Austatud Riigikogu, tere! Infotund. Kohaloleku kontroll, palun! Infotunnis on kohal 46 Riigikogu liiget. Ministritest on infotunnis peaminister Jüri Ratas, siseminister Andres Anvelt ja sotsiaalkaitseminister Kaia Iva. Annan ka täna võimaluse ühe täpsustava küsimuse esitamiseks. Võib juhtuda nii, et kõik, kes eile oma nime kirja panid, saavad täna oma küsimuse esitatud.
Esimene küsija on Andres Herkel, esimene vastaja peaminister Jüri Ratas. Andres Herkel, palun!
Aitäh, härra juhataja! Austatud peaminister! Kui te oma ametisse tulite, siis olid meil suured lootused, sest te deklareerisite väga selgelt, et ei võta otsuseid vastu omaenese tarkusest ja arvestate ka opositsiooniga. Eriti kõrgele kruvisite Vabaerakonna ootused, andes mõista, et ka meie ideed ja arusaamised kajastuvad koalitsiooni tegevustes, sõltumata sellest, kas me sinna kuulume või mitte. Nüüd, opositsiooni esimese kolme eelnõuga, mis Riigikogus arutuse alla tulid, läks ikka nii, et need esimesest lugemisest kaugemale ei jõudnud, edasiminekust ei ole mingit märki. Vahepeal oli mitu eelnõu, mis lükati üheselt tagasi, ja oleme saanud veelgi kuulda Vabariigi Valitsuse negatiivseid seisukohti. Tekib küsimus, kuidas te oma lubadust arvestada opositsiooni ettepanekutega ikkagi tegelikult täidate. Konkreetselt küsin kohaliku demokraatia toetamise seaduse eelnõu kohta, millega me tahame tagada valimisliitudele erakonna nimekirjadega võrdsed võimalused kohaliku tasandi poliitika kujundamisel.
Austatud Riigikogu esimees! Riigikogu liikmed! Kõigepealt suur tänu, austatud küsija, selle küsimuse eest! Ma olen endiselt arvamusel, ja väga tugeval arvamusel, et valitsus, valitsuskoalitsioon peab tegema head koostööd opositsiooniga. Olen tõesti öelnud, et Eestis ei saa ükski idee olla üleliigne. Leian siiani, et kõik ideed on vajalikud ja nende üle peab toimuma arutelu. Kui tulla konkreetselt mõningate ettepanekute juurde – te küsisite Vabaerakonna mõtete kohta –, siis teie erakond on teatavasti olnud seisukohal, et me peaksime teatud majandussektoris suuremat hoogu andma. Näiteks olete rääkinud päris palju merenduspoliitikast ja laevade, eeskätt kaubalaevade toomisest Eesti lipu alla. Selline põhimõte on lausa valitsuskoalitsiooni leppes kirjas ning ministeerium ja minister tegelevad praegu süsteemi kokkupanemisega. Olen ise kuulnud mõningate teie fraktsiooni liikmete, näiteks Riigikogu liikme härra Jüri Adamsi ettepanekut või seisukohta, mis puudutab Setomaa valda, ja seda juba eelmise aasta novembrikuu paiku. Te puudutasite oma küsimuses ka kohaliku demokraatia tähtsust. Mul on hea meel, et riigihalduse minister tegi ka sellekohase küsitluse – ta ei küsinud mitte volikogude käest, vaid küsis nelja omavalitsuse elanike käest, mis nad arvavad, kas Setomaa vald võiks tulla või mitte. Enamik neist ütles, et see võiks tulla. Need on mõningad näited sellest, et koostööd on olnud juba mõne kuu jooksul päris tublisti.
Andres Herkel, palun!
Aitäh, härra juhataja! Austatud peaminister! Mul on siiski natuke kahju, et te olete omandanud eelmise peaministri kombe mitte vastata küsimusele, vaid rääkida sellest, millest ise tahate. Setomaa on tore näide ja merendus on ka tore näide, aga nende kohta ma ei küsinud. Ma rääkisin konkreetsetest eelnõudest, mille Vabaerakond on esitanud. Te olete meie ideede ja eelnõudega hästi kursis, sest me olime koos opositsioonis, ja tol ajal te suurt osa nendest ka toetasite. Aga minu esimesele küsimusele kohaliku demokraatia toetamise ja valimisliitudele raha eraldamise kohta te ei vastanudki. Põhiküsimus on see, kas te olete ainult hea suhtekorraldaja või ka hea demokraat, kes tahab valimistel näha osalejate võrdseid võimalusi.
Aitäh! Kui nüüd väga lühidalt vastata küsimusele, mis oli püstitatud nii, kas ma olen hea demokraat, siis ma pean seda omadust väga oluliseks ja loodan, et suudan seda ka kasvatada, iga päev, koostöös teiega. Mis puutub suhtekorraldusse, siis eks kogu poliitika taandub lõpuks inimsuhetele. Kindlasti on vaja häid suhteid opositsiooni- ja koalitsioonierakondade vahel. Ütlen siiski ka paar sõna vastuseks konkreetselt teie püstitatud küsimustele. Tõesti, Vabaerakond on 25. jaanuaril algatanud haldusreformi seaduse muutmise seaduse eelnõu 376, milles te näete ette, et valitsusel oleks paindlikumad võimalused erandite tegemiseks. Me oleme seda arutanud ja lähtume sellest, et haldusreformi seadusesse on erandid tegelikult päris hästi sisse kirjutatud. Praegu on piisavalt aega ja valitsus on teinud ka oma ettepanekud sundliitmiste kohta. Nüüd on aeg, kus omavalitsused peavad vastama. Ma arvan, et see põhimõte, mis oli ka teie seaduseelnõus – anda valitsusele suurem otsustusõigus ja kindlus omavalitsuste moodustamiseks –, on tegelikult ka kehtivas seaduses olemas. Rõhutan siinkohal veel seda, et kui üldse mingeid erandeid teha, siis peavad need olema tõesti väga põhjendatud ega ei saa muutuda reegliks.
Külliki Kübarsepp, palun!
Aitäh, hea esimees! Hea peaminister! Ma tutvustan natukene Andres Herkeli küsimuse tegelikku sisu. Nimelt, nädal aega tagasi esitas Vabaerakonna fraktsioon eelnõu, mille alusel kohaliku omavalitsuse edukatele nimekirjadele – olgu need valimisliidud, erakondlikud kohalikud nimekirjad või ka üksikkandidaadid – maksab riik toetust, seda muidugi Riigikogu erakondadele eraldatava toetuse arvel. Tekiks uus mehhanism, mis oleks selline, et igale häälele tuleb oma hind. Meie ettepanek on, et see oleks kaks eurot. Milline on teie seisukoht? Kas nimekirjade võrdsustamine – olgu kohaliku erakonna nimekiri, valimisliidud või üksikkandidaadid – ning konkurentsitingimuste ja töövõimaluste võrdsustamine on valitsuse arvates hea ettepanek? Millise seisukoha te võtate?
Aitäh teile! Ma arvan, et te räägite praegu 8. veebruaril üle antud seaduseelnõust, mis kannab numbrit 388. Tõsi on see, et Vabariigi Valitsus kindlasti selle kohta oma seisukoha annab, aga tähtaeg ei ole veel saabunud ja arutelud seisavad meil veel ees. Kui mina ütlen välja oma seisukoha, siis ma arvan, et igasugune riigi raha eraldamine erakondadele peab olema veel avatum, veel konkreetsem, veel selgem. See mõte on igal juhul kiiduväärt ja seda ma toetan. Üldiselt arvan, et Eestis võetud suund sellise, ütleme, erakondade suure küsimärgiga rahastuse vähendamiseks, on õige. On ju ka väga selge reeglistik ette antud. Seda saavad teha füüsilised isikud, seda saab teha liikmemaksude kaudu ja seda saab teha riigieelarvest. Ma arvan, et selline selge ja konkreetne süsteem, kust on võimalikult palju küsimärke kõrvaldatud, on õige suund. Aga selle konkreetse eelnõu, nr 388 kohta ütleme kindlasti oma seisukoha.
Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Küsimus siseminister Andres Anveltile. Martin Helme, palun!
Aitäh, härra spiiker! Lugupeetud minister! Viimased nädalad, tegelikult isegi kuud, on toonud meile väga muret tekitavaid uudiseid sellest, kuidas homoaktivistid on oma agenda edendamise eesmärgil alustanud pealetungi Eesti kohtute kaudu, olles tunnistanud seda, et parlamendis puudub tahe teatud seadusi vastu võtta ja ühiskonnas laiemalt puudub neile ka toetus. Üks juhtum leidis aset Tallinna Ringkonnakohtus, kus kohustati Harju Maavalitsust kandma Eesti rahvastikuregistrisse kahe mehe vahel Rootsis sõlmitud abielu, ehkki see on selges vastuolus meie seadustega. Meie hinnangul kohtud lihtsalt rikkusid seadust. Teine juhtum oli selline, et Tallinna Halduskohus suunas uuesti läbivaatamisele elamisloa taotluse, mis oli tehtud USA-s sõlmitud kahe samasoolise inimese abielu pinnal. Ja loomulikult võib nimetada veel Reimo Metsale määratud hüvitisi. Esiteks ma küsin nii: miks ei kaevanud Siseministeerium edasi Tallinna Ringkonnakohtu otsust ja jättis kasutamata võimaluse minna selle kaasusega Riigikohtuni välja?
Aitäh! Kõigepealt, mul on hea meel, et samasooliste teema teid niivõrd erutab. Proovin teile vastata nii palju, kui oskan. Esiteks, Siseministeeriumil on tulnud tegelda kahe selle valdkonnaga seotud kohtuvaidega. Üks puudutas lapsendamise kohtulahendit resolutsiooniga teha kanne rahvastikuregistrisse pärast kooseluseaduse rakendusaktide jõustumist. Kui Siseministeerium eelmisel aastal seda vaiet ei täitnud, siis hiljem tegi halduskohus rahvastikuregistrisse vastava märkuse tegemise ministeeriumile kohustuslikuks. Võtsin siseministrina vastu otsuse seda mitte edasi kaevata, sest tegelikult, nagu ka kohus märkis, on kõik alused sellise kande tegemiseks olemas nii kehtivas perekonnaseaduses kui ka perekonnaseisutoimingute seaduses. Teiseks on olnud vaie, mille puhul kohus on leidnud juba lapsendusõiguse määramisel, et on vaja kohe, ilma rakendusakte ära ootamata, teha sellekohane kanne rahvastikuregistrisse. Siseministeerium on selle kande teinud.
Martin Helme, palun!
Aitäh! Ma ei saanud teilt vastust, miks te ei vaielnud. Kooseluseadust ei ole ju rakendatud. Mis puudutab Ats Jooritsa kaasust Tallinna Ringkonnakohtus, siis selle puhul ei ole üldse juttu kooseluseadusest. Seal on juttu Rootsis kehtivast homoabieluseadusest, mida kohus sunnib Eestit tunnistama, aga see on vastuolus Eesti seadustega. Minu küsimus teile on selline: kuidas te suhtute sellesse, kui kohtud on haaranud enda kätte seadusandja rolli, lähevad mööda parlamendi ja rahva tahtest ning sunnivad täitevvõimu mingite väljamõeldud põhjendustega mingisuguseid toiminguid tegema? Sisuliselt me näeme, kuidas kohtud rikuvad Eesti võimude lahususe printsiipi ja kohtunikud rikuvad seadust. Mida te siseministrina plaanite selliste kohtunikega ette võtta ja kuidas te üldse sellesse suhtute?
