Spoštovane gospe in gospodje, lepo pozdravljeni! Dobro jutro, dober dan! Pričenjam nadaljevanje 16. seje državnega zbora Republike Slovenije. Obveščen sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Franc Kangler, Roman Jakič, Marko Diaci, Franc Čebulj, Franc Pukšič, Danica Simšič od 10.30 do 11.15, Miran Potrč od 10.30 do 11.15, Andrej Fabjan, Aurelio Juri, Bogdan Barovič, Ivan Kebrič od 11.00 ure dalje, Igor Štemberger, Ivan Božič od 12.00 ure dalje, Jaša Zlobec Lukič za pričetek seje, Miran Jerič, Davorin Terčon,Ciril Pucko, Leopold Kremžar, Alojz Peterle, Alojz Sok in Jožef Špindler od 11.30 dalje. Prosim, da ugotovimo navzočnost v dvorani. Gospe in gospodje, preverite, če imate kartice vložene. Ugotavljamo prisotnost v dvorani. "Kvorum", prosim. V dvorani nas je 52, torej se nekdo ni potrudil pritisniti. Drugič ugotavljamo prisotnost v dvorani. "Kvorum", prosim. Navzočih je 49 poslank in poslancev, zbor je tako sklepčen in lahko odloča. Na današnje nadaljevanje seje so vabljeni predstavniki vlade Republike Slovenije in predstavnik sodnega sveta. Vse skupaj lepo pozdravljam. Današnje nadaljevanje 16. seje državnega zbora bomo pričeli z 31. točko dnevnega reda, to je z volitvami in imenovanji. Zatem bo zbor prešel na obravnavo 6. točke, to je predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o ustanovitvi občin ter o določitvi njihovih območij, in nato na obravnavo 7. točke, to je predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o splošnem upravnem postopku, ter po vrstnem redu dalje. Prehajamo na 31. TOČKO DNEVNEGA REDA - VOLITVE IN IMENOVANJA. Zbor bo pod to točko dnevnega reda obravnaval predlog sodnega sveta, to je šest predlogov za izvolitev v sodniško funkcijo, in pa predlog komisije za volitve, imenovanja in administrativne zadeve, in sicer o spremembah odloka o ustanovitvi odbora državnega zbora Republike Slovenije za infrastrukturo in okolje. Prehajamo na obravnavo in odločanje o posameznih predlogih, najprej o predlogih sodnega sveta za izvolitev v sodniško funkcijo. Sodni svet je državnemu zboru predložil šest predlogov o izvolitvi v sodniško funkcijo na sodniška mesta, dveh okrajnih sodnic na okrajnem sodišču v Ljubljani in Šentjurju pri Celju, dveh okrožnih sodnic na okrožnem sodišču v Mariboru in na Ptuju ter dveh okrožnih sodnic na delovnem in socialnem sodišču v Ljubljani. Želi predstavnik sodnega sveta besedo, gospod Bojan Breznik, sekretar sodnega sveta? [[Ne želi.]] Predlog je obravnavala komisija za volitve, imenovanja in administrativne zadeve in zboru predložila poročilo ter predloge odlokov. Želi poročevalec te komisije besedo? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Prosim, gospod Peče, v imenu Slovenske nacionalne stranke.
Spoštovani prisotni! Hvala za besedo. V imenu Slovenske nacionalne stranke bomo tudi tokrat javno povedali stališče, in sicer ne bomo podprli predlaganih kandidatov v okviru odlokov o izvolitvi v sodniške funkcije zaradi dejstva, da v Slovenski nacionalni stranki nasprotujemo trajnemu mandatu, zaradi dejstva, da je v proceduri za spremembo ustave Republike Slovenije postopek oziroma predlog sprememb za omejitev trajanja sodniške funkcije in pa v skladu z majem, leta 2001, ko je ta isti državni zbor sprejel sklep, naj vlada Republike Slovenije preuči možnost o omejitvi trajanja. Dokler teh zadev v naši državi ne bo jasno nakazanih in pa s tem rešljivih, v Slovenski nacionalni stranki tudi ne bomo sodelovali pri tem, da nekoga za večno ustoličimo na nekem delovnem mestu, ne glede na njegovo učinkovitost in ne glede na njegovo delovno sposobnost. Hvala.
Hvala. Želi še kdo od poslanskih skupin? [[Ne želi.]] Pisnih prijav k razpravi nimam, zato bom vse nadaljnje razprave omejil na pet minut. Vabim poslanke in poslance k besedi. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje. Na glasovanje dajem predlog odloka o izvolitvi gospe Alenke Gregorc Puš v sodniško funkcijo na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Ljubljani. Glasujemo prosim. Od 49 prisotnih je za glasovalo 39, trije so bili proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je predlagani odlok sprejet. Na glasovanje dajem predlog odloka o izvolitvi gospe Romane Gradič v sodniško funkcijo na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Šentjurju pri Celju. Glasujmo prosim. Od 50 prisotnih je za glasovalo 42, 2 sta bila proti. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 2.]] Odlok je sprejet. Tretjič. Na glasovanje dajem predlog odloka o izvolitvi gospe Danile Dobčnik Šoštarič v sodniško funkcijo na sodniško mesto okrožne sodnice na Okrožnem sodišču v Mariboru. Glasujmo prosim. Od 52 prisotnih je za glasovalo 41 poslank in poslancev, 2 sta bila proti. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 2.]] Odlok je sprejet. Na glasovanje dajem predlo odloka o izvolitvi gospe Marjane Kosi v sodniško funkcijo na sodniško mesto okrožne sodnice na Okrožnem sodišču na Ptuju. Glasujmo prosim. Od 51 prisotnih je za glasovalo 41 poslank in poslancev, 2 sta bila proti. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. Na glasovanje dajem predlog odloka o izvolitvi gospe Mirjam Jaklič Petrovič v sodniško funkcijo na sodniško mesto okrožne sodnice na Delovnem in socialnem sodišču v Ljubljani. Glasujmo prosim. Od 50 prisotnih je za glasovalo 41 poslank in poslancev, 2 sta bila proti. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. Na glasovanje dajem predlog odloka o izvolitvi gospe Ane Kos v sodniško funkcijo na sodniško mesto okrožne sodnice na Delovnem in socialnem sodišču v Ljubljani. Glasujmo, prosim. Od 51 prisotnih, je za glasovalo 42 poslank in poslancev, 2 sta bila proti. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. Imamo še eno zadevo pod to točko, in sicer predlog odloka o spremembah odloka o ustanovitvi odbora državnega zbora Republike Slovenije za infrastrukturo in okolje. Predlog je v obravnavo zboru predložila komisija za volitve in imenovanja in administrativne zadeve. Želi poročevalec komisije besedo? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Pisnih prijav ni. Želi kdo razpravljati? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanju o predlogu odloka o spremembah odloka o ustanovitvi odbora državnega zbora Republike Slovenije za infrastrukturo in okolje. Glasujmo, prosim. Od 51 prisotnih, je za glasovalo 44 poslank in poslancev, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O USTANOVITVI OBČIN TER DOLOČITVI NJIHOVIH OBMOČIJ, SKRAJŠANI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnica vlade besedo? [[Ne želi.]] Predlog zakona je obravnaval odbor za notranjo politiko kot matično delovno telo. Prosim poročevalca odbora, da predstavi mnenje odbora o predlogu zakona. Gospod Lavrinc, prosim.
Zelo na kratko, kot je kratko tudi poročilo, saj gre za zakon, ki je logična posledica postopkov, ki jih je državni zbor v zvezi z ustanavljanjem občin opravil. Predlog sklepa: Odbor predlaga, da državni zbor ta zakon po skrajšanem postopku sprejme.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnica sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Ni prijav k razpravi. Besedo dajem poslankam in poslancem. Pisnih prijav ni, zato razpravo ostalih poslancev, ki se niso prijavili, omejujem na 5 minut. Prosim, gospa Zupanova.
Hvala lepa. Spoštovani. Umikam vloženi amandma k predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o ustanovitvi občin ter določitvi njihovih območij.
Umikate, če sem prav razumel. Hvala lepa. Še kdo želi besedo? [[Nihče.]] Ker nihče ne želi besede, zaključujem razpravo in zaključujem splošno razpravo. Prehajamo na drugo obravnavo. To je na razpravo ter odločanje o posameznih členih predloga zakona. Najprej zboru predlagam, da skladno z drugo alineo 189. člena poslovnika po končani razpravi in glasovanju o amandmajih in členih razpravlja in glasuje skupaj o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Predlagani sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj ena tretjina navzočih poslancev. Glasujmo, prosim. Od 48 prisotnih je za glasovalo 47 poslank in poslancev. [[Za je glasovalo 47.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na razpravo o posameznih členih in vloženih amandmajih. Razpravo bomo vodili na osnovi dokumenta. Imamo samo en amandma, ki ga je vložil gospod Franci Rokavec, datum 22.5.2002, en amandma pa je gospa Zupanova umaknila, tako da razpravljamo samo o amandmaju kolega Rokavca. Dajem v razpravo 1. člen in amandma k 1. členu. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? Gospod Franci Rokavec, izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci! Lahko se še spomnite, da smo v časovni stiski pri opredeljevanju oziroma določitvi sklepa o ugotovitvi, ali določeno referendumsko območje izpolnjuje pogoje za ustanovitev občine, prav pri referendumskem območju Šmartno pri Litiji takrat z amandmajem dodali šest naselij. V tisti časovni stiski je izpadlo naselje Zagorica. Naj dodatno razložim, v čem je vprašanje. Dejstvo je, da je bilo v vseh teh postopkih do razpisa referenduma oziroma te časovne napake, ki se je takrat zgodila, izrecno naselje Zagorica omenjeno v postopku za ustanovitev občine Šmartno, referendumskega območja. Tako v sklepu občinskega sveta, kjer sta bili izrecno navedeni naselji Breg in Tenetiše, da sta izvzeti iz tega referendumskega območja, tako tudi z odlokom državnega zbora o nadaljevanju postopka. To naselje dejansko po vseh funkcijah gravitira na občino Šmartno oziroma na to stičiščno trško naselje Šmartno, tudi z vsemi dejavnostmi. Gre za to, če bo državni zbor ugotovil, da je prišlo do te napake, do katere pa je dejansko prišlo, potem bo sedaj v tem trenutku rešil to nastalo zagato, drugače pa bo pustil prebivalce oziroma teh 24 prebivalcev - 24 prebivalcev volilno pravico ima pa samo 18 prebivalcev tega območja - pač še v nadaljnjih štirih letih, nepotrebno proceduro, kako se to območje čez štiri leta pripoji k občini Šmartno. Ker je prišlo do te napake in ker je bilo tudi zaradi pomanjkanja časa težko za vseh prek 50 naselij ugotoviti, ali so v referendumskem območju ali ne, da bi bilo danes smiselno, da bi državni zbor ugotovil to napako in tudi olajšal nadaljnjo proceduro prebivalcem tega območja in tudi naselje Zagorico sprejel in potrdil v občino Šmartno pri Litiji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa državna sekretarka, izvolite.
Hvala. Že vnaprej se opravičujem, ker moram vsaj delno povedati nekaj tudi o tistem prvem postopku, zakaj je prišlo do razlike v številu prebivalcev, kajti tukaj se na nek način ponavlja isti problem. Takrat sem sicer na hitro omenila, zakaj je do tega prišlo. Na hitro bom povedala ponovno danes. Predlagatelj za ustanovitev te občine Šmartno pri Litiji je bil občinski svet. Odbor za notranjo politiko je takrat med drugim pozval predlagatelja, naj svoj predlog dopolni z natančno navedbo naselij. In sicer zaradi tega, ker smo tako v naših strokovnih službah, torej na uradu za lokalno samoupravo, kot tudi kasneje na odboru ugotovili, da se tisto, kar so naštevali, najprej so našteli krajevne skupnosti in povedali, katera naselja so izvzeta, in tisto, kar je bilo našteto v nadaljevanju, torej posamezna naselja, kar pa je po našem mnenju edino pravilno, kajti v zakonu o lokalni samoupravi je navedeno, da občina obsega območje naselja ali več naselij in je torej edino po naseljih mogoče pripravljati tak predlog. Kljub pozivu odbora takrat v dodatnem gradivu, v dodatnem predlogu ni bilo omenjeno tudi naselje Zagorica, pa tudi tista naselja ki jih je kasneje državni zbor skozi amandma v bistvu ponovno pripeljal noter. Tukaj je prišla ta razlika, ker se je v bistvu predlog razlikoval glede na to, kako so bile krajevne skupnosti navedene, ki po našem mnenju niso verodostojen podatek, in pri naseljih, na podlagi katerega se predlog pripravlja. Kasneje je bil z amandmajem dopolnjen ta predlog, vendar ponovno brez naselja Zagorica. Sprejet je bil odlok, v katerem so bila tudi navedena naselja, v katerem se je izvedel referendum. Tukaj tega naselja ni bilo in zato smo na koncu dolžni opozoriti, da se v tem naselju niti ni izvedel referendum in sedaj pomeni to neskladje z ustavo in z zakonom, ker vemo, da bi moral biti tudi na tem območju predhodno opravljen referendum. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Rokavec, izvolite.
Jaz ne bom dejansko vzel veliko časa državnemu zboru, bom samo še dodatno pojasnil zadevo. Gre za to, da je državni zbor v svoji proceduri, kakor tudi občinski svet, izrecno izvzel iz krajevne skupnosti Jablaniška dolina naselji Breg in Tenetiše in nobeno drugo naselje. Se pravi, več kot kristalno jasno je, da je naselje Zagorica, ki je sestavni del krajevne skupnosti Jablaniška dolina bila v vsej tej proceduri v referendumskem območju za ustanovitev občine Šmartno. Bila je tudi v referendumskem območju, oba predhodna referenduma, ki sta se že zgodila na tem območju, tako leta 1994 kot leta 1998, in krajani - teh 18 volivcev tega območja, so šele na dan referenduma ugotovili, da ne morejo izraziti svoje volje. Potem pa so se pač sprožili postopki. Tako so se obrnili na vladno službo za lokalno samoupravo, tako tudi na službo odbora državnega zbora in pa seveda tudi na vodje poslanskih skupin. Dejstvo je, da je [[...]]
Mir v dvorani.
[[....]]bila storjena napaka. Vprašanje je samo v tem, ali bo državni zbor priznal to napako ali ne. Če pa gremo gledat po zgodovini, bomo pa ugotovili, da so bila nekatera območja v tej državi ustanovljena tudi pred referendumom. Hvala.
Hvala. Gospod Anderlič.
Jaz sem zares hotel vprašati sekretariat, če je sploh mogoče o tem amandmaju glasovati. Jaz mislim, da je take vrste, da se o njem ne da glasovati, ker je v nasprotju z zakonom. Lepo prosim, ne glede na to, mi bomo zlahka glasovali proti, pa ne zaradi tega, ker ne bi želeli, da se uredijo stvari na način, kot gospod Rokavec predlaga, ampak morajo se urediti po postopku, kot je predviden. Mi smo takrat ob določitvi referendumskega območja imeli kar nekaj zapletov. Ravno zaradi tega, ker se ni vedelo, ali je predsednik krajevne skupnosti na Primskovem podpisal, brez da bi bil zbor občanov ali bi bila ena vas še zraven ali ne bi bila. "Virbali" so jih na tak ali drugačen način, da le naj grejo zraven, da bo tistih 5 tisoč volivcev. Mi na tak način ne moremo delati v tem državnem zboru in resnično sprašujem, če je ta amandma sploh predmeten, o katerem lahko glasujemo. Jaz mislim, da ne, ker je v nasprotju z zakonom in da o njem ne moremo glasovati. Na tistemu je, gospa Prašnikarjeva je tukaj že razlagala, ki predlaga neko ureditev, neko rešitev, da jo definira, tako kot bi želel, da je na koncu tudi urejena. Če ste želeli gospod Rokavec, da zaokrožite to območje, ne sedaj govoriti, da je bila storjena napaka, da je služba slabo delala in da ne vem kaj in tako naprej. Tisti, ki je imel interes, je prišel s pobudo, je določil območje, se je zgodil postopek in sedaj se postopek zaključuje s tistim delom, ki ga mi opravljamo.Naprej bo šlo seveda tako kot v ostalih 192 občinah, volitve, razpisi in tako naprej. Če mi lahko na to odgovorite. Moje prepričanje pa je, da o tem amandmaju prvič ne smemo glasovati, če pa bomo glasovali, bom pa glasoval proti, ker je v nasprotju s postopkom za ustanovitev občin. Jaz nimam nič proti, v naslednjem postopku bo ta vas šla na referendum in bo rekla, mi se hočemo izločiti iz občine Litija in se želimo priključiti k občini Šmartno. To je vse, kar je tukaj treba povedati.
Hvala lepa. Samo naj pojasnim, da jaz kot predsedujoči nisem dolžan presojati, ali je nek amandma, ki je bil pravilno vložen, zakonit ali ne. Tu je vlada, ki je svoje povedala o stvari. Tu so poslanke in poslanci, ki so tu in še bodo morda povedali in seveda jaz bom dal to na glasovanje in kakor bo pa bo. Sekretariat, prosim.
Gospod podpredsednik, hvala za besedo. Vsekakor je treba poudariti, da ta amandma ne izpolnjuje zakonskih in ustavnih kriterijev zato, da bi se na ta način neko območje lahko priključilo k neki občini, ker je treba izvesti ustrezne predhodne postopke. Vendar pa, ne glede na to, amandma je formalnopravno pravilno vložen in tudi do sedaj je državni zbor v takih primerih pa tudi v nekaterih drugih primerihdrugih zakonov ob opozorilih, da zadeva, recimo, ni v skladu z ustavo ali pa ni v skladu z nekaterimi drugimi zakoni, na glasovanje vseeno zadeve vzel in jih je ob ustreznih opozorilih tudi ustrezno zavrnil, včasih pa je tudi bil drugačnega prepričanja. Stega vidika kot sekretariat mi ne moremo reči, da o določenih amandmajih, ki so formalno pravilno vloženi, zbor ne bi smel glasovati, pač pa povemo, da so v nasprotju z ustavo ali zakonom, kar za ta amandma pač tudi velja. Hvala.
