Spoštovani kolegice in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam z nadaljevanjem 18. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: gospa Marija Bačič, gospa Anja Bah Žibert, mag. Mirjam Bon Klanjšček, gospa Irena Grošelj Košnik, gospa Ksenija Korenjak Kramar, gospa Suzana Lep Šimenko, mag. Anže Logar, gospa Jan Škoberne, mag. Andrej Šircelj, Matjaž Hanžek, Miha Kordiš, gospod Žan Mahnič, gospod Matjaž Nemec, gospod Marko Ferluga do 11.30, Luka Mesec med 15. in 17. uro, gospod Tilen Božič do 13. ure in gospod Marjan Dolinšek Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA – DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O UPRAVNIH TAKSAH V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade, državni sekretarki na ministrstvu za javno upravo mag. Tanji Bogataj.
Lepo pozdravljeni! Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Osnovni Zakon o upravnih taksah je bil sprejet 1999 in obsežnejša sprememba tega zakona je bila v letu 2010. V tem času do danes je bilo kar nekaj spremembah, ki vplivajo na ta zakon in osnovni razlogi, ki so nas vodili pri predlaganih spremembah in dopolnitvah predmetnega zakona, so predvsem usmerjeni v večje varovanje pravne varnosti, učinkovito sodelovanje organov s strankami in drugimi organi in institucijami v preglednost delovanja in enako obravnavani oziroma odpravo ne enakih stanj. Spremembe v predlagani noveli zakona lahko razdelimo v tri skupine. Prvi sklop so spremembe, ki se nanašajo na materialne predpise, na vsebino Zakon o upravnih taksah in njegovo prilogo, to je taksno tarifo, vplivajo številni materialni predpisi, ki določajo vsebino pravnih dejanj in dokumentov, na podlagi katerih Zakon o upravnih taksah določi upravno takso oziroma njeno višino. Gre, recimo, za Zakon o zemljiški knjigi, Zakon o potnih listinah, Zakon o osebni izkaznici, Zakon o varnosti cestnega prometa, Zakon o graditvi objektov in drugih. V času od zadnje spremembe predmetnega zakona je prišlo do spremembe več teh materialnih predpisov, kar je povzročilo neusklajenost ureditve predmetnega področja v zakonu oziroma v taksni tarifi, zato predlogi sprememb in dopolnitev Zakona o upravnih taksah večinoma odražajo upoštevanje teh sprememb in dopolnitev. Drugi sklop je jasnejša ureditev oziroma zapis posameznih obstoječih določb v Zakonu o upravnih taksah. Iz vprašanja organov, ki so zavezani k uporabi tega zakona, smo namreč dobili kar nekaj pobud, kjer so posamezne določbe manj jasne in je mogoče razlagati določbe različno. Kljub temu želimo izpostaviti, da je teh primerov vedno manj vsako leto. Kljub temu se nam je zmelo smiselno ob odpiranju zakona, da odpravimo tudi tiste nejasnosti, ki dopuščajo različno interpretacijo. Gre predvsem za vprašanja, vezana s pritožbenim organom, oprostitvijo plačila takse, vračilom upravne takse in ugotavljanjem premoženjskega stanja takih zavezancem. To vodi po našem mnenju k večji pravni varnosti in pa tudi k hitrejšemu vodenju oziroma odločanju v teh postopkih. Tretji sklop so spremembe, ki se nanašajo na višino upravne takse za staranje in oprostitve plačila upravne takse. V času od zadnjih sprememb se je pokala potreba po spremembi višine posameznih taksnih številk. V posameznih primerih pa se ta višina zaokrožuje zaradi lažjih obračunov. V spremembi zakona predlagamo podaljšanje absolutnega roka za zastaranje na 10 let, prej je bil to 4 leta. S tem želimo omogočiti učinkovitejšo izterjavo taks in pa bolj učinkovito delovanje na tem področju, medtem ko relativni zastaralni rok ostaja tako kot sedaj dve leti. Kljub restriktivnemu uvajanju novih oprostitev dodajamo nekaj tovrstnih dodatnih oprostitev od 94. in 28. člena obstoječega zakona. Gre za primere organizirane mobilnosti programa Erasmus, za dokumente in dejanja v zvezi z izvajanjem ribiške politike za vse pravne osebe zasebnega prava, pri postopkih odobritve statusa organizacij v javnem interesu in podobno. V času javne razgrnitve predlog zakona ni bil deležen velikega interesa. Prejeli smo le dve pripombi, predloga. Pri tem smo lahko upoštevali pripombo CVNOS v smeri izenačitve vseh nevladnih organizacij ne glede na njihovo pravno organizacijsko obliko. Po sprejetju zakona na Vladi, po prejetju mnenja Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora je zakon tudi usklajen z amandmaji, ki so bili sprejeti na odboru. Če bodo izpolnjeni pogoji Vlada predlaga, da se druga in tretja obravnava v tem zakonu opravita na isti seji. Glede na to, da je vsebinsko zakon usklajen z vsemi deležniki in tudi nomotehnično usklajeno, predlagamo, da se zakon podpre. Za zaključek bi samo dodala še kratek pogled na vložen amandma. Bi pa tukaj zaključila pa potem v razpravi morda nadaljevala. Hvala lepa.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo kot matično delovno telo. za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici, mag. Lilijani Kozlovič.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo, spoštovana državna sekretarka, poslanke in poslanci! Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo je na 18. redni seji dne 5. 4. 2016 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o upravnih taksah, ki ga je v Državni zbor v obravnavo predložila Vlada. Odbor je bil predhodno seznanjen z mnenjem Zakonodajno-pravne službe in mnenjem Komisije Državnega sveta za državno ureditev. Predstavnica predlagatelja, državna sekretarka Ministrstva za javno upravo je v dopolnilni obrazložitvi členov poudarila, da predlog v prvem sklopu vsebuje uskladitve področja upravnih taks z uveljavljenimi drugimi zakonu. V drugem sklopu pa se novosti nanašajo na jasnejšo ureditev nekaterih določb zakona, zlasti tistih, katerih dejansko uporaba je izkazovala nevarnost različnega tolmačenja. S tretjim sklopom sprememb in dopolnitev zakona pa se spreminja višina nekaterih taks na podlagi izsledkov ponovne presoje zahtevnosti posameznih upravnih postopkov. Zaokrožitve zaradi lažjega obračunavanja in podaljšuje se absolutni rok zastaranja terjatev iz naslova neplačanih upravnih taks. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je poudarila, da so se pripombe nanašale na potrebne manjše uskladitve znotraj predloga zakona, ki pa so bile z vloženimi amandmaji poslanskih skupin koalicije ustrezno usklajena. Državni svetnik Rajko Fajt je poročal da komisija Državnega sveta za državno ureditev predlog zakona podpira, člani komisije pa še posebej podpirajo vse poenostavitve, vsebovane v predlogu zakona ter večjo jasnost postopka. Predlog zakona vsebuje rešitve, ki bodo odpravile ugotovljene pomanjkljivosti v postopkih ter skrajšale postopke odločanja, s tem pa tudi povečale pravno varnost. Komisija podpira restriktivnost pri določanju novih izjem za oprostitev plačila pravnih taks, vse predlagane spremembe na temu področju pa se ji zdijo ustrezne. Razprave poslank in poslancev, članov odbora ni bilo, na koncu pa je odbor odločal o amandmajih ter o vseh členih predloga skupaj in jih tudi sprejel. Hvala.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo mag. Bojana Muršič.
Hvala lepa za besedo predsednik. Spoštovana državna sekretarka, kolegice in kolegi! Aprilsko sejo začenjamo po včerajšnjih poslanskih vprašanjih z obravnavo novele Zakona o upravnih taksah. Novela ni obsežna, vsaj z vidika členov ne, vendar je pomembna, ker se ukvarja z že veljavnimi, medsebojno povezanimi zakoni zaradi upravnih taks, ki jih organi izrekajo ob različnih upravnih postopkih. Predlagatelj zakona je v obrazložitvi navedel, da je v praksi nevarnost različnega razlaganja oziroma tolmačenja zakona, vendar se v praksi iz leta v leto pojavlja manj. Vendar so bile v praksi delovanja državnih organov, predvsem upravnih enot in ministrstev, posamezne nejasnosti zabeležene ter kot pripombe posredovane naprej, z namenom odprave naprej. Ena od teh pripomb se nanaša na določbe o vračilu taks. Sledi pripomba glede jasnejše opredelitve pogojev in rokov za vložitev zahteve za vračilo taks. Pomemben del novele se nanaša na tarifni del. Spreminja se višina nekaterih taks na podlagi izsledkov ponovne presoje zahtevnosti posameznih upravnih postopkov oziroma stroškov, ki nastajajo organom, ki morajo takse obračunavati. Zaokrožuje se višina določenih taksnih postavk, tudi z vidika lažjega poslovanja pristojnih organov. Pomembno je poudariti, da se zaokrožuje navzdol. Podaljšuje pa se tudi absolutni rok za zastaranje terjatev iz naslova neplačanih taksnih postavk, kar bo omogočilo učinkovitejšo izterjavo taks. Zavedamo se, da so to takse, ki jih moramo plačevati državljani pri poslovanju z državnimi organi. In vsi bi si želeli, da bi bili upravnih taks oproščeni. Vendar je treba na nek način razumeti, da sredstva, ki se zberejo iz naslova upravnih taks, pomenijo dohodek organov za opravljeno delo. Zakon pa tudi dopušča izjeme. V zakonu je podrobneje navedeno, kdo taks ne plačuje, v katerih zadevah so zavezanci oproščeni plačevanja taks ter kateri dokumenti so taks oproščeni. Po skrbnem premisleku smo v Poslanski skupini Socialnih demokratov sklenili, da je zakon pomemben in ga bomo tudi v poslanski skupini podprli.
Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, zanjo dr. Matej T. Vatovec.
Hvala, gospod predsednik. Lep pozdrav vsem! Upravne takse naj bi pomenile prispevek, s katerim se krije stroške organa, ki vodi upravni postopek in odloča o njem, vendar pa so takse že kar nekaj časa bolj namenjene polnjenju proračuna države in občin kot pa tistemu osnovnemu namenu, in tokrat ni nič drugače. V Združeni levici menimo, da bi se moralo ministrstvo ukvarjati s samo problematiko upravnih postopkov. V tem mandatu se v zvezi s tem ni spremenilo prav nič. Minister še vedno večino svojega časa namenja zgolj varčevalnim ukrepom, pa čeprav je povsem jasno, da ima sedemletno neprekinjeno varčevanje v javnem sektorju izključno negativne posledice. Ob nenehnem iskanju dodatnih prihrankov minister za rešitve, ki bi pospešile vse preveč zbirokratizirane upraven postopke, očitno ne najde časa. Vse kar smo na tem področju do danes videli, je bila nepremišljena, neusklajena in potencialno protiustavna novela Zakona o splošnem upravnem postopku. Šlo je za šlamastiko, ki se ji je odrekla celo koalicija. Pa še njen glavni namen ni bil v skrajšanju ali poenostaviti postopkov. Cilj je bil kot po navadi zgolj finančni prihranek, v tem primeru na račun državljank in državljanov preko Predloga za ukinitev osebnega vročanja. Ministrove obljube v državi, ki naj bi bila v službi svojih državljanov, se tako z vsakim predlogom kaj hitro razblinijo. Tudi z novelo Zakona o upravnih taksah ni nič drugače. Najverjetneje ni državljanke ali državljana, ki ne bi izkusil sprehajanja od okenca do okenca od organa do organa ter zbiranje potrdil ali dokazil, ki jih je potrebno priložiti kakšni vlogi ali zahtevi. In to se na žalost še vedno dogaja. In ravno s to problematiko bi se moral ukvarjati minister. Živimo namreč v informacijski dobi. Za informatizacijo javne uprave je v proračunu vsako leto več denarja, a kljub temu se je še danes vse prevečkrat sprehajati ravno od okenca do okenca, od organa do organa. Glede na sredstva, ki jih država namenja za informatizacijo, se to ne bi smelo več dogajati. Na eni strani bi moral imeti vsak državljan preprost vpogled v dokumente, ki se nanašajo nanj, na drugi strani pa bi morala biti v okviru upravnega postopka zagotovljena avtomatska izmenjava vseh informacij med organi. To so rešitve za skrajšanje in debirokratizacijo upravnih postopkov. Nekaj rešitev v tej smeri smo k obravnavani noveli predlagali tudi v Združeni levici. Ena izmed rešitev, ki bi na primer vsekakor pomenila razbremenitev tako organov kot tudi strank v postopku, se je nanašala na vračilo preveč plačane takse. Trenutna ureditev je namreč takšna, da organ stranki preveč plačano takso avtomatično povrne zgolj, če je preplačan znesek višji od 18 evrov. Če je znesek nižji, pa mora stranka vložiti zahtevo za povračilo, organ mora presoditi, ali je zahteva utemeljena, če je vložena pritožba, pa izvesti še postopek v zvezi z njo. V Združeni levici smo prepričani, da ja takšna ureditev povsem nesmiselna. Mogoče se zdi, da gre za malenkost, a ravno sto takšnih birokratskih malenkosti je razlog za predloge upravne postopke in nejevoljo strank. Z amandmajem smo tako predlagali, da se morebitna preplačana taksa avtomatsko vrne brez posebnega postopka in zahteve. Organ bi ob odločitvi glede zadeve odločil še o morebitni povrnitvi takse, brez dodatnega dela za uradnika in brez dodatnega dela za stranko. Koalicija je seveda amandma zavrnila. Kot argument pa navedla, da je bila ureditev že do zdaj takšna in zato ne vidijo potrebe po spremembi. Vidi pa na drugi strani potrebo po spremembi glede taksnih oprostitev, ukinja se namreč taksna oprostitev za potrdila iz uradnih evidenc. Taksna oprostitev, ki jo poznamo že več kot 10 let. V Združeni levici uvedbi takse nasprotujemo in z amandmajem predlagamo njeno črtanje. Sploh pa se nam zdi nedopustno, da se uvedba takse predlaga z argumentom, da naj bi se na tak način sankcioniral malomaren odnos državljank in državljanov do že izdanih listin. Glede na to, da gre tukaj za ureditev, ki jo poznamo že več kot 10 let ter da ni prav nobene potrebe po spremembi, pričakujemo, da bo amandma podprla tudi koalicija. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanski demokrati, zanjo gospod Jernej Vrtovec.
Spoštovani predsedujoči, kolegice poslanke in kolegi poslanci! Takse so tako rekoč denarni prihodki države in ena bistvenih značilnosti je, da obveznost plačila takse ni omejena le na državljane države, ki takšno obveznost predpisuje, ampak pri taksah velja teritorialno načelo. In glede na to, da je bil Zakon o upravnih taksah, nazadnje noveliran leta 2010, od takrat pa so se spremenili številni materialni predpisi, je današnji predlog vsebinskih sprememb in tarifnega dela zakona dobrodošel in tudi nujen. Zato v Novi Sloveniji pozdravljamo uvedbo dodatnih oprostitev plačil upravnih taks, posebno tistih, ki se nanašajo na oprostitev zaradi slabega premoženjskega stanja. Organ, ki v ugotovitvenem postopku odloča o oprostitvi iz tega razloga, mora namreč po uradni dolžnosti preveriti podatke o izpolnjevanju pogojev za oprostitev. Tudi podaljšanje absolutnega zastaralnega roka za izterjavo upravne takse štirih na deset let pomeni več možnosti, da bodo postopki dejansko zaključeni. Skrbi nas pa le nekaj, in sicer da to ne bo razlog za podaljševanje vodenja teh postopkov oziroma počasnejše delo upravnih organov. Če se bo namreč dogajalo, da bodo postopki izvršbe zoper taksnega zavezanca tudi po desetih letih zastarali, bo to dokaz več, da ne gre za prekratke roke, temveč za slabo in neučinkovito delo upravnih organov. Podatek, da je samo v letu 2014 od 381 rešenih zadev prišlo do zastaranja kar pri 70 postopkih in s tem do neplačila upravnih taks, je resnično zaskrbljujoč. Ob tem smo v Novi Sloveniji prepričani, da edini razlog za to ni sedanji zastaralni rok, da bo prišlo do večjih prihodkov, iz tega naslova se bodo postopki prisilnih izterjav morali uspešno zaključiti, in to v čim krajših rokih. Vsaka odprava pomanjkljivosti veljavnega zakona je torej dobra, če zasleduje seveda cilj večje preglednosti in učinkovitosti. Upravni postopki so z vidika delovanja državnega aparata izjemno pomembni za učinkovitost države na področju izvajanja njenih nalog, zato je prav, da državljani s plačilom upravne takse za dejanja v postopku dobimo tisto, kar pač pričakujemo in smo do tega tudi upravičeni. In prav je, da za to, kar dobimo, plačamo z zakonom določeno takso. S tega vidika je vsakršno zastaranje, tudi če gre zgolj za zastaranje izterjave upravne takse, seveda nesprejemljivo. Iz navedenih razlogov bomo seveda Novi Sloveniji predlog novele zakona podprli.
Besedo ima Poslanska skupina nepovezanih poslancev, zanjo gospod Franc Laj.
Spoštovani predsednik, državna sekretarka, dragi kolegice in kolegi! V Poslanski skupini nepovezanih poslancev podpiramo novelo Zakona o upravnih taksah, in sicer iz naslednjih razlogov: ker se z njo odpravlja neusklajenost ureditve o samem zakonu in njegovi prilogi, to se pravi taksni tarifi z že uveljavljenimi materialnimi predpisi zakonov. Prinaša poenostavitve, prinaša večjo jasnost postopkov, vsebuje pa tudi rešitve, ki bodo odpravile pomanjkljivosti v postopkih in seveda skrajša postopke odločanja, jasno se opredeli tudi pritožbeni organ, določbe za vračilo preveč plačane takse in, kar je zelo pomembno, natančneje opredeli ugotovitveni postopek za izpolnjevanje pogojev za oprostitev plačila upravne takse zaradi slabega premoženjskega stanja, poveča tudi pravno varnost, uskladijo se tudi nekatere višine tarif, stroškovni sorazmernosti postopka, uvede nekaj novih oprostitev, kar prav tako pozdravljamo, poveča izterljivost, predvsem zaradi povečanja absolutnega roka zastaranja iz štiri na deset let. Uskladitev je torej iz prej navedenih dejstev upravičena in celo lahko trdimo potrebna, še toliko bolj, kajti materialni predpisi, ki so se v tem času od zadnje novelacije tega zakona kar močno spremenile, določajo vsebino upravnih dokumentov, postopkov in predpisujejo tudi upravne takse. Hvala za vašo pozornost.
Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo mag. Lilijana Kozlovič.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Namen Zakona o upravnih taksah je, da se za dokumente in dejanja upravnih in drugih javnopravnih zadevah plača taksa kot strošek, ki jo ima organ za izvedbo določenega postopka. Tak princip in namen zakona pozna večina držav, izhaja pa iz tako imenovane družbene pogodbe, ki so jo naši predniki že davno molče podpisali in ustanovili državo kot institucijo, da nekoč za njih in danes tudi za nas opravlja določene naloge. Družbeno pogodbo razumemo kot dogovor, kako bomo živeli, in je eden od temeljev demokracije. Nekoč smo državo razumeli kot prisilno institucijo, danes pa jo vse bolj razumemo kot servis v korist in za potrebe ljudi. Ljudje so se pa odločili, da preko svojih predstavnikov v parlamentu določijo, da bodo za te prejete storitve krili stroške, ki s tem nastanejo. V Poslanski skupini SMC je pomembna socialna pravičnost, ki je vkomponirana v ta zakon, s tem ko so v njej določene izjeme za tiste, ki seveda plačila ne zmorejo. Tako imamo subjekte, ki taks sploh ne plačujejo, subjekte, ki so v celoti oproščeni plačila taks, subjekte, ki takse ne plačajo zaradi slabih premoženjskih razmer, to so vsi prejemniki denarnih pomoči, prejemniki varstvenega dodatka, nadomestila za invalidnost in pa tudi vsi tisti, ki so v takih premoženjskih razmerah pa ne prejemajo takega dodatka in v postopku lahko to dokažejo. Prav tako so oproščena določenih taks dejanja in pa dokumenti, ki so takega družbenega pomena, da je njihov pomen bistveno večji od samega plačila stroškov. Socialna pravičnost pomeni, da breme stroškov tistih, ki plačila ne zmorejo, nosimo vsi tisti, ki smo v ugodnih premoženjskih razmerah in temu daje predlog zakona še dodatno težo ter predlaga uvedbo novih dodatnih oprostitev, in sicer za študente iz tretjih držav, ki so prejemniki štipendije Republike Slovenije ali so udeleženci organizirane mobilnosti v programih EU, Erasmus Plus ali prihajajo na izmenjavo v Republiko Slovenijo na podlagi meduniverzitetnega sporazuma, za dokumente in dejanja v zvezi z izdajo prvega dovoljenja za prebivanje zaradi študija. Širi se oprostitev za vloge in druge dokumente in dejanja v zvezi z izvajanjem ukrepov ne le kmetijske, ampak tudi ribiške politike. Širi se oprostitev za dokumente in dejanja v postopku za uveljavljanje pravic, ki so z zakonom priznane invalidom, vojnim veteranom, žrtvam vojnega nasilja, tudi za žrtve povojnega nasilja. Uvaja se oprostitev plačila taks dokumentov in dejanju v zvezi z odobritvijo statusa organizacije v javnem interesu in v zvezi z opravljanjem dejavnosti v javnem interesu tudi za pravne osebe zasebnega prava. Do sedaj so bile tega deležna le društva, in sicer samo v zvezi z dejanji za priznanje njihovega statusa. Tako bodo tega seveda upravičeni tudi zasebni zavodi, ustanove in zadruge na podlagi zakonov o gasilstvu, o sladkovodnem ribištvu, varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami, varstvu okolja, uresničevanju javnega interesa na področju kulture, o zaščiti živali ter spodbujanje razvoja turizma. V Poslanski skupini SMC bomo predlog zakona podprli zaradi ciljev, ki jih zasleduje, to je dodatno zavarovati premoženjsko šibke posameznike, institucije, ki delujejo v javnem interesu, ter dokumente in dejanja, ki so v javnem interesu. Nadalje, zagotoviti še večjo pravno varnost ter hitrejše odločanje v postopku, ki pripomoreta k večji pravni varnosti in hitrejšemu odločanju v postopku. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospa Nada Brinovšek.
Hvala lepa za besedo, predsednik. Lep pozdrav vsem v dvorani. Z upravnimi taksami se državljani srečujemo pogosto. Največkrat seveda na našo zahtevo, ko pri upravnem organu ali pa nosilcu javnih pooblastil vložimo vlogo, na podlagi katere seveda pričakujemo odločitev organa, v primeru, ko od upravnega organa želimo pridobiti potrdilo, ali pa, če pri upravnemu organu želimo overiti dokumente ali pa svoj podpis. V ta namen je treba seveda plačati upravno takso, katere višino ureja Zakon o upravnih taksah. Posamezni državni organi so Ministrstvo za javno upravo že dlje časa opozarjali, da je ta zakon treba spremeniti in vanj zapisati seveda bolj jasne določbe na področju vprašanj, povezanih s pritožbenim organom, vračilom takse, ugotavljanjem premoženjskega stanja posameznika glede oprostitve takse. Zaradi spremembe materialnih predpisov se je pokazala tudi potreba po spremembi višine posamezne takse. S spremembo zakona se podaljšuje tudi absolutni zastaralni rok iz 4 na 10 let. Nekaj pa je tudi novih predlog za oprostitev plačila taks. Ministrstvo za javno upravo na podlagi zbranih podatkov s strani ostalih ministrstev ocenjuje, da bo povečanje prihodkov v državnem proračunu v drugi polovici letošnjega leta znašalo okoli 590 tisoč evrov oziroma okoli 1,1 milijona evrov v prihodnjem letu. Povečanje prihodkov v proračunih lokalnih skupnosti pa skoraj da ni. Pozitivne finančne posledice za občine bodo po ocenah predlagatelja torej nizke, približno 150 evrov v letošnjem letu in cirka 2000 evrov v letu 217. Nehote se nam tukaj zastavlja vprašanje, ali je Ministrstvo za finance pri zmanjševanju povprečnine lokalne skupnosti razpolagalo s podatki. Ali ni mogoče operiralo z neko oceno oziroma mnogo višjimi prihodki z naslova upravnih taks? Poudariti želim, da v Slovenski demokratski stranki tudi nikakor ne moremo sprejeti dejstva, da organ vrne preveč plačano takso po uradni dolžnosti le v primeru, če je le-ta višja od 18 evrov. Za marsikaterega državljana ta višina nevrnjene takse pomeni dan ali dva njegovega mesečnega preživetja. V Slovenski demokratski stranki zakona ne bomo podprli.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospod Benedikt Kopmajer.
Spoštovani predsednik, spoštovani poslanke in poslanci, predstavniki Vlade, vsem lep pozdrav! Zakon o upravnih taksah je bil nazadnje spremenjen leta 2010, v vmesnem času pa se je tudi skozi druge materialne predpise pokazalo, da je zakon potreben prenove, zato imamo danes na poslanskih klopeh določene spremembe in dopolnitve veljavnega zakona o upravnih taksah. Predlog tako med drugim natančneje opredeljuje in širi krog posameznih oprostitev plačila takse ter natančneje opredeljujejo ugotovitveni postopek izpolnjevanja pogoja za oprostitev plačila takse iz razloga slabega premoženjskega stanja. In nenazadnje, v predlogu je zaokrožena višine upravnih taks, zaradi olajšanega poslovanja tako za organe kot za stranke. V Poslanski skupin Desus pozdravljamo odločitev Ministrstva za javno upravo, da je pri pripravi predloga zakona upoštevalo mnenja upravnih enot kot tudi pristojnih ministrstev, ki so zavezana delovati po temu zakonu, ter nevladnih organizacij, kajti le tako lahko z zakonom uspešno rešimo težave, ki so se pokazale v praksi. V Poslanski skupin Desus podpiramo spremembe, ki kažejo na večjo jasnost postopkov, ter vse ostale poenostavitve, ki jih prinašajo spremembe zakona. Predlog zakona namreč poleg že navedenega vsebuje rešitve, ki bodo odpravile ugotovljene pomanjkljivosti v postopku ter skrajšale postopke odločanja, s tem pa tud povečale pravno varnost. Kot sem že omenil, se je pokazala potreba po spremembi višine posameznih tarifnih številk in tudi po zaokrožitvi višine upravnih taks z vidika lažjega poslovanja. Z vidika omogočanja učinkovitejše izterjave takse se spreminja tudi rok za zastaranje, absolutni rok, ki se podaljšuje iz štiri na deset let. V Poslanski skupin Desus pozdravljamo predlagane spremembe in dopolnitve, zato bomo predlog zakona podprli. Hvala.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členu in o vloženemu amandmaju, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 18. 4. 2016. V razpravo dajem 11. člen ter amandma Poslanske skupine Združena levica. Želi kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima dr. Matej Tašner Vatovec.
Hvala. Z amandmajem v Združeni levici predlagamo nekaj zelo preprostega, namreč, trenutno veljavni Zakon o upravnih taksah določa, da so potrdila iz uradnih evidenc oproščena plačila takse. Ta novela, ki jo imamo, predlaga ravno črtanje te oprostitve razen za potrdila iz kazenske evidence, evidence pravnomočnih sodb in sklepa o prekrških in skupne evidence kazenskih tožb. Ta taksna oprostitev je nekaj, kar pride najbolj pogosto v poštev pri uporabnikih, skratka pri tistih, ki potrebujejo ta potrdila. Mislim, da je to tudi jasno razvidno iz obrazložitve, ki jo je predlagalo ministrstvo, namreč to, da se bo na račun brisanja te oprostitve, ki jo poznamo že dolgo, na nek način letno to poznalo za 1,1 milijona plusa v državnem proračunu. Mislim, da je to zgolj ena nova obremenitev državljank in državljanov in namenjena je seveda samo eni stvari, in to je povečevanju prihodkov v državno blagajno. Po eni strani že tako zoprni postopki, ki so dolgotrajni tudi zaradi razlogov, ki sem jih navedel v stališču poslanske skupine, bodo zdaj na nek način še dodatno bremenili državljanke in državljane s tem, da bodo morali za ta potrdila, ki jih praktično skoraj vsi rabimo pri izpolnjevanju teh razno raznih vlog in tako dalje, pač udarila še po žepu. Mislim, da to na nek način ne uresničuje tistega, kar bi naj bilo osnovno načelo tega, zakaj imamo sploh upravne takse, skratka delno povračilo stroškov, ki jih seveda imajo organi s tem, ampak v temu primeru smo soočeni z nekim iskanjem novega načina financiranja državnega proračuna. Zato smo v Združeni levici predlagali, da se enostavno ta določba oziroma ta odstavek v temu členu črta, ker preprosto ne vidimo utemeljenega razloga, da bi po desetletju pravzaprav porabe takšne oprostitve sedaj to kar naenkrat črtali in mislim, da je precej zgovoren razlog, ki je seveda samo finančni, po drugi strani pa tudi nakazuje nek zelo neprimeren odnos, ki ga predlagatelj pravzaprav nakazuje v svoji obrazložitvi do državljank in državljanov, ko napiše, da se ta taksa uvaja zaradi tega, da bi se izognili, in tu citiram obrazložitev, "neredko malomarnega odnosa do že izdanih listin," skratka nekega malomarnega odnosa državljank in državljanov. Torej ni ta kazen finančna zgolj za državljanke in državljane, ampak tudi moralna, če naj tako rečem, ker jih je ministrstvo okrcalo z malomarnim odnosom do nekih že izdanih listin. Mi predlagamo preprosto, da se ohrani ta oprostitev, nenazadnje je v predlogu zakona 38 oprostitev. Ta je bila že dlje časa v veljavi, ker ni nobene podlage za to, da bi se jo sedaj ukinilo, smo predlagali amandma, s katerim se jo ohrani, ker je to tudi najbolj pogost primer, skratka tisti primer, kjer se največ teh oprostitev tudi zgodi.
Je bil še interes, prosim za prijavo. Besedo ima mag. Lilijana Kozlovič.
Hvala za besedo. Ko govorimo o izjemah in oprostitvah, je že Zakonodajno-pravna služba v okviru Zakona o upravnih sodnih taksah povedala, da je potrebno vse izjeme zelo restriktivno obravnavati, to pomeni, da je treba biti previden, kdaj se za njih odločamo. To, kar navajajo v Združeni levici, da je bila ta oprostitev že dolga leta in da ni nobenega razloga zato, da ponovno uvedemo njeno plačilo, ne drži. Namreč že takrat, ko se je uvedla, se je uvedla v nasprotju z mnenjem stroke. Stroka je povedala, da to ni upravičeno, vendar se je politika odločila drugače. Kar se pa tiče ponovne uvedbe danes, to kar pravijo, da je to najpogostejša, da se ta potrdila iz uradnih evidenc, da najpogosteje plačujejo ljudje to takso, ne drži. Namreč, na eni strani je bila ta oprostitev mimo stroke vpeljana, po drugi strani je bilo pa narejenega nekaj zelo dobrega, namreč v Zakon o upravnem postopku je bil vpeljan člen, ki zahteva, da se vedno ta potrdila pridobi po uradni dolžnosti, torej posameznik nikoli, ko gre za javnopravne zadeve ne potrebuje potrdila, ampak mora to za njega pridobiti organ in pomeni, da je v tem primeru v celoti oproščen takse, ker to stori organ za njega brezplačno. Tako da ta teza sploh ne drži. Kar se tiče polnjenja proračuna pa mogoče samo par podatkov, sem pogledala, dejstvo je, da je zakon namenjen temu, da se krijejo stroški, ki s tem nastanejo, tako da izraz o polnjenju proračuna je nekako neprimeren. Ampak, ko pogledamo, koliko država in kakšen je trend glede taks, ki jih pobere, država je – za tri leta imam podatek z Ministrstva za finance –, se pravi, v letu 2013 je to znašalo 36 milijonov, v nadaljnjih dveh letih pa se je to spustilo na 29 milijonov. Pomeni, da je razbremenitev na strani državljanov kar velika, povprečno za 6 milijonov na leto, za razliko, ko so bile omenjene občine prej, pa je ta trend ravno nasproten. Podatek kaže, da se je iz milijona 100 povečal na milijon 600 in v lanskem letu na milijon 670. Vemo, da so bile za občine vpeljane nove takse z ZUJF, tako da je tam tudi ta strošek, ki nekako vpliva na povprečnino, bil izravnan. In teh stvari je veliko. Tako da reči, da za občine ni bilo nič narejeno, tudi ne drži. Kar se pa tiče amandmaja, iz razlogov, ki sem jih navedla, ne bomo podprli. Hvala.
Želi še kdo razpravljati? Nihče. Potem razpravo zaključujem. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 18.a točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA – DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O VARSTVU KULTURNE DEDIŠČINE V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade državnemu sekretarju na Ministrstvu za kulturo gospodu Antonu Peršaku.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani poslanke in poslanci! Ta zakon ni obsežen, vendar pa ureja nekatere stvari, ki so za delovanje na tem področju zelo pomembne. Najprej ureja nekatere terminološke spremembe, gre za posodobitev, za uskladitev s terminologijo v mednarodnem prostoru, kar je pomembno zlasti v primerih, ko Slovenija kandidira za uvrstitev katerega izmed kulturnih spomenikov oziroma kulturne dediščine v seznam nesnovne kulturne dediščine človeštva oziroma v tako imenovani Unecsov seznam. Nadalje, zakon ureja razglašanje kulturnih spomenikov na področju žive oziroma nesnovne kulturne dediščine. Jasneje opredeljuje delitev na spomenike lokalnega in državnega pomena in določa vsebino akta o razglasitvi. Zakon tudi podrobneje uredi oziroma bolje uredi način določitve pristojne organizacije za varstvo žive oziroma nesnovne dediščine, kar se je v preteklosti spreminjalo. Trenutno ima to pooblastilo Slovenski etnografski muzej, poleg njega pa še nekatere druge inštitucije. Zakon tudi ureja možnosti vlaganja javnih sredstev za ukrepe varstva spomenikov žive oziroma nesnovne dediščine, kar je seveda bilo urejeno že zdaj, vendar bolj za nepremične kulturne dediščine, zdaj je to bolje urejeno tudi za vprašanje nesnovne dediščine. Opredelijo se obseg, rok hrambe in javnost osebnih podatkov, se pravi, da gre za uskladitev z določbami Zakona o varstvu osebnih podatkov in še nekatere manj obsežne zadeve, omejitev trajanja kulturnovarstvenih pogojev, kar je zlasti dobrodošlo za investitorje, ukinitev volonterskega pripravništva, kjer gre za uskladitev s trendom, ki je sicer, sprememba ureditve strokovnega dela na področju varstva kulturne dediščine, nedvoumno opredelitev, da velja prepoved uporabe imena in podobe spomenika, gre za uporabo za pridobitne namene. V zvezi s tem, prav s tem členom, to je 44. člen veljavnega zakona, je tudi, kot veste, mnenje oziroma pobuda Državnega sveta, ki je bila spodbujena iz civilne družbe, gre za to, kako urediti možnosti uporabe kulturne dediščine, recimo, tudi za blagovno znamko, za komercialno rabo. Mi določeno spremembo skupaj z Odborom za kulturo predlagamo, vendar pa ne v tolikšnem obsegu, kot bi želeli pobudniki, zlasti pobudniki, ki se ukvarjajo z Wikipedio, ker so te pobude preobsežne, da bi jih bilo mogoče v tako kratkem času urediti. Se pa zavedamo, da je to tema, ki je pomembna in ki je pomembna tudi za kulturno dediščino, saj lahko v pozitivnih primerih prispeva tudi k izboljšanju materialnih pogojev za vzdrževanje in obnavljanje kulturne dediščine. Je še en amandma oziroma še ena pobuda, to je pobuda Poslanske skupine narodnosti. Mi razumemo to težnjo in ji niti nismo nasprotovali. Je pa res, da se nanaša na člen, ki opredeljuje definicije, se pravi opredeljuje pojme v zakonu in da sama po sebi ne prinaša neke učinkovite možnosti. Tako da v zvezi s tem pač veljajo določeni pomisleki. Hvala.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za kulturo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo podpredsednici gospe Mariji Antoniji Kovačič.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav obema. Spoštovani poslanci in poslanke! Odbor za kulturo je na svoji 11. seji 6. 4. 2016 obravnaval Predlog Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varstvu kulturne dediščine, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada. Predloženi zakon je z vidika njegove skladnosti z ustavo in pravnim sistemom ter zakonodajno-tehničnega vidika proučila Zakonodajno-pravna služba in k njemu dodala nekatere pripombe. Njena predstavnica pa je pojasnila, da so njihove pripombe upoštevane v vloženih amandmajih koalicijskih poslanskih skupin. Svoje mnenje je podala tudi Komisija Državnega sveta za kulturo, znanost šolstvo in šport, ki je predloga zakona podprla. Njen predstavnik pa je med drugim opozoril na nujno sistemsko prenovo celotnega zakona ter izpostavil spremembo 44. člena veljavnega zakona v zvezi s prepovedjo uporabe imena in podobe spomenika v primeru, ko gre za nepridobitni namen. Predlog zakona pa je obravnavala tudi Komisija za narodni skupnosti. V poslovniškem roku so amandmaje vložile Poslanske skupine SMC, Desus in SD, Poslanska skupina Nova Slovenija, Poslanska skupina italijanske in madžarske narodne skupnosti in Poslanska skupina Združene levice. Ministrica za kulturo, mag. Julijana Bizjak Mlakar je povedala, da predlagana novela zakona ne spreminja načel temeljnega Zakona o varstvu kulturne dediščine, spreminja pa predvsem področje žive dediščine in vključuje nekatere nujne spremembe povezane z zamenjavo pojmov živa dediščina in živa mojstrovina s pojmoma nesnovna dediščina in nesnovna dediščina posebnega pomena z možnostjo sofinanciranja ohranjanja spomenikov žive dediščine iz javnih sredstev, spremembo načina določitve pristojne organizacije za varstvo žive dediščine in razglašanje žive dediščine. Poleg naštetega vsebuje še nekaj nujnih sprememb in dopolnitev, in sicer omejuje rok veljavnosti kulturnovarstvenih pogojev in soglasij za posege v dediščino, ukinja volontersko pripravništvo na področju varstva kulturne dediščine in ureja strokovno delo na področju varstva. Razprava je potekala predvsem o potrebnosti celovitih sistemskih rešitev na področju kulturne dediščine. Prisotni v razpravi so pozdravili ukinjanje volonterskega pripravništva na področju varstva kulturne dediščine, vendar so bili mnenja, da bi bila glede tega potrebna izdelava analize, koliko je kandidatov za opravljanje pripravništva. Nekaj govora je bilo tudi o možnosti javno-zasebnega partnerstva na spomenikih državnega pomena in možnosti odprodaje ali dolgoročnega najema le-teh zaradi nujnega vzdrževanja slabo ohranjene nepremične dediščine. Glede 9. člena novele je bila z amandmajem predlagana sprostitev uporabe podobe kulturnih spomenikov, saj bi takšna sprostitev po mnenju predlagateljev amandmaja koristila turističnim vodnikom, učbenikom, časopisom in drugim medijem, v katerih se bodo fotografije lahko pojavile brez strahu pred sodnim preganjanjem. Nekaj razprave je bilo ob koncu namenjeno tudi prehodnim in končnim določbam 21. člena. Ministrica za kulturo je pri tem pojasnila, da je zakon o zagotavljanju sredstev za nekatere nujne programe v kulturi že pripravljen, vendar zaradi predvidenih finančnih posledic še ni prišlo do njegove obravnave. Ob koncu razprave je odbor sprejel amandmaje koalicije poslanskih skupin. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o členih predloga zakona in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerem so vključeni sprejeti amandmaji. Hvala lepa.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, zanjo Violeta Tomić.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Spoštovani kolegice in kolegi! V Združeni levici noveli Zakona o varstvu kulturne dediščine ne bomo nasprotovali. Gre za nekaj koristnih popravkov, vendar pa je po drugi strani treba biti kritičen, saj gre spet, kar postaja prav specifična poteza vlade Mira Cerarja, za popravke in krpanje, ki jih spremlja ogromno lepih besed o prihajajočih sistemskih spremembah in celostni strategiji na enem od področij. Te sistemske spremembe in strategije potem čakamo in čakamo, ampak jih nikoli ne dočakamo. Nesnovna dediščina je na Slovenskem zelo bogata. Pomembna je, kar pomeni najširšo ljudsko obliko kulturne produkcije in človeškega izražanja. Praksa je pokazala, da je pojem živa dediščina neustrezen, v stroki lahko napačno razlagan in včasih celo zavajajoč. Poenotenje terminologije, ureditev upravljanja in možnost financiranja izrednih stroškov so dobrodošli ukrepi. K njim lahko štejemo tudi omejitev rokov veljavnosti kulturnovarstvenih pogojev in soglasij. Če pa ob tej priložnosti razširimo pogled tudi na nepremično kulturno dediščino, pa je težko najti optimistične in pohvalne besede. Ni pretirano, da je večinoma v najslabši kondiciji do sedaj. V register je vpisanih 29 tisoč 615 enot nepremične kulturne dediščine. Če pogledamo le primer spomeniškega varstva: od 4,18 % deleža sredstev namenjenih za spomeniško varstvene projekte v proračunu iz leta 2009 je bilo v lanskoletnem proračunu namenjenih samo še 0,64 %. Skratka, v šestih letih iz 7 milijonov na približno milijon evrov. Največji problem pa je odsotnost kakršnekoli vizije in strategije, kaj narediti s to dediščino in kako zagotoviti dovolj sredstev za ustavitev njenega propadanja. Izgovori o neambicioznosti prejšnjega ministra pač ne morejo zadostovati. Stanje je treba sanirati, da ne bo, ko preteče nekaj vode, ta vlada zapisana kot tista, po katero je bilo storjene največ škode kulturni produkciji in kulturni dediščini. Propada nam ogromno gradov, da ne govorim o Ljubljanski drami, osrednji slovenski gledališki hiši, ki je v katastrofalnem stanju in je potrebna nujne sanacije, če že ne iz estetskih, pa nujno iz varstvenih razlogov. Pa vendar bo ministrica Julijana Bizjak Mlakar očitno morala oditi, ne zaradi vsega naštete in niti zaradi poraznega stanja v kulturi, ki se je v času njenega mandata še poslabšalo, ampak je premier pritisnil nanjo zaradi razloga, ki ni utemeljen, saj je bilo vzdrževanje Rudnika Idrija potisnjeno kdo ve zaradi čigavih in kakšnih interesov v roke že tako obubožani kulturi. Julijana Bizjak Mlakar, katere razrešitev bomo očitno obravnavali, je članica vlade, ki je popolnoma hipnotizirana z javnofinančno konsolidacijo, z drugimi besedami z zategovanjem pasu. Ta povzroča največ škode ravno kulturi, najvišjo ceno zanjo pa plačujejo vse bolj prekarizirani delavci in delavke v kulturi, vse večjo pa tudi dobršen del kulturne dediščine. Prav ta varčevalna usmeritev in pišmeuhovski odnos do kulture bosta pustila trajno škodo na širšem področju kulture v Sloveniji in ne samo in zgolj po krivdi ministrice. Ker mi je ostala še minuta, naj vam povem sporočilo kulturnikov, ki vam sporočajo, da slovenska kultura in kulturniki z veseljem prevzamejo prav vse rudnike v Sloveniji, delujoče in nedelujoče, zgolj pod pogojem, da je eden od njih rudnik zlata. In skratka, šalo na stran, kot rečeno, v Združeni levici noveli Zakona o varstvu kulturne dediščine ne bomo nasprotovali. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanski demokrati, zanjo gospa Ljudmila Novak.
