Prosim, da vstavite svoje kartice! Prosim, če vstavite svoje kartice v glasovalno napravo! Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam nadaljevanje 2. seje državnega zbora Republike Slovenije. Obveščen sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Bogomir Vnučec, Zmago Jelinčič, Branko Janc, Franc Čebulj, Bojan Kontič za dopoldanski del seje, Jelko Kacin, Alojz Peterle, Vili Trofenik za pričetek seje, Jože Avšič za pričetek seje in dr. Slavko Gaber do 11.30 ure. V dvorani je ta hip, glede na vložene kartice, premalo poslank in poslancev, da bi lahko nadaljevali delo, zato bomo za nekaj minut počakali. Rad bi povedal, da je seja komisije za volitve in imenovanja trajala vse do - prosim, da izklopite telefone - da je trajala vse do začetka, tako da bodo kolegi kmalu v dvorani. Prosim, da kolegice in kolegi vstavijo glasovalne kartice v glasovalno napravo. Še enkrat prosim vse poslanke in poslance, ki niso v dvorani, da se v dvorani zglasijo, ker se je začela seja državnega zbora. Če v kratkem ne bomo sklepčni, bom predlagal 15 minut premora. Prosim kolegice in kolege, da vstavijo glasovalno kartico v napravo, tako da lahko ugotovimo navzočnost v dvorani. Kolegice in kolege, ki še niso prišli v dvorano, prosim, da se v njej zglasijo, ker bomo nadaljevali 2. sejo državnega zbora. Nadaljujemo sejo. Ugotavljam navzočnost v dvorani! [[48 poslancev in poslank.]] Zbor je sklepčen in lahko odloča. Na sejo sem povabil predstavnike vlade Republike Slovenije in vse lepo pozdravljam. Današnje nadaljevanje 2. seje državnega zbora bomo pričeli z obravnavo 22. točke dnevnega reda, to je predloga zakona o spremembah zakona o popravi krivic. Zatem bo zbor prešel na obravnavo 23. točke, to je predloga zakona o knjižničarstvu, ter po vrstnem redu dalje. Prehajamo na 22. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na TRETJO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH ZAKONA O POPRAVI KRIVIC. Predlog zakona je za tretjo obravnavo pripravil predlagatelj gospod Leon Gostiša, poslanec prejšnjega sklica, predlagateljstvo zakona pa je kasneje prevzel poslanec Franci Rokavec. Želi gospod Rokavec, predlagatelj, besedo? [[Želi.]] Prosim, imate besedo.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci, predstavniki vlade! Spremembo zakona je namreč že v letu 1998, aprila meseca, vložil v parlamentarni postopek bivši poslanski kolega, gospod Gostiša. Namreč, v januarju leta 1998 je potekel 18-mesečni rok za vložitev zahtevkov po zakonu o popravi krivic, kakor tudi zahtevkov za revizijo postopkov. Po pretečenemroku je bilo do danes vloženih več kot 1.200 vlog, predvsem v prepričanju, da bodo vloge upoštevane kot pravočasne in tudi enakovredno upoštevane. Zaradi časovnega zamika sprejemanja zakona in pa tudi v luči odločbe ustavnega sodišča v primeru žrtev vojnega nasilja z dne 12.12.2000 je bilo treba pri pripravi zakona za tretjo obravnavo tudi podaljšati razumni rok, ki je sedaj z amandmajem opredeljen v 1. in 2. členu, se pravi, tako za vložitev vlog za priznanje po zakonu o popravi krivic kot tudi za njeno revizijo, do 31.12.2001. Prav tako podpiram tudi amandma matičnega delovnega telesa, kjer jasneje precizira predvsem pravočasnost vlog, ki so bile vložene do sprejetja novele zakona, in pa njeno enakovrednost pri obravnavanju. Spoštovani zbor! V luči, da je na nek način večina žrtev po zakonu o popravi krivic starejših in da živijo v odmaknjenosti, kakor tudi z vidika 2. člena ustave Republike Slovenije, ki govori, da je Slovenija socialna in pravna država, predlagam, da skupaj s predloženimi amandmaji podprete predlagani zakon. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Rokavec. Predlog zakona je obravnaval odbor za notranjo politiko kot matično delovno telo. Želi besedo poročevalec odbora? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve? [[Prav tako ne.]] Želi besedo predstavnik vlade? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] O zakonskem predlogu v celoti dajem besedo poslankam in poslancem. Želi kdo besedo? Da, prosim, kolega Kelemina.
Hvala lepa za besedo. Pri tej razpravi bi opozoril na to, da bi bilo treba, po moji oceni, dopolniti ta predlog zakona še z nekimi novimi določbami, in sicer s temi, kar je ugotovilo tudi ustavno sodišče, da je treba zaradi specifične situacije, na katero se ta zakon veže, tudi te osebe primerno obvestiti. Če so v nekem zakonu napisani tako kratki roki, ki opredeljujejo oziroma ki so zelo striktni oziroma kratki, da je potem potrebno vse državljane na primeren način obvestiti. Ta primernost se mi je zdela izjemno dobra v tem primeru, ko so sedaj obvestili društvo izgnancev, tako rekoč vse državljane o pravicah, ki izhajajo iz novih pridobljenih pravic glede prisilnega dela v nekdanjih državah, ki so okupirale našo Slovenijo. Tako, da bi jaz pričakoval, da bi bilo primerno, da se tudi v tem zakonu še enkrat, da ne bi prihajalo ponovno do nekih dodatnih zahtev, da niso ljudje bili primerno obveščeni, da se tudi v ta zakon vnese, v kolikor je pač možno sedaj v drugi obravnavi ali v tretji - nisem namreč bil na odboru, da bi lahko sodeloval pri tem zakonu - da bi bilo potrebno vnesti tako določbo, s katero bi se določilo, da naj potem zakonodajalec oziroma ustrezni organ na ustrezen način seznani vse udeležence o teh pravicah, ki izhajajo iz tega zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Kelemina. Želi še kdo besedo? Prosim, kolega Potrč.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi! Predlog zakona podpiram. Rad bi se zahvalil ministrstvu za pravosodje, ki je v najkrajšem možnem času dalo odgovor na vprašanje, na podlagi katerega je bil oblikovan sklep matičnega delovnega telesa, kako je z izplačilom odškodnin po tem zakonu na podlagi samostojnih odločitev v komisiji. Dobil sem, za mene, zadovoljujoč odgovor, da komisija nima pooblastil, da bi, dokler ne bo sprejet zakon o skladu za poplačilo vojne odškodnine, kakorkoli odločala samostojno o odškodnini na podlagi tega zakona. Drugo pa je seveda vprašanje sodnih, izvensodnih oziroma sodnih postopkov, ki so v teku, kjer se potem sklepajo poravnave. Rad bi pa ob tem zakonu prosil in opozoril, da bi bilo dobro, če bomo ob podobnih obravnavah in glede podobnih vprašanj imeli v državnem zboru približno enake kriterije. Za sejo, za katero je pripravljen predhodni sklic, imamo namreč uvrščen zakon o skladu za poplačilo vojne odškodnine, in vsaj nekaj je posredno ali pa neposredno vprašanj, ki se medsebojno povezujejo. Eno od takih vprašanj je vprašanje roka. Treba bo razumeti in računati, da z odločbo ustavnega sodišča predvideni razumni rok, skratka rok, ki omogoča in dopušča, da se lahko res prijavijo vsi, upoštevaje tudi odmaknjenost problema, predvsem pa tudi starost interesentov, da ga bomo tudi v vseh teh zakonih enako upoštevali. Drugo vprašanje, ki vem, da bo zelo merodajno, je vprašanje obveznosti, ki na tej podlagi nastajajo za državo. Tukaj je, in tega ne problematiziram, samo ugotavljam, seveda rok podaljšan zato, da bi se še tisoč in več potencialnih upravičencev javilo in pridobilo na ta račun status in prek statusa tudi določeno materialno pravico, kar pomeni dodatno breme za državo. Na enak način bi kazalo imeti kriterij obremenitve države v vseh podobnih primerih. Jaz bom, če tega takrat ne bomo imeli, na to opozoril, zato opozarjam že danes. In tretje. Postavilo se bo vprašanje, ali bo mogoče ali ne in ali bo prav ali ne za zelo različne kategorije, ki jim popravljamo krivice na različen način, upoštevati enak kriterij kumulacije ali nekumulacije različnih podlag za odškodnino. Rad bi opozoril, da naša stališča doslej na tej podlagi niso bila enotna in enaka za vse primere. Ponekod se nam zdi, da je možno kumulirati pravice, in to je takšen primer zaenkrat, ki to pravico daje na podlagi zakona o popravi krivic in posledično tudi na podlagi zakonao skladu za poplačilo vojne odškodnine, morda povezano tudi z umiki kazenskih postopkov ali pa oprostilnimi sodbami. V nekaterih drugih primerih je stališče drugačno. Opozarjam samo na to, da bo to tudi zelo aktualno vprašanje, o katerem bo, ko bomo razpravljali o rešitvah v drugih zakonih, treba razmišljati. Rok je pa prav - predolgo o tem razpravljamo - da odpremo in jaz mislim, da je odprt recimo za 10 mesecev in pol, kar je najbrž razumen rok, zato ta predlog podpiram. Hvala.
Hvala lepa, kolega Potrč. Želi še kdo besedo? [[Ne želi.]] Potem zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje in razpravo seveda o posameznih amandmajih. K predlogu zakona so bili vloženi: amandma odbora za notranjo politiko k 3. členu in poslanske skupine SLS + SKD k 1. in 2. členu. Na glasovanje dajem predlog amandmaja k 1. členu, da se v besedilu člena število "2000" nadomesti s številom "2001" - predlagatelja poslanske skupine SLS + SKD Slovenske ljudske stranke. Želi kdo besedo? [[Ne želi.]] Dajem na glasovanje. Glasujemo! Ugotavljamo prisotnost! [[63 poslancev in poslank.]] [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. K 2. členu predlaga ista poslanska skupina amandma, in sicer, da se v besedilu člena število "2000" nadomesti s številom "2001". Ugotovimo prisotnost! [[64 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 3. členu, predlagatelj je odbor za notranjo politiko. Besedilo tega člena naj bi se spremenilo tako, da bi se glasilo: "Vse zahteve iz 10. in 23. člena zakona o popravi krivic, ki so bile vložene pred uveljavitvijo tega zakona, se štejejo za pravočasne in se obravnavajo enako kot zahteve, ki bodo vložene po njegovi uveljavitvi." Ugotovimo prisotnost! [[68 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo glasovanje o amandmajih. Na podlagi tretjega odstavka 198. člena poslovnika sprašujem sekretariat za zakonodajo in pravne zadeve, ali je zaradi sprejetja amandmajev porušena medsebojna skladnost. Sekretariat nas obvešča, da ni, zato prehajamo na glasovanje o zakonu v celoti. Glasujemo o predlogu. Ugotovimo prisotnost! [[69 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prosim? Proceduralno, kolega Kelemina.
Prosil bi, če se lahko sprejme dodaten sklep, ki ga bom povedal ustno. Če ga boste, seveda, hoteli sprejeti, ga bom pa potem naknadno vložil pismeno, in sicer z naslednjo vsebino: "Pristojni organ naj na krajevno primeren način seznani upravičence o pravicah, ki izhajajo iz tega zakona." Mislim, da bi bilo primerno, da se ta sklep sprejme in da potem tudi ne bi bilo več nekih ovir tudi za pritožbo vseh upravičencev pred ustavnim sodiščem, kar je bil zdaj, po moji oceni, tudi glavni razlog. Hvala lepa.
Preden bomo nadaljevali razpravo o vašem predlogu dodatnega sklepa, bi prosil vse kolegice in kolege za nekoliko več miru v dvorani, ker to moti nastopajoče. Prosim, želite besedo? Prosim, gospod Lavrinc.
Kdo bo ugotavljal, kako je "krajevno primeren način", torej za izvedbo tega sklepa? To je prvo. Drugo, imamo uradni list, imamo javna občila, prepričan sem, da bo jutri v medijih to, da smo ta zakon popravili, podaljšali rok. To je prvo. Drugo. Uradni list je tisti, kjer se pa uradno objavi popravek in jaz mislim, da ponovno učiti ljudi, kaj ta zakon prinaša, je pa na nek način, bom rekel, smešno. Jaz takega sklepa ne morem podpreti.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo o predlogu dodatnega sklepa gospoda Kelemine? Samo hipec. Pojasnilo, kolega Kelemina? Pojasnilo. Prosim!
Hvala. Poglejte, gospod Lavrinc. Jaz ne vem, če ste vi prebrali odločbo ustavnega sodišča v zvezi s tem. Sodišče je tam izrecno navedlo, da glede na populacijo, ki je pač prizadeta s tem zakonom, bi bilo primerno, da bi se neposredno dejansko obvestili na nek primeren način o teh pravicah, ki izhajajo iz teh zakonov. Sedaj, kako pa to narediti, verjetno tako, da enostavno upravni organ tem ljudem pošlje obvestilo, da pač izhajajo neke pravice iz tega zakona in da v kolikor so prizadeti oziroma upravičeni, naj se oglasijo ali kakorkoli na drug način to svojo pravico uveljavljajo. Sedaj, če to ni primerno, jaz v glavnem ta predlog dajem na glasovanje, če bo izglasovan bo, če ne, pa ne. Lahko bi pa tudi, seveda sedaj, če imate boljši predlog, popravil, mogoče da bi popravili ta moj predlog sklepa, se tudi strinjam. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega mag. Vizjak je želel besedo.
Hvala lepa [[...]]
Bom vprašal za mnenje tudi vlado.
[[...]]predsedujoči. Jaz bi samo gospodu Lavrincu repliciral v tem smislu, da termin "na krajevno običajen način‚" ni nov in ga poznajo tudi drugi zakoni, na primer zakon o urejanju naselij in posegih v prostor, kjer je dolžen upravni organ obveščati o sprejetju določenih graditvenih načrtov in podobno lastnike oziroma vse zainteresirane na krajevno običajen način. To se pravi, ta termin je v zakonodaji znan in jaz mislim, da tudi se ve, kaj to pomeni. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Lavrinc.
Jaz potem predlagam, da gremo s sklepom še malo dlje, da se vse, vsakega posebej od vrat do vrat obvesti o tem, da je bil sprejet ta zakon in da stvar tako izvedemo. Namreč povsem običajno je pri prostorskih aktih, in to ljudje pričakujejo, pa pri podobnih zadevah, to ljudje pričakujejo, ne pa, torej, ne pričakujejo pa pri spremembah zakonov. Sicer ne vem, kako bomo potem prihodnje zakone, ki jih bomo sprejemali in ki dajejo neke pravice ljudem, na krajevno običajen način posredovali tistim, ki jim pravice iz tega zakona gredo. To se mi zdi malo smešno.
Hvala lepa. Vlado sprašujem, ali želi podati svoje mnenje v zvezi s tem predlogom sklepa, glede na različna stališča? Prosim! Državni sekretar, prosim!
Povedal bi tako, glede na to, da je 1200 prošenj že vloženih po preteku roka, in te bodo obravnavane, ne da bi jih bilo potrebno ponovno vlagati, mislim, da večina upravičencev je že vložila prošnje. To ravno domnevamo iz razmer med tistimi, ki so bile v roku, in temi, ki so bile po roku. Zakon pove, da se te, ki so že vložene po preteku prvotnega roka, štejejo za pravočasne. Komisija vlade jih ni zavrgla, kar pomeni, da ko bo zakon sprejet, torej ko bo objavljen, bo komisija o teh prošnjah odločala. Ostali bodo obveščeni vuradnem listu ali s posredovanjem medijev. Bi pa zelo težko komisiji naložili "na krajevno običajen način", ker komisija je samo ena in je v Ljubljani in ne vem potem, v katerih krajih bi se to izvajalo, razen če bi se samo v Ljubljani ali morda z nekim oglasom v dnevnem časopisju. To bi morda še šlo.
Hvala lepa. Gospod Kelemina, vztrajate pri tem, da se opredelimo do predloga sklepa? Prosim? Vztrajate. Prav. Potem bomo, če ne želi nihče več besede, glasovali o vašem predlogu sklepa. Prosim vas, da ga, glede na to, da ga poslanci nimajo na klopeh, še enkrat jasno in glasno poveste. Prosim.
Predlagam dodatni sklep, in sicer se glasi: Pristojni organ naj na krajevno primeren način seznani upravičence o pravicah, ki izhajajo iz spremembe tega zakona.
Hvala lepa. Če ni nesporazumov glede besedila, potem dajem to na glasovanje. Glasujemo. Ugotavljamo prisotnost! [[70 poslancev in poslank.]] [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 31.]] Ugotavljam da predlog dodatnega sklepa kolega Kelemine ni bil sprejet. Zaključujem točko dnevnega reda. In prehajam na novo, to je na 23. TOČKO DNEVNEGA REDA, PRVO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O KNJIŽNIČARSTVU. na Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? Prosim. Gospod državni sekretar, imate besedo. Izvolite.