Še kdo želi besedo? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o amandmaju. Glasujmo, prosim. Od 48 prisotnih je za glasovalo 14 poslank in poslancev, 31 je bilo proti. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 31.]] Amandma ni sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Glasujmo, prosim. Od 47 prisotnih je za glasovalo 41 poslank in poslancev, eden je bil proti. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Opravili smo razpravo o amandmaju. Prehajamo na razpravo o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Kdo želi besedo? Nihče. Ker nihče ne želi besedo, zaključujem razpravo in prehajam na odločanje o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Glasujmo, prosim o preostalih členih. Od 50 prisotnih je za glasovalo 46 poslank in poslancev, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da so preostali členi sprejeti. Prehajamo na naslov zakona. Želi kdo besedo? Nihče. Ker nihče ne želi razpravljati o naslovu, zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o naslovu zakona. Glasujmo, prosim. Od 50 prisotnih je za glasovalo 49 poslank in poslancev. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je naslov zakona sprejet. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Izglasovali smo zakon po členih in naslov. Odpiram razpravo o predlogu zakona v celoti. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Ugotavljam, da k predlogu zakona v drugi obravnavi ni bil sprejet noben amandma, zato v tretji obravnavi ni možno vlaganje amandmajev in zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujmo prostim. Oprostite, prosim. Ustaviti moramo glasovanje. Prekinjam glasovanje, ker želi gospod Rokavec obrazložiti glas. Izvolite gospod Rokavec.
Hvala za besedo. Sam bom seveda podprl predlog zakona, ob tej priložnosti pa mi dovolite, da se zahvalim tako vladni službi za lokalno samoupravo kot tudi vsem poslankam in poslancem državnega zbora, da ste omogočili prebivalkam in prebivalcem nove občine Šmartno pri Litiji, da so se lahko tretjič v tem referendumskem območju izrekli za ustanovitev občine. Kot je znano, skoraj dve tretjini volivcev, ki so se udeležili volitev, se je odločilo za ustanovitev nove občine Šmartno pri Litiji, ki bo srednje velika slovenska občina. Prepričan sem, da bo ustanovitev občine Šmartno pri Litiji dejansko za to območje pomenila dodaten impulz, predvsem pa nove možnosti za hitrejši razvoj. Ob tem pa bi povedal še naslednje. Dobro je, da bomo ustanovili vsaj eno občino. To pomeni, da bo občina Šmartno pri Litiji edino zakonsko dete, ki je rojeno v tem mandatu v postopku za ustanovitev novih občin. Tudi sam želim dobro popotnico in srečno pot novi občini Šmartno pri Litiji. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Sušnik, obrazložitev glasu.
Sam bom glasoval za ta predlog zakona, čeprav z zelo mešanimi in čudnimi občutki. Ko smo pred letom dni začeli ta postopek, smo začeli postopek, v katerega so pobudniki kar v 48 in nekaj čez primerih vložili ogromno energije, ki pa smo jo mi v tem državnem zboru skoraj v celoti zadušili. Zadušili zato, ker smo odločali brez vsakih jasnih kriterijev. In to je narobe, to je tisto, kar se mi ne zdi prav, da po zaključenem postopku še vedno ne vemo, kakšni so kriteriji, ki bi omogočali ugotavljanje izjemnosti v smislu 13.a člena zakona o lokalni samoupravi. To je, se mi zdi, zelo ignoranten odnos do vseh teh pobudnikov in predlagateljev. Na ta način smo zadušili vse pobude, zadušili vse iniciative, ki bi lahko nedvomno pripomogle k razvoju posameznih območij. Vendar bom kljub vsemu za ta predlog zakona glasoval. Hvala lepa.
Hvala. Še kdo želi obrazložiti glas? [[Nihče.]] Prehajamo na glasovanje o zakonu v celoti. Glasujmo, prosim. Od 48 prisotnih je za glasovalo 47 poslank in poslancev. [[Za je glasovalo 47.]] Ugotavljam, da je zakon v celoti sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Zahvaljujem se predstavnikom vlade. Spoštovane poslanke in poslanci! V dvorani se nam je pridružila skupina Stanford Alumni Association, ki je pod vodstvom nekdanjega obrambnega sekretarja Združenih držav Amerike in profesorja na Univerzi Stanford ter seveda velikega prijatelja Slovenije, dr. Williama Perryja, ki je tukaj na obisku. Dovolite,da ga skupaj pozdravimo. [[Aplavz.]] Želimo jim prijetno bivanje v Sloveniji. Gremo naprej. Smo pri 7. TOČKI DNEVNEGA REDA - PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O SPLOŠNEM UPRAVNEM POSTOPKU, skrajšan postopek. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Tu je predstavnik vlade, dr. Grega Virant, državni sekretar. Želi besedo? Izvolite.
Spoštovani predsedujoči! Spoštovane poslanke in poslanci! Spremembe zakona o splošnem upravnem postopku so del projekta odpravljanja administrativnih ovir, ki je usmerjen v to, da bi bile upravne storitve čimbolj dostopne za stranke. Bistvo teh sprememb je v tem, da uvajajo princip, da naj noben upravni organ ne pošilja nobene stranke po podatke, ki so potrebni za upravni postopek, k drugemu organu, ki vodi uradno evidenco. Torej vsi podatki, ki vsebujejo uradne evidence in so upravi dostopni, vse te podatke si mora uprava priskrbeti sama. Nastavek za uveljavitev tega principa v zakonu o splošnem upravnem postopku že imamo, to je 139. člen, vendar se žal v praksi ni prijel zaradi tega, ker ni bil operacionaliziran, ker je manjkalo nekaj izvedbenih določb in tudi zaradi tega, ker je kopica področnih zakonov to zrušila na ta način, da so področni zakoni zahtevali oziroma še zahtevajo vrsto prilog, ki jih je potrebno priložiti vlogo. To so izpiski, potrdila in druga dokazila. Torej, spreminja se 139. člen zakona o splošnem upravnem postopku, ki določa, v kakšnih rokih je potrebno pridobivati te podatke in v kakšnih rokih mora dobavitelj teh podatkov, torej drugi državni organ, te podatke dostaviti. Te določbe veljajo za vse dobavitelje podatkov, tudi za sodno vejo oblasti, torej tudi za zemljiško knjigo. Tudi komunikacija med upravo in zemljiško knjigo mora potekati na tak način. Ko bo ta zakon sprejet, bo sprejeta oziroma je že sprejeta, torej se bo lahko začela bolj intenzivno uporabljati tudi vladna uredba, ki zelo natančno določa in ureja metode, po katerih se podatki izmenjujejo. V čem je dodana vrednost te spremembe zakona? Nedvomno bo uprava za uporabnika s temi določbami, s temi spremembami prijaznejša. Obstajala bo namreč zakonska obveznost oziroma zakonska prepoved, da bi organi pošiljali stranko "od šalterja do šalterja" za pridobivanje podatkov. To bo povzročilo tudi večji motiv za informatizacijo evidenc in za povezovanje evidenc. Ko bodo morali uradniki sami po podatke, bo veliko večji pritisk na to, kar se že dogaja, na priklop, na možnost elektronskega vpogleda v posamezne evidence. Imamo že lepe primere zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje je priključen na centralni register prebivalstva, centri za socialno delo ravno tako, upravne enote se v teh dneh priključujejo na zemljiški kataster in tako naprej. In še en učinek se nam zdi pomemben dolgoročno. Državna uprava bo začela razmišljati, ali so v posameznih postopkih res potrebna vsa dokazila, ki jih področni zakoni določajo. Doslej je bilo zelo enostavno napisati pet, šest dokazil v vsak zakon, za vsak slučaj, tudi če kakšno ni nujno potrebno saj jih tako ali tako mora dostaviti stranka. Sedaj, ko jih mora dostaviti državna uprava sama, bo pa seveda način razmišljanja postal bistveno drugačen. V spremembi 66. člena jasno določamo, da se s to spremembo zakona o splošnem upravnem postopku derogirajo vsi področni zakoni, ki zahtevajo dokazila v obliki izpiskov, potrdil in tako naprej. Drugi vsebinski del zakona se pa nanaša na spremembo izvršbe denarnih terjatev iz naslova izvršljivih upravnih odločb. To izvršbo prenašamo na davčno upravo, ki je gotovo najprimernejši organ za to, da izterjuje državne terjatve oziroma dolgove, ki jih imajo fizične in pravne osebe do države. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za notranjo politiko kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavni poročilo odbora.
Hvala lepa. Saj bo zelo kratko, ker je vse glede tega zakona povedal že državni sekretar. Opozoril bi, kar vidite v poročilu, gre pravzaprav samo za dopolnitve zakona in ne za spremembe, torej za dopolnitve, ki pomenijo kvalitativen korak naprej predvsem za uporabnike. Povedal bi še to, da smo se na odboru predvsem spopadli z določbo 3. člena. Kolega Vučko je namreč predlagal amandma, da bi se ta člen črtal. V razpravi mu je pritegnil tudi predsednik upravnega sodišča Republike Slovenije, saj je menil, da se, torej če se zapiše tako, uvaja praktično odprti rok in se s tem stranki onemogoči, da bi uporabila institut molka organa. Zato je odbor ta Vučkov amandma, da se 3. člen črta, podprl. Ravno tako je odbor predlagal, tako kot je na to opozoril sekretariat, da se naslov zakona spremeni v "zakon o dopolnitvah zakona o splošnem upravnem postopku". Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnica sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Gospa Zupanova, prosim, v imenu Nove Slovenije.
Hvala lepa. Predlog zakona, ki ga imamo pred sabo, podpiramo, ker menimo, da prinaša državljankam in državljanom pozitivne spremembe, saj pomenijo te spremembe odpravo administrativnih ovir in poenostavljeno pridobivanje podatkov, skrajševanje rokov ter nadgradnjo sedanje ureditve v zvezi z izvršbo denarnih obveznosti. Želimo učinkovito, prijazno in racionalno državno upravo, ki bi zmogla in znala hitro zagotavljati in opravljati svoje storitve. Menimo, da bo tudi ta predlog vsaj deloma prispeval k temu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še katera od poslanskih skupin. Želijo besedo poslanke in poslanci? Pisnih prijav nimam, zato bodo vse nadaljnje razprave omejene na pet minut. Želi kdo razpravljati? Da, gospod Cukjati, prosim.
Hvala za besedo. Vsekakor pozdravljam pristop oziroma intenco tega zakona, ki je bila obrazložena. Podpiram tudi črtanje tretjega člena, glede na to, če ta rok ne sme biti umetno podaljševan. V prvem členu pa bi neko načelno vprašanje postavil, in sicer v četrtem odstavku zadnji stavek omogoča praktično organu, da vedno, kadarkoli si priskrbi podatke iz uradnih evidenc, kajti nikjer ni točneje rečeno, on lahko kadarkoli podvomi, podatki, ki se po svoji lastnosti občasno spreminjajo, so zelo številni, morda edino letnica rojstva ni tak podatek, ki se ne spreminja, vsi drugi se pa spreminjajo. Včasih gre za tudi take podatke, ki jih oseba ne bi železa kakorkoli navajati ali so nepotrebni za sam postopek, poudarjam, so nepotrebni za sam postopek, vendar je tukaj ta odstavek zelo široko zastavljen v smislu popolne sprostitve dostopa do vseh uradnih evidenc. Zato se mi zdi, da bi moral ta stavek biti nekako ožje definiran ali pa kratko malo črtan. Hvala.
Hvala lepa. Še kdo od poslank in poslancev želi besedo? [[Nihče.]] Dr. Virant, prosim.
Odgovor na vaše vprašanje, gospod Cukjati. Ta četrti odstavek 66. člena zagotavlja, da lahko stranka pred upravnim organom nekatera dejstva, to je tista, ki so zapisana v uradnih dokumentih, kot so osebna izkaznica, potni list, vozniško dovoljenje, dokazuje že s samim tem dovoljenjem, tako da ni potrebno posegati po tisti metodi izmenjave podatkov oziroma vpogleda v uradne evidence, ker je to najpreprostejši način. Ko pridem do okenca, seveda lahko osebno izkaznico izkažem, kdo sem, kje je moje stalno prebivališče, kdaj sem rojen in tako naprej. Ta varovalka, če gre za dejstva, ki se s časom spreminjajo, je v nekaterih postopkih lahko potrebna. To je res stvar presoje organa, kdaj bo preveril in kdaj ne bo preveril, ali se je podatek spremenil. Glejte, nekateri podatki, ki so v dokumentih zapisani, so res nespremenljivi, kot je datum rojstva in kraj rojstva. Spremenljiv, relativno redko spremenljiv podatek je osebno ime. Bolj pogosto spremenljiv podatek je stalno prebivališče. Nobene nevarnosti ni, da bi se to zlorabljalo, kajti pridobivajo se lahko samo tisti podatki, ki so potrebni za upravni postopek oziroma od katerih je odvisna odločitev. Zakon o varstvu osebnih podatkov, njegova zadnja novela namreč, pravi takole: Tisti, ki vloži zahtevo za neko upravno storitev, za nekupravni postopek, za neko dovoljenje, ki sproži nek upravni postopek, s tem presumptivno da soglasje za pridobivanje tistih njegovih osebnih podatkov, ki so potrebni za ta postopek. In nobenih drugih. To pomeni, da ta določba v kombinaciji z zakonom o varstvu osebnih podatkov ne more pomeniti nobene zlorabe. Olajšuje samo oziroma jasno pove upravnim organom, da se v prvi vrsti podatki, ki so v dokumentih, dokazujejo lahko s temi dokumenti. Teoretično pa lahko stranka tudi reče, pridobite si moje podatke iz uradnih evidenc.
Dr. Cukjati, prosim.
Jaz bi samo vprašal, ali bo v vladni uredbi, ki ste jo že prej omenjali, definirano, da tisti organ, ki bo iskal podatke iz uradnih evidenc, bo tudi navedel, zakaj jih potrebuje in bo vir oziroma nosilec teh uradnih evidenc kontroliral, katere podatke organ zahteva, da ne bi prihajalo do zlorab. Namreč, v upravnih enota se ljudje zelo dobro poznajo, to so kraji in lahko bi prišlo do nerodnosti. Ali obstaja oziroma, ali imate vgrajen mehanizem varovanja v tem smislu, da ne bi organ imel neupravičenega dostopa do kakršnihkoli podatkov.
Dr. Bernik.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Kolegice in kolegi, gospoda iz ministrstva. Najprej bom takoj priznal svojo veliko ignoranco na tem področju, vendar je ena stvar, eno vprašanje, na katero mislim, da mi lahko odgovorite. Če pa ne spada v ta sklop, pa mi bo pa gotovo predsedujoči to povedal. Pred nekaj dnevi sem dobil en klic od gospe Slovenke, državljanke, ki živi v Nemčiji, ki je zaprosila tukaj za nov potni list in so zahtevali od nje EMŠO številko. Ona je bila zelo razburjena zaradi tega, češ, da to je povsem nesprejemljivo, da mora dajati take podatke. Sedaj ne vem, ali je to upravičeno ali ne. Kolikor jaz poznam nekatere države, takih podatkov ni treba dajati. Informiral sem se, kaj je to EMŠO in tako dalje. Ne vem, kakšni funkciji služi, da mora ta EMŠO oseba, ko prosi za potni list, to številko dati. Bom hvaležen za odgovor. Hvala.
Hvala. Čeravno to ni tema naše razprave, gospod dr. Virant, prosim. Če želite seveda, saj ni nujno. Ker je dr. Cukjati postavil eno vprašanje, sem mislil, da želite odgovoriti.
Ja, za dr. Cukjatija. V tej vladni uredbi, o kateri sem govoril, je seveda poskrbljeno za varovanje osebnih podatkov, in sicer na ta način, da upravljavci uradnih evidenc dostavljajo te podatke samo tistim organom, ki takšne postopke vodijo, oziroma samo tistim osebam, ki so za vodenje teh postopkov pooblaščene. To pomeni, da recimo načelnik upravne enote sestavi seznam ali pa, recimo, dobro, vzemimo, načelnik upravne enote sestavi seznam uradnih oseb, ki so pooblaščene za vodenje lokacijskih postopkov. Ta seznam s svojim podpisom in svojo odgovornostjo dostavi recimo vodji zemljiške knjige na okrajnem sodišču, in ta potem ve, da lahko podatke dostavlja samo osebam s tega seznama. Če podatki potujejo po elektronski pošti, so temu seznamu dodani tudi elektronski naslovi; tako da se ve, da če pride poizvedba s tega elektronskega naslova in strežnika centra vlade za informatiko, da je podatek zahtevala upravičena oseba. Sama obveznost izmenjave podatkov in metode te izmenjave same po sebi ne prinašajo nobenih dodatnih nevarnosti. Nevarnost zlorabe oziroma neupravičenega poseganja v osebne podatke vedno obstaja, že danes obstaja in bo obstajala tudi naprej. Zato so pa nadzorni mehanizmi, inšpektorat za varstvo osebnih podatkov, sicer šibko ekipiran organ v ministrstvu za pravosodje, ki pa ima to funkcijo, da hodi od organa do organa in preverja vse vpoglede, vsak vpogled pa mora biti evidentiran in pri vsakem vpogledu, pri vsaki izdaji podatka mora biti tudi navedeno, komu in za kakšen namen je bil izdan. Gospodu Berniku. Menim, čeprav za to bi bilo treba predpis natančneje pogledati, menim, da je za izdajo potnega lista v tem primeru potrebna enotna matična številka občana. Problematika te številke je včasih po mojem mnenju prenapihnjena. Namreč, ta številka ni nič drugega kot identifikacija posameznika. Posameznik se identificira z imenom in priimkom, vendar to samo po sebi ni dovolj [[recimo, Janezov Novakov je v Sloveniji na tisoče]] . Dodatna identifikacija je lahko stalno prebivališče, datum rojstva, vendar dejansko imamo vtej državi za vsakega posameznika identifikacijsko številko, ki omogoča prepoznavo in ki tudi omogoča povezovanje upravnih evidenc.
Hvala lepa vseeno dr. Virantu, čeravno mu na to drugo vprašanje ne bi bilo treba odgovoriti, ker ni v skladu z vsebino, o kateri teče beseda. Še kdo želi besedo? Gospod Drobnič.
Hvala lepa za besedo. Pravzaprav z odgovorom gospoda Viranta nisem v celoti zadovoljen, ker je govoril, kako stvar teče in kako naj bi bila zaščitena, je zaščitena. Če se izvaja v skladu z, recimo, dobrim ravnanjem, načelom dobrega ravnanja upravnih delavcev, hvala bogu, da se tako opravlja. Vendar mislim, da to ni zadosti, da mora biti trdna varovalka vsaj na nivoju podzakonskega akta za vse uslužbence, zlasti ker prehajamo na nov način komuniciranja, kjer je možnosti teh zlorab zelo veliko, zato pač ni možno tega prepustiti. Ali je po vašem mišljenju zadosti dobro zagotovljeno v zakonu in kako - to je moje vprašanje - naj bi bilo v podzakonskih aktih to urejeno? To je vprašanje.