Spoštovani, lepo pozdravljeni! Slovenska kultura je zakladnica narodovega ustvarjanja skozi stoletja, zato smo krščanski demokrati nanjo ponosni in jo želimo ohranjati, hkrati pa z ustrezno zakonodajo spodbujati ustvarjalnost in kulturno udejstvovanje sodobnih ustvarjalcev. Za sedanjost in prihodnost narodne skupnosti, katere identiteta ne temelji niti na zgodovinsko poudarjeni državotvornosti niti na izredni gospodarski ali vojaško-politični moči njene elite, je kultura nepogrešljiva. Brez slovenske kulture ne bi bilo ne slovenske države ne slovenske politike. Vrednote kulturne dediščine in dosežki sodobne kulturne ustvarjalnosti se lahko uveljavljajo tudi kot gospodarska kategorija, na primer v turizmu, v tiskarski in diskografski proizvodnji, v industrijskem oblikovanju in drugo. Vsekakor so zakoni temelj, ki je nujno potreben za ohranjanje kulturne dediščine. Hvala bogu, da imamo precej, vendar z njo ne ravnamo vedno najbolj skrbno, dokaz za to sta, na primer, Plečnikov stadion in pa tudi cerkev Sv. Mihaela na Barju, oboje delo velikega arhitekta Plečnika. V Poslanski skupini Nove Slovenije smo za sejo matičnega odbora vložili amandma na predlagano novelo, ki bi po našem mnenju rešil težave tistim, ki so kulturnovarstveno soglasje že predhodno dobili, niso pa še začeli postopkov za gradbeno dovoljenje. Stroka nas je opozorila, da bi tukaj lahko nastala pravna praznina, ministrstvo in ostali zagovorniki novele so nam zagotovili, da je s predlogom sprememb in dopolnitev zakona vse to ustrezno rešeno in zaradi tega smo amandma umaknili. Upamo, da je področje res primerno urejeno, in da ne bomo kmalu po uveljavitvi zakona vsi skupaj ponovno ugotovili, da nekaj manjka. Krščanski demokrati predlagane rešitve sicer podpiramo, predvsem omejitev veljavnosti kulturnovarstvenih dovoljenj. Po našem mnenju bodo tako lastniki bolj motivirani, da bodo obnove izvedli v primernem časovnem obdobju in se ne bodo vlekle v nedogled. Kulturnovarstvena soglasja državljanom nalagajo številne pogoje, premalo pa je finančnih spodbud oziroma davčnih olajšav za tiste, ki želijo ohraniti kulturno dediščino in vanjo tudi investirajo. Poslanci Nove Slovenije bomo novelo podprli.
Besedo ima Poslanska skupina nepovezanih poslancev, zanjo dr. Bojan Dobovšek.
Hvala. Spoštovani vsi, ki spremljate to sejo! Pred nami je tematika, ki je zelo pomembna za prihodnost Slovenije kot majhne entitete sredi Evropske unije in sredi sveta, in za pomembnost Slovenije je razvoj kulturne dediščine tisti faktor, ki bo prinesel prihodnost in ohranil rodove za naprej. Zakon in novela, ki je pred nami, v Poslanski skupini nepovezanih poslancev jo bomo vsekakor podprli, vendar prinaša žal le kozmetične popravke. Gre za nekaj novega izrazoslovja in pa seveda nekaj popravkov, ki bodo pripomogli k temu, da bomo lažje pridobili sredstva v okviru Evropske unije. Menim pa, da je skrajni čas, da opravimo širšo razpravo in se lotimo tematike celostno in najdemo celostne rešitve. Zakaj? V sodobnem svetu hibridnih ogrožanj – gre za raznovrstna ogrožanja, tudi za to, da izginja kulturna dediščina. Priča smo vojnam v celem svetu, sredi katerih izginjajo celotne kulturne dediščine, gre ,na primer, v zadnjem času za uničenje Palmire in drugih kulturnih spomenikov na Bližnjem vzhodu. Gre za to, da gospodarska situacijo ne omogoča ohranjanja kulturne dediščine, in pa seveda še malomarnost institucij, ki bi morale kulturno dediščino ohraniti. Seveda Unecso in druge institucije veliko pripomorejo k temu, imajo določena sredstva, vendar je teh sredstev vedno manj in vedno težje zanje kandidiramo. Predlogi o zasebno-javnem partnerstvu, ki bi nekako rešilo kulturno dediščino, niso predlogi v pravo smer, kajti vemo, da v takih primerih gre za zasebni zaslužek in pa stroške države, kulturna dediščina pa se največkrat uničuje. Kaj je treba izpostaviti? Da moramo mladim rodovom prenesti zavedanje o pomembnosti kulturne dediščine in v družbi izpostaviti mehanizme za ohranjanje te dediščine. Vse preveč smo v času finančne krize priča tatvinam, plenjenju, uničevanju pa tudi ponaredkom v trgovini in vsem ostalem. Opažamo pojav, da v tej finančni krizi ljudje prodajo v tujino tisto, kar naj bi bila kulturna dediščina, da bi rešili svoj socialni položaj in se sploh ne zavedajo, kakšno škodo s tem povzročajo državi. Tukaj gre za to, da vedno pravimo, da je kulturna dediščina samo predmet enega ministrstva. Ni res. Pozabljamo na ministrstvo za izobraževanje, infrastrukturo, notranje zadeve, ki mora preprečevati tovrstna kazniva dejanja in vse ostalo. Tukaj manjka tistega sodelovanja, ki bi ohranjalo kulturno dediščino. Posebej bi opozoril, da se ne lotevamo vprašanja izgubljeni umetnin v slovenski Istri, ko so pred vojno leta 1940 Italijani odvzeli cel kup umetnin pod izgovorom, da jih bodo zaščitili pred vojno. Vojne je že zdavnaj konec, vendar še vedno nismo dobili teh umetnin nazaj. To je del naše kulturne dediščine. Za zaključek naj povem, da bomo predlagane spremembe podprli, pričakujemo pa širšo razpravo in rešitev tematike in celostno ureditev, in to je delo Vlade. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Italijanske in madžarske narodne skupnosti, zadnjo dr. Göncz.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovana predstavnika Vlade, kolegice in kolegi! V naši poslanski skupini se strinjamo z cilji Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varstvu kulturne dediščine, da se odpravijo pomanjkljivosti, ki so bile ugotovljene ob izvajanju zakona na področju varstva nesnovne dediščine. Podpiramo tudi odločitev, da je omenjena sprememba nujna predvsem zaradi uporabe strokovno in mednarodno bolj uveljavljene terminologije na tem področju, torej z rešitvijo, da se pojem živa dediščina nadomesti s pojmom nesnovna dediščina. Kljub izraženi načelni podpori spremembi zakona, naj poudarim, da predvsem na osnovi jasnih sporočil nekaterih strokovnih krogov in ustanov bi bili namesto predlagane manjše spremembe zakona tudi mi bolj zadovoljni z celovito zakonsko prenovo na področju ohranjanja in promoviranja kulturne dediščine. Ugotavlja se namreč, da bi marsikateri segment dejavnosti na tem področju kot tudi njena organiziranost nujno potreboval celovito sistemsko prenovo. To bo bilo zaželeno z vidika avtohtonih narodnih skupnosti. Na sejah delovnih teles Državnega zbora so predstavniki ministrstva trdili, da se to sicer načrtuje, veliko optimizma v zvezi s tem pa nimamo. Z vidika avtohtonih narodnih skupnosti je področje kulturne dediščine kot pomemben dejavnik ohranjanja in oblikovanja narodne identitete zelo pomemben, zato so se nekatere organizacije v naši skupnosti aktivno vključile v proces obravnave predlagane zakonske spremembe. Čeprav so se dela lotili vsebinsko širše, kot je bilo to glede na omejenost predlaganih sprememb poslovniško mogoče, je to kljub temu jasen znak, da je področje z vidika avtohtonih narodnih skupnosti zakonsko pomanjkljivo urejeno, in srečujemo se tudi s praktičnimi težavami. Na seji Komisije za narodne skupnosti in tudi pozneje na seji matičnega delovnega telesa smo predvsem na iniciativo naše poslanske skupine poskušali poiskati možnosti zagotavljanja večjega poudarka kompetenc, organizaciji omenjenih skupnosti pri vključevanju v dejavnosti ohranjanja lastne kulturne dediščine. Predlagali smo dopolnitev besedila, in sicer v okviru definicije, ob razlagi sistema in načina varstva, naj se navede, da posamezne ukrepe razen pravnih in upravnih izvajajo tudi samoupravne narodne skupnosti. To smiselno tudi že doslej sodi v pristojnost omenjenih organizacij, ki so po Ustavi Republike Slovenije osebe javnega prava. S predlogom, do katerega smo prišli s konstruktivnim usklajevanjem, je soglašalo tudi pristojno ministrstvo, kot je bilo tu tudi malo prej s strani državnega sekretarja poudarjeno. Žal pa je bil zaradi nam nejasnih predvsem pa nesprejemljivih razlogov amandma s strani koalicijskih strank tako na Komisiji za narodni skupnosti kot tudi na matičnem delovnem telesu, zavrnjen. Zaradi poudarka kulturne dediščine kot pomembnega dejavnika pri ohranjanju in razvoju avtohtonih narodnih skupnosti, predvsem pa zaradi jasne opredelitve njunih legitimni predstavniški organizaciji v okviru interpretacije varstva kulturne dediščine bi sprejetje našega amandmaja pomenilo vsebinsko obogatitev predlaganega zakonskega besedila. Skrb Vlade za to področje je posebej poudarjeno tudi v veljavni koalicijski pogodbi. Zaradi omenjenega sva tudi za drugo obravnavo predloga zakona na seji Državnega zbora vložila amandma, s katerim ob še bolj doslednem upoštevanju stališča Zakonodajno-pravne službe želiva vsaj na simbolni ravni poudariti vlogo samoupravnih narodnih skupnosti na področju varovanja kulturne dediščine. Predlagana dopolnitev, ki je interpretacijske narave, nikakor ne posega v obstoječe sistemske rešitve, temveč zgolj pojasnjuje vlogo samoupravnih narodnih skupnosti in pošilja pozitivno sporočilo družbe do kulturne dediščine avtohtonih narodnih skupnosti. Sprejetju zakona sicer ne želiva nasprotovati, pričakujeva pa podporo našemu amandmaju tudi s strani koalicijskih strank. Hvala lepa.
Besedo imaPoslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo mag. Branislav Rajić.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Dober dan vsem! V imaPoslanski skupini Stranke modernega centra menimo, da se je s predlaganimi spremembami in dopolnitvami Zakona o varstvu kulturne dediščine pristopilo le k nujnim spremembam, s katerimi se odpravljajo najbolj pereče težave v zvezi z izvajanjem tega zakona in zagotavljanjem javnega interesa na področju nesnovne dediščine. Oziraje se na kompleksnost in pomen kulturne dediščine poudarjamo, da bi bil nujen celovitejši pristop pri snovanju sprememb in dopolnitev tega zakona. Sodobno varstvo kulturne dediščine v Sloveniji potrebuje temeljito prenovljen zakon, ki bi z vsebinskimi spremembami omogočal tej pomembni kulturni in nič manj tehnični disciplini, da opravlja svojo misijo na najboljši način in v duhu časa. Spremembe odprtih členov zlepa nimajo tega dometa, so le skupek elementarnih ukrepov. Predlog zakona, ki je danes pred nami uvaja mednarodno in strokovno bolj uveljavljeno terminologijo na področju žive, to je nesnovne dediščine. Uvaja se podrobnejša opredelitve razglašanja spomenikov žive dediščine na spomenike lokalnega in državnega pomena in akta o njihovi razglasitvi. Ministrstvo za kulturo je upoštevalo pobudo, ki prihaja iz Poslanske skupine Stranke modernega centra in pri pripravi obravnavanega predloga zakona uvaja spremembo, da kulturnovarstveni pogoji in soglasja prenehajo veljati najpozneje dve leti po njihovi izdaji. Pogoji in soglasja namreč po veljavnem zakonu trajajo večno, kar glede na spreminjanje dejanskih razmer i predpisov zagotovo ni življenjsko. S predlagano spremembo 40. člena se opredeljuje možnost vlaganja javnih sredstev za izredne stroške, potrebne za varovanje, oživljanje ali izvedbo drugih ukrepov varstva spomenikov žive dediščine, in možnost sofinanciranja programov varstva in oživljanja nesnovne dediščine posebnega pomena v okviru občin in pokrajin. S spremembo 44. člena se določa, da se v primerih, ko gre za nepridobitni namen, lahko uvaja prepoved uporabe podobe in imena spomenika brez soglasja lastnika. Poleg navedenega predlog zakona uvaja še ukinitev volonterskega pripravništva in opredelitev pogojev za strokovno delo na področju varstva kulturne dediščine, ki upoštevajo kompetence dosežene z izobrazbo, s poklicni izkušnjami in s posebnimi referencami. Zaradi vsega tega v Poslanski skupini Stranke modernega centra predlog zakona podpiramo. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospa Nada Brinovšek.
Hvala lepa, še enkrat, za besedo. Še enkrat lep pozdrav vsem! Jedro sprememb in pa dopolnitev Zakona o varstvu kulturne dediščine je ureditev področja žive, se pravi nesnovne dediščine, da se zagotovi uporabo mednarodno in pa strokovno bolj uveljavljene terminologije na področju žive, nesnovne dediščine. S predlogo zakona se med drugimi podrobneje opredeli razglašanje spomenikov na področju nesnovne dediščine, pri čemer zakon loči med spomeniki lokalnega in državnega pomena. Predlog omogoča tudi vlaganje javnih sredstev za izredne stroške za varovanje, oživljanje ali pa izvedbo drugih ukrepov varstva spomenikov nesnovne dediščine. S predlogom se uskladijo določbe glede registra kulturne dediščine z določbami Zakona o varstvu osebnih podatkov. Spreminja se tudi omejitev veljavnosti kulturnovarstvenih pogojev in pa soglasij za posege v dediščino, in sicer na dve leti od njihove pravnomočnosti. V Poslanski skupini ugotavljamo, da so v predlogu zakona upoštevane pripombe in pa predlogi strokovne javnosti, ki pa je hkrati tudi opozorila na nujno sistemsko prenovo celotnega sistema oziroma zakona. Ministrstvo za kulturo je zagotovilo, da se tudi pripravlja nova strategija na področju kulturne dediščine in v zvezi s tem napovedalo tudi nov zakon. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke predlaganemu zakonu ne bomo nasprotovali. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospa Marija Antonija Kovačič.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Še enkrat lep pozdrav vsem! Med pomembnejšimi rešitvami, ki jih prinaša predlog zakona, je uveljavljanje mednarodne in strokovno bolj uveljavljenje terminologije ter ureditev področja varstva žive oziroma po novem nesnovne dediščine. Skladno s sklepi Vlade, sprejetimi decembra 2014, in z akcijskim načrtom v zvezi z organizacijo in izvedbo opravljanja pripravništev v Sloveniji, sprejetimi junija lani, pa se tudi na področju varstva kulturne dediščina ukinja volontersko pripravništvo. Med drugim se spremembe nanašajo tudi na omejitev roka veljavnosti kulturnovarstvenih pogojev in soglasij za posege v dediščino. Po sedaj veljavni ureditvi namreč veljavnost kulturnovarstvenih pogojev in soglasij ni časovno omejena. Glede na to, da se je to v praksi pokazalo kot pomanjkljivost, ki jo je treba odpraviti, se zdaj veljavnost kulturnovarstvenih soglasij in pogojev omejuje in prenehajo veljati najpozneje v dveh letih po njihovi pravnomočnosti. V Poslanski skupini Desus smo zadovoljni, da so v predlogu zakona upoštevane tudi pripombe strokovne javnosti. Tako da imamo zdaj po dobrem letu dni, odkar je bil predlog zakona objavljen na portalu E-demokracija, pred seboj dober zakon. Zato bomo v Poslanski skupini Desus predlog zakona potrdili. Veseli nas, da je v pripravi tudi nova strategija varstva kulturne dediščine in upamo, da bo kmalu sledila tudi celovita prenova tega področja z novim zakonom. Kot že rečeno, v Poslanski skupini Desus menimo, da je novela zakona, ki jo danes obravnavamo, dobra, zato jo bomo podprli. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo mag. Bojana Muršič.
Hvala lepa za besedo, ponovno, predsednik. Spoštovani državni sekretar s kolegico, kolegice in kolegi! Varovanje kulturne dediščine je naša skupna skrb, izražena v najvišjem pravnem aktu ustave. Ustava skrbi za kulturno dediščino namenja posebno pozornost. V splošnih določbah prvenstveno skrb naloži državi, a posebej 73. člen izrazi tudi našo individualno odgovornost. Varovanje kulturnih spomenikov je tako odgovornost vsakega izmed nas, na ravni skupnosti pa so za ohranitev kulturne dediščine dolžne poskrbeti država in lokalne skupnosti. Ustava kot splošen akt seveda načina izvedbe deklarirane skrbi ne določi. To prepušča področnemu zakonu, torej zdaj veljavnemu zakonu o varstvu kulturne dediščine. Le-ta opredeljuje dediščino kot dobrino, povezano s preteklostjo oziroma podedovano iz preteklosti ter določa pristojnosti pri njenem varstvu s ciljem ohranitve za prihodnost. Kako obsežno je delo na tem področju, pričajo podatki, da je v registru nepremične kulturne dediščine vpisanih skoraj 30 tisoč dediščine, od katerih je okoli 300 državnega, približno 8 tisoč pa lokalnega pomena. Poleg tega je v registru žive, po novem, nesnovne kulturne dediščine zabeleženih 46 enot. K temu je treba prišteti še premično kulturno bogastvo v muzejih, galerijah. V presoji podpore spremembam področnega zakona je zato treba pretehtati vsako podrobnost. Predlog novele, ki je pred nami, glede na obseg in pomen sprememb ocenjujemo kot gradualističen prispevek k varstvu kulturne dediščine. Ne glede na oceno, da gre pretežno za kozmetične poprave, predlog vsebuje nekaj določil, ki bodo imele, upajmo, oprijemljivejše učinke. Med njimi poudarjamo novost, možnost sofinanciranja ohranjanja spomenikov žive, nesnovne dediščine iz javnih sredstev. Kot izhaja iz obrazložitev predloga v ta namen dodatna proračunska sredstva niso predvidena, zato verjamemo, da je ministrstvo kot nosilec in pripravljavec zakona za ta namen predvidelo določena sredstva v okviru obstoječega proračuna in da pričakovanja, ki jih s to določbo vzbuja pri nosilcih varstva žive dediščine, ne bo zaman. Drug pomemben prispevek predloga, ki ga izpostavljamo v stališču Poslanske skupine Socialnih demokratov, pa je ukinitev volonterskega pripravništva na področju javne službe varstva kulturne dediščin. V Poslanski skupini Socialnih demokratov tako usmeritev podpiramo. Poudarjam, podpiramo. Ob tem pa opozarjamo, da mora Ministrstvo za kulturo sorazmerno izboljšati možnost za opravljanja klasičnega pripravništva ter s tem diplomantom omogočiti izpolnitev pomembnega pogoja za delo na tem področju, to je opravljen strokovni izpit. Upravljanje s kulturno dediščino države prinaša številne izzive od investicijskih do vsebinskih. Predložena novela odgovarja na majhen del le-teh. Za izkoristek potencialov, ki poleg kulturnih obsegajo tudi širše družbene in ekonomske priložnosti pa bo potreben bolj sistematičen pristop. Pričakujemo, da bo del tega zajet tudi v prenovljenem zakonu o tako imenovanem kulturnem evru. V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo predlog novele Zakona o varstvu kulturne dediščine podprli.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členu in vloženem amandmaju, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 18. 4. 2016. V razpravo dajem 2. člen ter amandma Poslanske skupine italijanske in madžarske narodne skupnosti. Želi kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima dr. László Göncz.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Kot sem že v stališču poslanske skupine najavil, midva sva vložila amandma tudi na drugo branje predloga zakona na seji Državnega zbora, ker meniva, da to področje vsekakor terja z ene strani večjo pozornost vsakokratne vlade do reševanja problematike kulturne dediščine avtohtone narodne skupnosti, z druge strani pa menimo, da je opozorilo pomembno tudi z vidika same narodne skupnosti, da se še bolj zaveda lastne kulturne dediščine. Mi se zavedamo tudi tega, kar smo večkrat poudaril v razprava na Komisiji za narodnosti in tudi na seji matičnega delovnega telesa, da se ta zakon preozko odpira po členih, da bi lahko naše vsebinske dopolnitve tako predstavili, kot smo si to prvotno želeli. Ampak ne glede na to smo menili, da v tistem delu, ko se govori ravno o tolmačenju o interpretaciji besedila zakona in pa same terminologije, je potrebno vsaj opozoriti na tisto, kar je nedvomno z vidika naše skupnosti pomembno, da so pri ugotavljanju kulturne dediščine, torej pri ohranjanju in prezentaciji kulturne dediščine, pomembni dejavniki tudi legitimne organizacije naših skupnosti, to so samoupravne narodne skupnosti. Ne bom se zdaj tukaj poglabljal v to zadevo, da so to dejansko osebe javnega prava, ne bom niti poudarjal dejstva, da praktično s tem, ko narodna skupnost želi prezentirati lastno kulturno dediščino, s tem ne posega v pravice nobene druge skupnosti, torej govorimo tudi o naši kulturni dediščini kot pomembnem dejavniku naše identitete. Skratka tudi upoštevaje še neke zadnje pripombe ali zadnja stališča Zakonodajno-pravne službe na sami seji matičnega delovnega odbora smo naš predlog amandmaja še bolj prilagodili v tako obliko, ki po našem mnenju sedaj za vse dejavnike, torej tudi za vse tukaj danes prisotne stranke, mora biti sprejemljivo, če je res iskrena namera v koalicijski pogodbi, da se na področju kulturne dediščine narodne skupnosti tudi naredi korak naprej. Da bo jasno o čem govorim, bom kar prebral. Mi predlagamo, da se v prvem odstavku 3. člena, se v drugem stavku 42. točke za besedilom "izvajajo tudi" doda besedilo "samoupravne narodne skupnosti" in to bi naj potem zvenelo tako, če zdaj preberem 42. točko tako, kot si mi želimo jo videti v tej spremembi zakona, torej: »Varstvo so pravni, upravni, organizacijski, finančni in drugi ukrepi države, pokrajin in občin, namenjeni obstoju in obogatitvi dediščine. Posamezne ukrepe varstva razen pravnih in upravnih izvajajo tudi samoupravne narodne skupnosti in drugi subjekti varstva.« Skratka, dodajamo zgolj ta poudarek na pomenu samoupravne narodne skupnosti pri tej dejavnosti. Za konec naj še enkrat poudarim, da praktično to vlogo samoupravne narodne skupnosti že imajo, to je zgolj opozorilo tako za Vlado oziroma za izvajalsko plat oblasti kot tudi za same samoupravne narodne skupnosti, da je na tem področju še veliko odprtega, veliko nerešenih vprašanj in ob eventualnih večjih spremembah tega zakona bomo tudi temu primerno vsebinsko nadgradili obstoječo zakonsko raven. Seveda je pa pomembno, da se tudi pri tej spremembi upošteva vsaj ta naša minimalna pripomba oziroma ta naš minimalni predlog v okviru tega amandmaja. Hvala lepa.
Sprašujem, ali želi še kdo razpravljati? Bom dal kar besedo, rajši, kot da še enkrat zaganjamo [[…]]Besedo ima gospod Roberto Battelli.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani kolegice in kolegi! Malo je čudno, da se v tem besedilu sprejema dikcija "tudi drugi subjekti varstva", se pa zavrača, da so med njimi tudi samoupravne narodne skupnosti. Samoupravne narodne skupnosti že res, da nimajo neposredno pravnih in upravnih pristojnosti, je pa tudi res nekaj drugega, da so poleg lokalnih skupnosti edini subjekt, ki je po ustavi tak, da določene pristojnosti država seli nanje. Prav tako so samoupravne skupnosti v tem kontekstu ustanoviteljice šol, sestavljajo volilne imenike, torej imajo določene pristojnosti, ki so dejansko nekaj, kar jih približuje statusu subjektov lokalne samouprave na eni strani in po drugi strani jih opredeljuje kot nekaj, kar niso društva in so osebe javnega prava. Med najpomembnejši vlogi, ki jih imajo samoupravne skupnosti, je to, da skrbijo za kulturo narodne skupnosti. Kultura je zelo širok pojem. Definicije narodnih manjšin ni in je ni v prid pripadnikom narodnih manjšin. Kajti, nihče ne sme biti prisiljen deklarirati svoje pripadnosti, ampak nihče ne sme biti oviran pri deklariranju svoje pripadnosti. Ampak če ne obstaja definicija narodnih manjšin, obstaja pa definicija identitete narodnih manjšin, pri nas skupnosti. Obstaja definicija identitete, se pravi nekaj, kar definira subjektivnost te dimenzije. Identiteta narodnih skupnosti je sestavljena iz vere, jezika, kulturnega izročila in kulturne dediščine. To pomeni, da ti elementi morajo obstajati in morajo biti priznani. Če so narodne skupnosti priznane v glavnih elementih lastne identitete, verjetno lahko tudi njihove legitimne in ustavne organizacije, ki skrbijo za narodne skupnosti in so sestavljene iz predstavnikov narodnih skupnosti in ki ne delujejo v praznini, ampak v popolni povezavi s prostorom, z državo, je verjetno logično, da lahko tudi sodelujejo pri varstvu med drugimi subjekti, ki sicer nimajo pravnih in upravnih polnih pristojnosti, zato da prispevajo k temu, da se kulturno izročilo in kulturna dediščina prostora, na katerem živijo, ohrani in valorizira tako, kot je zapisano v vseh ne samo v naši ustavi, ampak tudi v vseh dokumentih, ki jih je Slovenija ratificirala, tako Sveta Evrope kot tudi Unecsa, ki se ukvarjajo z narodnimi skupnostmi in kulturno dediščino in njenim varstvom. Ta zakon bolje opredeljuje pojem nesnovne kulturne dediščine. Nesnovna kulturna dediščina se lahko učinkovito varuje samo skupaj s prostorom, v katerem biva. In v temu smislu je ta boljša opredelitev tega pojma v zakonu, to verjamem, da bo še bolje razčlenjeno v sistemskih spremembah, ki se pripravljajo na Ministrstvu za kulturo. Prav ta dimenzija nesnovne kulturne dediščine je morda tudi najbolj pomemben odraz identitete narodnih skupnosti. Odnos do teh vprašanj je ambivalenten. Ni še dodelan. Nekaj, kar se je zgodilo pri opredelitvi elementa nesnovne kulturne dediščine, kar nam zbuja skrb. In to je, da ni prišlo do izenačitve med avtohtonostjo italijanske narodne skupnosti in pa istrsko beneščino kot zgodovinskim idiomom, ki se uporablja v prostoru, kjer zgodovinsko bivamo. Med argumenti naj bi bil tudi ta, da so, na primer, v Kopru živele nekatere plemiške družine albanskega rodu in tako naprej. Zdaj ne vem, zakaj bi bilo to nekaj, kar bi izpodbijalo povezavo med istrsko beneščino in italijansko narodno skupnostjo. To je nekaj neverjetnega. V bistvu je to totalni absurd v pristopu. Predstavljajte si, da je nekaj takšnega uporabljenega v zvezi s slovensko kulturo in slovensko kulturno dediščino, ker nekateri priimki so bili nemškega izvora, na primer, ali kaj takšnega. Skratka, to je popolnoma smešno in zgrešeno v pristopu. Upam, da se bomo teh nesporazumov znebili v kratkem in da ne bomo več brali na portalih ministrstev, da so se v preteklosti dogajale vojne med Mljetsko in Beneško republiko in takšne neumnosti [[…]]Kar tudi odražajo, kako bi rekel, osnovno nepoznavanje stvari in prav eno takšno globoko neznanje ljudi, ki sicer so zato, da strokovno podprejo to ali ono odločitev izvršne veje oblasti. Seveda je avtor tega bral neke tekste v hrvaškem jeziku, kjer je Beneška republika pač Mljetska republika. Hvala lepa.
Sprašujem, ali želi še kdo razpravljati? Ja, prosim za prijavo. Besedo ima mag. Branislav Rajić.
Hvala, gospod predsednik. O tem zakonu se govori s preveč zaletavosti in kar tako na počez, kaj vse je slabo, in to brez resne analize Zakona o varstvu kulturne dediščine. Veliki upi se tudi polagajo v izdelavo strategije kulturne dediščine, ki se kot kaže dela brez ustreznih analiz, zato je skrb zbujajoče, ali to ne bo samo še en papir, ki ga nihče ne bo jemal resno. Eden takšen dokument že imamo, to je Nacionalni program za kulturo, ki je zelo ambiciozno zastavljen, ampak se bojim, da je do sedaj bilo uresničeno kar malo. Iz perspektive arhitekta, ki je 20 let delal nepretrgoma s službo spomeniškega varstva, moram povedati na tem mestu, verjetno sem edini, ki ima to priložnost iz stroke, da smo se leta in leta ubadali z izjemno togostjo službe spomeniškega varstva, ničesar nisi mogel ustvariti, da bi šlo v neko sodobnejšo smer, v en drug izraz arhitekture, ki je seveda spoštljiv do tega, kar je okolje in kar je grajena struktura. Prihajali smo celo do absurdov, da ko gremo arhitekti na strokovno ekskurzijo, recimo, v Avstrijo, da mi kolegica iz spomeniškega varstva razlaga, kako je krasna ena frčada na neki strehi narejena iz stekla, ob tem da take iste frčade meni v Mariboru ne dovoli. Rečem: "Kako se naj to tolmači?". Je rekla: "Naša zakonodaja je taka." Jaz mislim, da je zdaj čas, da če je temu res tako, da se ta zakonodaja spreminja, da se spremeni in da zaradi tega pristopimo k eni novi in resnejši spremembi tega zakona, predvsem vsebinsko. Mi smo se tudi tokrat poskušali v tej smeri dogovoriti z ministrstvom, ampak je zadeva okoli preimenovanja nesnovne dediščine bila tako nujna, da nam ni uspelo doseči tega cilja, upam pa, da bomo v prihodnje zlahka dosegli. Razen dveletnega roka veljavnosti kulturnovarstvenih pogojev in soglasij, ki je zdaj odpravljen, imamo še eden absurd, da je rok za izdajo kulturnovarstvenih pogojev 30 dni, za izdajo mnenja oziroma soglasja 15 dni, medtem ko pa zakon o graditvi objektov, po katerem se dodeljujejo in podeljujejo gradbena dovoljena, predvideva ravno obratno. Zame je še zdaj neverjetno, da mi kljub vsem prizadevanjem ni uspelo s pristojnim ministrstvom doseči, da se ta zadeva spremeni. To je ena negativna reč, ampak nismo tukaj, da se samo hvalimo, tako da mislim, da je to treba poudariti. Seveda so iz tega izhajali problemi na upravnih enotah, ker je za vsako zamudo tega 15 dnevnega roka, kateri je pravzaprav 30 dni po drugem zakonu, upravna enota tolmačila, da ste zamudili ta rok in vam zavrnila izdajo gradbenega dovoljenja. Še nekaj primerov kot napoved tega, na čem se bomo angažirali v prihodnje, je recimo 42. člen, ki določa, da je za izvedbo inšpekcijskega ukrepa v primerih, ko jih ne izvede lastnik, pristojna država oziroma občina. V praksi to pomeni, da Zavod za varstvo spomenikov kulturne dediščine izvrši ukrep, ko dobi sredstva od države in občine, ker tega denarja pravzaprav v proračunu ni, se inšpekcijski ukrepi sploh ne izvajajo. To je strašanski absurd. Treba bi bilo predvideti vir sredstev za ta namen, seveda najprej v zakonu za poplačilo izvrševanja inšpekcijskih ukrepov in seveda treba bo določiti pristojnost organa, ki bo ta denar lahko izterjal od lastnika te nepremičnine ali spomenika. Naslednji primer je v 59. členu, ko gre za upravljanje. Treba bo dopustiti možnost nekomercialnih najemnin na kulturnih spomenikih, saj so komercialne najemnine za najemnike praviloma nevzdržne, in to je tudi eden od razlogov, da nam umira oziroma da se nam uničuje kulturna dediščina, predvsem ko gre za te materialne artefakte, največ za objekte. Prelagali bomo, da se omogoči dedni zakup, da se omogočijo daljše najemnine, 90 let in več, da se najde način, da se izda stavbna pravica za morebitne posege na objektih kulturne dediščine in tako naprej. S tem bomo pa seveda odprli možnosti, da se kulturna dediščina aktivno, v duhu časa in sodobno ter ekonomsko uspešno eksploatira ob tem, da je prisotna v vsakdanjem življenju naših državljanov. In na koncu, treba bo določiti tudi nabor in pogoje za reguliranje poklicev, ki jih je treba uskladiti z dejanskim stanjem poklicnega izobraževanja in opravljanja poklicev na področju kulturne dediščine. Ogromno je takih, za katere ni šole in šolanja, so pa potrebni. Poslanci Stranke modernega centra v Odboru za kulturo načrtujemo angažma na vsebinski izboljšavi zakona o varstvu kulturne dediščine v bližnji prihodnosti, torej napovedujemo nadaljevanje. Hvala.
Besedo ima dr. László Göncz.
Hvala lepa, za besedo, še enkrat, gospod predsednik. Naj se prvič odzovem na izvajanje gospoda Rajića, ki se s tem ni dotaknil amandmaja, ampak je splošno razpravljal, kar je parlamentarna praksa pri 1. členu oziroma če je edini člen, prvo seveda pri tistem členu, ki je ravnokar v obravnavi. Moram poudariti, da se strinjamo z vsem, kar je bilo povedano z njegove strani. Tudi mi se pridružujemo nameri, da iščejo te rešitve v novi sistemski zakonski prenovi. Ker pa ni bilo odziva v zvezi z našim predlogom amandmaja, menim, da dejansko je zdaj to besedilo tako pripravljeno, da lahko uživa podporo Državnega zbora kot celote oziroma vsaj potrebne večine. Želim poudariti predvsem, da v preteklih razpravah pravzaprav vsebinskih argumentov proti tistemu, kar smo mi želeli tukaj kot nadgradnjo besedila zagotoviti, ni bilo. Še enkrat moram poudariti tudi, zelo korekten pristop resornega ministrstva, ki se je bilo pripravljeno pri iskanju rešitev pogovarjati, dogovarjati, čeprav se v vsem nismo strinjali, smo pa prišli do tistega konsenza, katerega je tudi gospod državni sekretar jasno poudaril. Po tistem je sicer Zakonodajno-pravna služba imela zgolj neko pripombo postopkovne narave, kar smo tudi zdaj pri tej novi verziji opustili, tako da pravzaprav gre izrecno, kot je že poudarjeno, za jasno dorečenost samoupravnih narodnih skupnosti pri problematiki uveljavljanja in ugotavljanja kulturne dediščine avtohtonih narodnih skupnosti. Naj zaključim s tem, da glede na zakonodajno-pravni položaj oziroma na ustavni položaj narodni skupnosti, kot je gospod Battelli poudaril, ko se poudarjajo tudi drugi subjekti, je po našem mnenju tako opozorilno kot tudi vsebinsko pomembno, da bo ta besedna zveza, torej samoupravne narodne skupnosti, zajeta v tem predlogu zakona. Kljub nekim manjšim, v narekovaju, nesoglasjem na seji delovnih teles, jaz pričakujem, da bo podpora našemu amandmaju zagotovljena na plenarni seji Državnega zbora. Hvala lepa.
Želi še kdo razpravljati? Besedo ima gospod Roberto Battelli.
Hvala lepa, gospod predsednik. Še o odnosu. Na primer, zadnjič je koprski muzej pripravil eno promocijo Karpaccia, njegovega delovanja v Kopru. In smo potem v medijih brali poročanje o tem in je zanimivo, da je osrednji slovenski Dnevnik v svojem poročilu omenil nizozemsko renesanso, italijanske pa ne. Prav tako zdaj propada ena zelo lepa, zelo stara hiša v Kidričevi ulici v Kopru, ker je bila privatizirana v nekem obdobju brezpravja, baje. Skratka, propada. In potem se o tej hiši, spet v poročilu iz časopisja, pove, da takšne hiše obstajajo v Turčiji, v arabskem svetu in tako naprej, se pravi ta hiša, ki je srednjeveška nima nobene veze z italijansko, mediteransko kulturo. Ta pridevnik je tabu, imamo italijansko narodno skupnost, ampak kar zadeva kulturno dimenzijo, ker manjšine so samo kulturna dimenzija v normalnem sedanjem svetu po ureditvi in standardih, ki veljajo in ki so vsi prisotni v naši ustavi in v mednarodnih dokumentih, ki sem jih prej omenil, ki so tu ratificirani v tej dvorani. To je kulturna dimenzija, ni obrambno-ideološka vojna, varnostna dimenzija. In dokler ne bomo tega razumeli, ne bomo mogli imeti normalnih odnosov in tudi valorizacijo te kulturne raznolikosti, ki seveda zaznamuje tudi Slovenijo. In ne bo moč niti konceptualno pristopiti k tistim ukrepom, ki v bistvu rešijo manjšine pred tem pritiskom, ki je v bistvu nacionalističen in [[izklop mikrofona]]
Želi še kdo razpravljati? [[Ne.]] Ker ne želi nihče več razpravljati zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 18.a točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 9. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH POMORSKEGA ZAKONIKA V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade, državnemu sekretarju na Ministrstvu za infrastrukturo mag. Klemnu Grebenšku.
Najlepša hvala. Spoštovani poslanke in poslanci! Glavni razlog za spremembe in dopolnitve Pomorskega zakonika je ureditev zakonodaje s področja zaposlovanja pomorščakov, ki jo na podlagi Konvencije o delu v pomorstvu urejata tudi dve direktivi EU, za kateri je RS že prejela dva uradna opomina zaradi nenotifikacije prenosa v pravni red. Spremembe in dopolnitve Pomorskega zakonika tako urejajo sklenitev delovnega razmerja za pomorščaka, ki je specifična in se razlikuje od ureditve po Zakonu o delovnih razmerjih. Od dneva uveljavitve predloga zakona se bodo prenehale uporabljati določbe Zakona o delovnih razmerjih v delu, ki se nanaša na pogodbo o zaposlitvi za pomorščake. Na to napotuje že sam Zakon o delovnih razmerjih v svojih prehodnih določbah. Glede na to, da Konvencija o delu v pomorstvu združuje konvencije in priporočila delovnih standardov, ki jih je mednarodna organizacija dela sprejela od leta 1919 in katere večina so že del pravnega reda Republike Slovenije, ne pričakujemo večjih sprememb na tem področju. Ladij, ki so vpisane v slovenski ladijski register in ki opravljajo mednarodna potovanja, je malo, prav tako se izvaja sistem nadzora nad izvajanjem določb delovne zakonodaje. Druge spremembe, dopolnitve pa so potrebne zaradi zagotavljanja večje varnosti plovbe in uskladitve zakona z drugimi zakoni, zakonodajo Evropske unije in mednarodno zakonodajo. Te spremembe se nanašajo, na primer, na izdajo dovoljenja za znanstveno raziskovanje in nadzor nad izvajanjem znanstvenega raziskovanja, na natančnejšo dopolnitev določb o evidencah o izdanih listinah, na obveznost plačila pristojbine za objekte za varnost plovbe za vse čolne in jahte, na natančnejšo določitev izvornih hidrografskih podatkov, na predkupno pravico Republike Slovenije ali lokalne skupnosti pri nakupu zemljišč znotraj pristanišča, na usklajenost programa razvoja pristanišč z nacionalnim programom in tudi strategijo razvoja pomorstva, na izdajo obratovalnega dovoljenja po pridobitvi uporabnega dovoljenja, na razdelitev nalog med pristaniškimi nadzorniki in pomorskimi inšpektorji, ki delujejo znotraj uprave Republike Slovenije za pomorstvo, na listine, ki jih mora posredovati ladja pred vplutjem v pristanišče, na označitev območij prepovedi plovbe za zagotovitev večje varnosti kopalcev, na odpravo nekaterih pomanjkljivosti, ugotovljenih pri IMO presoji, na ukinitev instituta začasnega vpisnega lista, na obveznost klasifikacijskih zavodov, na določitev obveznosti zavarovanja med plovbo in na prekrške in dvig zgornje meje globe. Predlog vsebuje tudi nekaj redakcijskih popravkov. Na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora predlagamo, da se na isti seji opravi tretja obravnava prelaganega zakona. Najlepša hvala.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu Igorju Zorčiču.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Spoštovani kolegice in kolegi! Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor je na 19. seji dne 6. 4. 2016 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Pomorskega zakonika, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo po rednem postopku predložila Vlada. Na seji Odbora so sodelovali predstavniki Ministrstva za infrastrukturo, Komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, Uprave Republike Slovenije za pomorstvo in Zakonodajno-pravne službe. V poslovniškem roku so bili vloženi amandmaji poslanskih skupin SMC, Desus in SD. V dopolnilni obrazložitvi je v imenu predlagatelja državni sekretar na Ministrstvu za infrastrukturo mag. Klemen Grebenšek pojasnil, da je glavni razlog za spremembe Pomorskega zakonika ureditev zakonodaje s področja zaposlovanja pomorščakov, ki jo na podlagi Konvencije o delu v pomorstvu urejata še dve direktivi. Pri implementaciji omenjenih dveh direktiv v nacionalni pravni red pa je prišlo do zamude, ker je bilo treba najprej ratificirati Konvencijo o delu v pomorstvu, ki jo je Državni zbor sprejel v začetku letošnjega leta. V zvezi z njeno ratifikacijo pa je pred tem potekalo večletno redakcijsko in medresorsko usklajevanje glede samega izvajanja konvencije med več ministrstvi. Predlog zakona ureja sklenitev delovnega razmerja za pomorščaka v skladu s Konvencijo o delu v pomorstvu in na podlagi Zakona o delovnih razmerjih. Od dneva uveljavitve predloga zakona se bodo prenehale uporabljati določbe Zakona o delovnih razmerjih v delu, ki se nanaša na pogodbo o zaposlitvi za pomorščake. Druge spremembe zakonodaje je pred menoj naštel gospod Grebenšek in bi se v izogib ponavljanju skliceval na njegove navedbe. Zakonodajno-pravne službe je predlog zakona preučila tudi z vidika njegove skladnosti z ostalo zakonodajo in ustavo. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je v zvezi s tem podala pripombe, vendar pa je bilo pojasnjeno, da so bili v zvezi s pripombami ZPS vloženi amandmaji koalicijskih poslanskih skupin, ki izpostavljene pomanjkljivosti odpravljajo. Predsednik Komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj je poudaril, da Komisija predlog zakona podpira in nima pripomb. V kratki razpravi je bila s strani poslank in poslancev izražena splošna pozitivna ocena predlaganim rešitvam. V zvezi s predlagano določbo 53. člena, iz katere izhaja, da se določba o nošenju orožja na ladji črta, ker naj bi nošenje orožja urejal Zakon o orožju, je bila izražena želja po dodatni opredelitvi predlagatelja. S strani predlagatelja je bilo naknadno pojasnjeno, da ureditev, po kateri je poveljnik ladje za red in varnost smel imeti na ladji strelno orožje, izhaja iz preteklosti, ko je bil običaj, da je v primeru izrednih dogodkov oblast v rokah poveljnika ladje. Novejši evropski predpisi, ki upoštevajo tudi protiteroristično in protipiratsko dejavnost, pa gredo v smeri odprave prisotnosti orožja na ladji. Po razpravi je odbor sprejel amandmaje poslanskih skupin SMC, Desus in SD, ki so bili edini predlagani. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel.
