Dober dan, spoštovane kolegice in kolegi! Prav lep pozdrav vsem na 21. seji državnega zbora Republike Slovenije. Preden začnem, bi se rad uvodoma zahvalil vsem poslankam in poslancem, pa tudi uslužbenkam in uslužbencem državnega zbora, da s tako potrpežljivostjo in tudi strpnostjo pomagajo, da res zelo zahteven urnik dela v državnem zboru ta teden teče, kolikor se le da nemoteno. Preden bi pričeli 21. sejo, ki sem jo sklical na podlagi prvega odstavka 57. člena, bi vas rad obvestil, kateri od naših kolegov in kolegic zaradi drugih obveznosti ne bodo navzoči na seji. To so kolegi Čeligoj, Diaci, Janša, Kangler, Peterle, Pucko, Pukšič, Rupar in kolega mag. Vizjak. Od 17.00 ure dalje ne bo kolegice Stoparjeve, od 17.30 kolega Jurija in od 18.00 ure naprej kolega Jakiča. Na to sejo sem povabil predstavnike vlade Republike Slovenije k vsem točkam dnevnega reda in predstavnika sodnega sveta k 25. točki dnevnega reda. Tudi njih vse prav lepo pozdravljam. Zdaj bo najprej državni zbor prešel na določitev dnevnega reda 21. seje in na tem mestu bi vas prosil za vašo pozornost. Predlog dnevnega reda sem pripravil v skladu z 59. členom poslovnika, ki ste ga prejeli 6. decembra letos. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena, najprej o umikih. Kolegij predsednika državnega zbora je nedavno sklenil, da bi vprašanja poslank in poslancev vladi Republike Slovenije tokrat izjemoma umaknili z dnevnega reda. Naj povem, da je glede tega predloga prišlo do dogovora, ki mu skoraj nihče ni nasprotoval, ločeno mnenje je imela poslanska skupina Nove Slovenije. O temmora seveda odločiti državni zbor. Kolegij utemeljuje svojo odločitev, da tokrat vladi ne bi dajali vprašanj in pobud, z odločitvijo državnega zbora, da želi o vseh, tudi o tem vprašanju, predvsem pa o svežnju proračunskih zakonov razpravljati z vlado v polni pristojnosti, zato bomo ta vprašanja in pobude zastavili na naslednji seji. Če želi katera od poslanskih skupin obrazložiti svojo besedo, bom dal za to možnost, sicer pa bomo z glasovanjem odločili o predlogu kolegija. Ali lahko dam ta predlog na glasovanje, da se torej umakne 1. točka? Ta predlog dajem na glasovanje. Prosim, da glasujete. Še enkrat bom moral dati to na glasovanje. Prosim kolegice in kolege, da vstavijo glasovalne kartice v glasovalne naprave. Počakal bom kak trenutek, potem pa ponovno dal ta predlog na glasovanje. Ali lahko naši kolegi iz preddverja pridejo v dvorano in pomagajo državnemu zboru pri tej prvi odločitvi? Še enkrat, kolega Drobnič, še enkrat bom dal, drugič, na glasovanje predlog za umik te točke z dnevnega reda. Glasujemo. Prosim, da sodelujete pri odločanju, da po nepotrebnem ne bi izgubljali dragocenega časa. 48 navzočih, 45 za in nihče proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] To točko smo v tem smislu umaknili z dnevnega reda. Smo pri širitvah. Kolegij predsednika državnega zbora predlaga razširitev dnevnega reda z obravnavo točke spremembe poročila o gospodarskih družbah, podjetjih ali zavodih, za katere v skladu s prvim odstavkom 20. člena zakona o nezdružljivosti opravljanje javne funkcije s pridobitno dejavnostjo velja prepoved poslovanja z državo, javnimi podjetji in javnimi zavodi. Želijo kvalificirani govorniki besedo? Če ne, potem bomo to razširitev dal na glasovanje. Glasujemo. Prosim za pozornost, smo sredi glasovanja. Mir v dvorani. Smo sredi glasovanja. Prosim za mir v dvorani. Še enkrat, drage kolegice in kolegi, dajem, drugič, to odločitev na glasovanje. Prosim za vašo pozornost. Glasujemo o odločitvi, da razširimo dnevni red s to točko dnevnega reda. 52 navzočih, 45 za in 2 proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da smo tudi to sprejeli. Zdaj bi lahko prešli na odločanje o dnevnem redu v celoti. Želi kdo besedo o njem, sicer ga bom dal na glasovanje. Kolegice in kolegi, prehajamo na odločanje o določitvi dnevnega reda, tako kot smo ga spremenili s prejšnjima odločitvama. Prosim, da glasujete. Smo sredi glasovanja. 56 navzočih, 41 za in 7 proti. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je dnevni red sprejet. Sprašujem državni zbor, ali kdo od navzočih ugovarja, da kljub drugačni napovedi točko dnevnega reda zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o omejevanju uporabe tobačnih izdelkov, kljub temu, da ura še ni 16. in 15 minut, začnemo prej. Minister je tukaj. Lahko? Prav. Potem bomo, ker gre za 2. TOČKO DNEVNEGA REDA - PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O OMEJEVANJU UPORABE TOBAČNIH IZDELKOV, ker je navzoč predstavnik vlade, minister v odstopu, to točko začeli izjemoma pred napovedjo. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada. Prosim predstavnika vlade, ministra v odstopu, dr. Kebra za uvodno besedo. 5 minut. Prosim.
Spoštovani gospod predsednik, gospe poslanke in poslanci! Pred vami je [[...]]
Mir v dvorani!
[[...]]zakon, ki spreminja že leta 1996 uveljavljeni zakon o omejevanju uporabe tobačnih izdelkov, in sicer v delu, ki se nanaša na dovoljeno vsebnost škodljivih sestavin v cigaretah, metode vzorčenja, označevanje tobačnih izdelkov z opozorili, informiranje potrošnikov in podobno. V tem delu sprememb zakona sledimo evropski direktivi, ki pomeni večjo stopnjo varovanja potrošnikov pred nevarnostmi kajenja. Drugi segment, ki ga spreminjamo v tem zakonu, je omejevanje oziroma odprava zlorabe dosedanjih določil, ki dopuščajo reklamiranje tobačnih izdelkov v obliki in podobi zaščitene blagovne znamke. Naj omenim, da je tudi poslej mogoče uporabljati zaščiteno blagovno znamko na predpisan način in v predpisanih okoliščinah, vendar samo tiste blagovne znamke posameznih proizvajalcev, ki eksplicitno ne prikazujejo cigaret, tobačnih izdelkov ali akta kajenja. Spreminjamo tudi določila, s katerimi povečujemo odgovornost lastnikov gostinskih objektov za zagotavljanje nekadilstva v prostorih, ki so namenjeni nekadilcem. Kot veste, so ti prostori zgolj v gostinskih objektih, ki zagotavljajo prehrano, in še če se je v tem prostoru za nekadilce doslej pojavil kadilec, je po dosedanjem zakonu veljalo, da je zgolj tisti kadilec lahko kaznovan, ne pa tudi lastnik objekta. Sedanji zakon zahteva, da lastnik objekta z ustreznim predlogom temu kadilcu predlaga spremembo prostora, prostor za kadilce. Na koncu tudi povečujemo vlogo in odgovornost ministrstva za zdravje pri pripravi dvoletnih programov omejevanje uporabe tobačnih izdelkov in zmanjševanje škodljivih posledic. Zakon se spreminja v številnih členih. Dovolite, da na koncu omenim, da smo tudi v odboru za zdravstvo državnega zbora bili priča koristnim predlogom. Ministrstvo za zdravje podpira vse tiste predloge, ki jih je potrdil in sprejel tudi odbor za zdravstvo. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod minister v odstopu. Predlog zakona je obravnaval odbor za zdravstvo. Vabim predsednika odbora, kolega Brenčiča, da predstavi poročilo. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Vse lepo pozdravljam, tudi gospoda ministra. Odbor je obravnaval predlog zakona na 26. redni seji dne 4. 12. Glede na to, da je bilo besedilo prvotnega predloga kasneje nadomeščeno z novim in je bilo to predmetno besedilo potem predmet razprave na tej seji, tudi ni bilo kakšnih posebnih razprav, ker je predlagatelj upošteval gros vsega tega, kar je bilo pri prvem tekstu ali pri prvem besedilu predloga zaznati, tako iz mnenja zakonodajno-pravne službe kot tudi iz številnih argumentov zainteresiranih institucij, ki jih bo ta zakon zadeval. Tako, da je bila razprava namenjena predvsem predlogu, ki sta ga še vedno zagovarjali obe zbornici, obrtna in gospodarska in sta se navezovali na 13. člen. V razpravi je prišlo do umika amandmaja k 10. členu s strani štirih poslanskih skupin. Odbor je sprejel amandma poslanca gospoda Cukjatija k 1. členu in amandmaje k 8., 17. členu štirih poslanskih skupin. Na seji sami je predlagatelj, gospod Cukjati, umaknil tudi amandma k 19. členu. Odbor je zaradi dobrega predloga zakona sprejel tudi amandmaje k 3., 10. in 17. členu. To pa je vse. Hvala lepa.
Hvala, gospod predsednik odbora. Zdaj bomo poslušali predstavitve stališč poslanskih skupin. Kolega Cukjati bo uvodoma predstavil stališča poslanske skupine Socialdemokratske stranke, za njim kolegica Ana Marija Tisovic stališča poslanske skupine Nove Slovenije. Oba imata na voljo pet minut. Prosim, najprej kolega Cukjati.
Hvala za besedo. Spoštovani! Zagotovo se vsi, ki nekako pogosto posežejo po tobaku, spomnijo, kako se je to začelo v mladih letih. Ponavadi je bilo tako, da je ob prvi cigareti peklo v ustih, bolela glava, bilo je slabo in podobno. Ob drugi cigareti je bilo malo bolje, se je potrpelo in ob tretji se je še potrpelo in potem sčasoma se je človek navadil. In s tem je vstopil v svet odraslih. Kajti, če vlada neko vzdušje, neko prepričanje, da je kaditi frajersko, pomembno, potem je to za mladega človeka krasen vstop v tisti svet sanj enake veljave z odraslimi. In seveda marsikaj bi želeli urediti pri teh škodljivih razvadah. Morda bi bilo pomembneje preprečevati ekstazi v disko klubih in podobne stvari. Vendar, če bomo s tem zakonom uspeli vendarle v javnosti utrditi mnenje, da je tobak slaba, ne koristna razvada, da je škodljiva zdravju in s tem tudi nacionalnemu zdravju, nacionalni kvaliteti, če bomo to uspeli, potem seveda je cilj zakona uspel. Zagotovo bodo vse te, bi rekel, novosti in pa zahteve od posameznih gesel, ki se bodo tiskala na zavitkih in podobnih stvari, morda pripomogle, da bo sem in tja kdo pa le se zamislil nad tistimi besedami, in kot sem rekel, če nekaj premaknemo v javnem mnenju, potem je cilj zakona dosežen. Zato ga podpiramo.
Kolegica Ana Marija Tisovic vas kar prosim, če pridete do govorniškega odra. Bo kolega mag. Drobnič predstavil stališče poslanske skupine Nove Slovenije, za njim kolegica Črnugelj.
Lepo pozdravljeni vsi v dvorani! Visoka raven zdravja državljanov je zagotovo cilj politike in k temu mora biti usmerjena tudi zakonodaja, ne samo visoka zavest in ta zakon, ki ga pač predstavlja in ga pošilja v postopek sprejemanja vlada, ima zagotovo ta namen. Če se že proizvajajo izdelki, potem se morajo pač na takšen način, da niso zdravju škodljivi oziroma da so škodljivi čim manj, da so iz tega izvzeti predvsem mladi in da se za to razvado, ki je škodljiva za nekoga, ki se že odloči, ni škodljiva tudi za tistega, ki je pač v njegovi prisotnosti. To pa mora zagotoviti torej zakon, javni interes. Naša država je imela torej od 1997. leta ta zakon v veljavi, vendar je bil kršen. Morda tudi zaradi nejasnih določb, nekatere reči pa je treba tudi uskladiti v skladu z direktivo Evropske unije. Zlasti je bilo to vprašanje glede reklamiranja. Reklamiranje si proizvajalci zamišljajo na zelo različne načine. Tukaj so pred državo, pred vlado, pred inšpektorji zagotovo par korakov naprej, so bolj iznajdljivi in torej očitno ne ostane nič drugega, kakor da sprejemamo ostrejše določbe. Zagotovo so potrebna tudi jasnejša določila glede vsebnosti škodljivih substanc, ne samo katrana, kar je bilo do nedavnega, pač pa ostalih substanc, ki so škodljive zdravju. Zdaj se pač pojavljajo te tri, torej nikotin in monoksid. V poslanski skupini se sprašujemo, kako je s stroški, posledicami tega zakona. Ta zakon bo terjal, kot vidimo, nekaj zaposlitev, novih zaposlitev in tudi približno 148 ali 145 milijonov tolarjev. V poslanski skupini menimo, da imamo za to tudi ustrezne resorje, ki bi lahko prevzeli te naloge.Morda je kakšna oprema res še potrebna, vendar pa ne na takšen način, kot je zapisano v zakonu. Zakonu torej ne bomo nasprotovali, ker ima pač cilje, katerim ne nasprotujemo, tudi nekatere instrumente, ki bodo lahko pripeljali do cilja, vendar pa se sprašujemo v tem trenutku, da ministrstvo in minister ne najde primernega časa za reševanje stanja v zdravstvenem varstvu, ki je kaotično in problematično in potem prihaja z zakoni, ki jim seveda ne nasprotujemo, ali pa celo vrsto zakonov, ki so obrobnega značaja in bi jih lahko vključili v tiste "krucialne" predloge, s katerimi bi se morala spoprijeti naša država. Torej, vprašanje prioritet. Sicer pa ne bomo nasprotovali sprejemanju tega zakona. Hvala lepa.