Spoštovane gospe poslanke, spoštovani gospodje poslanci, gospod predsednik državnega zbora! Najprej mi dovolite, da opravičim gospo ministrico Andrejo Rihter. Nahaja se ta hip na običajni četrtkovi seji vlade Republike Slovenije pri obravnavi paketa zakonodaje s področja medijev, to je tisto, kar bo vaš zbor seveda v zelo kratkem nadaljeval pri svojih obravnavah. Dovolite, da na začetku vendarle povem stavek ali dva o tem, kaj knjižničarstvo na slovenskem pomeni. Zelo veliko uporabnikov knjižnic seveda to vemo, vsak iz svojega ozkega zornega kota, redko kdo pa pozna celoto. Knjižničarstvo je obsežna, pomembna dejavnost. Grobi podatki: 60 splošnih knjižnic s 300 izposojevališči po celi Sloveniji, 625 šolskih z 880 izposojevališči, 68 visokošolskih, skoraj 150 specialnih po inštitutih, kulturnih institucijah, tudi podjetjih, s skupnim skladom prek 22 milijonov knjig in izvodov drugega gradiva, letni prirast skoraj milijon knjig in izvodov drugega gradiva; skupno okrog 2.400 zaposlenih, okrog 10 milijard to Slovenijo stane, letno naredijo, dajo usluge informacijske narave 14 milijonom osebam, to pomeni, povprečno se sedemkrat vsak Slovenec na leto pojavi, od dojenčka do stoletnika, in tako naprej. Zaključil bi ta del, ki pač ni predmet razprave, s tem, da je knjižničarstvo na Slovenskem izjemno pomembna infrastruktura za gojitev tako imenovanega človeškega dejavnika in s tem tudi za razvoj Slovenije, če odštejemo vse druge koristi, ki jih kot ljudje uporabniki od tega imamo. Takšno vlogo knjižnicam pridajejo tudi določeni mednarodni dokumenti, gospe in gospodje. Recimo, navedem samo dva, tri: 19. člen splošne deklaracije o človekovih pravicah in 10. člen konvencije za zaščito človekovih pravic in temeljnih svoboščin zagotavljata pravico do obveščenosti kot temeljno človekovo pravico in zato mednarodna priporočila, vključno z Unescovim Manifestom o knjižnicah [[to je že kar precej star dokument]] , pozivajo javne oblasti, državne oblasti celega sveta, k njihovemu vključevanju v razvoj knjižničarstva, k podpori za razvoj knjižničarstva, ki v sodobnem svetu postaja osnovno mrežno informacijsko vozlišče - zdaj bom pa uporabil izraz, ki je v tem zboru tudi domač - informacijske družbe. Sedanje knjižničarstvo ureja trenutno veljavni zakon iz leta 1982, z nekaj novelami v kasnejših letih. V tem času je prišlo do velikih sprememb. Spremenil se je družbeni sistem, z občinami vred, imamo novo državo, nastala je tehnološka informacijska revolucija, ki je v knjižničarstvu zelo globoko zaorala, predvsem pa se je kvantitativno in kvalitativno razvilo tudi samo slovensko knjižničarstvo v vseh ozirih, kljub seveda vedno pretesnim javnim finančnim zmožnostim. V zgodovini slovenstva je knjižničarstvo začelo z narodno buditeljsko vlogo, kot veste, v sedanji dobi pa postaja osnovno oporišče vstopanja v sodobne informacijske družbe. Zgoraj omenjene spremembe so vzrok za ponudbo predloga zakona. Izrecni namen predloga zakona pa je ta, da bi slovenskemu knjižničarstvu dali za sedanji in prihodnji čas sodoben, potrebam sedanjega in prihodnjega dela primeren zakonski okvir, ki bo zagotavljal integralnost knjižničarskega sistema, stabilno financiranje te dejavnosti vklopljenost knjižničarstva v življenje, demokratičen pristop vsem vrstam javnosti oziroma skupinam ljudi do informacijskega bogastva Slovenije in sveta in končno, seveda, dal tudi podlage za moderniziranje tega sistema. To podlago, smo trdno prepričani, daje pred vami prisoten predlog zakona o knjižničarstvu. Iz njega navedem le tri novosti, ker vse ostalo je dodobra razloženo v obrazložitvah, ki ste jih prejeli pismeno. Knjižničarstvo se tu obravnava kot javna služba s posebnim režimom organiziranja in financiranja. Jasno se želi potrditi razmerja med financiranjem te dejavnost s strani občin oziroma lokalnih skupnosti ter države, v vsebinskem pogledu seveda pa se želi podpreti moderne informacijske sestavine knjižničarstva, kljub temu, da se predlaga,naj se ohranja ime knjižničarstvo. Toda pod tem imenom, seveda, danes imamo na razpolago, vidimo, popolnoma druge, moderne informacijske vsebine, metodologije dela, organizacijo in sredstva. Predlog zakona je nastajal dolgo, ob polni udeležbi strokovnih in interesnih krogov v dialogu treh bivših ministrstev in ob asistenci Narodne in univerzitetne knjižnice v Ljubljani ter drugih knjižničarskih strokovnih krogov in trdimo, da je visoko dozorel zdrav kompromis za zadnje odločanje v teh prostorih pred državnim zborom. To je nakazalo tudi poročilo vašega odbora za kulturo, šolstvo, mladino, znanost in šport, ki je 11. januarja letos - to si pač drznem citirati - povedal, da je predlog zakona primerna podlaga za postopek. V imenu predlagatelja zakonskega projekta vam lahko povem, da je odbor s stališči opozoril v resnici na vprašanja, o katerih je treba še kakšno besedo reči in jih doreči. Trdim, da bo vlada Republike Slovenije zmogla brez problemov in odstopanj od strokovne utemeljenosti in življenjske smotrnosti zakona upoštevati te pripombe pri pripravi za drugo obravnavo, seveda, če bo spoštovani zbor to uveljavljal v svojem sklepu. Hkrati pa je v času od aprila lanskega leta, ko je vlada vložila predlog zakona v proceduro državnemu zboru, seveda, diskusija tekla v strokovnih in interesnih krogih naprej tako, da se je pojavilo tudi nekaj novih, zelo zdravih pomislekov, in bi se želel v imenu predlagatelja v uvodu zelo na kratko, do dveh, treh opredeliti. Menimo, da zakon ponuja ustrezno ureditev plačevanja javne funkcije v knjižničnem sistemu Slovenije. Kot doslej naj bi tudi poslej večino stroškov pri splošnih knjižnicah pokrivale lokalne skupnosti, država pa del nabave knjig in informacijske tehnologije zanje. Pri specialnih in šolskih pa država v okviru šolskih in drugih institucij, ker so v glavnem tam knjižnice njihovi sestavni organizacijski deli. Strinjamo se seveda z opozorili, na katera smo naleteli, da je pri tem treba še doreči sistem garancije, da bodo občine svoje obveznosti tudi dejansko izpolnjevale. Pri tem se zavedamo, da imajo občine težave z viri, vendar smo trdno prepričani, da znajo tudi slabše stoječe občine tako selekcionirati svoje prioritete, da sofinanciranja knjižničarske mreže nikoli zares ne postavijo pod vprašaj. Alternativa temu namreč je zelo preprosta. Prizadeli bi eno od civilizacijskih osnov modernih, če hočete, informacijskih družb. In Slovenija se vsekakor tudi s knjižničarstvom, njegovo pomočjo, uvršča med take evropske družbe. Naslednja zadeva. Javna služnost na tem področju je opredeljena z opredelitvami v 2. členu zakona, kot ste videli, ki našteva vsebinski del javne službe, 3. člen pa pove, da obseg javne služnosti pa je določen s tem, kar se financira od teh vsebin iz javnih virov. Zakon seveda posebej vpelje tudi možnost podeljevanja koncesij, vendar gre tu za koncesije v treh velikih vejah knjižnic, šolskih, specialnih in splošnih in zato zakonodajalec, se opravičujem, predlagatelj predloga meni, da naj se samo izvajanje, operativno izvajanje koncesioniranja prepusti pristojnim ministrstvom, ker tu bi se težko prebili v praktičnem življenju skozi z enim obrazcem. Drugi odstavek 37. člena zakona o uresničevanju javnega interesa na področju kulture navaja, da se nacionalke na področju kulture ustanavljajo z zakonom. Menimo, da v primeru nacionalne, torej narodne in univerzitetne knjižnice, ki "stoluje" za celo Slovenijo v Ljubljani, predlagatelj spoštuje takšno normo, saj smo predlagali, da pri tej eminentni nacionalni instituciji zakon določi status, naloge, organ upravljanja, javno financiranje, samo operativno izpeljavo aktov pa prepusti vladi Republike Slovenije, ker je to precej bolj življenjska možnost. Zakonska določila, ki sem jih omenil, pa dajejo po našem mnenju zadosti trdno zagotovilo, da pač ni mogočenacionalke takega tipa in pomena lahkotno to obravnavati ali jo prizadejati v njenem delovanju. Predlagatelj v polni meri spoštuje in bo skrbno proučil pripombe, ki smo jih imeli že čas dobiti s strani sekretariata za zakonodajo vašega državnega zbora. Menimo, da bo treba marsikakšno dikcijo popraviti, sledeč njihovim napotkom, menimo pa tudi, da v določenih primerih pa mogoče gre za to, da si bolj pojasnimo, kaj smo menili in da se potem lahko izkaže, da mogoče kakšna pripomba tudi ne stoji povsem do konca. Glede poglavja o nadzoru se predlagatelj drži načela, da upravni in z njim povezan strokovni nadzor, nadzor nad namenskostjo porabe sredstev in finančni nadzor znotraj javne službe, in za javno službo v celem zakonu gre, opravljajo opredeljeni pristojni resorji ter računsko sodišče. Ne vidimo potrebe po uvedbi posebnega inšpektorata. Prvič, inšpektorat bi moral nadzirati tretje osebe, tretjih oseb v javni mreži ni. Kdor dobi koncesijo, je že v njej. In drugič. V dosedanjem zakonu, ki še velja, inšpektorat, inšpekcijo poznamo, vendar od leta 1982 doslej nismo zabeležili enega samega primera, da bi inšpektor tu kaj postoril. Rekel bi skorajda, praksa, ne govori v prid takšni rešitvi tudi za poslej. Predlagatelj bo seveda prisluhnil vsemu, kar bo državni zbor naročil, dodatno bi pa povedali, da v členu, ki ureja dediščinski del gradiva z vidika kulturne dediščine, bi se predlagatelj z veseljem, kolikor bi državni zbor takšno naročilo dal, nagnil k temu, da se nekoliko zoži in širi na pojmovanja dediščine pri knjižnem gradivu, iz dveh razlogov: zaradi zmanjšanja stroškov, povezanih z varovanjem takšnega gradiva, in pa zato, da se knjižnice ne prizadenejo pri odpisovanju njihovih zalog, ki zaradi zastarelosti ali spremenjenega zanimanja povpraševalcev po njih nimajo več odjema. Na koncu naj povem, da v sodelovanju s stroko in drugimi resorji že pristopamo k oblikovanju izvršilnih predpisov in zatrdim lahko, tako me je zaprosila tudi gospa ministrica Andreja Rihter, da vam bomo lahko z osnovnimi rešitvami teh predpisov, torej vam bomo lahko osnovne rešitve postregli še v toku zakonodajnega postopka. Vsekakor pa računamo, da bomo do junija najkasneje imeli sedem takšnih predpisov ali osem vse pripravljene do končne delovne faze. Spoštovane gospe poslanke, gospodje poslanci, gospod predsednik, morda sem bil malo predolg. Zdelo se mi je pomembno v tem zboru in s tem slovensko javnost opozoriti na izjemno pomemben podsistem, ki ga danes obravnavamo in ga želimo modernizirati s pomočjo predloženega zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod državni sekretar. Še enkrat bi prosil vse kolegice in kolege, če že izmenjujejo stališča, naj to storijo na diskreten način, prav tako tiste, ki morajo prebrati dnevne novice, da to storijo na diskreten način, da ne bi motili govornika. Želi besedo poročevalec odbora za kulturo, šolstvo, mladino, znanost in šport? Prosim.
Predsednik, hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Ko je odbor obravnaval ta zakon, se je lotil dela tako, kot da bi zidal hišo in bi začel pri zidanju hiše na strehi, in to predvsem zaradi tega, ker pravno in normativno ta zakon, ki v bistvu ureja financiranje in organizacijo knjižnic, nima "suporta" v zakonih, ki bi bili za to potrebni in ki bi mu dajalitemelj. Predvsem je tukaj zakon, ki naj bi poleg lokalnih skupnosti, to je občin, mestnih občin in države uvedel tudi ali pokrajine ali pa kakršnokoli drugo vmesno institucijo s strani države. Gre pri tem za postavitev ustanovitejskih pravic tistih knjižnic, ki bi pokrivale regijo ali pa ki bi pokrivale pokrajino. Po drugi strani pa smo ta zakon tudi brez temelja pač postavljali zaradi tega, ker ni nacionalnega programa kulture v Republiki Sloveniji. Ugotovili smo pač, da je pa potreba toliko nujna, da ta zakon je potrebno sprejeti. Zakon je bil tudi skrbno in lepo napisan in velikih dilem tukaj pri samem zakonu ni bilo, razen teh, ki sem jih izpostavil. Torej ko boste tukaj obravnavali, bi vas poprosil, da mnenje odbora pač, oziroma stališča, potrdite, zaradi tega, ker se pri organizaciji in financiranju pojavlja naslednje. Prva stvar je, da je treba zelo jasno razmejiti ustanoviteljske pravice in potem financiranje javnih knjižnic s tem, kar ta zakon prinaša, in s tem, kar je vpisano v drugih zakonih, vključno z zakonom o financiranju lokalne samouprave, in da se bodo zagotovo pojavile težave tam, kjer bodo knjižnico ustanovile ne ena, ampak več občin. Zaradi tega odbor predlaga v svojem stališču, da se do druge obravnave temeljiteje proučijo tisti členi, ki se ravno nanašajo na financiranje več knjižnic, ki pokrivajo večje območje. Po drugi strani se mi pa zdi, da ker ni nacionalnega programa, se pa knjižnica, ki jo vsak narod za svoj obstoj mora imeti, to je knjižnica, ki pokriva nacionalni interes, mora jasneje opredeliti. Tukaj ostaja še en hibrid, tako da imamo narodno in univerzitetno knjižnico do sedaj, in s tem zakonom, vsaj po mnenju članov odbora, pač ustanavljamo že tudi hkrati nacionalno knjižnico, in ne samo to, ampak v tem zakonu tudi opredeljujemo, da sta kar s pogodbo povezani narodna knjižnica, nacionalna knjižnica Slovenije in pa univerzitetna knjižnica v Ljubljani. Odbor je bil tega mnenja, da to dilemo do druge obravnave tudi predlagatelj nekako bolj opredeli. Posebej se nam pa nekako ni zdelo primerno, da če imamo svoj jezik, da bi sedaj narodno in univerzitetno knjižnico, ki je nekako opredeljena, preimenovali v nacionalno knjižnico Slovenije ali kaj podobnega, saj tudi, če pogledate, mi smo, kaj jaz vem, "National Assembly" ali "Nationalrat" smo državni zbor, ne pa nacionalni zbor Republike Slovenije, zato tudi pri tem imenu, ki je pa zgolj lepotne narave, bo predlagatelj do druge obravnave moral to dilemo rešiti. Jaz bi vas, spoštovane kolegice in kolegi, poprosil, da bi pa ta stališče, ki jih je v prvi obravnavi odbor sprejel, podprli.
Hvala lepa, predsednik odbora. Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Prosim, v imenu poslanske skupine liberalne demokracije, gospa Majnik. Prosim!
Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani predsednik! Poslanska skupina LDS podpira sklepe odbora za kulturo, šolstvo, mladino, znanost in šport, da se zakon o knjižničarstvu obravnava po rednem postopku in da je predloženo besedilo primerna podlaga za pripravo zakona za drugo obravnavo. Pri vložitvi zakona se je predlagatelj skliceval tudi na zakon o uresničevanju javnega interesa na področju kulture in prehodne določbe tega zakona, ki napotujejo na sprejem nacionalnega kulturnega programa, ki naj bi opredelil tudi minimalne standarde in mrežo zavodov, tudi knjižnic. Ker je obravnava novele zakona o uresničevanju javnega interesa na področju kulture, kot krovnega zakona, s katero naj bi uredili in definirali med drugim tudi financiranje, odložena in ker tudi nacionalni kulturni program ni bil sprejet v obliki, kot je bil napovedan, je potrebno vse dileme predloženega zakona o knjižničarstvu temeljito pregledati in do druge obravnave tudi razrešiti. Dilem in odprtih vprašanj pa je kar nekaj. Ena od največjih dilem je seveda način financiranja. Tipi knjižnic, ki so navedeni v 7. členu predloga zakona, imajo zelo različne financerje. Šolske in visokošolske knjižnice financira ministrstvo za šolstvo, znanost in šport, ki se kot financer pojavlja tudi pri nekaterih specialnih knjižnicah. Specialne knjižnice imajo zelo različne financerje, od gospodarskih organizacij do verskih skupnosti, nacionalno knjižnico financirata ministrstvo za šolstvo, znanost in šport ter ministrstvo za kulturo, javne knjižnice pa lokalne skupnosti, torej občine, in delno ministrstvo za kulturo v tistem delu, ki se dotika nakupa gradiva in investicijskih vlaganj ter računalniškega opremljanja knjižnic. Največji problemi so pri javnih knjižnicah, in teh problemov sedaj predlagani 18. člen ne razrešuje. Splošno izobraževalne knjižnice so do sedaj našle svoje mesto tako v zakonu o lokalni samoupravi, kjer je eden od pogojev za ustanovitev občine tudi zagotavljanje splošno izobraževalneknjižnične dejavnosti, kot v zakonu o financiranju občin. Po ustanovitvi pa je kar nekaj občin na ta pogoj kar pozabilo in ga nadomestilo s šolsko knjižnico. Še več težav pa je knjižnicam povzročila sprememba zakona o financiranju občin. Dokler je veljal izračun zagotovljene javne porabe in je dejavnost financirala sedežna občina, problemi niso bili tako hudi, saj je večini knjižnic uspelo po dveh letih naporov doseči to, da so jim občine zunaj sedeža knjižnice nakazale s strani države določene zneske za nakup gradiva. Seveda so bile tudi izjeme, občine, ki od svoje ustanovitve dalje niso prispevale sredstev za nakupe. Za nenamensko porabo proračunov bi jih lahko prijavili le njihovi nadzorni odbori, kar pa seveda skorajda ni verjetno. Ob spremembi zakona in prehodu na izračun primerne porabe pa so nastale velike težave. Situacija je po Sloveniji resnično zelo različna. Ponekod so se občine dogovorile in sta financiranje dejavnosti knjižnic in nakup gradiva tekla nemoteno naprej, vsaka občina pač glede na število prebivalcev v občini. Ponekod je financiranje dejavnosti vsaj začasno prevzela sedežna občina, kot na primer na Ptuju. Zgodilo pa se je tudi, da je sedežna občina pokrila le svoj delež, tako da imajo knjižnice velik izpad sredstev za dejavnost. Enako je pri zagotavljanju sredstev za nakup gradiva. Večina občin dobiva iz državnega proračuna sredstva iz izravnave; v njih je tudi del za nakupe, ki pa ga knjižnice ne dobijo, saj ga občine v integralnem proračunu porabijo v glavnem za zapiranje infrastrukturnih vlaganj. Zaradi vsega navedenega je treba zelo natančno opredeliti in razmejiti pristojnosti in financiranje med lokalno skupnostjo in državo. Določiti pa je treba tudi rok za posredovanje države, kadar občina ne izpolnjuje svojih obvez, in to, kdo lahko tak zahtevek sproži. Dilema je tudi samo poimenovanje knjižnic. Nacionalna knjižnica je v Sloveniji zakoreninjena, narodna, saj nosi to že v svojem imenu, Narodna in univerzitetna knjižnica, "nacionalka" se uporablja le v žargonu. Pa tudi splošno izobraževalne knjižnice so bolj javne knjižnice kot splošne, saj gre pri nazivu bolj za način dostopnosti bralcev do knjižnice kot za to, kakšno gradivo hranijo in izposojajo. Ime javna knjižnica sledi tudi angleškemu terminu "public", knjižnica, ki je odprta vsem. Naslednja dilema je tudi v členu 9, ki govori o osnovnih, brezplačnih storitvah. Za uporabnike so dosedanje storitve knjižnic v glavnem brezplačne, čeprav večina teh storitev povzroča knjižnicam dodatne stroške. Dodatni stroški so na primer vse razstave, pravljične in bibliopedagoške ure, literarni večeri in srečanja z ustvarjalci. Doslej je vse to spadalo v osnovno redno dejavnost knjižnic. Tudi določilo o brisanju osnovnih podatkov o bralcih ni ustrezno, saj s temi podatki ne posegajo knjižnice v varstvo osebnih podatkov bralcev. Poleg tega imajo knjižnice tako imenovane aktivne in pasivne člane in le redke knjižnice v Slovenije vpisujejo bralce vsako leto znova. Dopolniti bo potrebno tudi 25. člen, ki govori o osrednji območni knjižnici. Ali bodo za to izdelani novi kriteriji ali bo to avtomatizem po sedanji kategorizaciji knjižnic od prve do pete kategorije. Po sedanji dikciji je predvidena pogodba med javno knjižnico in ministrstvom ter soglasje ustanovitelja. Problem pri tem je, da vse knjižnice še vedno nimajo znanega ustanovitelja ali ustanoviteljev, ker se občine pač še niso mogle dogovoriti. Veljajo bi razmisliti o tem, ali ne bi država prevzela financiranja, vsaj začasno, teh osrednjih območnih knjižnic, dokler ne ustanovimo regij ali pokrajin. Zaradi vseh teh dilem in vseh drugih, ki se še pojavljajo, je smiselno, da zakon temeljito preverimo in pripravimo za drugo obravnavo. Obstoječi zakon je star skoraj 20 let. Na novega pa knjižničarji tudi že skoraj čakajo polnih 10 let. Naj bo ta, ko bo sprejet, napisan eksaktno in naj posamezni členi ne dopuščajo različnih interpretacij. Hvala lepa.