Hvala lepa. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospa Iva Dimic bo predstavila stališče Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanski demokrati.
Spoštovani predsedujoči, državni sekretar, kolegice in kolegi! V Novi Sloveniji se ne moremo strinjati s pojasnili Vlade o razlogih za večletno zamudo pri ratifikaciji Konvencije o delu v pomorstvu kot tudi pri prenosu obeh evropskih direktiv, ki urejata področje zaposlovanja pomorščakov. Konvencijo o delu v pomorstvu, ki pomeni temeljno listino o delu pomorščakov, je namreč do konca lanskega leta ratificiralo 68 držav. Slovenija je to storila med zadnjimi v Evropski uniji šele januarja letos. Zato je, seveda, kar je pogoste praksa, tudi na tem področju že prejela dva uradna opomina Evropske komisije. Slovenija je sicer konvencijo podpisala, ni pa je ratificirala, kar je bistvenega pomena za poenotenje mednarodnega prava. Novela pomorskega zakonika ne prinaša večjih novosti. Ureja sklepanje pogodb o zaposlitvi za pomorščake, pri čemer se dosledno spoštujejo določbe Konvencije o delu v pomorstvu, ki veljajo za vse člane posadke, ki delajo na ladji, ki pluje pod slovensko zastavo in opravlja mednarodna potovanja. Določitev minimalnih delovnih in življenjskih standardov za delo na morju in pa zagotavljanje socialne varnosti mornarjev in njihovih družin v primeru hujših poškodb je nujno že z vidika poenotenja s pravicami iz naslova delovnih razmerij drugih delavcev. Področje sklepanja pogodb o zaposlitvi za pomorščake je po novem izvzeto iz Zakona o delovnih razmerij, ker je Konvencija o delu v pomorstvu, ki jo je Mednarodna organizacija za delo sprejela že leto 2006 in je začela veljati v letu 2013, tesno povezana s Pomorskim zakonikom, je smiselno, da zakonik zajema tudi druge rešitve, povezane z mednarodno zakonodajo. Prav tako tudi, da se odpravljajo pomanjkljivosti, ki jih v praksi ugotavlja Uprava Republike Slovenije za pomorstvo in so bistvene za zagotovitev varnosti plovbe. V Novi Sloveniji bomo Predlog sprememb in dopolnitev Pomorskega zakonika zato tudi podprli.
Hvala lepa. Gospa Vesna Vervega bo predstavila stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra.
Hvala lepa. Spoštovani podpredsednik, predstavniki ministrstva, kolegice in kolegi! Pomorski zakonik nedvomno predstavlja pomemben del zakonodaje, saj ureja številna vprašanja, ki imajo izjemno pomembno politično, gospodarsko, ekološko in obrambno razsežnost. Zakon je bil sprejet leta 2001 in je bil pozneje večkrat noveliran in usklajevan s številnimi mednarodnimi konvencijami in sporazumi. Nov predlog sprememb Pomorskega zakonika se prav tako nanaša na uskladitev slovenske zakonodaje z evropskimi predpisi. Tako novela Pomorskega zakonika v večjem delu ureja prenos dveh evropskih direktiv glede delovnih standardov zaposlenih v pomorstvu in na ta način slovensko zakonodajo usklajuje s Konvencijo o delu v pomorstvu, ki jo je Republika Slovenija ratificirala 26. januarja 20165. Prevladala je ocena, da je delo pomorščakov specifika na področju delovnopravne zakonodaje, zato je smiselno to področje izvzeti iz Zakona o delovnih razmerjih in ga urediti posebej v Pomorskem zakoniku. Predlog uvaja kar nekaj novosti: določa minimalne zahteve za pomorščake za delo na ladji, prepoveduje zaposlovanje oseb, mlajših od 16 let, dopolnjuje določbe o usposobljenosti pomorščakov, ureja delovni čas in obvezne počitke zaposlenih, ureja pravico do letnega dopusta, dotika se tudi področja upravljavskih funkcij na območju pristanišča, določa pristojnosti pristaniških nadzornikov in inšpektorjev, dopolnjuje določbe glede varnosti plovbe in uvaja številne druge manjše spremembe. S strani koalicijskih poslanskih skupin je bil dodatno vložen amandma k 50. Členu, ki sledi priporočilom Zakonodajno-pravne službe. Obstoječa določba sicer ni sporna, se pa z amandmiranjem izboljšuje, saj določa, da ima član posadke pravico do izplačila vsaj polovice preostanka predvidene plače, ki bi mu pripadala ob prenehanju potovanja, na katerem je prišlo do brodoloma ali druge nezgode, vendar najmanj v višini dveh mesečnih plač, kar pomorščakom nudi večjo socialno varstvo. V Poslanski skupini Stranke modernega centra Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Pomorskega zakonika podpiramo, saj menimo, da je večletno usklajevanje pripomoglo k temu, da danes v slovensko zakonodajo uvajamo izboljšanje standardov na področju zaposlovanja pomorščakov. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Danijel Krivec bo prestavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Lep pozdrav vsem prisotnim, še posebej predstavnikom ministrstva! Pred nami je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Pomorskega zakonika, ki je vložen po rednem postopku. Spremembe in dopolnitve Pomorskega zakonika so nujne zaradi ureditve zakonodaje s področja zaposlovanja pomorščakov na podlagi Konvencije o delu v pomorstvu. Konvencija je na mednarodni ravni začela veljati 20. avgusta 2013, Državni zbor pa jo je ratificiral januarja 2016. Vključujejo se tudi prehodne določbe iz Zakona o delovnih razmerjih, ZDR-1, ki se nanašajo na pogodbe o zaposlitvi za pomorščake, ki urejajo delovna razmerja za pomorščake. Na ravni Evropske unije sta bili z namenom učinkovitega izvajanja konvencije v delu v pomorstvu sprejeti dve direktivi, in sicer Direktiva sveta 2009/13 Evropske skupnosti februarja 2009 o izvajanju sporazuma, sklenjenega med Združenjem ladjarjev Evropske skupnosti in Evropsko federacijo delavcev v prometu in Direktivo 2013/54 EU Evropskega parlamenta in sveta 2013 o nekaterih odgovornostih države za zagotovitev skladnosti s Konvencijo o delovnih standardih v pomorstvu iz leta 2006. Rok za prenos obeh direktiv je potekal marca 2015. Ker do navedenih rokov za prenos ni bila opravljena notifikacija, je Republika Slovenija prejela uradni opomin Evropske komisije. V predlog zakona je vnesenih tudi nekaj manjših sprememb, ki jih predlaga Uprava Republike Slovenije za pomorstvo in so se v praksi izkazale za nujno potrebne. Predlog vsebuje tudi nekaj redakcijskih popravkov. Spremembe in dopolnitve Pomorskega zakonika so nujne zaradi uskladitve zakona z drugimi zakoni, mednarodno zakonodajo in zakonodajo Evropske unije. Predlog izboljšujejo določbe, ki zagotavljajo večjo varnost plovbe. V poglavju o ladijski posadki se spremenijo in dopolnijo določbe v skladu s Konvencijo o delu v pomorstvu, na katero vsebino se sklicujeta obe omenjeni direktivi. Določba o ladijski posadki se dopolni tako, da jo sestavljajo osebe, pomorščaki, ki v kakršni koli vlogi delajo na ladji in so vpisani na seznam posadke za delo na ladji. Na ladji ne sme delati oseba, ki še ni dopolnila 16 let starosti. Dopolnijo se tudi določbe o usposobljenosti pomorščakov, ki se izkazujejo z ustreznim pooblastilom ali potrdilom, prav tako se določijo pogoji, pod katerimi se lahko te listine odvzamejo. Dodajajo se nove določbe, ki določajo, da določbe Konvencije o delu v pomorstvu, ki se nanašajo na pogodbo o zaposlitvi, veljajo za vse člane posadke na ladjah pod slovensko zastavo, ki plujejo v mednarodni plovbi. Če obstaja dvom, ali se posamezne osebe ali ladje za namen Konvencije o delu v pomorstvu obravnavajo kot člani posadke oziroma ladja, o tem odloči Uprava Republike Slovenije za pomorstvo po posvetu z organizacijami, ki zastopajo ladjarje in pomorščake. Na novo se oblikujejo določba o evidencah o izdanih listinah, ki jih vodi Uprava Republike Slovenije za pomorstvo, v kateri se določi tudi, katere osebne podatke vsebujejo te evidence. Zakon določa, da je treba za uporabo objektov za varnost plovbe plačevati pristojbine. Določi se, kaj so izvorni hidrografski podatki ter pravico do pridobivanja in uporabe teh podatkov, ki so strateškega obrambnega interesa. Določi se tudi, da izvorne hidrografske podatke strateškega obrambnega interesa hrani Geodetski institut Slovenije. Razvoj pristaniške infrastrukture načrtuje upravljavec pristanišča s programom razvoja pristanišč, ki mora biti usklajen z nacionalnim programom, ki ga na predlog Vlade sprejme Državni zbor Republike Slovenije. Pristaniškemu nadzorniku se doda nadzor nad izvajanjem plovnega režima vseh plovil ne samo čolnov. Dopolni se zahteva o prijavi števila vkrcanih oseb tudi za potniške ladje, ki pljujejo v nacionalni plovbi. Podatek je pomemben predvsem zaradi iskanja in reševanja oseb v primeru nesreč. Izkušnje pri nadzoru Uprave Republike Slovenije za pomorstvo nad plutjem in v bližini obale so pokazale, da se Določbe o oddaljenosti plutja od obale v poletnih mesecih ne da učinkovito nadzirati, zato se določba dopolni tako, da lahko Uprava Republike Slovenije za pomorstvo zaradi varnosti plovbe in varstva kopalcev označi območja, kjer je plovba ali sidranje prepovedano. Glede na vse dopolnitve in vse navedeno predlogi sprememb zakona izboljšujejo krovni zakon in odpravljajo dosedanje nejasnosti, zato zakonu v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ne bomo nasprotovali. Prav tako pa podpiramo tudi predlog amandmaja Združene levice, ki je vložen.
Hvala lepa. Gospa Marjana Kotnik Poropat bo predstavila stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Spoštovani predstavniki ministrstva, poslanke in poslanci! Kljub temu, da je Slovenija majhna pomorska država, se zavedamo pomena ureditve pomorske zakonodaje, med drugim tudi nujnosti urejanja področja zaposlovanja pomorščakov, kar je tudi glavni razlog za novelo Pomorskega zakonika. Področje zaposlovanja pomorščakov je namreč zelo specifično in se razlikuje od ureditve v Zakonu o delovnih razmerjih. Podlaga za ureditev tega področja pa je Konvencija o delu v pomorstvu, ki jo urejata tudi dve direktivi Evropske unije. Kljub temu, da se bo zaposlovanje pomorščakov urejalo v Pomorskem zakoniku, pa se bo vseeno ohranil sistem nadzora nad izvajanjem določb delovne zakonodaje. Sicer pa v Poslanski skupini Desus kot zelo pomemben mejnik za pomorske delavce ocenjujemo sprejetje Konvencije o delu v pomorstvu leta 2006. S sprejemom le-te so se namreč prvič določili minimalni delovni in življenjski standardi za pomorščake. To pomeni tudi zagotavljanje določenega nivoja socialne varnosti delavcev v pomorski panogi in hkrati tudi njihovim družinam, če se delavcem pripetijo hujše poškodbe, ki lahko v skrajnih primerih vodijo tudi v trajno invalidnost ali celo v smrt mornarja. Kot bomo ali pa smo že danes večkrat slišali, nas večino moti dejstvo, da se določbe Konvencije o delu v pomorstvu prenašajo šele 10 let po sprejetju le-te, in to šele potem ko smo dobili uradni opomin. Razumemo sicer dejstvo, da je zamuda posledica dolgotrajnih pogajanj med ministrstvi, zaradi povsem specifičnih rešitev za pomorščake. Vseeno pa menimo, da je s tako prakso zapoznelega prenašanja evropskih direktiv po prejemu uradnih opominov potrebno končati. Konec koncev moramo kot pomorska država izpolnjevati vse zahteve, ki jih v okviru konvencij predpiše Mednarodna pomorska organizacija, zato je naša dolžnost, da tako pomembne in specifične rešitve, kot jih prinaša ta predlog zakona, čim prej implementiramo. Poslanke in poslanci Poslanske skupine Desus bomo Predlog novele Pomorskega zakonika podprli. Prav tako bomo podrli predlog amandmaja koalicije k 50. členu, ki po naši oceni izboljšuje določbo o izplačilu preostanka plače članu posadke po brodolomu ali drugi nezgodi, saj bo v primeru sprejetja omogočal, da se delavcu zagotovi najmanj polovica dohodka, ki bi mu pripadala za potovanje, za katerega se je vkrcal, vendar ne manj kot dve plači. Izplača pa se mu znesek, ki je zanj ugodnejši. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa mag. Bojana Muršič bo predstavila stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik, za besedo. Spoštovani državni sekretar, kolegice in kolegi! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Pomorskega zakonika je v obravnavo po rednem postopku posredovala Vlada. Zakon spreminjamo zaradi urejanja področja zaposlovanja pomorščakov v skladu s Konvencijo o delu v pomorstvu, ki jo je v Državni zbor ratificiral januarja letos. Hkrati pa je na tem področju treba poudariti, da ker dveh direktiv Evropske unije še vedno nismo ustrezno prenesli v naš pravni red, za kar smo že prejeli dva uradna opomina. Predlog zakona temelji na načelu, da se zagotovi dostojne življenjske in delovne razmere pomorščakom, kar smo Socialni demokrati kot stranka, ki je zgodovinsko utemeljena na delavskem gibanju in na njegovem boju za večje socialne pravice, podpiramo. Pri tem velja spomniti, da sta delavstvo in stran dela še posebej v neoliberalno globalni družbi žal prevečkrat zanemarjena in zato terjata posebno zaščito. Zato podpiramo vsakršne rešitve, ki izboljšujejo položaje ljudi, ki živijo od svojega dela, kot so pomorščaki v primeru novele Pomurskega zakonika. Na predlog zakona je pristojna komisija Državnega sveta podala pozitivno mnenje. Mnenje Zakonodajno-pravne službe oziroma njihove pripombe pa so bile z amandmaji ustrezno upoštevane. Z zadnjim amandmajem, ki ga bomo tudi obravnavali danes, pa se zagotavlja še dodatna varovalka, da ima pomorščak ob morebitnem brodolomu ali drugi nezgodi ladje pravico do izplačanega zneska, ki je zanj ugodnejši in v nobenem primeru ni manjši kot višina dveh plač. Predlog zakona hkrati vsebuje tudi rešitve, ki se nanašajo na zagotavljanje večje varnosti plovbe in določene redakcijske popravke. Zakon tako upošteva tudi načelo varnosti plovbe, varstva človeških življenj na morju in preprečevanje onesnaževanje morja. V Poslanski skupini Socialnih demokratov verjamemo, da predlog zakona izboljšuje položaj pomorščakov ter da temelji na pravnih načelih, in bomo zato predlagani zakon tudi podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod dr. Franc Trček bo predstavil stališče Poslanske skupine Združena levica. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovani ostali! Zakon, kot je bilo že pred mano povedano, vnaša vsebine Konvencije o delu v pomorstvu in oblico nekih manjših popravkov, ki so potrebni zaradi uskladitve z evropsko zakonodajo, ob tem pa tudi določene spremembe, ki jih je predlagala Uprava Republike Slovenije za pomorstvo, ki se tičejo večje varnosti na morju. Največjo pridobitev zakona v Združeni levici vidimo v prenosu določb Konvencije o delu v pomorstvu. Kot so že povedali pred mano, je bila konvencija sprejeta že pred desetletjem in je postala pomemben mejnik za delavce v pomorskem sektorju, saj se z njo prvič v zgodovini določi minimalne delovne in življenjske standarde za delo na morju. Poleg tega je konvencija, kot temu rečemo, živ dokument, ki se lahko spreminja ne glede zgolj na potrebe pomorske industrije, ampak tudi glede na potrebe delavcev na morju, in je lahko kot taka vzor drugim gospodarskim panogam. Skratka, konvencija zagotavlja določeno raven socialne varnosti mornarjev in njihovim družinam, v primeru hujših poškodb na morju, ki lahko povzročijo trajno invalidnost ali celo smrt. S tem zakonom se določbe konvencije v veliki meri prenašajo v naš Pomorski zakonik. Moramo pa v Združeni levici opozoriti na dejstvo, da se določbe Konvencije o pomorstvu prenašajo v naš pravni red z desetletno zamudo. Na ravni EU sta bila z namenom učinkovitejšega izvajanja konvencije sprejeti direktivi leta 2009, 2013, ki jih tudi vnašamo zamudo in kot so že povedali govorci pred menoj, ker ni bila opravljena notifikacija, je Republika Slovenija prejela uradni opomin Evropske komisije zaradi nenotifikacije. Skratka, za prenos določb konvencije je Slovenija potrebovala 10 let. V tem času so se izmenjevale leve, desne, kakorkoli boste že imenovali, vlade, kljub temu da smo v Zakonu o delovnih razmerjih že leta 2013 napisali, da se določbe tega zakona uporabljajo, dokler se ne uveljavi poseben zakon, ki bo uredil delovna razmerja za pomorščake. Torej smo vedeli, da je treba delovna razmerja za pomorščake urediti v posebnem zakonu, vendar je očitno, ko gre za pravice delavcev, v tem konkretnem primeru pomorščakov, da se ne mudi niti z nacionalno zakonodajo niti s prenosom evropskih direktiv. Zakon in amandma, ki ga je predlagala koalicije, ki podrobneje ureja obveznosti delodajalca v zvezi z izplačilom plač pomorščakom v primeru brodolomov, bomo v Združeni levici podprli. Glede amandmajem bom povedal še nekaj besed pozneje, ampak to amandmiranje je zelo lep primer, če hočete, kako v tej družbi in državi pozabljamo na neka proklamirana dejstva. Neko proklamirano dejstvo je, da je Slovenija pomorska država in kot neka pomorska država z bogato tradicijo, mi potrebujemo deset let, da tovrstno zadevo nekako uvrstimo, prevedemo v naš pravni red in določenem delu delavstva, da se tako izrazim, izboljšamo neke delovne pogoje. Dobro, nekdo bo mogoče rekel, ker je teh delavcev relativno malo, ampak tukaj bi se spomnim na tisto zgodbo o hišniških stanovanjih. Neka družba, neka parlamentarna demokracija se tehta, je lakmusov papir njene resnosti ravno v tem, da je zelo pozorna tudi na neke take zgodbe, ki se za nekoga zdijo mogoče minorne, so pa ključne. Enkrat so to hišniška stanovanja, drugič so mali pivovarji, tretjič so pomorci in upam, ne glede na prečenje desnice, levice, opozicije, koalicija, da bomo v tej sestavi in v naslednjih sestavah Državnega zbora premogli več senzibilitete do tovrstnih tematik. Kot sem že rekel, v Združeni državi bo [[...]]Pardon. Malo se mi že feclja. Moral bi na morje. V Združeni levici bomo podprli tako zakon kot tudi amandma, kateremu imamo pa še nekaj pripomb, ker menimo, da bi ga bilo treba še izboljšati. Hvala za besedo.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženem amandmaju, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 18. 4. 2016. V razpravo dajem 50. člen ter amandma Poslanske skupine Stranke modernega centra, Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev in Poslanske skupine Socialnih demokratov. Želi kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Človek se še ne more usesti, kaj šele spiti kozarca vode v tem parlamentu, pa je že na vrsti. Ja, v nekih resnih demokracijah že od začetka protodemokracij je sestavni del tega, da se govorec lahko vzame pavzo, dve, tri sekunde in spije kozarec vode, mi še nismo v tem agregatnem stanju. Z vodo so tudi povezani brodolomi, ki jih obravnava ta amandma. Koalicija se je nekako amandmirala v stanju izboljšanja. Gre za preprosto dejstvo, nek mornar ali mornarka je v agregatnem stanju redne ali izredne ali zaposlitve za nedoločen čas določen ali nedoločen in doživi brodolom – In kaj se potem zgodi? Zakonodajno-pravna služba je praviloma opozorila na neke težave v zvezi s tem. Amandma to nekako popravlja, izboljšuje, da kljub temu dobi oseba vsaj dve plači, sočasno pa nekako še vedno ohranja, postavlja v neenakopraven položaj zaposlene za določen čas in za nedoločen čas. Zakaj? Vam bom kar prebral. Če bi na primer doživela brodolom ladja, na kateri bi imel eden mornar pogodbo za odločen čas in še eno leto do izteka pogodbe, v tem primeru bi dobil mornar izplačanih še šest polnih plač. Neki drugi mornar na isti ladji, ki bi bil zaposlen za nedoločen čas, pa bi dobil najmanj dve plači. Skratka, v Združeni levici menimo, da bi morali v nadaljnji obravnavi ta člen še dodatno amandmirati, da bi mornarji. zaposleni za nedoločen čas, dobili v primeru brodolomov izplačanih še najmanj takšno število plač, kot jih je izplačanih mornarjem, zaposlenih za določen čas. Skratka, ta amandma v celoti te problematike še ne rešuje. Mogoče se komu zdi nekaj minorno, ampak veste, jaz navsezadnje imam izpit za rečni remorker in seveda mi gre za mornarje, kot gre Združeni levici, seveda, vedno za delavstvo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Igor Zorčič.
Hvala za besedo. Jaz bi se mogoče okoli tega amandmaja, v katerem je govora, skratka, v primeru brodoloma je doslej veljala ureditev, da član ladijske posadke, ki je v delovnem razmerju in ima po brodolomu najmanj še dva meseca pravico do plače, določene v pogodbi o zaposlitvi. Koalicijske stranke so v zvezi s tem predlagale določeno izboljšavo, to je ta, ki je v tem amandmaju, da ima član posadke še naprej pravico v primeru brodoloma najmanj polovico preostanka predvidene plače, ki bi mu predlagala za čas vkrcanja v ladji, če ne bi prišlo do brodoloma ali druge nezgode, vendar najmanj v višini dve mesečnih plač, če je to za člana posadke ugodnejše. S tako dikcijo član posadke, ki doživi brodolom, ohrani vse pravice, ki jih je imel po dosedanjem zakonu, pravzaprav pa dobi še več, dobi še tisto polovico plače za čas preostanka pogodbe, torej dobi več kot je bilo doslej, ko je bila ta plača omejena zgolj na dva meseca. Glede na to, da je taka ureditev v korist delavca, v korist njegove socialne varnosti, seveda podpiramo ta amandma, ki smo ga nekako tudi sami oblikovali in menimo, da je pravzaprav v korist pomorščakov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Gospa Marjana, na mikrofon, zelena lučka se vam mora prižgati. Tipka »vklop mikrofona«. Gospa Marjana Kotnik Poropat, beseda je vaša.
Hvala lepa. Nisem razumela, ker mi je ravno telefon takrat zvonil, se opravičujem. Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Tudi jaz bi se rada še enkrat opredelila do tega amandmaja k 50. členu, ki se mi zdi zelo pomemben, zato ker gre za pravice delavca pomorščaka, in bi se s to direktivo implementiral tudi v naš zakonik. Gre za to, da se dopolnjuje sprememba zakonika, ki jo predlagamo v sprejem Državnemu zboru, in sicer v tem smislu, da se članu posadke, torej tistemu, ki se je vkrcal na ladjo, pripada v primeru nesreče ali brodoloma dodatna plača, in sicer s tem amandmajem predlagamo najmanj v višini dveh mesečnih plač, torej to je v korist delavcu in zato to podpiram. Gre pa tudi za to, da pripada ta plača pomorščaku v primeru, ko je sklenil delovno razmerje za določen ali nedoločen čas. Tudi to je zelo pomembno in je, kot sem rekla, v korist delavca. Istočasno pa bi izrazila tudi zaskrbljenost nad tem odnosom, da čakamo toliko časa, da implementiramo ti dve direktivi v naš zakonik, ker gre vendar za pravice delavcev iz delovnega razmerja, v temu primeru pomorščakov, ki plujejo po morju. Menim, da to ni sprejemljivo in v zvezi s tem izrekam kritiko našemu ministrstvu, ki je tako dolgo čakalo s to zadevo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? [[Ne.]] Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 18.a točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 11. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE PREDLOG ZAKONA O IZVAJANJU CARINSKE ZAKONODAJE EVROPSKE UNIJE, V DRUGI OBRAVNAVI V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade, državni sekretarki na Ministrstvu za finance mag. Mateji Vraničar Erman.
Spoštovana gospa predsedujoča, spoštovani poslanci in poslanke! Predpisi Evropske unije s področja carinske unije se neposredno uporabljajo v vseh državah članicah. Velika večina pristojnosti je prenesena na evropske institucije, vendar pa obstajajo nekatera področja, na katerih imajo države članice možnost in dolžnost nacionalne ureditve. V Sloveniji je to urejeno z Zakonom o izvajanju carinskih predpisov Evropske skupnosti. Ker pa se s 1. majem letošnjega leta na ravni Evropske unije začne uporabljati nova carinska zakonodaja, Carinski zakonik in tri izvedbene oziroma delegirane uredbe, je treba prilagoditi tudi nacionalno carinsko zakonodajo. Zato je pred vami nov predlog zakona o izvajanju carinske zakonodaje Evropske unije. Cilji predloga zakona so predvsem odprava administrativnih bremen, zmanjšanje stroškov za zavezance in Finančno upravo pri izvajanju carinskih predpisov, pospeševanje obstoječih postopkov in uskladitev kazenskih določb z novo carinsko zakonodajo. Na področju odprave administrativnih bremen želim izpostaviti predvsem naslednje. Gospodarski subjekti bodo lahko po novem pridobili tudi potrdila o poreklu blaga tudi na Finančni upravi, ne le na Gospodarski in Trgovinski zbornici, kar predstavlja poenostavitev in olajša postopek pridobitve tovrstnega dokazila, saj bo možno vse carinske formalnosti opraviti na enem mestu. V predlogu zakona se pod določenimi pogoji omogoča tudi vnaprejšnje potrjevanje teh potrdil in s tem dodatna poenostavitev. Poenostavitve so tudi pri vročanju dokumentov; na podlagi predloga zakona se bodo vsi dokumenti vročali elektronsko z uporabo elektronskega sistema. Dodatno pa bo na zahtevo strank v enostavnih zadevah, v katerih carinski organ ugodi strankini zahtevi, mogoče dokumente vročati tudi po običajni elektronski pošti, kar bo poenostavilo in pospešilo obstoječe postopke. V okviru pogojev za poslovanje v prostih conah predlog zakona odpravlja obveznost predložitve obsežne gradbene dokumentacije za posege v prostor ali gradnje objektov v prosti coni. Med drugimi rešitvami pa želim izpostaviti še naslednje – ureditev načina usposabljanja oseb, ki sodelujejo v carinskih postopkih. Ta usposabljanja so prvenstveno namenjena osebam, ki želijo koristiti določene ugodnosti, na primer pridobiti status pooblaščenega gospodarskega subjekta za carinske poenostavitve, možnost vključitve pa imajo tudi vsi sodelujoči v carinskih postopkih. Ob skrbi za izobraževanje pa se ne uvaja novo licenciranje špediterskega poklica, kar smo poznali doslej. Z namenom pospešitve postopka lahko carinski organ v zadevah, v katerih v celoti ugodi stranki, izda odločbo v skrajšanem ugotovitvenem postopku na obrazcu, kar bo tudi pripomoglo k hitrosti in znižanju stroškov. Na področju prekrškov usklajujemo določbe z materialno evropsko zakonodajo, zmanjšuje se število predpisanih prekrškov in prilagajajo se predpisani zneski glob. Nekateri se znižujejo, po drugi strani pa se zvišuje prag za določitev prekrškov, katerih narava je posebno huda. Spoštovani poslanke in poslanci, ob upoštevanju vsega navedenega predlagam, da podprete predlog zakona v drugi in tudi v tretji obravnavi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici gospe Urški Ban.
Hvala lepa, gospa podpredsednica, za besedo. Odbor za finance in monetarno politiko je na 22. seji 6. 4. 2016 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o izvajanju carinske zakonodaje Evropske unije, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejetje predložila Vlada. Pri obravnavi predloga zakona se je odbor seznanil z mnenjem Zakonodajno-pravne službe, dopisom Gospodarske zbornice Slovenije, mnenjem Komisije Državnega sveta za gospodarstvo, obrt in turizem ter vloženimi amandmaji koalicijskih poslanskih skupin k posameznim členom predloga zakona. Seji odbora so prisostvovali predstavnice in predstavniki Ministrstva za finance, Zakonodajno-pravne službe ter predstavnik Gospodarske zbornice Slovenije. V uvodni dopolnilni obrazložitvi je državna sekretarka na Ministrstvu za finance natančno pojasnila cilje in rešitve predloga zakona. Zakonodajno-pravna služba je v svojem mnenju predlog zakona preučila z vidika skladnosti z Ustavo, pravnim sistemom in zakonodajno-tehničnega vidika. Zakonodajno-pravna služba je v svojem mnenju podala konkretne pripombe k posameznim členom predloga zakona. Za nekatere pripombe je služba dobila pojasnilo iz ministrstva, ostale pripombe pa so bile upoštevane v vloženih amandmajih. V razpravi je predstavnik Gospodarske zbornice Slovenije predstavil problematiko urejanja carinskih zastopnikov ter opozoril na možnost zlorab in pomanjkanje izobraževanja na tem področju. Člani pa so prav tako izpostavili problematiko ukinitve licence ter dejstvo, kako bo to vplivalo na opravljanje posla carinskih zastopnikov. Nekateri drugi člani pa so opozorili, da bi prišlo do neenakega položaja med carinskimi zastopniki, če bi imeli v Sloveniji strožji kriterij za opravljanje posla carinskega zastopnika kot drugod v Evropski uniji; in menili, da se s tem le odpravljajo administrativne ovire. Državna sekretarka je v razpravi podala vsa potrebna dodatna pojasnila. Odbor je v nadaljevanju obravnaval vložene amandmaje k posameznim členom predloga zakona in sprejel amandmaje, ki so jih vložile koalicijske poslanske skupine. Nato je glasoval o vseh členih predloga zakona in jih sprejel. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, v njenem imenu mag. Bojan Krajnc.
Hvala, spoštovana gospa podpredsednica. Spoštovana državna sekretarka, kolegice in kolegi! Zakon o izvajanju carinske zakonodaje Evropske unije je torej nov zakon, ki je bil pripravljen z namenom prilagoditve obstoječe nacionalne carinske zakonodaje novemu carinskemu zakonodajnemu svežnju na ravni Evropske unije. V Poslanski skupini Stranke modernega centra pozdravljamo poglavitne rešitve zakona, ki pomenijo odpravljanje administrativnih bremen, zmanjšanje stroškov za zavezance in Finančno upravo Republike Slovenije, pospešitev izvajanja carinskih postopkov in do zavezancev bolj prijazno poslovanje s Finančno upravo Republike Slovenije. Gospodarski subjekti bodo lahko v prihodnje pridobili potrdila o poreklu blaga ne samo pri Gospodarski zbornici Slovenije in Trgovinski zbornici Slovenije, ampak tudi pri Finančni upravi Republike Slovenije, kar bo olajšalo postopek pridobitve tovrstnega potrdila. Predlog zakona olajšuje obveznosti strank do javne uprave, saj na podlagi zakona ni treba več predložiti dokumentacije, določene s predpisi o urejanju prostora in graditvi objektov, če gre za posege v prostor ali gradnjo objektov v prostih conah. Z začetkom uporabe tega zakona se dejansko izvajanje carinskih postopkov za gospodarske subjekte ne bo bistveno spremenilo, saj je predvideno prehodno obdobje, ki dopušča uporabo zahtevkov, odločb in podatkovnih zahtev na podlagi obstoječih sistemov ali obrazcev v papirni obliki vse do popolne uvedbe sistema informacijske tehnologije do konca leta 2020. Besedilo zakona je tudi usklajeno z zakonom, ki ureja Finančno upravo, in zakonom, ki ureja davčni postopek. Če se za vročanje ne uporablja elektronski sistem v skladu s carinsko zakonodajo Evropske unije, se bodo lahko vsi dokumenti vročali elektronsko v skladu z zakonom, ki ureja davčni postopek. V enostavnih zadevah, v katerih carinski organ ugodi stranki in zahtevi, se bodo lahko dokumenti vročali tudi po elektronski pošti, če je stranka sporočila carinskemu organu elektronski naslov; kar bo zelo poenostavilo obstoječe postopke. Če povzamem, v Poslanski skupini Stranke modernega centra bomo Zakon o izvajanju carinske zakonodaje Evropske unije podprli, ker zakon odpravlja administrativna bremena, zmanjšuje stroške za zavezance in Finančno upravo Republike Slovenije ter pospešuje obstoječe carinske postopke.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, v njenem imenu mag. Marko Pogačnik.
Spoštovana predsedujoča, hvala za dano besedo. Spoštovana državna sekretarka, kolegice in kolegi! Pred nami je prva obravnava Predloga zakona o izvajanju carinske zakonodaje Evropske unije, in sicer je bilo treba zaradi novega zakonodajnega svežnja na ravni Evropske unije prilagoditi obstoječo nacionalno carinsko zakonodajo, tako da se pripravi nov zakon o izvajanju carinske zakonodaje. Glavni cilji tega predlaganega zakona so, da se natančneje opredeli zakonodaja Unije, katere izvajanje ureja ta zakon, odprava administrativnih bremen, zmanjševanje stroškov za zavezance in Finančno upravo Republike Slovenije, pospeševanje obstoječih postopkov, uskladitev besedila z zakonom, ki ureja Finančno upravo, ter z zakonom, ki ureja davčni postopek. Zaradi vsega navedenega v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke predlaganim spremembam oziroma Predlogu zakona o izvajanju carinske zakonodaje Evropske unije ne bomo nasprotovali.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, v njenem imenu gospa Marija Antonija Kovačič.
Spoštovana podpredsednica, spoštovana sekretarka; poslanke in poslanci, lep pozdrav še enkrat! Pred seboj imamo zakon, ki je bil predlagan zaradi novega zakonodajnega svežnja na ravni Unije. Obstoječo nacionalno carinsko zakonodajo je namreč treba prilagoditi, saj s 1. majem v veljavo stopijo nov carinski zakonik in tri uredbe, ki urejajo to področje. Prav zaradi obsežnih sprememb je bil predlagan nov zakon, ki ureja carinsko zakonodajo na enem mestu. Naj že na začetku omenim, da ga bomo v Poslanski skupini Desus soglasno podprli. Zakon odpravlja administrativna bremena pri izpolnjevanju carinskih obveznosti ter zmanjšuje stroške za zavezance z vidika izpolnjevanja njihovih obveznosti ter za Finančno upravo z vidika carinskega nadzora. Poleg tega pospešuje obstoječe postopke, hkrati pa omogoča uporabnikom dostop do potrebnih informacij na čim bolj enostaven način. Gospodarski subjekti bodo v prihodnosti lahko pridobili potrdila o poreklu blaga pri Gospodarski zbornici, Trgovinski zbornici ter pri Finančni upravi, kar bo olajšalo postopek pridobitve tovrstnega dokazila. Za posege v prostor ali gradnjo objektov v prosti coni ne bo več treba predložiti dokumentacije, določene s predpisi o urejanju prostora in graditvi objektov, s čimer bo vložnik zahtevka razbremenjen stroškov. V enostavnih zadevah se bodo dokumenti vročali preko elektronske pošte, kar bo močno poenostavilo obstoječe postopke. V Poslanski skupini Desus odpravo teh administrativnih ovir močno podpiramo. Med obravnavo so se pojavili dvomi glede ukinitve licenciranja, ob čemer je treba pripoznati, da smo že v noveli zakona, ki je bila sprejeta v lanskem letu, predvideli ukinitev licenciranja za carinske zastopnike oziroma za špediterje. S predlogom zakona se določa pogoje, pod katerimi se lahko opravlja carinska dejavnost, in jih mora špediter izpolnjevati tudi v tujini. Z višjim zahtevnim standardom bi naši špediterji v tujini težje poslovali, saj bi tuji špediterji, ki imajo manj regulacije, našim lažje konkurirali. Glede bojazni, da zaradi deregulacije poklica carinske dajatve ne bi bile poplačane, pa je bilo zagotovljeno, da so te zavarovane z bančno garancijo, kar predstavlja jamstvo, da bo storitev poplačana. Zaradi naštetega bomo v Poslanski skupini Desus predlog zakona soglasno podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, v njenem imenu gospod Janko Veber.
Hvala za besedo in lep pozdrav vsem! Predlog zakona o izvajanju carinske zakonodaje Evropske unije sledi dejstvu, da bo s 1. majem letošnjega leta stopila v veljavo uredba, ki predstavlja tako imenovano carinsko unijo. Evropska unija sicer kot območje brez notranjih carin usklajeno in skupaj oblikuje ter izvršuje carinske predpise pri poslovanju z drugimi deli sveta. Republika Slovenija je že od svojega vstopa v Evropsko unijo del tega sistema. Dejstvo je, da se tudi predpisi s področja carinske unije neposredno uporabljajo, zato njihov prenos v nacionalno zakonodajo ni potreben; obstajajo pa vendarle nekatera področja, kjer imajo države članice možnost nacionalne ureditve. Ne samo v Sloveniji, ampak tudi v Nemčiji, Avstriji in na Nizozemskem to urejamo s posebnim zakonom o izvajanju carinskih predpisov Evropske skupnosti. Nekaj pomembnih poglavitnih rešitev, ki se nanašajo na ta zakon in tudi na specifiko v našem prostoru, pa gre prav v smer zmanjšanja administrativnih ovir. Administrativne poenostavitve se nanašajo na elektronsko poslovanje, vročanje dokumentov, usklajevanje podatkov na deklaracijah in tudi pri dokumentaciji za proste cone – torej investitor, ki potrebuje ali pa želi zgraditi objekt v prosti coni, ne bo potreboval predložiti vse dokumentacije, kot je sicer predvidena s predpisi o urejanju prostora in graditvi objektov, kar bo zagotovo izjemno poenostavilo vse postopke in verjetno tudi dvignilo povpraševanje po gradnji v prostih conah v Sloveniji. Nekoliko več dilem je glede na to, da se je po dosedanjem zakonu o izvajanju carinskih predpisov lahko pridobilo v Sloveniji dodatno izobrazbo oziroma izpolnilo določene pogoje, ki so bili potrebni, da lahko nek pravni subjekt opravlja dejavnost na področju carinskega zastopanja. Torej gre za dodatno regulacijo poklica, ki je bila oziroma je še v veljavi v Sloveniji. Okoli 80 % podjetij, ki to opravljajo v Sloveniji, ima tako reguliran poklic oziroma pridobljeno dejavnost. Z novo rešitvijo pa odpiramo ta trg na način, da bo imel, kot ima tudi že danes, pooblaščeni gospodarski subjekt možnost izvajanja carinskega zastopanja v Sloveniji enakovredno kot v drugih državah; hkrati pa, če se bo pojavil subjekt, ki sicer ne bo imel statusa pooblaščenega gospodarskega subjekta, bo to dejavnost sicer lahko registriral tudi v Sloveniji. Tukaj se je odprla majhna dilema o tem, ali bomo lahko dovolj natančno nadzirali tudi takšne primere. Po zagotovilih znotraj razprave obstaja zelo majhno tveganje, da bi zaradi tega prišlo do izpada plačila dajatev državi zaradi ustreznih zavarovanj. Zakon prinaša tudi jasna določila o pristojnosti organov, predvsem Finančne uprave, določa tudi olajšanje postopkov za izdajanje in pridobivanje potrdil o poreklu blaga ter postopke za ravnanje z blagom, za katerega sicer veljajo omejitve. Zakon prinaša jasen okvir za nadaljnje uspešno poslovanje vseh, ki delujejo na mednarodnih trgih; in upamo, da se bodo tudi naša podjetja ustrezno prilagodila ter pripravila na nove pogoje, ki jih prinaša zakon. Zakon bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, v njenem imenu dr. Matej Tašner Vatovec. Izvolite.