No hvala lepa, kolega mag. Drobnič. Kolegica Silva Črnugelj bo predstavila stališče poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov, za njo kolega Barovič. Najprej kolegica Črnugelj.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lepo pozdravljeni, gospod minister Keber in gospa državna sekretarka gospa Jožica Mavčec Zakotnik, dragi kolegi in kolegice poslanci! Danes obravnavamo spremembe in dopolnitve zakona o omejevanju porabe tobačnih izdelkov, ki je ob spreminjanju davnega leta 1996 doživel mnogo dilem, sprožil medijsko burjo. Ta zakon je eden iz verige omejevalnih zakonov. Vendar ga v poslanski skupini Združene liste socialdemokratov ne beremo na ta način. To se pravi na restriktiven in omejevalen. To je za nas zaščitni zakon, saj ščiti javni interes, interes varovanja zdravja državljank in državljanov, saj je zdravje temeljna vrednota in tudi dobrina nacionalnega pomena. Za nekatere je to eden najbolj pomembnih javnih interesov in je tudi ustavna kategorija. Zakon je takrat zastavil visoke cilje in namene. Kako se je v praksi uveljavil, lahko seveda ocenjujemo tudi mi laiki. Vsi opazovalci vsakdanjega življenja lahko ugotovimo, da je zakon iz leta 1996 vendarle imel pozitivne učinke. Kakšni so ti učinki, lahko seveda vsak po svoje razlaga, so pa bile tudi opravljene določene analize. V poslovnih prostorih, predavalnicah, šolah, vrtcih in bolnišnicah, pa tudi v vadbenih centrih in ostalih javnih prostorih, muzejih, arhivih ni več oblakov dima. Število kadilcev se v Sloveniji zmanjšuje. Žal lahko ugotovimo, da je teh kadilcev med mladimi, žal, nekoliko več. In predvsem v segmentu ženske populacije in zlasti naj nekatere posebej poudarim, v segmentu ženske populacije v rodni dobi. V poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov lahko ponosno tudi povemo in se pohvalimo s tem, da so se tedanji kadilci odločili, da bodo prenehali kaditi. In danes lahko svečano povemo, da v poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov ni kadilcev. Da smo sami nekadilci. Seveda, to je zahtevalo določene napore. Ampak zakon je imel učinek tudi med nami. Vzroki, nekateri, ki ste bili takrat v državnem zboru, se spominjate. Pričujoča novela zakona uveljavlja in usklajuje zakon z direktivo 2001/37 evropskega parlamenta in sveta, ob približevanju zakonov z drugimi predpisi držav članic o izdelavi, predstavitvi in prodaji tobačnih izdelkov in se nanašajo na opozorila glede zdravja, škodljivosti in drugih informacij, ki se nanašajo na zavitke tobačnih izdelkov, reklamiranje, določene ukrepe, ki so s tem povezani. Te ponujene spremembe prinašajo vrsto novih zaščit, pojasnitev, kaj je to v principu in kaj je to definicija tobačnega izdelka. Od sedaj se tudi šteje v tobak sesanje tobačnih izdelkov. Kaj je, kaj so njegove sestavine in s tem zmanjšujejo vsebovanost nikotina in katrana ter opredeljujejo količine ogljikovega monoksida. Označbe z geslom, da kajenje škoduje ali kajenje ubija, so zelo pomembne in bodo prisotne na podlagi tega zakona na vseh tobačnih izdelkih. Natisnjene bodo na prednjih straneh embalaže v 30-procentnem obsegu površine sprednje strani. Poslanska skupina Združene liste socialnih demokratov ugotavlja, da so postopki in priprave ob zakonu upoštevane, da so upoštevana tudi vsa načela socialnega partnerstva in dialoga. Da so nekatere spremembe in dopolnitve tega zakona take narave, da bodo pač dodale nekatere obveznosti tudi lastnikom oziroma najemnikom gostinskih objektov, ki bodo morali zagotoviti, da so ti ločeni prostori za nekadilce in kadilce. Med ostalimi zakon določa, da bo prostor za nekadilce moral biti ustrezno opremljen s prezračevalnimi napravami. In ugotavljamo v poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov, da bo to terjalo seveda določene materialne stroške med temi izvajalci storitev. Seveda, zakon kot tak bomo z vsemi posledicami v poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov podprli in enako tudi podpiramo nadzor v zvezi s tem zakonom. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega Barovič bo predstavil stališča poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke, za njim kolega Brenčič stališča poslanske skupine Slovenske ljudske stranke, predstavitev pa bo sklenila kolegica Širca.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani minister - zame ste še vedno minister do menjave, kajti dolžni ste opravljati svoje delo, kolegice in kolegi! Seveda je skrb za zdravje zelo pomembna skrb in proti takšni skrbi verjetno med tisočimi jih devetstodevetindevetdeset nima nič. Pred petnajstimi leti je bila v Zasavju narejena študija, zakaj je bilo toliko obolelih otrok na pljučih. In so ugotovili, da zaradi izpuhov, ki jih je proizvajala takratna industrija, pa tudi zdajšnja termoelektrarna, cementarna in tako naprej, vsebnosti žvepla in tako naprej in tako naprej. To je bila študija, doktorska študija, zdravnik je opravil magisterij. Od takrat do danes termoelektrarna Trbovlje še vedno nima filtrirne naprave, nima je. Raje smo zaprli industrijo, ugasnili, ljudi postavili na cesto, na ta način smo se rešili umazanije. Kaj bi želel reči? Ne me vzeti zdaj, prosim, kot kadilca, ne me vzeti tako. Jaz nikogar ne posiljujem, veliko sem po svetu, tam kjer je prostor za kadilce, kadim, kjer je prostor za nekadilce, ne kadim in spoštujem red in pravilo. Poleg tega so nekatere kolegice in kolegi iz interesnih skupnosti poudarili tudi po moje zelo upravičene razloge ob tem zakonu, ki me moti, pa še posebej zaradi tega, ker je zgolj in zato napisan in nekoliko poostren, ker sodi v evropsko zakonodajo. Včeraj oziroma danes ponoči sem prišel iz Koebenhavna; tega se tudi tam - pa vemo, da so Skandinavci zelo zelo vztrajni in spoštljivi - ne držijo, ali pa nimajo takšnega zakona, ki ga mi želimo v imenu Evropske skupnosti sprejeti. To je drugo dejstvo, zaradi katerega se mi zdi malce neumno tole prebrati; saj sem, imam tule še marsikaj podčrtanega. Poslušajte izraz v 7. členu, napis "kajenje ubija", kajenje škoduje, je res - izraz "ubijati". Vložil bom zakon, da se beseda "ubijati", "umirati" prepove. Ta izraz je grd, pa je resničen ali pa ne, sam mislim, da ni, ampak izraz "kajenje ubija".Mislim, da pri pripravi takšnih zakonov je treba včasih malce premisliti. Mi imamo v 7. členu na strani 20 veliko izrazov, za katere sodim, da so upravičeni in se lahko napišejo, recimo, "kajenje maši žile in povzroča srčni infarkt". Sem za to, da so vsa ta opozorila nameščena v vseh javnih ustanovah, v šolah, zdravstvenih domovih, bolnišnicah. Napisati na zavojčke pa ne vem kam še ali pa na reklamo "kajenje ubija" - ubija?! Naslednji člen, 9.c člen prepoveduje napisati vsebino in vrsto nekega izdelka. Poslušajte, mi moramo vzeti tudi tobačno industrijo kot industrijo, ki daje ogromno denarja tej državi. Daje ga! In ne sme proizvajalec napisati, da je pač njegov izdelek nekoliko drugačen, vsebinsko drugačen, ker ima manj vsebnosti katrana, ker ima manj vsebnosti nikotina!? Ne vem, zakaj ne sme. Po presoji kolegov iz Slovenske nacionalne stranke tak zakon ne sme prepovedovati nekomu, če želi orisati ali opisati drugačno vsebino nekega izdelka. Potem tudi avtomobilski proizvajalci ne smejo napisati, da je, nevem, en avto na električni pogon, drug avto porabi 3,5 litra zaradi tega, ker ima to in to, tretji pa devet litrov zaradi tega, ker ima prostornino 5.000 kubičnih centimetrov. Če pogledamo prvi odstavek 13. člena, je v nasprotju sam s sabo, ki pravi v drugem bla, bla, bla, "besedilo tako, da se z ustreznim prezračevanjem ali fizično ločitvijo prepreči mešanje zraka". Vi z ustreznim prezračevanjem ne morete preprečiti mešanja zraka. Mislim, da je, jaz želim samo opozoriti, da ta zakon je napisan ne vem zakaj in zakaj tako. In ne nazadnje še nova kazen za lastnika nekega objekta. Prav. Ampak še drug način je, kako preprečiti to razvado, ki škoduje. Še en način je. [[...]] [[Opozorilni znak za konec.]] [[...]]Bom takoj končal. S ceno, ceno tobačnega izdelka, ki naj bo tako visoka, da bo ta udarila ljudi, ne pa preprečevanje. In še učinek, kakšen je bil po prvem zakonu. Učinek je ta, da se pred mojo hišo v Trbovljah zbirajo gimnazijci in, vsak že v prvem razredu pa še osnovnošolci, zraven kadijo. Toliko. Hvala lepa. V imenu Slovenske nacionalne stranke takšnega zakona, tako površno narejenega ne bomo podprli.
Hvala lepa, kolega Barovič. Kolega Brenčič bo zdaj predstavil stališče poslanske skupine SLS, kolegica Širca za njim poslanske skupine LDS.
Hvala lepa za besedo, predsednik. V naši poslanski skupini enostavno lahko rečemo, da je širše družbeno gledano predlog zakona koristen in tudi potreben. Če nič drugega, deluje preventivno za ohranjanje zdravja in kot tak prav gotovo tudi doprinaša nekaj k spremembi našega mišljenja. Za nas je dosti pozitivno tudi to, da so določeni gospodarski subjekti, ki jih pa ta zakon zadeva negativno, vzeli ta zakon dosti korektno. In tudi je potrebno dati priznanje predlagatelju, da je v nadomestnem tekstu upošteval gros vseh tistih argumentov, ki so stali in so bili potem v zakon vneseni, v predlog zakona vneseni in tudi jih danes zakon vsebuje. Tako da je to kar dobro. Seveda največ spornosti pa prinaša 13. člen, predvsem je mogoče tudi reči, upravičeno bojazen določenih gostinskih lokalov, da bo silno težko fizično ločiti prostor. Ampak tako, kot rad stopi tisti v neki lokal, da ob prižgani cigareti pokramlja s svojim prijateljem, vstopim tudi jaz rad v ta lokal nekaj pojesti, ampak ne v tem dimu. Tako da bo potreben krajši čas, da se bo to preseglo in bomo zadovoljni vsi. Seveda za nekaterega gostinca bo to predstavljalo tudi nepremostljivo oviro, morda glede na status objekta, v katerem je lokal, ampak tudi to se mora na način rešiti. Mi bomo zakon seveda podprli. Hvala.
Hvala lepa, kolega Brenčič. Kolegica Širca bo predstavila stališča poslanske skupine LDS in s tem sklenila predstavitev stališč poslanskih skupin. Prosim.
Spoštovani! Tudi v naši poslanski skupini ni dvoma glede obravnave tega zakona. In sicer zaradi več razlogov. Nedvomno pa zaradi temeljnega oziroma temeljnega cilja tega zakona, ki zagotavlja visoko raven varovanja zdravja in v tem smislu ga tudi razumemo. Ne glede na to, da jebila agens sprememb tobačnega zakona zagotovo evropska direktiva. Res pa je, da je prilagajanje s pravnimi normami Evrope, da to prilagajanje ni v tem primeru niti malo vprašljivo, saj je Slovenija prva oziroma tiste zgodnje restrikcije iz prvih, izpred let v zvezi z omejevanjem porabe tobačnih izdelkov uveljavljala dokaj smiselno, racionalno in tudi učinkovito. Torej tokratni popravki zakona postavljajo meje vsebnosti katrana, nikotina in ogljikovega monoksida v cigaretah, postavljajo pravila glede informacij, navedenih na tobačnih izdelkih, pa tudi na drugih mestih, predvsem tistih, ki so v domeni že tako omejenega oglaševanja in urejujejo roke uveljavitve prepovedi. Če se omejim zgolj na najpomemebnejše. Opozorilni napisi oziroma opozorila na tobačnih izdelkih so v direktivi jasno definirani in glede na to, da jih danes, da ste jih danes večkrat omenili, je pač potrebno vzeti v obzir dejstvo, da so to zelo natančna navodila, ki pravzaprav pričajo o neki vrsti striktnosti določil Evropske unije, tam kjer se njej to zdi smiselno. Hkrati pa tudi govorijo o tem, da je nujnost vendarle na nekih mestih tudi prepuščena izbiri med ponujenimi dikcijami. Vemo, da imamo dve obvezni dikciji, ki bosta morali sedaj priti na tobačne izdelke, plus eno, ki jo lahko proizvajalec izbira med 14 možnimi. Je pa res, da se vsiljuje tukaj neka primerjava, ki bi jo lahko iskala v opozorilih med cestnimi predpisi, vzamem primerjavo med tistimi opozorili, ki govorijo o tem, da bomo, če citiram, prevzeli odgovornost za to, da se sami ubijamo oziroma da si resno škodujemo, tako sebi kot tudi drugim okrog sebe. Ampak vendarle, gre za opozorila, ki jih lahko primerjamo, kot sem že rekla, s cestnimi znaki, kjer tabla, recimo, kamenje pada, pomeni resno opozorilo, da naj bomo previdni, hkrati pa tudi pomeni odvzem odgovornosti za primer, če se kamenje dejansko zruši na nas. Ampak, kot že rečeno, tovrstna natančnost zapovedi zagotovo priča o natančnosti evropskih presoj, ki imajo zagotovo tudi simbolno, ne le realno vrednost. Skratka, ob poenotenju metode vzorčenja, ob določitvi laboratorija za meritve, ob določitvi nalog inšpekcije za varovanje zdravja, ob zaostritvi kazni, ob dodatnem definiranju dovoljenja reklamiranja, tudi tistega posrednega in tako naprej, prinaša zakon tudi korekcije pri ločevanju prostorov za kadilce in nekadilce, ki jih bodo zagotovili lastniki lokalov in v katere je nekoliko podvomil moj predhodnik pri vprašanju, koliko nerodnosti to eventualno povzroči lastnikom lokalom. Ampak dejstvo je, da če se vrnemo k prvemu cilju zakona o zagotavljanju visoke ravni varovanja zdravja, je lahko to vprašanje relativno. Dovoljenje reklamiranja, izjeme znotraj restrikcije, zelo natančno, tako rekoč pikolovsko precizno opredeljeno, zelo jasno je določena tipografija črk, omenjena in zaobjeta je zgolj v helvetiko, je definirana velikost prostora, odmerjena za reklamiranje, zelo jasno so zapovedane tudi sekunde obveznih pojasnil na elektronskem filmskem traku. Skratka, vse je zapovedano. Tudi moram pridodati, da ta zapoved je vendarle tudi simbolno pomembna. Zagotovo pa je najpomembnejša tista ureditev, ki definira roke za uveljavitev, tako prodajo in proizvodnjo tobačnih izdelkov, omejeno oziroma uveljavljeno v letu 2004, in roke, ki govorijo o tem, kdaj se lahko prodaja tudi izven držav Evropske unije in sega v leto 2007. Mislim pa, da je to temeljna srž tega zakona. Hvala.
