Prosim,da zasedete svoja mesta. Prav kmalu bom pričel 29. sejo državnega zbora. Prosim tudi kolegice in kolege, da pridejo iz preddverja v glavno dvorano. Drage kolegice in kolegi! Lep pozdrav še enkrat vsem, tudi tistim, ki se bodo današnji seji, njenem nadaljevanju, v naslednjih dneh, do četrtka, pridružili kasneje. Začenjamo 29. redno sejo državnega zbora. Pričenjam jo na osnovi sklica, ki je bil dan na podlagi prvega odstavka 57. člena našega poslovnika. Preden bomo odločali o določitvi dnevnega reda, vas bom obvestil, katere kolegice in kolegi se, zaradi drugih obveznosti danes seje ne morejo udeležiti. To so kolegi Barovič, Battelli, kolega Cimperman in Diaci, kolegica Črnugelj, kolegi Horvat, Jakič, Juri, Kangler, Komljanec, Kopušar. Za pričetek seje se je opravičil kolega Merlo. Po 15. uri dalje bo manjkal kolega Terčon. Sicer pa bosta odsotna tudi kolega Peterle ter Veber in kolegica mag. Potrata in kolegica Pozsonceva. Tako kot sicer sem na sejo povabil predstavnike Vlade Republike Slovenije, k vsem točkam dnevnega reda, posebej k 1. točki predsednika Vlade Republike Slovenije. Pri tem naj vas še enkrat spomnim, da zaradi njegove zasedenosti danes na prva tri opozicijska poslanska vprašanja ne bo odgovarjal, kot je sicer v navadi, temveč bo to storil v sredo ob 10. uri. Prav tako je k 18. točki vabljen predstavnik državnega sveta, k 31. točki pa predstavnik sodnega sveta. Še enkrat vse prisotne lepo pozdravljam. Naj vas obvestim, da pri določitvi dnevnega reda današnje seje nisem prejel ne predlogov za umik, tudi ne predlogov za širitev, tako da lahko odločimo o določitvi dnevnega reda. Želi pred tem kdo obrazložiti glas, ali lahko dam na glasovanje? Pred prvim glasovanjem pa vas bom posebej prosil za eno uslugo. V imenu vseh, ki bomo na tej seji vodili zasedanje, kot vidite, se je glasovalni sistem, predvsem ilustracija glasovanja, nekoliko spremenil, tudi pri našem delu in vodenju glasovanja. Tako, da če bi kdaj prišlo zaradi nehotenih napak do težav, vas prosim v imenu podpredsednice, podpredsednikov in v mojem imenu za razumevanje. Prišli bomo na določanje dnevnega reda. Glasujemo o določitvi dnevnega reda, kot je bil predlagan. So kakšni ugovori? Slišal sem jih, med tem, ko je [[...]]
Jaz bi samo povedal, da meni glasovalna napravica ni zdaj delala.
Jaz sem vaše ugovore slišal, še v toku glasovanja, tako da jih štejem za relevantne. Sicer pa vas prosim, da poleg glasu dvignete tudi roko, da bom vedel za svoje ravnanje, da torej ne bom upošteval rezultata glasovanja. Tako, da prosim, če še enkrat vsak pri sebi preveri, ali je glasovalna naprava v redu. Opozoril sem, da bo prišlo predvsem pri ilustraciji rezultatov do nekaterih sprememb. Ali je še kakšen ugovor, da ne bi lahko glasovali o določitvi dnevnega reda? Ne. Prosim? Razumem, da torej lahko glasujemo. Odločamo o določitvi dnevnega reda. Prosim, glasujte. 59 navzočih. 48 za in 2 proti. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 2.]] Tako smo ugotovili, da je dnevni red sprejet. Prosim, kolega Jerovšek, proceduralno.
Gospod predsednik, spoštovane kolegice in kolegi! Seznanjamo se nekako z novim načinom elektronskega nadzora nad besedo poslancev. V tem trenutku želim protestirati proti temu, da se bo sedaj meril čas z elektronsko napravo, kar pomeni ponovno skrajševanje časa poslancev za debato. Gospod predsednik, ko so se začele razprave o novem poslovniku, ste uporabili sintagmo Jaruzelskega, ki jo je podal ob uvedbi vojnega stanja, "za več reda in demokracije". Res, izgleda, da bo več reda - demokracije pa je v tej hiši vsak dan manj! Napadajo poslance v krajih, kjer je vaša stranka izgubila županski mandat, napadajo župane, grozijo poslancem in hkrati jim zmanjšujejo in jemljejo besedo! To pomeni sedaj, ta način, da bo nekdo lahko s te strani, recimo,me zavestno motil, ne bom mogel govoriti - in čas se bo iztekel. Gospod predsednik, ni treba, da smo na tem področju najbolj moderni in najbolj uspešni v Evropi. Bistveno važnejše bi bilo, če bi ta država bila v ospredju pri gospodarski rasti, na koncu koncev, pri državnem primanjkljaju. Je pa ravno obratno. In prosim vas, gospod predsednik [[...]]
Kolega Jerovšek [[...]]
[[...]]da to ponovno skrajševanje časa poslancem, ki ga lahko uporabijo za svojo razpravo, ob tem, da se je ukinila možnost za replike, ukinete. Poleg tega ne vem, ali se je pri tem montiralo tudi kakšne stenice ali karkoli. Kako, da vseskozi v to elektroniko silite? Zelo relevantna vprašanja se postavljajo, zelo relevantne govorice, in sem proti. Mislim, damoram protestirati proti takšnemu načinu omejevanja poslanske besede. Ni čudno, to kar se dogaja, napadi na poslance, ni čudno.
Kolega Jerovšek, lahko dam pojasnilo na vaše proceduralno vprašanje?
Prosim vas, da to novost v elektroniki oziroma v tem elektronskem spremljanju ukinete z današnjo sejo. Hvala lepa.
Kolega Jerovšek, najprej - da kasneje ne pozabim poudariti -, to ni v pristojnosti državnega zbora, to odločanje. Odločitev o tem, da gremo z modernizacijo dela v veliki dvorani, je sprejel kolegij, in na zadnji seji smo tudi seznanili vodje poslanskih skupin z nekaterimi novostmi. Tisto, kar je za današnjo diskusijo in sicer pomembno, je opozorilo, da tehnični napredek pri spremljanju in omogočanju dela državnega zbora v ničemer ne posega v pravice poslank in poslancev, še najmanj, da jim krati čas za diskusijo ali kako drugače omejuje njihovo suverenost. Glede tega bi vam rad dal zagotovilo. Mag. Jermolu glede tega, menim, vsi popolnoma zaupamo. Če bi mag. Jermol menil, da je karkoli iz vaše diskusije relevantno za to, da damo tudi uradno pojasnilo, ga bom dal, sicer pa menim, da to ni predmet, o katerem bi moral sedaj odločati državni zbor in da lahko preidemo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA - PREDLOG AKTA O SPREMEMBI IN DOPOLNITVI AKTA O NASLEDSTVU SPORAZUMOV NEKDANJE JUGOSLAVIJE Z ZVEZO SOVJETSKIH SOCIALISTIČNIH REPUBLIK, KI NAJ OSTANEJO V VELJAVI MED REPUBLIKO SLOVENIJO IN RUSKO FEDERACIJO. Pri tem naj povem, da smo za tako spremembo v dnevnem redu, ki ni običajna, da eno od točk dnevnega reda obravnavamo pred pobudami poslank in poslancev, sprejeli na kolegiju. Predlog akta je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Njene predstavnike, predstavnike ministrstva za zunanje zadeve tudi lepo pozdravljam. Sprašujem, ali želi kdo besedo za pojasnilo tega akta? Ne. Morda, kolega Kacin, predsednik odbora za zunanjo politiko? Prav tako ne. Dve poslanski skupini sta želeli za pojasnilo njunih stališč. Najprej kolega dr. Bernik, v imenu poslanske skupine Nove Slovenije, za njim kolega Jerovšek v imenu poslanske skupine SDS. Prosim, kolega Bernik, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Gospod minister, gospodje iz vlade. Ni kaj prida povedati o tej spremembi, vendar bi opozoril na eno stvar. V obrazložitvi piše, da bo dogovor med Jugoslavijo in pa Sovjetsko zvezo, mislim, da iz leta 1965 ostal v veljavi za mirnodobske namene. Vendar bi bilo dobro povedati, če je kdo pregledal tisti sporazum in če bi bilo dobro popraviti oziroma storiti nekatere stvari v tem sporazumu. To ni nikjer omenjeno, vendar bi bilo dobro vedeti, če ima kdo pregled nad tem sporazumom in če je vlada s tem zadovoljna. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Jerovšek bo pojasnil stališča. Ne. Potem prosim vlado, ali lahko da kakšna stališča, ki so povezana? Ne. Potem bomo prešli na odločanje. Matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, tako da razprave kolegic in kolegov o tem ni. Prehajamo na tretjo obravnavo, torej na odločanje o predlogu akta. Želi kdo obrazložiti svoj glas pred odločanjem? Prosim. Kolega Školč, obrazložitev glasu, proceduralno. Prosim, imate besedo.
Hvala lepa. Gospod predsednik, meni se zdi, bom rekel, nekako nedopustno in nemogoče, da se ne odgovori na zastavljeno vprašanje na tem zboru. To je tisto, kar po vsebini pravzaprav pomeni, so diskusije o tem, čemur je namenjen ta zbor, ne glede na to, da bi lahko seveda kdo iz vlade povedal, da kolega Bernik lahko sam to preštudira. To je nedopustna ignoranca poslanskega vprašanja.
Poglejte kolega Školč, ravnam v skladu s sprejetim poslovnikom in ne trdim, da je perfekten, kot veste je tudi sedaj čas, da se kakšna stvar spremeni, če je potrebno. V okviru druge obravnave ni bilo sprejeto nobeno dopolnilo, zato, pravi poslovnik, tudi razprave ni. Pred nastopom kolega dr. Bernika sem vprašal predstavnika vlade, ali želi dati kakšno besedo. Kot predsednik zbora ne bom ugovarjal; če vlada sedaj želi besedo, jo bom tudi dal. To je pač moje ravnanje, ki je lahko, če kdo tako meni, kasneje tudi vredno očitka, češ da nisem ravnal tako, kot bi moral, zelo striktno. Tako da najprej sprašujem predstavnika vlade, želite dati pojasnilo? Prosim, kratko pojasnilo.
Hvala, gospod predsednik. Se opravičujem. Seveda, gospod poslanec Bernik, vlada je pregledala sporazum, ki obravnava mirnodobno oziroma sodelovanje glede mirnodobne nuklearne energije in se popolnoma strinja s tem sporazumom. Ta sporazum v ničemer ne posega v siceršnjo politiko vlade glede uporabe nuklearke oziroma na delovanje nuklearke. Sporazum je pregledalo tudi ministrstvo za okolje, uprava za jedrsko varnost, dr. Silka je tu z mano, in sporazum je popolnoma v soglasju s siceršnjimi slovenskimi pozicijami.
Hvala lepa. Želi kdo obrazložiti glas pred odločanjem? [[Ne.]] Predlog akta dajem na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 61, 44 je za in nihče proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da smo akt o spremembi in dopolnitvi akta o nasledstvu sporazumov med bivšo Sovjetsko zvezo in Republiko Slovenijo sprejeli. Tako smo zaključili 1. točko dnevnega reda. Prosim, kolega Cukjati, želite proceduralno?
Prosil bi le, da med odmorom tehnične službe pregledajo mojo glasovalno napravo, kajti le-ta ne deluje.
Prosim tehnične službe državnega zbora, da to in vse ostale naprave pregledajo še enkrat. Čeprav imam zagotovilo, da delujejo, ker vestno proučijo delovanje, naj to še enkrat storijo, da ne bi bilo kakšnih nesporazumov. Ob 15.00 uri bo državni zbor nadaljeval z 2. točko dnevnega reda, z vprašanji poslank in poslancev. Kot veste, predsednik vlade danes ne more odgovarjati na vprašanja, to bo storil v sredo ob 10.00 uri; sicer pa bodo danes na vaša vprašanja odgovarjali ministri in ministrice v Vladi Republike Slovenije. Do 15.00 ure, ko bomo nadaljevali z 2. točko, prekinjam delo državnega zbora.
Kolegice in kolegi! Nadaljujemo danes začeto sejo državnega zbora z 2. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je z VPRAŠANJI POSLANK IN POSLANCEV. V zvezi s to točko dnevnega reda vas obveščam, da sem prejel 32 prošenj za postavitev vprašanj. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj je določen s poslovnikom. Na prva tri vprašanja, ki jih zastavljajo predstavniki poslanskih skupin iz vrst opozicije, bo odgovarjal predsednik vlade v sredo ob 10.00 uri. Danes bodo ministrice in ministri odgovarjali na vprašanja poslank in poslancev. Poleg predsednika vlade, ki je danes zaradi obveznosti v tujini, odsoten, so se opravičili še nekateri ministri oziroma ministrice, ki ga, domnevam, spremljajo na tej poti: minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Franci But, minister za informacijsko družbo dr. Pavel Gantar, minister za okolje mag. Kopač, dr. Mramor, minister za finance, dr. Petrinova, ministrica za gospodarstvo, minister za promet, gospod Jakob Presečnik, in minister za zunanje zadeve dr. Rupel. Rad bi vas obvestil, da smo zadnjič na kolegiju izjemoma sprejeli opravičilo predsednika vlade za njegovo odsotnost od te točke dnevnega reda. Tudi tu pred zborom pa poudarjam, da je delo državnega zbora načrtovano dosti vnaprej, tako da lahko vlada ugotovi, kdaj ima obveznosti, in svojo agendo, svoj načrt dela prilagodi obveznostim, ki jih ima v državnem zboru. Danes bomo začeli s postavljanjem poslanskih vprašanj pri dr. Berniku. Naj povem, da bo dr. Bernik najprej izkoristil pravico, da postavi vprašanje, na katerega ni dobil odgovora na 28. seji, potem pa ima še dve vprašanji ministru za finance oziroma ministru za notranje zadeve, zato mu zdaj takoj predajam besedo. Imate besedo, dr. Bernik.
Gospodje ministri in tudi tisti ministri, ki jih ni! Imam tri vprašanja, toda dveh ministrov, na katera želim nasloviti vprašanja, ni tukaj. Zato bom začel z vprašanjem ministru za notranje zadeve, gospodu Bohincu. Verjetno ste videli moje vprašanje, tiče se namreč funkcioniranja vaše uprave. Mnogo ljudi se pritožuje, ko prihajajo po razne usluge, do katerih imajo pravico, da ne morejo nikamor priti, in sicer zaradi tega, ker tistega uradnika, ki je tako prošnjo, ali karkoli je bilo, sprejel, ni tam, je na dopustu, je na bolniški, je na študiju ali karkoli. In nič se ne premakne, dokler tisti uradnik ne pride nazaj. Prepričan sem, da ste seznanjeni s tako situacijo, in bi želel vedeti: Kaj mislite pri reformi uprave v tem smislu narediti? Torej, gospe ministrice Petrinove ni tukaj, ravno tako gospoda ministra za finance, zato pa sprašujem gospoda predsednika parlamenta, kaj se v takem slučaju lahko naredi, ker gospe Petrinovi sem dostavil vprašanje že na zadnji seji, pa je ni bilo in danes je tudi ni. To se pravi, da kaže na zelo veliko malomarnost ali karkoli že je, da mi tega prej ne izvemo. In mislim, da imamo tak super poslovnik, da bi tudi o tem moralo kaj pisati notri. Hvala.
Najprej bom spomnil na določilo poslovnika, če poslanec ali poslanka na današnji seji oziroma na seji, ko so zastavljena poslanska vprašanja, ne dobi odgovora, mu mora predsednik vlade, minister ali pa generalni sekretar v 30-ih dneh predložiti pisni odgovor, ki je tudi objavljen v našem gradivu. Poslanec ali poslanka lahko tudi napove, da vztraja pri ustnem odgovoru in v tem primeru vprašanje zastavi na naslednji seji. Problem, ki ga izpostavlja kolega Bernik, je ta, da je tudi na zadnji seji ministrica za gospodarstvo bila odsotna. Spet domnevam, iz upravičenih razlogov. Zato sem prej pojasnil, da smo zadnjič, ko smo na kolegiju razumeli odsotnost predsednika vlade, prosili - tukaj je tudi generalni sekretar vlade - vlado, da glede na vnaprej načrtovano delo državnega zbora, ki je vladi znano, to delo upošteva in se odzove na delo v državnem zboru pri tej točki dnevnega reda. Tako, da imate kolega dr. Bernik možnost, da to vprašanje postavite pisno.Imate možnost, da na naslednji seji postavite še enkrat ustno vprašanje in pravico do ponovnih treh minut boste prav gotovo dobili. To so poslovniške možnosti. Državni zbor v poslovniku ne sankcionira nespoštovanja teh obveznosti s strani predstavnikov vlade. Upošteva načelo ločenosti veje oblasti. Tako, da upam, da opazite to, da se, kolikor je to mogoče, trudimo, da bi vlada bila navzoča, da tudi odgovarja na ustrezna vprašanja. Imate poročilo o vprašanjih, na katere nismo dobili odgovora. Tako, da vsaj z naše strani temu dejemo, pa tudi, se mi zdi, s strani vlade, sicer pozornost. Dr. Bernik, vaše vprašanje boste torej lahko ponovili na naslednji seji državnega zbora. Sedaj pa vabim najprej ministra za notranje zadeve, da odgovori na vaše vprašanje. Prosim, minister.
Hvala lepa. Spoštovani gospod poslanec! Na vaše vprašanje, ali se zavedamo takšnih ravnanj oziroma kaj smo in kaj nameravamo ukreniti, bi rekel najprej, da poznamo take primere, žal. Da smo mnogo tega že ukrenili, da bi jih bilo čim manj, in da računamo, da bo nova zakonodaja s področja državne uprave, ki smo jo sprejemali lansko leto in pa podzakonski predpisi, ki jih sprejemamo letos, vendarle vzpostavila takšen okvir, da bo mogoče sankcionirati takšna dejanja in da bodo upravni zaostanki manjši. Povem naj vam pa, da so razlike, predvsem kar zadeva upravnih enot, zelo velike glede vprašanja tako imenovanih zaostankov v upravnih zadevah in da smo ukrenili to, da terjamo od vseh tistih upravnih enot, ki imajo večje število zaostankov, da sprejmejo eno vrsto sanacijskih programov in da te sanacijske programe, njihovo izvrševanje tudi spremljamo. Sicer pa ima vsaka državljanka ali državljan pravico, da ukrepa, v primeru, da upravni organ molči ali v primeru, da organ v 30-ih oziroma 60-ih dneh, tako kot zakonski rok določa, 60 dni za primere, ko gre za to, da je potrebno dodatna dejstva ugotavljati, torej v primeru molka upravnega organa ima pravico do pritožbe. Pod določenimi pogoji ima tudi pravico direktno do upravnega spora, ki ga lahko sproži, če ni prišlo do odločbe v roku, ki ga zagotavljajo oziroma postavljajo zakoni. Posebne možnosti v tej zvezi, ki jih imajo na voljo državljani, so tako imenovane nadzorstvene pritožbe oziroma zahteve, da njegov primer obravnavajo predstojniki. Tudi sicer so odgovorni za organizacijo dela in tudi za razreševanje zaostankov in takšnihle primerov predstojniki. Njihovemu usposabljanju, njihovemu znanju, tudi odgovornosti namenjamo zato zelo veliko pozornost. Kar pa zadeva javne uslužbence in zakonodajne možnosti, ki jih prinaša zakonodaja v tej zvezi, je pa potrebno reči to, da odsotnost uradnika - in tudi direktno na vaše vprašanje odgovarjam - zaradi kakršnihkoli razlogov, pa naj bo to porodniški dopust ali naj bo to bolniška, nesreča pri delu, karkoli že, ne more biti podlaga za to, da se postopek prekine in da se nadaljuje šele, ko uradnik ni več odsoten. To je odgovornost predstojnika, da delo organizira na ta način. In če tega ne postori na ta način, pomeni, da ne vodi dobro in organizira upravne enote. Ob vsakem takem primeru bi bilo prav, da obvestite pristojne inšpekcijske organe, to je upravno inšpekcijo. Pa tudi mi, če bomo dobili takšne pritožbe, bomo v posameznih primerih ukrepali. Toliko lahko rečem. Hvala lepa.
Kolega Bernik, želite dopolniti vprašanje oziroma odgovor? Poleg tega, če želite, da vam minister za finance na naslednji seji odgovori, potem morate tudi vprašanje njemu zdaj zastaviti ustno, če želite, da vam odgovori ustno. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Hvala gospod minister za odgovor. Zanima me: Ali vaše ministrstvo ali upravne enote vodijo kakšen seznam takih slučajev in kako so obravnavani? Zanimivo bi bilo vedeti: Kako pogosto se to dogaja, da se ljudje pritožujejo, ker ne vedo, kam iti, ko nekdo reče, ga ni tukaj, pa pridite nazaj čez en mesec ali dva? Mislim, da bi bilo treba kontrolo nad tem izvajati. Dobro, jaz bi vsaj to želel, zaradi tega, če pogosto govorimo o tem, imamo tak dober zakon, potem se pač ni naredi, ker se zakon ne izvaja. In to je ista stvar. Za vas, gospod predsednik, bi pa rad to rekel. Vi ste omenili, naj napišem vprašanje, pa ga pošljem ministru, ki ga ni tukaj, ampak jaz bi pa šel po drugi poti - zakaj bi komplicirali, če lahko naredimo enostavno [[...]]
Lahko ga daste tudi ustno. Vprašanje lahko daste tudi ustno. Oprostite, ker sem vas zmotil.
Ja, ampak hotel sem to reči, da naj vaša služba to vprašanje pošlje ministru, pa reče, naj odgovori. Zakaj bi jaz moral še enkrat to ponavljati, ker ne pridem nikamor. Hvala.
Hvala lepa. To dolžnost ali pa pravico ima poslanka ali poslanec, da pove, ali bo na vprašanje, za katerega ni v državnem zboru pristojnega ministra ali ministrice, želel dobiti pismen odgovor ali usten. Če bi želeli usten odgovor, potem bi morali zdaj vprašanje napovedati in potem tudi vztrajati pri tem. Hvala lepa. Vaše vprašanje bomo posredovali pristojni ministrici oziroma ministru in boste nanj tudi dobili odgovor. Ker ni želel dopolnitve odgovora, tudi ne morem dati [[...]]Prosim, minister, za dopolnitev odgovora na prvo vprašanje.
Rad bi povedal še tole spoštovanemu kolegu Berniku. Ministrstvo ima zelo natančne podatke o tako imenovanih upravnih zaostankih po upravnih enotah. Natančno vemo, kje so zaostanki večji, kje jih pa sploh ni. Ponekod se stvari urejajo promptno. In na tej podlagi tudi spremljamo in ukrepamo ter izvajamo nadzorstva, pošljemo tja upravno inšpekcijo in na ta način izboljšujemo stanje. Bi pa vsekakor povabil državljanke in državljane, da si v primerih, ko se jim zatakne na takšen način, ko jim nadrejeni povedo, da njihovega uradnika ni in da bodo morali počakati, da pride nazaj, pomagajo s pritožbo direktno na predstojnika, ker to ni odgovor, ki je pravilen; postopek se mora nadaljevati, ne glede na to.
Hvala lepa, gospod minister. Naslednje vprašanje bi želel postaviti ministru za okolje, prostor in energijo kolega Kelemina. Boste dali ustno vprašanje, kolega Kelemina, in zahtevali ustni odgovor ali zahtevate, da vam dajo v pismeni obliki odgovor? Prosim.
Če sem že na vrsti, bom prav gotovo vprašanje postavil, ker mislim, da imam to pravico.
Boste torej zahtevali ustni odgovor?
Zahteval bom ustnega in še pismenega, če bo treba.
Prosim, imate besedo.
