise i tražili zajedničke sastanke i da se nađe rješenje u suradnji između dva ministarstva i Državne geodetske uprave kako riješiti da bi imali kvalitetnu evidenciju što je državno, što je privatni šumski posjed i da bi mogli kvalitetnije gospodariti da se riješe ti imovinskopravni odnosi jer sami to oni neće moći. Također je bio prigovor između njih prema ministarstvu kod izrade ovog zakona oko podjela na male, srednje i velike po austrijskom modelu gdje je u obzir uzeta samo površina šume, umjesto da su se uz to ugradile još i ekonomske vrijednost sastojine koja je u toj šumi. Jer nije isto hrastova šuma u Slavoniji ili makija u Dalmaciji i mislim da iz tih podjela proizlaze i obveze, tako da se je i tu trebalo kvalitetnije postaviti, ali naravno teško je svima udovoljiti. Ali mislim da su ti mali privatni šumo posjednici zaslužili tu pažnju da im se pomogne kao i kod izrade programa gospodarenja šumama i kod praćenja zdravstvenog stanja šuma jer oni nemaju sami dovoljno stručnih znanja ni kvalitetne količine ljudi koji bi obavili te poslove, a kazne su dosta visoke u onim kaznenim odredbama i tu smo imali prigovora u prvom čitanju. Vidimo da su ostale iste obveze, iste kazne, to nije dobro i to sigurno neće pomoći stvaranju reda kod privatnih šumo posjednika, a svima nam je cilj da imamo red na tom području. Kada je riječ o spomenutom članku 38. gdje je HSS zajedno sa gospodinom Ivanom Lovrinovićem imala prijedlog zakona da se zakonski omogući našim stanovnicima koji žive u rubnim područjima uz šume da mogu slobodno bez obveze javljanja šumama i plaćanja naknade ići u šumu brati šumske plodove i drugu ne drvnu masu. Išli smo namjerno s prijedlogom zakona i nije dobro da taj zakon koji je upućen u proceduru prije ovog zakona nije riješen u drugom čitanju i donešena konačna odluka nego se išlo sa ovim zakonom, a taj prijedlog zakona još čeka. A da bude još ljepša stvar, ono što smo mi predlagali da uđe u zakon, ministar je pravilnikom u siječnju to omogućio. Pa nemojte sve što oporba predlaže odbiti, a onda to pravilnikom rješavati i na taj način sticati jeftine političke poene. Nije nama bio cilj steći političke poene nego omogućiti tim stanovnicima koji žive sa šumom i uz šumu, koji su uvijek tradicionalno išli u šumu po gljive, kesten i druge plodove da to mogu i ubuduće. I nije dobro da to nije u zakonu jer sutra će se promijeniti ministar pa može promijeniti i pravilnik. To je ono što smo mi željeli promijeniti i što javnost od nas i od vas očekuje. Također, dosta je zabune u javnosti izazvao i članak 56. gdje stoji da stranci mogu sukladno nekim međunarodno važećim ugovorima stjecati vlasništvo nad hrvatskim šumama. Apsolutno je HSS protiv toga da bilo koji stranac stekne pravo vlasništva nad hrvatskom šumom i nije mi jasno, volio bih čuti od državnog tajnika koji su to međunarodni ugovori koji su jači od naših nacionalnih interesa da domaće prirodne resurse, a to su šume, naše najveće bogatstvo da stječu stranci. Mislim da to nije trebalo biti u zakonu i da to moramo izbjeći, ne dozvoliti. Po meni i po nama iz HSS-a ni jedan međunarodni ugovor ne bi smio biti jači od tih nacionalnih državnih interesa RH, naše drvne industrije, našeg šumarstva. Također, već je spomenuto ovdje problem studenata koji su završili Urbano šumarstvo, imao sam već i pitanje prema državnom tajniku i ministru. Nismo dobili odgovor, rekli su da se usklađuju još stavovi Šumarskog fakulteta, znanstvene zajednice i Ministarstva, a obzirom da se nisu usuglasili mi ćemo na ovaj Prijedlog Zakona imati nekoliko amandmana gdje ćemo upravo predložiti da kad već uvodimo urbane šume, kad već imamo ljude koji su završili fakultete po sličnom programu kao inženjeri odnosno magistri šumarstva, da i ljudi koji su završiti urbano šumarstvo imaju pravo polagati ispite, biti licencirani i raditi one iste i slične poslove kao što rade njihovi kolege koji su završili osnovni program fakulteta šumarstva. Tako da ćemo u nekoliko članaka ugraditi da te poslove mogu raditi i urbani šumari pa ćemo vidjeti kakva će biti vaša reakcija na ove amandmane, a mislim da oni zaslužuju da budu ugrađeni. I vi ste ih u jednom članku spomenuli, onda ne vidim razloga da i u nekim drugim člancima ne dobiju priliku da obavljaju te iste poslove da mogu dobiti priliku da se zaposle. Isto tako, spominjao sam da nije dobro da licencirani izvođači radova, tvrtke u Hrvatskoj mogu raditi i doznaku i sječu i popratne papire za ... [[Govornik se ne razumije.]] i da je tu bilo niz nepravilnosti i prigovora s terena, prije svega od malih privatnih šumoposjednika da ne može dobiti, da ih ne dođu na vrijeme, da prođe onaj vrijeme kad je u prirodi pogodno za sječu šume, a s druge strane da je bilo i neovlaštenog trgovanja drveta iako smo mi donijeli Zakon o praćenju i sljedivosti drveta, ali bilo je nepravilnosti i naše je prijedlog da tu te poslove ostanu i dalje raditi kao što su prije radili šumarska savjetodavna služba. Sad imamo poljoprivredno-savjetodavnu šumarsku službu, imamo preko 30 zaposlenih magistara šumarstva u poljoprivredno-savjetodavnoj šumarskoj službi, ne vidim razloga zašto oni taj posao ne mogu raditi bar za privatne šumoposjednike i da na taj način omogućimo da se još mladih ljudi sa završenim šumarstvom zaposle u poljoprivredno-savjetodavnoj šumarskoj službi, a s druge strane da se kvalitetnije uredi to područje i da ljudi imaju kvalitetnu uslugu i da mogu svoje privatne šume pratiti, pratiti zdravstveno stanje, raditi doznaku, sječu i da imaju kvalitetne papire na vrijeme i da mogu trgovati s drvetom. Također ćemo imati amandman na onaj dio Zakona koji se tiče samo izrade drva. Naime, dobro je za i to je i bio prijedlog u prvoj raspravi našeg kolege Lenarta da se poveća sa 20 na 30 kubika za vlastite potrebe, hvala što ste to prihvatili. Ali niste prihvatili onaj drugi dio našeg prijedloga koji je išao za tim da obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo, a donijeli smo Zakon o OPG-u i omogućuje se da OPG se doregistrira za dodatne poslove i dodatne aktivnosti u šumarstvu i ako imaju stručne ljude koji su obučeni za radove u šumarstvu, zašto im ne omogućiti da imaju i dodatnu aktivnost, dodatni prihod u onim mjesecima kad nema poljoprivrednih radova, da mogu do 500 kubika izraditi za vlastite potrebe i za stavljanje na tržište. I to ćemo ugraditi, predložiti amandmanom. Mislim da bi na taj način pomogli da određeni broj obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava ima dodatni dohodak, da ostanu živjeti na tom ruralnom prostoru, a s druge strane da to bude pod kontrolom stručnih službi hrvatskih šuma i poljoprivredno-savjetodavne šumarske službe i da na taj način svi budu zadovoljni, a da s druge strane imaju i naši građani s čim se grijati i da imaju prihod od istoga. Evo, tggo su najvažnije primjedbe koje ima Klub HSS-a i ono što svi zajedno želimo da gospodarenje šumama i dalje bude na održiv način, da se osigura dostatne količina sirovine za domaću drvnu industriju, da se na taj način omogući veća zaposlenost, a već sam spomenuo kako možemo i dići zaposlenost u drvnoj industriji kroz samo kroz jedan mali administrativni zahvat, kroz javnu nabavu da se više ugrađuje drveta u investicije kroz tendere i sigurno na taj način možemo doprinijeti da i to bude jedna od demografskih mjera i očuvanje ruralnog prostora i dizanje kvalitete života u Slavoniji, Baranji, Srijemu i svim drugima krajevima koji su bogati šumom. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Idemo na sada na Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista. Poštovani kolega Panenić, izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče. Kolegice i kolege zastupnice i zastupnici. Uvijek je interesantno kad govoreći o ovakvim zakonima dođemo iz onoga, da kažemo terena, kako volimo reći, pa kad smo poslušali nešto što ljude muči tamo gdje se nalazimo. I danas je bilo na županijskoj skupštini Vukovarsko-srijemske županije upravo govora o stanju u šumarstvu. I bilo je ključna izjava jednog kolege vijećnika koji je rekao, ovo je naše bogatstvo. Bogatstvo je u šumama. Ja sam rekao, dobro, ali ne vidim da to što je bogatstvo da to se može iskoristiti na onaj način kako ga mi očekujemo. Na to je župan rekao, al mi smo uputili deklaraciju. Odlično, ja kažem, župane, jesu vaši zastupnici vladajuće većine, evo tu imamo sad dva, jel oni znaju što piše u toj deklaraciji? Što je točno navedeno unutra, da li će danas ijedan od njih obraniti to što je navedeno unutra? Mi smo usvojili na županijskoj skupštini komad papira koji je poslan Vladi RH. Sve ovo što do sad se događalo, zapravo niti jedna jedina promjena se nije dogodila, niti jedan dio te deklaracije nije uvažen, ja bih rekao onda je to vjerojatno završilo u nekoj reciklaži, jer to je jedina korist od takvoga dokumenta. Što je problem? Problem je da drvna masa, pogotovo ona jako vrijedna, hrastova, nastaje u spačvanskom bazenu na području vukovarsko-srijemske županije prerada nastaje puno šire, još je dobro ako govorimo evo na području Slavonije, ali vidimo da odlaze još i dalje. I ono što bi trebala biti dodana vrijednost u proizvodnji na vukovarsko-srijemskoj županiji nestaje, nestaje na način da jedini značajniji prerađivač koji je rekao da je nezadovoljan ovom raspodjelom je Spačva u Vinkovcima. Jedina investicija o kojoj se pričalo da će se dogoditi, promijeniti stanje u gradu Vukovaru, zaposliti 500 novih radnika, nestala je, zašutila je, danas sam spomenuo i zamjeniku župana, gdje? Gdje je nestalo? Što se dogodilo? Da li je to još uvijek prioritet? Jel 500, 400 pa da je i 150 radnika. Meni se čini da je trenutno ostalo 0 radnika tamo. Zašto vam ovo sve govorim? Neću da vas svedem na ono lokalno što je, možda nama koji smo iz vukovarsko-srijemske županije jedna od bitnih tema, nego kad pogledamo upravo sve članke u ovome zakonu koji se odnose na olakšavanje krčenja šume, prenamjene šume, da li se to misli na onu prenamjenu koja bi se dogodila u mojoj županiji, u nekoj od slavonskih županija ili ćemo podijelit ovaj zakon pa ćemo reći u jednom području Hrvatske projektom Slavonije, Baranje i Srijema, tamo ćemo se baviti uzgojem šume, tamo ćemo se baviti rezanjem šume, drugi dio Hrvatske oni će vjerojatno prerađivati to sve, a onaj treći, oni će krčiti i graditi golfove, kampove i sve ono što je potrebno. Ja bih volio vidjeti koji je to golf teren koji će se dogoditi na području Slavonije, nisam čuo ni za jednu ozbiljnu inicijativu. Smatram da ovaj zakon, on nema veze sa područjem Slavonije, on jednostavno ne odnosi se na nas koji živimo u području Slavonije jer jednostavno meni se čini kao da je to neka druga država, izgleda da jeste druga država, jer kod mene se nalazi samo drvo. Nijedna loptica, nijedna palica. Samo i isključivo drvo. I o čemu govorimo u zakonu? Većinom se odnosi na javnog šumo posjednika, Hrvatske šume koji su postali instrument prebacivanja između bilo koje vladajuće opcije pa se upravlja malo prema jednima, malo prema drugima, možda oni koji su uvijek nekako nađu se biti pravedni, oni se žale ne funkcioniramo. Razgovarajući sa nekim prerađivačima koji nabavljaju isključivo drvnu masu na tržištu, oni kažu i mi smo profitabilni. Što smo stvorili? Stvorili smo Hrvatske šume koje nisu dovoljno efikasne, koje gospodare na način da očuvaju drvnu masu, ali krajnji rezultat uz poticajnu cijenu koja se dodjeljuje u okviru kvota ne stvara konkurentnu industriju. Ne stvaramo industriju koja će u nekome budućem razdoblju moći se oduprijeti tržišnoj utakmici, nego ćemo je nastaviti štititi dokle god budemo mogli, a jednom će to završiti i zato je i snažna inicijativa da uz ovaj zakon koji može biti bolji, lošiji, svi su se složili ovdje, treba sigurno biti značajniji napredak u zakonu koji se odnosu na preradu drva, na korištenje drva. Jer meni se čini da negdje se koristi Hrast, a negdje se koristi samo furnir od Hrasta pa čak ni ona iverica unutra nema više Hrastove sastojine sigurno, zato što se izveze u Italiju kroz pelete. To je zapravo industrija koju smo mi stvorili na ovaj način. Ono što je kvalitet nestalo je upravo u tim političkim previranjima, odlukama i natjecanju tko će brže do tog drva, tko će ga brže preraditi, brže isporučiti i u bilo kojoj najosnovnijoj verziji, umjesto u onome što svi težimo, a to je krajnji proizvod koji završava direktno u trgovini. Uz sve napore koji se čine, kroz riječi, mislim da je sada sazrjelo vrijeme i da se naprave napori i u djelima. Još jedan problem koji se pojavljivao značajno pa se rješavao preko noći, a to je pitanje ogrjevnih potreba stanovništva. Sklopili su se ugovori, isporučilo se drvo za energetske potrebe onih koji proizvode obnovljive izvore energije. Nakon toga nastala je panika. Nema drva za stanovništvo. I ovdje upravo i nedostaje možda takva jedna značajna rečenica da se treba voditi prvenstveno računa o podmirivanju potreba stanovništva za ogrjevnim drvom. Onaj ostatak koji iza toga je, njega se može preraspodijeliti, da li će ići u preradu pelete, da li će ići za energetske potrebe obnovljivih izvora energije, to je nešto što sigurno neće nitko postavit pitanje, ali je pitanje kako ćemo mi razvijati suživot između obnovljivih izvora energije i potreba stanovništva, stanovništva koje je osiromašeno, koje se nadalo da će kroz povoljne cijene plina, koji će kroz neke druge izvore imati jeftine energente, sada se ponovo vraća upravo u ono doba da motorka je postala glavna zimska alatka. Ide se, reže se što se može, na način na koji se može, a ovaj zakon definitivno donosi još jednu prepreku. Ako vidite koje su kazne za privatne šumo posjednike, one male, znači govorimo o onima najmanjima, koji jednostavno iz jedne tradicije imaju određene šume kojima gospodare onako kako im je potreba, popunjavaju, sade već kroz generacije. … [[Govornik se ne razumije.]] ali morate imati ovlaštene koji će doći jer sami da motorkom tamo zarežete možete biti kažnjeni. I zato je i potrebno napraviti jasnija razgraničenja, što je tradicija, što je tradicionalan život u ruralnim područjima, što su potrebe za širenje na urbanim područjima, što su potrebe širenja za potrebe turističkoga razvoja i to jasno razdijeliti da ne događa se da netko u Dalmaciji raspravlja o ogrjevnom drvu kao prioritetu, da netko u Slavoniji raspravlja o golfu kao prioritetu nego da jasno svatko od toga ima svoje mjesto i svoje određenje. Ja bih se pitao, evo moja općina kada bi mi donijeli novi prostorni plan i rekli evo za golf igralište ćemo obuhvatiti jedan dio šume i tamo, što bi se reklo? Ovi nisu normalni, tko će njima tamo doći. I upravo i ovaj zakon o tome govori da nemojte banalizirati pitanje Slavonije, nemojte se poigravati sa pitanjima kao što je projekt Slavonija, Baranja i Srijem, da to ostane samo floskula, nego dajte stvarno pripremite nešto što će napraviti promjenu. Ovaj zakon uz sve njegove pozitivne stvari ne čini niti jednu promjenu koja će osigurati održavanje niti jednoga radnoga mjesta u Slavoniji, neće stvoriti niti jedno novo radno mjesto, neće zadržati niti jednu mladu osobu i to je problem svih izmjena zakona kojima mi pristupamo, na kraju jednom će povećati socijalne potpore i slične zakone a ono gdje se očekuje stvarni pomak, gdje se očekuje prelamanje situacije da se usmjeri onaj resurs kojega imaju ruralna područja da bude njihov izvor prihoda tu se zakazalo. Cijeneći sve napore Ministarstva poljoprivrede, cijeneći sve dobro što je učinilo unutar Hrvatskih šuma oko očuvanja što moramo priznati, bojim se da smo sada dobili zakon pod kojim se vrši pritisak upravo na te dobre prakse da i oni se počnu mijenjati i da onda budemo svjedoci kako je ovaj cijenjeni dom usvojio zakon koji će biti samo još jedan od zakona koji u nastavku govori o golfu, golfu i samo golfu. Ja ne znam hoće li se pojaviti i jedan jedini zakon koji se odnosi na bilo koji oblik državne imovine, bilo koji oblik prirodnog bogatstva u kojem golf nije naznačen kao izrazito nacionalno važna investicija koja će promijeniti stanje u Slavoniji, Baranji, Srijemu u Lici, Sinju ili bilo gdje dalje. Ja bih volio da upravo imamo takve učinke zakona. Izgradite golf igrališta kod nas pa onda recite evo to je upravo doprinos nas koji smo ovdje bili jer ovako vama će samo na golf igralištima opet nedostajati radnika koji će održavati tamo, kositi, usluživati goste i najbolje onda da mi se odselimo a da uvezete radnu snagu, ne znam iz koje države jer vidimo i uz povećanje radnih dozvola ni to više ne uspijeva. Zakazali smo. Hvala lijepo.
Prelazimo sada na pojedinačnu raspravu, prvi je na redu kolega Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo. Govorimo o Zakonu o šumama, šume pokrivaju znači ogroman dio teritorija 37% hrvatskog teritorija, to je oko 2,5 milijuna hektara … [[Govornik se ne razumije.]] po šumama je, cjelovito, 81% su državne šume, 19% su privatne, znači jedan ogroman potencijal. I činjenica je da ovim zakonom koji je … [[Govornik se ne razumije.]] Zakon o golfu na području Hrvatskih šuma i zakon kako doći do zemljišta strani investitori, tj., kako postati vlasnici, stranci jer jednostavno članak 56. koji je ključni članak, u biti ove priče gdje opisuje se u članku kao ne mogu strane fizičke osobe i pravne postati vlasnici zemljišta i onda zarez, ako drukčije međunarodnim ugovorima nije potpisano. Znači, zna se što je potpisano i znači taj stavak treba brisati jer jednostavno da budu stranci, strane fizičke i pravne osobe vlasnici jednog od najvećih resursa koje pokrivaju najvećih 37%, više od jedne trećine našeg teritorija, kopna govori o tome da je to ugrožena i nacionalna sigurnost poglavito domicilnih stanovnika jer moramo znati, nedavno kada sam bio u Gorskom Kotaru imamo pilane, imamo ljude, imamo znanje, međutim to je isto drvo iz Gorskog Kotara, to sam u prvom čitanju rekao, iz Gorskog Kotara izvozi se u Italiju i s njima odlaze naši ljudi u njihove pilane i tamo oni stvaraju dodatnu vrijednost. To je ključ problema. Zbog čega domicilno stanovništvo svojim pilanama, sa svojim znanjem, sa svojim iskustvom od toga drva, od tih balvana ne stvara dodatnu vrijednost nego u Italiji se izvozi i naši ljudi iseljavaju i to je jedna od demografskih mjera. Ja znam kolega Panenić je spomenuo da mi smo za obnovljiv izvor energije mikrosolarij, ali naravno da na ovim područjima bi ljudi trebali imati što jeftiniji ili doslovno besplatan ogrjev i gospodarstvenici jer tamo puno više treba znači ogrijeva nego u drugim dijelovima RH u Gorskom Kotaru. Znači to bi trebala biti demografska mjera, mi trebamo težiti da ljudi ostanu živjeti na prostorima, primjerice sam napomenuo i Slavoniju ali evo Gorski Kotar gdje ljudi iseljavaju raditi poslove koje su radili tradicionalno u svojim sredinama a sada rade to u Italiji od naše sirovine. Pa gdje je tu logika? Znači uvozni lobiji ciljano izvoze naše proizvode u kvotama, naš znači, našu sirovinu a dodatna vrijednost je namještaj rade naši ljudi u Italiji i onda se prodaje na našim na području RH u trgovinama. Tu nema logike, to logički nije dobro posloženo. Demografska mjera za Gorski kotar bi trebalo biti da bude što jeftinije drvo u proizvodnji i za ogrjev. Znači cijeli taj gospodarski potencijal nama odlazi u strane ruke. Kako je moguće da jeftiniji namještaj naprave u Italiji od našega proizvoda i naši ljudi iz Gorskog kotara idu tamo raditi, a mi imamo i pilane i ljude. Mislim nije jasno, logički nije jasno zbog čega je to tako. Ovim zakonom rekao sam to ćemo mi amandmanom mi Mosta i ja ću osobno tražiti, ali klub Mosta da se briše ovaj članak ako nije određeno međunarodnim ugovorima da stranci, jel ovaj zakon je namijenjen. Imamo recimo područja opožarena i sada će stranci moći otkupiti zemlju, premda kažu u članku ne mogu strane fizičke osobe kupiti zemljište ako drugačije nije međunarodnim ugovorom, a međunarodnim ugovorom, tko zna šta su naši ispotpisivali. Naši su uplatili do sada, Hrvatska država je uplatila 30 milijardi kuna u EU, a vratila 900 milijuna 3%. Pa trebamo se mi priupitati, nije to pitanje jesmo mi europejci, manje europejci, europejci su manje napredni, nenapredni jel je činjenica da u ovoj globalizaciji Hrvatska nije dobro prošla što se tiče EU, nismo dobro prošli. Mi to tribamo preispitati, ni u poljoprivredi, ni u šumama, ni u drvoprerađivačkoj proizvodnji, a 37% je prekriveno našeg teritorija šumama. I mi uvozimo namještaj od naše sirovine iz drugih država. Logika tu nije i ovim zakonom. Šta se radi ovim zakonom? U tim urbanim dijelovima gdje su hrvatske šume omogućit će se golf igrališta, gdje je opožareno omogućit će se strancima da se kupi. U biti ovo je zakon o golf igralištima na područjima i kolega je spomenuo da nema ovih palica za golf, ali dobro može od drveta valjda ne znam, može se na proizvođaču biti, vjerojatno će i to raditi u Italiji ili nekoj drugoj državi. Znači mi nemamo hrabrosti zaštititi domicilno stanovništvo da im bude jeftinija sirovina za ogrjev, jel zima ne traje u Gorskom kotaru ko što traje u Dalmaciji na Hvaru. A oni imaju taj resurs i potencijal i gospodarstvenici trebaju koristiti jeftinije tu energiju kao drvo. Međutim, očito je ovdje uvozni lobi interes, tako i u poljoprivredi, tako je oko isključivog gospodarskog pojasa. Gledaj, nije ni isključivi gospodarski pojas ni zaštititi naše šume, sve smo dozvolili strancima da nam izlovljavaju. Uplatili smo više u EU nego šta smo vratili to 3% smo vratili. Prema tome, ja se pitam ima li ovlast ikakve ovaj Parlament da o tome razgovaramo. Ja znam da će reći to je populizam jel, a populizam nije reći evo dat ćemo iljadu eura za novorođeno i koga brige, znate da ta mjera ništa ne postiže. Ove mjere postižu, da se ovo drvo, ovaj ogrjev, ovaj materijal bude jeftiniji domicilnom stanovništvu, da se koristi u našim pilanama sirovina jel imamo ljude. a ovako mi ljude u strane pilane, a uz put ih šaljemo sa balvanima u koloni. To se događa u Gorskom kotaru, to se događa u Slavoniji, to se događa a 37% teritorija RH je pod šumama. Najveći resurs, najveći dio je pod šumama i to je obnovljivo i to se može koristiti. Pa mi smo zabranili našem domicilnom stanovništvu da beru šparoge. Evo kolega BAbić u vas se ne smije brati šparoge, uvatili ga inspektor ako si je koji uhljebio više on mora opravdati sve to, to tako funkcionira i mora naplatiti čoviku sirotinji 5 kuna po šparogi jel koliko nemam pojma, a vi berete šparoge i nije vas kaznilo i ja ih berem vjerojatno. Prema tome govorimo ovdje činjenice da hrvatske šume moraju koristiti kao razvoj, kao vrlo bitna sirovina koju moramo koristiti, poglavito na ovim područjima koja su ruralna područja. Bez obzira šta mi u Mostu protežiramo mikrosolare, zabranjen je bio film ali nema veze, vidjeli su ga vjerojatno ljudi, crtani je bio film vrlo jednostavno prikazan činjenice zbog potrebni mikrosolari, ali na ovim područjima možemo koristiti kao i ogrjev i u stanovništvu i kućanstvima i u gospodarstvu. Evo kolega Bačić na Korčuli valjda šparoge bereš, berete li šparoge na KOrčuli? Imate li kaznu? A može biti, znam da ima doli. Prema tome, činjenica da ovaj zakon kao što sam rekao je napravljen za golf igrališta, da vlasnici šuma postanu stranci kao i u poljoprivredi, znači jel je omogućeno ovim zakonom člankom 56. ako možete ga vidjet svi, člankom 56. je omogućeno da stranci postanu vlasnici šuma i to je ta priča. Očito će vam odgovarati što više požara, više će stranci toga kupiti jel uvijek su požari blizu urbanih sredina. Prema tome, još jednom imat ćemo amandmane, žao mi je što na ovakvu ozbiljnu temu nije došao ministar da brani ovaj zakon koji je vrlo bitan. Ne vidim niti jedan razlog, možda PRovski nije popularno i potpredsjednik je Vlade jel vrlo bitne su hrvatske šume, bitne su za demografsku obnovu, to je potencijal za opstanak ljudi na tim područjima i za gospodarski i ekonomski razvoj. i smatram da je ovo vrlo ozbiljna tema, a da na ovaj način jednostavno dajemo na tržište strancima da postanu vlasnici velikog dijela hrvatskih šuma, da tu rade golf igrališta, a da naši ljudi idu raditi u druge zemlje od naše sirovine proizvode, dodatnu vrijednost koju ćemo mi kupovati na policama u Hrvatskoj. I zbog toga smatram da ovaj zakon treba puno ozbiljnije sagledati, mi ćemo dati brojne amandmane, rekli smo u prvom čitanju, također smo ukazali na probleme tj. probleme zakon je napisan za određen skupine ljudi i pogoduje se stranim uvoznicima i našim ne znam lobistima ili kome lobistima. I baš neki dan kad je bila razgovori o divljači, štete na poljoprivredi, pa sam rekao nisu problem divljač štete u poljoprivredi, to je najmanji problem. najveće štetočine su unutar ministarstva, to su štetočine kao i u ovome slučaju koje su pisale zakon. Jel ovaj zakon je šteta za RH, ovo nije demografska obnova tih područja nego šteta.
Hvala. Idemo na replike. 5 ih je ukupno. Prvi je na redu kolega Sladoljev, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Poštovani kolega Bulj, govorili ste o Gorskom kotaru, zajedno smo bili u Gorskom kotaru pa smo tamo i razgovarali sa gradonačelnicima, Delnica, Čabra, Vrbovskog pa su nam rekli koji su problemi. Dakle ne samo da ih je država izvlastila sa svog glavnog resursa, nego oni moraju od svog proračuna popravljati i ceste kojima ti teretnjaci rade kada voze drvo. Međutim, postoji jedno područje koje se vrlo rijetko koristi u ovom Saboru, koje je totalno opustošeno, to je i Žumberak. Ono je specifično i možemo ga usporediti jer postoje dvije strane Žumberka, to je Slovenska i Hrvatska i točno se vidi kako Slovenska strana je uredila taj dio jer ga je prepoznala kao turistički potencijal, a zapravo Žumberak naš Hrvatske strane je sve opustošeno i raskrčena je šuma.
Odgovor na repliku, izvolite.
Hvala lijepo. Pa bili smo u Gorskom kotaru sa gradonačelnicima Gorskog kotara i ljudi ukazuju na ovaj problem što sam rekao da jednostavno taj resurs drvo, nemaju nikakvu pogodnost domicilni stanovnici, više imaju uvozni lobiji, jeftinije oni plaćaju u kvotama, izvoze u Italiju nego ti ljudi za sebe, za ogrjev. Ili poduzetnici koji mogu koristiti to za ogrjev, za grijanje i za energiju. To jednostavno energija je najbitnija. Na tom području imamo energiju u obliku drveta, međutim ne koristi za razvoj i opstanak ljudi na tom području i to je jedan od demografskih problema. Šuma bi trebala bit baš šume u Hrvatskoj koje su na 37% površine, 2 i pol milijuna hektara, znači da bi one trebale biti osnovni razvojni element i u gospodarstvu, a i opstanku ljudi na tim područjima i u Slavoniji, i u Gorskom kotaru i na šumama koje ste spominjali. Eto, hvala.
Idemo na drugu repliku. Poštovana kolegica Mrak-Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Cijenjeni kolega Bulj, u nekoliko ste navrata spomenuli golf igralište. Golf igrališta su u ovoj Sabornici bili dane i dane, na golf igrališta je u javna rasprava bila zaista nekoliko puta. Ovaj zakon neće omogućiti izgradnju golf igrališta i ne morate se bojati, golf igrališta neće biti u Hrvatskoj. Do sad smo u Hrvatskoj imamo koliko ja znam 3 golf igrališta. Jedan u Zagrebu, jedan je u Istri i jedan je dolina Kardinala koji više nije golf igralište, već je potopljeno. Neke građevinske koje su bile ishođene propale su, golf igrališta u Hrvatskoj više nisu interesantna golferima, već su njima interesantna 2, 3 golf igrališta na hrpi i ne morate se bojati. Mi ovaj zakon, jedan, drugi, neće omogućiti izgradnju golf igrališta u Hrvatskoj i to treba omogućiti nešto drugo.
Odgovor izvolite.
Ja kolegica smatram, vi kao stručnjak za planiranje i prostor očito imate te informacije i smatrate to tako bitnim i ok. Međutim činjenice, nama su govorili da ne proglašavanjem isključivo gospodarskog pojasa da mi nemamo nikakvih šteta, međutim šteta imamo. Tako i ovdje se provuklo da stranci mogu po međunarodnim ugovorima kupiti naše šume, a oni imaju novac. Opet ponavljam, stanovnici domicilni na tome području iseljavaju i od ove naše sirovine u drugim državama rade se gotovi proizvodi, dodatna vrijednost, tako da ne znam. Provlači se ovdje mogućnost kupnje, koji su tu interesi iza, ne znam. Kao što su poljoprivrede, jer su ogromne štete u poljoprivredi uvozni lobiji, tako i oko golfa ili ostalih stvari, ne znam. Samo znam da ovaj zakon nije ono što bi trebao biti, a to je u svrhu razvoja RH, a poglavito na ovim područjima 37% gdje su šume. Hvala.
Treća replika poštovani kolega Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Bulj, javio sam se iz razloga što ste spomenuli golf, o tome je govorila gospođa Mrak-Taritaš. Dakle ne može se ovim zakonom, ni inače Zakonom o šumama, šume dati u vlasništvo investitorima za izgradnju golf igrališta. Taj je zakon donesen 2014. godine, omogućeno je da se sukladno prostornom planu gdje je predviđen kamp ili golf, šumsko zemljište, na šumskog zemljištu omogući pravo građenja za izgradnju golf igrališta, dakle ne treba govoriti ono kako nije, plašiti ljude sa prodavanjem Hrvatskih šuma. Govori se o davanju prava građenja za izgradnju golf igrališta ili kampova tamo gdje je prostornim planom predviđena izgradnja kampa, odnosno gdje je moguće izgraditi golf igralište. Ali tome nije točno, nema stjecanja prava vlasništva u tom djelu koje se odnosi na šumama pa bi bilo dobro da se u tome djelu ispravite. Eto, hvala.
Odgovor, izvolite.
Kolega Bačić, znam zašto sam ovo kazao, zato što se golf spominje u tekstu zakona, ali manje bitno. Pogledajte ovaj članak, stavak 2. članak 56. Strane osobe i to fizičke osobe koje nemaju državljanstvo RH ili druge države članice EU te pravne osobe koje imaju registrirano sjedište izvan područja RH ili drugih država članica EU ne mogu stjecati pravo vlasništva nad šumama i šumskog zemljištu u vlasništvu RH. Slažem se, dodatak, osim ako nije međunarodnim ugovorom drugačije određeno. Pa znamo svi da je određeno, da su se dizale ruke, da se dodvoravalo, samo da se uđe u EU, ovaj članak ili je suvišan ili obmanjujete javnost. Znači ovaj zarez je bitan i ovog zareza brišite i onda ću ja reći oke, radite u interesu Hrvatske, Hrvatskih šuma, hrvatskog naroda, domicilnih stanovnika, ovo je magla lipo pročitat, a u biti dozvoljeno strancima.
Idemo dalje. Poštovani kolega Lenart, izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče. Pa evo ova vlast bi trebala bit, tj. Vlada iz naroda, za narod. Međutim ovim zakonom pokazuje da to nije. Svi mi znamo da svi oni koji su uključeni u promet drvne mase su se jako dobro financijski potkovali svih ovih 27 godina. Branje plodova, pa mislim čemu se moramo javljati nekome ili oni koji idu tamo i ako smiju brat plodove. Tko će se subotom i nedjelje nekome javljat, kome? Mislim da je to suvišno i da to treba izbaciti van i nije potrebno se javljati. Potičemo korištenje zelene energije, potičemo korištenje biomase ograničavamo tu neku količinu za ogrjev, no međutim sve teže je dobiti drvo za ogrjev. Evo ja se cijeli život grijem na biomasu na drvo, no međutim svake godine mi je sve teže, sve skuplje i već polako jedan prostorni metar dođe oko 300 kuna, teško ga je naći a kamoli ga ići sam raditi jer jednostavno se ga više nema gdje, nema šume.
Hvala. Izvolite kolega Bulj.
Pa složio bih se, prvo stanovništvu je onemogućeno da bez da uplati novac da beru plodove, rekao sam šparoge jer ne znam šta, to je katastrofalno. A ja vjerujem, evo ja sam spominjao kolegu Bačića da on na Korčuli bere i ne znam je li platio. Ima li itko uplatnicu tko bere da je platio? Metnuli ste terete i namete su stavili u zakon prema domicilnom stanovništvu u istom trenutku kada uvozni lobiji pogoduje izvoz gotovih balvana koji, gdje se dodatna vrijednost stvara u drugim državama a to je primjer Gorski Kotar gdje ljudi iz Gorskog Kotara rade u pilanama u Italiji. A imamo pilane, imamo resurs, imamo ljude. Prema tome, a ovdje ljudima zabranili da beru, pazite ne jeftiniji da imaju ogrjev drveni nego zabranjeno im je da beru šparoge. Malo ulja metni u bačvi i tako, to je ok onda. OK, hvala.
Evo zadnja replika poštovani kolega Vešligaj i možda i on bere šparoge, da čujemo.
A rijetko. Evo, kolega pa evo ja ću samo kratko, s obzirom da su nam Hrvatske šume najveći poslodavac u državnom šumarstvu radi se zapravo o jednom jako centraliziranom sustavu. I umjesto da smo ovaj zakon iskoristili za jednu decentralizaciju, za … [[Govornik se ne razumije.]] upravljanja i za davanje pravoga financijskog benefita onim lokalnim jedinicama na čijem se području nalaze šume, mi smo predstavili danas u ovom drugom čitanju ovaj jedan mali korak naprijed a to je dizanje šumskog doprinosa na 10% kao da će to pomoći sada jedinicama lokalne samouprave. Možda u potpomognutim područjima RH da i nešto će značiti financijski no on se odnosi na cijelu Hrvatsku. I onda imate taj šumski doprinos koji vam iznosi neke 2, 3 tisuće kuna, trebate za njega raditi cijeli plan raspolaganja tim sredstvima koja ste dobili i možete se koristiti samo za održavanje komunalne infrastrukture. S druge strane ceste, koliko se uništavaju kada šume izvlače sortimente van to je, iznosi su ogromni.
Hvala. Odgovor, izvolite.
U Gorskom Kotaru, vjerojatno i kod vas na području gdje su Hrvatske šume lokalna samouprava je dužna graditi infrastrukturu prometnice. I štete koje su ogromne, ogromne štete od kamiona, prolaza na cestama, na infrastrukturi, na prometnicama lokalnim nerazvrstanim, lokalna samouprava koja je ionako u teškoj poziciji i nema uvjeta za zimsku, primjer Gorski Kotar, vjerojatno je i u vas možda nešto bolji, nemaju uvjete za tu, održavati zimsku službu a kamoli popravljati cestu jer to nije, to je jednostavno uništena cesta, nemaju novca za to. Prema tome i tu je nepravda prema lokalnoj samoupravi i domicilnom stanovništvu i sigurno tu zakon treba biti puno pravičniji. 50:50 bi trebala biti dobit da bi opstali ljudi tu i da bi se mogla razvijati ta lokalna samouprava. To vam je slično kao i u državnoj imovini, kada prodaju zemljište iz vaše jedinice lokalne samouprave i sav novac ide u državnu blagajnu. Zbog čega ne bi 50% ostalo vama a vi ste dužni graditi komunalnu infrastrukturu, to je katastrofa, to je centralizacija.
Hvala. Idemo na iduću pojedinačnu raspravu poštovani kolega Tomislav Lipošćak. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče Sabora, uvaženi državni tajniče, pomoćniče ministra. Pred nama je evo Konačni prijedlog Zakona o šumama i nakon rasprave u prvom čitanju želim se još samo kratko osvrnuti na nekoliko stvari koje smatram bitnima i koje bih želio u ovoj raspravi podcrtati. U prvom redu moram izraziti zadovoljstvo što su prepoznate sve dobrobiti i važnosti opće korisnih funkcija šuma te da je i ta toliko puta i na ovom mjestu osporavana naknada za opće korisne funkcije šuma ipak zadržana i to na onoj razini na kojoj je bila i prije donošenja ovoga novoga zakona. Iako sam vjerujte mi i sam sebi već ponekad dosadan, ponoviti ću još jednom u ovom Visokom domu na koji se način raspoređuju sredstva iz naknade za opće korisne funkcije šuma. A raspoređuju se sukladno odnosno razmjerno udjelu površini šuma i šumskih zemljišta u RH i to za obnovu i zaštitu šuma, za razminiranje, za vatrogasne zajednice, znači za opremanje i osposobljavanje te za znanstvene radove u šumarstvu. Također ovim zakonskim prijedlogom, zapravo ovim konačnim prijedlogom zakona i svi oni poduzetnici koji ostvaraju prihode koji su manji od 3 milijuna kuna oslobađaju se plaćanja ove naknade, naknade za opće korisne funkcije šuma i procjena je da će se čak 90% malih i srednjih poduzetnika izuzeti iz plaćanja ove naknade. Jednako tako procjena je Ministarstva koliko smo mogli čuti da će se zbog planiranog novog načina administriranja i same naplate spomenute naknade zadržati dosadašnji prihod kakav je bio ovih godina. Nadam se da će to uistinu biti tako i zbog svega ranije navedenog ali i uistinu i zbog vrlo velike važnosti opće korisnih funkcija šuma. Možda i najznačajnija novina ovog zakonskog prijedloga je zapravo podizanje visine šumskog doprinosa ali i oslobađanje malih šumoposjednika od plaćanja istoga. Šumski doprinos plaćaju sve pravne i fizičke osobe koje vrše prodaju drvnih asortimenata, doprinos se uplaćuje na posebne račune jedinica lokalnih samouprava koje bi ga zatim trebale koristiti isključivo za financiranje, izgradnje i održavanja komunalne infrastrukture. A dosadašnja praksa bila je da je taj šumski doprinos iznosio 3,5, odnosno 5% prodajne cijene u jedinicama lokalne samouprave, ovisno kakav su status imale, odnosno da li su imale status potpomognutih područja, odnosno brdsko-planinskih područja ili su to bile one ostale jedinice lokalne samouprave. Sada taj postotak raste sa 3,5 na 5%, odnosno sa 5 na 10% u potpomognutim područjima i brdsko-planinskim područjima. Iako smo čuli različita stajališta oko ovoga, volio bih naglasiti šta nam to konkretno znači u brojkama, odnosno možemo to reći jednostavnijim rječnikom da ovo zapravo predstavlja jednu financijsku injekciju proračunima jedinica lokalne samouprave koja će uglavnom doći sa pozicije poduzeća Hrvatske šume. Ukoliko usporedimo podatke o uplaćenom šumskom doprinosu od strane Hrvatskih šuma za 2017. godinu a u 2017. godini je uplaćeno više od 52 milijuna kuna na tu poziciju novim načinom obračuna dolazimo do povećanja od više od 42 milijuna kuna odnosno dolazimo do iznosa od gotovo 95 milijuna kuna. Za primjer ću uzeti svoju upravu šuma, Upravu šuma Ogulin koja je jedna od zapravo manjih uprava šuma u sustavu Hrvatskih šuma i po ovom novom zakonskome prijedlogu, uprava šuma u Ogulinu platiti će dodatnih 2 milijuna kuna na matične jedinice lokalne samouprave čime ćemo doći do cifre od gotovo 4 milijuna kuna. Ovo je promjena koja će itekako dobro doći jedinicama lokalne samouprave, neće im riješiti sve probleme, ali svakako će biti jedan od modusa da zatvori određene probleme koji se na terenu javljaju i nadam se da će ta sredstva znati u prvom redu namjenski potrošiti. Također donošenje ovog novog zakona za sobom nosi i potrebu donošenja niza novih uredbi i pravilnika što je definirano i u članku 96. ovim putem još jednom apeliram i na Vladu i na ministarstvo da što prije krenemo zapravo u njihovo donošenje, upravo zbog svih onih ljudi na terenu koji su direktno vezani uz ovaj zakon, uz provođenje zakona i zapravo samo postupanje sukladno zakonu. Naime iz osobnog iskustva mogu posvjedočiti da, osobito u sferi izrade i provođenja programa gospodarenja i osnova šumama da je ovo prijelazno razdoblje, razdoblje između stupanja na snagu samoga zakona i onih obično 12 mjeseci koji se daje rok za donošenje pravilnika i uredbi, vrlo često dosta jedno kaotično vrijeme, počevši od samih, ajmo to tako reći, informatičkih rješenja i programa za provedbu, zapravo za praćenje, kako osnova gospodarenja i slično. I na kraju želio bih još naglasiti da je organizirano šumarstvo u Hrvatskoj, odnosno u ovom obliku kakvoga danas poznajemo datira još iz 1765. godine kada je osnovana prva uprava šuma, bila je to uprava šuma Karlovačkoga generalata sa 3 svoje šumarije, to je bilo pred više od 250 godina. Također počeci Hrvatskog šumarskog društva sežu u 1841. godinu, samo dvije godine nakon osnivanja prvog šumarskog društva u Europi, odnosno u Njemačkoj. 1860. godine osnovano je Gospodarsko šumarsko učilište i ratarnica u Križevcima. 1877. izdan je prvi broj Šumarskog lista koji do današnjeg dana neprekidno izlazi, 1898. osnovana je Šumarska akademija pri Mudroslovnom fakultetu u Zagrebu, 1908. geodetski tečaj na Šumarskoj akademiji, koji je kasnije prerastao u Geodetski fakultet, 1919. Gospodarsko-šumarski fakultet itd.,itd. ovako bi mogli nabrajati još dugi niz godina i dosega šumarske struke još dosta dugo. A ovo sve navodim kako bi i u budućnosti potaknuo i zapravo ukazao na potrebu dodatnog ulaganja u znanstveni rad, naravno kad se za to steknu uvjeti, bilo da je to kroz sredstva koja se prikupljaju iz naknade iz opće korisne funkcije šuma, ali i kroz druge načine. Naravno kao i svaki put do sada, još jednom nas sve pozivam da i na kraju razmislimo o povratku nazivu šumarstva u sam naziv ministarstva. Hvala lijepo.