Hvala lepa, kolegica Širca, za predstavitev stališč poslanske skupine LDS. K dopolnjenem predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, zato razprava o členih ni možna. To razpravo potemtakem zaključujem in s tem tudi drugo obravnavo predloga zakona. V skladu s 139. členom poslovnika bo zbor tretjo obravnavo predloga opravil jutri, 18. decembra letos. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Ob 16.55 uri bomo, tudi ob navzočnosti predstavnikov vlade, nadaljevali naše zasedanje z drugo obravnavo predloga zakona o poroštvu Republike Slovenije za obveznosti iz pogodbe o najetju kredita pri banki Kreditanstalt v višini 50 milijonov Evrov. Do takrat bom zasedanje prekinil. Ob 16.55 uri pa bomo zasedanje nadaljevali. Hvala.
Spoštovane poslanke in poslanci, gospe in gospodje! Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O POROŠTVU REPUBLIKE SLOVENIJE ZA OBVEZNOSTI IZ POGODBE O NAJETJU KREDITA PRI BANKI KREDITANSTALT FÜR WIEDERAUFBAU V VIŠINI 50 MILIJONOV EVROV. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije, ki se ni prijavila k razpravi. Predlog zakona je obravnaval odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Predsednika odbora, da bi predstavil poročilo, ni. Temu sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Najprej ima besedo gospod Branko Kelemina, ki nam bo predstavil stališče poslanske skupine Socialdemokratske stranke Slovenije. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, spoštovana podpredsednica. Najprej veliko začudenje, da tu ni nobenega, ne predstavnika ministrstva za finance v ustanavljanju ali kakorkoli že, kje je, ne vem, poleg tega ni predstavnika odbora za finance, ki je nosilec tega, nobenega poročila [[...]]Ne vem, čudno je vse skupaj. Poleg tega mislim, da takih zakonov, kot je tale, sploh ne bi smeli sprejemati, dokler nimamo postavljene nove vlade. Gre za zadolžitve, in mene prav zanima, ali je predstavnik, novi kandidat za ministra seznanjen s temi obremenitvami, ki jih mi v teh dneh sprejemamo. Namreč, to ni prvi tak zakon, ta o poroštvu za 50 milijonov evrov ampak smo danes sprejemali tudi na odboru za infrastrukturo podoben zakon, če se ne motim, za 120 milijonov evrov, za iste namene. Poleg tega me čudi, našo poslansko skupino, kako to, da za najemanje kreditov za izgradnjo avtocest dejansko najemamo kredite po različnih nivojih, enkrat ministrstvo za finance, drugič ministrstvo za promet; gre pa v bistvu za isti sistem izgradnje avtocestnega sistema v Sloveniji. Zakaj ta dvojnost? Ko pa vprašam in želim imeti pregled dosedanjih poroštev in najetih posojil ter tudi predvidenih posojil v nadaljevanju, pa tudi mogoče potem umestitev vsake nove zadolžitve ali sprejetja nove obveznosti v nekem pregledu, pa tega ni. Skratka, državni zbor ne ve, kaj sprejema, in sploh takega zakona ne bi smeli v tej fazi, ko nimamo vlade, po naši oceni sprejeti, tako vsaj menimo v Socialdemokratski stranki. Poleg tega se postavlja cela vrsta drugih vprašanj, glede na dolgoročnost teh kreditov. Namreč, vsi ti krediti, kot vidimo, se bodo odplačevali še tam nekje mogoče leta 2030, torej v generaciji še nerojenih otrok, tako rekoč na njihova ramena nalagamo velike obveznosti, ki jih bodo morali nekoč poravnati. Skratka, predstavnika vlade, kdorkoli že pač tu je, bi vprašal tudi naslednje: zakaj najemamo kredite na različnih nivojih za iste vsebine? In bi prosil pojasnilo, zakaj potem nimamo tega vsega v enem resorju. Tudi ne vemo zdajle, ali so dejansko ti krediti, ki jih bomo prejemali oziroma uveljavljali preko drugih ministrstev, ali so ta ministrstva za finance dala soglasje in ali so ti krediti toliko ugodni recimo, kot je ugoden tale pri banki Kreditanstalt iz Avstrije. In bi prosil za pojasnilo. Naša poslanska skupina ta predlog zakona verjetno bo podprla pač v tistem delu, oziroma vsak poslanec bo sam odločal o tem, ali bo predlog zakona podprl ali ne. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Nove Slovenije bo predstavil dr. Jožef Bernik. Izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Gospod minister, predstavnik financ! Ta zakon smo zadnjič obravnavali na odboru za finance in bi nekako komentiral isto, kot sem rekel tam. To se pravi, da ta zakon prihaja iz finančnega ministrstva, to pa že pomeni, da ima kar nekaj značilnosti, ki pa niso nujno dobre. Ena od teh značilnosti je gotovo, da je bil zakon zelo slabo pripravljen, tako da je morala naša služba za zakonodajo popravljati in sedaj so ti popravki oziroma predlogi sprejeti v zakon in to je do neke mere izboljšalo celo situacijo. Vendar na drugi strani bi rekel tudi tole, da vedno pogrešam, kar prihaja iz finančnega ministrstva, da ni enega sistemskega prijema, kako predstaviti podatke. Vedno dobivamo neko drugo shemo, tako da je zelo težko primerjati med seboj zadnjo in sedanjo in tako dalje. In to pa pri ministrstvu za finance ni opravičljivo in se mi zdi, da bi morali to izboljšati, tako da lahko sledimo celi stvari. Že na komisiji oziroma odboru sem omenjal in spraševal za nekatere stvari, ker tukaj so v obrazložitvi omenjena štiri poroštva, dve garanciji, tri ratifikacije in bi pač človek rad vedel, kako, kdaj se katera in pod kakšnimi pogoji se uporablja, in bi tudi človek rad vedel, kdaj bodo te garancije prišle v poštev oziroma poroštva prišla v poštev. Sicer je v 3. členu povedano, da Slovenija ne prevzema odgovornosti druge kot to, da bo morala plačati, če Dars ne bo plačal. Seveda to bi skoraj rekel, ena pravna fikcija, kajti če Dars ne bo mogel plačati, vprašanje je, če bo lahko država plačala. Je pa tako, da bi radi vedeli pri vsakem takem zakonu, koliko smo zadolženi, pod kakšnimi pogoji in tako dalje. Obljubljeno mi tudi je in tukaj je gospod, ki mi je to obljubil, da mi bo poslal pisno poročilo oziroma razlago, pa je do danes še nisem dobil. Kar se tiče naše poslanske skupine Nove Slovenije, bi rad omenil to, da, kaj nam ostane, razen to, da glasujemo za zakon, za katerega ne vemo, kako ga bo država plačala in tudi ne iz kakšnih prihodkov. To se pravi, da pri nas nam danes oziroma danes nam nihče ne more zagotoviti, da bodo ti dohodki tam. Kajti, če bo to plačevano iz cestnega dinarja oziroma cestnega tolarja, potem je naše zaupanje precej majhno. Hvala.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil gospod Ivan Božič. Izvolite.
Hvala lepa. Torej Slovenska ljudska stranka bo podprla ta predlog zakona. Namreč v teh dneh, ko smo obravnavali ta zakon, pa tudi danes, ko smo obravnavali podoben zakon, za najetje novih kreditov pri evropski banki, je pač tako. Denar za gradnjo avtoceste je treba zbrati. Leta 2005 naj bi bil odprt, torej naj bi bila odprta avtocestna povezava od Maribora do Kopra. In leta 2010 avtocestni križ, ki naj bi še najbolj povezal našo državo z vsemi ostalimi državami. 30 let je minilo od odprtja prve slovenske štiripasovne avtoceste. In v letošnjem letu oziroma v letu 2003 je namenjenih vzdrževanju, upravljanju in gradnji avtocest 116,5 milijarde tolarjev in za gradnjo bi jih namenili 40 procentov več kakor letos. Torej ne vemo, kako si kdo lahko predstavlja, da ne bi najemali in dajali soglasja k najetju kreditov. Sredstva, teh 50 milijonov evrov bo odplačalo podjetje Dars iz sredstev iz zbranih cestnin, šla bodo pa za tiste dele avtocest, ki so sedaj najbolj na udaru in najbolj potrebni investicije oziroma financiranja: Lenart-Beltinci, predvsem je tu etapa Vučja vas-Beltinci z rekonstrukcijo R-353, Razdrto-Vipava, del etape Rebernice, in Krška vasObrežje. Vse to skupaj 50 milijonov evrov. Kredit naj bi dobil, naj bi bil črpan do 30.12. drugega leta, se pravi leta 2003 in glavnica pa bi se začela odplačevati v polletnih obrokih s 30. junijem 2008. leta. Se pravi, imamo 5-letni moratorij. Naša stranka bo oziroma naša poslanska skupina bo predlog zakona o poroštvu Republike Slovenije za obveznosti iz pogodbe o najetju kredita pri banki Kreditanstalt für Wiederaufbau v višini 50 milijonov evrov tudi podprla. Brez sredstev se avtocest pač ne da graditi. Kritike so, da se gradi premalo, gradi se lahko tudi res premalo, nazadnje smo videli tudi, kje je odvzeto, zlasti pri bencinskem tolarju, in takrat, ko bomo o tem govorili, bomo pa tudi mi nasprotovali, da se uporabi namenski denar za kaj drugega. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, ni možna razprava o členih, zato razpravo zaključujem in s tem tudi drugo obravnavo predloga zakona. V skladu s 139. členom poslovnika bo zbor tretjo obravnavo predloga zakona opravil jutri, 18.12.2002, ob koncu zasedanja. S tem prekinjam to točko dnevnega reda in prekinjam tudi zasedanje. Ob 17.15 uri bomo nadaljevali z obravnavo 4. točke dnevnega reda, to je z drugo obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o ohranjanju narave. Hvala lepa.
Prehajam na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O OHRANJANJU NARAVE. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Minister za okolje, prostor in energijo, mag. Janez Kopač, izvolite.
Hvala lepa, podpredsednica. Spoštovane poslanke in poslanci! Predlog zakona o spremembi zakona o ohranjanju narave je, lahko rečem, bolj organizacijske narave. Do sedaj so bile tako naloge izdelave naravovarstvenih smernic kot naloge izdajanja naravovarstvenih soglasij locirane na zavodu za varstvo narave. Mi pa menimo, da je primerneje skoncentrirati strokovne kadre in strokovne naloge v zavodu samem, kjer so že sedaj, medtem ko upravne postopke, to je pa tudi izdajanje soglasij, pa prenesti na ministrstvo za okolje, prostor in energijo. To je bistvena sprememba tega zakona. Drugače pa je še vrsta drugih vsebin, ki vse pomenijo, če mi dovolite ta izraz, nekako čiščenje zakona. Zakon, ko je bil sprejet, je tako kot vsak zakon, saj to ni nič posebnega, imel nekaj nedorečenih stvari v sebi, ki so se skozi čas, skozi izvajanje zakona izčistile. Tu lahko omenim malo nerodno definirano vsebino naravovarstvenih smernic, pa nerodno definirano vsebino naravovarstvenega soglasja, pa pogojev in usmeritev in tako naprej, sicer pa zakon prinaša po vsebini še nekaj drugih drobnih novosti. Ena je odprava predhodnega soglasja zavoda za varstvo narave v prometu z nepremičninami na zavarovanih območjih, na primer v parkih. Drugo je, prinaša definicijo v zvezi s statusom ugodnega ohranitvenega stanja habitatov vrst oziroma habitatnih tipov. Tretja taka manjša novost je možnost, da lokalna skupnost in država, torej vlada, skupaj ustanavljata morebitno zavarovano območje, na primer kakšen regijski park. Sicer pa predvidevamo še nekaj izboljšanih ali pa zapisujemo nekaj izboljšanih definicij, ki jih zahteva prevzemanje pravnega reda Evropske unije. Pomembna novost pa je tudi uskladitev z ravnokar sprejetima zakonoma o urejanju prostora in pa o graditvi objektov, kajti tam je sedaj predvideno in postaja tudi v tem zakonu, da je treba naravovarstvene smernice izdati v enem mesecu potem, ko občina zanje zaprosi oziroma pripravljavec prostorskega akta, da je treba potem, to je izjema, če gre za posebej strokovno zahtevno opravilo, se dovoli do dva meseca časa za pripravo. Sicer pa je treba v 30 dneh potem, ko občina pripravi prostorski akt, dati od sebe mnenje, ali so smernice upoštevane v pravimeri ali ne. Tovrstnega soglasja ni več. Sama naravovarstvena soglasja pa se v rokih, kot to predvideva zakon o graditvi objektov, izdajajo v postopku pridobivanja gradbenih dovoljenj. Skratka, vrsta drobnih popravkov zakona glede na druge sprejete zakone, glede na izkušnje, ki jih imamo v praksi. Osrednja vsebina pa je ta organizacijska sprememba pri delitvi nalog tega zavoda za varstvo narave. Morda je nekoliko nenavadno, da se takih organizacijskih sprememb lotevamo z nekim posebnim zakonom, ampak dejstvo je, da je ta zavod bil ustanovljen z zakonom o ohranjanju narave 1999. leta in da se ne da tako kot kakšen organ v sestavi ministrstva tega spreminjati z vladnim podzakonskim aktom, ampak je pač treba poseči v ta zakon. Sicer pa upam, da so bila vsa vprašanja razjasnjena na matičnem odboru. Saj navsezadnje na to kaže tudi to, da ni vložen niti en sam amandma. Jaz moram pa napovedati dva uskladitvena, drobna uskladitvena amandmaja potem, ko bo končana tretja obravnava, zaradi sprememb, sprejetih na seji odbora za infrastrukturo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za infrastrukturo in okolje kot matično delovno telo. Prosim gospoda Vučka, da predstavi poročilo odbora.