Hvala, podpredsednica. Lep pozdrav vsem! Dogma o koristih proste trgovine uči, da so carine a priori nekaj slabega. To dogmo so razvili angleški liberalci pred 200 leti. Izražala je interes imperialistične države, ki je imela najbolj razvito industrijo na svetu in je hotela drugim državam vsiliti neenako menjavo. Študenti ekonomije že 200 let preučujejo fiktivni primer Portugalske, ki naj bi ji koristila prosta trgovina z Anglijo. Kdorkoli pozna vsaj malo ekonomsko zgodovino, ve, da Portugalska od posebnih odnosov z Veliko Britanijo ni imela nobene koristi, tako kot ni imela koristi od vključitve v enotni evropski trg in od prevzema evra. Nasprotno, Portugalska je danes poleg Grčije najbolj žalosten primer države, ki je praktično brez lastne industrije in razvoja, tako da se Portugalci danes selijo v svoje nerazvite kolonije, kot sta Brazilija in Mozambik, celo v Angolo. Znani ekonomist IMF Oliver Blanchard je v času prve krize po vstopu Portugalske v evroobmočje Portugalcem svetoval, naj opustijo vlaganja v visoke tehnologije in da naj razvijejo turizem floridskega tipa – torej storitve za angleške in nemške penzioniste, ki bi se preselili na poceni Portugalsko. To je bolj ali manj model, ki sta ga Bruselj in Berlin predvidela za vso evropsko periferijo; s Slovenijo vred. Uporaba carin je popolnoma legitimna ekonomska politika, s katero bi se evropske države lahko uprle socialnemu in okoljskemu dampingu, ki ga svetovni kapital organizira v tretjem svetu; pa tudi okoljskemu dampingu Združenih držav Amerike. V popolnem nasprotju s tem, kar je v interesu evropskega gospodarstva in zaposlenih, pa Evropska komisija forsira investicijske sporazume z državami tretjega sveta in tako imenovani TTIP. Edina analiza, ki je bila izdelana za slovensko gospodarstvo, je pokazala, da bodo pozitivni učinki na slovenska izvozna podjetja zanemarljivi. Po drugi strani pa se bo zaradi sprejetja TTIP zmanjšalo število zaposlenih v farmaciji, ki je naša paradna panoga, pa tudi v kmetijstvu, ki ima pri nas izjemno pomembno socialno funkcijo. Sicer pa je jasno, da pri teh sporazumih ne gre za zmanjšanje carin, ki so že tako zanemarljivo nizke; in jasno je, da bo imela težave tudi ameriška industrija. Interes je v prodoru ameriško-britanskega finančnega in pravnega sektorja v evropske države in v zaščiti lastnine. V ta namen bi radi ukinili pristojnost državnih sodišč nad multinacionalkami. To je izjemno nevarna poteza. Leta 2005 je ameriška multinacionalka Western Wireless International pri nas ustanovila firmo Vega. Ker investicija ni uspela, je Western Wireless tožil državo in Mobitel za 209 milijonov evrov. Tožba je bila na sodišču zavržena, upam pa si trditi, da bi privatna arbitraža tej firmi prisodila odškodnino, ki bi jo plačali državljani kot lastniki Mobitela. Ta zakon sicer ne posega direktno v carinsko politiko Evropske unije, ker se je naš politični razred na tem področju z vstopom v Evropsko unijo v celoti odrekel svojim pristojnostim. Ureja pa nekatere postranske zadeve in tudi pri tem ga ne moremo podpreti. Z lobiranjem delodajalcev je prišlo do tega, da se bistveno zmanjšujejo kazni za kršitelje, za kar ni nobenega razumnega razloga. Ponovno je na delu logika, da je treba ščititi podjetja, kot da so podjetja humanitarne ustanove, ki delajo uslugo delavcem; ne pa obratno, da so organizacije, ki lastnikom kapitala omogočajo, da služijo na račun tujega dela. V državi, ki ima 1,4 milijarde davčnega dolga, ni nobenega razloga za popuščanje pri davčni disciplini. Carine, pa naj jih bo še tako malo, so del te davčne discipline. Vlada je pri pripravi zakona popustila še eni zahtevi tako imenovanih gospodarstvenikov. Zmanjšala je zahteve glede dokumentacije za graditev objektov v prostocarinskih conah. Po novem bo Furs izdal dovoljenje brez vpogleda v projektno dokumentacijo. To je nov primer dvojne obravnave. Državljani morajo podati popolno vlogo z vsemi potrdili, podjetjem pa to ni treba. Ko pa v prostoru nastane škoda, ne odgovarja nihče. Na podlagi vsega povedanega v Združeni levici predloga zakona ne bomo podprli.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanskih demokratov, v njenem imenu gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, spoštovana gospa podpredsednica. Spoštovani gospod minister z državno sekretarko, spoštovani kolegice in kolegi! Republika Slovenija je polnopravna članica Evropske zveze, za to so se odločali na referendumu državljanke in državljani te države. S 1. majem, torej čez 11 dni se na ravni Evropske unije začne uporabljati nova carinska zakonodaja, Carinski zakonik Unije in tri izvedbene uredbe, zaradi česar je treba prilagoditi tudi nacionalno carinsko zakonodajo. Trenutno veljavni zakon je bil sprejet leta 2004 in je bil dvakrat noveliran, nazadnje julija lani. Že v lanskem letu so bili v okviru prizadevanj za odpravo administrativnih bremen in deregulacije poklicev z novelo Zakona o izvajanju carinskih predpisov Evropske skupnosti pripravljeni pogoji za opravljanje poslov zastopanja v carinskih postopkih; z začetkom učinkovanja te deregulacije s 1. majem letošnjega leta. S tem predlogom zakona pa se v skladu z novo zakonodajo Evropske unije ureja način usposabljanja oziroma izobraževanja oseb, ki sodelujejo v carinskih postopkih; kot eden izmed načinov za dokazovanje ustreznih poklicnih znanj. Ta usposabljanja so prvenstveno namenjena zlasti tistim osebam, ki želijo koristiti določene ugodnosti pri izvajanju carinskih postopkov, kot je na primer pridobitev statusa pooblaščenega gospodarskega subjekta. Možnost vključitve v ta usposabljanja pa imajo vsi sodelujoči v carinskih postopkih. Gospodarski subjekti bodo lahko po novem pridobili potrdila o poreklu blaga tudi pri Finančni upravi Republike Slovenije. Do sedaj je bilo mogoče potrdila pridobiti le pri Gospodarski zbornici Slovenije in Trgovinski zbornici Slovenije. To bo olajšalo postopek pridobitve tovrstnega dokazila; hkrati pa se pod določenimi pogoji omogoča tudi vnaprejšnje potrjevanje teh potrdil in s tem poenostavitev njihove pridobitve za gospodarske subjekte. Poenostavlja se tudi vročanje dokumentov pri izvajanju carinske zakonodaje. Vsi dokumenti se bodo praviloma vročali elektronsko z uporabo elektronskega sistema v skladu s carinsko zakonodajo unije ali v skladu z zakonom, ki ureja davčni postopek. Dodatno pa bo na zahtevo strank v enostavnih zadevah, v katerih carinski organ ugodi strankini zahtevi, mogoče dokumente vročati po elektronski pošti, kar bo zelo poenostavilo in pospešilo obstoječe postopke. V okviru pogojev za poslovanje v prostih conah se odpravlja obveznost predložitve obsežne gradbene dokumentacije, določene s predpisi o urejanju prostora in graditvi objektov, za posege v prostor ali gradnje objektov v prosti coni. S tem se stranke razbremenjuje stroškov v zvezi s predložitvijo te dokumentacije. Predlog zakona prinaša tudi rešitev, po kateri lahko v primeru celotne ugoditve strankini zahtevi carinski organ pod določenimi pogoji izda odločbo o uskladitvi podatkov o carinski deklaraciji v skrajšanem ugotovitvenem postopku na obrazcu. Glede določitve roka za plačilo zneska dajatev carinskega dolga je upoštevan najdaljši rok, ki ga omogoča Uredba o Carinskem zakonu Unije za plačilo dajatev, to je 10 dni. Predlog prinaša tudi prenovo določb glede prekrškov, zmanjšanje števila predpisanih prekrškov in znižanje najvišjih predpisanih zneskov glob za določene subjekte. Po drugi strani pa prinaša tudi zvišanje praga za določitev prekrškov, katerih narava je posebno huda. Krščanski demokrati podpiramo predlagano uskladitev zakonodaje s predpisi Evropske unije. Prav tako nas veseli, da predlog prinaša kar nekaj administrativnih poenostavitev in razbremenitev. Upamo, da bo optimizacijo čim prej občutil tudi del gospodarstva, ki ga zakonodaja na tem področju najbolj zadeva. Kot rečeno in razumljeno iz predstavljenega stališča, poslanke in poslanci Nove Slovenije bomo Predlog zakona o izvajanju carinske zakonodaje Evropske unije podprli.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 18.a točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 18.A TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PREDLOG ODLOKA O OKVIRU ZA PRIPRAVO PRORAČUNOV SEKTORJA DRŽAVA ZA OBDOBJE OD 2017 DO 2019. Predlog odloka je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga odloka dajem besedo predstavniku Vlade, ministru za finance dr. Dušanu Mramorju. Izvolite.
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Pred vami je Odlok o okviru za pripravo proračunov sektorja države za obdobje od leta 2017 do 2019. Gre za prvi okvir za pripravo proračunov, ki je pripravljen skladno z določbami 6. člena Zakona o fiskalnem pravilu. Z odlokom o okviru se določa ciljni primanjkljaj in najvišji možni obseg izdatkov v posameznem proračunskem letu za sektor država kot celoto, določa pa se tudi ciljne salde in zgornje meje izdatkov po štirih blagajnah javnega financiranja. Okvir skladno z zahtevami Zakona o fiskalnem pravilu določa omejitve za naslednja tri leta, torej za leta 2017, 2018 in 2019. Sestavni del gradiva je tudi osnutek Programa stabilnosti leta 2016, ki predstavlja vsebinsko obrazložitev številk iz okvirja. Sprejetje odloka o okviru v Državnem zboru predstavlja ključno vsebinsko novost v primerjavi s preteklimi leti, ko je srednjeročni fiskalni okvir v obliki Programa stabilnosti sprejemala Vlada; Državni zbor pa se je z njeno vsebino, to je predvideno prihodnjo fiskalno politiko, zgolj seznanil. Kot veste, se je z uveljavitvijo Zakona o fiskalnem pravilu pristojnost odločanja o okvirih fiskalne politike prenesla na Državni zbor. Na ta način se v skladu s tem, da gre za ustavno določilo, pričakuje, da bo doseženo večje spoštovanje omejitev pri pripravi letnih proračunov in finančnih načrtov, saj bodo omejitve bolj zavezujoče kot v primeru, da jih sprejme zgolj Vlada. Na podlagi omejitev iz odloka pa naloga Vlade ostaja, da pripravi ukrepe, ki bodo zagotovili skladnost s cilji iz okvira. Vse to predstavlja takšno osnovo za pripravo letnih proračunov in finančnih načrtov institucionalnih enot sektorja države, da se zagotovi skladnost z javnofinančnimi pravili. Predlog odloka je oblikovan na podlagi pomladanske napovedi makroekonomskih kazalcev Umarja. Višina ciljnega salda sektorja država in najvišjega obsega izdatkov je določena ob upoštevanju zakonskih določb, v skladu s katerimi mora država postopno doseči srednjeročno uravnoteženost javnih financ. Zakon o fiskalnem pravilu namreč določa, da dokler Slovenija ne doseže srednjeročnega fiskalnega cilja, velja prehodno obdobje in pravilo, da se mora strukturni deficit postopno odpraviti na način, da bo to skladno s paktom stabilnosti in rasti. Hitrost konvergence Zakon o fiskalnem pravilu v prehodnem obdobju ne predpisuje, niti ne predpisuje formule za izračun zgornje meje izdatkov v prihodnjem obdobju. Za postopno odpravo primanjkljaja skladno z zahtevami iz Pakta za stabilnost in rast Vlada predvideva, da je ob obstoječi metodologiji Evropske komisije in preračunih Ministrstva za finance uravnoteženost javnih financ sektorja država brez negativnega vpliva na gospodarsko rast mogoče doseči s postopnim zniževanjem primanjkljaja do leta 2020. Ključna usmeritev v naslednjih letih bo namreč ta, da se omeji rast javnofinančnih izdatkov tako, da rast izdatkov zaostaja za rastjo javnofinančnih prihodkov. Na ta način se kljub rasti izdatkov primanjkljaj postopno znižuje. Ukrepi, ki jih v srednjeročnem obdobju za odpravo strukturnega primanjkljaja načrtuje Slovenija, so predstavljeni v priloženem osnutku Programa stabilnosti. Pri načrtovanju javnih financ se osredotočamo na strukturne ukrepe, ki bodo imeli trajen vpliv na strukturo in učinkovitost javnih financ. Ključni strukturni ukrepi za doseganje ciljev javnih financ na področju krepitve prihodkov, ki pa ne bodo vplivali na povišanje davčne obremenitve, zajemajo prestrukturiranje bremen javnih dajatev, zmanjšanje administrativnih ovir in izboljšanje učinkovitosti pobiranja javnih dajatev; vse z namenom prerazporeditve bremen za dvig konkurenčnosti. Politika javnofinančnih izdatkov bo razmeroma restriktivna in bo zajemala predvsem prenos ustreznih kratkoročnih ukrepov, ki so bili med drugim določeni v preteklosti v ZUJF, ZIPRS in dogovoru o ukrepih za zmanjšanje obsega sredstev za plače in druge stroške dela v javnem sektorju za leto 2015 v sistemsko zakonodajo. Ostali ukrepi pa bodo nadomeščeni z drugimi sistemskimi ukrepi, s katerimi bodo doseženi primerljivi finančni učinki. Subvencije preusmerjamo v povratna sredstva, dvigujemo raven investicij, pričakujemo tudi pospešitev črpanja sredstev Evropske unije. Prav tako se s predvideno fiskalno politiko izpolnjuje tudi merilo dolga, saj se naš dolg zmanjšuje skladno z zahtevami Pakta stabilnosti in rasti po ena dvajsetina presežka na 60 % BDP letno. Vlada na ta način vztraja na začrtani poti, da bo strukturni saldo sektorja država po oceni uravnoteženj v letu 2020, ko dosežemo naš srednjeročni fiskalni cilj. Konkretno izračun ciljnih saldov in zgornje meje obsega izdatkov zato sledi iz Pakta za stabilnost in rast po zniževanju strukturnega primanjkljaja za 0,6 % letno. Na tej podlagi so v predpostavki stanja gospodarstva v ciklu, ki temelji na preračunih Ministrstva za finance ob upoštevanju metodologije Evropske komisije in Umarjevih pomladanskih napovedi ekonomskih gibanj, izračunani ciljni nominalni primanjkljaj sektorja država, skladno z zahtevanim zmanjšanjem strukturnega primanjkljaja za 0,6 % letno. Iz ciljnega salda nato glede na predvidene prihodke sektorja država izhajajo še izračuni najvišjega obsega izdatkov sektorja država za posamezna leta. Predlog okvira, ki je pred vami, na ta način določa ciljni saldo sektorja država po posameznih teh treh letih po metodologiji ESA v višini 1,6 % BDP proizvoda v letu 2017; 1 % v letu 2018 in 0,4 % v letu 2019. Glede na ciljne salde sektorja država za posamezna leta so določeni tudi najvišji obsegi izdatkov sektorja države, in sicer 18 milijard 419 milijonov v letu 2017, 18 milijard 537 milijonov v letu 2018 in 18 milijard 584 milijonov v letu 2019. Okvir za posamezno leto določa tudi z omenjenimi omejitvami skladna cilja salda pokojninske in zdravstvene blagajne, ki bosta v tem obdobju uravnotežena. Enaka predpostavka velja tudi za vse občine skupaj, medtem ko bo državni proračun v obdobju 2017–2019 še izkazoval primanjkljaj po metodologiji denarnega toka. Ob tem je treba poudariti, da se naše ocene cikličnega položaja slovenske ekonomije razlikujejo od ocen Evropske komisije, ki nakazujejo na pregrevanje gospodarstva. Ocene Evropske komisije namreč ne odražajo realnosti, saj je v Sloveniji prisotna deflacija, imamo presežek v tekočem delu plačilne bilance, in to zelo velik, ter brezposelnost je nad dolgoročnim povprečjem. Stopnja investicij, industrijska proizvodnja, tudi stopnja rasti bruto domačega proizvoda niso na ravneh izpred krize, torej ne moremo zgolj na podlagi skupne metodologije Evropske unije trditi, kot to trdi komisija, da se slovensko gospodarstvo pregreva; še posebej ker izračuni drugih mednarodnih inštitucij, Mednarodnega denarnega sklada in OECD na primer tega ne potrjujejo. Na koncu bi želel opozoriti, da ima skladno s šestim odstavkom 6. člena Zakona o fiskalnem pravilu Vlada še vseeno možnost, da jeseni v primeru spremenjenih okoliščin ob predložitvi državnega proračuna v sprejetje Državnemu zboru predlaga tudi spremembo okvira. To je še posebej ključno, saj so izračuni, na katerih temelji okvir, izredno volatilni in odvisni od sprememb vhodnih podatkov. Da lahko pride do potrebe po spremembah, kažejo izkušnje pri pripravi letošnjega Programa stabilnosti, ko se je izkazalo, da lahko v razmiku nekaj tednov pride do velikih nihanj podatkov o preteklem pomanjkanju s strani Sursa oziroma Eurostata, pa tudi do večjih sprememb napovedi Evropske komisije in Umarja, kar oteži pripravo teh dokumentov. Ne glede na omenjeno je z vidika zagotavljanja skladnosti fiskalne politike, Zakona o fiskalnem pravilu predlagani okvir ustrezen. Zato upam, da bo danes v predlagani obliki sprejet in da se bomo na tej podlagi lahko čim prej posvetili pripravi proračunov za prihodnji dve leti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog odloka je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici gospe Urški Ban.
Hvala lepa za besedo. Odbor za finance in monetarno politiko je na 55. nujni seji 14. 4. 2016 kot matično delovno telo obravnaval Predlog odloka o okviru za pripravo proračunov sektorja država za obdobje od 2017 do 2019, ki ga je v Državni zbor v obravnavo predložila Vlada. Odboru je bilo poleg predloga odloka predloženo še mnenje Zakonodajno-pravne službe, dopis Skupnosti občin Slovenije, Združenja mestnih občin Slovenije in Združenja občin Slovenije z dnem 14. 4. 2016 ter amandmaja koalicijskih poslanskih skupin k 2. in 3. členu predloga odloka. Na seji odbora so bile prisotne predstavnice Ministrstva za finance ter Zakonodajno-pravne službe. Uvodno dopolnilno obrazložitev je podala državna sekretarka z Ministrstva za finance, ki je povedala, da gre za nov dokument, ki ima pravno podlago v 6. členu Zakona o fiskalnem pravilu. Ob tem je predstavila vse roke, ki izhajajo iz tega zakona in ki jih morata Vlada in Državni zbor upoštevati pri obravnavi predloga odloka. V nadaljevanju je predstavila vsebino predloga odloka ter podala dodatno obrazložitev glede osnutka Programa stabilnosti, ki je akt, v katerem so vpisane politike ter ukrepi za dosego ciljev, ki so določeni v predlogu odloka. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je povedala, da ima služba pripombe, ki se nanašajo predvsem na 2. in 3. člen predloga odloka, ki so pa bile upoštevane v vloženih amandmajih. Glede pripombe k 3. členu v zvezi s ciljnim saldom sektorja država pa je vlada podala dodatno pojasnilo. V razpravi je bil izpostavljen postopek sprejemanja predloga odloka glede na njegovo pomembno vsebino ter vprašanje uporabljene metodologije. Izpostavljena je bila tudi potreba po več informacijah ter dodatnih pojasnilih. Glede vsebine je bilo postavljeno vprašanje konsolidacije javnih financ, predvsem v kontekstu socialnih transferov, področja zdravstva, vračanja sredstev dokapitalizacij bank v proračun ter pomanjkanja konkretnih ukrepov. Članice in člani so želeli podatke za obseg prihodkov in izdatkov za obdobje od 2017 do 2019 po posameznih letih. Opozorjeno je bilo na dejstvo, da je Slovenija del nestabilnega mednarodnega ekonomskega in političnega okolja, od katerega pa je izvozno naravnana Slovenija še posebej odvisna. V razpravi je bilo opozorjeno tudi na še neustanovljeni fiskalni svet. Nekateri člani pa so menili, da je treba odlok sprejeti v skladu z veljavnim Zakonom o fiskalnem pravilu, ki nas k tem zavezuje; ter da je primeren za nadaljnjo obravnavo. Prav tako so poudarili potrebo po ustanovitvi Fiskalnega sveta ter po nadaljnjem usklajevanju glede posameznih blagajn državnega proračuna. V okviru razprave je državna sekretarka odgovorila na zastavljena vprašanja in podala dodatna pojasnila. Ob obravnavi se je odbor opredelil tudi do amandmajev koalicijskih poslanskih skupin k 2. in 3. členu ter jih sprejel. Nato je odbor glasoval o vseh členih predloga odloka in jih sprejel. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, v njenem imenu mag. Marko Pogačnik.
Spoštovana predsedujoča; spoštovani minister za finance dr. Mramor, kolegice in kolegi! Pred nami je Odlok o okviru za pripravo proračuna sektorja država za leto 2017, 2018 in 2019 na podlagi 6. člena Zakona o fiskalnem pravilu. V Slovenski demokratski stranki ocenjujemo, da je proračun verjetno najpomembnejši dokument, ki ga sprejema Državni zbor, najpomembnejši dokument tudi za državljanke in državljane Republike Slovenije. Glede na sprejetje fiskalnega pravila tudi ta zakon napotuje prvič v zgodovini Državnega zbora, da je treba obravnavati Odlok o okviru za pripravo proračuna sektorja država. Torej se danes soočamo ponovno z enim izmed najpomembnejših dokumentov. Ta dokument je obravnavalo že matično delovno telo – Odbor za finance in monetarno politiko. V Slovenski demokratski stranki smo že takrat z obžalovanjem ugotavljali, da na žalost na tem odboru ni bil prisoten minister za finance. Minister za finance si je danes vzel čas, da je prisoten; mislim, da je to pohvalno. V Slovenski demokratski stranki pričakujemo, da bo minister za finance podal določena dodatna pojasnila v zvezi s tem pomembnim dokumentom. Že na samem odboru smo v Slovenski demokratski stranki predlagali, da se odlok umakne oziroma da se seja Odbora za finance začasno prekine, kajti v Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da manjka en izmed ključnih pogojev, da bi bil ta odlok kvalitetno pripravljen, da bi lahko v Državnem zboru oziroma na odboru kvalitetno o tem razpravljali; in sicer Fiskalni svet. V Slovenski demokratski stranki obžalujemo, da Fiskalni svet, ki bi moral biti že pred časom imenovan, v Državnem zboru ni dobil zadostne podpore. Glede na Zakon o fiskalnem pravilu je dejstvo, da za imenovanje fiskalnega sveta kot enega izmed tukaj ključnih organov, ki ga bi lahko imenovali tudi nek nadzorni organ ali nadzorni svet, ki dejansko bi moral biti neodvisni organ, ki bi nekako imel tudi roko nad Vlado Republike Slovenije; ali deluje v skladu s fiskalnim zakonom. Glede dvotretjinske večine, ki je potrebna v Državnem zboru; le-ta ni bila dosežena pri predlogu treh članov, smo v Slovenski demokratski stranki prepričani, da tukaj odgovornost nosi Vlada Republike Slovenije in koalicija Stranke modernega centra, Desusa in Socialnih demokratov; in sicer iz več razlogov. Če koalicija ve, da zakon predvideva dvotretjinsko večino, bi – vsaj po mojem mnenju – morala narediti korak naprej in vzpostaviti kvaliteten dialog tudi z opozicijo; kajti dvotretjinske večine sami v tem parlamentu nimate. Potrebno je sodelovanje z opozicijo, kar ste večkrat že poudarjali, vendar pa so to žal samo vaše besede, koalicije, da želite neko konstruktivno sodelovanje z opozicijskimi poslanskimi skupinami. Vendar v dejanju tega ne izvajate. Morali bi si vzeti čas, potrkati na vrata opozicijskih poslanskih skupin in skupaj določiti, kdo so primerni člani za Fiskalni svet. Vi ste pa pač izbrali svojo pot, izbrali ste tri imena in jih poslali v Državni zbor. V Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da odlok o okviru za pripravo proračunov sektorja država za leta 2017, 2018 in 2019 ne more biti ustrezen brez Fiskalnega sveta. Na to smo opozarjali že tudi na Odboru za finance in monetarno politiko. Ta odlok določa ciljni saldo sektorja država, kar pomeni najvišji obseg izdatkov države za leta 2017, 2018 in 2019; po 2. členu Zakona o fiskalnem pravilu in institucionalne enote po 6. členu Zakona o fiskalnem pravilu – državni proračun, občine, pokojninska in zdravstvena blagajna. V Slovenski demokratski stranki smo že na odboru tudi opozarjali, da po našem mnenju oziroma smo prepričani, da je to gradivo, ki ga je pripravila vlada Mira Cerarja, verjetno tudi v največji luči z Ministrstvom za finance, pripravljeno pomanjkljivo. Še enkrat, govorimo o najpomembnejšem dokumentu, ki ga sprejema Državni zbor; in če odmislimo dele, ki so vključene v to gradivo, lahko vsebino preberemo na približno osmih straneh. V Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da je osem strani za tako pomemben dokument bistveno premalo. Tudi osem strani bi lahko bilo dovolj, če bi bila vsebina teh osmih strani kvalitetna in konkretna; ampak temu ni tako. Lahko pa si verjetno razlagamo te korake tudi nekako samoumevne, da se ta koalicija in vlada Mira Cerarja odloči vedno za neko svojo pot in da pri tem ne upošteva predlogov in pripomb, ki jih imamo opozicijske poslanske skupine. Dejstvo je, da je bil proračun za leto 2016 in 2017, ki ga je sprejel ta državni zbor pod taktirko finančnega ministra dr. Mramorja in predsednika vlade Mira Cerarja, prvič v zgodovini Republike Slovenije sprejet brez sprejetih amandmajev opozicije. To pomeni, da niti enega amandmaja opozicije ta koalicija pri sprejetju proračuna za leto 2016 in 2017 ni sprejela. To se je zgodilo prvič v zgodovini Republike Slovenije in v Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da to jasno govori o načinu delovanja te koalicije. V Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da na Odboru za finance in monetarno politiko državna sekretarka, ki je bila prisotna, ni podala ustreznih odgovorov na vrsto vprašanj, ki smo jih postavili v opozicijskih poslanskih skupinah. Če naredimo korak naprej, po najnovejši presoji Bruslja za letošnji slovenski proračun obstaja veliko tveganje, da ne bo skladen z evropskimi pravili, pri čemer pa Evropska komisija in Bruselj temeljno opozarjata na premajhen fiskalni napor. Na premajhen fiskalni napor smo v tem mandatu večkrat opozarjali tudi že poslanci in poslanke Slovenske demokratske stranke, vendar koalicija in Ministrstvo za finance na to nista odreagirala. Kaj je dejal šef evroskupine gospod Dijsselbloem? "Slovenija mora biti pripravljena storiti več za spoštovanje evropskih proračunskih pravil." Uvodoma je gospod Dijsselbloem spomnil na sporočilo s strani Evroskupine, da Slovenija ne zagotavlja tistega, kar je obljubila glede fiskalnega pravila, to pa je, da bo dejansko zmanjšala strukturni primanjkljaj. V dokumentih Evropske skupine je prognoza, da naj bi Slovenija v letu 2017 imela 2,8 BDP strukturnega primanjkljaja v evroobmočju, kar pa pomeni, da bo po tem podatku na vrhu držav evroskupine po primanjkljaju v evroobmočju. Mislim, da je to lahko tudi nek zaskrbljujoč podatek, ampak prav tako smo s temi vprašanji že večkrat v Slovenski demokratski stranki tudi opozarjali. Opozarjali smo že pri sprejetju proračunov za leto 2016 in 2017, ki ga je sprejela ta koalicija strank SMC, Desusa in SD. Treba je poudariti, da pri sprejetju teh dveh proračunov za leto 2016 in 2017 je prav tako Komisija za nadzor javnih financ sprejela sklep, da sta ta dva proračuna pomanjkljiva. Komisija za nadzor javnih financ je takrat še posebej opozorila, da v proračunih ni podatkov o strukturnem primanjkljaju, kar je pomembno tudi z uveljavljanja 148. člena Ustave Republike Slovenije ter tudi v povezavi z Zakonom o fiskalnem pravilu; ter da finančno ministrstvo še ni pripravilo dokumentov, ki se nanašajo na fiskalno pravilo na letnem izpolnjevanju pogojev glede zagotavljanja fiskalnega pravila. Na vse tisto, kar smo v Slovenski demokratski stranki opozarjali že pri sprejetju proračunov za leto 2016 in 2017, da so pomanjkljivi, da manjkajo predvsem najpomembnejši podatki v zvezi s strukturnim primanjkljajem in da se tudi zastavlja vprašanje o realnosti načrtovanih prihodkov in načrtovanih odhodkov, sedaj opozarja tudi Evropska komisija. Kar je najbolj zaskrbljujoče pri tem poročilu Bruslja, so pa, vsaj za Slovensko demokratsko stranko, izgovori ministra za finance, da je prognoza Evroskupine povezana s stroški migracij ter različno metodologijo in da so brezpredmetni in zavajajoči. Kajti v proračunu za leto 2016 je bila na podlagi posebnega amandmaja sprejeta rešitev, da se v proračunu za migracije zagotovi dodatnih 132 milijonov evrov. Prav tako je tudi metodologija Evropske unije glede izračunavanja strukturnega primanjkljaja jasna, transparentna in znana vnaprej. V Slovenski demokratski stranki bi razumeli, če bi minister za finance dr. Mramor razpravljal o metodologiji nekako na akademski ravni, ne pa kot minister za finance. V Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da prognoza Evropske skupine glede slovenskega strukturnega primanjkljaja dejansko pomeni fiasko za ministra Mramorja, za predsednika Vlade gospoda dr. Mira Cerarja in za celotno koalicijo Stranke modernega centra, Socialnih demokratov in Desusa; kajti prav vi vsi skupaj, vi, minister za finance, ter predsednik Vlade ste obljubljali v tem državnem zboru poslankam in poslancem ter državljanom in državljankam Republike Slovenije, da gre Slovenija glede primanjkljaja v pravo smer. Sedaj pa se je izkazalo, da strukturni primanjkljaj postaja rakrana slovenskih financ. In mi smo prepričani, da spoštovani minister za finance nima niti verodostojnosti niti moči, da bi zadeve kakorkoli spremenil in postavil v pravo smer. V Slovenski demokratski stranki poudarjamo, da smo po vzdržnosti javnih financ na repu Evropske unije in zato je Evroskupina Slovenijo degradirala iz skupin držav, ki so pretežno skladne z evropskimi proračunskimi pravili, v skupino držav, kjer obstaja tveganje neskladnosti s pravili. To pomeni, da je bila Slovenija degradirana. Degradirani smo bili v času prav te vlade in prav te koalicije. V Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da si Slovenija, ki je lansko leto v Ustavo sprejela fiskalno pravilo, sploh ne bi smela privoščiti tega primanjkljaja. Razlogi za takšno stanje so jasni, pač neodločnost te vlade, neodločnost te koalicije. Imeli boste mandat že skoraj dve leti in v ta državni zbor niste prinesli niti ene reforme, niti ene reforme niste bili sposobni narediti v več kot enem letu in pol mandata. In v Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da za zmanjšanje strukturnega primanjkljaja in da bo proračun Slovenije skladen s fiskalnim pravilom nujno potrebujemo reformo. In ta vlada, ta koalicija v državni zbor niste sposobni prinesti niti ene reforme in to vsekakor kaže na to, kakšen je vaš odnos do te problematike. Treba je poudariti tudi priporočila, ki jih je za Slovenijo pripravila Evropska komisija; in to so privatizacija, izboljšanje poslovnega okolja, nadaljnja fiskalna konsolidacija in strukturne reforme. Ne samo opozicija, tudi Evropska komisija opozarja na teh pet ključnih problemov, s katerim se Slovenija sooča. In če ne bo sprejetih nujno potrebnih strukturnih reform, bo leta 2017 strukturni deficit v Sloveniji najvišji v evropskem območju. Nekakšne ocene so, da naj bi bil 2,8 %, kar pomeni, da bi bil lahko dvakrat višji od povprečja evroobmočja. In vsi ti podatki so zaskrbljujoči. Spoštovana koalicija, spoštovani koalicijski poslanke in poslanci, treba bo bolj resno vzeti svoj mandat in vašo odgovornost. V zadnjem obdobju smo priča, da se večinoma ukvarjate sami s seboj in da se pač ukvarjate, verjetno večinoma, tudi s kadrovanjem; ampak če bi bilo vsaj to kadrovanje uspešno, ampak vidimo, da je tudi kadrovanje na vaši strani zelo neuspešno in predvsem v škodo slovenskih davkoplačevalcev. Če že nimamo Fiskalnega sveta, se je enaka zgodba naredila tudi na naši največji banki. To pomeni, da je banka tako imenovano brez nadzornega sveta oziroma manjkajo trije člani nadzornega sveta, dejansko imamo v. d. predsednika uprave NLB in koalicija ne naredi nič. Še nekaj tekočih podatkov, ki smo jih lahko razbrali iz javno dostopnih podatkov, in sicer da je državni proračun imel prejšnji mesec kar 324 milijonov evrov primanjkljaja, kar je največja letošnja luknja; kar pomeni 139 milijonov evrov več kot marca lani. To pomeni 324 milijonov primanjkljaja in v primerjavi z letom poprej – 139 milijonov več. Skupno po treh mesecih primanjkljaja državnega proračuna znaša 569 milijonov, kar pa je 103 milijone evrov manj kot v prvem četrtletju lani. Zabeležili smo 2-odstotno povečanje tekoče porabe. Prihodki državnega proračuna po treh mesecih znašajo malo več kot 1,9 milijarde evrov in so za 39 milijonov evrov manjši kot v prvih treh mesecih. Upad je večinoma posledica manjših prilivov iz evropskih skladov, trošarin se je pobralo tudi manj kot od marca lanskega leta, trošarin se je pobralo za 32 milijonov evrov manj. Treba je poudariti, da ta vlada, ta koalicija, edine zadeve, ki ste jih prinesli v ta državni zbor, so povišanje davčnih obremenitev za davkoplačevalce in za gospodarstvo ter povišanje trošarin. In zdaj se pa vidi, da so vsi ti prihodki manjši, kot so bili leto dni nazaj. In na vse to smo v Slovenski demokratski stranki opozarjali. V Slovenski demokratski stranki zaradi vsega navedenega, zaradi vsega povedanega tega odloka o okviru za pripravo proračuna sektorja država ne moremo podpreti. Nismo ga podprli na Odboru za finance in monetarno politiko, ne bomo ga podprli tudi danes. In dejstvo je, da vse opozicijske stranke opozarjamo na velike probleme, ki jih ima ta koalicija, vendar, žal, tukaj ne sledite in ne poslušate. Treba se bo s tem soočiti in treba je povedati, da sprejmete veliko odgovornost za vse poteze in za vse odločitve, ki jih tudi sprejemate.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev, v njenem imenu gospod Uroš Prikl.
Hvala lepa, podpredsednica, za besedo. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi, predstavniki Vlade, gospod minister! Najprej naj povem, da bomo v Poslanski skupini Desus Predlog odloka o okviru za pripravo proračunov sektorja država za obdobje od 2017 do 2019 podprli. Kaj je pravna podlaga za ta dokument? Gre za Zakon o fiskalnem pravilu. Zakon določa dva ključna cilja, to je ciljni saldo sektorja država kot celota in posamezne blagajne javnega financiranja ter najvišji možni obseg izdatkov za sektor država in posamezne blagajne javnega financiranja, to je za državni proračun, proračun lokalnih skupnosti ter pokojninsko in invalidsko blagajno. Dokument, o katerem se danes pogovarjamo, o katerem teče razprava, pa ga ne želim niti pod razno omalovaževati, ne predstavlja praktično nobene posebne novitete, posebne novosti, saj je bilo načrtovanje ciljnega salda države in najvišjega možnega obsega izdatkov posameznih institucionalnih enot že doslej praksa, ki smo jo izvajali v okviru Programa stabilnosti. Edina novost je ta, da imamo sedaj pred seboj poseben akt, poseben dokument – odlok, ki opredeljuje finančne načrte države za naslednja tri leta. Ta odlok temelji v sprejetem Zakonu o fiskalnem pravilu. Zato nam v skladu z danimi zavezami ne preostane skorajda nič manevrskega prostora za vsebinsko oblikovanje oziroma sooblikovanje le-tega. Moram pa že za začetku izraziti nekoliko kritičnega pogleda naše poslanske skupine – Poslanske skupine Desus prav na vsebinski del tega akta. Priznati je treba, da smo v naši poslanski skupini pričakovali obsežnejšo, morda bolj argumentirano obrazložitev posameznih členov, vključno s konkretnimi cilji in ukrepi za denimo posamezno javno blagajno. Zgolj vsebina na nekaj straneh in relativno, govorim relativno, skopa obrazložitev je pač dejstvo. Potrebnih je več konkretnih – in jih bo v nadaljevanju – pojasnil tudi zato, ker ta odlok predstavlja podlago za oblikovanje proračuna države. In zelo natančni, zelo previdni in zelo konstruktivni v isti sapi bomo pa takrat, ko se bodo konkretni predpisi sprejemanja proračuna, države in obeh blagajn tudi pripravljali. Ravno zato na tem mestu tudi ne moremo mimo tega opozorila, da pokojninska blagajna, ZPIZ ne sme in me more ostati okrnjen. Niti v enem trenutku ne bomo v naši poslanski skupini dovolili, da bi se pod vprašaj postavljalo usklajevanje pokojnin. To je področje, pri katerem poslanke in poslanci Desusa preprosto ne vidimo prostora za zategovanje pasu, ne vidimo prostora za izgovore pri zagotavljanju dostojnih in pošteno zasluženih pravic, ki gredo vsem upokojenkam in upokojencem. Pri tem bomo seveda vztrajali. Dejstvo je, da se celoten svet, celotna Evropa, če hočete, sooča s staranjem prebivalstva. Število starejše delovno aktivne populacije se bo čez nekaj deset let večkrat podvojilo in pri tej napovedi ni Republika Slovenija nikakršna izjema. Zaradi tega se v naši poslanski skupini zavedamo, da je realno težko pričakovati zadovoljivo finančno kritje za vse zastavljene ukrepe, vendar bomo morali strniti svoje vrste in se lotiti dejanskih prioritet. V naši poslanski skupini poznamo naše prioritete in to je v prvi vrsti socialna varnost vseh prebivalcev, zato je več kot nujno dokončno oblikovanje rezervnega demografskega sklada ter sprejetje Zakona o dolgotrajni oskrbi in osebni asistenci, kar bo prav gotovo prispevalo k celotni in celostni zagotovitvi ugodnega položaja vseh državljanov ne glede na starost. Včeraj smo iz ust predsednika Vlade dobili tudi zagotovila, da bo temu tako in to vse skupaj nas lahko, predvsem pa državljane in državljanke, navdaja z upanjem. Tudi Program stabilnosti, ki podrobneje razlaga zastavljene finančne okvire posamezne blagajne javnega financiranja, kaže projekcije dolgoročne vzdržnosti javnih financ. Zaradi negativnih demografskih trendov naj bi se izdatki za pokojnine iz ca. 11,5 % zvišali na nekaj čez 15 % v letu 2060; medtem ko bi izdatki za dolgotrajno oskrbo do leta 2020 morali skočiti že na okoli 3 %. Slaba demografska slika torej še naprej predstavlja ključen izziv za vzdržnost pokojninskega in zdravstvenega sistema, pokojninske in zdravstvene blagajne znotraj zastavljenega javnofinančnega okvira. Zato še enkrat apeliram, da je sedaj res skrajni čas, da oblikujemo in sprejmemo zakon o demografskem rezervnem skladu. Reforme – da; predvsem pa pametna in sméla proučitev situacije ter ukrepanje v okviru obstoječe zakonodaje. Podpora predlaganemu okviru proračunu bo v Poslanski skupini Desusa nekoliko lažja oziroma bomo dali podporo predvsem za zaradi varovalke, da lahko v primeru bistveno spremenjenih, zaostrenih makroekonomskih sprememb ta dokument spreminjamo skupaj s spremembami državnega proračuna; vse v interesu ohranjanja in zagotavljanja socialne države. Ob zaključku; poslanke in poslanci Desusa bomo predlog odloka sprejeli v želji, da bo tudi udejanjil dejanske želje vlade. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, v njenem imenu gospod Janko Veber.