Idemo na replike. Poštovani kolega Vešligaj, izvolite, vi ste prvi.
Hvala. Kolega pohvalili ste jako podizanje šumskog doprinosa, nemam načelno ništa protiv jer sam se i sam zalagao, to još u prvome čitanju. Međutim smeta mi način na koji to radimo. Mi sad dižemo za potpomognuta područja i za brdsko-planinska. U redu, potpomognuta područja da li nismo trebali ići sa jednim sustavnijim pristupom i utvrditi, jer gledajte među potpomognutim područjima imamo i gradova i općina koji iskreno baš i nemaju problema sa šumama, odnosno gdje se ne nalaze šume. Što se tiče brdsko-planinskih područja mi još uopće nismo zakon usvojili. I ono podsjetit ću vas da je u nacrtu zakona, ne znam koliko ste gledali, da će se obuhvat brdsko-planinskih područja utvrditi odlukom Vlade RH što smatram jednom izuzetno lošom porukom, dakle problem je vrlo slojevitiji i trebali smo jedan, ja smatram, puno sustavniji pristup ovdje, a ne da uvijek koristimo to evo dat ćemo onima na potpomognutim područjima i brdsko-planinskim područjima. Jer ima lokalnih jedinica koji imaju velike probleme sa Hrvatskim šumama, međutim njima sad ne pomažemo gotovo ništa osim ovih 1,5% porasta … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala.
Odgovor izvolite.
Zahvaljujem i zapravo u jednom dobrom djelu mogu se složiti s vama, međutim mi sami vidimo da Zakon o šumama nije taj koji bi trebao definirati problematiku brdsko-planinskih područja i ove gradacije koje ste rekli. I slažem se s vama da se u tom djelu treba potruditi i naći načina da se to odradi na jedan drugačiji vjerojatno način koji će zadovoljiti, odnosno bolje zadovoljiti sve one koji u tom procesu sudjeluju.
Drugi je na redu poštovani kolega Đujić, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Poštovani kolega, moja replika će biti na tragu ove kolege Vešligaja. Dakle ja isto pozdravljam povećanje šumskog doprinosa praktički za 100%, međutim mislim da bi u budućnosti trebalo težit da se taj šumski doprinos još više poveća, pa možda i na 30, 40% jer onda ova potpomognuta područja, odnosno npr. Gorski kotar konkretno moj, kada govorim o tome, onda više ne bi bio potpomognut, niti bi mu trebala posebna pomoć jer bi mogao živjet od šume, kao što je stoljećima prije toga i živio. I mi kada se recimo, ja kao zastupnik kada hodam po Gorskom kotaru, kada razgovaram tamo s ljudima i kada smo razgovarali o brdsko-planinskom zakonu onda su svi rekli ne treba nama nikakva pomoć, ne trebaju nama nikakvi zakoni, dajte nam da živimo od šume kao što živimo stoljećima i ne treba nam nikakva pomoć od vas. S druge strane postavlja se dobro pitanje da li Hrvatske šume kao poduzeće koje gospodari šumama koje su naše bogatstvo treba uopće poslovati u plusu, nekako imati milijunske dobiti ili ta dobit treba biti na nuli, odnosno dal se ta dobit treba vratiti u sredinu od kuda je nastala. Hvala lijepa.
Odgovor izvolite.
Zahvaljujem kolega. Što se tiče, krenut ću od kraja, Hrvatskih šuma i dobiti, ja sam na tragu vašeg razmišljanja. Znači ono, ali konkretno to bi trebali vratiti natrag, ali ne na način čak i ovaj što spominjete da bi taj šumski doprinos trebao ići na 30%, po meni bi puno bilo konkretnija mjera kad bi povećali provedbu i samu kontrolu prometa na tim prometnicama koje su vrlo upitne jer ovdje se glavnina tereta svaljuje na Hrvatske šume, a tko god je radio u praksi zna da uništavanje tih prometnica i pretovar se uglavnom ne odvija sa kamionima Hrvatskih šuma, nego sa onim kamionima koji se nalaze u pretovaru i kojima su Hrvatskim šumama ruke vezane jer se sama procedura odvija na jedan sasvim drugi način i uglavnom mimo samog poduzeća.
Idemo na treću repliku. Poštovani kolega Hajduković.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolega vi ste iz struke pa me zanima evo vaše mišljenje, ovaj zakon što mijenja terminologiju koja je do sada bila uvažena u struci, dakle krčenje šumu, umjesto čista sječa, teretni list umjesto popratnica itd. Kada govorimo o tradiciji, ovo je jedan dio tradicije koji ne bi trebali mijenjati. No ono što me i dalje brine, o tome sam govorio u svojoj raspravi je da nema mogućnosti žalbe. Dakle, da se upućuju stranke na Upravni sud. Što ćemo time napraviti? Samo ćemo zagušiti sudove, a da li ćemo uvesti efikasniji protok u sustav, to čisto sumnjam. I na kraju, ovaj Zakon spominje strategiju šumarstva. To bih volio čuti od državnog tajnika možda u završnoj riječi, kada se sa tom strategijom namjerava izaći, dali ćemo imati u nekoj javnoj raspravi i kada ćemo je usvojiti jer bi ovaj Zakon zapravo trebao biti alat kojim provodimo tu strategiju, a ne da ga donosimo prije strategije. Malo smo pobrkali redoslijed.
Odgovor, izvolite.
Zahvaljujem kolega. Krenimo od krčenja šuma. Na tragu vašega pitanja, krčenje šuma zapravo i nije tako nov pojam i spominje se u nekoliko i prošlih zakona šuma, ali i samim dokumentima i samim nekakvim, ajmo to tako reći, postulatima struke. Razlika između krčenja šuma i čiste sječe uglavnom se, kada se govori o krečenju šumu smatra se krčenje šuma odnosno uklanjanje šume na određenom području gdje šuma više se ne predviđa odnosno predviđaju se određeni infrastrukturni zahvati, plinovodi, cjevovodi i sl., a čista sječa je uglavnom termin koji se koristi u regularnom gospodarenju kada se na kraju ophodnje zapravo sijeku stabla koja dosegnu svoju fiziološku zrelost i kada se zapravo zamjenjuju na prirodni ili umjetan način novom sastojinom. Što se tiče strategije šumarstva, slažem se s vama, ja sam i u raspravi u prvom čitanju Zakona o šumama naglasio nužnost donošenja same strategije šumarstva kao jednoga dugoročnoga dokumenta kojim bi zapravo šumarstvo izmaknuli iz dnevno političkih kretanja i zapravo politiziranja jedne struke koja je jasno definirana samim svojim postulatima.
Hvala vam. Idemo sada na pojedinačnu raspravu poštovanog kolege Davora Lončara. Izvolite.
Hvala predsjedniče. Poštovane kolegice i kolege, ja ću samo kratko o problemima prostorno-planske dokumentacije koja se nalazi na šumskom području. Što se tiče Zakona o šumama, treba ga svakako urediti da se uvaže svi potrebiti elementi kad je u pitanju rješavanje neriješenog zemljišta koje je slijedom godina u korištenju pravnih i fizičkih osoba. Naime, kad je u pitanju ... [[Govornik se ne razumije.]] više od 20 godina, trebalo bi priznati pojedincima kao posjedništvo ili vlasništvo. Ili bi općinski sudovi temeljem Zakona o lokalnoj upravi i samoupravi to trebali dati na korištenje fizičkim i pravnim osobama. Stoga predlažem da se u ovaj Prijedlog Zakona o šumama u članicima 51., st. 1 doda, ako je šumsko zemljište u vlasništvu RH, prostornim planom uređenja općine ili grada bilo u obuhvatu građevinskog područja ili izdvojeno građevinskog područja do 31.7.2007. prizna kao posjedništvo odnosno vlasništvo jedinica lokalne uprave, te će Ministarstvo državne imovine rješenjem to prenijeti na općine ili gradove. Nadalje, u čl. 94., st. 4. trebalo bi glasiti, šumsko zemljište koje je prema prostornom planu doneseno prije stupanja na snagu ovog Zakona, a bilo je obuhvaćeno planom kao građevinsko zemljišta do 31.12.2007., vratiti se na raspolaganje jedinicama općina i gradova. Zašto ovo predlažem? Zašto je ovo potrebno? Potrebno je isključivo kako bi se šumsko-gospodarske osnove reducirale i uskladile s prostornim planovima iz 2007. godine. Drugo, riješili bi se mnogi zahtjevi koji su u postupku za rješavanje ... [[Govornik se ne razumije.]] vlasništva. Treće, općine i gradovi dobili bi decentralizaciju radi upravljanja raspolaganjem građevinskim zemljištem koji bi putem natječaja dale na ponudu otkupa za rješavanje građevinskih parcela, bilo izgrađenih ili novih građevinskih parcela za stambeno zbrinjavanje ili gospodarskog rasta ili društvenog razvoja. Razlog mog razmišljanja je da trebamo pojednostaviti procedure i postupke te općine i gradove zadužiti da u skladu sa čl. 152.-157. Zakona o vlasništvu i drugim pravima rješavaju to na opće zadovoljstvo svih koji su u problemima rješavanja vlasništva gdje su šume korisnici. Primjera radi, država treba postupiti isto kao i kod poljoprivrednog zemljišta koje je prepustila općinama i gradovima na raspolaganje na rok od 50 godina, do površine od 100 hektara. Zašto onda to isto ne bi učinila za građevinske parcele gdje će se graditi obiteljske kuće i razna gospodarstva. Na kraju, treba ugraditi u ovaj Zakon obvezu kao zaštitni koridor za zaštitu stambenih jedinica koje graniče sa šumskim zemljištem sve radi zaštite od požara. Hvala.
Dobro. Idemo sada na završnu raspravu Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista. Poštovani kolega Dobrović, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući. Pozdravljam predstavnike Ministarstva, uvažene kolegice i kolege. Dakle, Zakon o šumama evo, ja bih na koncu htio prezentirati naše amandmane jer smatramo ovaj Zakon vrlo bitnim. Inače, šume su iznimno važan i vrijedan odnosno predragocjen resurs RH. Dakle, to je obnovljivi resurs. Bez obzira radi li se 5, 7, 10 ili možda više milijuna kubnih metara drvne mase godišnje. Dakle, to je veliki potencijal. Ja ću skrenuti samo pažnju da je vrlo važno i kako se to koristi. Dakle, RH je potpisnica pariškog sporazuma i dužna je smanjiti emisiju stakleničkih plinova. Dakle, gospodarenje ovom drvnom masom ima itekakve posljedice na bilance stakleničkih plinova. Drvena bio masa kao gorivo supstituira nekakvo fosilno gorivo i time smanjuje i mijenja emisije, popravlja bilancu, međutim drvo kao konstrukcijski materijal ima daleko veće učinke jer je to vezani ugljik, dakle to je trajni proizvod i trebali bi težiti i mijenjati strukturu potrošnje u tom smjeru. Mislim da sam o tome već svojedobno nešto govorio sa ovog mjesta. Evo, mi smo, želimo biti konstruktivni, dakle, MOST nezavisnih lista i podnijeli smo 11 amandmana. Ja ću na brzinu proći, uvažavajući vrijeme svih nas kroz njih. Dakle, prvim amandmanom mijenjamo tj. predlažemo promjenu čl. 1. Izbacujemo tj zamjenjujemo termin održivog gospodarenja sa održivosti i kada se pogleda rečenica to sada izgleda puno bolje jer ima tri puta gospodarenje. Drugim amandmanom u članku 3. definiramo tu održivost, dakle jer to je potrebno na koncu definirati iako mislim da se svi slažemo šta bi to bilo, dakle to je manje godišnje korištenje drvne tvari od one koja je prirasla na razini šumsko gospodarskog područja, osim ako u slučaju velikih kalamiteta to nije moguće izbjeći. Jer ja se nadam da kada govorimo o održivosti da se držimo punog značenja tog termina, dakle to nije poštapalica bez značenja. Treći amandman s njime dajemo prijedlog puno bolje formulacije temeljnog cilja gospodarenja šumama, pa ću ga ovdje izreći kako glasi u amandmanu tri, dakle mijenja se stavak 1 i sada glasi šumoposjednici gospodare šumama, težeći postizanjem u najveće biološke koristi za ekosustav i najveće gospodarske koristi za društvo u cjelini uz uvažavanje svih šumarskih i biološko ekoloških zakonitosti gospodarenja, pri tome održavajući i unapređujući bioraznolikost i krajobraznu raznolikost, te skrbi o zaštiti šumskog i eko sustava i pri tome su obvezni itd. kako slijedi iza stavka. Amandmanom četiri izbacujemo riječ obavljati u članku 10. stavku 1. pogledajte kako to izgleda, dakle sada je to puno jasnije. Amandman pet djeluje na članak 11. dakle on se tiče ustvari o tome da se uravnoteži korištenje raspoložive drvne biomase i da se dopusti lokalnom stanovništvu da osigura svoje potrebe, dakle da ne bude krizna situacija kao što se sada negdje može vidjeti da se nastaje silni porast cijene ogrjeva i crno tržište. Naravno mislim da je to posljedica jedne neravnoteže i da upravo drvenaste kulture kratke ophodnje mogu ovdje pomoći je u svakom slučaju gospodarske djelatnosti podizanje proizvodnje drvenaste biomase dakle peleta jesu dobre, međutim ne smiju biti na štetu lokalnog stanovništva i to mislimo riješiti amandmanom pet. Amandman šest na članku 16. jezično dakle mijenja se naziv članka gospodarenje i korištenje šumama i šumskim zemljištima u gospodarenje šumama i šumskim zemljištima i njihovo korištenje dakle jer to je puno bolje. Amandman sedam [[Upadica predsjednik: Hvala, isteklo je vrijeme.]] Isteklo je vrijeme? Dobro, hvala lijepo.
Hvala vama. Idemo sada na zadnje obraćanje, to je ponovo poštovani državni tajnik Željko Kraljiček u ime predlagatelja. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Evo dozvolite mi da na kraju rasprave se zahvalim svima vama koji su učestvovali u raspravi, koji ste dali konstruktivne i prijedlog i primjedbe na ovaj zakon i vjerujemo da ćemo upravo na principima održivog gospodarenja u šumarstvu napraviti najvažniji cilj, a to je da sačuvamo naše šume za budućnost, da osiguramo gospodarski razvoj i da pomognemo i ruralnom prostoru da od dobrobiti samih šuma i cijeloga sektora mogu zapošljavati svoje sugrađane, a da u isto vrijeme kao država vodimo računa i skrb o svojim bogatstvima. Hvala vam lijepo.
Imamo jednu repliku, kolega Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Uvaženi državni tajniče. Očekivao sam odgovor na moje pitanje, a to je kada možemo vidjeti strategiju razvoja šumarstva ili strategiju šumarstva u Saboru? Da li se na njoj radi u ministarstvu ili ne? Prije otprilike godinu i nešto dana sam ministar je Odboru za poljoprivredu govorio o Strategiji razvoja poljoprivrede da se na njoj radi, do dana današnjeg ne da je nismo raspravili, nismo je donijeli ona nije ni u naznakama, baš zbog toga što ovaj zakon i predviđa strategiju i što vjerujem da se svi možemo složiti da je strateško promišljanje itekako bitno. Želio bih samo znati u kojoj se fazi nalazi i da li se radi na izradi strategije?
Odgovor, izvolite.
Evo vrlo kratak odgovor. Evo vjerujem da ćemo i uz vašu podršku dobiti novi Zakon o šumama, time smo rekli pretpostavke da kao ministarstvo i donesemo samu strategiju. Ali što se tiče pripreme za izradu same strategije, mi smo već donijeli Strategiju za razvoj drvne industrije i ostale prateće zakone, tako da ćemo vrlo brzo izaći sa smjernicama i ciljevima buduće strategije. Hvala vam lijepo.
Hvala. Zaključujem raspravu, glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Sljedeća točka je - Izjašnjavanje o amandmanima na konačni prijedlog Zakona o šumama, drugo čitanje, P.Z. broj 308 Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Prelazimo na izjašnjavanje o amandmanima. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za poljoprivredu, Klub zastupnika HSS-a, zastupnik Miro Bulj, Klub zastupnika Mosta nezavisnih lista, Klub zastupnika GLAS-a i HSU-a, Klub zastupnika SDP-a. Pregled amandmana vam je dostavljen elektronskim putem. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o podnesenim amandmanima, Željko Kraljičak, državni tajnik u Ministarstvu poljoprivrede. Amandman broj 1 Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća. U članku 3. je jasno definirano načelo održivog gospodarenja stoga nije moguće u članku 1. svesti sve neodrživosti jer to bi bilo jezično i nomotehnički pogrešno.
Predstavnik predlagatelja.
Pa državni tajniče, upravo jezični, nomotehnički ako promatramo sam članak onda stoji gospodarenje na načelima održivog gospodarenja. Ja koliko sam upoznat sa ovim gospodarenjem na načelima održivosti, znači nešto ne valja ono, ako već pozivate se na jezične i neke nomotehničke onda bi ja rekao da i ovaj prijedlog kojega imate je neispravan. Možda ovaj naš nije tako dobar, možda ima neko bolje rješenje, ali sigurno je da ovaj ne valja. Tražimo glasanje o nomotehnici, hvala lijepo.
Drugi amandman Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća. Definiciju načela održivog gospodarenja koja je preuzeta iz dokumenata Europske komisije od 20.9.2013. g., u ovome trenutku smatramo optimalnom i potpuno odgovarajućem s time da je isti sadržaj dodatno uređen i pravilnikom o uređenju šumama.
Predstavnik predlagatelja.
Optimalno je uvijek je širok pojam, nekome optimalno kada može te godine nadoknaditi financijski neki rezultat pa će malo više napraviti drvne mase. Po nama je uvijek optimalno ako već brinemo se, štitimo, pogotovo tako vrijedan resurs kao što su šume u RH, da se trudimo, da povećamo njegov opseg na najveću moguću mjeru. Dokle god gospodarenje je unutar znači nešto ispod same granice prirasta onda sigurno da smo na dobrom putu. Na ovaj način možemo optimalno srezati puno više nego što bi to priroda željela a isto tako puno više nego što bi naša djeca u budućnosti htjela. Tražimo glasanje o ovome amandmanu.
Klub zastupnika SDP-a, amandman broj 3.
Amandman se ne prihvaća. Upravo sa stručne strane gledano, pojam „krčenje šuma i čiste siječe“ nikako nisu sinonimi niti se čista sječa planira šumogospodarskim planovima ili se može smatrati krčenjem šumama jer rezultat čiste siječe je mlada sastavina dok je krčenje šuma se radi samo kada se na određenom prostoru radi promjene namjene vrši sječa i to na tom području više nećemo imati šumu.
Predstavnik Kluba zastupnika SDP-a nije prisutan. Amandman broj 4 Klub zastupnika GLAS-a i HSU-a.
Amandman se ne prihvaća. Pojmovno prijedlog odredbe ne obuhvaća sve nužne potrebe stručne izraze a uvođenjem novih pojmova sadržane odredbe postoje nejasne i dvosmislene s tim da se u članku 22. navode šuma prema namjeni, šumska zemljišta kao što su i šume posebne namjene te su istom odredbom navedene i definicije sukladno dogovoru sa tijelima državne uprave koje imaju iskustva i stručne osobe za nomotehničko uređenje ovoga članka.
Predstavnik predlagatelja.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Sabora. Poštovani državni tajniče, ovo što ste dali obrazloženje ne možemo apsolutno prihvatiti. Dakle ovim zakonom se uvodi pojam „urbane šume“ koje ne pozna zakonodavstvo sa oblasti prostornog uređenja i graditeljstva. Na ovaj način se željelo uskladiti jedno zakonodavstvo s drugim zakonodavstvom, to ste odlučili ne prihvatiti i u primjeni će biti problema ali na taj problem ćete onda odgovarati pa će vjerovatno doći u jednom trenutku doći izmjena zakona kojom ćete to morati definirati, sad ste odlučili to ne prihvatiti. Da je možda bilo s druge ove sabornice, prihvatili bi i tražim glasanje o ovom amandmanu.
Peti amandman, Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća. Postojeće smjernice za gospodarenje u prvom djelu stavke 1. su dovoljno sveobuhvatne i jasno određene da su podstavci od 1. do 10. mogu lako podvesti pod njih, dok se predloženi amandmanom unose sintagme i pojmovi koji su dvosmisleni i nejasni te bi zahtjevi dugotrajno preispitivanje šumarske znanosti i sasvim novi zakonodavni okvir. Obzirom na nejasnoće i sumnje u smislu što je to najveća biološka korist ili najveća gospodarska korist što je u suprotnosti koncepta predlagatelja i svrhe odredbe samoga zakona.
Predstavnik predlagatelja.
Evo iskreno ono kad čujem ovako objašnjenje onda treba mi neko vrijeme malo da to procesuiram da bi uspio razumjeti što ste htjeli jer u biti upravo na ovim amandmanima radila i jeste šumarska struka i njima je bilo to savršeno razumljivo i zapravo su i oni sami tražili da se kroz ovo pokuša doprinijeti da ne bi neke pionirske vrste drveća koje se sve češće pojavljuju, postali naš doprinos biološkoj i krajobraznoj raznolikosti, to sigurno nije cilj koji želimo postići. Cilj je da autohtone vrste one vrste po kojima se i prepoznajemo kao RH, da one budu nositelji bioraznolikosti i održivosti šumarske ali ako vi smatrate da ovaj amandman zapravo odstupa od svekolike šumarske prakse, ja ću tražiti izjašnjavanje, hvala lijepo.
Šesti amandman, Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća. Smatramo da izričaj same odredbe je ispravan, smislen i točan jer se riječ „obavljati“ odnosi na obnovu degradiranih sastojina.
Predstavnik predlagatelja.
Državni tajniče, ja bi volio ovdje možda da je ministrica Divjak pa bi mogli raspravljati upravo o nomotehnici, jezičnim izričajima. Sigurno bi nam ona bila najviše od pomoći u ovoj diskusiji koju danas vodimo, ali evo da ne bismo pošto nismo nijedan ni drugi od te struke, da ne bismo nijedan zauzimali stavove, ja smatram da ću to o tome trebati donijeti kada bude glasanje naše zastupnice i ona ćemo vidjeti koliko ukoliko svekolika javnost zapravo o samom jezičnom izričaju ima stajalište a pogotovo šumarska struka. Tražimo glasanje.
Amandman br. 7. Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća. Već i načelom održivog gospodarenja određen smjer šumarstva pri tome uvažavajući socijalno ekonomsku važnost šuma i njihovo pridonošenje ruralnom razvoju kao i odredbom koja određuje da fizičke osobe, znači lokalno stanovništvo mogu izrađivati ogrjevno drvo iz posjećenih stabala uz obaveznu uspostavu šumskog reda isključivo za vlastite potrebe odnosno da smo do sada imali u prijedlogu 20 kubika, sada smo to povećali za 50% na 30 kubičnih metara po obiteljskom gospodarstvu.
Amandman br. 8. Ispričavam se, predstavnik predlagatelja.
Ako smijem, evo, ja bih, ako smijem rekao nešto o tome. Da nema ovih ugovora vezano za opskrbu … [[Govornik se ne razumije.]] brojnih energetskih postrojenja koja su preuzela dobar dio upravo toga materijala koji bi trebao biti ogrjevni za stanovništvo vjerojatno ne bi mi niti davali ovaj amandman. I imate sreću jer ja sam ipak puno blaži i ljepši u svome izričaju nego kolega Bulj koji nije mogao ostati, on bi sigurno vrlo vam to slikovitije pojasnio zašto naše stanovništvo koje živi na područjima gdje očekuje da dobije drvnu masu sada pati. Pati jer ne može doći, pati radi toga što cijene rastu, pati radi toga što ovisi o samo isključivo dobroj volji a ne da mi kao Sabor, kao najviše tijelo, zakonskim rješenjem osiguramo da upravo potrebe hrvatskog stanovništva imaju prioritet. Jer sada u ljeto lako je razgovarati o tome, međutim kako dolazi sezona grijanja tako upravo i te potrebe dobiju sve veći značaj. I ja se bojim evo nakon usvajanja zakona da ćemo opet kao prošle godine i još ovih godina što je bilo, ponovno imati situacije gdje će se prozivati i Vladu i vaše ministarstvo zašto nema osiguranoga ogrjeva koje svi smatraju da treba dobiti. Možda ne bi ni tražili kada biste osigurali da drugi energenti su povoljni, da stanovništvo može osigurati alternativni izvor pa onda možda to ne bi imalo niti vrijednost. Kada bi ova energija, električna energija koja nastane iz ove sječke bila nešto što može biti supstitucija, onda sigurno bi pozdravili i taj model održivosti obnovljivih izvora energije i sigurno bi stanovništvo podržavalo cijeli program. Ovako mogu samo zaključiti u nizu amandmana koje ste odbili snosite sigurno i osobnu odgovornost a isto tako i ministar Tolušić odgovara za to. Tražimo glasanje.
Hvala. Amandman br. 8 zastupnik Miro Bulj.
Amandman se ne prihvaća uz isto obrazloženje da je načelom održivog gospodarenja određen smjer šumarstva pri tome uvažavajući socijalno ekonomsku važnost šuma i njihovo pridonošenje ruralnom razvoju.
Zastupnik nije prisutan. Amandman br. 9 Klub zastupnika SDP-a.
Amandman se ne prihvaća. Zakonom se predlaže registar šumogospodarskih područja kao jedinstvena e-baza podataka u kojoj će biti sadržani svi upisnici podataka a za koje su nadležno ministarstvo dok će Hrvatske šume, savjetodavna služba kao i druge ovlaštene osobe imati obvezu kao i pravo korištenja registra uz elektronski pristup samome registru.
Nije prisutan predstavnik predlagatelja. Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista. Amandman br. 10.
Amandman se ne prihvaća. Smatramo da je izričaj naziva članka smislen i … [[Govornik se ne razumije.]] sadržaju odredbe te se ovakvim nazivom članka prati izričaj tijeka cijelog teksta zakona.
Predstavnik predlagatelja.
Evo opet mi na istoj temi. Po vama je korištenje šumama je sigurno jezično ispravno. Ja bih rekao korištenje autom, korištenje motornom pilom, korištenje govornicom koju imate, ja ne znam da sam igdje ikad čuo da je korištenje šumama. Što bih ja koristio sa šumama? Koristio bih, možda u svojoj raspravi se bavio sa šumama pa bi kroz taj dio možda bilo korištenje šumama. I stvarno, znači ako naslov ste stavili gospodarenje i korištenje šumama i šumskim zemljištima, je li nije logično da je gospodarenje šumama i šumskim zemljištima i njihovo korištenje? Na ovaj način ja imam stvarno problem upravo u izričaju o zakonu koji će postati standard vezano za gospodarenje šumama. Razmislite još jedanput da li je stvarno to najbolji prijedlog kojega imate. Tražim glasanje o ovome prijedlogu.
Amandman br. 11. Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća za provedbu programa zaštite, njege i obnove odgovorna je javna ustanova osnovana sukladno posebnim propisima o zaštiti prirode pri čemu ističemo da javna ustanova nije ovim zakonom ovlaštena za gospodarenje već samo za provođenje istoga. Naime ako program provodi javna ustanova, onda ona kao pravna osoba mora posjedovati odgovarajuću licenciju komore. A kroz uvjete za odobravanje licencije koje određuje komora osigurava se stručno izvođenje i izvršavanje šumarskih radova što je u okviru propisa koji određuju nadležnost i rad komore kao posebnog stručnog područja a ne ovoga zakona.
Predstavnik predlagatelja.
Pa intencija našeg amandmana upravo jeste bilo da ustanova ukoliko ima osobu, zaposlenu osobu koja posjeduje odgovarajuću licenciju da kao takva može obavljati puni opseg i štiti takav park u najboljem mogućem opsegu. Morate i sami priznati da ugovaranje vanjske usluge uvijek ima i svoja ograničenja. Da li će ugovorni partner obaviti sve te radnje koje su potrebne, da li će imati on dostatno vrijeme, da li će imati i mogućnosti da se bavi na način kako bi ustanova koja odgovara za to, koja želi da sama šuma koja pod tim parkom ili rezervatom ostane funkcionalna, ostane životna, ja bih evo reko, u ime svoje osobno i u ime kluba, da smo time ograničili mogućnosti kojima bi spriječili štete koje se pojavljuju, štete kao što imamo u Park šumi Marijan i na taj način bismo puno ubrzali procese gdje bi kroz stručnu osobu prepoznavali događanja, gdje bismo intervenirali na vrijeme, gdje bismo provodili radnje koje su potrebne da se spriječi najveći opseg štete s kojima se sada susrećemo kad dolazi do odumiranja šuma gdje onda dolazi do odumiranja i upravo ustanova, javnog parka koji s njome upravlja. Tražimo glasanje.
Amandman broj 12, Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća. Ova odredba ne definira načelo gospodarenja već ovlasti za gospodarenje, iznimke i opseg toga gospodarenja s tim da stavak 11. na kraju određuje svim osoba ovlaštenim za gospodarenje i korištenje u prethodnim stavcima da se gospodarenje šumama i šumskim zemljištem iz ovoga članka obavlja na načelu održivog gospodarenja šumama na način i uz uvjete propisane ovim zakonom i posebnim propisima.
Predstavnik predlagatelja.
Pa imamo razliku u prioritetima koje smatramo u gospodarenju da trebaju postojati u samim načelima, po nama upravo taj stavak je ključno njegovo stavljanje na prvo mjesto određuje tijek, određuje i cijeli niz prioriteta koji trebaju vladati u gospodarenju. Ovo je prijedlog iz jedne dobre namjere, naravno na predlagatelju je da to prihvati ili odbije, na većini isto tako nadam se da će na glasanju koje tražimo kod ovog zakona da će se doći do ipak prepoznavanja ove inicijative. Hvala lijepo.
Amandman broj 13, Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća. Smatramo da izričaj naziva odredbe smislen i sukladan sadržaju odredbe obzirom da se ista određuje gospodarenjem šumama i šumskim zemljištima u vlasništvu RH.
Predstavnik predlagatelja.
Državni tajniče, upravo u tom članku uopće se ne spominje niti šuma niti šumsko zemljište niti vlasništvo RH nego se spominje javni šumoposjednik. Definira se što je on, što radi, na koji način djeluje unutar toga. Prema tome, naslov ne odgovara sadržaju i radi toga smatramo da sadržajno ako je određeno da se govori o javnom šumoposjedniku da i naslov treba odgovarati upravo toj namjeri koju zapravo, vi ste predlagatelj, vi pojašnjavate, ovo je samo primjedba da ne bi se govorilo kasnije da mi imamo razrađenu temu gospodarenja šumama i šumskim zemljištem u vlasništvu RH nego mi imamo samo odredbe o javnom šumoposjedniku. Tražimo glasanje po ovoj točki.
Amandman broj 14, Klub zastupnika MSOT-a nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća. Sadržaj amandmana se i do sada rješavao pravilnikom o uređenju šuma a zbog različitosti pojedinih situacija koje je nemoguće predvidjeti.
Predstavnik predlagatelja.
Imali smo prigodu pratiti propadanje jasena ne samo u Hrvatskoj nego u cijeloj Europi koje je uzelo velikog maha. Cijeli šumski kompleksi, stotine tisuće hektara su nestali jasenika u kratkom vremenu. Iz čega će se nadoknaditi? Da li ste sigurni da ima dovoljno šumskog reprodukcijskog materijala i kod kojih vrsta ćemo nadoknaditi to? Prema tome, opravdano je da i šumari traže rješenje da ono što ne mogu u tako kratkom vremenu regenerirati, obnoviti, da im se u takvim izmijenjenim situacijama omogući da imaju prostor da obnove šumu a ne da bi se nakon određenog vremena ukoliko ne dođe do obnove, ta šuma postala zemljište koje nema svoju šumsku namjeru pada onda postane možda isključivo poljoprivredna parcela ili da dobije neku drugu namjeru koja sigurno nije ono što bi šumska struka željela. Tražimo glasanje o ovom amandmanu.
Amandman broj 15, Odbor za poljoprivredu.
Amandman se prihvaća jer se radi o nomotehničkim dorada u zahvatu samog članka 22.
On time postaje sastavni dio zakona. Amandman broj 16, Klub zastupnika SDP-a.
Amandman se ne prihvaća. Obveza donošenja operativnih godišnjih planova do 31. prosinca tekuće godine za narednu godinu, propisano je za javnog šumoposjednika, ustanovu, pravnu osobu i velikog šumoposjednika. Način donošenja pojedinog akta ne može biti predmet Zakona o šumama jer se radi o unutarnjem ustrojstvu i načinu poslovanja trgovačkog društva, znanstvene institucije, pravne osobe čiji osnivač i vlasnik je jedinica lokalne samouprave ili dr. pravne osobe u svojstvu velikog šumoposjednika.
Predstavnik predlagatelja.
… [[Govornik nije uključen.]]
Amandman broj 17, Klub zastupnika HSS-a.
Amandman se ne prihvaća obzirom da sadržaj odredbe stavka 3. smatramo da se svi uvjeti pa i zapošljavanje stručnih osoba rješavaju kroz davanje odgovarajućih licencija što je u nadležnosti komore.
Predstavnik predlagatelja.
Tražimo glasanje. Glasovanje tražimo.
18. amandman, Klub zastupnika SDP-a.
Amandman se ne prihvaća. Koristeći pojam „teretni list“ na ovaj način ispunjavaju se uvjeti za prijevoz roba a prema propisima koji uređuju cestovni prijevoz. Sadržaj teretnog lista propisat će se pravilnikom.
Predstavnik predlagatelja.
Tražim glasovanje o amandmanu.
Amandman broj 19, Klub zastupnika HSS-a.
Amandman se ne prihvaća. Odredbom članak 37. stavak 5. određuje se da poslove, obilježba i izdavanje teretnih listova obavljaju fizičke ili pravne osobe koje posjeduju odgovarajuću licenciju komore.
Predstavnik predlagatelja. Tražite glasovanje. Amandman broj 20, Klub zastupnika SDP-a.
Amandman se ne prihvaća, upravo sa stručne strane gledano, pojam krčenje šume i čiste siječe nikako nisu sinonimi, niti se čista sječa planira šumogospodarskim planovima može smatrati krčenjem šuma jer su rezultati čiste sječe mladi sastojine dok se krčenje šuma radi samo na određenom prostoru radi promjene namjene gdje se vrši sječa i na tom prostoru više nemamo šumu.
Predstavnik predlagatelja.
Tražim glasovanje o ovom amandmanu.
21. amandman Klub zastupnika GLAS-a i HSU-a.
Amandman se ne prihvaća. Odredbom članka 46. preventivno se štite moguće promjene, namjene šuma i šumskih zemljišta u građevinsko zemljište.
Predstavnik predlagatelja.
Hvala lijepo. Ja ću tražiti glasanje o ovom amandmanu sa vrlo jasnim obrazloženjem. Baš naprotiv, Zakonom o šumama po prvi put poručujemo našim sugrađanima palite naše šume, ako spalite šumu to će postati građevinsko područje i apsolutno je neprihvatljivo da takva odredba bude u zakonu. Hvala lijepa.
22. amandman Klub zastupnika HSS-a.
Amandman se ne prihvaća. Odredbom članka 50. stavak 3. izražava se socijalno ekonomski smjer ovog zakona pri čemu smo kod izrade stavka 3. u prvom redu koristili podatke s terena i stvarnog života s kojima se šumari susreću u ruralnom području.
Predstavnik predlagatelja.
Nismo ni očekivali da ćete prihvatit amandman. Tražimo glasovanje.
Amandman broj 23 Klub zastupnika SDP-a.
Amandman se ne prihvaća. Odredba o zamjeni određuje da se ista provodi u svrhu okupnjavanja što će se dodatno razraditi uredbom Vlade RH.
Predstavnik predlagatelja.
Tražim glasovanje o ovom amandmanu.
Amandman broj 24 Klub zastupnika Mosta nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća. Odredba članka 146. Ustava RH jasno propisuje da međunarodni ugovori koji su sklopljeni i potvrđeni u skladu sa Ustavom i tako objavljeni, a koji su na snazi čine dio unutarnjeg pravnog poretka RH.
Predstavnik predlagatelja.
Mislim ovu temu već provlačimo kroz niz vaših zakona. Ja bih volio da netko tko dolazi kao potencijalni kupac, preuzimatelj zapravo prirodnih dobara u RH da stvarno suprotstavi se Hrvatskom Ustavu, da traži svoja prava po tom Ustavu pa da neki način imamo sigurnost. Ja se bojim da kad prenesemo u zakonodavstvo takvu mogućnost, vi ste zapravo zatvorili takva jedna mala vrata, otvorili velika vrata i s time izložili RH da strani stranci preuzimaju sva naša prirodna bogatstva, krećući od poljoprivrednog zemljišta, sada u šumsko zemljište, a na kraju ne trebamo ovdje sjediti, jednog dana će vjerojatno stranci sjediti i u ovome Hrvatskom saboru, zauzeti pozicije, nećete vi biti tu, nego će na vaše mjesto isto doći netko tko će zastupati interese stranih državljana u poljoprivrednoj politici RH. Mi ćemo biti ili najamni radnici u njihovim zemljama ili ćemo biti najamni radnici u RH. Ali kroz ovakvo postupanje mi svi skupa priznajemo da smo izgubili bitku za suverenitet kojim smo se borili, borili da bude Hrvatsko, da se u Hrvatskoj zastupa i hrvatski interesi, a na kraju kroz ovakva zakonska rješenja, ne samo kroz ovo, nego odbijanje svih amandmana još nisam čuo od ovas da nije bilo tog nesretnoga odbora na kome ste zapravo kroz vašu grešku, pa smo išli ispravit, mi bismo ovdje mogli reći ono nema potrebe da sjedimo, nema potrebe da se maltretiramo, nema potrebe da zadržavamo ministre koji čeka svoj red, nego otiđimo, gledajmo utakmicu, vjerojatno će nogomet biti jedini spas u RH. Ovi zakoni ne mogu nam pomoći, niti stav koji ima, niti vi, niti vaš ministar, niti vaša Vlada. Tražimo glasanje.
Amandman broj 25 Klub zastupnika HSS-a.
Amandman se ne prihvaća. Isto obrazloženje, odredbom članka 146. Ustava RH jasno se propisuje da međunarodni ugovori koji su sklopljeni i potvrđeni u skladu sa Ustavom i tako objavljeni, a koji su na snazi, čine dio unutarnjeg pravnog poretka RH.
Predstavnik predlagatelja.
Ja ću stvarno biti iznenađen kad jedan HSS-ov amandman bude prihvaćen. Tražimo glasovanje.
Amandman broj 26.
Amandman se ne prihvaća. Odredbe članka 146 Ustava RH jasno propisuju da međunarodni ugovori koji su sklopljeni i potvrđeni u skladu sa Ustavom, tako i objavljeni, a na snazi su, čine dio unutarnjeg pravnog poretka RH.
Zastupnik Miro Bulj nije tu. 27. amandman Klub zastupnika SDP-a.
Amandman se ne prihvaća. Odredbe o zakupu uređuju jedan od oblika raspolaganja šumskog, a ne poljoprivrednog zemljišta, stoga je obveza i svrsishodno propisati okvir zakupa u zakon, a sve ostalo kroz uredbu kao podzakonskog akta.
Predstavnik predlagatelja. Tražite glasovanje? Klub zastupnika SDP-a? 28. amandman također Klub zastupnika SDP-a.
Amandman se ne prihvaća. Odredbom stavka 3. naplaćivanje naknade za opće korisne funkcije šuma usmjerene su prema financijskog agenciji FINA čija je to i sama djelatnost. Raspodjela sredstava i kontrola utroška sredstava i dalje ostaju u nadležnosti Ministarstva poljoprivrede.
Tražim glasovanje o ovom amandmanu.
Amandman broj 29 Odbor za zakonodavstvo.
Amandman se prihvaća jer se radi o nomotehničkim ispravkama.
Time postaje sastavni dio zakona. 30. amandman odbor za poljoprivredu.
Amandman se prihvaća u izmijenjenom obliku tako da glasi: U članku 68. stavak 1. točki 2 riječi podstavak 3 zamjenjuje se riječi podstavak 4.
Time postaje sastavni dio zakona. Amandman broj 31 Klub zastupnika SDP-a.
Amandman se ne prihvaća. Odredbom članka 74. se propisuju uvjeti za obavljanje poslova inspektora prema stanju na tržištu rada stoga su godine iskustva za obavljanje poslova određene tako da se uspješno ostvari zapošljavanje potrebnih inspektora.
Predstavnik predlatatelja.
Hvala potpredsjedniče. Tražim glasovanje o ovom amandmanu. Ne vjerujem da će proći kao što ne prolaze uopće amandmani i smatram da je potpuno neprimjereno da u ovom terminu sad raspravljamo o amandmanu.
Amandman br. 32. Odbor za zakonodavstvo.
Amandman se prihvaća ili se radi o nomotehničkim ispravkama.
On time postaje sastavni dio zakona. S ovim je završeno o amandmanima. Glasovati ćemo kada se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o šumama, drugo čitanje, P.Z. br. 308, predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Nakon što je rasprava zaključena Vlada je podnijela amandmane. Temeljem članka 199. Poslovnika o ovakvim podnesenim amandmanima, mora se složiti većina nazočnih zastupnika. Dajem na glasovanje prijedlog da Vlada može podnijeti amandmane nakon zaključene rasprave, molim glasujmo. Utvrđujem da je većina glasova, 77 za, 1 suzdržan i 27 protiv tako da prihvaćamo prijedlog da Vlada može podnijeti amandmane nakon zaključenja rasprave pa bih molio sada državnog tajnika u Ministarstvu poljoprivrede, Željka Kraljička da obrazloži podnesene amandmane, ima ih ukupno 13 pa vas molim da objedinjeno objasnite sve amandmane a onda ćemo nakon toga otvoriti raspravu.