Moram opozoriti, da se moramo držati poslovnika in tega, kar je vsebina zakona, ne pa, kaj bo v podzakonskem aktu, ker to ni predlog te razprave. Oprostite, da vas na ta način nekako omejujem, vendar ne bomo prišli nikamor. Zdaj smo v prvi obravnavi in govorimo o ciljih zakona. To je splošna razprava. Spraševati, kaj v podzakonskem aktu [[...]]Če želi vlada odgovoriti, prosim, če ne, pa bi zaključil to razpravo. [[Ne.]] Prosim, gospod Drobnič.
V okviru splošne razprave mislim, da moramo odpreti dileme oziroma pokazati dileme, ki jih odpira ta zakon.
Gospod Drobnič, na odboru je tekla obsežna razprava na to temo. Vprašajte vašo kolegico gospo Zupanovo, ki je bila zraven. In ne bomo zdaj ponavljali še enkrat vse te razprave, ki je bila na odboru, ker to nikamor ne vodi. Zakaj pa imamo v poslanskih skupinah ljudi v posameznih odborih? Zato, da nas obvestijo o tem, kaj se pogovarjamo. Zdaj ponavljamo debato, ki je bila na odboru in jaz tega ne bom dovolil, ker je bil odbor zelo poglobljen v razpravo, dolgo časa o teh stvareh. Oprostite, no. Vlada ne želi odgovoriti, ker je eno uro odgovarjala že na odboru.
Gospod predsedujoči, prekinili ste me, lahko bi mi dovolili, da do konca misel zaključim.
Se oproščam.
Hvala lepa. Jaz sem sodeloval tudi na teh razpravah, ni pa rečeno, da vse, kar se odpre, da se samo na odboru. Jaz mislim, da bi pač eno minuto lahko temu posvetili. Zakaj pa ne? Vsi tudi ne morejo biti prisotni na odboru. Hvala lepa.
Se oproščam, ker sem vas prekinil. Lahko zaključimo splošno razpravo? [[Da.]] Zaključujem splošno razpravo in prehajamo na drugo obravnavo, to je na razpravo ter odločanje o posameznih členih predloga zakona. Zboru predlagam, da skladno z drugo alineo 189. člena poslovnika po končani razpravi in glasovanju o amandmajih in členih razpravlja in glasuje skupaj o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Predlagani sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj ena tretjina navzočih poslancev. Glasujmo prosim. [[37 prisotnih.]] Prosim, gospod dr. Bernik.
Moja naprava ne dela.
Ali vas lahko prosim, če še enkrat vstavite kartico, pa poskusite še enkrat, boste videli, če - to se včasih dogaja, zdaj vidimo, ko imamo nekaj prakse. Deluje že? Hvala. Prosim, kolegice in kolegi, ki so v bližini, da se nam pridružijo, kajti, sicer bomo morali [[...]] [[Glasovi iz dvorane.]] [[...]]Kolegice in kolegi, lahko zdaj? Glasujemo drugič, prosim. Drugič o tem proceduralnem sklepu. Glasujmo, prosim. [[43 prisotnih.]] V dvorani nas je 55, torej nima posebnega smisla, ampak kaj hočemo. Nadaljujemo ob 11.14 uri.
Tretjič bomo glasovali o tem proceduralnem sklepu, za katerega rabimo tudi seveda primerno večino. To je običajen sklep. Glasovali bomo tretjič. Ali lahko prosim poslance, če se usedejo? Gospod Mamić, nikamor ne bomo tako prišli. Tretjič glasujemo zdaj. Glasujmo, prosim. Od 47 prisotnih je za glasovalo 45 poslank in poslancev. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Prehajamo na razpravo o posameznih členih in vloženih amandmajih. Razpravo bomo vodili na podlagi pregleda vloženih amandmajev k predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o splošnem upravnem postopku, skrajšani postopek, 28.5. Na enem listu papirja so ti amandmaji in prehajamo kar k členu 3. Tu imamo en amandma. Odpiram razpravo o amandmaju in členu. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o amandmaju k 3. členu. Glasujmo, prosim.Od 48 prisotnih, je za glasovalo 42 poslank in poslancev, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Glasujemo še, oprostite, člen je črtan. Tu imamo amandma za novi 4.a člen. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? Prosim, gospod Lavrinc.
Jaz bi imel bolj vprašanje, prosil bi naš sekretariat, ki budno bdi nad tem, če lahko pove svoje mnenje o tem amandmaju.
Hvala. Še kakšen, še kdo od poslancev? Gospod Vučko.
Hvala za besedo, predsedujoči. Jaz seveda v tem amandmaju popolnoma razumem namen predlagatelja, bojim pa se, da bi se pri izvajanju, gre za prehodno obdobje dveh let, seveda tudi upravni delavci v določenih primerih znali skrivati za to določbo in stranke siliti v pridobivanje nekih podatkov, čeprav smo s to novelo zakona jasno zapisali, da kadar gre za podatke in so znotraj državne uprave, da se jih po uradni dolžnosti zbira. Samo ta dilema se mi pojavlja, bi pa tudi rad slišal argumentacijo predlagatelja.
Dobro. Najprej mnenje našega sekretariata, potem pa državni sekretar.
Hvala za besedo. V pregledu tega amandmaja seveda je sekretariat prav tako mnenja, kot nekateri poslanci, da je predlagatelj želel v tem vmesnem obdobju zagotoviti pravzaprav mehkejšo varianto določbe, ki se uvaja s tem novim zakonom. Gre namreč za to, da informatizacija upravnih enot ni v celoti vzpostavljena, upravne enote seveda odločajo v večini primerov na prvi stopnji, in zaradi pomanjkanja te informatizacije bo morala v nekaterih primerih stranka dodatno navesti nekatere podatke. Seveda se pa pri tem omogoča določena diskrecijska pravica upravnemu organu, tako da je dopuščena možnost, da se organ v določenih primerih, pod narekovaji, bom rekla, "izgovarja" na to, da podatkov nima oziroma da teh podatkov ne more pridobiti, in bo te v roku dveh let lahko zahteval od stranke. Kot sem že rekla, gre za milejšo varianto določb zakona o upravnem postopku, vendar sekretariat ni imel pomislekov glede na to, da je ta rok dve leti; po dveh letih pa seveda pride do točnega izvajanja določb tega zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Virant.
Namen je bil ravno nasproten od tega, da bi dajali kakšne posebne odpustke. Namen je bil dvojen. Po eni strani, da se izognemo situacijam, ko bi upravni organi oziroma uradniki zavračali uporabo 139. člena, torej to obveznost, da sami pridobijo podatke, češ, saj to je nemogoče, saj ne vemo, kje so ti podatki, nihče ne more od nas zahtevati nemogočega, in tako naprej in tako naprej. Ta amandma samo pravi, da takrat, ko so evidence razpršene, recimo, podatki o šolanju, vsaka šola jih vodi zase, da v takih primerih mora stranka samo navesti neko okoliščino, iz katere je razvidno, kdo to evidenco vodi. To bo prisililo upravni organ, recimo, da na obrazec zapiše kot eno rubriko, inštitucija, kjer se stranka šola. Stranka bo napisala, kje se šola, in s tem bo organ dobil tudi podatek o tem, kje naj išče dokazilo o tem, da se stranka res šola. Druga stvar, v katero to sili državno upravo, je centralizacija in informatizacija evidenc, kajti ta izjema velja samo dve leti, po dveh letih bo moralo biti čisto za vsak podatek jasno, v kateri evidenci se vodi in na kateri organ se za ta podatek obrnemo. Torej za podatek o tem, ali se nekdo šola in na kateri inštituciji se šola, se bo lahko vsak upravni organ obrnil na ministrstvo za šolstvo, ki bo v tem času pač prav zaradi tega moralo vzpostaviti enotno evidenco.Ravno tako bodo morale za te določbe v dveh letih biti informatizirane in centralizirane matične knjige pa davčne evidence, ki so danes razpršene, in še kaj. Hvala.
Hvala lepa. Še kdo želi besedo? [[Nihče več.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o novem 4.a členu. Glasujmo, prosim. Od 47 prisotnih je za glasovalo 41 poslank in poslancev. [[Za je glasovalo 41.]] [[Nihče.]] Ugotavljam, da je novi 4.a člen sprejet. Opravili smo razpravo o vloženih amandmajih. Prehajamo na razpravo o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Želi kdo besedo? Prosim, gospod Lavrinc.
Rad bi nekaj rekel o tem 1. členu oziroma o pomislekih kolegov na zadnji stavek novega četrtega odstavka 66. člena. Sicer razumem gospoda Drobniča in drugih zaradi možnosti zlorabe osebnih podatkov. Navsezadnje je znan primer, ko je do tega prišlo celo v slovenski policiji in, recimo, je bilo po mojem mnenju storjeno celo kaznivo dejanje. Vendar, vedeti je treba, da tega ni mogoče preprečiti z nobenim zakonom, še tako popoln zakon, pa če ga ljudje ne uporabljajo, seveda lahko omogoči zlorabo. Toda, rekel bi rad to, da je nek sistem, ki se vzpostavlja, in tudi kultura dela, da tako rečem, ljudi in te nadzorne institucije, kinaj bi za to skrbele, sem prepričan, da s časom, z delovanjem, da se izboljšujejo in seveda zato, bom rekel, me ni strah podpreti tudi takšno rešitev, kot je tukaj notri zapisana.
Hvala. Še kdo želi besedo o členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji? Nihče več. Potem lahko preidemo na odločanje o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Glasujmo, prosim. Od 48 prisotnih, je 43 poslank in poslancev glasovalo za, nihče proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da so preostali členi sprejeti in prehajamo na naslov zakona. Tu imamo amandma. V razpravo dajem amandma k naslovu zakona. Želi kdo besedo? Uvodoma je bilo že pojasnjeno. Hvala lepa. Ker nihče ne želi razpravljati, prehajamo na odločanje o amandmaju k naslovu zakona. Glasujmo. Glasujmo, prosim! Od 47 prisotnih je za glasovalo 44 poslank in poslancev. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti ?]] S tem je naslov tudi v celoti spremenjen in lahko preidemo na tretjo obravnavo. Ali želijo k tem členom: 3, 4.a in naslov, kvalificirani predlagatelj vložiti amandma? Ne. Ali želi kdo razpravljati o zakonu v celoti? Ne. Potem lahko preidemo na vprašanje usklajenosti. Na podlagi tretjega odstavka 198. člena poslovnika sprašujem sekretariat za zakonodajo in pravne zadeve, če je zaradi sprejetih amandmajev porušena medsebojno v skladu določb zakona? Ni. Glasujemo o zakonu v celoti. Glasujmo o zakonu v celoti. Glasujmo, prosim! Od 49 prisotnih je za glasovalo 47 poslank in poslancev, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet in s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 7.A TOČKO DNEVNEGA REDA - TRETJA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O EVIDENCI VOLILNE PRAVICE. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Predlog zakona je obravnaval odbor za notranjo politiko kot matično delovno telo. Želi besedo poročevalec odbora? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnica sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] O zakonskem predlogu v celoti dajem besedo poslancem in poslankam. Ni prijave k razpravi. Ker nihče ne želi razpravljati, zaključujem razpravo. Prehajamo na razpravo in odločanje o posameznih amandmajih, in sicer imamo tu en amandma, amandma vlade Republike Slovenije k predlogu zakona o evidenci volilne pravice, tretja obravnava, datum je 16.5. Našli ga boste v gradivu vlade, predlog zakona o evidenci volilne pravice. Na koncu je. Se pravi, predzadnja stran tega gradiva, predloga zakona o evidenci volilne pravice. Če ste tako prijazni in pogledate, na predzadnji strani je ta amandma. Želi kdo razpravljati o tem amandmaju? [[Nihče.]] Ker nihče ne želi razpravljati o amandmaju, zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o tem amandmaju. Glasujmo, prosim! 45. V dvorani nas je seveda precej več. Prosil bi, če lahko pogledate. Glasovali bomo drugič. O tem amandmaju bomo glasovali drugič. Glasujmo, prosim! 44. V dvorani nas je 52. Od 11.04do 11.14 smo imeli odmor. To se pravi, vsakih 14 minut bomo imeli odmor, če bo šlo tako naprej. Ob 11.38.
Kolegice in kolegi! Nadaljujemo sejo in bomo tretjič bomo tretjič glasovali o predlaganem amandmaju k 30. členu. Prosim, če se umirite in zasedete svoja mesta. Tretjič glasujemo o amandmaju k 30. členu. Glasujemo, prosim. Navzočih nas je 46 poslank in poslancev, za je glasovalo 41, proti nihče. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma k 30. členu sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih. Na podlagi tretjega odstavka 198. člena poslovnika sprašujem sekretariat za zakonodajo in pravne zadeve, ali je zaradi sprejetega amandmaja porušena medsebojna skladnost določb zakona? [[Ne.]] Prehajamo na glasovanje o zakonu v celoti. Želi še kdo besedo? [[Nihče.]] Glasujemo o zakonu v celoti. Glasujemo, prosim. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 47, eden proti. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zakon v celoti sprejet. V gradivu odbora za notranjo politiko imate na 3. strani predlog dodatnega sklepa, ki se glasi: "Državni zbor Republike Slovenije pooblasti sekretariat za zakonodajo in pravne zadeve, da v sodelovanju s predlagateljem v končni redakciji opravi ustrezne redakcijske popravke besedila zakona o evidenci volilne pravice." Želi o predlogu dodatnega sklepa kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Predlog dodatnega sklepa dajem na glasovanje. Glasujmo, prosim. Navzočih je 52 poslank in poslancev. Za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je dodatni sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 8. TOČKO DNEVNEGA REDA - TRETJA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O DRŽAVNI UPRAVI (EPA 280/III). Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne.]] Predlog zakona je obravnaval odbor za notranjo politiko kot matično delovno telo. Želi poročevalec odbora besedo? Gospod Lavrinc, imate besedo.
Hvala lepa. Saj bom zelo kratek. Kot veste, gre za prvega pravzaprav v paketu od zakonov s področja državne uprave, in mislim, da je prav, da se kot predsednik odbora zahvalim najprej kolegicam in kolegom, ki so zdržali ta tempo dela. Moram reči, da je bilo delo naporno, kajti tekst se je brusil iz obravnave v obravnavo in bilo je potrebne kar precej pozornosti, da ob tretjem branju ne bi naredili kakšne neumnosti. Drugo, kar bi rad rekel, se moram zahvaliti svojim sodelavkam in sodelavcem v odboru, ki so zelo hitro pripravljali poročila, saj veste, da je bil postopek izredno naporen in hiter in da gre za velik sklop zakonov. In tretje, kar bi rekel, da se moram posebej zahvaliti, seveda, predstavnicam in predstavnikom sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve, saj brez njihove pomoči prav gotovo ne bi nastali takšni teksti, kot so tu sedaj pred vami. Glede samega poročila k temu zakonu pa naslednje. Predlagam, torej odbor predlaga državnemu zboru, da kot je razvidno iz sklepa, podpre amandmaje, ki jih je odbor podprl in skupaj z enakim dodatnim sklepom, to pa je, da se v končni redakciji sekretariat in pa predlagatelj potrudita tako, da dobimo čistopis integralnega teksta, tako kot je bil pravzaprav želen. Hvala lepa.