Hvala za besedo in lep pozdrav vsem! Predlog odloka o okviru za pripravo proračunov sektorja država za obdobje od 2017 do 2019 je nov dokument, ki ima svojo pravno podlago v 6. členu Zakona o fiskalnem pravilu, ki govori o tem, da se v tem dokumentu določijo ciljni saldo ter najvišji obseg izdatkov za državni proračun, ciljni skupni saldo ter najvišji skupni obseg izdatkov občinskih proračunov, najvišji obseg izdatkov za pokojninsko blagajno ter najvišji obseg izdatkov za zdravstveno blagajno. Najpomembnejše ciljne točke so zastavljene v tem odloku do leta 2019 in seveda pozdravljamo postopek, ki je bil sprejet znotraj Zakona o fiskalnem pravilu, da o tem aktu odloča Državni zbor. Nekoliko manj pa smo lahko zadovoljni glede na težo dokumenta in določitev tega ciljnega salda s podatki, ki jih Državni zbor dejansko ima na razpolago, ko sprejema tako pomemben dokument. Dejstvo je sicer, da je bil v letu 2015 prvič po letu 2008 ustvarjen primarni presežek v višini 0,8 % bruto domačega proizvoda; še leto prej je bil namreč primarni primanjkljaj 1,7 % bruto domačega proizvoda. Skupni prihodki države so se v letu 2015 nominalno povečali za 4 %, skupni izdatki pa nominalno skrčili za 1,7 %. In če pogledamo potem napoved, primanjkljaj države za leto 2016 je ocenjen na 871 milijonov evrov ali 2,2 % bruto domačega proizvoda. In bruto konsolidiran dolg države naj bi konec leta 2016 znašal nekaj več kot 31,6 milijard evrov ali 79,9 % bruto domačega proizvoda. Kako pomembni so natančni podatki in kako pomembno je realno načrtovanje, izhaja že iz tega odstavka, ki je sicer zapisan v Programu stabilnosti, ki je priloga odloku, ki ga danes obravnavamo. Ob dejstvu, da smo v primeru odločitve za sanacijo bank imeli predvsem zgrešene predpostavke o gospodarski rasti v letu 2013 in 2014, kjer se je pravzaprav ugotavljalo, da naj bi bil padec gospodarske rasti v dveh letih kar za 7 %; dejansko pa beležimo in smo beležili, kot je razvidno iz teh podatkov, gospodarsko rast. Ta napaka v izračunu se še vedno pojavlja tudi v tem Programu stabilnosti in posledično tudi v odloku, ki določa okvir za pripravo proračunov sektorja država od leta 2017 do leta 2019. In to je breme, ki ga očitno nosimo še vedno naprej v svojih aktih; in zagotovo bi bilo treba izčistiti to vprašanje, ki se je zgodilo pri dokapitalizaciji bank, za katero lahko ocenjujemo, da je bila zaradi napačnih napovedi gospodarske rasti pretirana. In v prihodnosti, ko pogledamo napoved Umarja, nas naj bi zopet čakala nižja gospodarska rast. V letu 2016 bo gospodarska rast 1,7-odstotna, kar je manj kot zadnji dve leti, ko se je gibala okoli 3 %. V letu 2015 je bila 2,9 % in v letu 2014 3 %. Zopet gre za izjemno pomembno napoved, da bo gospodarska rast nižja. Utemeljitev padca gospodarske rasti pa temelji predvsem na tem, da bo manjši obseg črpanja sredstev iz nove finančne evropske perspektive. To je tisti podatek, za katerega lahko rečemo, da smo ves čas vedeli, da se bo zgodil, kajti prehod iz ene finančne perspektive v drugo vedno povzroči zastoj pri črpanju sredstev, pri pripravi dokumentacije za črpanje sredstev zaradi morebiti spremenjenih principov črpanja in tudi spremenjenega obsega možnosti črpanja za posamezne sektorje. Na tej točki bi lahko veliko več naredili ravno pri načrtovanju gradnje drugega tira, za katerega smo ves čas imeli možnost pridobiti nepovratna finančna sredstva tudi v obsegu skorajda 80 % te investicije. Tukaj je ta pomanjkljivost, ki jo vlečemo v to obdobje 2016, 2017, 2018, 2019. Zagotovo je to nekaj, kar nas mora vsaj navesti k temu, da se kljub zastoju pri tej investiciji potrudimo in poskušamo pridobiti še manjkajoča nepovratna sredstva, kolikor jih je še na razpolago, in s tem ublažiti te napovedi, ki so dane pri padcu gospodarske rasti. Ob dejstvu, da smo tudi predokapitalizirali banke, pa je in mora biti pomembnejše izhodišče v teh treh letih tudi dejstvo, da imamo kapitalsko najustreznejše banke znotraj evrosistema. Zakaj tega kapitala in zakaj tega dejstva ne izkoristiti za to, da spodbudimo investicije? Samo z investicijami bomo zagotovo lahko pripomogli k temu, da še naprej zmanjšujemo brezposelnost, ki je sicer zapisana kot tista, ki se bo zmanjševala v tem triletnem obdobju; ampak po koncu tega triletnega obdobja bo brezposelnost še vedno na višji ravni kot pred začetkom gospodarske krize, torej kot pred letom 2008. Ob dejstvu, da smo od leta 2007 in 2008 pa do leta 2012 izgubili kar 60 tisoč delovnih mest, je to tisti odgovor oziroma tisto dejstvo, v katerem moramo poiskati odgovor, kako bomo izboljšali vzdržnost pokojninske blagajne, ki je sestavni del tega odloka, ter tudi zdravstvene blagajne. Več kot je zaposlenih, več je seveda prispevkov v obe blagajni; in tudi sicer se poveča zasebna poraba, ki tudi veliko pripomore k gospodarski rasti. In temu primernejši je tudi višji državni proračun in so temu primerno višji lahko tudi občinski proračuni. Lahko ocenjujemo, da imamo še veliko več možnosti, kot jih ta hip želimo priznati v tem dokumentu. Pomembno pa je tudi dejstvo, da se bo na podlagi razpoložljivih podatkov lahko ta odlok tudi dopolnjeval in vgrajeval, upamo da, boljše podatke, kot jih je ta trenutek navedel Umar v svojem poročilu o pričakovani gospodarski rasti. Predvsem pa bo resnično treba bistveno več energije vložiti v investicije in s tem posledično ustvarjanje delovnih mest in boljših pogojev za zaposlovanje; kajti zaslediti je tudi podatek, ki je naveden v odloku, na gibanje na trgu dela bodo vedno močneje prisotna demografska gibanja, predvsem zaradi zmanjševanja števila delovno sposobnega prebivalstva; to je v obdobju od 20. do 64. leta. Tudi družinska politika je eden od tistih izzivov, ki jo bo treba bistveno bolj ambiciozno zastaviti, če se bomo želeli izogniti okviru držav, za katere se ugotavlja, da se prebivalstvo stara. Bistveno bolj ambiciozni smo lahko in moramo biti v prihodnosti, kot je ta hip mogoče zapisano v tem odloku. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, v njenem imenu dr. Franc Trček.
Hvala za besedo, predsedujoča. Spoštovani minister, spoštovani dami, spoštovani zbor! Moram se zopet ponavljati kot včeraj, ko smo v opoziciji bili proti temu, da se naredi razširitev dnevnega reda. O čem teče beseda? Onkraj nekih tako imenovanih ključnih osnovnih ekonomskih kazalcev, indikatorjev, s katerimi se sedaj tu žonglira, teče beseda v osnovi o tem, kako bo ta družba, ta država živela do konca tega desetletja. To je to. Če nekako pogledamo, dvorana je v bistvu prazna, tu nas je od 64 prisotnih 17 ali 18. Iz opozicije smo trije tu. Zakaj je temu tako, je delno že povedal govorec iz opozicije pred menoj. Jaz bom svoje podajanje stališča Združene levice izvedel dvopartitno. Najprej bom podal naše stališče, pogled na to; potem pa še komentar. Ne bom se ustavljal pri tehničnih pomanjkljivostih oziroma nejasnostih predlogov v prvem delu, kjer gre za neke malenkostne zadeve proti dejstvu, kaj lahko iz predloga samega in iz ubesedovanja tudi gospoda ministra ob začetku te točke zanesljivo razberemo v Združeni levici. Prvič, predlog izrecno predvideva dodatna varčevanja na področju socialne zaščite, čeprav se število revnih, zlasti dolgotrajno revnih, povečuje in čeprav prejemniki socialne pomoči že sedaj prejemajo 100 evrov manj od življenjskih stroškov in 300 evrov manj od statističnega praga revščine. O tem sem včeraj v imenu Združene levice spraševal predsednika Vlade. Moram reči, da so odgovorili bili, žal, pričakovani in ne v smeri zavedanja te problematike, kaj šele reševanja. Nadalje, predlog predvideva zmanjševanje primanjkljaja brez aktivnega povečevanja prihodkov. V tisti prilogici, če damo na stran neke grafikone, ima osem strani, je na slabi strani nekaj malo zapisanega o prihodkovni strani in še nekoliko manj o odhodkovni. Skratka, vsi napovedani ukrepi so davčno nevtralni. Kaj to v praksi pomeni? To pomeni, da bo vlada vse, kar bo pridobila na račun povečane obdavčitve podjetij, izničila z davčnimi olajšavami; za 15 % zavezancev z najvišjimi plačami na primer. Gremo dalje, zagotovila, ki jih Vlada pošilja v Bruselj, so v nasprotju z obljubami, ki jih daje nam, državljankam in državljanom. Na matičnem delovnem telesu, na odboru smo slišali, da je pač treba s tem pohiteti, ker naj bi morali to do 30. 4. oddati v Bruselj; saj nas drugače čakajo penali. Bruslju zagotavljamo omejevanje izdatkov za socialno zaščito, državljanom pa smo v socialnem sporazumu obljubili, da bo letos vlada izračunala življenjske stroške in z njimi uskladila minimalni dohodek. S sprejetjem odloka, ki ga bo koalicija očitno požegnala, bo realizirano zagotovilo Bruslju, namesto da bi pomagali socialno ogroženim v Sloveniji. Dalje, vlada državljanom sporoča tudi, da bomo šli v ukinitev dopolnilnega zdravstvenega zavarovanja. Ta procedura naj bi bila vložena v parlamentarno proceduro nekje do junija. V Bruselj pa pošilja zagotovilo, da bo zvišala minimalne prispevke, ki jih plačujejo recimo espeji, med katerimi je vedno več prekarcev. S sprejetjem odloka, če se tako izrazim, bodo prevladali interesi zavarovalniškega lobija nad interesi večine prebivalcev, zlasti revnih zaposlenih. Tovrstnega odloka v Združeni levici seveda ne bomo in ne moremo podpreti. Ni res, da ni alternativ; seveda so. Slovenije ni nihče silil, da sprejme fiskalno pravilo, ki je strožje od evropskih predpisov. To je bila pač zavestna odločitev vas, dve tretjini poslank in poslancev. Odločitev za siromašenje javnega sektorja, za zmanjševanje blaginje naših prebivalcev v interesu kapitala. Celo če sprejmemo fiskalno pravilo – oziroma smo ga, ni res, da smo omejeni z izdatki, kot jih načrtuje vlada. Primanjkljaj se zapira z dveh stvarni. To je vsakemu jasno, ki je kdaj v življenju bral kakšen proračun, že proračun kakšne manjše občine, na strani odhodkov in tudi na strani prihodkov. Vlada se očitno, kolikor lahko iz tega volativnega dokumenta sklepamo, zavestno odpoveduje povečevanju prihodkov; finančno ministrstvo načrtuje dvig davka na dobiček podjetij, ki naj bi prinesel 130 milijonov; ampak ne zato, da bi povečala prihodkovno stran, ampak da bo sprostila, kot sem že prej rekel, znižanje dohodnine 15 % najbolje plačanih. Če bi vlada delala v javnem interesu, bi poskušala aktivno povečati javne prihodke. Če bi vsaj malo upoštevala interese 300 tisoč najrevnejših, ne bi teh 130 milijonov podarila, ampak bi jih porabila za dvig socialne pomoči vsaj na raven življenjskih stroškov. Če bi delala v javnem interesu, bi v finančni načrt Zavoda za zdravstveno zavarovanje in v proračun Ministrstva za zdravje ter fiskalni okvir vključila prihodke od dajatve, ki bi nadomestila dopolnilno zdravstveno zavarovanje. Če bi vlada delala v javnem interesu, potem državni sekretarji ne bi razlagali, kako so dohodki od kapitala v Sloveniji dovolj obdavčeni ali zelo obdavčeni, normirani s strani Gospodarske zbornice, s strani AmChama in še koga. Dejstvo je, da smo po obdavčitvi kapitala na repu Evropske unije in se bodo prihodki iz tega naslova še zmanjševali; zmanjševali se bodo recimo prihodki iz naslova obresti, ker so relativno nizke obresti. Skratka, vlada ne dela v javnem interesu, ampak v interesu kapitala. To, kar počne, počne izjemno kratkovidno. In bom kar prebral to, kar so mi moji strokovci napisali, to je nekakšno vprašanje vladi in koaliciji, dajte se zamisliti. Kolikokrat še mislite, da boste ljudi na volitvah nategnili s tem, da ste edina alternativa Slovenski demokratski stranki, če pa potem, ko pridete na oblast, izvajate diktat iz Bruslja popolnoma enako, kot bi ga neka desna vlada?! Zdaj pa gremo malo na sam dokument. Že večkrat smo ponovili, da ta dokument težko jemljemo resno, ker je votel, ker ga ni. Razpravljati o tem, kam bomo to družbo peljali do konca desetletja, bi morala ta dvorana pokati po šivih, morala bi biti podobna angleškem parlamentu za časa tistih najbolj burnih razprav, ko dobesedno zmanjkuje lufta, če se tako izrazim. Ampak mi imamo tukaj neko relativno prazno debato. Če bi resno jemal to, kar sta povedala predstavnika Socialnih demokratov in Desusa, bi rekel, da bo ta koalicija kmalu razpadla. Ampak najprej se malo napihne na način, kot se reče v jeziku moje matere – žabokreči, ampak potem boste to nekako požegnali. Poslanec, ki me tukaj gleda, ki sedi pred mano, je na seji odbora rekel, da on veruje v ta dokument, pa se ne bi ponavljal. Mi odločamo o zelo pomembnih zadevah o tej državi in družbi na osnovi neobstoja podatkov. Tam je bilo zelo jasno zapisano, tudi gospod minister je tokrat rekel, "relativno restriktivno bo", gospa državna sekretarka je rekla na seji odbora na odgovor gospodu Priklu, naj ne bo toliko optimističen v obljubah upokojencev. Mi v osnovi ne vemo, kako in kaj, da ne grem do nekih zadev, ki so jih nekateri že pred menoj začeli – vprašanje občin. Vprašanje občin in financiranje občin, ki se ga nekako pometa pod preprogo, včasih ima človek občutek, da to nekako odgovarja številnim županom in nekim obstoječim vladam; da gre v neka napenjanja, čeprav sem že večkrat, ker vseeno v Združeni levici to resno analiziramo, podal kar nekaj predlogov. Eden od teh predlogov je, da se premisli obseg obveznih nalog občin, da se premisli, ali res morajo vse občine imeti enake glavarine. Pokojnine. Bela knjiga je bila zdaj zunaj, lahko bi na dolgo in široko [[…]]V bistvu se zopet nekako vidi, da v ozadju ni nekega bistvenega, tipičnega razmisleka, kako to družbo utiriti, če se tako izrazim, kako najti nek nov razvojni gospodarski, ekonomski model, ki bo spoštoval državljanke in državljane, zelo po domače povedano. Ali živim zato, da delam, da garam, pa od tega ne morem živeti, če sploh lahko pridem na trg dela?! Ali delam zato, da bom lahko živel?! Plus ekonomska demokracija, plus, če hočete, zadružništvo. Vlada ima celo nekega državnega sekretarja za to področje, pa nekako se mi ne zdi, da se kaj bistveno premika. Ko iz koalicije ubesedujete –veste, ni kohezije in zaradi tega moramo malo stisniti; če bomo mi odvisni od te tako imenovane, kot jaz rečem, pete javne blagajne, potem pomeni, da domače naloge nismo naredili. To potem pomeni, da sami ne mislimo na sebe in ne mislimo lastnega razvoja. Kohezija bi morala biti cukrček, o katerem nekako razmišljamo, kako ga bomo vpeli v infrastrukturni razvoj na način nerazdrobljenosti. Kot sem že rekel, koalicija se posipava s pepelom, za prilogo imamo nek osemstranski dokument, gospod minister govori o volatilnosti izračunov in vse skupaj me spominja na tisto, s čimer se že četrt stoletja profesionalno ukvarjam, če mu rečejo računalničarji GIGO – garbage in, garbage out. In ta razprava žal poteka nekoliko v tej smeri. Mi smo dali neke zaveze, ta hiša je dala zaveze. Imamo strategijo Evropa 2020, kjer smo se zavezali, da se bomo borili proti revščini, kjer naj bi število izključenih do leta 2000 zmanjšali za 40 tisoč, v resnici se je pa število od 2010 do 2014 povečalo za 44 tisoč. To je to, kar sem včeraj spraševal gospoda Cerarja. Kljub pogromu nad javnim sektorjem, nad socialo in tako naprej Slovenija že zdaj za socialno zaščito namenja bistveno manj, kot je evropsko povprečje, okoli 20 % manj od tega. Imeli smo nek zapis o socialnem sporazumu v letošnjem letu, ki ga je v imenu Vlade podpisala resorna ministrica Anja Kopač Mrak. V njem je zapisano, berem, "da bo letos izveden izračun minimalnih stroškov in da se bo minimalni dohodek uskladil z življenjskimi stroški". Ministrstvo za delo obljublja to že od leta 2009, pa smo še vedno tam, kjer smo. Ali bo vlada obljube, zaveze strategije 2020 in socialnega sporazuma upoštevala, ali še veljajo, ali smo pozabili na njih, ali jih bomo realizirali?! Če gledam nacionalni reformni program, če gledam na to, kar govori gospod minister, če gledam belo knjigo o pokojninski reformi, če gledam vse skupaj, sem v imenu Združene levice, odkrito povedano, zelo skeptičen, da se bo to zgodilo. Gospod Cerar je včeraj govoril o odpisu dolgov, ki ste jih izmaličili, govorijo o deložacijah, ki jih očitno ne razume, in uporabljajo neko tujko, ki me nekako bolj spominja, da bomo šli v smeri "food stamps", kot se temu reče v Združenih državah Amerike. A je to domet te vlade in te družbe?! Upam, da ne. Zaključil bi ta del, da si vseeno malo pustim časa, s tako imenovanim japonskim sindromom. Japonska je družba, ki ima že dolgo časa zelo nizko gospodarsko rast, bral sem neke študije v zadnjem času o tem, ampak kljub temu ohranja neko kvaliteto življenja. Mednarodni monetarni fond je pred kratkim predlagal – ne boste verjeli, groza, konec sveta –, naj na Japonskem dvignejo plačo v javnem sektorju. Verjetno gospod minister bi padel v nezavest, če bi zdaj to nekdo resno iz koalicije predlagal. Zakaj to govorim? Govorim zato, ker obstajajo tudi drugačni pristopi in načini izhoda iz krize, ki ne pozabijo na nekaj. Tukaj imamo Novo Slovenijo, imamo gospoda premierja, ki pravi, da je verujoči človek, imamo gospo vodjo Poslanske skupine Stranke modernega centra, ki pravi isto. Ampak v teh predlogih, kako bomo živeli do konca desetletja, dragi moji, pozabljate na tisto – Ecce homo. Kje je človek?! Hvala za besedo.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanskih demokratov, v njenem imenu gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, spoštovana gospa podpredsednica. Še enkrat prav lep pozdrav gospodu ministru s sodelavkama! Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Tudi mi v Novi Sloveniji obžalujemo, da je tako rekoč skozi zadnja vrata tega državnega zbora prišla ta točka dnevnega reda na aprilsko sejo Državnega zbora. Pričakovali smo odgovore na preštevilna vprašanja na matičnem delovnem telesu. Predlagali smo, da se obravnava tega dokumenta vsaj začasno prestavi, recimo na naslednji mesec; ampak enostavno nismo uspeli. In se tudi sprašujemo, če so tisti, ki so glasovali proti našim predlogom, razumeli, zakaj sploh gre. Gre pa za slovensko Ustavo, gre za 2. člen Ustave Republike Slovenije, ki pravi: Slovenija je pravna in socialna država. Danes ne bom razpravljal toliko o pravni državi, nekoliko več o socialni državi, ali bolje – o financiranju, gospe in gospodje, socialne države. Tisti, ki nekaj obljublja bodisi na vladi bodisi tukaj v državnem zboru, ljudem nekaj obljublja in ne pove, kje bo to vzel oziroma kje bo ta denar ustvaril, tisti je socialni demagog. In slišimo primere, da bo en sloj ljudi dobil dve kepici sladoleda na mesec, to je pravzaprav norčevanje iz enega sloja ljudi. Tisti, ki ne pove, kje bo to ustvaril, kje bo ta denar vzel, tisti je socialni demagog. Ali pa bo šlo v temu primeru, gospe in gospodje, za nezakonito financiranje volilne kampanje ene od političnih strank. V skladu z Zakonom o fiskalnem pravilu je Državni zbor vključen v pripravo načrta javnofinančne porabe za naslednje triletno obdobje že od samega začetka, ko se postavi ključne cilje. In tukaj bi želel odprti Zakon o fiskalnem pravilu, ki ga je podpisal po sprejetju v tem državnemu zboru predsednik Državnega zbora 10. julija lani. In želel bi pokazati na 17. člen, ki govori o sprejetju prvega okvira in tudi o sredstvih za delo Fiskalnega sveta. In prvi odstavek 17. člena Zakona o fiskalnem pravilu pravi: "Prvi predlog okvira, skupaj z osnutkom Programa stabilnosti, vlada posreduje državnemu zboru in Fiskalnemu svetu najmanj 20 dni pred rokom za posredovanje Programa stabilnosti Evropski komisiji v letu 2016." Ampak mi zdaj imamo ta odlok, ki je posredovan državnemu zboru, tukaj naredim kljukico. Ta dokument, ta odlok pa ni bil posredovan Fiskalnemu svetu, ker ga ni. Gre torej za eklatanten primer kršenja zakona, konkretno njegovega 17. člena. Jaz bom vedno izražal priznanje ministru za finance dr. Mramorju, ki je vlagal velike napore, da je dobil 60 glasov tukaj, v tej hiši, da smo sprejeli Zakon o fiskalnem pravilu. Na žalost premalo – morda mu je tudi zmanjkalo časa – naporov pa je bilo vloženih pri oblikovanju Fiskalnega sveta. In zdaj se na nek način poskuša pokazati na opozicijo, ja, tudi na Novo Slovenijo – češ, vi ste krivi, da nimamo Fiskalnega sveta. To ni fer in to ni korektno, takšne trditve niso korektne. Še na en člen bi želel opozoriti glede na to, da člani Fiskalnega sveta v Državnem zboru niso dobili zadostne podpore. Opozoril bi rad na drugi odstavek 9. člena, ki pravi: "Po prejemu obvestila glede izteka funkcije ali po prejemu obvestila, da predlagani kandidat za člana Fiskalnega sveta ni dobil potrebne večine ali je bil predčasno razrešen, vlada brez odlašanja objavi v Uradnem listu Republike Slovenije poziv za prijavljanje kandidatov." Jaz tega poziva v Uradnem listu nisem zasledil, morda sem nepozorno bral, to je že moje naslednje vprašanje. Ali je ta poziv za nove kandidate za Fiskalni svet že objavljen? Predlog odloka o okviru oblikovanja proračuna, ki ga imamo pred seboj, je prispel v državni zbor v situaciji, ko – kot rečeno in že vsi vemo – nimamo oblikovanega Fiskalnega sveta, ki bi bdel nad številkami, po domače rečeno. To pomeni, da Vlada krši zahteve Zakona o fiskalnem pravilu, ki je bil sprejet z dvotretjinsko večino. Dejstvo, da se postavljanje proračuna za naslednja tri leta odvija brez Fiskalnega sveta, je nedopustno, kolegice in kolegi. Je nedopustno! Kot da nimamo Zakona o fiskalnem pravilu, kot da nimamo določb Ustave. To je nedopustno. Vse je torej po starem. Imamo sicer ta dokument, predlagala ga je vlada, ki zavestno krši zakon in zahteva od nas, da mi v državnem zboru potrdimo ta odlok, ki ni doživel zakonske procedure. In če nadaljujem ali ne, se že razume, da poslanci Nove Slovenije tega odloka ne moremo podpreti. Bi ga pa podprli, če bi vložila vlada več naporov v oblikovanje Fiskalnega sveta, ko bi minister vsaj tolikokrat prišel tudi v Poslansko skupino Nove Slovenije in tudi druge opozicijske stranke. Mi želimo konstruktivno sodelovati in ko se bomo uskladili glede imen, potem bomo imeli tudi Fiskalni svet. Tako pa vidim, izgleda, da ni interesa, da bi v tem mandatu sploh dobili Fiskalni svet. Fiskalni svet bi moral zagotoviti neodvisen nadzor in oceniti predlog odloka, ki ga imamo pred seboj. Te ocene zdaj nimamo. Kršenje Zakona o fiskalnem pravilu krščanski demokrati ostro obsojamo. Koalicijo, na čelu s predsednikom Vlade in finančnim ministrom, pozivamo, naj takoj zagotovita spoštovanje zakona ter vzpostavitev Fiskalnega sveta in naj nas ne silijo k razmišljanju o ustavni obtožbi. V Novi Sloveniji tudi opozarjamo, da polemika glede strukturnega primanjkljaja ni razčiščena. Evropska komisija je za Slovenijo kot enega izmed ključnih problemov izpostavila strukturni primanjkljaj, poslanci pa še vedno nismo dobili zagotovil o izvedbi ključnih reform za njihovo znižanje in argumentiranih pojasnil o metodologiji njegovega ugotavljanja. Beremo poročilo Evropske komisije, Poročilo o državi – Slovenija 2016 in v tem poročilu Evropska komisija navaja, da se Slovenija med vsemi državami članicami sooča z najvišjim tveganjem za fiskalno vzdržnost. Z najvišjim tveganjem in to je problem, to nas skrbi. Če nikogar drugega v državi, v državnem zboru, v vladi – tudi v redu. V Novi Sloveniji smo zato na seji Odbora za finance in monetarno politiko predlagali, da se obravnava Predloga odloka o okviru za pripravo proračunov predstavi, vse dokler se ne razčistijo ta vprašanja glede metodologije ugotavljanje strukturnega deficita. Naš konstruktivni in dobronamerni predlog na žalost ni bil sprejet. Svojo dobronamernost in konstruktivnost še enkrat tukaj izražamo tudi s pozivom ministru za finance, pa če hočete vladi. Če vlada nima dovolj podpore za sprejemanje strukturnih reform v koaliciji, potem naj pač poskuša tudi pridobiti glasove v opoziciji. Ko se pogovarjamo o tako pomembnih vprašanjih, kot je priprava proračuna do leta 2019, bi od koalicije lahko pričakovali veliko bolj vključujoč odnos, kjer se upošteva različna mnenja, konkretne številke in zakonske določbe. Način, s katerim je vlada začela postopek oblikovanja okvira proračuna, je po našem mnenju neprimeren. Opozarjamo na razvite države v tem trenutku, le-te oblikujejo moderno ekonomsko politiko. V Sloveniji pa zgleda, da se vlada obnaša po načelu – kar bo, pa bo. Način financiranja socialne države je popolnoma odvisen od ekonomske politike države. Slovenija ta trenutek eno milijardo več porabi, kot ustvari. Ekonomska politika do leta 2019 bi morala najprej odgovoriti na vprašanje, kako eno milijardo več pridelati, ustvariti. Seveda ne gre čez noč, ampak da bi imeli vsaj nastavke, ki bi kazali na to, da bomo dolgoročno več ustvarili, da bomo lahko učinkoviteje financirali socialno državo. Za to gre. Vsi dobro vemo, kje v državi se ustvarja denar; še posebej tisti, ki smo kdaj bili v realnem sektorju. Za odgovore na te izzive potrebujemo najprej razčiščena pomembna vprašanja o strukturnem primanjkljaju in polno oblikovano sestavo Fiskalnega sveta. Dovolite še nekaj besed o strukturnem primanjkljaju. Strukturni primanjkljaj je pravzaprav, oprostite izrazu, tumor slovenskih javnih financ, ki raste nekje skrit v zavetju zdrave gospodarske rasti. Moram reči, da tukaj spet soglašam z gospodom ministrom dr. Mramorjem, ki pravi, da imamo gospodarsko rast, ampak je ta gospodarska rast zelo krhka. Iz tega se vidi tudi neka zaskrbljenost in konservativni pogled gospoda ministra za finance. Zaradi njega, torej zaradi tega strukturnega primanjkljaja postaja Slovenija strukturni bolnik Evrope. Če strukturnega primanjkljaja ne bomo odstranili, nas bo hudo prizadel. Za takšno operacijo pa potrebujemo ustrezna pravna orodja. Priložnost za njihovo vzpostavitev se ponuja ob prenovi Zakona o javnih financah. Dinamika odstranitve primanjkljaja je določena v 12. členu Zakona o fiskalnem pravilu in se navezuje na uredbe Evropske unije, korektno Uredba (EU) št. 1175/2011. Če dinamike ne bomo spoštovali, to ne bo pomenilo le kršitev teh dveh predpisov, temveč celo kršitev 148. člena Ustave Republike Slovenije, to pa je že raven kršitve, ki lahko sproži postopke impeachmenta. Letošnje leto in tudi prihodnji dve leti zato nikakor ne bodo enostavni. Visoka gospodarska rast, ki nam jo napoveduje Evropska komisija, bo od nas terjala visoke strukturne napore. Strukturni napori pa pomenijo trajna znižanja določanih odhodkov, trajna znižanja. V času visokih stopenj gospodarske rasti je nekaterim sicer težko razumeti, da je treba odhodke še naprej zniževati, vendar drugačne poti na žalost ni. Strukturna prilagajanja je treba nujno izpeljati do konca. Trenutna gospodarska situacija je za strukturna prilagajanja vsekakor zelo ugodna. Napovedane rasti so namreč tako visoke, da se bo del negativnih posledic, ki jih bodo nekateri imeli ob izgubah prilivov iz proračuna, hitro kompenziral z višjimi prilivi z rastočega trga. Odprava strukturnega primanjkljaja je odlična naložba za obdobja prihodnjih recesij. Če že ne zaradi nas samih, smo dobre izhodiščne pogoje za vstop v prihodnje recesije dolžni zagotoviti prihodnjim generacijam, spoštovani kolegice in kolegi. Še posebej zato, ker jim zapuščamo tudi visoko raven dolga. Nadaljnje zniževanje odhodkov bo prispevalo prav k temu, da bomo končno začeli ustvarjati tudi proračunske presežke in z njimi zniževati dejanski in ne le relativni obseg dolga. Na račun brutalnega zadolževanja smo namreč zadnjo krizo preživeli relativno ugodno. Participacija na gospodarski rasti je bila prav z zadolževanjem v času krize tako že konzumirana. Se pravi, da smo mi gospodarsko rast na nek način že konzumirali. Zavedanje o tem dejstvu je nujno, saj se s prihodom gospodarske rasti žal poraja tveganje, da se bo strukturni primanjkljaj ponovno začel razraščati. Čas prihajajoče gospodarske rasti zato ni čas, ko se spet lahko prepustimo nebrzdani potrošnji, temveč je čas poravnave preteklih računov in hkrati čas priprav na nove krize. Spoštovani kolegice in kolegi, spoštovani gospod minister, iz vsega navedenega in še iz mnogih drugih razlogov na žalost Poslanska skupine Nove Slovenije tega predloga odloka ne more podpreti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Alenka Bratušek bo predstavila stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev.
Lep pozdrav, podpredsednik, minister, državna sekretarka, kolegice in kolegi! Odlok, ki je danes pred nami, sprejemamo prvič. Prvič v zgodovini Republike Slovenije bomo za štiri leta v Državnem zboru določili tako imenovan fiskalni okvir. Minister je prej povedal, da je to začetek postopka priprave državnega proračuna. Jaz upam, da po letu in pol, ko smo tu, vsi v tem državnem zboru vemo, da je postopek sprejemanja proračuna določen v Poslovniku Državnega zbora; nek poseben postopek, ki ni enak sprejemanju zakonov. Poslovnik posebej določa postopek sprejemanja proračuna. Spoštovani minister, o tem odloku v Poslovniku Državnega zbora ni niti besede. Ob sprejemanju Zakona o fiskalnem pravilu sem opozarjala na to, da bo treba spremeniti Zakon o javnih financah in Poslovnik. Ta odlok nekako ne more biti začetek postopka sprejemanja proračuna, ker v Poslovniku ni predviden. Drugo, odlok absolutno ni pripravljen v skladu z zakonom. Zakon določa, da se ta odlok pošlje v državni zbor in, kot drugo, Fiskalnemu svetu. Predsednik Vlade je včeraj nekako takole povedal – Zakon o fiskalnem pravilu je sprejela Vlada. Za Fiskalni svet, da ni sprejet, ste krivi vi. Za oboje je potrebnih 60 glasov v tem državnem zboru. Spoštovana koalicija, spoštovana vlada, tudi Zakona o fiskalnem pravilu sami ne bi mogli sprejeti. Drugo, kar se tiče Fiskalnega sveta, spoštovani minister, z nami štirimi se ni glede Fiskalnega sveta usklajeval nihče. SDS je povedal, da se z njimi niste usklajevali. Se pravi, tudi če bi Nova Slovenija dala glasove za Fiskalni svet, je to še vedno samo 59 glasov. Zato morate puščico krivde usmeriti v nekoga drugega. 60 glasov je 60 glasov. In jaz ne razumem demokracije in delovanja Državnega zbora tako, da dobimo predlog na mizo in nekdo reče – vzemi ali pusti. Tako nam je bilo povedano. Že na odboru sem dala predlog, da prepustite opoziciji sestavo Fiskalnega sveta in preprosto na koncu zagotovite potrebno število glasov, če si to predstavljate tako. In ni prav, da predsednik Vlade zavaja slovensko javnost, ko govori o tem, kako se je usklajeval glede Fiskalnega sveta. Z nami nihče in kot so povedali kolegi v Slovenski demokratski stranki, tudi z njimi nihče. Imena, ki so bila na mizi, nikakor ne bi mogla dobiti 60 glasov. Sedaj pa še nekaj na kratko, kar se tiče številk v tem odloku. Dokument lahko resnično zgleda kot dokument, ki ga lahko sprejmemo z levo roko. Dvanajst številk je navedenih za vsako blagajno posebej, državni proračun, pokojninska blagajna, zdravstvena blagajna in občine za tri leta. Spoštovani kolegice in kolegi, upam, da veste, da s tem odlokom zelo natančno začrtate, definirate in omejite stvari. Nismo slišali pravzaprav nič, kaj te številke vsebujejo. Bom omenila samo tri največje kategorije: socialni transferji; razen tega, da bo v eni vrstici zapisano – potrebno še dodatno krčenje. Pokojnine niti z besedico niso omenjene v dokumentu in Desusu ni problem tega potrditi, potem bo pa spet kot velik borec v zraku. Zelo natančno je s to številko definirano, kaj se dogaja; in enako za plače v javnem sektorju. Občinam mimo njihovega soglasja definirate številko, resda skupno; ampak me zanima, kaj bo, če bo za zadnjih pet ali deset občin od teh dvesto in nekaj, kolikor jih imamo, kvote zmanjkalo. Ali to pomeni, da bodo brez proračuna oziroma bodo sprejele proračun brez odhodkov, ali kako?! Nimamo odgovorov. Lahko se slišijo zelo tehnični, ampak spoštovani kolegice in kolegi, na žalost je tukaj zadaj veliko vsebine in veliko življenj. Najbolj zanimivo pa je gibanje zniževanja odhodkov državnega proračuna, kjer ta vlada in ta vladajoča koalicija praktično celoten trud konsolidacije javnih financ v tem srednjeročnem obdobju prepusti novi vladi. To niso samo besede, tukaj vam na grafu pokažem, kako nameravate zniževati odhodke državnega proračuna. V letu 2017 bodo minimalno nižji kot leta 2016, potem bodo leta 2018 krepko višji kot leta 2017 in leta 2019 krepko nižji od leta 2018. In temu se reče dobra skrb za zdrave javne finance ali kako je že rekel včeraj predsednik Vlade. Temu se reče neodgovorna javnofinančna politika, ker smo na poti, kjer smo enkrat že bili; kjer smo vse obljube, povezane s proračunom, ki smo jih dali, prenesli za tri leta naprej in vsako leto zamikali še za kakšno leto. Nikoli nismo prišli do prepotrebnih sprememb, minireform ali kakorkoli jih imenujemo. To ta dokument pokaže. Če so to zdrave javne finance in odgovorna javnofinančna politika, ne vem, kaj lahko temu še rečemo. V naši poslanski skupini ta odlok absolutno ne bo dobil podpore.
Hvala lepa. Gospa Urška Ban bo predstavila stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Naj na koncu predstavim še stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra glede Predloga odloka o okviru za pripravo proračunov sektorja država za obdobje od 2017 do 2019. S Predlogom odloka o okviru za pripravo proračunov sektorja država za triletno obdobje se v Državnem zboru tokrat srečujemo prvič. Državni zbor je namreč šele v letu 2015 sprejel Zakon o fiskalnem pravilu, bili smo zadnja država v Evropski uniji, ki je ta zakon sprejela. Ta zakon poleg temeljnih načel upravljanja z javnimi financami na ravni celotnega sektorja država na novo določa in opredeljuje tudi našo vlogo – aktivno vlogo Državnega zbora pri načrtovanju javnofinančne porabe. Tako smo poslanci vključeni v pripravo načrta javnofinančne porabe za naslednje triletno obdobje, tokrat obdobje od leta 2017 do 2019, že od samega začetka, ko se postavijo ključni javnofinančni cilji, ki jih je treba zasledovati pri javnofinančnem načrtovanju. Tak način priprave proračuna v Poslanski skupini Stranke modernega centra pozdravljamo, saj se tudi preko Državnega zbora v pripravo proračuna lahko vključuje tudi civilna družba. Prav ta odlok naslavlja vse štiri blagajne javnega financiranja in ta poudarek se nam zdi še posebej ključen, saj so predvsem občinska, zdravstvena in pokojninska blagajna tisti stebri v državi, ki zagotavljajo stabilnost in varnost našim državljanom. Odlok zasleduje dva ključna cilja, ciljni saldo sektorja država kot celota in posamezne blagajne javnega financiranja ter najvišji možni obseg izdatkov za sektor država ter posamezne blagajne javnega financiranja, to je državni proračun, občine, zdravstvena blagajna in pokojninska blagajna. Danes se tako rekoč soočamo s prvim korakom odgovornega in transparentnega proračunskega načrtovanja ter s tem tudi na nek način proračunske obravnave za naslednja tri leta. S tem dokumentom, ki ga obravnavamo danes, bomo določili prej omenjene cilje, ki bodo sledili sprejetemu Zakonu o fiskalnem pravilu, in tako omogočili, da se bodo do uveljavitve oziroma do priprave proračunov za posamezna leta na tej podlagi sprejeli tudi vsi potrebni ukrepi za to, da te cilje, ki so opredeljeni v odloku, tudi dosežemo. Pa kljub temu, da je sedaj postopek sprejemanja omenjenih javnofinančnih ciljev formaliziran z Zakonom o fiskalnem pravilu, v osnovi ne gre po vsebini za neko povsem novo materijo. Proces, na podlagi katerega se je določil ciljni saldo sektorja država in najvišji možni obseg izdatkov sektorjev država, se je izvajal tudi do sedaj, tudi pred sprejetjem Zakona o fiskalnem pravilu; in sicer vse od sprejetja pravil Pakta za stabilnost. Podatki o ciljnem saldu sektorja država in ciljnem obsegu izdatkov so bili vsako leto vključeni v Program stabilnosti, ki je predstavljal slovenski srednjeročni fiskalni okvir. Pristojna za sprejetje tega srednjeročnega fiskalnega okvirja je bila Vlada, ki je Program stabilnosti potem posredovala Evropski komisiji v nadaljnjo obravnavo v okviru evropskega semestra. S sprejetjem Zakona o fiskalnem pravilu pa se, kot sem že povedala, del odgovornosti in pristojnosti, vezan na proračunsko načrtovanje, seli tudi v državni zbor. Na podlagi 6. člena in prehodne določbe 17. člena Zakona o fiskalnem pravilu je namreč Vlada pred dokončno potrditvijo Programa stabilnosti v letu 2016 dolžna Državnemu zboru poslati Predlog okvira za pripravo proračunov sektorja država za naslednja tri leta. Vlada je v skladu z roki, ki jih določa Zakon o fiskalnem pravilu, ter ob upoštevanju pomladanske napovedi makroekonomskih kazalcev, ki so jih pripravili na Umarju, in ob upoštevanju vseh drugih razpoložljivih podatkov v zvezi s pričakovanimi odhodki in pričakovanimi odhodki sektorja država v letošnjem in naslednjih treh letih v Državni zbor posredovala predlog okvirja, ki ga imamo danes na mizi. Dovolite mi, da se v nekaj naslednjih stavkih opredelim do same vsebine predloga odloka, za katerega verjamem, da bo v nadaljevanju še danes predmet širše razprave. Predlog odloka vsebuje in opredeljuje dva pomembna cilja. Prvič, v 2. členu se določi ciljni saldo celotnega sektorja država in najvišji možni obseg izdatkov celotnega sektorja država, merjen po obračunski metodologiji, torej po metodologiji ESA. V skladu s temi izhodišči je v odloku predvideno, da se ciljni saldi sektorja država za leta 2017, 2018 in 2019 določijo tako, da bo v naslednjih treh letih zagotovljeno znižanje deficita sektorja država za 0,6 % bruto domačega proizvoda. Najvišji možni obseg izdatkov sektorja država je določen glede na ocenjeno višino prihodkov posamezne institucionalne enote sektorja država in je očiščen izdatkov, ki drugi enoti sektorja država predstavlja prihodke. Torej gre za konsolidiran obseg izdatkov. To, kar določa 2. člen odloka, je v skladu z Zakonom o fiskalnem pravilu. In drugič, v 3. členu so določeni ciljni saldi in najvišji obseg izdatkov za posamezno blagajno javnega financiranja, to je za državni proračun, proračun občin, pokojninsko in zdravstveno blagajno, izračunanih po denarnem toku, to je po načelu, po katerem se pripravljajo finančni načrti javnofinančnih blagajn. S tem odlokom je predvideno, da tri javne blagajne, torej občine, zdravstvena in pokojninska blagajna, v obdobju 2017 do 2019 ne bodo ustvarjale dodatnega deficita. Za zadnji dve to tako ali tako določa že sama veljavna zakonodaja, hkrati pa se za državni proračun predvideva deficit v letu 2017 v višini največ 1,7 % BDP, v letu 2018 0,9 % BDP in v enako tudi v letu 2019. Na segmentu državnega proračuna se namreč kompenzirajo presežki oziroma primanjkljaji ostalih enot sektorja država, ki v odloku niso posebej zajeti, ker tega ne predpisuje Zakon o fiskalnem pravilu. Gre za javne agencije, javne sklade, javne zavode, ki se financirajo iz javnih ali pretežno iz javnih sredstev, proračunski skladi in gospodarske družbe, ki se pretežno financirajo iz javnih sredstev. Opisani okvir za pripravo proračunov bo služil kot podlaga za pripravo Programa stabilnosti, ki vsebuje opis politike in ukrepov za doseganje teh ciljev in določa tudi srednjeročni fiskalni cilj. Se pa vsebina Programa stabilnosti dopolnjuje in v določenih delih tudi prekriva z Nacionalnim reformnim programom. Program stabilnosti se osredotoča na makroekonomski razvoj, fiskalno politiko in javne finance, medtem ko Nacionalni reformni program opisuje ukrepe, napovedane strukturne reforme znotraj evropskega semestra. Oba dokumenta pa predstavljata temeljni strateški okvir razvoja Slovenije. V srednjeročnem obdobju Slovenija zaenkrat še v osnutku Programa stabilnosti načrtuje postopno zniževanje salda sektorja država in ciklično prilagojenega salda. Zato se pri načrtovanju javnih financ vlada osredotoča na strukturne ukrepe, ki bodo imeli trajen vpliv na strukturo in učinkovitost javnih financ. V Programu stabilnosti se predvideva tudi nadaljnji trend zmanjševanja dolga sektorja država, ki se bo začel zmanjševati že v letošnjem letu. Glede na podatek, da je bil deficit v letu 2015 nižji od 3 %, to pomeni, da prehajamo iz korektivnega v preventivni del Pakta za stabilnost in rast ter moramo poleg ciljev, ki jih zasledujemo na deficitu, zasledovati tudi cilj zniževanja dolga sektorja država, dolga nad 60 % BDP. Iz povedanega v naši poslanski skupni ocenjujem pripravo Odloka o okviru za pripravo proračunov sektorja država za obdobje od 2017 do 2019 kot izpolnjevanje, prvič, zakonske zaveze in tudi kot enega izmed ukrepov, ki bodo v prihodnje povečali proračunsko transparentnost in izboljšali planiranje prihodkov ter odhodkov vseh štirih blagajn javnega financiranja. Se pa tudi v naši poslanski skupini zavedamo, da so tokratne težave glede obravnave in sprejetja predloga okvira tudi posledica neimenovanega in s tem nedelujočega Fiskalnega sveta ter odsotnosti izvedbenega dela 6. člena Zakona o fiskalnem pravilu v Zakonu o javnih financah oziroma v Poslovniku Državnega zbora. Glede imenovanja Fiskalnega sveta je bilo že danes tudi na odboru povedanega veliko, naj pa na tem mestu poudarim, da smo predlog, ki ga je posredovala vlada v parlament v marcu, na seji Državnega zbora v naši poslanski skupini, Poslanski skupini Stranke modernega centra soglasno podprli. Predlagane kandidate smo ocenili kot kompetentne in strokovno visoko usposobljene za opravljanje vseh nalog, ki jih Fiskalnemu svetu nalaga Zakon o fiskalnem pravilu. Vendar ta predlog v parlamentu ni dobil ustrezne, torej dvotretjinske podpore. Zaradi pomembne in ključne vloge v nadaljnjih procesih javnega finančnega načrtovanja ter spremljanja in nadziranja javnofinančne porabe kljub vsemu pričakujemo od Ministrstva za finance in tudi od Vlade, da postopek imenovanja članov in predsednika Fiskalnega sveta nadaljujejo z objavo novega razpisa ter predlog kandidatov čim prej posredujejo poslanskim skupinam. Od poslanskih skupin pa pričakujemo odgovoren in državotvoren premislek o novih kandidatih. Tudi postopek priprave novega zakona o javnih financah je v teku, in sicer v fazi obravnave pripomb, ki so prispele iz javne obravnave. Kot je na odboru povedala državna sekretarka, je teh ogromno, zelo veliko in zaradi zahtevnosti materije se z zakonom res nekoliko zamuja. Zakon o javnih financah je namreč eden izmed temeljnih javnofinančnih predpisov, ki poleg načela fiskalne odgovornosti vseboval tudi obveznost srednjeročnega načrtovanja fiskalne politike. Hkrati pa je priprava novega zakona o javnih financah tudi priložnost, da se na nek način modernizirajo instrumenti javnih financ, ker ta zakon že kar nekaj časa, razen določenih parcialnih posegov skozi druge zakone – Zakon o izvrševanju proračuna, Zakon o uravnoteženju javnih financ in skozi kakšen drug podoben predpis –, ni doživel večje spremembe že vse od njegovega sprejetja naprej. Se bomo pa s tem vprašanjem, ki se je tudi danes odprlo, ter s tema dvema težavama, ki sem jih navedla, ponovno srečali že letos septembra, saj šesti odstavek Zakona o fiskalnem pravilu določa, če Vlada do 15. septembra tekočega leta ugotovi, da so se spremenile okoliščine, na podlagi katerih je bil sprejet okvir, Državnemu zboru in tudi Fiskalnemu svetu ob posredovanju predloga državnega proračuna ali njegovih sprememb posreduje v sprejetje tudi predlog spremembe okvira. Državni zbor namreč spremembo okvira sprejme ob sprejetju državnega proračuna ali ob njegovih spremembah. Zavedamo se, da bo brez spremembe Zakona o javnih financah in/ali tudi Poslovnika Državnega zbora nadaljnjo obravnavo težko izpeljati. Kljub omenjenima težavama v naši poslanski skupini ocenjujemo, da Zakon o fiskalnem pravilu daje pravno podlago za obravnavo in sprejetje tega dokumenta in da je hkrati tudi sam postopek sprejetja tega dokumenta izpeljan v okviru obstoječih določb, kot jih določa Poslovnik Državnega zbora. V Poslanski skupini Stranke modernega centra ocenjujemo, da je predlagani odlok primerna podlaga za pripravo sprememb proračuna za leto 2017 in predloga proračuna za leto 2018, ki ga bo Vlada predložila Državnemu zboru. Predlagani fiskalni napor, predviden v tem odloku, v posameznih letih kaže pravilno smer in stabilnost v javnofinančnih projekcijah, zato bomo v Poslanski skupini Stranke modernega centra podprli Predlog odloka o okviru za pripravo proračunov sektorja država za obdobje od 2017 do 2019. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na splošno razpravo poslank in poslancev o predlogu okvira. Besedo ima minister za finance dr. Dušan Mramor. Izvolite.