Operaterji mobilne telefonije grobo kršijo zakone, minister, gospod Kopač, pa jim pri tem izdatno pomaga. Obrazložitev: 17.12.2002 sem podal pismeno prijavo okoljskemu inšpektorju s Ptuja o nelegalno postavljeni postaji mobilne telefonije. 7.1. že sem dobil odgovor od inšpektorja, da je zoper kršitelja uveden inšpekcijski postopek, v 60 dneh mora odstraniti nelegalno postavljen objekt, poleg tega sledijo vse kazni, ki izhajajo iz zakona o graditvi objektov. Torej, do 7.3.2003 bi moral biti ta nelegalno postavljen objekt porušen. 12.2.2003 sem postavil tudi poslansko vprašanje gospodu ministru, ali bo ministrstvo dovolilo legalizacijo takega nelegalno zgrajenega objekta in kako naj državljani zavarujejo svoje pravice pri takšnih posegih. Minister mi je odgovoril, vendar ni odgovori na ti dve vprašanji, pač pa je obrazložil vse drugo. Obrazložil je, da je pač ta postopek uveden in da bodo kršitelji kaznovani. Potem je Simobil 10.3. - po tem ko je meni minister odgovoril - vložil zahtevo oziroma prošnjo za gradbeno dovoljenje in to dovoljenje tudi 12.6.2003 dobil. Torej, dodatno je kršil zakonodajo [[90 dni]] , ker nelegalno zgrajenega objekta ni porušil. Zdaj sprašujem ministra: Kakšna je višina denarne kazni za odgovorno osebo, za pravno osebo, če nelegalno zgrajenega objekta ne poruši? Kakšna je višina denarne kazni za odgovorno in pravno osebo, če se ne spoštujejo določbe inšpektorja o odstranitvi nelegalno postavljenega objekta? Ali so bile v tem konkretnem primeru te kazni zaračunane in plačane? To bi jaz prosil, da mi gospod minister odgovori sedaj natančno v tem trenutku. Nič me ne zanima, če njega ni, jaz, poslanec, imam pravico zahtevati, da mi on na vprašanje odgovori. V kolikor ni njega, naj odgovori njegov namestnik, to pravico tudi minister ima, da postavi svojega namestnika in bi prosil eksplicitno natančen odgovor na to vprašanje. Hvala lepa.
Ena od zahtev, ki jih je imel državni zbor vrsto let, je, da na vprašanja poslank in poslancev odgovarjajo ministri in ministrice in državni sekretar ne more imeti pooblastila, da v imenu ministra ali ministrice odgovarja na njemu zastavljeno vprašanje. Vi ste zastavili vprašanje ustno, kolega Kelemina, in naslednjič je minister, na vaše vprašanje, dolžan odgovoriti. Čas, ki ga boste imeli za zastavitev vprašanja, bo dodan k času, ki ga boste sicer namenili za nova poslanska vprašanja. Prosim? Ne morete, ker nimate odgovora na prvo. Ne, če bi najavili dve vprašanji, bi vam dal možnost, ni dodatnih vprašanj. Kolega Kelemina, ni dodatnega vprašanja. Če bi vam minister dal odgovor, in ko ga bo dal, boste lahko zahtevali za dopolnitev odgovora, to pravico pa boste takrat imeli. Prosim, izvolite.
Če je tako, potem bi jaz pač prosil, da mi minister odgovori pisno, in sicer še, natančno, naj mi v zvezi s tem primerom, nelegalno postavitvijo postajo mobilne telefonije v Ivanjkovcih, natančno odgovori, kakšni ukrepi so bili izvršeni, kakšne kazni so bile zaračunane, kakšni so bili razlogi za to, da se je nelegalno postavljen objekt legaliziral in vse ostale informacije v zvezi s tem primerom, natančno, da mi pisno odgovori v najkrajšem možnem roku.
Vaša zahteva je upravičena, jo bomo naslovili na ministra in on vam je dolžan v roku odgovoriti. Kolega Kontič, ministru za promet, ni ga, boste vseeno zastavili vprašanje.
Hvala lepa, gospod predsednik. Postavil bom ustno poslansko vprašanje ministru, kljub njegovi odsotnosti, in sem trdno prepričan, da bom ustni odgovor na naslednji seji tudi dobil. Pristojna služba vlade Republike Slovenije ugotavlja, da bi politiki policentričnega razvoja Slovenije moral slediti tudi razvoj cestnega omrežja. Poleg tega zahtevnega projekta, imenovanega "cestni križ", je potrebno čimprej pristopiti k pripravi načrtov za prečne povezave, ki bodo med seboj povezale najpomembnejša regionalna središča. Na avtocestni križ je potrebno čimprej navezati tudi Šaleško dolino, pripraviti načrte in s tem dati ustrezen signal potencionalnim investitorjem, ki se odločajo dolgoročno, zato je potrebno zagotoviti sredstva v proračunu za leto 2004, tako meni pristojna služba vlade Republike Slovenije. Ministra za promet, gospoda Jakoba Presečnika pa sprašujem: Ali bo ministrstvo, in seveda kdaj, upoštevalo napotila omenjene vladne službe? Do izgradnje hitre ceste bo vsekakor potrebno obnoviti, sanirati obstoječo cestno povezavo. Cesta Arja vas - Velenje in naprej proti Koroški postaja ovira za gospodarstvo in tudi sicer v našem prostoru. Cesta Arja vas - Velenje je nevarna in značilna po tem, da je skoraj po vsej svoji dolžini razdeljena na dva dela z neprekinjeno polno črto, brez izogibališča ali morda celo dodatnega pasu. Obstoječi tako imenovani diamantni priključek na izvozu oziroma uvozu na avtocesto v Arji vasi je nujno odpraviti in ga nadomestiti s tako imenovano deteljico. Zanima me, kakšne aktivnosti ministrstvo vodi na tem področju in seveda pričakujem ustni odgovor na naslednji seji.
Hvala lepa. Na naslednji seji vam je torej minister za promet dolžan odgovoriti na zastavljeno vprašanje. Kolega Igor Štemberger bo postavil vprašanje tukaj navzočemu ministru za šolstvo, znanost in šport. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani minister! V tem tednu se bodo odprla vrata slovenskih fakultet in v visokošolska središča se bo začelo voziti na tisoče študentov. Ogorčenje dijakov ob začetku šolskega leta, ko so se zaradi novega pravilnika za subvencioniranje prevozov študentov in dijakov zanje dvignile cene prevozov, je znano. Sedaj lahko od študentov upravičeno pričakujemo podobne odzive. Verjetno se strinjate, da v sklop urejenega in dosegljivega izobraževalnega sistema spada tudi finančno dostopen prevoz v šolo in na fakulteto. Z izdajo neoperativnega podzakonskega akta na podlagi sicer dobrega in s splošnim konsenzom sprejetega zakona ste na ministrstvu izigrali dijake, študente in njihove starše. V Stranki mladih Slovenije smo že od sprejetja zakona opozarjali na potrebo po izdaji ustreznega predpisa in se z vprašanjem o tem že maja 2003 obrnili na ministrstvo. Odgovor smo, verjetno ne po naključju, prejeliravno danes, dve uri in petnajst minut pred začetkom seje. Pravilnik prinaša mnogo nesmiselnih in neživljenjskih določil, ki jih bo v praksi zelo težko, če že ne nemogoče izvajati. V proračunski postavki letošnjega leta je za subvencioniranje prevozov dijakov sicer namenjenih več sredstev v primerjavi z lanskim letom, vendar ste določbe pravilnika na ministrstvu pripravili tako, da je večina dijakov in študentov upravičena do nižjih subvencij, kot so jih prejemali v preteklosti, medtem, ko je tistih, ki so zaradi socialnega položaja upravičeni do 70% subvencije, zelo malo. Manj kot 2%. Trditve, da ste za subvencioniranje prevozov namenili več sredstev, so zato zavajajoče, saj ste s pravilnikom onemogočili, da bi se ta sredstva v celoti porabila. Po ocenah gospodarske zbornice bo vlada na tak način prihranila do 9 milijard slovenskih tolarjev. V Stranki mladih Slovenije temu ostro nasprotujemo, saj to pomeni grobo poseganje v že tako finančno obremenjen dostop do izobraževanja. S tem dejanjem ste še enkrat dokazali, kako se z dobrimi nameni sprejet zakon s sprejetjem neprimernega podzakonskega akta lahko izigra. Spoštovani minister, sprašujem vas: Ali ste spremenili vaša stališča do pravilnika, v smeri odprave omenjenih anomalij podzakonskega akta? In vas pozivam, da določbe pravilnika popravite tako, da bo pravilnik omogočil izvajanja osnovnega namena spremembe zakona in odpravil prej navedene nesmisle. Poslanci stranke Mladih Slovenije smo zakon podprli zato, da bi se vsem upravičencem subvencije za prevoze povečale, a temu ni tako. Kar 53 in pol procenta dijakov prejema 10 procentov nižjo subvencijo, kot so jih prejemali pred uvedbo tega pravilnika, zato od vas zahtevamo, da podzakonski akt popravite v skladu z namenom in cilji sprejetega zakona. Hvala.
Hvala lepa kolega Štemberger. Minister, doktor Gaber, imate besedo za odgovor. Prosim.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovani gospod poslanec, ker očitno živite v zmoti glede posledic sprejetega pravilnika, mi dovolite, da tukaj predstavim nekaj dejstev. Dejstva govorijo, da je vlada Republike Slovenije namenjala okoli 20 odstotkov manj sredstev pred uvedbo pravilnika za prevoze, kot jih namenja po tem. Lahko vam postrežem tudi s povsem konkretnimi podatki za ta mesec, ki je že v teku in se subvencije konkretno izplačujejo. V proračunu, kot ste sami ugotovili, je predlaganih okrog 20 odstotkov več sredstev. Ta mesec konkretno jih bomo porabili okrog 17 odstotkov več, neka toleranca v proračunskem načrtovanju je seveda bila potrebna. 46 odstotkov upravičencev, torej okrog 22 tisoč teh bo, oziroma že prejema več sredstev, kot jih je prejemalo v preteklosti. V povprečju pa že prej omenjeni odstotek. Dejstva govorijo tudi, da ob tem, ko je država porabila doslej za okrog 2 milijardi tolarjev za to področje, ni po nobeni teoriji mogoče, da bi prihranili 9 milijard tolarjev z novim pravilnikom. Tistega, ki se je finančno na ta način ukvarjal s tem vprašanjem, bi sam z veseljem takoj zaposlil, če bi bilo to mogoče. Država bo namenila torej več sredstev. Pravilnik deluje, res pa je, da obstajajo v ozadju celotnega tega projekta lobiji, ki verjamejo, da bi bilo mogoče od države iztisniti še več sredstev. Mi se ukvarjamo z vprašanjem, kako povečati, in te proračun tudi to prinaša, količino sredstev za prehrano mladih. Kako povečati količino sredstev za šolo v naravi in kombiniramo na različnih področjih povečanja. Vsa ta omenjena povečanja so predvidena za leto 2004, tukajpa več kot 20-odstotnega povečanja nismo zmogli, in to smo zelo jasno povedali tudi ob sprejemanju zakona. Toliko.
Imate zahtevo za dopolnitev odgovora? Prosim.
Posredno z izvajanjem omenjenega zakona me zanima tudi koordinacija med ministrstvi, konkretneje, med ministrstvom za promet in ministrstvom za šolstvo. Ministrstvo za promet določa linije prevozov, njihov časovni okvir in izbira prevoznike, ministrstvo za šolstvo pa plačuje subvencije. Glede na to, da mi je znano, do kakšnih zapletov je prišlo pri prevozih dijakov na relaciji Ilirska Bistrica-Sežana, kjer je ministrstvo za promet izbralo prevoznika slabše kvalitete, z nefleksibilnim urnikom in, kar je bistveno, z višjo ceno, me zanima: Ali sploh obstaja kakšna koordinacija med obema ministrstvoma pri izvajanju omenjenega pravilnika in posredno zakona o financiranju in organizaciji vzgoje in izobraževanja v Sloveniji? Hvala.
Želite dati dodatno pojasnilo, minister dr. Gaber? Prosim.
Kar zadeva linijske prevoze, bi prosil, če bi na to lahko resorni minister odgovoril. Sam vam lahko povem, da pogovori med ministrstvi, tudi pogovor z ministrstvom za delo, so potekali okrog urejanja prevozov nasploh, tudi tistega dela, ki zadeva štipendiranje. Računamo, da bomo za naslednje leto vendarle našli kakšno še ugodnejšo, celovito rešitev. Za sedaj pa velja ta, o kateri sem vam govoril, in upam, da vam je sedaj jasno, da mladi dobijo več sredstev in da je teh kar 46%. Hvala.
Prehajamo na naslednje vprašanje, ki ga bo zastavil kolega Peče, in sicer ministru za notranje zadeve. Imate besedo.
Spoštovani prisotni! Ob sprejemanju zakona o policiji v letošnjem letu smo v Slovenski nacionalni stranki opozarjali na nevarnosti, ki jih prinaša zakon. Opozarjali smo, da bo z novim zakonom slovenska policija prišla popolnoma pod nadzor Združene liste, ministra za notranje zadeve, gledano vsebinsko in politično, pod vpliv gospoda Boruta Pahorja, predsednika Združene liste. Dogodki, ki so posledica tega, so se žal morali odviti v noči s petka na soboto. Trije dnevi, tri različne informacije s strani policijskih postaj. V soboto prvo poročilo, poročilo policijske uprave Trbovlje: "Policisti so s fizično silo grobo zrušili župana Trbovelj, ker je skušal pomiriti strasti." Naslednje poročilo, poročilo policijske uprave Ljubljana v torek govori: "Bogdana Baroviča je na tla zrušil tako imenovani kršitelj." Torej, policija ugotavlja, da je Bogdana Baroviča na tla zrušil njegov lastni sin. In ko so ugotovili neumnosti, ki jih počnejo, so dali skupno izjavo, v kateri ugotavljajo, da se je Bogdan Barovič zrušil sam. Policija ugotavlja, da se je Bogdan Barovič zrušil sam! Zdravniški izvid - očitno je zdravstvo še edino verodostojno v tej državi -, izdan istega dne, 27.9.2003, pa govori, citiram: "Policist je gospoda Baroviča poškodoval po levi strani prsnega koša in posledično velika udarčna poškodba, velikosti 7-krat 1 cm..." inse potem nadaljuje. Izdano je s strani splošne bolnišnice Trbovlje. Sam dogodek je zelo zamegljen. Policija, ministrstvo za notranje zadeve se je, tako kot v okviru Slovenske nacionalne stranke, sestalo v soboto in nedeljo. Zanimivo je, da je v nočni intervenciji bilo veliko število policistov, dosti večje, kot je praksa. In za zanimivost naj povem, da je samo trboveljska enota skupaj s hrastniško in zasavsko na dogodek, po anonimnem klicu, poslala dve tretjini razpoložljivih sredstev, ki jih ima policija v tistem delu. Zelo čudno za en klic, zaradi kršenja javnega miru. Sicer pa, uradne informacije s strani ministrstva, Policijske uprave Ljubljana nakazujejo na velik kup laži. Poudarjam, nakazujejo na velik kup laži. Prvič, za kršitelje so policisti odredili pridržanje do streznitve, do streznitve, izhajajoč iz uradne informacije ministrstva za notranje zadeve. Od nobenega od udeležencev policijska postaja oziroma policisti niso zahtevali alkotesta, prav tako ga niso izvršili, ko so udeleženci zaprosili, če lahko opravijo alkotest. Ne, policija je rekla "ne". Po končanem postopku so udeleženci sami, na lastne stroške, odšli v bolnico in zahtevali alkotest, kjer je laboratorij za klinično kemijo izdal dokument, istega dne ob 15. uri, katerega rezultat je bil 0,0. Prav tako bi policija morala izdati tudi dokumente iz naslova 108. člena, torej razlogi in pa zakaj je prišlo do zadrževanja, tudi tega ni bilo. V Slovenski nacionalni stranki, seveda, ocenjujemo, da je zadeva bila načrtovana, politične narave, kajti dokazov, ki govorijo v prid mojim besedam, je v teh trenutkih preveč. Gospod župan Bogdan Barovič je bil dober župan, odstavljate ga, zato ker ponuja svojemu kraju drugačno vizijo. Vizijo, ki bo omogočila Zasavju [[...]]
Kolega Peče.
[[...]]kvaliteto. In mislim, da ni prav, da Združena lista preko policije sodeluje na ta način, da poskuša javno zasmehovati in pa seveda, fizično obravnavati s pripadniki drugače mislečih, ki imajo dobre ideje.
Hvala lepa. Gospod minister, prosim za odgovor.
Rad bi zavrnil vsa namigovanja o kakršnikoli povezanosti Združene liste s tem dogodkom in ugibanje v to smer, da je bila akcija politično načrtovana ali kaj podobnega. Potrdim pa lahko dogodke, ki so bili javnosti priobčeni. Policija je dala doslej dve informaciji, na sobotni in današnji novinarski konferenci. Dokončnega poročila o tem dogodku, v smislu dokončne ugotovitve pravilnosti ravnanja policistov o tej zadevi še ni. Minister za notranje zadeve je ravnal tako, kot mu zakon nalaga v tem primeru. Takoj v soboto je terjal od generalne policijske uprave o tej zadevi poročilo, in ga tudi dobil, danes zjutraj ob 8. uri; obširno izčrpno poročilo o faktografiji dogodkov. To poročilo je že pregledal urad za nadzor nad delom policije in se opredelil, da je potrebno dodati nekatera pojasnila, razjasniti nekatere okoliščine, skratka terjal dodatno pojasnilo. To dodatno pojasnilo od policije pričakujemo do 1. oktobra. Policijska uprava je tudi že imenovala komisijo, ki bo izvedla nadzor in preverila okoliščine vseh teh dogajanj. In če se bodo ugotovila, tako kot se ugotavljajo sedaj, razhajanja med pričevanjem ene strani in pa policijskimi poročili in zatrjevanju policistov, potem bo opravljeno tisto, kar je v takšnem primeru v navadi in tudi pravilo. Skratka, izveden bo neposreden nadzor z natančno rekonstrukcijo vseh dogodkov, ki jo bodo izpeljali delavci ministrstva za notranje zadeve oziroma urada za nadzor nad delom policije. Zaslišane bodo ponovno tudi priče, policisti, skratka vsi tisti, ki so v tem bili udeleženi ali kakorkoli lahko pripomorejo k razjasnitvi dejanskega stanja. Mi želimo natančno ugotoviti ali je prišlo do prekoračitve pooblastil, ali je prišlo do kršitve načela sorazmernosti v uporabi policijske sile. Dejansko je bila uporabljena fizična sila in pa sredstva za ukrepanje. Ali je torej policija ravnala po postopkih, kot so zelo natančno zabeleženi v inštrukcijah, ki jih policija za takšne primere ima. Torej število policistov ni bilo nič nenavadno veliko. Tudi kar zadeva alkotest v primerih kršitve javnega reda in miru ni v navadi, da se z alkotestom ugotavlja alkoholiziranost, še posebej, če policist oceni, da gre za očitne znake, ki se jih lahko oceni kot vinjenost. V nadaljnjem primeru je policist tako ocenil in zaradi tega je bil odrejen ukrep po 108/2. členu zakona o prekrških, kršitve javnega reda in miru, torej ukrep pridržanja do iztreznitve oziroma ukrep pridržanja zaradi ponovitvene nevarnosti. V nadzorstvenem postopku bo potrebno posebej dokazati, torej na temelju ponovnega preverjanja dejstev ugotoviti, ali je bila v ravnanju policista podlaga za to odločitev, za to presojo, daobstaja ponovitvena nevarnost. Še posebej bo potrebno tudi ugotoviti, ali je bil čas tega pridržanja sorazmeren tej presoji o ponovitveni nevarnosti. Ali je torej bilo pridržanje nekaj pod dvanajstimi urami potrebno ali pa bi se z upoštevanjem načela sorazmernosti stvari lahko razreševale na drugačen način. Skratka, gre za celo vrsto podrobnosti, ki jih bo potrebno z vso pozornostjo še enkrat preveriti, nato bomo dokončno pripravili poročilo, in če se bo izkazalo, da so policisti v tem primeru kršili svojapooblastila, kršili zakonodajo, bomo na tej podlagi seveda tudi ustrezno ukrepali. Sicer pa bi dejal, da je področje uporabe fizične sile oziroma policijskih pooblastil in prisilnih sredstev eno od področij, na katerem je največkrat uporabljeno sredstvo nadzora s strani ministrstva za notranje zadeve. Vrsta rednih in izrednih nadzorov je bila v zadnjih letih prav glede policijskih [[...]]
Čas je potekel.
[[...]]in uporabi policijskih prisilnih sredstev izvedena. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod minister. Sedaj dajem besedo ponovno kolegu Pečetu. Želi verjetno dopolnitev odgovora. Pa vas prijazno prosim, da spoštujete omejitev dve minuti, da vam ne bi bilo potrebno posebej [[..]]
Pričevanje. Obdolženci so zahtevali, da popišete priče. Tega vaši policaji niso storili. Nadalje ugotavljate, da ni v navadi, kadar gre za kršitelje javnega reda in miru, da se opravi alkotest. Lepo vas prosim! In ker je vaš policist, vaš član, ugotovil, imel predsodek in pa oceno, da so udeleženci pod vplivom alkohola, ste jih zadržali. Medtem, ko je zdravstvo ugotovilo, klinični laboratorij, da je bila stopnja alkohola 0.0 in še danes upate govoriti, namesto da bi priznali, da gre v celotni zgodbi za politični konstrukt. Dejstvo je, da je gospod Barovič postal predober župan in da vas moti, da so v določenih lokalnih skupnostih vidni napredki, povsod tam, kjer izgubljate svojo politično moč. Kar se politike tiče, če zanikate svojo lastno stranko, je to vaš problem, s tem kažete vaš lastni jaz. Ampak, mislim, da še vedno ne razumete celotne zgodbe. Ne gre samo za zgodbo gospoda Bogdana Baroviča. Gospod Bogdan Barovič je javna oseba in je uspel vzpostaviti dialog z javnostjo in pa današnjo razpravo. Gre za vse tiste ljudi, nad katerimi policija, vaši ljudje v tem trenutku izvajajo agresijo, ampak nimajo moči, da bi to sprožili kot vprašanje ali javno debato. Gre za to, da ste posledično z novelo zakona o policiji, ki ste jo vi predlagali temu državnemu zboru v sprejem in ki je bila sprejeta s podporo vaših članov, omogočili državo, kateri vlada policija, pozabili pa na tiste norme, katere so osnovne za policijo, da je to vzpostavljanje reda in miru za vse udeležence, pa naj si bo župan, poslanec ali človek, ali navaden državljan Republike Slovenije, se opravičujem za lapsus. Tu je osnovna zmota delovanja policije. To hočemo v Slovenski nacionalni stranki spremeniti. Žal pa seveda ste se tokrat zopet vrgli na župana nekega mesta, ki ni niti blizu povezan z Združeno listo.
Hvala. Vi, ste želeli proceduralno? Želite dopolniti dogovor? Prosim, najprej minister za notranje zadeve, potem bom dal besedo vam, kolega Rupar, za proceduralno.
Glede na to, da je kolega Peče izrekel nekaj očitkov, je prav, da vsaj izrečem izrazito nestrinjanje s tem, kar ste govorili predvsem kar zadeva povezanost stranke s tem dogodkom in pa tudi kar zadeva nekatera druga vprašanja, o katerih tu govorite. Potrebno je pač sprejeti, da obstaja policijska stroka, da obstajajo standardi postopanja v takih primerih. Zakon o policiji, njegova novela je veliko prispevala k temu, da nadzorstvo nad policijskimi postopki opravljamo sedaj lahko na bolj učinkovit način in zagotavljam vam, da prav po zaslugi novele zakona bomo uspeli priti na kraj slehernemu dejstvu in okoliščini v temu primeru in ugotoviti pravo resnico. In, če se bo ugotovilo, tako kot nekateri sedaj ugibate, da je prišlo do kršitve zakonodaje, policijskih pooblastil, do zlorabe policijskih pooblastil, potem bom lahko tudi na podlagi nadzora tudi primerno ukrepali.
Kolega Peče, ste želeli proceduralno? Prosim, imate besedo najprej vi. Če prav razumem, boste predlagali v skladu s poslovnikom predlog za [[...]]
Pravite, da ugibam. Bolje to, kot pa da bi pisno lagal, tako kot to počnejo vaši ljudje iz policije, ko dajejo lažne informacije z uradnimi zaznamki. Ampak, rad bi uveljavil 246. člen poslovnika, ki govori, da na predlog poslanca, ki postavi vprašanje, lahko državni zbor sklene, da bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru vlade, ministra ali generalnega sekretarja vlade. Kajti ocenjujemo, da je odgovor ministra zavajajoč. Ob vedenju, da nekatere informacije ima, pa bi bilo tudi smiselno, da razmisli še predtem o odstopu. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Peče. O vaši zahtevi, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru ministra za notranje zadeve, bo jutri pri prvem glasovanju, tako kot je zdaj običaj, odločal državni zbor z glasovanjem. Kolega Rupar, ste želeli proceduralno? Sicer nimate pravice sedaj nastopiti. Prosim.