Hvala gospodine predsjedniče. Uvažene gospođe zastupnice i gospodo zastupnici. Amandman broj jedan obrazloženje predloženog izmjene odredbe, se dodatno jezično i sadržajno usklađuje ova odredba. Amandman 2 predložena izmjena i odredba se dodatno uređuju, usklađuje s drugim propisima, koji uređuju nadležnost komore, koja je odgovorna i nadležna za uređenje područja, odobravanja licencija kao stručnog područja. Amandman tih predloženo izmjenama odredba, se dodatno, jezično i sadržajno usklađuje sa pojmovima iz prostornog uređenja. Amandman 4 predloženom izmjenom zakona se usklađuje se drugim propisima, koji uređuju nadležnost komore koje je odgovorna i nadležna za uređivanja područno odobravanje licence kao stručnog područja. Amandman 5 izmjene naslova, odnosno, brisanje zadnjeg dijela naslova, koji glasi u vlasništvo RH, usklađen je sa naslovom sadržaja poglavlja 1 jer ima odredbi koji se odnose na šume, šumska zemljišta u privatnom vlasništvu. Amandman od 6-13 imaju isto obrazloženje, a to je da se predloženom izmjenom usklađuje sa prekršajnim odredbama koje se odnose na doznaku stabala u šumama i na šumskom zemljištu, iz brisanih odredbi stavka 3 i 4 u čl. 36. I amandman 13 predloženom izmjenom usklađuje se prijedložne odredbe, zbog brisanja odredbi iz čl. 3 i 6 stavak 3 i 4.
Zahvaljujem vam. Sada ćemo otvoriti raspravu u kojem mogu sudjelovati samo predstavnici klubova, javlja se kolega Panenić u ime Mosta, javlja se kolega Vlaović u ime HSS-a i kolegica Mrak Taritaš u ime GLAS-a. Idemo redom, prvi je kolega Panenić. Državni tajniče, izvolite vi sjesti, a vi kolega Panenić za ovu govornicu.
Hvala lijepo. Poštovani predsjedniče Sabora, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Koliko vas ovdje koji su u dvorani, bilo je na raspravi o amandmanima o šumama, jako malo. Ovo danas, što je vlada napravila, to je pljuska svima nama, koji smo taj dan raspravljali. Ja ću zamoliti predsjednika Sabora da više se ne dopusti da ne dopusti, da se raspravlja na taj način o amandmanima, a objasniti ću vam radi čega. Ako se sjećate prvoga amandmana o kojem smo govorili, da se u čl. 1. riječ održivog gospodarenja, zamjeni sa riječju održivosti, radilo se o čisto jednoj jezičnoj ispravci o kojem je predlagatelj naveo da će se gospodariti na načelima održivog gospodarenja. Gospodarenje na načelima održivo gospodarenje. Tada sam ja državnog tajnika upozorio da zapravo to je gospodarenje na načelima održivosti. Nema, održivo gospodarenje, onda dolazimo zapravo, praktički kao ona dvostruka negacija. Što danas imamo pred sobom? Znači Vlada kaže s ciljem osiguranja gospodarenja, kada pogledate u taj članak, isto to se događa. Znači, brisanjem s ciljem osiguranja gospodarenja dođete do istoga izričaja, znači odbijate naš amandman, radi toga što je možda je samo način oblikovanja bio drugi, ali isti smisao i imati ćete onda ovdje situaciju, da ćete prihvatiti vladin, koji možda ima drugoga jezikoslovca koji je oblikovao na svoj način. A državni tajniče, vas sam osobno pitao, ovdje, više puta sam pitao, da li vi smatrate da je to ispravno, stajali ste pred nama, šutili, klimali glavom i rekli da, to je sve u redu. I sada prihvaćate, vi prihvaćate da se to izmjeni. Vi stvarno prihvaćate da se to izmjeni. A onda ste odbili, rekli ste ne može. Ja bi volio još jedanput da čujem od predlagatelja, što se je promijenilo u tome sadržaju, što je to tako drugačije, da ne može da se onda nije moglo prihvatiti, a sada se prihvaća. Da ne bi bio naravno samo jedna primjer, predložili smo amandman oko upravljanje javne ustanove nacionalnim parkom ili strogim rezervatom, što je? Predložili smo da ako ustanova ima zaposlenu osobu, koja ima licenciju komore, da ustanova može sama gospodariti, uz prijedlog koji je bio da se povjeri javnom šumoposjednika, odnosno, privatnom, ovisno o vlasništvu. Taj jedan amandman odbijen, što imamo sada? Sada u ovom amandmanu imamo da javna ustanova može upravljati ako ima licenciju. Znači, licenciju dobije ustanova, ali ne mora imati licenciranu osobu. Jedno i drugo je isto. Na kraju je isti sadržaj, na isti način se pristupa. Bitno je samo, nemojte prihvatiti ni jedan jedini amandman oporbe, onda smo ovdje stojali, ne samo Zakon o šumama, nego Zakon o komunalnom gospodarstvu, sve i jedan amandman su bili odbijeni od opozicije. Ja vam govorim, samo nekada ipak razmotrite, ovo sadržajno, nije mijenjalo značajno. Ono što je napravljeno izmjenama, je upravo ovo sada što je vlada poslala nama na stolove, da ovdje danas trebamo izglasati. I onda vi koji ste glasali, koji ćete glasati za naš amandman protiv, onda ćete glasati za vladin, praktično, biti će usvojen od strane državnog tajnika, tada smo svi skupa ovdje ispali velike budale. To je zapravo jedno maltretiranje nas, omalovažavanje, sadržajno i jedan i drugi amandman su identični, oba seta su identična, samo što u jednom slučaju glasate, mislim tu prvenstveno većinu protiv, u drugom slučaju klimate na to što će vladin amandman biti prihvaćen. Ja to jednostavno razumjeti, logički, ljudski ne mogu. Ali, evo pustimo demokraciju, da odredi, da je to ipak najbolji izbor, ja kažem samo da nije korektno nije fer, nije uopće u duhu rasprave o kvaliteti određenoga zakonskog rješenja. Ovo je samo pokazivanje mišića i meni je drago da je netko to prepoznao, da je ipak došlo na Vladu, da je Vlada spoznala o čemu se radi u izmjenama i da nije dozvolila da ova glupost koja je izašla iz Ministarstva poljoprivrede dogodi se u glasanju. Znači ipak struka je upozorila. Kojim kanalom je to došlo do Vlade, ne znam. Ali znam da kanal kojim smo mi pokušali upozorit nije prihvatljiv. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Idemo sada na Klub zastupnika HSS-a i poštovanog kolegu Davora Vlaovića, izvolite.
Hvala predsjedniče Sabora, kolegice i kolege, uvaženi državni tajniče. U ime kluba HSS-a izražavam nezadovoljstvo što raspravljamo sad o 13 amandmana Vlade RH o Zakonu o šumama i to kakvi su to amandmani? Oni koji su trebali biti riješeni već u samoj proceduri pisanja i donošenja zakona. Nevjerojatno je da je Vlada u kojoj je HDZ, HNS i partneri tako promišlja upravljanje i gospodarenje Hrvatskim šumama, najvažnijim nacionalnim resursom, jednim zakonom koje je trebalo regulirati kvalitetno ovo područje, a dogodi se da u zakonu postoje jezične pogreške, da nisu usklađeni sa drugim zakonima, sa drugim ministarstvima, a znamo da svaki zakon mora proći međuresorno usklađivanje. Pa šta ste radili? Zašto nas sad dovodite u poziciju da raspravljamo o amandmanima koje nisu ni vidjeli, koji su nam stavljeni na stol danas, a na koje je upozorila, evo i kolege iz opozicijskih klubova i vi ih ne prihvaćate, a sad namećete iste ili slične amandmane da o njima raspravljamo i glasamo. A isto tako odbijate amandmane na zakon koji su uložili opozicijski klubovi pa i amandmane HSS-a. podsjećam da smo zajedno sa kolegom Lovrinovićem i predložili da se zakonom regulira da građani mogu slobodno otići u šume i brati plodove u šumi za svoje potrebe. Odbili ste taj zakon, a onda je ministar to pravilnikom nakon mjesec dana donio i uredio i hvalite se vi ste to riješili. Pa nemojte odbijati sve što opozicija predlaže, pogotovo kad je dobro za naše sugrađane. Isto tako odbili ste naš amandman i kad je riječ da zaštitimo struku, urbane šumare. Školujemo svake godine na Šumarskom fakultetu urbane šumare, dobiva fakultet dopusnice za taj smjer, a ovim zakonom niste im omogućili da i oni mogu radit poslove kao i njihovi kolege šumari koji su završili programe po vrlom sličnom programu, isti broj je ECTS bodova. Ostavljate ih po strani, to će se naknadno rješavat, stalno nešto naknadno. Da li smo i prijedlog da se da veći značaj šumarsko poljoprivrednoj savjetodavnoj službi jer tamo ima preko 30 zaposlenih šumara koji su završili fakultet šumarstva i trebali bi oni biti u funkciji da pomognu gospodarenje i državnim šumama i pogotovo privatnim šumama jer su privatni šumo posjednici upućeni na licencirane tvrtke koje im i moraju doći doznačit stabla i dati popratne dokumente pa u konačnici budu i kupci, a to bi mogli i trebali raditi šumari zaposleni u šumarsko savjetodavnoj poljoprivrednoj službi. I mogli bi još stotine šumara mladih ljudi zaposliti i dati im šansu, odbili ste i to. Donijeli smo i nedavno Zakon o obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima gdje smo rekli da se mogu doregistrirati za druge djelatnosti u koje nisu isključivo poljoprivredna proizvodnja. Mogu se registrirati i zaposleni u šumarstvu. Pa zašto im onda ovim zakonom nismo omogućili da mogu i oni se licencirati, steći znanja i kvalitete koje trebaju, da mogu i oni postići do 500 kubika drveta i staviti to za svoje potrebe i na tržište i na taj omogućiti u onim mjesecima kad nema poljoprivrednih radova da imaju nekakvu djelatnost i dodatni prihod, i to ste odbili. A ovdje nam servirate neke jezične amandmane, usklađivanje sa drugim propisima što ste trebali u startu riješiti. To je neodgovorno i dajte se uozbiljite i donesimo zakone koji će biti provedivi u Hrvatskoj i za sve jednake. Hvala.
Hvala vam. I idemo još na raspravu poštovane kolegice Anke Mrak-Taritaš u ime Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-u. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege. 19. lipnja je u raspravi bilo u drugom čitanju Zakon o šumama. Tada smo ukazali na niz problema koje u tom zakonu ima. Jednako tako za 10 ili 15 godina će ljudi pamtiti što su radili u srijedu prije utakmice i za vrijeme utakmice između Hrvatske i Engleske, a mi saborski zastupnici u srijedu prije utakmice smo bili u Saboru i raspravljali o amandmanima o šumama i kad sam ja molila kolegu Bačića da prekinemo raspravu u 17 sati jer su iza toga bila još 2 zakona jer dan prije toga smo radili do 16, a dan iza toga do 12 jer je zaista utakmica, ljudi su odlučili u trgovačkim centrima kraće radit, onda mi je kolega Bačić rekao ne, mi sa zakonom idemo u dva čitanja, imamo zakone u prvom i drugom čitanju, idemo sukladno s tim što smo odlučili i ova Vlada tako radi. E pa sad kako ova Vlada radi između ostalog pokazuje i Zakon o šumama. 32 amandmana su bila na taj zakon. Sva 32 amandmana su odbijena. Jednom amandmanu sam ja rekla uvaženom državnom tajniku, rekla sam državni tajniče: nema sujete, odbijete amandman, ali odbijte računa da to stavite u zakon jer ćete vi uskoro doći sa izmjenom i dopunom tog zakona jer je riječ bilo o niz tehničkih amandmana. Moram priznati da me Ministarstvo poljoprivrede i uvaženi tajnik demantirao jer nismo ni došli do izmjene i dopune zakona, nego smo došli do Vladinih amandmana gdje se odmah ugrađuje dio onog na što smo upozoravali. Dakle kad vam oporba daje amandmane, oporba ne daje amandmane zato da bi se pravila važna, da bi se pravila pametna, da bi niz stvari ukazivali, oporba daje i amandmane koji su tehnički. Vjerujte da nešto znamo. I sad dio tih amandmana koji je oporba dala, vi ćete ugraditi kroz amandmane Vlade što ne treba biti … [[Govornik se ne razumije.]] bitno da su oni unutra. Ali kada glasamo, biti će vrlo zanimljivo glasati. Kada će biti amandman od oporbe glasati ćete protiv a kada će isti taj amandman biti od Vlade glasati ćete za. Zašto radimo, ja ću upotrijebiti jednu riječ koju inače ne upotrebljavam, cirkus od ovog Visokog doma. Dajte ljudi da radimo onako kako treba. U ovom zakonu ja moram i koristim ovo mjesto reći, po prvi put u zakonodavstvo Hrvatske unosimo jednu odredbu koju Vlada je ostavila a to je poruka građanima palite šume jer ako spalite šumu nakon 10 godina će postati građevinsko područje. To je u ovom zakonu i to moramo znati da će se danas izglasati. Zaključno, zaista posao treba ne praviti se da radimo, nego stvarno radimo. Od druge, dakle od rasprave na Konačni prijedlog Zakona smo dva puta imali glasanje i ja sam se cijelo vrijeme pitala zašto Zakon o šumama ne dolazi. Pa zato što nije dobro napravljen, zato što nije do kraja dorečen, možda je bilo pametnije da se pričekalo do jeseni, ništa se bazično, ne bi važno promijenilo a da je onda Vlada odlučila amandmanom poboljšati ovaj prijedlog. Dakle imali smo prvo čitanje, ukazivali, imali smo drugo čitanje i ukazivali. Prije utakmice nas jedno 5, 6 je ovdje sjedilo i obrazlagao jedni drugima amandmane, olako je državni tajnik rekao odbija. Vlada je sad odlučila iz toga napraviti nekakav prijedlog. I ja sam apsolutno sigurna do kraja godine, doći će izmjene i dopuna zakona jer takav zakon neće biti moguće provediv. Kome? Pa vama kolega državni tajniče. Hvala lijepo.
Ovime smo došli do kraja rasprave. Zaključujem raspravu. Pa sada prelazimo na glasovanje o amandmanima Vlade. Glasovati ćemo o svakom amandmanu pojedinačno. Dakle idemo redom. Amandman br. 1., amandman Vlade, molim glasujmo. Utvrđujem da smo većinom glasova 75 za i 21 protiv prihvatili amandman Vlade te on postaje sastavni dio Konačnog prijedloga Zakona. Amadndman 2., molim glasujmo. Utvrđujem da smo većinom glasova 77 za i 6 protiv prihvatili i ovaj amandman i on postaje sastavni dio Zakona. Amandman br. 3., molim glasujmo. Utvrđujem da smo većinom glasova prihvatili i amandman br. 3. i on postaje sastavni dio Zakona. Amandman br. 4., molim glasujmo. Utvrđujem da je i ovaj amandman 76 glasova za i 1 protiv, dakle prihvatili smo ga i on postaje sastavni dio Zakona. Amandman br. 5., glasujmo. I ovaj amandman dobio je potreban broj glasova, 76 za i 1 protiv, dakle i on postaje sastavni dio Zakona. Amandman br. 6., molim glasujmo. 76 za i 1 protiv. Dakle amandman br. 6. postaje sastavni dio zakona. Amandman br. 7. Utvrđujem da je i ovaj amandman dobio potreban broj glasova, 75 za i 1 protiv, postaje sastavni dio zakona. Amandman br. 8., molim glasujmo. Utvrđujem da je i ovaj amandman dobio potreban broj glasova, 76. Amandman br. 9., molim glasujmo. I ovaj amandman dobio je potreban broj glasova, 76, postaje sastavni dio Zakona. Amandman br. 10., molim glasujmo. I ovaj amandman dobio je 76 glasova, postaje sastavni dio Zakona. Amandman br. 11., molim glasujmo. Ponovo 76 glasova i amandman br. 11. postaje sastavni dio Zakona. Amandman br. 12., molim glasujmo. I ovaj amandman dobio je 76 glasova, postaje sastavni dio Zakona. I idemo na zadnji, amandman br. 13., molim glasujmo. Ovaj amandman dobio je 76 glasova za i 1 protiv, postaje sastavni dio Zakona. Sada prelazimo na glasovanje o ostalim amandmanima. Izjašnjavanje o amandmanima proveli smo na sjednici održanoj 11. srpnja 2018. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za poljoprivredu, Klub zastupnika HSS-a, zastupnik Miro Bulj, Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista, Klub zastupnika GLAS-a i HSU-a i Klub zastupnika SDP-a. Pregled amandmana vam je dostavljen. Idemo sada redom. Amandman br. 1. Vlada ne prihvaća. Molim glasujmo. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 2. Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 3 Vlada ne prihvaća. Amandman broj 3 isto tako Vlada nije prihvatila. Amandman broj 4 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 5 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 6 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 7 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 8 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 9 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 10 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman 11 Vlada ne prihvaća. Amandman nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 12 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 13 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 14 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 15 Odbora za poljoprivredu Vlada prihvaća i postaje sastavni dio zakona. Amandman broj 16 Vlada ne prihvaća, molim glasujmo. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 17 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 18 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 19 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 20 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 21 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 22 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 23 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 24 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 25 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 26 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 27 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 28 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 29 Odbora za zakonodavstvo je prihvaćen i postaje sastavni dio zakona. Amandman broj 30 Odbora za poljoprivredu prihvaćen je u izmijenjenom obliku pa se odbor treba očitovati da li je to prihvatljivo ili nije. Tko će u ime odbora? Onda idemo glasovati, dakle prihvaćen je u izmijenjenom obliku, glasujemo o izvornom amandmanu, dakle glasujemo o izvornom amandmanu jer se nitko nije očitovao od predlagatelja amandmana. Utvrđujem da nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 31 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. I amandman 32 Odbora za zakonodavstvo je prihvaćen pa i on postaje sastavni dio zakona. Sada dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o šumama, molim glasujmo. Utvrđujem da smo većinom glasova, 79 za i 41 protiv donijeli Zakon o šumama. Idemo sada na. - Prijedlog zakona o Hrvatskoj poljoprivrednoj komori, prvo čitanje, P.Z. broj 317. Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu. Molio bih predstavnika predlagatelja da nam da dodatno obrazloženje. S nama je sada poštovani Tugomir Majdak državni tajnik u Ministarstvu poljoprivrede.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani gospođe saborske zastupnice i gospodo saborski zastupnici. U ime predlagatelja Vlade RH predstavljamo Konačan prijedlog Zakona o HPK-u usvojen na sjednici Vlade RH 30. svibnja 2018. godine. Zakonom o HPK-u uređuje se status, ustroj, poslovi i zadaci te članstvo kao i način financiranja komore. Cilj donošenja Zakona o HPK-u je stvoriti pravni okvir koji bi omogućio jačanje uloge HPK kao krovne institucije svih poljoprivrednika osobito onih u organizacijskom obliku, OPG-a naravno upisanih u upisnik OPG-a te ostalih fizičkih i pravnih organizacijskih oblika poljoprivrednika registriranih prema posebnim propisima, a kako bi komora ispunila spomenutu primarnu i najvažniju zadaću, ali i ostale zadatke i poslove koji su joj zakonom dodijeljeni. Kroz rad komore poljoprivredni proizvođači će organizirano i prema proizvodnim sektorima sudjelovati u radu savjeta, povjerenstava i drugih stalnih i povremenih tijela te će tako aktivno sudjelovati u kreiranju poljoprivredne politike na nacionalnoj razini a u suradnji sa sličnim organizacijama iz drugih država članica i na europskoj razini poglavito u pregovorima oko zajedničke poljoprivredne politike i njezine reforme koji su već započeli. Hrvatska poljoprivredna komora osnovana je 2009. godine Zakonom o HPK radi jedinstvenog promicanja zaštite i interesnog zastupanja poljoprivrednika iz RH na nacionalnom i međunarodnom nivou. Osobita uloga komore ogleda se kroz zastupanje poljoprivrednika iz RH u međunarodnim asocijacijama poljoprivrednika a osobito krovnih i interesnih udruženja na razini EU. Tako je komora, HPK punopravna članica najvećeg europskog udruženja poljoprivrednih proizvođača Copa-Cogeca koja je u 2015. godini proglašena glavnom organizacijom poljoprivredni proizvođača u EU i time je glavni partner tijelima EU čime ima priliku istaknuti posebnosti hrvatskih poljoprivrednih proizvođača kroz jedinstveno zastupanje interesa cjelokupnog europskog poljoprivrednog sektora pred znači europskom komisijom i drugim institucijama EU … [[Govornik se ne razumije.]] u organizaciji. Osobita važnost HPK u zastupanju ovih interesa ogleda se kroz njezinu reprezentativnost u broju članova u odnosu na ukupni broj poljoprivrednika u našoj zemlji. Uspostavom komore 2009. godine članstvo je bilo obvezno za sve poljoprivrednike koji su bili upisani u upisnik poljoprivrednih gospodarstava, međutim donošenjem Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o HPK 2012. godine i uvođenjem dobrovoljnih članstava došlo je do značajnog osipanja broja članova komore. Tako komora danas okuplja manje od 0,6% poljoprivrednika koji se vode u istoimenom upisniku u našoj zemlji čime je dovedena u pitanje mogućnost izvršenja svih zadaća koje su joj zakonski dodijeljene i to prije svega svoje primarne i najvažnije zadaće koja se odnosi na prikupljanje jedinstvenih stavova poljoprivrednika osobito onih koji posluju u organizacijskom obliku obiteljskih poljoprivrednih gospodarstva i koji su s udjelom od 97% prevladavajuća organizacijska skupina poljoprivrednika u našoj zemlji. Zastupanje interesa poljoprivrednika osobito OPG prema institucijama i državnim tijelima u RH provodilo se a i još uvijek se pretežno provodi putem njihovog dobrovoljnog udruživanja u članstvu jedne od brojnih interesnih udruga kojih dana u Hrvatskoj djeluje oko 1130. Ove udruge promiču neujednačene stavove i niti jedna od njih nije u mogućnosti interesno obuhvatiti sve poljoprivredne proizvođače te kao takve nisu u mogućnosti interesno zastupati hrvatske poljoprivrednike u međunarodnim asocijacijama a osobito krovnim interesnim udruženjima na razini EU. Iako to i to s pravom poljoprivrednici od njih očekuju te plaćaju svoje financijske obveze koje proizlaze iz ovog članstva prema pojedinim udrugama. Posljedično se zbog ove situacije javlja i nepovjerenje prema udruživanju što možemo reći imam utjecaj i na današnji status HPK u kojoj je trenutno propisano dobrovoljno članstvo. Ovim zakonom se iz tog razloga uvodi obveza članstva za sve poljoprivrednike upisane u upisnik OPG-a, pored obveznog uvodi se dobrovoljno članstvo za sve ostale i fizičke i pravne osobe upisane u upisnik poljoprivrednika te počasno članstvo te će na taj način svi članovi komore kvalitetnije doprinijeti donošenju odluka a da pri tome niti jedan organizacijski oblik poljoprivrednika neće imati … [[Govornik se ne razumije.]] dvostrukog članstva sukladno posebnim propisima. Zakonom se propisuje većina članarine u iznosu od 6kn mjesečno no skupštini komore daje se mogućnost da samostalno odluči o visini članarine koja ne smije prelaziti propisani iznos ili da donese odluku o oslobađanju obveza plaćanja članarine za pojedine članove. Utvrđeni iznos članarine ne predstavlja značajno opterećenje po pojedinom članu a prikupiti će se sredstva nužna za financiranje komore potrebna za izvršenje zakonski propisanih obveza kao i financijske obveze koje donose članstvo u drugim asocijacijama na nacionalnom i međunarodnom nivou. Kroz plaćanje članarine u ovom iznosu u odnosu na brojnost članova za koje se procjenjuje da iznosi oko 65 tisuća budućih članova komora će raspolagati potrebnim sredstvima za ispunjavanje svojih zadaća osnivanja a koja bi se kretala na razini 4,5 milijuna kuna godišnje. S druge strane iznos od 6kn mjesečno za članove komore iznos je koji je financijski ispod određenih pogodnosti koje će OGP-ovi i ostali poljoprivrednosti moći ostvariti ukoliko su članovi komore. Predloženim Konačnim nacrtom prijedloga Zakona o HPK u odnosu na važeći zakon sažetije su definirane djelatnosti komore a uvedene su i odredbe o promicanju i zastupanju interesa članova na već spomenutoj nacionalnoj i međunarodnoj razini te koordinacija aktivnosti udruženja iz područja poljoprivrede i udruženja koja se pretežno bave područjem ruralnog razvoja. Organiziranje i suorganizacija savjetovanja o socijalnim, pravnim i poreznim pitanjima za potrebe članova te medijskog promoviranje rada komore, njenih članova i svih vidova poljoprivredne djelatnosti. Konačan prijedlog zakona razlikuje se u odnosu na Prijedlog zakona o HPK koji je prošao prvo čitanje u Hrvatskom saboru. Istaknuti ću samo neke od važnijih izmjena. Prema konačnom prijedlogu zakona utvrđeno je obvezno članstvo za sve poljoprivrednike upisane u upisnik OPG-ova temeljem Zakona o OPG, Narodne novine br. 29. iz 2018. godine te je propisano da članovi članarinu plaćaju na račun komore. Konačan prijedlog zakona propisuje da se statut komore donosi uz prethodno mišljenje Ministarstva nadležnog za poljoprivredu dok za razliku od teksta zakona u prvom čitanju prethodno mišljenje Ministarstva na godišnji program rada i godišnji financijski plan kao i godišnje izvješće nije potrebno ishoditi. Konačan prijedlog zakona propisuje da komora mora uskladiti svoj statut i druge akte s ovim zakonom u roku od 60 dana od stupanja na snagu zakona te dužna provesti izbore najkasnije do 31. prosinca 2018. godine u kojem će joj i pomoći također i Ministarstvo poljoprivrede, znači u logističkom dijelu. Usvajanje Konačnog nacrta prijedloga Zakona o HPK omogućiti ćemo i hrvatskim poljoprivrednicima snažnu organizaciju koja će zastupati svoje interese u zemlji i inozemstvu po uzoru na slične organizacije u Francuskoj, Austriji i ostalim članicama EU te će tako udruženi poljoprivrednici moći kvalitetnije izraziti svoje stavove te ostvariti zaslužena prava i pred hrvatskim institucijama i pred tijelima EU poglavito u već spomenutim pregovorima oko kreiranja nove zajedničke poljoprivredne politike EU za razdoblje od 2021. do 2027. godine. Hvala na pozornosti.
Hvala državnom tajniku. Imamo ako se ne varam 4 replike. Prvi je na redu poštovani kolega Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, uvaženi državni tajniče. Imali smo puno prilike slušati od premijera i od članova Vlade o poreznom rasterećenju, o rasterećenju poduzetnika, gospodarstvenika, ja bih tu svakako ubrojio i poljoprivrednike. Parafiskalni nameti mislim da spadaju u jedan od njih, a vi sada upravo uvodite novi. Isto tako imamo savjetodavnu, poljoprivrednu savjetodavnu službu, što će biti njihova uloga sada? Ako imamo komoru koja bi trebala savjetovati poljoprivrednike. Jer savjetodavnu službu plaćaju direktno hrvatski porezni obveznici, ovo bi trebali plaćati poljoprivrednici. I da, 72 kune godišnje možda nije teret, ali kada uzmete u obzir da poduzetnici, ovisno kako egzistiraju na tržištu moraju platiti ZAMP, HOK, HGK, doprinos za šume, za vode i porez na dobit, akontaciju itd., itd., itd., doći ćete do iznosa od nekoliko tisuća kuna mjesečno, a nitko tko nije bio u realnom sektoru ne zna što znači zaraditi.
Hvala. Odgovor poštovanog državnog tajnika Majdaka.
Zahvaljujem na pitanju poštovani zastupniče Hajduković. Pa evo vrlo kratko, od nas su predstavnici poljoprivrednika kroz svoje udruge ili pojedinačno upravo tražili da članstvo bude obvezno te ne možemo govoriti o ovom djelu nameta i to smo kao opravdanje državnim tijelima i uvijek isticali da su sami poljoprivrednici u posljednjih nekoliko godina, poglavito od 2012. godine kad je ukinuto obvezno članstvo i kad se osipao broj članova, tražili su znači ovaj dio obveznog članstva. I kao što sam već u uvodnom izlaganju rekao, trošak ukoliko bi postojao od 6 kuna mjesečno neće biti, bit će daleko ispod financijskih onog djela što će pružiti komora i što već svojim aktivnostima potvrđuje za sve članove koji će biti njezini članovi kroz neke pogodnosti koje komora već sada osigurava.
Sljedeća replika, poštovana zastupnica Anka Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo uvaženi podpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi državni tajniče, dakle kad se odlučilo ići sa ovim zakonom kojim je članstvo u komori obvezno, pretpostavljam da ste imali uzor u nekim zemljama EU. Pa u koliko zemalja EU je članstvo u komori obvezno?
Izvolite.
Čekam da mi date riječ, dobro. Zahvaljujem na pitanju poštovana zastupnice gospođo Mrak-Taritaš. Da, upravo iskustva iz nama bliskih zemalja, znači Austrije, Njemačke, u djelu Štajerske, jer oni imaju i na regionalnoj razini, Njemačka npr. organiziranu poljoprivrednu komoru u tim zemljama, ali i Francuske i ostalih zemalja svjedoči o obveznom članstvu u tim komorama i iz tog djela smo crpili iskustva kako bi definirali obvezno članstvo. Daleko je ono manje, nego u tim zemljama koje propisuju članstvo na razini nekih 30 do 60 eura za poljoprivrednike u tim zemljama.
Hvala lijepa. Sljedeća replika poštovanog zastupnika Križanića, izvolite.
Zahvaljujem gospodine podpredsjedniče. Gospodine državni tajničke, s obzirom da je između dva čitanja došlo do potencijalnog smanjenja broja obveznika plaćanja članarine, pri čemu mislim da ona više nije obvezna za firme i d.o.o. jer plaćaju svoje članarine u Gospodarskoj-obrtničkoj komori pa samim time je i ozbiljno smanjen planirani prihod komore s predviđenih 7 milijuna na 4, 4.5. Zanima me je li moguće mimo ovog zakona izravno iz ministarstva osigurati sredstva za plaćanje međunarodnih institucija kao što su Copa Cogeca i još neke druge jer je to dosta veliki iznos cca 500 000 kuna godišnje. Hvala.
Odgovor poštovanog državnog tajnika.
Zahvaljujem na ovom pitanju cijenjeni zastupniče Križanić. Da, u odnosu na prvo čitanje izmijenjen je prijedlog zakona u dijelu obveznog članstva, on je sad definiran za sve OPG-ove da se izbjegne i dvostruko članstvo prema posebnim propisima koji reguliraju organizacijske oblike poljoprivrednika. Svakako razmatramo mogućnost plaćanje i za Hrvatsku poljoprivrednu komoru, njezinog članstva u međunarodnim asocijacijama kao što je to slučaj i sa nekim drugim organizacijama, institucijama u poljoprivredi u našoj zemlji.
I zadnja replika poštovanog zastupnika Davora Vlaovića.
Hvala podpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče, spomenuli ste u svom izvještaju i ovom završnim odredbama stoji da će Ministarstvo poljoprivrede do kraja ove godine osigurati oko 300 000 kuna za financiranje komore dok se ne ustroji nova skupština i dok ne krene obvezna naplata članstva. Već sam u prvom čitanju rekao da tih 300 000 kuna neće biti dostatno da vi do kraja godine završili poslovanje Hrvatska poljoprivredna komora jer ona treba poljoprivrednim proizvođačima zbog zajedničkog nastupa na tržištu, već vidimo pozitivne pomake kroz cijenu goriva koje se omogućuju u dogovoru sa nekim trgovcima i sigurno ima važnosti da Hrvatska poljoprivredna komora postoji, da bude organizacija svih obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava, međutim oni moraju osjetiti da njima komora treba i da to funkcionira. To ne može bez novca i zato je važno da ovih startnih 300 000 kuna povećate bar na 500, kako je gospodin Križanić rekao, zbog članstva u drugim organizacijama, a dogodine će trebati i milijun kuna iz Ministarstva poljoprivrede dok komora ne stasa i dok ne dođe do drugih izvora, prihoda. Pa vas molim da to uvažite.
Hvala. Odgovor izvolite.
Zahvaljujem također i na komentaru i sugestiji cijenjenom zastupniku Vlaović. Da, uvažit ćemo i kao što smo uvažili vaš prijedlog tijekom prvog čitanja, kao i prijedlog zastupnika Križanića i definirat ćemo znači sve potrebna financijska sredstva koja će omogućiti kvalitetan rad komore do kraja ove godine, uključujući i izbore u Hrvatskoj poljoprivrednoj komori.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da, poštovani predsjednik Odbora za poljoprivredu, Tomislav Panenić, izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, Odbor za poljoprivredu Hrvatskog sabora raspravio je na 47. sjednici održanoj 14. lipnja ove godine konačni prijedlog Zakona o Hrvatskoj poljoprivrednoj komori koji je predsjedniku Sabora dostavila Vlada RH aktom od 30. svibnja ove godine. U pripremi Konačnog prijedloga Zakona predlagatelj je prihvatio primjedbe iznijete u raspravi o Prijedlogu Zakona koje se odnose na obvezu članstva, obvezu dostavljanja godišnjeg programa rada i izvješća Komore nadležnom Ministarstvu, propisivanje roka za provedbu naknadne procjene učinaka provedbe, rokove za usklađivanje statuta Komore, izbore tijela Komore i načina naplate članarine i uz navedene izvršene dopune vezano uz djelatnosti Komore, kako je istaknuo i predstavnik predlagatelja, time evo zahvaljujem na razumijevanju na navode koje je Odbor iznosio. U raspravi su članovi Odbora upozorili kako će smanjenje broja obveznika plaćanja članarine Komori rezultirati nedovoljnim iznosom sredstava potrebnih za rad Komore, te zbog učinkovitosti funkcioniranja potrebno iznaći druge izvore financiranja Komore, evo i potpredsjednik Odbora je u svojoj replici sada to i iznio. Upozoreno je i na moguće probleme vezane za način naplate i neizvršavanje obveze uplate članarine. Ovaj Prijedlog Zakona dobio je unutar Odbora potporu većine, sa 5 glasova za i 3 glasa su bila suzdržana. Hvala lijepo.
Kolega Panenić, možete odmah i ostati s obzirom da prelazimo… otvaram raspravu i da je prvi Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista, pa vi ste kao govornik prijavljeni. Izvolite.
Evo, hvala još jednom. Sad ću govoriti u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista. Imali smo značajne promjene u ovome Zakonu. Od prvoga nacrta prijedloga koji je dočekan sa oduševljenjem kod ljudi koji rade, djeluju unutar Komore, gdje su računali na značajna financijska sredstva, gdje su računali na razvoj svoje organizacije, gdje su rekli otvoreno, biti ćemo odvojeni od Ministarstva, više neće imati utjecaj na nas. To zapravo ja bih rekao i proizilazi iz samog postavka problema. Da mi smatramo da ako netko dobiva sredstva iz državnog proračuna, da on je pod utjecajem, nekim političkim utjecajem trenutno vladajućih. Gledajući financijska sredstva koja su bila osiguravana, to je bilo na razini 2017. zadnje kad je bilo u punom iznosu, 2 milijuna kuna. Ako pogledamo i brojne udruge koje zastupaju interese poljoprivrednih proizvođača, ne znam ni jednu koja ima niti približan iznos sredstva koje je navedeno u ovom. Ja bih rekao i tada, znači nije nužno da isključuju financije čine ono što neka organizacija je u svom djelovanju treba odrediti kao zaštitu poljoprivrednih proizvođača. Naravno da financijska sredstva olakšavaju, da im omogućavaju možda i određeni stupanj sudjelovanja na određenim događanjima, da im omogućavaju da mogu prezentirati bolje na trenu upravo probleme koji su, ali upravo i s ovim Prijedlogom Zakona, gdje dolazimo? Dolazimo na to da sustav Komore bi se po onome kako je navedeno u raspravama mijenjao. Sada smo imali županijske komore koje su ipak na razini županije puno bliže poljoprivrednim proizvođačima dok sada se razmišlja i uz ova veća sredstva koja bi bila, da ne bi više bilo županijskih komora, nego bi ostalo na regionalnim. Ja i ovim putem apeliram i komoru koja ova razmišljanja koja nisu navedena u Zakonu, gdje oni mogu i sami odrediti al su ih kao takve komunicirali i dalje razmisle o tome da ostave komorski sustav, da imaju makar organizacijske jedinice najnižu organizacijsku jedinicu na razini županije. Jer zastupanje poljoprivrednih proizvođača nije samo nacionalna obaveza nego isto tako i regionalna obaveza misleći na razvoju npr. nekih županijskih strategija, sudjelovanje u partnerskom vijeću. Jer nama se događa sada da u partnerskim vijećima sudjeluje savjetodavna služba. Da li je savjetodavna služba ta koja zastupa nepristrano poljoprivredne proizvođače? Pa i oni se financiraju iz državnog proračuna, čak bih ja rekao da su dio državnih tijela. Poljoprivredna komora ipak značajnije bila udaljena i na ovaj način osiguravanjem sredstava koja nisu ona što oni očekuju, ali nisu ni tako mala. Predviđeno je da će ipak biti značajno preko 3 milijuna kuna, približavat će se 4 milijuna kuna. Ja smatram da oni mogu i moraju djelovati neovisno kao što su trebali i do sada. A što nam nedostaje? Nedostaje nam možda vrijeme kada poljoprivreda je znala radi puno manjih problema nego što su danas izlaziti na ulice, organizirati prosvjede, pritiskati vladajuće bilo koji oni bili, bilo da je to HDZ sa svojom većinom, SDP sa svojom većinom, ali jednostavno hrvatski seljak, hrvatski poljoprivredni proizvođač, on ne može čekati da politika donese svoju odluku da je nešto teško jer nekad je život poljoprivrednog proizvođača puno teži. A svaki danom sve veći su nameti. Jednu bih vam anegdotu ispričao oko čovjeka koji je ostao u mom mjestu tijekom okupacije i požalio se kad smo se vratili da stvarno tijekom vremena okupacije nije imao nikakve prihode, ali evo, nije baš nitko ni tražio da nešto plaća. Kad je došla hrvatska država, reintegrirala te prostore, uspostavili pravni poredak RH, dobio je pravo na mirovinu, ali isto tako dobio je i brojne druge troškove. Ovo vam je priča koja možemo je prenijeti i na hrvatskoga seljaka. Njegove obveze sve su veće. Pa i ova obveza, koliko god se činila mala, 6 kuna mjesečno, 72 kune godišnje, još je jedan teret. Nismo rekli OK, ajmo osigurati sredstva za Komoru da plati ono što bi osiguralo da Komora može biti stvarno jedna nezavisna stručna organizacija koja će zastupati te seljake, a s druge strane da mu jasno naznačimo, al ovdje smo vam smanjili vašu obvezu. Nismo stvorili novu obvezu, nego smo mi zapravo politikom Ministarstva, državni tajnik je ovdje, išli usustaviti te OPG-e. Po novom Prijedlogu Zakona svih OPG-i morat će staviti jednu tablu na svoj objekt u kome žive i u kome djeluju, što ima dodatne troškove. Morat će vršit analizu kvalitete poljoprivrednog zemljišta, trenutne cijene se približavaju negdje 400 kuna po poljoprivrednoj čestici, da li će se to možda uzeti kao … [[Govornik se ne razumije.]] tehnološka cjelina pa ipak neće morati baš platiti višestruko veće iznose, pa da im se malo iziđe u susret. Trenutno je taj zahtjev agencija poslala prema onima koji imaju u zakupu državno zemljište, vrlo brzo će to biti obveza za svo poljoprivredno zemljište. Treba voditi administraciju, do sada je bila upotreba pesticida, sada će biti upotreba mineralnih gnojiva. Treba se javljati na brojne pozive koji više nisu jednostavni, nisu na razini operativnih programa gdje sredstva, kvalitetna sredstva dolazila su brzo i jednostavno i efikasno. Imamo programe EU, treba konzultante angažirati, treba se značajnije takmičiti, treba više ulagati. I ono što se događa, evo jedan primjer smo imali, nedavno smo ispričali, znači prijavile se na natječaj za bespovratna sredstva, dobili, u samoj prijavi imali su ponudu za jedan traktor, s obzirom da je trajalo to jako dugo, više nije bilo toga traktora na tržištu. Morali su u kratkom vremenu realizirati investiciju, morali su uzeti puno veći traktor, morali su platiti dodatna sredstva mimo onoga što im je odobreno, povećalo im se. Znači stvaramo i dalje jednu nesigurnost, uzrokujemo dodatne troškove a ulazimo u godinu kao i ova, tko je bio na terenu, prvo smo imali sušu, pa sada imamo kišno razdoblje, frca uljana repica na sve strane se otvara, propada ječam, pšenica će sigurno kvalitetom biti značajnije loše nego prošle godine i naš poljoprivredni proizvođač treba dočekati jesen da bi ostvario, možda na kukuruzu ili soji prihod kojim će moći opstati. I cijelo vrijeme zapravo govorimo o tome da proizvodnja pod vedrim nebom je upravo ta koja određuje kolike troškove taj poljoprivredni proizvođač može imati. Nažalost zakonskom regulativom mi namećemo obavezu koja ne vodi brigu o tome, ne zanima zakonodavca je li bila suša, je li možda led tukao, da li je bilo više ili manje padavina koje mogu oštetiti poljoprivrednu kulturu nego mi kažemo zakonom je propisano, saborska većina je to usvojila, taj prijedlog i kao takav mi ćemo vas ovršiti. I onda teško mi je, i stvarno mi je teško, razumijete kada netko kaže ok, a što ako taj poljoprivredni proizvođač ne plati svoju obvezu od 72 kune godišnje. I žalosno je čuti da evo nažalost morati ćemo 3 godine, 3 godine će PK morati čekati da može poslati ovrhu, jer ispod 200 kuna ne možete uopće ovršiti i onda je pitanje koji će troškovi biti te ovrhe. A nitko ne postavlja pitanje ti koji neće uplatiti koji su stvarni problemi, da li netko ima problem i sa 72 kune. Namećemo obaveze i ja razumijem što je organiziranje tržišta ali smatram da i dalje nismo uspjeli postaviti jasnu liniju između tradicionalne hrvatske proizvodnje, male proizvodnje i modernih tržišno orijentiranih proizvodnja koje treba organizirati, koje treba poticati. Mi idemo samo na masovnost. 100 i nešto tisuća u registru OPG-a mora biti, 50, 60 tisuća mora plaćati članarinu i obveze jedna, druga, treća itd.. To je ono gdje jednostavno nismo dorasli situaciji u kojoj se nalazimo. Nismo dorasli da možemo biti fleksibilni, da razumijemo problematiku, da možemo detektirati stvarne probleme, da se bavimo regionalno, lokalno stvarima, da imamo razumijevanja, ne mi se postavljamo kao država. I kako je u povijesti bilo, uvijek je bio vladar taj koji je dolazio po svoj harač. On je došao i uzeo što njemu pripada a ono što je ostalo to je bilo za seljaka, bilo dovoljno ili ne bilo. I radi toga i ovaj zakon stvoriti će možda jednu bolje organiziranu organizaciju. Da li će nastati organizacija koja će stvarno se boriti za interese seljaka, da li će biti to organizacija koja će dignuti glas, da li će to biti organizacija koja će se suprotstaviti ministru kada nešto nije dobro, da li će to biti organizacija koja će reći ministru Zdravku Mariću da oni koji toče plavi dizel u kanistere oni imaju toliko novca, da imaju više novca naručili bi vjerojatno 1000, 2000 litara da im se doveze? Da li će pitati ministra Tolušića, potpredsjednika Vlade zašto se ne otkupljuju proizvodi? Evo sada imamo, vidjeli ste i u medijima u dolini Neretve, nastali problemi. Tko je taj u ovoj PK kojem se smiješe novci, koji je trebao nešto reagirati? Ja gledam, pojavljuje se udruga OPG-a Život je ta koja diže glas, PK, ni traga ni glasa. Ja se bojim da koliko god da mi dali takvoj organizaciji novca uvijek će im biti premalo a njihov glas neće nikada biti onaj iskonski, stvarni koji štiti interese seljaka jer će biti previše povezani sa politikom, previše obazrivi prema politici, previše u strahu da jednim nastupom ne bi ugrozili svoju sigurnu poziciju koja im je na određenim upravljačkim pozicijama u HPK. O tome govorim, da ne bismo ovdje donošenjem ovakvog zakona stvorili PK koja će samo vikati kako ima problem, treba platiti članstvo u Copa-Cogeca koja je europska organizacija, moćna organizacija. Da li ćemo mi ovdje kod nas isto stvoriti takvu organizaciju koja stvarno će biti moćna, koja će respekt imati ministarstvo, kojom će se konzultirati, od koje će tražiti savjet, od koje će tražiti potporu za provođenje i kada su one teške reforme, kada treba stvarno napraviti promjenu i tražiti da se ima razumijevanja, da li će biti to organizacija koja će, kada se izborila u onome što treba i onda reći isto tako poljoprivrednim proizvođačima, svojim članovima, nažalost evo i ovo je teško, ali to nema drugoga izbora. Takve organizacije mi tražimo, ne samo članske organizacije, ne organizacije za koje članovi će nakon određenog vremena reći, ali mi stvarno ne znamo što je ta organizacija za nas napravila, mi samo plaćamo članarinu i još jedan parafiskalni namet. Brojna su to pitanja koja se postavljaju u ovakvim zakonima, jedno je što je zapravo promijenjeno, a to je da će poljoprivredna komora donijeti odluku o visini naknade koja će biti do 6 kuna, mogu biti i hrabri pa reći nije 6, nego je 3, nego je 1 i onda reći nismo zadovoljni mi isto tako s našim radom pa ne možemo onda niti prenijeti taj teret na naše članove. Za sad vrijedimo jednu kunu pa naplatit ćemo jednu kunu. Kada budemo opravdali naše postojanje, onda ćemo naplatit dvije, tri, četiri, pet, ako bude stvarno to u interesu seljaka, onda neće nitko reći ni da bude 6, ni da traži se da se poveća i da se promijeni ovaj zakon. Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista neće podržati prijedlog zakona. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeći Klub zastupnika je onaj SDP-a u ime kojeg će govorit poštovani zastupnik Domagoj Hajduković, izvolite.