Najlepša hvala. Dovolite mi, da vam podam določena pojasnila. Se zavedamo in smo v vladi imeli, predvsem na Ministrstvu za finance, zelo veliko težav pri sestavljanju tega odloka in tudi pri sestavljanju Programa stabilnosti, ker v nasprotju s splošnim prepričanjem, da je metodologija Evropske komisije, kot se je izrazil poslanec Pogačnik, jasna, transparentna, znana vnaprej, to seveda ne drži. Če bi videli to metodologijo, približno toliko je debela. Notri označujejo kot raketna znanost, to je bilo na zadnji evroskupini izraženo. Rezultat, ki je prišel ven za Slovenijo za leto 2017 ne samo da je pač nelogičen, ampak je celo absurden. In ko sem na to opozoril na evroskupini, da je rezultat te metodologije zaradi določenih razlogov nelogičen – pa bom razložil, zakaj je nelogičen, in upam, da bo vsakomur jasno –, se je takoj prijavilo še sedem držav, ki so bile pripravljene podpisati en dokument, ki smo ga napisali Evropski komisiji in jo opozorili, da je treba rešiti določene metodološke probleme v tej metodologiji. Poleg tega so nas pa podprle še nekatere druge države, ki so prišle do istih problemov. Ta metodologija je dejansko problematična. Nam za naslednje leto, za leto 2017 pri 2,3-odstotni predvideni gospodarski rasti, kar je za Slovenijo nizka gospodarska rast. Pred krizo smo imeli mi gospodarsko rast nad do 3,5 % v povprečju, pri 2,3-odstotni gospodarski rasti za naslednje leto ta izračun privede do tega, da imamo za 1,9 % višja gospodarsko rast, kot je potencialna za Slovenijo. To se pravi, da pride potencialna gospodarska rast pod 1 odstotno točko, kar je popolna neumnost, ker tak rezultat pomeni, da imamo v Sloveniji močno pregreto gospodarstvo. Ta 1,9 odstotne točke presežno gospodarsko rast nad tisto, ki bi jo mi potencialno smeli imeti, to je najvišji pribitek ali pa najvišja razlika med tisto, ki je predvidena, in med potencialno za celo Evropsko unijo, pri tem ko imamo mi deflacijo v Sloveniji. Se pravi, če bi imeli toliko presežno gospodarsko rast, tak primer je bil v letu 2008. Kaj smo imeli takrat? Ogromno inflacijo, ogromen deficit plačilne bilance, smo imeli zelo nizko brezposelnost. Mi imamo pa zdaj deflacijo, ogromen presežek plačilne bilance, eden najvišjih, za Nemčijo je najvišji v Evropski uniji, poleg tega imamo pa še brezposelnost, ki je na dolgoročni ravni nad to ravnjo. Iz rezultata metodologije pride, da ima Slovenija močno, najbolj v Evropski uniji pregreto gospodarstvo. In ko sem šel s tem do svojih kolegov, so nekateri rekli – mi smo imeli podobne probleme, ne toliko velike kot vi, ampak podobne probleme. Zato smo pripravljeni z vami skupaj iti v pogovor z Evropsko komisijo o reviziji te metodologije oziroma popravkov. Italijanski finančni minister je prišel do mene s predlogom popravka podaljšanja obdobja, za katerega se računajo povprečja. In to smo podpisali in poslali Evropski komisiji. Ta logika, da ima Slovenija v letu 2017 strukturni primanjkljaj 2,8 % bruto domačega proizvoda, je popolnoma nesmiselna. To je priznal tudi na televizijskem intervjuju Dijsselbloem – sedajle predsedujoči Ecofinu in hkrati Evroskupini. Za naslednje leto po izračunih, ki jih imamo mi, se predvideva strukturni deficit v višini 1,3 %. Strukturni deficit, zmanjšanje strukturnega deficita v letu 2016, se pravi v tem letu, po naših izračunih pride 0,6 % BDP, točno toliko, kot mora biti. In glede na to, kako IMF in OECD izračunavata potencialni BDP, proizvodnjo vrzel in strukturni deficit, je to celo manj, kot je izračun OECD-ja, je pa nekje na ravni IMF, Mednarodnega denarnega sklada. Tukaj je težav zelo veliko. Imamo razgovor z Evropsko komisijo in se z njimi pogovarjamo, na kakšen način ta problem rešiti; ne samo za Slovenijo, ampak za več drugih držav. Glede zmanjševanja deficita, primanjkljaja – v letu 2013 je bil primanjkljaj 15 %, v 2014 4,9 %, v letu 2015 je bil predviden 2,9 % in v 2016 2,2 %. Mi imamo zelo jasen trend zniževanja, tudi če enkratne vplive, kot je dokapitalizacija bank in še druge enkratne vplive izločimo, imamo še vedno zelo zdrav padec, kar nam vsi priznajo. Vprašanje je bilo glede strukturnih reform. Res je, glede demografije je Slovenija v izjemnih težavah. Demografsko gledano imamo enega največjih problemov za dolgoročno fiskalno vzdržnost – do leta 2060 so te projekcije – in za srednjeročno fiskalno vzdržnost. In da bi to naslovili, kar ste tudi vi omenili, gospod poslanec, potem pač potrebuješ strukturne reforme, da to dolgoročno fiskalno vzdržnost vzpostaviš. In zato je nacionalni reformni program vse te reforme tudi predvidel. V letih 2016, 2017 mora biti zdravstvena reforma, morajo biti spremembe na področju pokojnin, morajo biti spremembe na področju dolgotrajne oskrbe in spremembe pri visokem šolstvu, ki bodo skrajšale študij. Vse to omogoča večji del delovno aktivne populacije, ki plačuje prispevke in s tem tudi ohranja pokojninsko blagajno ter zdravstveno blagajno v takem obsegu, da je možno izplačevati normalne pokojnine. Ampak to je že v nacionalnem reformnem programu, ki ga je prejšnji teden sprejela vlada. Glede tekočega primanjkljaja, gospod Pogačnik, ne držijo podatki, da je letos tekoči primanjkljaj večji, kot je bil lansko leto. Letos je, tako kot je navedeno v poročilih Ministrstva za finance, za 100 milijonov nižji kot lansko leto. Imamo pa še eno stvar, na katero smo tudi opozorili v sporočilu za javnost, ker je zadnji dan marca padel na nedeljo, so bila plačila za marec narejena prvi delovni dan, ki je temu sledil; in to je bilo 1. aprila. [[oglašanje iz dvorane]] 1. aprila je bilo plačano tisto, kar bi moralo biti plačano v marcu za marec. In tukaj gre za 49 milijonov. Če še to prištejemo, imamo za 150 milijonov na okroglo nižji primanjkljaj v letošnjih prvih treh mesecih kot v lanskoletnih prvih treh mesecih. Prihodki so višji kot v letu 2015, kar je zame presenečenje. Zakaj je presenečenje, da so višji? Ker bi morali biti nižji. Nižji bi morali biti zato, ker je konec stare finančne perspektive, prehajamo na novo, ki ima za približno 900 milijonov manj sredstev na razpolago za kohezijo, kot je imela stara perspektiva. In v začetnem obdobju bo črpanje manjše, ker je treba narediti vse tiste dokumente, da se lahko tekoče črpa. To, da so bili prihodki višji kot v letu 2015, je zame presenečenje; seveda pa moramo k tistim, ki so v naših poročilih, prišteti še 49 milijonov zraven in potem so še dodatno višji. Iz tega vidika so te ocene, kako se gibljemo v letošnjem letu, nekoliko drugačne, kot ste navajali. Kako načrtovati ta padec strukturnega deficita do leta 2020, da bo takrat strukturni deficit nič? Vse so napovedi za naprej. Tudi te napovedi glede 2016 in 2017, ki so bile v poročilu Evropske komisije za Ecofin in za Evroskupino v marcu, vse te so samo napovedi in opozorila. Mi bomo vedeli natančne podatke za letošnje leto, kakšen je bil strukturni napor, jeseni naslednje leto. Takrat bomo šele lahko natančno določili, ali je bil ta strukturni napor ustrezen, ali ni bil ustrezen. In so zdaj te napovedi preuranjene. Mi še nimamo niti dokončnega rezultata, koliko je bil deficit v lanskem letu. Če ne veš, koliko je bil deficit v lanskem letu, potem ne moreš vedeti, tudi koliko je bil strukturni napor. To še vedno statistika razčiščuje z Eurostatom in bo v kratkem objavljeno. Na tem temeljiti nek fiasko in ne vem kaj še vse, to je pa res pretirano, to so ocene Evropske komisije. Pa še eno stvar bi rad povedal – metodologija. Za metodologijo ima vstopne podatke. Kateri vstopni podatki se uporabljajo in kako se izračunajo, mi ne vemo. Za precej teh podatkov mi niti ne vemo, kako so izračunani. Recimo za dolgoročno brezposelnost mi ne vemo, kakšen je model zadaj za ta input izračunati za v metodologijo. Mi imamo svoj izračun in ne pridemo niti približno skupaj. In tukaj bo zagotovo tudi predlog s strani te koalicije držav, da izračunavajo strukturni deficit, potencialni BDP in proizvodno vrzel države same, da bodo imele kontrole nad inputi. Potem to kontrolira Evropska komisija. Ker sedaj dejansko niti ne znamo včasih izračunati in priti do iste številke, kot jo ima Evropska komisija. Kdor pa si želi to bolj podrobno videti, pa si lahko pride pogledat to metodologijo, pa boste videli, da zato je pa res raketna znanost. Samo ta raketa na koncu ne leti, vsaj v primeru Slovenije ne.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Matej Tonin. Pripravi naj se dr. Bojan Dobovšek.
Dober dan. Ta odlok, ki ga obravnavamo, na nek način postavlja okvirje, kako naj bi si sledili prihodni proračuni te države in s kakšnim primanjkljajem bo delala ta država. Če pogledate odlok, potem vidite, da bolj ko se bomo približevali letu 2020, čedalje manjši bo primanjkljaj države, kar je seveda spodbudno. Seveda pa so to vse črke in številke na papirju, ki bodo realnost postale šele takrat, ko bodo tem številkam sledili tudi določeni strukturni in reformni ukrepi. Brez tega enostavno kakšnih bistvenih premikov v državi ni mogoče zagotoviti. Demografija je velik problem, ki bo Slovenijo v prihodnjih letih izrazito udarila na zelo številnih področjih; in bo ta stvar še kako povezana s pripravo vsakoletnih proračunov. Če pogledate samo podatke Statističnega urada Republike Slovenije, ugotovite, da se bo zgolj v prihodnih desetih letih populacija, starejša od 60 let, povečala za 100 tisoč ljudi. To bo zagotovo v prihodnjih desetih letih enormen pritisk na pokojninsko, zdravstveno blagajno in še kaj. In če država že danes ne bo začela razmišljati o primernih reformnih ukrepih, da bi prilagodili naše sisteme na prihodnjo demografijo, potem nam bo predla trda. Ko govorimo o proračunih, sta ključna dva podatka – kakšni bodo prihodki in kakšnih bodo odhodki. Pri odhodkih vsaj v Novi Sloveniji vidimo kar nekaj možnosti, da bi se jih dalo še optimizirati; naj izpostavim tukaj predvsem subvencije. V Novi Sloveniji se nam zdi subvencijska politika, ki jo pelje ta vlada, neprimerna, ker je včasih težko razumeti, zakaj bi država najprej vsem državljanom pobrala nek denar zaradi tega, da ga potem nekaterim razdeli s subvencijam. Ali ne bi bilo bolj enostavno, če želi država nekim podjetjem oziroma državljanom pomagati, potem je boljše, kot da jim deli denar, da jim denar pusti, z olajšavami in podobnimi zadevami. To je eden izmed pomembnih odhodkov v naših državnih proračunih, ki bi se ga dalo še pomembno optimizirati. Na drugi strani pa sta po naši oceni ključni zdravstvena in pokojninska reforma. Vsaj kar se tiče zdravstvene reforme, nam mnogokrat očitajo, da zagovarjamo privatizacijo zdravstva; pa to ni res. To so laži. Jaz bom neštetokrat ponovil, da mi zagovarjamo javno zdravstvo, vendar drugačen, bolj vzdržen način financiranja tega javnega zdravstva. Pokojninska reforma se bo tudi morala zgoditi. Predvsem pa se mi zdi ključno, kaj bomo kot parlament storili za izboljšanje poslovnega okolja in za ustvarjanje novih delovnih mest. To je pa ključna osnova in brez tega padejo vse ostale stvari. Če ne bomo imeli ljudi, ki bodo dodatno plačevali vse te sisteme, potem nam nič ne pomaga. In tukaj je ena izmed temeljnih stvari, ki jo mi vidimo, predvsem ta, da zmanjšamo davek na plače oziroma na delo. Tukaj je treba dejansko narediti največ in če bomo k temu dodali še boljši servis za državljane, da bo javna uprava delala v korist državljanov pri samih umeščanjih v prostor in pri drugih servisih, da bodo boljše delovale občine, potem se lahko tudi nasmiha lepša prihodnost tej državi.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Bojan Dobovšek, pripravi naj se dr. Franc Trček.
Hvala. Spoštovani vsi, ki spremljate to sejo! Dokumenta, ki je pred nami, enostavno ne moremo podpreti glede na vse argumente, ki smo jih slišali v dosedanji razpravi. Če izpostavimo samo dve pomanjkljivosti. Najprej procesna, kako je nastajal dokument. Ker nimamo fiskalnega sveta, je dokument procesno pomanjkljiv in ne more biti kot takšen sprejet. Drug problem je vsebinski problem. Do sedaj nismo slišali zadovoljivih argumentov in vlada ni predstavila potrebnih informacij, ki bi podprle ta okrnjeni dokument. Če pogledamo, kje bodo problemi. Prihaja do številnih omejitev na plačnem, na pokojninskem in na socialnem področju. En zelo velik segment ni bil izpostavljen, in sicer finančni segment. Gre za sektor država, v katerem ta finančni sektor ni dovolj izpostavljen. Če vemo, da imamo problem z bankami, ki so v večinsko državni lasti, imamo problem s SDH in danes vidimo, da bomo, kot kaže, imeli tudi problem z DUTB. Vse to bo še kako vplivalo na pričujoči dokument in zato bomo imeli problem. V dokumentu nismo dovolj izpostavili in spregledali smo problematiko občin in njihovih proračunov. Gre za to, da so proti temu dokumentu tako sindikati kot gospodarstvo. Tudi Evropska komisija nas je opozorila, in to večkrat, da dokument ni primeren. Opozorila nas je predvsem na slabo stanje v Sloveniji. Kaj očitam temu dokument? Da ni bilo usklajevanja glede tega dokumenta, da nismo dobili dovolj informacij, tovrstno dejavnost vlade očitam že pri več drugih dejavnostih, kot so migranti in vse ostalo. Se pravi, opozicijske stranke ne dobivajo dovolj informacij, nihče se z nami ne usklajuje, na nas pa se skuša prevaliti odgovornost za sprejete odločitve. Gre za to, da Vlada tudi s tem dokumentom zamuja kot z nekaterimi ostalimi. Vlada opravičuje, da je dokument takšen, kot je, zaradi prekratkih rokov in pa, kar smo slišali danes, da gre za raketno zagnanost. Jaz mislim, da je to tako pomemben dokument, ki odloča o prihodnosti Slovenije, da izgovor raketna znanost ni primeren za ta državni zbor. Glede na to lahko zaključim, da dokumenta nikakor ne morem podpreti, ker ni zagotovljen fiskalni svet in neodvisen nadzor, vlada je imela čas, da bi to uskladila. Da se odgovornost zoper prelaga na parlament, vlada si zopet skuša umiti roke in narediti, da je parlament odgovoren, s tem apeliram na poslance koalicije, če bodo sprejeli ta dokument, da vlada na njih prelaga odgovornost za sprejetje dokumenta in dolgoročen razvoj Slovenije in pa da v dokumentu ni predvidljivosti. Lahko rečem, da sta možni dve razlagi. Prva razlaga, da vlada ni sposobna, da bi sprejela ustrezen dokument, druga razlaga pa, da je dokument namenoma takšen. In obe razlagi sta nesprejemljivi. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Franc Trček, pripravi naj se gospod Franc Laj. Izvolite, gospod Trček.
Hvala za besedo še enkrat. Nadaljujemo to debato, ki je bolj nekako nedebata. Začel bom tukaj, kjer je kolega pred menoj končal. Poglejte, parlamentarne demokracije evropskega tipa imajo v bistvu že kar nekaj časa v sebi en, si upam reči, defekt. Večino zakonov zlasti sistemskih zakonov vlaga v parlamentarno proceduro izvršilna oblast, ki jih potem tudi v veliki meri subsidiarno na različne delitve teritorialne oblasti, ki so različne od dežele do dežele, od države do države, izvaja. In če izhajamo iz tega primanjkljaja, je naloga parlamenta, če ne drugega, da nastavlja neko dvojno ogledalo tako opozicija kot koalicija, da izvaja nekaj, kar se reče v današnji lingua franca fine tuning tovrstnih zadev, in da tudi spremlja, na kar se običajno pozablja, kako se te zakonodaje izvajajo v praksi. Mi se tukaj pogovarjamo nekako dokaj v zraku in jaz bi za uvod teh mojih preostalih minut citiral izjave gospoda ministra. Rekel je, citiram, "točno tako, kot mora biti". To je točno tako, kot mora, biti ta dokument. Primanjkljaj zdrav padec, ki nam ga vsi priznajo, glede stanja financ v proračunu sem presenečen, glede metodološkega striženja, mi ne vemo, glede metodologije raketna znanost - a ta raketa ne leti, vsaj v primeru Slovenije ne. Skratka, to nam tudi kaže na neko problematiko Evroskupine, ki je neka, kot smo lahko izvedeli v zadnjih letih, neformalna skupina gospodov, ki očitno radi dosti govorijo v prazno, si izmišljajo neke metodologije v korist enim, v škodo drugim, in se nekje, če se izrazim, izgubijo v prevodu. Še vedno nismo dobili odgovora na vprašanje, ki ga bom še enkrat ponovim: ali obljube, zaveze iz strategije 2020 in iz socialnega sporazuma še vedno veljajo? Kako bodo realizirane? "Glede na to, "točno tako, kot mora biti", konec citata gospoda Dušana, se nekako bojim, da ne. Veliko se danes govori o reformah. Lahko bi jih našteli en majhen milijon. Definitivno se zavedamo že demografske situacije kar nekaj časa, zdravstvena reforma, pokojninska reforma, ali smo toliko bogata družba, da imamo neko dvotirnost občine, upravne enote, skratka, morali bi premisliti tudi reformo lokalne samouprave in javne uprave. Verjetno ne bi bilo slabo premisliti šolske in tehnološke reforme, če se že pogovarjamo o reformah. Neka gospa, ki je šla za evropsko komisarko, ki očitno manjka temu SMC, je govorila, kako je že rekla gospa Bulc, da bi na eni strani A 4-formata morali napisati, kaj si v tej družbi sploh želimo. In mi štrikamo oziroma štrikate te neke reforme, neke poldokumente, ki do opozicije običajno ne pridejo. Če že pridejo, mi, kot neko drugo ogledalo vlade, če hočete, smo vedno pri glasovanjih preglasovani. Na osnovi česa bomo izvajali te reforme? Če poslušate gospoda finančnega ministra, na osnovi nekih odlokov, ki se jih je neka gospoda, ki v bistvu še formalni klub ni, nima neke zakonske podlage – Evroskupina, izmislila. In bo točno tako, kot mora biti. Če pri tem krava crkne, če pri tem človeka ni, pah, komu kaj [[...]]Važno je, da bomo mi zdravo padali, kar nam bodo vsi priznali, če se bomo pa pri tem razbili na nos in potem bomo tri leta čakali na operacijo, ko bomo imeli razbit nos in bomo morali vmes to samoplačniško narediti, pač bomo. Situacija je takšna, kot je. Če nekako sklenem, glede na to, kar nam je včeraj odgovarjal ali ni odgovarjal gospod predsednik Vlade, glede na to, kar ubeseduje gospod finančni minister, ki je sedaj odstoten, jaz vem, da gospa Vraničarjeva, ki mora za te tabelce skrbeti, ne more celega sveta ubesedovati. Glede na to, da so iz Socialnih demokratov, ki fevdalizirajo resor za delo, socialo in običajno se pozabi enake možnosti, odstotni celo na matičnih delovnih telesih, se nam glede na vse to zelo, zelo slabo piše, zato mi tega v Združeni levici seveda ne moremo podpreti.
Hvala lepa. Besedo ima, gospod Franc Laj. Pripravi naj se, gospa Nada Brinovšek.
Spoštovani, predsedujoči hvala za dano besedo. Vsem skupaj prav lep pozdrav še enkrat! Mislim, da je pred nami izredno pomemben dokument, s katerim si bomo zagotovo tlakovali našo bodočnost za kar nekaj let. Glede na to koliko, koliko je bilo izrečenih besed v eno in drugo stran v prid in tudi glede pomanjkljivosti tega dokumenta, bi mogoče jaz izbral srednjo pot. Vsekakor je načrtovanje potrebno, da si začrtamo vsaj v teoriji svojo pot, vendar pa je treba pogledati, na katerih podlagah temelji to načrtovanje. Ne smemo pozabiti, če bomo želeli doseči te načrtovane cilje glede obvladovanja vzdržnega primanjkljaja, je vsekakor treba storiti vse, da bo vzdržna gospodarska rast, ker v nasprotnem primeru prihaja do izredno velikega konstantnega pritiska na državni proračun. Če po eni strani prihaja do izredno močnega pritiska za izdatke, to se pravi na odhodkovno stran, po drugi strani, če ni vzdržne gospodarske rasti, potem so ti cilji ogroženi. To je dejstvo. Kaj pa manjka temu, da bi se lahko približali? Po mojem vsekakor in zagotovo ukrepi, ki bodo dali vse te možnosti, da bo gospodarstvo lahko normalno dihalo, da se bo lahko normalno razvijalo. Če pogledamo, kaj se trenutno dogaja, te besede, da so povečani prilivi v primerjavi z obdobjem prejšnjega leta in tako dalje, jaz to vse verjamem ministru, da ti podatki držijo. Vendar je pa treba tudi upoštevati, da se kažejo določeni procesi, trendi gospodarskega upadanja, to se pravi zmanjševanja gospodarske aktivnosti zaradi mnogih vplivov, na katere imamo v določenih primerih direktne vplive, v drugih pa ne, ker so globalno pogojeni. To so dejstva. Edino tako bodo obvladljive vse te blagajne. Tukaj je bilo omenjeno, kar se tiče lokalne samouprave, da so tudi tam potrebne spremembe. Jasno, da so potrebne. Če pogledamo v strukturi proračuna, v strukturi odhodkov, koliko so zastopani izdatki za občine, to ni zanemarljivo. Ampak kljub temu pa izkazujejo lokalne skupnosti nezadovoljstvo. To se pravi, tudi tukaj bodo se ponavljali pritiski, ker je marsikje predvsem na periferiji stanje na robu vzdržnosti, ni razvoja, blokiran je razvoj, stroški samega delovanja so tako visoki, da komaj shajajo s temi sredstvi, ki jih lahko pridobijo lokalne skupnosti. Dejstvo je, čim več mladih zapušča državo, je to velika škoda za nacionalno ekonomijo in je normalno, da se potem tudi zmanjšujejo prilivi v razne blagajne, ker je konkurenčnih produktivnih delovnih mest manj, ker najbolj sposobni odhajajo. In tu so problemi in bi bilo treba usmeriti vse napore, da bi se to stanje izboljšalo. Poglejmo samo primer. Ali smo uspeli kaj narediti v zdravstvu? Ne moremo reči, da smo kaj uspeli. Skoraj da nič oziroma zelo malo. Smo uspeli znižati stroške? Skoraj da ne. Pritiski so veliki, in to želim reči, da krepko in močno zamujamo s konkretnimi dejanji. Veliko je besed, malo je pa konkretnih dejanj, s katerimi bi lahko podprli vse te projekcije, ki bi bile tudi dejansko potem vzdržne. Da načrtujemo zmanjšanje odhodkov državnega sektorja. Vse to drži, ampak vprašanje je, če je to v realnem življenju možno izvesti. Ne verjamem. Poglejte, pritiski so tudi s strani sindikatov. Normalno. Pritiski so s strani sindikatov iz javnega sektorja, potem policijskega sindikata, v zdravstvu se odpirajo problemi. Če to ne bo rešeno primerno, potem zagotovo bodo nastali neobvladljivi problemi. Ali je prav, da s takšnim tempom zmanjšujemo deficit? Ja, očitno smo si to nalogo zadali, to zavezo sprejeli in bo zelo težko to od tega odstopati. To se pravi, če ne bomo smeli odstopati od tega, bi bilo maksimalno treba usmeriti vse napore v črpanje evropskih sredstev, s katerimi bi podpirali predvsem produktivni razvoj. Poglejmo kaj se dogaja. Če ni velikih investicij, je tudi gradbeni sektor v močnem upadanju, ki pa veže nase mnoge ostale panoge, ki notranjo potrošnjo lahko na naraven način povečujejo. Mislim, da glede na to, kako je ta dokument pripravljen, glede na vse te pomanjkljivosti, ki so jih moji predhodniki tudi izpostavili, ni fiskalnega sveta in tako dalje, bo zelo težko ta dokument podpreti in temu dokumentu tudi verjeti. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Janko Veber, pripravi naj se gospa Urška Ban. Izvolite, gospod Veber.
Hvala. V gradivu, ki je sicer priloga odloku in se imenuje Program stabilnosti 2016, je dano tudi resno opozorilo, ki govori o tem, da bo upadlo v naslednjem letu tudi povpraševanje na zunanjih trgih. Če se zavedamo, da je bil izvoz pravzaprav tisti nosilec gospodarske rasti, ki nam je omogočal uspešno zmanjševanje dolga v Sloveniji, tudi uspešno dajanje odgovorov na izzive, ki smo si jih zadali, je to zagotovo eno od resnih opozoril, zato bi bilo zelo pomembno, da se že danes pripravimo na morebitno zmanjšanje povpraševanja ali, če hočete, celo mogoče na neko novo globalno recesijo, ki se potem neposredno odrazi tudi na izvozu naših podjetij in s tem na ustreznem padcu gospodarske rasti. Prav je, da smo na to pripravljeni, da se nam ne bo zgodilo podobno, kot se nam je dogajalo leta 2008, ko smo pravzaprav trdili, da krize ne bo, je pa pravzaprav kriza bila praktično že pred vrati. Če želimo te razmere obvladovati, so edina učinkovita rešitev investicije v infrastrukturo. Glede na to, da potrebe po infrastrukturi v Sloveniji imamo, in glede na to, da takšna investiranja v infrastrukturo tudi močno pospešijo razvoj gospodarstva in tudi delovnih mest, bi lahko trdil, da bomo stopili tudi v morebitna nihanja po povpraševanju na zunanjem trgu pripravljeni in lahko ta manko nadomestimo tudi z večjim povpraševanjem doma in tudi z več delovnih mest, kot jih je ta hip na razpolago. Zato menim, da je res treba v teh letih, ki so pred nami, 2017, 2018 in 2019, vložiti vse napore v investicije in čim prej preiti od usklajevanj, dogovarjanj, pogovarjanj o tem, da je 2. tir pomemben za Slovenijo, za slovensko gospodarstvo in za delovna mesta, k dejanjem. Mi smo v tem obdobju zamudili že kar nekaj razpisov, na katerih bi lahko dobili nepovratna sredstva. In ta hip so na razpolago pravzaprav sredstva v omejenem obsegu in bodo najbrž samo tista, ki bodo ostala zaradi nerealizacije nekaterih projektov, na katere so se prijavljale druge države. Torej 2. tir je zagotovo ena od ključnih investicij v tem obdobju 2017, 2018 in 2019. Ne nazadnje se tudi kapacitete, ki jih ta hip ima na razpolago Luka Koper, do leta 2018 zapolnijo. Glede na zmožnost zdajšnjega pretoka prevoza tovora po obstoječem tiru Koper–Divača in samo ob izjemno hitri dinamiki pri izgradnji te investicije bomo po mojem mnenju lahko dali uspešen odgovor na to, da je gospodarska rast v Sloveniji stabilna in da bomo lahko pripravljeni tudi na morebitna nihanja tudi na zunanjih trgih. Tega sicer v teh dokumentih ni navedenega, vendar dejstvo je, da upad in načrtovani upad črpanja evropskih sredstev zaradi nove finančne perspektive je zaveden v tem dokumentu in samo na ta način bi po mojem mnenju lahko prebrodili ta izpad. V trenutku, ko bi prišlo tudi do črpanja preostalih sredstev, pa bi resnično prišli na zavidljivo raven gospodarske rasti, ki jo Slovenija nujno potrebuje za to, da bomo, upam da, vzpostavili stanje pred globalno finančno in gospodarsko krizo. Pa tukaj ne govorim in se strinjam z ministrom, ga pravzaprav moram tudi pohvaliti, če lahko tako rečem, pri njegovih prizadevanjih, da dokazuje znotraj Evropske komisije, da ne gre v Sloveniji za pregrevanje gospodarstva. Pregrevanje gospodarstva smo doživeli v obdobju 2004–2008 in takrat resnično regulator in vsi, ki so imeli možnost ukrepanja, niso opravili svojih nalog in nekako verjetno nasedli tistim poceni kreditom v tujini. Takrat je resnično bilo obdobje pregrevanja slovenskega gospodarstva. Upam si trditi, da ta hip ne v Slovenji ni tako ugodnih kreditov, da bi lahko prišlo do pregrevanja slovenskega gospodarstva, in ne nazadnje tudi na zunanjih trgih, čeprav Slovenija dosega v zadnjem obdobju vse boljše pogoje za financiranje, kar je zagotovo izjemno spodbudno in potrebno pravzaprav. Tudi to je treba v čim večji meri izkoristiti v tem trenutku, ko je to financiranje ugodno. Seveda gre potem za financiranje,kot sem že prej povedal, ne javne porabe kot take ampak vlaganja v infrastrukturo in s tem oplemeniti ta sredstva, ki jih lahko dobimo. Druge investicije na področju infrastrukture poleg železnice so zagotovo še na področju cestne infrastrukture. Vse predolgo se pogovarjamo tako o tretji razvojni osi, o tretji a razvojni osi, o četrti razvojni osi, nekoliko več govora je v zadnjem obdobju o tretji razvojni osi, njenem severnem in južnem kraku, ampak vendarle se ponovno vse preveč zatika pri zagotavljanju virov za izgradnjo tudi teh razvojnih osi. Mislim, da niso izkoriščene vse možnosti, priložnosti in da ni tudi vloženega dovolj napora v to, da se poskušajo oblikovati finančni viri tudi za to cestno infrastrukturo. Mi smo ta hip v fazi izvajanja preostalega avtocestnega kraka, ki je uspešno izveden oziroma pripeljan v fazo izvedbe. Pri vseh ostalih odsekih, ki sem jih navedel, ni ustrezne dinamike, zato mislim, da bi kljub vsemu bilo treba nadaljevati razpravo o bencinskem centu. Pa tukaj ne govorim o tem, da bi posegali v količino trošarin, ki že ta hip prihajajo v državni proračun in so pomemben vir, ampak tisti bi rekel majhen delež bencinskega centa, ki ga lahko dodatno ob že uveljavljenih trošarinah pač namenimo za financiranje infrastrukture. Tudi če spremljamo nihanja trošarin v zadnjem obdobju, ugotovimo, da gospodarstvo zmore in prenese ta nihanja pri spremembi cen goriv in da ne zazna težav zaradi tega, kar se vam tudi v zadnjem obdobju dogaja. Pred kratkim smo imeli skoraj da vrednost diesla nekje okrog evra, danes je, mislim da nekje evro trideset, ampak ni bilo nekih pretresov v gospodarstvu, ko se je zaznal ta dvig cen naftnih derivatov. Torej z minimalnimi dvigi oziroma dodatnimi viri skozi bencinski cent, ki ne posegajo v blagajno, ampak ustvarjajo namenski vir, bi zagotovo lahko tudi, ko se odločimo, da najamemo recimo kredit za izgradnjo infrastrukture za obdobje 20, 25 let, lahko zbrali tudi okrog 200 milijonov evrov, zato da se potem ta kredit odplača za vsega 0,32 centa. To kaže tudi študija, ki je bila pripravljena v sklopu izgradnje drugega tira in jo ne nazadnje podpira tudi Gospodarska zbornica. Torej z minimalnimi napori se da narediti bistveno več in izboljšati dejansko položaj tako proračuna države kot proračuna občin in posledično zaradi gospodarske rasti tudi pokojninske in zdravstvene blagajne. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Urška Ban. Pripravi naj se gospod Jože Tanko.