Hvala lepa. Gospod predsednik, poslanci Slovenske demokratske stranke smo nad temi dejanji v slovenskem prostoru zelo zaskrbljeni. To ni edini primer, takih primerov je mnogo več [[...]]
Gospod Rupar, proceduralno! Prosim.
Ja, proceduralno, bom postavil proceduralno potem tudi sklep, o katerem želim, da državni zbor odloča. Želim pa povedati - torej, o tem bom govoril nekoliko več v svojem poslanskem vprašanju po 17.00 uri. Ker pa to, naša želja, sovpada z izvajanjem nacionalne stranke gospoda Pečeta, pa prosim, da glasujemo o proceduralnem sklepu: Gospod minister Bohinc naj v roku do konca te seje poda državnemu zboru poročilo oziroma imena vseh nadzorovanih županov, torej, pod kakšnim nadzorom pravzaprav so. Želim, da o tem glasujete in da do konca te seje tudi to izvemo. Hvala.
Hvala, kolega Rupar. Glejte, nihče od nas tako slabo ne pozna poslovnika, da ne bi vedel, da to, kar predlagate, ni poslovniško mogoče. Ko dam nekomu možnost za to, da pojasni, kaj bo povedal, potem ko dvigne roko pri proceduralnem vprašanju, ne morem vedeti, kaj bo vprašal. Tako ne morem vnaprej vedeti, da vaše vprašanje ali predlog ni v skladu s poslovnikom. No, tokrat to zagotovo ni. Če boste želeli karkoli spodbuditi glede vaše želje po drugačni poti, to lahko storite, na ta način pa to ni mogoče. Kolega Čeligoj ima zdaj besedo, če želi postaviti ustno vprašanje. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Želel sem postaviti vprašanje gospodu ministru Butu, žal ga tu ni. Vprašanje želim vseeno postaviti in prosim za usten odgovor na naslednji seji, pa tudi pismenega. Moje vprašanje se nanaša na informacijo o odgovornosti dela Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov. Zanima me: Kdo nadzira zakonitost dela Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov v Republiki Sloveniji in kakšne sankcije so v primeru ugotovljenih nepravilnosti? Kdo lahko zaščiti in pomaga državljanom v primerih, ko jih sklad izigrava, tako z zavlačevanjem postopkov, dodeljevanjem nadomestnih zemljišč, sklepanjem zakupnih in kupoprodajnih pogodb? Kdo naj ukrepa, če odgovorni delavec sklada v zakupni pogodbi celo vpiše tudi parcelno številko, ki ni bila objavljena v ponudbi? Ali za sklad veljajo določila upravnega postopka o 30-dnevnem roku za odgovor državljanu na njegovo vlogo ali pritožbo? Kolikor mi je znano, je sklad za svoje delo odgovoren svetu, nadzornemu odboru in ministrstvu za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, predvsem pa slednjemu. Zakonitost dela sicer nadzira nadzorni odbor sklada, toda kolikor vem, tega organa, katerega sestavo imenuje državni zbor, vodstvo sklada ne upošteva. Znani so primeri, da sklad pri dodeljevanju nadomestnih zemljišč zavlačuje. Vem za primer, ko postopek za dodelitev nadomestnega zemljišča traja že 10 let, od leta 1993, in še vedno ni dokončno rešen. Ali pa primer prodaje zemlje. Občan, ki je naslovil vlogo za odkup kmetijske zemlje na sklad že leta 1999, vse do danes na to vlogo še ni dobil odgovora. Od ponovne vloge leta 2002 je minilo 17 mesecev, pa pogodba še sedaj ni sklenjena. Zainteresirani kupec, ki redi drobnico, je imel v zakupu zemljišča že 23 let, in za prodajo torej ne bi smelo biti zadržka. Znan je primer, da je odgovorni delavec sklada v zakupno pogodbo vpisal parcelo, ki ni bila v ponudbi. Še več. V zakup je oseba dobila zemljišče, ki ga je predhodno želel dobiti v last denacionalizacijski upravičenec kot nadomestno zemljišče. Slednji je mlad, perspektiven kmet. Toda pri zakupu je imela prednost gospa, ki ni kmetica, njen mož dela v Avstriji, in je poprej obdelovala to zemljo na črno, brez pogodbe, brez plačila za kupnine. Vem tudi za primer, ko občan že več kot 5 mesecev ni dobil odgovora na pritožbo, ki jo je naslovil na tri naslove sklada, med drugim tudi na naslov direktorice sklada. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ministra ni. Zahtevate torej ustni odgovor. Tako lahko preidemo na naslednje vprašanje, ki ga bo ministru za šolstvo zastavila kolegica Ana Marija Tisovic. Imate besedo. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovani predstavniki vlade, spoštovane kolegice in kolegi. V začetku tega meseca se je začelo šolsko leto, zato našo pozornost v večji meri posvečamo učencem in dijakom ter njihovim vzgojno-izobraževalnim programom. Vsi vemo, da sta vzgoja in izobraževanje mladih bistvenega pomena za vsako državo, saj je od znanja državljanov in sposobnosti njihovega sobivanja odvisna tudi uspešnost države. Skrb vzbujajoče je, da se naš šolski sistem zelo počasi prilagaja temu, da bi mladim nudil več kreativnega znanja in jih bolj usposobil za življenje. Priprava mladih na življenjske izzive pa ni samo izobrazba, ampak tudi vzgoja. Pri vzgoji pa lahko ugotavljamo, da jo še vedno kar precej zanemarjamo. Pojav, da imajo na velikem številu šol varnostnike, da agresivnost med učenci in dijaki narašča, da lahko prihaja do ekscesnih primerov, kot sta bila v Kranju ali pa v Šoštanju, ko so mladostniki vzeli v svoje roke življenje človeka, ki je bil nadarjen, vendar izgubljen v sodobnem svetu, ker je bil na življenje v njem premalo pripravljen. Vse to kaže, da v šoli ni dovolj le podajati učno snov, temveč je treba tudi vzgajati. Vzgajati mladostnika v poštenega, samostojnega in kreativnega človeka ter državljana. Vzgoja vsečloveških vrednot je bistvenega pomena, da bomo lahko živeli v urejeni in uspešni družbi. Mladim morajo biti jasni pravilni medsebojni odnosi. Pravi odnos morajo imeti tudi do drog in alkohola. Predvsem pa mora vsak pridobiti spoštovanje do samega sebe in do sočloveka Pridobiti si mora tudi pravilen odnos do svojega naroda in države. Očitno vam, ki sedaj vladate in kreirate naše življenje in življenje bodočih rodov, vse to ni zadosti pomembno. Vendar zavedati se moramo, da se družba spreminja in ne smemo dopustiti, da se obrne v negativno smer. Za to, kar se dogaja sedaj v naši družbi, smo odgovorni vsi. Ali bomo vzgojo naših mladih res prepustili ulici, ki naše mlade vse prevečkrat pripelje do ekscesov? Menim, da si ne moremo privoščiti, da bi vzgojo prepustili v šolah posameznim entuziastom, ki se zavedajo pomanjkanja vzgoje, saj lahko dnevno doživljajo različne neprijetne situacije na svojih delovnih mestih, tako v odnosu med samimi mladostniki kot tudi v odnosu do njih. Ljudje, ki delajo na področju vzgoje, čutijo velik razkorak med deklariranimi vrednotami in med življenjem in delovanjem v skladu s temi deklariranimi vrednotami. Vzgoja vrednot naj bi temeljila na sodelovanju staršev, otroka in šole, ne pa stihijsko in paralelno. Gospod minister, sprašujem vas: Kdaj se bo v predšolski in šolski vzgojno-izobraževalni sistem uvedla sistemska vzgoja na dobro premišljenih izhodiščih, za dobre medsebojne odnose, za spoštovanje posameznika in skupnosti ter druge obče človeške vrednote? Hvala lepa.
Hvala lepa, kolegica Marija Ana Tisovic. Gospod minister dr. Gaber, imate besedo.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovana gospa poslanka! Prav zaradi tega, ker se tisti, ki delamo na področju vzgoje in izobraževanja, zavedamo, kako pomemben izziv predstavlja za to družbo v celoti, tudi za družino in tudi za šolo vprašanje vzgoje, je bilo vgrajevanju temeljnih civilizacijskih vrednot, tistih skupnih, obče sprejetih, posvečeno veliko razmisleka že takrat, ko je nastajala bela knjiga o vzgoji in izobraževanju, ko se je torej pripravljal koncept sprememb na področju vzgoje in izobraževanja v Sloveniji. Še bolj neposredno so bili ti cilji tematizirani ob kurikularni prenovi, ko smo se ukvarjali z vprašanji, kako znotraj celote različnih predmetov in različnih ravnanj v šoli ustvariti, kolikor je le mogoče, dobre in primerne razmere za to, da bi bilo vzgojnih težav, tistih zares izstopajočih problemov, ki jih sam ne zanikam, kolikor je le mogoče malo. V zakonih je že zapisano, na primer, v vrtcih - da je razvijanje sposobnosti za razumevanje sebe in drugih, za dogovarjanje, upoštevanje različnosti in sodelovanje v skupinah eden temeljnih ciljev na področju predšolske vzgoje. Podobno 2. člen zakona o osnovni šoli eksplicitno govori o vzgajanju za obče, kulturne in civilizacijske vrednote, ki izvirajo iz evropske tradicije. Ko se je pripravljala kolikularna prenova, o kateri sem govoril, je bila posebna pozornost posvečena predmetu državljanska vzgoja in etika in pa posebnemu predmetu verstva in etika. Hkrati je bila komisija za državljansko vzgojo in etiko zadolžena, da posebej pregleda vse druge učne načrte in poizkuša, kjer je to mogoče, vgraditi te vsebine v vsebine celotnega poučevanja. Ko so bili pripravljeni ti učni načrti in ko so bili tudi na široko razpravljani okrog po Sloveniji, smo pripravljali učiteljstvo na to, da bi jih, kolikor je mogoče, uspešno uvedli v šole. Mi smo s tem uvajanjem začeli pred nekaj leti in letos je prvič v šoli v Sloveniji celotna generacija, celotna populacija v novi devetletni osnovni šoli, ki je uvedla te programe. Mi ne verjamemo, da bodo te novosti same po sebi razrešile vsa vprašanja. Verjamemo pa, da lahko pripomorejo k reševanju teh vprašanj. Seveda k temu ob sistemskih okvirih, ker posebej sprašujete o sistemskih okvirih, dosti pripomorejo povsem konkretna ravnanja tako vodstev šol kot tudi učiteljic in učiteljev. Skupaj - o tem sem govoril že prejšnjikrat - z nami v družinah. Če si bomo uspeli vzeti več časa za to mlado populacijo, bomo rešili marsikaterega od problemov. Žal pa oba veva, da ne vseh. Področje vzgoje je tisto, ki zahteva nenehno iskanje novih odgovorov in vzpostavljanje dodatnih mehanizmov, tudi takšnih, kot so programi UNESCO šol, zdravih šol, ECO šol in podobnih. Tudi še več tečajev, ki pripravljajo učiteljstvo na spoprijem z vprašanji droge, nasilja in tako naprej. Vse to, spoštovana kolegica, počnemo. Prizadevali si bomo narediti še več. Jaz upam, da s čim več uspeha.
Zahtevate dopolnitev odgovora? Prosim, kolegica Ana Marija Tisovic.
Hvala lepa za odgovor. Vem, da se marsikaj premika na šolah, samo mene strašno moti, da na eni šoli, ko je en ravnatelj, to zelo dobro uspeva, na drugih šolah pa zelo slabo. To mene moti. To je tisto, na kar bi lahko vi z vrha dol oziroma vi vplivali. To je tista neenakomernost po celi Sloveniji.
Želite dopolniti odgovor? Prosim.
Hvala, gospod predsednik. Poglejte. Sam sem pravkar govoril o sistemskih okvirih, o tistem, kar je priporočeno in zahtevano v relaciji do vsake šole, do vsakega vodstva. Če si vzamete v roke letošnjo okrožnico ob začetku šolskega leta, lahko tam preberete tudi vsa dodatna navodila, ki so ob tem šla okrog po šolah. Zavod za šolstvo je ob tem s skupinami ravnateljev opravil različne pogovore po Sloveniji. To seveda ne privede avtomatično do tega, da bi imeli povsod enako dobre razmere. Tudi ni povsod enako težko razreševati vprašanj. V velikih mestih je to bistveno težje, na srečo, za vas, kot na primer v Slovenskih Konjicah, kjer je kraj manjši in je bolj obvladljiv. Ne pravim,da tam gre brez vseh problemov. Moram ostati pri tem, da apeliram na to, da si vsi skupaj prizadevamo za to, da stanje izboljšujemo. Če veste za konkretne šole, kjer je drugače, potem bom z veseljem prisluhnil tudi tem vašim pripombam in bomo preverili, kaj lahko naredimo na tisti konkretni šoli, o kateri govorite, če imate povsem konkretno v mislih.
Dve vprašanji ima sedaj kolega, doktor Brejc. Imate besedo, prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Najprej bi želel povedati in prositi, da bi gospa ministrica in gospod minister, ki ju danes ni tukaj, odgovorila v sredo. Ne vidim razloga, da bi na naša vprašanja odgovarjal samo predsednik vlade. Jaz razumem, da so ministri odsotni iz opravičljivih razlogov, ne vidim pa razlogov, da ne bi oni sami potem še v času te seje odgovarjali na vprašanja, ki jih mi tu postavljamo, sicer se mi zdijo te stvari precej nesmiselne. Gospe ministrici zastavljam vprašanje, ki je povezano z osnovno preskrbo ljudi v odročnih krajih. Tisti, ki živimo v mestih ali v bližini mest, imamo dovolj možnosti, da v trgovinah kupujemo tisto, kar pač potrebujemo, mnogo težja pa je situacija v odročnih vaseh, ki se že zaradi samega dejstva, da so odročne, praznijo. V teh vaseh pogosto, to se sedaj dogaja pravzaprav masovno, zapirajo trgovinice z osnovnimi življenjskimi potrebščinami, tako da je oskrba teh ljudi resnično ogrožena. Mislim, da je to narobe. Jaz sicer razumem, da mora trgovina delati za profit, za dobiček. To je vse v redu in prav. V primerih, ko pa tega ni mogoče zagotoviti, pa mora država poskrbeti, da imajo ljudje vsaj približno enake pogoje življenja. Seveda je to velika beseda, razlike so kljub vsemu velike. Zato sprašujem gospo ministrico: Kaj mislite storiti, da bi državljani, državljanke v odročnih krajih imeli zagotovljeno oskrbo z osnovnimi življenjskimi potrebščinami? Drugo vprašanje pa je namenjeno ministru Kopaču, ministru za okolje in prostor. Liberalna demokracija ima ta resor, če se prav spominjam, že kar kakšnih 10 let. V tem času smo v tej dvorani pa tudi sicer v javnosti poslušali, kako bo urejeno odlaganje odpadkov. Ugotavljam, da v zadnjih desetih letih ni bilo storjenega nobenega bistvenega koraka naprej kljub velikim besedam pred volitvami, recimo. Slovenija postaja dežela odpadkov, številnih odlagališč. Posamezne občine se odločajo za samostojno reševanje teh problemov na ta način, da si celo zamišljajo sežigalnice. Okoljevarstveniki so se nekako izgubili. Večinoma so odlagališča odpadkov črne gradnje. Inšpektorji tu ne storijo nič, češ, saj se ne da nič storiti. Na tem področju obstaja torej precejšnja anarhija. Liberalna demokracija, ki vodi to ministrstvo, razen obljub ni storila ničesar. Zato ministra sprašujem: Kaj je bilo storjenega na tem področju? Kdaj bo končno začelo delovati tisto, kar je bilo obljubljeno? To pa so regijska odlagališča odpadkov. Kaj je s sežigalnicami? Mi dobro vemo, da so sežigalnice, tudi tiste najmanjše, z izjemno veliko zmogljivostjo in da torej lahko po vsej verjetnosti ena sežigalnica zadosti potrebam kar cele Slovenije. Ali je v tej smeri kaj storjenega oziroma kaj namerava ministrstvo za okolje v resnici storiti? Hvala.
Na dispay-u naj bi se dr. Brejc znašel v časovnih rdečih številkah. Ker pa je postavil dve vprašanji, je imel pravico do postavitve v šestih minutah, tako da ga nisem prekinjal. Vlada je dolžna na njegovi vprašanji tudi odgovoriti. Kolega Kavtičnik ima besedo za vprašanje ministru za promet. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovana ministrica, ministra, predstavniki vlade. Vprašanje bom postavil ministru za promet. Ker ga ni tukaj, pričakujem pisni odgovor. V zakonu o športu je zapisano, da so država in lokalne skupnosti dolžne skrbeti za uresničevanje javnega interesa v športu, kar se nanaša tudi na gradnjo, urejanje in vzdrževanje športnih objektov. Država je lastnica javnega podjetja Slovenske železnice. Slovenske železnice pa posedujejo določeno lastnino, konkretno zemljišča, na katerih stojijo športni objekti. Zato sprašujem: Zakaj športni objekti, Športni park Ljubljana, Univerzalna ploščad - cesta v občini Ajdovščina, igrišče za mali nogomet Uršna sela v Novem mestu, ter športno igrišče Tomaž Kavas v občini Slovenj Gradec, niso izvzeti iz procesa lastninjena Slovenskih železnic? Objekti so bili zgrajeni in vzdrževani kot športni objekti in njihova izločitev ne bi bistveno vplivala na proces dokapitalizacije javnega podjetja Slovenske železnice oziroma na ohranitev kapitalske ustreznosti podjetja v skladu z zakonom o poslovanju podjetij. Ker želim, da se ta problematika razreši, dajem pobudo, da se predstavniki javnega zavoda Slovenske železnice sestanejo s predstavniki ministrstva za šolstvo in poskušajo najti rešitev. Želim tudi ustni odgovor na naslednji seji. Ker pa imam še čas, dajem pobudo, da predlagatelji tega vrstnega reda popravijo za mojim imenom ime in naziv stranke, kajti ne poznam stranke LSD. Hvala lepa.
Zahtevate opravičilo in ga tudi dajem. Kolega Vnučec bo postavil vprašanje ministrici za kulturo.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovana ministrica, ministri, kolegice in kolegi! Država vsako leto namenja izdatna sredstva za področje kulture, tako za njen programski del kot tudi za investicijo in za vzdrževanje kulturne dediščine. Prav vzdrževanje kulturne dediščine je pa seveda lahko zelo drago, če se ne pristopi k temu problemu postopno. Če se lotimo nekih vzdrževalnih delih, ko že teče voda v grlo, potem so to velika sredstva, ki seveda tudi bodejo v oči. Po drugi strani pa to področje investicij na področju kulture ni tako zanimivo, kot so avtoceste ali pa gradnja kakšnih drugih objektov. Zato tudi tukaj ni kakšne pretirane gneče s strani izvajalcev oziroma regionalni zavodi za varstvo kulture tukaj imajo proste roke. Tako lahko govorimo kar o majhnem monopolu na tem področju, tudi s stranijavnih zavodov, ki opravljajo taka ali drugačna strokovna dela, da se razumemo. Kljub temu, da gre za strokovno delo, je potrebno tudi tukaj pristopiti z vidika racionalnosti trošenja državnih sredstev. Zato me zanima: Kako je z obnovo stopnišča na blejskem Otoku, ki ste ga pred kratkih napovedali, predvsem z njegovo izvedbo in finančno konstrukcijo? Obnova tega stopnišča je nujno potrebna, že dalj časa in lahko povem, da končno je prišla na vrsto. Vendar pa sprašujem z vidika racionalnosti. Ali je racionalno oziroma če je res, da se bo ta obnova vršila na ta način, da se bodo te stopnice odmontirale in s helikopterji prevažale v Ljubljano in bi ta strošek znašal nekaj par sto milijonov tolarjev? Po ocenah nekaterih neodvisnih strokovnjakov bi se to dalo izvesti na samem mestu za skoraj 10 krat manjši denar. Zato me zanima: Ali ministrstvo tudi na splošno kontrolira racionalnost porabe tega denarja in , kakšen je dejanski plan rešitve tega slovenskega kulturnega bisera, stopnišča na blejskem Otoku? Hvala.
Hvala lepa vam, gospod Vnučec. Ministrica, prosim za odgovor.
Hvala lepa, predsednik. Gospod poslanec, hvala za vprašanje, bom poskušala biti zelo konkretna. Govorite o številkah, ki so meni dosti neznane, imam pa pred seboj konkretno druge številke. Javni zavod za varstvo kulturne dediščine je v zadnjih dveh letih enotni javni zavod, katerega delo ali poslanstvo je ohranjanje nepremične kulturne dediščine in izvajanje konzervatorskih in restavratorskih programov. Gre za službo, ki jo poznamo v Evropi in v svetu, organizirano kot javno službo v okviru države. Res je, da je to posebna stroka, ki zahteva tudi posebno izobraževanje, predvsem pa tudi izkušnje. Obnova stopnic na blejskem Otoku se vleče že vrsto let. Blejski otok je spomenik državnega pomena, da ne bo pomote, ki še vedno čaka na zaključek določitve lastništva. Država, Republika Slovenija, in s tem ministrstvo za kulturo zaradi naše tradicije 3000 let in zaradi skoraj 25 tisoč spomenikov, ki jih tudi imamo, ohranja tudi sredstva v okviru javnega zavoda za kulturno dediščino, da lahko poseže po intervenciji, da ne pride do uničenja spomenika. V primeru blejskih stopnic pa vemo, da je prišlo tudiže do ogroženosti življenja zaradi samega dostopa. Kako se lotiti te zadeve, je stvar rednega programa javnega zavoda za kulturno dediščino, ki je tovrsten poseg imel že tudi dve leti planiran v okviru svojega programa. Zaradi tega bi samo nekaj naštela, kaj to pomeni. Od geoloških preiskav, kar se seveda dela v skladu in s sodelovanjem z geološkim zavodom, do georadarskih preiskav, do geomehanike tal v sodelovanju našega oziroma zavoda, bom rekla kar ZRMK-ja, do arheologije in sondacij, do projekta sanacije terena, prav tako v sodelovanju z zunanjo firmo. Spisek je na celi strani. Vrednost vseh del, ki bi jih bilo treba opraviti, da bomo lahko prišli do končne številke fizične obnove teh del, je 14 milijonov 500 tisoč tolarjev. V okviru programa, ki so ga morali izvesti na javnem zavodu, ker je pač to program dela in prioritet, glede številke, koliko bo pa pomenila fizična prezentacija ali obnova spomenika, vam ne morem povedati. Gre za oceno, ki je glede na vse te rezultate okoli 45 milijonov tolarjev. Daleč pod tisto številko, ki jo omenjate vi in tudi ne vem, kje ste jo dobili. Ugotavljam pa tudi z velikim veseljem, da tukaj sodelujeta dva resorja oziroma da sta se tako dogovorila. Gre tudi za sodelovanje ministrstva za obrambo. Moram povedati, da v zgodovini to ni praksa. Tudi v preteklosti je ministrstvo za obrambo sodelovalo in tudi že sodeluje pri mnogih objektih oziroma kulturnih spomenikih. Gre seveda za pomoč ali za dograditev znanja in nenazadnje tudi opreme, da ne posegamo na druga področja. In v tem primeru bomo prav tako sodelovali. Nikakor pa mi ni znano, da bi odvažali stopnice z Blejskega otoka do Ljubljane. Mislim, da je to veliko predaleč. V mesecu oktobru bo pripravljen tudi razpis za izvajalca del, ki bo zaključen v mesecu januarju. Na podlagi tudi razpisa in izvajalca bomo tudi potem vedeli, kdo je izvajalec. Računamo pa, da bodo dela izvedena po našem planu do 1. maja leta 2004, ko bodo na Bledu praznovali 1000. obletnico. Kot sem povedala številke, vam lahko pa tudi pismeno predložim dokumentacijo oziroma program javnega zavoda.
Ste zadovoljni kolega Vnučec z odgovorom? [[Ne.]] Zahtevate dopolnitev odgovora? Prosim.