Hvala lijepo gospodine podpredsjedniče, uvaženi državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Evo čuli smo i od državnog tajnika argumente zašto bi Hrvatska poljoprivredna komora trebala imati obavezno članstvo, ja sam to tražio od njih kao predlagatelje zakona, da su to tražile poljoprivrednici itd., itd. No ja bih volio čuti koji su to poljoprivrednici tražili da Hrvatska poljoprivredna komora bude obavezna? Ja mislim da bi ih mogli nabrojat na prste jedne ruke. Mislim da su to prije tražili oni iz Hrvatske poljoprivredne komore. Jer govorimo stalno o pogodnostima koje imaju članovi komore, ali koje su to i kakve pogodnosti kad su uspjeli privući manje od 1% poljoprivrednika u RH. Za što se to poljoprivredna komora izborila da bi poljoprivrednici, poljoprivredni proizvođači bili motivirani biti njezini članovi? Evo to je jedno retoričko pitanje nad kojim se svi trebamo zamisliti. Istu paralelu možete povući sa primjerice Hrvatskom gospodarskom komorom. Ako napravite anketu među gospodarstvenicima, dakle onima koji moraju obavezno biti članovi te iste komore i da ih pitate žele li dalje nastaviti svoje članstvo, ja bih se usudio reći 95%, ako ne i više, ovo je konzervativna procjena, bi vam rekla ne. Zašto? Jako puno razloga postoji zašto to poduzetnici ne žele biti i ne samo HGK, da ne ispada da nju apostrofiram, cijeli komorski sistem koji je koncipiran ovako kako je koncipiran u Hrvatskoj nije dobar. Često se pozivamo na zapadne primjere od Austrije, Njemačke, Bavarske itd. itd., no razlika je, iako je u nekima od tih zemalja članstvo u komori obavezno, razlika je u to da komora u tim zemljama za svoje članstvo nešto konkretno i radi. Tu bih povukao jednu paralelu sa Hrvatskom obrtničkom komorom koja je potpuno drugačije organizirana, ali je puno više u doticaju sa svojim članstvom, budući da svako udruženje obrtnika je zapravo posebna pravna osoba, dakle puno je više u doticaju sa svojim članstvom nego ove ostale komore. No ako pitate i obrtnike jesu li s njom zadovoljne, rekli bi da nisu. Komorski sustav, po meni, svakako treba regulirati tržište. Kada komore budu efikasne, kada efikasno budu zastupale interese svojih članova, tada će subjekti biti zainteresirani, u ovom slučaju poljoprivredni proizvođači i poljoprivrednici, biti zainteresirani biti članovi tih komora, kada bude jasno što s time dobivaju i što dobivaju na kraju za svoj novac. Ova Vlada je dosta govorila o poreznom rasterećenju, o mogućem smanjenju PDV-a, o različitim olakšicama na kakve su se na kraju pretvorile u super hik poreznu reformu koja je bogatima dala više, no parafiskalni nameti su tu i oni su ostali. I da, možemo govoriti da 72 kune, koliko je maksimalan iznos članarine nije velik i neće značajnije narušiti poslovanje određenog poljoprivrednika, ali opet vam moram privući pažnju na činjenicu da svi poljoprivrednici na tržištu egzistiraju u različitim oblicima, dakle od OPG-a, d.o.o., neki su i obrtnici itd., itd. i kad poplaćaju sve svoje obaveze, a to su, nabrojat ću samo neke dakle, ZAMP, Hrvatska obrtnička komora, Hrvatska gospodarska komora, doprinos za šume, doprinos za vode, RTV pretplata, akontacija poreza na dobit itd., itd., itd. što ostaje njima? Kolegice i kolege, onaj tko nije radio u poljoprivredi, u realnom sektoru, ne zna što znači zaraditi svaku kunu i koliko je to teško. Ako uzmete i zbrojite sve obaveze koje proističu, dakle koje sam vam rekao i parafiskalne namete tzv., tada će vam se taj zbroj popeti na nekoliko tisuća kuna. To je za jednog malog poduzetnika, jednog malog poljoprivrednika izuzetno veliki trošak. Želio bih također postaviti još jedno retoričko pitanje. Postoji udruga koja se zove Hrvatska udruga poslodavaca. Ne želim ovdje nikoga reklamirati, ali želim se samo zajedno sa vama zapitati. Kako ta udruga ima članstvo, dobrovoljno članstvo, članstvo koje plaća članarinu i želi plaćati članarinu u takvoj udruzi, a Hrvatska poljoprivredna komora primjerice nema? Mislim da vam je odgovor prilično jasan, ako pogledate djelatnosti te udruge koja je kritična, koja je konstruktivna, ali koja se bori za svakog člana i zastupa njihove interese. Dok Hrvatska poljoprivredna komora i ostale komore u Hrvatskoj ne budu takve bojim se da ćemo imati ovakav rezultat, a to je ako članstvo nije obavezano, jedva 1% onih koji trebaju odnosno mogu biti članovi će članovi i biti. I dobro, većina će donijeti ovaj zakon, izglasat ćemo ga članstvo će ponovo postati obavezno i što će to promijeniti? Apsolutno ništa, samo što je HPK imati više novaca, a naši poljoprivredni proizvođači manje. Pa nek je to i simboličnih 72 kune. Našoj poljoprivredi kolegice i kolege treba pomoći, našim poljoprivrednicima treba pomoći i dijelom smo to i detektirali donoseći Zakon o OPG-u koji smo pozdravili kao dobar korak u tome smjeru da usustabljujemo sustav OPG-ova. Međutim, kolegice i kolege bez dubljeg dubinskogm i strateškog razmišljanja bojim se da ništa postići nećemo. Rekao sam vam još u raspravi pod prošlom točkom da je ministar prije godinu i nešto dana, pred Odborom za poljoprivredu najavio donošenje Strategije o poljoprivredi, još do dan danas od strategije nismo vidjeli ni s. Čuli smo da je u nastajanju u rađanju iako vrlo neodređeno i Strategija o šumarstvu, čuli smo da je Strategija o drvnoj industriji itd., itd., međutim kolegice i kolege dok mi ne budemo imali jasni strateški cilj što želimo sa našom poljoprivredom i u kojem smjeru je želimo razvijati, niti komora, niti zakoni tu neće moći pomoći. Dakle mi si moramo postaviti cilj, da li je to ekološka proizvodnja, da li je to masovna proizvodnja, proizvodnja kojih grana odnosno koje grane želimo jačati itd., itd. Jer jedna je činjenica vrlo jednostavna i nepobitna, ako idemo na masovnu proizvodnju Danska i EU je najveći proizvođač svinjskog mesa i mi se s njom jako, jako teško možemo nositi ako govorimo o tržištu zato što je njihova cijena manja, zato što su specijalizirani, zato što su godinama radili i usmjeravali cijelu svoju poljoprivrednu proizvodnju upravo na to. A mi svaštarimo kolegice i kolege, malo bi se bavili stočarstvom, malo bi se bavili poljoprivredom, malo bi se bavili masovnom proizvodnjom, malo bi se bavili ekološkom proizvodnjom, malo bi se bavili tradicionalnom, to tako nažalost ne ide. I da imamo, što je kolega Panenić spominjao, imamo dvije vrste proizvodnje općenito poljoprivredne u Hrvatskoj, a to je ona tradicionalna, to su obiteljska gospodarstva i imamo onu industrijsku, dakle rekao bih masovnu, a to su velike tvrtke, veliki poljoprivredni zakupnici proizvođači itd., itd. I sada vi meni kažete recimo jedno Žito iz Osijeka ili jedna Osatina iz Osijeka će plaćati istu članarinu kao i onaj OPG-ovac, e pa onda vas ja pitam ako govorimo o komorskom sustavu i omjeru koliko netko može imati koristi od njega gdje je tu pravda. Onaj tko ima nekoliko redova rajčica i eto to prodaje, uzgaja mora platiti 72 kune isto kao onaj koji ima tisuće hektara pod različitim kulturama i tko proizvodi krmiva i slično. Dakle vrlo, vrlo jedan nepošten srazmjer. I na kraju, svoju raspravu ću završiti sa još jednom poraznom činjenicom kolegice i kolege, 75% hrvatskih poduzetnika prema zadnjem istraživanju smatra da u Hrvatskoj nije poticajna investicijska klima. To je porazni rezultat i na njemu trebamo raditi. Mislim da obavezno članstvo u jednoj komori tome neće doprinijeti niti malo jer nažalost u međunarodnim krugovima stranih investitora pitaju vas znate šta je ABC ulaganja? Zvuči dobro na engleskom reći ću i na engleskom zbog rime ABC ulaganja, anything but Croatia, bilo što osim Hrvatske. To je naša porazna situacija. Parafiskalni nameti sigurno neće pomoći da se neki od poduzetnika odluči doći tu, a da vam ne kažem koje još prepreke ima. Agencija za poticanje odnosno provedbu ulaganja također nije dala rezultata kao ni ministarstvo do sada, dakle razmjer stranih ulaganja u Hrvatskoj izuzetno, izuzetno nizak. Prema tome, kolegice i kolege na tome trebamo raditi, trebamo našeg poljoprivrednika pomoći, trebamo ga učiniti konkurentnim, trebamo ga osnažiti, a bojim se da to nećemo raditi parafiskalnim nametima. Mi smo u ložili amandman za ovaj zakon kojeg smatramo korektnim u smislu kada definira što komora radi i kako, uložili smo amandman kojim se briše obavezno članstvo. Ukoliko članstvo u HPK-u nije obavezno, dakle ukoliko se komora sama treba izboriti za svoje tržište i zastupati svoje klijente i tako doći do članstva tada smo taj zakon spremni i podržati. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeći klub zastupnika je onaj HDZ-a u ime kojega će govoriti poštovani zastupnik Josip Križanić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, državni tajniče sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. HPK je značajna i važna poljoprivredna institucija koja ima za zadatak objediniti stavove svih poljoprivrednih udruga i organizacija i kao takva zastupati prema hrvatskoj javnosti, Vladi i EU. Ovim prijedlogom zakona uglavnom se uređuje način financiranja HPK kroz članstva, što je dobro zbog neovisnosti. I tu se ne slažem sa kolegom Hajdukovićem, smatram da je puno bolje i puno će biti neovisnija HPK ukoliko će imati članstvo sa tih 6 kuna u komori, a članstvo će plaćati svi oni OPG-ovi koji imaju potpore veće od 3 tisuće eura. Za sve ostale fizičke i pravne osobe upisane u Upisnik poljoprivrednika članstvo će biti dobrovoljno. I opet bih odgovorio kolegi Hajdukoviću, da Žito i Osatina će isto plaćati 6 kuna, ali će isto imati samo jedan glas kao i svaki i onaj najmanji OPG. Zakonom iz 2009. kojim je komora osnovana, bilo je propisano obvezno članstvo za sve pravne i fizičke osobe upisane u upisnik poljoprivrednih gospodarstava. Kasnijim izmjenama i dopunama Zakona upravo te 2012. članstvo postaje dobrovoljno. I broj članova se time drastično smanjio. Znači svelo se svega na 1000 članova pa vas ja pitam kakva je to bila reprezentativnost za ovih 130, 164 tisuće poljoprivrednika koliko imamo do sada. Način financiranja komore sveo se na proračunska sredstva Ministarstva poljoprivrede kojima je kontroliran rad komore i aktivnosti komore, dakle ministar je upravljao komorom. Takva komora danas okuplja svega 6% poljoprivrednika i nema reprezentativni stav a kamoli da zastupa jedinstveno mišljenje i interese većine poljoprivrednika. Poljoprivrednici registrirani kao obrt ili trgovačka društva imaju obvezu članstva u HOK-u ili HGK-u dok OPG-i koji čine 96,9% do sada nisu imali odgovarajuće članstvo niti u jednoj komori. Važno je napomenuti kako obavezno članstvo u komori podrazumijeva trošak od 6 kuna. Ako je to parafiskalni namet, kolega Hajduković raspravljam s vama, šteta da vas nema ovdje ali budem vam se još poslije nadovezao. Dakle 6 kuna mjesečno i 72 kune godišnje što za ozbiljno poljoprivredno gospodarstvo ne bi smio biti prevelik trošak ako uzmemo u obzir da za to dobivaju potpunu neovisnost. Takvu bi obvezu plaćanja od ukupno 164 tisuće poljoprivrednika imalo oko 60 tisuća OPG-a od kojih bi se prikupilo oko 4, 4,5 milijuna kuna. Ta bi svota bila, trebala biti dovoljna za nesmetan i samostalan rad ali i za plaćanje članarine međunarodnih institucija kao što su Copa-Cogeca i tu još jedanput, dakle u njoj članarina iznosi oko 500 tisuća kuna. I ja još jedanput apeliram na državnog tajnika da se vidi mogućnost da se ta sredstva isplate iz državnog proračuna time ne bi narušio neovisnost komore. Želim reći da sve ostale organizacije i društva, klubovi pa i sve ostale komore imaju članarine i normalno da ima i PK. Takvim načinom prikupljanja sredstava za rad preko članarina i izvanrednih prihoda kao što su donacije, sponzorstvo, zatim putem vlastitih djelatnosti te dijelom iz državnog proračuna putem projekata izbjeći će se direktna ovisnost o državnom proračunu i volji ministra. Kolega Panenić je govorio o tome da bi komora trebala pozivati na prosvjede. Ja bih sada pitao njega, kada je to komora od 2012. pozivala na prosvjede i na koji način je ona mogla organizirati prosvjed ako je bila direktno pod kontrolom ministra koji … [[Govornik se ne razumije.]] plaćao. Žao mi je što se zbog onih OPG-ova koji dobivaju poticaje i članarina nije mogla ubirati na način da Agencija za plaćanje obračunava i obustavlja propisanu članarinu te plaćanje na račun komore, tako bi, time bi bio pojednostavljen način plaćanja za same poljoprivrednike ali bi se i osiguralo funkcionalno financiranje komore. Novim člankom o uplaćivanju članarina na račun komore moglo bi se dogoditi da ubiranje članarine ostane na dobrovoljnoj bazi. To nije dobro, time bi se onemogućilo i blokirao rad komore što svakako moramo izbjeći jer to nikome nije u interesu. Stoga pozivam resorno ministarstvo koje je zakonodavac, vas državni tajniče da se iznađe rješenje i mehanizam za učinkovito ubiranje članarine jer bi se u protivnom izgubila svrha ovog dobrog zakona i blokirao rad komore. Iako članstvo u HPK sada podrazumijeva određeni trošak koristi bi trebale biti kudikamo veće. Već sada od prije nekoliko dana imamo mogućnost i 15% jeftinije gorivo na Croduxu za članove PK, to je nešto što je dobro. Ipak, vidljivost komore je premala. Do sada, sigurno zbog, najvjerojatnije zbog premalih financija ali sigurno da se sada očekuje puno jači angažman ubuduće. Kao prvo, komora mora prikupljati stavove svih svojih članova te jedinstveno zastupanje njihovih interesa prema ministarstvu i drugim državnim tijelima a posebice prema EU. Upravo stoga komora mora biti ojačana strukturno i financijski da bi okupila svoje poljoprivrednike u sektorske odbore te ih povezala sa radnim odborima u EU. Novim zakonom su dodatno definirane djelatnosti članstva o promicanju interesa na nacionalnoj i međunarodnoj razini kao što su koordinacija aktivnosti u ruralnom razvoju, organizacija raznih savjetovanja za potrebe članova kao i medijsko promoviranje komore. Uređuje se u dodatnoj suradnji sa drugim srodnim komorama kao što je Agronomska, Veterinarska i HOK. Novi zakon također zbog znatno promijenjenih odnosa u broju članova komore predviđa i nove izbore do kraja godine. U konačnici cilj još jednog u nizu poljoprivrednog zakona je da u ovom segmentu stvara preduvjete da našim poljoprivrednim proizvođačima, članovima komore omogući uključivanje u kreiranje poljoprivredne politike te im putem edukacija omogući bolje informiranje o novim znanjima i tehnologijama. I nadalje joj je cilj povezivanje radi brojnih razjedinjenih … [[Govornik se ne razumije.]] koje su do sada bile totalno, totalno razjedinjene. Sve to u cilju povećanja kvalitete i kvantitete i konkurentnosti domaće poljoprivredne proizvodnje koja je tehnički i tehnološki već dugo godina iza konkurencije. Zato i ovaj put ponovno pozivam Vladu i ministarstvo na pozitivnu diskriminaciju hrvatske poljoprivredne proizvodnje gdje god je to moguće. … [[Govornik se ne razumije.]] vani subvencioniraju na razne načine vlastitu poljoprivrednu proizvodnju kako bi ona bila kadra prehraniti naciju ali i konkurentnu na jedinstvenom, europskom i svjetskom tržištu. Klub HDZ-a će ovaj zakon podržati. Hvala vam.
Hvala lijepa. Sljedeći Klub zastupnika je onaj HNS-a u ime kojeg će govorit poštovana zastupnica Božica Makar, izvolite.
Hvala lijepo gospodine podpredsjedniče Sabora, uvaženi državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Važnost osnivanja poljoprivredne komore kod nas je prepoznata još 2009. godine i to prvenstveno radi interesnog zastupanja poljoprivrednika RH u međunarodnim asocijacijama. Kad je 2009. komora bila osnovana, članstvo u njoj bilo je obavezno, međutim 2012. članstvo je postalo dobrovoljno. Očekivali smo da će poljoprivrednici željeti plaćati članarinu, da će željeli biti članovi poljoprivredne komore, odnosno da će prepoznati važnost, odnosno ono što dobivaju samim članstvom u toj komori. Međutim mi općenito u Hrvatskoj imamo više razloga za to da ne žele naši ni poljoprivrednici, a ni ostali gospodarstvenici, pa ni osobe fizičke postati članovi nekog udruženja pod prisilom jer svaka prisila nije dobra. Mi moramo jednostavno stvoriti uvjete da naši poljoprivrednici vide koji su to benefiti, što oni dobivaju ako su članovi poljoprivredne komore. Moraju vidjeti koja je razlika između njih što oni dobivaju, a što oni koji nisu članovi gube. I jedino na taj način možemo stvorit jedno zdravo okružje i možemo poticati da se želi postati članom poljoprivredne komore. Tu je i tradicija. Mnoge poljoprivredne komore u okolnim zemljama bilježe sto i dvjesto godišnju tradiciju pa tako je isto dobrovoljno udruživanje poljoprivrednika u Austriji zabilježeno još 1808. godine. Sada je tamo obavezno članstvo u poljoprivrednoj komori, kao i u mnogim drugim zemljama u okruženju. Već sam rekla da sve to ima smisla ako taj poljoprivrednik zna što dobiva za to članstvo. Imali smo u prvom čitanju prijedlog da svi oni koji su upisani u upisnik poljoprivrednih gospodarstava moraju biti obavezno članovi Poljoprivredne komore. Sada je izvršena izmjena članka 7. gdje je obavezno članstvo u Poljoprivrednoj komori samo za one poljoprivrednike upisane u upisnik OPG-ova sukladno posebnom propisu kojim se propisuju načini i uvjeti upisa u upisnik OPG-a. odnosno radi se o onima veličine iznad 3000 eura, a ti koji su veličine iznad 3000 eura dobila sam podatak na Odboru za poljoprivredu od državnog tajnika, da minimalna potpora za takve iznosi 700 eura godišnje, to je ona potpora koju isplaćuje Agencija za poljoprivredu i ruralni razvitak. Za sve ostale pravne i fizičke osobe, kao i za ostale poljoprivrednike, članstvo u Poljoprivrednoj komori je dobrovoljno. Kad velimo članarina 6 kuna mjesečno ne izgleda puno, 72 kune godišnje i stvarno se radi o najnižoj članarini koja se plaća svim komorama koje djeluju na području Hrvatske, a naravno da ne govorimo o ostalima koje djeluju u okruženju. Ali opet napominjem, svaka članarina je visoka ako se doživljava kao namet, a ne kao ulaganje. Zato naši poljoprivrednici stvarno moraju znati što dobivaju članstvom u Poljoprivrednoj komori. A u članku 4. prijedloga ovog zakona je to i nabrojeno. Neću čitati sve, ono najznačajnije ću navesti, ali sa tim bi upravo trebali biti upoznati naši poljoprivrednici i trebalo bi im navesti što to zna njih znači, što oni dobivaju jer velim, inače će to biti i dalje samo namet. Pa tako imamo u članku 1. promicanje, zaštita i zastupanje interesa članova komore pred tijelima državne uprave, tijelima jedinica lokalne i područne samouprave. To je osobito u postupku donošenja propisa od interesa za poljoprivredu i ruralni prostor. Zatim tu je promicanje i zastupanje interesa članova na nacionalnoj i međunarodnoj razini. Tu sam već napomenula koliko nam je važno ovo zastupanje na međunarodnoj razini i da smo članovi određenih asocijacija i da možemo naše poljoprivrednike pred njima zastupati. Zatim imamo razmatranje i davanje stručnih mišljenja u postupku donošenja propisa i drugih akata iz područja poljoprivrede, praćenje stanja u poljoprivredi i ruralnom području te predlaganje nadležnim tijelima rješenje za unapređenje poljoprivrede i razvoja ruralnog prostora, organiziranje edukacija, stručnog osposobljavanja, seminara, tečajeva i radionica iz područja poljoprivrede i ostalog vezanog uz poljoprivredu, suradnja s obrazovnim, znanstvenim i stručnim istraživačkim ustanovama, uspostavljanje i razvijanje suradnje sa inozemnim poljoprivrednim komorama i srodnim organizacijama. Zatim organiziranje poljoprivrednih sajmova i drugih manifestacija iz područja poljoprivrede, organizacija savjetovanja o socijalnim, pravnim i poreznim pitanjima za potrebe članova komore. I tu je zatim još i medijsko promoviranje navedeno kao jedna od bitnih zadataka ove komore. Ja se iskreno nadam i vjerujem da će komora obavljati navedene aktivnosti i da će poljoprivrednici željeti dobrovoljno biti članovi poljoprivredne komore i da će ih biti daleko veći broj nego što je to propisano ovim zakonom koji su obavezni postati članovi HPK odnosno uplaćivati ovaj iznos članarine. HNS će podržati ovaj zakon. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Sljedeći klub zastupnika je onaj HSS-a u ime kojega će govoriti poštovani zastupnik Željko Lenart. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. I poštovani, ali jadni hrvatski seljaci. Zakon o HPK je jedan od zakon koji kada ga malo čitate vidite da je netko htio napisati nešto, nije znao točno što želi napisati i onda je napisao ovo što je napisao, što neće nimalo utjecati pozitivno na razvoj poljoprivrede. Podsjetimo se da u 27 godina hrvatska poljoprivreda je danas na najnižim granama. Nismo dostatni u svojoj proizvodnji skoro ni u čemu, a Zakon o poštenoj trgovačkoj praksi ne pomaže nimalo poljoprivrednim proizvođačima jer vidimo što kupujemo na policama i na koji način i što jedu naši građani. U članku 4. komora kaže, djelatnosti komore su sljedeći poslovi i zadaci, promicanje i zaštita zastupanja interesa članova komore, razmatranje i davanje stručnih mišljenja, komora znači stručno, usklađivanje te zastupanje interesa članova komore. Iako ne znaju koji su pravi interesi članova komore jer da znaju od 27 godina bi nešto napravili, ne bi tako radili. Praćenje stanja u poljoprivredi, 27 godina se navodno prati, ništa se do sada nije dobro otpratilo tako da ni ne znamo što nam sve treba i što imamo u poljoprivredi pa neće vjerojatno ni sada. Koordinacija aktivnosti i udruživanje iz područja poljoprivrede, ni dan danas nismo razvili zadrugarstvo jer smo ljude na neki način plašeći ih s onim iz komunističkih vremena još bolje otjerali. Organiziranje, edukacija, suradnja s obrazovnim stručnim agencijama i da sada ne nabrajam dalje, ali ću zaključiti samo filozofiranje. Ovdje nema ništa konkretnoga kao da ne postoje poljoprivredne komore u drugim zemljama gdje smo mogli vidjeti što se radi u Bavarskoj, što se radi u Austriji koja ima u Štajersku poljoprivrednu komoru staru 80 godina, ima preko 300 stručnjaka koji direktno pomažu poljoprivrednim proizvođačima. Što mi danas imamo? Kada je neki državni stručnjak došao mi pripomoći u poljoprivrednoj proizvodnji, savjetovati me ili nekoga drugoga? Ja to ne pamtim. Članarina, 6 kuna mjesečno, a vjerujte da nijednom OPG-u 6 kuna mjesečno iliti 72 kune godišnje ne znači ništa. Ali ukoliko tih 72 kune ide za financiranje određenih uhljeba, onda naravno da su svi ljuti i da ne žele biti članovi komore. A ovaj zakon upravo govori o tome. Zašto mi u toj članarini nismo stavili razmjerno prema veličini gospodarstva, kao što ima Poljoprivredna komora Bavarske, negdje 50 eura po gospodarstvo, 5 eura po hektaru. Pa zar oni sa 2 hektara, 3 hektara ima istu snagu kao i onaj sa 150, 200 ili 50? Pa nema. I interesi jednoga i drugoga su sasvim različiti i nijedan i drugi neće na pravi način moći zastupati svoje interese. Zato predlažem da se razmjerno prema veličini gospodarstva odredi i članarina. Poljoprivredna komora bi trebala od svojih članova naplatiti nekakvih od 65 tisuća otprilike nekih 4 milijuna kuna iako još nismo definirali način na koji će se naplatiti. Znači još uvijek se razmišlja o načinu na koji će se naplatiti jer se ne može samo tako skinuti od potpora. 4 milijuna kuna, Poljoprivredna komora će vjerojatno imati nekoliko zaposlenika, da ne kažem čiji će biti, imat će vjerojatno službene aute koji će također trošiti, trebat će ih popravljati, a imat će i članstvo u COPA COGECA-i koje će sa određenim odborima … možda i do milijun kuna od 4 milijuna. Ja vas pitam s čime će ta komora raditi od 4 milijuna ukoliko uspije to naplatiti? Što je 4 milijuna, 1 za članstvo 3 milijuna kuna što se s tim novcem može bitnoga napraviti u pomoći u OPG-ima? Gospodo ništa, ništa. I normalno da će poljoprivredni proizvođači biti ljuti kada im nametnete i tih 72 kune jer neće dobiti ništa za to. U Bavarskoj poljoprivredna komora ugovara čak cijenu struje za svoje članove. Samo na tome uštede više nego što plate članarinu. Imaju agencije koje se bave pružanjem raznih usluga od projektiranja od pisanja projekata i ne znam čega, gdje za svoje članove to rade u puno manjem iznosu nego što rade za ostale korisnike. Nismo ugradili ovakve stvari unutra da može raditi i ova Poljoprivredna komora takve stvari. Mi danas nemamo niti jednu banku koja prati poljoprivredu. A nismo bili u stanju očuvati niti jednu hrvatsku banku koja će reći ovdje će biti kamata 2% za poljoprivredu. U Bavarskoj kamata bude do minus 1% jer njihova poljoprivredna komora se uspije izboriti i za takve kredite i kod države i kod banaka. Mi danas imamo komoru koja će morati dostavljati izvješće ministru, ministarstvu. Pa ja vas pitam tko će rukovoditi tom komorom? Onaj koji danas formira, tko kroji zakon za tu komoru koristit će cijelu priču kao što je i prije bila iskorištena u političke svrhe i još ćemo više razjediniti naše poljoprivrednike nego što su oni to danas. Imamo 1130 poljoprivrednih udruga, a poljoprivredno stanje i stanje u poljoprivredi najžalosnije nego što je čovjek mogao biti. Ja ne znam zašto ljudi ne odu i sjednu s tim poljoprivrednicima. Danas ministra nema ovdje na ovoj raspravi, nema ga među seljacima. Mora doći čut tamo i loše što mu se kaže jer kritika je pozitivna, promijenit će se na bolje. Ne treba bježati od naših ljudi i sjest s ljudima. Ja svakodnevno s njima sjedim, slušam i pokude i pohvale. Ali živimo s njima, to su naši ljudi, za njih se borimo. Ako smo vlast RH mi zakonodavna vlada, izvršna, onda moramo bit među tim ljudima i čut što oni govore. Kada smo imali nekakav skup gdje su se dužnosnici obratili direktno poljoprivrednicima i gdje su čuli ono što im oni imaju za reći? Nikada. Mi ćemo preko poljoprivredne komore zastupati stajališta poljoprivrednika. Možete si mislit. Na koji način? Opet će se izlobirati vodstvo, opet će se izlobirati način, program i sve živo što se ovdje traži. Ali, ljudi moji, mladi nam odlaze, mladi nam odlaze iz RH. OPG-i nestaju, zatvaraju se. Možda je to smiješno, ali meni više nije smiješno. Meni nije smiješno. Imam 50 godina, možda bih si počeo razmišljat već o nekoj mirovini, ali bojim se tko će. Možda je kolegica mlađa. Evo, ona neće morati razmišljati o mirovini, možda će si pripremit bolje jer zna kakva nas situacija čeka. Hvala kolega. Možda nekome to izgleda teatralno ili, ali ja vam govorim ono što mi ljudi pričaju svaki dan. Ja svaki dan sjedim u radnom kombinezonu i razgovaram s njima. Pa nije njima bitno na koji način će se oni udružiti i tko će za njih raditi, već je bitno na koji način će njima biti i kako će im biti. Poljoprivrednim proizvođačima je bitno da ostvare dobit, da ta dobit omogućuje da oni prehrane svoje obitelji i da mogu unaprijediti gospodarstvo. Sa filozofiranjem, koje kakvim aktima, nema tu napretka ljudi moji. U najvećem dijelu mi se bavimo u ovom zakonu sastavom, djelokrugom, tijelima komore, unutarnjim ustrojstvom, a ne bavimo se nekakvim stvarima koje bi komora trebala staviti kao zadataka i što bi komora trebala odraditi. U obrazloženju znači, razlozi zbog kojih se Zakon donosi kaže, jačanje uloge komore stvorit će se pretpostavke za održivi razvoj OPG-ova, unapređenje i povećanje njihove konkurentnosti za tržištu, te jačanje njihove društvene, socijalne, ekološke uloge očuvanja prirodnih poljoprivrednih resursa. Ma koji Zakon, dio Zakona ovoga to omogućuje? Recite mi koji dio Zakona omogućuje i vidite što danas govorimo i koliko puta raspravljamo o poljoprivredi i svim tim zakonima, no međutim, današnja vlada ne želi uvažiti niti jedan amandman oporbe. Nemojte reći da baš su svi loši, da mi ništa ne znamo, da jedino oni koji vladaju znaju. Ja u svojim raspravama pokušavam govoriti o stvarnim problemima i ako ih vi u HDZ-u koji ste danas na vlasti ugradite i uzmete sve zasluge, ja ću biti sretan bez obzira čije su zasluge, ali da neke probleme u poljoprivredi riješimo. Jer dugi niz godina ne rješavamo ama baš ništa. Dalje, u obrazloženjima. Na taj način Komora bi ispunila svoju primarnu i najvažniju zadaću, a to je prikupljanje stavova OPG-ova i ostalih poljoprivrednika, članova, te jedinstveno zastupanje njihovih interesa prema Ministarstvu poljoprivrede i drugim tijelima. Zastupanje interesa Komore i poljoprivrednika prema ministarstvima, a podnosimo izvješće Ministarstvu i očekujemo sredstva iz proračuna RH. Ja vas pitam tko to vjeruje u to? Ja mislim da ne vjeruje više nitko i da ti naši poljoprivredni proizvođači, da ne kažem seljaci, ali ja se ponosim što sam seljak jer smo svi mi sa sela, kako je rekao Stjepan Radić u duši, svi smo mi seljaci u duši osim onih koji nemaju dušu. Nažalost, ovo je jedan šturi Zakon koji pokušava promijeniti ono što je bivši ministar Jakovina ovdje napravio, koji je ukinuo obavezno članstvo, što nije bilo dobro i jednostavno se Komora raspala. Iako ne kažem da je i u bivšem sastavu Komora baš nešto radila za poljoprivredu i da je nešto poljoprivrednim proizvođačima. Stoga apeliram na sve vas kolege, posebno na Ministarstvo poljoprivrede koji je predlagača ovog Zakona i Vladu RH koja je uputila ovaj Zakon u Hrvatski sabor, a Zakon kakav je i amandmani koje ćete prihvatiti ili vi ih staviti, takav će biti usvojen. To nam je svima jasno. No međutim, zapitajte se još do usvajanja Zakona da li je ovdje potrebno nešto izmijeniti na način da iskreno razmišljamo o razvoju poljoprivrede jer izgleda da svih ovih godina nije se iskreno razmišljalo ili da nismo znali što radimo jer nažalost, poljoprivreda ima najmanji broj OPG-ova, najmanju proizvodnju i jednostavno ne razvijamo niti prerađivačku industriju, a samim time i ovakvim zakonima i nesigurnošću koju stvaramo u RH, a koju mladi ljudi vide, jednostavno procjenjuju da se ne isplati ovdje više raditi, da se više ne isplati zamarati sa hrvatskim zakonodavstvom jer ovdje više nitko nije jednak, zakonodavstvo može danas te osuditi kao krivca iako si bio nedužan. Pokušajte ovo promijeniti na dobrobit hrvatskih seljaka i onda će oni to shvatiti kao nešto što radite za njih i onda će vrlo rado biti članovi poljoprivredne komore. Ukoliko to ostane ovako kakvo je sada, onda će i tih 72 kune smatrati kao namet i kao nešto što opet radi protiv hrvatskog seljaka jer ispada da on danas jedini koji ulaže svoj novac, ima faktor, dragi Bog, ima faktor da ne zna kolika će biti cijena otkupa njegovih proizvoda i kome će ih prodat, a on uporno pokušava proizvodit pod takvim uvjetima i jednostavno zato što su mnogi odrasli na selu, ne mogu bez zemlje, bez proizvodnje, nadaju se da će se nešto promijeniti, ali moramo bit svjesni toga da su mnogi tu nadu i izgubili i jednostavno su se prestali time bavit. Hvala lijepa.
Hvala. Sad prelazimo na pojedinačnu raspravu i prvi se javio poštovani zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepo. Uvaženi tajniče, još ću jednom ponovit, žao mi je što nije ministar kod ovako bitnih zakona s nama u Sabornici, nema se čega bojati. Činjenica da još namećemo jedan harač poljoprivrednicima, znači obavezu plaćanje članstva. U trenutku kada, od prošle godine od prvog mjeseca do ove godine do prvog mjeseca 71% je povećan uvoz mlijeka, a sira 136% tako da neki stručnjaci predviđaju da dogodine nećemo uopće imat na policama na hrvatskom tržištu uopće Hrvatskoga mlijeka, hrvatskih mliječnih proizvoda. Znači u jednome trenutku sad sjetili smo se komore i obaveznoga članstva, jednoga harača, od komore koje je plaćalo ministarstvo da brani od seljaka, sad će seljake naravno, a sve manje je ljudi koji se brane poljoprivredom, nažalost, jer ljudi nemaju više smisla nakon ovih svih nemate da to rade. Činjenica je da u ovome trenutku ima puno problema u poljoprivredi pa ne čujem ja ni tu komoru, a ni ministra da riješi problem npr. gdje ljudi ne mogu prodat svoje proizvode u Neretvanskoj dolini, pa problem u Slavoniji plavog dizela, jednostavno ljudi nemaju sredstava da natoče to gorivo u jednome trenutku, nego moraju ovisiti o potporama, a nemaju para, jednostavno napravili su kaos u sustavu pa vidjet ćete sad kakve će bit reakcije dok se vi bavite ovim haračom, tim ljudima, ljudi ne znaju di će prodati svoje lubenice, dinje i ostale proizvode, nemaju di. Zašto? Zato što se radilo o interesu uvoznog lobija, zato što je Ministarstvo poljoprivrede, rekao sam prošli put, su štetočine koje su uništile Hrvatsku poljoprivredu. U ovome trenutku, koliko mi je poznato, ljudi koji se bave, sađenjem lubenica, dinja i ostalih proizvoda u Neretvanskoj dolini su u problemu. Možda je ministar doli pa rješaje taj problem je riješen, možda je dat prijedlog zakona da 50% domaćih proizvoda je obaveza da bude na policama u RH u trgovinama. Ne, samo uvozni lobiji. Zbog toga u ovome trenutku procjene su stručnjaka da dogodine uopće nećemo imati mljekarskih proizvoda iz Hrvatske, nastavite samo ovaj trend. 81% je povećan uvoz u odnosu na prošlu godinu u ovoj godini, mlijeka, govorimo samo o mlijeku. Znači apsolutno se pogoduje uvoznim lobijima, nećemo govorit o GMO hrani koja se od sojine sačme hrane svinje, to je prošle godine 130 milijuna eura, ili milijardu kuna je uvedeno, 10 milijardi kuna se uvozi poljoprivrednih proizvoda minimalno godišnje, to je ono šta se knjiži, koliko uđe na crnom tržištu tko zna i zbog toga mi u ovome trenutku nemamo domaću proizvodnju. Sada vi dajete harač komori koju je plaćalo ministarstvo da se bori za seljake. Pa seljak se mora branit od te komore, seljak će morat plaćat komoru koja je u biti, Poljoprivredu komoru pored koje se mora borit i za šta se ta komora do sad izborila za seljake? Koji su to pozitivni pokazatelji? U stočarstvu, poljoprivredi, u bilo čemu, evo vas tajniče pitam pa izađite, kažite koji su to pozitivni pokazatelji? Pa pogledajte kako ste riješili plavi dizel ljudima u Slavoniji, ljudi su u problemu, ljudi imaju 200 kuna, oni moraju traktorom 20 km ne smiju kupovat unaprijed plavi dizel, znači pitam uopće hoće biti oranice uzorane? Taman imaju sredstava da mogu doć do benzinske 30km i vratit se. Prema tome, u ovome trenutku smatram da poljoprivredi imamo ogromnih problema, toga smo poznati, ali je to politika Vlade. Politika je Vlade bila ovakva, isprazniti sve, znači prethodnih Vlada, isprazniti sve, kad se ispraznilo sve idemo sad dat mogućnost po međunarodnim ugovorima da strane fizičke i pravne osobe mogu kupit poljoprivredno zemljište, to od 2020. ako netko možda da me razuvjeri po Zakonu kojeg smo donijeli o poljoprivrednom zemljištu 2020. godine mogu strani fizičke pravne osobe kupit poljoprivredno zemljište i to je to. Nije više ni problem čak ni dovest u Slavoniju stoku, povećat stočni fond, nego je problem što nemamo više ljudi, nemamo više stočara, farmera, a mi o ovome nametu pričamo kao o glavnom zakonu PR-ovski se to ucelofani u ministarstvu, rekao mi je netko da se priča, ono samo 72 kune godišnje će uzimat poljoprivrednicima, ne na dobrovoljnoj bazi, naravno da ćemo dati i mi amandman i kolege iz oporbe, vjerojatno će netko iz vladajućih. U ovome trenutku imamo ogromne probleme, ljudi ne mogu prodat svoje proizvode, prijete blokadama sad u turističkoj sezoni cesta, s pravom, jer im država ništa nije poduzela pa ni ova komora. Ministarstvo plaćalo poslovanje da se bori za poljoprivrednike, šta se to do sada ona izborila? Evo ja stvarno postavljam vama tajniče pitanje Poljoprivredna komora šta se izborila za poljoprivrednike u Hrvatskoj? koje imamo pozitivne pokazatelje, osim što raste korov dobro po poljima i u Zagorju i u Zagori i u Slavoniji, Podravini, na cijelom području RH. Znači mi nemamo pozitivnih pokazatelja, mi moramo rješavati probleme da domaće proizvode kupujemo, da se zaštitimo od štetne hrane GMO proizvoda, dali smo zakon ovdje, Vlada je rekla u svome mišljenju da je zakon dobar, ali da nije trenutak, da jednostavno neće nam dozvoliti druge države, nije trenutak donijeti taj Zakon. Prema tome, mi u ovome trenutku ne proizvodimo svoju vlastitu hranu, a imamo sve uvjete, sve uvjete imamo. Znači, hrana je jedan uvjet u jednoj državi bogata, sigurnost i da ljudi mogu stvarati obitelj. To su tri ključna uvjeta u ovome trenutku. Koje mi imamo uvjete od ta tri? Hranu ne proizvodimo, polja su zarasla u korove, navodnjavanje nismo riješili ... [[Govornik se ne razumije.]] obećanja. Ja mogu kazat to za Dalmatinsku Zagoru. Bila je dole Vlada u Splitu, nisu rekli Sinjsko polje treba ... [[Govornik se ne razumije.]] najviše treba, imamo projekt, imamo program, nego iz godine u godinu sad će ... [[Govornik se ne razumije.]] vjerojatno, to su ostavili taj period kad bude Sinjska alka, kad dođu na Alku da mogu obećat po stoti put. Znači, nismo zaštitili domaće proizvode. Ovim Zakonom samo još dodatno opterećujemo seljaka. On ima obavezu biti član Poljoprivredne komore i to plaćati. Hoće li on njima platiti ili neće, to apsolutno ministra, a i vas tajniče jer ne izlazite govorit, nije briga. Evo, ja mislim da poljoprivrednici sad više očekuju kako zaštiti domaće proizvode, kako će prodati svoje poljoprivredne proizvode u dolini Neretve, u cijeloj Dalmaciji. U turističkoj sezoni oni ne mogu svoje proizvode, nemaju gdje prodat. Zato što je uvozni lobi odradio svoje. U Ministarstvu su prije neki dan bila je ovdje rasprava o lovstvu i bila je govor da treba naravno Zakon zaštititi poljoprivredu što divljač unište, da treba zaštititi štete na koji način platiti. Pa nisu ta divljač više šteta. Nema poljoprivrede. Štetočine su u Ministarstvu, u Ministarstvu su štetočine koje su dovele poljoprivredu da je nema. Mi u RH nemamo poljoprivrede. Imamo prazne farme, imamo brojna obećanja prelaska u EU. Pa mi nemamo više mljekarsku proizvodnju. U Hrvatskoj mljekarsku proizvodnju nemamo. Sjedite u vozilo, uputite se od Zagreba kroz Liku, vidjet ćete, prema Dalmaciji, nećete vidjeti tri krave. To je činjenica. Dok ne bude selo puno stoke, nema života. Mi nemamo proizvodnju. Nije to smješno, to je činjenica. I sad još harač uvodimo. Naravno, dati ćemo amandmane, da nema ovaj harač. Čak dobrovoljna baza, to bi i moglo biti korektno, da je na dobrovoljnoj bazi poljoprivrednici, OPG-i da su bili, ali ovako nametati nešto za nekoga koji nije do sada štitio. Šta je garant da će ova Komora štititi poljoprivrednike? U Neretvi, u Cetinskoj krajini, u Vrgorcu, u Slavoniji, u Podravini, ne znam gdje. Šta je garant? Možda zapošljavanje još 30 ljudi u tu Komoru. Trenutno su goreći problemi, žao mi je što ministar nije ovdje, trebao bi se obratiti, ljudi koji proizvode u RH se bave poljoprivredom, ne mogu prodati svoje proizvode. Moraju izaoravati. Police su pune stranih proizvoda. Zaštitimo Hrvatsku, kupujmo hrvatsko. GMO proizvodi i loša hrane je prepavila koja donosi samo bolesti. Vidimo da je porast tumora, porast je svega. Zbog čega? Jer su naše poljoprivredne oranice neobrađene i to je problem što su štetočine u Ministarstvu poljoprivrede direktno. To treba reći istinu. Da su radili u interesu poljoprivrednika hrvatsko Ministarstvo poljoprivrede, poljoprivreda bi bila razvijenija puno. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku, poštovanog zastupnika Željka Lenarta.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Pa kolega Bulj, 72 kune, svi se moramo složiti, nije neki iznos. Samo je tu dilema da li će tih 72 kune biti iskorišteno u razvoj poljoprivrede, u zaštitu poljoprivrednih proizvođača ili će biti namijenjeno za plaće uhljeba u Poljoprivrednoj komori. Ili ako se ona pretvori u političku poljoprivrednu komoru, onda je to upravo takva situacija. Tu je dilema i to ljudi na terenu pitaju. Da li je to sada politička organizacija koja se stvara ili ćemo mi stvarno dobiti jednu komoru koja će nama pomoći u onim problemima koje imamo? A problema ima puno. Proizvodnja nije još sasvim umrla u RH kad kažete, nje još uvijek ima no već je podne prošlo za to i jednostavno treba spašavati što je. I svaka greška danas je uništenje poljoprivrede sutra. Hvala.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Bulja.