Hvala lepa za vaš nastop, gospa Majnik, v imenu poslanske skupine LDS. V imenu poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov, kolegica Črnugelj, za njo gospa Maria Pozsonec in gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Lepo pozdravljeni kolegi in kolegice! Eksplozija informacij, potreba po hitrem in zlasti učinkovitem dostopu do relevantnih informacij ter razvoj informacijske tehnologije so bistvena značilnost današnjega časa, v katerem je ključni element razvoja znanje in njegova aplikacija v inovacijske procese. To je pred leti posebej poudaril naš kolega, žal pokojni direktor Narodne in univerzitetne knjižnice Popovič. Posledica splošne informatizacije je večja odprtost in so tudi velike družbene in politične spremembe, vse tiste pozitivne in žal tudi negativne, ki segajo skorajda na vsa področja človekovega življenja. Globalna in lokalna komunikacijska omrežja, "on line" dostop do svetovnih podatkovnih zbirk, elektronske konference, elektronska pošta, CD-rom proizvodi, zgoščenke in tako dalje zmanjšujejo časovne, prostorske in druge odvisnosti človeka. Osebni računalniki, interaktivni informacijski sistemi, prilagojeni specifičnim potrebam posameznika ter programski paketi s številnimi že vgrajenimi funkcijami, prispevajo k vse večji individualizaciji. Hkrati s časovnim in prostorskim osvobajanjem družbe in posameznika, h kateremumnogo pripomore tudi internet, pa potekajo procesi vse večje odvisnosti, standardizacije, ekstremne regulacije, ki pogojujejo veliko stopnjo izgube te iste identitete, kar ima za posledico silnost družbenih in političnih procesov, ki sprožajo vrsto dilem,polemik, vprašanj o bodočih trendih družbeno-ekonomskega razvoja in polemiko o strategiji razvoja in pristopih na splošno. Te polemike so bile zlasti zbujene z diskusijami ob snovanju zakona o knjižničarstvu in pozicioniranju tega zakona znotraj vseh resornih ministrstev, ki ga pač zajemajo. Žal so sprožile tudi dosti črna razmišljanja o vlogi in položaju knjižnic, naše stroke v novem svetu. Nekateri so celo trdili, da stroka s tem izgublja, nekateri da pridobiva, mislim pa, da vse bolj in bolj pridobiva na pomenu. Sociološke, politološke, ekonomske študije in raziskave o informacijski družbi so za knjižničarstvo zanimive prav iz tega zornega kota, zato upam, da bo vzorna in strpna razprava pripomogla še k dodatnemu definiranju in normativni ureditvi tegapodročja. Glede na dejstvo, da je za to področje značilen izredno dinamičen razvoj, ki je v domeni več vladnih resorjev, so se v preteklih petih letih spreminjale različne in velike konceptualne dileme in resna razhajanja ob tistih skrajno radikalnih, da knjig v bodočnosti sploh ne bomo rabili oziroma da jih sploh ne bo, do tistih, da se vse prepusti svojemu toku. Vendarle civilizacija zahteva dodatno normativizacijo in menim, da je pričujoči zakon, ki ga imamo tukaj, objektivna podlaga za pričetek razprave. Področje je zelo heterogeno in spreminja ga naglo se razvijajoča dejavnost, ki zaradi tega dejstva potrebuje izredno univerzalna zakonska določila. Zato tudi predlagam, da v tistih segmentih, kjer niso ta univerzalna zakonska določila predvidena, da jih vladni predlagatelj tudi nekoliko korigira. Za zakon je značilno, da je nekaterim knjižnicam posvetil veliko pozornosti, zlasti nacionalni knjižnici in javnim oziroma splošnim, drugim mnogo manj oziroma samo en člen, to je primer šolskih knjižnic. Specialne so zelo skromno opredeljene. Slabo je zaznati enotnost strokovnih principov, načel in zakonitosti v vseh knjižnicah, ne glede na njihovo zvrst. Nadzor, tako strokovni kot upravni, ni dovolj jasno opredeljen. Katere funkcije in pristojnosti, komu in na kakšen način, relacija ministrstva za kulturo in državne matične službe znotraj NUK. Tega zakon ne opredeljuje dovolj jasno. Še vedno ostaja odprto vprašanje načina financiranja, mreže območnih knjižnic in mreže osrednjih območnih knjižnic. Nekatere rešitve, ki so zelo dobre, je nakazala moja kolegica Lidija Majnikova. Način ustanavljanja in odgovornost lokalnih skupnosti za razvoj financiranja in investiranja v kadre in ostale investicijske dejavnosti tudi, žal, v tem zakonu nista dovolj jasno opredeljena. Menim, da bo razprava sprožila tudi polemičen ton nekaterih županov in zato pričakujem obilico strpnosti pri razpravi o tem. Zakon zelo malo prostora namenja ustanoviteljskim pravicam in možnosti uveljavljanja vseh instrumentov v primeru, če se le-ti ne izpolnjujejo. Zakon komaj bežno določa način imenovanja direktorjev, njihove pristojnosti oziroma javnih zavodov, seveda, njihove pristojnosti, razrešitve. Zakon ne poudarja dovolj močno avtonomnosti stroke, tudi v odnosu do univerz in šol, torej v odnosu do ustanovitelja knjižnic. Zakon ureja delovanje javnih knjižnic, torej knjižnic, ki so financirane iz javnih sredstev, vendar kako in na kakšen način in v kakšnih razmerah je to, ni čisto jasno in konkretno navedeno. Tudi javna služba je sicer opredeljena, ne pa povsem. Če je predvideno, da to razreši podzakonski akt, predlagam, da se to točno definira v samem zakonu ali vsaj v prehodnih določbah. Škoda, da status zasebnih knjižnic, ki so pod določenimi pogoji odprte za javnost, ali pa to še nameravajostoriti, ni opredeljen. Med te knjižnice sodijo zasebne šole, knjižnice zasebnih šol, specialne knjižnice pri podjetjih, delniških družbah, cerkvene knjižnice, knjižnice nekaterih samostanov, knjižnice humanitarnih organizacij, župnišč in bank. Predlagam, da zakon uveljavi državni bibliotekarski izpit tako, da en del izpita opredeli enotno, enako za vse kandidate iz vseh vrst knjižnic. Ostale specifike naj bodo opredeljene v drugem delu tako, da ga predpiše pristojni minister glede na vrsto knjižnic in ustanovitelja. Uveljavitev državnega izpita bi bistveno spremenila pomen in pozitivno vplivala na uveljavljanje bibliotekarstva v družbi, dvignila ugled profesije same in posledično tudi na reševanje neurejenih statusnih vprašanj knjižničarskih delavcev v vseh tipih slovenskih knjižnic. Predlagam, da se v predhodnih določbah opredelijo tisti podzakonski akti, ki nujno spremljajo sprejem zakona, z roki, med njimi sodim, da so najbolj pomembni standardi in normativi za posamezne zvrsti knjižnic. Vem, da so standardi in normativi za splošnoizobraževalne ali javne knjižnice že pripravljeni: odlok o zaščiti mreže osrednjih knjižnic in osrednjih območnih knjižnic tako, kot imamo odloke o zaščiti šol, vzgojno-varstvenih zavodov, muzejev, arhivov itn; pravilnik o pridobivanju strokovnih nazivov v bibliotekarski stroki in o napredovanju, zakon o obveznem izvodu in še nekateri podzakonski akti. Glede zveze splošnoizobraževalnih knjižnic predlagam, da zakon enostavno ne opredeli statusa in pusti status odprt. Tako da sami najdejo najbolj optimalno rešitev, po vzoru na zvezo glasbenih šol, na zvezo razvojno-izobraževalnih zavodov Slovenije, na zvezo domov upokojencev, na zvezo delavskih univerz, na zvezo glasbenih šol in tako naprej. V razpravo predlagam tudi predloge Univerzitetne knjižnice Maribor in Narodne univerzitetne knjižnice Ljubljana ter predloge državne matične službe ter Društva bibliotekarjev in Zveze splošnoizobraževalnih knjižnic. Upam, da bodo ti predlogi tvorno sodelovali oziroma bodo upoštevani pri medvladnem usklajevanju in da bo današnja razprava kar se da konkretna in ustvarjalna. Hvala lepa.
Hvala lepa kolegici Črnugelj, ki je govorila v imenu poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov. V imenu predstavnikov madžarske narodne skupnosti, gospa Maria Pozsonec, za njo kolega Jože Tanko, poslanska skupina socialdemokratov.
Spoštovani kolegi in kolegice, lep pozdrav! Knjižnice in knjižničarstvo sta področji, ki sta zelo pomembni za narodnost. Knjige so namreč nosilke pisane besede v materinem jeziku in tako veliko pripomorejo k ohranjanju materinega jezika, narodne kulturne in narodne zavesti. Knjižnice na narodnostnem področju so to poslanstvo uspešno opravljale tudi do sedaj. Vendar smo imeli v prejšnjem zakonu veliko nejasnosti, na primer, kdo plača hungariste - država je to odklonila, občine pa niso imele denarja. Ta problem zdaj obravnavani zakonski predlog zadovoljivo rešuje, zagotavlja pa tudi vpliv narodne skupnosti na področju dvojezičnih knjižnic. S temi rešitvami smo zadovoljni, vendar opozarjam na to, da predvidena osrednja območna knjižnica ni na narodnostnem področju, torej ni tam, kjer narodnost živi, in ni tam, kjer velja določba zakona o narodnostnih javnih knjižnicah. Zato je želja in potreba naše skupnosti, da organizacija dela ostane takšna, kot je bila doslej; torej, za pripadnike narodnosti, ki živijo na Goričkem, naj skrbi še naprej javna knjižnica v Murski Soboti. Naloge osrednje območne dvojezične knjižnice - poudarjam osrednjeobmočne dvojezične knjižnice - pa naj opravlja javna dvojezična knjižnica v Lendavi, ki je na dvojezičnem območju in ima tudi vse kvalitete, da to nalogo uspešno opravlja. Opozorila bi še na formulacijo v 23. členu zakona, ki se glasi: "Te knjižnice omogočajo pripadnikom teh skupnosti možnost komuniciranja tudi v njihovem jeziku." Tu je problem beseda "tudi", torej brez besede "tudi", samo, da "omogoča komunikacijo v njihovem jeziku". Hvala lepa.
Hvala lepa, gospa Maria Pozsonec. Kolega Tanko bo predstavil stališča poslanske skupine socialdemokratske stranke, za njim bo dobil besedo kolega Vojko Čeligoj, da predstavi stališča poslanske skupine DeSUS. Prosim!
Hvala lepa. Vse lepo pozdravljam. Poslanska skupina socialdemokratske stranke podpira sprejem novega zakona o knjižnicah, saj je v skoraj 20-letni veljavnosti obstoječega zakona, ki ureja to področje, prišlo do korenitih sprememb in razvoja po vseh področjih, predvsem pa na področju informacijske tehnologije. Tozahteva opredelitev novih vsebin in načina dela, tudi spremljanje dela knjižnic, in pa navsezadnje tudi zagotavljanje poslanstva knjižnic. Glede na to, da gre za resnično pomembne spremembe in rešitve, podpiramo predlog, po katerem se ta zakon obravnava po rednem in ne po hitrem postopku, saj je potrebno dati večjo priložnost stroki, zainteresirani javnosti in lokalnim okoljem, da v primernem času pripravijo dopolnitve k predloženim rešitvam zakona. Te bodo dobra podlaga tudi za kvalitetno politično odločitev v državnem zboru. Ker smo prepričani, da bo stroka posvetila zadostno pozornost tistim področjem, ki pokrivajo šolsko, visokošolsko in nacionalno raven, bi želeli posebej opozoriti na probleme, ki pogosto spremljajo lokalno raven. Ta je zelo pomembna za razvoj bralne kulture in tudi za razvoj odnosa do kulture nasploh. Ocenjujemo, da je potrebno vgraditi v zakon takšne rešitve, ki bodo prinesle natančne, stalne normative oziroma pogoje za javne knjižnice. Predlagana rešitev v 19. členu po našem mnenju ni dobra in ne omogoča jasne predstave o tem, kaj je cilj oziroma kaj je navsezadnje normativ. Mislim, da predlagana rešitev preveč obremenjuje proračune lokalnih skupnosti brez ustrezne finančne podlage oziroma nadomestila v primerni porabi. Pristojni minister s pravilnikom predpisuje normative in pogoje vsake tri leta, a le za javne knjižnice, medtem ko za vse ostale normativi niso potrebni. Prav bi bilo, da si tudi država naloži sebi kakšen cilj oziroma nalogo in da predpiše normative tudi za NUK ali za univerzitetne in druge knjižnice. Menimo tudi, da bi zakon moral dopustiti možnost izvajanja različne kulturne dejavnosti v okviru iste pravne osebe, o čemer bi odločal ustanovitelj ali ustanovitelji. Obstajajo namreč nekatera okolja, ki v okviru enega javnega zavoda s področja kulture že uspešno izvajajo različne dejavnosti, na primer knjižničarstvo, muzejsko in galerijsko dejavnost. Tako ekskluzivna rešitev, kot je določena v 16. in 17. členu, bo skoraj zagotovo povzročila zastoj ali zamrtje drugih dejavnostih, saj v vseh lokalnih skupnosti, tudi že v tistih, ki to imajo, ni mogoče vzpostaviti drage in izključno upravne infrastrukture. Zakon bi torej moral dopustiti možnost izvajanja skupnega kulturnega programa tudi v šibkejših okoljih, v skladu z dosedanjim razvojem, možnostmi in interesi nadaljnjega razvoja in seveda s transparentno porabo sredstev. Prav tako bi bilo trebna na novo izračunati potrebna finančna sredstva lokalnih skupnosti, ki bodo potrebna za dosego standarda in oceniti, v katerem roku so jih lokalne skupnosti sploh sposobne doseči in morda predvideti tudi dodatna državna sredstva za zagotovitev tega standarda, ki se bo tudi še določil. Izjemno ostro je določilo, ki pooblašča resorno ministrstvo, da zagotovi standarde v primeru, da jih ne zagotovijo lokalne skupnosti. Mislim, da bi lahko pristojno ministrstvo realiziralo to le v tistih primerih, ko lokalne skupnosti ne zagotovijo ali zagotavljajo obvezne javne službe oziroma fizične dejavnosti v okviru sredstev primerne porabe ali pa ne izpolnjujejo ustanoviteljskih ali soustanoviteljskih obveznosti. V drugih primerih mislim, da to preveč posega v sredstva, ki jih imajo občine, namenjene za investicijske dejavnosti in tudi za splošne druge obveznosti. Podpiramo stališča matičnega odbora, istočasno pa smo predlagali in vložili tudi predlog spremljevalnih in dopolnjevalnih predlogov k predlogu zakona o knjižničarstvu. Gospa Veliščkova me je opozorila, da kriterije za obliko, kot je predložena, izpolnjujeta samo prvi in pa četrti predlog, medtem ko za drugi, tretji in pa peti bi bilo to trebna preoblikovati v dopolni sklep. In predlagamo tudi, da v tej obliki, ne bom posebej obrazlagal, ker je to napisano, podprete tudi stališča, ki jih predlaga poslanska skupina socialdemokratske stranke. In tudi pričakujemo, da bodo potem ta stališča in predlogi tudi ustrezno obravnavani in upoštevani v rešitvah v nadaljnjih obravnavah. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Tanko. Besedo dajem kolegu Gojku Čeligoju, predstavil bo stališče poslanske skupine DeSUS, za njim pa bo nastopila v imenu poslanske skupine Nove Slovenije kolegica Marija Ana Kisovec. Prosim.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani poslanci. V poslanski skupini DeSUS podpiramo potrebnost tovrstnega zakona in se strinjamo s stališči in mnenji matičnega odbora. Lokalne knjižnice so v mnogih občinah edina stalna poklicna kulturna ustanova, ki je v obilni meri dosegljiva standardu starejših oseb, pa tudi mladih, odmaknjenih od kulturno bogatejših centrov. Zato menimo, da je treba z zakonom dobro zastaviti, tudi vlogo ljudem, teh najbolj dosegljivih knjižnic, kot rečeno lokalnih, šolskih in drugih, da bi njihov status bil po eni strani določnejši, po drugi strani, da ne bi zapadle v probleme financiranja. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Čeligoj. Besedo ima kolegica Ana Marija Tisović, da bo predstavila stališče poslanske skupine Nove Slovenije. Potem nimam več predlogov za predstavitev stališč poslanskih skupin, prav tako ne kolegov in kolegic za neomejeno razpravo. Ena bo, kolega Bevka. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Pozdravljeni, gospod predsednik in vsi ostali kolegi in kolegice. V imenu poslanske skupine Nove Slovenije sporočam, da podpiramo predloženi zakon o knjižničarstvu. Podpiramo pa tudi redni postopek tega zakona. Zakon je sicer nujno potreben, ker je zakon o knjižničarstvu iz leta 1982 že preživel. Menim, da je treba zakon še dodatno obdelati predvsem na področju financiranja. Problem financiranja se namreč posebno pojavlja na lokalni ravni in mislim, da bomo to do drugega branja nekako dodelali. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolegica Ana Marija Tisovic. Iz poslanskih skupin ni več prijav za predstavitev stališč, zato dajem besedo kolegu Samu Bevku, ker se je prijavil v času, ki je to po poslovniku mogoče, ima pa pravico do neomejene razprave. Vse ostale poslej omejujem na 5 minut. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor! Moj poseg bo zelo kratek. Glede na opozorila državnega sekretarja sem pripravil predlog dopolnjevalnega stališča k predlogu zakona, ki ga sedaj obravnavamo. Namreč predlagam, da predlagatelj prouči možnost, ki v 6. členu govori o kulturni dediščini in kulturnih spomenikih v smislu, da prepusti stroki, da ugotavlja, katero njeno gradivo ima lastnosti spomenika, tako kot velja za muzejsko in arhivsko gradivo v teh javnih inštitucijah. S to spremembo bi omogočili to, namreč osnovni predlog zelo na široko opredeljuje knjižnično kulturno dediščino. Ta sprememba 6. člena pa bi omogočila bolj racionalno poslovanje knjižnic in tudi zmanjševanje stroškov, ki bi jih imeli z zelo na široko zajetim pojmom kulturne dediščine. Odpadle pa bi seveda tudi številne težave, ki bi jih imele knjižnice pri odpisovanju knjižničnega gradiva, ki iz leta v leto ostaja vse bolj obsežno. Ne glede na to pa bi seveda kulturni spomeniki oziroma dediščina bila, vsi arhivski izvodi vseh publikacij, ki imajo značaj Slovenike ali so kot taki določeni s predpisi o obveznem izvodu, in seveda znameniti spomeniki, kot so kodeksi, listine in drugo rokopisno gradivo ter knjižno - kartografsko, notno gradivo, ki je nastalo pred letom 1800. Predlog dopolnjevalnega stališča ste dobili na mizo in predlagam, da ga podprete. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Bevk. Želi še kdo besedo? Gremo po vrsti, najprej kolega Zamernik, prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Lep pozdrav, kolegice in kolegi! Nekako z optimizmom me je navdala razprava vseh poslanskih skupin, kajti skorajda vsi, brez izjeme, ste se dotaknili načina financiranja knjižnične dejavnosti in vsi nekako ugotavljamo, da je na tem področju treba še veliko postoriti; seveda se s tem absolutno strinjam. Kolegice in kolegi iz prejšnjega mandata, spomnimo se, koliko obveznosti, novih obveznosti smo lokalnim skupnostim že naložili. Če omenim samo, ne vem, zakon o otrocih s posebnimi potrebami, če omenimo zakon [[...]]- veliko je teh, ne spomnim se zdaj vseh po vrsti.Vendar smo veliko teh obveznosti lokalnim skupnostim že naložili, nismo jim pa zagotovili vira. Potem pa se župani srečujemo z zelo težkim problemom, da je treba zakonske obveznosti izpolnjevati - zakon o azilu za živali, zatočišču za živali, je, recimo, eden od takih - potem pa ugotovimo, da enostavno teh sredstev v občinskem proračunu ni. Toliko težja bi bila stvar tukaj, kjer recimo na območju, s katerega prihajam, kjer je šest manjših občin, ki jih je ustanovil ta državni zbor; eno, recimo, pred dvema letoma s 500 prebivalci. In kako naj sedaj ta majhna občina s 500 prebivalci sofinancira knjižnico nekje v oddaljenosti 30 ali pa še več kilometrov in s svojimi sredstvi zagotovi tudi denar za plače knjižničark oziroma knjižničarjev. Določba v zadnjem odstavku 18. člena je, kot ste nekateri že pred mano ugotavljali, zelo huda. Pravi, "če občina ne zagotovi knjižnične informacijske dejavnosti za svoje prebivalce, stori to država na njen račun". Mislim, pokažite mi junaka, ki bo to sposoben v državi narediti - najprej ugotoviti, da je temu tako, potem pa nekoga, ki bo avtoritativno rekel, sedaj pa gredo ta in ta sredstva iz občinskega proračuna za knjižnično dejavnost. Kje boš pa vzel? Ali boš vzel pri azilih za živali? Ali boš vzel pri otrocih z omejenimi potrebami? To so pa tudi obveznosti, ki smo jih tudi že tukaj naložili. Tako da se mi to zdi zelo, bi rekel, nek tak neposrečen poskus ustrahovanja, da tako rečem, lokalne samouprave, ker če bomo tako počeli, potem lahko določimo točno vse, kar občina mora financirati in če tega ne bo storila, bo to storila država. V redu, potem pa občin ne rabimo. Ob dodatnem, bi rekel, nalaganju finančnih obveznosti se pa bojim, da bo ob proračunski luknji, ki je precej velika v državnem proračunu, se bo nekdo spomnil in bo rekel, "še avtoceste naj lokalne skupnosti naredijo iz svojih sredstev, če pa ne bodo, jih bomo pa mi na njihov račun začeli graditi". Tako, da mislim, da se bomo vsi strinjali s tem, da tak način pač ni pravi. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Zamernik. Besedo je želel kolega Sušnik, za njim kolega Školč.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani zbor. Kar večinoma vsi razpravljavci so se dotaknili financiranja, in sicer financiranja na nivoju lokalnih skupnosti. Jaz moram s tega mesta reči, da je odveč kakršenkoli dvom oziroma kakršnikoli pomislek o tem, da - bom rekel - tiste bolj oddaljene lokalne skupnosti potrebujemo knjižnice. Sami se zavedamo, da jih še kako potrebujemo. Ne samo knjižnice, potrebujemo knjižnicekot informacijske centre, kakor jih zakon po novem uzakonjuje. Vendar, na žalost vam moram povedati, da o tem lahko samo sanjamo. Naše knjižnice, govorim za okolje, iz katerega prihajam, še vedno obratujemo s tistimi dolgimi škatlami, v katere se zlagajo kartončki, v posmeh temu naj dodam, da se teh kartončkov enostavno niti več dobiti ne da in da si še kako želimo informacijskih centrov. Mislim pa, da je izvirni greh nesoglasij med lokalnimi skupnostmi glede financiranja javnih knjižnic v 20.a členu zakona o lokalni samoupravi. Ta zbor je uzakonil tri kategorije občin, dve tretjine jih je na tistem znanem indeksu 0.7, ostala slaba tretjina pa na indeksu 0.74 in 0.78. To v praksi pomeni od nekaj deset do nekaj sto milijonov več denarja privilegiranim občinam, bom jaz sedaj si upal izreči. Jaz bi opozoril na stališče odbora za finance in monetarno politiko, ki je bil posredovan temu zboru dne 17.6.1998, kjer dobesedno navaja: "Seštevek vseh koeficientov je 1.00 Vendar se zaradi dodatnega povečanja pri eni kategoriji občin poveča na 1.04 oziroma na 1.08. Predlagano povečanje koeficientov naj bi občinam s sedežem v krajih, kjer so bili sedeži občin pred uveljavitvijo zakona o ustanovitvi občin ter o določitvi njihovih območij in mestnim občinam - zdaj pa prosim lepo, dajte me pozorno poslušati - omogočilo nemoteno financiranje dodatnih stroškov na področju javne porabe [[sedeži knjižnic, športnih zavodov]] . "Jaz mislim, da že danes tolikokrat omenjeni 49. člen zakona o knjižničarstvu, ki govori o obveznosti občin zanemarja določilo 20.a člena, kjer eksplicitno govori, da je za sofinanciranje javne knjižnice, ki se ustanovi nekje - predvidevam - v sedežu ene občine, ki je eksistirala pred 1.1.1995, da to financiranje te knjižnice pokrivajo vse občine koristnice teknjižnične dejavnosti glede na število prebivalcev, brez upoštevanja 20.a člena, pri tem pa občinam nalaga še v celoti financiranje oddelkov teh knjižnic po občinah. Dokler ne bo ta razkorak odpravljen, mi verjemite, da v tej Sloveniji, ne bo prišlo do soglasje glede financiranje knjižnične mreže. Jaz sem prepričan, da je 49. člen zakona potrebno popraviti v skladu z 20.a členom zakona o financiranju občin. Potem pa bi verjetno lahko pričakovali tudi kdaj kakšen informacijski center tudi v takih okoljih, iz katerega prihajam, o katerem sem prej govoril. Hvala lepa.
Hvala lepa, koleg Sušnik. Besedo dajem kolegu Školču.
Hvala lepa. No, to je zakon, s katerim sem se zaradi službe, ki sem jo opravljal, v veliki meri ukvarjal in me veseli, da pravzaprav ga imamo danes tukaj in da sklepi odbora omogočajo, da gre v drugo branje in da se marsikatera od stvari, ki je bila v predlogu odprta in ki se bodo danes odprle v normalnem postopku, nekako razčistijo. Zdi se mi pa smiselno kljub vsemu povedati, da ni ves namen tega zakona prerazdeliti bremena financiranja knjižnične in informacijske dejavnosti, česar se na nek način bojim, da se bo zgodilo v državnem zboru s tem prelaganjem financiranja recimo "regijskih knjižnic" na države teh bivših matičnih knjižnic na občine s sedežem, podružnic na občine. Ta sistem je treba obravnavati kot celoto in si tudi stroške funkcioniranja prerazdeliti, glede na celoto; ker samo kot celota je smiseln, deluje in zagotavlja storitve, ki jih danes v Sloveniji imamo in ki jih je državni sekretar opisal z nekimi imenitnimi številkami, na katere bi bili ponosni pravzaprav v vseh evropskih državah, vključno s skandinavskimi, ki so vzor knjižničarjem, ko pač nastavljajo standarde. Govorim o tem, da jetreba gledati ta sistem kot celoto, med sabo informacijsko povezan. Kjerkoli v Sloveniji si lahko na teh mestih izposodite tako rekoč katerokoli gradivo in to bo bistveno lažje, če bodo vsi, ki to uporabljajo, tudi ta sistem finančno in drugače servisirali. Zato se mi zdi ta razprava o velikih in malih občinah, o - kot je bilo tu rečeno, naj mi bo dovoljeno citirati - "velikih nejasnostih", pravzaprav prej veliko izmikanje. Ko so občine nastajale, je bil eden od pogojev, da zagotavljajo tudi storitev knjižnične dejavnosti. In vse, vključno z najmanjšimi, so rekle, da tu ne bo problema in da bodo financirale oziroma da to imajo narejeno. To vam zagotavljam, tudi v tistih razpravah sem sodeloval. Ko so prihajali računi, so seveda izkušnje v Sloveniji drugačne, in rad bi opozoril, da je mogoče več kot polovica občin in knjižnic, ki se ne srečujejo s tako drastičnimi težavami, kot se recimo srečuje ptujska knjižnica oziroma občine na območju bivše občine Ptuj. Zato se mi zdi, da bo treba v tem primeru, glede naštevilo ljudi, ki so, glede na to mrežo 60 knjižnic, ki pokrivajo celo Slovenijo, si prerazdeliti bremena na občine na eni strani in na državo na drugi strani. Drugače ne bo šlo. Ustanovitev nove knjižnice bo za vsakega bistveno dražja kot prerazdelitev bremen. To je moje mnenje, lahko se bo pokazalo, da je tudi kaj drugega. Seveda so nevarne diskusije o tem, da morajo vse knjižnice delovati v istem standardu in na enak način. Sam sem si naivno to predstavljal in smo najprej trčili na to, da to strahovito podraži najprej šolski sistem, kjer v bistvu v manjših šolah to dejavnost opravljajo ljudje z deljenim delovnim časom. Tako da to velja premisliti in se potem odločati. Imenitno bi bilo, če bi se tudi te knjižnice v ta sistem povezale in da bi tudi imele kot je bilo tu predlagano, nekaj podobnega državnemu izpitu, vendar bi vam predlagal, da ne podležete vedno bibliotekarjem, ki imajo visok standard, kar se tega tiče; pomeni pa, da se na drugih področjih stvari lahko zapletejo oziroma jih ni mogoče realizirati v zelo kratkem času, čeravno zveni to precej razumno. Tu je bila [[...]] [[Opozorilni znak za konec.]] Se opravičujem, samo en stavek, če mi bo še dovoljeno. Edina stvar, ki naj bi jo spustili, je ta inšpekcijski nadzor. Jaz vam bom povedal, da finančni nadzor v vsakem primeru mora biti in deluje, ne glede na to, ali je tukaj notri. Inšpekcijski nadzor, kateremu se knjižničarji upirajo, pa pomeni tudi vpogled v kupovanje gradiva, v odpisovanje gradiva, v odpiralne čase, v dostopnost do gradiva. Ker moje osebno, laično mnenje je, da se ne more počasi dogajati to, da recimo tem izbranih del oziroma zbranih del slovenskih pesnikov in pisateljev določene knjižnice ne kupujejo. To ni nikjer zapisano, ampak postavlja se mi pa res vprašanje, kaj se potem dogaja, kakšen je to strokovni izbor, da v teh 60-ih knjižnicah ni vsaj po enega izvoda. Drugič se bom pisno prijavil in bom več o tem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Poleg tega ima seveda poslanec ali poslanka možnost, da se znajde s podredjem, ki potem podaljša njegov zadnji stavek. Jaz pravim, da se vsi držimo pač omejitev, ki morajo veljati za vse enako. Kolega Rokavec je prosil za besedo, za njim pa kolega Partljič.
Hvala za besedo. Jaz bi v kratki razpravi opozoril predvsem na določila 17. člena zakona o knjižničarstvu. Namreč, prihajam iz območja, kjer deluje knjižnica v okviru zavoda za izobraževanje in kulturo in ki opravlja tudi druge naloge, glasbeno šolo in pa splošno kulturno dejavnost. Mislim, da opravlja zelo dobro to dejavnosti. Zato mislim, da ne bi bilo dobro, da bi zakon eksplicitno določal, da mora knjižnica nad 10 tisoč prebivalcev biti samostojna pravna oseba, kjer bi verjetno na nek način lahko tudi dobro organiziranost na tistih področjih, kjer že ta deluje, tudi v sklopu še dodatnih dejavnosti na nek način preprečili učinkovito in pa fleksibilno dejavnost. Zato mislim, da bi bilo smiselno, da bi pri pripravi zakona za drugo obravnavo dali možnost "lahko", na podlagi tega pa naj se potem lokalna skupnost odloči, v kakšni obliki organiziranosti bo tudi knjižničarska dejavnosti najbolj učinkovito lahko opravljala svoja dela. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Rokavec. Kolega Partljič, imate besedo.
Kar nekaj tega, kar sem mislil reči, mislim, je po mojem bolj poznavalsko povedal moj kolega Jožef Školč - upam, da je samo slučajno, da skupaj sediva. Čeprav tudi primer, ki ga je ravnokar omenil gospod Rokavec, moram reči, da so mene v občini Šmarje pri Jelšah na primer opozorili. Imajo kulturni zavod Šmarje pri Jelšah, ki je v globalu knjižnica in so samo še [[...]]P potem pa ne vedo s tem, kar je privezano - neka druga dejavnost, recimo neka etnografska in tako dalje - , kam jo naj privežejo, ker samo samostojna nima pogojev. Mene veseli, prvič, da smo relativno bogato ostali v državnem zboru, ko govorimo o tem zakonu. V neki zgodnji dobi parlamentarizma, ki sem jo dal tudi skozi, je bil navadno državni zbor tričetrt prazen, ko smo govorili o kulturnih rečeh. Ni čudno, ker gre tokrat za tesno povezavo s financiranjem in z zakonom o financiranju občin. In mislim, da bo diskusija v nadaljnjih postopkih - zato se mi zdi dobro, da se je državni zbor odločil za tak postopek, kakor se je - te stvari razčiščevava in morda bidiskusijo o financiranju kulture in zakona o financiranju občin sploh kazalo še kdaj v nekem segmentu posebej obravnavati, ne samo skozi področje knjižničarstva. Slovensko knjižničarstvo je na relativno, po moji skromni presoji, visoki stopnji in jo smemo šteti to dejavnost tja, kjer govorimo o svoji nacionalni samobitnosti. Vi veste, da ko so se ustanavljale prva slovenska društva po letu 1848, so bile to v glavnem slovenske čitalnice, so se imenovale. Tudi zato, ker se je tam lahko bralo, so bile tam slovenske knjige in tako dalje. Zato je ta nek naš čustven odnos do tega, se mi zdi, dober. Jaz na leto gotovo obiščem okoli 100 šolskih knjižnic, če ne več, ker se mi zdi, da imamo res zavidljiv standard, res pa je tudi, da so nekatere zelo specifične in da to, o čemer je govoril kolega Školč, o vprašanju kakšnega takšnega nadzora, bo stvar diskusije. To je seveda zakon o javnih knjižnicah in ne o šolskih knjižnicah. Del diskusije, ki sem jo danes slišal, mislim, da bi bili zelo krivični in da bi lahko naštevali tudi nekatere zelo pozitivne primere, kjer občine same izrazito skrbno skrbijo za svoje knjižnice. Jaz vem, da sem povabljen v ponedeljek otvarjati nov oddelek čitalnice v Rogaško Slatino, kjer sem bil pred petimi leti na otvoritvi sploh nove knjižnice, ki jo je zgradila pravzaprav občina sama. Torej so ti primeri tudi pogosti, ne bi rad torej "en blok", koga slučajno prizadel. Seveda pa moram povedati tudi iz lastnih izkušenj v Mariboru, kjer sem bil nekoč podpredsednik za družbene dejavnosti zRudijem Mogetom, kjer je velikokrat del denarja, ki je bil namenjen kulturi in družbeni dejavnosti, se po čudnih kanalih in rebalansih prelival v popolnoma druge, največkrat komunalne zadeve. Vem, da se je denar za kulturo v mnogih občinah prelival tudi še kasneje. Od tod, vsaj mislimo - mi bi radi dosegli decentralizacijo slovenske kulture in tudi knjižničarstva; vendar si predstavljamo v glavnem: ni decentralizacija, če prihaja iz vlade denar. Potem si odvisen od tega, to se mi zdi centralizacija. In nekatere občine morajo kljub temu - ne način ultimata, kot so tu nekateri kolegi povedali točne zadeve; tudi vem, da gospod Zamernik skrbi zelo za kulturni razvoj svoje občine. Vendar tudi tiste male občine, ki so okrog, so tu imele med pogoji, ki so jih nam na veliko obljubljali z obiski, da jih bodo izpolnjevali, pogoj za kulturni razvoj občanov. In zdaj naenkrat bi denar bil za zakone, ki se ukvarjajo z živalmi, za zakone, ki se ukvarjajo z vsem, za kulturno podobo slovenskega človeka pa bi kar prelevili na neko birokracijo v Ljubljani. Tako da mislim, da bo ta diskusija morala razjasniti - strinjam se s Školčem, da je veliko prenašanja bremen tudi marsikje, ne pa "en blok", ne pa "en blok". Ne vem, če to kaj pomaga, zdi se mi srečna okoliščina, da imamo nekaj poklicnih knjižničark in tudi te, ki so vodile knjižnice, vidim pa, da se tudi drugod seveda enako dobro spoznajo. In tako, prvič predlagam, da bom zakon potrdil, da je primeren za nadaljnjo razpravo, da pa potem z njim ne hitimo. Če bomo pa nasedli na čer, da je sploh problem financiranja občin izravnava in pokrivanje kulture, bo - po mojem - potrebna še kdaj kakšna druga diskusija, morda pa bo to pomenilo tudi spremembo tistega zakona, o katerem govorim. [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]Oprostite, en glavni stavek bom še povedal. Na mariborskem primeru vam lahko povem: prvič, da seveda občine, ki so odpadle okoli, samo ena je pristala, da bo financirala skupne kulturne dejavnosti; to je prvo, drugo je pa tudi, da je moj vtis, da tudi mi, mestni svetniki v glavnem tičimo kulturo v Ljubljano in inštitucije v Ljubljano, namesto da bi se spopadli z njimi.
Hvala lepa, kolega Partljič. Besedo dajem kolegu Jerovšku, za njim je zaprosil za besedo kolega Gaspari.