Hvala za besedo, spoštovana ministrica. Ti podatki, moram reči, da sem jih dobil, ne bom povedal točno od koga, vendar v okviru pristojnih, kjer se ta objekt nahaja. Me pa veseli, če to ni oziroma mogoče so se v tem času tudi tisti, ki so to pripravljali, da je bila to ena od opcij, pa so se odločili za drugo opcijo. Vsekakor je namen mojega vprašanja bil predvsem ta, da se kulturni spomeniki obnavljajo racionalno in sevedatudi strokovno. Hotel sem reči, da je treba sredstva tekoče namenjati za te potrebe. Potem, ko nastopi problem - tako kot ste rekli, na žalost se pri nas stvari rešujejo, ko so ogrožena življenja, da se to tudi za druge primere namenja vsako leto, ne pa potem enkratno. Ko so ta sredstva enkratna, so pa seveda zelo visoka. V vsakem primeru sem pa zelo vesel, da ste ponudili, da se pogleda ta dokumentacija - ni treba pismeno, lahko me povabite - in bi si jo tudi rad ogledal. Hvala.
Gospa ministrica, tudi na naslednje vprašanje boste odgovarjali vi. Postavil ga bo kolega Mamić.
Hvala lepa. Tudi sam imam za gospo ministrico za kulturo vprašanje, ki se nanaša na dogodek, ki se je pripetil 15.8., to je na letošnji veliki šmaren zvečer, ko je gospod Brecelj, ki v Kopru vodi NDC in je med drugim tudi mestni svetnik, za 20 ur onesposobil vse zvonove v zvoniku koprske stolnice. Temu dejanju je za nameček sledila še koprska televizija, ki se financira iz davkoplačevalskih sredstev, saj je prenašala to žalitev vernikov in oviranje prazničnih maš kot prvovrsten kulturni dogodek. Tudi druge napade na vero, kot je bil zažig križa nad Strunjanom, vdor skupine Laibach v cerkev na Kumu, so javni mediji označili kot kulturne dogodke, njihovi akterji pa veljajo za kulturnike in prejemajo sredstva iz državnega proračuna. Sprašujem gospo ministrico: Ali je vaše ministrstvo kaj naredilo oziroma če kaj misli narediti v tej smeri, da bi se nestrpnost do slovenskih katoličanov zmanjšala? Gre za srčno kulturo. Da nestrpnost te kategorije obstaja, je tudi dokazano v TV oddaji Trenja iz prejšnjega tedna. Anketa je pokazala, da je okrog 70% tistih, ki so klicali, to potrdilo. Hvala.
Prosim, gospa ministrica.
Hvala lepa za vprašanje, gospod poslanec. Držala se bom okvira pristojnosti, ki jih imam. Tudi na vaše vprašanje odgovarjam z dotika svobode medijev, ko me tudi sprašujete. Zato bi citirala naš sprejeti zakon o medijih, ki v svojem 6. členu govori, da "dejavnost medijev temelji na svobodi izražanja, na nedotakljivosti in varstvu človekove osebnosti in dostojanstva, na svobodnem pretoku informacij in odprtosti medijev za različna mnenja, prepričanja in za raznolike vsebine, na avtonomnosti urednikov, novinarjev in drugih avtorjev pri ustvarjanju programskih vsebin v skladu s programskimi zasnovami in profesionalnimi kodeksi ter na osebnostni odgovornosti novinarjev oziroma drugih avtorjev prispevkov in urednikov za posledice njihovega dela". Ta isti zakon pa v svojem 3. členu pravi: "Izdajatelj samostojno oblikuje programsko zasnovo medija in nosi temeljno odgovornost za njeno izvajanje." Za uresničevanje programske zasnove in objavljanje informacij po 18. členu zakona odgovarja za to odgovorni urednik. V tem oziru se seveda ministrstvo za kulturo ne more in ne sme vmešavati v uredniške politike slovenskih medijev, ne glede na njihov status. Kakršnokoli državno posredovanje na področju uredniške politike medijev bi tako pomenilo ne nazadnje nevarno poseganje v avtonomijo uredništev in seveda tudi na področje svobode tiska. Za kulturne dogodke, ki ste jih sami omenili v svojem poslanskem vprašanju, in tudi akterji, ki ste jih navedli, niso prejeli sredstev iz državnega proračuna, konkretno iz proračuna ministrstva za kulturo. Na vsebino ali poslanstvo ministrstva za kulturo, ki govori iz lanskoletnega sprejetega zakona o uresničevanju javnega interesa na področju kulture kot ne nazadnje tudi načrtovani evropski ustavni pogodbi, kar govori drugo poglavje 13.člena, zagotavlja svoboda umetnosti. Zato o morebitnih kršitvah vseh veljavnih predpisov s področja kazenske zakonodaje pa morajo seveda presoditi drugi pristojni državni organi.
Zahtevate dopolnitev odgovora? Prosim, kolega Mamić.
Hvala. To se pravi, če sem jaz prav razumel, je bil to kulturni dogodek. Nekoga žaliti je kulturni dogodek? Pa še televizija pokaže. To je potem v redu, saj kulturo mora televizija pokazati. Pravilno. Sem razumel, da gospod Brecelj ne dobiva nič od ministrstva za kulturo, nobenega plačila. Je to res? Ja, tako sem razumel, oprostite.
Je bila to zahteva za dopolnitev odgovora? Ste končali?
Mi ni jasno. Vse, kar je povedala gospa ministrica, mi ni vse skupaj jasno. Ona tolmači en zakon in obenem se da iz tega razločiti, da se nekoga lahko žali, tepta in tako naprej, in tako naprej. Jaz govorim o srčni kulturi. Jaz, recimo, če bi videl, da nekdo dela nekaj narobe tukaj na spomeniku revolucije, mu ne bi dovolil. Kot državljan bi rekel, da se tega ne dela. Poklical bi organe pregona. Pa ne glede na to, kako jaz razmišljam. In to, kar se je dogajalo na cerkvi v Kopru, to se pravi, da je to kulturni dogodek?! Jaz ne vem, ne razumem tega. Hvala.
Gospa ministrica. Prosim.
Hvala. Vprašali ste me, če je ministrstvo za kulturo oziroma država podelila oziroma dala sredstva za te dogodke, ki ste jih omenili. Država za te dogodke, te projekte, ni dajala sredstev. Seveda so pa ustvarjalci oziroma posamezniki kandidirali na naših razpisih in za druge programe prejeli sredstva izdržavnega proračuna.
Dialog ni mogoč iz klopi. To vemo. Ste končali, gospa ministrica? [[Da.]] Potem dajem naprej besedo, kolegu Rokavcu. Kolega Rokavec bo zastavil vprašanje ministru za finance, ki ga ni. Želite ustni, odgovor na vaše vprašanje? Potem tudi ustno zastavite vprašanje. Prosim.
Hvala za besedo. Če prav vem, se je gospod minister, doktor Mramor opravičil zaradi objektivnih razlogov. Želim mu tudi uspešno okrevanje. V letošnjem poletju je poleg nadpovprečnih temperatur, ki smo jim bili priče, dvigovalo temperaturo tudi komitentom v dolgih čakalnih vrstah pred bančnimi okenci Nove Ljubljanske banke. Vzrok temu je bila tako imenovana afera z informacijskim sistemom Sigma, ki ji je botroval nedodelan prehod na transakcijske račune. Komitenti Nove Ljubljanske banke se še vedno soočajo z vrsto vprašanj in dilem, ki so prisotne v poslovanju z omenjeno banko. Na primer: bankomati niso imeli čiste slike oziroma dejanskega stanja na osebnem računu, ampak so komitenti to dobili pred dolgimi okenci pri izpostavah omenjene banke. Sistem Klik, internetno poslovanje, ni funkcioniral, kar se še sedaj dogaja v večernem in nočnem času. Poslovanje prek Eurocarda ali Visa kartice v tujini ni funkcioniralo. Marsikje se je zgodil primer, da so morali turisti, ki so bili na letovanju na Hrvaškem, za plačilo tega letovanja po gotovino nazaj domov. Nekateri komitenti še sedaj nimajo odprtega osebnega računa oziroma še niso prejeli ustrezne bančne kartice. Ker je Nova Ljubljanska banka daleč največja banka v Republiki Sloveniji, s katero posluje zelo veliko naših državljank in državljanov, in ker je država še vedno vsaj še 8,7% lastnik te banke, me zanima naslednje: kaj je storila vlada oziroma v njenem imenu ministrstvo za finance za hitrejšo odpravo nastalih napak in tudi za ugotavljanje odgovornosti za nastalo škodo? Ob neustrezni uvedbi tega informacijskega sistema je dejansko upravičeno vprašanje mnogih državljank in državljanov, kam je šel ta delno tudi še davkoplačevalski denar. Zato pričakujem tudi ustrezen odgovor. Menim, da verjetno tudi še mnogo drugih državljank in državljanov v tej državi.
Do tega odgovora ste tudi upravičeni, minister ga je dolžan v skladu s poslovnikom tudi dati. Kolega Jerovšek je prav tako nameraval zastaviti vprašanje ministru za finance, vsekakor pa lahko zastavi vprašanje generalnemu sekretarju vlade. Seveda tudi ministru za finance, če želite ustni odgovor. Prosim.
Postavil bom vprašanje, ker je zadeva aktualna in ni možno odlašati. Sem pa najavil svoje vprašanje v trenutku, ko še nisem vedel, da je minister Mramor v bolnišnici; seveda mu od srca želim čimprejšnje okrevanje. Me pa čudi, ker je imenoval namestnico, da je danes ni tukaj. Ob sprejemanju mandatarstva je gospod Rop obljubil formiranje nacionalnega finančnega stebra okrog Nove Kreditne banke Maribor, z vključitvijo najprej Poštne banke Slovenije, nato tudi celotnega zavarovalniškega sektorja. Drugi steber, je bilo rečeno, je že itak Ljubljanska banka. Proti temu se je znotraj LDS dvignil finančni lobi, nekateri vplivni poslanci so lobirali v korist Abanke in so temu zelo nasprotovali. In ker so ti lobiji očitno močnejši tudi od takratnih obljub gospoda Ropa, je tik pred počitnicami, v nehvaležnem času kislih kumaric, gospod minister Mramor podal predlog o formiranju dveh dodatnih finančnih stebrov; enega okoli Nove Kreditne banke, s proučitvijo, samo nakazal je, in drugega okoli Zavarovalnice Triglav, zavarovalniški steber. Omenil sem že, da so ti finančni lobiji zelo močni, zato tudi ta predlog, še posebej, ker je bil podan v tako čudnem času, v Mariboru, na Štajerskem in v našem okolju vzbuja številna vprašanja in dvome o iskrenosti vsega tega. Zdi se, da se želi s tem najprej spraviti izpod lastništva Nove Kreditne banke Zavarovalnico Maribor, jo prestaviti na pozavarovalnico Savo, potem pa proces ustaviti. V Mariboru in okolici imamo slabe izkušnje s holdingom slovenskih elektrarn, kjer je šlo za finančni rop, zato se ljudje bojijo, in tudi podjetniki, gospodarstvo, novega manevra finančnih lobijev. Zakaj ta predlog ne pride skozi redno proceduro v parlamentu, skozi zakonsko, obvezujoče? Prejšnje vlade so napovedale in lastninjenje in vse to skozi zakon. Sedaj se pa dela popolnoma netransparentno. Zaradi tega sprašujem in bi rad pojasnilo: Kakšno je stanje, kdaj bodo prišli v parlament, kdo dejansko dirigira v finančnem ministrstvu, kateri lobiji vlado dirigirajo od zadaj? Koliko se lahko zaupa temu? Vprašanj je še veliko [[...]]
Imate čas 3 minute. Želite dati še eno vprašanje? Vas ne silim, imate pa pravico. Prosim. Prosim, imate čas, ki pa teče.
Imam vprašanje gospodu Bandlju, ki se postavlja samo po sebi, in sicer glede politike vlade pri imenovanju nadzornih svetov državnih podjetij in svetov javnih zavodov. Vprašanje se postavlja ob tej situaciji v Kliničnem centru v zvezi s korupcijo in v zvezi s SIB banko. To sta najbolj jasna primera. Dejstvo je, da je ogromno te korupcije posledica takšne politike vlade na tem področju, imenuje v te nadzorne svete in nadzorne svete javnih zavodov praktično izključno samo svoje ljudi, ki so včasih povezane osebe v številnih predhodnih finančni aferah. Jaz sem gospodu generalnemu sekretarju sicer hvaležen, da je priznal krivdo v zadevi Klinični center, da je kot predsednik sveta zavoda odstopil, vendar bo v tej državi potrebno sprejemati tudi politično odgovornost. Jaz pričakujem, da bodo nekateri, ki so odgovorni, odstopili tudi s svojih političnih funkcij. Pri formiranju teh nadzornih svetov je izrazito politika vlade, da skozi ta imenovanja tudi svojim najzvestejšim članom, preverjenim kadrom, omogoča dodatne enormne zaslužke v nekaterih nadzornih svetih, 30 000 evrov za en nadzorni svet in tako naprej, in to s popolno podporo vlade. Teh primerov je kar ogromno. Popolnoma ste pri nadzornih svetih izvrgli opozicijo, kjer se odloča o kakršnemkoli denarju.Sem pa prepričan, če bi bil samo en predstavnik opozicije, bi bilo te korupcije, ki je v letošnjem letu na pregledni ravni, to kar štrli iz vode kot ledena gora, že najmanj 10 milijard denarja je odneslo, da bi vsaj tega bilo sigurno za 2/3 manj. Ob tako organizirani mreži je težko vse preprečiti. Zaradi tega postavljam vprašanje: Kdaj nameravate začeti z neko transparentno politiko, s prioritetnim imenovanjem nadzornih svetov in svetov javnih zavodov? Kakšne so smernice vlade za nagrade v teh nadzornih svetih? Vidim, da vlada podpira to politiko: ti meni, jaz tebi. Ko je v Ljubljanski banki prišel novi lastnik, je preprečil izplačevanje teh enormnih nagrad, ker je rekel, ti člani uprave, ki so vsi po dveh nadzornih svetih v Frankfurtski banki itn., to delajo za polni delovni čas. Vlada [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]pa prej nikoli ni preprečila teh enormnih izplačil. Nikdar. Prosim, da končno enkrat dobimo odgovor: Kdaj bo vlada začela pri imenovanju delati v interesu države, ne pa v interesu strank, ki so na oblasti?
Hvala lepa, kolega Jerovšek. Odgovor na vaše vprašanje, generalni sekretar vlade. Prosim.
Hvala lepa. Bom poskušal odgovoriti, čeprav seveda vprašanje ni postavljeno v skladu s poslovnikom, pa tudi sicer nisem jaz tisti, ki bi bil lahko odgovoren za kadrovsko politiko vlade. Ker pa je bilo veliko stvari rečenih, ki letijo tudi name osebno, mislim, da je vredno odgovoriti na to vprašanje. Predvsem mislim, da ne držijo trditve, da vlada tukaj kakorkoli zamegljuje, da postavlja nadzorne svete v podjetja, kjer se potem vrši korupcija. To niti ne vem, kje je to že dokazano, ampak definitivno vlada s Slovensko investicijsko banko nima nič in ni postavljala nobenih organov v to banko. Tudi sicer veljavni kriteriji za določanje sejnin oziroma vseh bonitet, če temu tako rečemo, ki jih dobivajo člani, predstavniki države v svetih zavodov in v nadzornih svetih podjetij, lahko trdim, da takšnega zneska ni mogoče dobiti, vsaj nena legalen način. Po kriterijih, ki sem jih pred časom tudi predstavil tukaj, mislim, da znaša trenutno najvišji možen bruto znesek sejnine okrog 100 tisoč tolarjev ali malenkost manj. Zase lahko rečem, da kot član sveta zavoda Kliničnega centra nisem dobil niti tolarja v teh treh letih. Drugače pa mislim, da je sejnina okrog 10 ali 15 tisoč tolarjev, vendar se nas večina članov temu odpoveduje. Tudi nikakršne krivde nisem priznal v zvezi s kliničnim centrom, kot je bilo rečeno. Tudi ne vem, zakaj bi bil kriv. Konec koncev svet zavoda ne sklepa pogodb, ne odloča o pogodbah in tudi v ničemer ni odločal v pogodbi, zato tudi ne more nositi krivde za ta način poslovanja. Odstopil sem zato, ker mislim, da svet zavoda na zadnji seji ni opravil tiste naloge, ki bijo moral kot svet zavoda opraviti. Pri tem vam moram pa povedati, da ima ustanovitelj v svetu zavoda Klinični center le 13 od 25 članov. Že tukaj se pokaže dovolj jasna paritetna slika različnih interesov in različnih predstavnikov, tudi različnih institucij v tem organu. Lahko tudi še povem, da člani nadzornih svetov, ki jih imenuje vlada, v ničemer ne morejo biti udeleženi v dobičku javnih podjetij, tudi ne drugih podjetij. Tako mislim, da večina tega, kar ste povedali, preprosto nima prave materialne podlage. Hvala.
Zahteva za dodatno vprašanje? Prosim.
Preseneča me, da gospod generalni sekretar ob dejstvih, da smo ravno po zaslugi tega, da nadzorniki in sveti zavodov ne opravljajo svoje naloge, da se je ob tem razbohotila tako silna korupcija, ki je letošnje leto ušla z vajati, je pa od vlade dostikrat vladirana in dirigirana, da se ob tem takoj dajejo izmikajoči odgovori. Dobil sem dobesedno asociacijo, kot da je program vlade oziroma simbolni program vlade na tem področji, da ga je možno poistovetiti s priimkom predsednika vlade. Neverjetno, kako se izmikate sleherni odgovornosti vlade pri tem, da imenuje takšne nadzorne svete. Tudi ko ste imenovali nove člane sveta zavoda, moram povedati, da so med njimi popolnoma nekredibilna imena, ki so že sodelovala pri številnih zadevah, posredno pri SIB banki preko zakoncev Klemenčič, ki so naredila vse, da bi se država izropala in seveda komitenti zavarovalnice itd.Kljub temu pa dobivamo take odgovore. Nimamo zaupanja, državljani ne morejo imeti takega zaupanja ob takih odgovorih. Jaz prosim, gospod generalni sekretar, da se na vladi resno lotite tega vprašanja. Potrebno je zaustaviti to programirano delovanje proti interesu države za zasebne namene. Trdim še enkrat, da ne opravljajo sveti javnih zavodov svoje naloge zaradi take strategije vlade, ki jo prikazujete tudi tukaj. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod, generalni sekretar vlade, želi dopolniti.
Zelo težko odgovarjam na vprašanje, ki je neizrazito, pavšalno. Lahko ponovno trdim, da vlada ni imenovala in tudi nima nikakršnih ingerenc nad nobenim od organov v SIB banki in zato ne more nositi odgovornosti za napake v tej banki. Kar zadeva pa Klinični center, imenovanja novih članov sveta, tudi to sicer ne sodi v mojo pristojnost, ampak mislim, da bi bilo dobro, glede na to, da ste tako rekoč kriminalizirali sestavo vseh 13 predstavnikov ustanovitelja [[...]]
Mir, ni dialoga iz klopi!
[[..]]ker ste kriminalizirali vseh 13 predstavnikov, bi bilo dobro, da poimensko imenujete nekatere. Hvala lepa.
Kolega Jerovšek, nimate besede, imate samo možnost dati proceduralni predlog ali. Kaj imate v mislih? Nimate besede za protest.
Gospod Bandelj trdi, da sem kriminaliziral vse, jaz sem povedal, da nekateri so nekredibilni, zato protestiram proti potvarjanju besed. Hvala lepa.
Prosim, vsi smo dolžni spoštovati poslovnik, ni samo moja dolžnost, da opozarjam nanj. Kolega Levič bo postavil vprašanje ministru za okolje. Želite postaviti vprašanje? Prosim, kolega Levič, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Imam vprašanje za ministra za okolje, prostor in energijo, gospoda Kopača, vendar danes ni prisoten, zato pričakujem ustni odgovor na naslednji seji. Skozi prleško metropolo, mesto Ljutomer, teče reka Ščavnica. V reko Ščavnico je neposredno speljana vsa kanalizacija iz gospodinjstev in industrije ljutomerske občine. Reka je tako onesnažena, da je uvrščena v četrti kakovostni razred in je najbolj onesnažena reka v Republiki Sloveniji in tudi ena najbolj onesnaženih rek v Evropi. Prebivalci [[blizu 1.500 jih živi ob reki Ščavnici, vzhodno od mesta Ljutomer]] so zato v poletnih mesecih od aprila do septembra izpostavljeni neznosnemu smradu, saj ima reka Ščavnica v poletnih mesecih zelo nizek pretok. Tako je srednje nizki pretok Ščavnice le 0,3 kubičnega metra na sekundo in nizki pretok le 0,18 kubičnega metra na sekundo oziroma meri v višino komaj nekaj centimetrov. Ker se voda vreki podnevi močno segreje, tudi do 28 stopinj, se v večernih urah iz reke širi neznosen smrad. Življenje ob reki je zato nevzdržno in že resno ogroža turizem kot perspektivni bodoči vir preživetja tamkajšnjega življa. Zanima me in upam, da bom dobil odgovor: Kdaj bo v Ljutomeru končno zgrajena čistilna naprava, ki bi omenjeno ekološko katastrofo odpravila. Glede na to, da je v zadnjem odgovoru občini Razkrižje [[številka dopisa 355/02/18-00, z dne 11.8.2003]] bilo odgovorjeno: "Začetek gradnje čistilne naprave je predviden že konec letošnjega leta, dokončali pa naj bi jo do konca naslednjega leta." V nasprotju z zagotovilom gospoda ministra pooblaščeni investitor občine Ljutomer, Komunalno-stanovanjsko podjetje Ljutomer, trdi, da se v letošnjem letu čistilnanaprava še ne bo pričela graditi. Kako se bo država vključila v rešitev perečega problema ob dejstvu, da ljutomerska občina investicije sama ne more izpeljati? Kako se bodo na ministrstvu lotili reševanja tega problema, saj očitno ljutomerska, križevska in razkriška občina same temu problemu ne bodo kos, saj spadajo v območje s posebnimi razvojnimi problemi in pri reševanju tega problema potrebujejo dodatne finančne spodbude države in Evropske unije? Hvala lepa.
Vaše vprašanje mora dobiti odgovor v skladu s poslovnikom. Kolega Potrč bo sedaj postavil vprašanje ministru za pravosodje ter ministru za okolje, prostor in energijo. Prosim.
Hvala lepa. Najprej bi postavil vprašanje gospodu ministru za pravosodje. V letu 2000 je podjetje Mebles pričelo graditi sosesko Zbiljski gaj z varovanimi stanovanji. Varovana stanovanja so namenjena predvsem za bivanje starejših ljudi, ker jim je tu omogočena tudi domska oskrba. Na podlagi teh zagotovil se je veliko ljudi odločilo, da bo prodalo svoje premoženje in skupaj s svojimi prihranki kupilo to stanovanje ter si na ta način zagotovilo kvalitetno in mirno jesen. Tem kupcem se je konec junija leta 2003 življenje obrnilo na glavo. Za podjetje Mebles je bil uveden stečajni postopek. To se pravi, da je bil negotov tudi njihov denar in njihovi prihranki za nakup teh stanovanj. Pričelo se je mrzlično ugotavljanje dejanskega stanja posameznega kupca, saj vsi niso bili v enakem položaju. Nastopila je velika negotovost in ogorčenje mnogih, predvsem starejših ljudi. Velik del njih je pač naivno verjelo, da ima država urejeno pravno varstvo kupcev, ki v dobri veri sklenejo kupoprodajno pogodbo in vplačujejo kupnino. Niso mogli in še danes ne morejo verjeti, da so manj varovani od tistih, zaradi katerih bodo morda ob svoje premoženje, ki so ga hranili vse življenje za stare dni. V tem času sem zaradi razmer v Zbiljskem gaju dobil tudi osebno nekaj opozoril, zato sem že 7. avgusta dal pobudo ministru za pravosodje, da zbere potrebne informacije o zadevi, prouči še možnosti za zavarovanje pravic in koristi prizadetih in ugotovi, kako jim pomagati. Ministrstvo mi je prijazno odgovorilo že 11. avgusta in reklo, da je takoj, ko je izvedelo za težave kupcev, ukrepalo v skladu s svojimi pristojnostmi da je zahtevalo poročilo o navedeni zadevi in da bo naprej skrbno spremljalo delo pravosodnih organov ter o tej zadevi pripravilo obsežnejši odgovor. Ker je minilo več kot mesec in pol, odgovora ministrstva pa nisem dobil, ministra sprašujem: Ali se je ministrstvo že celovito seznanilo z dejanskim stanjem v zadevi Zbiljski gaj? Ali je ocenilo in ugotovilo razloge za stanje, ki bi lahko posledično pomenili izgubo plačane kupnine ali varovanih stanovanj? Kaj je oziroma kaj namerava v okviru svojih pristojnosti storiti za njihovo zaščito?