Hvala lijepo. Slažem se s vama kolega da treba promptno reagirati. Ovdje je trebao biti ministar, biti ovdje i biti na terenu s ljudima, s našim proizvođačima poljoprivrednih proizvoda i dati im namjeru zaštitu njihove. Koja je njihova sad zaštita kako će prodati dinje, lubenice ili bilo koji drugi proizvod jer ne znam, tko je njih osigurao? Oni ga nemaju nikakvog osigurača. Znači, hrvatska poljoprivreda nema nikakvog plana osim što Ministarstvo imaju dobar PR. Pa su čak medijski ovaj Zakon koje je harač i nema nikakve garancije da će se Komora boriti u interesu jer do sada gledajući kad je Ministarstvo plaćalo Komoru, nije se borila za seljaka i poljoprivrednika. Ona se borila za ove koji su na vlasti. Koja je garancija i to je pitanje koje postavljati i na koje bi trebali dati odgovor, da će se boriti za seljaka Komora. Ili će biti to tvornica uhljeba, kao što je u brojnim agencijama, komorama, uredima, upravama na štetu hrvatskog seljaka. I to očekujem odgovor od tajnika, a trebao je biti i ministar ovdje. Hvala.
Hvala. Slijedeća pojedinačna rasprava je poštovane zastupnice Anke Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče sa suradnikom. Evo, u drugom čitanju imamo Zakon o poljoprivrednoj komori i otprilike ovo pokazuje slijedeće. I u prvom čitanju kad smo ga imali, isto smo raspravljali, kad se vidi o primjedbi koju ste vi obradili, dio koji su vam obično sa strane ove sabornice koja je vladajuća bile prihvatljive ste prihvatili, ovaj dio ne, tako da zapravo pokazuje se da mi govorimo, a sve stvari idu svojim tijekom. Hajdemo ovo staviti u nekoliko konteksta. Dakle, ljudi su se davnih dana udruživali u pojedine organizacije. To su na početku bili cehovi jer su se pojedini obrtnici udruživali iz razloga kao prvo, da među sobom reguliraju neke odnose, a s druge strane da mogu jednostavnije i svrsishodnije nastupati prema nekom drugom. I tu se može čitati zadaća komore gdje zapravo naši poljoprivrednici bi mogli neke svoje interese zastupati prema vani jer evo kaže, upisano je 164 458 poljoprivrednika kroz obiteljskih poljoprivrednih gospodarstva, kroz trgovačka društva, obrt, zadruge i pojedini poljoprivrednici i u tom smislu komora ima svoj rezon jer na taj način se može nastupati prema unutra i prema van. No međutim povijest je učiteljica života. Svaki put kad vas netko na nešto prisili prva reakcija je, ono kad vas sili na nešto, da stanete i da pitate se zašto i da imate tu jednu odstupnicu i kažete ne. Zbog toga i kad gledate malo povijesno kod nas, mi smo već imali obavezno članstvo pa nismo imali obavezno članstvo pa ćemo sad ponovo imati obavezno članstvo. I tu u raspravi su moji prethodnici rekli nešto što ću ja i apostrofirati i ponoviti. Kad nas ne bi život i okolnosti naučile na činjenici da bez obzira na sve ono što mi tu vidimo u odnosu na benefite koje bi trebali imat pa ti benefiti mogu biti i ako nije obavezno članstvo, pa ti benefiti mogu biti i inače, dakle obavezno članstvo imat ćemo benefite, odnosno poljoprivrednici, ako nije, nećemo. Tu je već sumnja i sumnja je uvijek da znamo da iz ovog nemamo benefite za ono za kog komora je, nego na određeni način da se pojedinci dobiju svoj posao, meni je teško reći uhljeb i teško ju koristim i vrlo rijetko, ali znate kad živite na ovim prostorima ili radite na ovim prostorima i gledate kroz zadnjih 20ak godina što se desilo, ne mogu se otet dojmu onog jednog filma kad majmun digne kamen, vidi zmiju i padne u nesvijest. I drugi put ponovo kad se probudi iz nesvijesti ponovo diže taj kamen. E sad da mi već nismo bili pali u nesvijest, ja bih rekla pa možda ovo ima smisla, ali smo to mi već odradili, pali u nesvijest, stoga mi ne možemo ovo podržati. Raspravu smo i u prvom krugu govorili, ajdemo nek nastavi dobrovoljno, ajdemo vidjeti što to komora radi, koje to benefite imamo pa kroz drugi ili treći korak biti učlanjenje i ja se mogu složit kad govorite o 72 kune, to je u kontekstu eura 10ak eura, čak ispod 10 eura i nije nešto što bi bilo senzacionalno puno. No međutim ako ništa ne dobivate, onda je sve senzacionalno puno, imate osjećaj da bacate novce kroz prozor. Nije dobro da bilo tko baca novce kroz prozor, nije dobro da se nameće obavezno članstvo, nije dobro da ste se na ovaj način odlučili ići s ovom komorom. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Anki Mrak-Taritaš. Prelazimo na sljedeću raspravu, poštovani kolega Davor Vlaović, izvolite.
Hvala podpredsjedniče, kolegice i kolege, državni tajniče. Vrlo važan zakon za Hrvatsku poljoprivredu, Zakon o Hrvatskoj poljoprivrednoj komori. Nema ministra, a nije ga bilo ni kad je bio Zakon o poljoprivrednom zemljištu, ni Zakon o nepoštenoj trgovačkoj praksi. Kad god je važan zakon o poljoprivredi nema ministra, to nije dobro, to nije dobra poruka našim poljoprivrednim proizvođačima. A isto tako nije dobra poruka ni da je danas nas vrlo malo u Hrvatskom saboru, kao da nemamo interes da funkcionira hrvatska poljoprivreda, da hrvatsko selo živi, da žive udruženja poljoprivrednih proizvođača od kojih treba biti najvažnije Hrvatska poljoprivredna komora po uzoru na Njemačku, Francusku, Italiju gdje nijedan zakon se ne može donijeti u njihovom Parlamentu bez stava i mišljenja njihovih poljoprivrednika, poljoprivredne komore. I ne samo to, nego i kontroliraju provedbu zakona i čim primijete da netko iskače, reagira se pa na kraju i ako treba prosvjedima, zatvore autoceste dok se taj problem ne riješi. Zašto kod nas nije tako i zašto sumnja prema Hrvatskoj poljoprivrednoj komori da će opravdati ono što bi trebala biti interesno udruženje svih obiteljskih poljoprivrednih gospodarstva, svih poljoprivrednika koji proizvode hranu u RH? Pa iz razloga što smo u startu napravili greške i što nije kod nas to tradicija. Napravljene su greške još u bivšoj državi kad je ograničeno vlasništvo na svega 10 hektara zemljišni maksimum i našim seljacima, našim poljoprivrednim proizvođačima oduzimana zemlja i donesen je zakon o povratu oduzete imovine '96. međutim i dan danas je velik broj zahtjeva nije riješen i nije vraćeno zemljište obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima, prvo tu nepravdu moramo ispravit, da pokažemo ozbiljnost prema tom selu i prema toj poljoprivredi. Drugo što je loše napravljeno, da smo uništili poljoprivrednu proizvodnju, uništili smo poljoprivredne kombinate, agro kombinate, zadruge poljoprivrede, da, išli smo u onaj kapitalistički model, sve na tržište i šta imamo? Imamo drastičan pad poljoprivredne proizvodnje, iako je uloženo preko 60 milijardi u hrvatsku poljoprivredu, imamo prepolovljenu poljoprivrednu proizvodnju, imamo svega 30% dostatnosti u proizvodnji mlijeka, imamo problem na tržištu jer tržišta nema, šta je tržište poljoprivrednih proizvoda u RH? Trgovačke kuće, trgovački lanci, gdje je tu šansa za malo obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo? Vrlo mala. Pokušali smo pomoć donošenjem zakona o sprečavanju nepoštene trgovačke prakse, stupio je na snagu 7.12. prošle godine, trebalo je do 1.4. ove godine potpisati nove ugovore sa dobavljačima, sve trgovačke kuće u RH, ne znam da li su sve učinili, imao smo informaciju da nisu sve. Volio bih čuti povratnu informaciju da li su svi potpisali ugovore sa svi trgovačke kuće u Hrvatskoj, da li posluju sukladno novom zakonu. Evo tu je uloga komore da to provjeri i da reagira da odmah tražimo da vidimo koji su to koji ne poštuju ugovor. I znate šta kažu dobavljači? Pa sad je sve nepošteno postalo pošteno jer su sve one skrivene rabate, sve ono što su imali lomova i povrata se opet natovarili našim dobavljačima, našim proizvođačima, u suprotnim ih nisu htjeli potpisat novi ugovor. Pitajte to proizvođače. Sve nepošteno je postalo pošteno, na to smo upozoravali da će sav taj teret opet prevaliti na domaćem proizvođaču. Nema reakcije ni Ministarstva ni Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja. Jedino što ovako pojedinačno galame, al boje se reći, rekli su mi nemoj reći tko ti je ovo rekao da je sve nepošteno postalo pošteno jer sutra će me skinut sa police iz trgovačkog lanca. A u odnosu na ono što on ima kao proizvođačku cijenu i ono što je na trgovačkoj polici, razlika je nekih 60-70%, gledajte tko uzima tih 60-70%. Trgovac. Ne proizvođač i ne može pozitivno poslovati. To je uloga Komore da rješava takve probleme. Međutim, ne može Komora sama i ne može Komora ako je ona politička organizacija jer do sad se poljoprivreda pratila kroz 1137 udruga. Nekome je bio interes da razjedini taj poljoprivredni korpus, da osnuje što više udruga da može lakše upravljati sa pojedinim politikama i procesima. I onda koja ti udruga politički milija, njoj daješ malo više novca i onda ti plješće, bravo dobar potez, dobar ministar. Međutim, dobar ministar bi se borio za svih 1137 udruga, ne samo za neke koje su mu politički bliske. Dobar ministar bi sad već reagirao na cijenu ječma, pšenice i uljane repice. Žetva je u tijeku, došla je ranije 20-ak dana. Tržište, nema ga. Prepušteni su prekupcima i nakupcima, ja ih tako zovem i tako ih naši seljaci zovu. Još uvijek se ne zna ni kolika će biti cijena pšenice ni kakvi će biti parametri koje moramo zadovoljiti, a pala je proizvodnja sa 150 tisuća hektara na 90 tisuća hektara zasijanosti pšenicom u RH. 60 tisuća tona je uvezeno smrznutog tijesta, peciva, kolača, kruha. Ne može tome biti konkurentan naš proizvođač. Moramo naći modele kako zaštiti. Zato treba poljoprivredna komora. I bit će donesen zakon i funkcionirat će vjerojatno Komora sa obveznim članstvom, ali ja sad javno pozivam tih 60 ili 65 tisuća OPG-ova da se svi odazovu na izbore za Komoru, da ne može ministar i Ministarstvo odrediti tko će biti predsjednik Komore, tko će biti u upravnom odboru, tko će biti u stručnim tijelima komore. Vi OPG-ovi, vas 60 tisuća imate tu snagu da možete sami to iskreirati. Jedino na taj način se možete zaštititi, da se ne događa ovaj apsurd kao što je sad, evo pišu članke, bit će blokada hrvatskih prometnica. Ne zato što to seljaci hoće, nego zato što administracija piše loš Zakon, odnosno loše ga provodi o plavom dizelu da se ne može točiti u bačve i u kanistere nego mora doći s kombajnom na pumpu koja je 30 km daleko. Pa gdje to ima smisla? Pa to samo u Hrvatskoj može biti. Takove zakone donosimo i onda se čudimo što poljoprivrednici odustaju od poljoprivredne proizvodnje i odlaze mlade u Irsku ili Njemačku. ... [[Govornik se ne razumije.]] jedino ako stvarno bude ta Hrvatska poljoprivredna komora udruženje interesno OPG-ova. A to može biti samo ako se oni ujedine i da svih 60 tisuća izađe na izbore i izabere svoje vodstvo, a ne da im vodstvo nametne ministar kojeg nema. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Vlaoviću. Imamo završnu riječ u ime predlagatelja, državni tajnik gospodin Tugomir Majdak, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Cijenjene zastupnice, cijenjeni zastupnici u Hrvatskom saboru, evo zahvaljujem na raspravi u okviru drugog čitanja Zakona o Hrvatskoj poljoprivrednoj komori. Zahvaljujem na brojnim komentarima koji bi sveo na jedan najvažniji i sugestije da se dobrovoljno članstvo ponovo uvede iako ovaj Zakon propisuje obvezno članstvo. U okviru prvog čitanja sam naglasio da Ministarstvo poljoprivrede odnosno Vlada RH predlagatelj želi snažniju komoru, želi snažniju pregovaračku moć upravo zbog toga obvezno članstvo i zbog toga se definira, evo zahvaljujem i na pozivu da se svi učlane i da prođu na izbore odnosno da izađu na izbore svi članovi, svi nositelji OPG-ova temeljem upisnika OPG-ova. Kao što sam rekao u uvodnom izlaganje, Ministarstvo poljoprivrede će logistički pomoći u provedbi izbora. Neće utjecati niti birati tijela komore, znači i ovaj Zakon ide u smjeru decentralizacije i ne utjecaj Ministarstva već da sami nositelji OPG-a i OPG-ovi uz dobrovoljne članove, pravne i fizičke osobe u drugom organizacijskom obliku definiraju znači svoja tijela, svoje zastupnike i svoja predstavnička tijela na razini nacionalnih pregovaranja odnosno EU razini. Evo, izdvojio bih od onih komentara koji nisu dio ove rasprave, ali nužno je odgovoriti u ime Ministarstva poljoprivrede da nekoliko puta, više puta spominjan pravilnik o primjeni zakona o trošarinama što se odnosi na plinsko ulje obojeno plavom bojom koji je izašao u Narodnim novinama, on se odnosi na vrste znači poljoprivrednih sektora, broj 29/18 koji je od ove godine na snazi na inzistiranje Ministarstva poljoprivrede nema odredbe koje propisuje da se plavi dizel izravno utače u poljoprivredni stroj. Takva odredba je postajala u Pravilniku 2013. godine, Ministarstvo poljoprivrede je inzistiralo prema Ministarstvu financija da se takva odredba briše. Onaj koji donosi Pravilnik, znači Ministarstvo financija možda na terenu ne isključujem neke nepravilnosti, ali je Ministarstvo poljoprivrede izdalo priopćenje i da i sa ove govornice u Hrvatskom saboru jasno pošaljemo poruku da ne stoji ta odredba u Pravilniku i evo, samo bih vezano za žetvu koja je već u tijeku izdvojio podatak da u odnosu na sjetvu žitarica odnosno pšenice u 2016. godine, u 2017. godini je čak za 50% povećan znači broj hektara. Znači, indeks pod površinama što se tiče same pšenice, ali također i indeks što se tiče uljane repice i ječma, znači u porastu. Znači, trendovi su pozitivni odnosi se to vjerojatno vezano za cijenu koja je bila prošle godine koja je zadovoljila poljoprivredne proizvođače a i ove godine smo izmijenili pravilnik koji je definirao znači ne cijenu nego pravilnik o kriterijima, kvalitativnim kriterijima, odnosno kvalitativnim klasama sorta pšenice za urod ove godine. Još jednom zahvaljujem na pozornosti svim znači saborskim zastupnicima koji su sudjelovali u raspravi, koji su doprinijeli ovako kvalitetno raspravi. Hvala na pozornosti.
Zahvaljujem poštovanom državnom tajniku Majdaku. Imamo jednu repliku, poštovani kolega Šuker, izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine državni tajniče, možda ste propustili na kraju u završnoj riječi reći u principu ono što se nažalost danas ovdje nije govorilo. Poljoprivredna komora treba biti nešto gdje će poljoprivrednici interesno se organizirati i pokušati riješiti sve ove probleme koji ih se tiču pa čak i zajedno nastupati u nekim stvarima jer to je smisao komore. Jer ako komora to ne bude radila onda ovi problemi o kojima su danas kolege i kolegice govorili će se ponavljati još o ho ho godina. I mislim da su možda danas rasprave upravo trebale ići u tome što bi ta komora trebala raditi jer ove probleme koji se ističu kad god govorimo o poljoprivredni oni se ponavljaju. Međutim, pogledajmo kako te komore rade u zemljama koje imaju više iskustva od nas, koje su organizirane i koje rade u interesu poljoprivrednika i ajmo govoriti u tome smjeru. I onda za neko vrijeme ako komora to ne ostvari onda možemo reći da se tu mora nešto promijeniti i možda ste to trebali raditi u završnoj riječi ali evo, moja je replika tu da vas.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Šukeru. Ovime zaključujem raspravu. Zahvaljujem se državnom tajniku gospodinu Majdaku i načelniku sektora Ministarstvu poljoprivrede gospodinu Marinu Faku na obrazloženjima i odgovorima. Glasovati ćemo o ovoj točci kada se za to steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o hrvatskoj poljoprivrednoj komori, drugo čitanje, P.Z. br. 317, predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Amandman su podnijeli Klub zastupnika SDP-a, zastupnik Tomislav Panenić, zastupnik Miro Bulj, Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e. Pregled amandmana dostavljen vam je elektronskim putem, molim predstavnika predlagatelja da se očituje o podnesenim amandmanima. S nama je poštovani kolega Tugomir Majdak, državni tajnik u Ministarstvu poljoprivrede, izvolite.
Zahvaljujem.
Prvi amandman Klub zastupnika SDP-a.
Amandman se ne prihvaća. Naime, 2012. godine zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o hrvatskoj poljoprivrednoj komori ukinuto je obvezno te uvedeno dobrovoljno članstvo što je dovelo do … [[Govornik se ne razumije.]] značajnog broja članova, tako da danas Hrvatska poljoprivredna komora broji svega oko 500 članova, odnosno 0,3% od ukupnog broja poljoprivrednika upisanih u upisnik poljoprivrednih gospodarstava, što ne predstavlja reprezentativnost stožerne organizacije Hrvatskih poljoprivrednika. Obveznim članstvom za sve poljoprivrednike upisane u upisnik obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava, u rad Hrvatske poljoprivredne komore, uključit će se daleko veći broj poljoprivrednika kako bi se osigurala vjerodostojnost u jedinstvenom zastupanju interesa svih poljoprivrednika, u kreiranju javnih politika vezanih uz poljoprivredu i ruralni razvoj, kako na nacionalnom, tako i na međunarodnoj i EU razini, a poglavito u pregovorima i provedbi nove zajedničke poljoprivredne politike EU. Pored obveznog propisuje se i dobrovoljno članstvo, za sve ostale fizičke i pravne osobe upisane u upisnik poljoprivrednika. Iznos članarine od 6 kuna mjesečno za članove komore iznosi koji je financijski ispod određenih pogodnosti koje OPG-ovi i ostali poljoprivrednici već danas mogu ostvariti ukoliko su članovi komore.
Očitovanje, kolega Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Naime u duhu izbjegavanja parafiskalnih nameta kao i dupliranja i preklapanja nadležnosti i djelatnosti državnih institucija, držimo da bi članstvo u HPK-u trebalo biti dobrovoljno, posebice zbog toga što Poljoprivredno savjetodavna služba već obavlja savjetodavne poslove koje plaćamo svi mi porezni obveznici. Prema tome, postavlja se pitanje da li će se duplirati i preklapati ove nadležnosti? Osim toga činjenica da je trenutno dakle budući da nije obavezna HPK odnosno članstvo u njoj, gotovo manje od 1% poljoprivrednika koristi te spomenute pogodnosti članstva, mislim da govore dovoljno o sposobnostima komore da zastupa i relevantno zastupa i bori se za ovaj dio naših građana. Dakle komora bi prije svega trebala nastupati na tržištu i privlačiti korisnike odnosno članove pogodnostima i načinu na koji se za njih zalaže. Ako uzmete u obzir da određeni poljoprivredni proizvođači ovisno o tome kako nastupaju na tržištu su i obrtnici odnosno trgovačka društva tada imajte na umu da oni moraju biti članovi i drugih komora, HOK, HGK ima tu čitav niz parafiskalnih nameta koji već ionako plaćaju. A iskreno kolegice i kolege, to sam i u raspravi govorio i moji kolege iz Kluba zastupnika SDP-a ja se pokušavam sjetiti za što se to HPK točno izborila i što je to točno i donijela hrvatskim poljoprivrednicima. Činjenica da manje od 1% su sada članovi, mislim da govori o njihovoj učinkovitosti više nego dosta, zbog toga tražimo glasanje.
Glasujmo onda o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Amandman nije dobio potreban broj glasova. Idemo na amandman broj 2 Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e.
Amandman se ne prihvaća. Poljoprivrednici u organizacijskom obliku poljoprivrednih obrta obvezni su članovi HOK-a dok su poljoprivrednici u organizacijskom obliku trgovačkih društava obvezni članovi HGK-a. Ovim zakonom ne određuje se dodatno obvezno članstvo u HPK-u za navedene organizacijske oblike poljoprivrednika već se daje mogućnost dobrovoljnog članstva budući zakon pored obveznog uvodi i dobrovoljno članstvo za sve ostale fizičke i pravne osobe upisane u Upisnik poljoprivrednika.
Očitovanje, kolega Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče Sabora. Državni tajniče. Znači mi smatramo da se članstvo u HPK-u treba proširiti na način da svi oni koji dobivaju državne poticaje imaju pravo biti članovi. Stoga tražimo glasanje o ovome amandmanu.
Glasujmo o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Amandman nije dobio potreban broj glasova. Idemo na amandman broj 3 zastupnika Tomislava Panenića.
Amandman se ne prihvaća, a obrazloženje je istovjetno kao i u amandmanu 1.
Očitovanje. Izvolite kolega Panenić.
Hvala lijepo. Evo imali smo puno rasprava i u okviru saborskog odbora gdje smo razgovarali o problemima koji će tijekom provedbe dovesti ovaj zakon. Sam problem naplate iznosa koji predlažete postat će nepremostiva prepreka radu HPK-u. Logično, razumno je bilo da svi ovdje ova većina u Saboru donese odluku da se iz državnog proračuna osigura dostatna sredstva, time smanje parafiskalni nameti, osigura članstvo u COPA COJACK-i koja se toliko puno naglašava i s time skine sa dnevnog reda da li uopće postoji politički utjecaj. Na taj način svako može biti član i one pogodnosti koje bi što ste rekli sami trebali dobiti samo članovi, znači svi oni koji nisu oni neće dobiti pogodnosti. Mislimo da to isto tako nije pravedno. Tražimo o ovome prijedlogu da se glasa. Hvala lijepo.
Glasujmo o ovom amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Amandman nije dobio potreban broj glasova. Idemo na amandman broj 4 zastupnika Mire Bulja.
Amandman se ne prihvaća, obrazloženje je istovjetno kao i za amandman 1 i 3.
Izvolite kolega Bulj.
Hvala lijepo. Interesa tajniče, interes poljoprivrednika bi trebala štiti komora, međutim komora nije štitila interese poljoprivrednika i sada bi još trebalo oni to plaćati i to nametnuti plaćanje za one koji se bore protiv njih jer Poljoprivredna komora je trebala biti glavna brana u borbi za zaštitu poljoprivrednika. Ali vidimo rezultate, vidimo od kada komora je na djelu da je se uništila hrvatska poljoprivreda, da uvozimo 20 milijardi hrane, vidimo problem u Neretvanskoj dolini sa dinjama i lubenicama i ostalim proizvodima, vidimo da se u Slavoniji mljekarska proizvodnja uništila. Prema tome, smatram da je suvišna ova komora, ova komora u biti štiti štetočine u Ministarstvu poljoprivrede, veće štetočine od svih štetočina u poljoprivredi koji su doveli do ovoga unutar Ministarstva poljoprivrede da uvozni lobiji unište hrvatsku poljoprivredu. Besmislena je komora koja ne štiti poljoprivrednike Poljoprivrednici su se pokušali štiti sami od Ministarstva poljoprivrede i štetočina u Ministarstvu poljoprivrede, a komora je jedna od tih štetočina koja nije pomogla poljoprivrednicima. Kako kazat ćete, pa jednostavno vidimo rezultate hrvatske poljoprivrede, polja u korovu, stoke nema i to je činjenica pa nam predviđaju da dogodine neće biti na policama u Hrvatskoj uopće hrvatskoga mlijeka, a dok hrvatski proizvod u turističkoj sezoni ne može biti plasiran u našem turizmu. Nama je interes u Mostu isključivo suvereni interes borbe za hrvatskog poljoprivrednika, nikako za uvozne lobije, a kamoli da oni sada još plaćaju u komori to svoje članstvo poljoprivrednici, još da im harač nametnite. Molim vas kolege zastupnici ne dozvolimo harač nad ostacima ostataka poljoprivrednika u RH. Hvala.
Hvala kolega Bulj. Tražite li glasovanje? … [[Upadica se ne razumije.]] Glasujmo onda o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 5 Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e.
Amandman se ne prihvaća. Zakon je jasno propisao kako je Komora dužna provesti izbore za tijela Komore, skupštinu, upravni odbor, nadzorni odbor i predsjednika Komore i to najkasnije do 31. prosinca 2018. godine. Nadalje, Zakon propisuje da je skupština najviše upravo tijelo Komore koje čine predstavnici članova Komore izabrani na neposrednim izborima te se propisuje da se način izbora, sastav i djelokrug skupštine utvrđuju statutom. Također, propisuje su glavne sastavnice statuta uz prethodno mišljenje Ministarstva nadležnog za poljoprivredu i obvezu objavljivanja statuta u Narodnim novinama. Zaključno, Komora je dužna uskladiti statut i druge akte u skladu sa Zakonom u roku od 60 dana od stupanja na snagu ovog Zakona.
Očitovanje, kolega Bunjac.
Hvala lijepa predsjedniče Sabora. S obzirom da je ovaj amandman direktno vezan na ovaj prethodni koji ste odbili, povlačimo amandman.
Zahvaljujem. Onda idemo na amandman br. 6 istog kluba zastupnika.
Amandman se ne prihvaća. Zakonom se propisuje najviše dopuštena članarina upravo iz razloga kako bi se članove Komore zakonom zaštitilo od određivanja članarine u višem iznosu. Obvezni članovi Komore su OPG-ovi upisani u Upisnik OPG-ova što ne najbrojniji organizacijski oblik poljoprivrednika, čak 97% je u Upisniku poljoprivrednika OPG-a, a pored obveznog uvodi se i dobrovoljno članstvo za sve ostale fizičke i pravne osobe upisane u Upisnik poljoprivrednika.
Očitovanje, kolega Bunjac.
Hvala lijepa predsjedniče. Dakle, mi se ne slažemo s vašim obrazloženjem. Mi smatramo da treba skupština odrediti članarinu poljoprivrednoj Komori, a ne Ministarstvo i iz toga razloga tražimo glasanje o ovom amandmanu.
Glasujmo o ovom amandmanu kojeg Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova, pa idemo na amandman br. 7. zastupnika Tomislava Panenića.
Amandman se ne prihvaća. Obveznim članstvom za sve poljoprivrednike upisane u Upisnik OPG-ova rad Hrvatske poljoprivredne komore uključit će se daleko veći broj poljoprivrednika kako bi se osigurala vjerodostojnost u jedinstvenom zastupanju interesa svih poljoprivrednika u kreiranju javnih politika vezanih uz poljoprivredu i ruralni razvoj kako na nacionalnoj, tako i EU i međunarodnoj razini, a poglavito u pregovorima o novoj zajedničkoj poljoprivrednoj politici EU odnosno provedbi iste. Pred obveznog propisuje se i dobrovoljno članstvo za sve ostale fizičke i pravne osobe upisane u Upisnik poljoprivrednika. Iznos članarine od 6 kuna mjesečno za članove Komore iznos je koji je financijski ispod određenih pogodnosti koje OPG-ovim i ostali poljoprivrednici već danas mogu ostvariti ukoliko su članovi Komore.
Očitovanje, kolega Panenić izvolite.
Hvala lijepo. Dok vi uspijete obraniti hrvatske seljake u europskim tijelima, dotle će sigurno hrvatska poljoprivreda propasti jer gledajući sada stanje koje imamo ne funkcionira otkup poljoprivrednih proizvoda, dolazi do degradacije, spuštaju se cijene mesa, uvozi se robe, ne provode se inspekcije koje su najavljene. Nadam se da će ministar umjesto državnog tajnika jednom ipak doći ovdje. Isto tako i pred hrvatskom javnosti govoriti da je dobro da se uvede novi namet jer je to u njihovom interesu. Hvala lijepo, tražim glasovanje.
Glasujmo i o ovom amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Amandman nije dobio potreban broj glasova. Idemo na amandman br. 8 zastupnika Mire Bulja.
Amandman se ne prihvaća. Jedan od načina financiranja i rada Komore je obvezna članarina za sve članove Komore i ova sredstva su neophodna za nesmetano izvršavanje zadaća Komore propisanih ovih Zakonom i za članstva Komore u međunarodnim udruženjima poljoprivrednika. Komora je naime od 2014. članica ... [[Govornik se ne razumije.]] koja je od 2018. godine proglašena glavnom organizacijom poljoprivrednih proizvođača na razini EU. Osim putem članarina, sredstva potrebna za rad Komore osiguravaju se i sredstva ostvarenih obavljanjem vlastite djelatnosti, državnog proračuna, te izvanrednim prihodom.
Očitovanje. Kolega Bulj izvolite.
Hvala lijepo. Dok vi spominjete kako ćete zaštiti hrvatske poljoprivrednike u EU, u isto vrijeme vi namećete ovdje harač, u isto vrijeme imamo sve manji broj OPG-ova, u isto vrijeme vi omogućujete da 2020. će moći stranci kupiti poljoprivredno zemljišta, u isto vrijeme omogućujete da stranci mogu biti i vlasnici OPG-ova, a u isto vrijeme mladi nam odlaze, a štale i farme ostaju prazne. Znači, tko će plaćati vama ovo dobrovoljno Komoru koja je radila protiv seljaka, koja je bila ista štetočina kao što se i vi za poljoprivrednike u Ministarstvu poljoprivrede. Svi unutra ste radili isključivo za uvozne lobije, protiv seljaka i seljak hrvatski nije više suveren jer ste ga vi zaboravili, vi ste ga, Komora ga je uništila i još sad namećete da plaća te uhljebe. Dosta nam je 9 tisuća uhljeba u 56 agencija u Hrvatskoj, a neću govoriti o uredima, upravi i još ove komore nametnite, a seljaci će iseljavati. Mogu li hrvatski seljaci i fizičke i pravne osobe u Mađarskoj kupit poljoprivredno zemljište? Otiđite pa vidite. Ne mogu. A u Hrvatskoj mogu. Jel to borba za hrvatskog seljaka u europskom parlamentu? Jel to borba za suverenu poljoprivredu i suverenog poljoprivrednika? Nije. Zašto ne plaćate vi interese stranih činovnika iz svoga džepa, a ne na štetu poljoprivrednika. Smatram da je ovo jedan od lošijih zakona da se plaća Komora koja je radila protiv seljaka, isto kao što rade brojne agencije, brojni uredi, uprave koje su svrha samo glasačka mašinerija da opstanete na vlasti i da dalje uništavate hrvatsko selo i poljoprivrednika. Tražim glasanje. Žao mi je što nije ministar Tolušić da on pojasni koliko je napravio za selo.
Povreda Poslovnika, kolega Bačić izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Povrijeđen je članak 238. Poslovnika. Kolega Bulj je u nekoliko navrata gospodina državnog tajnika i, rekao sam koji je članak, rekao sam, rekao sam. ... [[Upadica: ne čuje se.]]
Kolega,… ... [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]] Samo malo kolega Bačić. Ja vas molim da se pristojno ponašate, da ne dobacujete iz klupe, da ne prekidate govornika. Vi ste govorili u miru, nije vam nitko ništa kazao, dozvolite i drugima da to čine. ... [[Upadica: ne čuje se.]]
Kolega je Bulj u nekoliko navrata gospodina državnog tajnika i dužnosnika iz ministarstva nazvao štetočinama, a bilo bi dobro da ga zbog toga opomenete jer vrijeđa i članove Vlade i kolege zastupnika, danas u nekoliko navrata i posebnim prozivanjem i on uporno prolazi bez opomene.
Hvala vam lijepa kolega Bačić.
Da ste ga opomenuli, već je i trebao izgubiti pravo na riječ po svim točkama dnevnog reda.
Kolega Bačić, vrijeme je isteklo. Hvala. Dakle nisam opomenuo, sami gledatelj, građani će procijeniti što pojedini zastupnici izgovaraju, a ono što svaki od nas izgovara najbolje govori o njemu samome. Što je?
Kratko, ako dozvolite po Poslovniku, u miru ako mogu?
Izvolite.
Po članku 238. kolega Bačić omalovažava zastupnike jer ako ja nešto kažem slikovito, ako kaže premijer npr. da sam ja panj, to je slikovito znate, ja sam rekao slikovito da su oni u ministarstvu štetočine koje su uništile Hrvatsku poljoprivredu, koje su radile protiv hrvatskog poljoprivrednika, veće štetočine od svih korova na području RH koje su se pojavile od povijesti, od začetka, od Otomanskog carstva do dana današnjeg. Hvala.
Hvala vam lijepa. Dakle nije lijepo vrijeđati, nije lijepo govoriti nekome da je panj, da je štetočina, ja mislim da bi to trebalo izbjegavati u ovom Hrvatskom saboru … [[Upadica se ne čuje.]] Ako je vama slikovito to, onda u redu. To je u redu. Ništa idemo sada mi na glasovanje, ne pardon, imamo glasovanje o amandmanu kolege Bulja koji Vlada odbija, izvolite. Amandman nije dobio potreban broj glasova. Hvala državnom tajniku. Izvolite kolega Bunjac.
Hvala lijepa predsjedniče Sabora. U ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e prije glasanja o sljedećoj točki dnevnog reda tražim stanku u trajanju od 30 minuta kako bi se dodatno konzultirali o sljedećem. Naime prijedlog zakona omogućava članovima Hrvatskog audiovizualnog vijeća da se nađe u sukobu interesa i sebi priskrbe imovinsku korist na način
Čekaj kolega Bunjac, vi tražite stanku za iduću točku? Jer mi još nismo izglasovali ovu o poljoprivrednoj komori.
No dobro.
Nije dobro, ne, ajde dajte da ovo izglasujemo pa ćete onda obrazložiti, može?
Ok, ajde, prvo glasujmo.
Je, jer ima još nekih koji će se javiti. Ajdemo onda prvo glasovati o Konačnom prijedlogu Zakona o Hrvatskoj poljoprivrednoj komori. Molim vas glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 76 za, 4 suzdržana i 27 protiv donijet Zakon o Hrvatskoj poljoprivrednoj komori. Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda. Poštovane kolegice i kolege, temeljem članka 247. Poslovnika predlažem da se o sljedećim točkama provede objedinjena rasprava, to su: - Izvještaj o radu AZ obveznih mirovinskih fondova za 2017. godinu, podnositelj: Allianz ZB d.o.o. društvo za upravljanje obveznim mirovinskim fondovima; - Izvještaj o radu obveznih mirovinskih fondova kojima upravlja Raiffeisen društvo za upravljanje obveznim i dobrovoljnim mirovinskim fondovima d.d. za 2017. godinu, podnositelj: Raiffeisen društvo za upravljanje obveznim i dobrovoljnim mirovinskim fondovima d.d.; - Izvještaj o radu obveznih mirovinskih fondova kojima upravlja Erste d.o.o. društvo za upravljanje obveznim i dobrovoljnim mirovinskim fondovima za 2017. godinu, podnositelj: Erste d.o.o. društvo za upravljanje obveznim i dobrovoljnim mirovinskim fondovima; - Izvještaj o radu obveznih mirovinskih fondova kojima upravlja PBZ Croatia osiguranje d.d. za upravljanje obveznim mirovinskim fondovima za 2017. godinu, podnositelj: PBZ Croatia osiguranje d.d. za upravljanje obveznim mirovinskim fondovima; Je li ima netko od poštovanih kolegica i kolega protiv da objedinimo ovu raspravu? Nema, zahvaljujem. Izvješća su podnesena na temelju članka 150. Zakona o obveznim mirovinskim fondovima. Ove točke ćemo raspraviti sukladno članku 44. stavak 6. Poslovnika Hrvatskoga sabora kako je to predložio Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Raspravu su proveli nadležni Odbor za financije i državni proračun, nadležni Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Vlada je dostavila svoje mišljenje. Pozivam predstavnika podnositelja, gospodina Kristijana Buka, predsjednika Uprave AZ obveznog mirovinskog fonda da nam da dodatno obrazloženje izvješća o radu fondova. Izvolite gospodine Buka.
Dobar dan, poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovane dame i gospodo saborski zastupnici. U nastavku ću vam ukratko predstaviti rezultate rada svih obveznih mirovinskih fondova za 2017. godinu. Krajem 2017. godine u obveznim mirovinskim fondovima bilo je milijun i 844 tisuće i 272 člana a ukupna imovina pod upravljanjem iznosila je 91,9 milijardi kuna što predstavlja povećanje od 9,2% u odnosu na 2016. godinu. Od tih spomenutih gotovo 92 milijarde kuna, 31 milijarda kuna predstavlja zaradu koju su mirovinski fondovi svojim ulaganjima zaradili za svoje članove i pripisali na njihove osobne račune, 31 milijardu kuna. Za naše članove koji su ušli u mirovinsku reformu od samog početka vidljivo stanje na njihovim osobnim računima od početka predstavlja 40%-tno povećanje u odnosu na uplate koje su uplaćene od strane države. Prosječni godišnji prinos indeksa MIREX B fonda od početka rada pa do kraja 2017. godine, uvijek nastojimo govoriti o prosječnom indeksu od početka rada jer mislimo da je to jedino relevantno, dugi period ulaganja i dugoročnost ulaganja iznosi 5,76% što upućuje na ispunjavanje ključnih ciljeva mirovinske reforme, osiguranje sigurnosti uplaćenih sredstava članova te postizanje prinosa koji će uvećati mirovinsku štednju. Prosječni godišnji prinos obveznih fondova kategorije A koji su nešto mlađi iznosio je 8,95% od osnutka a kategorije C 6,93%. Protekla 2017. godina završila je također sa zadovoljavajućim pozitivnim prinosima posebice ako ih promatramo u kontekstu tržišnih uvjeta i imajući u vidu da se nalazimo u okružju niske inflacije i niskih kamatnih stopa. Tako da prinos za kategoriju A u 2017. godini iznosio je 4,57%, za kategoriju B 3,06%, te za kategoriju C bio 6,08% a apsolutna zarada za naše članove iznosila je preko 2 milijarde i 700 milijuna kuna. Ukupna imovina obveznih mirovinskih fondova predstavlja 26% BDP na kraju 2017. godine i predstavlja povećanje od 9,5% u odnosu na završetak 2016. te je prema tom pokazatelju Hrvatska lider među tranzicijskim državama. Htio bih vam skrenuti pozornost na jedno neovisno istraživanje OECD-a prema kojem su hrvatski mirovinski fondovi ili hrvatski mirovinski fondovi spadaju u sam vrh po ostvarenim realnim prinosima u zemljama Europe i imaju bolji realni prosječni prinos u zadnjih 10 godina, mjereno je od 2006. do 2016. od većine članica OECD-a. Realni prinos, čisto da bude jasno, realni prinos predstavlja razliku ovog ranije spomenutog prinosa nominalnog umanjen za stopu inflacije. I ako mi dozvolite samo da vam navedem par primjera, dakle Hrvatska je u tome na 5. mjestu sa realnim prinosim 3,2% dok su iznad nas zemlje kao što su Norveška, Australija, Belgija, Švicarska, a neke zemlje iz našeg okruženja s kojima se vrlo često uspoređujemo kao Češka, kao Slovačka, kao Bugarska, kao Latvija i Estonija imaju negativne prinose, što znači da su umanjili imovinu svojih članova u tom periodu od 10 godina. Diversifikacija ulaganja i profesionalno upravljanje imovinom doprinijelo je da niti značajni poremećaji kao i ovi generiranim problemima u koncernu Agrokor nisu doveli do velikog pada vrijednosti ukupne imovine fondova i nisu imali presudni utjecaj na ostvarene prinose. Vrijednosni papiri koncerna Agrokor predstavljali su mali udio u imovini mirovinskih fondova i nikad nisu prelazili 1,5% ukupne imovine i na nikoji način nisu mogli značajnije utjecati na buduće mirovine. Danas je izloženost prema Agrokoru, odnosno na kraju 2017. godine mjeri se u promilima. Ono što bih htio istaknuti da od početka ulaganja na razini industrije Hrvatski mirovinski fondovi ulaganjem u vrijednosne papire Agrokora za svoje članove su ostvarili pozitivan rezultat i nema nikakvog govora o ugroženim mirovinskog sustava našim ulaganjima. Bitno je napomenuti da su naša ulaganja portfeljna ulaganja i da to znači da se sastoji od jako, jako mnogo manjih ulaganja i samim time niti jedno ulaganja, pa tako niti ovo u Agrokor nije moglo imati presudnu ulogu, niti ugroziti naš mirovinski sustav. Što se tiče naših troškova, mirovinsko društvo radi pokrića svojih troškova može sukladno zakonskim odredbama zaračunati ulaznu, upravljačku i izlaznu naknadu, a prema dostatnim podacima, također neovisnim, Hrvatski obvezni mirovinski fondovi i u toj kategoriji se svrstavaju u najjeftinije pružatelje ove usluge u srednjoj i istočnoj Europi. Uz sve to skupa što su naše naknade u usporedbi s drugima niže i konstantno padaju dok ne dosegnu razinu od 0,30%, govorimo o menadžment fiju, odnosno upravljačkoj naknadi, mi za razliku od drugih zemalja također iz naše naknade financiramo REGOS i agenciju za nadzor financijskih usluga i to još predstavlja dodatnih 0,09% od našeg menadžment fija. Mirovinski fondovi znatan dio sredstava ulažu u hrvatska poduzeća i dalje su zainteresirani za ulaganja u infrastrukturne projekte te ulaganja u sve kvalitetne projekte koji će donijeti dugoročan prijenos za članove. Primarni cilj mirovinskih fondova uvijek je isti, sigurnost ulaganja imovine svojih članova. Od osnivanja do danas, obvezni mirovinski fondovi uložili su više od 9 milijardi kuna u hrvatske tvrtke te i dalje predstavljaju ključan čimbenik dugoročnog domaćeg financiranja u RH. Da zaključimo, uz sve ranije navedeno, a to je 92 milijarde pod upravljanjem, od toga 31 milijarda koje su mirovinski fondovi zaradili za svoje članove, milijun i 800, preko milijun 840 000 članova, uz adekvatnu kapitalnu poziciju koju imamo te adekvatni jamstveni polog koji redovno izdvajano, jasno ukazuje na stabilnost i održivost mirovinskog sustava u RH. Evo toliko od mene, hvala.