Hvala lepa. Sedaj, ko poslušam te debate, ki se dotikajo problema financiranja knjižničarske dejavnosti v demografsko bolj ogroženih področjih, v takšnih občinah, kjer imajo probleme s financiranjem, se mi je porodila ena misel. Namreč, dejstvo je, to ste vsi večkrat omenili danes, da danes knjižnica nima več zgolj tiste klasične vloge posredovanja knjig in širjenja bralne kulture, ampak da ima izredno pomembno vlogo pri širjenju novih tehnologij, kot informacijski center, kot posredovalci modernih informacijskih tehnologij. No in zdaj za to področje smo pa z velikim pompom in z velikim halo efektom ustanovili ministrstvo za informacijsko družbo. In tako se sprašujem, če sploh obravnavamo to področje še pod pravim področjem, ni zgolj področje kulture - mislim, da je kultura v širšem smislu, je pa področje informacijske družbe tudi, tako kot je bilo definirano. In morda bi bilo dobro tam, na področju te informacijske družbe in tega ministrstva bo pa v kratkem denarja kot pečka, ker se bo Telekom privatiziral in zaradi tega je tudi moralo iti iz ministrstva za promet v posebno ministrstvo. V tej koalicijski pogodbi ste pa napisali, da deleže, ki so jih ljudje na teh demografsko ogroženih področjih vlagali v izgradnjo telekomunikacijskega omrežja, ne boste vračali ljudem. Ljudje bi morda, zdaj je to zakon, kar je v koalicijski pogodbi, to je pribito, bi pa mogoče ljudje bili pripravljeni - to pa so toliko Slovenci, za vzvišene cilje pripravljeni - , da bi te deleže prenesli v lastniške deleže knjižnic in bi zagotovili trajni vir financiranja knjižnic in širjenja te informacijske družbe, za kar pravite, da je primarni cilj te koalicije. No in ena taka rešitev bi bila, dobili bi trajni vir financiranja in ravno na teh področjih, kjer je to financiranje najbolj ogroženo, je največ teh deležev, ki bi se jih dalo prenesti v neko drugo koristno inštitucijo, da bi zagotavljali trajni vir financiranja te družbe. Jaz mislim, da tu naše kolegice, ki se s knjižničarstvom ukvarjajo, da ne bi imele nič proti temu, da bi knjižnice dobile nek trajni vir; ker tam na tistem viru bo pa stalno dovolj denarja, v Telekomu. Hvala lepa.
Hvala vam, kolega Jerovšek. Kolega, gospod Gaspari, ima besedo. Prosim!
Hvala lepa. Spoštovani gospod predsednik, kolegice in kolegi. Sam nisem specialist za to področje, imam pa nekaj izkušenj na področju financiranja, na katerem se vedno ustavijo potem vse dobre ideje, ko jih je treba realizirati. Mislim, da na sam zakon nimam, kar se drugih stvari tiče, pripomb. Edina, ki je, je enaka pripombi odbora, da bi bilo pametno to peljati po rednem postopku. Ne gre za neko zakonodajo, ki bi jo bilo treba sprejeti v nekaj dneh. Tisto, kar pa mislim, da bo ostal problem in ga ne more ta zakon rešiti, je pa sistemska osnova za financiranje. Zakon o knjižničarstvu ne more rešiti problema, ki ni rešen v zakonu o občinah in njihovem financiranju, in v neobstoječem zakonu - žal še vedno - , ki bi se mu reklo zakon o javnih zavodih. Naš zakon o zavodih je stvar že tako izven, bi rekel, "mode" in pa "uporabnosti", da ovira normalen razvoj na področju tistih javnih služb, ki niso gospodarske, imajo pa seveda že po samem imenu javen značaj, pomen. Verjetno velja enako tudi za institucije, ki se jim reče knjižnice oziroma tisto,kar ob knjižnice sodi. Zato poskus v tem zakonu iskati neko rešitev za ta problem, mislim, da se bo končalo tako, kot se je končalo na nekaterih drugih področjih. Mislim, da je tudi odločba ustavnega sodišča, kot je bila sprejeta, je ponesrečen poskus urejanja tega področja. Namreč, stvar je bolj zakomplicirala kot pa rešila, ker se je sklicevala na nekaj, kar sicer ni, mislim, da bistveno v tem segmentu; namreč, ali so občine bile vprašane, da prostovoljno v nekaj vstopijo. Pozabilo pa je to isto ustavnosodišče, da z nobenim sistemskim zakonom - oziroma do sedaj ni bil urejen sisovskega prehod iz takratnega sisovskega načina financiranja v financiranje s strani države. Tudi to je bilo storjeno brez posebnega zakona - , bom rekel - z de facto odločitvijo v nekem trenutku osamosvajanja slovenske države. Mislim, da je potrebno to, kar bom sedaj povedal in kar se mi zdi pomembno: na tem področju seveda rešiti vprašanje odnosa med državo in občinami. Tisto, kar manjka, če je že sedaj odnos relativno slabo formuliran še z zakonom iz 1994. leta, manjka predvsem odnos med občinami samimi. Nekatere države v Evropi, ki imajo podobno geografsko in pa prebivalstveno strukturo kot Slovenija - se pravi: lahko velike občine; geografsko majhne, z veliko prebivalci; majhne občine, geografsko velike: se pravi, z malo prebivalci - so ugotovile, recimo Švedi, o tem obstaja zelo zanimiva literatura, da je potreben med državo in temi občinami vzpostaviti tretji nivo. To je pa nivo med samimi občinami, ki izravnavajo razlike, ki neminovno nastajajo v taki, bom rekel, situaciji, kot je - recimo - Švedska; in Slovenija je - moram reči - v tem primeru zelo podobna, zaradi načina, kako je nastala nova lokalna samouprava. Brez tega, da bo med, kakorkoli se jim reče, mestnimi in drugimi občinami nastal nek kontekst prerazporeditve znotraj določenih segmentov dejavnosti, mislim, da ta problem samo na ravni centralne države in pa čisto lokalne samouprave v Sloveniji ni rešljiv. Mislim pa, da je to, kar je prej rekel kolega Školč, bistvo - s tem bom končal - , namreč, da je osnovna teza, ki bi morala v Sloveniji veljati, je decentralizacija tistih funkcij, ki jih je moč brez velikih problemov resno decentralizirati, in tiste, ki so dejansko namenjene posamezniku. To področje je eno tako zelo evidentno, eno tako - in da država ustvarja minimalni standard, seveda standard, ki je njej primeren po njeni stopnji razvoja, da ne bi zašli v neke, recimo, švedske standarde s perkadre dohodkom, ki je dvakrat nižji od švedskega. Torej neka logika primerljivosti mora obstajati. Te stvari se mi zdi, da manjkajo, žal tudi v tem zakonu, ki pa ni zakon, ki bi moral to reševati. Zato mislim, da vsaj s sklepi državnega zbora bi bilo dobro vlado pozvati, da končno pridejo z zakonom o javnih zavodih, kjer se bo ta diskusija lahko v zelo jasni obliki izkazala in mislim, da smo pred tem, da bomo morali spreminjati zakon o financiranju občin, sicer bomo dobivali vsakih nekaj mesecev najprej rešitve, potem ustavne pritožbe in potem ustavne odločbe in bomo enostavno, tako kot smo že zdaj s tem zakonom o financiranju občin tako daleč, da postaja postopno netransparenten in v praksi težko izvedljiv. Zato mislim, da bi bilo pomembno, da se okoli financiranja razvije morda malce bolj vsebinska diskusija, če se je ne more s spremembami členov zakona popraviti, se lahko - po moje - to vsaj s sklepi, ki zavezujejo vlado, da mora nekatere druge zakonske projekte, ki so predpogoj za ta zakon, čimprej predložiti državnemu zboru, to sta pa zakon o javnih zavodih in pa zakon o financiranju občin. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Gaspari. Za besedo sta se prijavila še dva razpravljalca. Najprej kolegica Črnugelj, za njo kolega Gerenčer. Prosim.
Hvala lepa. Jaz sem vesela, da se je dejansko razprava tako obrnila tako zelo konstruktivno smer. Kolegi Jerovšku bi samo povedala, da smo kolegice dejansko do sedaj v vseh teh minulih obdobjih imele vrsto dosti konstruktivnih predlogov, ki smo jih tudi posredovale različnim inštitucijam in tudi ministrstvom, vendar do nobenih realnih sprememb tudi ni prišlo. Pozdravljam diskusijo gospoda Gasparija, ker dejansko je bistven problem v zakonom o javnih zavodih in tudi o zakonu o financiranju občin. In to sta dva zakona, ki boste posledično morala utrpeti določene spremembe. Ravno zaradi tega, ker smo se vsi zavedali in se vi zavedate tudi v stroki, da bo ta 18. člen na en način dejansko prelomen in najbolj kritičen in polemičen. Predlagam državnemu zboru predlog dopolnilnega stališča k predlogu zakona o knjižničarstvu k stališču o poročilu matičnega delovnega telesa. Predlagam naslednje dopolnilno stališče: Predlagatelj naj ponovno preuči rešitev 18. člena glede na razsežnost problema financiranja delovanja javnih knjižnic, ki presega zgolj pristojnost lokalnih skupnosti, in oceni možnost za tako rešitev, da bi minister, pristojen za kulturo, izdal navodilo o pogojih in načinu uresničevanja omenjenega člena. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolegica Črnugelj. Kolega Gerenčer, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegica Maria Pozsončeva je zelo, bi rekel, zahtevno postavila tezo, da je treba gradivo za madžarsko manjšino seliti iz Sobote v Lendavo, pa bi rad spomnil na nekatere stvari, ki so se pojavile v letu 2000, še posebej pa na stališča dr. Silve Novljan, ki govori o tem pomembnem vprašanju. Namreč, kdo so izvajalci splošnoizobraževalne dejavnosti za manjšine? Jasno je, da so to splošno izobraževalne knjižnice, ki so lahko v Lendavi, lahko so tudi v Soboti, ampak glavno odgovornost in sploh politiko pa mora peljati pokrajinska študijska knjižnica. Ne nazadnje je ta knjižnica že vrsto let uspešno sodelovala s podobno knjižnico v Železni županiji na Madžarskem - to je bilo zelo dobro sodelovanje - in ima zelo bogato zbirko hungaristike. Vsekakor je dobro, da se v Lendavi razvija ta osnovna knjižnica za dvojezičnost, toda nikakor ne bi bilo dobro, da bi vsa ta gradiva - si predstavljate, da jih selimo na osnovnoizobraževalne knjižnice - , pač pa, da ostanejo v pokrajinski študijski knjižnici. Ne nazadnje: Madžari živijo tako v lendavski občini, bivši lendavski občini, in tudi del v bivši soboški občini. In tisti, ki so iz soboške občine, bodo prav gotovo želeli imeti svojo splošnoizobraževalno knjižnico v Murski Soboti. Poleg tega v Soboti gradimo moderno študijsko knjižnico, ki bo lahko nadaljevala z začetim delom na kvalitetnem pristopu, da bo lahko manjšina dobila vse to, kar ji pripada in kar ji tudi gre. Ne nazadnje, pomembno vprašanje, na kateregadr. Novljanova tudi opozarja, je problem kadrov. Kadre mora zagotoviti pokrajinska študijska knjižnica, torej strokovne kadre, in v tem smislu te ljudi imamo in ni razloga, da bi se ustvaril vtis, da bi se zdaj problematika gradiva, ki je v študijski knjižnici, nekako segla v drugo občino oziroma da bi se selila. Ne nazadnje mora biti naš cilj, da imamo ta gradiva na več mestih, vendar je centralno na pokrajinski študijski knjižnici. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Gerenčer. Kolega Školč ima besedo.
Hotel sem samo k predlogu gospe Črnugljeve dati neko opombo ali pa repliko. Bojim se, da se ta sklep pravzaprav nanaša tako rekoč na vseh 60 knjižnic in zato ni smiseln, ker je treba vedeti, da je teh 60 knjižnic prej delovalo v enakem številu občin. Kolikor mi je znano, so praktično vse občine doživele teritorialne spremembe in tako formuliran predlog pomeni, da se matične knjižnice pokrivajo vedno z nečem, kar je širše od lokalne skupnosti. Zato se mi zdi, da s takim sklepom predvsem predlagateljem zakona, to je vladi in ministrstvu za kulturo, ne bomo koristili, ampak bomo stvari postavili v celoti na glavo. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Školč. Želi še kdo besedo? Ugotavljam, da ne, in zaključujem razpravo. Prehajamo na razpravo o predlaganih sklepih in stališčih. Najprej dajem v razpravo prvi sklep matičnega delovnega telesa, ki se glasi: "Predlog zakona o knjižničarstvu, prva obravnava, je primerna podlaga za pripravo predloga zakona za drugo obravnavo." Prosim, da nihče ne moti državnega zbora, medtem ko glasujemo. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Potem dajem predlog sklepa, da je predlog zakona o knjižničarstvu v prvi obravnavi primerna podlaga za pripravo predloga zakona za drugo obravnavo, na glasovanje. Glasujemo. Prisotnost! [[64 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti nihče.]] Predlog sklepa smo sprejeli. V razpravo in odločanje dajem predlog stališč za drugo obravnavo pri priprav predloga zakona vladi Republike Slovenije. Stališča je obravnavalo matično delovno telo. Imamo dopolnjevalne predloge, ti niso urejeni na enem seznamu, vendar menim, da se lahko državni zbor o njih odloči tudi brez tega, če nihče temu ne bo ugovarjal. Razpravo in odločanje bom vodil tako, da bomo vselej zelo jasno vedeli, o katerih bomo odločali. Želi kdo razpravljati o teh predlogih sklepov? [[Ne želi.]] Zato bomo o njih odločali po vrsti. Najprej bomo odločali o dopolnjevalnem predlogu, ki pravi: "Državni zbor predlaga vladi Republike Slovenije, da v drugi obravnavi predloga zakona določi normative tudi za vse druge vrste knjižnic, ne samo za javne knjižnice." Gospod Tanko je predlagatelj tega predloga, dopolnjevalnega. Glasujemo o njem. Prisotnost! [[65 prisotnih.]] Prosim, za mir v dvorani, glasujemo. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 10.]] Predlog kolega Tanka je bil sprejet. Glasujemo o predlogu gospoda Tanka, ki je na drugi strani istega dokumenta, ki pravi: "Državni zbor Republike Slovenije predlaga Vladi Republike Slovenije, da prvi odstavek 19. člena predloga zakona spremeni tako, da bo ta člen predvidel konkretno določene normative." Glasujemo. Prisotnost! [[65 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 25 poslancev.]] Predlog je dobil podporo. Glasujemo o predlogu kolega Sama Bevka, ki se glasi: "Predlagatelj zakona naj pri pripravi zakona za drugo obravnavo prouči rešitev v 6. členu, ki govori o kulturni dediščini in kulturnih spomenikih v smislu, da prepusti stroki, da ugotavlja, katero njeno gradivo ima lastnosti spomenika, tako kot to velja za muzejsko in arhivsko gradivo v javnih muzejih in arhivih." Glasujemo o teh predlogu. Ugotovimo prisotnost! [[66 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 6.]] Predlog je sprejet. Glasujemo o predlogu dopolnjevalnega stališča, ki ga je predlagala kolegica Črnugelj in se glasi: "Predlagatelj naj ponovno prouči rešitev v 18. členu, glede na razsežnost problema financiranja in delovanja javnih knjižnic, ki presega zgolj pristojnosti lokalnih skupnosti, in oceni možnost za tako rešitev, da bi minister, pristojen za kulturo, izdal navodilo o pogojih in načinu uresničevanja omenjenega člena." Predlog dajem na glasovanje. Ugotovimo prisotnost! [[66 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 12.]] Predlog je sprejet. Zdaj bomo glasovali o predlogu, da vlada Republike Slovenije pri pripravi predloga zakona za drugo obravnavo v skladu z naslednjimi stališči ta zakon tudi pripravi. Imate jih v poročilu odbora. Je dovolj jasno, za katera stališča gre pri tem glasovanju ali jih moram v celoti prebrati? Gre za sedem predlaganih stališč. Ali lahko glasujemo, ne da bi jih posebej navedel? Lahko. Potem glasujemo o predlogu, da naj vlada Republike Slovenije pripravi predlog zakona za drugo obravnavo v skladu s temi naslednjimi sedmimi stališči. Glasujemo. Ugotovimo prisotnost! [[67 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je sprejet. Imamo predloge dodatnih sklepov. Gospod Tanko predlaga najprej, da sprejmemo dodatni sklep, ki se glasi: "Državni zbor predlaga Vladi Republike Slovenije, da do vložitve predloga zakona za drugo obravnavo ponovno oceni potrebna sredstva lokalnih skupnosti za dosego predpisanega standarda s preglednico po posameznih lokalnih skupnostih." Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Potem bomo o tem predlogu glasovali. Prosim! Prisotnost! [[67 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 8.]] Predlog kolega Tanka je sprejet. Prav tako kolega Tanko predlaga dodatni sklep, ki se glasi: "Državi zbor Republike Slovenije predlaga Vladi Republike Slovenije, da za drugo obravnavo predloga zakona določi in oceni potrebno dinamiko oziroma čas, v katerem morajo posamezne lokalne skupnosti doseči predpisani standard." Želi kdo besedo? [[Ne želi.]] Glasujemo o predlogu. Prisotnost! [[67 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 25.]] Predlog je sprejet. Imamo še en predlog kolega Tanka, ki se glasi: "Državni zbor predlaga Vladi Republike Slovenije, da omogoči možnost delovanja več izključno kulturnih dejavnosti v okviru ene pravne osebe oziroma zavoda." Želi kdo besedo? [[Ne želi.]] Potem o predlogu glasujemo. Prisotnost! [[67 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 21.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. S tem smo zaključili razpravo in odločanje o stvareh, ki zadevajo zakon o knjižničarstvu. Prehajamo na 24. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O ČLANSTVU REPUBLIKE SLOVENIJE V RAZVOJNI BANKI SVETA EVROPE - hitri postopek. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Predlog zakona je obravnaval [[...]]Hipec, sprašujem še enkrat, želi predstavnik vlade besedo k temu? [[Ne želi.]] Predlog zakona je obravnaval odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Želi poročevalec ali predsednik delovnega telesa besedo? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo k predlogu zakona predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Nihče ne želi razpravljati, zato razpravo tudi zaključujem. Zboru predlagam, da skladno z drugo alineo 189. člena poslovnika po končani razpravi in glasovanju o amandmajih in členih razpravlja in glasuje skupaj o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Predlagani slep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj ena tretjina navzočih poslank in poslancev. Predlog sklepa dajem na glasovanje. Glasujemo. Ugotavljamo prisotnost! [[64 poslancev in poslank.]] [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Prehajamo na razpravo o posameznih členih in vloženih amandmajih. Matično delovno telo predlaga amandma k 4. členu, in sicer da se v prvem odstavku za besedo "Slovenije" doda besedilo "v poslovanju z banko". Želi poročevalec matičnega delovnega telesa besedo? [[Ne želi.]] Želi besedo kdo drug? [[Ne želi.]] Potem bomo odločali o amandmaju k 4. členu. Glasujemo o njem. Ugotavljamo prisotnost! [[63 poslancev in poslank.]] [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Amandma je bil sprejet. Zdaj bomo odločali še o besedilu 4. člena v celoti. Glasujemo. Ugotavljamo prisotnost! [[64 poslancev in poslank.]] [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Člen je v besedilu sprejet. S tem smo opravili razpravo in odločanje o vloženih amandmajih. Prehajamo na razpravo o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Na glasovanje dajem preostale člene, h katerem niso bili vloženi amandmaji. Glasujemo. Ugotavljamo prisotnost! [[64 poslancev in poslank.]] [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Prehajamo na razpravo o naslovu zakona. Želi kdo razpravljati o naslovu zakona? [[Nihče.]] Ker ne želi nihče razpravljati, prehajamo na glasovanje. Na glasovanje dajem naslov zakona. Ugotovimo prisotnost! [[64 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je naslov zakona sprejet. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Želijo kvalificirani predlagatelji vložiti amandma? Ugotavljam, da ne. Želi kdo razpravljati o zakonskem predlogu v celoti? [[Tudi ne želi.]] Prehajamo na odločanje o usklajenosti. Na podlagi tretjega odstavka 198. člena poslovnika sprašujem sekretariat za zakonodajo in pravne zadeve, ali je porušena skladnost? Ni porušena, zato lahko preidemo na glasovanje o zakonu v celoti. Predlog zakona v celoti dajem na glasovanje. Ugotovimo prisotnost! [[65 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlog zakona v celoti sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 25. TOČKO DNEVNEGA REDA - PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBI IN DOPOLNITVI ZAKONA O POROŠTVU REPUBLIKE SLOVENIJE ZA OBVEZNOSTI IZ KREDITA, KI STA GA NAJELA STANOVANJSKI SKLAD REPUBLIKE SLOVENIJE IN SKLAD ZA REGIONALNI RAZVOJ IN OHRANJANJE SLOVENSKEGA PODEŽELJA PRI SKLADU SVETA EVROPE ZA SOCIALNI RAZVOJ, ZA IZVEDBO PROGRAMOV PRI POPOTRESNI OBNOVI IN SPODBUJANJU RAZVOJA POSOČJA, HITRI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Vlado sprašujem, ali želi pri tem predlogu zakona besedo? [[Ne.]] Predlog zakona je obravnaval odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Želi poročevalec odbora besedo? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Morda želijo besedo poslanke in poslanci? [[Ne.]] Zboru predlagam, da skladno z drugo alineo 189. člena poslovnika po končani razpravi in glasovanju o amandmajih in členih razpravlja in glasuje skupaj o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Predlagani sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj tretjina navzočih poslancev. Glasujemo o tem predlogu. Ugotovimo prisotnost! [[66 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Prehajamo na razpravo o posameznih členih in o vloženih amandmajih. Skupina poslancev s prvopodpisanim kolegom Kavčičem državnemu zboru predlaga besedilo amandmaja k 2. členu zakona. Ali želi predlagatelj besedo? Želi besedo kdo drug od kolegic in kolegov? Gospa Bitenc, prosim imate besedo.