Prosim, minister za pravosodje, imate besedo.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Seveda smo se s problematiko primera Zbiljski gaj temeljito seznanili in lahko rečem, da je potekala cela vrsta aktivnosti, tako na ministrstvu, med ministrstvi, kot tudi v okviru vlade, da bi ugotovili, kakšne so možnosti, da se za ta problem, ki je, se povsem strinjam, za kupce stanovanj izjemno resen, našle najustreznejše rešitve. Ministrstvo je že 13. avgusta posredovalo obsežnejše pravno mnenje, ki pojasnjuje, kakšne možnosti obstajajo, glede na zakon o prisilni poravnavi, stečaju in likvidaciji za varovanje pravic kupcev stanovanj v podobnih primerih. Kasneje smo proučevali različne variante, tudi na osnovi nekaterih pobud in predlogov, kako bi bilo možno problematiko urejati oziroma pomagati pri reševanju problema na zakonodajnem področju. Seveda se je izkazalo, in o tem smo pripravili obsežno analizo, da za konkretni primer neka rešitev na zakonodajni ravni ne more priti v poštev, ne bi bila dopustna oziroma niti ne učinkovita, saj bi šlo za poskus retroaktivnega urejanja nekaterih razmerij. Kasneje smo v sodelovanju vseh ministrstev, ki jih ta problem zadeva, to so tudi še ministrstvo za okolje in prostor, ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve in ministrstvo za finance ter služba vlade za zakonodajo, proučevali tudi možnost morebitne obvezne razlage določenih določb zakona o prisilni poravnavi, stečaju in likvidaciji. Izkazalo se je, da tudi tu ne gre za vprašanja, ki bi jih bilo možno reševati na ta način in kjer bi takšno reševanje pomenilo nek učinkovit prispevek k reševanju problemov. Zaradi tega tudi v sodelovanju vseh že omenjenih ministrstev ugotavljamo, da so možnosti, da se problem teh kupcev stanovanj rešuje, le tiste, ki obstajajo v samem stečajnem postopku, kjer so se vsi udeleženci tega usklajevanja dogovorili, da se bo država prek svojega predstavnika v upniškem odboru zavzemala za take rešitve, ki bi bile najustreznejše za kupce stanovanj. To je pravzaprav tisto, kar se v konkretni zadevi da največ storiti glede tega primera, ki ga analiziramo za nazaj. Drugo je vprašanje preprečitve podobnih primerov. Stanovanjski zakon, ki je že bil sprejet, ni pa še uveljavljen, vsebuje določbe, ki gredo v smeri zaščite kupcev stanovanj. Ocenjujemo, da je primerno mesto za urejanje teh razmerij prav v tem stanovanjskem zakonu. Gre namreč za to, da bi posebno urejanje, uvajanje določb v zakonu o prisilni poravnavi, stečaju in likvidaciji, ki bi se nanašale na to področje, prineslo dokaj radikalen poseg v nekatere rešitve stečajnega postopka, še bolj pa bi posegale v nekatere temelje instituta hipoteke, če bi reševali v smeri nekaterih pobud, ki so bile dane. Hkrati naj še poudarim, da ministrstvo v okviru svojih pristojnosti spremlja in je že pridobilo poročilo organov pregona v zvezi s postopki, ki tečejo v zvezi s sumi kaznivih dejanj in ovadbami v tej zadevi, kjer gre trenutno za dve ovadbi, postopek pa je še v predkazenski fazi.
Lahko nadaljujem. Kolega Potrč, prosim.
Hvala lepa. Gospod minister! Vaša izjava o tem, kaj konkretno je bilo že avgusta storjeno, sicer ni precizna, ampak verjamem vam, ker sem tudi s tem seznanjen, da je bilo kasneje vrsto razgovorov in sestankov, ker so se ministrstvo za pravosodje in tudi ostala ministrstva poskušala angažirati, kaj storiti. Vendar bi tudi glede na vašo izjavo o tem, kje in kako v bodoče reševati podobne primere, rad najprej dopolnilno vprašal, potem pa kar sproti postavil še novo vprašanje, ki bo zelo kratko. Prvo dopolnilno vprašanje je: Ali glede na vaše izjave lahko računam, da bo vlada preko svojega predstavnika v upniškem odboru le storila vse, da bi bilo, če že ne rešeno, pa vsaj omiljeno vprašanje in položaj kupcev teh stanovanj? To je dopolnilno vprašanje. Drugo vprašanje vam, pa tudi ministru za okolje, prostor in energijo: Ali lahko trdimo, da so rešitve, ki sta jih prinesla stanovanjski zakon in pa kasneje tudi zakon o nepremičninskem posredovanju, rešile ta vprašanja v bodoče? Ali je to vaše zagotovilo, pa tudi ostalih? Ali pa razmišljate o kakršnikoli dopolnitvi, ki bi v bodoče le uredila vprašanja tako, da bi bili kupci, ki kupujejo varovana, pa tudi druga stanovanja, zavarovani glede sklenjenih pogodb? Hvala lepa.
Prosim minister za pravosodje.
Glede dopolnilnega vprašanja. Enotno stališče vseh sodelujočih v teh postopkih iskanja rešitve za ta primer je bilo, da se bo država preko te možnosti, ki jo ima, preko svoje zastopanosti v upniškemu odboru zavzemala za najboljše možne rešitve v korist kupcev stanovanj. O tem, kakšne so te rešitve, ta trenutek ni mogoče govoriti, ker takrat, ko je bil ta sestanek, še niso bile znane vse podrobnosti možnih nadaljnjih aktivnosti v tem stečajnem postopku. Bo pa potrebno odločitve ustrezno usklajevati in tudi resnično težiti k tistemu, kar bo največ lahko pomenilo tudi za te kupce stanovanj. Drugo vprašanje sicer ni iz mojega delokroga, vendar je znano, da se je vlada že ukvarjala tudi z obravnavo morebitnih sprememb oziroma dopolnitev stanovanjske zakona, in sicer glede 123. člena, ki ravno uvaja to zaščito kupcev stanovanj, zlasti v smislu sankcioniranja, neupoštevanja tega zakona s strani prodajalcev, pa tudi v smislu dopolnitve rešitev, ki so tam uzakonjene. Dokler zakon ni uveljavljen, vlada ne more priti, kolikor mi je znano, z novelo tega zakona, vendar se s tem vprašanjem že ukvarjamo. Računam, da bomo v tem času, minister za okolje in prostor bo dal lahko svoj del odgovora, našli rešitve, na osnovi katerih bi lahko na vaše vprašanje, ali bodo te rešitve zagotavljale zaščito, vendarle pritrdilno odgovorili.
Hvala lepa. Naslednje vprašanje bo najprej ministru za notranje zadeve, potem pa tudi ministru za finance postavil kolega Sok. Imate besedo.
Hvala za besedo. Spoštovani predstavniki vlade, kolegice poslanke in pa poslanci! Čeprav se nenehno pojavlja v naši javnosti očitek, češ, da se v Novi Sloveniji in pa Slovenski demokratični stranki bolj ali manj ukvarjamo s preteklostjo, seveda to ne drži. Pa bi vseeno danes želel v imenu okoliških prebivalcev in pa tudi v svojem imenu še enkrat postaviti ministru Bohincu, ministru za notranje zadeve, vprašanje v zvezi s povojnimi dogodki pri gradu Borl. To je v občini Gorišnica. Maja letos so se časopisi razpisali, predvsem Večer je o tem veliko pisal, o povojnih pobojih pri gradu Borl. O tej lokaciji povojnega morišča se do letos javno ni govorilo. V člankih v časopisu Večer so se pojavili celo ljudje, priče dogodkov, ki so o tem poročali s priimki in pa imeni. Podlaga za te zapise, ki jih omenjam, pa je bilo oranje travnika blizu omenjenega gradu, pri katerem je tisti, ki je oral, naletel na posmrtne ostanke, konkretno na kosti. V začetku avgusta je RTV Slovenija poročala, da je prišlo v zadevi Borl do preobrata, ker da so konkretno najdene kosti živalskega in pa nečloveškega izvora. Enako so potem tudi poročali nekateri tiskani mediji. To najbrž sicer res v tem primeru drži, ampak dejstvo, da so povojni oblastniki pri gradu Borl ustvarili množično grobišče, seveda ostaja. O tem pričajo mnogi ljudje, ki tam živijo, tudi sam sem doma iz neposredne okolice. Po vojni sem velikokrat o tem lahko slišal in so mi pripovedovali starejši občani. Dejstvo tudi je, da so govorili, da so ljudi zelo plitko zagrebli in da bi tako oranje dejansko lahko prineslo oziroma na dan bi lahko pri takem oranju prišli posmrtni ostanki. Sprašujem vas, gospod minister: Kaj je vaše ministrstvo, še zlasti glede na te zapise v tej zadevi, konkretno do danes postorilo? Kakšne so konkretne ugotovitve v zvezi s tem, kar se omenja in kar naj bi se zgodilo blizu gradu Borl? Hvala lepa.
Gospod minister, dr. Bohinc, imate besedo.
Hvala lepa, za to vprašanje, spoštovani poslanec. Na podobno poslansko vprašanje dr. Jožefa Bernika smo že odgovarjali 29. 5. 2003. Takrat smo tudi državnemu zboru posredovali odgovor, in sicer 9. 6. 2003. Od tedaj pa se je zgodilo marsikaj novega, zato bi vam v današnjem odgovoru prav te novosti rad navedel. Policija je izvedela od občana za najdbo domnevno človeških kosti na preorani njivski površini pri gradu Borl 5. 5. 2003. Istega dne so delavci urada kriminalistične policije policijske uprave Maribor opravili ogled kraja dejanja, kraj fotografirali in pobrali najdene kosti ter jih v pregled poslali oddelku za pataloško morfologijo v splošni bolnišnici Maribor. V naslednjih dneh so opravili še več informativnih razgovorov, zbrali osnove informacije v obsegu domnevnega grobišča in domnevnih žrtev poboja. Sproti so o tem obveščali okrožno državno tožilstvo na Ptuju. 28. 5. 2003 je z detektorjem kovin opravljen dodaten kriminalistično-tehnični ogled kraja. Ogleda se je udeležil tudi državni tožilec iz Ptuja. Pri ogledu ni bilo najdenih nikakršnih sledov, ki bi potrjevali sum, da je na pregledani domnevni lokaciji grobišče povojnih pobojev. O opravljenem pregledu je policijska uprava Maribor dne 5. 6. 2003 obvestila okrožno državno tožilstvo s poročilom. Takoj po opravljenih prvih razgovorih z osebami, ki bi bile lahko priče v predkazenskem in morebitnem nadaljnjem kazenskem postopku, je v mesecu juniju preiskovalni sodnik okrožnega sodišča na Ptuju na predlog državnega tožilca opravil že tudi nujna preiskovalna dejanja in je te priče zaslišal. Ker so mediji objavili izjavo osebe, ki naj bi izjavljala, kdo naj bi bil tam pokopan in kdo naj bi bil likvidator na grobišču pod gradom Borl, je policija z osebo opravila informativen razgovor. Ugotovljenoje bilo, da je oseba medijem posredovala le zgodovino, pisno domnevo, katere vojaške enote bi v primeru, da je tam grobišče, poboj lahko izvedle. Njegova domneva je bila v medijih predstavljena drugače, torej v trdilni obliki. 19. julija 2003 je stalni sodni izvedenec iz splošne bolnišnice Maribor podal pisno mnenje, da najdene kosti niso človeškega izvora. Uprava kriminalistične policije, uprave Maribor, je izvedeniško mnenje s poročilom posredovala državnemu tožilstvu na Ptuju. Na podlagi opravljenih kriminalistično-tehničnih ogledov in opravljenih razgovorov, na podlagi opravljenega izvedeniškega mnenja in opravljenih zaslišanj pri preiskovalnem sodniku grobišče pod gradom Borl ni potrjeno. Ker pa so sprožene govorice in pripovedi domačinov vseeno nakazovale možnost, da so se na širšem območju okolice grada Borl dogajale stvari, povezane s tako imenovanimi povojnimi izvensodnimi poboji, je okrožni državni tožilec na Ptuju, ki tudi sicer usmerja delo pri raziskavi konkretne lokacije, policiji naložil, najposkuša najti domnevni kraj, kjer naj bi bile žrtve pokopane. Policija s tem namenom v okolici Zavrča še vedno v razgovorih z občani poskuša pridobiti kakršnekoli uporabne podatke. To delo spada v kontekst tako imenovane akcije "sprava". Trenutno dejstvo pa, kot sem predstavil, na tej mikro lokaciji, ki so jo navajale osebe v medijih, na podlagi tega preverjanja, ki sem ga opisal, velja, da grobišče ni ugotovljeno.
Želite dodatno zastaviti vprašanje? Prosim.
Moram dodatno povedati samo to, da si ne morem predstavljati, da bi toliko ljudi v okolici tega kraja govorilo eno zgodbo, resnica pa bi bila nekaj drugega. V časopisnih člankih se je pojavilo kar nekaj ljudi, in še enkrat sam lahko povem, da v teh vaseh, Muretinci, Gajevci, Moškanjci, Gorišnica, ljudje ves čas po vojni o tem govorijo. Zanima me: Zakaj ne pride na tem mestu, ki ga ljudje opisujejo, do izkopa, do ekshumacije? Samo na takšen način bi se lahko ta domneva resnično potrdila. Tako bi ljudje, ki o tem govorijo, bi resnično videli, da se je na tem kraju, ki ga omenjajo, tudi nekaj preiskalo. Samo detektor za iskanje kovin očitno na tem kraju oziroma na tej lokaciji ne pokaže dovolj, da bi to tudi dejansko raziskali in da bi lahko te govorice bodisi potrdili bodisi ovrgli. Dodatno sprašujem: Zakaj ne pride do izkopa, ker bi to dokončno lahko te trditve potrdilo ali pa, bodisi ovrglo? Hvala lepa.
Minister, želite dopolniti vaš odgovor? Prosim, imate besedo.
Na to direktno vprašanje, zakaj ne prihaja do izkopa, vam žal ne morem odgovoriti. Dal sem informacije, ki jih je zbrala policija, kakšni preiskovalni postopki so do sedaj stekli. Dal sem tudi informacijo o tem, da se preiskava nadaljuje. Verjamem pa, če bo prišlo do podatkov, ki kažejo na to, da je potrebno izvesti tudi ekshumacijo, izkop, da bo do tega prišlo. Ampak ta trenutek čvrstega podatka o tem nimam. Sem pa pripravljen zbrati dodatne informacije glede tega vprašanja.
Hvala. Kolega Pukšič ima dve poslanski vprašanji, in sicer ministru za promet in ministru za okolje. [[...]] [[Glas v ozadju.]] [[...]]Prosim? Kolega, Sok, prosim. Samo hipec, kolega Pukšič. Imate še eno vprašanje. Prosim vas, če zastavite obe vprašanji hkrati, tako imamo potem lažji nadzor nad [[...]]Prosim, seveda imate to pravico in vam jo tudi dajem. Izvolite.
Hvala lepa. Jaz se podrejam, gospod predsedujoči, temu, kot vi vodite to sejo. Do sedaj sem vedno postavil prvo vprašanje, sledi odgovor in potem drugo vprašanje.
Prosim, prosim.
Imam še drugo vprašanje, in sicer za gospoda ministra Mramorja, ki pa ga danes žal ni med nami. Osebno mislim, da bi na ta vprašanja, na katera ne morejo dogovoriti ministri, ki jih ni, glede na to, da so vprašanja postavljena v naprej, mogel odgovarjati državni oziroma sekretar vlade, gospod Bandelj. To bi verjetno bilo primerno. Ne pa, da ga tukaj ni med nami, tako kot tudi ni mnogih ministrov. Bom skrajšal to drugo vprašanje. Finančnega ministra sem hotel vprašati v zvezi z realizacijo sistemskega zakona o odpravi posledic naravnih nesreč. Sedaj je namreč jasno, vlada je potrdila, da so letošnje naravne nesreče v kmetijstvu povzročile za več kot 25 milijard neposredne škode. Glede na to, da se v medijih pojavljajo različne informacije, enkrat se govori o tem, da je vlada sprejela sklep, da bo najbolj prizadetim namenila 4 milijarde slovenskih tolarjev in da bodo ta sredstva dobili sredi oktobra v obliki akontacij, sem želel, da gospod minister za finance dejansko te navedbe potrdi in pove, ali držijo. Zelo pomembno je, da bi vlada čim prej pristopila k realizaciji tega zakona, kajti škoda za slovensko kmetijstvo in pa slovensko podeželje je ogromna. Neposredno. Posredno pa bo seveda tudi oškodovano prebivalstvo v mestih. Podatek, da dnevno neha v slovenski državi kmetovati 8 kmetij, letno je to od 2000 do 2500, je izredno zaskrbljujoč. Želim, da mi minister na to odgovori. Če pa bo do naslednje oktobrske seje državnega zbora ta zadeva realizirana, tako kot omenjajo mediji, kar pa osebno ne verjamem, pa potem ne bo potrebno na to vprašanje odgovarjati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sedaj pa ima besedo kolega Pukšič in [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]vprašanje. Prosim.
Hvala lepa. Ministra ni tukaj, pa bom vseeno postavil vprašanje. Slovenske železnice se že dalj časa otepajo z visokimi izgubami. Številke izgube se iz leta v leto povečujejo, kar seveda nakazuje, da je potrebno bistveno spremeniti poslovanje in navade zaposlenih v sistemu. Pričeti bo potrebno povečevati prihodke, povečevati produktivnost in seveda zniževati stroške. Zato ministra sprašujem: Ali so potovanja na sestanke z najetimi letali - sestanki so na Madžarskem - upravičeno in ali se na ta način sme uporabljati davkoplačevalski denar? Nadalje sprašujem: Ali so nove pogodbe o zaposlitvi članov uprave Holdinga Slovenskih železnic usklajene s sklepi vlade tako, kot je govoril na zadnji seji državnega zbora gospod Bandelj? Tretje vprašanje je v zvezi z razpisom LOT2. Minister ve, za kaj gre. Gre za progo Ormož - Murska Sobota. Prvi razpis je bil izveden, ki so ga naredile Slovenske železnice, julija 2001, marca 2002 je bil razpis razveljavljen, čeprav so se pogodili za 2,7 milijarde sredstev. Potem so razpis ponovili aprila 2002. Devet mesecev so se pogovarjali in pogajali v zvezi z razpisnimi pogoji ter ponudbo in so ga zaključili junija 2003. Takrat je bil ta razpis vreden že milijardo več, to pomeni, 3,7 milijarde. Samo mesec dni za tem pa je prišlo na člana uprave mag. Andreja Godca posebno pismo, dopis, kjer muponujajo še dodatek k že sklenjenemu poslu za približno 0,8 milijarde ali 800 milijonov sredstev izven komisije. Zato ministra sprašujem in želim dobiti odgovor: Kaj bo minister naredil, kakšne ukrepe bo uporabil, da bo v teh primerih ugotovil upravičeno oziroma neupravičeno uporabo namenskih sredstev? [[Opozorilni znak za konec.]] Ali smem postaviti drugo vprašanje?
Seveda, prosim.
Drugo vprašanje pa je namenjeno ministru [[...]]
Glejte, če smem samo pojasniti - to se ne šteje v vaš čas, kolega Pukšič. Zdaj je tako, da 30 sekund pred iztekom pravice za besedo dobi poslanec ali poslanka opozorilo s tihim gongom, potem pa tudi glasnim gongom. Vi imate pravico postaviti dve vprašanji, zato vam je dana pravica dvakrat po tri minute za pojasnitev vprašanja. Tehnično to ni tako enostavno storiti, da vam ne bi po treh minutah na displayu zmanjkalo besede. Za to se opravičujem, to bomo morali še pogledati, kako to storiti tehnično drugače. Se pa opravičujem za te nesporazume. Imate še tri minute pravice za besedo. Bomo poskušali urediti tako, da ne boste moteni pri tej točki dnevnega reda.
No, smiselno bi bilo, da bi bilo pač teh šest minut skupaj. Drugo vprašanje je namenjeno ministru Kopaču, in sicer ga sprašujem: Ali lahko pojasnite, zakaj inšpekcijski organi za okolje in prostor, ki spadajo pod vaš resor, kljub sodni začasni odredbi okrožnega sodišča - imam jo pred sabo - ki je sklenilo "izda se začasna odredba, da toženi stranki Republike Slovenije, ministrstvo za okolje, prostor in energijo, inšpektorat Republike Slovenije za okolje in prostor ter upravni enoti Kranj in Veko, velenjska kooperacija, sta dolžni takoj ustaviti izvajanje rušenja objekta, stoječega tam in tam, dokler sezadeve ne uredijo" oziroma v 3. točki piše "ta začasna odredba velja do pravnomočnega končanja tega pravdnega postopka", tega niso upoštevali. Namreč, gre za najem helikopterja iz Avstrije za rušenje objekta. Naslednje vprašanje, ki se tu postavlja, je: Ali lahko pojasnite, kdo bo kril stroške zaradi ravnanja urbanistične inšpekcije, ki je v nasprotju s prej omenjeno sodno odredbo, ki sem jo prebral? Zakaj je bilo treba najeti za rušenje objekta helikopter iz Avstrije, potem ko je že bila izdana sočasna odredba? Kdo bo kril stroške v zvezi s tem helikopterjem. Istočasno pa se med slovensko javnostjo postavlja vprašanje - in mi naj na to tudi odgovori: zakaj ni mogel pristati avstrijski helikopter takrat, ko bi reševal življenja delavcev v jeseniški železarni, ki so bili zastrupljeni z ogljikovim monoksidom, in je bilo potrebno ljudi prepeljati čez Karavanški predor, šele potem naložiti na helikopter ter jih odpeljati v Gradec v bolnico? Posledica takšnega ravnanja je bila smrt treh delavcev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednje vprašanje bo postavil kolega Pohorec ministru za finance in ministru za delo. Prosim.
Hvala, gospod predsednik za besedo. Poslansko vprašanje postavljam ministru za finance, doktorju Dušanu Mramorju in pa ministru za delo, družino, socialne zadeve, doktorju Vladu Dimovskemu. V Uradnem listu Republike Slovenije je bil 29. julija 2003 objavljen aneks h kolektivni pogodbi za negospodarske dejavnosti v Republiki Sloveniji. Podpisali so ga vlada Republike Slovenije in predstavniki osmih sindikatov. S tem aneksom se ureja podlaga za uvedbo kolektivnega dodatnega pokojninskega zavarovanja za javne uslužbence, za katere velja kolektivna pogodba za negospodarske dejavnosti. Premije kolektivnega dodatnega pokojninskega zavarovanja pa se bodo pričele nakazovati s strani delodajalcev najkasneje do konca aprila 2004, in sicer v višini zneskov, odvisnih od delovne dobe. Te premije so neke vrste nadomestilo za predvideno 2,4 procentno povišanje plač v javnem sektorju meseca avgusta 2003. Sprašujem spoštovana ministra: Kako bo plačilo za premije kolektivnega dodatnega pokojninskega zavarovanja namesto povišanja plač v mesecu avgustu za predvidenih 2,4 odstotka vplivalo na gibanje povprečnih plač in posledično pokojnin ter ostalih socialnih transferjev, ki so po zakonu o pokojninskem in invalidskem zavarovanju ter drugih zakonih vezani na gibanje povprečnih plač? Ker spoštovanega gospoda ministra za finance iz upravičenih razlogov danes ni tu, mislim pa, da je teža odgovora na njem, bi želel pisni odgovor v poslovniškem roku. Hvala lepa.