Zahvaljujem. Želi li još netko od predstavnika fondova dati obrazloženje izvješća? Ne. Hvala lijepo. Imamo nekoliko replika na izlaganje poštovanog gospodina Buka. Prva replika poštovani kolega Branimir Bunjac, izvolite.
Hvala lijepa poštovani. Zanima me, nigdje nisam uspio doći do podatka, iako sam čitao čak izvješća objavljena na internetu, koliku plaću ima predsjednik uprave Mirovinskog društva, zajedno sa bonusima i dodacima na godišnjoj razini? Znači zanima me kolika je njegova BRUTO i NETO plaća. Taj podatak, evo vi velite, već dugo postoji te preko 15 godina, ja taj podatak nigdje nisam mogao pronaći pa me zanima ako već inzistirate na transparentnosti, da je poštujete, zašto taj podatak ne mogu dobiti i odnosno da li ga mogu sada dobiti od vas ovdje ili ćete mi ga dostaviti pisanim putem na moje zastupničko pitanje? Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bunjcu. Odgovor poštovani kolega Buk, izvolite.
Poštovani zastupniče, podaci o primanjima članova Uprave mirovinskih fondova nalaze se u revizorskim izvješćima koji su objavljeni na našim internim stranicama.
Zahvaljujem na odgovoru gospodinu Buku. Sljedeća replika, poštovani kolega Ante Babić, izvolite.
Hvala poštovani podpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani, vi ste govoreći u vašem izlaganju govorili zapravo doprinose po A, B i C koliko sam vidio 4,57. AB 3,06, C 6,8 i bilo je dosta ulaganja, dokapitalizaciju koliko znam tvrtki u RH, međutim nisam čuo i niste rekli koliko je udio za upravljanje samih fondova, mislim da bi to bilo korektno reći. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Babiću. Odgovor gospodin Buk, izvolite.
Što se tiče upravljačke naknade ona je za 2017. godinu iznosila 0,39% i sad već u 2018. je pala za dodatnih 7% i iznosi 0,36, odnosno 365%.
Zahvaljujem na odgovoru gospodinu Buku. Sljedeća replika poštovani kolega Boris Lalovac, izvolite.
Hvala lijepa gospodine podpredsjedniče. Pa govorili ste o portfeljnim ulaganjima pa možda agregirano da li mi možete dati taj podatak od ovih ulaganja u dionice u RH oko 9,7 milijardi kuna, barem sektorski otprilike, vidim da se dosta ulažete u turizam, vjerojatno ulažete u poljoprivredu pa me zanima čisto sektorski da li imate koliko po pojedinim sektorima pa možda ubuduće nekakva izvješća tako da nadopunite ta izvješća sa tim sektorskim ulaganjima mirovinskih fondova. Znači ne treba bar pojedinačnu da svaku jel vidim da ste u izvješću navodili pojedine tvrtke, mislim da je bilo bitno da se diversificira rizik upravo ovo što ste spominjali, koliko u energetiku, koliko u turizam, koliko u nekakve druge vidove. Mislim da bi bilo dobro da se na taj način upravo ovo što ste govorili vi za Agrokor da se vidi cjelokupna struktura tog portfelja dionica i da se pokaže na koji način se diversificira rizik i na koji način se adekvatno upravlja portfeljem. A drugi dio pitanja se odnosi za što ću kasnije u svom izlaganju govoriti … jer gledajte državne obveznice imaju manje prinose što će sigurno značiti i za mirovinske fondove za manje prinose i mislim da ćemo tu morati poraditi na zakonskim okvirima. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospodine Lalovac na pitanju. Odgovor poštovani gospodin Buk. Izvolite.
Ja u ovom trenutku nemam to na razini industrije, ovako ako bi mogao probat pogodit, rekao bih turizam i telekomunikacije, a mogu reći za naš portfelj u AZ-u da imamo 4% financijske industrije, da imamo 4% turizma, da imamo 3% zdravstva evo to su nekakvi primjeri što se toga tiče.
Zahvaljujem na odgovoru gospodinu Buku. Sljedeća replika poštovani kolega Mirando Mrsić. Izvolite.
Hvala lijepo. Poznato je da hrvatski građani baš nemaju financijsku pismenost i da na tome treba poraditi, to godinama govorimo o tome. Mene bi zanimala samo dva podatka, koliko osiguranika se odlučilo da fond A dakle onaj sa većim rizikom i ako imamo na razini cijele industrije? I drugo, koliko se naših sugrađana odlučilo promijeniti fond, to znači da su pogledali u fond u kojem već jesu da bi bilo bolje da odu u neki drugi fond, pa me zanima koliko je uopće naših građana promijenilo fond? Dakle da li su iz AZ fonda otišli u Erste, iz Erste u Raiffeisen, ako imate taj podatak i ovaj podatak koliko uopće ima naših sugrađana koji su članovi i ovog rizičnijeg A fonda? Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospodin Mrsić. Odgovor kolega Buk. Izvolite.
Sada je možda dobra prilika vezano za financijsku pismenost koju ste spomenuli, dakle počeli smo prošle godine u ovoj godini ćemo završiti jedan veliki projekt financijske pismenosti za naše građane u suradnji sa Ministarstvom financija i našim matičnim ministarstvom gdje ćemo mi kao mirovinski fondovi probati educirati naše građane što više o mirovinskim fondovima o financijama općenito i o načinu kako mogu postupati i što mogu raditi i kod promjene fondova. Što se tiče fonda A ja bih agregatno na razini industrija ja bih rekao da je to možda 1,5% ne više od toga, otprilike, nemojte me uzeti za riječ, možemo vam dostaviti konkretno podatak.
Zahvaljujem gospodinu Buku na odgovoru na repliku. Želi li možda izvjestitelj odbora uzeti riječ? Hvala lijepo. Predstavnik Vlade možda? Ne. Hvala lijepo. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista poštovani kolega MIro Bulj. Nije nazočan gubi pravo na raspravu. U ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e poštovani kolega Branimir Bunjac. Izvolite kolega Bunjac.
Hvala lijepo. Potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege, poštovana državna tajnice i predstavnici mirovinskih fondova. Evo na samom početku vidjeli smo da ova rasprava nije krenula u dobrom smjeru, naime ja sam pitao koliko imaju godišnju plaću predsjednici uprave mirovinskih fondova. Dobio sam odgovor da si pogledam na internetu, ja sam rekao da sam pogledao ali da nisam našao, pa evo molim još jednom predstavnika fonda da kaže, nije mu valjda teško u kolikom se iznosu na godišnjoj razini radi. mislim da to naši umirovljenici zaslužuju znati isto kao i cjelokupna javnost. Jer tako dugo dok taj podatak skrivate kao da baš prstom upirete od njega, to je između ostaloga stara kineska poslovica. O temi mirovinskih fondova već sam ovdje govorio više puta, ali kako je ponavljanje majka učenja nije na odmet ponoviti neke stvari, tim prije jer imam prvi puta imam mogućnost govoriti u prisutnosti predstavnika mirovinskih fondova u kojima svi mi koji ovdje sudjelujemo u raspravi imamo svoje račune osobne. Znači sustav mirovinskog osiguranja u Hrvatskoj sastoji se od tri stupa od koji su prva dva obavezni, treći je dobrovoljni, a obvezni stup znači da su poslodavci dužni uplaćivati doprinose iz plaće radnika. Prvi stup je u nadležnosti države, u njega se uplaćuje oko 15% doprinosa od plaće odnosno čistih 15% ili 75% iznosa predviđenog za mirovine, a drugi je u nadležnosti mirovinskih fondova čiji predstavnici sjede ovdje i u njega ide 5% plaće odnosno 25% sredstava namijenjenih isplati mirovine ili jedna četvrtina. Drugim stupom upravljaju mirovinska društva u privatnom vlasništvu odnosno vlasništvu banaka, a pod nadzorom Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga skraćeno HANFA-e. Fondovi za svakog osiguranika vode osobni račun pa i mi imamo taj osobni račun na kojemu postojeće uplate nastoje povećati za prinose koje najčešće ostvaruju ulaganjima u državne obveznice ili dionice. Zahvaljujući osobnom računu ulaganje u drugi stup predstavljeno je kao štednja građana, što međutim nije istina s obzirom da se štednjom može slobodno raspolagati, a u ovom slučaju novcima iz drugog stupa ušteđenom nije moguće slobodno raspolagati niti ih je moguće koristiti kao neko jamstvo, niti ih je moguće još manje trošiti određivati na koji način će se njima raspolagati. Nije moguće između ostalog i zato što u mirovinskom društvu nije dozvoljeno da sjede oni čijim novcem se raspolaže, a to su konkretno sami umirovljenici. Jedino što članovi drugog obveznog stupa imaju pravo, a to je da mogu izabrati u koje će tri kategorije ići njihov novac, da li u kategoriju A koja je najrizičnija odnosno u kategoriju C koja je najmanje rizična, a kako što smo vidjeli navodno donosi i najveće prinose. Ova reforma o kojoj sada govorimo dakle, reforma I, II i III stup uvedena je 2002. godine uz pretpostavku da će budući umirovljenici dobivati mirovinu veću nego što su je trebali dobiti, a samim time govorilo se da će i država bolje funkcionirati odnosno da će doći do rasta BDP-a, povećanja zaposlenosti, smanjenja duga. Međutim, dogodilo se je upravo suprotno. Naime, mnoge stvari građanima tada nisu bile jasne, a nisu im jasne nažalost ni dan-danas, pa im možda treba objasniti o čemu se radi. Iskreno rečeno, ni meni nije bilo jasno tako dugo dok se nisam detaljno zainteresirao za cijelu ovu problematiku. Npr., građani naivno vjeruju da se novci iz drugog stupa nasljeđuju. Oni se nasljeđuju da, u slučaju ako umrete prije nego ste postali korisnik mirovine. U slučaju da postanete korisnik mirovine, novci se tada ne nasljeđuju. Isto tako, građani ne znaju da se moraju plaćati vrlo visoke naknade ovoj gospodi koja ovdje sjede, a isto tako se moraju plaćati naknade i bez obzira na to, znači kod samoga uzimanja mirovina postoje određene naknade npr. za treći dobrovoljni stup morate dati proviziju od 10% ušteđenoga novca, s tim da se ponekad naknade penju čak do 30% uplata. Drugi stup navodno ima prinose. Evo, čuli smo od gospodina koji je ovdje izlagao da on ima prinose, međutim drugi stup ima i troškove. I te troškove država odnosno mirovinski stupovi nazivaju tranzicijski troškovi. Ti troškovi ogledaju se u tome što je zbog uvođenja drugoga stupa povećan javni dug države, što se država morala dodatno zaduživati da bi mogla isplaćivati mirovine s obzirom da je ostajala bez četvrtine svojih sredstva i da su ti tranzicijski troškovi u stvari viši nego su prinosi koje imaju mirovinski fondovi. Znači, kad zbrojimo plus i minus, država je u minusu nekoliko čak desetina milijardi kuna. Znači, nikakvoga dobitka iz dobrovoljnih fondova ovih obveznog drugog stupa nema. Probat ću to kratko elaborirati. S obzirom na to da je u prvomu stupu nedostajala četvrtina sredstava, država je tu četvrtinu sredstava za isplatu mirovina morala posuditi. Posuditi je morala. Nakon što je taj novac posudila, na taj novac su se morale platiti kamate. S obzirom da je država postala zaduženija, došlo je do pada kreditnog rejtinga RH. Došlo je do usporavanja BDP-a, došlo je do smanjenja broja zaposlenih odnosno do povećanja broja nezaposlenih. Posljedično tome došlo je do iseljavanja i na kraju još u konačnoj varijanti došlo je do povećanja poreza, a prije svega PDV-a. Znači, podsjetimo se da je PDV 2002. iznosi 22%, a da danas iznosi visokih 25%. To je direktna posljedica uvođenja drugog obaveznog mirovinskog stupa. Znači, suprotno onome što su pričali da će se broj zaposlenih povećati, nije se povećao, smanjio se za 400 tisuća. Da će se broj umirovljenika smanjiti, nije, povećao se za 300 tisuća. Danas samo 9% hrvatskih umirovljenika ima puni radni staž i dobiva mirovinu. Nema je. Znači, većina građana nema puni radni staž. Dobivaju nekakvu defektnu mirovinu, prijevremenu, ovakvu-onakvu, izmišljenu zato što se ljude u stvari slalo u mirovinu da im se ne da otkaz. To je bilo socijalna mjere, evo da ne ideš na burzu, da ne dobiješ otkaz, dobit ćeš nekakvu mirovinu itd. Drugi mirovinski stup doživio je potpuni slom iz više razloga. Pogledajte ovaj podatak. 130 tisuća ljudi koji su imali pravo birati između prvog i drugog stupa, 99,9 njih je izabralo mirovine iz prvoga stupa. Samo 150 ljudi, znači nekakva kozmetička brojka izabralo je da prima mirovine iz drugog stupa. Sa tim problemom susrela se još Vlada Ive Sanadera i Jadranke Kosor koji su onda izmislili dodatak na mirovine iz prvoga stupa, ali bez obzira na to je u ovom trenutku čak i nakon 10 godina od te mjere, oni umirovljenici koji bi željeli otići, a moraju, sad već moraju, da imaju mirovine iz prvog i drugog stupa, imaju minus od 27%, minus. Ovdje se pričalo da će imati više mirovine, a imaju minus od 27%, to je ogroman minus. Netko tko ima mirovinu tko se rodio 1961. godine i ima mirovinu recimo, 3000 kuna, onaj tko se rodio 1962. ima u odnosu na njega 2250 kuna. Znači ima strahoviti podbačaj. Isto tako, čak i da neki čovjek kojim slučajem uplaćuje drugi mirovinski stup recimo narednih 10-15 godina, čovjek koji ima minimalac iz drugog stupa će dobivati 315 kuna. 315 kuna! A čovjek koji ima plaću 7500 kuna, a takvih je vrlo malo u RH, imati će mirovinu iz drugog stupa 900 ili 1000 kuna. Jesu li to te veće mirovine o kojim je govorila mirovinska reforma? Nisu. To su bijedne mirovine. Hrvatska je već sada zemlja sa najnižim standardom umirovljenika u EU, a cilj je da budu još manje mirovine. Mi imamo samo 38% mirovinu u odnosu na plaće i to nema ni jedna država članica EU. Oni imaju neke čak po 70, 80% naravno znatno više iznosa plaće, mi samo 38. Najjadniji smo. I ja ću vam sada reći što je bio cilj mirovinske reforme. Cilj mirovinske reforme bio je smanjiti mirovine. Ponavljam, smanjiti mirovine, nikakvo povećanje nije bilo predviđeno još u startu, je bilo predviđeno upravo suprotno ovo što imamo sad. Bilo je predviđeno da se ljudima uzme i da se da debelim guskama. To je klasični bankarski proizvod, ja bih se usudio reći klasični kockarski projekt u kojima oni koji ulažu uvijek gube a oni koji nadziru novac uvijek dobivaju. To su jednostavno, to se smišljalo godinama, to je ista priča kao sa švicarskim frankom, sa nezakonitim kamatama. Znači jedna strana dobiva isključivo a druga strana isključivo gubi. I to je cijela poanta. I zato ja pitam kolike su vaše plaće. Znate kolike naknade imaju, kolike naknade imaju ti fondovi? 400 milijuna kuna svake godine. Oni uzimaju od naših uplata između 7 i 8%. I sada vi meni recite koje to mora biti ulaganje u obveznice a naše obveznice nemaju investicijski potencijal. Znači ove naše obveznice su tko nije znao smeće, doslovce, tako se zovu. I kako vi sada možete, kakvim ulaganjima nadoknaditi gubitak od 7% i još donijeti neke prinose itd.. Prinosa nema. I to su shvatile sve države u Europi koje su imale drugi stup, sve, sve su se odrekle osim Hrvatske. I Slovačka je i Slovenija to nema, i Češka, i Litva i Rumunjska i Mađarska i Bugarska, sve su drugi stup pretvorile u dobrovoljni mirovinski stup a ne više u obvezni osim naravno Hrvatske. Kod nas još uvijek mi smo uvijek zadnji u svemu, bilo kakvim reformama, kod nas još uvijek vjeruju daju ljudi naivno da će od tog drugog stupa nešto imati, da je to neka njihova štednja itd.. Ne može se Hrvatska izvući iz dužničkog ropstva, niti može imati manje poreze, niti može zaustaviti iseljavanje, niti može imati demografske mjere, niti može imati standard tako dugo dok su ovi stupovi obvezni, ne može, nema. I to je ono što hrvatski građani, Hrvatska država jednostavno moraju shvatiti. Ne samo da moramo plaćati više poreze, ne samo da imamo demografsku katastrofu nego nemamo novca za obrazovanje, nemamo novca za zdravstvo, nemamo novca za kulturu. Istovremeno moramo plaćati različite trošarine, vidimo da nam je gorivo, cijena takva kakva je, skuplji smo od svih drugih zemalja, a moramo plaćati koje kakve naknade, moramo plaćati, ja ne znam više što ne moramo plaćati, još samo valjda da udišemo zrak. Istovremeno ponavljam još jednom mirovinski fondovi ne snose nikakav rizik. Ako oni pretrpe neki gubitak a vidimo da ovdje ima i fondova koji su vrlo slabo poslovali. Koja će biti posljedica? Pa ljudi će imati manje mirovine, smanjiti će mirovine. Hoće li sebi smanjiti naknade, naravno da neće. I šta onda oni rade s tim novcem? Raspolažu s njim na način kako njima odgovara. Oni s time našim novcem špekuliraju, špekuliraju, financiraju potrebe svojih vlastitih banaka, rasipaju. Pazite u što oni ulažu, oni ulažu u Centar banku, u Credo banku, u Nexe grupu, u ne znam Optimu, sve neke firme za koje nikad nitko nije čuo. Kako je to moguće? I normalno trpe strahovite gubitke. Kupuju Petrokemijine dionice po 170 kuna, danas vrijede 11. Kupuju Agrokorove dionice, trpe katastrofalne gubitke, milijardu kuna, šta je milijardu kuna, platiti će narod. Tako oni raspolažu našim novcem. Ako imaju neki višak podijele članovima uprava a ne reinvestiraju ga u hrvatsko gospodarstvo i na koncu konca u same umirovljenike od kojih su taj novac dobili. S obzirom da nemam više vremena, sada sam samo iznio problem, rješenja koja nudi Živi zid, odnosno koja bi trebalo provesti u vezi ovih mirovinskih fondovima reći ću u pojedinačnoj raspravi. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bunjcu. Prelazimo na sljedeću raspravu, poštovani kolega Silvano Hrelja u ime Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a. Izvolite kolega Hrelja.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani predstavnici društava za upravljanje mirovinskim fondovima, poštovani predstavnici ministarstva, državna tajnice i pomoćnice. Ja ću sa posebnom pažnjom saslušati prijedlog rješenja Živog zida nakon ove rasprave u ime kluba Živog zida ali ću moliti kolegu Bunjca da prvo mi odgovori u svojoj pojedinačnoj raspravi s kojim brojkama on barata kada govori o određenim postocima u odnosu na plaću s obzirom da mi se čini da ne zna koliko Hrvatska ima umirovljenika. Jer ako barata brojkom od milijun 234 tisuće umirovljenika onda ima grešku za samo 168 tisuća umirovljenika jer je to onaj broj koji ima mirovinu ali ne živi u Hrvatskoj, ne živi u Hrvatskoj osim te mirovine koja se isplaćuje u inozemstvo kao razmjerna mirovina prima nešto u svojim matičnim zemljama. Prema tome, možemo raspravljati o svemu ali nam je obaveza kao saborskim zastupnicima da ne prihvaćamo statistička izvješća zdravo za gotovo nego da ih analiziramo i da radimo prijedloge rješenja na zdravim temeljima. I ja ću uvijek kao i vi gospodine Bunjac reći da je mirovina mala, da je mirovina mala jer sam u funkciji i unapređenje mirovinskog sustava sve ove godine političkog rada i na unapređenju prava umirovljenika, ali jedno ću vama i svima nama reći. Bez obzira imali jedan stup, dva ili tri stupa, mala plaća će dati malu mizernu, odnosno u najboljem slučaju najnižu mirovinu kod jednostupne mirovine, a za dvostupnu i trostupnu mirovinu još ne znamo kako će izgledati ta najniža mirovina. Ali opet vam ponavljam, sa minimalnom plaćom, kakva je ona danas u Hrvatskoj, mirovine će sigurno biti male. Prema tome, možemo govorit o posljedicama koje su bile, ali ne govorimo o uzrocima što treba promijeniti da bi se sutra mirovine poboljšale. Naravno, sa najnižom plaćom, odnosno minimalnom plaćom, ni mirovina iz I. stupa, ni mirovina iz II. stupa, ni ukupna mirovina nažalost neće biti bolja od današnje. I drugo iz onih 120 000 koje je spomenuo kolega Bunjac, oni će još 9 godina odlaziti u mirovinu i imati pravo odlučivati da li će mirovinu samo iz I. stupa, dakle imaju pravo izbora povoljnijeg prava. Ili ćemo možda nešto ovdje bit pametni i dati im na godine uplate u prvi mirovinski stup po stopi 20% doprinosa možda dodatak od 27% pa da se te dvije mirovine negdje izjednače ili ćemo još unaprijediti drugi stup sa dodatnim mogućnostima, što možemo ako hoćemo da to bude interesantno za korisnike. Jedno je pravo sigurno onih koji uplaćuju obvezne mirovinske fondove i to je nesporno pravo da u slučaju smrti nasljednici ostvaruju pravo na ono što je ušteđeno u obveznom mirovinskom fondu, ako smrt nastane prije umirovljenja. To je svojevrsna zaštita za sigurnost obitelji ili za socijalnu sigurnost obitelji, a kolika će bit ušteda, to je vrlo individualno, kao što su i sva mirovinska prava vrlo, vrlo, vrlo individualna. Svu katastrofu na tržištu rada zadnjih 27 i više godina, od Markovića pa naprijed, u bivšoj državi, pokazuje rast od gotovo 10 000 godišnje najnižih mirovina, što znači da imamo strašno velik priljev u mirovinski sustav ljudi koji su primali dio plaće u gotovini, a dio legalno, da poslodavci nisu uplaćivali doprinose, ne daj Bože da neke industrije koje je država sanirana im nisu priznate kroz sanacije uplate doprinosa, mi bi danas imali bar 400 000 najnižih mirovina i tako se sustav ne gradi. Mi ovdje možemo biti u prekretnici, imamo 3 stupa, ta 3 stupa je hrvatsko društvo iznjedrilo kao proizvod socijalnog koncensusa ili koncensusa socijalnih partnera 1998. godine, možemo ustrajat u štednjama i biti Danska koja ima 209% BDP-a, to znači, grubo sam izračunao, barem 400 milijardi eura u mirovinskim fondovima, neovisno dal su obvezni ili dobrovoljni. Mi možemo raspravljati dal ćemo jedan dio tih fondova ili neke stvari promijeniti, da li ćemo definirat prelazak u nešto što je dobrovoljni mirovinski fond, dal se to kosi s onim, to se kosi s onim III. Stupom i poticajnim mjerama države koja daje za III. stup 750 kuna najviše godišnje, odnosno 15% na razini od 5000 kuna. dakle mi možemo ako hoćemo unapređivati taj sustav, kao što na kraju krajeva ovdje raspravljamo o izvješćima obveznih mirovinskih fondova, odnosno poslovanju društva za upravljanje obveznih mirovinskih fondova zato što je Hrvatska stranka umirovljenika 2014. ministru Mrsiću predložila amandman da, bez obzira što se radi o privatnim poduzećima, tvrtkama, da oni rade posao u javnom interesu, u javnom interesu za građane RH, ali i za državu Hrvatsku i da je u redu da mi u Hrvatskom saboru jednom godišnje raspravljamo o tom izvješću. Smatram da je to jedno unapređenje. Smatram da su unapređenja i izmjene i dopune Zakona o obveznim mirovinskim fondovima koje donosimo i mirovinskim osiguravajućim društvima i da to nije materija koja se jednom donese za sva vremena. Naravno da ja osobno vidim puno žešću i veću ulogu obveznih mirovinskih fondova od ovog izvješća, ova izvješća su korektno napravljena na tragu prošlogodišnjih, ona su pokazuju tko želi nešto vidjeti u njima da je korektno odrađeno, ne skrivaju gotovo ništa, a insinuirati se može svašta i kao korektna izvješća klub GLAS-a i HSU-a će podržati njihovo usvajanje. Međutim ne smatramo da je ovo krajnji doseg mirovinskih fondova u toj njihovoj javnoj funkciji, ja mislim da mi na jesen moramo sjesti, bilo bi dobro da oni budu sponzori jednog takvog skupa gdje moraju biti i radnički sindikati jer ovo nije pitanje sadašnjih umirovljenika, za sadašnje umirovljenike ovo ima nešto veze s onim što je gospodin Bunjac govorio o javnom dugu, o prelijevanju iz PDV-a za isplatu mirovina, ali ovo o čemu mi danas govorimo ima utjecaj na one buduće umirovljenike, dakle na one koji su još danas u radnom odnosu. I radnički sindikati bi trebali biti pozvani u jednu raspravu što još treba i kako treba potaknuti mirovinske fondove da budu i kvalitetniji u radu i što treba činiti da imaju odgovarajuće pozicije za prava ulaganja, dakle ne samo obveznice, s time se mogu sa prethodnikom složiti da nisu samo obveznice ono u što bi trebali ulagati mirovinski fondovi, ali su to sve vlade vrlo pozvane da osmisle projekte gdje obvezni mirovinski fondovi mogu dugoročno, dakle da ih oni isfinanciraju i da onda dugoročno kroz 20, 30, 40 godina mogu imati određene prinose. Uvijek sam isticao i danas ističem da jedna Luka Gruž jedna potencijalna investicija koja bi davala prihode mirovinskim fondovima narednih 30, 40 godina, ali treba stvoriti takvu investiciju kao što treba stvoriti možda model da se grade hidroelektrane ili veliki infrastrukturni projekti iz kojih se može dugoročno imati doprinos. Treba razmišljati i o onima koji možda nikada neće raditi, a imat će pravo odnosno trebat će im mirovina, doći će stari i nemoćni i u ovom trenutku ako nemaju staža ili će imati staža ispod 15 godina onda neće imati od čega živjeti. Skandinavski fondovi su se odlučili ulagati u mirovinske odnosno Skandinavske države su se odlučile ulagati u mirovinske fondove i po osnovi crpljenja rudnog bogatstva da se stvori pozicija da oni koji i oni koji neće imati radni odnos samo zato što su građani tih država u određenim poznim godinama imaju pravo iz tih fondova pravo na socijalnu sigurnost. Dakle mislim da je ovo vrijeme, mi možemo svi kritizirati, mi možemo biti ono 100% protiv, nabrijani protiv zarada menadžera, možemo međutim ja ne vjerujem da su članovi uprave društava za upravljanje mirovinskim fondovima među onih 23 Hrvata ili građana Hrvatske koji primaju mjesečno više od 500 tisuća kuna. Samo nam to recite, dal jeste ili niste, ali 23 građana Hrvatske primaju mjesečno više od 500 tisuća kuna. Zašto se ne pitamo koji su ti ljudi? Ajde se upitajmo koji su to ljudi, bilo neki dan na kvizu. 23 više od 500 tisuća kuna mjesečno. No name. Da li su to nogometaši, da li su javni bilježnici, da li su farmaceuti, to nas ne interesira. Sada imamo ovdje divljač za odstrel i udri po njima, ja ne vjerujem, ali isto tako plaća je svojevrsna osobna tajna i ja to moramo prihvatiti. Ali globalni izvještaj se može dati koliki su troškovi uprave. Nisam tražio, ja ću tražiti isto u revizorskim izvješćima da vidim kako to izgleda. Vidim nijekanje od strane ovdje prisutnih da oni nisu među ova 23, nisam ja da ih branim nek se oni sami obrane i nek kažu što misle o toj priči. Dakle vidim drugu ulogu obveznih mirovinskih fondova i u financijskoj pismenosti, ali ne u jednokratnoj, ali mi kao sve strukture društva i umirovljenici i ministarstvo i fondovi i radnički sindikati moramo razgovarati o tome, koje su neuralgične točke ukupnosti mirovinskog sustava. Ne doživljavam da je prvi stup posebno, drugi posebno, treći posebno, to su tri stupa koja drže kuću koji se zove mirovinski sustav u RH, opterećen je sa malo staža, opterećen je sa niskim plaćama i opterećen je velikim potrebama stanovništva koje stari. I ja mislim da smo mi ovdje svi pozvani ne samo da udaramo kajle, kako bi mi rekli nego da budemo konstruktivni i da vidimo što se može u toj cijeloj priči popraviti. Ako se ne može popraviti i ako je šteta nepopravljiva ajmo mijenjati, ali ajmo prije toga suočiti argumente i vidjeti u kom grmu to leži zec i koji je problem odnosno koje uzroke moramo otklanjati, a ne baviti se isključivo posljedicama i pojedinačnim slučajevima. Još jednom, klub GLAS-a i HSU-a će podržati izvješća obveznih mirovinskih fondova kao korektna, tehnički uredno napravljena, a i dalje ćemo sudjelovati u iznalaženju novih mogućnosti. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Hrelji. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika SDP-a poštovani kolega Boris Lalovac. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, poštovani predstavnici ministarstva i poštovani predstavnici mirovinskih fondova. Objedinili smo Izvještaj o radu obveznih mirovinskih fondova, mislim da je samo izvješće korektno sastavljeno pogotovo ono objedinjeno i samo molim za ubuduće ovo što smo danas nekakva piranja radi još veće transparentnosti i da bi se možda u budućnosti ova nekakva pitanja pojedinih ulaganja u pojedine određene kompanije da bi se dobio uvid možda objedinjenih i to imate pojedinačno na svakim obveznom mirovinskom fondu, ali da se to grupira, znači da imamo ta određena sektorska ulaganja, da se onda razjasni na koji način i tim portfeljom dionica u kojem ste vi u vlasništvu, kojim aktivno upravljate da se vidi barem sektorski koliko doprinosite zapravo razvoju gospodarstva, kako je to sektorski podijeljeno, jel vodeći rizika o tome sami ste to nešto uvodno ugovorili da se određeni postotak nalazi udjel u turizmu, u financijskoj industriji, u nekim drugim industrijama, a vjerujem da će se zapravo na takav način izbiti sva moguća kasnija argumentacija da se previše ulaže određenih dionica u samo jednu kompaniju i na taj način da ne morate sutra ovdje objašnjavati da li ste vi po toj određenoj kompaniji imali plus ili minus, nego kada se dobije određene sektorske jer je normalno da određeni sektori nešto više rastu, neki sektori padaju, svi bi mi voljeli da zapravo svi sektori gospodarski da rastu, ali zapravo upravo postoje i tvrtke koje i sektori koji više donose prinose, koji imaju bolje gospodarske rezultate, koji imaju bolja tržišta i na taj način u tim sektorima ostvarujete veće prinose, dok u određenim drugim temeljnim sektorima nekad se mogu i ostvarivati određeni negativni rezultati, međutim da se vidi da se ukupno upravljanje tim tvrtkama odnosno dionicama u vašem portfelju da je pozitivno i da se na takav način diverzificirali taj rizik. Isto kao što kad govorimo, kad se ovdje govori o ulaganju i kasnije ću doći do toga, zapravo najveći dio ulaganja se ... [[Govornik se ne razumije.]] odnosno ulaganje mirovinskih fondova odnosi se na državne obveznice i znamo da je to u prošlosti bio jedan siguran, stabilan proizvod jer su državne obveznice nosile prinose od 6-7%. Jednostavno i zbog rejtinga RH, neulaska na jedinstveno europsko tržište itd. Međutim i zbog toga ste bolje, ajmo bit otvoreni, imali ste bolje prinose nego što su to imali prinosi što su imali u drugim zemljama jer znamo da kad netko ulaže u obveznice Republike Njemačke ili kad ulaže u obveznice Švicarske, koji imaju negativne danas određene prinose, da ne možemo ih uspoređivati na taj način zato što je tamo naglasak više na ulaganje u gospodarstvo, manje ulaganje na obveznice i to je zapravo ono što bi trebala biti i vaša iskonska funkcija u javnom interesu. Znači, ne samo da OK, takav je bio dio tržišta jer jednostavno nismo imali tih gospodarskih projekata i to je zapravo na Vladi, zapravo svakoj vladi da otvara vama gospodarske projekte. Da li će to biti određeni infrastrukturni projekti, da li će to biti investicije u energetiku, hoćete li sudjelovati, mislim da bi sutra ukoliko dođe do privatizacije HEP-a trebali u tome sudjelovati, u nekim drugim kompanijama jer mislim da su to određeni dobrobiti i benefiti s jedne strane i za državu su dobri da ima jednog takvog stabilnog jer vi ste uglavnom dugoročni investitori. Znači, niste špekulanti koji žele na određeni dio zaraditi na kratkoročnom određenom izvješću i sami ste zapravo to i govorili, to vam je osnovna svrha znači nekakva dugoročna ulaganja i kada zapravo se tada javnosti prezentira da ste vi znači, njihove mirovine da su one dugoročno uložene u energetske projekte i da oni znaju zapravo da je to stabilan prihod, a znamo da jedino u tom dijelu energetika nosi neke veće prinose, tada će onda i vaša funkcija, pogotovo javna funkcija biti još bolje, još će se bolje razumjeti i sigurno da će imati puno drugačiji odjek. Kroz, znamo evo, ovdje se zapravo i navelo se da je RH ima oko 26% udio imovine u BDP-u. Sad da li je to dobro ili nije dobro to zapravo ne znamo. Koliki udio bi trebao biti mirovinskih fondova u BDP-u, da li je to pozitivno ili negativno jer sami ste zapravo naveli u izvješću da imamo jednu zemlju razine Hrvatske što se tiče blizu, znači što se tiče broja stanovnika Dansku, gdje imaju 209% udjela u BDP-u, a imate zapravo Austriju s druge strane, koja ima samo 6%. Znači, tu ne možemo reći da li je nešto da bi nekakav veći udio trebao biti u njihov veći ili Njemačka ima 6%, Slovenija ima 7%, Češka ima 8,4%. Znači, to je različito zapravo za različite zemlje. Znači, tako da što se toga tiče teško je dati određeni dio da kažemo, ajmo sada pumpati taj dio ulaganja da nam ide veći u BDP-u, da će davati, da će, po meni je puno bitnije da imate puno kvalitetnije infrastrukturne projekte, gdje imate određena zakonska ograničenja odnosno da budete partner svakoj Vladi da u tom dijelu i se možda i miču određene zakonske barijere, da možete biti prisutni na tržištu i zapravo da potičete u tom dijelu gospodarstvo. Jer bez gospodarstva, bez snažnog gospodarstva neće u budućnosti nitko imati mirovine. To što mi, možemo mi govoriti ovako-onako da imate znači, bez ijednog stabilnog gospodarstva, bez gospodarskog rasta ovo je možemo da sada nikoga ne plašimo. Međutim, ne možemo izbjegavati ukoliko i dogodi se određeni da nekakva poduzeća ili nekakva tvrtka propadne. Pa sad kaže, ajmo sad povuć ručnu, nećemo više nigdje ulagati u gospodarstvo, želimo samo u državne obveznice. I šta smo onda napravili? Zapravo, od straha ili zbog možda zbog određenog pritiska javnosti jeste ulagali u Agrokor, Belje ili nekakve druge. U tom trenutku su to bile sa vrlo dobrim prinosima, dobro ste, sami ste rekli, u tom dijelu ste imali određene pozitivne prinose i tko zna sutra u budućnosti ako znači, samo ne bih htio da zavlada jedna euforija negativnosti i straha jer onda to zapravo je kontraproduktivno. Onda zapravo ni ovi prinosi koje ćete sad, tu govorite 4 i 3% dugoročno ne mogu biti veći. Znate zašto ne mogu biti veći? Evo, ministar Marić stalno govori kako pred svakom novom izdavanju hrvatskih obveznica je zaradio odnosno uštedio znači, manje plaća kamata iz državnog proračuna. Što on plaća manje kamata zapravo, to su vama manji prinosi. Vi nećete u budućnosti moći, a težimo jedinstvenom europskom tržištu, težimo znači ulasku u monetarnu uniju, znači težimo da ćemo biti na tržištu i težimo u budućnosti da ćemo imati prinose na hrvatske obveznice kakve imaju sada npr. Njemačka, kakvu ima, ne znam, Švicarska, Austrija itd. i da će biti prinosi između 1-2%. Tome teži svaka hrvatska Vlada, što znači da će smanjiti pritisak na proračun. Jel nama su danas troškovi kamata proračuna samo kamata, znate da su oko nekih 10 milijardi kuna odnosno negdje oko 3, 4% BDP-a i to država ne može dugoročno izdržati 4% zato što mora imati određene druge socijalne transfere i socijalno ugrožene građane koje mora transferirati taj dio novca. I normalno da je težnja svake vlade smanjiti te prinose. Smanjivanjem prinosa na tržištu smanjivat će se i vaši prinosi. I onda ukoliko budemo govorili u tom dijelu da ne budete prisutni na tržištu jel vaši prinosi dugoročno moraju dati razvojni gospodarski projekti u Hrvatskoj. To mora biti dugoročno bez ikakvog straha, bez ikakvih određenih špekulacija jel vi ste dugoročni investitori. E onda ćemo reći da imamo zdravi u potpunosti zdravi mirovinski sustav i onda će teže doći do određenih poremećaja u gospodarstvu jel vi niste u tome dijelu da s jedne strane maksimizirate sva ulaganja, ali niste kratkoročni, znači nećete vrlo brzo izaći iz određenih investicija i na taj način izvršiti određene špekulacije na tržištu. Međutim činjenica je da je naše financijsko još uvijek tržište, tržište kapitala vrlo plitko i vrlo malo kompanija imate danas pogotovo poslije ovoga što se dogodilo na Agrokoru da će kompanije izlaziti na burze, izdavati svoje vrijednosnice da se nude s druge strane i mirovinskim fondovima. Evo tu mogu ukratko reći, vi ste naveli određene kompanije u koje ste vi ili ulagali, sudjelovali u javnim natječajima i tu malo gledajući ali toga portfelja nema više. Evo sami ste rekli, pazite gdje se ulaže ove godine, mislim da su to dugoročno dobri projekti, ulažete u hotele Makarska. Smatram da je turizam pogotovo što sada turizam donosi da će to dugoročno jel napokon je turizam onaj sa 4, 5 zvjezdica, došli smo do obujma i broja noćenja i svega da postanemo profitabilniji i da počnemo davati određene prinose u turizmu itd. Međutim sve ove kompanije u koje ste vi ovdje ulagali, govorimo hotele FAros u stečaju, Vis u stečaju, Modra špilja u stečaju, hoteli Makarska, stanovi Jadran Crikvenica koji … stečaju, to i još možda desetak hotelskih kompanija koje su sada na takvoj razini i vjerojatno njihovom obnovom ili preprodanom na financijskom tržištu ćete vi tu naći određeni fini prinos i mislim da su to pozitivna određena ulaganja. Međutim postavlja se pitanje što nakon toga? Premalo imate portfelja sutra gdje bi mogli ulagati. Ovdje spominjete da ste nešto ulagali u Đuru Đaković, nešto na sekundarnom tržištu Adris, Telecom, međutim to je ok, to su kompanije koje jesu stabilne. Međutim ono što je činjenica je da vama fali razvojnih infrastrukturnih projekata gdje ih Vlada još jednom kažem mora otvarati zajedno s vama i ovih 5,7 milijardi kuna koje vi svake godine dobivate uplatama u drugi mirovinski stup koji za sada još uvijek nemate tih isplata jer će te isplate tek biti tamo 2025., '30. kada će se taj dio početi značajnije određen isplate, mislim da bi u tom kontekstu svakako dugoročno trebali vidjeti na koji način vama osiguravati dok vam je taj pozitivni cache … više uplata nego što imate isplata da se borite i ulaskom na jedinstveno europsko tržište da vidite koje su i vaše mogućnosti možda i prekograničnog nekakvog ulaganja. Sada ja ne znam tu možda još bolje vi od mene znate koje su vaše … vidim da imate oko nekih 5,4 milijarde imate nekih inozemnih dionica uloženo u neke inozemne dionice, međutim to su sve mali udjeli, to su sve nekakve stabilne kompanije koje vjerojatno takav … prinos pritiskom na snižene prinose, na obveznice vjerojatno će rasti pritisak na vas. Mislim tu ima još jednog određenog prostora, a to ove naknade što smo vidjeli da naknade REgosu i naknade HANFA-i po meni 82 milijuna kuna godišnje, to vam je 10 godina, to je 100 milijuna eura da smo dali regulatorima, državi to sigurno će se morati smanjivati, to se je smanjivalo i tu mislim da država može napraviti određeni iskorak smanjivanjem i za Regos i za HANFA-u da može naći druge izvore financiranja , a da ne mora dugoročno uzimati od mirovina te iznose. To je godišnje oko 10 milijuna eura, ali u ukupnoj strukturi vaših troškova koji su sada pali negdje na 0,39 odnosno bez toga na 0,30 to svakako iznosi oko 45% troškova što nije malo. Znači tu prostora imamo, još uvijek smanjivanje ovaj dio. Međutim dugoročno sigurno i kroz ovo smanjivanje, ali svakako kroz jednu nevezano za ovo sve što se događalo, rekli ste da ste vi tu pozitivni i da u konačnici dobro upravljate portfeljem što dokazujete i ovim prinosima i rastom imovine, bojim se da dugoročno, a svakim danom smanjivanjem s jedne strane nas veseli manji prinosi na državne obveznice. Što su manji izdaci na … međutim s druge strane to je svakako upozorenje i za mirovinski sustav na koliko će oni morati tražiti druge izvore da bi te mirovine kada se počnu u punom opsegu isplaćivati da tada pritisak na mirovinske fondove ponovo ne bude snažan. Znači nemam nekakvih posebnih primjedbi, osim toga da vas molim da možda ubuduće ova portfeljna ulaganja pojedinih dionica prema sektorima da ih malo još bolje objašnjavate da govorite gdje su to još potencijali hrvatskog gospodarstva, gdje vi sve sudjelujete u tim infrastrukturnim projektima i da se onda vidi pravi doprinos vas odnosno što će smatramo u budućnosti taj udio biti veći jel morat će biti veći jel jednostavno živjeti više na račun izdavanja državnih obveznica neće moći biti moguće. Jel jednostavno procesi i ekonomski i politički i integriranje Hrvatske su započeli, došli su već određen faze i kada još uvedemo euro da će se ti troškovi još više smanjiti, a to znači još veći pritisak na mirovinske fondove. Zato ovo što ste rekli kroz vaše nekakve konferencije, ali svakako i u suradnji sa vladama koje god bile, da radite na infrastrukturnim projektima. Zahvaljujem.