Gospod predsednik, jaz bi samo želela opozoriti zbor na nekaj redakcijskih napak ali nepopolnosti v tem amandmaju. Prva bistvena je to, da bi se zavedali, da je treba napovedni stavek ustrezno razumeti, in sicer, da se ta člen spremeni tako, da se glasi, ne pa dopolni. Kar se tiče pa samega besedila, bi pa samo opozorili, da v delu besedila, ki je ojačano, po našem mnenju pravzaprav manjka po tečaju koga na dan se odobrava oziroma znaša kredit v tolarski protivrednosti toliko in toliko. Menimo pa tudi, da je besedilo, ki se nahaja za vejico, v dani pomenski povezavi odveč, to se pravi, ki se v času trajanja kredita spreminja, tako bi bilo mogoče treba razmisliti o nekih redakcijskih spremembah do amandmaja. Hvala.
Hvala lepa za ta opozorila, gospa Bitenc. Sprašujem gospoda Kavčiča in ostale predlagatelje, ali se s predlogom popravkov besedila strinjajo. Ali kdo predlaganim redakcijskim popravkom sekretariata nasprotuje? Prosim, gospod Kavčič.
Mislim, da je prvi popravek logičen, namesto dopolni, je spremeni. Kar se pa tiče tečaja na dan, pa logično izhaja iz pogodbe, v pogodbi je naveden tečaj, zato mislim, da ta druga intervencija ni umestna.
Torej predlagatelj sprejema prvi predlog za redakcijo, ne pa drugega. Pri drugem vztraja. Drži.
Tako je.
Ali ima sekretariat stališče? [[Ne.]] Sprašujem ostale, ali želijo razpravljati o tem. Prosim, kolega Gaspari.
Se opravičujem, samo še enkrat vsem v pozorno branje, ali je natančno napisano, jaz pred seboj trenutno nimam, zato sprašujem. Da ne bo nesporazumov v bodoče, kot smo jih že imeli v tem parlamentu pred časom. Preračunavanje v tolarje, je lahko samo za zneske na dan, ki so zapisani v pogodbi, ne pa za kakršnokoli bodoče obdobje, za katerega še ne vemo bodoči tečaj. Da se nam ne bi zgodil TRP in še kaj podobnega izpred časa, ko smo na tem skoraj doktorirali, kaj je točno in kaj ni. Točno je lahko samo tisto, kar je v določenem trenutku v tuji valuti izraženo po pogodbi in preračunano po znanem tečaju v tolarsko protivrednost. Vsakršno pretvarjanje v tolarje bodočih zneskov, za katere še ne vemo tečaja, bi bilo slabo, ker bi se vračali nazaj v parlament in bi morali popravljati zakon. Hvala lepa.
Kolega Kavčič, ali ta pripomba kaj vpliva na vsebino amandmaja? [[Ne.]] Je potrebno, da amandma preberem ali ga imamo vsi pred seboj? [[Ni potrebno.]] Torej, vemo za besedilo amandmaja, kot ga je predlagala skupina poslancev s prvopodpisanim gospodom Kavčičem? [[Da.]] Glasujemo o predlaganem amandmaju. Ugotovimo prisotnost! [[64 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo o ostalih členih. Želi kdo besedo? [[Ne želi.]] Preostale člene dajem na glasovanje. Ugotovimo prisotnost! [[64 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da so preostali členi sprejeti. Prehajamo na razpravo o naslovu zakona. Želi kdo razpravljati o naslovu zakona? [[Nihče.]] Na glasovanje dajem naslov zakona. Ugotovimo prisotnost! [[65 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je naslov zakona sprejet. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Želi kdo besedo ali podati predlog za amandma? [[Nihče.]] Prehajamo na glasovanje o zakonu v celoti. Na glasovanje dajem predlog zakona v celoti. Ugotovimo prisotnost! [[67 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon v celoti sprejet. Prehajamo na 26. TOČKO DNEVNEGA REDA - PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ZDRAVSTVENI DEJAVNOSTI, HITRI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina poslancev s prvopodpisanim Zmagom Jelinčičem. Želi kolega Jelinčič [[ki ga ni v dvorani]] ali kdo drug od predlagateljev besedo? Prosim, kolega Anderlič.
Proceduralno.
Prosim, proceduralno.
Glede na to, da je ta zakon potreben še dodatne proučitve, gre za na videz preprosto vprašanje, vendarle pa ni tako enostavno, in sicer na kakšen način bo urejeno zbornično članstvo posameznih profilov delavcev v zdravstvu. Sedaj imamo na tem področju samo zdravniško zbornico, ki je obvezna. Poznano mi je, da ni bilo v tem času, ko je bil zakon vložen - vložen je po hitrem postopku - tudi zato med prvim in drugim branjem ter seveda tretjim mogoče opraviti dodatnih obravnav in oblikovati dodatnih predlogov na ta zakon. Predlagam, da predlagatelji in zainteresirani skupaj z vlado pogledajo ta vprašanja in nato na eni od prihodnjih sej ta zakon obravnavamo. Torej predlagam proceduralno preložitev te točke na eno od prihodnjih sej.
O tem proceduralnem predlogu bomo glasovali. Sprašujem poslanske skupine za njihova stališča. Prosim, kolega Rokavec. Kolega Brenčič, se opravičujem. Se opravičujem. Kolega Brenčič.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Kolegice poslanke, kolegi poslanci. Takole je. Ko je bil ta zakon uvrščen na predsklic zdajšnje seje, je seveda imel sabo popotnico, da je že skrajni čas, da zadostimo odločbi ustavnega sodišča, s katero je potrebno, da zakonodajalec razreši pravno praznino v osnovnem zakonu za zdravstvene dejavnosti, zatosem kot predsednik odbora tudi menil, da je potrebno, da ta zakon nekako tudi čim prej pride v proceduro. O tej potrebi sem tudi usklajeval nekako stališča in potek obravnave tega zakona z ministrstvom za zdravstvo. Skupno mnenje je bilo, da je treba s tonovelo, ne glede kdo je predlagatelj, razrešiti dilemo oziroma praznino, ki jo odločba ustavnega sodišča nalaga državnemu zboru. Menim, da tu ni kakšnih posebnih dilem. V poslanski skupini SLS+SKD menimo, da je zakon kot takšen z amandmaji vlade povsem v svojstvu sledljivosti, ki jo nalaga odločba ustavnega sodišča in ga je smiselno tudi čim prej razrešiti oziroma sprejeti. Potrebno je pa za osnovni zakon o zdravstveni dejavnosti v evidentnih pomanjkljivostih pripraviti v doglednem času celovite spremembe in dopolnitve in razreševati nekatere dileme takrat. Zbornični sistem, kot je vzpostavljen v zdravstvu, je najbrž potreben krepkega premisleka s strani ministrstva in spremembe. Pomembno pa je, da zbornični sistem, takšen kot je morda željen s posameznih področij zdravstvene dejavnosti, ne poruši usklajenosti sistema zdravstvenega varstva kot celote. Trendi, ki so najbrž tudi posledica tega, da ta zakon prestavljamo, vodijo najbrž v to smer. Tudi sam sem za to, da se navsezadnje, če so nesoglasja ali stvari nedorečene, prestavi obravnava tega zakona na naslednjo sejo, vendar najkasneje na naslednjo. Ta zakon je treba glede na to - vsaj tako razume stališča naša poslanska skupina - vzeti v proceduro. Ta mandat je nekako dolžan in vse poslanske skupine, kiso parlamentarne stranke, so dolžne, da sledimo odločbam ustavnega sodišča bolj dosledno, kot smo to počeli v prejšnjem mandatu. Mi nismo za to, da se zakon oziroma procedura obravnave tega zakona prelaga na eno od naslednjih sej. Hvala.
Hvala lepa, kolega Brenčič, za vaše stališče v imenu poslanske skupine SLS + SKD - Slovenske ljudske stranke. Želi še katera od poslanskih skupin zavzeti stališče do predloga kolega Anderliča, da se preloži to točko na eno od naslednjih sej državnega zbora? [[Ne.]] Potem bomo o predlogu kolega Anderliča [[...]]Da? Prosim, imate besedo. Želite v imenu poslanske skupine, ker drugače ne morete?
Ne? Ali nimam te pravice?
Ne.
Dobro, bom v imenu poslanske skupine. Glede na to, da je predlagatelj prvak naše stranke, gospod Zmago Jelinčič, naj povem, da ne glede na to, da večina amandmajev, ki jih je vložil, nima podpore, napovedujem, da bom proti predlaganemu sklepu gospoda Anderliča. Hvala.
Pravico do besede ima v tej razpravi tudi vlada, če tako želi. Gospod minister, želite besedo? Prosim.
Spoštovane poslanke in poslanci! Predlog tega zakona me je seveda zatekel na novi dolžnosti in mi ni težko priznati, da sem se moral poglobiti v tematiko. Tako da ta čas v svojem imenu lahko rečem, da soglašam s predlogom za odlog, ne pa za umik tega zakona iz parlamentarne procedure. Ne gre za preprosto dejstvo, da je razmeroma lahko ugoditi zahtevi ustavnega sodišča, ki zahteva pravzaprav, da zakon opredeli postopke, kako pridemo do novih zbornic na področju zdravstvenega varstva, ampak gre za nekatera mnogo bolj bistvena vprašanja. Gre za to, da bomo s tem zakonom ob morebitnem sprejemu poslanskih amandmajev, med katerimi nedvomno nekateri ciljajo v pravo smer, da bomo sprejeli velik presedan, da bomo celotno družbo postavili pred dejstvo, da jih bomo postavili v zbornice, v obvezne zbornice, v članarine, v predsedstva, v sinekure in na splošno v korporativizem. Toje področje, ki globoko presega resor ministrstva za zdravstvo. Kot sem obveščen, ta zakon o zbornicah v svojem osnutku je nekoč bil na določeni stopnji postopka in šele ko bomo odgovorili, v kakšni meri ta družba in za kakšne namene potrebuje, da se ljudje organizirajo, obvezno, s članarinami, potem bo zelo lahko odgovoriti, v kakšnem obsegu potrebujemo zbornice tudi v zdravstvu. Načeloma bi rekel, da tisto, kar smo doslej uspeli pridobiti, tudi seveda z vašo pomočjo, govori, da ima Evropska unija zbornice za tista poklicna, profesionalna področja, kjer poleg interesa trga, zasebnika, posameznika, močno prevladujejo oziroma so močni tudi interesi družbe, ki želi na nek način regulirati oziroma usmerjati celotno poklicno sfero. Zato so običajne zbornice za zdravnike, za lekarnarje, za notarje, za odvetnike in tako naprej. Vse to, kar že imamo. Seveda pa je vprašanje, ali so zbornice potrebne čisto za vsak segment poklicev. Jaz bi želel to priliko in ta svoj nastop uporabiti za vprašanje vam. Vi boste odločali, v kakšni meri bo ta družba obvezno organizirana v cehe. Hvala.
Gospod minister, o vsebini pri proceduralnih predlogih ne razpravljamo. Opredelimo se do predloga v skladu s 73. členom poslovnika, ali bo državni zbor prenesel to točko na eno izmed naslednjih sej državnega zbora. Ker ne želi več nihče razpravljati, dajem predlog kolege Anderliča v skladu s 73. členom poslovnika, da se ta točka, predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravstveni dejavnosti, preloži v obravnavo na eno izmed naslednjih sej državnega zbora. Glasujemo. Ugotovimo prisotnost! [[66 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 18.]] Predlog kolega Anderliča je sprejet. Prehajamo na 27. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O DOPOLNITVI ZAKONA O ŽELEZNIŠKEM PROMETU, PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Ker zelo hitimo s sprejemanjem, morda bolj, kot je to pričakovala vlada, bomo za hipec počakali ali bo v dvorano vstopil predstavnik vlade. V tem primeru ga bomo prosili, če tako želi, da ima besedo. Tukaj je predstavnik vlade, ga lepo pozdravljam. Gospod državni sekretar, želite besedo pri tem zakonu. Želite. Imate besedo in vas vabim za govorniški oder. Prosim. Vse ostale pa prosim za mir v dvorani. Gospod državni sekretar, imate besedo.
Lep pozdrav! Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani, če dovolite, povsem na kratko bi povedal, zakaj je prišlo do te potrebne spremembe zakona o železniškem prometu. Državni zbor je v prejšnjem sklicu, v zadnjem kvartalu prejšnjega leta, sprejel poroštvo za najetje kredita v znesku 6,2 milijarde za dokončanje nove železniške povezave proti Madžarski. V zakonu o železniškem prometu so navedene vse obveznosti države, ki je lastnica javne železniške infrastrukture, v zvezi s krediti za posodobitev in novogradnje na tem področju v preteklem obdobju. Prav zaradi tega lastništva je potrebno, da se k spisku obveznosti, ki jih je že prevzela država v sklopu zakona o železniškem prometu, doda tudi zadolžitev, ki so jo izvedle Slovenske železnice in jo bodo porabile za dokončanje te železniške povezave oziroma so jo že porabile. Tako da se dejansko samo v členu zakona, ki navaja te obveznosti, doda ta dodatna obveznost v znesku 6,2 milijarde. To je dopolnitev, ki smo jo bili prisiljeni predlagati v sklopu tega zakona. Lepa hvala.
Hvala lepa, gospod državni sekretar. Predlog zakona je obravnaval odbor za infrastrukturo in okolje kot matično delovno telo. Želi predsednik odbora besedo? [[Želi.]] Predsednik odbora, gospod Gerenčer, prosim.
Hvala, gospod predsednik. Odbor je obravnaval predlog za spremembo zakona o železniškem prometu in sprejel sklep, da ga podpre po skrajšanem postopku. Odbor je sprejel tudi besedilo vlade za amandmaje, ki jih imate v pregledu [[sprejeli smo tri amandmaje]] . Na podlagi tega predlagamo, da sprejmemo zakon z amandmaji, ki jih predlaga odbor. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod predsednik odbora. Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi besede.]] Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin, če tako želijo. V imenu poslanske skupine? Prosim, gospod Juri Malovrh, v imenu poslanske skupine SLS + SKD - Slovenske ljudske stranke.
Gospod predsednik, hvala lepa za besedo. Poslanska skupina SLS + SKD bo podprla omenjeni zakon oziroma dopolnitev, kajti zakon o železnicah, ki je bil sprejet v tem državnem zboru leta 1999, je prenesel v last države Slovenije tudi vso infrastrukturo. Glede na to, da je prenesel v last vso infrastrukturo, so tudi obveznosti iz tega naslova prenešene na državo Slovenijo. Pri uveljavitvi zakona oziroma o poroštvu Republike Slovenije za obveznosti Slovenskih železnic je Republika Slovenija takrat nastopala kot porok in zato ni tehtnih razlogov, da sedaj vlada kot lastnik infrastrukture ne bi sprejela tudi obveznosti iz tega naslova. Gospod državni sekretar je že povedal, da gre tu predvsem za progo v smeri Puconci-Hodoš, ki bo, upam, da v tem mesecu stekla, vsaj poskusno, da prevzame tudi obveznosti. Zato predlagam državnemu zboru, da ta zakon tudi podpre. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Malovrh. Želi še katera poslanska skupina predstaviti stališča? [[Ne želi.]] Sprašujem ali to želijo poslanke in poslanci? [[Da.]] Kolega Zamernik ima besedo.
Hvala lepa gospod predsednik. Seveda temu zakonu je praktično nemogoče nasprotovati. Tako se je v preteklosti nekako zanemarjalo to področje in iz tega razloga vsekakor je potrebno zakon podpreti. Seveda pa ob zelo grenkem priokusu vse korupcije, katere odkritij smo sedaj priča v zadnjem času, se bojim, da so se na tem področju lovke korupcije razširile do neslutenih razsežnosti. Ko zahtevaš podatke, seveda podatkov ne dobiš. O tem smo veliko govorili v prejšnjem mandatu. Da je osnovna pogodba iz 12 milijard sedaj narasla na 18 milijard tolarjev, je uradna obrazlaga zdrsi zemljin in pa uvedba DDV. Za zdrse zemljin bi še nekako sprejel, čeprav malce tako, zelo težko, kajti zadeva se vendarle gradi v Prekmurju. Ni to Zgornje Savinjska dolina z Macesnikovim plazom ali pa Log pod Mangartom. Tam vendarle so verjetno lahko projektanti, če so pač dobri projektanti, pa verjamem, da ste dobili dobre projektante, predvideli kakšni bodo tam zdrsi zemljin. Vendar pa izgovor, uradni izgovor, da gre za uvedbo DDV [[...]]Ne, jaz mislim, da gre tukaj za SCT. SCT ni dobil Trojan in seveda to razliko je treba pokriti. In kje se bo lažje pokrilo kot tam, kjer je veliko denarja, kjer pač milijarda ne pomeni veliko. Bojim se, da je to tako. Hvala lepa. Seveda, težko je biti proti, kot sem že prej rekel, gospod Gaber. Sem za to, ampak z grenkim priokusom, da gre tukaj ne za DDV, ampak za SCT. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? [[Nihče.]] Ja, prosim. Gospod državni sekretar. Prosim, imate besedo. Seveda. Izvolite.