Minister za delo, želite karkoli reči? [[Ne.]] Potem boste dobili pisni odgovor. Kolegica Majda Zupan želi postaviti vprašanje ministrici za gospodarstvo. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Obžalujem, da gospe ministrice za gospodarstvo ni, vendar kljub vsemu želim postaviti vprašanje s področja obrti in malega gospodarstva, do katerega pa ima država kar prevečkrat prav mačehovski odnos. Vstop v Evropsko unijo prihodnjega maja bo tudi za marsikaterega obrtnika in malega podjetnika korak v odprt prostor, kjer se bo težko znašel brez priprav. Z ustreznimi zakonskimi spodbudami bi jim morali omogočiti, da bi se lažje spopadli z evropsko konkurenco. Vendar pa vse prevečkrat lahko slišimo prav s strani obrtnikov in malih podjetnikov, da država ravna prav nasprotno, ker jim z neposrednimi ureditvami jemlje celo možnost za učinkovito konkuriranje. Zato ne čudi, da je pri nas v malem gospodarstvu zaposlenih le 30 odstotkov delavcev, medtem ko je v drugih državah ta delež tudi 70-odstotni. Pripravljajo se spremembe in dopolnitve obrtnega zakona, novega zakona o pospeševanju in razvoju turizma ter zakona o internacionalizaciji podjetij. Ne smemo pa pozabiti tudi na davčno reformo, za katero pa obrtna zbornica meni, da se pripravlja v zelo ozkem in zaprtem krogu, pri čemer se bojijo, da bodo zaradi predlaganih davkov mnogi obrtniki in mali podjetniki prisiljeni opustiti dejavnosti. Na ministrstvu za gospodarstvo se pripravlja zakon o spodbujanju podjetništva, s katerim naj bi bili dani pogoji in okolje, ki bo omogočilo delovanje in rast malih podjetij. Pri tem pa sprašujem gospo ministrico za gospodarstvo: Kako bo lahko zakon o spodbujanju podjetništva ob davkih, ki jih predlagajo v ministrstvu za finance, ustvaril ugodne pogoje za delovanje in rast malih podjetij? Od gospe ministrice pričakujem ustni in pismeni odgovor. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Aleksander Merlo, ki bo vprašanje postavil ministru za notranje zadeve in ministru za zdravje. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Ustno vprašanje, prvo je za ministra za notranje zadeve, gospoda Bohinca, drugo za ministra za zdravje. Prvo. Iz statističnih podatkov policije za obdobje od 1. januarja do 31. avgusta 2003 je razvidno, da se je v tem obdobju precej poslabšala prometna varnost med vozniki motornih koles, saj je v prometnih nesrečah oziroma za posledicami teh nesreč umrlo za 31% več voznikov motornih koles v primerjavi z enakim obdobjem lanskega leta. Zato sprašujem: Koliko kršitev, za katere je predpisana denarna kazen oziroma je predpisan postopek pri sodniku za prekrške, je policija v tem obdobju ugotovila med vozniki motornih koles in kolikšen del teh kršitev se nanaša na prekoračitev največje dovoljene hitrosti? Kolikšna je bila najvišja ugotovljena prekoračitev najvišje dovoljene hitrosti med vozniki motornih koles naavtocestah in drugih državnih cestah ter ali je policija dovolj usposobljena in tehnično opremljena za nadzor nad spoštovanjem omejitev hitrosti med vozniki motornih koles? Ker se glavna motociklistična sezona počasi zaključuje, me tudi zanima naslednje: kaj bo policija storila za izboljšanje prometne varnosti med vozniki motornih koles v prihodnjem letu, in sicer tako na področju nadzora in odkrivanja kršiteljev kot tudi na področju preventive? Sprašujem pa tudi: Ali je policija seznanjena z dejstvom, da na odseku regionalne ceste med Planino in Postojno, in sicer na ovinkih nad Planino, potekajo v zadnjih letih nekakšna nelegalna motociklistična tekmovanja, v zadnjem času celo z gledalci? Ali je policija že ukrepala zaradi množičnega kršenja cestnoprometnih predpisov s strani voznikov motornih koles na tem odseku in kako namerava v bodoče zagotavljati prometno varnost na regionalni cesti med Planino in Postojno ter skozi obe navedeni naselji? Po tragičnih dogodkih, ki smo jim bili priče ta vikend, ko je bila od petih žrtev najstarejša stara 23 let, pa v korekciji tega zakona o cestnoprometnih predpisih upam, da bomo morda našli neko rešitev, da ohranimo naša mlada življenja. In še ustno vprašanje ministru za zdravje. Sprašujem: Kolikšni so bili v letu 2002 stroški zdravljenja in rehabilitacije poškodovanih v prometnih nesrečah? Po podatkih, s katerimi razpolagam, so to zelo veliki zneski. Kolikšen del teh stroškov je dobil zavod za zdravstveno zavarovanje Slovenije povrnjen od zavarovalnic in kaj namerava ministrstvo za zdravje storiti, da bi ta delež bil večji? In še pobuda. Mislim, da morda bi se veljalo obrniti na pravkar slišane podatke iz Francije in Italije, [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]ko so z radikalnejšimi postopki drastično reducirali prekrške in tudi smrtne žrtve. Hvala.
Hvala lepa za podana vprašanja. Dajem besedo najprej ministru za notranje zadeve dr. Radu Bohincu.
Hvala lepa za vprašanje. Kot veste, spoštovani gospod poslanec Merlo, v naši državi drugo leto že uresničujemo nacionalni program varnosti cestnega prometa, tečejo projekti, med katerimi je tudi poseben projekt Mladi voznik, poseben projekt Kolesar, poseben projekt Hitrost in pa še en projekt Alkohol, pešec. Obravnavamo najbolj ranljive kategorije v tem programu s povsem njim prilagojenimi ukrepi. Mimogrede naj povem, da smo prav danes na kolegiju ministra za notranje zadeve obravnavali osnutek povsem novega zakona o varnosti cestnega prometa, ki bo v naslednjih tednih predložen v procedure, usklajevanja tudi tukaj v parlamentu. Pomembna novost je v zvezi z mladimi vozniki. Glede na včerajšnjo tragedijo, se mi zdi to vredno posebej poudariti. Predlagali bomo tako imenovanega voznika spremljevalca mladim voznikom in pa uveljavili institut voznika začetnika, za katerega bo potrebno dodatno usposabljanje. Naj se osredotočim na vaše vprašanje, ki se pa osredotoča na voznike motornih koles. Najprej statistični podatek oziroma podatek, ki ga terjate. Policija je do 31.8.2003 zoper voznike motornih koles izvedla letos 425 represivnih ukrepov različnih vrst, kar je več kot v enakem obdobju lani, ko je bilo izvedenih 387 teh ukrepov. Podatka, koliko je bilo teh ukrepov izvedenih zoper hitrost, ta trenutek nimamo, ga pa lahko pridobimo kasneje, ker moramo izvesti posebno statistiko glede tega. Najvišje hitrosti, to, po čemer tudi sprašujete, voznikov motornih koles se gibljejo tudi krepko čez 200 kilometrov na uro. Nimamo podatka o najvišji izmerjeni hitrosti, tudi ga lahko pridobimo na regionalnem lokalnem nivoju. Zatrjujem pa, da je policija dovolj usposobljena za nadzor nad spoštovanjem omejitev hitrosti med vozniki motornih koles in tudi dovolj opremljena in da ta nadzor tudi kakovostno izvaja. Kar zadeva cesto med Planino in Postojno, policija, da je to izjemno priljubljen odsek med motoristi. Ti se zelo pogosto podajajo na ta del ceste in pri tem prihaja tudi do kršitev. Policija je z navedenim natančno seznanja in redno spremlja. Ko se pričakuje večje število motoristov na tem odseku ceste, se posebej organizira. S tem namenom so razporejeni tam policisti z motornimi kolesi, ki med motoristi uživajo kar precej spoštovanja. V teh odsekih so občasno nameščeni tudi radarji v vozilih, ki zaznavajo prekoračitve hitrosti tudi s fotografijo. V prihodnje načrtujemo tudi meritve z radarji na trinožnem stojalu, ki se ga lahko bistveno bolje prikrije. Tudi s tem bomo poskušali zagotoviti čim večjo prisotnost policistov motoristov na tem odseku. Sicer pa bi rad dodal še to, da poleg teh represivnih aktivnosti, ki jih izvajamo, policija, kar zadeva voznike motornih koles, izvaja vrsto preventivnih akcij. Verjetno ste tisti, ki to spremljate, s tem seznanjeni. To je na primer preventivna akcija, policijska izkušnja kot nasvet, kjer policisti motoristi, predvsem inštruktorji, na posebej pripravljenih poligonih uprizarjajo oziroma izvajajo neke vrste šole varne vožnje oziroma prikazujejo vaje, pravila vožnje motornega kolesa, pravila varne vožnje. Odziv je izjemno dober. Vsaka policijska uprava sedaj poskuša to izvajati na svojih poligonih. Druga takšna akcija je akcija IPE - Internacional Police Asociation v Sloveniji, kjer gre tudi za promocijsko aktivnost voznikov motornih koles iz številnih držav, ki je prav tako namenjena preventivni promociji. In pa vsakoletno državno prvenstvo delavcev policije v spretnostni vožnji z motornim kolesom. V letu 2004 bo že deseto takšno prvenstvo policije, ki je zelo odzivno, zelo odmevno [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]in se uporablja tudi za različne promocijske aktivnosti varne vožnje te kategorije udeležencev v prometu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Jaz bi najprej dokončal to prvo vprašanje. Ste zadovoljni z odgovorom, želite še dodatna pojasnila? [[Ne.]] Hvala lepa. Besedo dajem ministru za zdravje, dr. Dušanu Kebru, za vprašanje številka dva.
Hvala lepa. Spoštovani gospod predsedujoči, gospod poslanec! Zavod za zdravstveno zavarovanje ne zbira ločeno podatkov o stroških, če povem enostavno, prometnih nesreč za zdravljenje in rehabilitacijo poškodovanih. Je pa prav letos začel uvajati aplikacijo, ki mu bo poslej omogočila zbiranje teh podatkov. Ima pa izračunano oceno, koliko denarja bi moral izterjati od povzročiteljev poškodb, če bi bil uspešen. Ta ocena se giblje v višini okrog 7 milijard letno. Odgovor, koliko zbere doslej. Doslej zbere 295 milijonov letno, kar je bistveno manjša številka. Prav zato je sedaj v parlamentu ali tik pred parlamentom zakon, sprememba zakona o zdravstvenem zavarovanju, ki predvideva spremembe, ki bodo omogočile učinkovitejšo izterjavo odškodnin za prometne nesreče. Gre v bistvu za dva člena. En člen nalaga večjo obveznost, posredovanje ustreznih podatkov s strani policije, sodnikov, delovne inšpekcije itn. Drugi člen pa ukinja dosedanji potrebni pogoj, kdaj pride lahko do izterjave škode, namreč, če je povzročitelj delal posebno malomarno ali namenoma.Zakon izpušča to oznako. Tako bo od vsakega povzročitelja nesreče, od njegovega zavarovanja, možno izterjati odškodnino, seveda če bo zakon sprejet v parlamentu. Že v prvem letu delovanja tega zakona zavod za zdravstveno zavarovanje pričakuje skoraj 10-krat večjo izterjavo odškodnin kot doslej. Hvala lepa.
Hvala lepa, minister. Lahko končamo s tem vprašanjem? Dajem besedo kolegu Rudolfu Petanu, ki bo postavil vprašanje ministru za delo, družino in socialne zadeve. Prosim, imate besedo.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani. Vprašanje postavljam ministru za delo, družino in socialne zadeve, dr. Dimovskemu. Sprašujem: Ali je center za socialno delo lahko posrednik pri izplačilu prejemkov iz pokojninskega, invalidskega zavarovanja ali kakršnikoli drugih nakazil za osebo, ki ima postavljenega skrbnika, ali pa bi moral naslovnik oziroma upravičenec dobiti nakazilo direktno? Primer. Oseba je bila svojemu bratu postavljena za skrbnika. Le-ta je bil iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja upravičen do dobrih 100 tisoč tolarjev. Z denarjem je razpolagal center za socialno delo, ki je skrbniku nakazoval le eno tretjino teh sredstev, kar je bilo seveda bistveno manj, kot je oskrbni dan v domu, in pa seveda nikakor dovolj za, ne bi rekel, preživljanje, ampak za oskrbo. Ostalo pa naj bi center za socialno delo nakazoval na neko hranilno knjižico, ki pa je niso nikoli hoteli pokazati skrbniku. Stanje se je izboljšalo šele po posredovanju varuha. Sprašujem: Ali je tako posredništvo ali pa pokroviteljstvo centra za socialno delo v skladu z zakonodajo? Hvala.
Hvala. Minister, imate besedo, prosim.
Hvala lepa. Gre seveda za konkretno vprašanje, jaz pa bom poskušal odgovoriti z zakonskimi navedbami. Če pa boste posredovali za konkretno osebo, pa seveda lahko tudi konkretneje odgovorim. Center za socialno delo v nobenem primeru nima zakonsko določene vloge, ampak je to zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju. V primeru je to nakazilo kateremukoli upravičencu oziroma lahko bi rekli tudi pooblaščencu, če za to obstajajo zakonske obrazložitve. Je pa možno, da ta prejemek pridobi tudi skrbnik v posebnih primerih, ki jih določa zakon o zakonski zvezi, družinskih razmerjih. Gre za primere, ko to skrbništvo pridobi mladoletnik ali pa polnoletna oseba, če so za to izpolnjeni določeni kriteriji. Je pa v posameznih primerih lahko to tudi center za socialno delo. Če se skrbništvo ne odvija, lahko center za socialno delo v posameznih primerih sam prevzame to vlogo. Lahko da je v tem vašem primeru to bilo tako. So pa tudi tu potrebni določeni kriteriji, po katerih lahko center v takem primeru to določi. Jasno je, da obstajajo tudi nadzorstvene možnosti tako opravičenca kot tudi pooblaščenca, skrbnika. V vašem konkretnem primeru bi lahko tako nadzorstveno vlogo opravil ali center, če je pritožba upravičenca, ali pa ministrstvo za delo, če je pritožba na center za socialno delo.
Hvala, dr. Vlado Dimovski. Želite še dopolnilni odgovor?
Hvala. Verjetno v takem primeru mora biti v vsakem primeru neko letno poročilo, kako se s temi sredstvi opravlja. Če samo upravičenec dobi en del, drugi del pa je na neki knjižici, potem verjetno mora imeti v vsakem trenutku pogled v tako knjižico, če sem prav razumel. Želel bi še dodati, da to ni edini tak primer. Podobno se dogaja tudi pri izplačilu preživnin na področju zamudnih obresti. Konkreten primer je na centru za socialno delo na področju Celja. Ta izplačila zamudnih obresti niso možna, razen če delavci sami odločijo, da je to potrebno. Sedaj se postavlja vprašanje: najprej ne izplačajo preživnin, zamudne obresti pa samo, če oni odločijo, da je to potrebno. Takšne napake, nepravilnosti pa tudi niso edine. Gre za izplačevanje pokojnin, preživnin in drugih pomoči predvsem pri starejših občanih. Kup takšnih primerov je v domu za ostarele, kar je tudi računsko sodišče ugotovilo, pa se nekaj mečka. Sprašujem: Kaj boste ukrenili v zvezi s takimi kršitvami? To ni eden, dva, tri, deset primerov, takšnih je ogromno. To je žalostno dejstvo, ker gre za izkoriščanje tistih, ki so pomoči potrebni in zaradi katerih so se institucije, o katerih govorim, tudi ustanovile. Gre pa za izkoriščanje predvsem ostarelih, onemoglih, motenih oseb, otrok, invalidov. Dejstvo je, da je te najlažje okrog prenašati. Žalostno je, če jih prenašajo okrog državne institucije, ki so za to postavljene, da bi jim pomagale. Zanima me: Ali pripravljate kakšne ukrepe, da se ne bi ponavila ta samovolja? Primeri, ki sem vam jih opisal, so opisani tudi v poročilu varuha človekovih pravic. Tako to ni izmišljeno. Seveda na terenu je pa tega tudi veliko. To samo potrjuje, da je zadeva resna in zahteva resen pristop. Hvala.
Hvala. Še enkrat beseda ministru.
Jaz lahko samo zagotovim, da tam, kjer je bil nadzor izvršen, so bili tudi določeni ukrepi v takih konkretnih primerih. Vi ste navedli celo množico možnih kršitev. Mi smo pa tudi na odboru za nadzor proračuna predstavili nekatere konkretne ukrepe, ki smo jih izvedli v domovih starejših občanov. V vsakem primeru tam, kjer je nadzor izveden, so tudi ukrepi, ki jih tudi potem kontroliramo. V tem smislu želimo, da se čim prej odpravijo take nepravilnosti, če seveda obstajajo. Delim z vami skrb, da če prihaja do takih nepravilnosti, jih bo treba čim prej odpraviti. Smo pa tudi pojasnili na omenjenem odboru, kakšne so vrste nadzorov, ki jih vršimo, in v kakšnem obsegu. Tako je bil odbor o tem zelo natančno obveščen. Ta konkreten primer Centra za socialno delo Celje bomo seveda prekontrolirali. Kar se pa tiče poročila varuha človekovih pravic, smo pa z varuhom že opravili razgovor na to temo nepravilnosti, ki jih je navedel v samem poročilu. Seveda jih bomo v celoti odpravili, kot smo na tem sestanku z varuhom tudi povedali.
Hvala, minister. Naslednje vprašanje bo postavil kolega mag. Janez Drobnič. Prosim za sistem, prvo vprašanje, odgovor, pa nato drugo vprašanje, odgovor. Imate besedo.
Hvala lepa. Tako se bom torej odzval, kakor vi velevate. Prvo poslansko vprašanje se nanaša na področje državnih uslužbencev, zato je naslovljeno ministru za notranje zadeve, dr. Bohincu. V državni upravi je, po navedbah gospe Marte Kos, vsaj sto državnih uslužbencev [[citiram]] , "ki že več let ne hodijo v službo, vendar kljub temu prejemajo plačo, ki ni majhna." Z avtomatizacijo plačil jim verjetno niti po plačo ni treba iti. Po drugi strani imamo tisoče delavcev v proizvodnji, v tekstilni industriji, lesni industriji, prodajalk, da ne naštevam, ki morajo trdo delati za 70.000 tolarjev ali pa malenkost več. Marsikaterimorajo delati nadure ali nedeljsko delo. Mnogi od teh niti ne dobijo plače redno, ampak z zamudo, za razliko od državnih uslužbencev. Navedbam gospe Marte Kos povsem verjamem, ker je opravljala pomembno funkcijo. Bila je direktorica vladne službe za informiranje, zato je o delovanju državnih organov zagotovo dobro informirana. Takšen način zaposlovanja ima znake korupcije, ki spodkopava temelje naši državi in je žaljiva za tiste, ki morajo trdo delati za majhen denar. Glede na te ugotovitve podajam zahtevo, da se pripravi seznam stotih ali več uslužbencev, ki hodijo v službo, ne da bi kaj delali. Zahtevam pojasnilo s strani ministrstva: Zakaj do takšnega stanja prihaja in kako bodo to odpravili? To je prvo vprašanje. Zdaj pa prekinjam.
Hvala. Prosim za odgovor ministra za notranje zadeve.
Spoštovani gospod Drobnič! Zbral sem podatke pri kadrovski službi vlade, ker naše ministrstvo za notranje zadeve teh podatkov nima, jih ne zbira oziroma ne sodijo v njegovo pristojnost. Ampak vendarle, ker ste naslovili vprašanje na mene, bi vam sporočil podatke, ki sem jih dobil. Ti podatki pa ne dajejo podlage za verodostojnost trditev gospe Marte Kos o vsaj stotih zaposlenih, ki prejemajo plačo, ne da bi hodili na delo. Imam podatek o dvanajstih bivših funkcionarjih, ki so od 28. junija - tri mesece, se pravi, do vključno včeraj, prejemali nadomestila zaradi predčasno prekinjenega mandata, ker so bila njihova mesta ukinjena [[gre za namestnike direktorjev vladnih služb]] ali pa niso izpolnjevali pogojev ali niso želeli postati vršilci dolžnosti. Ta podatek o teh dvanajstih lahko oblikujemo v seznam in vam ga posredujemo. Poleg tega pa sem dolžan dati še eno informacijo, ki pa tudi ni iz pristojnosti mojega ministrstva. Po podatkih ministrstva za obrambo obstaja določeno število oseb - povedali so mi konkretno 23 - ki zaradi zdravstvenih ali drugih razlogov ne opravljajo svojega dela, so pa na njihovem plačilnem seznamu. Predlagal pa bi, ker to ni naša pristojnost, niti nismo v stanju dati popolnih odgovorov glede tega vprašanja, da zahtevani seznam pridobite od tega ministrstva.
Hvala. Ste zadovoljni z odgovorom ali želite dopolnitev odgovora? Prosim.
Ta izjava je bila podana pred več kot dvema mesecema, torej pred nastopom teh stanj, ki ste jih omenili. Zato je za mene to signifikantno, potem bom pa moral gospo Marto Kos vprašati, zakaj to objavlja v medijih. Ali je to potem zavajanje? Ta zgodba, vam povem, ne bo tako enostavno zaključena. Terjal bom odgovore od enih ali drugih, pa tudi od vlade. Vprašanje naslavljam na vlado, kako se boste pa vi med seboj zmenili za odgovore, boste pač sami presodili. Vsekakor pa, gospod minister, vam hvala lepa za odgovor na tisto kar je bilo pač v vaši moči.
Hvala lepa. Jaz bi še dal besedo ministru, če želite, da končamo to vprašanje.
Jaz bi rad rekel samo to, da z zanesljivostjo lahko rečem še to, da v ministrstvu za notranje zadeve, za katerega odgovarjam in lahko dajem popolne in dokončne podatke, ni niti enega, ki bi prejemal kakršnokoli nadomestilo, ne da bi bil tudi na delu in ga opravljal. Za ostala ministrstva pa verjetno lahko v okviru vlade oblikujemo dodatne informacije.
Hvala. In sedaj kolega Drobnič, drugo vprašanje, ministru za finance. Prosim.
Drugo vprašanje postavljam ministru za finance, ki ga ni v dvorani. Veliko vprašanj ni bilo odgovorov, čeprav so ministri natančno obveščeni o vprašanju, bi lahko pripravili pisni odgovor. Odgovor bi lahko dal generalni sekretar vlade, pa tudi tega ni notri. To vse kaže na neodgovornost vlade in ministrov do tega instituta poslanskih vprašanj. Očitno se jim zdi to odveč. Jaz tudi tega obredja, ki se odvija danes, ne razumem. Torej drugo vprašanje. Davčna uprava Republike Slovenije je leta 1997 izdala odločbo v zvezi z nepravilnostmi pri obračunavanju in plačevanju davkov in drugih dajatev s strani ljubljanske zastavljalnice. Davčna uprava je opravila pregled v tej zastavljalnici in ugotovila vrsto nepravilnosti. V zvezi s tem je tudi izdala odločbo za poravnavo obveznosti, ki zagotovo niso majhne. V odločbi je točno navedeno na petnajstih postavkah, kakšni so ti zneski. Nekaj dni po izdaji odločbe, decembra 1997, se je zastavljalnica na odločbo pritožila. Od takrat naprej pa se ni nič zgodilo na davčni upravi Republike Slovenije. Sploh niso teh svojih obveznosti do dolžnika izvajali. Zato je potekel splošni rok za izvršitev odločbe. Bil je torej zamujen. S tem pa se je država za svoja sredstva, ki ji upravičeno pripadajo, obrisala pod nosom. V zvezi s tem postavljam vprašanje: Kakšni so bili razlogi, da v času za izvršitev odločbe vlada, oziroma DURS ni nič ukrenila? Imela je na razpolago 5 let. Koliko je takšnih primerov v evidenci in koliko znašajo skupni zneski takšnih zamujenih terjatev, ki gredo potem v minus proračunske blagajne in je zato tudi država prikrajšana.
Hvala za vprašanje. V skladu s poslovnikom mora minister, ki mu je vprašanje namenjeno, pa ni navzoč ob postavitvi vprašanja, podati pismeni odgovor v 30 dneh.
Zahtevam ustni odgovor na naslednji seji.