Hvala, predsedniku odbora. Želi predstavnik sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve besedo? [[Ne.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Nihče se ni pisno prijavil k razpravi. Razpravo dajem poslankam in poslancem. Želi kdo razpravljati? [[Tudi ne.]] Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. Prehajamo na razpravo in odločanje o posameznih amandmajih. Razpravo bomo vodili po pregledu amandmajev z dne 30.5.2002. V razpravo in odločanje dam amandmaje k 11. členu zakona. Najprej amandma na amandma in v drugi točki amandma. Želi kdo razpravljati? Ker ne, zaključujem razpravo in gremo na odločanje. Odločamo najprej o točki 1 k11. členu, amandma na amandma. Glasujemo, prosim. Navzočih 46 poslank in poslancev. Za je glasovalo 43, nihče proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Amandma na amandma je sprejet. Na glasovanje dajem amandma pod točko 2 k 11. členu. Glasujemo, prosim. Navzočnost 46 poslank in poslancev. Za je glasovalo 45, nihče proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. V razpravo in odločanje dam 23. člen oziroma amandma k 23. členu. Želi kdo razpravljati? [[Nihče.]] Gremo na odločanje. Glasujemo, prosim, o amandmaju k 23. členu. Navzočnost samo 42. Vem, da nas je v dvorani več, prosim vas za pozornost in bomo glasovali še enkrat. Glasujemo drugič. Navzočnost 48 poslank in poslance, za je glasovalo 42, nihče proti. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. V razpravo in odločanje dajem amandma k 26. členu. Želi kdo besedo? Nihče. Zaključujem razpravo in gremo na odločanje. Glasujemo, prosim. Navzočnost 51 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, nihče proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Amandma k 26. členu je sprejet. V razpravo in odločanje dajem amandma k 43. členu. Želi kdo besedo? Ker ne, zaključujem razpravo in dajem amandma na odločanje. Glasujemo, prosim. Navzočih je 49 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, nihče proti. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Amandma k 43. členu je sprejet. V razpravo in odločanje dajem dva amandmaja k 50. členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, hvala, dajem v odločanje amandma pod točko ena. Glasujemo, prosim. Navzočih nas je 51 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, nihče proti. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Amandma pod točko ena je sprejet. V odločanje dajem amandma pod točka dva. Glasujemo, prosim. Navzočih 50 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, nihče proti. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. V razpravo in odločanje dajem 53. člen oziroma amandma k 53. členu. Želi kdo besedo? Nihče. Zaključujem razpravo in gremo v odločanje. Glasujemo, prosim. Navzočih 50 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, nihče proti. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Amandma k 53. členu je sprejet. V razpravo in odločanje dajem amandma k 55. členu. Želi kdo besedo? Nihče. Zaključujem razpravo in dajem amandma v odločanje. Glasujemo, prosim. Glasujmo! Navzočih nas je 47 poslank in poslancev. Za je glasovalo 39, nihče proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. V razpravo in odločanje dajem amandma k 56. členu. Želi kdo besedo? Ne vidim želje po razpravi. Zaključujem razpravo in gremo na odločanje. Glasujemo, prosim. Ponovno nismo bili zbrani. Pozivam vas, da zberemo še toliko moči in končamo to točko dnevnega reda čimprej. Ker razprave ni bilo, torej ni sporno glasovanje. Glasovanje bom ponovil. Drugič bomo glasovali. Glasujmo drugič! Glasujmo! Navzočih nas je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 42, 3 proti. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. V razpravo in odločanje dajem dva amandmaja k 73. členu. Želi kdo razpravo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje. Najprej amandma na amandma v točki 1 k 73. členu. Glasujmo, prosim! Navzočih nas je 52 poslank in poslancev. Za je glasovalo 47, nihče proti. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma na amandma sprejet. In še o amandmaju pod točko 2. Glasujmo! Navzočih nas je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 46, nihče proti. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod točko 2 sprejet. V razpravo in odločanje dajem dva amandmaja k 74. členu. Želi kdo razpravljati? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju pod točko 1 k 74. členu. Glasujmo! Navzočih nas je 52 poslank in poslancev. Za je glasovalo 50, nihče proti. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod točko 1 sprejet. In še amandma pod točko 2. Glasujmo, prosim! Navzočih nas je 52 poslank in poslancev. Za je glasovalo 47, nihče proti. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod točko 2 sprejet. V razpravo in odločanje dajem amandma k 75. členu. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Hvala. Zaključujem razpravo in gremo na odločanje. Glasujmo, prosim! Navzočih je 47 poslank in poslancev. Za je glasovalo 44, nihče proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma k 75. členu sprejet. V razpravo in odločanje dajem tri amandmaje k 77. členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje. Odločamo najprej o amandmaju pod točko 1. Glasujemo, prosim. Navzočih je 49 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, nihče proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod točko 1 sprejet. Glasujemo o amandmaju pod točko 2. Glasujemo, prosim. Navzočih je 51 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, nihče proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod točko 2 sprejet. Glasujemo še o amandmaju pod točko 3. Glasujmo, prosim. Navzočih je 50 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, nihče proti. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod točko 3 sprejet. V razpravo in odločanje dajem amandma k 81. členu. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje. Glasujmo, prosim. Navzočih je 49 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, nihče proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma k 81. členu sprejet. V razpravo in odločanje dajem amandmaje k členu 83, in sicer so vloženi trije amandmaji; če bo amandma pod točko 1 sprejet, da se člen črta, sta potem amandmaja pod točko 2 in 3 brezpredmetna. Želi kdo besedo? Besedo želi gospod Bevk. Imate besedo. Potem pa gospod Maršič. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Predlagatelji prvega amandmaja k 83. členu - bilo nas 13 iz praktično vseh poslanskih skupin - predlagamo črtanje tega člena, se pravi, črtanje 83. člena. Predlagatelji amandmaja se namreč ne strinjamo z rešitvijo, da bi iz dosedanjih rešitev izvzeli davčno in geodetsko službo, ki pomeni kombinacijo resornega in teritorialnega principa organizacije uprave. Ker je že sama vlada za tretjo obravnavo sprejela amandma, s katerimi iz 83. člena črta davčno službo in je torej ugotovila nesmotrnost predlagane rešitve, smo prepričani, da je treba enako logiko uporabiti tudi pri geodetski službi. Na področju geodezije, kar velja tudi za davčno področje, bi pomenila tovrstna reforma predvsem odliv strokovnjakov z visoko strokovno in univerzitetno izobrazbo na sedeže območnih geodetskih uprav oziroma tako imenovanih statističnih regij ter v glavno mesto, kjer ima sedež geodetska uprava Republike Slovenije. Tako se bodo v različnih okoljih izgubljala posebna znanja, ki so bila v teh okoljih prisotna že desetletja. V letu 2003 naj bi po posebnem dokumentu, ki ima interni značaj in ga je pripravila geodetska uprava Republike Slovenije že marca leta 2002 in ga je kasneje še dopolnila. Tako bi do leta 2003 ukinili najprej izpostave v Brežicah, Cerknici, Idriji, Logatcu, Tolminu in Vrhniki. Do konca leta 2005 pa še postopoma izpostave v Sežani, Ilirski Bistrici, Postojni, Ajdovščini, na Jesenicah, Radovljici, Škofji Loki, Rakeku, Kamniku, Domžalah, Grosupljem, Kočevju, Litiji, v Trebnjem, v Črnomlju, v Trbovljah, v Mozirju, v Ravnah na Koroškem, v Žalcu, Krškem, Šentjurju, Šmarjah pri Jelšah, v Slovenskih Konjicah, v Slovenski Bistrici, v Ormožu, v Gornji Radgoni, v Ljutomeru in v Lendavi. V primeru, kot sem prej povedal, da se ta strokovna znanja ohranjajo že desetletja, v nekaterih primerih pa se ta znanja v posameznih okoljih ohranjajo že od 19. stoletja naprej, saj imamo, recimo, geodetske izpostave, ki so stare že več kot 100 let. Ob tem pa ta reorganizacija, ki jo je pripravila geodetska uprava Republike Slovenije, prinaša tudi po tej varianti 60 mest manj, se pravi 60 manj zaposlenih strokovnjakov v geodetskih upravah na celi državi. Kolikor pa sem neuradno izvedel, pa se je ta številka od marca do danes povečala na 100 izgub delovnih mest s področja geodetske uprave v teh organih. Uveljavitev novega 83. člena, kot ga je predlagala vlada v drugi obravnavi, bi pomenila enega ali v najboljšem primeru največ 2 zaposlena na upravni enoti. Ta delavec že zaradi pomanjkanja časa ne bi mogel stranki postreči enako kvalitetno kot sedaj. V primeru geodetske uprave bi lahko enakovredno storitev dosedanji zagotovil le visoko usposobljeni geodetski strokovnjak z večletnimi delovnimi izkušnjami na geodetski upravi, kar pa ne bi bilo zagotovljeno po predlogu vlade, saj bi tak delavec lahko opravljal le del sedanjih nalog. Kot na primer: sprejemanje vlog, informiranje, izdajanje podatkov in opravljanje dejanj v upravnih postopkih. Poleg tega podpisniki opozarjamo tudi na problem neusklajenosti evidenc zemljiške knjige in zemljiškega katastra, ki izvira še iz obdobja avstrijskega katastra. Pri tem je treba opozoriti, da zaradi razhajanja v podatkih obeh evidenc delavci zemljiške knjige in zemljiškega katastra dnevno sodelujejo pri usklajevanju podatkov in odpravljanju napak. V primeru selitve izpostav na območne uprave, je opisano delo praktično nemogoče ali pa zelo oteženo. V primeru, da to stranke rešujejo same, pa večkratne poti v bolj oddaljene centre. Na primeriz Trente sedaj ljudje hodijo v Tolmin, potem pa bodo morali po teh opravkih morebiti tudi v Novo Gorico. Izpostavam je treba vrniti tudi odločanje na prvi stopnji. Trenutno izpostave opravljajo vse delo v zvezi s postopkom in odločanjem na prvi stopnji, akte pa izdajajo po pooblastilu vodje območne uprave. Drugostopni organ je ministrstvo za pravosodje, ki pa upravno zadevo na pritožbo stranke lahko presodi le s postopkovnega in zakonodajnega stališča, ne more pa presojati pravilnosti strokovne odločitve. Če bi se odločanje na prvi stopnji vrnilo izpostavam, bi kot drugostopni organ lahko nastopal glavni urad, ki bi pritožbe lahko presojal tudi s strokovnega stališča. V času informacijske dobe bi človek pričakoval, da se bo delovno mesto približalo stranki in zaposlenemu in ne ravno obratno. Od predlagatelja amandmaja tudi pričakujemo, da bo vlada ob morebitnih organizacijskih spremembah na podlagi odloka iz 21. člena zakona upoštevala dejstvo celovite organizacije geodetske službe, kot je le-ta urejena danes, racionalizacijo pa iskala v dogovorih z ostalimi službami v upravnih enotah v uporabi skupne infrastrukture. Posebej se ne bi spuščal v utemeljevanja zavrnitve amandmaja, ki ga je podprl odbor za notranjo politiko oziroma ki ga je oblikoval odbor za notranjo politiko, kjer poleg davčne službe, geodetske službe, inšpekcijskih služb in obrambe - seveda vse te štiri prenaša na upravne enote. To opcijo je državni zbor zavrnil že v drugi obravnavi. Posebej bi pa izpostavil zelo argumentirano gradivo; ki ga [[...]] [[Pisk za konec razprave.]] [[...]]je pripravila davčna uprava Republike Slovenije oziroma njen glavni urad, ki nasprotuje rešitvi, kot jo je predlagala vlada s tretjim amandmajem, o katerem danes, upam, da ne bomo odločali, ravno tako ne tudi o drugem, kajti če sprejmemo prvi amandma, sta ostala dva brezpredmetna. Namreč, davčna uprava je v obrazložitvi [[...]]
Prosim za malo pozornosti, ne motimo razpravljavcev.
Davčna uprava je v obrazložitvi svojega stališča, da nasprotuje rešitvi vlade in seveda posledično tudi nasprotuje rešitvi, ki jo je odbor za notranjo politiko predlagal [[..]]
Gospod Bevk, tudi čas je potekel.
Oprostite, mogoče bo kdo drug ali pa kasneje še glede tega. Se opravičujem, nisem slišal opozorila. Hvala lepa.
Besedo daje gospodu Trofeniku, če je bila replika najavljena. Ne - razprava; potem je na vrsti gospod Dorijan Maršič. Imate besedo.
Hvala predsedujoči. Jaz bom samo en element nov ali pa tistega, ki ga nisem povedal že v času druge obravnave pri mojem nasprotovanju, da bi se razpravljalo tudi o tistih delih ministrstva za obrambo, ki so razporejeni po teritoriju Slovenije. Razlog je pa še en, prav poseben in sicer, da že ta obstoječa organizacija obrambnega sistema je urejena v okviru obrambnih zadev po zakonu o obrambi. Tega pa v bistvu - in že tam je zapisano, da je obrambni sistem in obrambne zadeve so v izključni državni pristojnosti in jih izvaja ministrstvo neposredno, ta zakon se pa sprejema s kvalificirano večino. Praktično bi to pomenilo, da bi sprejem takšne odločitve, kot je tu notri določena, pomenilo to, da se z zakonom o upravi, ki se sprejema z navado večino, spreminja zakon o obrambi, ki se ga pa sprejema s kvalificirano večino. Mislim, da to ne gre.
Hvala za vašo razpravo. Besedo dajem gospodu Viliju Trofeniku. Gospod Vili Trofenik, imate besedo.
Hvala za besedo. V načelu delim zaskrbljenost s predlagateljem amandmaja, zato ne bom ponavljal tistega, kar je povedal v obrazložitvi amandmaja. Vendar pa moram reči, da nisem tako naiven, da bi verjel, da bi sprejetje tega amandmaja rešilo situacijo v tej smeri, kot predlagatelji želijo. Na terenu, ko mi tu razpravljamo o prvi, drugi, tretji obravnavi, se reorganizacija dogaja. Dogaja se v geodetski in ne moremo je mi zaustaviti, ker se že ukinjajo delovna mesta, zahtevnejša, v izpostavah in vse to, kar bi želeli predlagatelji. Še enkrat trdim, ponavljam, da se njihovo zaskrbljenostjo in večino argumentov strinjam. Se že dogaja! Mene bi zanimala rešitev, s katero bi to dogajanje preprečili ali na nek način zamrznili. Zdaj se pa pod te ideje - na eni strani pravijo geodeti oziroma ta stroka, da so geodetske storitve na trgu, to je samo en del resnice. V resnici se s tem, kar se na terenu dogaja, oddaljujejo storitve od občanov oziroma povečujejo stroški, izguba časa in še nekaj se dogaja. Mimo državnega zbora in koncepta poskušajo nekateri, zelo direktno bom povedal, zakoličiti neka nova regijska središča, saj na nekatere izpostave se prenašajo iz drugih izpostav nekatere storitve. Konkretno bom povedal, kolegica naj ne zameri. Na Ptuj se na geodetsko izpostavo prenašajo. Pri davkariji je podobno. Ni nobeno regionalno središče, to v regijo ne gre. Se opravičujem, to jemljem kot primer. To so stvari, ki se dogajajo, tudi pri vojski oziroma pri tem delu uprave. To nekdo drug režira zadaj. In mi smo naivci tu, če mislimo, da mi s sprejemanjem zakona ali nekega amandmaja nekaj delamo, in se mi od izvršne oblasti zdi nefer, da dela to v času, ko se dogaja v parlamentuzakon. Gre za to, kdo bo koga prehitel, kdo bo kaj drugega še zakoličil ob tem. In seveda, za to, čeprav se strinjam s predlagatelji, sem prepričan, da ta amandma ne rešuje ničesar. Razočaran sem pa nad končno verzijo, ki bo zdaj, ki tudi v smislu racionalizacije uprave in smotrnosti; do nekaterih organizacijskih združevanj ne bo prišlo, ker je vsak na svojem področju uspel nekaj dopovedati, da ne pride do zlaganja teh predalčkov, ki bi imeli skupno streho, skupno pošto, skupne avtomobile, skupne čistilke pa še kaj. Vedno razlagajo, tudi nekateri teksti, da je bilo vse pod upravno enoto. Vedno je bilo razumeti, da gre v smislu nadrejenosti, pa naj bo to Durs, naj bo to vojska, naj bo to geodezija in še koga bi lahko našteli. Bi bilo pa dobro, če bi pogledali, ne vem, ne bi rad nemških izrazov uporabljal, k sosednji državi, ko prideš na upravni okraj s šefom in uradi, ki so tam, od "Finanzamta" do "Standesamt" - oprostite, da se tako izražam - in podobno. Tega pa ne želimo, in nobenega strahu ni, nobene nevarnosti, da bi se hierarhija po posamezni stroki izgubila. Zdaj pa bomo ob vseh naporih predlagatelja in nekaterih uzakonili neke druge stvari, ki ne dajejo prave nove vrednosti v smislu učinkovite, racionalno organizirane in dostopne državne uprave. Zato podpiram amandma, vendar nisem naiven - mislim, intenco in strah, ki ga izražajo predlagatelji, kaj to pomeni za dosego teh storitev ali dostopnost storitev na terenu, vendar niti predlagana rešitev niti amandma ne rešujeta bistva problema, ker smo to pooblastilo že dali nekomu, ki to dela po lastni podobi, si dovolim reči. Hvala.
Hvala, gospod Trofenik. Besedo dajem Feriju Horvatu. Prosim.
Hvala za besedo. Moram reči, da predvsem nasprotujem amandmaju pod številko 2; prvi amandma sem podpisal tudi iz razlogov, in mislim podobno, kot je govoril kolega Trofenik. Kolegice in kolegi, organizacija državne uprave je tako resna in odgovorna stvar, da nepremišljeno iti v neke poteze in iz starih napak iti v nove napake, je slabše, kot pa če nič ne bi naredili. Amandma pod številko 2, ki ga odbor predlaga, pomeni po moje tako radikalen poseg dejansko v te službe - ne bom jih našteval, davčno, geodetsko in tako dalje - da se bojim zelo velike škode, ki bi lahko s tem nastala. Strinjam se, da je pametno na ravni upravnih enot - in to je popravljanje stare napake, ko se je razbijalo vse skupaj - zaradi racionalnosti in boljše koordinacije nekatere funkcije povezati, logistične, organizacijske, tehnične in tako dalje. Vendar kar se vsebine dejavnosti tiče in potrebne vertikalne komunikacije glede na specifičnost, pomembnost, avtonomnost, strokovnost teh posameznih dejavnosti, pa mislim, da tega ne bi smeli ogrožati in v to ne bi smeli posegati. Ni slučajno, da tudi sekretariat opozarja na nezadovoljno jasnost, da je treba še bolj jasno opredeliti, kaj je dejansko tisto, kar bi se naj enotno urejalo na ravni upravnih enot. In še na en vidik bi želel opozoriti. Glejte, ta člen je povezan s 84. členom, ki govori o prihodnjem ustanavljanju pokrajin. Upam, da bomo vendar toliko pametni, da jih bomo ustanavljali. To je povezano s tem tudi, kako bodo te službe organizirane in kako bodo upravne enote organizirane. Kajti, ustanavljanje pokrajin - vemo zdaj, ali bodo takšne ali drugačne - bodo posledica tudi določene spremembe v organiziranosti upravnih enot. In če gremo zdaj v neke radikalne spremembe, bomo pa čez nekaj časa, ko bomo ustanavljali pokrajine, ponovno šli v določene spremembe in dejansko posegali v organiziranost, kar bo lahko motilo tako te dejavnosti, od davčne službe in drugih, in pa tudi delo samih upravnih enot in njihovo vsebino. Tako bi se zavzel za to, da ali podpremo ta amandma, ki je dan, ali pa da, ostane dejansko: ali prvotno besedilo ali pa, da se sprejme potem amandma vlade, ki ga vlada predlaga pod številko 3. Hvala lepa.
Hvala, gospod Horvat. Besedo dajem Jožetu Avšiču. Gospod Feri, če se izklopite.
Hvala za besedo. Seveda, da sem podpisan tudi k prvemu amandmaju, ki smo ga vložili že v drugem branju, iz razlogov, ki jih ne želim ponavljati in ki jih je že opredelil gospod Samo Bevk. Vsekakor je pa bila podlaga načrt reorganizacije geodetske uprave, ki smo ga na nek način poslanci dobili in ki je bistveno drugačen in ima bistveno drugačno vsebino, kot so razlage, ki jih tu poslušamo v parlamentu. Seveda se nam tu tudi pogosto dogaja, da imamo razlage take, dejstva so pa drugačna. Nenazadnje marsikdaj se drugače zgodijo stvari, kot smo se v parlamentu dogovorili, ali sprejeli, ali pa celo zamislili. Ne nazadnje naj omenim, recimo, zakon o varnosti v cestnem prometu, ki smo ga sprejemali še v prejšnjem mandatu. In kdo si je takrat mislil, kakšne nalepke bomo imeli na avtomobilih. To so tiste pasti, na katere je verjetno tudi poslanec gospod Trofenik opozarjal, da mi seveda tu nekaj sprejemamo, dogaja se pa nekaj, kar je povsem drugega. No, vendar če bi se ozrl najprej na amandma odbora, ki bo mi v nekem smislu lahko bil celo všeč, ker je veliko bolj konsistenten sistemsko, kot samo to, da samo ta hip geodetsko nekam porinemo. Je pa vprašanje, ali smo v stanju kar tako z enim amandmajemta sistem spremeniti, medtem ko ne spremenimo tudi nekaterih zakonov, ki določajo stvari povsem drugače: zakon o obrambi, zakon o inšpekcijskem nadzoru, ki ga imamo ravno tako tu in podobno. Ta amandma me je na nek način razveselil, kajti dokazuje, da v nekdanjem bivšem sistemu ni bilo čisto vse narobe. Sistem, da so bile inšpekcije pod občinsko upravo, pod upravo predsednikov izvršnih svetov, občina je bila pa takrat pač dvoživka in je opravljala tudi državne funkcije, je znan v 1976. letu še. Takrat jebila pod izvršnem svetu, seveda, tudi geodezija, davkarija in vsi ostali upravni organi. Vendar že 1977. leta so nastajali medobčinski inšpektorati. In dejstvo je, da so tiste institucije opravljale, kvalitetnejše takrat, nalogo o inšpekcijskem nadzoru inzato so bili iz takratnih občin potegnjene na medobčinsko raven. No, ta amandma pravzaprav vrača na 1976. leto, na nek način obliko državne uprave v posameznih nekdanjih občinah. To je pravzaprav morda v redu, da včasih človek tudi prizna kakšno napako, če je temu tako. Prepričan sem, da tega amandmaja ne moremo podpreti, ker nimamo nobenih materialnih, ne zakonskih podlag za to, da bi lahko to v treh letih speljali ali pa bi morali narediti marsikaj pri spreminjanju zakonodaje. Pri zagotavljanju materialnih in tehničnih pogojev, kajti poznam veliko upravnih enot v Sloveniji, v katerih se drenjajo občinske uprave in obstoječe službe upravnih enot in bi vse to, kar bi mi združevali, pravzaprav še vedno bilo na dislociranih mestih, ki omogočajo racionalizacijo v tem delu, da bi se postavljale skupne sprejemne pisarne, da bi se postavljale skupne kurirske službe in podobno. Skratka, tudi cel tehnični suport bo onemogočal izvedbo tega amandmaja. Vprašanje pa je, zakaj bi pa samo geodetske uprave ta hip. V čem je potem ta velika reorganizacija, če geodetske uprave padejo pod sistem upravnih enot. Da še enkrat ne ponavljam; načrt, ki nastaja v geodetski upravi Republike Slovenije, je povsem drugačen, kot je to, o čemer govorimo in kar je razumeti, da bodo v okviru upravnih enot neki geodetski oddelki, ki bodo delovali tako, kot so sedanji oddelki za gospodarstvo ali pa za druga področja, ki jih upravne enote poznajo. Menim, da bo ta cilj, da bodo predlagatelji oziroma da bodo službe in tisti, ki odgovarjajo za geodezijo, v Sloveniji, ravno to popeljali in to je pot v centralizacijo. V upravnih enotah bodo informativna mesta, v upravah območnih pa bo celotna stroka, kolikor je še upravne stroke. Dal sem si za nalogo, da malo pobliže spoznam to delo v geodetskih upravah in sem kar nekaj časa preživel pri njih. Opozarjali so me na vrsto zadev, ki bi jih morali narediti, preden se lotimo tega dela reorganizacije. Na primer, izpisek iz zemljiške knjige in katastrski izpisek. Dva dokumenta, ki eno in isto pišeta. Samo eden potrjuje, da imam jaz 5 ha zemlje, drugi pa potrjuje, da sem jaz resničen lastnik. Za enega in drugega je pa treba iti enkrat na geodetsko upravo, drugič na sodišče, na obeh straneh plačati takso in zapravljati čas. V tem vsebinskem delu - in tu gospod Trofenik tudi zdaj - v tem vsebinskem delu mi ne delamo organizacij. Delamo samo na fizičnih premikih in mislim, da to ni prava pot. Zato bom podprl prvi amandma. Hvala lepa.
Hvala, gospod Avšič. Besedo dajem gospodu Lavrincu.
Hvala lepa za besedo. Mislim, da se je iz nastopa kolegov videlo, da gre pravzaprav za dobro organizirano lobiranje nekih fevdalcev, ki seveda svoje vrtičke branijo z zadnjimi močmi. Zakaj to pomislim? Če se prebere, kaj vse pravzaprav ta 83. člen in če se prebere natančno, se bo tudi vedelo, kaj pravzaprav želimo na tem nivoju. Kdo se spušča v organigram - da tako rečem - geodetske uprave? Mi ne. Tukaj ne. S tem členom sploh ne. Mi samo zagotavljamo državljanom, da bodo na tem nivoju lahko dobili vse.
Opozoril bi vse kolege, da ne motijo razpravljavcev.
Ne, ne, saj sem dovolj jasen. Hvala lepa, gospod podpredsednik. Gre za to torej, da skušamo zagotoviti ta servis državljanom na tem nivoju. Kako bo notranja organizacija [[...]]Ste pa naivci, če mislite, če se vrže ta 83. člen ven, da bo kaj drugače, kot se je odločil nekdo, ki riše te organigrame, prestavlja enote - tako, sem in tja - in tako naprej. To bodo delali še vedno. Ali to ostane ali pa brišemo, to bodo delali še vedno - še vedno, povem! To je prvo, kar bi rad povedal. Drugo. Sam ne bom podprl nobenega amandmaja, nobenega, niti vladnega ne - mi šepečejo - ne bom! Zaradi tega, ker mislim, če se prebere, tu gre samo za - bom rekel, poglejte, sprejemanje vlog, informiranje, izdajanje podatkov strankam, opravljanje posameznih dejanj v upravnih postopkih in tako naprej. To ni nič več, ne zdaj strašiti, da je tu vse na glavo postavljeno. Za nič več ne gre tukaj. In prej ste poslušali gospoda Vilija Trofenika, torej, kako je to zunaj. Jaz si to predstavljam, da nekoč bo pri nas tudi tako. To, kar je omenil kolega Avšič - se strinjam, da na eni strani imamo to geodetsko upravo, na drugi strani imamo zemljiško knjigo, ampak nekdo se mora tega strokovno lotiti, to je velik projekt, tega se na da kar čez noč narediti; je treba tudi zakone popraviti in službe tehnično opremiti in tako naprej. Prepričan sem, no, da je tu v teh stvareh veliko demagogije, da je bilo navsezadnje tudi premišljeno, če vzamemo tako, v drugem branju je vlada "valjda" nekaj mislila, ko je predlagala tisto, kar je predlagala. In bom, vsaj zase vem, da bom vztrajal pri tem, ker je samo to garancija, da ne bodo odpeljali, bom rekel, iz Kamnika pravzaprav vsega. Gospod Grilj dobro ve, da je čez noč prestavil kar en del poslov, ki so jih prej opravljali na davčnem uradu v Kamniku, v Domžale. Nič mi ne garantira, tudi ta zakon ne - to vem -, da se to ne bo zgodilo, recimo, tudi z geodetsko upravo. Nič mi ne garantira! Ampak vsaj to vem, da bom s 83. členom, takšnim, kot je bil sprejet oziroma kot je tu pripravljen, na podlagi amandmajev za tretje branje s strani vlade, da bom državljanom omogočil, da bodo sami - torej ko bodo urejali zadeve - imeli možnost priti v Kamnik na upravno enoto in bodo tam dobili zagotovljeno vse tisto, kar potrebujejo. Hvala lepa.
Hvala vam. Imam prijavljene tri replike. Najprej dajem besedo Feriju Horvatu. Prosim.
Hvala za besedo. Moram oporekati spoštovanemu kolegu Lavrincu. Kar prvi stavek - davčno službo vzamem za primer - tu ne gre za vrtiček, ampak gre za zelo pomemben, za državo pa za vse pomemben vrt ali pa celo kaj več kot vrt. Zahtevamo, da je davčna služba učinkovita, smo kritični do nje. Marsikaj se je izboljšalo v tej davčni službi, je postalo učinkovito, in zdaj kakorkoli posegati v to, mislim, da bi bilo neodgovorno. Spomnim se še, ko smo pred leti, tudi pod zahtevo, da je treba zagotoviti učinkovitejšo in bolj racionalno organiziranost davčne službe, in ko so bile potem na regijski ravni centralizirane ali pa koncentrirane določene naloge, je bil krik in vik, če se je moral kakšen uradnik, recimo, ne vem, v mojem primeru iz Radgone voziti v Mursko Soboto ali pa podobno, brez da so bili kaj občani, podjetniki ali drugi davčni zavezanci ogroženi. Vendar, kolegice in kolegi, če ne upoštevamo tega, da se z informatiko veliko tega spreminja in sodobno tehnologijo dela, če ne upoštevamo tega, da je racionalnost in učinkovitost nujno zagotoviti, ampak gremo po poti "šalter" v vsako vas ali pa davčno izpostavo, potem mislim, da ne gremo po pravi poti in da delamo medvedjo uslugo učinkoviti organiziranosti teh služb, brez da bi tudi napravili kakšno pomembno uslugo občankam in občanom ter podjetnikom in davčnim zavezancem. Tako da ni slučajno, da so v teh dneh, pa ne zdaj lobiji, ampak tudi nekateri neodvisni vodilni strokovnjaki, recimo, ekonomisti, klicali in opozorili: bodite previdni, da ne boste nekih neumnosti delali in posegali v službo, ki se ureja, ki postaja vse bolj učinkovita pri pobiranju davkov, in ogrožali to, kar je doseženo. Če pa kaj, pa bolj premišljeno, kot pa takole "na horuk". Mi smo parcialnih posegov v organiziranost države delali v nekaj mandatih dosti in vidimo, da smo se pravzaprav zapletli, tako da težko pridemo iz tega ven. In ne ponavljajmo starih napak.
Hvala, naslednjo repliko ima Stanislav Brenčič.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Da nekoliko omilim trdo stališče kolega Lavrinca, da je namen tega amandmaja zgolj neko lobiranje za parcialne interese, temu ni tako. Bil sem podpisnik amandmaja že v drugem branju. In potem me je dr. Virant z argumenti nekako prepričal, kako stvari stojijo in čemu so namenjene in nisem podprl lastnega amandmaja. Tokrat več tega ne bom storil. Zato, ker sem trdno prepričan, da pristnost pristopanja, tako kot jo tudi najbrž da predsednik odbora vidi, tukaj ni prisotna. Noben problem ni, da se vsi ti servisi, kot so vzpostavljeni zdaj v okviru upravnih enot in tako naprej, pa naj bo to geodetski, naj bo to davčni in tako naprej, ne morejo ohraniti. To je trenutno dober servis, ki je tako strokovno podprt, kot tudi, bi rekel, za neko karieristično dobo, ker drugače dober geodet ne more biti geodet, če nima za sabo nekoliko let stalnih izkušenj na tem lokalnem področju, na tistem okolju, na katerem se "gro" geodetskega katastra razprostira. Zato je smisel, da se racionalizacija državne uprave pelje drugače. Zmanjša naj se jo, številčno, zato imamo novo informacijsko tehnologijo, ki to omogoča. Tudi nimam nič proti, da se posamezne res strokovne naloge postavljajo v neke centre zato, ker je pač zahteva taka. Ampak osnovni princip pa naj ostane od Marije Terezije naprej. Nekdo bo to, kot pravimo, čez noč naredil drugače proti našim željam. Sporočilo tega amandmaja in odločitev poslancev, ki mora biti pozitivna v prvem amandmaju. Kot jaz vidim, je tistemu "nekdoju", ki bo čez noč naredil, jasen apel, da ga jutri čaka interpelacija, ker tako se ne more delati. Proti servisu, ki ga ljudje skozi stoletja že imajo, proti pričakovanju, da se država približa državljanu. Pa ne na račun visokih stroškov! Na račun vsega, kar država pod suport ima, da te stroške spravi na minimum. In zato iskati podporo ali odklon temu amandmaju v lobiranju je nepotrebno. Ta amandma ne zasluži lobiranja. Ta amandma omogoča to, da bo strokovni servis, ki ga geodetska izpostava nudi, tudi naprej. Ta servis nikakor ne bo mogel biti v tem aspektu stroke v upravnem delavcu upravne enote takšen, kot je lahko zdaj. Ni pa potrebno, da je geodetska izpostava na Vrhniki in Logatcu, Cerknici, Idriji in Tolminu v takem obsegu kadra ob vsem vstopu informacijske tehnologije, ki daje zmožnost reorganizacije - predvsem na manjšo številčnost, ne pa na kvaliteto. Kljub temu da sem pri repliki, pozivam vse kolegice in kolege poslanke, da ta amandma podprejo, prvi amandma, in dajo jasen signal tvorcem nekega ozadnega posega v strukturo servisa na lokalnih nivojih, da se ne more delati skozi akt notranje reorganizacije nekega resorja na tak način. Bo pač moral to politično, to tezo opravičiti pred tem državnem zborom in nazadnje: pred državljanom. Hvala.
Hvala, gospod Brenčič. Naslednjo repliko ima kolega Samo Bevk, nato pa Jože Avšič.
Hvala lepa. Gospod podpredsednik! Rad bi ugovarjal kolegu Maksu Lavrincu. Namreč, prav v gradivu, ki smo ga dobili, Geodetska uprava Republike Slovenije navaja za svojo reorganizacijo ravno ta zakon v drugi obravnavi in rešitev, ki je pač predvidevala, da se geodetska uprava prenese na upravne enote. Tako celo piše: "Za reorganizacijo Geodetske uprave Republike Slovenije so pomembna določila dveh členov v predlogu zakona o državni upravi, drugo branje, januar 2002." Glejte, visoki državni uradniki, kot so predstojniki posameznih uradov, pa tudi ministri, morajo spoštovati tudi obrazložitve posameznih amandmajev. Če bo sprejet ta naš amandma, potem vlada nima pravice, da spreminja, reorganizira upravo tako, kot je iz sprejeta amandmaja v obrazložitvi navedeno. Mislim, da je tudi obrazložitev našega amandmaja dovolj jasna, da se tudi ta tiha reorganizacija, ki ponekod na terenu poteka, tako kot je kolega iz Ljudske stranke, gospod Trofenik povedal že poteka. Hvala lepa.
Hvala, gospod Bevk. Zdaj dajem besedo Jožetu Avšiču.
Hvala. Jaz bi lahko gospodu Lavrincu tule povedal, s čim se nisem strinjal, ampak mislim, da je prav, da povem vsem, da se ne borim za noben lastni vrtiček in da nisem bil nič kaj posebej zlobiran za to temo. Me je pa zelo zanimala, ko sem dobil to delovno gradivo za reorganizacijo geodetske službe. Naj povem, da se nekaj na te reči razumem, da sem štiri leta vodil en upravni organ vobčini Brežice, ki se je imenoval gospodarski oddelek in da sem bil tri leta tudi predstojnik vseh teh upravnih organov, o katerih sem prej govoril. Bil sem kot predstojnik, kajti povsem normalno je, da je ta zadeva neobvladljiva in da tudi vsak oddelek, ki ima svojega šefa, odgovarja po liniji strokovnega vodenja proti službi, ki mu je nadrejena. Zato bi postavil vprašanje vsem tistim, ki tako vehementno zagovarjate, da ravno geodetsko je pa potrebno spraviti pod okrilje upravnih enot. V čem pa se bo pozitivno to pokazalo? Za ljudi in za stroko. Za ljudi morda, mislim, da se ne bo nič spremenilo. Za stroko, pa bi rad postavil samo eno vprašanje. Geodetski kataster in kataster zemljiške knjige se dnevno usklajujeta. To je ena od permanentnih strokovnih nalog, ker zadeve so še daleč od tega, da bi bile na terenu razčiščene. Zemljiška knjiga je v strahotnih zaostankih, geodetska uprava je na nekaterih področjih daleč naprej, tudi z digitalizacijo in s sodobnimi metodami ima zadeve bistveno naprej spravljene. Sodišča in stroka in strokovnjaki ali pa delavci izpostav geodetskih uprav, tedensko usklajujejo nekatere podatke. Kje bodo te podatke odslej naprej iz sodišč in zemljiških knjig usklajevali? Na sedežih območnih enot ali na upravnih enotah. To je za mene zanimivo vprašanje. Sicer kolega Lavrinc pravi, da to bodo pa že po svoje naredili, ampak jaz se pač ne strinjam s tem, da bo nekdo to po svoje naredil, ker se bodo takrat zopet občani obračali v naših poslanskih pisarnah z vprašanji, kaj smo spet izmodrovali. Tak zakon in tako organizacijo ste kolegi, tudi ti gospod Maks, postavljali leta 1994. In po šestih, osmih letih je zadeva očitno čisto zanič in jo moramo vrniti daleč nazaj, ker je bil prej očitno boljši sistem državne uprave. Ne hiteti. Tudi če bo potrebno in če bo treba delati korake naprej v reorganizaciji, naj ta sledi strokovnim rešitvam in ne obrnjeno. Naj ne strokovne rešitve sledijo reorganizacijam, ki jih imajo nekateri v glavi, kako bi zadeve premaknili. Prej sem že govoril. Zemljiški kataster in geodetski kataster bi bil "komot" en dokument. V roki držim dva lista papirja, zaradi njih sem porabil, ker sem šel kot občan, kar nekaj časa. Dvakrat sem plačal takso. Na enem listu piše, da sem lastnik, kot sem že rekel, zemlje toliko in toliko. In na drugem listu piše, da je ta zemlja toliko in toliko velika. Oboji podatki so na obeh listih. Kataster iz zemljiške knjige ima še C list z bremeni, kar ni nobena ovira, da ne bi bil to skupno dokument, ki bi ga dobil na enem mestu, ali na sodišču ali na geodetski. Tu vidim jaz napredek v delu državne uprave, v poenostavitvah, v strokovnih rešitvah, ne pa v tem, kje bo kdo komu šef. Zato, če kje komu ni kak šef všeč, moramo reorganizacijo narediti. Ni pot v to. In ni tu vrtičkov in ni lobiranj in to ni vprašanje, kdo je šef, pa kdo ni šef. Vprašanje je, kako bomo strokovne rešitve pripeljali tako, da bo uprava lahko prijaznejša in učinkovitejša in manjša. Hvala lepa.
Hvala, gospod Avšič. Imam še prijavljena dva razpravljalca, nato bi pa dal besedo predstavniku vlade. Najprej Rudolf Petan. Replika, potem, gospod Lavrinc.
Hvala lepa za besedo. Najprej cenjenemu kolegu Feriju Horvatu povem, da je Kamnik mesto že od leta 1229 in zato prosim naj ne uporablja za take kraje, kot je Kamnik, izraz "vas". To je prvo. Pa kljub temu se bojim, da na način, kako ste se lotili nekaterih stvari, gospe in gospodje, sedeči v državni upravi, ne v vladi, pa tudi tukaj, v parlamentu, pač pa tisti škratki birokratki, ki delate te stvari po svoje, da boste iz Kamnika naredili, da vam bo uspelo iz Kamnika narediti vas, kljub 20.000 prebivalcev skoraj, kot jih šteje. To je prvo. Drugo. Sam seveda vidim to stvar drugače kot vi in zato mi dovolite, da tudi povem, kako to vidim. Kako bodo posamezne službe organizirane, se mi lahko tukaj - oprostite izrazu! - na trepalnice vržemo, ne bomo uspeli zaustaviti tistih, ki to načrtujejo. Tudi to, da so pripravili že, kako bo zdaj to izgledalo, če bomo slučajno sprejeli takšen amandma mi to nakazuje. V vsakem primeru bomo torej zmanipulirani. Zemljiška knjiga pa geodetska služba, ja, ampak kot sem prej rekel, to je dolgoročen projekt, ki se ga ne more lotiti neka skupina poslancev, temveč je to neka strokovna skupina za vlado. Vlada mora predlagati ustrezne spremembe zakonodaje in tako naprej. Ponekod je zemljiška knjiga res v zaostankih, drugje pa ne; ne enačiti vse Slovenije z Ljubljano. V Litiji, recimo, dobite zemljiškoknjižni izpisek naslednji dan, da ne govorim o Kamniku, tudi. Kaj želim povedati? Mi lahko črtamo ta 83. člen, lahko, ni nobenega problema. Lahko sprejmemo, bom rekel, celo najbolj nori amandma, to je amandma odbora - sam se z njim ne strinjam. [[Oglašanje iz klopi.]] Prosim, kolega Avšič, jaz sem bil tiho, ko ste vi govorili, zdaj pa prosim vas. Z njim se ne strinjam, lahko tudi to sprejmemo. Vse skupaj je zavezano, v treh letih naj se nekaj uredi. Jaz ne verjamem, da se bo kdo potrudil in bo bral vašo obrazložitev. Zakon je zakon, tisto, kar piše v členih, to velja. Kaj vas je vodilo v to, da ste hoteli črtati 83. člen, je čisto druga zgodba. Spomnim se pregovora: Pot v pekel je tlakovana z dobrimi nameni. Pri tem, kar se zdaj dogaja, bi želel predvsem konsistentno držo tistih, ki se lotevajo reforme naše državne uprave. Glede sprememb v preteklosti sem pa enkrat tukaj že povedal, gospe in gospodje, takrat je šlo predvsem za zmerjanje, tako kot še vedno danes od nekaterih poslancev, da je treba vse razbiti, na novo narediti, ker je to pravzaprav nek zakrneli ostanek starega sistema. Pa smo govorili o reorganizaciji sodišč, pa je bila državna uprava in tako naprej. Vse sorte neumnosti so bile narejene v neki ihti, da je treba s starim pač pomesti. Seveda se sam s tem nisem strinjal, vendar večina se je odločala, kot se je odločala. Zato bom rekel, bi bil hvaležen danes tu sedečim, da povedo, kaj pomeni, najprej, če črtamo 83. člen, tako kot predlaga skupina poslancev, drugič, kaj pomeni, kot sem rekel, najbolj nori amandma, to je amandma odbora, in tretjič, kaj pomeni, če sprejmemo amandma vlade. Seveda to pričakujem od predlagateljev.
Hvala, gospod Lavrinc. Besedo dajem Rudolfu Petanu, ki se je prijavil k razpravi že prej.
Hvala. Sam sem eden od podpisnikov tega prvega amandmaja pod številko 1 k 83. členu. Utemeljitev sem dal že pri prejšnjem branju, tako da tu ne mislim izgubljati več veliko besed. Mogoče samo to, da varianta bi bila dobra, če bi imeli računalniško podporo boljšo, kot jo imamo na področju geodezije, v tem trenutku je pa nimamo. Samo nekaj izpostav je takšnih, ki bi mogoče to lahko prenesle, vse ostalo je pa takšno, da imamo več kot polovico stvari računalniško neobdelanih in nepodprtih. Zato ta varianta tudi čez tri leta ne pride v poštev. To je prvo, in to je moje osnovno stališče, zaradi katerega sem podpisal ta amandma. Ampak dobro, ker smo o tem že veliko govorili in izgleda, da nihče nikogar ne more več prepričati, je škoda izgubljati toliko besed in stvar utemeljevati. Da pa je ta amandma dober inpravilen in upravičen, me pa navaja samo dejstvo, da imamo amandma pod številko 2. Ta amandma je pa po mojem ena hvalnica naivnosti, ne bom uporabil originalnega naslova tega, kar sem hotel povedati, je zame tudi hvalnica ene utopije. Utemeljitev s tem, da bodo občani imeli na enem mestu na upravni enoti vse storitve, je utopija, zato ker mi bomo to prenesli samo na papirju, fizično bodo pa te stvari še vedno dislocirane. Ko bo tako, kot je govoril gospod Trofenik, v "becirku" v Avstriji, ko prideš v eno stavbo in imaš potem tam vse izpostave teh služb - potem ja. Potem sem jaz takoj za. In ne samo to. Jaz bi predlagal, da bi bile še druge službe. Jaz sem na odboru razpravljal o tem in sem govoril o centrih za socialno delo pa o zavodih za zaposlovanje in podobno. Potem vedno. Ker se pa mi tega rešujemo na nek način, ki smo ga bili vajeni 50 let, ko smo sprejeli novi zakon, ker stvari niso "štimale", ampak smo samo to naredili, zakon smo sprejeli, pa nič drugega. V praksi pa nismo nič spremenili. Zato je ta amandma pod številko 2 naivnost. In mogoče Saint Simon bi se pod to lahko podpisal, ker je bil utopist. Tisti, ki pa mislite, da boste samo s tem amandmajem, ko boste dali drugo tablo gor na ustanovo, ustanova bo pa ostala tam, kjer je bila, samo bo spadala pod drugo ministrstvo, je pa to utopija in je naivno o tem razmišljati. Zato se mi zdi ta amandma pod številko 1 še toliko bolj upravičen. Kot sem že povedal, mislim, da je najbolje, da gremo na glasovanje, pa kar bo nastalo, bo nastalo, ker se že tako prepričujemo, na odborih smo se prepričevali ne vem, koliko dni, pa izgleda, da se nismo prepričali, razen da je nastal ta famozni amandma na amandma pod številko 2, ki ga imamo tu. Zato bi jaz imel še veliko tehtnih argumentov, pa jih ne bom povedal, ker se mi zdi škoda časa, ker prepričujemo eni druge in se mi zdi bolje, da odglasujemo, pa danes še nekaj naredimo in karkoli bo bo. Če bomo čez leto ali pa čez dve spoznali, da smo se napačno odločili, bo pač večina takrat popravljala. Jaz vas tudi ne želim spomniti na marsikaj, kar smo tukaj sprejeli, pa smo bili prepričani, da je dobra stvar, pa navsezadnje ni bila. Danes me prepričujete, kako je bilo tisto, kar je bilo tu sprejeto pred nekaj leti, napačno, danes pa naj vam verjamem, da je to, kar bi želelisprejeti pod amandmajem pod številko 2, dobro. Takrat ste nas prepričevali, da je tisto prejšnje dobro, zdaj pa ugotavljate, da je slabo in da bo to boljše. To me ne boste prepričali. Jaz sem za to, da čim manj razpravljamo. Opravičujem se, da sem sam toliko povedal. Mislim, da je najboljše, da glasujemo in kar bo, pač bo, samo da se te stvari rešimo, ker en drugega očitno ne bomo več prepričali. Samo zaradi tega. Hvala lepa.
Hvala, gospod Petan. Replika, gospod Trofenik.
Hvala. Ni moj namen prepričati kolega Petana, jaz repliko izkoriščam, odkrito povem, da se še enkrat oglasim in da opozorim, da je amandma nevaren, čeprav še enkrat trdim, da je skrb upravičena, ker člen takšen, kot je, bom grdo povedal, zagotavlja vsaj fikus na tistem mestu. Če pa se to črta, pa ni podlage oziroma orodja, da ne bi preprečili, se opravičujem direktorju Dursa in pa neprisotnemu direktorju geodetske uprave, da lahko napravita po svoji presoji in ukinjata izpostave, še tisto, kar je. Malo zlobno povedano, ampak dejansko je pa tako.
Hvala gospod Trofenik. Zdaj dajem besedo ministru Radu Bohincu, ki se je prej prijavil.
Spoštovani, zelo kratko, ker se strinjam s tistimi, ki pravite, da smo o tem že veliko govorili in da podaljševanje razprave ne bi kaj bistvenega prispevalo k razčiščevanje vprašanj. V osnovi gre za to, glede katerega od treh predlogov smo sposobni doseči konsenz. Prvi predlog pomeni, da na tem področju ni nikakršnih sprememb, da ostane stanje tako, kot je. Drugi predlog pomeni odločitev za prvi korak, to je predlog vlade, kjer gre za proučeno varianto, kar zadeva geodetske službe. Tretji predlog odbora je pa predlog, ki je odločitev za zelo velik korak. Jaz birekel, vsaj kar zadeva vlade, še neproučen korak. Zamenjal sem vrstni red. Govorim o predlogu odbora, kjer gre za prenos vseh štirih funkcij oziroma vseh štirih služb. Mi smo proučili in odgovarjamo strokovno za naš predlog, vladni predlog. Prvotni vladni predlog je vključeval poleg geodetske tudi davčno službo. Mi smo v kasnejših razpravah pod težo argumentacij, ki so se v medresorskem usklajevanju odvijale, popustili in umaknili davčno službo zaradi različnih specifik, postopkov in tako naprej. Smo pa ta vidik močno proučevali. Smo pa proučevali tudi varianto prenosa inšpekcijskih služb, glede katere smo se pa izrecno opredeljevali proti. Za nas predlog odbora, ki je velik korak naprej, za nas prevelik, še ni dovolj proučen in ne predlagamo, da se sprejme. Ostajamo torej pri tem, da predlagamo, da podprete vsaj minimalni korak, to je vladin amandma. Če ne bo dosežen konsenz v tem, da ni potrebno napraviti ničesar. To bi bila podpora amandmaju skupine poslancev. Rad bi pa zavrnil kakršnokoli možnost razmisleka v to smer, da bi bilo izhodišče predlagatelja podaljševanje poti od državljank in državljanov do države. Izhodišče tistih, ki predlagamo reformo javne uprave, je ravno obratno in skrajševanje te poti, širjenje te mreže, povečevanje števila točk, na katerih se lahko opravijo upravne storitve. Prehod na upravne enote pomeni namreč proces v tej smeri. Upravnih enot je po številu mnogo več, kot pa kakršnekoli druge mreže izpostav služb na lokalni ravni. Zato očitek v to smer, dase skrajšuje pot ni točen oziroma ne temelji na ugotovljenih dejstvih. Predlagam torej, da podprete vladni amandma.
Hvala za besedo, gospod minister. Še ena replika je prijavljena. Gospod Samo Bevk.
Hvala lepa. Jaz bi rad dal pojasnilo glede na izvajanje kolega Trofenika. Prenos davčne uprave na upravno enoto, kjer bi se bistveno zmanjšale njene pristojnosti, bi po gradivu, ki ga je pripravil davčni urad, potrdilo to, da bi od 15 potrdil, ki jih izdajajo izpostave davčnih uradov, lahko upravne enote mogle izdati komaj dve potrdili. Za preostalo večino pa bi potrebovali podatke iz davčnega registra in davčnih evidenc, ki se štejejo za davčno tajnost. Glede na to, da je gospod minister povedal, da pravzaprav podpira se amandma, ki ga je predlagala vlada, ki pušča samo geodetske uprave, da se reformirajo, ne vidim nobenega razloga za to edino in samcato izjemo v tem zakonu. Zato smo potem mi tudi v obrazložitvi natančno povedali, za kaj se zavzemamo, da 83. člen črtamo. Pozivam kolege in kolegice, da podprejo prvi amandma. Hvala lepa.
Jaz pa bi pozval, da skušamo to razpravo pripeljati do konca. Kljub temu bom dovolil še repliko Viliju Trofeniku.
Kolega Bevk, hvala za to informacijo. Vidite, to je način, kako nekdo drug dela, ker nobenega objektivnega razloga ni, da če obstoječo službo date pod drugo organizacijsko tablo, da bi se iz 15 na 4. Ni. To je žalitev zame, če nekdo prihaja s takimi argumenti, pa je čisto vseeno, kdo je. To je tisto, kar je zadaj, ko nekdo dela upravičeno neopravičeno in kar se dogaja na terenu. Zaradi tega da premaknete, idealno povedano, pod neko organizacijsko shemo ali združite te, še ne pomeni, da se mora to zgoditi. To delajo na vseh področjih. Tudi inšpekcija vam povem, danes ko mi to razpravljamo, kličejo vodje organizacijskih enot inšpektorje in dopovedujejo, da ukinjajo. Ne, da ne bodo delali v domačem kraju, kar je logično. Ne, da izpostave ukinjajo in se selijo drugam. Jaz namerno ne sprašujem odgovornih tu, ne da jih ne bi spravljal zadregi, ampak to se dogaja na terenu.
Hvala, gospod Trofenik. Prej je bil prijavljen gospod Virant. Gospod Mamić, dam vam besedo.
Hvala lepa. Pozdravljam vse prisotne! Ko je gospod Bevk iskal podpise, sem bil takoj zadovoljen, da tudi jaz dam svoj prispevek s podpisom, torej ni bilo nobenega lobiranja, da smo si na jasnem. Me pa veseli to, da so skoraj predstavniki vseh strank podpisali pobudo oziroma da podprejo ta amandma. Seveda sem jaz tudi med njimi, in sicer iz več razlogov. Tudi kot gradbenik, ki mi je geodezija znana in predmet, ki ga imam zelo rad; zaradi ljudi iz Vipavske doline, ki so me tudi opozarjali na to, češ, naredi nekaj po svojih močeh, da se ne bi to zgodilo, da bi izgubili te geodete in tako naprej. Zdaj pa gledam malo drugače na to stvar. Na terenu je toliko problemov nerešenih, da tisti, ki se s tem problemom ukvarja, recimo, nobene usklajenosti ni med katastrom in zemljiško knjigo. Če jih začnemo pa še tako razdvajati, potem bodo problemi še večji. Neskladja so tako velika, da ko pride geodet odmerit neko parcelo, mora nekaj improvizirati, ker tisti načrti, ki so risani v časih Marije Terezije, še dobro so za tiste čase narejeni, ampak to je toliko nedoslednosti, da on enostavno mora improvizirati in potem nastajajo zaradi tega tudi problemi. Če bomo to razdvojili, bodo problemi še večji. Jaz upam, da to ne bo rezultat tega, da bo politika odločala, čeprav nekje v ozadju to vidim. Namreč, ustanovitev regij, če je namen regij, vzeti delo občini, to se pravi, da je to prispevek k centralizaciji, za katero sem a priori proti. Hvala lepa.
Hvala vam. Zdaj dajem besedo dr. Virantu.
Glede na to, da je bilo izrečenih kar nekaj, po mojem mnenju, zelo iracionalnih argumentov, tudi nekaj očitkov in direktnih vprašanj, bi samo na eno konkretno vprašanje odgovoril. Očitek je bilo razumeti tako, da se samo table menjajo in da to samo po sebi nič ne spreminja. Na realna vprašanja povezovanja zemljiške knjige in zemljiškega katastra se pa nič ne gleda. Kakšnih deset zelo konkretnih razlogov lahko naštejem, zakaj je dobro, da se službe na lokalni ravni združujejo. Prvič, na ta način je mogoče bolj racionalno izkoristiti materialno opremo, kadre, če zmanjka na enem področju, na drugem področju pa trenutno ni veliko dela, imamo zdajle krasne primere v zvezi s potnimi listi, je mogoče preprečiti to, da bi eden počival, medtem ko je drugi 10 krat preobremenjen, poenotiti uradneure vseh teh služb, kar smo sicer poskušali tudi brez organizacijske združitve, pa je šlo zelo težko, imeti eno glavno pisarno, imeti eno tajnico namesto več tajnic, imeti eno informacijsko pisarno, kjer ena oseba daje strankam informacije o vseh področjih, o vseh upravnih storitvah, ki jih rabijo, enoten pristop, ko se izdelujejo informacijske brošure domačih strani, uvajajo ISO standardi in tako naprej in tako naprej, da ne naštevam. In seveda tudi to, da če en šef vodi organizacijsko, samo organizacijsko, ne vsebinsko, vodi vse te službe, da skrbi tudi za to, da bi se lokacijsko poenotile. Imamo dokaz: od 1.1.1995, ko so šle stvari organizacijsko narazen, so šle tudi prostorsko, od takrat naprej si vsak išče prostorske rešitve po svoje in zato je državna uprava na terenu v razsutem stanju. Glede katastra in zemljiške knjige imam tudi občutek, da marsičemu botruje veliko nerazumevanje te dejavnosti oziroma te službe. Seveda ne bo mogoče ničesar reorganizirati, ničesar koncentrirati v območnih geodetskih upravah, dokler se kataster v celoti ne informatizira. Vendar če se te predpostavke ne izpolnijo, bi pač po preteku tega roka upravne enote prevzele izpostave takšne, kakršne so danes. To, kako se bo geodetska služba organizirala, do kakšnih premikov bo prišlo med ravnijo izpostave ali upravne enote in regijsko ravnijo, to je čisto neodvisno od 83. člena tega zakona. Še celo lažje pride do centralizacije, če tega člena ni, ker je to stvar enega resorja, enega ministrstva, da skrbi za reorganizacijo oziroma predlaga reorganizacijo. Še enkrat bi izrecno poudaril, pri organiziranju državne uprave na tej teritorialni ravni sta dve načeli, ki ju bomo dosledno upoštevali. Če so posamezni resorji prehiteli po desni, se strinjam, da se je zgodilo, bomo pač v resorju, pristojnem za upravo, od zdaj naprej bolj pozorni na ta vprašanja. Dve načeli: prvo načelo, ne oddaljevati storitev od strank, in drugo načelo, zagotoviti, da bo uprava bolj racionalna. Včasih to dvoje ne gre skupaj, včasih pa gre. Če informatiziraš evidenco, potem lahko skoncentriraš strokovne službe na višji ravni, pa spodaj pustiš samo tisti servis, ki je za državljana nujen. Še enkrat poudarjam, ne oddaljevati storitev od strank in zagotoviti, da bo uprava bolj racionalna, da bo z manjšimi stroški dosegla enake učinke oziroma izvajala enake storitve. To, da se pa ne dela na povezovanju med katastrom in zemljiško knjigo, pa seveda ne drži. Projekt posodobitve evidentiranja nepremičnin je eden največjih vladnih projektov. Že vrsto let teče. Njegov namen je ravno ta, da se obe evidenci dokončno informatizirata, povežeta, in v tistem trenutku ni več nobenega usklajevanja med njima, ampak je točno jasno: kataster zagotavlja fizične podatke o parcelah, daje parceli identifikacijsko številko in zagotavljafizične podatke o parcelah, z zemljiško knjigo so ti podatki dani in nanje obeša svoje podatke o lastnikih in drugih stvarnih pravicah. Toliko glede dela ali nedela pri posodabljanju evidentiranja nepremičnin.
Hvala lepa. Gospod Končan, je nujno, da še kaj pojasnite? Potem prosim, če skušate biti kratki.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. V tej razpravi in vseh predhodnih, ki smo jih vodili tudi na vladi, na vladnih odborih ob drugi in tretji obravnavi, je bila izrečena vrsta argumentov za in proti. Govorim seveda o tistem delu, ki zadeva eventualno reorganizacijo davčne uprave. Vendar tudi na podlagi današnje razprave bi rad odgovoril na tisto osnovno potenco oziroma osnovni imenovalec, ki se kaže v tej razpravi, v bistvu neko določeno nezadovoljstvo s trenutnim današnjim stanjem organizacije in dela davčne službe v naši državi. Izrecno bi rad zagotovil, da zakon o davčni službi govori v 6. členu to, kar je gospod Trofenik v bistvu opozoril, vendar zagotavljam, da ne bomo izrabljali te svoje priložnosti, da bi danes, če bi bil proti vladnemu amandmaju izglasovan torej ta drugi amandma, da bi izkoristili potem ta 6. člen in da bi v bistvu davčne izpostave, ki so možne kot alternativna oblika dela, v bistvu miz notranjim aktom ukinili. Ne gre za to, ker so to preresne zadeve, preveč zahtevne in se seveda s takšnimi stvarmi ne moremo igrati, zato samo zagotavljam, da tega ne bomo izkoristili. Dejstvo je pa ravno nasprotno. V celem lanskem letu je v okviru davčne uprave potekal proces, za katerega je davčna uprava Republike Slovenije dobila podpis ministra, predhodno tudi moj, v tem smislu, ali se bo reorganizacija, ki se je najprej imenovala projekt centralizacije, potem smo zahtevali, da se imenuje projekt reorganizacije ali racionalizacije dela, z dvema namenoma. Na eni strani, da se organizacijsko, kadrovsko in materialno racionalizirajo stvari in na drugi strani, da se na vsak način zagotovi približevanje tudi prijazne davčne službe, tako kot je v Evropi in vseh modernih, razvitih tržnih sistemih normalno, tudi na vsakem kraju čim bližje davkoplačevalcem. Tako kot je na primer v Avstriji davčna služba prijazna in reče: "Dragi davkoplačevalec, obveščamo te to in to in to." O tem, kar govorim, v to verjamem. Tudi z dr. Marianom Wakounigom, ki je v ponedeljek gostoval v tem državnem zboru oziroma na povabilo državnega sveta in je predaval o modernizaciji in tako naprej, smo o tem debatirali in lahko zagotovim, da ne bom predolg, da s tem, ko mi v bistvu podpiramo jasno v okviru tega vladnega amandmaja, da ne bi želeli, da davčne izpostave enostavno samo pridejo pod neko organizacijsko okrilje upravnih enot zaradi tega, ker, češ, danes ni blizu, ni dostopna, ni prijazna ali pa noče biti prijazna do davkoplačevalcev. Ravno nasprotno! Vse tiste vloge v projektu e-uprave, seveda je znano, že danes, ki se izvzemajo iz davčnih podatkov, ko, recimo, davkoplačevalec ali samostojni podjetnik pride in mora dobiti potrdilo o plačanih davkih, do danes je bilo to potrebno iti na davčno upravo. Od zdaj naprej, po projektu e-uprave, bo to dobil na vseh upravnih enotah. Se pravi, v tem delu, v vsakem primeru sta dva koraka naprej narejena. V nadaljevanju, da bi davčne izpostave, ki jih je danes v Sloveniji 60, nikakor ne gre že danes v tem projektu za ukinjanje, ampak zgolj za prenos nekaterih vsebinskih pristojnosti, vendar izpostave ostajajo. Celo naprej, v nekaterih primerih, recimo primer, ki smo ga tudi med drugim obravnavali, Koroške, kjer je res že geografsko nenormalno, imamo davčni urad Maribor in več 10 km oddaljeno zgolj izpostavo na Koroškem, seveda ni primerna oblika. Pripravlja se sprememba notranjega organizacijskega akta, s katerim bomo tudi na Koroškem šli v predlog, da naredimo davčni urad z vsemi pristojnostmi inpooblastili. Ne zdaj zaradi tega, ampak predvsem zato, da se želimo približati tam, kjer je možno, prostorsko, organizacijsko, kadrovsko, da se bomo približali davkoplačevalcem. Po drugi strani imamo posebni davčni urad, kjer pa ravno za velike, nekatere posebne pravne osebe, pa itak je vse skoncentrirano v Ljubljani, pa morajo seveda vse pravne osebe kot davčni zavezanci se tja obračati. Moja želja je bila samo, da v tej vaši skrbi, ki ste jo pokazali, ko ste diskutirali o teh predlaganih amandmajih k 83. členu, zagotovim, da ob koncu leta pripravljamo spremembe zakona o davčni službi, tudi zaradi spremembe nekaterih davčnih zakonov, kjer želimo narediti ne enega, ampak več korakov naprej k modernizaciji naše davčne službe. Kot veste, smo z leto 1996 prišli do enotne davčne službe, ki je bila prej v okviru SDK in APP za pravne osebe, republiška uprava za javne oziroma družbene prihodke, da smo to združili. Zdaj želimo narediti korak naprej. Tako to jemljite zgolj kot zagotovilo, da v tej vaši skrbi, ki ste jo izkazali, seveda vlada in tudi ministrstvo za finance razmišlja in pripravlja potrebne spremembe področne oziroma materialne zakonodaje, da ne bi mislili, da zdaj v bistvu skušamo s tem vladnim amandmajem zgolj držati figo v žepu. Hvala lepa.
Gospod Moge, vztrajate pri repliki?
Hvala. Nisem se mislil oglasiti, vendar me je gospod državni sekretar izzval v tem smislu, da je preveč govoril o prijazni davčni upravi. Gre za to, da mi sprejemamo davke, spoštovani kolegice in kolegi, pardon, zakone in ti zakoni naj bi se nekje izvrševali. Najlepša zakonodaja vam nič ne pomaga, če imate na vodilnih mestih ljudi, ki so popolnoma nesposobni in blokirajo vse tisto, kar bi pa lahko za dobro države naredili, ko zasedajo ta mesta. Konkreten primer: vi ste me izvolili kot člana statističnega sveta Republike Slovenije in statistika je močno orodje. Vendar davčna uprava in ministrstvo za kulturo blokira, pardon, za finance, blokirata in več mesecev ne pustita temu organu, to se pravi statističnemu uradu, da bi prišel do podatkov, na podlagi katerih bi lahko delali jasne projekcije. Kaj nam pomagajo vsi zakoni, če kljub dopisu in vsem, karkoli delaš, ne moreš tega spremeniti v tej smeri, da bi lahko ta država zadihala s polnimi pljuči. Se opravičujem.
Hvala. Še eno repliko prej, Maria Pozsonec.
Hvala lepa. Tale prijazen davčni urad izgleda tako, da iz materinega žepa vzame zadnji denar za žemljico, pusti pa težke, velike dolžnike. Nešteto primerov sem imela, da smo napisali v poslanski pisarni prošnjo, da je družina v takšni in takšni situaciji. Mogoče nekje na drugem ministrstvu [[...]]
Jaz, vas moram opozoriti, da to zdaj ni razprava o davčni upravi in kako davčna uprava deluje, ampak mi smo še vedno pri 83. členu. Skušajte se naravnati na tole.
V redu, vzamem na znanje, ampak niste pa opazili, da s tem, ko ste del davčnega urada odpeljali iz Lendave v Mursko Soboto, ste osiromašili ponovno dvojezičnost in Lendavo za nekaj delovnih mest. Na tisto delovno mesto, kjer je bila delavka, ki je znala madžarsko, niso več vzeli nikogar iz narodnostno mešanega območja, ampak iz Murske Sobote.
Hvala vam. Jaz bi zaključil razpravo s tem, če res nima nekdo še kaj tehtnega. Dal bom še prej besedo kolegu Podobniku, nato pa, če bo treba, še državnemu sekretarju.
Hvala za besedo. Razpravljal bi rad o prvem amandmaju k členu 83, skupine poslancev. Jaz sem poslušal oba bregova in moram priznati, da ste me prepričali podpisniki. Jaz bom s polno vestjo podprl amandma skupine poslancev. Ko sem pa poslušal argumentacijo državnega sekretarja dr. Viranta, žal ga ni tukaj, sem takoj odhitel po gradivo v omaro, kjer piše ustavna komisija, in sem šel pogledat teze za pokrajine. In vam preberem en sklep vlade: Ministrstvo za notranje zadeve nadaljuje z usklajevanjem glede določitve pristojnosti pokrajin s posameznimi ministrstvi, vladnimi službami in uradi, vključno s proučitvijo možnosti prenosa nalog, ki jih opravlja dekoncentrirana struktura državne uprave [[upravne enote, izpostave in območne enote]] ." Ko sem poslušal argumentacijo za koncept, ki ga zagovarja dr. Virant, se bojim, da je v ozadju tudi že seveda, zadeva je že zavezana. Je že pentlja. So že pokrajine tukaj zraven. Dodaten argument, kolegice in kolegi, da podpremo amandma skupine poslancev. Hvala.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. Pooblaščeni minister in gospod Virant sta odšla. Jaz dajem še samo zadnjo besedo. Gospod Končan.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Ampak mislim, da je treba temu visokemu zboru v bistvu pojasniti to, kar je že gospod poslanec Moge opozoril. To, kar je opozoril, je kot dejstvo. Je resnica. Vendar moram povedati, ker je rekel, da ministrstvo za finance ne podpira tega. Ni res. Ministrstvo za finance vseskozi stoji na tem, da se zagotovi statistični službi v bistvu vse tiste podatke, ki jih zakon o statistiki pravi.Res je, da so pravna mnenja v nekaterih zadevah zelo dvoumna in je samo tisto, kar na drugi strani, davčna uprava Republike Slovenije kot avtonomen organ v sestavi ministrstva, in tukaj prisotni direktor je tisti, ki za to odgovarja in mu nihče ne more v bistvu predpisati nečesa, če on za to ne more, ker mu zakon o davčni službi to možnost daje, vendar lahko rečem, da smo prišli zdaj v iskanju teh rešitev, da bi se na eni strani statistiki zagotavljali tisti podatki, da bi se opravile te zelo nujne, potrebne za celo državo, celo državno upravo in za vlado in vse druge javne institucije, nujne raziskave pred podpisom dogovora. Lahko zagotovim, včeraj je bilo s strani statistike na pripombe, ki jih je še davčna uprava imela, nekaj redakcijskih. Ampak hočem samo pojasniti, da ne bi izzvenelo torej, danes smo pred podpisom tega dogovora. Hvala.
Hvala vam. Zaključujem razpravo. Gremo na odločanje. V odločanje dajem amandma številka 1 k 83. členu, s tem, da se člen črta. Glasujemo, prosim. Navzočih nas je 48 poslank in poslancev. Za je glasovalo 28, proti 18. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 18.]] Amandma je sprejet. S tem sta amandma na amandma pod točko 2 in amandma pod točko 3 brezpredmetna. Končali smo z glasovanjem o amandmajih. Na podlagi tretjega odstavka 198. člena poslovnika sprašujem sekretariat za zakonodajo in pravne zadeve, ali je zaradi sprejetih amandmajev porušena medsebojna skladnost določb. [[Ni.]] Prehajamo na glasovanje o zakonu v celoti. Prosim za pozornost. Glasujemo o zakonu v celoti. Navzočih je 50 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 2. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je zakon v celoti sprejet. Samo trenutek, ker bo predsednik prevzel nadaljnje vodenje seje zaradi časovne stiske pri nekaterih stvareh.
Hvala lepa. Prehajamo na 9. TOČKO DNEVNEGA REDA - TRETJA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O JAVNIH AGENCIJAH. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Predlog zakona je obravnaval odbor za notranjo politiko. Želi predsednik ali poročevalec odbora besedo? Ugotavljam, da ne. Sprašujem sekretariat, ali želi besedo? [[Ne.]] Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin, če tako želijo. Ne vidim dvignjenih rok. O zakonskem predlogu v celoti dajem zdaj besedo poslankam in poslancem. Pisnih prijav nimam, zato vse diskusije omejujem na pet minut. Želi kdo besedo? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na razpravo in odločanje o posameznih amandmajih. Razpravo bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev z dne 30. maja 2002, ki jih imate pred sabo. Moram sicer opozoriti, da se je sedaj navzočnost v dvorani zmanjšala, ko smo prešli na novo točko, in vabim kolegice in kolege, da pridejo v dvorano. Ura je 15 minut čez 13.00, še 45 minut nas čaka za odločanje. Kolegice in kolegi, prehajamo na odločanje. Najprej bom dal v obravnavo in potem v odločanje predlog, da se drugi stavek črta, gre za amandma pod zaporedno številko 1 vlade k 1. členu. Odpiram razpravo. Smo v tretji obravnavi. Ni diskusije. Dajem na glasovanje predlog amandmaja pod zaporedno številko 1 k 1. členu. Glasujemo. Prosim za pozornost. Mislim, da smo zelo na robu navzočnosti sedaj. 44 navzočih. Še enkrat bom prosil kolegice in kolege, da pridejo v dvorano, zadnje tričetrt ure dela nas čaka. Ali lahko prosim vse, ki ste v dvorani, da ste tako prijazni in sedaj svojo odločnost in odločitev s pritiskom na gumb potrdite, da ne bi bilo treba jemati 10 minut odmora. Še enkrat, drugič bom dal na glasovanje pod zaporedno številko 1 vlade Republike Slovenije k 1. členu. Glasujmo! Prosim, če lahko pritisnete na eno tipko. 49 navzočih. 45 za nihče proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je ta amandma sprejet. Imamo amandma odbora na amandma vlade pod točko 3. To je amandma pod zaporedno številko 2. Glasujmo! 49 navzočih. 44 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod zaporedno številko 2 sprejet. Imamo še amandma pod zaporedno številko 3 vlade Republike Slovenije k 1. členu. Glasujmo! Smo sredi glasovanja. 48 navzočih. 43 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da smo tudi amandma pod zaporedno številko 3 sprejeli. Na drugi strani pregleda imamo vložen en amandma k 12. členu. Gre za amandma odbora za notranjo politiko. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o amandmaju pod zaporedno številko 1 k 12. členu. Glasujmo! Smo sredi glasovanja in na robu navzočnosti, tako da prosim za navzočnost. Počakal bom minuto ali dve. Ali lahko prosim povabim kolegice in kolege, da pridejo v dvorano. V dvorani nas je več kot 50. Prav. V dvorani nas je več kot 50, nas je dovolj. Drugič bom dal na glasovanje amandma pod zaporedno številko 1k 12. členu in vas prosil, da se izjasnite, ali amandma podpirate ali ne. Glasujmo! Prosim za vašo prijaznost. 49 navzočih. 45 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odbor za notranjo politiko vlaga amandma k 19. členu. Imamo ga pod zaporedno številko 1. Odpiram razpravo. Ni razprave. Zaključujem jo in prehajamo na odločanje. Glasujmo! Glasujmo o amandmaju pod zaporedno številko 1 19. členu. 49 navzočih. 45 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma k 19. členu sprejet. K 20. členu imamo vložen amandma odbora za notranjo politiko. Želi kdo o njem razpravljati? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in ga dajem na glasovanje. Glasujmo! Smo sredi glasovanja. 49 navzočih, 45 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. K 26. členu odbor za notranjo politiko prav tako vlaga en amandma. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Glasujemo. Mir v dvorani. Smo sredi glasovanja. Smo sredi glasovanja. 46 navzočih, 43 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prav tako odbor za notranjo politiko vlaga amandma k 97. členu. Ali želi kdo o njem razpravljati? [[Nihče.]] Dajem ga na glasovanje. Prosim, če se izjasnite, ali amandma podpirate ali ne. Smo sredi glasovanja. Prosim za pozornost. Spet bom počakal minuto. Zelo vljudno prosim kolegice in kolege, ki so v preddverju ali v pisarnah, če so tako prijazni, da se nam pridružijo. Radi bi zaključili s 16. sejo danes, morda tudi odločili v celoti o predlogu zakona o javnih agencijah. Prosim jih, če lahko pridejo v dvorano. Lahko prosim sekretarje poslanskih skupin, da obvestijo kolegice in kolege? 48 nas je v dvorani. Jaz bom tvegal in dal na glasovanje. Prosim, glasujemo. Bi pa prosil vse, da se izjasnijo, ker drugače bi morali dati deset minut odmora. Prosim. Glasujemo. Škoda, škoda. Kolegica Pozsonec je prišla. Ali lahko še počakamo, saj jaz bom še enkrat dal na glasovanje. Mislim, da nas je zdaj dovolj v dvorani. Prosim! Še enkrat bom dal na glasovanje. Dobro, ob 13.35 uri bomo nadaljevali sejo. Že zdaj prosim kolegice in kolege, vljudno, prijazno, kolikor je mogoče, mislim, da bi bilo prav, da kljub številnim obveznostim danes poskušamo spraviti ta zakon in 16. sejo, kolikor je mogoče, pod streho. Prosim ob 13.35 uri.