Hvala, predsedujoča, za besedo. Spoštovani minister, pravzaprav kandidat za ministra, kolegice in kolegi! Odbor državnega zbora za infrastrukturo in okolje je na 36. redni seji dne 3.12.2002 opravil drugo obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o ohranjanju narave, ki ga je v državni zbor v zakonodajni postopek predložila vlada Republike Slovenije. Na seji odbora je poleg predlagatelja zakona sodelovala tudi zakonodajno-pravna služba državnega zbora. Mnenje k predlogu zakona pa je podala tudi komisija za lokalno samoupravo in regionalni razvoj pri državnem svetu Republike Slovenije. Odbor za infrastrukturo je v skladu s poslovnikom opravil razpravo in glasovanje o posameznih členih predloga zakona in o vloženih amandmajih, pri tem pa je sprejel tudi nekaj svojih amandmajev. Tako je odbor za infrastrukturo in okolje sprejel amandma poslanca Dušana Vučka k 19. in 26. in 31. členu. Amandma vlade Republike Slovenije na amandma poslanca Dušana Vučka k 26. členu je postal brezpredmeten, saj je odbor oblikoval svoj amandma. Odbor je oblikoval tri amandmaje k členom, ki so razvidni iz poročila odbora za infrastrukturo. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Mnenje poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo predstavil gospod Franc Lenko. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovani minister s sodelavko, kolegice in kolegi poslanci! Enovito varstvo naravnih vrednot na območju države Slovenije je gotovo pomembno vprašanje, ki zahteva premišljene rešitve, saj pomembno prispeva k ohranjanju narave, posledično pa tudi h kvaliteti človeškega bivanja. Zakon o ohranjanju narave, sprejet leta 1999, je poskušal najti ustrezen sistem, ki bi zagotavljal enovito varstvo naravnih vrednot z vzpostavitvijo relativno močne in samostojne organizacije, zavoda za varstvo narave. Zavod naj bi prvenstveno bil strokovna organizacija, vendar pamu še veljavni zakon daje pooblastila za vrsto drugih upravnih nalog. Učinkovitost in strokovnost zavoda je zaradi prevelike obremenitve s temi nalogami ogrožena. Predlog zakona, ki ga danes obravnavamo, primerno opredeljuje pristojnost ministrstva, ki bo, v kolikor bo zakon sprejet, odgovorno predvsem za naloge upravnega značaja, vključno z nadzornimi nalogami, zavod pa se bo lahko učinkoviteje skoncentriral na strokovne naloge. Predlog zakona po našem mnenju predlaga učinkovite rešitve, tako kar se tiče racionalizacije na področju organiziranosti ohranjanja narave kot tudi pri zagotovitvi virov za financiranje nalog, ki jih določa zakon. V poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev smo proučili tudi podana mnenja in pripombe, ki so bila izražena ob prvotnem predlogu zakona oktobra 2002 in z veseljem ugotavljamo, da je večina idej, ki se nam zdijo pomembne, bilo ustrezno implementiranih v danes obravnavani predlog. Vsebinske norme, ki jih odseva zakon, se ne morejo udejaniti brez učinkovite funkcionalne podlage. Doseganje večje učinkovitosti postavljenega sistema bi pomembno prispevalo k ohranjanju narave. Poleg tega je sprejetje zakona pomembno tudi zaradi implementacije pravnega reda Evropske skupnosti v slovenski pravni red. Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev zato podpira predlog, kakor ga je oblikovala vlada in ga dopolnilo matično delovno telo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Socialdemokratske stranke Slovenije bo predstavil gospod Jože Tanko. Ne. Potem pa stališče poslanske skupine Nove Slovenije - gospod Alojz Sok. Izvolite.
Spoštovani minister v odstopu, kolegice in kolegi, spoštovana predsedujoča! Na kratko bi želel povedati stališče Nove Slovenije. Če bi lahko ščitili naravo samo s tem, da sprejmemo zakon, potem bi tudi sam navdušeno rekel, da so ti popravki tisto, kar bo preneslo več zaščite, kar bo prineslo širjenje naravnih rezervatov, kjer so ogrožene rastlinske in pa živalske vrste, vendar je to samo navidezno. Kajti, bistvena podrobnost ali pa tista usodna pomembnost zakona je v tem, da takšen zakon potegne za sabo finančne vire. In če hočete to narediti, potem rabite ogromna sredstva. Ko smo malo prej govorili o cestah, je bilo pač povedano, da niti ta država, še manj pa seveda občine, premorejo zadosti finančnih sredstev, s katerimi bi lahko vse te zakone, ki jih parlament sprejema, tudi dejansko udejanili v praksi. Že sedanji zakon o ohranjanju narave vsebuje v sebi mnoge omejitve lastninskih pravic. Tako je na primer v 9. členu določeno, da mora lastnik zemljišča, ki ga po zakonu ni dovoljeno ograditi, dopustiti neškodljiv prehod in drugo splošno rabo ter opravljanje nalog ohranjanja biotske raznovrstnosti in ukrepov varstva naravnih vrednot. Potem, v 51. členu govori, da se omejuje dejavnosti ali raba ravno takšnih zemljišč, v 64. členu potem, da je v naravnemu rezervatu prepovedano izvajanje posegov v prostor. Potem je enako v 86. členu, kjer se omejuje tudi lastninska pravica, potem pa 89. člen pravi: "V primeru omejitev in prepovedi ima lastnik pravico do odškodnine po 89. členu." Ta odškodnina obsega izgubo ali zmanjšanje dohodka od nepremičnin. Tu pa naletimo na veliko težavo. Torej, zakon tako določa, ko pa v praksi pride do tega, da bi bilo treba lastnikom napisati, koliko odškodnine jim pripada, tam pa potem naletimo na težave. Sam se spomnim, ko smo v naši občini hoteli neko področje zaščititi, so zaradi premalo sredstev, ki bi jih lastniki dobili, dejansko bili vsi proti. Ne vem, če ta zakon, ki ga minister imenuje kot organizacijske spremembe, dejansko pomeni kak bistveni napredek na tem področju. Vem, da smo tudi na nekem področju v naši občini pred leti zaščitili neko ptico, ki se imenuje zlatovranka in tam na tistem področju so pač bile prepovedane določene aktivnosti. Ker je šlo za vinogradniško - sadjarsko področje, je bila prepovedana uporaba določenih kemičnih sredstev in še nekateri drugi ukrepi, no odškodnine pa so bile določene mizerno nizko. Torej niso nadomeščale tistega, kar so ljudje s tem, ko bi pač jim predpisali omejitve, dejansko tudi izgubili. In seveda projekt je padel v vodo, kmetje lastniki niso upoštevali prepovedi, tisto, kar pa jim je občina bila pripravljena oziroma država dati kot nadomestilo, pa tudi niso želeli imeti, ker je bilo mizerno malo. Torej, na takšen način se seveda problemov ne da reševati. Mi bomo sicer to, kar minister pravi - organizacijski popravki - podprli, ne predstavljamo pa si, da bi s tem zakonom bistveno kaj prispevali v smeri zaščite in pa reševanja ogroženih živalskih pa rastlinskih vrst, če seveda ne bomo povečali, bistveno povečali, finančnih sredstev za te namene. No, tu je rečeno, da bi nam po tej plati pomagala Evropska unija in da pravzaprav sledimo v tej smeri direktivam, ki jih Evropska unija od nas zahteva. Če bo temu tako, potem bomo na posameznih področjih lahko tudi uspešni. Če pa ne bo denarja, s katerim bi potem dejansko lastnikom poplačali odškodnine, pa seveda ne vidim možnosti, da bi takšen zakon tudi v praksi dejanskozaživel in bi ga bilo mogoče izvajati v smeri večje zaščite naravnih danosti v Republiki Sloveniji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov bo predstavil gospod Janko Veber. Izvolite.
Hvala za besedo in lep pozdrav vsem. V poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov smo že ob fazi sprejemanja zakona o ohranjanju narave opozarjali na izredno zahtevno besedilo zakona in na pravzaprav nekako neživljenjsko naravnanost. In kot vse kaže, se to odraža tudi v praksi, kajti ta sprememba zakona seveda posega v tisto obliko, ki je bila takrat zagovarjana kot daleč najboljša. Po našem mnenju bi seveda varovanje in negovanje avtohtone narave in kulturne krajine moralo biti izredno usklajeno, predvsem pa podprto z interesi lokalnega prebivalstva in tudi z interesi naravovarstva. Dogaja pa se, da je resnično ta zakon omogočal bistveno hujše ukrepe za samo varovanje, ne predvideva pa ustreznih rešitev za ohranjanje kulturne krajine, ki jo je oblikoval človek. In to pogrešamo pravzaprav tudi v teh spremembah in dopolnitvah zakona o ohranjanju narave. To, da je zakon bil izredno zahteven, se seveda odraža v tem in je verjetno tudi ministrstvo samo spoznalo, da ima zavod za varstvo narave zelo velike pristojnosti, ki jih bo seveda težko obvladovati pri izvajanju prenekaterih drugih nalog, ki jih ravno tako želimo umestiti v prostor. Zato je seveda nastala ta sprememba, da se upravni postopek seli v ministrstvo, strokovna plat ostaja v zavodu, vendar s tem je seveda dosežen pomemben premik, ki kaže na to, da je vsebina zakona daleč, daleč prezahtevna za obvladovanje naravovarstva v slovenskem prostoru. To, kar je pa žal še vedno razvidno iz tega zakona, je nekako vztrajanje pri tem, da lokalne skupnosti nimajo dovolj, očitno, zaupanja pri ministrstvu ali pri vladi, kajti zavarovano območje lahko tudi po tej spremembi ustanovi vlada ali pristojni organ ene ali več lokalnih skupnosti ali skupaj vlada in pristojni organ ene ali več lokalnih skupnosti. To je sicer v redu, vendar problem je v tem, ker lahko dejansko vlada z uredbo sprejme tudi širšo zavarovano območje, v katerega je vključenih več občin, večje področje in seveda uredba kot podzakonski akt ne more reševati problemov, ki nastanejo pri tem zaradi že sprejetih drugih zakonov, ki ravno tako govorijo o upravljanju predvsem državnih gozdov in državnih kmetijskih zemljišč v prostoru, ki so običajno tudi potencialna zemljišča za zavarovanje. Po našem mnenju bi bilo seveda ustreznejše, da ostane dikcija takšna, kot je zapisana tudi v 16. členu v pristojnosti države, da se narodni park in zavarovano območje, ki je izjemnega pomena za državo ali velikega mednarodnega pomena, razglasi z zakonom, ostala, širša zavarovana območja pa naj bi ustanavljale lokalne skupnosti skupaj in pri tem jih nenazadnje lahko pri tem podpre tudi vlada. Vendar, če želimo resnično imeti dobre rešitve, bi tudi za takšno širše zavarovanje moralo biti v tem zakonu predviden zakonski akt, ne pa podzakonski akt za razglasitev. Deloma je na odboru bilo nekako omiljeno področje, ki se nanaša predvsem na upravljanje znotraj zavarovanega območja, kajti ob dejstvu, da je velik del parkovnih površin mišljen ravno v tistem delu, ki je v lasti države in s katerim upravlja in gospodari sklad kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije, bi v primeru razglasitve parka dobili še novega upravljavca, ki bi zopet vzpostavljal nek svoj režim, in ubogi tisti, ki bi morali izpolnjevati in slediti tem režimom. Zato seveda podpiramo zakon s spremembami, ki so bile dosežene na obravnavi na odboru in tudi glede napovedanih uskladitvenih amandmajev, ki jih je omenjal minister, pričakujemo, da jih bomo dobili pravočasno, da se bomo lahko do njih tudi pravočasno opredelili. Sicer pa zakon podpiramo, tako kot je bil dopolnjen na obravnavi matičnega delovnega telesa. Hvala.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil gospod Sašo Peče. Izvolite.
Spoštovani prisotni! Če bo zakon vsaj v najmanjši meri izpolnjeval naloge, ki jih opredeljuje naslov zakona, ga bomo oziroma ga v Slovenski nacionalni stranki podpiramo. Dejstvo je, da je vsebina oziroma predmet, materija omenjenega zakona po naši oceni v tej državi še kako nujna - po ohranjanju. Toda dovolite, da se zakona dotaknem v imenu Slovenske nacionalne stranke v treh oziroma štirih točkah. Če rečemo, da so popravki nastali od leta 1999 pa do zdaj in da jih je večina namenjenih pozitivno, izključno z enim samim, ki ga v Slovenski nacionalni stranki ocenjujemo kot negativnega, lahko ocenimo zakon kot primeren za obravnavo, in sicer v naslednjih smislih. Če je nastajalo nesoglasje med dvema akterjema s tega področja, torej v smislu opravljanja upravnih nalog, med pristojnim ministrstvom in javnim zavodom, zavodom Republike Slovenije za varstvo okolja, je seveda predmetno, da poskušamo vsebino in naloge teh dveh razrešiti in, tako kot nam predlagajo v okviru ministrstva, ločiti tako imenovani upravni postopek in strokovni zavod, je to vsekakor treba pozdraviti in je sprejemljivo. Po drugi strani je treba povedati, da tudi kar se tiče neposrednega nadzora v naravi, je točka, ki v naši sredini politične opcije ima vso podporo. Kritika oziroma pomislek pa se nanaša predvsem na tisti del, ki nekako finančno obremenjuje uporabnike, vsebinske uporabnike tega zakona, in predvsem v tistem delu, kjer zakon dopušča možnost širjenja oziroma pobiranja vstopnine za zavarovana področja ali njihove dele, ki so urejeni za ogledovanje oziroma obiskovanje. Ta del finančnih bremenitev za obiskovalce pa se nam zdi nesmiseln. Bolj življenjsko in smiselno bi se nam zdelo, da bi predlagatelj zakona zadevo določil skozi poglavje 3 - finančne posledice, in da bi ta del morebitnih finančnih sredstev, ki jih bo dobil skozi obiskovalce, opredelil v proračunu Republike Slovenije. Ocenjujemo, da gre za zelo majhen finančni znesek, ki bi se kazal v prijaznosti in pa v eni izmed tistih funkcij narave, ki omogoča tudi spoznavanje narave. V Slovenski nacionalni stranki bomo zakon podprli, iskreno pa upamo, da do te možnosti, kot jo ponuja zakon med poglavitnimi rešitvami, torej pridobivanje finančnih sredstev skozi obiskovalce, ne bo prišlo. Hvala.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil gospod Ivan Božič. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Gospod predsednik, tudi generalna sekretarka je z nami, kar je odlika, kajti poslank in poslancev ni veliko, tudi kandidat za ministra, lepo pozdravljeni v imenu naše poslanske skupine! Torej naša poslanska skupina bo predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o ohranjanju narave podprla. Mi smo optimisti, zelo podobno kot je predstavnik nacionalne stranke dejal: vse, kar bomo z zakonom predpisali in bomo nekaj več naredili, kot smo do sedaj, je zelo pomembno, kajti če nič ne naredimo, to je najslabše. Zakon o ohranjanju narave smo v našem državnem zboru obravnavali že v letih 1999 in 2000. Takrat smo mogoče malo nedomiselno razporedili naloge, ki bi jih moralo opravljati ministrstvo za okolje, prostor in energetiko ter zavod za varstvo narave, torej zavod Republike Slovenije za varstvo narave. Zato je tudi predlagatelj v cilju, zakajje pravzaprav ta zakon poslal v proceduro, napisal: racionalizacija na področju organiziranosti ohranjanja narave in pa zagotovitev virov za financiranje nalog ohranjanja narave. Za nas je zelo pomemben tudi podatek, da je na koncu predstavitve rečeno, dapredlog zakona v spremembah ne bo prinesel dodatnih finančnih obremenitev za državni proračun, pač pa, da predlagana ureditev ne prinaša drugih posledic, ki ne bi bile že navedene v tem gradivu. O prerazporeditvi in določitvi nalog med ministrstvom govori zakon v 33. členu, oziroma v 111. členu originalnega besedila, kjer pravi: "Upravne naloge v zvezi z ohranjanjem biotske raznovrstnosti in varstvom naravnih vrednot na podlagi tega zakona opravlja ministrstvo." In v 34. členu ali 117. členu originalnegabesedila pa pravi: "Zavod opravlja kot javna služba naslednje naloge..." In tu so te naloge naštete. V naši stranki, v poslanski skupini smo tudi zadovoljni s spremembo petega odstavka 37. člena, ki je govoril poprej o skladu kmetijskih zemljišč in gozdov, sedaj pa pravi tako: "Gospodarjenje s kmetijskimi zemljišči in gozdovi v lasti države v zavarovanem območju opravlja upravljavec zavarovanega območja." Se pravi, 37. člen oziroma 148. člen originalnega besedila govori o virih, kako se bodo nekatere naloge financirale oziroma kdo bo kaj vplačal. In če bo vse to izvršeno, mislimo, da bo zelo dobro. Še to bi bilo posebej poudariti: "Naravovarstveno soglasje za celotno državo izvaja ministrstvo, pristojno za ohranjanje narave." To govori 45. člen. In drugič, ne glede na določbe prejšnjega odstavka Zavod Republike Slovenije za varstvo narave in javni zavod Triglavski narodni park končata postopke za izdajo naravovarstvenega soglasja, ki sta jih uvedla do uveljavitve tega zakona. Upam, da bodo to tudi naredili. Ker smo optimisti in zakon ne prinaša novih obremenitev za državni proračun, bomo zakon tudi podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil gospod Dušan Vučko. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. V poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije zakon podpiramo in ocenjujemo, da je najbolj pomemben cilj novele zakona o ohranjanju narave racionalizacija na področju organiziranosti ohranjanja narave ter poenostavitev nekaterih upravnih postopkov ob ohranitvi namena ohranjanja narave. V poslanski skupini LDS podpiramo zlasti naslednje rešitve novele zakona. Prvič, da upravlja pretežno večino upravnih nalog ministrstvo, medtem ko strokovne naloge opravlja zavod. Da je z zakona črtana predkupna pravica države in lokalne skupnosti do nakupa nepremične na zavarovanih območjih za kategorijo stavbnih zemljišč. Da predhodno soglasje zavoda Republike Slovenije za varstvo narave v postopku pridobitve soglasja upravne enote k prometu za nepremičnine na zavarovanih območjih, da se le-ta ukine zaradi obremenitve strank v upravnem postopku in nesorazmernosti ukrepa glede na zastavljeni cilj zakonske ureditve. Podpiramo rešitev, da je zakonsko urejena možnost skupnega ustanavljanja zavarovanih območij s strani države in lokalne skupnosti, skupaj s postopkom in ureditvijo medsebojnih razmerij med ustanoviteljicami. Podpiramo rešitev, da se zaradi zagotovitve finančnih sredstev za financiranje varstva narave predlaga pomembna razširitev kroga zavezancev za plačilo naravovarstvene dajatve na osebe, ki na zavarovanih območjih rabijo naravne dobrine, bodisi da so v lasti države ali lokalne skupnosti, poleg tega pa se z novelo tudi širi možnost pobiranja vstopnine za zavarovana območja ali njihove dele, ki so urejeni za ogledovanje oziroma obiskovanje. Po naši oceni sta najbolj bistveni spremembi predlaganega zakona zaobseženi v amandmiranem 26. in 31. členu predlagane novele zakona o ohranjanju narave. Opozoril bi zlasti na tiste dele določb iz teh dveh členov, ki pomenijo velik korak naprej k racionalnosti in poenostavitvi upravnega postopka. Prvič, državni organi in organi lokalne skupnosti, ki so pristojni za pripravo prostorskih aktov, si morajo v postopku priprave teh aktov pridobiti naravovarstvene smernice. Zakon opredeljuje, da so naravovarstvene smernice strokovno gradivo, s katerim se za območje, ki ima na podlagi predpisov s področja ohranjanja narave, poseben status. Če se ob pripravi teh naravovarstvenih smernic ugotovi, da bodo te akte poleg območij, ki imajo poseben status vključena tudi območja, na katere se nanašajo sprejeti programi s področja ohranjanja narave, se lahko strokovno gradivo izdela tudi za ta območja, vendar pa seštejejo zgolj kot neobvezno strokovno priporočilo pripravljavcem takšnih aktov. Pomembna določba 31. člena je tudi ta, da se morajo naravovarstvene smernice pripraviti v roku 30 dni, izjemoma v roku 60 dni, ne več 6 mesecev ali več. V postopku sprejemanja prostorskih aktov pa je treba pridobiti naravovarstveno mnenje, ki ga zakon opredeljuje kot mnenje o sprejemljivosti prostorske ureditve z vidika varstva narave. Organizacija, ki je pristojna za ohranjanje narave, mora izdati to naravovarstveno mnenje najpozneje v roku 30 dneh po prejemu zahteve. V primeru, da v tem roku ne izda tega mnenja, pa se šteje, da na predvideno prostorsko ureditev nima pripomb. Pomembno je tudi, da je določba 31. člena tega zakona usklajena z določbami zakona o graditvi objektov, kar pomeni, da če se izdeluje projekt za pridobitev gradbenega dovoljenja za objekt, ki se nahaja na območju, ki se ureja z lokacijskim načrtom, se po zakonu šteje, da je naravovarstveno soglasje k projektnim rešitvam že pridobljeno z dnem izdaje naravnovarstvenega mnenja k lokacijskemu načrtu. Tudi v tej določbi so postavljeni jasni roki in obveznosti ministrstva, ko pripravlja to naravovarstveno soglasje. Zato, zaradi teh rešitev bomo v poslanski skupini Liberalne demokracije zakon tudi podprli.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, ni možna razprava o členih. Zato razpravo zaključujem in s tem tudi drugo obravnavo predloga zakona. V skladu s 139. členom poslovnika bo zbor tretjo obravnavo predloga zakona opravil jutri ob koncu zasedanja. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Na 5. točko bomo prešli ob 18. uri. Hvala lepa.
Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O DOPOLNITVI STANOVANJSKEGA ZAKONA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložil poslanec Roman Jakič. V zvezi s tem zakonom pa odbor za infrastrukturo in okolje predlaga državnemu zboru, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Na podlagi tretjega odstavka 134. člena poslovnika dajem najprej besedo predlagatelju, gospodu Romanu Jakiču, za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Izvolite.
Hvala za besedo, podpredsednica. Spoštovane kolegice in spoštovani kolegi! Glede na določbo 78. člena ustave Republike Slovenije, da država ustvarja možnosti, da si državljanke in državljani lahko pridobijo primerno stanovanje, vsi zbrani statistični podatki s stanovanjskega področja kažejo, da je treba stanovanjsko področje finančno okrepiti. Politike v zvezi s tem so razdeljene v nacionalnem stanovanjskem programu. Eden od pomembnih ukrepov v smeri realizacije teh ukrepov pa je povečanje dostopnosti do stanovanj po sprejemljivi ceni, kjer lahko investitor neposredno uveljavlja sprejeto stanovanjsko politiko države v vseh fazah gradnje stanovanj, ki se lahko doseže med drugim tudi z investitorsko vlogo Stanovanjskega sklada Republike Slovenije. To je bilo glavno vodilo, drage kolegice in kolegi, da je bil z moje strani 1. februarja leta 2000, se pravi, pred dvema letoma, vložen zakon, vložen tudi na podlagi takratne in zdajšnje nacionalne stanovanjske varčevalne sheme, v katero je vstopilo 26.000 varčevalcev. Omenjeno dejstvo je zahtevalo, da se v najkrajšem možnem času poveča ponudba stanovanj, saj je le-ta nezadostna in seveda predraga. Eden od pogojev, kot sem že rekel, za to je tudi predhodna zagotovitev povečane ponudbe komunalno opremljenih stavbnih zemljišč. In kot veste, občine praviloma ne morejo kupovati stavbnih zemljišč, kadar so ponujena na prostem trgu, ker se proračunska sredstva, namenjena gospodarjenju s stavbnimi zemljišči, porabljajo v skladu z načrti, to pa praviloma ne omogoča tako hitrega odziva na tržno ponudbo ali na ponujeno uveljavitev predkupne pravice, kot ga zmorejo samostojnepravne ali fizične osebe. Zato občine ne morejo enakopravno konkurirati drugim kupcem stavbnih zemljišč, s tem pa se zmanjšuje možnost za uresničevanje njihovih zakonitih nalog pri gospodarjenju z njimi. Posledično so tudi slabše možnosti za stanovanjsko graditev in za uresničevanje sprejetih prostorskih planov in izvedbenih aktov. No, in seveda, kot sem rekel, je bil takrat zaradi tega vložen zakon, ki bi stanovanjskemu skladu Republike Slovenije dajal možnost dogovora z občinami, možnost, da bi postal investitor in s tem zmanjšal cene. Sam seveda nisem kriv, da je bil potem sprejet zakon o javnih skladih, ki je stanovanjskemu skladu v resnici dal to možnost, in me veseli, da zakon, ki sem ga vložil, prek zakona o javnih skladih in predlaganega sistemskega zakona, ki ga predlaga vlada Republike Slovenije v proceduro oziroma je že v proceduri, na nek način omogoča to, kar se že izvaja. Kot sami veste, kolegice in kolegi, s 43 občinami v Republiki Sloveniji je tak sporazum med ministrstvom, stanovanjskim skladom in občino bil sprejet. 743 stanovanj, neprofitnih in socialnih, je ta država uspela narediti. In če bodo obveljala pisma o nameri v Kopru za izgradnjo 300 stanovanj, v Mariboru 1.000 in v Ljubljani več kot 1.000 stanovanj, potem bom vesel, da je neka majhna kepa, ki je bila zavaljena februarja 2000, takrat je bilo kar nekaj snega, seveda pristala v eni veliki kepi in da je to postalo meso in da bomo, upam, lahko predvsem mladim družinam, tistim, ki so vključeni v nacionalno stanovanjsko varčevalno shemo, in seveda tistim, ki v njo niso, pa šparajo na druge načine, omogočili, da bodo prišli do neprofitnih oziroma socialnih stanovanj, katerih cena bo seveda nižja, kot je sedaj. Hvala. Kot predlagatelj seveda pa podpiram sklep odbora za infrastrukturo, ki seveda želi, da se ta zakon umakne iz procedure iz preprostega razloga, ker: prvič, kot sem že rekel, zakon o javnih skladih omogoča investicijo stanovanjskega sklada, drugič pa seveda je v proceduri sistemski zakon, ki ga je predlagala vlada Republike Slovenije oziroma pristojno ministrstvo in zato seveda bom tudi sam glasoval za umik. Hvala.
Hvala lepa. Vlada se k razpravi ni prijavila. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Jože Tanko - se opravičujem, prej je povedal, da ne želi poslanska skupina prestaviti stališča. Stališče Nove Slovenije bo predstavil dr. Andrej Bajuk. Gospod Alojz Sok, izvolite.
Hvala lepa. Sam bi mogoče k poročilu, ki ste ga sprejeli k predlogu zakona o dopolnitvi stanovanjskega zakona, ki ga je vložil poslanec Roman Jakič, povedal samo to, da sta pravzaprav k temu poročilu podani dve mnenji zakonodajno-pravne službe, in sicer eno pravno mnenje še iz časa vlade dr. Andreja Bajuka, ko je vlada dejansko predlog spremembe tega zakona podprla in pa seveda sedaj to mnenje, ki je zdaj oblikovano k predlogu zakona, ki pravi, da glede na spremembo zakona o javnih skladih ni potrebna več tovrstna sprememba in da stanovanjski sklad lahko investira na takšen način, kot je predlog predlagatelja. Mi dejansko kot poslanska skupina podpiramo to spremembo in bomo glasovali proti umiku tega predloga zakona z dnevnega reda. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Jelinčič, ga ni. Stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil gospod Janez Podobnik. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Kolegice in kolegi, v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke podpiramo predlog delovnega telesa, da predlog zakona o dopolnitvi stanovanjskega zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Že predlagatelj, spoštovani kolega Jakič, je povedal nekaj o razlogih, ki so privedli do te nenavadne situacije, da predlagatelj zakona predlaga umik lastnega zakona oziroma da razume, zakaj ni več aktualen. Rad bi pa obrazložil stališče poslanske skupine, zakaj bomo tako glasovali. Predlog kolega Jakiča je bil takrat posledica prihajajočih učinkov nacionalne stanovanjske varčevalne sheme, ki bo po našem mnenju leta 2000 [[?]] povzročila velik porast povpraševanja po stanovanjih, pogoji na stanovanjskih trgih pa ne zagotavljajo zadostne ponudbe primernih stanovanj. Kot je poznano, je v rednem postopku v državnem zboru tudi povsem nov stanovanjski zakon, ki v drugem odstavku 147. člena daje stanovanjskemu skladu možnosti zadolževanja in ga v členu 148 opredeljujejo kot investitorja na stanovanjskem trgu. Po našem mnenju obe določbi omogočata povečevanje zadolževanja državnega proračuna, saj se stanovanjski sklad financira iz državnega proračuna, ki za prihodnje proračunska obdobja predvideva bistveno povečanje proračunskih sredstev. Radi bi spomnili, da je Banka Slovenije pred nekaj leti odločitve o uvedbi nacionalne stanovanjske varčevalne sheme opozarjala na previdnost pri uvajanju takšnih projektov, ki imajo lahko velike posledice na cene na nepremičninskem trgu oziroma na ostale dele kapitalskega trga in bančnega sistema. Po mnenju naše poslanske skupine je stanje na nepremičninskem trgu zaskrbljujoče in lahko privede do resnih posledic. Zavedati se je treba, da finančne krize v svetu kažejo, da sta kar dve od treh kriz nastali prav zaradi neustreznih razmer na nepremičninskem trgu. Zato bomo v Slovenski ljudski stranki v okviru vladnih prizadevanj podprli zakon, ki bo uvedel možnost ustanavljanja nepremičninskih investicijskih skladov, ki bodo skupaj z možnostjo začetka hipotekarnega bančništva, ki ga - kot je znano - že pripravlja resor za finance, zagotovil razmere za cenejše stanovanjske gradnje. Po našem mnenju je ta pristop boljši, kot je politika stanovanjskega sklada, ki hoče zapolniti bistvene pomanjkljivosti nepremičninskega trga z državnim intervencionizmom. Določba 68. člena ustave, da država ustvarja možnosti, da si državljani lahko pridobijo primerno stanovanje, pomeni tudi obveznost države, da skrbi za pogoje za nastanek nepremičninskega trga. K temu nas zavezuje tudi "agenda habitat", ki smo jo kot država Slovenija ratificirali. Kot je poznano, živi v Sloveniji kar 90% prebivalstva v lastnih stanovanjih in to je velik procent glede na druge države po svetu. Po našem mnenju naj država zagotovi predvsem oskrbo stanovanj socialno in drugače ogroženim skupinam prebivalstva, sicer pa naj poskrbi za nastanek zasebnega najemnega stanovanjskega fonda, ki bo omogočil mladim družinam hitro in učinkovito reševanje stanovanjskih potreb. Prav stanovanjski investicijski skladi so oblika, ki omogoča takšne rešitve. Hvala lepa. Torej, kot rečeno, poslanska skupina pa predlog delovnega telesa podpira.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa matičnega delovnega telesa bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora glasovali danes po končani obravnavi 6. točke dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda in tudi sejo do 18.25 ure, ko bomo prešli na obravnavo 6. točke dnevnega reda, to je na drugo obravnavo predlog zakona o zagotavljanju pogojev za opravljanje funkcije predsednika republike. Hvala lepa.
Spoštovane in spoštovani! Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O ZAGOTAVLJANJU POGOJEV ZA OPRAVLJANJE FUNKCIJE PREDSEDNIKA REPUBLIKE. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Dr. Matjaž Nahtigal, direktor službe vlade Republike Slovenije za zakonodajo, izvolite.
Gospa predsedujoča, hvala za besedo. Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Kot je bilo že v predhodni obravnavi pojasnjeno, izhaja predlog tega zakona iz formalne zaveze, ki jo je sprejel državni zbor že leta 1999 in vladi tedaj naložil, da naj pripravi zakon o predsedniku republike. O potrebnosti tega zakona v pravni stroki ni večjih pomislekov. Gre namreč za edino ostalo državno funkcijo, za edinega nosilca državne oblasti, ki pogojev za opravljanje funkcije še nima urejenih z zakonom. Zakon o poslancih, zakon o vladi, zakon o ustavnem sodišču in drugi zakoni opredeljujejo v svojih določbah tudi materialne pogoje za opravljanje teh funkcij. Institucija predsednika republike kot ustavna kategorija torej zahteva samostojno zakonsko ureditev. Predlog zakona kot je bilo v predhodni obravnavi že tudi detajlno pojasnjeno, izhaja iz drugih, nam primerljivih držav, in seveda iz neke ocene, kakor tudi občutka državotvornosti in vrednotenja te funkcije. Nadaljnje vrednotenje tega predloga je seveda v rokah poslank in poslancev, kar je bilo posebej pojasnjeno tako v prehodni obravnavi kot tudi v obravnavi na matičnem odboru. Menim, da tako predhodna obravnava kot tudi razprave na matičnem odboru, pa tudi usmeritve kažejo, kot tudi vloženi amandmaji, da je vendar mogoče priti do takšnega zakona, ki po eni strani zagotavlja dostojanstveno in ustavno izvajanje funkcije predsednika republike te države, po drugi strani pa ta zakon izhaja iz ocene in vrednotenja dejanskih razmer in zmožnosti, kot je bilo naloženo tako v predhodni obravnavi kakor tudi izhaja iz obravnav in razprav na matičnem odboru in to odražajo tudi vloženi amandmaji. Zato smo predlagatelji mnenja, da vloženi amandmaji s strani matičnega odbora še predstavljajo ustrezno oziroma primerno podlago za nadaljnjo proceduro in za sprejetje pravno-konsistentnega in korektnega zakona, ki bo, kot rečeno, po eni strani zagotavljal dostojanstveno opravljanje te ustavne funkcije in po drugi strani izhajal iz dejanskih razmer in zmožnosti te družbe. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za notranjo politiko kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora gospoda Maksimiljana Lavrinca, da predstavi poročilo odbora. Izvolite.
Gospa podpredsednica, kolegice in kolegi! Pri poročilu odbora bi najprej opozoril na to, da ste poleg poročila dobili tudi popravek poročila pri amandmaju, ki ga je vložila poslanska skupina Socialdemokratske stranke - v tekstu je namreč prišlo do manjše napakice in seveda zato, daje zadeva korektna, je prišlo do tega popravka poročila. V zvezi z obravnavo zakona v drugem branju moram povedati, da je bil deležen temeljitega pretresa pravzaprav celoten zakon, da smo pri tem upoštevali tako mnenje zakonodajno-pravne službe, seznanili pa smo se tudi z mnenjem komisije državnega sveta za politični sistem, vendar njihovega mnenja ni bilo mogoče upoštevati, saj je državni zbor že sprejel odločitev, da je zakon primeren za drugo branje. Največ razprave je bilo o členih 13., 21. in 22., in sicer 13. člen je predvideval zadeve okoli obveščanja predsednika republike, 21. in 22. pa urejata njegov položaj po prenehanju mandata. Kot je razvidno iz poročila, je odbor sprejel amandmaje k 8., 9. in 13. členu. Te amandmaje je predlagala poslanska skupina Socialdemokratske stranke, ni pa sprejel amandmajev iste poslanske skupine k 11., 15., 16., 19., 21. in 27. členu ter amandmaju poslanske skupine Nove Slovenije k 22. in 27. členu. Torej zaradi tega so postali nekateri amandmaji na nekatere druge člene brezpredmetni. Odbor je oblikoval tudi svoje amandmaje, in sicer tako, da je naredil popravek 16. člena, 18., 21., 22., da je črtal 25. člen, črtal 26. člen in je sprejel, glede na to, da je bil črtan 26. člen, tudi popravek besedila v 27. členu. Toliko o tem zakonu, kar je bilo povedanega na odboru za notranjo politiko. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker je zbor na septembrski seji opravil prvo obravnavo predloga zakona, predstavitev stališč poslanskih skupin ni možna, zato prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jih bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev z dne 16.12.2002. Danes pa ste na klop dobili tudi k dvema vloženima amandmajema, to je k 8. in k 9. členu, tudi dve spremembi amandmajev. Dovolite da seveda ob tej priložnosti opozorim, da v poslovniku, ki ga je državni zbor sprejel, za drugo obravnavo predloga zakona ni najti določb, ki bi omogočale umik, spremembo ali dopolnitev že vloženih amandmajev upravičenih vlagateljev v drugi obravnavi. Toje državni zbor pravzaprav ocenjeval kot pravno praznino, ki jo je mogoče do njene izrecne ureditve zapolnjevati z razlagami, zato je gospod podpredsednik, gospod Pohorec, predlagal komisiji, da sprejme razlago. In sicer, izrecno se je njegov predlog glasil in tudi vprašanje, ali je v drugi obravnavi predloga zakona na državnem zboru možno, da predlagatelji umaknejo amandma. Komisija je sprejela obvezno razlago, ki se glasi, da v drugi obravnavi predloga zakona predlagatelj amandmaja lahko na seji državnega zbora umakne vloženi amandma oziroma amandmaje k dopolnjenemu predlogu zakona. In sicer, to lahko stori do konca razprave o posameznem členu, h kateremu je predlagal amandmaje, in enako tudi velja za tretjo obravnavo predloga zakona. Izrecno je poslovniška komisija zožila svoje odločanje na vprašanje predlagatelja, ali je umik možen. Danes imam sama, kot predsedujoča, seveda pred sabo situacijo, ko imam na klopi spremembo amandmaja in moram sama, ob tej situaciji, sprejeti razlago, kako pa je s spremembo amandmaja predlagatelja v drugi obravnavi na državnem zboru. Svojo razlago bom oprla na stališče zakonodajno-pravne službe, ki jo je le-ta podala poslovniški komisiji, ko je odločala ob situaciji in ob vprašanju, do katerega se je izrecno opredelila, to je vprašanje umika amandmaja. In sicer, želim vam citirati del iz stališča zakonodajno-pravne službe, kjer pravi, da menimo, da je predlagateljstvo amandmaja v zakonodajnem postopku načeloma mogoče primerjati s predlagateljstvom zakona, zato zakonodajno-pravna služba meni, da kaže ohraniti možnosti razpolaganja z amandmajem v vseh razsežnostih, torej vključno z njegovim umikom, spremembo in dopolnitvijo v vseh fazah zakonodajnega postopka, ker je taka ureditev smiselno predvidena tudi za predlog zakona kot bistveno vplivnejši instrument. Zato je ob tej situaciji, ko imam pred sabo spremembe dveh amandmajev, ki sta bila pravilno vložena - štejem, da je sprememba amandmajev možna, in sicer smiselno tako, kot je urejeno v sedmem odstavku 131. člena poslovnika z drugo obravnavo na nivoju delovnega telesa. Dolžna sem sprejeti, razlagam stvar tako: če z mojo razlago kdorkoli ne bi bil zadovoljen, prosim, da poprosi poslovniško komisijo, da odloči tudi o tem vprašanju. Sama osebno menim, da je, če se odločimo, davlagatelj amandmaja, ko ga ta vloži, z njim razpolaga - poslovniška komisija je odločila, da razpolaga z umikom - je moja ocena in odločitev, da predlagatelj lahko tudi spremeni amandma do konca razprave o členu in amandmaju, h kateremu je bil vložen. Tako dajem najprej v razpravo 8. člen in spremenjeni amandma poslanskega kluba LDS. Ta amandma imate na klopi. Kdo želi razpravljati? Gospod Sok, izvolite. Potem gospod Brejc.
Če dovolite, gospa predsedujoča. Rad bi vas obvestil, da so vaši kolegi na poslovniški komisiji nekaj dni nazaj takšni obrazložitvi, kot ste jo danes vi podala, nasprotovali. Ne vem, ali se je spremenilo stališče LDS-a. Sam sicer podpiram to vašo obrazložitev, ker smo jo že takrat zagovarjali [[...]]
Se opravičujem, da vam jemljem besedo. Jaz sem tu v funkciji predsedujoče in sama kot pravnica sprejemam tako stališče.
To sem povedal vam v podporo, ker bi me verjetno kolega Anderlič popravil, da to ni prava obrazložitev. Hvala lepa.
Odprla sem razpravo o 8. členu in spremenjenem amandmaju. Prosim, da se držimo obsega in vsebine, o kateri razpravljamo. Lepo prosim za mir v dvorani! Dr. Brejc, izvolite. Javili ste se k besedi, vendar prosim, da razpravljamo o 8. členu in spremenjenem amandmaju poslanske skupine LDS k temu členu.
V Socialdemokratski stranki menimo, da ni razlogov, da podprli amandma Liberalne demokracije, ki se glasi "če s tem zakonom ni drugače določeno". Mislimo, da se tu zamegljujejo neka osnovna dejstva. Tudi današnja sprememba, o kateri je zdaj govora, kaže na to. Gre za popolno nerazumevanje sistema javnih uslužbencev in že nekaj mesecev po sprejetju tega zakona za zanikanje osnovne ideje. Tu zdaj predlaga Liberalna demokracija, 8. in 9. člen sta povezana, upam, da mi ne zamerite, ker pač to povezuje. Oba sta povezana. Gre namreč za to, da zdaj s tem popravkom, ki smo ga danes dobili na mizo, kar je res lepa praksa nekaterih, se uvrščajo med funkcionarje, poleg namestnika generalnega, sekretarja še svetovalci. V državni upravi imamo množico svetovalcev, ki nimajo statusa funkcionarja in s tem avtomatično delamo razlike. Zato trdim, da sta oba amandmaja k 8. in 9. členu odmik od zakona o sistemu o javnih uslužbencih in je jasno, da ta parlament oziroma ta vladajoča večina ni sposobna konsistentne reforme. Že nekaj mesecev po sprejetju zakona o javnih uslužbencih, ki naj bi ustvaril red na tem področju, povzročamo izjemo. Lepo vas prosim, zakaj bi bil nek svetovalec v kabinetu predsednika države več vreden, kot je svetovalec v kabinetu predsednika vlade. V čem je razlika, mi povejte! Tu gre absolutno za favoriziranje nečesa. Po zakonu o javnih uslužbencih je popolnoma jasno, da ima minister pravico imeti svojkabinet, predsednik vlade tudi in, logično, tudi predsednik republike. V tem kabinetu so ljudje, ki so vezani na mandat. Ko preteče mandat predsedniku vlade, ministru, predsedniku republike, tudi njim preteče mandat. Zato pa imajo, ker je vezan na čas, 20 dodatka k plači. In je stvar čista. Toda Liberalna demokracija se je odločila, da bo šla po svoji poti, kot gre vedno, ker si to pač lahko privošči. Ampak tu ni nobenih razlogov za to, da delamo razlike med svetovalcem predsednika vlade in svetovalcem predsednika republike. Torej mi tega ne bomo podprli. Prosim, da ne podirate tega, kar smo ravnokar naredili v tem državnem zboru. Dajmo glasovati proti tema dvema nesmiselnima amandmajema in vsaj za silo obdržimo zakon. Saj je že toliko teh odmikov od prakse. Poglejte, spravili ste skozi ministrico za regionalni razvoj, ko je popolnoma jasno, da je regionalni razvoj po zakonu o državni upravi v gospodarstvu. Ampak zdaj imamo ministrico za regionalni razvoj, državnega sekretarja za regionalni razvoj imamo v ministrstvu za gospodarstvu. To je norost. Ampak to norost ste vi ustvarili oziroma vaš mandatar. In še bi lahko našteval. Ampak hočem samo povedati, da tako se pač zakonodaje ene resne države ne dela. Gospe in gospodje poslanci, poslanke, mi smo profesionalci, ampak vi se obnašate kot amaterji. Oprostite. Hvala.
Hvala lepa. Najprej gospod Lavrinc, potem gospod Rokavec. Gospod Lavrinc izvolite.
Hvala lepa za besedo. Bojim se, da kolega dr. Brejc ni razumel poante teh dveh amandmajev, in jih bom zato obrazložil. Prvo je to, da torej na nek način ima prav, po drugi strani pa ne. Bom povedal, zakaj mislim, da ne. Gospa podpredsednica, saj razumem navdušenje socialdemokratov nad mojim izvajanjem, ampak toliko naj ne bo naglas, da bi me motili pri delu.
Lepo prosim za mir, da bo -
Poglejte, za kaj gre. Funkcionarja se lahko odstavi, denimo, pride do ugotovitve predsednika - če bom zdaj začel pri vladi, tako kot ste vi dr. Brejc. Predsednik ugotovi, da en minister ne dela dobro. Ugotovi, da bi moral ekipo prevetriti in seveda zato jo tudi zamenja. On predlaga in potem to tu v državnem zboru opravimo. Predsednik vlade bi bil pa po vašem na neknačin obsojen na prvo izbiro, torej na tisto, kar je izbral v začetku mandata, to z njim dela, pa naj dela dobro ali pa slabo. Zato mislimo, da to ni v redu. To je prvo. Drugo - strah pred tem, da bi zdaj namnožili tam neko množico funkcionarjev, je po mojem odveč. Navsezadnje smo mi tisti tukaj v državnem zboru, ki sprejemamo proračun, in mi smo tisti, ki bomo celo plače določali. Kar pomeni, da ni nujno, če bo nekdo funkcionar, da bo imel zagotovo večjo plačo, kot, recimo, bi imel najvišje plačani javniuslužbenec. Absolutno ni. Navsezadnje se bomo o tem pogovarjali takrat, ko bomo ta odlok tukaj sprejemali. No in to je bil namen pravzaprav teh dveh amandmajev in ki, če sem iskren, vračata situacijo nazaj tja, kjer je bila takrat, ko je predlagatelj prišel s predlogom zakona ob prvem branju. Hvala lepa.
Gospod Rokavec, potem dr. Brejc.
Hvala za besedo. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke tudi ne bomo podprli tega amandmaja, predvsem, ker menimo, da ni potrebe, da bi predsednik republike na tem položaju imel funkcionarje, ki se smatrajo kot politična funkcija. Namreč, po naši ustavi in ureditvi nimamo predsedniškega sistema, ampak imamo parlamentarni sistem. In po naši ustavi predsednik države predstavlja državo in ima pristojnosti iz 107. člena ustave Republike Slovenije. Seveda, na zahtevo državnega zbora pa predsednik države izreče svoje mnenje o posameznem vprašanju ali pa oblikuje oziroma predlaga določene predloge, ne izvaja pa politike države. Zato mislim, da ti amandmaji poslanske skupine LDS v 8. in 9. člen predvsem odstopajo od sistemskega vprašanja, ki je v naši ustavi urejen, in mislim, da se bo dejansko postavilo vprašanje tudi na tej podlagi, ali je to tudi ustavni poseg, poseg v našo ustavo, glede na relacije med predsednikom republike oziroma do parlamentarnega sistema. Zato v naši poslanski skupini tega predloga amandmajev ne bomo podprli ne k 8. ne k 9. členu.
Hvala lepa. Po vrsti, najprej dr. Brejc, potem gospod Lavrinc. Dr. Brejc, izvolite.
Hvala lepa. Sprememba amandmaja k 9. členu se glasi, to je amandma, ki ga jaz, se opravičujem gospodu Lavrincu, res ne razumem: "Predsednik republike lahko imenuje šefa kabineta in svetovalce predsednika republike na položaj funkcionarja v državnih organih v skladu z zakonom." To se pravi, kolikor jaz to razumem, ampak seveda moje razumevanje gotovo ne more biti tako globoko, kot je predsednika odbora za notranjo politiko, je predsednik republike v funkciji, da reče: "Ja, moj šef kabineta bo funkcionar, svetovalci, ki jih imam, bodo funkcionarji." To ta člen omogoča - gospod Lavrinc? No, zdaj mi je pa malo lažje, ker mi je pokimal in to pa seveda nekaj pomeni. Zdaj že kaže, da razumem stvar. Ampak, zdaj sprašujem gospoda Lavrinca. Kaj pa zakon o javnih uslužbencih? Oglejte si, prosim, tisto znamenito tabelo v zakonu, ki podaja razvrstitev javnih uslužbencev. In tudi tam so svetovalci, recimo. Ampak, niso funkcionarji. In ne morejo biti, po naravi stvari niso funkcionarji. Tu uveljavljamo nek privilegij, ki se ne spodobi. Ustvarjamo razliko med državnimi uradniki samo zato, ker so pri predsedniku republike, ki pa ima po ustavi majhna pooblastila in so njegovi svetovalci več vredni, višjo plačo bodo imeli, kot jo imajo pa pri predsedniku vlade. To pa vendar ne gre, lepo vas prosim! Bodimo razumni. Ne moremo takih razlik ustvarjati kar, kadar se komu zljubi, pa čeprav gre za liberalno demokracijo. Bodimo realni, priznajte napako in odmaknite ta amandma in gremo naprej, ampak to res nima smisla. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Lavrinc, izvolite. Potem gospod Jerovšek.
Hvala lepa za besedo. Večjega konstrukta, kot ga je danes produciral kolega Rokavec pa že dolgo časa nisem slišal. Kolega Partljič bi rekel, da ne samo, da konfabulira, še kaj drugega. Kaj je tukaj protiustavnega, kaj je vse skupaj napletel, bom rekel, da razume verjetno samo on. Povedal bi to. Kakšna je trenutna vloga predsednika države, je znano iz ustave in ustava navsezadnje je bila tudi pisana zato, ker je bila takrat konstalacija sil takšna, kakršna je bila. In ste jo želeli zmanjšati. Definitivno, tisti, ki ste pisali ustavo. Spravljati v enak položaj oziroma enačiti svetovalce, ki jih ima predsednik vlade lahko množico in so javni uslužbenci, in svetovalce, ki so tu pri predsedniku, se mi zdi, neresno. Ker ti svetovalci igrajo neke vrste vlogo ministrov v vladi. Torej to je prvo. Drugo. Še enkrat povem, da če so ljudje javni uslužbenci, morajo narediti nekaj narobe. Ni dovolj to, da je nekdo z njimi nezadovoljen. In tukaj je odstop od tega pravila, saj zato pa pišemo potem tudi naprej, "razen, če ni s tem zakonom drugače narejeno". To pa je. To se pa strinjam in tukaj, bom rekel, se ne da lagati. Mislim pa, da je prav, da je tako, kot je tukaj zapisano in kot je predlagano, tudi zaradi tega, kot sem vam povedal. Ne more biti nekdo zdaj obsojen na to. Zdi se mi nekorektno pravzaprav posiljevati predsednika, da bo za en mandat moral z nekom delati, pa čeprav bosta šla skupaj težko. To je eno. Drugo, se mi zdi, da, če pustimo predsednika - prvič, če vzamete, koliko je tega bilo do zdaj. Do zdaj je bilo nekaj teh, ki so bili funkcionarji. In res samo za taka pomembna področja, denimo za vprašanje varnosti. Ker navsezadnje lahko pride za predsednika države tudi nekdo, ki je umetnik in o problemih varnosti nima pojma. In zdaj, če bi mu mi obesili tam nekega svetovalca, tudi z rangom svetovalca, je dobesedno gol in bos. Mislim pa, da se na tak način s predsednikom države ne bi smeli poigravati. Mislim, da torej ta strah, kakšne bodo plače, kaj vse bo - je lahko. Nekdo, ki vidi v vsaki stvari nekega hudiča, lahko tudi v tem vidi nekaj takega. Ampak še enkrat vas opozarjam, navsezadnje, to pa tudi dr. Brejc mora priznati, da smo v zakonu o sistemu plač v javnem sektorju, zapisali, da bomo v tem državnem zboru sprejemali odlok, kjer bomo rangirali vse te funkcionarje, take in drugačne, kakršnekoli že imamo, in takrat bomo določali tudi, kje bodo ti umeščeni. Hvala lepa.
Hvala lepa. Po sledečem vrstnem redu. Najprej gospod Jerovšek, gospod Barovič, gospod Drobnič, gospod Brejc. Gospod Jerovšek, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovane kolegice, kolegi. Človek gleda in se čudi, kaj smo dobili na mizo, kaj je možno o nekem verjetno predsedniškem [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]], tako ali drugačno tolmačenje poslovnika, kar doslej ni bilo možno. Takoj vidimo člene, kot je ta o 9. členu in o 8. členu. Namreč to, kar tukaj preberemo, to je sprememba ustave, sprememba političnega sistema. To se implicitno uvaja predsedniški sistem pri nas. Na ukaz predsednika republike se bodo svetovalci iz kabineta predsednika republike imenovali za funkcionarje po ministrstvih. Oprostite, to je sprememba ustavnega sistema v Republiki Sloveniji. In vi pristajate na to, da je že spremenjeno. Danes so se zgodile očitno na brzino neke stvari na podlagi nekega ukaza, ki mu vi slepo sledite in delate državni udar v državi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Barovič, izvolite.
Hvala lepa. Saj bom zelo kratek. Jaz bi rad samo po vsem tem, kar smo zdaj res pregledali, povedal še enkrat, jasno in glasno. Predlagani amandma Liberalne demokracije Slovenije uvaja rešitev iz predloga zakona, ki smo jo, torej rešitev na podlagi mnenja zakonodajno-pravne službe pred volitvami predsednika države zavrnili. Sedaj pa na ta dopolnjeni predlog zakona črtamo rešitev, ki smo jo sprejeli, ker se je pač menjal predsednik. Želim povedati samo, da smo spet tam, kjer smo bili. Ne vem, zakaj to delamo. To mi ni popolnoma nič jasno, spoštovani gospodje.
Hvala lepa. Gospod Drobnič, izvolite.
Hvala lepa. Očitno nas bo moralo več povedati, da teh stvari ne razumemo. Na tak način se uvaja anarhija, kot način, sem že včeraj povedal, svojevrstnega razmišljanja LDS-a, kaj je to življenje, anarhija, kaos. Predsedniško vazalstvo je to, da mimo ureditve, ki velja za vse javne uslužbence, se spremenijo v funkcionarje, po lastni presoji. Ravno obrazložitev kaže, da zakon povzema ureditev, ki velja že deset let, neko vazalstvo, ki je bilo vpeljano na tak način. To vazalstvo naj bi senadaljevalo. Govorite o tem, da so državni uslužbenci predsednika države, gospod Lavrinc, nekakšni njegovi ministri. Lepo vas prosim! Poleg tega, da je v naši državi, naši vladi največ ministrov, če primerjamo sisteme v evropskih državah, boste na nek način uvajali še ministre pri predsedniku države. Lepo vas prosim! Saj ste izgubili vsak smisel za realnost. Uvajajo se dvojni sistemi. Ne vem, kje se bo to nehalo, kje bo predsednik republike potem sploh omejen. On si bo same vazale postavljal. Že pri postavljanju ministrov v vladi imamo zdaj ministrske svetnike, pa majhna država, pa nešteto ministrov in funkcionarjev. In to brez logične povezave. Ne vem, zakaj smo sprejemali zakon o javnih uslužbencih. Očitno bom moral potem, predlagam vam, vsakič ko sprejmete nek amandma ali zakon ali določilo, velja zakon, če LDS ne pravi drugače.