Lahko pa poleg tega zahteva še ustni odgovor, ki se uvrsti potem na naslednjo sejo kot poslansko vprašanje. Torej zahtevate ustni odgovor na naslednji seji. Hvala lepa. S tem končujemo s temi vprašanji. Jože Tanko bo postavil vprašanje ministrici za kulturo. Prosim, imate besedo.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Moje vprašanje se bo nanašalo na zakon o medijih, ki je bil maja 2001, torej pred več kot dvema letoma, skoraj pred dvema letoma in pol objavljen v Uradnem listu in ki naj bi prinesel več reda in več preglednosti na medijskem področju. Vsaj tako je ob sprejemanju zakona napovedovala tudi ministrica za kulturo Vse določbe zakona bi morale biti že zdavnaj uveljavljene in razmere na medijskem področju bi morale biti povsem pregledne. Izdajatelji bi morali vsako leto do konca februarja objaviti v Uradnem listu podatke o pravnih in fizičnih osebah, ki imajo najmanj 5% kapitala, glasovalnih ali upravljavskih pravic v njegovem premoženju. Prav tako bi morala biti objavljena tudi imena članov uprave oziroma upravnega in nadzornega organa izdajatelja. Prvič bi se to moralo zgoditi februarja 2002, drugič februarja 2003. Prav tako bi morali izdajatelji v 30 dneh sporočiti na Uradni list vse tovrstne spremembe, ki jih mora Uradni list objaviti v 15 dneh. Povsem jasno bi moralo biti tudi stanje v razvidu medijev, stanje glede omejitev lastništva in koncentracije z ali brez povezanih oseb, stanje glede združljivosti opravljanja radijske in televizijske dejavnosti, oglaševalske in televizijske dejavnosti pa telekomunikacijske in radiotelevizijske dejavnosti. Tudi operaterji bi morali do konca leta 2001 priglasiti programe, ki jih prenašajo, prav tako pa konstituirati tudi programske svete in sprejeti ustrezen akt. Za upravno in inšpekcijsko nadzorstvo nad izvajanjem določb zakona je pristojno ministrstvo za kulturo. Zanima me: Na kakšen način poteka nadzor in kakšne so ugotovitve ministrstva za kulturo pri nadziranju medijev po vsebinah, ki sem jih navedel? Zanima me tudi: Ali so že izrečeni kakršnikoli ukrepi in eventualno tudi kakšna kazenska sankcija?
Hvala za vprašanje. Ministrica za kulturo, gospa Andreja Rihter, imate besedo za odgovor. Prosim.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovani gospod poslanec! Iz vprašanja, ki ste mi ga sedaj postavili zelo konkretno - škoda, da mi ga niste poslali tudi zelo konkretno v dopoldanskem času. Namreč, vprašanje je bilo glede izvrševanja zakona o medijih - seveda po vseh sklopih, vseh segmentih, po vseh členih so mi pripravili zelo podrobno poročilo o izvajanju zakona. Zato predlagam, da vam danes odgovorim samo na en del zastavljenih vprašanj, ker bi porabila preveč časa oziroma ga nimam na razpolago. V pismeni obliki pa bi dopolnila poročilo s podatki, ki ste mi jih sedaj zastavili. Na vprašanje, ki ste mi ga tudi že večkrat postavili in se nanaša na izvajanje temeljnih pravnih aktov izdajateljev, lahko rečem, da je bil novembra 2002 pripravljen pravilnik o načinu vodenja in postopku za vpis ter posredovanje podatkov iz razvida medijev. Gre za to, da mora temeljni pravni akt medija sprejeti njegov najvišji organ. Na ta način je tudi zagotovljena participacija novinarjev pri urejanju notranjih razmerij v medijih. Ministrstvo je vse, za katero je bilo ugotovljeno, da te zahteve ne upoštevajo, pozvalo, naj zadeve uredijo. Postopek je zahteven, saj zahteva, kot vemo, sklic skupščine. Velikavečina subjektov je svoj temeljni pravni akt zato v tem času že uredila. Tako so zelo redke izjeme, ki tega niso naredile. Kot sem povedala, v podrobnem poročilu vam bom to posredovala. Kar se tiče pa programskih vsebin. Zakon o medijih govori, da je minister za kulturo skupaj z agencijo za telekomunikacije in radiodifuzijo ter pošto se dogovorilo o enotnem obrazcu, s katerim izdajatelji medijev prijavijo svoje programske vsebine. Obe inštituciji sta obrazce, ki so podlaga za vodenje različnih upravnih postopkov, objavili na spletnih staneh, na kar je o vseh teh zadevah naš pristojni inšpektor za medije v postopku preventivnega inšpekcijskega nadzora tudi pozval izdajatelje radijskih in televizijskih programov naj v skladu s temi obrazci podajo izjavo o programski shemi. Postopki in predpisi, ki so se jih dolžni držati, so tako natančno predstavljeni tudi na naši spletni strani in boste to tudi razbrali. Kot dodatno naj še povem, da so bili izdajatelji medijev opozorjeni pisno, da so dolžni sporočiti spremembe kateregakoli podatka, ki je bil posredovan za potrebe vpisa v razvid, o dolžnosti objavljanja podatkov, ki so v zvezi z lastništvom, v Uradnem listu Republike Slovenije, in o dolžnosti pridobitve soglasja, pridobitvi več kot 20-% deleža, izdajateljih, o omejitvah oziroma prepovedih hkratnega opravljanja nekaterih dejavnosti in seveda tudi dolžnost sporočanja o doseženih programskih deležih. Ministrstvo za kulturo in agencija za telekomunikacije, radiodifuzijo in pošto sta tako poenotila podatke svojih evidenc, si ustvarila natančen pregled nad izpolnjevanem zahtev iz zakona o medijih. Večina medijev, ki pred opozorilom ni izpolnjevala navedenih zahtev medijske zakonodaje, je to do letošnjega 2. septembra uredila. Zato za ministrstvu za kulturo pripravljamo sedaj tretjo fazo, v kateri pa bomo zoper te, bom rekla, redke kršitelje uporabili predvidena kazenska sredstva. Jaz se bi resnično tukaj ustavila, posredovala pa vam bom tudi pisni odgovor z detajlnimi podatki, ki ste mi jih danes ustno podali.
Hvala, ministrica. Kolega Tanko še želi dodatni odgovor. Prosim.
Jaz bi samo dodatno opomnil, da sem nekatere stvari že pismeno vprašal, in sicer v mesecu marcu. Dobil sem odgovor, sicer nič kaj razveseljiv, da po skoraj dveh letih izvajanja zakona ni bilo nobene prijave in zato tudi ni bil izrečen noben ukrep. To na nek način kaže, da inšpektor aktivno ne posega na področje nadzora nad izvajanjem določb tega zakona. Prav tako je problem tudi izvajanje 64. člen zakona o medijih. To je zaznalo tudi ministrstvo, čeprav tega nisem vprašal. To je pač eno ključnih področij, kajti v medijih se pojavljajo informacije tudi o nakupu medijev. Pojavljajo se lastniške sheme oziroma tako imenovane hobotnice. Pojavljajo se imena, ki jih imenujem tudi slovenski medijski mogotci in v katerih se je skoncentrirala ogromna medijska moč. Gre za koncentracije lastništva upravljalskih in glasovalnih pravic, ki niso nastale v skladu z zakonom o medijih in za katere niso bili izpeljani ustrezni postopki in na katere ni odreagiralo niti ministrstvo za kulturo, niti urad za varstvo konkurence. Podobni primeri so tudi na področju oglaševanja in pa tudi distribucije tiskanih medijev. Jaz mislim, da ni edini odgovor ministrstva ta, da se zaradi tega, ker se na področju upravnega in inšpekcijskega nazora nad delovanjem oziroma [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]ni nič naredilo, sprememba zakona o medijih. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]
Hvala. Ministrica želite še dopolniti odgovor?
Vseeno bi želela odgovoriti. Hvala za to vprašanje. Kot sem dejala, če bi bili zelo konkretni, kajti zakon o medijih v 58. členu, ko govori o lastništvu, ima zelo veliko pomanjkljivost o preseganju in sporočanju lastniških deležev. O tem lahko povem, da smo ravno ta del zakona pripravili in izčistili v sodelovanju tako z agencijo kot s svetom za radiodifuzijo in z ostalimi akterji, ki so v tej vlogi tudi pristojni. Lahko odgovarjam, da inšpektor lahko začenja s svojim delom, kot je, kot smo rekli, tudi izvedba zakona v popolnosti. Zato sem tudi povedala, da so pravilniki, ki so bili podlaga za njegovo delo, pripravljeni v lanskem letu novembra. Seveda je pa to sodelovanje in vzpostavitev zelo pozna, tudi sveta za radiodifuzijo kot agencijo posledično pomeni izvajanje zakona o medijih do sedaj. Kot sem rekla, vaša vprašanja sem dobila sedaj, zelo kompleksna so, zato bom nanje tudi pisno še odgovorila.
Hvala. Prosim kolega Tanko.
Jaz bi samo zaprosil državni zbor, da bi se o odgovoru ministrice opravila tudi razprava v skladu z 246. členom poslovnika. Da bi se lahko tudi te konkretne stvari, ker bi bilo na razpolago več časa, lahko detajlneje obdelale. Predlagam, da državni zbor o tem tudi glasuje. Hvala.
O tem bomo odločali jutri v okviru glasovanja. Hvala. Kolega mag. Vizjak, vas bi samo prosil, ali se odločate za pobudo, konkretno v 1. točki, ker gre za izključno pobudo.
Saj sem jo tako tudi prijavil.
In potem bi prosil, da to vložite pisno, kot poslovnik veleva [[...]]
Je bilo vloženo.
Vas prosim potem za drugo vprašanje.
Ja, seveda bom pričel s pobudo. Pobuda je podana pisno in sem jo vložil predsedniku državnega zbora, ki jo posreduje ministru. Lahko jo obrazložim na sami seji in jo tudi bom. Hvala lepa. In sicer prvo pobuda [[...]]In sicer najprej pobuda - bom tudi končal v dveh minutah - in sicer: Uvedba schengenskega režima vizavi držav, ki ne bodo šle s Slovenijo v Evropsko skupnost. Seveda bo ta meja polna raznih mejnih prehodov, meddržavnih, mednarodnih, maloobmejnih, mejnih kontrolnih točk, prehodnih mest in podobnega. Zato bo seveda ta schengenski režim nadziralo veliko število policistov. In seveda vsi obmejni kraji, obmejne občine bodo s tem tudi deležne prisotnosti znatnega števila policistov. Marsikatera občina je turistična občina. Takšna je tudi občina Brežice, in verjetno tudi občine na primorskem delu in še nekatere druge na meji s Hrvaško. In seveda, velika prisotnost policistov obremenjuje to lokalno prebivalstvo, razvoj turizma v teh občinah, še posebej, če bi bili ti policisti prisotni ob cestah in seveda kontrolirali tudi cestnoprometne predpise. Menim pa, da je osnovna naloga teh policistov kontrola zelene meje, kontrola torej schengenskega režima. Zato dajem ministrstvu za notranje zadeve in slovenski policiji to pobudo: Policisti, ki bodo kontrolirali zeleno mejo, in ki bodo imeli posebno nalogo v okviru izvajanje schengenskega režima, naj imajo drugačne uniforme, kot jih imajo normalni policisti, ki kontrolirajo vse ostale predpise, zlasti cestnoprometne predpise. S tem bi bili seveda ločljivi od ostalih policistov in seveda tudi manj prisotni na cestah ob kontroli cestnoprometnih predpisov. Poudariti velja, da bodo obmejne občine imele in obmejni kraji imeli veliko teh ljudi in prav je, da se med seboj ločijo, in bodo tudi državljani znali prepoznati ene od drugih in vedeli, kaj so pooblastila in kaj so možnosti policije, ki kontrolira zeleno mejo, in kaj so pristojnosti ostalih policistov. To je glede pobude, spoštovani gospod predsedujoči. Sedaj pa poslansko vprašanje ministru za delo, družino in socialne zadeve, dr. Vladu Dimovskemu. In sicer, to je že kar ponavljajoče se poslansko vprašanje, ki je in se nanaša na hrvaške upokojence. Hrvaški upokojenci namreč prejemajo, tisti, ki so se upokojili po [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]Upam, da mi boste čas za poslansko vprašanje ustrezno spremenili. Tisti, ki so se upokojili po letu 1991, prejemajo v skladu z zakonom dodatek k pokojnini, ki seveda znaša razliko med njihovo pokojnino v Republiki Hrvaški in najnižjo osnovo v Sloveniji. Mislim, da se marsikateremu državljanu Republike Slovenije, ki je ne po svoji krivdi ali kakorkoli delal na Hrvaškem in je seveda plačeval pred letom, pred osamosvojitvijo Slovenije v hrvaške pokojninske sklade oziroma takratne skupne pokojninske sklade države in seveda sedaj prejema bistveno nižjo pokojnino, kot če bi takrat, v tistem obdobju delal v Sloveniji in plačeval v slovenski pokojninski sklad. Mislim, da to ni korektno od slovenske države, da ti upokojenci prejemajo sedaj bistveno nižje pokojnine, kot bi jih prejemali, če bi vseskozi delali v Sloveniji. Zato smo od ministra za delo kar nekajkrat prejeli neke odgovore in iz teh odgovorov ni videti,kaj bo ministrstvo storilo na tem področju. Imamo z Republiko Hrvaško meddržavni sporazum, z nekaterimi državami bivše SFRJ nimamo niti tega, in zato konkretno ministra za delo sprašujem: Koliko je slovenskih državljanov, ki so dopolnili pokojninsko dobo po letu 1991 in prejemajo torej pokojnino preko Republike Hrvaške in prejemajo preko Slovenije tudi dodatek k pokojnini? Koliko je teh državljanov, koliko sredstev se ob sedanji ureditvi izplačuje iz državnega proračuna na podlagi tega 4.a člena zakona o zagotavljanju socialne varnosti slovenskih državljanov, ki so upravičeni do pokojnin iz republik nekdanje SFRJ? Ministra za delo tudi sprašujem: Koliko sredstev iz državnega proračuna bi bilo potrebnih, da bi tem slovenskim državljanom in hrvaškim upokojencem, ki so se upokojili po letu 1991 in imajo izplačan ta dodatek po 4.a členu prej citiranega zakona, koliko sredstev bi potrebovali, če bi tem ljudem zagotovili primerljive pokojnine, kot bi jih dobili, če bi bili vseskozi slovenski upokojenci? Kajti menim, da je naša odgovornost, da na tem področju nekaj storimo, da tem ljudem zagotovimo ustrezne pokojnine in da odpravimo to anomalijo, ki jo predvideva sedanji zakon. Hvala lepa.
Hvala. Glede prve pobude, kot sem dejal, lahko jo vložite pisno, zato ministru sedaj ne bom dal besede, da bi na njo odgovarjal, ker poslovniško to ni v redu. 248. člen točno določa, kako se ravna v zvezi s pobudo. Minister za delo in družino in socialne zadeve pa ima sedaj besedo za odgovor na drugo vprašanje. Prosim.
Hvala lepa. Gre za kar nekaj številk, za katere ste me vprašali, tako da dovolite, da si pomagam tudi z opomnikom, ki smo si ga za ta namen pripravili. Gre namreč za število upravičencev do 1.10.1991, ki so pridobili pokojnino do tistega časa, in državljane Slovenije, ki so dobili pokojnino po 1.10.1991. Vse skupaj je prvih iz tega naslova zakona, ki ste ga omenili, torej zakona o zagotavljanju socialne varnosti slovenskih državljanov, ki so upravičeni do pokojnin iz republik nekdanje SFRJ, 1314. To je teh prve kategorije. Drugih je 570. Skupnih sredstev, ki jih zagotavlja proračun za te namene, je bilo v lanskem letu okoli 950 milijonov. Tako, da konkretne številke v povprečju dodatkov, za katere ste vprašali, znašajo okoli 40 tisoč oziroma 41 tisoč SIT. To je ta dodatek na pokojnino, kot razlika med pokojnino, ki bi jo pridobivali po slovenskih zakonih in zakonih, ki so veljali v nekdanji SFRJ. K starostnim pokojninam je ta mesečni dodatek znašal v letu 2002 48.000, k invalidskim pokojninam okoli 37.000 in k družinskim pokojninam okoli 30.000. Sedaj na vaše vprašanje, kaj je s temi uživalci po 1.10.1991. Moram povedati, da smo pripravili širšo informacijo matičnemu odboru za zdravstvo, delo, družino, socialno politiko in invalide, v kateri so navedene številke, ki jih bom zdaj povedal, seveda pa veljajo ob določenih predpostavkah. Vse skupaj za teh 570 upravičencev je po predpostavki, da bi pridobili nekako povprečno pokojnino iz meseca septembra 1991, bi celotna finančna sredstva predstavljala približno 30% mesečnega zneska izplačanih dodatkov k pokojninam, priznanih v državah nekdanje SFRJ. Konkretno, če vzamemo prejšnjo številko, je to nekje 260 milijonov na letni ravni. Vendar pa je treba upoštevati, da v tej številki obravnavamo samo tiste, ki so že pridobili to pravico, medtem ko tisti, ki bi lahko pridobili in bodo pridobili pravico, v to niso všteti, saj gre za, kot vam je poznano, čisto individualen delovni odnos, iz katerega se potem preračunava ta pokojnina. Za pridobitev vseh teh podatkov smo stopili v kontakt z vsemi zavodi za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, kjer pa moram reči, da so določene evidence zelo neurejene, in seveda vseh podatkov nismo dobili za konkretno ime in konkreten priimek. Zato so nekateri izračuni tukaj pod predpostavko. Zdaj pa na vaše vprašanje. Mi želimo to anomalijo, kot ste jo imenovali, seveda odpraviti. Zaradi tega, ker je jasno, da ne smejo biti naši državljani diskriminirani zaradi okoliščin, ki jim sami niso botrovali. Tako da bomo v kratkem pripravili dopolnitev tega omenjenega zakona ali pa drugačno rešitev v okviru ZPIZ, da bi to anomalijo odpravili. Naj pa še to povem, da je pomembno, da imamo z vsemi temi državami sklenjene socialne sporazume oziroma sporazume o socialni varnosti, kot ste omenili, recimo z Makedonijo imamo tak sporazum, ravno tako s Hrvaško. Iniciativa je bila pa z naše strani, da take sporazume sklenemo tudi z Bosno in Hercegovino in ostalimi državami bivše SFRJ. Moram reči, da je reševanje tega vprašanja zelo zapleteno, predvsem zaradi problemov evidenc, s katerimi se srečujemo pri ZPIZ-ih, se pravi, zavodih za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Če pa dovolite, ker bi rad, da dobite zelo natančne informacije o tem, bom poleg tega ustnega odgovora pripravil tudi pismeni odgovor.
Hvala, minister. Mag. Vizjak, ste zadovoljni z odgovorom? Prosim.
Hvala lepa. Gospod minister, vesel sem, da so tudi razprave na odboru, pa tudi nenehna poslanska vprašanja le naletela na, bi rekel, neko analizo stanja in tudi pripravljenost, da se to reši, kajti iz suhoparnih odgovorov, ki sem jih dobival, sem sklepal, da se ne bo nič premaknilo. Zato bi samo v smislu dodatnega vprašanja, kajti točnost je tu zelo pomembna, vprašal: Kdaj, gospod minister, lahko pričakujemo to spremembo, bodisi spremembo zakona bodisi spremembo dogovora, da bomo potem vedeli, do kdaj še čakamo in potem ponovno štartamo? Hvala.
Hvala. Prosim.
Če dovolite. Seveda jaz nisem hotel vseh oziroma ne bi bilo smiselno, da bi vse detajle, kaj je pravzaprav vse potrebno. Ampak naj vam povem, da imamo v kratkem pogajanja o socialnem sporazumu z BiH in tam se je ugotovilo, da pravzaprav obstajajo trije zavodi za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, od katerih pravzaprav želimo pridobiti te podatke. Seveda je za neko določeno relacijo, ki jo želimo, seveda neka ekonomičnost potrebna. Računam, da po tem razgovoru s predstavniki BiH bomo imeli neko dokončno sliko, ki pa seveda ne bo dokončna v takem smislu, kot si jo mi želimo. In potem mislim, da do konca oktobra bomo prišli z nekaterimi odgovori in pa tudi z nekaterimi rešitvami, ki jih bomo potem posredovali seveda tudi državnemu zboru.
Hvala, gospod minister. Kolega France Cukjati bo zastavil vprašanje ministru za zdravje. Prosim, imate besedo za postavitev vprašanja.
Hvala za besedo. Gospod minister! Verjetno se boste strinjali z menoj, da glavni problem nakupa ali obnove operacijskih miz v kliničnem centru ni v tem, ali bi se jih dalo ali se jih ne bi dalo dobiti ceneje. Ampak predvsem v tem, da so bile zamenjane tudi tam, kjer to ne bi bilo potrebno. Nujno pa bi potrebovali endoskop, rentgen ali drugo opremo. Zaletav nakup brez upoštevanja mnogo večjih potreb po drugi diagnostični in terapevtski opremi. Nakup torej brez standardov in brez jasne slike o stanju celotne drage opreme v kliničnem centru. To je problem te afere. Če se na primer na urgenci pokvari rentgen, se bo čakalna vrsta polomljenih rok in nog podaljšala, kajti brez rentgenskega posnetka nas noben travmatolog ne bo poslal v mavčarno. Torej je ena glavnih nalog vodenja tako posamezne bolnišnice kot celotne zdravstvene službe preprečevati ozka grla v verižni obravnavi pacientov. Zato je tako pomembno, da lastnik in financer bolnišnic ve, kako so po Sloveniji razporejene magnetne resonance, kje potrebujemo nove endoskope, kakšen je načrt obnavljanja operacijskih miz tudi v drugih bolnišnicah itn. Zato je že pred tremi leti nacionalni program zdravstvenega varstva določil, da bo ministrstvo najkasneje v treh letih določilo tudi standarde medicinske opreme iz vzpostavilo strokovna telesa, ki bodo ocenjevala utemeljenost za nakup. Ker se to še ni zgodilo, se bodo operacijske mize očitno še naprej dogajale. Kajti po treh letih, julija letos, ste sprejeli pravilnik, v katerem nalagate ministru za zdravje, torej sami sebi, da boste v dveh letih sprejeli standarde in normative za opremo. Rok, ki vam ga je v nacionalnem programu zdravstvenega varstva postavil državni zbor, si torej kar sami podaljšujete na pet let. Obtem se jasno vsiljuje vprašanje, kaj pa v tem času, kako preprečiti ponavljanje operacijskih miz. Zato vas ob tej aferi sprašujem oziroma sem vam prejšnji teden poslal vprašanje na to temo, ki se glasi: Kakšen je dolgoročni načrt zamenjave ali nakupa drage opreme v bolnišnicah, katerih ustanovitelj je vlada in se financirajo iz javnih sredstev?
Hvala kolega Cukjati. In odgovor bo podal minister za zdravje. Prosim.
Hvala lepa, spoštovani poslanec, za vaše vprašanje! Naj seveda omenim, da nakup operacijskih miz v Kliničnem centru seveda ustreza v polovici vaši opredelitvi, da ni šlo za ustrezne prioritete, da niso bile ustrezno določene, seveda pa ta nabava nosi še nekatere druge lastnosti, na primer, kršenje zakonov in pa tudi ekonomske učinkovitosti, ravno tako zelo, po naši presoji, pomembne napake na tem področju. Naj omenim tudi, da je ta nabava, kot velika večina nabav v zdravstvu, potekala znotraj zdravstvenih zavodov iz lastnih amortizacijskih sredstev. Gre za tako imenovano, enostavno reprodukcijo, ki je naloga zdravstvenih zavodov in ima ministrstvo za zdravje znotraj državnega proračuna razmeroma malo sredstev za vlaganje v investicije in kot veste, na podlagi sprejetih zakonov pretežno, kar sicer obžalujemo, vendar je taka usoda, pretežno v zidove. Standardi za opremo so seveda potrebni, vendar nikakor ne morejo odpraviti odločitev. Standard za operacijske mize je bil prav gotovo dosežen, vsekakor pa ni mogoče v standard napisati, da se zamenja skoraj nova operacijska miza. Včasih gre za zdravo razumske presoje, ki nam morajo odpraviti nepotrebne oziroma nespametne odločitve. Naj omenim, da je ministrstvo za zdravje znotraj sredstev za investicije - trenutno poteka 14 različnih projektov, do konca leta 2008 skupaj približno 28, prav gotovo vas, poslanca oziroma vaše vprašanje ni namenjeno tistemu delu opreme, ki se kupuje logično znotraj novogradenj ali pa obnov prostorov, pa naj kljub vsemu omenim, ker gre kljub vsemu znaten del teh investicij za te opreme, na primer, dokončanje onkološkega inštituta v prihodnjem letu, dokončanje okulističnega oddelka v Mariboru v prihodnjem letu, otorinolaringološkega v Mariboru v prihodnjem letu, psihiatrične bolnice v Mariboru v prihodnjem letu, kirurškega oddelka v Novem mestu in še nekaj manjših investicij, vse to je povezano z opremo. Posebej opreme ministrstvo za zdravje pravzaprav ne kupuje posebno veliko. Letos smo obnovili poziv zdravstvenim zavodom, da naj povedo svoje prioritete, s katerimi bi kandidirali pri sredstvih ministrstva za zdravje, in dobili smo pravzaprav za čuda malo prijav, jasno, upoštevaje dejstvo, da praktično vse bolnice pričakujejo sredstva do konca tega desetletja na področju investicij v stavbe. Naj omenim, kaj kljub vsemu investiramo v tem času. V letošnjem letu bo nabavljen računalniški tomogram, tipična oprema, kjer je ozko grlo za klinični center v Ljubljani, v prihodnjem letu še drugi linearni pospeševalnik za onkološki inštitut v Ljubljani in tri je rentgenski aparati v Ljubljani. Poleg tega smo ob zadnjem rebalansunamenili tudi sredstva za povečanje magnetnoresonančne preiskave, z magnetno resonanco, to je ena od preiskav, ki ste jo sami omenili, da povzroča veliko ozko grlo pri čakanju na preiskave. Zato bom povedal dva stavka še o tej preiskavi. Ta čas v Sloveniji imamo štiri naprave za magnetno resonanco, kar seveda je zelo zelo malo in čakalne dobe na tem področju so odvisne od premajhne kapacitete te preiskave. V zelo kratkem pričakujemo dve novi napravi. Eno v Celju in drugo v Novi Gorici. Ministrstvo se je obzadnjem rebalansu odločilo, da bo namenilo sredstva, seveda po predhodnem, po proučitvi, na kateri lokaciji v Sloveniji je najbolj potrebno, še za eno magnetnoresonančno napravo, na področju, v tistih regijah, ki so popolnoma nepokrite. V mislih, kot eno opcijo imamo Gorenjsko do Ljubljane, drugo področje je Prekmurje, in tretje področje, ki je tudi brez te naprave, je Dolenjska. Naj omenim, da poleg same potrebe po tej preiskavi bo potrebno tudi proučiti, kakšne so sedanje kadrovske podlage, da taka oprema, ko bo kupljena, tudi v resnici zaživi zelo hitro. Hvala lepa.