Prosim kolegice in kolege, da pridejo v veliko razpravno dvorano. Smo na 3. strani pregleda vloženih amandmajev k predlogu zakona o javnih agencijah. Bilo bi imenitno, če bi pred zaključkom 16. seje opravili obravnavo in odločanje o njih. Zato prosim vse vodje poslanskih skupin, da poskrbijo, da so kolegice in kolegi navzoči v dvorani. Ob 13.36 uri bom tretjič ugotavljal navzočnost in odločitev v zvezi z amandmajem pod zaporedno številko 1 k 26. členu. Odbor za notranjo politiko predlaga amandma pod zaporedno številko 1 k 27. členu. Ali lahko, prosim, pogledate za svojimi sosedi na levi in desni, da bi prišli v dvorano, da bi lahko odločali o tem predlogu zakona. Ura je 13.36, rad bi odločal. Gospe in gospodje, kolegice in kolegi, dal bom na glasovanje amandma pod zaporedno številko 1 k 27. členu. Glasujemo. Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 1 k 27. členu. 50 navzočih, 47 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. K 32. členu imamo amandma odbora. Želi kdo razpravljati? [[Nihče.]] Amandma dajem na glasovanje. Glasujemo. Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 1 k 32. členu. Sprejet je, 45 od 47 ga je podprlo, nihče mu ni nasprotoval. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. K 50. členu imamo vloženih sedem amandmajev. O vseh odpiram razpravo. Ni razprave, potem bomo odločali o njih, v skladu z zaporednimi številkami. Odločamo najprej o amandmaju odbora na amandma vlade pod točko 2. Glasujemo. To je amandma pod zaporedno številko 1 k 50. členu. Prosim za vašo pozornost. Od 47 navzočih 45 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Zdaj odločamo o amandmaju vlade, to je amandma pod zaporedno številko 2 k 50. členu. Glasujemo. 46 navzočih, 45 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Vlada Republike Slovenije pod zaporedno številko 3 predlaga amandma k 50. členu. Glasujemo o njem. Glasujemo o amandmaju vlade, ki je zapisan pod zaporedno številko 3. Obljubil sem, da ne bom preveč tolkel s kladivom, ampak kakšenkrat le pomaga. Zdaj bom, recimo, to storil še enkrat. Kolegice in kolege bi povabil, da drugič glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 3. Glasujmo! 50 navzočih. 49 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Vlada predlaga pod zaporedno številko 4 amandma. Glasujmo o njem! O amandmaju pod zaporedno številko 4 glasujmo! 50 navzočih. 49 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Zdaj odločamo o amandmaju vlade pod zaporedno številko 5. Glasujmo o amandmaju pod zaporedno številko 5! Glasujmo! 49 navzočih. 47 za, 1 proti. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je sprejet. Vlada ima prav tako amandma pod zaporedno številko 6. Glasujmo pod zaporedno številko 6! Glasujmo! 49 navzočih. 48 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da smo tudi tega sprejeli. In končno, odbor za notranjo politiko predlaga amandma, ki je vpisan v pregledu pod zaporedno številko 7. Glasujmo! Glasujmo o amandmaju pod zaporedno številko 7, ki ga predlaga odbor za notranjo politiko! 49 navzočih. 48 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da smo ga sprejeli. Končali smo odločanje o amandmajih k temu členu. Vlada Republike Slovenije predlaga amandma k 51. členu. Želi kdo o njem besedo? Mir v dvorani! [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in dajem ta amandma na glasovanje. Glasujmo! Prosim za mir v dvorani! 50 navzočih. 47 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma k 51. členu sprejet. S tem smo odločili o amandmajih. Na podlagi tretjega odstavka 198. člena poslovnika sprašujem sekretariat, če je zaradi sprejetih amandmajev porušena skladnost? Prosim. Imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik za besedo. Sekretariat ugotavlja, da je že v drugi obravnavi nastala neskladnost med besedili 33., 34. in 35. člena zakonskega besedila, ki se nanaša na odnose z uporabniki storitev javnih agencij, in besedilom 3. člena, ki glede taistih vprašanj kaže na zakon o državni upravi. V povezavi s temi rešitvami, torej ta neskladnost se odraža tudi v 50. členu, zato menimo, da je potrebno vse te vsebine medsebojno uskladiti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Če bo vlada uspela vložiti amandmaje do druge ure, bomo o njih odločali, drugače bomo morali to točko prekiniti in jo prenesti z ostalimi na drugo sejo. Kakšno je vaše mnenje? Prosim.
Ja, strinjamo se s tem. Uskladitveni amandma je potreben in je na poti, bi lahko rekel. Danes smo ga pripravili skupaj s sekretariatom za zakonodajo.
Dobro.
Amandma bo vsak trenutek tu.
Prav. Prekinjam torej 9. točko. Če bo tukaj dovolj zgodaj, potem bomo o njem še danes odločili, sicer bomo to točko skupaj z ostalimi, ki ne bodo obdelane, premaknili na naslednjo sejo. Predlagam, da bi se zdaj posvetili točkam 2.b in 2.c. Gre za dve deklaraciji. Gre za deklaracijo o podpori resoluciji o vlogi parlamentov v podpori izvajanja resolucije 1397 [[...]]Ja, seveda, če kdo oponira, lahko gremo tudi na druge točke, ampak ti dve sta zdaj pred nami. Nista bili problematični namreč na odboru na zunanjo politiko. Še enkrat bo vprašal, ali kdo nasprotuje temu, da bi obe deklaraciji obravnavali. Vem, ampak lahko da ima odbor za zunanjo politiko koga drugega, ki lahko predlaga. Tudi predsednik Kacin, kolikor sem seznanjen, se zavzema za to, da bi obe deklaraciji sprejeli. Lahko podpredsednik odbora, kolega Podobnik, opravi, če je potrebno odgovoriti na kakšno vprašanje. [[Da.]] Prav. Predlagam, da ti dve točki opravimo. Predlagam torej, da gremo na TOČKI 2.b in 2.c. Imamo PREDLOG DEKLARACIJE O PODPORI RESOLUCIJE O VLOGI PARLAMENTOV V PODPORI IZVAJANJA RESOLUCIJE 1397 ki jo je 12. marca letos sprejel varnostni svet Združenih narodov, in zlasti odstavka, v katerem svet izraža svojo zavezanost k - citiram, "viziji regije, kjer dve državi Izrael in Palestina živita druga ob drugi, znotraj varnih in priznanih meja." Konec citata. Dobro, predlog deklaracije je v obravnavo zboru predložila skupina poslancev. Želijo predlagatelji besedo? [[Ne želijo.]] Odbor za zunanjo politiko je predlog deklaracije obravnaval. Želi podpredsednik besedo? [[Ne želi.]] Sekretariat? Kvalificirani predlagatelji, kvalificirani govorniki, predstavniki poslanskih skupin? Poslanci? Prosim, najprej kolega Battelli. Imate besedo.
Hvala lepa. Gospod predsednik, nisem dobro razumel zdaj, ali gre za tisto resolucijo proti terorizmu, poenostavljam, ali o Bližnjem vzhodu.
Kolega Battelli, druga C točka nosi naslov Predlog deklaracije o podpori resoluciji o terorizmu, zdaj smo pri 2.B točki. To je o podpori resolucije o vlogi parlamentov v podpori izvajanja resolucije 1397.
Ja. Hvala lepa. O tem bi želel govoriti kot poslanec.
O 2.b ali o 2.c?
O 2.b.
Prav. Imate besedo.
Torej, Bližnji vzhod. Spoštovani. Mednarodna skupnost je razvila vrsto izredno pomembnih mehanizmov, zato da bi se izognila nevarnostim vojn in tudi ostalih nasilnih dejanj. Vsi ti mehanizmi so lahko uporabljivi in so še najbolj učinkoviti, ko zadevajo države. Na Bližnjem vzhodu imamo situacijo, v kateri obstaja država Izrael, ki jo vsi priznamo, nekje jo priznajo, ki jo priznava praktično celotna mednarodna skupnost, Palestina pa ne obstaja kot država, kar pomeni, da vsi pojmi, od okupacije pa do državnega terorizma, ki ga sicer tudi ta resolucija obsoja in tako naprej, so v bistvu v tisti regiji, kjer se nasilje dogaja že desetletja in desetletja - niso uporabljivi. In zaradi tega sem hotel opozoriti ta zbor na nujnost začetka razmišljanja o priznanju palestinske države kot neodvisne države, kot elementa, kot nujnega elementa, koraka, zgodovinskega koraka za dosego miru na Bližnjem vzhodu. Prav včeraj so najbolj pomembni časopisi v Evropi objavili tudi apel zelo uglednih neodvisnih intelektualcev po tem vprašanju in menim, da bi tudi naša vlada in naše zunanje ministrstvo moralo prevzeti toliko odgovornosti, da začne o tej možnosti resno razmišljati. Hvala.
Hvala lepa, kolega Battelli. Želi še kdo besedo? Kolega Kacin v imenu skupine ali [[...]]?
V svojem.
V svojem imenu. Prosim, omejeni ste na pet minut. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Razmere na Bližnjem vzhodu in kriza na ozemlju države Izrael in s strani te države okupiranih arabskih ozemelj niso samo problem Azije, ampak tudi Evrope in celega sveta in s tem tudi Republike Slovenije. Prav to, kar se dogaja tam, ima neposreden vpliv tudi na naš odnos do zveze Nato. Zato prebivalstvo Republike Slovenije to, kar se dogaja tam, v veliki meri pripisuje zvezi Nato, pa ne zato, ker bi Nato posredoval, ampak zato, ker so prepričani, da Amerika ne stori dovolj, da bi prepričala Izrael, naj tega ne počenja več. Samomorilski napadi niso in ne morejo biti priznani kot oblika samoobrambe. To je najbolj brutalen teror in barbarski poboji nedolžnih civilistov ne prispevajo ne k politični ne k vojaški zmagi in nikakor ne prispevajo k iskanju predlogov za rešitev krize oziroma iskanje trajnega miru. Zdaj so v fazi maščevanja, pomanjkanja človeškega spoštovanja in zanikanja človeškega dostojanstva. Vse to razmere samo zaostruje. Pri tem pa pozabljamo, da je bil Izrael rojen po drugi svetovni vojni, po volji mednarodne skupnosti kot neka zaslužena oblika političnega in humanitarnega nadomestila za velikansko trpljenje židovskega naroda v letih pred tem. S podporo in politično voljo mednarodne skupnosti je bila prizadejana nova krivica, katere prve in še vedno aktualne žrtve so Palestinci brez lastne države. Palestinski begunci so in še vedno trpijo zaradi odsotnosti trajne politične rešitve za njihove pravice in pričakovanja. Zato ni in ne more biti nobene razlage in ne opravičila za brutalna in barbarska dejanja izraelske vojske v begunskem taborišču Džanin. Kaj takega se palestinskim ljudem ni dogodilo prvič. Šlo je za neselektivno in prekomerno uporabo sile s strani izraelskih oboroženih sil, pod poveljstvom in politično avtoriteto izraelske vlade, ki jo vodi predsednik vlade Sharon. Dejstvo, da je opustošenju in uničenju sledila vojaška blokada, ki je onemogočila pomoč prizadetim ljudem, je sramota. Dejstvo, da pokop žrtev ni bil mogoč niti šest dni po začetku operacij, pa pomeni ponižanje in zasramovanje naše civilizacije. To barbarsko dejanje nad nedolžnimi civilisti mora biti obsojeno in preganjano kot zločin proti človeštvu. Ob vsem tem pa nobena stran nima druge možnosti, kot da začne dialog in da si prizadeva za sobivanje in koeksistenco. Apartheid ne more biti ne zgled ne model. Prav tako se ne morejo medsebojno uničiti oziroma iztrebiti. Brez politične volje in neposrednega političnega vključevanja prav tistih, ki danes nočejo razpravljati med seboj, tam napredka ne bo. Zato je očitno samo ena pot. Država, ki ne živi in ki poka po šivih, ima samo eno možnost, o kateri je govoril kolega Battelli - nastati morata dve državi in obe morata biti sočasno medsebojno priznani. Druge alternative preprosto ni. Zato se mi zdi pomembno, da se na koncu tudi jasno pove to, kar nam je ob svojem obisku povedal že predsednik evropskega parlamenta: da ni nobenega opravičila, da je izraelska vojska uničila vse, kar je Evropska unija financirala kot prispevek k razvoju infrastrukture za delovanje bodoče palestinske države. Vse tisto, kar je Evropa prispevala k razvoju in ustvarjanju pogojev za delovanje palestinske avtonomije, je bilo uničeno na najbolj aroganten in nepotreben način. Zato se mi zdi potrebno, da to deklaracijo sprejmemo, jo potrdimo, pa četudi dva meseca po tem, ko je bila dana v proceduro. Za Bližnji vzhod ni nikoli prepozno, kajti kriza še vedno traja.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. Prešli bomo na odločanje o deklaraciji v celoti. Predlog deklaracije dajem na glasovanje. Glasujmo! Glasujmo o predlogu deklaracije v celoti! Ugotavljam, da je deklaracija soglasno sprejeta. V dvorani je navzočih 50 kolegic in kolegov in prav toliko jih je deklaracijo tudi podprlo. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je deklaracija sprejeta. Zaključujem to točko dnevnega reda in prehajamo na 2.C TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA DEKLARACIJE O PODPORI RESOLUCIJE O TERORIZMU, NEVARNOSTI ZA DEMOKRACIJO, ČLOVEKOVE PRAVICE IN CIVILNO DRUŽBO: prispevek parlamentov v boju proti mednarodnemu terorizmu in odpravljanju njegovih vzrokov z namenom ohranjanja mednarodnega miru in varnosti. Predlog deklaracije je zboru predložila skupina poslancev s kolegom Kacinom kot prvopodpisanim. Želi kolega Kacin besedo? Prosim.
Odbor je predlog deklaracije obravnaval na 53. seji, ki je bila 11. aprila 2002. Člani odbora so uvodoma opozorili, da bo na zasedanju parlamentarne skupščine Sveta Evrope, ki naj bi se začelo 22. aprila 2002 potekala tudi nujna razprava o razmerah na Bližnjem vzhodu. Poudarili so, da bi bila stališča in usmeritve, ki jih bo s sprejetjem deklaracijesprejel državni zbor pomembno vodilo delegaciji državnega zbora za razpravo o parlamentarni skupščini Sveta Evrope. Zato so se zavzeli, da bi državni zbor predlog omenjene deklaracije obravnaval še pred začetkom zasedanja parlamentarne skupščine Sveta Evrope. V razpravi so člani odbora podprli predlog deklaracije, ob tem pa so izpostavili, da je bila resolucija v Maroku sprejeta ob soglasju tako izraelske, kot palestinske delegacije. Prav tako pa so ponovno vzpostavili tudi vprašanje opredelitve terorizma, predvsem v luči dogodkov po 11. septembru in samomorilskih napadov na Bližnjem vzhodu. Državni sekretar na ministrstvu za zunanje zadeve Samuel Žbogar je izrazil podporo vlade Republike Slovenije omenjenemu predlogu deklaracije, člane odbora pa je že seznanil z aktivnostmi Republike Slovenije na področju finančne in humanitarne pomoči državam, ki jo potrebujejo, katerih poziv tudi izhaja iz resolucije. Zdi pa se mi pomembno opozoriti še na nekaj. Razprava o Svetu Evrope je bila. In tam so bili tako predstavniki palestinskih oblasti, predsednik palestinske skupščine, kot tudi predstavnik izraelske strani. Ironija pa je v tem, da na mednarodnih forumih vedno nastopajo predstavniki najbolj zmernih strank, tisti, ki niti ne sodelujejo v izraelski vladi. Inprav ti so kot državljani Izraela deležni vseh kritik in vseh obsodb, čeprav nimajo dejanskega vpliva na izvajanje politike vlade premiera Sharona. Zato so vsa ta soočenja veliko bolj konfliktna, kot bi lahko bila in, žal, ne prispevajo veliko k reševanjukrize, prispevajo pa veliko k razumevanju evropskih poslancev, da je Bližnji vzhod zahtevna tematika, ki se je vsi v Evropi lotevamo preveč površno in preveč enostransko. Zato se mi zdi potrebno, da se tudi pri nas, v našem državnem zboru tu in tam nekoliko bolj poglobljeno lotimo stvari, za katere smo morda pomotoma prepričani, da se nas ne tičejo ali pa da nanje ne moremo imeti nobenega vpliva. Ni tako. Vsak parlament lahko prispeva svoj delež k razumevanju, predvsem pa realnemu vrednotenju vsega tega, kar se tam dogaja. Ko so napačno ocenjevali razmere na Balkanu v nekdanji Jugoslaviji, se nam je to zdelo krivično. Ko pa mi take krivice nehote povzročamo drugim, pa mislim, da je čas, da se spomnimo svojih izkušenj in da tu in tam, kot sem rekel, namenimo čas tudi razmisleku tudi o vzrokih, trenutnem stanju, posledicah in morebitnih razpletih. Zato predlagam, da resolucijo podpremo.
Hvala lepa, kolega Kacin. Želite besedo tudi kot predsednik odbora?
Ne.
Prav. Potem sprašujem kvalificirane razpravljavce, če želijo besedo? Poslanke in poslance? [[Ne.]] Prav, potem bom to razpravo zaključil in prešel na odločanje o deklaraciji v celoti. Kolegice in kolegi, glasujemo o deklaraciji v celoti. Smo sredi glasovanja. 50 navzočih in 50 tudi za. [[Za je glasovalo 50.]] [[Nihče proti.]] Državni zbor Republike Slovenije je to deklaracijo soglasno sprejel. V rokah imam uskladitvena amandmaja, ki jo vlada Republike Slovenije daje v ODLOČANJE K PREDLOGU ZAKONA O JAVNIH AGENCIJAH. Polemičnih razprav v zvezi z amandmaji in tem zakonom ni bilo. Ali vztraja kdo od vas, da ta amandma kljub temu razmnožimo, ali lahko samo preberem amandma? Lahko preberem. Amandma k 3. členu in 50. členu - v prvem odstavku 3. člena se črta besedilo, citiram: "javnosti dela, poslovanja s strankami", konec citata, ter besedilo, citiram: "poslovnega časa in uradnih ur", konec citata. "Drugi odstavek se črta." "V prvi alinei prvega odstavka 50. člena se za besedami, citiram: "3. člen", nadaljnje besedilo črta. S predlaganim amandmajem se odpravlja neusklajenost. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Potem dajem najprej na odločanje amandma k 3. členu. Glasujemo. 50 navzočih, 43 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je ta uskladitveni amandma sprejet. In zdaj dajem še amandma k 50. členu. Glasujemo. 50 navzočih, 44 za, 1 proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je tudi ta predlog usklajen. Glasujemo o zakonu v celoti. Glasujemo. 50 navzočih, 46 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sprejet. Imamo dodatni sklep, ki ga vlaga odbor za notranjo politiko. Želi kdo besedo o njem? [[Nihče.]] Potem ta dodatni sklep dajem na glasovanje. Glasujemo. Smo sredi glasovanja o dodatnem sklepu k tej točki dnevnega reda. 50 navzočih, 44 za, 1 proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da smo to sprejeli. Še eno glasovanje nas čaka. Zaključujem točko. Še eno glasovanje nas čaka, kajti ostale so nedokončane točke 2a, 10., 11., 12., 13., 14., 15., 19., 20., 21., 22., 23., 24., 25. in 28. Na podlagi drugega odstavka 73. člena poslovnika predlagam, da se navedene točke preložijo na naslednjo sejo zbora. O tem predlogu lahko skladno s petim odstavkom 64. člena poslovnika svoja stališča predstavijo predstavniki poslanskih skupin. Razprava poslancev ni mogoča. Želi kdo razpravljati? [[Nihče.]] Ta predlog dajem na glasovanje. 51 navzočih, 46 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Samo še eno obvestilo. Prihodnji teden se bom po posvetu z vodji poslanskih skupin dokončno odločil o sklicu izredne seje pred redno sejo, ki bo v mesecu juniju, torej imeli bi izredno in redno sejo. Prav tako bi pričakovano imeli izredno sejo v juliju, preden gremo na parlamentarnepočitnice. O vsem boste natančno obveščeni po posvetu z vodji poslanskih skupin, ki bo v prvi polovici prihodnjega tedna. Kolegice in kolegi, ko zaključujem to sejo državnega zbora, naj danes, ko je začetek svetovnega prvenstva v nogometu, v imenu vseh nas zaželim naši reprezentanci vse najboljše. Srečno!