Hvala lepa, še enkrat, za dano besedo. Naj v uvodu tudi sama pozdravim in pohvalim vse napore finančnega ministra gospoda Dušana Mramorja pri dokazovanju, da samo na podlagi skupne metodologije Evropske unije ne moremo trditi, kot to trdi Evropska komisija, da se slovensko gospodarstvo pregreva, se pravi, pozdravljam te napore in iskanje podpore tudi pri ostalih finančnih ministrih. Upam, da bodo nadaljnji pogovori, pogajanja uspešna in da bo prepoznano to, kar poudarja minister, da določeni rezultati iz te metodologije kažejo na neke nelogične rezultate. Če se še enkrat na kratko dotaknem samega dokumenta, ki ga danes obravnavamo, Predlog odloka o okviru za pripravo proračunov sektorja država za obdobje 2017/2019. Povedala sem že, da gre za nek nov dokument, ampak samo z vidika obravnave v Državnem zboru. Vlada je ta okvir določitve ciljnega salda sektorja država in blagajn javnega financiranja in najvišji obseg izdatkov že določala v okviru programa stabilnosti, od kar veljajo pravila Pakta za stabilnost in rast. Prav program stabilnosti je v preteklosti do sprejetja Zakona o fiskalnem pravilu tudi predstavljal slovenski srednjeročni fiskalni okvir. S sprejetjem Zakona o fiskalnem pravilu pa so določene pristojnosti vezane tudi na proračunsko načrtovanje že v tej začetni fazi, postavitev teh ključnih ciljev, najvišje meje izdatkov in ciljnih saldo za vse štiri blagajne, tako proračuni države, občin, zdravstvene in pokojninske blagajne, da bi se preselile v odločanje in v razpravo na parlamentarnih delovnih telesih in potem tudi na seji Državnega zbora. Tak način sprejemanja proračuna oziroma začetek s tem dokumentom v SMC pozdravljamo, saj bo tudi v prihodnosti zagotavljal neko transparentnost pri obravnavi proračunskih dokumentov, saj ne smemo pozabiti, da konec koncev je tudi civilna družba skozi obravnavo v parlamentu udeležena pri obravnavi tovrstnih dokumentov in da so prav vse štiri blagajne javnega financiranja, občine, država, pokojninska, zdravstvena blagajna, neki stebri v naši državi, ki zagotavljajo stabilnost in varnost našim državljanom. Sama ta obravnava v Državnem zboru daje večjo vlogo Državnemu zboru pri proračunskemu načrtovanju, kar zagotavlja tudi transparentnost, večjo zavezujočo vlogo v samem proračunskem postopku sprejemanja proračunov v Državnem zboru. O čem govori odlok? Kot sem že povedala v naši poslanski skupini vidimo podlago v Zakonu o fiskalnem pravilu, ki smo ga v Državnem zboru sprejeli leta 2015 na podlagi spremenjene ustave, 148. člena, in v prihodnjih in končnih določbah od 15. do 19. člena tega zakona zakon govori o tem, kako se izvaja srednjeročna uravnoteženost v obdobju približevanja srednjeročnemu fiskalnemu cilju. In zdaj smo v tem obdobju in točno to, kar smo v ta zakon zapisali, se sedaj operacionalizira, s številkami zapišem v ta odlok. Se pravi, na podlagi 15. člena Zakona o fiskalnem pravilu, ki določa, kako in na kakšen način se približujemo srednjeročnemu fiskalnemu cilju, s kakšno dinamiko, to je sedaj zapisano v tem odloku. Treba je navzgor omejiti izdatke, da se zagotovi prilagoditev strukturnega salda sektorja država v smeri srednjeročnega fiskalnega cilja. Kot rečeno, točno to določa tudi ta odlok. Določa ciljni saldo sektorja država kot celota in za vse štiri javne blagajne ter tudi najvišji možni obseg izdatkov za sektor država za vse štiri blagajne. Ko je bilo prej rečeno, da je s tem odlokom za štiri leta vse v naprej zacementirano in zapisano, naj povem, da v skladu s tem zakonom, Zakonom o fiskalnem pravilu bo Vlada lahko že jeseni ob novi makroekonomskih napovedih ponovno preverila vse zastavljene cilje in po potrebi tudi predlagala spremembe predvsem z vidika najvišjega obsega izdatkov posameznih blagajn javnega financiranja. In kaj bo omogočil ta dokument? Sprejetje tega dokumenta bo omogočilo pripravo proračunov za naslednja leta v okvirih, ki so potrebni za nadaljnjo javnofinančno konsolidacijo in s sprejetjem tega odloka bomo omogočili, da se bodo do uveljavitve, do začetka obravnave posameznih proračunov v Državnem zboru na tej podlagi sprejeli tudi vsi potrebni konkretni ukrepi za to, da se bodo te številke, ki so v odloku zapisane, tudi dejansko realizirale in ti cilji, ki so zapisani, realizirali. Vsekakor je treba skupaj s tem odlokom gledati in obravnavati tudi načrt razvojnih programov in program stabilnosti, ki smo jih tudi imeli že na odboru kot prilogo k temu odloku in oba ta dokumenta predstavljata temeljni strateški okvir razvoja Slovenije. Minister je že prej povedal, kakšni ukrepi so predvideni tako na prihodkovni, odhodkovni strani, katere so tiste strukturne reforme, od pokojninske, zdravstvene, dolgotrajne oskrbe, reforme visokega šolstva, dolgotrajne oskrbe, ki se bodo morale pripraviti že v naslednjem letu. Sama ocenjujem, da predlagani fiskalni napor, predviden v tem odloku v posameznih letih, kaže neko pravo smer, tudi rezultati, ki jih je tudi minister predstavil že v uvodu in potem v drugi intervenciji, ko je odgovarjal na vprašanja, kažejo da smo na pravi smeri, kažejo na neko stabilnost v javnih financah, v javnofinančnih projekcijah, zato ocenjujem ta odlok kot primerno osnovo za to, da se lotimo potem tudi rebalansa proračunov za leti 2017 in 2018. Menim, da so to prave in dobre osnove, zato bom ta odlok podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jože Tanko, pripravi naj se mag. Alenka Bratušek. Izvolite, gospod Tanko.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Lep pozdrav vsem! Sedaj obravnavamo točko dnevnega reda, ki je v bistvu ne bi smelo biti v zakonodajnem postopku, kajti glede na poslovnik in zakon ta točka ne izpolnjuje pogojev za obravnavo na seji Državnega zbora. Na to smo opozorili tudi pri širitvi dnevnega reda, ki ga je koalicija speljala na silo, ampak pač tako je. Koalicija ima glasove, pravila si razlaga po svoje, poslovniška in zakonodajna, in zato smo pač tam, kjer smo. Ko se nobena stvar ne izvaja na tak način, kot je napisana, ampak vedno nekoliko drugače. Ali pa v tem primeru precej drugače, kot je bilo uzakonjeno. Najprej bi rad opozoril glede na te ponavljajoče očitke, da nismo mi podprli Zakona o fiskalnem pravilu. Res je, nismo ga podprli, čeprav smo se z vlado veliko pogovarjali. To je treba priznati, da je bilo več pogovorov. Vendar je med zapisom v ustavi in med fiskalnim pravilom pomembna vsebinska razlika, kajti Zakon o fiskalnem pravilu je stvari, ki so zapisane v ustavi, zelo popravil in precej razmehčal, tako da si vlada ta problem okoli ocene krize in predvsem glede ocene, kdaj so posebne razmere, lahko razlaga zelo po svoje. Tudi nobena skrivnost ni, da zakon o fiskalnem pravilu prinaša nekaj, kar ustava ne dopušča. To je že v mejnih razmerah pol odstotni primanjkljaj. In dovoljena zadolžitev, čeprav za to ni nobenih pogojev. Koalicija in del opozicijskih strank je tako deformacijo ustavne določbe podprl. Dobili ste za to rešitev, ki ste jo predlagali, 62 glasov, se pravi tudi glasove dveh opozicijskih strank. Ampak v končni fazi to ne pomeni prav veliko. Naslednji korak, ki bi ga morala Vlada narediti, pa ga v devetih mesecih ni bila sposobna, je priprava oziroma predlaganje kandidatov za fiskalni svet. Vlada je porabila ogromno časa, da je oblikovala nek predlog za glasovanje na Državnem zboru. Za ta nabor je potrebovala ravno tako, za vsakega od predlaganih, 60 glasov. Vendar kot vidimo, se pravzaprav z nobeno od opozicijskih strank ni kaj posebej pogajala oziroma usklajevala glede primernosti kandidatov za fiskalni svet. Nas ni obiskal in povabil na razgovor ne predsednik Vlade, ne minister za finance, ne kdorkoli iz Ministrstva za finance, tako da smo bili samo seznanjeni, kaj bo predlagala. Nobene možnosti vpliva ali možnosti, da bi kakorkoli na to vplivali. Slišim, da je podobno pri nekaterih drugih opozicijskih strankah. In potem tu predsednik Vlade zmore, to je bilo namreč včeraj, obtožiti tiste, ki tega predloga za fiskalni svet nismo podprli, da smo pač krivi za ta problem in da smo na nek način skoraj storili zločin proti koaliciji. Če koalicija ve, da potrebuje za nek predlog več kot ima sama glasov, je nekaj najbolj normalnega, da se pogajaš in pogovarjaš s tistimi, od katerih pričakuješ podporo in jo potrebuješ. Nič od tega ni nihče storil iz vladne garniture. Nič. V Zakon o fiskalnem pravilu ste vsaj v nekaj členov zapisali fiskalni svet in njegovo vlogo pri oblikovanju predlogov, ocenjevanju vladnih izhodišč in tudi to, komu mora fiskalni svet vse posredovati svoje ocene. Fiskalni svet ne samo da mora svoje ocene posredovati Vladi glede njenih dokumentov, ki jih pripravi, ampak tudi Državnemu zboru. V tretjem odstavku 7. člena neposredno piše: "Fiskalni svet ocene iz prejšnjega odstavka pripravi in posreduje Vladi ter Državnemu zboru." Sedaj pa sprašujem Vlado, kdaj so dobili mnenje fiskalnega sveta in tudi predsednika Državnega zbora, kdaj je v Državni zbor bilo vloženo mnenje fiskalnega sveta, ki se nanaša na to točko dnevnega reda. Ni ga. In povem še enkrat, da ta točka dnevnega reda ne izpolnjuje pogojev za obravnavo na tej seji Državnega zbora, zato ker enostavno ni ustreznih obveznih pripadajočih elementov. Včeraj smo slišali, da je Vlada v teh devetih mesecih potrebovala dva razpisa, da je pripravila septembra razpis, ga novembra nekako oblikovala in ga dala marca v Državni zbor v postopek. Zakaj si je Vlada vzela te trimesečne zamike, da je prišlo do tega končnega predloga. Zakaj? Če bi Vlada imela interes, da se fiskalni svet dejansko uredi in ustanovi, potem bi morala te postopke peljati izredne promtno, izredno hitro. In če bi to počela, bi lahko imeli fiskalni svet prvič na glasovanju že meseca oktobra, pa drugič recimo decembra, pa tretjič februarja, če bi ubrali to tehnologijo. Razpisni rok lahko Vlada na nek način prilagodi ali na 30-dnevni, lahko da 15-dnevni rok in tako naprej. Nič od tega se ni storilo, ampak se je zavlačevalo z razpisi, predlogi so ležali po predalih in potem se je poskušalo s tem predlogom, ki si ga je Vlada sama izbrala, prisiliti Državni zbor k neki odločitvi, s katero se del, pomemben del Državnega zbora ni strinjal. Tudi tisti, ki so podprli Zakon o fiskalnem pravilu, teh je bilo 62, niso dali svojih glasov za ta predlog, za katerega se je očitno minister Mramor posebej prizadeval in se z nekaterimi osebno pogovarjal, ki so se na ta razpis prijavili. To pomeni, da je bil ta predlog oblikovan v celoti po meri ministra za finance. Kljub temu pa to zavlačevanje pomeni in pokaže na to, da si Vlada za to, da bi se fiskalni svet imenoval, ni prizadevala. In je to pripeljalo do te skrajne situacije, zato da tega fiskalnega sveta ne bi bilo, da se pri teh ključnih dokumentih, ki jih mora ta vlada pripraviti, ta okvir za triletne proračune, pa če je že tak dokument, se ne bi soočali z eventualno drugačnim pogledom na javnofinančne politike, ki jih ta dokument predpisuje, kot so ocene Vlade. To je po moje eden temeljnih razlogov, zato se je ta postopek tako peljal in zato se je tej situaciji, ko bi fiskalni svet odločal, tudi izognilo. Če si ena vlada, ki jo vodi ustavnopravni strokovnjak dr. Miro Cerar, lahko privošči taka izigravanja, potem najbrž ne moremo govoriti o tem, da so pristopi, ki jih ta vlada ubira, dobronamerni in skladni z ustavno ureditvijo in z zakoni, ki ta položaj dodatno razdeljujejo. Smo v situaciji, ko so kršena pravila iz ustave, smo v neustavnem stanju in smo v nezakonitem stanju. Sprejemati nek načrt, srednjeročni načrt za naslednje tri proračune na nezakoniti osnovi, najbrž ne more biti neko spričevalo o tem, da si Vlada za te stvari, za proračune resno prizadeva. Prej vam je bil pokazan nek diagram, ki ga je poslanka Alenka Bratušek pokazala, ki kaže, kako ste si vi ta finančni okvir za načrtovanje proračunov zamislili. Se pravi, vi bremena iz te javnofinančne situacije, v kateri smo, prenašate na vlado po vaši vladi. Niste sposobni prevzeti nobenih realnih bremen in nobenih ukrepov, da bi eventualno vsaj sorazmerno porazdelili bremena, ki jih bo treba zaradi okvirov in dosedanjih bremen, to se pravi obremenitev proračuna in tudi z javnim dolgom zadeve sanirati. Nič pomembnega od tega si ta vlada ni vzela, da bi ukrepala. In predsednik vlade je včeraj govoril o tem, da je to prva vlada, ki si prizadeva za neko ureditev. To je prva vlada, ki zavestno krši ustavo, ki zavestno krši zakon, ni pa prva, ki bremena prelaga na naslednjo vlado. Jaz vas moram opozoriti, gospod minister, da so bila tudi drugačna obdobja. Mi se spomnimo obdobja 2004–2008, ko je predsednik vlade bil nekdo drug, ki si je zastavil čvrsto vztrajanje na politiki uravnoteženja javnih financ, se pravi, da lahko prevzameš toliko bremen, kolikor lahko zbereš v proračunu. In te stvari so se takrat naredile. Ob tem da se je istočasno izvedla davčna reforma, kjer so se za približno milijardo evrov zmanjšali prihodki proračuna, a so bile takrat v tistem obdobju še vedno javne finance vzdržne. Leta 2006, 2005, 2004 so bili proračunski primanjkljaji izredno nizki, leta 2007 je kljub davčni reformi proračun izkazoval primanjkljaj in šele v kriznem obdobju 2008, ko je vlada Boruta Pahorja določene stvari popravljala in zadeve opustila, je prišlo do nekega manjšega izkazanega primanjkljaja v proračunu. Skratka, če se vlada za neko politiko odloči, ne potrebuje nobenih pravil. Ampak vlade, ki si pa postavijo pravila in potem ta pravila kršijo, pa pomeni, da se takšnih projektov lotijo populistično s figo v žepu, ne prevzemajo sorazmernega dela odgovornosti, ampak svoj del peljejo tako, da bodo dobili najboljši javnomnenjski iztržek in potem šli v naslednji mandat z neko podobo, kaj pa vem, namišljene socialne in ne vem kakšne vlade. Reformnih ukrepov v tem obdobju do sedaj nismo videli. Ko vprašaš vlado ali pa katerega koli ministra, tudi predsednika vlade lahko, s katerimi ukrepi je ta vlada pripomogla k gospodarski rasti, ne napišejo v odgovoru niti enega ukrepa. Niti enega ukrepa. Lahko zdaj vprašamo ministra, s katerimi ukrepi so pripomogli h gospodarski rasti, s katero davčno razbremenitvijo, stroškovno razbremenitvijo proračuna in tako naprej. Ni ukrepa. Vladnih investicij je malo, skoraj jih ni, črpanje evropskih sredstev je zmanjšano, in ostane pač tisto, kar je vezano na investicije v gospodarstvu in njihove napore za vzdrževanje ali povečevanje izvoza. Ni ukrepov. Potem pridemo v situacijo, ker ni ukrepov, da se vse te stvari preložijo na nekoga, ki bo spet dovolj korajžen, ki bo sposoben, ki si bo upal nastaviti hrbet, da bo te ukrepe realiziral in izpeljal začrtani okvir. Če ga bo izpeljal, bo problem, ker bo vse na cestah. Če ga pa ne bo, bo pa medijski in drugi aparat naredil svoje. In najbrž ne bo s tistim delal v rokavicah, če ne bo iz prave politične opcije naslednja garnitura. To, kar je predloženo s tem dokumentom na dveh, treh straneh, mislim, da ne zadostuje za neko resno razpravo v Državnem zboru. Je neodgovorno, je neprimerno, da se na takšen način Vlada loteva reševanja tega problema. Če se že pohvali Vlada z Zakonom o fiskalnem pravilu, da je ta zakon njena zasluga, potem naj bi tudi v prvem letu največja bremena iz tega zakona prevzela. Logično bi bilo, če se hvali s tem, da je sprejela zakon, da je to njen dosežek. Ampak ne. Malenkosti so ali pa naj bi bile v naslednjih proračunih za predvideno obdobje mandata tretje vlade, glavna, ključna bremena pa potem preložena na čas po volitvah. To je neodgovorno in tudi neprimerno in tudi nedostojno. Tudi to, kar počnemo z vodenjem javnofinančne politike in zadolževanja, je neprimerno. Posledica neizvajanja teh ukrepov, ki bi jih morala ta vlada ali prejšnja vlada ali Pahorjeva vlada sprejemati, je hitro rastoč javni dolg. Ta se je za nekajkrat povečal v nominalnem znesku in zelo veliko tudi v relativnem, merjeno na BDP. To vse pomeni odsotnost ukrepov finančne politike, neodgovornega ravnanja Vlade, ko vzdržuje neke sisteme, ko si zagotavlja nek mir, predvsem najbrž tukaj računa na javni sektor, ker tam se sploh nič ne dogaja, in zadeve tečejo naprej z nezmanjšano hitrostjo, kar zadeva zadolževanja. To je neodgovorno vodenje politike. Kot vidimo, tudi ni nikjer predvidenih resnih ukrepov za zmanjšanje davčnih obveznosti, ne državljanov in ne podjetij. Pri nas so obremenitve z davki in prispevki ali pa, recimo, če boste gledali dohodnine, je prag postavljen bistveno nižje kot v sosednji Avstriji. Naši poslanci bi prišli v Avstriji v skoraj najnižji obdavčitveni razred. Mogoče v prvega naslednjega, pa zaradi tega avstrijska država ne trpi nobenih problemov, kar zadeva izvajanje socialnih politik, šolskih politik, investicij in tako naprej. Očitno je pri nas v tej porabi ali pa v prerazporejanju prihodkov proračuna nekaj hudo narobe, ker plačujemo pri bistveno nižjih zneskih zaslužkov bistveno višje dohodnine kot Avstrija. Pa izvajajo vse politike, ki pripadajo državi, prav vse. Nihče ne jamra, da so preveč obdavčeni, nihče ne jamra, da imajo slabe storitve ali pa slabše storitve kot v Sloveniji in tako naprej in tako naprej. Podobno je s prispevki za funkcioniranje javnih sistemov. In smo povsod na špici. Če se nekdo hvali s socialno državo in jo meri samo po tem, koliko denarja se prerazporedi z investicijskega dela države v transfere za odpravljanje revščine in podobnih stvari, to ni socialna država, to si ta pojem nekako narobe razlaga. Na koncu bomo vse prerazporedili in bomo naredili tam nekje plus, minus 3 % do uravnilovke. Socialna država se dela na drug način. Ker je bila prej izrečena kritika na obdobje 2004– 2008 glede inflacije in pregrevanja, dajte pogledati realne plače ali pa realne penzije ali pa realne druge stvari v tistem obdobju, kljub temu da pravite, da se je pregrevalo in da je bila inflacija previsoka. Če boste to sponderirali, boste še vedno dobili bistveno bolj ugodno situacijo, kot je sedaj. Bistveno bolj ugodno. In največji kritiki takrat, ko se je pregrevalo gospodarstvo, bi morali zdaj znati ogreti gospodarstvo, ne da smo po tej gospodarski rasti tam slabši od celega škodnega bloka. Dajmo ogreti, dajmo napisati ukrepe za ogrevanje gospodarstva, za nove zaposlitve in tako naprej. Znali ste kritizirati obdobje, ki je, kar zadeva gospodarsko rast, najugodnejše v slovenski zgodovini, ne znamo pa popraviti stanja, da bi zdaj na nek način skočili gor. Kriterij je predvidljiv. Jaz mislim, da kar zadeva merjenje standarda po kupni moči je recimo eden od teh. Mi smo padli na tej povprečni lestvici, primerjava z EU 28 za 5 ali 6 %. Od tistih, ne vem, 91 ali 92 % povprečja smo zdaj padli na, ne vem, 85 ali 87 %. To je dosežek teh kritik in neukrepanj in vzdrževanja napačnih stvari, ki se kar ponavljajo in kar vrtijo naprej. Ne naredimo pa tistih pravih ukrepov. Pridite s predlogi za ogrevanje gospodarstva. V tem letu in pol oziroma skoraj dveh letih, kar bo vlada čez nekaj mesecev, jih še nismo videli na prav nobenem področju. Sajenje rožic je edina stvar, ki jo ta hip ta koalicija obvlada oziroma jo je v tem mandatu do sedaj obvladala. Nič drugega. In aparat, ki vas s tem servisira, medijski aparat to z velikim veseljem očitno počne. Mi pa na nek način v bistvu tonemo. Prehitevajo nas po gospodarski rasti Slovaška, Češka, Poljska, Baltik, Hrvaška. Kje smo se v tej zgodbi zdaj znašli s svojimi pravovernimi in ne vem kakšnimi politikami? Vzdržujemo probleme, jih servisiramo, stavk nobenih, čeprav padamo, zaostajamo, protestov nobenih. Ko je bila situacija dobra, so bile polne ulice protestnikov. Zdaj, ko smo dejansko slabi in izgubljamo primerjalno z vsem primerljivim okoljem, ni nič. Očitno je v tej državi nekaj narobe, ker ne veljajo pravi kriteriji, ne upoštevajo se prava merila. Hvalijo se napačne stvari. Jaz mislim, da prav dolgo časa se to ne bo dalo narediti. Še enkrat naj ponovim, za obravnavo tega dokumenta, za katerega bomo zdaj porabili skoraj 5 ur, če bo čas porabljen, ni nobene poslovniške in zakonske podlage, ker ne izpolnjuje pogojev po Zakonu o fiskalnem pravilu, ki ga je pripravila vlada Mira Cerarja in je dobila za njega zadostno večino. Tako da je to dokument, ki nima nobene teže. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zadnji prijavljeni razpravljavec je magister Marko Pogačnik.
Spoštovani predsedujoči, hvala za dano besedo. Mislim, da je moj predhodnik gospod Tanko povedal vse, vse bistvene zadeve, o katerih se danes tukaj notri pogovarjamo. Jaz osebno in Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke je prepričana, da ta dokument, ki ga je pripravila Vlada, ni primeren za nadaljnjo obravnavo in da ni primeren, da danes sploh o njem Državni zbor razpravlja. In ključni razlog je, ker ni fiskalnega sveta. Spoštovani kolegi, kolegice, jaz ne bom rekel ministru za finance naj si prebere 7. člen Zakona o fiskalnem pravilu, ker ga verjetno dobro pozna, ampak koalicijski poslanke in poslanci si pa dajte prebrati 7. člen Zakona o fiskalnem pravilu, ki govori o pristojnostih in nalogah fiskalnega sveta. Spoštovani minister, mi smo pričakovali, da preden boste vi poslali v Državni zbor ta odlok, da boste poslali predlog za imenovanje fiskalnega sveta. Ampak tega niste storili. Poglejte, fiskalni svet je nekakšen nadzorni odbor, nadzorni svet, en regulator, ki preverja, ali to, kar se zapiše v neke papirje, v neke dokumente, sploh drži ali ne drži. In kako naj mi vam danes verjamemo, da vse te številke, ki ste jih tukaj navedli, so pa tiste, ki pa imajo neko vzdržnost? Vidimo, da nas Bruselj, Evropa nas opozarja na precejšnja tveganja. Ali bo sploh proračun za leto 2016 v skladu s pravili ali ne? In opozarja nas Evropa ne strukturni primanjkljaj. Govorim o odloku 2017, 2018, 2019. Danes ste tukaj zato, ker ste morali izpolniti neke datume, ki vas obvezujejo do določenih inštitucij, da te podatke pošljete. Mene kot poslanca in kot davkoplačevalca pa zanima, kdaj bomo dobili nove številke, kdaj boste poslali rebalans proračuna za leto 2016, spoštovani finančni minister. Kdaj bomo ponovno dobili v Državni zbor to? Glejte, jaz sem prepričan, da te številke, ki ste jih vi navedli v tem odloku, ne bodo držale, da bomo o tem odloku za 2017, 2018, 2019 še vedno razpravljali. Ampak glejte, jaz ne govorim na pamet, ampak ker se stanje poslabšuje iz dneva v dan. In iz dneva v dan prihajajo na plan neke cvetke. Danes smo lahko v medijih razbrali, da je DUTB pred insolventnim položajem. 50 milijonov bo ponovno treba dati, če držijo navedbe določenih medijev. Zato ker ste se vi odločili za pripojitev Factor banke in pa DUTB k slabi banki. Čeprav bi ti dve banki morali likvidirati. Obremenili ste kadrovsko DUTB. Verjetno samo vi veste razloge za to. Vlada se je odločila za poenostavljeno pripojitev brez revizij, brez ustreznih bilanc. Mislim, da se danes točno ve, zakaj ste to naredili. Ker se skrivajo določene zadeve znotraj. Koliko takih zadev bo še prišlo na plan, vi nam pa, spoštovani minister za finance, tukaj prodajate, kako je prav, da Državni zbor to sprejme. Smo brez polovice nadzornega sveta Nove Ljubljanske banke, ki bi morala biti tik pred prodajo. Govorim o strukturnem primanjkljaju za leto 2017. 2017 je tudi meja, ko bi morala biti sprivatizirana Nova Ljubljanska banka. Danes Nova Ljubljanska banka nima popolne sestave nadzornega sveta, nima predsednika uprave. Ima zgolj v. d. In to je naša največja banka. Jaz sem prepričan, kako bo proračunski primanjkljaj izgledal in kako bo strukturni primanjkljaj izgledal, da je verjetno tudi odvisno od uspešnosti privatizacijskih postopkov NLB. To so vse stvari, ki govorijo o tem, da ta vlada ne deluje tako, kot bi morala, da iz dneva v dan pridejo neka nova dejstva, nova spoznanja in tisto, na kar je opozicija opozarjala pred pol leta, enim letom. Brez fiskalnega sveta, jaz mislim, da ta odlok nima smisla sprejemati. In ne nazadnje 8 strani za odlok, ko pa govorimo o proračunu 2017, 2018, 2019 ciljni saldo, da je bistveno premalo. In če že, manjkajo vsaj dve ključni tabeli v tem gradivu. Spoštovani minister, vi največje obremenitve prelagate po izteku vašega mandata – na leto 2019. Spoštovane poslanke in poslanci SMC, se vam zdi to etično in moralno, da predlagate največje obremenitve v tem dokumentu po izteku vašega mandata? Spoštovani minister, vi ste tudi iz kvote SMC, ali je to etično in moralno? Če mene vprašajte, ni. In dajte vsaj na pripombe Evropske komisije nekaj narediti. Vi ste odgovarjali prej glede primanjkljaja. Jaz sem navedel dejstva, ki izhajajo iz javno dostopnih podatkov. Državni proračun je imel prejšnji mesec 324 milijonov evrov primanjkljaja, kar je največja letošnja luknja, in kar 193 milijonov evrov več kot marca lani. Govorimo o mesečnih podatkih. Skupno po treh mesecih primanjkljaj državnega proračuna znaša 569 milijonov evrov. Kar pa je res, da je pa 103 milijone evrov manj kot v prvem četrtletju lanskega leta. Ampak vse te zadeve, ki zdaj prihajajo, DUTB, dodatna dokapitalizacija 50 milijonov in vprašanje, kaj še bo prišlo, sem pa jaz prepričana, da bo ta vlada morala priti verjetno v državni zbor zelo kmalu z rebalansom proračuna za leto 2016. Spoštovani minister, zakaj se niste odločili, da preden pošljete ta odlok v Državni zbor, da Državnemu zboru predlagate imena za sestavo fiskalnega sveta? Spoštovana koalicija, vsaj na Slovensko demokratsko stranko še danes niste potrkali na vrata v zvezi z imenovanjem in zapolnitvijo članov za fiskalni svet. Ali boste to sploh naredili ali ne? Ampak poglejte, potrebujete dvotretjinsko večino. To vam je že povedala bivša predsednica vlade, da ni dovolj, da potrkate samo na vrata Nove Slovenije. Nimate dvotretjinske večine. Boste morali potrkati še na katera druga vrata. In spoštovani minister, moje mnenje je, da se obnašate neodgovorno. Da se obnašate neodgovorno do državnega zbora in da se obnašate neodgovorno tudi do državljank in državljanov Republike Slovenije. Jaz pričakujem, spoštovani minister, tudi vašo večjo prisotnost – predvsem na Odboru za finance in pa monetarno politiko. Hvala.
Prehajamo v sklepni del splošne razprave, v kateri dobi besedo še predstavnik Vlade kot predlagateljice. Besedo ima minister za finance dr. Dušan Mramor.
Hvala lepa. Jaz bi se osredotočil samo na eno stvar, po mojem je zelo nekorektno, če iz celovitega, general government, se pravi iz širše države izločiš samo ožji državni proračun pa pogledaš, kaj se z njim dogaja v odhodkih, pustiš pa ob strani celovito sliko z vsemi blagajnami. Državni proračun ožje države, se pravi proračun ožje države ima največji deficit. In ta deficit je treba zmanjšati, zato je pri ožji državi predvideno zmanjševanje odhodkov, da bi se lahko deficit zmanjšal na nič. Medtem ko pa se za celoten javni sektor se iz leta v leto izdatki povečujejo. Tudi za leto 2019. Tako da je to nekorektno. Lahko pač en delček ven vzameš in rečeš, to je pa nekorektno, ker se zmanjšuje. To bi vas rad opozoril, da nikakor nismo tako planirali, da bi gledali, kdaj so tukaj volitve pa kdaj niso volitve, ampak zanimalo nas je, kako bomo prišli do strukturnega primanjkljaj nič. Gospod Tanko je pa spraševal za ukrepe. Vsi ukrepi, ki smo jih sprejeli, in to je bilo ob proračunu 2015, je bilo 57 ukrepov, s katerimi smo uspeli spraviti deficit prvič od leta 2008 pod 3 % bruto domačega proizvoda. To, da smo se uspeli izviti iz dolžniške krize, da smo dobili nazaj normalen dostop do finančnih trgov, je izjemno znižalo naše obrestne mere in zelo pospešilo zmožnosti financiranja. Kar velja za državo, velja tudi za podjetja, ki so v državi. Jaz sem šel do direktorjev in sem jih spraševal, ali se to, da imamo povišano boniteto, da imamo pozitivne izglede za prihodnje, da se nam kazalci konkurenčnosti tako zelo dvigujejo, pri kazalcu Svetovne banke smo šli z 51. na 29. mesto, pri Svetovnem ekonomskem forumu za enajst mest boljše, pri IMD za šest mest boljše v enem letu, vsi so rekli, da vsi ti ukrepi imajo izjemen učinek na to, da so podjetja drugače tretirana, da prihajamo iz normalizirane države in je naše poslovanje boljše. Tako da je k temu definitivno pripomogla tudi vlada. Poleg tega bi rad opozoril, to, da smo izšli iz makroekonomskih neravnovesij, to se pravi iz tega postopka, in to, da brez dvoma bomo izšli v maju, se pravi naslednji mesec še iz postopka presežnega primanjkljaja, to vse dodatno prispeva k temu, da ima gospodarstvo drugačen položaj pri svojem izvozu. Prihajamo iz države, ki ni več problematična, v kateri se pribitek na obrestno mero znižuje, ki je stabilna, in sedaj tudi, ko sem bil v Ameriki in sem šel v krog investitorjev, je bil to čisto drugačen roadshow, kot se to imenuje, kot je bil takrat, ko sem postal finančni minister, kjer je bila situacija izjemno napeta in pogovori zelo grobi. Tokrat jih je zanimalo predvsem, kdaj bomo spet prišli po financiranje. Tako da vsi ti ukrepi skupaj in nacionalni reformni program, ki je definiral izboljševanje poslovnega okolja, s tem da se zmanjšujejo administrativne ovire na treh področjih, na davčnem področju, kjer smo že spremenili zakon o davčnem postopku z olajšavami lansko leto, kjer smo v materialnih zakonih uvedli stvari, ki zmanjšujejo te administrativne ovire, in kjer imamo skupine, ki stalno delajo. Tako bomo tudi letos prišli s spremembo zakona o davčnem postopku, z nadaljnjimi olajšavami in s spremembami drugih zakonov, o trošarinah v carinskem zakonu in tako naprej, na davčnem področju na davčno prestrukturiranje. Opravil sem kroge, krog okoli vseh delodajalcev. Imel sem pri sebi tudi direktorje najpomembnejših podjetij. In sem zelo preprosto vprašal, ali je kakšen način prestrukturiranja davkov takšen, ki bi jim koristil. Ja, seveda je to iz enega žepa v drugega. Samo če je eden bolj obremenjen kot drug, pa potem oba enako obremeniš, se eden natrga. In so mi zelo jasno povedali, da so pripravljeni iti na višjo obdavčitev dobička, če bodo to dobili najbolj strokovni kadri, ki so najbolj ključni za kakovost podjetij. To so direktorji sami povedali. S tem so se tudi sindikati strinjali, da je srednji razred treba razbremeniti, ker je nekonkurenčno obremenjen v primerjavi z drugimi državami. To je tudi del tega v bistvu izboljševanja poslovnega okolja. Potem gre za te administrativne ovire na dveh področjih, ki sta ključni. To je področje gradbenih dovoljenj in področje okoljskih dovoljenj. Imamo dva zakona, ki sta bila v javni razpravi in bosta v parlamentu sprejemana, ki olajšujeta to, kar je bilo problematično v teh analizah konkurenčnosti in primerjavah konkurenčnosti med državami. Naslednji segment je pravosodni sistem. V pravosodnem sistemu vemo, da smo imeli zelo dolge roke predvsem za reševanje teh poslovnih sporov. Kot vidimo sedaj rezultate Evropske komisije, smo s spremembami dosegli, ne samo mi, tu je bila tudi že prejšnja vlada, da smo sedaj na 2. mestu Evropske komisije po uspešnosti na tem področju. Smo že naredili napredek. Ampak predvidene so po mojem mnenju prav strukturne reforme na področju pravosodja Skratka, vse te spremembe, ki jih delamo, imajo učinek tudi na poslovno okolje in s tem tudi na možnosti podjetij bolje poslovati in več izvažati. Seveda je to pripeljalo do tega, da imamo 3-odstotno gospodarsko rast v dveh letih, da smo počrpali vsa evropska sredstva, tudi to jo pač povišalo, kar jih lahko ne bi, in smo se zelo trudili. Glede tega, koliko bo lahko odhodkov vsako leto, je pa precej odvisno tudi od tega, na kakšen način se bodo v dinamiki črpala evropska sredstva za naslednjo finančno perspektivo. To se lahko premakne bolj naprej ali bolj nazaj. Kot ste videli za prejšnjo perspektivo, je ta naša logika, da od začetka ne naredimo nič, na koncu pa se zaženemo, pa naredimo bolje kot drugi. In smo tudi v zadnjih letih največ počrpali. S tega vidika, gospod Tanko, jaz mislim, da je precej ta aktivnost, ki smo jo imeli in smo si jo zastavili skozi akcijski načrt, nacionalni reformni program, program stabilnosti, zmanjševanje deficita in tako naprej, da so vsi ti ukrepi imeli učinke. Sedaj bo neko znižanje. Vprašanje je, kolikšno bo znižanje. Tokrat je Umar najbolj konservativen za leto 2016 z 1,7-odstotno napovedano gospodarsko rastjo. Mednarodni denarni sklad, ki nikoli, vsaj kar se jaz spomnim, ni imel višje napovedi kot Umar, je letos napoved 1,9 in v naslednjih letih še višja. Zaposlenost se povečuje. Po povečevanju produktivnosti smo na 3. oziroma 4. mestu v Evropi, po rasti izvoza smo pa na 3. mestu v Evropi. Slovenija je dejansko sedaj zvezda. Ko grem od ene do druge institucije, sem bil tudi v Londonu in tudi v Berlinu, sem imel sestanke oziroma predavanja ali pa sestanke, ne samo z investitorji, ampak s predstavniki institucij, od parlamenta do vlade, in so vsi zatrjevali, da je Slovenija naredila izjemen preobrat, od tistega problema, ki je nastal konec 2012, začetek 2013. Hvala lepa.
Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli, ste dobili besedo. Ker čas, določen za razpravo, še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena Poslovnika Državnega zbora še kdo razpravljati. Pred prijavo vas želim opozoriti, da se lahko k razpravi prijavite s pritiskom tipke za vklop mikrofona. Če želi razpravljati tudi predstavnik Vlade kot predlagateljice, prosim, da se prav tako prijavi s pritiskom tipke za vklop mikrofona. V tem primeru dobi besedo kot zadnji. Prosim za prijavo. Vsaj razpravljavec ima na voljo 5 minut. Besedo ima gospod Jože Tanko.
Hvala lepa, za besedo. Morda bi bilo bolje, če bi bila replika na razpravo, ampak bo tako več časa. Jaz sem spraševal Vlado junija lansko leto, kateri so ukrepi, ki so pripomogli h gospodarski rasti, s katero se je hvalil minister za finance ob zasedanju svetovne banke v Washinghtonu. Na to vprašanje sem dobil odgovor, da je to uporaba vezane knjige računov in pa davek na dodano vrednost, ki poenostavlja postopke obračunavanja in plačevanja DDV za davčne zavezance, ki opravljajo občasno storitev mednarodnega cestnega prevoza potnikov. To je bilo, ta odgovor sem dobil 10. julija. Ko sem drugič vprašal za dodatno pojasnilo takoj po tem vprašanju, sem dobil septembra naslednji odgovor. Spraševal sem o ukrepih, ki so pripomogli in jih je sprejela Vlada. Pa so mi napisali: spodbujanje podjetništva, odprt razpis, kreditiranje programov, odprt razpis, spodbujanje internacionalizacije podjetij, odprt razpis, spodbujanje podjetništva, odprt razpis. To so tabele, na katere je odgovorila Vlada. Spraševal sem pa, kaj je sprejela vlada Mira Cerarja v obdobju, v katerem je bila, in se je minister v New Yorku pohvalil z ukrepi, ki so prispevali h gospodarski rasti. Zagotavljam vam, da odprt razpis ni ukrep, ki je pripomogel h gospodarski rasti pol leta po volitvah, če ste sprejeli te ukrepe 2015, in to od junija naprej. Nemogoče. Kar zadeva urejanje gospodarstva, stimuliranje gospodarstva, ukrepe za gospodarstvo in za gospodarsko rast, gospod minister, ta vlada teh ukrepov ni sprejela. Vse to, kar je pripomoglo h gospodarski rasti, so ukrepi ene od prejšnjih vlad, ne prejšnje, ampak ene od prejšnjih, še pred tem, ki je nastavila hrbet, sprejela Zakon za uravnoteženje javnih financ, popravila postopke, poenostavila postopke itn. Del tega se je sicer z ustavnimi odločbami spremenil, ampak to so bili ukrepi. In ko govorimo o tem, kaj se predvideva tudi z ukrepi iz tega finančnega okvira za naslednja tri leta, že ko samo tabele pogledamo, kdaj se predvidevajo maksimalne obremenitve oziroma zmanjšanja proračunskih odhodkov, potem se vidi, da to niso ukrepi, ki bi zadeli to vlado. Ta vlada, gospod Mramor, ni pripravljena sprejeti sorazmernih bremen. Ampak v obdobju po izteku mandata te vlade, ste za trikrat ali pa štirikrat predvideli večje obremenitve kot v obdobju te vlade. Če ste si pripravili nek zakon o fiskalnem pravilu, potem bi bilo normalno pričakovati, da boste vsaj sorazmerno se obremenili in ne puščali svojim naslednikom tistega, kar bo predstavljalo glavni problem, da se bodo te javnofinančne razmere spravile v predvidene okvire. Marsikaj bi bilo pa lažje, gospod Mramor, če bi bili predvideni tudi dobri ukrepi za gospodarsko rast, kajti glede na to, da so vse te stvari naravnane relativno, se pravi, da so prihodki in odhodki naravnani relativno, kar pomeni, da bi ob višji gospodarski rasti bilo tudi sorazmerno več prihodkov od davkov in storitev in še koga in bi lahko tudi poraba bila nekoliko drugačna Ker pa vse bazira na nizki gospodarski rasti, pa so problemi. Če bi hoteli mi slediti, vsaj zasledovati povprečja Evropske unije, bi morali imeti za nekaj odstotnih točk boljšo gospodarsko rast kot ekonomije, s katerimi tekmujemo in s katerimi se primerjamo. Če bi hoteli vzdrževati. Če jih hočemo pa ujeti, se pravi dohitevati, pa rabimo za bistveno več točk višjo gospodarsko rast, kot je povprečje Evropske unije. In teh ukrepov ni, da bi pač na takšen način postavili delovanje svojega ekonomskega sistema.
Besedo ima gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani, gospod minister, kolegice in kolegi! Nova Slovenija skupaj z ministrom dr. Dušanom Mramorjem trdi, da imamo krhko gospodarsko rast. Nova Slovenija trdi, da je gospodarska rast izključno rezultat zunanjih dejavnikov. Zato vedno najprej pogledam, kakšna so gospodarska gibanja v Nemčiji. Vsi razumete, zakaj v Nemčiji. In me skrbi, če pride do ohlajanja, skrbi me, kaj se dogaja tudi s kitajskim gospodarstvom, kamor sicer naše gospodarstvo ni ne vem kako močno vpeto oziroma usmerjeno, je pa izjemno močan gospodarski igralec na zemeljski obli. Obžalujemo, da v tem času ta vlada in ta koalicija ni naredila in nima namena narediti nekih konkretnih ukrepov na področju nižjih davkov, enostavnejših postopkov in odprtega gospodarstva. Izgleda, da ne bomo doživeli tako imenovane socialne kapice, razvojne kapice, kot smo to v naših jasnih rešitvah, ki jih je podprlo slovensko gospodarstvo, povedali v Novi Sloveniji. Predlagali smo rešitve glede božičnic, kjer je podjetnik, lastnik podjetja rekel: "Sem pripravljen se odpovedati delu svojega dobička, naj se tudi država." In država je rekla: "Ne, mi se pa ne bomo odpovedali delu vašega dobička." Zato ni božičnic. Božičnice so v razvitih državah, pa zdaj spet grem ne daleč, kar v severno sosedo, tam so pravzaprav nekako po difoltu. In mi si tega, kar govorimo, da potrebujemo ta trenutek, ta trenutek je kljub krhki gospodarski rasti idealen trenutek za izvedbo strukturnih reform. Tega si mi ne izmišljujemo sami v Novi Sloveniji. Ne vem, če je kdo bil med vami, kolegice in kolegi, midva s kolegom Toninom sva bila nedavno nazaj v hotelu Slon, kjer so Umar, OECD in Banka Slovenije, ker so analitično tudi kvantitativno predstavili učinke prepotrebnih strukturnih reform. In zgleda, da jih nihče ne posluša. Ne Umarja, ne Banke Slovenije in ne OECD. In tudi ne Nove Slovenije, ki največkrat in zelo glasno opozarja na probleme, ki so prisotni. Včasih se mi zdi, da moramo začeti pri abecedi. Res je Zakon o fiskalnem pravilu in fiskalno pravilo, ki je implementirano v ustavi, je nekaj novega. Mislim, da se večkrat v diskusijah tudi meša, kaj je strukturni deficit, kaj je nominalni deficit, kot da je to vse eno in isto. Jaz seveda nisem ekonomist, še manj profesor ekonomije, ampak s svojim, oprostite, fizikalnim znanjem pa sem se nekako dokopal do teh definicij in razumem, da je strukturni primanjkljaj, strukturni deficit, da je to tisti proračunski primanjkljaj, ki je prilagojen za ocenjene učinke gospodarskega cikla. Mi moramo gledati celoten gospodarski cikel, ki ima spet po ekonomski teoriji štiri faze: ekspanzija, upočasnitev, recesija in ponovno ogrevanje. Rad bi ponovno opozoril, da strukturni primanjkljaj ni isto kot nominalni primanjkljaj. Gospod minister je govoril o 57 ukrepih, ki so po našem razumevanju bili zgolj ukrepi za zmanjšanje nominalnega primanjkljaja, nikakor pa niso bili strukturni ukrepi. Jaz ne maram ukrepa, ki bi na primer zmanjševal, poslabševal družinsko politiko. Seveda bo prispeval k nominalnemu primanjkljaju, ga bo zmanjšal, ampak jaz ne maram takšne države, ki bi imela slabo družinsko politiko. Gre pa tudi za izboljšanje konkurenčnosti pri nas, kjer nimamo, kolegice in kolegi, odgovorov zakaj ravno ni velike gužve, velikega drena s strani tujih investitorjev, ki bi želeli, imeli neko željo investirati prav v Sloveniji. Ali kdo vidi kakšno gužvo? Je ni. Zakaj bi tuji investitorji vlagali pri nas? Kaj jim lahko ponudimo? Smo konkurenčni? Kakšen imamo trg dela? Ali lahko delodajalec pri nas odpusti slabega delavca? In podobna vprašanja, ki nas skrbijo. Hvala lepa.