Hvala, minister, za podani odgovor. Želite še dodatno vprašanje oziroma zahtevo po dodatnem odgovoru? Prosim. Minister, prosim za mikrofon.
Pardon.
No, jaz zagotovo nisem vprašal to, kar ste odgovarjali, in sicer, kaj bo ministrstvo financiralo in kje bo financiralo drago opremo v bolnišnicah, ampak moje vprašanje je bilo: Kako misli v nadalje obvladovati, kontrolirati, spremljati porabo javnih sredstev v bolnišnicah po Sloveniji? Vseh javnih sredstev. Teh je okrog, skorajda 400 milijard v zdravstvu. In sicer na področju nabave za obnavljanje drage opreme. In zaradi tega sem citiral nacionalni program zdravstvenega varstva, ki od ministrstva določene stvari zahteva in je tukaj očitno prišlo do tega, da se te stvari lahko ponavljajo, se bodo še ponavljale, ker očitno niste izpolnili teh nalog, ki vam jih je zastavljal nacionalni program zdravstvenega varstva. Pri tem se seveda, ob tem, da ste vi sami že nekajkrat izjavili, da ne ločite med objektivno in subjektivno odgovornostjo in da je odgovornost tudi v tem, če nekaj storiš, pa bi moral storiti, da bi preprečil škodljiv dogodek za družbo, so vam nekateri postavili vprašanje, ali se čutite odgovornega za tako stanje, ne samo operacijskih miz kliničnega centra, ampak tudi sicer, in razmišljate o svoji odstopitvi in ste dali zanimivo prispodobo, takole ste rekli: "Noben bolnik ne zdravi temperature tako, da vrže stran toplomer." No, nekako, če govorimo v prispodobah, bi rekel, da ste tukaj pozabili dodati, razen, če je toplomer pokvarjen. Namreč s pokvarjenim toplomerom je zelo težko in zelo nevarno postavljati diagnozo in zdraviti pacienta. Predvsem še, če se temu pacientu reče slovensko zdravstvo. No, ko smo pa pri prispodobah, naj še omenim eno prispodobo, ki se širi, da je minister apokaliptični jezdec, ki z ognjem in mečem jaha preko slovenskega zdravstva, za njim pa le še pepel in ruševine. Naj bo to kot pol šala, pol zares. Sprašujem se, če vam je ta prispodoba všeč.
Hvala. Minister imate še enkrat besedo. Če želite [[...]]
No, na nekatere krilatice ne bi odgovarjal oziroma če bi še sam nadaljeval, bi mogoče lahko prišel do dosti duhovitih izjav. Jaz se, seveda, počutim res razmeroma osamljenega kot oseba na odgovornem položaju, ki odkriva nepravilnosti, in mi je žal, da odkrite nepravilnosti terjajo oziroma postavljajo vprašanje tudi o odgovornosti tistega, ki jih odkriva. Ne pri tistih, ki jih prikrivajo. Ampak tudi s tem se pač moram soočiti. Jaz samo omenjam dejstvo, da tovrstni pozivi pravzaprav skoraj navajajo nosilce javnih funkcij, da čimmanj razkrivajo take stvari, ker bi jih lahko slej ko prej marsikdo pozval k odstopu. Jaz imam kriterije za svoj odstop, hkrati vem, da vseh stvari, ki so bile ministrstvu naložene v zadnjih desetih letih, seveda, ni mogoče opraviti. Lahko tudi trdim, da enostavno obnova operacijskih miz ne potrebuje standardov. Imamo orjaško stroko, ki ve, kaj potrebuje. Klinični center s 6 500 zaposlenimi, v katerih je samo strokovnjakov na tem področju ali pa ljudi za nabavo opreme več, kot je vseh zaposlenih na ministrstvu. V teh razsežnostih morate razmišljati, ko mislite na to, kako neko ministrstvo relativno skromno, z manj kot sto zaposlenimi nadzira celoten sistem 30 ali 40 000 ljudi in sistem, v katerem se vrti 400 milijard. Jasno je, ta sistem ima občasne nadzore, upravne nadzore, ima računska sodišča in ima tudi k sreči kritično javnost in medije, ki odkrivajo nepravilnosti, na katere se odzovemo in skušamo razbrati iz teh poročil, ali je v njih zrno resnice. To seveda ni vse, se je pa v zadnjih letih izkazalo, da je dobro. Mi smo prepričani, da to, kar vi imenujete apokaliptično jezdenje skozi zdravstvo, pomeni jasne apele, jasne znake in tudi mnogo bolj kritično, samokritično in racionalno obnašanje vseh akterjev v zdravstvenem sistemu. Rezultati se navsezadnje že vidijo, slovenske bolnišnice kot celota so v lanskem letu poslovale pozitivno.
Hvala, minister. Imamo še dve vprašanji. Na vrsti je kolega Bogomir Zamernik, vprašanje ministru za notranje zadeve. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister! Dovolite mi, da vam s tega mesta izrazim čestitke za vaš prispevek pri razreševanju primera Petek. Vaša obvezna navodila, ki ste jih dali, sem prepričan in mislim, da lahko to rečem, tudi v imenu komisije, so prav gotovo pripomogla k uspešnemu razreševanju primera. Vendar pa, kot veste, sem vašo službo za notranji nadzor seznanil z nekaterimi ugotovitvami, ki jih je komisija ugotovila. Zdaj so podatki, o katerih sem govoril, dokaj delikatni, da bi jih lahko dali v javnost, zato vam, v tistem delu vas prosim, če ne morete odgovoriti v javnosti, da mi odgovorite pismeno in z oznako zaupnosti: Ali ste sploh prišli do kakšnih ugotovitev s tem v zvezi? Vas pa sprašujem tudi to, kar je bilo v javnosti že predstavljeno, to pa so bile stvari, ki smo jih srečevali vzporedno pri delu naše komisije, aretacije v zvezi z razdeljevanjem dovolilnic ministrstva za promet. Tam je precej pompa dvignilo takrat nekaj pridržanj, ki so bila opravljena. Opozorili so me iz območja Novega mesta, da so nekatere firme prevozništva kupovale uslužbencem ministrstva za promet, recimo, dva avtomobila renault laguna, da seto zelo dobro ve, da je bilo policijsko poročilo o tem napisano, nič pa se potem ni zgodilo. Resnično želim in upam, da se ne bi taka stvar zgodila tudi pri teh zadnjih odmevnih aretacijah. Ker mi je še ostala minuta časa, vas sprašujem, ker se je nekako po naključju, v naključja pa težko verjamem, pojavil z aretacijami tudi javni razpis za generalnega direktorja policije. In ko sem ga šel malo podrobneje pogledat, sem opazil, da so v njem napisani pogoji, ki jih morajo izpolnjevati kandidati - da mora znati govoriti tuj jezik; nič ne piše, da mora govoriti svetovni tuj jezik, se pravi nekdo, ki govori hrvaško, že zna en tuj jezik, ali pa če znaš še črnogorsko zraven, znaš pa že dva tuja jezika in mogoče s tem izpolnjuje pogoje. In pa, da je eno od dokazil, ki so potrebna, tudi policijski izpit, to je izpit, s katerim policisti lahko vklepajo osebe in še nekatere druge zadeve. To pa je dokument, ki ni javen. In kako se lahko nek tožilec, preiskovalni sodnik sedaj prijavi na mesto generalnega direktorja policije, če tega policijskega izpita nima? Ali to pomeni, da je to pisano nekomu posebej na kožo? Hvala lepa za odgovor.
Hvala tudi vam. Preden bi minister podal odgovor, bi vendarle moral reči naslednje: najavljeno vprašanje je treba tudi postaviti, ne pa ga potem razširjati na tri področja. V vaši najavi konkretno piše: "Ministru za notranje zadeve bom postavil vprašanje o sklepnih ugotovitvah komisije za notranji nadzor v zvezi s primerom Petek." Dovolilnice in vse drugotu ni navedeno; za bodoče, prosim. Minister, imate besedo za odgovor. Bomo čas na novo postavili. Prosim.
Saj mislim, da ne bom rabil toliko časa, da odgovorim na ta vprašanja. Najprej bi se seveda zahvalil za čestitke. Veseli me, da ste na komisiji in vi osebno ocenili, da so moje intervencije odpravile zaplete na relaciji komisija-policija. Sam ocenjujem, da je policija opravila pomembno delo skupaj s tožilstvom oziroma po njegovih usmeritvah. Se pa to delo, kot veste, še nadaljuje, zato mi boste dovolili, da odgovore na vprašanja o ugotovitvah komisije za notranji nadzor vendarle posredujem pismeno, z ustrezno stopnjo zaupnosti. Podobno bo veljalo, kar zadeva vaše konkretno nenajavljeno vprašanje v zvezi z dovolilnicami. Gre za preiskavo v teku in verjetno me boste razumeli, da - ne samo zato, ker nisem pripravljen, ker o tem nisem terjal v zadnjem času poročila, ampak tudi zaradi interesa preiskave, da o tem ne razpravljamo javno. Kar pa zadeva razpis, bi rekel samo tole: seveda nikomur ni napisan na kožo, to najbolj odločno zatrjujem. Pogoje za zasedbo tega delovnega mesta oziroma tega položaja je določil uradniški svet in ne minister za notranje zadeve. Standarde za zasedbo položajev, uradniških položajev, kot veste, ima po zakonu o javnih uslužbencih pristojnost določiti uradniški svet. Jaz sem sicer sodeloval v delu tega organa, in ko smo govorili o jeziku, je vsekakor bil mišljen eden od svetovnih oziroma evropskih jezikov in način preverjanja usposobljenosti glede jezika bo v pristojnosti razpisnih komisij in pri tem bodo zagotovo te komisije interpretirale, da gre za enega od evropskih oziroma svetovnih jezikov. Kar pa zadeva policijski izpit oziroma izpit za policijsko pooblastilo; nikomur ni zaprt oziroma ni razpis usmerjen samo na krog ljudi, ki ta preizkus imajo. Ker je možno, da se prijavi tudi nekdo, ki ga nima in ga v določenem času opravi. Tako je treba razumeti ta standard in nikakor ne kot izključevanje kogarkoli, ki doslej ni opravil tega izpita. Enako, popolnoma enako, skratka naknadna možnost oprave tega izpita velja tudi za državni izpit, ki je prav tako pogoj za zasedbo uradniških mest. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Zamernik še želi izzvati dodatni odgovor. Prosim.
Hvala lepa. Bom zelo kratek, ker negodujejo tako moji kolegi kot na drugi strani, tako da bom res skrajšal to dodatno vprašanje. Sploh mislim, da je bila neumestna ta pripomba vas, gospod podpredsednik, na začetku. Gospod minister, rekli ste, vsak kandidat potem lahko naknadno opravi ta policijski izpit, če se prijavi. Mene čudi, kajti 70. člen zakona o policiji pravi, da policist, ki opravi ta policijski izpit, opravi prisego pred generalnim direktorjem policije. Potemtakem bo generalni direktor sam pred seboj opravil to prisego ali kako boste to rešili?
Hvala. V vsakem primeru bo imel kdorkoli, ki tega izpita nima, možnost, da ta izpit naknadno opravi. [[Glas iz dvorane.]] Če ga bomo spoštovali.
Prosim.
Podrobnosti, na kakšen način, po kakšnem postopku, o tem ta trenutek ni še za to podlag. Ampak zagotavljam vam, tako kot sem rekel, da bo možno policijski izpit napraviti tudi naknadno za tistega kandidata, ki ne prihaja iz policijskih vrst. Tako smo na uradniškem svetu, ki je, ponavljam, uradniški svet je sprejel ta standard, ne minister za notranje zadeve, tako smo na uradniškem svetu tudi dobili pojasnila oziroma razlagali ta standard, da je možno, da se to naknadno opravi. In vsi tisti, ki se želijo prijaviti, pa nimajo tega, naj to jemljejo kot uradno pojasnilo tega uradniškega standarda.
Hvala, minister. In še zadnje vprašanje. Postavil ga bo kolega Pavel Rupar ministru za notranje zadeve. Prosim.
Hvala lepa, predsedujoči. Torej, v zadnjem času zelo veliko duhov buri aretacija in pa torej vsaj po mnenju javnosti, pa tudi po mojem mnenju, neupravičeno ravnanje v zvezi s koprskim županom, gospodom Popovičem, ki mimogrede, še vedno ždi v zaporu in čaka na milost in nemilost organov, ki ga preiskujejo. Mene osebno Popovič ne briga kot oseba, obravnavana za kazniva dejanja, pač pa me briga postopek, ki ga trenutno čuti na svoji koži. Namreč to ni edini župan, ki se je v zadnjem obdobju znašel pred tako krutim preganjanjem, kot ga je deležen Popovič. V mislih imam še nekaj takih županov. Recimo Slavko Mihelič, to je bivši županSvetega Jurija ob Ščavnici, ki je bil preganjan in obsojen zaradi izplačila ene dnevnice, na mestu, kjer ni bil in je dobil torej en dan zaporne kazni in pa pol leta zapora, pogojno eno leto, za eno dnevnico. V mislih imam Štefana Pršo, Velika Nedelja, župana, ki je buril duhove, ki je bil preganjan, je bil ovaden, s kriminalisti preganjan in seveda zaradi katerega, zaradi teh postopkov ni uspel več pri kandidaturah. Potem Siniša Grmovšek. Iz Bovca. Tudi osumljen kaznivih dejanj, pranja denarja, posedovanja, torej prekoračitev pooblastil pri obnovi Bovca. Zvone Lah, Mirna Peč, preganjan s strani kriminalistov policije, tudi priveden pred sodišče, zato, ker sta s sinom prepoceni prodajala gramoz občini, torej verjetno samemu sebi. V mislih imam celo samega sebe, ki se po sodiščih že kar nekaj let borim za pravico in za katero smatram, da zavoljo 500 starih jurjev ni upravičen, sploh pa ne za to, za kar me obsojajo. In po drugi strani imam v mislih mariborsko občino, mestno občino, kjer je šlo za dejansko ugotovljeno pranje denarja pri nakupu avtobusov in okoriščenje za 100-milijonski posel, preko tudi, popolnoma drugih firm, recimo Mercator-Ptuj je posredoval. Potem imam v mislih Viko Potočnik in banko SIB, kjer gre za milijardne umazanije, ki so jih počeli, in pa tudi Danico Simšič, ki sedaj tako hudo krije njena dejanja. V mislih imam pa zopet občino, mestno občino Koper in obravnavanje gospoda Popoviča in obravnavanja Aurelia Jurija, ki je tudi bil župan, in kateremu je računsko sodišče ugotovilo milijon preveč izplačanih nadomestil pri plači, pa nikdar od teh zadnjih naštetih, niti enkrat ni bil eden obravnavan, niti v postopku pri kriminalistih niti bil na podlagi preiskav, seveda, če jih ni bilo, ovaden, kaj šele, da bi bil kdo od njih obsojen. Moje vprašanje je, gospod minister: Kdaj bomo funkcionarji te države, ne glede na stranko, enako zastopani oziroma enaki pred zakonom? Vas tudi prosim, če mi lahko posredujete: Koliko županov je bilo v zadnjih dveh letih ovadenih, obravnavanih preko kriminalističnih služb ter obravnavanih v raznih drugih postopkih v zadnjih dveh letih? Ministru za pravosodje, ki ga žal ni tu, ker pa tudi navedba ni pravilna [[...]]
Prosim, če zaključite.
[[...]]to sem želel tudi od njega, pa: Koliko je bilo obsojenih? In prosim, če mi lahko do naslednje seje pripravite spisek teh ljudi, torej funkcionarjev, lokalnih funkcionarjev, županov, občinskih svetnikov in tako naprej, za zadnji dve leti. Hvala lepa.
Hvala. Minister, želite podati odgovor?
Pravzaprav bi težko karkoli resnega rekel na tole vprašanje. Kdaj bomo ljudje enakopravni pred zakonom - mnenja sem, da je temeljno načelo pravne države enakopravnost pred zakonom. In prav nobeni postopki z mojo vednostjo se ne vodijo po kriteriju, kakšno funkcijo, kakšen poklic, kakšno prepričanje ali kaj podobnega je povezano s to osebnostjo. Zato boste zagotovo razumeli, spoštovani kolega Rupar, da policija nima podatkov o tem, kateri župani ali pa koliko županov je po taki ali drugačni vrsti postopkov ali nadzorov, ker ne vodimo statistik po političnih funkcijah, ampak vse storilce, glede katerih je utemeljen sum, da je bilo storjeno kaznivo dejanje, policija vodi na popolnoma enak način. Tako da če bi želeli odgovoriti na to vprašanje, bi morali pregledati vse evidence in pri tem ugotavljati poklic oziroma funkcijo ter pridobiti tako statistiko, do katere ste se vi očitno že dokopali. Rad bi pa rekel to - saj me veseli, da ste tudi sami v vprašanju vendarle omenili tudi pravosodje - jaz ne morem, nočem in tudi nisem pristojen komentirati sodnih postopkov in sodb sodišč zoper župane ali zoper kateregakoli drugega. Ne samo zato, ker na to nimam nikakršnega vpliva, ampak tudi, ker v pravni državi ni spodobno komentirati sodb oziroma odločitev sodišč, temveč obstajajo zoper njih pravna sredstva. Enako velja za policijske postopke. Kot veste, je policija, kar zadeva njene profesionalne postopke v naši državi, povsem neodvisna od politike, ravna tam in zoper tistega, zoper katerega ugotovi, zbere obvestila, gradivo, da so podani sumi storitve kaznivih dejanj. Minister za notranje zadeve, nobeden, ne samo sedanji, nima pravice, da policiji nalaga karkoli v tej zvezi, da za policijo določa kakršnekoli prioritete v tej zvezi. In ta minister, trenutni, je, kot verjetno veste, predlagal spremembo zakona o policiji, ki je bila sprejeta pred nekaj meseci, kjer je v 2. členu izrecno zapisano, in to na predlog ministra, da v primerih in od trenutka, ko državni tožilec prevzame pregon določenega kaznivega dejanja oziroma konkretno preiskavo, minister nima nikakršne pravice policiji niti tožilstvu dajati nobenih navodil, usmeritev, nalogov, napotkov ali česa podobnega. To jepo noveli, ki smo jo predlagali, sedaj z zakonom izrecno tudi urejeno in ravnanje zoper to bi pomenilo ne samo grobo politično vmešavanje v delo policije, ampak od trenutka sprejetja te novele tudi nezakonitost, in to grdo nezakonitost. Tako da na izbor postopkov, na to, zoper koga tečejo, na to, kakšna pravila postopka in kakšni ukrepi se odvijajo, še posebej pa ne na posebne preiskovalne ukrepe, na tajne policijske ukrepe in na pripor, na ta vprašanja minister za notranje zadeve nima pristojnosti, nima vpliva in nima možnosti, da se sploh vtika. Kot veste, pripor odredi preiskovalni sodnik na predlog tožilstva. To je popolnoma izven pristojnosti ministra. Posebne preiskovalne ukrepe, kot so razna prisluškovanja, sledenja in podrobno, odredi prav tako preiskovalni sodnik na predlog tožilca. Določen del tajnih policijskih ukrepov odredi generalni direktor policije spet brez pristojnosti notranjega ministrstva. Skratka, gre za vprašanja, ki so pridržana na eni strani policijski stroki, na drugi strani pravosodju, tako da tu povezovati kakršnekoli možnosti ministra enostavno ne gre. Jaz bom poskušal v posvetovanju z mojimi kolegi vendarle napraviti napor, da dobimo neke vrste analizo tega, kar vas zanima, ampak brez kakršnekoli predpostavke, da gre tu za neko resno načrtovano, organizirano, tako, kot sem razumel v vašem vprašanju. Na neki način se bojite ali namigujete, skratka, zoper župane. Skušali bomo zbrati te informacije, ampak zanesljivo, verjemite mi, ne gre za to, da je kakršnakoli kategorija ljudi ali nosilcev javnih funkcij bila v kakšnem posebnem položaju zaradi same svoje funkcije. To velja tudi za danes že obravnavana vprašanja kršitve javnega reda in miru.
Hvala, minister, za podan odgovor.
Hvala lepa. Na vsak način sem jaz tudi povedal, da želim del odgovora dobiti tudi s strani ministrstva za pravosodje. Žal mi je, ker ga ni tukaj in ga niso napovedali, ker sem ga to želel vprašati, ampak prav gotovo pa imate vse pristojnosti priti do teh informacij, prav gotovo. Gre pa seveda za indic, pač ugotavljamo, da so župani ene oziroma dveh strank povsem nedotakljivi, so nedotakljivi tako s strani policije, s strani preiskovalnih organov kot tudi sodišč, ker se nikoli nihče ne znajde pred odgovornostjo, po drugi strani pa imamo spisek županov, neodvisnih, katerihkoli drugih strank, ne dveh, ki jih, oba veva, na kateri mislim, ki so pa preganjani, torej, po tekočem traku in jaz sem 100 % prepričan, da je tudi primer Barovič del tega, tudi primer Barovič je primer tega. Jaz bi samo to lepo prosil, da mi priskrbite ta spisek preiskovanih oziroma obravnavanih županov v zadnjih dveh letih. Toliko časa ste bili minister, in mislim, da imate čisto popolnoma vsa pooblastila in kompetence, da te zadeve priskrbite. Hvala lepa.
Hvala, kolega Pavle Rupar. Res, poslanska vprašanja ste namenili samo ministru za notranje zadeve, če bi tudi ministru za pravosodje, bi bil najbrž še sedaj tu in bi lahko del odgovora dal. Nimate več besede. Gospod minister, če želite še. Prosim?
Pravim, da bi rad pojasnil, zakaj sem omenil ministrstvo za pravosodje, zaprosil sem, vendar je prišlo do napake in ga niso vabili, vsaj jaz ne [[...]]neprisotnost, da se razumeva.
Za drugič. Pozornost pri tem.
Za drugič bi se vi morali naučiti [[...]]
Hvala lepa. Končujem oziroma prekinjam točko dnevnega reda "poslanska vprašanja". Nadaljevali jih bomo v sredo, 1. oktobra ob 10. uri, ko bo prisoten predsednik vlade in bo odgovarjal na tri vprašanja opozicijskih strank. Zahvaljujem se ministrici in ministrom za sodelovanje na seji in za podane odgovore in prekinjam sejo zbora. Nadaljevali jo bomo jutri ob 10. uri. Hvala in lahko noč.