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Lalovcu. Prelazimo na slijedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a, poštovani kolega Ivan Šuker. Izvolite kolega Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospođo državna tajnice sa suradnicom, gospodo iz uprave obveznih mirovinskih društava. Vrlo interesantno, mi danas raspravljamo o 100 milijardi imovine hrvatskih građana. Pogledajte, sabornica prazna. Svatko će tu iznijet nekakav svoj dio istine kako misli da je. Govorim o jednom vrlo dinamičnom području i ono što je najbitnije, vrlo dugoročnom jer ako ovo područje promatrate statički, otišli ste automatski u krivom putu i svi zaključci će biti takvi. Ja ću svoju raspravu u ime Kluba HDZ-a pokušati usmjeriti u jednom drugom pravcu. Dakle, da pokušamo razmišljati i promišljati što bi se trebalo zakonodavno dogoditi da ovi fondovi budu ono stvarno što je, a to je da hrvatski građani sutra imaju pristojne mirovine, a da bi mogli o tome govoriti onda naprosto ne smijemo preskočiti neke povijesne stvari. Dakle, u kojem trenutku se dogodila ta mirovinska reforma, kakav je tada bio standard hrvatskih građana, kolike su bile prosječne plaće. Te prosječne plaće su bile skoro duplo manje nego danas. Danas je prosječna plaća već blizu preko 6000 kuna, tada je bila 3000 i još nešto kuna. Financijsko tržište u tom trenutku u RH praktički nije uopće postojalo. Imali ste jednu transakciju koja je bila u primjeni, to je bila prodaja Plive i onda imate jedan financijski period značajnijeg gospodarskog rasta u RH koji je nekoliko godina bio u prosjeku oko 4%, pa imate tada i oživljavanje financijskog tržišta i mogućnost ulaganja. Međutim, ono što je interesantno i što je bitno i što se ovdje mora reći, a to je sadašnji članak 127. ovog Zakona, a neki članak iz starog zakona bio koji je jasno definirao gdje uprave mirovinskih fondova, u što mogu ulagati novac. I ono što treba reći ovdje, a što nije rečeno, da njihovu izloženost u nekim ulaganjima HANFA kontrolira konstantno i HANFA je neovisni regulator koji u datom momentu kad oni imaju namjeru ili opasnost da prekorače određena ulaganja, određena područja, HANFA u tom trenutku reagira. I to su naprosto činjenice. Dakle, to financijsko tržište u RH nije postojalo. Kad se razvilo, ono je buknulo tamo 2007. ... [[Govornik se ne razumije.]] INA-e, ... [[Govornik se ne razumije.]] HT-a, ... [[Govornik se ne razumije.]] dvije velike hrvatske kompanije. Možda je u tom trenutku greška bila što recimo, konkretno u slučaju INA-e mirovinski fondovi nisu značajnije ušli unutra. I od tada ... [[Govornik se ne razumije.]] ulagatelji mogli negdje oko 7 ili 8% su upisali dionica. Isto tako, oko ovih nekih kompanija. No, tu smo gdje jesmo. Ono što se danas postavlja, nešto je kolega Lalovac počeo, pa ću ja to još malo proširiti. Međutim, ključno je pitanje da li danas hrvatsko financijsko tržište funkcionira, da li ono ima dubinu? Evo, postavite sebe u situaciju da imate sad nekakav značajniji iznos novaca i kad odete na Zagrebačku burzu i kad bi vas netko pitao, u što bi vi te novce uložili? To je ono što je ključno. Dakle, u ovom trenutku nažalost to financijsko tržište u RH ne funkcionira. A to nas automatski vjerojatno usmjerava i vjerojatno ministar razmišlja o tome kad se govori o ovoj mirovinskoj reformi da se mogućnost ulaganja povećanoga u nešto drugo naprosto zakonski mora omogućiti. Jer logična je stvar da svaki Hrvat, svaki saborski zastupnik, svaki ministar je sretan kad vidi da svako novo izdanje obveznica nudi nižu kamatnu stopu. Dakle, to govori puno stvari. Jedna je jedno opće svjetsko kretanje i povijesno niskih kamatnih stopa. Međutim, to ukazuje nešto. To da je RH napravila jedne određene pomake i da investitori naprosto više ne traže puno rizika i svoje novce ulažu u RH u puno nižim kamatnim stopama. I kad pogledate malo prinose fondova, kad se malo poigrate s ovim tablicama, onda ćete vidjeti da u godinama kad osnovni iznos fonda je bio puno manji nego danas, godišnji prinosi su bili puno veći. A bili su puno veći zbog toga što prinos na državne obveznice je bio 5, 6, 6,5%, a on je sad u zadnjim izdanjima ispod 3%. I ako mi nekome kažemo da mora uložiti u to 60%, onda mi njega u principu prisiljavamo da, ako je bilo zadnje izdanje državnih obveznica sa prinosom 2,75 ili koliko je već bilo, mi njima automatski kažemo, ti ne možeš više zaraditi od tih 2,75%. Dakle, mi naprosto moramo biti svjesni te činjenice. A zašto to sve govorim? Zato što obvezni mirovinski fondovi po dva osnova mogu biti i po jednom će sigurno biti, ali ovaj drugi ovisi o nama, mogu biti i alat za rasterećenje rashodovne strane proračuna. S jedne strane, nakon 2025. godine će se dogoditi značajnije isplate mirovina iz II stupa mirovinskoga. Sve to što će se isplatiti iz II stupa mirovinskoga neće se isplaćivati iz proračuna. Dakle, ona stavka na rashodovnoj strani proračuna što se tiče troškova mirovine će se početi smanjivati. Zato kažem, kad govorimo o ovoj temi moramo je gledati dinamično, dugoročno, nikako statično. Jer ja znam da je vrlo teško gledati 2025., a da ne govorim 2030. Međutim, ovo je proces koji naprosto jedan aritmetički niz, zakon velikih brojki koji ako se napravi greška može napraviti silnu štetu, ako se ne napravi greška, može napraviti silnu korist. I kad govorimo o ovoj temi onda moramo promišljati na takav način, a onaj drugi vid rasterećenja rashodovne strane državnog proračuna, to je niz projekata koje država ima. Da li je to javno, privatno partnerstvo, da li je to nešto drugo. Dakle, naprosto država određene javne objekte mora napraviti jer bez toga pružanje određenih javnih usluga neće biti na određenoj razini s kojom svi mi kao građani možemo biti zadovoljni. E sad, ako se to napravi putem javnog privatnog partnerstva na neki drugi način, a tu nađu interes, samo kažem, govorim o interesima, ne o ljubavi, obvezni mirovinski fondovi, vi na takav način rasterećujete dugoročno rashodovnu stranu proračuna. Dakle, automatski su vam makroekonomski pokazatelji puno bolji i puno ljepši. Ali ako vi gledate, mi smo dali u to toliko, platili kamata toliko, a ne gledate da za 10 ili 15 godina će rashodi u proračunu biti o-ho-ho manji, e onda smo na pogrešnom putu. E sad, ono što naprosto moram reći i mislim da mi u Klubu HDZ-a ne bi bili dosljedni, ne bi bili korektni ako to ne bi rekli, dvije stvari. Jedno je odgovornost uprave i druga je ono što nažalost u javnosti postoji kao nekakva sumnja, a to je da poslovne banke koje su vlasnici ovih obveznih mirovinskih fondova su možda previše bile prisutne oko nekih investicija u prošlosti. To su naprosto činjenice od kojih ne možemo pobjeći. Jer, neke su stvari podudarale i zato ono što mislim da bi trebalo u budućnosti biti je na neki drugi način kontrola, sastav i struktura nadzornog odbora tih obveznih mirovinskih fondova, jedna veća sloboda i odgovornost uprava obveznih mirovinskih fondova na čisto profesionalnoj razini. Dakle, ulaganje u projekte koji po stručnim ocjenama i procjenama će donijeti najbolje prinose. Jer kažem, nažalost i to je možda najveći problem kad danas govorimo o obveznim mirovinskim fondovima, nešto je kolega Lalovac tu isto spomenuo, da su određena ulaganja bila vezana na poduzeća gdje su majke banke bile previše izložene, nisu više mogle ući unutra i u te investicije su ulazili obvezni mirovinski fondovi. To je nešto što se naprosto ne smije događati. I to ovdje u ovoj sabornici treba jasno reći jer ako mi to ovdje ne kažemo to nitko nema nigdje drugdje mogućnost reći. Druga stvar, energetika. Dakle, definitivno da je u ovom trenutku kompletan financijski svijet je doslovno poludio za ulaganjem u energetski sektor. Da li će obvezni mirovinski fondovi u RH značajniju ulogu ući u investicije u energetiku kojoj se spremaju i HEP i neki drugi, to ovisi o vama. Ali definitivno da svi ulažu u to. Vi u taj sektor niste previše uložili. Ja znam da ulaganje u turizam izgleda poprilično atraktivno. Međutim, turizam je nisko akumulativna grana i pitanje je, druga je stvar kupit loš projekt pa ga podići na takav način zaraditi. Ali s obzirom na to da vi godišnje ćete imati preko 6 milijardi uplata u drugi stup mirovinskoga i da ćete imati prinose s osnova nekih drugih stvari, a troškova nemate, postavlja se pitanje do kad ćete vi ako se promijeni ovaj odnos ulaganja u obveznice u RH imati prostora za ulaganje. I ja sam vidio određene promjene i vaših želja što se tiče izmjena Zakona o obveznim mirovinskim fondovima, mislim da tu treba jasno razmišljati i promišljati kako da se otvore vrata u nove, kvalitetnije i bolje investicije da se ovi novci mogu dugoročno kvalitetnije i bolje plasirati. Jer ponavljam, pogledajte koliko nas je u sabornici danas. Ako ćemo mi tehnički raspravljati o ovom izvješću, onda o njemu nemamo kaj raspravljat. To su sve stvari koje su gotove. One su se dogodile. Dakle, vama je uplaćeno toliko i toliko novaca, vi ste na nekim investicijama zaradili toliko i toliko i vaš saldo je toliki i toliki, vi ste uzeli svoju naknadu toliko i toliko, HANFA je uzela svoje i to je sve čisto. I ovdje se ne može ništa promijeniti. Ja mislim da ove brojke koje ste vi nama danas ovdje podastrli prvo, mislim da bi sva izvješća morala biti metodološki isto napravljena, potpuno identično. Od stranice, tablice i svega iz jednostavnog razloga da i mi, a prije svega građani RH mogu komparirati kvalitetu vašeg posla. Jer gledajte, ako ja u jednom izvješću dobijem bilancu, dobijem nekakvo financijsko izvješće, u drugom dobijem nešto drugo, ja se moram debelo, debelo pomučiti da bi usporedio vaše pokazatelje. I dobro je, ove godine ovaj materijal i to ga treba pohvaliti, sažetak ovaj koji je napravljen za sva 4 obvezna mirovinska fonda je odličan. Ali iz rasprave ste zaključili da slijedeće godine ćete nam morati ponuditi neke druge podatke jer mi naprosto nećemo biti zadovoljni jer mi slijedeće godine nemamo namjeru isto pričati. Naprosto želimo nove informacije, a te nove informacije će nam poslužiti da, prije svega Vlada, a isto tako saborski zastupnici ocijene i procijene da li treba ići u izmjenu zakonodavstva. Jer vaše izvješće je to koje će nas nagnati da razmišljamo o tome da li treba možda promijeniti ovaj članak 127. u nekom drugom smjeru jer ako mi ne dobijemo dovoljno podataka kroz vaše izvješće, onda niti ministar, niti ministarstva, niti će ikome u Saboru past na pamet da predloži tako nešto. Prema tome, možemo sad pričat što god hoćemo. Imamo fond koji ima, na kraju ove godine će imat milijardu, zapravo 100 milijardi kuna imovine, imamo nažalost situaciju u gospodarstvu takvu da pitanje u što i koliko će se moći ulagati, imamo sreću da se država zadužuje sa sve po nižim i nižim kamatnim stopama, to je nesreća po fondove jer izgubili ste sigurne i relativno visoke prihode jer gledajte, vama prihod na ovoj B obvezni mirovinski fond je prošle godine bio koliko? Negdje 3,06%, to je relativno malo. I vama uzmite nek se dogodi inflacija negdje oko 2%, koliki je realni prinos? Dakle, to su sve stvari o kojima se naprosto mora razmišljati i promišljat o njima jer ponavljam, hrvatsko financijsko tržište je takvo kakvo je. Mi u ovom trenutku, izuzev dvije, tri značajnije Hrvatske tvrtke, za koje iskreno se nadam da neće skoro ići na IPO, nemamo nešto značajnije ponuditi na Zagrebačkoj burzi, nemamo nešto značajnije gdje bi vi uložili novce i nešto zaradili. To su činjenice i od toga ne možemo pobjeć, ali onda ovaj članak 127. moramo promišljat drugačije, a onda i odgovornost uprava je veća, a onda i vaša povezanost sa vašim osnivačima mora biti čim manja, vi ne možete biti njihova zakrpa, uz puno poštovanje, ali takva je nažalost percepcija u javnosti stvorena. Da su određena ulaganja obveznih mirovinskih fondova bila u poduzeća gdje su poslovne banke bile izuzetno izložene i da bi se to zakrpalo, nažalost ta neka ulaganja su se pokazala i kao loša. I da završim s tim, klub Hrvatske demokratske zajednice će, uz ove neke primjedbe, prijedloge i sugestije, podržat ovo izvješće i ponavljam, žalosno je da je sabornica prazna, a mi raspravljamo o 100 milijardi imovine hrvatskih građana i vi ste praktički kad eliminiramo komercijalne banke ljudi sa najvećom financijskom moći u ovoj državi i prema tome mislim da bi se i mi prema tom izvješću tako trebali odnosit. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Šukeru. Prelazimo na pojedinačne rasprave. Poštovani kolega Mirando Mrsić, izvolite.
Hvala lijepo. Pa drago mi je da imamo izvješće u Saboru od 2014. kada smo razmišljali o tome na koji način približiti poslovanje fondova građanima RH, onda se nametnulo samo jedno rješenje, da je to Sabor RH i da je to jedino mjesto gdje se može relevantno razgovarati o tome kako fondovi posluju i kakvi su rezultati samih fondova. Ono što je u ovom izvješću dobro da ta izvješća idu u onom pravcu kojem smo i to zacrtali, da ona ne budu samo financijska, dakle skup brojki, nego da budu izvješća koja će, ovo što je rekao kolega Šuker, nam poslužiti da vidimo u kojem pravcu bi trebalo razvijati sam sustav obveznih, a i dobrovoljnih mirovinskih fondova. Činjenica je da u Hrvatskoj imamo premalo građana koji štede u dobrovoljnim mirovinskim fondovima, da je to nešto što bi trebalo promovirati i pogotovo sada u svjetlu najava povećanja plaća, jednostavno očito da je na tom području potrebno napraviti određeni iskorak. Vidim da se najavljuje iz Vlade potiho da će se ukinuti doprinos za zapošljavanje i da će se od 1,7% i da će se taj doprinos onda ostaviti poslodavcima kao da bi zbog toga onda bilo poslodavcima lakše poslovati jer će im biti opterećenje plaće manje. Međutim ja mislim da jedna odgovorna Vlada bi trebala razmišljati o nekim drugim pravcima, a to je onaj pravac koji smo već davno zacrtali da izdvajanje u drugi mirovinski stup treba biti veće nego što je i tu je krimen HDZ-a u ona vremena kada je bila situacija dobra i kada je situacija bila povoljna i ekonomski, dakle sredinom tamo od 2000. pa na ovamo, 2003. pa do krize 2008. kada je trebalo podići izdvajanje u II. mirovinski stup. Jer kao što znate po mirovinskoj reformi izdvajanje u II. mirovinski stup do 2010. godine trebalo je biti 10%. ostali smo na 5% i to je ono što će cijelo vrijeme biti problematično u samom djelu kada govorimo o tome koliko naši sugrađani mogu dobiti mirovine iz II. mirovinskog stupa. Gledajući strukturu ulaganja mirovinskih fondova, on je ustvari posljedica zakonskih i tržišnih ograničenja, ono što je vrlo jasno, nije posljedica želje mirovinskih fondova i upravo da ulažu baš u te dionice, nego je posljedica zadanih faktora. Istina je da su relativno malo, ovo što sam i pitao u svojoj replici, istina je da su relativno malo ulagali u portfelj A koji je recimo rizičniji fond, ali nije samo to njihov problem, nego je to i stav naših sugrađana koji baš ne žele da se ulaže u te nekakve rizičnije, iako gledajući rizik u tom portfelju A, on je daleko od onog rizika koji imamo u drugim fondovima. Činjenica je da ta visoka volatilnost koju nosi strana tržišta kapitala nije u principu prihvatljiva našim građanima. Očito je da članovi žele konzervativnija ulaganja, ali ono što ostaje na svima i na Ministarstvu rada i mirovinskog sustava, ali i na fondovima, da građane uputi u mogućnost ulaganja i da građani se brinu o tome u kojem fondu će imati svoja sredstva za mirovinu pa se nadam da će netko od članova mirovinskih fondova odgovoriti na ovo pitanje koliko je uopće članova promijenilo mirovinskih fond u proteklo vrijeme, dakle kada su odlučili da iz jednog fonda uđu u drugi fond jer je to ono što je omogućeno zakonom iz 2014. godine. Također od početka mirovinske reforme postoje ograničenja koja su vezana za tržište i razvoj tržišta kapitala, tu politika nije napravila iskorak, tu se slažem i sa gospodinom Šukerom, nije napravila iskorak da fondovima ponudi više tvrtki iz državnog portfelja u kojem bi mogli mirovinski fondovi ulagati, jer ono kako ja vidim mirovinske fondove je da mirovinski fond uloži u jednu tvrtku, tu tvrtku restrukturira i onda je na tržištu kapitala proda za veću cijenu nego što je kupio. I to je uloga fondova koja je svugdje u svijetu, očito u Hrvatskoj baš nismo imali takvih primjera, jedino možemo reći da bi INA i HT bili nekakvi primjeri ulaganja u fondova koliko čujem sada se sprema i Petrokemija i još neki drugi, ali jasno je da politika mora ponuditi fondovima mogućnost da ulažu u državne tvrtke i s druge strane mora im ponuditi i omogućiti da Hrvatska ima veći gospodarski rast. Ovaj rast koji sada imamo nije dovoljan da se otvore investicije i da fondovi mogu ulagati u značajnije investicijske programe. Ono što bih također napomenuo da problem koji ostaje i koji još i sada, a to je da ostaje problem 27% i ostaje problem dodatka na mirovinu iz I. mirovinskog stupa, da Vlada to nije riješila, to nije problem samo Vlade, nego je to problem i svih građana, ali problem je i fondova jer zbog toga onda imamo negativnu percepciju javnosti o uspješnosti fondova jer ako kažete da imate mirovinu iz I. i II. mirovinskog stupa i da će vam ona biti manja zato što nemate dodatka u I. mirovinskom stupu je nešto što bi trebalo zabrinuti jednu odgovornu Vladu. Očito da nikome nije briga jer se ne radi o velikom broju građana, ali ono što je važno da se taj problem što prije riješi, izgubili smo skoro 2 godine, stižu nam sada žene koje će otići u prijevremenu mirovinu i apsolutno je neprihvatljivo, nemoralno da netko tko je rođen 31.12.'61. i netko tko je rođen 1.1.1962. dakle jedan dan razlike, imaju za isto radno mjesto, za isti staž imaju 700 kuna trajno razliku u mirovini i to je nešto što bi trebalo zabrinuti jednu Vladu, bez obzira jer se radi o jednome, dvoje, petorici ili desetorici ljudi, ali to isto tako negativni utjecaj ima i na percepciju toga kakve će nam mirovine biti iz I. i II. mirovinskog stupa. Europska komisija je jasno rekla Vladi, ja sam bio na toj prezentaciji, ministar je to slušao i otišao dalje, mislim da mu je bilo pametnije i svima da ste ostali do kraja, ali je Europska komisija vrlo jasno rekla da Hrvatski mirovinski sustav je održiv, dakle održiv je financijski jer će se s vremenom smanjivati izdvajanja bruto domaćih proizvoda sa 10% će pasti na 7%, ali posljedica toga će biti da nećemo imati adekvatne mirovine, to je po onome kada naučite magarca da gladuje, nakon 40 dana će on crknuti. I to je nešto što je i Vlada kad je slala svoj program reformi trebala apsolutno uvažiti. Jer ljudi iz Europske komisije nisu mogli odgovoriti na vrlo jednostavno pitanje, zbog čega radite to što radite? Zbog čega penalizirate ljude koji odlaze u prijevremenu mirovinu više nego sada i stvarate od toga slučajeva, dakle ljude koji će biti ispod granice siromaštva, zbog čega to radite? Niti Vlada, niti Europska komisija nije odgovorila n to vrlo jednostavno pitanje, financijski je sustav održiv, ali mirovine neće biti adekvatne i to bi trebalo zabrinuti svakog normalnog građanina i svaku normalnu Vladu. Vlada na to u ovom trenutku nema odgovor, a jedan od odgovora je i II. mirovinski stup, jedan od odgovora je i dobrovoljno mirovinsko osiguranje, sve su te stvari koje treba uzeti zajedno da bi onda imali adekvatne mirovine u budućnosti. Jasno je da mirovinski sustav treba nastaviti i dalje, ali ono što je sasvim sigurno da treba riješiti i probleme u I. mirovinskom stupu koji isto tako su veliki, nisu tako mali i da za te probleme u I. mirovinskom stupu Vlada gura glavu u pijesak i kao noj misli da će se ti problemi sami po sebi riješiti, odnosno da će umirovljenici umrijeti, a da će onda problemi s njima nestati, ali nažalost ili na sreću nije tako. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Mrsiću na ovoj raspravi. Imamo repliku, poštovani kolega Silvano Hrelja. Izvolite.
Poštovani kolega Mrsić, ja mislim da od stope izdvajanja u II. mirovinski stup je puno važnije rješavanje, odnosno odgovor na prethodno pitanje. Ako znamo da u I. mirovinskom stupu držimo najnižu mirovinu na razini gotovo 95% prosječne mirovine, naravno govorim o vrijednosti mirovine za godinu staža, a ne o apsolutnim iznosima, iznosima mirovina. Mi moramo znati koju razinu mirovine iz dvostupnog sustava branimo. I zato je bitno kao prethodno pitanje odluka šta ćemo sa tim 27%. I drugu repliku što sam htio reći, izmjenom članka 127., vi ste bili tada ministar, dozvolili smo ulaganja i u nekretnine. O tome bih molio kakve su prepreke ili što na tom području ima, koji su problemi bih molio predlagatelje da nas izvijeste?
Zahvaljujem. Odgovor poštovani kolega Mrsić, izvolite.
Hvala lijepo. Ono što se slažem s vama da Vlada u ovom trenutku nije izašla sa nikakvim podacima koju razinu mirovine brani, dal je to 80, 70, 60, 90, 95, 100. Dakle ministar Pavić o tome niti riječi, ja ne znam da li on to razumije ili ne razumije, ali trebalo bi jasno reći građanima branimo tu i tu razinu mirovine iz I. i II. mirovinskog stupa i zato nam onda treba dodatak na mirovinu od toliko i toliko posto. Bilo bi najjednostavnije da svi dobiju 27%, to je financijski izdatak za državu, ali to su umirovljenici i naši građani zaslužili, pa valjda Hrvati, Hrvatski građani zaslužuju mirnu i dostojanstvenu starost, a država i služi da tome, jedan od temelja socijalne države je baš i taj da imamo osiguranu starost. Prema tome nemojmo samo govorit o financijskoj održivosti, govorimo o adekvatnosti mirovina da u starosti svi ne budu siromasi.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Mrsiću na odgovoru. Prelazimo na slijedeću raspravu. Poštovani kolega Branimir Bunjac, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Kolegice i kolege, državna tajnice, predstavnici fondova. Kaže gospodin Šuker da ovdje raspravljamo o 100 milijardi kuna. To je načelno točno. Mi u stvari ovdje raspravljamo o 130 milijardi kuna. Ponavljam još jednom, potrebno je uračunati kamate na dug zbog kojeg se država zadužila da bi mogla isplaćivati mirovine kao i naknade koje uzimaju mirovinski fondovi. Bilo bi lijepo da možemo raspravljati samo o uplatama koje su izvršene ovih 5%, ali mi znamo da je trošak bio veći, kako za hrvatske građane, tako i za hrvatsku državu. U tome je bit problema. Znači, ne radi se o 100 milijardi, nego se radi o 130 milijardi i sasvim je jasno da te prinose, da tzv. prinosi mirovinskih fondova ne mogu pokriti tu razliku. TO je ono o čemu cijelo vrijeme govorimo. Mirovinski fondovi imati će uskoro, za koju godinu u rukama cijeli hrvatski proračun. Cijeli hrvatski proračun mi smo prepustili u ruke dakle bankama uz svu onu imovinu koju one već imaju, to je nekih 400 milijardi kuna. Pa to je otprilike slično kako kad smo u 19. stoljeću ne znam, prepustili svoje financije Budimpešti ili svejedno u 20. stoljeću Beogradu. Ovi fondovi nisu hrvatski. To su strane banke u RH vlasnici tih fondova, a država koja nema nadzor nad svojim financijama ne može se nazvat državom. To vam je poput biljke u sušnom području koja ovisi o tome da li će je netko zaliti ili neće da bi preživjela. Ona nema vlastiti način opstanka. To su vam ta mirovinska društva. Nemamo nadzor nad njima. Zašto umirovljenici ne mogu sjediti u nadzornim odborima? Zbog čega, ako je to njihov novac? O čemu mi ovdje pričamo? Meni je nevjerojatno da ovdje slušam i vlast i tzv. oporbu kako se svi slažu sa time da se ova štetna reforma i dalje mora nastaviti i to ljudi mijenjaju stavove poput kaputa. Gospodin Šuker je nekad drugačije govorio i gospodin Hrelja je ranije drugačije govorio i Mrsić. Sad pjevaju drugu pjesmu. Iz kojeg razloga, to samo oni znaju. Drugi mirovinski stup bio bi dakle, održiv kad bi se ispunili neki nevjerojatni uvjeti, kad bismo povećavali zaposlenost, kad bi stalno rastao BDP, kad bi ne znam, postojao čvrsti nadzor nad bankama, ali toga nema. Vidjeli smo u proteklih 15 godina da su trendovi bili dakle sasvim drugačiji. Važno je stoga istaknuti slijedeće. Građane, obraćam se građanima jer nema smisla obraćati se zastupnicima. Oni moraju shvatiti da su ih banke odnosno ta mirovinska društva uz pomoć Vlade i skupo plaćenoga PR-a prevarile. Prevarile su njih i cijelu hrvatsku državu. U budućnosti ćete imati dakle, vi građani, manje mirovine, naravno saborski zastupnici neće jer se ako netko ima plaću veću od 12 tisuća kuna, za divno čudo čak i ulagati u drugi stup isplati, ali naravno to je sve također unaprijed smišljeno. A ona sredstva koja ste uštedjeli nećete moći dobiti u cijelosti. Znači, to je još jedna ... [[Govornik se ne razumije.]] Pojednostavljeno, to je poput one razmjene koju su imali ne znam, indijanci sa Španjolcima prilikom otkrića Amerike. Ja vama dam ogledalca, a vi meni date zlato. E, to vam je isti taj model. To je model koji je onda počeo u Sjevernoj Americi i koji vrijedi do dan-danas. Ja vama bonbone, vi meni dijamante. E to je otprilike tako. Dajte vi novce u banke, a onda će nakon toga banke odlučiti što će vam dati, ali protuvrijednost vam neće dati sigurno. Fondovi u drugom stupu dakle, postali su sami sebi svrha. Jedina karika u lancu koji je ostvario dobit dok svi drugi trpe štetu. Iz tog razloga potrebno je podhitno drugi stup pretvoriti iz obaveznoga u dobrovoljni. Tko želi tamo biti neka bude, a tko ne želi treba mu omogućiti da pređe u prvi stup jednako kao što je omogućeno i onima koji su rođeni 1961. godine i ranije. Uplate u drugi i treći stup trebaju obavljati u budućnosti isključivo u hrvatskim bankama, a ne u stranim bankama. Kaže gospodin Šuker, 2025. godine biti će isplata iz proračuna, pa će proračun. Pa 2025. neće više nikog u RH biti osim vas naravno i predsjedništva HDZ-a. Vi ćete jedini ovdje ostati. Kome ćete vi onda bilo šta isplaćivati? Pa jel vi čitate studije ne moje, pustite vi šta veli Branimir Bunjac. Ozbiljne znanstvene studije, nećete vjerovati, dolaze čak sa Hrvatskog katoličkog sveučilišta. To biste vi barem trebali poštivati, vi se predstavljate navodno kao demokršćanska stranka. Da u slijedećih 5 godina iz RH odlazi 500 tisuća radno sposobnih građana. Tko će vam uplaćivati u te vaše stupove? Tko uplaćuje? Možda oni radnici koji dobivaju plaću na ruke isto uplaćuju u drugi stup? Šta je on uplatio u drugi stup? Zašto se ne borite protiv sive ekonomije? Zašto se ne borite protiv korupcije? U 10 godina korupcija je u RH uzela 230 milijardi kuna. Tko je taj novac opljačkao? Prazan je Sabor. Tko ga je uzeo? Dajte recite. Živi zid, sigurno. Evo, sad će se javit Hrelja reći Živi zid, da, oni su to uzeli ili možda vi koji ste bili na vlasti. Vi ste pretvorili ovu zemlju u pustinju, ovaj Sabor, vaše Vlade, razorili ste. I sada pričate bajke kako će ljudi imati ne znam nešto od drugog stupa, kako će imati. Koliko će imati, 300, 400 kuna? Imati će 300 dolara kao u Čileu gdje su uveli taj drugi stup pa su čak iz njega počeli isplaćivati mirovine. Može se živjeti sa 1500 kuna. Dajte živite, evo ja vam dam 1500 kuna, pa preživite do 18.7. Na čemu ćete štedjeti, na hrani, na režijama, na tramvaju? Hodati ćete pješice. Šta ćete reći svojoj ženi, djeci, unucima. Izvolite, o čemu pričamo? Što nam nudi ministar Pavić? Samo nove ludorije, radite do 67 godine, pa neka on radi, on može raditi i do 167 jer ništa ne radi, sjedi. A kako će radnik koji radi u građevini, ne znam, neki fizički posao raditi do 67 godine? Da dobije grbu na leđima. Zapošljavajte umirovljenike. Super mjera, genijalna. Povećajte izdvajanja za drugi stup sa 5 na 10%. Ma zašto ne odmah na 110%? Samo povećavajte, samo dajte, nismo dosta dali. Koliko dajemo? 27% od plaće, 25% za PDV, pa plati prirez, pa plati naknade, pa plati trošarine, za benzin, ne znam za šećer, za kavu, za šta god, samo plaćajte. Reizdavanje dokumenata od 100 kuna plaće ostane nam 10 kuna. Taman lijepo s našim plaćama radnici mogu preživjeti 3 dana, 4 u mjesecu a onda kukulele. To je stanje u Hrvatskoj državi u koju ste nas vi doveli, Ministarstvo rada i mirovinskog sustav, katastrofa. O čemu vi uopće ovdje nama pričate. Zašto ne riješite pitanje pravosuđa? Zašto ne riješite pitanje natječaja? Zašto se ljudi ne mogu zaposliti temeljem svojih diploma? Temeljem svog znanja, temeljem svog, zašto se jedino mogu zaposliti temeljem stranačke iskaznice? Pogledajte strukturu zaposlenih u HEP-u i u mnogim drugim javnim tvrtkama, to su privatne prćije HNS-a i ne znam vaših tzv. koalicijskih partnera a u biti najobičnijih marioneta i satelita. Zašto ne riješite pitanje radnih sporova, koliko traju radni sporovi? Mislite da ćete zaustaviti iseljavanje, s čime, drugim stupom? Okrenite se oko sebe. Idemo sad, evo kada završi Sabor na autobusni kolodvor pa da vidite autobuse koji odlaze iz Hrvatske pa da vidite stvarno stanje a vi samo i dalje podržavajte drugi stup. Kratko želim reći, Živi zid je za ukidanje obveznosti drugog mirovinskog stupa i za ozbiljnu mirovinsku reformu a u vezi s time podnijeli smo u saborsku proceduru dva prijedloga zakona koji će uskoro biti na dnevnom redu. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bunjcu. Imamo nekoliko replika. Poštovani kolega Ivan Šuker, izvolite.
Kolega Bunjac, ja ono što sam govorio 2009. sam govorio ali tada od svih ovih genijalaca koji danas tako pričaju protiv drugog stupa mirovinskog nisam dobio podršku. Dakle to je naprosto činjenica. A druga stvar, mene u životu najviše vesele ljudi koji se razbacuju milijardama. Tako vi kažete 130 milijardi, od ove 91 milijarde koliko je krajem prošle godine bio mirovinski fondovi, drugi stup mirovinskoga, 61 milijarda, 62 milijarde vam je uplata a 30 milijardi vam je prinos na te fondove. Ali isto tako nakon tamo negdje 2025. će rashod za mirovinu u proračunu padati. Pa vi možete govoriti što god hoćete ali to su naprosto dugoročne projekcije i uvijek morate razmišljati ono što će se dogoditi dugoročno. Ali ponavljam zaboravljate da, milijarda je velika cifra i nemojte se s njima razbacivati jer silno zavaravate hrvatske građane.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Šukeru. Odgovor kolega Bunjac, izvolite.
Hvala lijepo. Pa vaše izlaganje gospodine Šuker me podsjeća kao na izlaganje nekog župnika. Znači nema veze što vam je sada loše ali znate kada umrete otići ćete u raj. Što hrvatske građane zanima što će biti 2025., što ste vi vidoviti pa znate što će biti 2025.? Idite sad vani čovjeku koji kopa po smeću i recite e znaš biti će 2025. dobro. Pa šta njega briga, pa on će umrijeti do tada od gladi? Dajte građani žele sad da se riješe njihovi problemi ako ima mogućnosti. Vi stalno obećavate za 7, to ste govorili i 2002. biti će 2010. dobro, sada 2010. biti će 2020., 2020. biti će 2030. Stalno obećavate neku bolju budućnost koja nije. Koliko traje više ta tranzicija? 28 godina smo u tranziciji, pa koliko moramo biti još u tranziciji, do sudnjega dana? Pa jel tad. Zašto je Poljska završila tranziciju? Zašto Albanija je završila tranziciju? Imali su 10 puta gore komunističke diktatore nego što smo ih mi imali ovdje u Hrvatskoj. Pa gotova tranzicija, kod nas nikako ta tranzicija da završi. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bunjcu na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Mirando Mrsić. Izvolite.
Hvala lijepa. Nisam se mislio javljati, replicirati ali najprije ja sam govorio o II. mirovinskom stupu uvijek isto i nisam nikad mijenjao svoje stajalište ali ja bih želio da evo vi se tu sada ispričate hrvatskim građanima i da se ispričate što ste pozivali na to da se ljudi ne cijepe. Ajde sada vi lijepo promijenite svoje mišljenje i recite građanima da je to nešto u čemu ste pogriješili. I nemojte mi odgovarati sada da je to zato što je nestao Imunološki zavod, što nije bilo cjepiva. Gospodine Bunjac, cjepiva je bilo, biti će ga i bez i sa Imunološkog zavoda. Sramota je za imunološki zavod što je nestao ali sasvim sigurno ja smatram da [[Upadica Brkić: Poštovani kolega Mrsić!]] ja sam pozvao gospodina, on je, mene, gospodin Bunjac je mene optužio da ne govorim istinu, ja njega sada [[Upadica Brkić: Poštovani kolega Mrsić!]] sada pozivam [[Upadica Brkić: Ne govorimo, samo malo molim vas.]] da se ispriča građanima [[Upadica Brkić: Samo malo molim vas!]] da je pozivao na to da se ne cijepe građani protiv ospica.
Izričem vam opomenu jer ste zlouporabili institut replike [[Upadica Mrsić: Hvala lijepo.]] jer ste govorili o temi koja nije predmet naše rasprave. Gospodine Bunjac, nemate na što replicirati odnosno odgovoriti jer nije uopće govorio o temi [[Upadica Bunjac: Hvala lijepa, pa evo ja bi se samo kratko…]] Gospodine Bunjac, rekao sam nemate na što odgovoriti jer gospodin nije govorio o temi [[Upadica Bunjac: Kako, pa imam pravo replicirati…]] Nije govorio o temi, dakle vi možete replicirati, da vidimo vaš odgovor dal' će biti o temi ili o cijepljenju, izvolite. Izvolite ali o temi, ne o cijepljenju.
Pa ja bi samo htio kratko reći da bih volio da zastupnik Mrsić pola energije koju ulaže u borbu protiv oporbe, uloži u borbu protiv vladajuće većine. Evo samo pola te energije. On se toliko bori protiv svoje vlastite stranke i protiv oporbenih stranaka, da samo malo te energije uloži recimo u borbu protiv ove Vlade, ja sam siguran da bi Vlada imala problema zbog toga, ali on ne može, njemu je najvažnije da susjednu crkne krava, to je ono klasično hrvatsko, ljubomora, i on sad svaki put kad dođe ne zna šta bi rekao pa onda k'o papiga ponavlja, k'o da ja imam veze s time što je on liječnik pa ne znam, želi o tome cijelo vrijeme nešto pričati. Hvala lijepa šta ste ga opomenuli i to je to.
Zahvaljujem kolega Bunjac. Imamo slijedeću repliku, poštovani kolega Silvano Hrelja, izvolite.
Poštovani kolega Bunjac, vi ste mi jako simpatični ali morate mi reći kad govorite o promjeni stavova, koji je bio vaš stav 1999. kad je usvojena mirovinska reforma u RH s obzirom da ste tada imali 27 g., a ja kao sindikalni aktivista ne sjećam se da sam vas vidio barikadama protiv uvođenja II. stupa, nego ste mirno se opredijelili za jedan od ponuđenih obveznih mirovinskih fondova. Drugo, da, ja ću uvijek reći da Živi zid ima kriva stajališta dokle god se vaš kolega Pernar ne ispriča hrvatskim umirovljenicima za koje je izjavio da bi im oduzeo pravo glasa jer ih smatra podložnim manipuliranju jer ne znaju, ne poznaju tehnike baratanja elektronskim medijima.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Hrelji. Odgovor kolega Bunjac, izvolite.
Hvala lijepa zastupniče Hrelja, što vi znate što sam ja radio '99.g., inače sam studirao, nisam znao da se studenti mogu opredjeljivati za ove mirovinske stupove, ali želim vam reći da to što ste vi mijenjali stavove, to između ostaloga misle sindikati umirovljenika, oni su o tome napisali jedan vrlo lijepi članak koji nosi naslov Hrelja, zastupnik sa dva mišljenja. Pa ja dakle citiram umirovljenike i ako oni tako misle o vama a to su koliko znam, upravo ti sindikati koji su organizirali prosvjede prošle godine ako se ne varam, koji su bili vrlo masovni po cijeloj Hrvatskoj, ako oni imaju takvo mišljenje, onda oprostite ako ja griješim, ja sam samo se pozvao a mišljenje onih koje kao vi navodno zastupate, tako da nije mi jasno zašto podržavate male mirovine a imate ime umirovljenike u imenu stranke. Hvala lijepo.
Zahvaljujem na odgovoru poštovanom kolegi Bunjcu. Određujem stanku do 19,45. STANKA U 19,30 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 19,45 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, nastavljamo s radom plenarne sjednice. Slijedeći se za raspravu prijavu poštovani kolega profesor Ivan Lovrinović, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora. Poštovane kolegice i kolege zastupnici, poštovani predstavnici mirovinskih fondova. Što reći o ovoj temi, o vašem izvještaju koji danas raspravljamo? Prije toga ću reći nekoliko teza a prva je da je Hrvatska jedina zemlja u EU-u koja ima još II. mirovinski stup jer mi danas raspravljamo o izvještajima obveznih mirovinskih fondova a najveći broj hrvatskih građana morao je izabrati jedan od 4 obvezna mirovinska fonda i podsjećam kada jeta reforma koju je osmislila Svjetska banka nametnuta Hrvatskoj, nije bilo slobode izbora, vi ste mogli birati samo koji ćete fond, I., II., III. ili IV., ali niste mogli odbiti da neće niti u jedan. Prema tome, ona je provedena nedemokratski a sudeći po raspravama, dragi građani koji pratite i zastupnika koji se stavljaju na jednu ili na drugu stranu, koji štite ovaj II. mirovinski stup, onda vi jednostavno vidite koliko su političke strukture, koliko su znači zaštitnici u Saboru ovdje bili od osnutka, od pokretanja ove mirovinske reforme, bili zaštitnici ovog jednog promašenog projekta koji jednostavno nema nikakvu perspektivu. I ponavljam, Hrvatska je jedina zemlja u EU-u koja ima II. mirovinski stup. E vidite, u svom izvještaju već 2, 3 g. društva za upravljanje mirovinskim fondovima, oni konstatiraju da se demografska kretanja u Hrvatskoj pogoršavaju, sve je manje radno aktivnog stanovništva i sada slijedi nevjerojatna teza da zbog toga usprkos velikom odljevu, upravo zbog toga mirovinska štednja u II. stupu dobiva sve više na značaju za stabilnost i dugoročnu održivost ukupnog mirovinskog sustava, ovo je bio citat. Ali gledajte gospodo, vi smatrate da će mirovinska reforma i II. stup riješiti problem koji nastaje negativnim demografskim kretanjima. A istodobno ulažete 72% imovine u državne obveznice pa prema tome, smanjuje se broj stanovnika koji treba uplaćivati kroz poreze, doprinose hrvatskoj državi u proračun da bi isplaćivao te obveznice. Pa to je da čovjek ne povjeruje. Pa tko će vam otplaćivati te državne obveznice kada se ljudi isele, u ovakvom velikom broju se već iselilo? Pa ovo više nije pitanje znanosti, ovo je pitanje zdravog razuma, to ne morate imati, možete imati osnovnu školu da shvatite da je to logički problem i da je to nemoguća varijanta. Vi svake godine ulažete dodatnih 4 milijarde kuna u nove državne obveznice, država se dodatno zadužuje a ljudi je sve manje koji će otplaćivati te obveznice, ma bravo, bravo. To je naprosto nevjerojatno koliko se inzistira na takvoj jednoj antilogici, to jednostavno ne mogu vjerovati da u to netko može vjerovati. E sada pređimo na jednu drugu stvar. Hrvatska Vlada odnosno Ministarstvo rada u suradnji sa HZMO-om tražilo je pomoć od Europske komisije da joj pomognu oko saniranja, da postavi na noge II. mirovinski stup i raspisan je natječaj ove godine i sada javni natječaj je raspisani i traži se, pazite o Europske komisije da pomogne da riješi ovaj problem a prema tome, dakle nositelj projekta Europska komisija a ne hrvatske institucije, Ministarstvo, HZMO itd., znači na engleskom jeziku, pa dokad ćete čekat da vam pomažu inozemni savjetnici, sufleri, pa zar ne znate što treba napraviti, pa vidite da se demografski raspadamo a vi očekujete da II. mirovinski stup poveća se. I da bude stvar još smješnija, sadašnji ministar rada zadužen za mirovinski sustav, pa i ova Vlada, oni predlažu da se poveća izdvajanja u II. mirovinski stup. Pa gledajte, kada bi II. mirovinski stup i vi ulagali u državne obveznice neke druge zemlje izvan Hrvatske, ja bi prvi rekao i bio ovdje i snažno se založio za to, ali vi ulažete u državne obveznice ove zemlje koja ima demografski odljev i koju nećemo moći otplaćivati, znači neće biti takvih poreznih prihoda da amortizira obveznice o kojima ste govorili. 72% imovine mirovinskih fondova se nalazi u obveznicama. Vaša imovina je oko 92 milijarde kuna a 66 milijardi je u državnim obveznicama, znači negdje oko 72%. prema tome, imamo veliki problem u toj čitavoj priči. Što treba ustvari napraviti? Što treba napraviti? Jedini tko sigurno zarađuje u ovoj čitavoj priči a da počnemo od početka, znači na ovu imovinu ove državne obveznice koje su se emitirale, vi ste kupovali, kupovali ste, naravno jer je takav je postavljen model, plaćeno je negdje oko 24, 25 milijardi kamata od osnutka pa do sada. Društva za upravljanje mirovinskim fondovima od osnutka do sada naplatili su oko 7 milijardi kuna raznoraznih naknada pa čak i ulaznih naknada, pazite, ulazna naknada za ono što moraš biti, to nisam nikad čuo da netko mora naplaćivati. Dakle, imamo potpuno, moramo priopćiti i zaista i poručiti javnosti, stranka Promijenimo Hrvatsku će se žestoko zalagati da građani imaju pravo već jednom slobodno odlučiti da ne žele biti u II. mirovinskom stupu jer je on je neperspektivan. Zašto? Što više raste imovina u II. mirovinskom stupu, raste hrvatski javni dug. 72% vaše imovine nije ništa drugo nego dug RH. Vaša imovina je direktno dug. Dakle, to je ono s čime se mi moramo suočiti. Društva za upravljanje mirovinskim fondovima i mirovinski fondovi imat će za 5 g. isto imovine kao što su prihodi državno proračuna otprilike. Prema tome, ovo je pitanje logike i ovo ne može opstati. Zato se stranka Promijenimo Hrvatsku zalaže da se ovaj sustav transformira hitno i ja se nadam da slijedeće godine ne bi trebali uopće o tome raspravljati jer smo zadnja zemlja u EU-u koja ima II. mirovinski stup, da se građanima da pravo slobodne odluke da svoj novac iz II. mirovinskog stupa prebace na svoj račun u I. mirovinski stup, da združe sa tamo postojećim sredstvima a oni koji to ne žele, neka prebace, nek' imaju mogućnost da prebace svoj novac u sadašnji III. mirovinski stup koji bi u novom modelu postao praktično dobrovoljni mirovinski stup. Znači imali bi I. stup kao međugeneracijsku solidarnost i II. stup dobrovoljni kapitalizirane štednje, s tim da u II. stup treba proširiti, liberalizirati mogućnost ulaganja, ovaj novi II. stup dobrovoljni da može ulagati puno više u inozemstvu ali za njega ne bi jamčila država. Za I. mirovinski stup jamčila bi država. Ovo je model i rješenje stranke Promijenimo Hrvatsku, našeg ekspertnog tima i mi već duže vrijeme komuniciramo s javnošću i mi ćemo se zalagati, do toga će kad-tad morati doć, što prije, to bolje. Jedini koji sigurno zarađuju u ovoj čitavoj mirovinskoj reformi, kako se ona prije zvala, odnosno modelu jesu društva za upravljanje mirovinskim fondovima koja su sva 4 u rukama stranih banaka. Ja sam vam rekao da su one naplatile osnivanja do sada oko 7 milijardi kuna i prema tome, njihova je zarada stvarna, to je cash, ovo ostalo je dominantno dug koji je u imovini rekli smo 72%. U tom kontekstu ova reforma je vlasništvo Svjetske banke. Pozivam građane da preuzmemo našu budućnost, našu sudbinu jer ovo je destabilizacija, snažna destabilizacija mirovinskog sustava, zalaganje za veće uplate u II. mirovinski stup, zalaganje da on i dalje opstane, jedino u Hrvatskoj, u čitavoj EU, to znači jednostavno daljnju destabilizaciju mirovinskog sustava zbog demografskog odljeva, zbog niskih stopa rasta BDP-a i ostalo. Pa prema tome, moramo definitivno raščistiti sa ovim problemom, moramo shvatiti da nismo jedini najpametniji u EU-u, svi su napustili II. mirovinski stup, on je jednostavno, bit ću tako, oprostite mi na izrazu jedna podvala na koju je još jedino nasjela Hrvatska i toliko je drži. U tom smislu što želim reći? Svi mi koji danas, ja na svu sreću sam '60. godište pa nisam imao obvezu da uplaćujem, svi vi koji uplaćujete u II. mirovinski stup, nedavno su izračuni pokazali da ovi kojima je počela isplata, da dobivaju manje nego da su ostali u I. mirovinskom stupu i sad se diže dreka i panika da se njima poveća za 27%, prema tome sve govori u prilog tome da moramo definitivno reformirati ovaj postojeći sustav.
Zahvaljujem poštovani kolega Lovrinović. Slijedeća rasprava, poštovani kolega Stjepan Čuraj, nije nazočan. Slijedeća rasprava poštovana kolegica Grozdana Perić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovana gospodo iz ministarstva i obveznih mirovinskih fondova, poštovane kolege i kolegice. Pa ja ću samo napomenuti iako je puno toga već rečeno da sukladno Zakonu o obveznim mirovinskim fondovima, zapravo svi vi ste i dužni postupati i postupali ste upravo tome jer kada se vidi u strukturi ulaganja onda se vidi zapravo kako su sredstva disperzirana između ABC fondova, tako da o tome da li ste trebali na ovaj ili onaj način raspolagati je u ovom momentu bespredmetno razgovarati jer sukladno tome onda tu smo dužni mijenjati zakon. Ja ću samo napomenuti da je ukupno milijun i 844 članaka koja su članovi obveznici zapravo obveznik mirovinskih fondova i u ovih 16 g. je značajno da se ukupna imovina itekako povećala pa je onda kad pogledamo 2016. ona bila nekih 84 milijarde a sada je ona preko 91, skoro 92 milijarde kuna imovine. To je značajno povećanje od preko 9%. Samo jedan primjer ću navesti da evo npr. Švicarska ima vrlo sličan model a hoću reći svaka vlada u svakoj državi bez obzira na političke boje je dužna i uvijek mora razmišljati dugoročno i raditi, a to je nešto kolega Šuker spominjao, dakle to je jedan dinamički proces koji se mora gledati dugoročno i ne može biti statičan za samo naše vrijeme i naše mirovine nego nešto što će se ticati svih budućih generacije, naše djece itd. Prema tome, ništa nije zauvijek definirano. I uvijek može bolje. U onom momentu, kao što su prethodnici govorili je to bio model koji je nudio neka rješenja i dao neke izbore ali ne znači da se on neće na neki način modificirati na bolje. Pa evo kao primjer Švicarske kada gledamo da je ona uspostavila '48. sustav obvezne mirovine, državne mirovine a '85. je proglasila i II. mirovinski stup obveznim, ona je promijenila do sada 10 zakon da bi taj njihov sustav mirovina bio održiv što znači i analogijom tom, kažem ništa nije Sveto pismo da se ne može promijenit na bolje i na nama je isto tako da promišljamo kako naš sustav stvoriti i napraviti boljim. Njihov primjer je evo da su projicirali da iz PDV-a koji će se povećati 2021. za 0,3% će servisirati dio mirovina koje sada stopa PDV-a 8%, bit će 8,3%, dakle o tome govorim kako i mi, koristeći sva pozitivna iskustva, možemo projicirati neke dobre i implementirati neke dobre stvari u naš sustav. Točno je da po važećem zakonu će oni koji od '62. ostvaruju, koji su godište '62. ostvaruju manju mirovinu za 27%, ali moramo reći da je ukupnih taj dodatak godišnje košta nekih 2 milijarde kuna. Dakle mora se iznaći rješenje ako se hoće, a mora se, razmišljati o tome da se ne ostvari i ne dogodi nekakvo trajno smanjenje svih budućih generacija mirovina, onda je to nešto o čemu se treba itekako dobro promišljati da bi te mirovine bile što kvalitetnije. Ako znamo da je naš omjer zaposlenih i umirovljenika jedan naprema 1 23 sad u ovom momentu što se može iščitati na stranicama HZMO-a, onda možemo vidjeti da dugoročno taj i takav naš sustav ne može biti održiv ukoliko zaista ne povećamo taj omjer zaposlenih u odnosu na umirovljenike. U prethodnim raspravama govorilo se o tome koliko je zapravo iznos mirovina sada u odnosu na prosječnu plaću pa ono što možemo i sada iščitati isto tako, a vrti se konstantno da je prosječna mirovina sada za one koji su ostvarili starosnu mirovinu, dakle sa 40 godina i više, njihova prosječna mirovina 3563,90 kuna ili 57% od prosječne plaće. E sad, prosječna plaća ovdje navedena 6253 kune, dakle ako želimo postići neki omjer da to bude neki referentni postotak, da li će to biti 70 ili daj Bože više posto, sigurno da u tom smjeru se nastoji i ovaj relativni iznos se poveća u odnosu na neko prethodno razdoblje. Ono što treba još reći da u odnosu na naš proračun i doprinose koji se sada uplaćuju, nama konstantno nedostaje preko 15 milijardi kuna, dakle nekih 23 milijarde je uplata ukupnih doprinosa, a oko 38 je izdataka za mirovine. Dakle to je nešto što je konstantno manjak i kada, tu moramo uzeti u obzir i da je tu 4 milijarde mirovina koja dolaze iz vana za one umirovljenike koji su ostvarili mirovine u drugim državama Europe, a pa tako od 15 zemalja koje su, iz koje dolaze zapravo sredstva za isplatu inozemnih mirovina je to oko 4 milijarde. Ono što želim kod toga naglasiti da recimo samo iz Njemačke imamo mirovine za 91 000 umirovljenika i prosječna iznos mirovine za tog našeg umirovljenika koji je to ostvario u Njemačkoj je 2476 kuna mjesečno. Dakle nisu to neki strašni iznosi koje su ostvarene mirovine u tim zemljama, a najveća je zapravo su mirovine iz Švicarske, ali tu imamo jako puno manje umirovljenika, nekih 5100 i njihov iznos mirovine je mjesečno 6800 kuna. Dakle kada pogledamo koliko su te mirovine u odnosu na one naše prosječne, onda evo možemo i tu pogledati što to znači. Što se tiče samih izvješća, mislim da su ona vrlo kvalitetna, da je u odnosu i na 2016. da su postavljeni određeni standardi. Ono što treba reći da je u 2017. u odnosu na 2016. da su se ukupni prihodi nešto smanjili, a isto tako da je NETO dobit obveznih mirovinskih fondova nešto veća u odnosu na 2016. dakle može se reći da se kvalitetno upravlja sredstvima kojima vi upravljate. Ono što je značajno još reći, da je kod obveznih mirovinskih fondova kategorije B da je zapravo preko 95,5% ukupne imovine, dok je A 0,64, odnosno C 4,31, a to su zapravo evo omjeri koji govore da su ovi obvezni kategorije B zapravo najveći i tu je ono što sam na početku samom rekla, vrlo jasno određeno u koje vrijednosnice ste dužni i obvezni ulagati, prema tome o tome ne možemo razgovarati na paušalan način. Hvala vam.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Grozdani Perić. Sljedeća rasprava u ime kluba GLAS-a i HSU-a završna riječ, poštovani kolega Silvano Hrelja, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče. Neću pozdravljat ponovo naše predlagatelje i predstavnike ministarstva, ali moram se osvrnuti na dvije pojedinačne rasprave i kolege Bunjca i kolege Lovrinovića. Mislim ne sviđa mi se rasprava u Hrvatskom saboru kada se provocira ad hominem i prozivaju ljudi, a onda kada treba odslušati odgovore i kada treba odslušati odgovore predlagatelja ode se čak kao da je biti u Hrvatskom saboru samo cilj vlastite promocije i govoriti neistine i obmanjivati narod, to je vrlo lako. Ja moram reći kolegi Bunjcu da ako je do 27. studirao da je dobro zaslužio svoju titulu jer je dobro odstudirao. Ja sam u to vrijeme imao već deset godina staža, tako da znam i studirao sam uz rad i mislim da sam puno toga u životu postigao. A drugo, ako se radi o ispravljanju nepravdi i onome što je gospodin Lovrinović govorio da novi umirovljenici dakle ovi rođeni '62. i dalje vape za 27%, da oni su prvi koji moraju u dvostupnu mirovinu, a ovi drugi nemaju šta vapiti jer imaju mogućnost izbora i to izbora povoljnijeg prava i to od 2000. godine, a sve na temelju minireforme koju smo proveli, bez obzira što neki ekonomski stručnjaci su to smatrali udarom na trostupni mirovinski sustav. Ali zbog toga što su nam ljudi odlazili i svake godine što su kasnije odlazili u mirovinu imali manju mirovinu, 2007. smo donijeli tzv. Zakon o dodatku od 4 do 27%. Jer inače bi danas bila ta mirovina bez tog dodatka, naša prosječna mirovina bi bila negdje oko 33% već danas. Ali to gospoda ne cijeni, kao što govori isto tako da nitko u Europi nema mirovinskh fondova, doduše malo ih ima obvezne mirovinske fondove, a puno njih ima mirovinske fondove i Austrija i Njemačka i Slovenija i Češka i Poljska, Italija, Francuska, Norveška, Slovačka, Španjolska, Hrvatska, Irska, Finska, Švedska, UK, Švicarska, Island, Nizozemka i Danska. Jel to malo? Ovo što je kolegica Perić govorila je vrlo interesantna priča, Švicarska ima obvezne mirovinske, obvezni drugi stup, nema treći stup, nema poticaja države za štednju jer imaju razvijenu mirovinsku rentu kroz osiguranja, kroz životna osiguranja, oni su preteča tih životnih osiguranja u svijetu i sva reosiguranja su praktički u Švicarskoj. Ali ljudi moji, oni imaju jedan mehanizam kada vas na prisiljavaju vi morate upisati obvezni drugi mirovinski fond odnosno mirovinski fond obvezni, ne zovu oni to drugim stupom, s time da vi ne morate po jedinstvenoj stopi štedjeti u obveznom mirovinskom fondu. Vama je na izbor, hoćete li plaćati državi veće poreze ili ćete dio svojih poreza usmjeriti u vlastitu štednju. Dakle to je jedan trik motivacije da građani štede za svoju budućnost, za svoju mirovinu. Dakle nisu nama nepoznati ti modeli. Mi smo se odlučili na ovaj model, možda nije najsretnije rješenje, ali ovdje zagovaraju ljudi ajmo to srušiti. Pa Sindikat umirovljenika Hrvatske kada su sjeli sa mnom i kada sam im rekao da ne želim djelovati u Hrvatskom saboru i uništavati nadu budućim generacijama da iz drugog stupa neće imati ništa jer oni očekuju da će nešto uštedjeti radili 20, 30 ili 40 godina da će nešto uštedjeti i da će jedna plus druga mirovina biti ajde možda i treća kako tako podnošljiva, oni su to prihvatili. Međutim, čelnica Sindikata umirovljenika čiji sam ja počasni član ima drugačije mišljenje i nameće mišljenje i rastura cijelu umirovljenički korpus i na Nacionalnom vijeću za umirovljenike starije osobe stalno napucavajući drugi mirovinski stup kao da je to najveće zlo u Hrvatskoj. Dakle to je istina o tome, ali naše kolege to ne žele čuti. Stojim kod onog što sam rekao u raspravi u ime kluba, podržat ćemo ova izvješća jer ih smatramo korektnim i onako kako je trebalo uz sve ono što je u raspravi rečeno da bi trebalo još i doraditi. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Hrelji na ovoj završnoj riječi. U ime Vlade završnu riječ poštovana državna tajnica gospođa Majda Burić. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani zastupnici i zastupnice u Hrvatskom saboru. Dakle referirat ću se i na izvješća obaveznih mirovinskih fondova, ali budući da je rasprava bila vrlo ekstenzivna referirat ću se naravno i na mirovinski sustav i na mirovinsku reformu. Kao što ste i vidjeli iz priloženih materijala Vlada RH predlaže Hrvatskom saboru da prihvati Izvještaje o radu obaveznih mirovinskih fondova svih njih četiri. 2017. godina kao što smo imali prilike čuti 16. je godina rada mirovinskih fondova u RH, obavezni mirovinski fondovi upravljali su u 2017. godini imovinom od 91 milijarde odnosno 91 milijarde i 900 milijuna kuna dok je na dan 30.4.2018. ta imovina već narasla na 93,7 milijardi kuna što znači u 4 mjeseca 1,7 milijardi kuna više. Dakle da se vratim na 2017. godinu, budući da govorimo o izvješćima iz te godine, 91,9 milijardi kuna jest 26% hrvatskoga BDP-a u odnosu na prethodnu godinu to je povećanje za 9,5% i prema tom pokazatelju Hrvatska je lider među tranzicijskim državama. U 16 godina rada mirovinski fondovi svojim su članovima zaradili oko 31 milijardu kuna, dakle govorimo o prinosima, a prema OECD-ovu istraživanju koje je spomenuo gospodin Buk, hrvatski mirovinski fondovi spadaju u sam vrh ostvarenih realnih prinosa u europskim zemljama i imaju bolji realni prosječni prinos od većine zemalja članica OECD-a ali i svih ostalih. Broj članova obaveznih mirovinskih fondova raste pa je tako u 2017. godini on bio veći za 60 tisuća i 103 člana u odnosu na '16. godinu, najviše je osiguranika u B kategoriji a i to čini 95% svih članova obaveznih mirovinskih fondova. U A kategoriji manje je od 6 tisuća članova, to je bilo jedno od pitanja dok je u dobrovoljnim mirovinskim fondovima oko 320 tisuća članova zajedno u otvorenim i zatvorenim i naravno da tu postoji veliki prostor za razvijanje i dalje toga sustava. A vezano uz to treba se referirati i na financijsku pismenost koja je u svakom slučaju bitna za i samostalni odabir mirovinskih fondova što je bitno za članove mirovinskih fondova da upravo oni to učine i da osvijeste potrebu da samostalno biraju jer ukoliko to ne čine onda znamo i sami da ih REGOS po službenoj dužnosti svrstava u kategoriju B što i jest razlog zbog čega je u kategoriji B 95% članova svih obaveznih mirovinskih fondova. I onda kada pogledamo statistiku REGOS-a onda vidimo da prema tim podacima čak 98% članova ne odabire samostalno svoj mirovinski fond. Upravo zbog toga i zbog edukacija i podizanja svijesti UMFO, dakle udruga mirovinskih fondova zajedno sa svojim partnerima i Ministarstvom financija i Ministarstvom rada, HANFA-om, HUP-om, HGK-om, Zagrebačkom burzom, Ekonomskim fakultetom u Zagrebu itd., itd. lani je pokrenuo projekt financijske pismenosti, projekt se ove godine nastavlja i vrlo skoro će biti predstavljen i hrvatskoj javnosti. Osim toga Ministarstvo rada i mirovinskog sustava kao i REGOS rade na digitalizaciji procesa odabira mirovinskog fonda gdje će se sada to moći napraviti i putem sustava e-građanin a osim toga kao što i sami znate svaki novozaposleni ubuduće će biti obaviješten i pisanim putem, dakle obaviješću REGOS-a o potrebi samostalnog odabira mirovinskoga fonda. Imali smo prilike čuti da se imovina na osobnim računima članova da ona raste kako zbog doprinosa, tako i zbog prinosa. Također treba naglasiti činjenicu i da individualna kapitalizirana štednja odnosno drugi stup svoju funkcionalnu zrelost postiže tek nakon 35 do 40 godina što znači da ćemo prve rezultate vidjeti tek onda kada nam u mirovinu počinju ulaziti ljudi koji su cijeli svoj radni vijek proveli ustvari u drugom stupu. I naravno pod pretpostavkom da drugi stup i dalje razvijamo i unapređujemo. Znamo da je drugi stup uveden 2002. godine, na to dodamo 35 do 40 godina staža, odnosno kapitalizacije i to znači da će svoju zrelost, funkcionalnu zrelost drugi stup postići oko 2037., između 2037. i 2042. kada protekne ustvari taj period između 35 i 40 godina. Dakle treba dati šansu i drugom i trećem stupu. I vezano uz pitanja odnosno napomene koje su bile ovdje rečene, nažalost od članova zastupnika kojih sada nema ali nadamo se da to prate pa imam potrebu referirati se i na taj dio. Dakle mirovine u RH su sigurne, i dalje se na vrijeme isplaćuju i tako će biti cijelo vrijeme. Međutim, da postoji potreba za unapređivanjem sustava mirovinskoga sustava toga smo svi svjesni i upravo zbog toga ova Vlada i resorno Ministarstvo rada i mirovinskoga sustava provodi i u tijeku je mirovinska reforma sa ciljem sveobuhvatne mirovinske reforme sa ciljem postizanja adekvatnosti mirovina i sa ciljem dugoročne održivosti mirovinskog sustava. Zakoni na snagu bi trebali stupiti 1.1.2019. godine, upravo zbog toga zakoni idu u redovnu proceduru u dva čitanja, radne skupine su osnovane, radne skupine rade prema predviđenom planu. Molim vas da me ne ometate gospodine Mrsiću ako mogu samo nastaviti dalje. Ono što je jako bitno za spomenuti jest dakle udio prosječne mirovine, udio prosječne mirovine u prosječnoj plaći u RH o čemu je već maloprije govorila i gospođa Perić. Međutim postoji još jedan bolji podatak a podatak jest sljedeći, da svega 20% umirovljenika u RH ima 40 i više godina staža i temeljem toga prima 70% udjela mirovine u prosječnoj plaći što iznosi 4 tisuće 350 kuna. I to je samo jedan od dokaza da treba dulje ostajati na tržištu rada. Dakle oni koji danas u Hrvatskoj, u prosjeku imaju 40 i više godina radnoga staža njihova prosječna, još jednom napominjem, prosječna mirovina jest 4350 kuna što je ustvari 70% prosječne plaće i dokaz da je bitno ostajati što dalje na tržištu rada. Što se tiče nasljeđivanja sredstava drugog stupa to je sve objasnio kolega Hrelja, što se tiče širenja straha i panike koji je išao od gospodina kojeg sada nema, kolege Bunjca, dakle na to mogu samo reći sljedeće da nije dobro banalizirati toliko ozbiljne stvari i sustave, nije dobro širiti strah i paniku posebice ne među najranjivijom skupinom ovoga društva a to su umirovljenici valja pokazati veliku ozbiljnost i dostojanstvo i dignitet prema tim ljudima a ne se ponašati na način da ih se straši i da se širi panika među umirovljenicima. Spomenuta je ovdje i, obavezni mirovinski fondovi koji prema riječima tog istog zastupnika rade što hoće, međutim ono što je činjenica jest da je HANFA kao nadzorno, odnosno regulatorno tijelo, da je njihov nadzor intenzivan i da ide toliko daleko da sam imala priliku čuti da čak za jedno priopćenje u medijima treba imati dozvolu HANFA-e, a kamo li za šti drugo i za puno, puno ozbiljnije stvari. Dakle, to je dobra stvar, međutim to je ono na što treba zaista i podsjetiti da se ne bi događale takve izjave koje su naprosto netočne. Spomenut je ovdje i problem dodatka od 27%. Problem dodatka od 27% biti će riješen unutar cjelovite mirovinske reforme čija će rješenja biti predstavljena i sveobuhvatnoj hrvatskoj javnosti unutar 10-ak dana. Zasad mogu samo reći gdje je nastao u stvari problem odnosno pretpostavka da mi danas imamo 17 ljudi u Hrvatskoj koji imaju nižu mirovinu bez tih 27%. Dakle, do 2003. godine ljudi sa beneficiranim radnim stažem bili su osigurani samo u prvom stupu. Međutim, 2014. godine i čl. 92., st. 2. Zakona o obaveznim mirovinskim fondovima ljudi sa ben stažem su vraćeni u I i II stup i tada je u stvari stvorena pretpostavka za problem koji mi danas imamo sa ljudima sa benificiranim radnim stažem. Mi smo toga u potpunosti svjesni i mi to rješavamo i riješit ćemo problem 27% unutar 10 dana svi ćete biti obavješteni o tome na koji način. Ali znate i sami da cijela procedura mora proći i radne skupine i sve partnere od poslodavaca, sindikata itd., tako da vjerujem da ćete se još 10-ak dana uspjeti strpit s time. Ova Vlada ima rješenja za sve te probleme. Valja napomenuti i slijedeće. Dakle, što je to mirovina i što to utječe na visinu mirovine? Mirovina je pravo koje proistječe iz rada i mislim da na to trebamo konstantno ukazivati. To nije socijalna kategorija, a na visinu mirovine iz I stupa, znamo i svi sami prije svega najviše utječe visina plaće, pa onda naravno i dužina staža. U II stupu odnosno na mirovinu iz II stupa najviše utječu doprinosi i prinosi, dakle vrijeme kapitalizacije, isto tako i vezano uz treći dobrovoljni mirovinski stup. Spomenulo se ovdje i neke druge zakone koji utječe naravno i na poslovanje obaveznih mirovinskih fondova. Ono što vi svi poštovani zastupnici i zastupnice znate jest da smo pred konačnim čitanjem Zakona o obaveznim mirovinskim fondovima koji će vrlo skoro biti na raspravi i u sabornici i kojemu je jedna od novina upravo stjecanje udjela u drugom mirovinskom društvu neovisno radi li se o društvu koje upravlja obaveznim ili dobrovoljnim mirovinskim fondovima, te ima li to društvo sjedište u RH, drugoj članici EU ili trećoj državi, čime se hrvatski mirovinskim fondovima će u se u stvari omogućiti daljnje širenje i jačanje njihovih pozicija. Međutim, to su zakoni koji nas tek čekaju, a zaista imaju veze sa funkcioniranjem obaveznih mirovinskih fondova. Isto tako čeka nas i Zakon o dobrovoljnima u sklopu mirovinske reforme ponovno otvaranje Zakona o obaveznim mirovinskim fondovima, tako da puno je rješenja odnosno puno je prijedloga na sve izazove s kojima se srećemo i koji su danas ovdje napomenuti. Govorio je gospodin Lovrinović i spomenuo je tehničku pomoć. Tehnička pomoć koja je potpuno benigna i dapače dobrodošla, tehnička pomoć iz programa pomoći strukturnim reformama Europske komisije. Dakle, radi se o tome da je RH u 2017. odobrena tehnička pomoć namijenjena strukturnoj reformi mirovinskoga sustava, što smatramo pohvalnim. Radi se o temeljitoj analizi obaveznog mirovinskog sustava drugog mirovinskog stupa. Preliminarni podaci doći će oko 5.7. Konkretni odnosno završno izvješće s preporukama biti će gotovo do rujna 2018. godine. Sve to biti će uključeno i u europski semestar, tako da taj dio ne vidimo kao nikakav problem kao što je bilo danas ovdje rečeno, već dapače pohvalno, što se uklapa u širi kontekst mirovinske reforme odnosno rada Ministarstva rada i samo malo. Ako sam nešto zaboravila, nadam se da nisam, pa eto ako jesam biti će replika. Zahvaljujem za sada.
Zahvaljujem poštovanoj državnoj tajnici gospođi Majdi Burić. Imamo nekoliko replika. Poštovani kolega Mirando Mrsić, izvolite.
Hvala vam lijepo. Uvažena državna tajnice, nemojte nikada reći da mirovine nisu socijalna kategorija. Nemojte to nikad reći. Mirovine jesu socijalna kategorija, mirovine jesu one koje osiguravaju socijalnu sigurnost građana i mi radimo i izdvajamo u mirovinski sustav da bi u starosti mogli uživati dostojnu mirovinu. I nemojte više nikad to ponoviti sa ove saborske govornice da one nisu socijalna kategorija. Jesu jer država onda osigurava i kroz mirovine za one koji imaju male mirovine, da nadoknadi onu razliku koja im omogućava da imaju koliko-toliko dostojnu mirovinu. Što se tiče beneficiranog staža, beneficirani staž je prebačen u prvi stup jer oni su prekratko u drugom stupu i to je bilo logično da ne mogu imati dovoljno vremena da aktiviraju toliko sredstava. A ono što ste rekli, pola izlaganja, biti će, sad ćemo, samo što nismo, imali ste samo jedan sastanak, a pitam vas kad ćete mijenjati Zakon o radu jer ste najavili da ćete mijenjati Zakon o radu, a o tome ništa ne govorite. Imali ste jedan sastanak sa socijalnim partnerima.
Zahvaljujem poštovani kolege Mrsić. Odgovor, državna tajnica Burić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani gospodine Mrsiću, s radošću sam očekivala vaše pitanje. Dakle, ja sam rekla slijedeće, da treba reći što je mirovina. Mirovina je pravo koje proistječe iz rada i to treba konstantno napominjati jer podizati svijest o tome da je mirovina pravo koje proistječe iz rada. Netočne su vaše tvrdnje da smo se jednom sastali jer se radne skupine sastaju svaki dan, ovisno o vrsti radne skupine, zaista svaki dan i po nekoliko radnih skupina unutar jednog dana, tako da mislim da evo ako zatrebate bilo kakvu informaciju, mi smo tu, dapače. Ali nije dobro tako paušalno ocjenjivati i davati takve izjave kada to zaista ne stoji. Zahvaljujem.
Zahvaljujem poštovanoj državnoj tajnici Majdi Burić. Imamo još jednu repliku, poštovani kolega Silvano Hrelja. Izvolite.
Poštovana državna tajnice, najprije ću reći u čemu se s vama slažem. Ne treba ovdje dramatizirati i praktički plašiti umirovljenike jer na kraju krajeva sadašnjim umirovljenicima ovo ne znači ništa. Ovo znači za sadašnje radnike buduće umirovljenike one koji će tek ostvariti pravo na mirovinu. Ali čudim se vi pažljivo slušate i čudim se da ste propustili jednu kontroverznu tvrdnju gospodina Lovrinovića koji je rekao da predlaže pretvaranje obveznog u dobrovoljni mirovinski stup i da nema garancije države. Mislim gledajte, kada mirovinski fond ima jamstvo države što ćete veću garanciju kada ima obveznicu države, koju garanciju veću hoćete? Ako država ne propadne znači da će biti sigurna isplata mirovina. Dakle to što je on predložio je poprilična kontroverza.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Hrelji. Odgovor državna tajnica Burić. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani kolega Hrelja. Dakle mirovinska reforma odnosi se i na buduće umirovljenike, ali i na sadašnje umirovljenike. Kao što je ministar Pavić i naglasio radi se o proširenju kruga umirovljenika koji će imati mogućnost primati mirovinu i raditi. To je jedna od mjera vezano uz sadašnje umirovljenike, sve ostalo čuti ćete tijekom predstavljanja sveobuhvatne mirovinske reforme unutar desetak dana. A što se tiče izjava gospodina Lovrinovića, uz dužno poštovanje prema profesoru, međutim ono što vi me ispravite ako griješim, ono što smo imali prilike čuti od studenata njegovih jest da je upravo on profesor koji je zadužen za predavanja gdje se stječu licence kako bi ljudi profesionalci mogli biti upravo raditi u mirovinskim fondovima. A s druge strane u sabornici od profesora čujemo dosta destruktivne ideje vezano uz drugi mirovinski.
Zahvaljujem poštovanoj državnoj tajnici. U ime izvjestitelja završnu riječ poštovani gospodin DAmir Grbavac. Izvolite.
Poštovana gospodo saborski zastupnici. S jedne strane je malo teško, a s druge strane je inspirativno govoriti nakon ovako nadahnutog i kompetentnog izlaganja gospođe Burić, ona je čak i pokrila neke stvari koje sam ja htio reći, pa ću ja dodano skratiti ovo svoje izlaganje zadnje večeras evo i kasno doba dolazi i primiče se. Ja sam sebi postavio samo neke natuknice vezano za ono što smo čuli večeras u raspravi, a s čime se manje-više ne slažem, tako da to baš nije strukturirano i složeno po redoslijedu važnosti. Ali ima jedna stvar koja baš jako dobro dolazi ovako, a to je činjenica šta je obvezna mirovinska štednja, šta je drugi stup, da li je drugi stup štednja ili nije. Da, apsolutno drugi mirovinski stup jest štednja i to je štednja koja je isključivo namijenjena za mirovine. I druga stvar i zakonom je definirano i praktično je to tako i to se vidi iz nasljeđivanja, drugi mirovinski stup je vlastita imovina članova i članovi kada gledaju svoja izvješća ili kada se informiraju o stanju na njihovim računima o obveznim mirovinskim fondovima zapravo se interesiraju o svojoj vlastitoj imovini. Kada govorimo o prinosima mirovinskih fondova ovdje smo čuli da oni ne postoje. Postoji jedna nezavisna institucija koju je ne slučajno zakonom ustanovio Hrvatski sabor, a zove se Hrvatska agencija za nadzor financijskih usluga i podatke i prinosima mirovinskih fondova možete vrlo lako i jednostavno vidjeti ne u našim izvješćima, možete i u našim izvješćima naravno, ali i u izvješćima te nezavisne institucije. a prinosi hrvatskih mirovinskih fondova, realni prinosi su bili na nivou 3,8% od početka rada. Govorim samo o kategoriji B koja ima već dovoljnu povijest da bi bila signifikantna i reprezentativna. Imamo jako dobre prinose i u fondovima A i u fondovima C međutim oni traju kraće pa to možda još nije reprezentativno, treba pričekati da prođe određeni broj godina. Čuli smo konstataciju da se ljude slalo u mirovinu da im se ne da otkaz i slično. Da, ova zemlja je imala u povijest i još ima određenih problema i makroekonomskih i socijalnih, ali ne mogu mirovinski fondovi biti krivi za te sve probleme. Međutim, da je drugi mirovinski stup doživio slom, što smo također čuli, to jednostavno nije istina. Činjenica da velika većina ljudi koji u ovom trenutku odlaze u mirovinu, a članovi su drugog mirovinskog stupa dobrovoljno je rezultat dvije vrlo objektivne činjenice. Jedna je to što su relativno kratko u obveznim mirovinskim fondovima pa su kratko i štedili i uplaćivali, a druga još važnije je što im ne pripada dodatak na mirovinu od 27% koji se u tako kratkom vremenu nije mogao jednostavno generirati i zaraditi u obveznim mirovinskim fondovima. Kao što smo čuli ministarstvo priprema prijedlog zakona koji će to na odgovarajući način regulirati. Čuli smo isto tako različite brojke, vrlo čudne brojke o naknadama mirovinskih fondova, spominjalo se 7, 8%, pa se spominjalo nekakvih, da pogledam još jednom, 7 milijardi kuna prihoda, ja ne znam kojih 7 milijardi kuna prihoda. Ako pogledate onu tablicu vezanu za prihode i rashode društava za upravljanje obveznim mirovinskim fondovima onda ćete iz nje vidjeti da su ukupni prihodi od naknada za jednu godinu negdje između 400 i 450 milijuna kuna. Tako da silne milijarde definitivno nisu mogle se generirati tim više što je imovina u mirovinskim fondovima bila puno, puno manja u startu i na početku. Kada govorimo o ulaganju u obveznice, stanje ulaganja u obveznice je zapravo rezultat s jedne strane kvantitativnih limita koje smo imali a koji su promjenama iz 2014. ublaženi a isto tako su rezultat i nemogućnosti zapravo ne imanja pravih mogućnosti ulaganja u druge oblike imovine u Hrvatskoj na zadovoljavajućem nivou i nivo ulaganja u hrvatske državne obveznice u relativnom omjeru, ne u apsolutnom ali u relativnom omjeru u budućnosti će se definitivno smanjivati i morati će se smanjivati. Povećavati će se nešto i ulaganje u inozemstvo jer to je neminovnost da bi se postigao određeni stupanj diverzifikacije. Kada govorimo o troškovima koje imamo vezano za HANFA-u i REGOS mi to ne ističemo kao neki poseban problem jer te dvije institucije itekako obavljaju svoj posao i one nama trebaju. Međutim ističemo da je relativni nivo naknada još viši. Znači ako je naknada za upravljanje 0,29, pa onih 009 zapravo plaćamo za HANFA-u i REGOS, onda je efektivna naknada za upravljanje bila u prošloj godini 0,3%. I kada govorimo o naknadama naknade će se i dalje smanjivati sukladno zakonu. Neću komentirati da ovi fondovi nisu hrvatski, definitivno jesu osnovani po hrvatskom zakonodavstvu, rade u njima Hrvati, odgovaraju hrvatskoj regulatornoj instituciji itd., itd.. Nema potrebe da nabrajam zemlje koje imaju ovaj ili onaj oblik obvezne mirovinske štednje, ima ih najmanje 20-ak u Europi i one koje to do sada nisu imale kreću u to ili u neki oblik toga. Recimo Velika Britanija je uvela tzv. auto enrolment što znači da svaki poslodavac mora svog zaposlenika učlaniti u neki mirovinski fond pa plaćaju dio iz njegove bruto plaće, čime se smanjuje neto a dio dodatno plaća poslodavac. Međutim, taj zaposlenik može izaći iz tog sustava. I Poljska koja je nacionalizirala drugi mirovinski stup iz razloga proračunskih zakona i slično sada na mala vrata ponovno uvodi obveznu mirovinsku štednju, odnosno vodi taj isti auto enrolment i već je to na neki način postavljeno i posloženo. Sve u svemu ja osobno mogu reći od samog početka sam u ovom sustavu prije nego što su se uopće osnivala mirovinska društva, bavio sam se tim temama, profesionalno i isključivo od 2004. i mogu reći da se radi o jednom sustavu i grupi institucija, uključivo društva za upravljanje obveznim mirovinskim fondovima ali ne samo to nego i cijela infrastruktura koja se sastoji i od REGOS-a i od HANFA-e i od investicijskih bankara u bankama ako hoćete i o depozitnim bankama definitivno. Svaki dio te infrastrukture je napravio svoj dio posla tako da mi u ovom sustavu zapravo nekih incidenata ili velikih problema u cijeloj ovoj povijesti koja je sad evo 16.-tu godinu zapravo nismo imali. A brojke i rezultati govore kako smo do sada obavljali svoj posao a vjerujem da ćemo i u budućnosti. I još jedna bitna stvar, ovaj posao rade ljudi, ima ih u našim društvima 50-ak do 60-ak koji sutra mogu otići i raditi taj isti posao u Irsku, u Japan, u Veliku Britaniju ili bilo gdje u svijetu jer imaju takva znanja i takav nivo obrazovanja uz koji to ide. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom gospodinu Grbavcu. S ovime smo iscrpili sve rasprave. Zaključujem raspravu. Zahvaljujem se još jednom predstavnicama Vlade, državnoj tajnici gospođi Majdi Burić i pomoćnici ministra gospođi Meliti Čičak te predstavnicima fondova, podnositeljima ovih izvješća gospodinu Dubravku Štimcu, gospodinu Damiru Grbavcu, gospodinu Kristijanu Buku i gospođi Senki Fekeži Klemen. Glasovati ćemo o ovoj točki kada se za to steknu uvjeti. S ovime smo iscrpili sve točke dnevnog reda predviđene za današnji dan. Nastavljamo s radom sutra ujutro u 9,30h sa točkom dnevnog reda Izmjene i dopune statuta Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja. Hvala lijepo i ugodan ostatak dana. SJEDNICA JE PREKINUTA U 20,35 SATI
Izvještaj o radu AZ obveznih mirovinskih fondova za 2017. g., podnositelj je Allianz ZB d.o.o. društvo za upravljanje obveznim mirovinskim fondova, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela, dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Prihvaća se Izvještaj o radu AZ obveznih mirovinskih fondova za 2017. g., molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 89 za i 4 glasa protiv donesen zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela. Poštovane zastupnice, poštovani zastupnici, dobro jutro. Prije nego što započnemo sa radom pozivam vas da odamo počast Stjepanu Radiću, Pavlu Radiću, Đuri Basaričeku, Ivanu Pernaru i Ivanu Granđi, lipanjskim žrtvama atentata počinjenog u beogradskoj Skupštini 20. lipanja 1928. godine. Hrvatski sabor donio je 2015. godine Odluku da se današnji dan proglasi Danom sjećanja na Stjepana Radića i lipanjske žrtve. Stjepan Radić ostavio je duboki trag u Hrvatskom političkom životu svojim naukom utemeljenim na načelima slobode, društvene pravice i demokratičnosti kojima je aktivno djelovao na buđenje i osvješćivanju hrvatskog naroda. Tijekom svog političkog djelovanja imao je potporu većine hrvatskog naroda a u borbi za svoje stavove suočavao se sa političkim progonima, pritiscima i zatvorskim kaznama. Pozivam vas sada da minutom šutnje odamo počast Stjepanu Radiću i hrvatskim zastupnicima, žrtvama atentata, ali i svim drugim hrvatskim žrtvama koji su dali živote u borbi za slobodnu i demokratsku Hrvatsku. - Minuta šutnje – Neka i je laka hrvatska zemlja! Slava im!