Hvala lepa. Nisem se mislil oglašati, ampak na to, kar je bilo rečeno pa vendarle moram odgovoriti. Mi smo dali ob tem predlogu poroštvenega zakona, vlada je dala v državni zbor v prejšnji sestavi, v prejšnjem sklicu dejansko popolno gradivo, kar se tiče razloga za povečanje predhodno ocenjenih in z investicijskim programom določenih vrednosti za izgradnjo te železniške povezave. Če tukaj menite, da je karkoli nepravilnega, bi predlagal, da to dejansko potem tako v skladu z možnostmi, ki jih državni zbor ima, da se ta zadeva tudi razčisti v detajle. Samo za pojasnilo bi pa povedal, da je dejansko pogodba, takrat z resnično najugodnejšim ponudnikom SCT, Gradis in Primorje v sodelovanju s SCT-jem bila sklenjena v mesecu marcu, mislim, da leta 1998. Mi smo dejansko uvedli davek na dodano vrednost s 1. julijem tega leta. Dejstvo je tudi, da v pogodbi ni bil ta davek vračunan. Vi dobro veste, da po veljavni zakonodaji znaša za davek razliko med prejšnjim davkom in sedaj veljavnim 19-odstotnim davkom. Narejena je bila posebna metodologija obračunavanja davka na dodano vrednost. Ta davek na dodano vrednost se zaračunava enako v sklopu projektov, ki se izvajajo na Slovenskih železnicah, kot seveda tudi projektu, ki jih izvaja Dars na področju avtocest. Tako tukaj obstajajo metodološke in strokovne podlage, zakaj je ta DDV takšen, kot je, približno tam nekje čez 14 odstotkov, če odštejemo tisto, kar je bilo v pogodbi že vračunano. Dejanska začetna investicijska vrednost je bila 18 milijard tolarjev. V tem vmesnem obdobju je pa tako, kot je v vseh papirjih obrazloženo - in bi prosil, jaz ne bi tukaj želel ponavljati, ker bi vam preveč časa vzel - bilo točno obrazloženo, kolikšen delež sredstev je bil prispevan iz proračunskih sredstev, 13 milijard je bilo kredita in vsega skupaj se je nabralo - po spominu govorim - nekaj čez 16 milijard. Ko je prišlo dejansko tudi spet dokazano, ob predhodnih raziskavah, geoloških raziskavah, kljub vsemu ob pričetku zlasti vhodov v tunel in potem galerije, ki je bila pred tem do zdrsa zemljin, so bile ponovno zahtevane od najeminentnejših strokovnjakov v tej državi raziskave in podatki, kaj, zakaj in kako je do tega prišlo. Ti podatki obstajajo dokumentirani, podpisani s strani odgovornih s teh institucij. Iz tega naslova je nastalo za približno 3 milijarde dodatnih stroškov. Nadalje je tukaj dodatni strošek še v sklopu odkupa nekaterih zemljišč, ki je prav tako dokumentiran in pogodbeno verificiran, in pa seveda tega DDV-ja, ki znaša dve milijarde 700. V globalnem seštevku je to 6,2 milijarde. Glede na 16 milijard, kolikor je bilo zagotovljenih sredstev, tako iz kredita 13,5 milijard plusprispevek rednih proračunov v zadnjih, recimo dveh, treh letih, je ta razlika znašala 6,2 milijarde in zato smo zaprosili za poroštvo. Vsa dokumentacija je na voljo tako tukaj v državnem zboru kot tudi seveda pri investitorju, ki so v tem primeru Slovenske železnice. Če je tukaj kakršenkoli dvom, bi prosil, da ne bi tako samo na splošno govorili, ampak da državni zbor, ki ima pristojnosti, tudi to zadevo razišče. Hvala lepa.
Hvala lepa gospod državni sekretar. Gospod Zamernik želi besedo. Če lahko izklopite.
No, jaz se zahvaljujem gospodu Hanželu in vam predsednik za besedo. Bi vas pa vprašal, če je zadeva res tako čista, ali mi lahko tukaj na tem mestu rečete, da lahko z nekom, ki se pač malce bolje spozna na to zadevo kot jaz, pridem in pogledam v vso dokumentacijo, ki je s tem v zvezi. To vključuje seveda tudi osnovno pogodbo, situacije, ki so bile plačane ali pa ki bodo plačane, to je vključno vse, res vsa dokumentacija, ki je na voljo s tem v zvezi. Žal imam zelo grenko izkušnjo pri vaših kolegih, recimo pri Darsu. Tam sem lahko prišel do tistih olepšanih dokumentov, ki so bili poslani v parlament. Ko pa sem zahteval še obračunske situacije, ki so bile osnova za izplačilo in pa osnovno pogodbo z izvajalcem, je bilo pa rečeno, ne tega pa ne moreš videti, kajti to je pa poslovna skrivnost izvajalca. Če mi lahko rečete, da lahko vidim vso dokumentacijo, vključno s tema zadnjima dvema, da jo pogledam z ljudmi, ki se pač na to spoznajo, bom seveda z veseljem sprejel vašo ponudbo.
Hvala lepa kolega Zamernik. Želite besedo, gospod državni sekretar? Želite. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Zagotavljam vam, da lahko vi in kdorkoli z vami želi priti, si pogleda kompletno vso dokumentacijo na Slovenskih železnicah in če je treba tudi širše, če je še kje kaj tudi. Torej nobenega razloga ni, da ne bi imeli na voljo vse, karkoli želite in kar obstaja. Hvala.
Gospod državni sekretar je pobral vrženo rokavico. Gospod Zamernik želite še besedo? [[Ne želi.]] Gospod Diaci vi? [[Ne.]] Gospa Pozsonec želi besedo. Prosim.
Hvala lepa. Jaz ne morem mimo tega, da ne bi omenila, da iz teh silnih sredstev ni prišlo do podizvajalcev. Oni so delali od maja 1999, vložili so svoje mehanizacije, sami so kupovali gorivo in tako naprej, zdaj so jim dolžni za 13 milijonov. Pravzaprav družine so uničili in tega denarja ni nikjer. To sem morala povedati pred državnim zborom, ker je treba te ljudizaščititi. Oni so delali in so prišli v takšno situacijo.
Hvala lepa gospod Pozsonec. Želi še kdo besedo? Gospod državni sekretar. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Res je tako, kot pravi gospa, vendar je investitor izpolnil vse obveznosti. Kljub temu smo se pa dogovorili in mislim, da je tako gospod minister, gospod Presečnik, tudi odgovoril na poslansko vprašanje, da bodo Slovenske železnice iz sredstev, ki jih še dolgujejo glavnemu izvajalcu, to je SCT, ob predložitvi dokumentacije teh prevoznikov v sklopu podjetja, mislim, asfalti, poravnale te obveznosti, ker se to ni zgodilo po prvotnem dogovoru in obljubi, da bo to storjeno s strani glavnega izvajalca SCT. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod državni sekretar. Želi še kdo besedo? [[Nihče.]] V razpravo dajem 1. člen in tri amandmaje, ki smo jih prejeli. Matično delovno telo predlaga tri amandmaje, ki ste jih dobili v pregledu na klopi. Najprej predlagam, da razpravljamo, če kdo želi, o vseh treh skupaj. [[Ne želi.]] Potem bomo odločali o vsakem posebej. Matično delovno telo predlaga k 1. členu, da se besedilo 1. člena nadomesti z besedilom: "V tretjem odstavku 34. člena zakona o železniškem prometu se za besedama 'in prejšnjem' dodajo besede 'ter šestem'." Navedeni amandma dajem na glasovanje. Ugotovimo prisotnost! [[63 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Matično delovno telo predlaga v drugem amandmaju, da se v četrtem odstavku 34. člena za besedami "navedenih v prvem" dodata besedi "in šestem". Amandma dajem na glasovanje. Ugotovimo prisotnost! [[63 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prav tako matično delovno telo predlaga v tretjem amandmaju, da se za petim odstavkom 34. člena doda nov šesti odstavek, ki se glasi: "Država bo v letu 2001 prevzela dolgove javnega podjetja Slovenske železnice, d.d., iz naslova posojil, najetih na podlagi zakona o dopolnitvi zakona o poroštvu Republike Slovenije za obveznosti Slovenskih železnic, d.d., iz naslova posojil, najetih za financiranje gradnje železniške proge v smeri Puconci-Hodoš-državna meja." Amandma dajem na glasovanje. Ugotovimo prisotnost! [[63 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo o besedilu 1. člena v celoti. Ugotovimo prisotnost! [[65 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je besedilo 1. člena določeno. Prehajamo na razpravo in odločanje o 2. členu. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Potem o 2. členu odločamo z glasovanjem. Glasujemo. Ugotovimo prisotnost! [[65 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti nihče.]] Besedilo 2. člena je določeno. Prehajamo na razpravo o naslovu zakona. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Prehajamo na glasovanje o naslovu zakona. Glasujemo. Ugotovimo prisotnost! [[65 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Tako je naslov zakona sprejet. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, če želijo vložiti amandma v tretji obravnavi. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Potem glasovali o zakonu v celoti. Glasujemo. Ugotovimo prisotnost! [[65 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti nihče.]] Zakon je sprejet. Predlagam, da na tem mestu za dopoldanski del seje, delo zaključimo. Predlagam, da se državni zbor ponovno sestane in nadaljuje sejo ob 14. uri in 30 minut. KVIAZ je zasedal, ob 10. uri je prekinil delo. Ker je predvidoma ta točka danes popoldan na dnevnem redu, prosim, če bi lahko, če to še ni storjeno, KVIAZ pripravil potrebne sklepe za odločanje. Hvala lepa.
Tisti, ki ste v svojih sobah in niste navzoči v dvorani, vabim vas, da se nam pridružite. Rad bi povedal, da na displayu kaže, da je v dvorani navzočih 25 poslancev, kar seveda, žal, ni temu tako. Prosim, da se zberemo v dvorani in da tisti, ki smo v dvorani, vložimo kartice v glasovalne naprave. Tako kot vedno, bomo tudi nadaljevanje te seje začeli točno. Vabim poslance, ki niso navzoči in imajo v glasovalnih napravah svojo glasovalne kartice, da v izogib nesporazumom ali pa kritikam kolegov, pridejo v dvorano ali pa odstranijo kartico ali pa, kar je še bolj razveseljujoče, zasedejo svoja mesta. V dvorani je navzočih 60 kolegic in kolegov. Ali smo tako prijazni, najprej, da se ne motimo z razpravo med sejo, ki poteka, in drugič, če smo lahko tako kolegialni in malce poškilimo na sosednje klopi, ali so vsi naši kolegi, potem ko so zapustili sejo ob enih, morda vzeli kartice, ker drugače jaz s tega mesta ne vidim, ali je ta navzočnost. Dobro. Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo z 2. sejo državnega zbora Republike Slovenije. Dodatno so opravičeni za nadaljevanje današnje seje kolegi: Leopold Grošelj, Janko Veber in Vili Trofenik. Prehajamo na 28. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGOV ODLOKOV O USTANOVITVI DELOVNIH TELES DRŽAVNEGA ZBORA. Ugotavljam, da imamo pripravljene tri predloge odlokov, in sicer o ustanovitvi komisije državnega zbora Republike Slovenije za peticije, odlok o ustanovitvi slovenskega dela pridružitvenega parlamentarnega odbora in predlog odloka o spremembah odloka o ustanovitvi komisije državnega zbora Republike Slovenije za nadzor proračuna in drugih javnih financ. Predlagam, da državni zbor razpravlja o predlogih vseh treh odlokov, glasovali pa bomo o vsakem posebej. Sprašujem poročevalca matičnega delovnega telesa, gospoda Školča, ali želi besedo? [[Ne.]] Sekretariat za zakonodajo in pravne zadeve nima pripomb. Želijo besedo poslanske skupine? [[Ne.]] Sprašujem, ali želijo besedo poslanke in poslanci? Prosim, gospod Peče.
Hvala za besedo. Ni vezano na 28. točko, torej na razpravo o predlaganih odlokih, s katerimi se zdajle srečujemo, ampak bi rad povedal nestrinjanje poslancev slovenske nacionalne stranke z načinom dela komisije [[Kviaza]] in z načinom dela tega državnega zbora. Državni zbor se je na eni izmed svojih prvih sej - mislim, da je bilo 2. nadaljevanje 1. seje - srečal tudi s predlogom o ustanovitvi še dveh delovnih teles, ki pa verjetno vse vas ne tangirata, ker nista politično naravnani. Gre za komisijo za lokalno samoupravo in komisijo za vprašanja oziroma problematiko invalidov. S tega mesta bi vas rad po eni strani zaprosil, da se državni zbor kotpredstavniško telo vsega ljudstva sreča tudi s tema dvema delovnima telesoma, ki jima je ta isti državni zbor že dal popotnico, da naj se obravnavata na matičnem delovnem telesu, torej na Kviazu. Toda do zdaj, pod predsedstvom prejšnjega predsednika, do tega ni prišlo; je uvrščeno na dnevni red, vendar z namenom izigravanja oziroma ignoriranja teh dveh pomembnih vprašanj v naši družbi, se nočete in nočete srečati. Zato še enkrat apeliram na vse vas, potrudimo se in ti dve delovni telesi čim prej formirajmo. Prav tako pa bi tudi prosil, če lahko dobim, gospod predsednik, vaše mnenje o teh dveh delovnih telesih. Hvala.
Prosim, kolega Školč.
Hvala lepa. Dal bi pojasnilo v imenu komisije. To sta bila dva predloga, ki nista imela pripravljenih vseh elementov za odločanje. Na seji Kviaza smo sporazumno - vsaj sam sem tako razumel - z gospodom Pečetom se dogovorili, da se to uvrsti na prvo naslednjo sejo komisije. Prva naslednja seja bo lahko v trenutku, ko bo ta zaključena. Zato njegov protest, kar se tiče tega delovnega telesa, ki do zdaj ni zavlačeval z nobeno stvarjo, ki je prišla v odločanje v času, ko mu predsedujem, bo pač prišla v odločanje. Zato menim, da protest, vsaj v tem delu, ni na mestu. Če je pa to povezano s tem, da v začetku ni bilo dogovora o teh delovnih telesih, pa mislim, da se to ne tiče komisije, ki jo vodim in v kateri korektno sodelujejo poslanci vseh poslanskih skupin, ampak se dotika tistih, ki so pripravljali dogovor, katera delovna telesa da in katera delovna telesa ne. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Školč, predsednik Kviaza. Mnenju in stališču predsednika Kviaza nimam sam kaj dodati, glede na vašo prošnjo za moje osebno stališče. Nimam kaj dodati, glede na pojasnilo, ki ga je ravnokar dal predsednik Kviaza. Kolega Peče želi besedo.
Se bojim, da smo se narobe razumeli, gospod Školč. Jaz sem poskušal v svojem govoru biti zelo natančen in tudi povedal, da je bila zadeva sprejeta v tem državnem zboru, torej v začetku našega delovanja, in nikakor ne v trenutku, ko ste v nastopali v funkciji predsednika komisije Kviaz. Rad pa bi, da se tudi v teh dveh delovnih telesih, torej komisiji za lokalno samoupravo, za katero smo danes v obravnavi že nekajkrat navedli, da je nujno potrebna oziroma so stvari lokalnega pomena tako pomembne, da je smiselno, da se obravnavajo v svoji lastni komisiji, in pa komisiji za vprašanja invalidov, ki je prav tako pomembna, da tudi te komisije obravnavamo in ne samo, da jih prelagamo iz seje na sejo. Zaenkrat nam je zgodovina oziroma naše delo v Kviazu in v tem državnem zboru pokazala, da dajemo na stranski tir ti dve vprašanji in da v ospredje potiskamo tiste stvari, ki so politično in ne življenjsko povezane z življenjem in delom v našidržavi. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? Ugotavljam, da ne in da [[...]]Prosim, kolega Barovič.
Samo vprašanje oziroma da razrešimo nejasnost. Gospod predsednik, vi ste ravnokar dejali, da imamo pod točko 28 tri odloke. Kolikor jaz opazim v materialu, ki smo ga prejeli, imamo dva odloka, tisti tretji, ki ste ga omenili, pa nosi točko 31. Če pa se motim, se opravičujem.
Hvala. Pomotoma. Pojasnilo je, da pomotoma pod točko 31. Pravim pomotoma, gospod Barovič, je točka 31, morala bi biti točka 28. Predlagam, da odločimo o vsakem predlogu odloka posebej. Najprej o predlogu odloka o ustanovitvi komisije Državnega zbora Republike Slovenije za peticije. Ta predlog dajem na glasovanje. Glasujemo. Prisotnost! [[77 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti 1.]] Odlok je sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu odloka o ustanovitvi slovenskega dela pridružitvenega parlamentarnega odbora. Glasujemo. Prisotnost! [[77 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti 1.]] Predlog odloka je sprejet. Odločamo o predlogu odloka o spremembah odloka o ustanovitvi komisije državnega zbora Republike Slovenije za nadzor proračuna in drugih javnih financ. Glasujemo. Ugotovimo prisotnost! [[76 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 4.]] Odlok je sprejet. To točko prekinjam, dokler se ne bo ponovno sestal v nadaljevanju seje Kviaz. Prehajamo na nadaljevanje točk dnevnega reda, in sicer na odločanje odloka o izvolitvi, o imenovanju generalnega sekretarja državnega zbora Republike Slovenije. Predlog odloka je v obravnavo in sprejem zboru predložila komisija za volitve, imenovanje in administrativne zadeve. Komisija predlaga zboru, da za generalno sekretarko državnega zbora Republike Slovenije imenujemo gospo JožicoVelišček. Želi poročevalec komisije besedo? [[Ne.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne.]] Predstavniki poslanskih skupin? Prosim, kolega Peče.
Še enkrat hvala za besedo. Meni je zelo žal, tudi glede na pavzo, ki smo jo imeli namenjeno kosilu, bi kljub temu, in sicer zaradi tega, ker nam je na posvetu v Slovenski nacionalni stranki zmanjkalo časa, zaprosil za 30 minut za posvet v poslanski skupini na podlagi drugega odstavka 72. člena. Hvala.
Kolega Školč, verjetno kot predsednik Kviaza, želi besedo, potem bom dal ta [[...]]Prosim.
Hvala lepa. Jaz sprašujem samo predsednika in pa tudi poslance SNS, ali je mogoče v teh 30 minutah izvesti nadaljevanje komisije za volitve in imenovanja, da ne bi čakali na jutri na deveto uro.
Je mogoče, kolega Peče? Za eno uro predlagate prekinitev.
Lahko mi skličemo. Jaz bi prosil, predsednik, da nam določite sobo, pa se čez 5 minut sestanemo.
Prosim, kolega Anderlič.
Tudi za poslansko skupino LDS je potreben čas pred odločanjem o tej točki dnevnega reda. V tej pavzi poslanci LDS ne moremo priti na Kviaz. Ko bomo končali s posvetovanjem, lahko odredite novo pavzo in bomo šli takrat na Kviaz
Sprašujem, ali je mogoče, da bi se dogovorili za nadaljevanje seje, recimo čez 2 uri. V tem času tako posvet kot Kviaz lahko opravita svoje delo. Moj predlog je [[...]]Želi kdo besedo v zvezi z odborom za kmetijstvo? Kolega Džuban.
S tem je povezano, ja.
Prosim, če vstanete. Bomo tako organizirali delo, da bo za vse dobro. Prosim, če vstanete in spregovorite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Jaz sprašujem vodstvo državnega zbora, da glede na to, ker vidimo, da gredo točke dnevnega reda proti koncu in da nam ostane očitno samo zakon o veterinarstvu, da morda poskušamo ugotoviti, če bo zbor jutri nadaljeval delo oziroma če ne bo nadaljeval dela, ker je od tega odvisno vse naše početje tudi znotraj poslanske skupine in seveda posledično potem tudi na odboru za kmetijstvo. Hvala lepa.
Moj predlog je, da bi sedaj odredili dveurno pavzo, da se sestanejo vsa delovna telesa, ki lahko danes opravijo s točkami dnevnega reda, da čez dve uri nadaljujemo in danes končamo sejo. Jutri državni zbor ne bi zasedal. To je moj predlog. Tako bi nadaljevali ob 16.45. V tem času so lahko posveti poslanskih skupin, v tem času lahko zaseda komisija za volitve in imenovanja. Če bovse potrebno urejeno za odbor za kmetijstvo, tudi odbor za kmetijstvo. Državni zbor bo nadaljeval sejo ob 16.45 in jo bo danes tudi končal. Hvala lepa.
Poslance vabim v dvorano, posebej tiste, ki so pustili kartice v glasovalni napravi in nam tako sporočajo, da so navzoči, čeprav jih žal pogrešamo. Rad bi ugotovil, da smo glede na vložene kartice v glasovalnih napravah sklepčni, vendar seveda temu ni tako. Kolegice in kolegi so pozabili kartice v glasovalnih napravah. Seveda je mogoče, da bomo na kolegiju razpravljali o možnosti, da bi po koncu vsake prekinjene seje kdo od strokovnih sodelavcev v državnem zboru umaknil avtomatično kartice iz naprave, vendar seveda za tak sklep rabimo soglasje vseh vodij poslanskih skupin, ker je to poseg v glasovalno kartico, ki je absolutno v avtonomiji poslanca. Zaenkrat takega dogovora še nimamo, bi bil pa smiseln, zato prosim vodje poslanskih skupin, če lahko pogledajo pri svojih kolegicah in kolegih. Nadaljujemo sejo. Ugotavljamo navzočnost v dvorani! [[46 poslancev in poslank.]] Ugotavljam, da je državni zbor sklepčen in lahko odloča. Kolega Peče je prosil za odmor, ta je bil podaljšan, da bi se hkrati sestala tudi dva matična delovna odbora, Kviaz in odbor za kmetijstvo. Glede obeh imamo po dveurni pavzi vprašanja na klopeh. Državni zbor bo danes zagotovo končal delo v skladu s tem. Ker ne želi besede [[...]]Kolega Peče, želite pojasniti stališče? [[Ne želi.]] Sprašujem poslanke in poslance, ali želi še kdo besedo pri predlogu odlokov o imenovanju sekretarke, pardon, generalnega sekretarja državnega zbora Republike Slovenije. Ugotavljam, da ne. Prosim, kolega Anderlič.
Imam proceduralni predlog, in sicer, da odločanje o tej točki preložimo, in sicer iz razloga, ki je predvsem pomemben za delo državnega zbora vnaprej. Mi smo ugotovili, da je pri organizaciji dela potrebno v bodoče spremeniti marsikaj, in ker v tem času nismo uspeli dobiti ali pa se dogovoriti z vodstvom državnega zbora, kako bi naredili organizacijo državnega zbora tako, da bi bila na eni strani učinkovita, da bi zagotavljala ustrezne pogoje za delo državnega zbora, da bi službe in ves tehnični "suport", ki je potreben za to, da državni zbor lahko učinkovito dela, da to organizacijo naredimo, da preverimo s kandidatko ali s komerkoli drugim, ali je to izvedljivo na tak način; če ne, seveda se bo naša opredelitev lahko zgodila tako ali drugače šele takrat, ko bomo do tega prišli. Predlog je dobronameren, predlog je v smeri odpravljanja nekaterih nelogičnosti, nekaterih težav, ki se, predvsem ob začetku mandatov pojavljajo in tudi v tem državnem zboru so se in mi nimamo nič proti konkretnemu predlogu zaradi imena ali kakorkoli drugače, ampakzaradi stvari, ki jih želimo sami preveriti skozi dogovor v kolegiju državnega zbora in seveda tudi z drugimi poslanskimi skupinami. Hvala lepa.
Hvala lepa. Slišali ste predlog kolega Anderliča. Želi katera od poslanskih skupin besedo v zvezi s predlogom, da se odločitev preloži? Ali smem potem jaz kot predlagatelj povedati svoje mnenje? Kot predlagatelj sem poskušal po svojih najboljših močeh ustreči vsem, ki so si želeli vzeti čas za odločitev, za posvetovanja, za predloge, za kritike in zato o tem vprašanju odločamo šele na tej seji, sicer bi že lahko v skladu z mojim predlogom na prejšnji seji. Menim, da je bilo dovolj časa, da se poslanske skupine, v skladu s pripravljenostjo kandidatke za ta položaj, z njo posvetujejo. Jaz sem dodatno upal, da bo ta čas odpravil različne poglede na pristojnosti, na vprašanja organizacije in na vse tiste stvari, ki se vežejo s to pomembno odločitvijo. Generalni sekretar ali generalna sekretarka je funkcija, ki je funkcija državnega zbora, ne predsednika. Zato je samo moja dolžnost kot predlagatelja, da poskušam odpraviti vsa odprta vprašanja, ki bi silila koga h glasovanju proti kandidatu. Mislim, da bi bilo sijajno, če bi imeli kandidata ali kandidatko, ki bi uživala polno zaupanje. Vidim, daglede na ta predlog temu ni tako. Vendar kljub vsemu presojam, da bi bilo danes koristno opraviti to glasovanje. Seveda pa boste vi z odločitvijo, z glasovanjem povedali, kaj menite o predlogu kolega Anderliča. Glasujemo o predlogu, da se točka preloži na eno izmed naslednjih sej. Pardon, napaka pri glasovanju. Ponavljamo glasovanje. Glasujemo. Ugotovimo prisotnost! [[71 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 23.]] Ugotavljamo, da je ta odločitev prenesena na eno od naslednjih sej državnega zbora. Prehajamo na 30. TOČKO DNEVNEGA REDA - PREDLOG ODLOKA O IMENOVANJU SEKRETARKE SEKRETARIATA DRŽAVNEGA ZBORA REPUBLIKE SLOVENIJE ZA ZAKONODAJO IN PRAVNE ZADEVE. Predlog odloka je v obravnavo in sprejem zboru predložila komisija za volitve, imenovanja in administrativne zadeve. Komisija predlaga zboru, da za sekretarko sekretariata državnega zbora Republike Slovenije za zakonodajo in pravne zadeve imenuje gospo Tino Bitenc Pengov. Želi poročevalec komisije besedo? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Dajem besedo poslankam in poslancem. [[Ne želi nihče.]] Ker ne želi nihče razpravljati, zaključujem razpravo in dajem na glasovanje predlog odloka o imenovanju gospe Tine Bitenc Pengov za sekretarko sekretariata državnega zbora Republike Slovenije za zakonodajo in pravne zadeve. Glasujemo! Prisotnost! [[73 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti 14.]] Ugotavljam, da je državni zbor imenoval sekretarko sekretariata državnega zbora po nekaj letih v.d.-jevstva in želim gospe Tini Bitenc, da bi to funkcijo opravljala v skladu z našimi pričakovanji. Čestitam. [[...]] [[Aplavz.]] [[...]] Prehajamo na 31. TOČKO DNEVNEGA REDA - VOLITVE IN IMENOVANJA. Predloge sodnega sveta ter mnenja komisije za volitve, imenovanja in administrativne zadeve ste prejeli. Prehajamo na obravnavo in odločanje o posameznih predlogih. Predlog sodnega sveta o izvolitvi v sodniško funkcijo. Sodni svet je državnemu zboru predložil predlog o izvolitvi v sodniško funkcijo na mesto okrožne sodnice na Okrožnem sodišču v Mariboru, štirih okrajnih sodnic na Okrajnem sodišču v Domžalah, na Vrhniki in v Ljubljani, dveh sodnic za prekrške pri sodniku za prekrške Ptuj in Slovenj Gradec ter vrhovne sodnice na Vrhovnem sodišču Republike Slovenije. Želi predstavnik sodnega sveta besedo? [[Ne želi.]] Predlog je obravnavala komisija za volitve, imenovanja in administrativne zadeve in zboru predložila poročilo ter predloge odlokov. Želi poročevalec komisije besedo? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Državnemu zboru predlagam, da opravimo razpravo o vseh predlogih skupaj. Želi kdo besedo, poslanke in poslanci? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje. V odločanje dajem predlog odloka o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Danice Zajc Kohek na sodniško mesto okrožne sodnice na okrožnem sodišču v Mariboru. Ugotovimo prisotnost! [[74 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani odlok sprejet. Na glasovanje dajem predlog odloka o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Kristine Petrič na sodniško mesto okrajne sodnice na okrajnem sodišču v Domžalah. Ugotovimo prisotnost! [[76 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 63.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlagani odlok sprejet. Na glasovanje dajem predlog odloka o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Lidije Ravbar Šinkovec na sodniško mesto okrajne sodnice na okrajnem sodišču na Vrhniki. Ugotovimo prisotnost! [[76 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlagani odlok sprejet. Na glasovanje dajem predlog odloka o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Deje Kozjek na sodniško mesto okrajne sodnice na okrajnem sodišču v Ljubljani. Ugotovimo prisotnost! [[76 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je predlagani odlok sprejet. Na glasovanje dajem predlog odloka o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Tanje Lombar Jenko na sodniško mesto okrajne sodnice na okrajnem sodišču v Ljubljani. Ugotovimo prisotnost! [[77 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 54 poslancev.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlagani odlok sprejet. Na glasovanje dajem predlog odloka o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Nataše Vidovič na sodniško mesto sodnice za prekrške pri sodniku za prekrške Ptuj. Ugotavljamo prisotnost! [[76 poslancev in poslank.]] [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlagani odlok sprejet. Na glasovanje dajem predlog odloka o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Ane Hudolist na sodniško mesto sodnice za prekrške pri sodniku za prekrške Slovenj Gradec. Glasujemo. Ugotavljamo navzočnost! [[76 poslancev in poslank.]] [[Za je glasovalo 63.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlagani odlok sprejet. In končno. Na glasovanje dajem predlog odloka o imenovanju gospe Marije Lepša Dolničar na sodniško mesto vrhovne sodnice na Vrhovnem sodišču Republike Slovenije. Glasujemo. Ugotavljamo navzočnost! [[75 poslancev in poslank.]] [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlagani odlok sprejet. Odločali bomo o predlogu odloka o razrešitvi in imenovanju nadzornega sveta družbe za avtoceste v Republiki Sloveniji. Predlog je v obravnavo zboru predložila komisija za volitve, imenovanja in administrativne zadeve. Želi predsednik besedo? [[Ne želi.]] Želi predstavnik sekretariata za zakonodajo besedo? Prav tako ne. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Da.]] Kolega Janez Janša.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod predsednik, kolegice in kolegi! Tukaj gre tudi za nek primer, kjer se spreminja neka vloga tega nadzornega sveta, zelo pomembna institucija, ki obrača veliko denarja. V prejšnjem mandatu je parlament imenoval v ta nadzorni svet Darsa določeno število članov, in to število je bilo imenovano glede na zastopanost poslanskih skupin v državnem zboru. Na tej podlagi in po tem ključu je tudi Socialdemokratska stranka, kot takrat tretja največja parlamentarna stranka, imela enega člana v tem nadzornem svetu. Ta član je potem postal poslanec, zato mu je zaradi nezdružljivosti zdaj prenehal mandat, prišlo je do zamenjave, vendar pa je večina, ki jo ima tukaj vladna koalicija, preprečila, da bi se tako, kot bi bilo normalno, ta poslanec opozicije oziroma član, imenovan in predlagan s strani opozicije v nadzornem svetu, zamenjal z drugim članom, ki bi ga predlagala opozicija, ampak je zdaj predlagan član iz koalicijske stranke. To pomeni, da bo tudi v tem telesu praktično nadzor nad javnimi sredstvi vršil tisti, ki opravlja tudi menedžerske funkcije v tej družbi ali pa vsaj večina tega, in to je tudi na tem področju zniževanje teh standardov, do katerih smo že prišli v prejšnjem mandatu. Kviaz je glasoval, predlog je seveda legalen, je pa to zniževanje demokratičnih standardov, ki smo jih v tem državnem zboru v prejšnjem mandatu že vzpostavili.
Hvala lepa. Želi še katera poslanska skupina predstaviti stališča? Da, kolega Potrč.
Gospo kandidatko, Matejo Duhovnik je predlagala poslanska skupina Združene liste socialnih demokratov. Gospa Mateja Duhovnik je že bila članica nadzornega sveta in je v tem času uspešno opravljala svojo funkcijo, kasneje je bila pa zamenjana, prav iz razlogov neustreznega političnega sestava. In zato so opozorila gospoda Janše v celoti nekorektna. In jaz sem trdno prepričan, da grepač za kvaliteten predlog in bo tudi s svojim sodelovanjem gospa Mateja Duhovnik v celoti lahko kvalitetno opravljala nadzor in ponovno normalno delovala v tem nadzornem svetu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predstavniki poslanskih skupin imajo besedo. Najprej v imenu poslanske skupine Nove Slovenije, prosim, kolega dr. Bajuk.
Hvala lepa, gospod predsednik. Ne glede na kvalitete predlagane osebe, Nova Slovenija bo glasovala proti, zaradi tega, ker mislimo, da moramo uveljaviti tak princip, ki ga je že v prejšnji sestavi ta državni zbor sprejel. Nadzor je resna zadeva, saj ga moramo ločiti od političnih opredelitev, in čim večja je preglednost, bolje je za naše skupno dobro. Zato bomo glasovali proti temu. Ne glede na to pa to ne pomeni neke ocene o kvalitetah predlagane osebe. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še katera poslanska skupina besedo? Potem bom dal besedo kolegu Janši, ki se javlja kot poslanec. Kolega Janša, imate besedo.
Hvala za besedo. Da ne bi izgledalo, kot da je pa tukaj prevladala stroka in da je vladajoča koalicija med, recimo temu, več kandidati izbrala sicer nekoga, ki ga je predlagala vladajoča koalicija, vendar pa je imel ta boljše strokovne kvalitete. Jaz gospe, ki jo je predlagala združena lista, ne poznam, lahko je popolnoma v redu in tudi ima vse strokovne kvalifikacije za to, vendar ne gre za to vprašanje. Pa tudi če bi šlo za to vprašanje, naš predlog je bil Bogomir Špiletič, zagotovo eden - mislim, da ga vsi poznate - eden izmed redkih ljudi, ki se spozna na nadzor v tej državi in je takšno oziroma podobno funkcijo opravljal vrsto let, in to zelo uspešno. Vendar ne gre za to. Gre za to, da v tej sestavi nadzornega sveta Darsa, ki je nacionalna institucija, opozicija nima niti enega predstavnika. Ker deloma imenuje nadzorni svet vlada, tam je že tako sestava, kakršna pač je, vladna. In zdaj pa še s parlamentarne strani sestava takšna, da ni nikogar izmed predstavnikov opozicije.
Hvala lepa. Želi še kdo pojasniti svoje stališče? Ugotavljam, da nihče. Zaključujem razpravo in dajem v odločanje predlog odloka o razrešitvi in imenovanju nadzornega sveta družbe za avtoceste v Republiki Sloveniji. Glasujmo. Prisotnost! [[76 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 30.]] Ugotavljam, da je predlagani odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega resda. Prehajamo na prekinjeno 28. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGOV ODLOKOV O USTANOVITVI DELOVNIH TELES DRŽAVNEGA ZBORA. Med odmorom se je sestala komisija za volitve, imenovanja in administrativne zadeve in zboru predlaga, da v zvezi s to točko obravnava še: predlog odloka o izvolitvi delegacije Državnega zbora Republike Slovenije v parlamentarno skupščino Sveta Evrope; predlog odloka o izvolitvi delegacije Državnega zbora Republike Slovenije v parlamentarno skupščino in organizacijo za varnost in sodelovanje v Evropi in predlog odloka o izvolitvi delegacije Državnega zbora Republike Slovenije s statusom pridružene partnerke vskupščino zahodnoevropske unije. Predloge odlokov ste prejeli na klop. Prehajamo na obravnavo in odločanje. S tem v zvezi predlagam, da razpravo o vseh predlogih odlokov opravimo skupaj, nato pa bomo glasovali o vsakem posebej. Želi kdo besedo? Če ne želi, prosim poročevalca. Ne, tudi on ne želi besede. Sekretariat? Nima stališča. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Preden dam besedo poslankam in poslancem, vas želim opozoriti, da je, upoštevaje dosedanjo prakso obravnave, k predlogom možno vlagati amandmaje le pri tistih točkah odlokov, ki določajo pristojnosti in naloge posameznega delovnega telesa. Vsakršne predloge za spremembo v sestavi delovnih teles pa je potrebno predhodno uskladiti na seji Kviaza. Želi kdo besedo? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje o predlogu odloka o izvolitvi delegacije Državnega zbora Republike Slovenije v parlamentarno skupščino Sveta Evrope. Glasujemo o predlogu odloka o izvolitvi delegacije. Prisotnost! [[76 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je predlagani odlok sprejet. V odločanje dajem predlog odloka o izvolitvi delegacije Državnega zbora Republike Slovenije v parlamentarno skupščino Organizacije za varnost in sodelovanje v Evropi. O predlogu odloka glasujemo. Prisotnost! [[76 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 11.]] Ugotavljam, da je predlagani odlok sprejet. In končno odločamo o predlogu odloka o izvolitvi delegacije državnega zbora Republike Slovenije s statusom pridružene partnerke v skupščino Zahodnoevropske unije. Ugotovimo prisotnost! [[76 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je bil odlok sprejet. Kolegice in kolegi, danes smo z odločitvami imenovali na pomembna mesta naše kolegice in kolege. Vsem v našem skupnem imenu čestitam in jim želim, posebej v parlamentarnih skupščinah, veliko uspešnega dela. Ugotavljam, da je ostala nedokončana 9. točka dnevnega reda, to je predlog zakona o veterinarstvu. Na podlagi drugega odstavka 73. člena poslovnika državnega zbora in v skladu s predlogom odbora za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano predlagam, da se ta točka preloži na 3. sejo zbora, ki se bo pričela 20. februarja tega leta. O tem predlogu lahko skladno s petim odstavkom 64. člena poslovnika državnega zbora svoja stališča predstavijo poslanske skupine. Razprava poslancev ni mogoča. Želijo vodje poslanskih skupin ali predstavniki besedo? Ugotavljam, da ne. Glasujemo o predlaganem sklepu. Ugotovimo prisotnost! [[76 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Gospe in gospodje, kolegice in kolegi, s tem zaključujem 2. redno sejo državnega zbora Republike Slovenije. Hvala lepa!