Aitäh! Mina suhtun Eesti kohtutesse väga lugupidavalt ja olen kindel selles, et Eesti kohtud ei riku seadust. Kohtutel on aga võimude lahususe põhimõtte järgi õigus vaagida, kaaluda täitevvõimu tehtud otsuseid, haldusakte ja vaideid. Nad peavad oma otsuste tegemisel lähtuma kindlasti nii Eesti kui ka rahvusvahelisest õigusest. Kui nüüd tulla tagasi nendesamade vaiete juurde, mis puudutavad otseselt Siseministeeriumi – ma jätan teised vaided kõrvale, sest minul puudub nende kohta sisuline informatsioon, ja räägin lapsendamise temaatikast, sest Siseministeeriumil on olnud kaks sellesisulist vaiet –, siis õiguslik alus lapsendamiseks tuleneb kooseluseaduse §-st 15. Perekonnaseaduse § 159 lõike 3 alusel on laps lapsendatud lapsendamise kohtumääruse jõustumisest alates, mistõttu on lapsendamisel sellest peale õiguslik tähendus ja siduvus. Lapsendamisel saab lapsendajast lapsevanem. Perekonnaseisutoimingute seaduse § 25 lõige 1 näeb ette, et lapse ema andmed kantakse rahvastikuregistrisse tervishoiuteenuse osutaja tõendi või kohtulahendi alusel. Selliseks kohtulahendiks saab pidada ka kohtumäärust, millega otsustatakse lapsendamine. Seega on õigusaktides alus nende andmete rahvastikuregistrisse kandmiseks olemas. Õiguslikku alust arvesse võttes ei pidanud mina siseministrina vajalikuks vaidlust edasi pidada. Kahe eri kohtukoosseisu kahes eri kaasuses tehtud lahendid olid minule küllaldased, et mitte seda vaidlust jätkata ega selle peale riigi raha kulutada.
Mart Helme, täpsustav küsimus.
Aitäh, härra eesistuja! Lugupeetud minister! Kõigepealt ma teen väikese märkuse. Palun ärge teie otsustage selle üle, mis meid erutab! Me saame aru, et ametisolevat valitsust väga erutavad kitsed. Aga mis puutub sellesse, mida te meile siin räägite, siis ma võin oma elukogemusest öelda, et ka minul oli aastaid tagasi üks kohtuvaidlus. Ma sain teise poole advokaadilt kirja, mida lugedes mulle tundus, et ma olen vaata et mõrvar. Aga ma võtsin oma advokaadi, kes tegi pihuks ja põrmuks kõik need väited, mida teine pool esitas. Praegusel juhul kasutate teie siin pooljuriidilist leksikat, et meid veenda: seadusrikkumist ei ole olnud. Samal ajal on kummaline, et kohus ei ole väljastanud Varro Vooglaiu juhitavale sihtasutusele asjassepuutuvaid andmeid, rikkudes sellega teabenõude eeskirju. Aga minu küsimus on tegelikult hoopiski muus.
Võiks küsida küll, aeg on juba läbi.
Jah, küsin. Miks kohus ei arvesta rahva moraalset ootust selles küsimuses? 40 000 allkirja koguti ja anti üle.
Aitäh! Asi on selge.
Aga nüüd kolm kohtunikku otsustavad midagi muud.
Aeg on ammu läbi.
Aitäh! Palun kõigepealt vabandust oma emotsioonide ja sõna "erutab" kasutuse pärast! Ütlen hoopis nii: mul on hea meel, et see teema teid ei eruta. Aga ma tahan öelda ka seda, et praegusel juhul ei ole mingit alust arvata, et kohus on rikkunud seadust. Kohus on käitunud ja oma resolutiivses kirjeldavas osas väga selgelt, ammendavalt öelnud põhjused, miks on rahvastikuregistrisse kande tegemiseks kõik alused olemas, kui lähtuda Eestis kehtivatest õigusaktidest. Lõpetuseks teie küsimuse juurde. Siseministril ei ole ega tohigi olla pädevust anda hinnanguid ühele või teisele kohtuotsusele. Siseministri jaoks on kohtuotsused ja nende rakendamine kohustus. Need ei ole mõeldud kriitikaks, sest sellisel juhul, kui siseminister võtaks endale pädevuse otsustada, kas üks või teine kohtuotsus vastab tema ja poliitikute arusaamisele või ei vasta, ei oleks enam tegemist õigusriigiga.
Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Küsimus peaminister Jüri Ratasele. Hanno Pevkur, palun!
Aitäh! Austatud peaminister! Viimastel aegadel on Sisekaitseakadeemiast palju räägitud. Kuigi ka siseminister on täna infotunnis, pidasin ma siiski õigeks küsida teilt, sest ma tahaksin saada ka peaministri seisukohta ja positsiooni Sisekaitseakadeemia üleviimise kohta. Kui ma võtan Sisekaitseakadeemia vilistlaskogu saadetud pöördumise Riigikogule ja Vabariigi Valitsusele, kui võtan ka endiste ministrite avalduse – peale minu on oma arvamuse teada andnud teised endised siseministrid Pihl ja Taal – ning kui ma võtan keskerakondlasest Pirita linnaosavanema ja ka Riigikontrolli seisukoha, siis nad kõik on asunud ühele seisukohale: Sisekaitseakadeemia viimine Narva ei ole mõistlik mõte. Mida arvab sellest peaminister?
Tänan küsimuse eest! Jah, te saate minu seisukoha. Kõigepealt ma alustan sellest, et riigi tugevam kohalolek Eesti eri maakondades, sh Ida-Virumaal, on väga õige suund ja seda ma kindlasti toetan. Nüüd, ka mina olen Sisekaitseakadeemia teemaga tublisti tegelenud. Täna õhtupoole lähen ise sinna kohale. Siseminister on esitanud minule ja kogu Vabariigi Valitsusele kolm alternatiivi. Esimene neist on see, et Sisekaitseakadeemia jääb Kase tänavale. Üle viiakse sinna ainult osa, õigemini ma ütleks nii, et täiendatakse praktikabaasi, mis on seotud eeskätt majutustingimuste ja infrastruktuuri paranemisega. Teine võimalus on see, et luuakse täiesti uus õppekompleks Ida-Virumaale, täpsemalt Narva, samal ajal Väike-Maarja õppekompleks säilitatakse, aga Paikuse politseikool suletakse. Kolmas mõte on selline, et Sisekaitseakadeemia viiakse Narva ja nii Paikuse kui ka Väike-Maarja üksus jääb alles. Ja ma ütleks, et teoreetiliselt on ka neljas alternatiiv: kõik jääb nii, nagu on. Minu jaoks on hästi olulised kolm aspekti. Esimene on majanduslik aspekt, teine on riigi julgeoleku aspekt, aga kolmas ja võib-olla isegi kõige tähtsam on see, et selliste muutuste juures tuleb tagada õppekvaliteet. Sellekohaseid analüüse tegelikult juba tehakse, ministrid on moodustanud töörühma ja töö käib.
Hanno Pevkur, palun!
Aitäh! Ma loodan, et täpsustava küsimuse vastusena saan ikkagi teada ka peaministri isikliku seisukoha, kas ta toetab Narva viimist või mitte. Aga ma täpsustan ja täiendan oma loetelu, sest esimese küsimuse esitamisel ma veel kõiki loetletud ei saanud. Ka Katri Raik, Sisekaitseakadeemia rektor, on öelnud, et kui akadeemia tegevus senisel kujul Kase tänaval lõpetada, siis Narvas selle ülesehitamiseks kulub 7–10 aastat, ehk sisuliselt me paneme sel juhul senisel kujul Sisekaitseakadeemia kinni ja ta lõpetab tegevuse. Natuke tuhnisin ka ajaloopaberites ja kuigi ma üldse ei tahaks tsiteerida Kesknädalat, pean siiski seda tegema. Nimelt, 19. septembril 2012 kirjutati selles ajalehes nii: "... kes siis ometi lolli järjekindlusega surub seda jaburat mõtet valitsusele ja avalikkusele peale?" Siin seatakse samamoodi kahtluse alla, ega äkki pole tegemist IRL-i korruptsiooni murega selle loo juures. See kõik on kirjas teie enda erakonna häälekandja artiklis, kus on ära toodud ka Laaneots, Ligi ja Ansip kui selle plaani vastased. Nii et, hea peaminister, ehk siiski ütlete, mis on teie enda seisukoht. Kas Sisekaitseakadeemia tuleks Narva viia või mitte?
Aitäh! Kõigepealt ma vastan, et Sisekaitseakadeemiat kindlasti ei suleta, isegi mitte ajutiselt. Ma arvan, et praegu on üsna ajalooline hetk, kui Reformierakonna esimees tsiteerib ajalehte Kesknädal. Ma ei ole kindel, et seda on varem juhtunud. See, et teistele perioodikaväljaannetele on lisandunud ka Kesknädal, on minu arvates igati kiiduväärt ja ma tunnustan teid selle eest. Aga nagu ma ütlesin, minu lõplik seisukoht tugineb ikkagi põhjalikule analüüsile, mida juba tehakse. Ma olen täiesti päri teie küsimuses tooduga, mis on seotud investeeringutega. Ma ütlesin, et analüüs peab koosnema kolmest komponendist: majandamiskulud, julgeolekuküsimused ja õppekvaliteet. Nagu ma ütlesin, minu jaoks on vahest üks olulisemaid õppekvaliteet, see kindlasti langeda ei tohi. Üldpõhimõtet, et riik oleks tugevamini kohal Eesti maakondades, maakonnakeskustes ja eri linnades, ma toetan.
Aivar Sõerd, palun!
Austatud juhataja! Austatud peaminister! Teadaolevalt arutasid koalitsiooniesindajad esmaspäeval Sisekaitseakadeemia kolimist. Aga justiitsminister on kommenteerinud, et kuna haridusminister oli hõivatud Riigikogus küsimustele vastamisega, jäi vestlus poolikuks ja te jätkate arutelu neljapäeval. Teatavasti oli ka rahandusminister siin istungil arupärimistele vastamas, aga rahandusministri puudumine ei ole järelikult probleem. Ma küsingi nii: kas rahandusminister on sellesse protsessi kaasatud või ei ole raha, st kolimise maksumus, teie jaoks üldse teema? Kuna riigimaksud praegu nii hästi laekuvad ja kavatsete veel juurde laenata, siis tähendab see, et raha on nii palju, raha ei ole argument. Kas nii? Ja ma küsin veel. Eri ministeeriumidelt – Siseministeeriumilt ja Justiitsministeeriumilt – on tulnud väga erinevaid, lausa suurusjärkudes erinevaid hinnanguid kolimise maksumuse kohta. Kas ministeeriumid on jõudnud nendes hinnangutes ühesele arusaamisele?
Aitäh teile! Jah, teie info on täiesti õige. Valitsusliikmed arutasid seda esmaspäeval ja jätkavad neljapäeval – neljapäev on teatavasti homme – ning kui vaja, jätkavad veel järgmistel kordadel. Kui te küsite, kas rahandusminister on kaasatud sellesse küsimusse, siis igal juhul on kaasatud, loomulikult. Ilma finantsprognoosita on võimatu sellist otsust vastu võtta. Sellesse töörühma, kes seda sisuliselt arutab, otseselt rahandusministrit kui eksperti minu teada kaasatud ei ole. Aga tema käest küsitakse kindlasti sisendeid, teistmoodi ei saakski olla.
Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Küsimus sotsiaalkaitseminister Kaia Ivale. Monika Haukanõmm, palun!
Tänan, härra juhataja! Lugupeetud minister! Riigi hoolekandeteenuste eelarve on aasta-aastalt kasvanud ja nüüdseks oleme jõudnud 25 miljonini 17 asemel. Eelarvevahendite suurendamise tõttu on tõusnud, ja seda õigustatult, ka teenuste hinnad. Juurde on loodud 2031 uut teenuskohta üle Eesti. Nüüd on meil kokku üle 7000 teenuskoha. See kõik kõlab paljulubavalt ning ametlikus kommunikatsioonis ongi jäänud mulje, et asjad on hästi. Siinkohal aga head uudised lõpevad. Nimelt saatis Sotsiaalkindlustusamet 10. veebruaril teenuseosutajatele kirja, milles teatati, et alates 1. veebruarist enam uusi inimesi teenustele ei saadeta ja rahastatakse ainult neid, kelle tingimused olid täidetud 1. jaanuari seisuga, seega natuke üle 5000 teenuskoha. Kuidas on tekkinud olukord, kus riik ütleb, et teenuskohad on olemas ja ta toetab nende loomist, aga tagantjärele annab teada, et nii me enam ei tee? Miks on eelarve nii valesti planeeritud ja miks hämatakse, kahjustades sellega nii klientide kui ka teenuseosutajate huve?
Hea esimees! Lugupeetud Riigikogu liikmed! Tänan selle küsimuse eest! Täpsustan, et hetkel on meil teenuskohti 7027 ja inimesi, kes teenust saavad, on 5546. Tõsi on see, et lisateenuskohti on loodud üle 2000. Eelarve kasv nelja aastaga on meil olnud tõesti 44%. See näitabki ühelt poolt seda, et on tõstetud teenuste hinda, nii et see oleks konkurentsivõimeline, ja teiselt poolt seda, et teenuskohti on juurde loodud. Sel aastal ei ole tõepoolest kavas uusi teenuskohti luua, kuid järgmiseks aastaks taotleme lisaraha, sest saame luua ERF-i meetmetest uusi teenuskohti. Peale selle soovime ümber korraldada praegused suured ühiselamutüüpi erihoolekandeasutused. Loome ka kogukondlikke teenuskohti ja toetatud elamisega teenuskohti. Oleme taotlenud järgmise aasta riigieelarvesse üle nelja miljoni euro, selleks et tagada ka nende uute teenuskohtade täitmine, mis praegu Euroopa Liidu raha eest valmivad.
Monika Haukanõmm, palun!
Aitäh! Tahan kohe küsida ka rahastuse kohta Euroopa Regionaalarengu Fondist. Jaanuaris kinnitati just investeerimiskava, sh 20 projekti, millest 10 reorganiseerimiseks ja 10 uute kogukondlike teenuste edendamiseks, kogusummas 44 miljonit eurot. Kümnest reorganiseeritavast projektist said rahastuse kuus – need, mille oli esitanud AS Hoolekandeteenused asutuste uuendamiseks. Näiteks Sõmera Kodu, mis oli kõige kallim projekt, sai 12 miljonit ja natuke peale. Aga minu küsimus on hoopis selles, et miks kaetakse riigieelarvest aktsiaseltsi – rõhutan, aktsiaseltsi – projektide omaosalust summas 6 000 132 eurot, kui ühelegi teisele taotlejale ei ole sellist soodustust ette nähtud, ka mitte väikestele MTÜ-dele, kes peavad ise leidma 15%. Nii loote te tegelikult ju teadlikult ettevõtetele ja asutustele ebavõrdsed konkureerimistingimused.
Aitäh! Ma kõigepealt täpsustan, et reorganiseerimise plokis reorganiseeritakse seitse erihoolekandeasutust, aga nende hulgas on tõepoolest partnereid rohkem. Partnerid on veel nii Lihula kui ka Tartu, samuti Lõuna-Eesti Erihooldusteenuste Keskus ja Lõuna-Eesti Hooldekeskus AS, seega osalisi on rohkem. Nüüd küsimus, miks on riigi aktsiaseltse nende hulgas väga palju. Põhjus on see, et ajalooliselt riigile kuuluvaid erihoolekandeasutusi on lihtsalt nii palju, kolmveerand nendest kohtadest ongi praegu AS-i Hoolekandeteenused halduses ja valduses. Selles mõttes on asjad proportsioonis. Aga nüüd teie küsimus, miks riik omaosaluse aktsiaseltsile tagab. See ongi riigi aktsiaselts. Sellega me praegu mitte ei rahasta teenust, vaid rahastame ja toetame kinnisvara ehitamist, remontimist ja soetamist. Teenuseosutajal on kohustus 20 aastat selles kohas teenust pakkuda, ühtlasi jäävad hooned, st kinnisvara tema kasutusse. Riigi aktsiaseltsi kasutusse jäävad hooned ja ka eraettevõtete või kohaliku omavalitsuse käsutusse jääb see kinnisvara, millele toetus on antud.
Helmen Kütt, palun!
Tänan, austatud eesistuja! Lugupeetud minister! Nüüd, kui AS-ist Hoolekandeteenused on juttu olnud, sobibki mul väga hästi seda küsida. Nii teile kui ka Tallinna abilinnapeale, aga ka minule sotsiaalkomisjoni esinaisena on tulnud Käo Päevakeskuse Pae keskuse lapsevanemate ja eestkostjate ühispöördumine, mis puudutab päevakeskuse õueala äravõtmist ja AS-ile Hoolekandeteenused andmist erihoolekandeteenuste ja kohtade loomiseks 24 kliendile. Kas te oskate seda kommenteerida? Mure, millest need inimesed kirjutavad, on tõsine, sest nad lootsid seda kasutada teisiti.
Aitäh! Mulle on üldjoontes see mure teada. Aga sellega on nii, et see, mida esialgu nähakse murena, võib edaspidi anda pigem leevendust sellele küsimusele ja probleemile, mida lahendada üritatakse. Tõepoolest, reorganiseerimise käigus peaksid sellesse hooldeasutusse tulema reorganiseeritava asutuse kliendid. Küll aga ajapikku selle klientide liikumise tulemusena peaks olema nõnda, et kohapealsed inimesed ja teenuse kasutajad on need, kes saaksid edaspidi sinna teenusele liikuda. Jah, see võimalus ei pruugi tulla kohe ja väga kiiresti, aga perspektiiv on olemas. Seda hirmu, et reorganiseerimise käigus sealt asutusest tulevad kliendid ei sobi sellesse keskkonda ja nende noorte juurde, ma ei tahaks jagada.
Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Järgmine küsimus on siseminister Andres Anveltile. Henn Põlluaas, palun!
Aitäh, hea eesistuja! Lugupeetud minister! Muraste piirivalvekooli hoone, ühiselamu, spordisaal, teenistuskoerte kasvandus, lasketiir jne, kuhu on paigutatud ka märkimisväärselt Euroopa Liidu raha, on heas korras ega nõua selliseid kulutusi, nagu nüüd on vaja kõige selle ehitamiseks mujale. Mingil arusaamatul põhjusel aga tehti kooli üleviimise otsus. Kas te pooldate seda, et korralik väljaõppekompleks jäetakse maha ning tehakse uusi kolossaalseid ja mõttetuid kulutusi? Milline on üldse teie hinnang sellele olukorrale?
Aitäh, lugupeetud Riigikogu liige! Muraste väljaõppekeskuse – see on hoone üldnimetus, sest tegelikult ei ole seal viimasel ajal olnud mitte ainult politsei- ja piirivalvekolledži tegevus, vaid ka muud täiendusõpet – funktsiooni lõpetamise otsus tehti juba eelmise aasta jooksul. Põhjuseid on mitmeid. Üks on kindlasti see, et viimastel aastatel on nii politsei kui ka piirivalve väljaõppes, just õppekava pinnalt, leitud väga palju ühist. Võin ka ise endise praktikuna öelda, et aastate jooksul on nende kahe valdkonna lähenemine olnud väga tuntav. Sellepärast pole väljaõppe korraldus mitte ainult piirivalvepõhine, vaid ka politseipõhine. Ka Murastes on olnud nii politseinikke kui ka piirivalvureid. Tänasel päeval või ka eilsel päeval, kui see otsus vastu võeti, oli kindlasti üheks põhjuseks kulude kokkuhoid. Teine asi on see, et kui tehti valikuid – näiteks mõeldi ka seda, kas Paikuse ja Muraste territooriumile võiks laiendada kas või kogu Sisekaitseakadeemia Kase tänavalt –, siis oli selge, et arendused jäävad seal võimatuks, sest ligipääsuteed ja isegi nende juurdeehitamine on Natura ala tõttu piiratud. Seetõttu võeti vastu otsus kokku hoida selle praktikabaasi kuludelt, sest see on ka kütte poolest vägagi kulukas, ja suunata needsamad summad ühtepidi Paikuse politseikooli arendamisse. Teistpidi sai tol ajal tehtud otsus liigutada Sisekaitseakadeemiat, õigemini hakata ehitama Sisekaitseakadeemia hoonet Kase tänavale ja kasutada selleks omafinantseeringut.
Henn Põlluaas, palun!
Aitäh! Muraste õppekeskusest on huvitatud Kaitseliit, kes saaks sinna üle tuua oma kooli, korraldada mitmesuguseid väljaõppeid jne. Nende püsikulude katmiseks, millele te samuti viitasite, on võimalik kasutada keskust muuks täiendusõppeks, riigikaitselisteks seminarideks, konverentsideks ja väljaõpeteks, näiteks kas või kõrgemate riigikaitsekursuste korraldamiseks. Mille või kelle taga seisab Muraste kompleksi üleandmine Kaitseliidule?
Aitäh! Ega see ei olegi millegi muu kui ühisotsuse taga. Eelmisel nädalal külastasime koos kaitseministri, Harku vallavanema ja Kaitseliidu ülemaga Muraste kompleksi. Eile hommikul oli mul Siseministeeriumis selleteemaline kohtumine Kaitseliidu ülemaga, kellega me leppisime kokku, et ta teeb hiljemalt märtsi keskpaigaks ettepaneku, kuidas tema näeks seda kooli Kaitseliidu kasutuses. Ta ise on tunnistanud, et Kaitseliidu kool suudaks tagada selle hoone täies mahus kasutuse nädalavahetustel. Nädala sisse peame otsima sinna veel mõne partneri. Ka meie teeme oma majas analüüsi. Ka Harku vald vaatab, mis huvid temal on. Harku valla jaoks on see praegu spordibaas Tabasalu kooli kõrval ja seal käib treenimas üks parimaid noori jalgpalliklubisid. Siseministeeriumi otsene huvi on praegu ka see, et vähemalt poolteist aastat veel on seal meie koerte väljaõppekeskus. Kõik need asjaolud ongi selle arutelu käima lükanud. Ma julgen teile öelda, et praegu ei ole ühtegi mõtet veel maha maetud ja selle teema arutelu käib eri ministeeriumide vahel ning nagu ma ütlesin, ka Kaitseliidu ja Harku kohaliku omavalitsuse vahel. Mõtleme, kuidas tagada selle suure baasi kasutamine maksimaalselt. Ega sellest, kui Riigi Kinnisvara AS selle realiseeriks, riik väga suurt sissetulekut ei saaks, eelkõige asukoha pärast.
Ants Laaneots, palun!
Suur tänu, härra eesistuja! Lugupeetud minister! Sisekaitseakadeemia üleviimine Narva oli Vabariigi Valitsuses päevakorral ka 2012. aastal. Seda surus tollal väga agressiivselt läbi tolleaegne IRL-ist pärit siseminister Ken-Marti Vaher. Pärast tuliseid vaidlusi kabinetiistungitel sellest ikkagi loobuti, eelkõige julgeolekukaalutlustel, sest õppeasutust ei saa paigutada otse Vene piirile, ja ka üleviimise liiga suure maksumuse tõttu. Nüüd teeb kampaaniat väga energiliselt samast erakonnast, IRL-ist pärit siseminister Urmas Reinsalu. Kui vaadata meediat, siis enamik on selle vastu, kaasa arvatud Siseministeeriumi ametnikud, kõik Sisekaitseakadeemia endised rektorid ja enamik küsitletud rahvast. Mis on teie arvamus IRL-i erilisest huvist Sisekaitseakadeemia üle viia? Miks seda tehakse nii jõuliselt? Kas neil on vaja äkki seda krunti, millel see praegu asub?
Aitäh, lugupeetud Riigikogu liige härra Laaneots! Ma natuke täpsustan. Selle ajani, kui ma siia tulin, oli minul teadmine, et siseminister olen mina, mitte Urmas Reinsalu. Võib-olla on vahepeal midagi muutunud. Aga jah, Reinsalu on justiitsminister. Aga ma tahan öelda, et minu arvamus on väga lihtne ja konkreetne. Kui me teeme regionaalpoliitilise otsuse, et Sisekaitseakadeemia Pirita kompleks ehk osakond viia Narva, siis on see regionaalpoliitiline otsus, millel on oma väärtused. Siinjuures tuleb arvestada ühte teemat: selle otsusega ei tohi kuidagi kahjustatud saada Siseministeeriumi valitsemisala siseturvalisuse eelarve. Teisisõnu, lihtsamasse keelde pannes, kui me räägime näiteks mingisugusest investeeringust, ütleme, kümme-viisteist miljonit, siis on välistatud, et see tuleks teistest kuludest, näiteks politseinike ja päästjate palgast. Peale selle, Sisekaitseakadeemia kolimise vastu on viimasel ajal olnud väga suur avalik huvi. Seetõttu pean mina siseministrina kindlasti väga kriitiliselt jälgima protsessi, et Sisekaitseakadeemia üleviimise taga ei oleks kuidagi näha mõne kinnisvaraarendaja konkreetseid huvisid ega esineks näpuga näitamisi. See on minu jaoks kogu selle protsessi juures üks olulisemaid teemasid. Aga ma rõhutan veel kord: oluline on, et siseturvalisus, siseturvalisuse õpe kogu selle protsessi käigus mitte kuidagi ei kannataks. Selle eest pean mina hea seisma ja seisan ka.
Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Küsimus sotsiaalkaitseminister Kaia Ivale. Liina Kersna, palun!
Aitäh, hea juhataja! Austatud minister! Postimehes kirjutati hiljuti, et puuetega lapsed, kellele on koostatud rehabilitatsiooniplaan, peavad osa teenuseid ootama umbes aasta aega. Artiklist selgub, et juba praegu on järjekorras 225 last. Ühtlasi ütleb ministeeriumi ametnik, et ministeeriumil on plaanis taotleda lisaraha sotsiaalse rehabilitatsiooni teenuse osutamiseks ja järjekordade lühendamiseks. Minu küsimus on selline: kui juba praegu on selge, et selles valdkonnas teenuste osutamiseks on liiga vähe raha, siis kas põhjus on selles, et ministeerium on asju halvasti planeerinud? Millest on teie hinnangul tingitud praegune olukord?
Aitäh! See, et selles valdkonnas on liiga vähe raha, on teada viimased aastad. Rehabilitatsiooniteenuste järjekorrad on olnud ka järjepidevad. Kui vaadata aastat 2014, siis tookord oli järjekorras 1200 last. Järjekordade pikkused olid paariaastased. Eelmisel aastal ühekordse lisafinantseeringuga, st 1,4 miljoniga järjekorrad likvideeriti. Kuna aga järjekorda võtmine otsustatakse kaheaastase perioodi kohta, siis see tähendab, et eelmise aasta otsused on juba ära tehtud ning nende põhjal teatakse, kellel on õigus rehabilitatsiooniteenusele ja kelle teenus on rahastatud. Praktika näitab, et umbes 80% nendest, kellel see õigus on, seda ka kasutavad. Ehk järjest monitooritakse seda, kuivõrd ja kes seda teenust kasutab või kes ei kasuta. Vabanenud vahendite arvel saavad järjest uued inimesed teenusele. Nüüd, ei ole päris õige öelda, et on aastane järjekord. Selles mõttes, et kirja pandud põhimõtte järgi ei tohi laste puhul järjekord olla pikem kui üks aasta. Loomulikult, eelduslikult võiks järjekorda üldse mitte olla, aga igal juhul peab see olema alla ühe aasta. Lisaraha oleme küll riigieelarvest planeerinud ja seda me taotleme, aga viimasel kuul oleme tegelenud ka sellega, et leida veel rahalisi vahendeid järjekordade likvideerimiseks. Ma olen lootusrikas, kuigi mul ei ole praegu võimalik öelda, et jah, raha on olemas. Aga kindlasti sellise sisemise monitoorimise ja teenuse kasutamise jälgimisega pääsevad inimesed paremini teenusele.
Liina Kersna, palun!
Aitäh, hea minister! Ma küsin siiski veel kord, kui suurt summat te lisaks taotlete, et osutada neid teenuseid, mille kohta ma oma esimeses küsimuses küsisin. Ja veel, Eesti Rehabilitatsiooniasutuste Liidu juhatuse esimehe Ahti Kallaste hinnangul pääseb rehabilitatsioonisüsteemi liiga kergesti, st taotlejaid on palju. Peale selle, tema hinnangul on rehabilitatsiooniteenuseid vähemaks jäänud ja asutused on teenuste mahtu vähendanud, seetõttu on tekkinud suured järjekorrad. Kui palju te raha juurde taotlete ja kuidas te hindate Ahti Kallaste ütlusi?
Aitäh! Me taotleme järgmiseks aastaks 4,11 miljonit eurot lisaraha. Aga selle aasta järjekorrad oleks võimalik likvideerida umbes kahe ja natuke peale miljoniga. Peale selle, et praeguseid järjekordi likvideerida, tuleb tõsta ka teenuste hinda, selleks et need oleksid konkurentsivõimelised. Mõnigi kord tekivad järjekorrad sellest, et tervishoiusüsteemis pakutavad rehabilitatsiooniteenused on parema hinnaga ja seetõttu eelistavad teenusepakkujad neid. See väide, et teenusepakkujaid on vähemaks jäänud, ei vasta tõele. Nende arv kõigub ikkagi 110–115 vahel ja sellega suuri probleeme ei ole. Võib küll olla selliseid probleeme, et mõnes kohas ei ole üks või teine teenus piisavalt hästi kättesaadav. Kindlasti peab Sotsiaalkindlustusamet ka seda külge fookustatult vaatama, kuidas ühte või teist teenust regionaalselt kasutatakse. Nüüd see, et teenusele pääsetakse ehk liiga lihtsasti, on tõsi. Selle poole pealt peab SKA vaatama teenused üle ja hindama ka rehabilitatsiooniplaanide kvaliteeti. Üsna suur surve on olnud passiivsetele rehabilitatsiooniteenustele (soolakamber, massaaž jms), sellistel juhtumitel on ka järjekorrad olnud tavaliselt pikemad. Näiteks oli Värska sanatooriumis ühel aastal seesugustele teenustele peaaegu kahe aasta pikkune järjekord, sest kliendid soovisid sedasorti teenuseid just sellest asutusest.
Monika Haukanõmm, palun!
Aitäh, härra juhataja! Lugupeetud minister! Järjekorrad riigi rahastatavatele sotsiaalteenustele on muutunud kahjuks tavapäraseks, kuigi see võiks olla pigem erand. Nii on pikad järjekorrad rehabilitatsiooniteenustele ja ka erihoolekandeteenustele, millest me rääkisime minu esimese küsimuse juures. Nüüd, töövõimereformi käigus on rehabilitatsiooniteenus jagatud kahte ossa: sotsiaalne ja tööalane rehabilitatsioon. Viimast pakub töötukassa, suuresti Euroopa Sotsiaalfondi raha eest, st me oleme väga suures sõltuvuses Euroopa rahast. See raha aga lõpeb 2020. aastal. Minu küsimus on väga konkreetne: milline on riigi plaan, väljumisstrateegia Euroopa rahastuse sõltuvusest? Kas teil on kindlustunne ja kas on olemas kava, kuidas jätkata teenuste osutamist ja tööalast rehabilitatsiooni samas mahus ka peale 2020. aastat?
Kõigepealt, mis puutub erihoolekande järjekordadesse, siis ütlen, et järjekord küll on, aga üsna iseloomulik on see, et seal on üsna palju neid inimesi, kes on ennast igaks juhuks kirja pannud. Kui teenusekoht vabaneb ja seda pakutakse, siis peab üsna paljude järjekorras olijatega kontakti võtma ja küsima, kas teenust ikka soovitakse kasutada, sest tegelikult võib olla nii, et sel hetkel ei ole üldse veel soovi seda kasutada või siis oodatakse kohta ühte või teise konkreetsesse asutusse. Seega on sellised mitut pidi küsimused. See, et me sõltume kõikidest Euroopa Liidu fondide tugirahadest, on tõsi. Kindlasti on töövõimereformi käigus vaja väljumisstrateegiat ja sellega tullakse ka, ütleme, kompleksselt välja. See puudutab kõiki teenuseid – nii töövõimereformi ja lastega seotud teenuseid kui ka haridusprojekte ja kõike muud – ja on kindlasti oluline teema.
Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Küsimus peaminister Jüri Ratasele. Jüri Adams, palun!
Härra peaminister! Ajakirjanduses on refereeritud teie valitsuse ministrite antud informatsiooni, et veel selle aasta jooksul on tulemas üks või mitu väga tähtsat riigikorralduse muutmise plaani. Ma ei ole päris täpselt aru saanud, millest jutt käib – kas maavalitsuste ärakaotamisest, maavanemate ametikohtade ärakaotamisest või isegi maakondade ärakaotamisest. Võib-olla on veel mingi neljas-viies asi. Igatahes on see väga põnev teema ja tahaks kuulda täpsustusi.
Aitäh, hea küsija! Ma ütlen kõigepealt, et kahes asjas on teil tuline õigus. Sellel valitsusel on tõesti suured plaanid, ma ütleksin isegi kaalukad plaanid, mida me oleme arutanud. Kuivõrd see on põnev teema, jagan ka teiega meie seisukohti. Alustan kõige kergemast, maakondade kaotamisest. Maakondi keegi ei kaota. Ma ei tea, et sellist plaani oleks. Tõsi on see, et haldusreformi tõttu teatud maakonnad vähenevad, teatud maakonnad suurenevad. Näiteks, Lääne maakond väheneb, Pärnu maakond suureneb. Üks konkreetne samm, mis on kokku lepitud jaanuarikuus, täpsemalt k.a 12. jaanuari kabinetinõupidamisel, on selline: me liigume selle poole, et maavalitsused kaotatakse 1. jaanuarist 2018. Kuid ükski teenus, mida maavalitsus praegu pakub, ei saa ära jääda. Seetõttu käib praegu analüüs, millised maavalitsuste pakutavatest teenustest lähevad edaspidi kohaliku omavalitsuse pädevusse ja millised jäävad kas keskvalitsuse, ministeeriumi või teatud ametite pädevusse. On räägitud, et Maa-amet võiks saada suuremaid volitusi, aga praegu veel analüüsid käivad. Maavanemate suhtes ei ole praegu veel mingit otsust vastu võetud. Kuid ilmselt on maavalitsuste kaotamine seotud ka maavanemate ametikohaga. Ma ise arvan, et üleminekuperioodil peaks keegi riigi esindajana olema ka kohapeal ja ka see on üks analüüsi osa.
Jüri Adams, palun!
Aitäh, härra peaminister, selle väga selge vastuse eest! Siit jääb muidugi üle mõelda edasi selle peale, mis tähtsus võiks olla maakondadel, kui ei ole enam maavalitsusi – kas siis on sellel ainult mingisugune dekoratiivne ajalooline tähendus või veel midagi. Aga ma olen kuulnud kuskilt ka niisuguseid jutukesi, et põhimõtteliselt võiks praeguse maakondade ja -valitsuste süsteemi asemele tulla mingi väiksem, näiteks neljast riigiasutusest või -üksusest koosnev süsteem, mis asendaks praeguste maavalitsuste funktsioone. Kas te suudaksite ka selle kohta midagi ütelda?
Aitäh! On olnud kuulda mitmesuguseid mõttekilde. Ma ei tea, kas see küsimus on selle kohta, et võiksid olla nn riigimajad, või selle kohta, et üle Eestil võiks olla neli regionaalset keskust. Ei, konkreetseid otsuseid ei ole tehtud. Nagu ma ütlesin, praegu käib analüüs, mis teenused lähevad kohalikele omavalitsustele ja mis tulevad ministeeriumide või hallatavate asutuste juurde. Kindlasti ma pean oluliseks seda, et regionaalpoliitilist mõõdet või regionaalset korraldust kaotada praegustest maakondadest täielikult ei saa. Küsimus on selles, kuidas toimub elu edasi peale 1. jaanuari 2018, ja kindlasti peab olema ka see meie analüüsi osa.
Martin Helme, palun!
Aitäh, härra spiiker! Lugupeetud peaminister! Meil oli eelmisel nädalal kohtumine Mihhail Korbiga, kes ütles, et praegused maavanemad tõenäoliselt koondatakse ära juba enne nende ametiaja lõppu. Asemele tulevad maakondlikud koordinaatorid, kes hakkavad maavalitsustele kuuluvaid ülesandeid laiali jagama ja peavad tagama sujuva ülemineku uuele süsteemile. Kas teie juba teate ja oskate meile öelda, millised on nende koordinaatorite täpsed ülesanded? Kui kaua nad siis ametis on – kas tähtajaliselt või tähtajatult? Milline on nende paikapanemise või valimise protseduur? Kas te saate meile selge sõnaga kinnitada, et praegune valitsus ei hakka sinna mingeid parteilisi kakke sokutama?
Aitäh teile küsimuse eest! Mõte on selles, nagu ma vastasin ka Riigikogu liikmele härra Jüri Adamsile, et me ei saa kaotada täielikult sellist regionaalse poliitika mõõdet. Mis on koordinaatorite tööülesanded? Valitsus on võtnud selle suuna, et teatud ametid võiksid maakonda või maakonnakeskustesse minna. See on kindlasti üks konkreetne asi, millel on regionaalpoliitiline mõõde. Teine küsimus on selles, et kui meil tekivad uued omavalitsused, suuremad omavalitsused, siis tuleb riigil või keskvalitsusel anda nendele küünarnukitunnet ja abi ning pakkuda koostööd, samuti otsustada, kes on see persoon või need persoonid. Kolmas teema on kindlasti ka see, et kui maavalitsused on lõpetanud oma töö, siis tuleks tagada ülesannete sujuv üleminek kohalikele omavalitsustele ja ministeeriumidele. Teie üks küsimus oli see, kas siis riigi regionaalpoliitika eest vastutavate ametnike töölepingud on tähtajatud või tähtajalised. Ma arvan, et need peaksid olema ikka konkreetsete ülesannete täitmiseks konkreetse aja jooksul.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise. Kell on 13.58. Järelejäänud aja jooksul ma saaksin ainult seletada, mis edasi saab. Aitäh, peaminister Jüri Ratas! Aitäh, siseminister Andres Anvelt! Aitäh, sotsiaalkaitseminister Kaia Iva! Infotund on lõppenud.
Austatud Riigikogu! Alustame V istungjärgu 5. töönädala kolmapäevast istungit. Palun kohe tuua mulle kõik eelnõud ja arupärimised, mis teil valmis on. Kalle Laanet, palun!
Austatud esimees! (Vahelehüüded saalist: "Me ei kuule, mis sa räägid. Räägi kõvemini!") Veelgi kõvemini või? Hakkame siis otsast peale. Meil on arupärimine riigihalduse ministrile Mihhail Korbile. Nagu paljud, kes on olnud varem opositsioonis, teavad, saab Riigikogu liige informatsiooni ikka meediast, mitte valitsuselt. Meie tahame nüüd teada saada riigihalduse ministri plaanide kohta, kes tahab viia riigiasutusi Tallinnast välja. Meil on neli küsimust. Info, mille alusel me oma küsimused esitame, saime eilsest Postimehest. Küsimused on järgmised. Millised analüüsid on riigiasutuste ja riigi sihtasutuste ümberpaigutamise aluseks? Kuidas planeeritakse uutes piirkondades täita ametikohad vajalike oskustega inimestega? Millal plaanitakse alustada riigiasutuste väljaviimist Tallinnast ja mis on plaani teostamise lõpptähtaeg? Artiklist tuleb välja, et teatud maakondadesse ja linnadesse ei ole plaanis riigiasutusi viia. Miks on tehtud selline valik? Riigihalduse ministril on nüüd võimalus seda kõike meile selgitada. Aitäh!
Urmas Kruuse, palun!
Austatud istungi juhataja! Head kolleegid! Me teame, et Eesti Taimekasvatuse Instituudi maade küsimus on jõudnud sellisesse faasi, et üle 10% maadest tahetakse maha müüa. Seetõttu on meil väga konkreetsed küsimused maaeluministrile. Me soovime, et ta selgitaks parlamendile, kuidas on selline asi saanud juhtuda ning miks ei ole midagi ette võetud ega midagi tehtud selleks, et sellist asja ei juhtuks. Ma väga loodan, et maaeluminister vastab seekord meile väga selgelt ja korrektselt. Kahetine on isegi see, et kui praegu räägitakse väga palju asutuste väljaviimisest Tallinnast, siis Maaeluministeeriumi töötajaskonnast ainult 22% asub Tallinnas ja taimekasvatuse instituut on üks näidetest selle kohta, et asutus asub Tallinnast väljas. Kui maafond seal väheneb, siis on aga selge, et instituut peab sealt ära kolima. Aitäh!
Jürgen Ligi, palun!
Austatud juhataja! Austatud Riigikogu liikmed! Mul on Reformierakonna fraktsiooni liikmete nimel üle anda arupärimine haridusminister Repsile. Haridusminister on teinud Eesti eri paikades palju segadust tekitavaid avaldusi, mis tekitavad arvamuse, et koolivõrgureformi senistest põhimõtetest on loobutud. Järelikult on siis loobutud ka pürgimusest, et haridus oleks kvaliteetsem ning raha kulutataks hariduse sisu, õpetajate palga ja hariduse mitmekesisuse heaks. Konkreetne arupärimine puudutab riigigümnaasiume, mis on, võib öelda, olnud Eesti hariduse ja reformide edulugu. Riigigümnaasiumid on hakanud hiilgavalt hakkama saama ja ennast näitama. Me oleme mures, et haridusminister tahab pigem kaotada seda stiimulit, mis on selle kvaliteedi loonud, tahab anda riigigümnaasiumid omavalitsuste hallata ja puhuda elu sisse väikestele maagümnaasiumidele, mis ei suuda objektiivsetel põhjustel tagada hariduse mitmekesisust ja kvaliteeti ega õpetajatele korralikku palka. Selle kohta on meil viis küsimust ja palju rohkem muret.
Olen vastu võtnud kolm arupärimist. Kui need vastavad kodu- ja töökorra seaduse nõuetele, saadan need ministritele. Kohaloleku kontroll, palun! Täiskogul on kohal 85 Riigikogu liiget.
Esimene päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud kaitseväeteenistuse seaduse, vangistusseaduse ja väärteomenetluse seadustiku muutmise seaduse eelnõu 346 kolmas lugemine. Avan läbirääkimised. Kõnesoove ei ole. Komisjoni ettepanek on panna eelnõu lõpphääletusele. Austatud Riigikogu, eelnõu 346 vajab seadusena vastuvõtmiseks Riigikogu koosseisu häälteenamust. Kodu- ja töökorra seaduse kohaselt teeme kohaloleku kontrolli. Kohalolijaks registreeris ennast 85 Riigikogu liiget. Austatud Riigikogu, panen hääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud kaitseväeteenistuse seaduse, vangistusseaduse ja väärteomenetluse seadustiku muutmise seaduse eelnõu 346. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Eelnõu 346 seadusena vastuvõtmise poolt oli 87 Riigikogu liiget, vastuolijaid ega erapooletuid ei olnud. Kaitseväeteenistuse seaduse, vangistusseaduse ja väärteomenetluse seadustiku muutmise seadus on vastu võetud.
Algab Vabariigi Valitsuse algatatud meretöö seaduse ja töötajate üleühenduselise kaasamise seaduse muutmise seaduse eelnõu 329 kolmas lugemine. Avan läbirääkimised. Kõnesoove ei ole. Komisjoni ettepanekul läheme lõpphääletuse juurde. Austatud Riigikogu, panen hääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud meretöö seaduse ja töötajate üleühenduselise kaasamise seaduse muutmise seaduse eelnõu 329. Eelnõu 329 seadusena vastuvõtmise poolt oli 80 Riigikogu liiget, vastuolijaid ega erapooletuid ei olnud. Eelnõu 329 on seadusena vastu võetud.
Algab Vabariigi Valitsuse algatatud maaelu ja põllumajandusturu korraldamise seaduse muutmise seaduse eelnõu 340 teine lugemine. Maaelukomisjoni ettekandja on Arno Sild. Palun!
Lugupeetud eesistuja! Lugupeetud Riigikogu liikmed!
Üks hetk, Arno Sild! Palun vabandust! [[Juhataja helistab kella.]] Palun!
Maaelu ja põllumajandusturu korraldamise seaduse muutmise seaduse eelnõu algatas Vabariigi Valitsus 2016. aasta 21. novembril. Esimene lugemine lõpetati 2017. aasta 11. jaanuaril. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks oli 25. jaanuar 2017. Selleks ajaks esitas Riigikogu liige Inara Luigas kolm omavahel sisuliselt seotud ettepanekut. Eelnõul on kolm eesmärki. Esiteks, korrastada ja täpsustada riigiabiga seonduvaid sätteid tulenevalt väljakujunenud praktikast ja Euroopa Liidu õigusaktidest. Teiseks, sätestada regionaalprogrammide alusel antavate toetuste õiguslik alus. Kolmandaks, muuta tuulekera tõrjeabinõude rakendamist reguleerivaid sätteid, et tõhustada tuulekera leviku tõkestamist ja leviala vähenemist ning motiveerida maakasutajat tuulekeraga tõhusamalt võitlema. Eelnõu regionaalprogrammidega seonduvate sätete aruteluks toimus ka üks nõupidamine, kus peale maaelukomisjoni liikmete osalesid Maaeluministeeriumi, Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse ja Rahandusministeeriumi esindajad. Kutsutud oli ka Setomaa Valdade Liidu esindaja, kes aga kohale ei tulnud ja avaldas hiljem suuliselt arvamust, et seaduseelnõus on regionaalprogrammidega seonduv piisavalt reguleeritud. Arutelu tulemusena leiti, et asjakohaseid sätteid võiks täpsustada. Tuulekera tõrje regulatsiooni kohta küsis komisjon arvamust ka Eesti Põllumeeste Keskliidult ja Eestimaa Talupidajate Keskliidult. Mõlemad vastasid, et suhtuvad muudatustesse positiivselt ja on nendega rahul. Maaelukomisjon valmistas eelnõu 340 teist lugemist ette 6. veebruari istungil koos Maaeluministeeriumi esindajatega. Muudatusettepanekute loetellu kanti kuus maaelukomisjoni muudatusettepanekut, peale selle Inara Luigase esitatud ettepanekud, mis Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse kohaselt kanti loetellu ühe ettepanekuna. Eelnõu uue teksti on üle vaadanud keeletoimetaja, tema soovitatud keelelised täpsustused on eelnõu tekstis ära märgitud. Muudatusettepanekute loetellu kantud ettepanekutest enamik on tehnilised ja teksti täpsustavad. Seega, sisulisi muudatusi ei ole tehtud. Nüüd kannan ma ette maaelukomisjoni otsused: teha ettepanek võtta eelnõu 340 täiskogu päevakorda 15. veebruaril (konsensuslik otsus), teha ettepanek eelnõu teine lugemine lõpetada (samuti konsensuslik otsus), saata eelnõu kolmandale lugemisele, kui teine lõpetatakse (samuti konsensuslik otsus), ning panna eelnõu 340 lõpphääletusele (ka konsensuslik otsus). Aitäh kuulamast!
Küsimused ettekandjale. Hanno Pevkur, palun!
Aitäh! Austatud ettekandja! Stenogrammi huvides palun ma täpsustada ühte asja. Minu kõrva riivas teie väheke ebatäpne diktsioon. Te mainisite mitu korda tuulekera. Kas te pidasite silmas tuulekera, tulekera või tuulekaera?
Tuulekaera. Vabandust! Tuulekaer. [[Naerab.]] Õige märkus põllumehele.
Krista Aru, palun!
Aitäh, härra juhataja! Austatud ettekandja! Selles seaduseelnõus tegeldakse väga palju regionaalprogrammidega. Mis muutub nüüd nende regionaalprogrammide rakendamisel paremaks? Seaduseelnõu ühes punktis on nimetatud, et regionaalprogrammide raha saab jagada vaid asutus, millel on küllaldane kogemus. Mis tähendab see "küllaldane kogemus" seaduseelnõus?
Asi on niimoodi, et nende toetuste jagamine toimub selle seaduse alusel igal aastal ministri määratud korras. Aga mispärast igal aastal? Sellepärast, et need toetused on seotud riigieelarvega. Kui eelarve muutub natuke siia- või sinnapoole, siis võivad ka need summad muutuda. Sellepärast ei ole ka siin seaduses endas praegu neid summasid täpselt fikseeritud, sest need määratakse igal aastal uuesti.
Jaanus Marrandi, palun!
Tänan! Ka minu küsimus puudutab tuulekaera. Tuulekaer on üks igavene nuhtlus, kõik põllumehed teavad seda. Vanasti oli kõnekäänd, et külvad kaera, lõikad tuult, st suurt midagi ei saa. Aga ma mäletan, vanasti olid – või mis vanasti, veel mõni aasta tagasi – ette nähtud ka toetusmeetmed tuulekaera tõrjumiseks. Ma küsin kõigepealt, kui suurel pinnal hinnanguliselt see tuulekaeranuhtlus Eestis on. Kindlasti oli komisjonis ka sellest juttu. Teiseks, kas toetusmeetmed on olemas? Kui on, siis kui suurtest summadest võiks juttu olla?
Toetusmeetmed on kindlasti olemas, aga suurusjärku ma ei oska ütelda, sellele jään vastuse võlgu. Kuid tuulekaer on tõesti väga suur nuhtlus. Praegu arvestatakse, et põllumaa pindalast võib olla tuulekaeraga saastatud hinnanguliselt isegi üle 50%, nii et see on väga suur nuhtlus. Tuulekaera puhul on aga eelnevaga võrreldes see erinevus, et halduslikus regulatsioonis püütakse vähendada talunike ja ühistute koormust tuulekaeraga seoses, nii et nad ei pea esitama igasuguseid lisaaruandeid tuulekaera esinemise kohta. PRIA-le jääb ka siis rohkem aega, kui nad ei pea nende aruannetega nii palju tegelema. Nii on seletuseks öeldud, et neil jääb siis rohkem aega kohapeal olukorda kontrollida. Aga toetused tuulekaera likvideerimiseks on olemas.
Terje Trei, palun!
Ma tänan! Hea ettekandja! Esimesel lugemisel siin saalis jäi üsna ebaselgeks, kuidas need muudatused aitavad meil sellesama tuulekaeraga võidelda. Ka täna te ütlesite, et tegelikult muutub kõik natukene lõdvemaks. Kas te komisjonis peale esimest lugemist arutasite ja jõudsite selgusele, kuidas muudatused tagavad selle, et võitlus tuulekaeraga oleks efektiivsem?
Tuulekaera osa komisjonis eriti ei arutatud. Ma lähtusin praegu valitsuse seletusest, mis tuulekaera puhul muutub: vähendatakse aruandlust, aga samal ajal suurendatakse kontrolli kohapeal.
Krista Aru, palun!
Aitäh, härra juhataja! Austatud ettekandja! Ma kordan oma küsimuse teist poolt, mis jäi teil vastamata. Kas komisjonis oli sellest juttu ja kuidas teie ise saate aru mõistest, et riik võib anda toetust sihtasutuse kaudu, millel on küllaldane kogemus? Kuidas seda mõistet "küllaldane kogemus" tõlgendati? Kas te rääkisite sellest komisjonis? Kuidas teie sellest aru saate?
Komisjonis seda ei arutatud, aga see toimub PRIA kaudu, kellel on kogemused igasuguste toetuste jagamisel.
Urmas Kruuse, palun!
Aitäh, austatud istungi juhataja! Auväärt ettekandja! Siin saalis on kostnud küsimusi, kas kogu see jagamine, mis nende programmide kaudu toimub, on olnud läbipaistev. Kas te nende arutelude ja selle seaduseelnõu menetlemise põhjal saate kinnitada, et on tagatud ka see, et igasugune rahaeraldus on läbipaistev ja selge, nii et ka siin saalis ei oleks enam kahtlusi?
Jah, läbipaistvusega on olnud probleeme. Komisjonis oligi peaaegu et peatähelepanu sellele pööratud, et kõik oleks läbipaistev, kuna toetuste jagamisega on olnud probleeme, eriti Setomaa arengu programmi toetuste jagamisel. Kõigil inimestel ei ole selge, kuidas neid summasid jagati, mille jaoks, mis ürituste tarvis jne. Seetõttu esitas Inara Luigas läbipaistvuse parandamiseks oma ettepanekud, mis on lisatud muudatusettepanekute loendisse.
Aitäh ettekandjale! Rohkem küsimusi ei ole. Avan läbirääkimised. Inara Luigas, palun!
Austatud eesistuja! Lugupeetud kolleegid! Selle seaduseelnõu kohta ma tahan öelda, et kõik ei ole üldse nii halb, nagu siin mõni inimene arvab ja nagu selgus isegi komisjonis toimunud vaidlusest. Esitatud muudatusettepanekute pärast justkui süüdistati mind, nagu keegi sooviks minu ettepanekutest lähtudes kontrollida MTÜ-de või seltside tegevust, seal raha kasutamist jne. Ei, nii see kaugeltki ei ole. Lugu on lihtsalt selles, et teatud programmides, sh Setomaa arengu programmi tegevuskavas ja programmilises osas pole kirjeldatud seda, millisel tasandil peab olema see nn läbipaistvuse aste. Mul on hea meel, et sa, Urmas, seda küsisid. Me arutasime seda ka maaelukomisjonis ja saime mõlemad aru, et kogu see läbipaistvus ja raha kasutamise avatus on nende programmide puhul puudulikult reguleeritud. See on olnud nii juba pikemat aega. Selle ettepanekuga viiakse ka need programmid teiste programmidega võrdsetele alustele. Ma arvan, et te olete minuga ühel nõul, kui ma ütlen, et pole ju üldse normaalne, kui programmipiirkonnas elavad inimesed, lugedes seda, millised projektid piirkonnas on ja kui suuri rahalisi toetusi antakse teatud tegevustele, ei tea, mida selle raha eest on tehtud. Selle ettepanekuga lisatakse üks muudatus, mis reguleerib toetuste saamist ja ka teavitamist. Ei ole loogiline, kui taotluse esitajad saavad taotlusele vastuseks lihtsalt, et programmis ei ole piisavalt raha. Ka siin peab reguleerima asja nii, et äraütlemised oleksid rohkem põhjendatud. Raha on alati vähe ja seda võiks olla palju rohkem. Kõik need programmid on väga vajalikud. Aga kõikidele taotlejatele, kes saavad negatiivse vastuse, peab olema ära põhjendatud, miks just nende projekt sellest programmist toetust ei saa. Tahan veel öelda, et ka need küllaldase kogemusega institutsioonid peaksid aru saama, et see raha, mida jagatakse programmide kaudu, ei ole mitte kellegi eraraha, vaid see on avalik raha, meie maksumaksjate raha. Selle kasutamisest peab olema avalikkusel selge ülevaade. Meil oli komisjonis selline väike lõõpimine, et võib-olla on lihtsalt lahtrid väikesed ja sinna ei mahugi ära need selgitused, mida ühe või teise rahasumma eest tehakse. Uskuge, lahtreid saab suuremaks teha. Need lahtrid tuleb täita kõikide nende tegevustega, mida jagatud raha eest tehakse. Täiesti lubamatu on olukord, kus antakse ainult raha ja on kirjas kuupäev, aga tegevusi ei kirjeldata. Tahan öelda, et see aruandlus, mis praegu institutsioonide vahel on, on piisav. Kindlasti programmis osalejad osaliselt teavad, milline see tegevus on, aga aruandlus ei ole piisav mitte siis, kui see on institutsioonide aruandlus üksteisele, vaid aru tuleb anda ka piirkonna elanikele. See on äärmiselt tähtis, sest sellega luuakse usaldust, siis kirjutatakse rohkem projekte ja tekib ka usaldus üksteise vastu. Ma usun, et sellest seadusmuudatusest, väikesest lausest, on kindlasti kasu kõikidele nendele piirkondadele, mida need programmid hõlmavad. Aitäh Maaeluministeeriumile, kes sellega arvestas! Aitäh ka EAS-i töötajatele ja kõigile komisjoni liikmetele! Aitäh!
Urmas Kruuse, palun!
Auväärt istungi juhataja! Head kolleegid! Võiks jätkata Inara sõnadega, et ei ole see asi üldse nii hull. Ütlen teistele teadmiseks, et need programmid on tulnud Maaeluministeeriumisse üle hiljuti. Minu arust on paslik aeg üle vaadata, kuidas need töötanud on ja kuidas need perspektiivselt töötavad. Hea kolleeg Jaanus küll lahkus praegu, aga nagu ta tuulekaera kohta ütles, et võid külvata kaera, aga saada ainult tuult. Me kõik teame, et kui tuulekaeral lasta lihtsalt vohada, siis saagikus väheneb nii palju, et see on majanduslikult väga kahjulik. Hästi oluline on see, et selle asjaajamise bürokraatlik pool oleks nii minimaalne, kui see võimalik on, aga annaks võimaluse vajaduse korral ka kontrollida, sest küsimus ei ole ainult kellegi võimalikus isiklikus saagikuses, vaid ka selles, mis naabri põldudel juhtuma hakkab. Me pöörasime selle tõttu palju tähelepanu ka sellele, et bürokraatiapool oleks minimaalne. Teine oluline asi on see, mida Inara juba korra mainis, et kõik sellised regionaalsed programmid on tõestanud seda, et nad on vajalikud. Me komisjonis tõdesime, et mõningal juhul võib kogukonnas tekkida ka kommunikatsiooniprobleem. Loomulikult on parem, kui mõned asjad on paremini reguleeritud. Kõike ei kirjutatud seadusesse, vaid anti signaal ministrile, et ta oma allkirja abil annaks täiendavaid läbipaistvus- ja selgussignaale, et need toetused saaksid õigesti ja õiglaselt laiali jagatud. Ma igal juhul väga loodan, et Maaeluministeerium koos uue valitsusega leiab tulevikus nendele programmidele rohkem raha, sest me näeme, kui palju häid projekte jääb tegelikult ukse taha. Aitäh!
Rohkem kõnesoove ei ole, sulgen läbirääkimised. Eelnõu kohta on esitatud seitse muudatusettepanekut, vaatame need läbi. Esimene muudatusettepanek on maaelukomisjonilt ja loomulikult täielikult arvestatud, teine on maaelukomisjonilt, kolmas on maaelukomisjonilt, neljas on maaelukomisjonilt, viies on Inara Luigaselt ja arvestatud sisuliselt, kuues on maaelukomisjonilt ja seitsmes on maaelukomisjonilt. Eelnõu 340 teine lugemine on lõpetatud.
Algab Vabariigi Valitsuse algatatud isikut tõendavate dokumentide seaduse muutmise seaduse eelnõu 323 teine lugemine. Põhiseaduskomisjoni ettekandja on Ken-Marti Vaher. Palun!
Lugupeetud Riigikogu juhataja! Austatud Riigikogu liikmed! Selle eelnõu algatas valitsus 2016. aasta 7. novembril. Esimene lugemine siin saalis toimus 18. jaanuaril ja muudatusettepanekute esitamise tähtaeg oli 1. veebruaril. Muudatusettepanekuid ei laekunud ja eelnõus ei teinud muudatusi ka põhiseaduskomisjon. 6. veebruaril valmistas põhiseaduskomisjon ette selle eelnõu teist lugemist. Istungil osales ka Siseministeeriumi esindaja. Eelnõus kehtestatav regulatsioon oli varem kirjas digitaalallkirja seaduses. Alates 2016. aasta 26. oktoobrist on aga digitaalallkirja seadus kehtetu, seega nähakse isikut tõendavate dokumentide seaduses ette dokumendile kantud sertifikaadi peatamise, peatatud sertifikaadi kehtivuse taastamise ja sertifikaadi kehtetuks tunnistamise regulatsioon. Põhiseaduskomisjon langetas oma istungil menetluslikud otsused saata eelnõu Riigikogu täiskogu päevakorda 15. veebruariks ja teha ettepanek teine lugemine lõpetada. Tänan!
Küsimusi ettekandjale ei ole. Aitäh, Ken-Marti Vaher! Avan läbirääkimised. Kõnesoove ei ole. Muudatusettepanekuid ei esitatud. Eelnõu 323 teine lugemine on lõpetatud.
Algab Vabariigi Valitsuse algatatud rakkude, kudede ja elundite hankimise, käitlemise ja siirdamise seaduse ning riigilõivuseaduse muutmise seaduse eelnõu 278 teine lugemine. Sotsiaalkomisjoni ettekandja Viktor Vassiljev, palun!
Härra esimees! Head kolleegid! Niisiis, rakkude, kudede ja elundite hankimise, käitlemise ja siirdamise seaduse ning riigilõivuseaduse muutmise seaduse eelnõu. Seda arutas sotsiaalkomisjon teist lugemist ette valmistades neljal istungil: 15. ja 22. novembril 2016 ning 6. ja 13. veebruaril 2017. Muudatusettepanekute aruteludes osalesid Sotsiaalministeeriumi esindajad. Sotsiaalkomisjon palus esitada arvamused ka kaasatud huvigruppidel. Need huvigrupid olid SA Tartu Ülikooli Kliinikumi ning Eesti Kudede ja Organite Transplantatsiooni Ühingu esindajad, kes tegid ka oma ettepanekud eelnõu teksti kohta. Sotsiaalkomisjon vormistaski muudatusettepanekud Sotsiaalministeeriumi ja huvigruppide ettepanekute alusel. Sotsiaalkomisjon otsustas saata eelnõu teiseks lugemiseks Riigikogu täiskogu päevakorda 15. veebruariks 2017 ning teha ettepaneku teine lugemine lõpetada. Kui teine lugemine lõpetatakse, siis teeb komisjon ettepaneku saata eelnõu Riigikogu täiskogu päevakorda kolmandaks lugemiseks. Kõik otsused võeti vastu konsensuslikult. Ongi kõik. Aitäh!
Küsimused ettekandjale. Urve Tiidus, palun!
Aitäh, lugupeetud juhataja! Lugupeetud komisjoni ettekandja! On teada, et see on ülihuvitav ja mõnevõrra ka tulevikku vaatav valdkond, millest siin seaduseelnõus räägitakse. Kas te oskate täpsustada, millistest kolmandatest riikidest tuuakse meile ravimite tootmiseks kasutatavat raku- ja koematerjali? Seda seletuskirjas kirjas ei ole ja mul tekkis selline küsimus.
Ma tänan teid! Eri aegadel on seda toodud eri riikidest. Ma ei saa teile täpselt öelda, millistest riikidest sel aastal tuuakse. Siin pole kõne all mitte see, et seda Eestisse tuuakse, vaid lihtsalt on loodud see võimalus. Tegemist on Euroopa Liidu regulatsiooniga. Euroopa Liitu tuuakse seda tõepoolest väga mitmelt poolt. Ma ei hakka praegu teile neid riike ette lugema, sest mul ei ole seda nimekirja käepärast. Kui ma hakkan ette lugema neid kolmandaid riike, siis ma võin puusse panna, äkki nimetan mõnda riiki, mis ei ole selles osalenud, ja sellest võib suur tüli tekkida. Aga kui teid tõepoolest huvitavad need riigid, mis impordivad Euroopa Liitu rakkude ja kudede preparaate ning nende baasil valmistatavaid ravimeid või preparaate, siis ma olen võimeline seda täpsustama ja teile selle nimekirja saatma, kui te esitate mulle selle kohta küsimuse.
Aitäh, Viktor Vassiljev! Rohkem küsimusi ei ole. Avan läbirääkimised. Kõnesoove ei ole. Eelnõu kohta on esitatud seitse muudatusettepanekut, kõik need on juhtivkomisjonilt: esimene, teine, kolmas, neljas, viies, kuues ja seitsmes. Eelnõu 278 teine lugemine on lõpetatud. Ühtlasi tänan komisjoni väga hea seletuskirja eest!
Algab Vabariigi Valitsuse algatatud ruumiandmete seaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 355 teine lugemine. Ettekandja on keskkonnakomisjoni liige Meelis Mälberg. Palun!
Austatud Riigikogu esimees! Head kolleegid! Vabariigi Valitsuse algatatud ruumiandmete seaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 355 esimene lugemine lõpetati siin saalis 19. jaanuaril 2017. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks määrati 2. veebruar kell 16. Riigikogu liikmed, fraktsioonid ega teised komisjonid eelnõu kohta muudatusettepanekuid ei esitanud. Keskkonnakomisjon ise on esitanud kaks muudatusettepanekut, mis on tehnilist laadi ja eelnõu sisu ei muuda. Esimese ja teise lugemise vahel käsitleti eelnõu komisjoni istungil ühel korral, see toimus 9. veebruaril. Komisjon sisulist arutelu istungil ei avanud ega pidanud vajalikuks kaasata arutellu ka huvigruppe, sest seda vajadust eelnõu menetlemisel ei ilmnenud. Komisjon tegi järgmised otsused. Esiteks, teha ettepanek saata eelnõu 355 teiseks lugemiseks Riigikogu istungi päevakorda 15. veebruariks. Teiseks, teha ettepanek eelnõu teine lugemine lõpetada. Kolmandaks, kui eelnõu 355 teine lugemine lõpetatakse, siis on meil ettepanek saata eelnõu 355 kolmandaks lugemiseks Riigikogu täiskogu päevakorda 21. veebruariks ja panna eelnõu lõpphääletusele. Kõik otsused tegi komisjon konsensuslikult. Aitäh!
Küsimused ettekandjale jäävad ära, kuna neid ei ole. Avan läbirääkimised. Kõnesoove ei ole. Eelnõu 355 kohta on esitatud kaks muudatusettepanekut, mõlemad on komisjonilt endalt: esimene ja teine muudatusettepanek. Eelnõu 355 teine lugemine on lõpetatud.
Algab Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse ""Kliimapoliitika põhialused aastani 2050" heakskiitmine" eelnõu 362 esimene lugemine. Algataja ettekandja on keskkonnaminister Marko Pomerants. Palun!
Tere päevast, lugupeetud Riigikogu! Lugupeetud eesistuja! Vaatan, kuidas te olete tänase päevakorra punkte menetlenud, ja näen, et tegemist on väga kuluefektiivse töökorraldusega. Olete täna juba aidanud kaasa sellele, et CO2 kasutamine Eesti riigis väheneks ja 2050. aastaks seatud eesmärgid saaksid kindlasti täidetud. Tänan teid selle eest! Teile on esitatud arutamiseks ja vastuvõtmiseks Keskkonnaministeeriumi eestvedamisel seni kõige laiahaardelisema huvirühmade ja ekspertide kaasamise protsessi raames valminud arengudokumendi "Kliimapoliitika põhialused aastani 2050" eelnõu. Selles dokumendis lepitakse esimest korda kokku Eesti kliimapoliitika pikaajalises visioonis ning valdkondlikes ja kogu majandust hõlmavates poliitikasuunistes, millega nähakse selgelt ette, kuidas kasvuhoonegaaside heidet vähendada ja kliimamuutuste mõjuga paremini toime tulla. Arengudokumendi "Kliimapoliitika põhialused aastani 2050" koostamine algatati Vabariigi Valitsuse 2014. aasta 7. augusti kabinetinõupidamise otsusega. Kliimamuutuste üleilmse mõõtme tõttu võtsid 195 riiki, nende hulgas Eesti, 2015. aasta detsembris Pariisis rahvusvahelise kliimakokkuleppega vastu otsuse, et nad vähendavad oluliselt kasvuhoonegaaside heidet ja liiguvad vähese süsinikuheitega majanduse suunas. Riigikogu ratifitseeris Pariisi kliimakokkuleppe 26. oktoobril 2016. Kooskõlas rahvusvahelise kliimakokkuleppega on ka Euroopa Ülemkogu oma 2009. aasta järeldustes seadnud eesmärgiks vähendada Euroopa Liidus kasvuhoonegaaside heidet 2050. aastaks 80–95%, võrreldes 1990. aastaga. Kliimapoliitika põhialuste dokumenti on vaja seetõttu, et Eesti praegune kliimamuutuste leevendamise poliitika ei kajasta riigi pikaajalisi kasvuhoonegaaside vähendamise eesmärke ning eelnimetatud siduva rahvusvahelise Euroopa Liidu kliimapoliitika elluviimiseks peab riigil olema visioon. Teiseks on see vajalik seetõttu, et praegune saastav süsinikumahukas ühiskonnakorraldus ei ole pikaajalises perspektiivis jätkusuutlik ega konkurentsivõimeline. Kolmandaks on see ühtlasi arengutõuge ja võimalus kujundada Eestist atraktiivne keskkond heidet vähendavate innovaatiliste rohetehnoloogiate ning toodete ja teenuste teadus- ja arendustegevuseks ning ekspordiks. Samuti motiveerib selgesõnaline kliimapoliitika samas suunas tegutsema erasektorit ja ühiskonda laiemalt ning riiklikult kokkulepitud raamistik annab investeerijatele kindluse teha otsuseid, mis on kooskõlas riigi ja rahvusvaheliste pikaajaliste eesmärkidega. Kliimapoliitika põhialuste dokumendiga pannakse paika Eesti kliimapoliitika pikaajaline siht, et aastaks 2050 on Eestis konkurentsivõimeline vähese süsinikuheitega majandus ja Eesti kasvuhoonegaaside heide peab vähenema ligi 80%, võrreldes 1990. aasta heitetasemega. See aga tähendab, et järk-järgult ja eesmärgipäraselt kujundatakse majandus ja energiasüsteem ümber ressursitõhusamaks, tootlikumaks ning keskkonnahoidlikumaks. Kliimapoliitika põhialuste fookuses on kasvuhoonegaaside heite vähendamine ja kliimamuutuste leevendamine energeetika, transpordi, tööstuse, põllumajanduse ja metsanduse valdkonnas ning riigi valmisoleku ja võimekuse tagamine, et minimeerida kliimamuutustest põhjustatud negatiivseid mõjusid ja kasutada paremini ära positiivseid mõjusid. Kliimapoliitika põhialustes on pikaajalise sihi suunas liikumiseks välja töötatud valdkondlikud poliitikasuunised, mille kohaselt tuleb aastaks 2050 eelkõige Eesti energiamajanduse, sh transpordi süsinikuheidet otsustavalt ja oluliselt vähendada. See tähendab saastava energiatootmise asendamist valdavalt kohaliku taastuvenergia tootmisega ja kodumaise põlevkiviressursi suuremat väärindamist. Täiendav energiasääst energeetikas peab järgmistel aastakümnetel tekkima nutikate võrkude ja säästlikumate kodumajapidamiste kaudu. Transpordisaastet peab vähendama sundliikumise vajaduse kahanemise ning ühistranspordi, kergliikluse ja vähese süsinikuheitega transpordisüsteemi arendamise tulemusel. Peale selle tuleb suurendada Eesti metsade ja muldade süsiniku sidumise võimet ning senisest enam talletada süsinikku Eestis tehtud puittoodetes. Halva kvaliteediga puitu saab kasutada taastumatute ressursside asemel. Oluline on suurendada ka põllumajanduse tootlikkust ja väetiste kasutamise tõhusust, asendades mineraalseid väetisi orgaanilistega. Ressursitõhusale ringmajandusele üleminek aitab omakorda majanduskasvu lahti siduda esmase tooraine kasutusest. Kliimamuutuste mõjudega paremaks kohanemiseks tuleb tagada majanduse, sh energia ja muu taristu toimimine ning ennetada ja leevendada negatiivset tervisemõju. Samuti on oluline suurendada inimeste valmisolekut hädaolukordadeks ja pääste suutlikkust. Toon välja, et oma põhimõttelt on kliimapoliitika põhialuste arengudokument poliitika põhialuste formaadis nn katusdokument ning eelnimetatud poliitikasuunad viiakse ellu mitte eraldiseisvate tegevustena, vaid valdkondlike arengukavade elluviimise kaudu. Seega, konkreetsete poliitikameetmete valikud ja nende mõjude hinnangud tehakse valdkondlikes arengukavades, näiteks transpordi arengukava, energiamajanduse arengukava, metsanduse arengukava, kliimamuutustega kohanemise arengukava jt. Kuna poliitikasuundi viiakse ellu arengukavade kaudu, siis kavandatakse ka konkreetsete tegevuste rahastamine valdkondlike arengukavade maksumuse prognoosides ja rakendusplaanides. Üldjoontes panustatakse avaliku sektori eelarvest kliimapoliitika põhialuste elluviimisesse nii riigi maksutulust kui ka välisvahenditest, sh näiteks Euroopa Liidu struktuuri- ja investeerimisfondide ning keskkonna, transpordi, energeetika, infokommunikatsioonitehnoloogia edendamise jt fondide vahenditest, kasvuhoonegaaside lubatud heitkoguste ühikutega kauplemisel saadud vahenditest, Euroopa Majanduspiirkonna koostööprogrammi vahenditest ning muudest kahe- ja mitmepoolse koostöö vahenditest. Erasektori investeeringud on olulised näiteks energeetika, transpordi, tootva ja töötleva tööstuse, aga ka teenindussektori tegevustes. Kliimapoliitika põhialuste koostamisel toimus laiahaardeline ja põhjalik kaasamisprotsess, mille jooksul konsulteeriti rohkem kui 80 huvirühma esindajatega, sh olid mitmed liidud, ettevõtted, teadlased. Kliimapoliitika põhialuste elluviimisega kaasnevaid mõjusid hinnati viies valdkonnas (energeetika ja tööstus, transport, põllumajandus, metsandus ja maakasutus ning jäätmemajandus), aga samuti valdkondadeüleselt. Tehti neli analüüsi, et hinnata valdkondlike poliitikasuuniste rakendumisega kaasnevaid mõjusid. Analüüside põhjalikest tulemustest selgus, et 2050. aastaks seatud siht on täidetav ning Eestil on võimalik vähendada kasvuhoonegaaside heidet ligi 80%, mis toob endaga kaasa positiivse kogumõju majandusele ja energiajulgeolekule. Kokkulepitud poliitikasuundade aktuaalsuse aitab tagada see, et Keskkonnaministeerium arengudokumenti regulaarselt ajakohastab ning annab selle elluviimisest aru Riigikogule iga nelja aasta järel, alates 2019. aastast. Kokkuvõtet tehes märgin, et valides kliimapoliitika arengudokumendis kirjeldatud vähese süsinikuheitega majanduse suunas liikumise tee, valib Eesti palju võimalusi pakkuva arengusuuna, mis võimaldab vähese keskkonna- ja tervisemõjuga luua suurimat lisandväärtust ning minna üle majandus- ja käitumismudelile, millest saavad kasu ettevõtted, keskkond ja kogu ühiskond. Tänan tähelepanu eest!
Küsimused ettekandjale. Andres Ammas, palun!
Lugupeetav eesistuja! Lugupeetav minister, palun juba ette vabandust, et minu küsimus pisut väljub selle eelnõu raamest! Aga ma kasutan juhust, et puldis on kogenud poliitik. Kas teie arvates siis, kui see eelnõu saab otsuseks – ja küllap ta saab –, on see kõige kaugemale tulevikku vaatav otsus, mille Riigikogu on konkreetse arengukavana vastu võtnud või ulatub mõni otsus veel kaugemale kui 2050. aasta?
Aitüma ja tänan tunnustuse eest! Luban, et püüan kogemustega poliitikuna seda tunnustust õigustada. Ma julgen arvata, et vastus on jaa. Õige pea hakkame ka maapõue valdkonnas niisama kauget sihtmärki tabama. Mis puudutab kliimatemaatikat, siis me oma prognoosides oleme julgenud minna ka kaugemale, st sajandi lõpuni, püüdes aru saada, et mis siis juhtuda võiks, kui me mitte midagi ei tee. Mina ütlen, et Tallinna Tehnikaülikool on väga hästi ära aimanud, mida on vaja teha. Nende juhtmõte või loosung on midagi sellist, et tulevikku kujundame täna. Nii tuleks teha ka selles valdkonnas.
Urve Tiidus, palun!
Aitäh, lugupeetud juhataja! Lugupeetud minister! Selle eelnõu tutvustuses on öeldud, et kliimamuutuste leevendamiseks on mõeldud poliitikasuunised alates soode edasise kuivendamise vältimisest. Kas minu info või need kuuldused, mida ma olen kuulnud, on õiged, et Eesti tahab soid taastama asuda? Teine on meist vähe kaugem teema, see on seotud jääliustike sulamisega. Väidetavalt on tekkinud mingisugune võimalus jääliustikke taastada. Kas te lihtsalt harimise mõttes kommenteeriksite natukene neid kahte teemat?
Aitüma! Mis puudutab teie esimest küsimust, siis ma ütlen, et kuuldused soode taastamisest tulevikus vastavad selles osas tõele, et neid juba taastatakse ja on ka taastatud. See tähendab maakeeli seda, et kuivenduseelne veerežiim püütakse taastada, kraavide otsad suletakse ja soost saab jälle soo. Seda tehakse kümnetel kui mitte sadadel hektaritel juba nüüd ja me saame selleks kasutada ka Euroopa Liidu maksumaksja vahendeid. Mis puudutab liustike sulamist, siis ma improviseerin. Kindlasti ei ole võimalik teha sellist külmkappi, kus saaks seda jääd säilitada, aga kui me kliimapoliitika ellu viime, siis me võime saavutada olukorra, kus jääliustike sulamine ei ole nii kiire, kui see oleks siis, kui me mitte midagi ei teeks.
Aitäh, minister! Nii head vastused olid, et rohkem keegi midagi ei küsi. Keskkonnakomisjoni nimel peab ettekande komisjoni aseesimees Kalle Palling. Palun!
Austatud Riigikogu esimees! Austatud minister! Austatud kolleegid! Riigikogu otsuse ""Kliimapoliitika põhialused aastani 2050" heakskiitmine" eelnõu arutas keskkonnakomisjon esmaspäeva, 23. jaanuari istungil. Komisjoni istungist võtsid osa Andres Metsoja, Valeri Korb, Igor Kravtšenko, siinkõneleja, Meelis Mälberg, Terje Trei ning Elle Kaur, kes on nõunik-sekretariaadijuhataja, ja Vivi Older, kes on nõunik. Komisjoni istungit juhatas Rainer Vakra. Peale selle olid komisjoni istungile kutsutud keskkonnaminister Marko Pomerants ning Keskkonnaministeeriumi kliima- ja kiirgusosakonna juhataja Evelyn Müürsepp ning ministeeriumi nõunik Mart Raamat. Komisjonis toimus arutelu otsuse ""Kliimapoliitika põhialused aastani 2050" heakskiitmine" eelnõu üle. Ka siin kõnelnud minister Marko Pomerants selgitas, et dokument annab suuna, kuidas Eesti ühiskond majandustegevuse ja innovatsiooni abil jõuaks vähese süsinikuheitega majanduseni. Pikaajaline plaan on vähendada 2050. aastaks kasvuhoonegaaside heidet ligi 80%, võrreldes 1990. aasta heitetasemega. Seejuures on võimalik säilitada konkurentsivõimeline majanduskasv. Kõige suurem potentsiaal eesmärke saavutada on energeetika- ja tööstussektoris, millele järgnevad transpordi-, jäätme- ja põllumajandussektor. Näiteks suletakse aastaks 2023 Auveres vanad põlevkivi tolmpõletuskatlad, et vähendada põlevkivi otsepõletamist. Arengudokumenti on eri osapoolte koostöös koostatud pikalt. Komisjoni esimees ja teised komisjoni liikmed tundsid huvi, kas arengudokumenti on lähiaastatel vaja ka muuta või on tegemist üldisema visiooniga. Komisjonis kohal olnud minister Pomerants jäi endale kindlaks ja kinnitas, et tegemist on üldisema arengudokumendiga, kuid täiendas ennast, öeldes, et sellest arengudokumendist hakkavad hargnema valdkondlikud arengukavad, nagu transpordi, põlevkivi, metsanduse ja energiamajanduse arengukava, kus kirjas olevaid meetmeid tuleb kohandada kliimapoliitika põhialuste järgi. Samuti tuleb vaadata, millistes valdkondades on kulutõhus neid meetmeid eesmärkide saavutamiseks võtta, selle kohta on tellitud ka eraldi uuring. Otsustati määrata eelnõu 362 ettekandjaks siinkõneleja, teha ettepanek saata eelnõu Riigikogu täiskogu päevakorda tänaseks ning teha ettepanek esimene lugemine lõpetada ja määrata muudatusettepanekute esitamise tähtajaks 2. märts kell 16. Kõik otsused olid konsensuslikud. Suur tänu kuulamast!
Küsimused ettekandjale. Helmut Hallemaa, palun!
Austatud esimees! Hea ettekandja, aitäh ettekande eest! Ma ei saanud seda ministri käest küsida ja küsin sinu käest. Me oleme siin käsitlenud "Kliimamuutustega kohanemise arengukava aastani 2030", aga nüüd on meie ees hoopis laiaulatuslikum ja pikema ajaperspektiiviga dokument. Kindlasti on see väga oluline ja väga olulisi asju fikseeriv dokument. Aga miks need sellises järjekorras on tulnud? Justkui vales järjekorras.
Kas kõigepealt oleksid pidanud tulema põhialused ja siis kliimamuutustega kohanemise arengukava? Ma arvan, et lähem kuupäev tähendab seda, et on võimalik varasemad sihid detailsemalt paika panna. Ma arvan, et seal miskit muud küsimust ei olegi. Kuna väga paljud asjad selles dokumendis lähtuvad sellest, mis lepiti kokku eelmise aasta novembris või detsembris Pariisis, siis on see kõik siin toimunud väga loogilises järjekorras.
Artur Talvik, palun!
Aitäh, hea esimees! Hea Kalle! Ütle nüüd ausalt, kas järgmisel nädalal on teie komisjoni kaudu oodata Keskkonnaministeeriumist veel mõnda arengukava või läheb nüüd veidi rohkem aega.
Ei oska öelda. Millist arengukava sa täpselt silmas pead? Kas selles küsimuses oli kerge iroonianoot? Ma ei saagi päris täpselt aru. Äkki täpsustad?
Sellist vormi kodukord ette ei näe, aga küsimusi keegi rohkem esitada ei soovi. Aitäh, Kalle Palling! Avan läbirääkimised. Läbirääkimistel soovib sõna keskkonnaminister Marko Pomerants. Palun!
Ei taha teie efektiivsuspüüet kuidagi tappa, aga ütlen härra Talvikule vastuseks niipalju, et "Maapõuepoliitika põhialused aastani 2050" on valitsuseelsel kooskõlastusringil. Kui te tahate teada järgmise nädala kohta, siis pean ütlema, et selleks ajaks ei jõua esitada. Aga seda ma ütlen, et ühel valitsusel peab visioon olema!
Keskkonnaministri sõnavõtt tugines kodu- ja töökorra seaduse §-le 71. Austatud Riigikogu, eelnõu 362 esimene lugemine on lõpetatud. Määran muudatusettepanekute esitamise tähtajaks 2. märtsi kell 16. Kohtume homme! Istungi lõpp kell 14.57.