Hvala lepa. Gospod Brejc, potem gospod Lavrinc.
Hvala lepa. Jaz bi vendarle želel ugotoviti, da obstaja tudi precejšnjo nerazumevanje stvari. Bojim se, da moram reči, da to velja tudi za predsednika odbora za notranjo politiko. Namreč, argument, da predsednik republike ne more kar tako zamenjati, velja enako tudi za predsednika vlade in za ministre in tako naprej. To je v osnovi nerazumevanje sistema javnih uslužbencev. To dokazuje, da v resnici, oprostite, ker moram to reči, ne razumete, kaj to pomeni sistem javnih uslužbencev. Mi ne moremo postavljati sistema, pa potem naslednji dan izvesti neke izjeme, ki nimajo nobene podlage. Potrebni so argumenti za spremembo, za odstopanje od sistemskih rešitev. In to, kar je danes predlagano, je brez argumentov, oblikovanje neke nove kategorije javnih uslužbencev, ki bodo imeli poseben status. To se pravi, v bistvu bodo javni uslužbenci dejansko bodo funkcionarji. In ko pravi gospod Lavrinc, češ, saj zakon o plačah, to, ono pa tretje pa četrto spet dokazuje, da o tem, oprostite, izgleda da nima pojma. Z zakonom o plačah je narejen razrez kategorizacije vseh v tej državi, ki iz proračuna dobivajo denar. Torej tudi funkcionarjev in tudi svetovalcev. Tisti hip, ko je nekdo funkcionar, je takoj višje, kot je pa nekdo, ki ni funkcionar. Prosim, poglejte si to in boste videli, da je uvrstitev med funkcionarje sama po sebi že napredovanje tudi v plači. Če pa to ni tako, se pa človek vpraša, čemu se pa potem tako borite, da bi bilo to tako? Torej jaz ponovno pravim - ta amandma ni skladen s sistemom javnih uslužbencev, je odstop od reforme slovenske javne uprave. Mi ga ne bomo podprli, vi pa naredite, kakor hočete.
Hvala lepa. Gospod Lavrinc, izvolite.
Hvala za besedo. Ja je odstop dr. Brejc in tega nisem nikoli trdil, da ni. Saj zato tudi posebej piše notri, da je to odstop oziroma, če v tem zakonu ni drugače določeno. To je prvo. Drugo, kar bi rad povedal, gre za drugo branje in tretje bo mogoče opraviti šele januarja. To naj vas ne skrbi, da bi kdo nekaj pod mizo ali pa pod tepih skušal skriti. In do takrat, kar se tiče pripombe kolege Baroviča, bo čas tudi za to, da pridobimo mnenje zakonodajno-pravne službe tega državnega zbora. Gospod Drobnič, vam bi pa rekel tole. Toliko zlonamerne razlage mojih besed, pa že dolgo časa ne. Uporabil sem primerjavo, ki mi je bila pravzaprav ponujena v razpravi dr. Brejca. Primerjal sem, nikoli nisem rekel, da bo imel predsednik ministre in podobne neumnosti, ki ste mi jih pripisali. Glede tega, koliko imam pojma o sistemu plač v javnem sektorju, dr. Brejc pa naslednje. Ta odlok sem rekel. Ne vem, zakaj nočete poslušati tisto, kar govorim in polemizirate s tezami, ki jih nisem rekel. Ta državni zbor bo sprejemal odlok, s katerim bo rangiral vse funkcionarje v tej državi. S tem jim bomo določali tudi plače. Samo to sem trdil in takrat sem povedal, bomo rekli tudi to, kam "pašejo" pa tile funkcionarji, tako kot bomo rekli za vse druge funkcionarje v državi. Samo to je bilo rečeno z moje strani. Prosim vas, ali poslušajte in bodite vsaj majčkeno dobronamerni in nikar ne tratite časa s polemiko zoper moje besede, ki jih nisem izrekel. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? [[Ne.]] Zaključujem torej razpravo o 8. členu in spremenjenem amandmaju LDS k temu členu. V razpravo dajem 9. člen in spremenjeni amandma poslanske skupine LDS k temu členu. Ker je bila razprava opravljena že ob 8. členu, ne želi nihče razpravljati. Torej zaključujem razpravo. Prehajamo na obravnavo in razpravo o 21. členu in o dveh amandmajih k temu členu. Zdaj se vračamo k pregledu amandmajev. Tam sta amandmaja poslanskega kluba LDS in poslanske skupine SDS. Odpiram razpravo. Ker ne želi nihče razpravljati, zaključujem razpravo. Prehajamo na 22. člen in dva amandmaja k temu členu, in sicer amandma poslanske skupine SDS in poslanske skupine DeSUS. Odpiram razpravo. Gospod Lavrinc, izvolite, potem gospod Brejc.
Ja, jaz bom podprl amandma poslanske skupine DeSUS, s tem, da že kar sedaj napovedujem, da bomo v poslanski skupini LDS za tretje branje poskušali pripraviti en tak, da tako rečem, čistopis, naj bi vseboval vse te zadeve, torej tudi to, kar je želja oziroma intenca tega amandmaja. To pa je, da se te bonitete oziroma da tako rečem, pogoji za opravljanje funkcije bivšega predsednika države, da se na nek način limitirajo. Sicer seveda se lahko zgodi, kar je bilo opozarjano tudi v času razprave, da bomo imeli kar nekaj tovrstnih bivših predsednikov in nekaj takih pisarn, zato se mi zdi to res pretiravanje za eno tako državo kot je Slovenija. Če pa je to vezano na mandat oziroma na 5 let, največ 5 let, tako kot tukaj DeSUS predlaga, pa seveda te bojazni ni. Ker bo pisarna potem spet prazna in tako dalje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Brejc, izvolite.
Mi smo v prvem branju povedali svoje o zakonu in pričakovali, da bo vlada pripravila zakon, ki bi ustrezal našim zmožnostim, pa tudi seveda praksi, ki se v taki državi, kot je Slovenija, spodobi. Potem je prišlo do vrste različnih pogledov na to. Liberalna demokracija je vložila vrsto amandmajev, ki jih je potem tudi uspela spraviti skozi postopek. Tako imamo zdaj eno tako mešanico različnih rešitev, ki pomenijo sicer neko ublažitev tistega, kar je bilo prej, ampak še vedno mislim, da gre za pretiravanje, ko govorimo o bonitetah predsednikov. Jaz mislim, da ima država do vsakega predsednika republike določene obveznosti, spoštovanje, da mu mora zagotoviti, da do konca življenja opravlja to svojo funkcijo kot jo imenujemo, bivšega ali prejšnjega predsednika države. O tem ni nobenega dvoma. To si vsak predsednik države tudi zasluži. Seveda pa, tako kot je to zapisano, je zdaj nek skupek, ne vem kakšnih kompromisov. Zadeva je zelo slaba in jaz sem nad tem zakonom pravzaprav zelo razočaran, še posebej, ker sem imel občutek, da vendarle obstaja v državnem zboru neko prepričanje, da bi bilo mogoče ta zakon primerneje urediti kot je sedaj. Tako pa imamo zdaj konkretno pri 22. členu dva amandmaja, eden je amandma poslanske skupine Socialdemokratov in drug je seveda DeSUS-a, ki sta v določenem pogledu nekoliko omejevalna. Naš govori zlasti o tem institutu protokolarnih dogodkov, ki je zelo širok in se ga da seveda uporabiti, po mojem, ne tako, kot je treba. S tem, da smo upoštevali tudi to, kar je bilo v razpravi rečeno, vendar največ za čas, kolikor je opravljal funkcijo predsednika. Se pravi, mi smo svoj amandma, ki smo ga imeli prej in je bil doživljenjski pravzaprav, naš je bil ugodnejši takrat za bivšega predsednika države, kot je sedanji, ampak glede na splošno razpoloženje smo menili, da bi poskušali oblikovati takšen amandma, ki bi imel podporo, ker nima smisla pisati takega, ki ne bo imel podpore. Mi smo poskušali pač slediti tem idejam. Ko se je pojavil amandma, ki ga je dal DeSUS, ki v eni drugi točki, kot vidite, omejuje te bonitete predsednika države, ne vem, kaj naj rečem o tem amandmaju. Ga bodo že sami zagovarjali. Tretja stvar, ki me pa zdaj zanima in upam, da sem prav slišal predsednika Lavrinca, da tako ali tako za tretje branje namerava Liberalna demokracija še nekoliko, da uporabim njegov izraz, izpiliti amandmaje in zajeti vse tisto, kar bi se v razpravi pokazalo kot bistveno. Zdi se mi, da sem zvečer postal velik optimist. Veseli me, če bo tako. Jaz bi predvsem želel doseči to, da ne bi mislili, da gre tu za nek revanšizem. Saj navsezadnje je čisto malo manjkalo, pa bi imeli predsednico. Ampak dejstvo pa je, da moramo biti realni in da poskušajmo tukaj najti eno pravo mero. En dober okus, bi človek rekel, moramo pokazati pri teh stvareh. Jaz apeliram na vas, ki pač odločate v tej državi o vseh stvareh, da pač pokažete, ali imate ta dober okus ali ne. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Kebrič, izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovane kolegice, kolegi! Govoril bom o našem amandmaju pod številko 2 k 22. členu. V naši poslanski skupini menimo in cenimo delo predsednika države, tudi njegove eventualne, v glavnem pa praktične obveznosti po prenehanju mandata. Vendar ni vseeno, ali je nekdo v določenem mandatu po zakonu opravljal to funkcijo pet let, nekdo pa je opravljal to funkcijo krajši čas, da bi bila ta dva popolnoma izenačena v času, ko ne bosta več opravljala aktivno te funkcije. Zato menimo, da smo utemeljeno zapisali, samo za čas, kolikor je traja čas, ko je opravljal to funkcijo. Vendar, ne mislim teoretično, ampak lahko čisto praktično, da po določenem mandatu petih let se lahko zgodi, če ne bi tega omejili na pet let, da bi lahko imeli kar najmanj dva ali pa tri bivše predsednike. Gledam tudi s stališča, koga bi potem kdo kam vabil in seveda tudi na finančne posledice. Zato menimo v naši poslanski skupini, da je utemeljeno, prvič, omejiti na čas, koliko je kdo opravljal to funkcijo predsednika države, vendar največ pet let. Upam, kolegice in kolegi, da boste to razumeli in podprli ob glasovanju ta naš amandma. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? [[Ne.]] Zato zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora glasovali danes v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na glasovanja zbora o predlogih odločitev današnjega dne, zato vabim v dvorano poslanke in poslance, ker prehajamo na odločanje. Najprej 2. točka dnevnega reda. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o omejevanju uporabe tobačnih izdelkov ni bilo vloženih amandmajev, zbor o tej točki v okviru druge obravnave ne bo glasoval in bo opravil tretjo obravnavo jutri, 18.12.2002, ob zaključku zasedanja. Tudi k 3. točki, kdopolnjenemu predlogu zakona o poroštvu Republike Slovenije za obveznosti iz pogodbe o najetju kredita pri banki Kreditanstalt für Wiederaufbau v višini 50 milijonov evrov ni bilo vloženih amandmajev in tudi o tej točki zbor ne bo glasoval. Zbor bo tretjoobravnavo opravil ravno tako jutri, 18.12.2002, ob zaključku zasedanja. Enako bomo ravnali s 4. točko, ker tudi k predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o ohranjanju narave ni bilo vloženih amandmajev, in bomo tretjo obravnavo opravili jutri, 18.12.2002, ob zaključku zasedanja. Nadaljujemo s prekinjeno 5. TOČKO DNEVNEGA REDA - Z DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O DOPOLNITVI STANOVANJSKEGA ZAKONA. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Predlog zakona o dopolnitvi stanovanjskega zakona, druga obravnava, ni primeren za nadaljnjo obravnavo." O tem predlogu sklepa bomo glasovali. Glasujemo. Navzočih nas je 59, za je glasovalo 46, proti 9. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 6. TOČKO DNEVNEGA REDA - Z DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O ZAGOTAVLJANJU POGOJEV ZA OPRAVLJANJE FUNKCIJE PREDSEDNIKA REPUBLIKE. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih. Najprej bomo odločali o spremenjenem amandmaju poslanskega kluba LDS k 8. členu. Glasujemo. Navzočih nas je 59, za je glasovalo 30, proti 22. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 22.]] Ugotavljam, da je spremenjeni amandma k 8. členu sprejet. Prehajamo na odločanje o spremenjenem amandmaju poslanskega kluba LDS k 9. členu. Glasujemo. Navzočih nas je 60, za je glasovalo 30, proti 22. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 22.]] Ugotavljam, da je bil amandma sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju poslanskega kluba LDS k 21. členu. Glasujemo. Navzočih nas je 62, za je glasovalo 42, proti 16. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 16.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o amandmaju poslanske skupine SDS k 21. členu. Glasujemo. Navzočih nas je 63, za je glasovalo 17, proti 39. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo še na glasovanje o dveh amandmajih k 22. členu. Najprej bomo glasovali o amandmaju poslanske skupine SDS z opombo, če bo amandma sprejet, postane naslednji amandma, katere predlagatelj je poslanska skupina DeSUS, brezpredmeten. Najprej glasujemo torej o amandmaju poslanske skupine SDS. Glasujemo. Navzočih nas je 63, za je glasovalo 23, proti 38. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet, zato prehajamo na glasovanje o amandmaju poslanske skupine DeSUS. Glasujemo. Navzočih nas je 64, za je glasovalo 48, proti 12. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih. Ker so bili v drugi obravnavi k dopolnjenemu predlogu zakona sprejeti amandmaji k več kot eni desetini členov, zakon ima namreč 30 členov, bo zbor tretjo obravnavo predloga zakona opravil na naslednji seji, zato na podlagi 137. člena poslovnika predlagam zboru, da sprejme še naslednji sklep: Predlog zakona za tretjo obravnavo pripravi vlada Republike Slovenije. Glasujemo. Navzočih nas je 62, za je glasovalo 44, proti 10. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 10.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet in s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Hkrati prekinjam 21. sejo državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 10. uri. Vsem najlepša hvala. Lahko noč.