Besedo ima mag. Bojan Krajnc.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Kolegice in kolegi! Razpravo danes bi lahko povzel v treh točkah. Pri tistih razpravljavcih, ki jim je večinoma zmanjkalo vsebinskih argumentov za neko konstruktivno kritiko ali pripombe na odlok, okvir, se je razprava zreducirala na proceduro. Če ugotovimo, da je podlaga za to, da okvir Državni zbor sprejme, drugi odstavek 6. člena Zakona o fiskalnem pravilu, ta pravi, da Vlada predlog okvira posreduje Državnemu zboru in fiskalnemu svetu in potem naprej v tem stavku govori o rokih. Če preskočim drugi stavek, ki govori o tem, kaj je program stabilnosti, imamo v tretjem, da Državni zbor sprejme okvir najkasneje pet dni pred rokom, določenim za posredovanje programa stabilnosti. Če ta drugi odstavek beremo, kot da Vlada predlog okvira posreduje Državnemu zboru, Državni zbor pa sprejme okvir, potem iz tega za mene, oprostite, jasno izhaja obveznost Državnega zbora, da ne glede na to, da fiskalnega okvira ni in da zato, ker ga ni, ni bil posredovan fiskalnemu svetu, Državni zbor še vedno ima obveznost, da fiskalni okvir sprejme. Od tu naprej lahko pridemo tudi do debate, zakaj fiskalnega sveta ni. Pogosto nam očitate, da sveta ni zato, ker se z vami nismo pogovarjali. Ampak to za mene, oprostite, ni noben vsebinski argument. Jaz se ne spomnim razprave o kandidatih za fiskalni svet, niti današnje, da bi vi z besedo omenili, zakaj kakšni kandidati niso primerni. Ne, iz neke negativne privoščljivosti, ne, pa ga ne boste imeli, ker se z nami niste pogovarjali, ste kandidate zavračali, tako kot danes zavračate predlog okvira. Za mene to ni noben vsebinski argument. Strinjam pa se lahko, da gledano s političnega zornega kota, koalicija mora in bo tudi ob imenovanju, ob drugem poskusu imenovanja članov fiskalnega sveta morala vložiti več političnega napora za to, da pridobi potrebno dvotretjinsko podporo. Toliko o proceduri. Zdaj pa če kljub vsemu, glede na to, da procedura ni bistvena pri tem, se dotaknemo vsebine. Minister Mramor je zelo logično razložil nelogičen rezultat, ki je posledica uporabe metodologije, ki jo predlaga oziroma priporoča ali pa zahteva Evropska komisija. Da je rezultat nelogičen, si ni izmislil gospod minister sam, dobil je podporo za to nemškega finančnega ministra Schäubla, pa tudi sedem ostalih finančnih ministrov. To kaže na to, da problem obstaja, da je resen in da o tem že teče pogovor z Evropsko komisijo. Ne dvomim, moram reči osebno, da bo tem, ki so ta problem v metodologiji spoznali, uspelo na nek način pokazati in dokazati, da z metodologijo nekaj ni v redu. Kaj je bistvo tega? Da za leto 2017 pri 2,3-odstotni rasti BDP, kar je bilo poudarjeno, da je za Slovenijo nizko, izračun pokaže, da je potencialna rast BDP še za 1,9 % višja nad maksimalno potencialno rastjo, kar je najvišje v Evropski uniji. Potem pa o strukturnih reformah, ki so potem del dokumentov, ki spremljajo okvir. Lahko seveda rečem, da si reforme lahko predstavljamo tako ali drugače. Strinjamo se, da na nekaterih področjih še pričakujemo največje dosežke. Tega se zavedamo tudi v koaliciji in ne bežimo od odgovornosti, da bo to treba narediti. Prvi koraki v to smer pa so že bili narejeni. Očitki o tem, da nismo naredili nič, da koalicija ni naredila nič, seveda ne zdržijo resne presoje. Hvala lepa.
Besedo ima magister Dušan Verbič.
Hvala za besedo, predsednik. Minister za finance lep pozdrav, poslanke in poslanci ravno tako tudi vam! Tako na matičnem odboru kot tudi danes je predmet razprave odlok, ki ima zgolj 4. člene. Moram priznati, da tako 14., ko je bila debata na matičnem odboru, kot danes se ni kaj dosti o tem govorilo. Govorilo se je pa o vseh mogočih zadevah, predvsem pa o tem, kako minister za finance zavaja, nič ne dela in podobno. Moram priznati, da sem odločno na njegovi strani in tudi negiram marsikatere izjave predvsem s strani predstavnikov opozicijskih strank. Prav tako je bilo rečeno, da ni pravne podlage za ta odlok. Moj kolega Krajnc je že nekaj omenil, dejstvo je, da je pravna podlaga. Tisti, ki je prebral mnenje Zakonodajne-pravne službe, kjer je jasno zapisano, da je zakonska podlaga tega okvira, tega akta v 6. členu Zakona o fiskalnem pravilu. Toliko o tem, ker se zelo spretno želi prikazovati, da določene aktivnosti, ki se izvajajo s strani Ministrstva za finance, celo nimajo pravne podlage. Spoštovani! Dejstvo je, da za finančno stanje države, ki je v stanju, kakršnem je, ponovno izpostavljam, da ni razlogov, da se po dolgem in počez vseskozi napada vlado Mira Cerarja. Finančno stanje, v kakršnem je država od leta 2008, je tako, kot je. In finančni minister skupaj z vlado odločno želi in je tudi z jasno usmeritvijo, kam bi finančno stanje države rad pripeljal do leta 2020. Žal imamo pa poslanci ali nekateri poslanci imajo obilico problemov pri argumentaciji, zakaj je tako oziroma saj je praktično skoraj vse narobe. Danes je bilo med drugim omenjeno tudi kadrovanje Nove Ljubljanske banke in podobno, kot da se v preteklosti nikoli ni nič zgodilo, da so bili neki odkloni. Zame, ta hip, če nekdo že komentira kadrovanje v Novi Ljubljanski banki, bi moral potem tudi zelo jasno povedati nekaj. Nova Ljubljanska banka ta hip, ne glede na to, kakšno ima kadrovsko sestavo, tako uprave kot nadzorni svet, je popolno opravilno sposobna. In to je tisto, kar je še kako pomembno. Tudi vsak poslanec v Državnem zboru bi moral potem to tudi zaključiti v svoji razpravi, če ima kakršnekoli pomisleke v zvezi s kadrovanjem, ne bom se pa v to spustil. Kar se tiče članov fiskalnega sveta, ker je bilo nekaj besed okoli tega. Ponovno bom izpostavil tisto, kar sem tudi na matičnem odboru. Vsi se zavedamo, da je za imenovanje fiskalnega sveta potrebna dvotretjinska večina. Razlogi, da do tega ni prišlo, jaz mislim, da resorni minister se je zavedal te realnosti, in to bo najverjetneje tudi v svojih nadaljnjih aktivnostih upošteval. Ne se pa sklicevati na to, ker nimamo fiskalnega sveta, da je kriva zgolj in samo koalicija. Koalicija nima 60 glasov. To je zelo jasno. Naslednja zadeva, ki je pa tipičen primer politične zlorabe posameznih besed ali poslancev, pa lahko imenujem spoštovanega poslanca dr. Trčka. Tisti, ki ste bili na odboru in tudi danes prisotni, ko je bilo govora o tem aktu, ki je pred nami, ko je vseskozi navajal, da imam, kajti to je bilo neposredno vezano name, že skoraj nek sakralni pogled v tako imenovano verujočost, tako imenovana izpeljanka, da verujem v ta akt. Jaz bi prosil tudi s tega mesta, in bo tudi na zapisniku, da naj si pogleda magnetogram matičnega odbora, kjer sem ravno tako v tej zadevi zelo jasno izpostavil, da verjamem v ta akt, ki ga je pripravljalo Ministrstvo za finance. Nobene besedne zveze ni bilo na verovanje, sploh pa na sakralno zvezo. To je tipičen primer, kjer posamezen poslanec, v tem primeru opozicijski, zlorabi dobesedno razpravo in predrugači besedo ter temu primerno tudi sledi svojim ciljem. Hvala lepa.
S tem smo zaključili splošno razpravo. Amandmaji k dopolnjenemu predlogu odloka niso bili vloženi. Glasovanje o predlogu odloka v celoti bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili čez pol ure v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi 18. sejo Državnega zbora, ki jo bomo z glasovanjem nadaljevali ob 16.20.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo s prekinjeno sejo zbora. Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o upravnih taksah v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne, 18. 4. 2016. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k 11. členu. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za so glasovali 3, proti 48. [[Za so glasovali 3.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmaju. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona.Ker k drugi obravnavi amandma k dopolnjenemu predlogu zakona ni bil sprejet, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, proti 1. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 7. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varstvu kulturne dediščine v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 18. 4. 2016. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine italijanske in madžarske narodne skupnosti k 2. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Stranke modernega centra ima mag. Branislav Rajić.
Hvala, gospod predsednik. V Poslanski skupini Stranke modernega centra menimo, da je amandma k 2. členu, ki ga je vložila Poslanska skupina italijanske in madžarske narodne skupnosti, neprimeren z nomotehničnega vidika, ker predlagano rešitev umešča v neustrezen člen. Rešitev je možno doseči le ob celoviti prenovi zakona in ob uveljavitvi strategije upravljanja s kulturno dediščino, ko bodo odprti vsi relevantni členi, v katerih bo mogoče ustrezno definirati vlogo manjšinskim skupnosti v postopkih odločanja statusa kulturne dediščine. Pravni in upravni ukrepi varstva kulturne dediščine na narodnostno mešanih območjih niso le dediščina, s katero se identificirajo narodne skupnosti, temveč celotna populacija. Zato predlog, da bi imele samoupravne narodne skupnosti enake pristojnosti, kot jih imajo država in občine pri razvojnem načrtovanju in razglašanju spomenikov, ni sprejemljiv. Zakon o varstvu kulturne dediščine enakopravno in enakovredno obravnava vso dediščino, tudi dediščino pripadnikov narodnih skupnosti, in to je jasno navedeno v 1. členu zakona, ki opredeljuje njegov namen. Nedvomno upoštevanje posebnega položaja avtohtonih narodnih skupnosti izhaja iz Ustave Republike Slovenije, vendar je treba na strokovni ravni izpostaviti, da gre pri presoji izpolnjenosti pogojev za odločanje o statusu kulturne dediščine za povsem strokovno vprašanje. Strokovno presojo izpolnjenosti dediščinskih elementov lahko opravi zgolj certificirani strokovnjak z ustrezno izobrazbo, ki je za to pooblaščena v okviru javnega zavoda za varstvo kulturne dediščine. Umestitev predloga amandmaja k 2. členu nomotetično ni ustrezna in ne bi prinesla želenih rezultatov po celostnem urejanju vloge samoupravnih narodnih skupnosti, zlasti zato ker njihove pristojnosti niso definirane in z ničemer omejene. To pa vzpostavlja nadaljnjo težavo s pravnega vidika, saj v trenutni obliki ne omogoča nikakršne osnove za presojo v morebitnih postopkih s pravnimi sredstvi. Naša zavrnitev amandmaja ne pomeni našega nestrinjanja z vključitvijo samoupravnih narodnih skupnosti v postopke določanja statusa kulturne dediščine. To je zgolj posledica ugotovitve, da takšen, kot je predlagan, amandma odpira več problemov, kot jih je dejansko sposoben rešiti. Rešitev vidimo v celoviti prenovi Zakona za varstvo kulturne dediščine s podrobno opredelitvijo vloge narodnih skupnosti in ne v trenutni novelaciji. K njej amandma ne sodi, zato ga ne moremo podpreti. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine italijanske in madžarske narodne skupnosti ima gospod Roberto Battelli.
Hvala lepa, gospod predsednik. Ta obrazložitev prejudicira tudi potek eventualnih nadaljnjih razprav o tem, ali narodne skupnosti imajo ali ne kulturno dediščino, ki je sestavni element njihove identitete po veljavni slovenski zakonodaji in ustavi. In tudi ti argumenti so pretenciozni, ker obenem je pa v redu za koalicijo, da se tukaj govori o drugih subjektih varstva, to ne moti, to ni neopredeljeno, ni sistemsko vključeno očitno, kot naj bi bile samo pravne skupnosti. Tako da ti argumenti niso pristni. Jaz pozivam kolege, da naj vsaj volijo po svoji vesti. Jaz vsaj tega zakona ne bom podprl. Hvala lepa.
Še kakšna obrazložitev glasu? Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima najprej dr. László Göncz.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Kot je že bilo danes večkrat poudarjeno tudi v stališču in tudi v razpravi v okviru točke dnevnega reda, mi s tem amandmajem zgolj želeli poudariti vlogo samoupravnih narodnih skupnosti pri kreiranju dejavnosti na področju kulturne dediščine. Od prvega stavka, ki smo ga v zvezi s tem izrekli, smo se zavedali, da členi niso do take mere, da bi lahko to zadevo pač celovito rešili, zato smo glede na težave, ki se pojavljajo na tem področju, fokusirali zgolj na to, da z obrazložitvijo, da v okviru obrazložitve pojmov oziroma izrazoslovja v tistem delu, kjer po našem mnenju ni nomotetičnih težav, pač uvrstimo tudi samo upravne narodne skupnosti kot najpomembnejše subjekte avtohtonih narodnih skupnosti, ki so tudi hkrati osebe javnega prava. Poudarjam še enkrat, da mi s tem ne posegamo nikakršne sistemske opredelitve in bi zgolj zapisali s tem amandmajem tisto, kar samoupravne narodne skupnosti že na osnovi ustave in ostalih zakonskih določb opravljajo. Zato je za mene čisto jasno, da v predlagani obliki moram ta amandma podpreti. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu, doktor Matej T. Vatovec.
Hvala, gospod predsednik. Vsakdo, ki bi se vsaj deloma ali pa malo poglobil v odnos, ki ga imata v tej državi oblast in narodne skupnosti, bo hitro videl ali pa ve, da tisto, kar so načela zapisana v naši ustavi, niso spoštovana v dovolj veliki meri. Jaz si upam trditi, da narodni skupnosti v svoji dejavnosti tudi na področju kulturne dediščine opravljata neko bistveno vlogo, to je neka vloga beleženja tistega, kar je kulturna dediščina. Mislim, da so tudi relevantni sogovorec pri oblikovanju seznamov, pri pripravljanju predlogov tega, kaj se vpiše v seznam, register kulturne dediščine oziroma kako se kulturna dediščina obravnava. Morda so neke pomanjkljivosti pri tem amandmaju, lahko se ga seveda vprašuje, ampak jaz bom ta amandma danes podprl predvsem ali pa zlasti z enega vidika, in to je ta, da se vsaj, če ne drugo, opozori na to, kakšen je odnos države do narodnih skupnosti in tudi kakšno vlogo sem jim hoče pripisati. Mislim pa, da je na nek način izgovarjanje na sistemske rešitve oziroma obljube o sistemskih rešitvah, ki bodo prišle nekoč, premalo. Mislim, da se moramo na nek način zavezati, da se bodo stvari spremenile in ta amandma vidim ravno kot eno od teh zavez, zato ga bom podprl.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima gospod Roberto Battelli.
Hvala lepa, gospod predsednik. Ja, saj tudi pokrajine niso strokovni organi, sploh jih pa nimamo. Tudi občine niso strokovni organi. Ne sprejemam, ker mislim, da je žaljivo in podcenjujoče to, da se pove, in to ne prvič, da mi nimamo strokovnjakov, nismo na ravni, kako bi rekel, zavedanja o tem, kaj je kulturna dediščina, in ne vemo, kaj je njen pomen verjetno in tako naprej. Naj še enkrat poudarim, da mi to dobro vemo. Vsi navadni ljudje to dobro vemo, tako kot piše v 1. členu. Vsi uživamo kulturno dediščino in vsi jo želimo varovati tako, kot je treba. Ampak dejstvo je, da je kulturna dediščina v Sloveniji raznolika, je bogata in je treba priznati in varovati vse njene vidike in jih imenovati tako, kot se imenujejo. Samo za to gre. Če ne, se dogaja pa negiranje kulturne dediščine. Zato bom ta amandma podprl, če ne bo sprejet, pa ne bom podprl zakona. Hvala.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo predsedujoči. Tako kolega Roberto kot kolega Matej sta že nekako povedala bistvo. Moram reči, da sem bil malo zgrožen, ko sem bral to, v kar so "potunkali" kolega Baneta, da prebere, kot je kolega Roberto rekel. To je nekako tako zvenelo, kot da narodne skupnosti nimajo dovolj pameti, strokovne in take, da bi se na tej zadevi participiralo, če se tako izrazim. Na srečo sem se to soboto potepal malo po Prekmurju, imam tudi srečo, da imam v ožji družini kar nekaj pripadnikov ene od teh narodnih skupnosti, imam tudi srečo, da v najožjem nukleusu družine, skratka moja draga, jaz in naša kopica otrok preči pet narodnih skupnosti, če se tako izrazim, od Slovaške prek avstrijske, prek slovenske, prek madžarske do hrvaške, ali sem kaj pozabil. In nekako tudi na tej osebni ravni težko glasujem proti tovrstnemu amandmiranju. Mi bomo morali v tem parlamentu tudi malo razmisliti o še kakšni drugi skupnosti, recimo, tudi tej, iz katere prihaja moj zelo spoštovani kolega, ki je govoril v imenu SMC o neki skupnosti, iz katere prihaja moja mati, in še koga. To ubesedovanje, ki smo mu tudi tukaj priča, pa nekako meji že na nekaj, kar bi si skoraj upal označiti kot mikrofašizem večinske skupnosti proti drugim skupnostim, in na neke tovrstne postopke znotraj kakršnekoli pravno formalističnih izgovorov nikoli ne bom pristajal. Zato bom glasoval za ta amandma. V primeru, da pa ne bo podprt, pa ne bom zadržan, ampak bom glasoval proti temu zakonu, ker nekako je to ne le norčevanje, to je, bom rekel, ustavnopravno pišmeuharsko.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima gospod Franc Laj.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Bom rekel tako. Se popolnoma strinjam z mojimi predhodniki, ki so na strani, da se podpre ta amandma. Popolnoma nič slabega ne vidim v tem amandmaju, da bi se podprl. Če se pa ne podpre, pa imam občutek, da se na nek način avtohtone narodne skupnosti izključujejo iz teh procesov, kar smatram, da je tudi ustavno sporno. Vse pozivam na zdrav razum, da tisti, ki bo po svoji vesti odločal, da bo ta amandma tudi potrdil. Hvala.
Je kakšna obrazložitev glasu? Ne. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev, za je glasovalo 26, proti 38. (Za je glasovalo 26.)(Proti 38.) Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmaju. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker k drugi obravnavi amandma k dopolnjenemu predlogu ni bil sprejet, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da je bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 2. (Za je glasovalo 46.)(Proti 2.) Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 9. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Pomorskega zakonika v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 18. 4. 2016. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 50. členu. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 66, proti 1. (Za je glasovalo 66.)(Proti 1.) Ugotavljam, da je amandma sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmaju. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Ker so bili k drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, je predlagatelj že v uvodni obrazložitvi predloga zakona predlagal, da zbor na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora še na tej seji opravi tretjo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na odločanje o navedenem sklepu. Sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala več kot tretjina navzočih poslancev. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti nihče. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Državni zbor bo tretjo obravnavo predloga zakona opravil v četrtek, 21. 4. 2016, po končanem glasovanju. Službe zbora bodo pripravile pregled, v katerega bo vključen sprejeti amandma in člen, h kateremu je bil amandma sprejet. Amandma je k temu členu lahko kvalificirani predlagatelji vložijo do začetka tretje obravnave predloga zakona na seji zbora. Prekinjam to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 11. točko dnevnega reda to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o izvajanju carinske zakonodaje Evropske unije v okviru rednega postopka. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 65, proti nihče. [[Za je glasovalo 65.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 18.a točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga odloka o okviru za pripravo proračunov sektorja država za obdobje od 2017 do 2019. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu odloka niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu odloka v celoti. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog odloka neusklajen. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima mag. Marko Pogačnik.
Spoštovani predsednik, hvala za dano besedo. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke Predloga o okviru proračunovsektorja država za obdobjeod 2017 do 2019 ne bomo podprli. Ne bomo ga podprli iz več razlogov. Prepričani smo, da ključni del, ki tukaj manjka, je neimenovanje fiskalnega sveta, za kar je odgovorna koalicija in pa vlada Mira Cerarja. Prepričani smo tudi, da gradivo, ki ga je pripravila Vlada oziroma Ministrstvo za finance, je neustrezno in pa pomanjkljivo napisano. Dejstvo je tudi, da smo po vzdržnosti javnih financ na repu Evropske unije. Evroskupina je tudi zato Slovenijo degradirala iz skupine držav, ki so pretežno skladne z evropskimi proračunskimi pravili, v skupino držav, kjer obstaja tveganje neskladnosti s pravili. V Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da ključna dejanja, ki manjkajo za zmanjševanje strukturnega primanjkljaja, so reforme. Slovenija nujno potrebuje reforme. Edino te so zagotovile, da bomo lahko konsolidirali oziroma stabilizirali javne finance. V Slovenski demokratski stranki smo tudi prepričani, da glede na skoraj dveletni mandat, ki ga že ima ta koalicija in pa vlada, teh reform Državni zbor žal ne bo videl. In ni razloga, da bi ta odlok o tem proračunu za obdobje od 2017 do 2019 tudi podprli, kajti prepričani smo, da bo prej kot slej ta vlada v Državni zbor morala poslati rebalans proračuna za leto 2016 in posledično temu se verjetno potem tudi porušijo vsi ti dokumenti, ki jih Državni zbor obravnava danes.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov ima gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik. Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanskih demokratov tega odloka o okviru za pripravo proračunov sektorja država za obdobje od 2017 do 2019 na žalost ne more podpreti. Obžalujemo, resnično obžalujemo, da ob tem prvem koraku – ja, to je prvi korak za sprejemanje proračunskih dokumentov za obdobje do leta 2019 – in da s tem prvim korakom, z načinom, kako ga koalicija sprejema, dejansko ustvarja velik prepad. Tokrat pa med celotno opozicijo in koalicijo. Rad bi vas tudi spomnil, da smo imeli kdaj kakšno vlado, ki je skupaj z opozicijo podprla kakšen amandma, da smo potem skupaj podprli proračun. Tukaj zdaj dejansko te možnosti očitno ne bo. Obžalujemo, da ste tako na ta način začeli s sprejemanjem najpomembnejših dokumentov v tej državi. Obžalujemo. In rad bi ponovno poudaril, da smo se mi z zakonom, Zakonom o fiskalnem pravilu, naslonili na predpise, ki implementirajo določbe Pakta za stabilnost in rast, torej na evropske predpise, in to po našem trdnem prepričanju vključuje tudi upoštevanje njihovih izračunov. Gospe in gospodje, govorjenje zdaj, da EU metodologija ni okej [[…]]Ja, kdaj pa bo okej? Na koncu tega mandata? To je zdaj tukaj brezpredmetno. Mi verjamemo, da se minister trudi, še mogoče kakšen njegov kolega, ampak kako boste vendarle prepričali državljane in tudi opozicijo, da imate prav. Resnično s temi izgovori, da metodologija ni dobra, da smo mi pravzaprav bistveno boljši, kot nam Evropa kaže, to pa vedo povedati naši državljani, da nismo boljši. Poglejte tiste, ki živijo na robu, na robu te države in robu te družbe, pa boste videli. Pričakujejo od nas, od Državnega zbora pričakujejo strukturne reforme. Pričakujejo, da sprejmemo neke ukrepe za večjo konkurenčnost, da bo gužva, kar se tiče tujih investitorjev. Nobenega ne vidim. Zakaj ne? Zakaj ne? Ali je vse tako idealno pri nas? Skrajni čas je, da se zresnimo in naredimo to državo prijaznejšo, ugodnejšo, tudi domovino za vse državljane te države.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo, predsedujoči. Kot smo že napovedali v debati na odboru in včeraj in danes, tudi mi bomo glasovali proti. Dotaknimo se najprej nekih obljub, ki jih je dala ta vlada in ta koalicija svojim državljanom. Socialni sporazum 2015, 2016, podpisala ga je gospa Anja Kopač Mrak, resorna ministrica iz kvote SD, kot se temu reče. Letos naj bi se opravil izračun minimalnih stroškov in se z njim uskladil minimalni dohodek. Strategija Evrope 2020, po katerem naj bi Slovenija do leta 2020 nekako uspela zmanjšati število socialno izključenih za 84 tisoč, čeprav ga je v letih 2010–2014 povečala za 44 tisoč. Koalicijski sporazum, ki govori, da bo dopolnilno zdravstveno zavarovanje nadomeščeno z javno dajatvijo. To so pač neke obljube, ki jih je dala ta vlada. Z delom teh obljub, s še bolj poglobljenim, bi se celo v Združeni levici strinjali. In mi zdaj začenjamo neko debato o tem, kako bomo živeli v tej družbi in državi v drugi polovici ali izteku tega desetletja. Včeraj je vodja Poslanske skupine SMC govorila, da dajmo glasovati, dajmo razširiti dnevni red, da bomo v današnji razpravi dobili več informacij. Nismo dobili informacij, nismo dobili nobenih informacij o socialnih transferjih. Gospod minister je rekel, da točno tako je, kot mora biti, potem je govoril o nekih metodologijah. Je rekel, da so metodologije kot raketa, ki v Sloveniji ne funkcionirajo. To so citati gospoda finančnega ministra. To ni smešno kolegi, kaj se režite. To je v bistvu Evroskupina, nek klub gospodov, ki pač nekaj počne, pa očitno včasih se še sam ne ve, kaj počne. Tukaj bi se morali vprašati skupaj oziroma vsaj vprašati gospoda finančnega ministra in premierja Vlade in celo ekipo in koalicijo, tako je, kot mora biti, ampak za koga. A za državljanke in državljane te države, te republike, ki ima neko ustavo, ki vseeno ni nek list papirja za iti tja, kamor gre cesar peš? Ampak očitno nekako ta koalicija jaha na tem valu samozadostnosti. Ne zdi se ji potrebno sploh o nekem tako pomembnem ključnem dokumentu začeti razpravo na resen način. In očitno bo tudi prevzela odgovornost in končala na smetišču zgodovine, kar ne bi bilo nič tragičnega, če sočasno številne državljanke in državljani ne bodo posledično morali brskati po smetiščih zaradi takšne politike. Tudi zaradi tega bomo v Združeni levici glasovali proti.
Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 47, proti pa 21. [[Za jih je glasovalo 47.]] [[Proti 21.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 14. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO TURKMENISTANA O MEDNARODNEM CESTNEM PROMETU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade, državnemu sekretarju na Ministrstvu za infrastrukturo mag. Klemnu Grebenšku.
Najlepša hvala. S podpisom sporazuma o mednarodnem cestnem prometu sta Republika Slovenija in Turkmenistan medsebojno uredila prevoz potnikov in blaga po cesti med ozemljem pogodbenic, tranzitno čez njuni ozemlji in od tretje države ali iz njih, ki ga opravljajo prevozniki, ki imajo sedež podjetja na ozemlju ene od pogodbenic. Mednarodni cestni prevoz potnikov in blaga se skladno z določbami sporazuma opravlja na podlagi dovolilnic. S sporazumom so opredeljene tudi vrste prevozov, ki so sistema dovolilnic oproščene, skupne določbe torej davčne določbe, mase in dimenzije vozil, oprema in druge značilnosti vozil, nadzor, obveznosti prevoznikov in kršitve, sodelovanje in skupni odbor ter končne določbe, to so pa začetek veljavnosti in trajanje sporazuma. Sporazum je bil podpisan v slovenskem, turkmenskem in ruskem jeziku. Hvala.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 62, proti pa ni bil nihče. [[Za jih je glasovalo 62.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 15. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO TURKMENISTANA O SODELOVANJU NA PODROČJU PROMETA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade, državnemu sekretarju na Ministrstvu za infrastrukturo mag. Klemnu Grebenšku.
Najlepša hvala. S podpisom sporazuma o sodelovanju na področju prometa sta Republika Slovenija in Turkmenistan pospešila in okrepila sodelovanja na področju prometa, ki temelji na skupnih interesih obeh držav in tako spodbuja gospodarsko sodelovanje ter blagovno menjavo med državama. Sporazum ustvarja pogoje za razvoj železniškega, letalskega, cestnega kot tudi pomorskega in rečnega prevoza med državama. Določbe sporazuma omogočajo poglobitev medsebojnega sodelovanja podpisnic s ciljem pospešitve razvoja prevoza in prometne infrastrukture. S podpisom sporazuma so bili vzpostavljeni temelji za konkretne oblike sodelovanja med ministrstvoma na področju cestnega, železniškega, letalskega in pomorskega prometa. Ta sporazum je bil podpisan v slovenskem, turkmenskem in angleškem jeziku.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 66, proti nihče. (Za je glasovalo 66.)(Proti nihče.) Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na prekinjeno 1. točko dnevnega reda, to je na Vprašanja poslank in poslancev. Pregled predlogov sklepov poslank in poslancev za razpravo o odgovorih predsednika Vlade, ministric in ministrov je objavljen na e-klopi. V skladu s predlogom poslanca gospoda Jožeta Tanka bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade dr. Mira Cerarja na poslansko vprašanje gospoda Jožeta Tanka v zvezi s fiskalnim svetom. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Predsedniku Vlade sem postavil vprašanje, in sicer kdo je prevzel naloge fiskalnega sveta – ali Vlada ali predsednik Vlade, in če je to stanje, v katerega nas je pripeljala Vlada, nezakonito oziroma celo neustavno. Kljub temu da sem mu postavil še dopolnilno vprašanje oziroma zahteval dodaten odgovor, predsednik Vlade na ti dve vprašanji ni odgovoril. Zakon o fiskalnem pravilu, ki ga je sprejela Vlada tudi s podporo nekaterih opozicijskih strank, je predvidel samo en organ, to je fiskalni svet, in temu predpisal posebno vlogo pri obravnavi aktov, ki so povezani s triletnimi proračuni in tudi s poročili Evropski komisiji. Se pravi, Vlada je predložila Državnemu zboru okvir za pripravo proračunov in zraven ni priložila mnenja fiskalnega sveta. Tega mnenja ni dobil tudi Državni zbor, čeprav bi ga moral v skladu tretjim odstavkom 7. člena Zakona o fiskalnem pravilu. Glede na to, da je predsednik Vlade takrat, ko je kandidiral, postavil spoštovanje zakonov in ustave, to se pravi spoštovanje načel pravne države prav na vrh svoje agende, bi pričakovali, da bi na tako preprosti vprašanji, kot sta bili, odgovoril zelo precizno in natančno. Tega odgovora nisem dobil. Celo več. Predsednik Vlade je povedal, da je treba stvari gledati nekako relativno. Na en način se gledajo te stvari takrat, kadar govoriš kot pravni ali ustavnopravni strokovnjak. In na drug način se na iste določbe gleda takrat, kadar si politik in te zadeve izvajaš. Menim, da ima ta država en pravni red, da moramo na zakone gledati ne glede na funkcijo, ki jo opravljamo, vsi enako. Zaveze morajo biti za vse enake. Glede na to, da predsednik Vlade ni z ničemer pojasnil nastale situacije, predlagam, da o njegovem neodgovoru opravimo razpravo na naslednji seji Državnega zbora. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov ima gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik. Poslanska skupina Nove Slovenije bo predlog kolega Jožeta Tanka podprla. Ta razprava, ki jo kolega Tanko predlaga, je prav sedaj toliko bolj aktualna, ker ste, kolegice in kolegi iz koalicije, pred nekaj minutami sprejeli nezakonit odlok o proračunskem okviru za obdobje 2019. To so ključni razlogi, zakaj je treba o fiskalnem svetu, ki ga nimamo, ki ga najbrž do konca mandata ne bomo imeli, ker se pač tej vladi ne mudi, nimamo torej mojstrov, ki bi v roke vzeli orodje, kar stokrat ponavljam, orodju pa se reče Zakon o fiskalnem pravilu. Kaj boste z orodjem, če je v vitrini varno zaprto, nimate pa mojstrov, ki bi ga uporabljali?! Ne bo nobenih rezultatov. Zato je ta razprava toliko bolj potrebna in pomembna, ključna, zato jo mi podpiramo. Hvala.
Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev. Kdo je za? [[16 članov.]] Kdo je proti? [[43 članov.]] Sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca doktorja Franca Trčka bo zbor odločil o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o dgovoru predsednika Vlade doktorja Mira Cerarja na poslansko vprašanje doktorja Franca Trčka v zvezi z ukrepi Vlade na področju blaženje revščine. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine Združena levica ima doktor Franc Trček.
Hvala še enkrat za besedo predsedujoči, upam, da se danes zadnjič oglašam. Tudi če jo večina ljudi, ki je zdaj tukaj, ne vidi, revščina v tej družbi obstaja. Že na predhodni 17. seji smo poskušali s strani opozicije inicirati razpravo o revščini, pa smo nekako bili preglasovani. Včeraj sem gospoda Cerarja o tem spraševal, dobil sem neke pričakovane, večinoma prebrane odgovore, iz katerih nekako izhaja, da problema niti ne razume in tudi zaradi tega bi bilo treba izvesti neko resno razpravo. Mogoče sem bil v neki razlagi odloka o okviru proračunov nekoliko nejasen, tiste obljube, ki sem jih prebral, ki so obljube te vlade tudi, tudi zaveze strategija Evropa 2020 in tako naprej so v poskusu neke razprave okrog proračunov za naslednja tri leta bile preslišane, neodgovorjene. V luči vsega tega se mi zdi, da je ta neka resna razprava o revščini v bistvu nujna. V primeru, da se bo koalicija zopet vedla, jaz ne pozivam, vi glasujte, kakor hočete, na nek način, da ali tega ne vidite ali se s tem nočete ukvarjati, bo prvi naslednji korak razgrnitev javnih mnenj o tej problematiki, potem bomo pa seveda še ropotali čez odbore, ker nam tudi kot opoziciji nič drugega ne preostane. Seveda bomo v Združeni levici glasovali za. Hvala za besedo.
Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev. Kdo je za? [[20 članov.]] Kdo je proti? [[43 članov.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca gospoda Jožeta Horvata bo zbor odločil v naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo v naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade doktorja Mira Cerarja na poslansko vprašanje gospoda Jožeta Horvata v zvezi s postopki vračanja slovenskega denarja iz davčnih oaz. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine Nove Slovenije - krščanskih demokratov ima, gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa gospod predsednik. Poslanska skupina Nove Slovenije bo seveda ta predlog sklepa podprla. Mi smo proučili celo pomembno resolucijo Evropskega parlamenta, ki jo je Evropski parlament sprejel 21. maja 2013, govori pa o boju proti davčnih goljufijam, davčnim utajam in davčnim oazam. Gre za zelo pomembno delo takratne slovenske poslanke v Evropskem parlamentu gospe Mojce Kleva Kekuš, ki ni članica Nove Slovenije, ampak mi njeno delo izjemno cenimo, kar zadeva to resolucijo. Močno nas skrbi ugotovitev tudi med drugim ameriškega ekonomista Jamesa Henryja, ki je ugotovil, da je iz Slovenije v zadnjih 20 letih šlo od 55 do 75 milijard evrov nekam v davčne oaze, kaj jaz vem, kam, in se izognilo plačevanju davkom v Republiki Sloveniji. Kolegice in kolegi, če mi želimo v Sloveniji nadoknaditi naš razvojni zaostanek zadnjih nekaj let, moramo angažirati fantastična finančna sredstva, ki pa jih ob veliki zadolženosti države ne bomo mogli zagotoviti zgolj z varčevalnimi ukrepi in tudi s še tako visoko gospodarsko rastjo ne. Slabe prakse iz preteklosti so namreč omogočile, da so nekateri Slovenci, danes je to že več ali manj znano, tisti, ki so več ali manj simpatizirali z levo politično opcijo, da so odnesli iz države nekaj desetin milijard evrov. In to se nam dejansko glede našega razvojnega zaostanka hudo pozna. Zato bi bilo še kako koristno, da vsaj en del tega denarja dobimo nazaj. Gospod premier dr. Miro Cerar je sicer povedal, da je že novembra 2014 Vlada ustanovila medresorsko komisijo, ki se s tem ukvarja. Jaz pa napovedujem ob tej priložnosti, da bomo še pred parlamentarnimi počitnicami vprašali po rezultatih te medresorske komisije. Ampak kot ena podlaga pa bi gotovo bila zelo dobrodošla razprava, ki sem jo predlagal. Mi poslanci Nove Slovenije jo bomo seveda podprli. Hvala lepa.
Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za je glasovalo 14, proti 45. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanke Violete Tomić bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za kulturo mag. Julijane Bizjak Mlakar na poslansko vprašanje Violete Tomić v zvezi z vzdrževanjem idrijskega rudnika živega srebra. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima Violeta Tomić.
Hvala za besedo. Kot vemo, je ta problematika eskalirala do vrelišča in mislim, da bi bilo dobro, da v tem državnem zboru vendarle izvemo, kaj je ozadje tega spora. Razumljivo je, če je del rudnika živega srebra v Idriji uvrščen na Unescov seznam kulturne dediščine, potem kulturno ministrstvo naj bi poskrbelo za to, vendar da mora skrbeti tudi za monitoring, izčrpavanje vode in plače rudarjev ob tako in tako pičlem proračunu za kulturo, pa tudi mislim, da Ministrstvo za kulturo nima potrebnih kadrov za kaj takega, se mi zdi nezaslišano. Predvsem zato ker prebivalcem Idrije grozi potopitev celega mesta. Župan Občine Idrija gospod Bojan Sever je rekel, da bi birokrati to zadevo morali končno urediti. Sam grozi s kazensko ovadbo predsedniku Vlade. Sam je tudi ponudil tri možne rešitve. Ena je ukinitev likvidacije rudnika, druga je, da se izvrši sklep Vlade z junija 2014 in tretji, da naj bi se razpisal razpis za koncesionarja, ki bi poskrbel za to. Tudi komunala Občine Idrija je ponudila, da bi sama bila koncesionar in da bi oni poskrbeli za rudarje in za njihova ogrožena življenja. Skratka, postavlja se nam ogromno vprašanj, zakaj je premier tako zelo pritisnil na ministrico ravno pri tem vprašanju, kakšna je dejansko njena krivda, kajti zanima nas tudi, kakšna je logika vladanja tukaj v Sloveniji. Baje je ministrica mislila s svojo glavo in je bil to edin greh, pa me zanima, če to res drži. Zanima me tudi, kateri sklep je kršila in na podlagi katerega zakona je Vlada sprejela ta sklep, kakšen je pravni status centra za upravljanje dediščine živega srebra v Idriji in kako je ta center financiran. Ogromno je tukaj vprašanj, in mislim, da bi se spodobilo, da v Državnem zboru opravimo razpravo o tej temi. Kulturniki pa vam sporočajo, prevzamemo vse rudnike živega srebra, vse rudnike, ki so aktivni in neaktivni pod pogojem, da se med njimi nahaja tudi kakšen rudnik zlata. Drugače pa ni v proračunu že tako okrnjenega ministrstva za kulturo in že tako okrnjene slovenske kulture sredstev, da bi lahko sprejemala dodatne obveznosti, kajti nismo slišali, da bi dobili tudi v ta namen dodatna sredstva. Skratka, želeli bi razjasniti te pojme in potem se bomo lažje odločili tudi o drugih stvareh v prihodnosti. Hvala.
Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev, za je glasovalo 15, proti 42. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Tomaža Lisca bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa:Državni zbor bo v naslednji seji opravil razpravo v odgovoru ministrice za izobraževanje, znanost in šport dr. Maje Makovec Brenčič na poslansko vprašanje gospoda Tomaža Lisca v zvezi s financiranjem visokega šolstva. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 12, proti pa jih je bilo 44. [[Za jih je glasovalo 12.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanke gospe Ive Dimic bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo v naslednji seji opravil razpravo v odgovoru ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejana Židana na poslansko vprašanje gospe Ive Dimic v zvezi z davčno politiko v kmetijstvu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov ima gospa Iva Dimic.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Moje poslansko vprašanje se je nanašalo tudi na katastrski dohodek, ki je pomemben del davčne politike v kmetijstvu. Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano pod vodstvom ministra mag. Dejana Židana je že drugič vpeto v pripravo izračuna katastrskega dohodka. To, kar je pripravljeno, se mi zdi, če se to uveljavi, bo prišlo do popolnega zloma slovenskega kmetijstva. Tudi danes dobivamo sporočila s terena od ljudi, ki se jih tako ali drugače tiče katastrski dohodek, da je povišanje od štirikratno pa tudi do enainsedemdesetkratno na posamezne parcele. Za vse to smo dobili izračune. Mislim, da je tematika skrajno resna, najbolj bodo prizadeti oljkarji, vinogradniki, gozdarji in tudi sadjarji. V luči bodoče davčne politike v Sloveniji in obremenitve kmetijstva, prosim za podporo pri mojem predlogu. Še to no. Nisem dobila odgovora tudi na vprašanji, kako se bodo izvedle korekcije obremenitev kmetij glede na njihove ekonomsko moč in načelo sorazmernosti in na kakšen način, v kakšnih odstotkih se bo izvajala korekcija katastrskega dohodka zaradi omejene možnosti pridelave na območjih s posebnim režimom in kateri predpis bo to določal. Odgovora na ti dve vprašanji, ki sta zelo pomembni za izračun katastrskega dohodka, od ministra Dejana Židana nisem prejela.
Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 12, proti pa jih je bilo 43. [[Za jih je glasovalo 12.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Luke Mesca bo zbor odločal v naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo odgovoru ministra za infrastrukturo dr. Petra Gašperšiča na poslansko vprašanje Luke Mesca v zvezi s Termoelektrarno Trbovlje. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima Luka Mesec.
Hvala za besedo. Gospoda ministra Gašperšiča sem včeraj opomnil na to, da je ta vlada kot že mnoge pred njo pozabila na Zasavje. V Zasavju kjer smo nekoč imeli Trbovlje, mesto z več delovnimi mesti kot prebivalci, se je v zadnjih 17 letih situacija drastično poslabšala do te mere, da lahko govorimo, kot so enkrat zapisale Finance, da so Trbovlje postale slovenska Grčija. Eden od ključnih razlogov za to pa je neprestano prelaganje odgovornosti na druge in neukrepanje vrste vlad v tem delu Slovenije. Včeraj sem se v Zasavju udeležil posveta glede strategije energetike v Zasavju in glede dokončnega zapiranja TET, kjer sem ugotovil, da kljub temu da je končni rok 31. 7. za zaprtje TET, ko bo verjetno delo izgubilo še preostalih 45 zaposlenih in ko bo pod vprašaj prišla sanacija deponije, ki je tam okoljsko nevarna, hkrati pa sanacija celotne lokacije. Ta vlada in HSE kot tudi SDH nimajo pripravljenih nikakršnih odgovorov – ne, kaj bo z zaposlenimi, ne, kaj bo z lokacijo, ne, kaj bo z deponijo. Ministra Gašperšiča sem zato pozval, da ukrepa, hkrati pa Državni zbor pozivam, da se sproži razprava o razvoju tega dela Slovenije, na katerega smo na žalost, ne samo vlade, ampak tudi širša politika v Sloveniji očitno v preteklem desetletju in pol popolnoma pozabili. Hvala.
Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za je glasovalo 16, proti 42. (Za je glasovalo 16.)(Proti 42.) Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca gospoda Jerneja Vrtovca bo zbor odločil o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za finance dr. Dušana Mramorja na poslansko vprašanje gospoda Jerneja Vrtovca v zvezi z ukrepi za zagotovitev učinkovitejše ureditve imenovanja v nadzorne svete bank. Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev, za je glasovalo 12, proti 43. (Za je glasovalo 12.)(Proti 43.) Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca gospoda Zvonka Laha bo zbor odločil o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za okolje in prostor gospe Irena Majcen na poslansko vprašanje gospoda Zvonka Laha v zvezi s spremembo prostorske zakonodaje. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za je glasovalo 12, proti 45. (Za je glasovalo 12.)(Proti 45.) Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca gospoda Franca Breznika bo zbor odločil o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za okolje in prostor gospo Irene Majcen na poslansko vprašanje gospoda Franca Breznika v zvezi s sanacijo opuščene gramoznice pri Lovrencu na Dravskem polju. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za je glasovalo 12, proti 44. (Za je glasovalo 12.)(Proti 44.) Ugotavljam, da sklep ni sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda ter prekinjam 18. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri.