Austatud Riigikogu! Alustame infotundi ja kõigepealt teeme kohaloleku kontrolli. Palun!
Hetkel registreerus kohale 27 Riigikogu liiget. Tänases infotunnis osalevad peaminister Kaja Kallas, tervise- ja tööminister Tanel Kiik ja palutud on ka välisminister Eva-Maria Liimets, kes ei ole veel hetkel siin. Nii, meil on kokku 14 küsimust, mistõttu lubame kohapealt ühe täiendava küsimuse. Ja nagu ikka, küsimuse esitamiseks on aega kaks minutit ja vastamiseks kolm minutit.
Esimese küsimuse küsib Indrek Saar peaminister Kaja Kallaselt. Palun!
Aitäh sõna andmast! Lugupeetud peaminister! Nagu minu küsimusepüstituski sõnastab, ikka teemaks energiakriis, ilmselt millest on võimatu kellelgi Eestimaal tänasel päeval mööda vaadata. Ilmselt on teil osutunud võimalikuks juhtida valitsust ajal, mida väga suur osa täna elavatest Eesti inimestest, mille analoogi ilmselt ei mäleta. Vanemad inimesed mäletavad seda ilmselt kuskilt talongiajast, üheksakümnendate päris algusest, kui Eesti sai iseseisvaks, seda määramatust ja ebakindlust selle ees, et mis hindadest saab ja kuidas toime tulla ja kuidas selle kõige juures lõpuks leib lauale saada. See on 30 aasta jooksul selgelt üks määramatumaid olukordi, mis puudutab inimeste hakkamasaamist. Mul on kurb vaadata, et teie valitsusjuhina olete jätnud mulje, et teid väga ei huvita, kuidas inimesed tänasel päeval hakkama saavad. Ma jälle loen lehest seda, et vaja on mõelda pikaajaliselt, et need lühiajalised asjad ei ole olulised. Keskerakond vähemalt püüab jätta mulje, et nad midagi teevad, aga tulemuseks, mis te kokku lepite, on üks suur käkk. Ja selle kohta ütlevad inimesed väga õigesti. Suure pere ema näiteks ütleb, et jabur, keeruline ja piinlik. Kogenud ametnik ütleb, et kõigi aegade üks bürokraatlikumaid. Keskerakonna tuntud liige ütleb, et see on uskumatu alandamine, millega te tänasel päeval tegelete, ja see kindlasti on väga ebaefektiivne, sest sellest rahast 10% kulub bürokraatiale. Kas teil tõesti ei ole ühtegi paremat lahendust plaanis või see jutt, mida Keskerakond räägib, annab lootust, et te tulete välja mõne lihtsama, väärikama ja efektiivsema lahendusega?
Aitäh! Kõigepealt ka kõigile Riigikogu liikmetele head jätkuvat aastat, et on võimalus tõesti seda hooaega ka teil alustada. See energiakriis on kõiki tabanud väga raskelt, selles mõttes ma absoluutselt olen nõus sellega, et ongi raske. Inimestel on keeruline ja tegemist on tõsise probleemiga. Ma absoluutselt ei pisenda neid lühiajalisi lahendusi, mida me oleme üritanud välja töötada ja olemegi välja töötanud. Aga me peame mõtlema ka pikaajalistele lahendustele. Nüüd lühiajalistest lahendustest. Et inimesi aidata, me oleme otsustanud tegelikult ju nelja asja kogumahuga 240 miljonit. Esiteks, aktsiisitõusude ärajätmine. Teiseks, elektri võrgutasu alandamine kõikidele tarbijatele 50%. Kolmandaks, gaasi võrgutasu alandamine isegi 100% ehk siis gaasi võrgutasu kompenseerimine täielikult. Neljandaks, sihitud meede just selleks, et inimesi aidata. Te ütlete, et see on bürokraatlik ja keeruline, aga paraku on nii, et selle elektriga on väga palju erinevaid mängijaid. Esiteks on nii, et elektritootjad on erasektor ja riigil puuduvad andmed, kes kui palju elektrit tarbib, kas neil on fikseeritud hinnad, mis hinnad neil on, kas neil on probleem. Teiseks on leibkonnad, kes kellega koos elab. Meil on jah rahvastikuregister, kus on kirjas siis see, kus inimesed elavad, aga 20% inimestest, tegelikult nendest elukohtadest on ebatäpsed. Ka ei ütle meile rahvastikuregister tegelikult seda, kes moodustavad leibkonna, ja seda peavad inimesed ise ka teada andma. Meil ei ole andmebaasi, kus oleks kõikidest tarbimiskohtadest siis need energiaandmed. Me oleme alates 28. oktoobrist püüdnud koos kohalike omavalitsustega leida seda lahendust, et toetuse taotlemine oleks võimalikult lihtne. Ja ka on siis Sotsiaalkindlustusamet koos kohaliku omavalitsuse sotsiaaltöötajatega teinud selle STAR-rakenduse, kus on juba see toetuse kalkulaator ja kus tegelikult on vajalik menetluskeskkond, et seda toetuse taotlemist teha võimalikult lihtsaks. Meie soov on aidata võimalikult paljusid inimesi sihitult, kellel on tõesti seda abi vaja. Mida rohkem või kui me külvame raha kõigile, seda toetust, ka neile, kes seda ei vaja, siis me saame vähem aidata neid, kes seda toetust tõesti vajavad.
Indrek Saar, palun täpsustav küsimus!
Aitäh vastuse eest! Noh, jah, kui endal ideid ja nutti ja võib-olla ka empaatiavõimet napib, siis võiks ju vähemalt vähemasti ringi vaadata. Eestis on korduvalt juhitud tähelepanu ka sellele, et Põhjamaadest üks naabritest näiteks Norra on teinud skeemi, mis on väga lihtne: inimesel ei teki pikaajaliselt kogunevat võlapakki ja kus ei kulutata bürokraatiale 10% kogusummast. See ei ole sugugi inimeste väärikust samal viisil alandav nagu see meetod, mille teie olete seal Keskerakonnaga kokku soperdanud. Kas te olete läbi arvutanud, kas te olete läbi vaielnud omavahel valitsuses või ministeeriumide tasandil selle, miks ei saaks me teha sedasama Norra meedet? Te ütlete, et me ei peaks aitama neid, kes on kõige rikkamad, sest see on lennukilt raha külvamine, aga praegu te kulutate 10% sellest rahast, mis on mõeldud selleks meetmeks, millega te inimestele hüvitist pakute, lihtsalt bürokraatia peale. Parem aitame siis juba neid inimesi, kes võib-olla otseselt seda ei vaja, selle selle 10% eest. Ma ei saa aru, miks te ignoreerite seda pakkumist. Ja teie väide, mida ma kuulsin teie aasta alguse intervjuus, et vaadake, meie teeme ju kaks korda rohkem kui Norra, me kulutame kaks korda rohkem proportsionaalselt oma sisemajanduse kogutoodangust. See ütleb seda enam, et kuulge, valitsus, kui te kulutate kaks korda rohkem maksumaksja raha ja tulemus on käkk, siis te ei ole oma tööd korralikult teinud. Miks te ei ole valmis õppima selle pealt, kus meile Põhjamaad näitavad teed, mida mööda minna? Rääkimata sellest, et norrakad hakkavad hüvitama seitse eurot kilovatt-tunni pealt, mis on umbes see hind, mis oli meil ülemöödunud aasta lõpuks, aga Eesti hakkama hüvitama 12 euro kilovatt-tunni pealt, justkui Eesti inimesed oleksid kaks korda jõukamad kui Norra inimesed. Ja ärme unustame, et energiaarved on praktiliselt neljakordistunud. Tänan!
Aitäh! Te ütlete, et toetuste taotlemine on väärikust alandav. Kõik lastetoetused ja kõik toetused, mida kohalikud omavalitsused annavad, kõiki neid taotlevad inimesed, neid ei jagata ilma taotluseta. Meil on internetikeskkonnad, kus ei ole vaja järjekorras seista, ja need võimalused on loodud. Teiseks, Norra lahendus. Jah, me oleme vaadanud Norra lahendusse sisse. Esiteks, Norra räägib ainult elektriarvetest, meie kompenseerime kaugkütte-, gaasi- ja elektriarvete hinnatõusu. Norra kompenseerib 50% ulatuses, meie 80% hinnatõusust. Selles mõttes ka Norras sa pead ikkagi oma tahet avaldama, vähemalt sellest, kui ma lugesin ERR-ist selle Norra toetuse kohta. Kuidas te saate öelda, et see tulemus ei tööta või et see välja töötatud lahendus ei tööta, kui alles algas tegelikult nende taotluste vastuvõtmine? Me peame ikkagi vaatama, et need meetmed hakkaksid tööle. Kui tõepoolest tekib see olukord, et neid inimesi on rohkem, seal on takistusi, mille vastu nad põrkuvad ja inimesed ei saa abi, need inimesed, kes abi vajavad, siis kindlasti me vaatame need toetusmeetmed üle. Me oleme rääkinud kogu sellest kütte- või raskest talveperioodist, millal me inimesi soovime aidata, ka tagasiulatuvalt soovime aidata, nii nagu see meede on välja töötatud. Nii et ma ikkagi annaks sellele ka võimaluse. Kohalikud omavalitsused käituvad väga erinevalt. Ma tahaks eriti välja tuua Tartut, kes tegelikult on alustanud nende toetuste taotluste vastuvõtmist ja inimeste tagasiside on olnud positiivne. Ajakirjanduses on jäänud mulje, et tegemist on väga keerulise protsessiga, aga tegelikult see ei ole nii. Inimesed saavad oma taotlused tehtud 15 minutiga. Samas on Tallinn, kes ei ole isegi alustanud veel toetuste vastuvõtmist või taotluste vastuvõtmist. Selleks ma kutsun küll üles ka Tallinna tegutsema kiiresti, et inimesed saaksid kiiresti abi ja kindlust tuleviku suhtes. Ma olen teiega väga nõus, kui te ütlete, et ärevust tuleviku ja muutujate suhtes on ühiskonnas väga palju, ja me tõesti püüame seda ärevust maandada sellega, et pakkuda inimestele abi. Aitäh!
Peeter Ernits, palun!
Hea juhataja! Lugupeetud peaminister! Küsimus ei ole mitte ainult selles praeguses hetkes, vaid tegelikult ma olen aru saanud, et Ameerika mäed ootavad meid järgmised kümme aastat. Aga konkreetne küsimus on selline: kas te olete arutanud ja millal te kavatsete selle omal ajal Martin Helme, kui ta minister oli, 1000-megavatise reservvõimsuse aega pikendada? Praegu on vist 23 see tähtaeg. On see plaanis üldse?
Aitäh! Te ilmselt mõtlete omaniku ootust Eesti Energiale, et nad hoiaksid 1000 megavatti töös. Ma olen seda küsinud, miks on hinnad ... Näiteks üks põhjus, miks hind oli detsembris väga kõrge, oli see, et Eesti Energia ei vastanud omaniku ootusele ja seda 1000 megavatti töös ei olnud, mida omanik on Eesti Energialt oodanud. Alates 3. detsembrist sellele omaniku ootusele ei ole vastatud. Ma olen küsinud nii energia eest vastutava ministri, Taavi Aasa käest kui ka rahandusministri käest, et mida me sellega teeme, et tegelikult omaniku ootusele ei ole vastatud, ja mida me peaksime tegema selleks, et omaniku ootus edaspidi saaks vastatud ja need tingimused täidetud, et meil need 1000 megavatti võimsust kindlasti olemas oleks. Neljapäeval on meil see arutelu ja ma ootan vastuseid sellele küsimusele, et meil sellist olukorda enam ei tekiks.
Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Liigume edasi teise küsimuse juurde, mille esitab Helle-Moonika Helme peaminister Kaja Kallasele ja teema on elektri hind. Palun!
Aitäh, lugupeetud eesistuja! Lugupeetud peaminister! Me oleme siin Riigikogus tegelikult kaks päeva püüdnud teid saada siia rääkima valitsuse plaanidest ehk et mida te kavatsete ette võtta energiakatastroofi tingimustes. Ja ma kasutan meelega sõna "katastroof", sest see peegeldab väga hästi olukorda, kuhu on sattunud meie inimesed, ettevõtjad ning ka riigiasutused. Näiteks presidendilossi detsembrikuu elektriarve kasvas kordades ja ülisuureks. Ka see on probleem. Meile öeldi Jüri Ratase poolt ja Hanno Pevkuri poolt, et teil pole aega tulla, et te alles neljapäeval valitsuses arutate kõrgete elektri hindade teemat, sellega seonduvaid küsimusi . Ja samuti tehti Riigikogu juhatuse poolt, koalitsiooni esindajate poolt meile üheselt selgeks, et parlamentaarse demokraatia ülim vorm ongi seesama infotund, kus me praegu oleme, kus peaminister on lubanud end üle pika aja ilmutada ja kus me siis rahvaesindajatena saame neid ammendavaid vastuseid oma valijate muredele. Mõned päevad tagasi te ütlesite, et teil ei ole vastuseid. Te ei tea, mida teha, kuidas Eesti inimesed ja ettevõtjad peaksid oma hüpersuured arved ära makstud saama. Kas teil täna on avalikkusele midagi konkreetselt öelda? Olete te valitsuses mingeid päris meetmeid kavandanud, mingeid kokkuleppeid saavutanud või saavutamas lisaks sellele kerjakotile, mille te rahvale kaela olete riputanud? Aitäh! Aitäh.
Aitäh! Ma alati käin siin Riigikogu ees ja ma tõesti saan aru, et te minust väga puudust tunnete. Täna on meil suurepärane võimalus veeta kaks tundi siin koos ja nendel teemadel arutleda. Ja infotund tõepoolest selleks on. Nüüd küsimus sellest, mida me oleme teinud. Juba 28. oktoobril me tegime selle sihitud meetme. Me otsustasime juba 28. oktoobril elektri võrgutasu hüvitada kõigile 50% ulatuses, et seda elektrišokki leevendada. Mida me oleme teinud detsembris ja siis, kui Riigikogu oli juba puhkusele läinud – tore, et te olete tagasi tööpostil –, me oleme teinud selle sihitud meetme, laiendanud seda mediaansissetulekuga inimestele. Nii et ma kordan veel kord üle, mis me oleme teinud. Esiteks, elektri võrgutasu alandamine 50% kõikidele tarbijatele. Teiseks, gaasi võrgutasu alandamine 100% kõikidele tarbijatele. Kolmandaks, teie poolt seadustatud elektri ja teiste energiakandjate aktsiisitõusude ärajätmine. Ja neljandaks, sihitud meede mediaansissetulekuga peredele, mis peaks aitama ma 380 000 leibkonda, 800 000 inimest nende elektrihindadega toime tulla. Ma absoluutselt ei pisenda seda olukorda. Tõepoolest on väga-väga keeruline inimestel ja seetõttu me püüamegi inimestele anda kindlust, et me saame neid aidata. Aga selge on see, et elekter lõpuni tasuta ei ole, mis tähendab seda, et päris kõiki arveid riik lihtsalt ei suuda kompenseerida. Nende meetmete peale inimeste aitamiseks läheb 240 miljonit eurot, et saaks inimesi aidata nende kõrgete elektri ja kütte hindadega toime tulla. Lihtsalt võrdluseks, et kõrghariduse rahastamiseks on vaja 110 miljonit ja neid probleeme on veel. Teie abikaasa küsib ka julgeolekukriisist, mis on hullem kui kunagi varem, ja ka sinna me peame andma täiendavaid vahendeid selleks, et Eesti oleks piisavalt kaitstud. Meil on käimas endiselt tervisekriis. Meil on tegelikult see rahavajadus väga suur. Aga seda kõike öeldes me oleme teinud samme selleks, et inimesi aidata, ja soovime neid edaspidi ka toetada. Aitäh!
Helle-Moonika Helme, palun täpsustav küsimus!
Jaa, aitäh! Aitäh nende vastuste eest! Aga ma ikkagi lihtsalt markeerin ära sellise arvamuse: kõik see, millest te rääkisite, on põhimõtteliselt ikkagi kõigepealt raha kokkukorjamine, siis noh, ütleme, selliste mingite taotluste alusel kuidagi laialipudistamine. See tegelikult võib olla abiks, aga see on kohutavalt aeglane ja bürokraatlik ning tegelikkuses on ju juba praegu näha, et ta ei toimi. Aga meil on riiklik ettevõte Eesti Energia, mis tegeleb elektri tootmisega, ehk meil on tegelikult ju olemas see fikseeritud hind, mida rahvale ja ettevõtjatele pakkuda. Praeguses olukorras me lihtsalt ostame elektrienergiat spekulantide käest börsilt. Vaatamata sellele, et me ise suudame toota ja toodame suhteliselt odavat energiat, müüb Eesti Energia elektrit hinnaga, mille hinnakujundus ei vasta tegelikult mingisugusele loogikale. Valitsus ütleb, et see on turumajandus, tegelikult ei ole, see on lihtsalt riiklik röövmajandus. Sellega tapetakse ära kogu meie majandus, rääkimata tavaliste inimeste, perede ja koduomanike meeleheitest, tõsisest ja õigustatud hirmust tuleviku ees. Kosmeetika siin ei aita, ajatamine ei aita, sotsiaalabi tegelikult ei aita, see vaid lisab bürokraatiat ja stressi kõigile osapooltele. Eesti Konservatiivne Rahvaerakond andis aga eile sisse otsuse eelnõu, kus me tegime valitsusele ettepaneku rakendada energiahindade koheseks allatoomiseks väga tõhusaid meetmeid. Ja need on need, mis päriselt ka töötaks. Ehk siis: kohe lahkuda spekulatiivseks ja röövellikuks muutunud elektribörsilt ja lahkuda CO2 kvootide kauplemissüsteemist. Mida te vastate Eesti inimestele? Kas valitsus kavatseb neid tõhusaid ettepanekuid arutada või kavatsete te need tagasi lükata? Kuidas kavatsete Eesti ettevõtjad, inimesed ja koduomanikud sellest elektrienergia hinnatõusust tulenevast hinnarallist päästa?
Aitäh! Kõigepealt ma soovin korrigeerida arusaama, justkui riik küsiks inimestelt seda raha. Riik, Eesti Vabariik ei tooda elektrit. Elektrit toodavad elektritootjad ja tõesti, elektri tootmisel oma tootmise nad annavad turule, kust tarbijad seda ostavad. Alates 2016. aasta teisest poolaastast kuni 2021. aastani on see Nord Pooli börs toonud Eesti inimestele ja ettevõtjatele 40% odavamad elektri hinnad kui näiteks Kesk-Euroopas. Siis ei olnud kuulda seda, et n-ö selle lapse peaks pesuveega välja viskama, et selles börsis on viga. Mis on oluline? See, et riik ei koori inimesi. Tegelikult, kui me vaatame võrdluses teiste riikidega, siis meil on maksude osakaal elektrihinnast tunduvalt madalam kui meie naabritel. Näiteks, Eurostati andmetel Eesti maksude osakaal oli elektrihinnas 1,5 korda väiksem kui Norras, umbes kaks korda väiksem kui Rootsis ja umbes 1,6 korda madalam kui Soomes. Nii et tegelikult riik ei koori. Jällegi, ma tahan rõhutada seda, et riik üritab inimestel aidata toime tulla nende elektrišokkidega, mis on üle maailma, igal pool, ka Hiinas, ka väljaspool Euroopa Liitu praegu toimumas. Energia hinnad on minemas üles. Energiakriis on igal pool. Ja see on ootamatu, selles ei ole süüdi ei Eesti Vabariik, ei Eesti Vabariigi valitsus. See ei ole lähtunud mitte ühestki otsusest, mida Eesti riik või Eesti valitsus on teinud. Me üritame aidata inimesi nende hindadega toime tulla. Ja pikaajaliselt muidugi me peame vaatama seda, kuidas me saaksime rohkem tootmisvõimsusi turule, just selleks, et seda hinda alla tuua. Jah, need otsused on väga pikalt seisnud, paraku ka eelmiste valitsuste ajal ei ole tehtud selliseid otsuseid, et tootmisvõimsusi oleks rohkem turule tulnud, aga me peame need otsused tegema nüüd, et ka tulevatel aastatel tegelikult seda probleemi lahendada.
Ja nüüd üks kohapeal registreeritud küsimus. Mart Helme, palun!
Aitäh, härra eesistuja! Lugupeetud peaminister! Te ei vastanud küsimusele. Küsimus oli, kas valitsus on valmis meie eile esitatud eelnõus toodud ettepanekuid arutama, kaaluma, vastu võtma, tagasi lükkama. Missugune on valitsuse seisukoht? Meid see huvitab, sest kuigi eelnõu on parlamendi menetluses ja parlament teeb oma otsused, meid ikkagi huvitab, mis on valitsuse vaade sellele. Seda esiteks. Teiseks, te ei ole päris korrektne, kui te ütlete, et Eesti ei tooda elektrienergiat või et valitsus ei tooda, riik ei tooda. Eesti toodab. Eesti Energia on riigiettevõte. Eesti Energia toodab elektrienergiat. Eesti on võimeline varustama Eestit elektrienergiaga, juhul kui seda ei pidurdata mingite rohepöörete ja muude takistustega, mis on puhtideoloogilised. Kõige kiirem tee praegu on iseseisva elektri tootmise kiire suurendamine ja need võimalused on Eestil samuti olemas. Nii et selles mõttes rääkida siin sellest, et me tulevikus hakkame midagi tegema ja peame tegema. Muidugi peame! Kogu aeg peame, ikka tuleviku jaoks peame tegema. Aga ka hetkel on võimalik ja mitte ainult võimalik, vaid ka vajalik astuda kiireid samme, seepärast ma tuletan teile meelde ühte vanasõna: seni kuni paks kõhnaks läheb, on kõhn juba kärvanud. Eestis on neid inimesi, kes jaanuaris oma säästud elektriarve tasumiseks ära kulutavad, tõenäoliselt väga-väga palju. Ma ei oska numbrit loomulikult öelda, aga neid on tõenäoliselt väga-väga palju. Ja need kosmeetilised muudatused siin teatud maksualandustega ei päästa neid veebruaris-märtsis tõenäoliselt samuti väga suurte elektriarvete tasumisest. Aga peale selle on veel toasoe. Peale selle on veel muud arved. Me teame, et juba on tõusnud toiduainete hinnad. Me oleme teatud [[Juhataja helistab kella.]] hinnatõusu pöörises ja selles olukorras on valitsusel kohustus astuda kiireid samme. Küsimus on: kas te olete meie eile esitatud eelnõu ettepanekutega valmis tutvuma ja seisukoha võtma?
Aitäh! Loomulikult kõik head, kiiresti teostatavad ja jätkusuutlikud ideed on igati teretulnud. Loomulikult me oleme valmis neid arutama ja lahendusi leidma. Ma siiski tahan paar asja veel ära korrigeerida. Tegelikult kui me oleksime varasemalt juba teinud seda rohepööret, mida teie nii väga kritiseerite, siis meil oleks rohkem taastuvenergia võimsusi, mis teatavasti toovad odavama elektri, sellepärast et sisendkulud on väiksemad. Nii et ma seda ei kritiseeriks. Ma ütlen veel, veel kord rõhutan, et Eesti riik, te väga demagoogiliselt seote need asjad kokku, et Eesti Energia tõepoolest toodab elektrit, aga Eesti riik elektrit ei tooda. Ja kui me võtame Eesti riigina, siis praegu me oleme netoimportija, mis tähendab seda, et meil tegelikult tootmisvõimsusi on vähem kui me igal ajahetkel vajame ja sellepärast me peame tegelema sellega, et meil neid tootmisvõimsusi tuleks rohkem juurde ja need tootmisvõimsused oleksid jätkusuutlikud ja taskukohased. Hindadest. Te ütlete, et neid inimesi on palju. Jah, neid inimesi on kahjuks palju. Aga kui ma vaatan puhtalt Eesti Energia lepinguid, siis Eesti Energia lepingutest esiteks kaks kolmandikku on fikseeritud hinnaga lepingud – ma räägin nüüd kodutarbijatest. Ligi 60% koduklientidest, nende arve on väiksem kui 50 eurot. Ja koguni 75% arvetest on alla 100 euro kuus. Ma ei ütle, see oleneb inimeste sissetulekutest, ka see 100 eurot on väga kõrge teatud perekondadele ja ma kuidagi seda ei vähenda. Aga ma tahan öelda, et need ülisuured arved tegelikult, vähemalt Eesti Energia võrdlustabeli järgi, ei moodusta nii suurt osakaalu kõikidest nendest arvetest, et inimesed nüüd päris maksujõuetuks muutuksid, pisendamata kuidagi seda probleemi. Ajakirjandusest jääb mulje, justkui need mitmetuhandesed arved on hästi tavaline nähtus, aga kui vaadata neid numbreid, siis ta tegelikult suures pildis ei ole. 237 000 leibkonda või tarbimispunkti saavad alla 50-eurose arve.
Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Liigume edasi kolmanda küsimuse juurde, mille esitab Helir-Valdor Seeder peaminister Kaja Kallasele. Palun!
Aitäh! Minu küsimus puudutab ka ikka energiakriisi. Mina olen küll veendumusel, et valitsus ei taju praeguse olukorra tõsidust ja sügavust täiel määral. Probleem ei ole ju ainult toimetuleku piiril elavate inimeste probleemides, vaid täna on hätta sattunud ka tavalised pered, kes on endaga seni hakkama saanud: majaomanikud, koduomanikud, keskklass, ka ettevõtted, eriti väikeettevõtted, mittetulundusühingud. See on kogu ühiskonda läbiv probleem täna ja valediagnoosist tulenevalt on otsitud ja leitud ka valed lahendused. Teiegi siin täna Riigikogu ees vastate, et te olete püüdnud otsida teoreetiliselt ideaalset vajaduspõhist toetuse lähenemise skeemi, aga välja on kukkunud bürokraatlik ja ebaõiglane ja väga ebaefektiivne toetuste süsteem. Ja mina olen uurinud ka ja ma ei ole leidnud ühtegi teist riiki, kus analoogset toetussüsteemi oleks Euroopas rakendatud, ei Soomes, ei Norras, ei Leedus, ei teistes riikides ei ole. On tunduvalt lihtsamad lahendused, on need siis kehtestatud hinnalaed teatud tarbimismahuga või näiteks on võimalik ka leida lahendused läbi tootjate või läbi müüjate, kus ei ole vaja tegeleda tuhandete ja tuhandete lõpptarbijatega, kes kõik peavad avalduste ja dokumentidega mööda kohalikke omavalitsusi jooksma ringi, kusjuures kohalikud omavalitsused käsitlevad olukorda erinevalt, ja kui te vaatate kodulehekülge, annavad erinevaid selgitusi ja muidugi rakendavad erineval ajal taotluste vastuvõtmist ja väljamaksmist. Selline tohuvabohu ei ole kindlasti ei akuutselt olukorrale lahendus ega ka pikas perspektiivis jätkusuutlik. Kas valitsus on valmis mõtlema ka alternatiivseid lahendusi, mida on ka opositsioonierakonnad pakkunud?
Nagu ma ütlesin, siis jätkusuutlikkuid, häid, lihtsasti teostatavaid lühiajalisi lahendusi oleme igal juhul valmis arutama. Aga praegu opositsiooni poolt tulnud ettepanekud on väga palju ikkagi populistlikud ja teostamatud. Meil on olnud teiste eelnõudega siinsamas saalis vaidlused selle üle, et riik kogub justkui liiga palju andmeid. Meil ei ole sellist ühtset superandmebaasi, kus meil oleks inimeste energiatarbimine, kes kellega elab, leibkondade arvestus ja sissetulekud. Meil ei ole sellist andmebaasi. Ma arvan, et kui me hakkaksime sellist andmebaasi looma, siis tekiks, vastupidi, väga suur vastasseis, et miks riik tahab seda ühte kohta kõike panna. Ma möönan, et on raskusi, ja tõesti, me ka koostöös kohalike omavalitsustega püüame leida lihtsamaid lahendusi. Mõni kohalik omavalitsus töötab väga kaasa, toob välja need kitsaskohad, kuidas saaks asju lahendada paremini. Teine kohalik omavalitsus veab jalgu järel ja tegelikult soovib justkui näidata, et need asjad ei õnnestu. Tähendab, neid lihtsaid lahendusi lihtsalt komplekssete probleemide puhul pole olemas. Jällegi ma rõhutan, me tahame aidata sihitult rohkem neid, kellel on suurem häda, ja me selle sihitud meetmega hüvitame 80% nii elektri, kütte kui gaasi hinna tõusust nendele perekondadele, keda on 380 000, leibkonda või perekonda, ja ligi 800 000 inimest. Sellist meedet, kui te vaatate, teistes riikides on ainult elektri peale tehakse eraldi, aga meil on ka küte, meil on ka gaas. Ja nüüd hinnalaed. See võimalus on olemas, see hinnalagede võimalus on fikseeritud hinnaga lepingute sõlmimine. Näiteks Soomes on börsihinnaga lepinguid ainult 10%, samas kui meil on neid börsihinnaga lepinguid 45%. Ja miks? Sellepärast, et alates 2016. aastast kuni 2021. aastani on tänu nendele börsihindadele inimesed saanud börsihinnaga lepingutest 40% odavamat elektrit kui näiteks Kesk-Euroopas. Ja see on see põhjus. Nii et jällegi, kui teil on väga häid, lihtsaid, kiiresti teostatavaid lahendusi, loomulikult me oleme valmis neid arutama. Ma loodan, et see on meie ühine huvi inimesi aidata, mitte seda frustratsiooni kuidagi eskaleerida.
Aitäh! Mulle tundub, et me saame jätkuvalt olukorrast ja olukorra lahendustest erinevalt aru. Te ise ka möönsite, et ei ole piisavalt andmeid, aga soovite ikkagi sellist ideaalset vajaduspõhist ja bürokraatlikku toetussüsteemi rakendada, mida praktikas ei ole võimalik, ma kinnitan teile, edukalt rakendada. Lihtsamaid lahendusi, mis ei ole populistlikud, oleme meie välja pakkunud. Isamaa Erakond on pakkunud välja erinevaid võimalusi ja me oleme avatud ka valitsusepoolsetele alternatiivsetele initsiatiividele, mida kahjuks seni ei ole. Me oleme pakkunud elektrituru reformi, võimalust börsiväliselt elektrit osta – see ei tähenda börsilt lahkumist, ärge hakake seda nüüd lahti rääkima –, mis on väga mõistlik ja mida mitmes Euroopa riigis täna rakendatakse, või ka käibemaksu ajutist alandamist, mida on võimalik teha kiiresti ja täiesti bürokraatiavabalt ja nii edasi. Neid võimalusi on päris mitmeid, kui valitsus suudab kokku leppida. Aga mul on küsimus, et kas te olete valmis kommenteerima oma partneri, Keskerakonna viimaseid ettepanekuid. Ma kohe möönan ka seda, et see ei ole korrektne käitumine ja on ülimalt kummaline, kui Keskerakond tuleb välja oma initsiatiividega nii, et kabinetis ei ole seda informatsiooni olemas, teid ei ole informeeritud, koalitsioonipartner loeb seda kas ajalehest või näeb televiisorist. See on täiesti ebanormaalne olukord. Te olete ise kommenteerinud, et tunnete, justkui vastutate üksi – tähendab Reformierakonda ma pean silmas – koalitsioonis praegu toimuva eest. Ja siit minu küsimus: kuidas valitsuse tervis on? Kas meil on praegu kaks valitsust, Keskerakonna valitsus oma ettepanekutega ja Reformierakonna valitsus oma ettepanekutega, või on meil üks valitsus, kus on ainult Reformierakond, kuna te tunnete end üksi, või ei ole meil üldse valitsust ja on valitsuskriis, milles on kaks erinevat erakonda, ja valitsust, kes suudaks kokku leppida, kuidas Eestit edasi viia, praegu ei olegi?
Aitäh! Me oleme ju suutnud kiiresti kokku leppida neljas meetmes. Esiteks oleme jätnud ära need aktsiisitõusud, mida eelmine valitsus seadustas. Seda tegime kiiresti, enne riigieelarve vastuvõtmist. Teiseks, kiiresti otsustasime alandada elektri võrgutasu 50% kõikidele elektritarbijatele – jällegi, et aidata kõiki inimesi. Kolmandaks otsustasime 100% hüvitada gaasi võrgutasu, et just gaasi hinna šokki leevendada. Ja neljandaks oleme kokku leppinud teha sihitud meede: mediaanpalka teenivatele inimestele hüvitada 80% elektri, kaugkütte ja gaasi hinna tõusust. Need on väga selged kokkulepped, mis me tegelikult oleme saavutanud kiiresti. Jah, ühiskonnas tabas jaanuari alguses väga paljusid inimesi suur šokk, kui nad said elektriarve. See on väga hästi peegeldunud ajakirjanduses, kus neid arveid on diskuteeritud ja inimeste pahameelt on peegeldatud. Nagu ma ütlesin, energiakriis on igal pool üle maailma, ka näiteks Hiinas ja Euroopa Liidu teistes riikides. Suurbritannias on täpselt samamoodi hinnad tõusnud kõrgustesse. See ei ole midagi, mida Eesti riik või Eesti valitsus on põhjustanud. Me üritame nende tagajärgedega toime tulla just selle jaoks, et inimesi aidata. Ja ma ei ole teiega nõus selles osas, et valitsus ei mõista selle olukorra tõsidust. Vastupidi, me saame väga hästi aru, et väga keeruline olukord on, ja seetõttu me need meetmed, mis ma ette lugesin, olemegi suhteliselt kiiresti saanud kokku leppida. Aga nii nagu siin Riigikogus, ka teie poolt, kõikide erakondade poolt, on olnud võidujooks pakkuda veel selliseid populistlikke, kiireid lahendusi – nii ilmselt kõikide erakondade poolt, kes nüüd järgmisel aastal valimistele vastu liiguvad. Nagu ma ütlesin, jätkusuutlikke kiiresti teostatavaid lahendusi me oleme valmis arutama, aga igal kulul on alati ka alternatiivkulu. Kui me 169 miljonit täiendavalt – ma tuletan meelde, et 240 miljonit me oleme juba nende toetusmeetmete peale pannud –, kui me täiendavalt 169 miljonit kolmeks kuuks paneme ühe asja peale, siis selle raha eest ei saa me teha mitte midagi muud: ei kõrghariduse rahastamist tõsta, ei tervisekriisiga toime tulla aidata ega [tegelda] nende julgeolekuriskide või väljakutsetega, mis praegu meie ees seisavad.
Ja nüüd üks kohapeal registreeritud küsimus. Mart Helme, palun!
Aitäh, härra eesistuja! Lugupeetud peaminister! Aitäh vastuste eest, aga vastust me ei saanud nendele teravatele küsimustele, mis puudutasid valitsuse tervist ja seda, kas meil on üks valitsus, mitu valitsust, kas valitsuses on kaks valitsust, üks on Keskerakonna valitsus, teine on Reformierakonna valitsus. Nendele, ma saan aru, väga ebamugavatele küsimustele te ei vastanud. Ma põgusalt puudutan ka seda toetuste jagamise süsteemi. Nii palju kui me oleme praeguseks aru saanud, ei maksta toetust inimestele, kellel on mingi teine kinnisvara. Näiteks elad korteris Tallinnas, aga sul on vanematelt päritud talumaja või suvila. Ei maksta inimestele, kellel on pangaarvel mingisugune teatud summa, 2000 või mis seal on, 2000-st rohkem. Ei maksta inimestele, kes on lahkunud teisest pensionisambast ja saanud oma rahad kätte. Palun makske teise pensionisamba rahast oma elektriarved ära, pole teil rohkem tarvis! Nii et me oleme aru saanud, et siin on küllaltki selline liigendatud süsteem, mis väga paljud raskustesse sattunud inimesed tegelikult panevad olukorda, kus nad midagi peavad likvideerima ja sellega tegelikult muutuvad oluliselt vaesemaks. See on niisugune minupoolne kommentaar. Kui teil on teistsugused andmed, palun lükake ümber, rahustage avalikkust, mul ei ole midagi selle vastu. Aga minu küsimus puudutab seda. Meie tegime oma eelnõus ka ettepaneku kehtestada vähemalt ajutiselt, kuni olukord laheneb, tuleb kas või kevadine leevendus hindades, elektri hinnale teatud fikseeritud lagi. Kas valitsus on valmis seda kaaluma ja seesugust lage kehtestama? Aitäh!
Kuivõrd te tunnete muret valitsuse tervise pärast, siis tänan küsimast, saame hakkama ja üritame nende väljakutsetega toime tulla. Nii nagu ütles ka Sotsiaaldemokraatliku Erakonna juht, on tegemist tõesti erakordselt raske ajaga sellel ajal valitsusvastutust kanda. See on tunduvalt raskem kui opositsioonis kõike kritiseerida. Aga teie teiste küsimuste juurde. Kui inimesel on mitu maja, me üritame aidata inimesi nende kuludega toime tulla ja me räägime ikkagi leibkondadest, kes elavad ühel aadressil. Inimene ei saa korraga elada ühes ja teises kohas. Lihtsalt ma arvan, et kui inimesel on juba mitu maja, siis võib olla tegemist ei ole inimesega, kes sellist toetust siis lõpuni vajab. Teine pool küsimusest: fikseeritud lagi. Fikseeritud lagi on praegu see, mida pakuvad ka elektritootjad. See on fikseeritud hinnaga lepingud teatud perioodiks ja see lõikabki selle tipu maha. Kui sa kardad seda ülikõrget hinda, siis sõlmi fikseeritud hinnaga leping, ja sa tead, mida sa kindlasti elektri eest maksad. Minu meelest ei ole see õige, kui ühelt poolt meil on börsihind – ja jällegi, nagu ma ütlen, 2016. aastast kuni 2021. aastani need inimesed on maksnud 40% odavamat elektri hinda kui keskmiselt Euroopas –, siis me justkui selle madalama poole, selle kasu, mis jääb kõikidele nendele tarbijatele, aga tipud lõikame maha. Sellisel juhul tekib olukord, kus kõik võtavad endale börsihinnaga lepingu, sest sul riski teiselt poolt ei ole. Sul on ainult see kasu, mis sa sellest saad. Ja jällegi ma ütlen, fikseeritud hinnaga lepinguid elektritootjad juba pakuvad. Ma veel kord rõhutan, kui me lähme kinni maksma kõike, siis alati, kui me teeme midagi selle rahaga, ei tee me samal ajal midagi muud selle rahaga. Nii et aidata inimesi tuleb selle šokiga toime tulla. Aga lõpuni kõike kinni maksta ei saa, elekter ikkagi on kaup nagu iga teine, mille eest tuleb tasu maksta. Aitäh!
Lõpetan selle küsimuse arutelu.
Liigume edasi neljanda küsimuse juurde. Helmen Kütt küsib peaminister Kaja Kallaselt, eakatest. Palun!
Suur aitäh, austatud eesistuja! Lugupeetud peaminister! Ma küll tahaks loota ja arvata, et kõik omavalitsused annavad endast parima. Vähemalt minu kodulinnas, Viljandis alustati juba eelmisel nädalal taotluste vastuvõtmist ka füüsiliselt. Ja kui te ütlesite, et osad omavalitsused lohistavat jalgu, siis võib-olla peaks olema konkreetsem – kui on probleeme, siis neid ka välja konkreetselt tuua. Aga sotsiaaltöötajad töötavad tõesti võimete piiril. Ja ausalt öelda, tänases arutelus on jäänud täiesti määramata ja rääkimata see, et me oleme olukorras, kus on viiruse väga kiiresti leviv tüvi. Ja need, kes tulevad vormistama, on üldjuhul kõrges vanuses inimesed, kes ise hakkama ei saa või kellel puudub arvuti [kastuamise] võimalus või puuduvad oskused selleks. Ja küsimusi on päris palju, millele tõenäoliselt saab ka telefoni teel vastused. Täna hommikul alles suhtlesin kohaliku omavalitsuse sotsiaaltöötajate ja konkreetselt nendega, kes neid taotlusi vastu võtavad. Ja nagu hea ametikaaslane Helir-Valdor Seeder [välja] tõi, siis väga erinevalt omavalitsused lähenevad sellele teemale. Osad tõesti nõuavad väljavõtteid pangaautomaatidest viimaste kuude kohta. Teised ei nõua, Viljandi linnas seda ei küsita. Aga on tekkinud juba hulk neid inimesi, kes pakuvad niinimetatud abi ehk petised, kes lähevad vanainimese juurde ja ütlevad, et anna oma ID-kaart koos PIN-koodiga ja me lähme vormistame ära, et sa ei peagi ise minema. Soovitasin kahtlemata pöörduda sellise jutuga politseisse ja informeerida sellest. Aga tegelikult on olukord keeruline ka nendel inimestel, kes iga päev seal töötavad. Nii nagu ka tänases lehes üks eakas ütles, et see on nii keeruliseks tehtud sellepärast, et ilmselt on lootus, et osad ei tule. Mina tõepoolest arvan, et osad inimesed ei tule, kannatavad selle ära, löövad käega, kuigi neil oleks õigus seda toetust saada. Te tõite välja ka selle, et on süsteemid keerulised. Kas te olete neid riske kaalunud?
Aitäh! Esiteks, ma tahan ka seda öelda, et enamus kohalikke omavalitsusi, ma usun, toimetavad väga hästi ja sotsiaaltöötajad teevad suurepärast tööd, selleks et inimesi aidata, eriti väiksemates omavalitsustes, kus kõik inimesed on teada. Kes ei ole veel alustanud taotluste vastuvõtmist, on Tallinna linn, kes alles 17. jaanuaril plaanib seda teha. Ma ei tea, mis põhjusel, aga tõenäoliselt riigihalduse minister suhtleb ka nendega, et Tallinnas need asjad liiguksid kiiremini. Nüüd, ma olen teiega väga nõus, et justkui on täiesti tähelepanuta jäänud see, et meil on samal ajal tervisekriis ja omikroni tüvi levib kiiremini kui kunagi varem. Ja tõesti, see on omakorda ohuks ikkagi eakatele. Siin ma tahan küll öelda, et kolmega on kindlam, tuleks teha ära ka need tõhustusdoosid, vaktsineerida, sest see hoiab ära raskema haigestumise. Ja kui on võimalik tõesti neid eakaid aidata muul viisil, et nad saavad oma küsimustele vastused telefoni teel ja taotluse esitamiseks, siis saab seda teha kaugelt, isegi kui sul internetti ei ole. Kindlasti nendele lahendustele peab veel mõtlema. Ma tean seda, et riigihalduse minister on kohalike omavalitsustega pidevas ühenduses juba oktoobrist saati, kuidas teha seda süsteemi võimalikult lihtsaks. On tehtud STAR keskkond selleks, kus menetleda ja kus toetuse arvutamine oleks lihtsam ja aidata ka neid kohalikke omavalitsusi. Kui seal on kitsaskohti, siis me oleme väga avatud selleks, et need kitsaskohad kiiresti lahendada. Mida ma tahan öelda? Kui oktoobris see vajadus tekkis, siis selle IT-lahenduse väljatöötamine tehti ka ülikiiresti ja seal on kindlasti vead sees ja kogu selle lahenduse väljatöötamine, sest see vajadus tekkis kiiresti. Aga ma palun mõistmist. Teistpidi, ma tean, et kõik inimesed, nagu te ütlesite, töötavad viimase piiri peal, et ikkagi inimesi aidata ja et ka kohalikke omavalitsusi aidata, et nemad saaksid omakorda inimesi aidata. Ma tahaksin öelda veel seda, et kui te ütlete, et tõesti on inimesed, kes tahavad eakate pealt siin teenida, siis see on küll uskumatu küünilisus või isegi alatus, kui selliseid asju tehakse. Ma loodan, et kui sellised asjad tulevad välja, siis sellised inimesed võetakse vastutusele.
Helmen Kütt, palun täpsustav küsimus.
Suur aitäh! Ma jätkan siit oma teist küsimust, mis osaliselt haakub esimesega, aga vähemalt on ta teemas, eakate toimetulek. Te ütlesite, et juba 28. oktoobril hakati läbi rääkima kohalike omavalitsustega. Siis oli ka Riigikogus eelarve menetlemine. Sotsiaalkomisjoni poole pöördus pensionäride ühenduste liidu juht Andres Ergma, kes esitas mitu ettepanekut, nende hulgas üks, ja nüüd ka siit saalist tulid ettepanekud, et pensioni baasosa oleks tõusnud 1. jaanuarist 2022. Nüüd me teame, et nii baasosa tõuseb 1. jaanuarist 2023 kui ka tulumaksuvabastus keskmiselt pensionilt. ja 1. aprillil, nii nagu ikka pensionid tõusevad, tuleb koefitsiendijärgne või indeksijärgne. Teades seda olukorda elektritõusu ja kõigiga, kas valitsus tõesti ei kaalunud seda, et tõsta baasosa juba 1. jaanuarist? Ka see 20 eurot oleks sel juhul aidanud inimesi ja võib-olla mõni ei olegi siis pidanud seda teed võtma. Te tõite välja ka selle, et kõik andmed ei kattu. Samas, me maksame registris olevad andmed, üks on elanike register, teine on Sotsiaalkindlustusameti kaudu, mis on pensioni suurust näitav, aga samas me maksame toetust. Ja te olete toonud välja ka selle, et järgmisel või tähendab sellel aastal üksi elava pensionäri toetus tõuseb 200 euroni, see laekub alles 1. oktoobril kontodele või õigemini siis, kui pension laekub. Selle jaoks need andmed klapivad. Kas ei oleks võinud siis üksi elavatele pensionäridele vähemalt seda elektrikompensatsiooni automaatselt [arvestada]? Elektriarved on võimalik saada ju elektrimüüjate kaudu, vähemalt nemad ei oleks pidanud siis tulema ... Kuidas on nii, et ühe toetuse jaoks andmeid on piisavalt, aga teise toetuse jaoks ...? Või vähemalt osa inimesi, me teame, et see on mitukümmend tuhat, kas 60 000 või 80 000 saavad üksi elava pensionäri toetust. Et vähemalt see ära lahendada selle läbi? Aitäh!
Aitäh! Esiteks, eelarve läks valitsusest välja septembris, kui selle probleemi olemus või selle probleemi ulatus ei olnud nii selge. Aga tõesti, pension indekseerimise tulemusel tõuseb 6,8% järgmisel aastal ja üksi elava pensionäri toetus tõuseb koguni 73,9% ehk 200 euroni. Nüüd tulles selle elektritoetuse juurde, nagu ma ennist ütlesin, siin on üsna mitu elementi. Ega kõik pensionärid ei ole abivajajad. Minu vanemad on pensionärid, nemad ei ole abivajajad. Neile selle toetuse andmine tegelikult tähendaks seda, et seda toetust saab keegi teine vähem, kui seda teha automaatselt. Nüüd, elektritoetuses on mitu elementi. Üks on see, nagu ma ütlesin, leibkonnad, kes kellega koos elab ja nende sissetulekud. Teiseks on see, mis puudutab elektri tarbimist. Kõigil elektritarbijatel ei ole ka probleemi, nagu ma ütlesin, 237 000 leibkonda või elektritarbimispunkti, nende arve on alla 50 euro. Selles suhtes jällegi, et aidata rohkem inimesi, siis neid elemente on palju. Kõik teadmine, mis on riigil olemas, on juba arvesse võetud või on püütud vähemalt arvesse võtta ka selle toetuse taotlemisele eelnevalt, et inimesed ei peaks tegema seda pingutust. Ja nagu te ise väga tabavalt ütlesite, kohalikud omavalitsused käituvad erinevalt ja üldiselt ikkagi püüavad ju inimesi aidata ja mitte neid solgutada, kui selleks puudub igasugune vajadus. Nii et veel kord: kui on võimalik seda muuta ta paremaks, siis seda püüame teha. Mida rohkem me aitame kõiki, seda vähem me saame aidata neid, kellel on tõeliselt abi vaja.
Ja kohapealt registreeritud küsimus tuleb Helir-Valdor Seederilt. Palun!
Aitäh! See küsimus, mille kolleeg Helmen Kütt tõstatas, et eakad inimesed ei ole võimelised lihtsalt sellest bürokraatiast läbi närima ja seda Kolgata teekonda lihtsalt ette ei võta ja jätavad taotlemata, ma arvan, et see ring on laiem, mitte ainult eakad inimesed, vaid ka paljud teised inimesed. Ma teile lihtsalt meeldetuletuseks lühidalt loen sellesama Tartu linna tingimused, mille nad on välja pannud kodulehele, mida inimesed peavad ainuüksi tulude poole pealt siis tõestama: palgatulu, sealhulgas välismaalt saadud palgatulu, ettevõtlustulu, kasu vara võõrandamiselt, renditulu ja litsentsitasud, intressid ja dividendid, pensionid, stipendiumid, toetused, preemiad, hasartmänguvõidud, kindlustushüvitised ja väljamaksed pensionifondidest, madala maksumääraga territooriumil asuva juriidilise isiku tulu, saadud elatisraha ja nii edasi. Lisaks tõendid, et tegemist on taotleja ja tema perekonna tegeliku elukohaga, olgu see siis üürileping, omaniku kinnitus või muu selline ja nii edasi ja nii edasi. Pluss kulude pool tuleb sinna juurde ja terve rida muid dokumente. Ja ainult üksikuid on võimalik saada registritest läbi maksuameti, enamust peab inimene selle kogumina kokku koguma ja kohalikule omavalitsusele viima. See on ülimalt bürokraatlik ja kui inimene selle juhendi läbi loeb ja vaatab erinevate omavalitsuste kodulehtedelt, ta loobub lihtsalt sellest taotlemisest. Aga kes viitsib ja kes on nutikas, see muidugi saab ka kahe maja eest, sellepärast sellesama Tartu linna tingimustes on näiteks sees, et üks pereliige peab olema Tartu linna registreeritud, üks pereliige, nii et kui teine registreerib nüüd oma suvemajja või teise majasse, siis ta saab sealt teisest kohalikust omavalitsusest elukohajärgselt taotleda. Nii et see, kes on võimekas ja nutikas, kas tal on vajadus, seda tingimata ta saab ja tegelik abivajaja jääb ära. Kas te jätkuvalt olete arvamusel, et see süsteem on hea, ei vaja muutmist ja kõik on korras, nii nagu te siin jätkuvalt veenate?
Aitäh! Ma ei tea, miks te eakatesse nii üleolevalt suhtutute, justkui nad ei saaks hakkama. Seda ju tegelikult Eestis on väga tublid inimesed ja inimesed üldiselt on väga terased. See loetelu, mis te toote välja, jah, niimoodi loetledes tundub see kohutav, justkui sa peaksid kõikidele nendele küsimustele vastused esitama, aga tegelikult minu teada on see enam-vähem sama loetelu, mida küsitakse ka maksude deklareerimisel. Kui sa oled pensionär, siis sa tead, et sinu ainuke tulu on pension, ja selle pensioni sa esitad. Keegi ei arva, et mul on välismaalt teenitud tulu, kui mul seda välismaalt teenitud tulu ei ole, siis ma seda teadmist või seda infot mul ei ole ja seda ma ei esita. Lihtsalt seda loetelu te võite nagu hirmutamiseks siin ette lugeda. Kui te ütlete, et inimesed registreerivad ennast erinevatesse majadesse ja saavad ikka toetust, siis toetus on leibkonna kohta, kes elavad koos. Jah, kui ta elab ühes kohas, siis ta ei saa elada teises kohas. Kui leibkonnad teevad ennast pooleks või on tõesti, et üks elab ühes ja teine teises, siis neid loetakse erinevaks kaheks leibkonnaks. Aga sellisel juhul sa pead ka tingimustele vastama, see tähendab seda, et sinu sissetulek peaks vastama sellele mediaannõudele ja kui sul on lapsed, siis kuhu need arvestatakse. Ja et inimesed, te toote etteheitena, et inimesed peavad tõendama, et nad elavad seal asukohas, aga selle jaoks meil paraku, nagu ma ütlesin, rahvastikuregistris 20% andmetest ei vasta tegelikult inimeste sisulistele elukohtadele ja mingit tõendust, et sa selle elektriarve taga oled, on vaja esitada. Iseenesest see ei ole väga keeruline. Kui sul on üürileping, saad selle esitada, kui sa oled omanik, saad selle esitada ja näidata, et ma seal elan. Ma nagu, kuidagi, ma ühelt poolt mõistan, kui meil tekivad need takistused, siis kõik need takistused ka antakse teada nii kohalike omavalitsuste sotsiaaltöötajate poolt, kes sellega tegelevad, mis on need asjad, mida saaks teha paremini. Ja kindlasti peavad kohalikud omavalitsused omavahel jagama ka neid nii-öelda parimaid praktikaid, kuidas asju sujuvamalt teha. Jällegi ma toon välja selle Tartu linna, kus esimesed taotluspäevad on läinud kenasti ja inimesed ütlevad, et taotlemine läheb pigem kiiresti, kui nad, või kiiremini, kui nad arvasid.
Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Viies küsimus on tervise- ja tööminister Tanel Kiigele, selle esitab Kalle Grünthal ja teemaks on vaktsineerimine. Palun!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Tanel Kiik, rohkem kui aasta tagasi seisite te Riigikogu ees ning teatasite, et Eesti võtab kasutusele COVID-i vastu võitlemiseks eksperimentaalsed vaktsiinid, millele on antud ajutine kasutusluba. Ehk siis need vaktsiinid ei ole kasutusele võtmiseks läbinud tavalist praktikat. COVID-i vaktsineerimise läbiviimiseks käivitati teie juhtimisel meeletu propagandamasin, mis oli vägagi tulemusrikas. Sest mäletame veel selgelt, kuidas inimesed seisid süsti ootel vaktsineerimispunktides, mis töötasid konveieri põhimõttel: sutsakas ära, ja järgmine. Samal ajal jätkus see protsess muidugi ka läbi perearstide, kes meelitasid ja kutsusid inimesi vaktsineerima. Inimesed uskusid teie poolt juhitud kampaaniat ja selle protsessi vajalikkust. Kahjuks on teie poolt juhitud kampaania läbiviimine ning selle metoodika toonud kaasa tuhandetele inimestele rasked ja jäävad tervisekahjustused. Lisaks sellele on Ravimiametile ametlike andmete põhjal saadetud 27. detsembrist aastast 2020 kuni 12. detsembrini 2021 33 surmalõppega teatist. See karm statistika räägib üheselt, et olete oma vaktsineerimiskampaania juhina täielikult läbi kukkunud. Need 33 surma ei ole mitte statistika, vaid elamata elud ja lein perekonnas. Olen varemgi vahendanud rahva sõnumeid ja küsimusi läbi infotunni ning teen seda ka praegu. Üks naisterahvas, kelle isa suri umbes 10 minutit pärast süsti, nimetas teid mõrvariks. Minu küsimus: mida teil on oma kaitseks öelda? Aitäh, lugupeetud istungi juhataja Tanel Kiik. Rohkem kui aasta tagasi seisite te Riigikogu ees ning teatasite, et Eesti võtab kasutusele.
Austatud Riigikogu liige, aitäh küsimuse eest! Alustame faktide täpsustamist. Eestis tõepoolest koroonaviirusevastane vaktsineerimine on kestnud üle aasta. Selle käigus on saanud kaitsesüsti üle 800 000 inimese, üle 300 000 ka tõhustusdoosi. Päästetud on konservatiivsel hinnangul sadu inimelusid, realistlikul hinnangul tuhandeid inimelusid. Sealhulgas on kümned tuhanded inimesed saanud selle võrra rohkem ligipääsu raviteenustele kõikvõimalike muude tervisemurede korral, kuhu nad muidu poleks lihtsalt füüsiliselt mahtunud, kuna haiglad oleks täitunud COVID-19 patsientidega. Neid numbreid saame väga lihtsalt võrrelda. Kui vaatame kas või praegu vaktseerimata isikute osakaalu haiglaravil, siis riski erinevus, nagu on professor Fischer välja arvutanud, on 25-kordne, kui võrdleme tõhustusdoosiga vaktsineeritutega, ja on umbes seitsmekordne võrreldes n-ö tavalise kuuri läbitunega. Nii et kui me räägime ja te küsisite siin surmajuhtumite kohta, nimetasite mind väga kõlavalt mõrtsukaks, siis Eestis on surnud COVID-19 tõttu 1963 inimest, ligi 2000. Ja kui ma oleksin käitunud teie poolt vist soovitud mudeli alusel või oli see teie erakonna juht, kes tahtis kõiki vaktsiine müüma hakata inimestele – ma ei tea, kumba mudelit te toetate hetkel –, siis see ligi 2000 oleks täna märkimisväärselt suurem ja ma arvan, et sellisel juhul oleks tõesti põhjust küsida, millega terviseminister tegelenud on need aastad. Nii et ma põhimõtteliselt sada protsenti lükkan tagasi teie kriitika. Te antud hetkel toote välja inimelusid päästnud tegevuse, vaktsineerimise kui sellise, ja süüdistate seda tervisekahju tekitamises olukorras, kus nii Eesti kui ka rahvusvaheline statistika näitab, et see efekt olnud ju risti vastupidine, ja mitte ainult COVID-19 vastu vaktsineerimiselm, vaid ka muudel vaktsineerimistel. Selline retoorika, mida te siin antud hetkel viljelete, on sõna otseses mõttes ohuks rahva tervisele, on otseseks umbusaldusavalduseks kogu maailma teadusele, tervisevaldkonnale, tervishoiutöötajatele ja minu hinnangul igati kohatu. Aitäh!
Palun, Kalle Grünthal, täpsustav küsimus.
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Tanel Kiik, ma siis täpsustan oma küsimuse üle. Kas te leiate, et need jäävad tervisekahjustused, mis on tekitatud vaktsiinide poolt ja need surmajuhtumid, mis on ametlikus statistikas ja need, mis ei ole ametlikus statistikas, kuid on siiski teada lähedaste poolt, et nad on seotud vaktsiinidega, kas te leiate, et teil puudub vähimgi süü nende inimeste surmades ja tervisekahjustustes?
Aitäh! COVID-19 tõttu on haiglas olnud üle 14 000 inimese. Üle 14 000, kes on saanud tervisekahjustusi, kellel on kõigil mingisugused järelmõjud. Nagu viitasin, ligi 2000 neist on surnud. Täiendavalt on tegelikult kokku nakatunuid olnud üle 200 000. Ka nende puhul on kahtlemata paljudel siiamaani teatud järelmõjusid, tervisekahjustusi, mis võivad ilmneda ja omakorda tervist kahjustada järgnevate aastate ja aastakümnete jooksul. Nii et teie võrdlus hetkel, et tuua vaktsiini kui sellist tervistkahjustavaks ja vaktsineerimata jätmist tervist toetavaks, on täielik jaburus. See on, nagu ma ütlesin enne, rahvatervise vaenulik seisukoht. Nii et mina küll olen selle üle uhke, et Eesti riiki jõudsid COVID-19 vastased vaktsiinid, et eelmises valitsuses hoolimata teie erakonna vastuseisust otsustasime vaktsineerimise teha tasuta kättesaadavaks Eesti elanikele, mitte ei hakanud nõudma selle eest raha, nagu teie erakonna esimees alles hiljuti kuulutas, et ta valitsuses tõesti nõudis, ja selle võrra päästsime, nagu öeldud, sadu või tuhandeid elusid ja kümnetele tuhandetele inimestele võimaldasime ligipääsu vajalikele tervishoiuteenustele, kuhu nad poleks muidu lihtsalt saanud. On need vähiravipatsiendid, on need südame-veresoonkonna haigused, on need traumad, on need erinevad operatsioonid, plaanilised ravid, konsultatsioonid, mis tahes muud terviseteenused. Nii et ainuke asi, mida ma üldse kahetsen vaktsineerimise juures, on see, et me ei jõudnud veelgi kiiremini veel enamateni, eeskätt riskirühmadeni, aga laiemalt elanikkonnani. Ja siin kindlasti oli ka teie, ütleme otse, vastutöö üks nendest põhjustest. Mitte kindlasti peamine, aga paratamatult oma rolli selles, et osa Eesti elanikke on vaktsiiniskeptilised, te kindlasti kannate uhkusega.
Kohapealt saab küsimuse küsida Paul Puustusmaa. Palun!
Suur aitäh! Austatud minister Kiik! Mul on selline statistiline küsimus. Kas riigil on olemas konkreetsed ja kontrollitavad andmed, mis ütlevad, kes inimestest on lahkunud COVID-iga ja kes COVID-isse?
Aitäh! Tõepoolest, Tervise Arengu Instituut tagantjärele täpsustab kõik 2021. aasta andmed, 100% pole neid üle filtreeritud, ehk see järeltöö tehakse. Aga fakt on see, et kui vaatame kas või tänast uudist, te vaatasite, kui negatiivne oli loomulik iive 2021. aastat. Me näeme siin väga selgelt COVID-19 kriisi mõju. Ja paratamatult ka need inimesed, kes on selle viiruse läbi põdenud ja mõne kuu möödudes surevad mõnesse muusse kroonilisse haigusesse, kaasnevasse haigusesse – ka siin on tegelikult olnud viirusel oma mõju, oma osakaal. Nii et Eesti riigi suremust me näeme igas numbris, näitajas. Loomulik iive oli eelmisel aastal üle 5000 miinuses, nii et selles valguses võib COVID-19 surmajuhtumite number, mis on ametlikus statistikas 1963, olla tegelikult isegi alahinnatud. Ehk tegelik viiruse leviku mõju, COVID-i mõju elanike tervisele on olnud veelgi kõrgem, sest väga paljude juhtumite puhul võib olla surma ametlikuks põhjuseks muu haigus, aga COVID-19 on selle muu haiguse kulgu raskendanud ja inimese eluteekonna kiiremini lõpetanud.
Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Kuues küsimus tuleb Heiki Hepnerilt peaminister Kaja Kallasele ja see on eratarbijate ja ettevõtete toetamise kohta.
Suur tänu, hea aseesimees! Austatud peaminister! Te olete täna juba väga tugevalt kaitsnud seda energiakulude hüvitamise meedet, mis käib läbi omavalitsuste, ja minu meelest te üritate küll jätta muljet, et tegemist on ühe väga õnnestunud meetmega, aga küllap tagantjärele me saame vaadata sellele kui ühele kõige läbikukkunumale sotsiaaltoetuse meetmele. Ka president on seda kritiseerinud ja toonud välja sellise võrdluse, et me täna viime läbi registripõhist rahvastikuloendust, me peame ennast e-riigiks, digiriigiks, aga nüüd me ei suuda leida sellist lahendust kulude hüvitamiseks, mis ei koormaks inimesi arutult. Aga vähe sellest, tõesti, sellel meetmel on ka erakordselt suur bürokraatia kulu. Siin küll Indrek Saar ütles, et see on 10%, aga ma julgen ütelda, et see tegelikult lõpuks kujuneb kuskile sinna 15% juurde. Ehk iga väljamakstud kuue-seitsme euro kohta läheb üks euro bürokraatiale. Me soodustame sellega tegelikult ka ümbrikupalkade maksmist, sest on põhjust inimestel näidata sissetulekuid tööandjal väiksemana, et ta mahuks sellesse meetmesse. Tõepoolest, on terve rida inimesi – töötavad pensionärid, õpetajad, noored pered –, kes saavad küll pisut üle keskmise palga palka, aga on võtnud näiteks laenu ja nende tulud on täna katnud enam-vähem kenasti ära, nad on toime tulnud oma kulude poolest, nemad on sattunud raskustesse. Mida te nendele ütlete, kuidas nad peaksid käituma?
Aitäh! Kõigepealt, teid kuulates muidugi ma tahaksin öelda seda, et see Isamaa veetud Partsu tulumaksuküürud või need astmed on just täpselt see, mis on toonud kaasa selle, et inimesed on erinevatele astmetel ja siis justkui ei saa tulumaksuvabastust. Kui te niimoodi esinete, siis ma olen kindel, et te olete nõus, et need küüru peaks ära kaotama ja kõigile võiks kehtida ühtne tulumaksuvaba miinimum. Kui teie need astmed kehtestasite, siis te just ütlesite, et ei, mingit sellist skeemitamist olema ei saa, et inimesed hakkaksid oma sissetulekuid varjama. Nüüd te kasutate neid argumente justkui vastupidi, öeldes, et selle toetuse saamisel seda inimesed hakkavad tegema. Kui nad ei hakanud tegema seda siis, kui tegelikult võit oleks tunduvalt suurem, kui tulumaksusüsteem ära rikuti, siis mina ei arva inimestest nii halvasti, et nad hakkaksid seda tegema praegu. Ma tulen uuesti selle juurde, et meil ei ole ühte sellist superandmebaasi. Meil on elektritarbimise andmed eraettevõtjate käes. Meil on erinevad tootjad, kellega on tarbijatel sõlmitud erinevad lepingud. Ja sellist superandmebaasi pole. Meil on andmebaasid, kus on kirjas inimeste teadaolevad tulud, ja siis on meil rahvastikuregister, kus, nagu ma juba ütlesin, 20% andmetest ei vasta tegelikkusele, kes kellega koos elab, kes moodustavad leibkonna, kes tegelikult leibkonnana seda toetust saavad. Nüüd ma toon lihtsalt selle välja, et meil on see mediaanpalgaga seotud, aga see tähendab seda, et kui meil on toetust võimalik saada kas üksi elaval isikul või perekonnal, kelle kuu keskmine netosissetulek pere ühe inimese kohta on alla 1126 euro kuus, ehk siis iga järgmise vähemalt 14-aastase leibkonnaliikme kohta on sama summa kaaluga 0,5 ja alla 14-aastased lapsed kaaluga 0,3. Ehk siis näiteks, kui meil on kaks täiskasvanut, siis leibkonna sissetuleku piir on 1689. Meil on tänapäeval väga palju kärgperesid, meil on erinevaid võimalusi ja inimesed elavad erinevalt, seetõttu meil ei ole sellist superandmebaasi, kes kellega koos elab. Meil ei ole sellist superandmebaasi, et me teaksime, kuidas nad elektrit tarbivad ja kas neil on probleem või neil ei ole probleemi. Ka seda me ei tea. Sest kui sissetulekud võivad olla erinevad ja mul seda taotleda ei olegi vaja, siis sellisel juhul ei peaks ka seda toetust n-ö peale suruma. Aitäh!
Heiki Hepner, palun, täpsustav küsimus!
Suur tänu! Austatud peaminister! Tegelikult ma sain teie jutust nüüd aru, et see rahvastikuloendus, mis me täna teeme, see on üks täielik jama ja seda ei maksa tõsiselt võtta, sellepärast et te just hetk tagasi ütlesite, et neid andmeid ei ole võimalik usaldada, et nii suured erinevused on. Miks me seda raha kulutame siis sellise asja peale? See selleks. Aga riigihalduse minister on ütelnud just sellesama meetme osas, et inimesed võiksid pöörduda omavalitsuste poole. Tsiteerin: riigihalduse minister Jaak Aab soovitab kõigil arvete maksmisega hädas olevatel peredel, kes energiahüvitist ei saa, pöörduda kohaliku omavalitsuse poole, sest nendel ju aasta alguses raha ikka on. Täpselt niimoodi ta ütleb. Kas see on siis see lahendus? Aga ma siiski laiendan ja lähen nüüd natuke ka väikeettevõtluse poole. Me siin alles hiljuti saime lugeda ühest perearstikeskusest, mis on läbinud renoveerimise, mis vastab A-kategooria energiatõhususele ja on üdini hädas. Minu poole isiklikult on pöördunud hooldekodud, kes ütlevad otse välja, et kui see niimoodi jätkub, siis kevadeks nad peavad uksed kinni panema. Ja nad ütlevad tõesti, et kuhu me need inimesed paneme, mis saab. Ma ei räägi väikeettevõtlusest, FIE-dest. Ei ole ilmselt mõtet ka rääkida ilmselt teie jaoks nendest ettevõtjatest, kes on sattunud ka tervisekriisi läbi, näiteks toitlustusettevõtjad, väiksed, raskustesse. Valitsus on jätnud selle segmendi täiesti vihma kätte, täiesti vihma kätte. Mida te olete mõtelnud nii selle sotsiaalse ettevõtluse poole pealt kui ka lihtsalt väikeettevõtluse poole pealt toetusteks?
Aitäh! Kõigepealt ma pean ära korrigeerima. Ma ütlesin, et Parts tegi astmed, aga mulle saabus sõnum, et see oli Riigikogu liige Sven Sester, kes tekitas need astmed, mida on vist 6000, kus siis inimesed erinevatelt astmetelt saavad erinevat siis tulumaksuvabastust. Kõigepealt vabandan siis Juhan Partsi ees. Aga rahvaloendust te kritiseerisite, et justkui seda pole vaja. Vastupidi, vastupidi, rahvaloendust me viime praegu läbi, aga kas see aitab meid praegu? Ei aita, meil ei ole seda infot täielikult praegu olemas ja praegusel hetkel meil oleks, me peame paraku inimestelt küsima, kes kellega koos elab. Ja need asjad ka muutuvad ajas. Perekonnad ja leibkonnad kolivad kokku, kolivad lahku ja nii edasi. Tõesti see, et sa annad teada, kes siis moodustavad leibkonna ja kes sinna toetuse alla läheb. Nüüd teine pool teie küsimusest, mis puudutab siis tõesti selliseid ettevõtteid. Jällegi, kui ma võtsin Eesti Energiast välja ärikliendid, äriklientidest 89% detsembrikuine arve oli alla 1000 euro. See ei tähenda seda, et ei ole neid ettevõtteid või asutusi, kellel ei ole raske. Tõesti, tervishoiuasutustega, me rääkisime ka tervise- ja tööministriga, et on plaanis arutada haigekassas, kuidas neid tervishoiuteenuse osutajaid aidata, kes on sattunud hätta. Sama küsimus tekib hooldekodude puhul ja et neid siis samamoodi aidata nende kuludega toime tulla. Mida see kõik näitab? See näitabki seda, et see elektrišokk on tabanud kõiki tegelikult ootamatult ja väga raskelt. Nii et neid abivajajaid on rohkem, kui me teame. Seetõttu ongi väga oluline, et me ikkagi sihime neid toetusi, neid rahasid neile, kes tõesti abi vajavad, ja need, kes abi ei vaja, lihtsalt oma arvele täiendavat raha siis ei saa, kui nad seda ei vaja.
Ja kohapeal registreeritud küsimus. Helmen Kütt, palun!
Suur tänu, austatud eesistuja! Lugupeetud peaminister! Ma pean vajalikuks siiski selle mõtte, mida ma tõin ja küsisin, kas kaaluti ka üksi elava pensionäri toetust. Nimelt, seda ei saaks ei teie vanemad ega paljud teised, kelle pension on aastal 2022 suurem kui 669 eurot. Seal on pensionilagi pandud ja piir pandud, need on üksi elavad registri järgi. Tõsi, kui on abielupaar, pensionärid, kellest üks on kirjutatud kuskile teise omavalitsusse või teise majja ja teine teise, siis nad saavad seda mõlemad. Seal on registri baasil võimalik seda toetust maksta. Minu küsimus puudutas neid kahte, 80 000. Võib-olla oleks see kergendanud. Kuna meid vaatavad väga paljud inimesed, siis oli see oluline täpsustus öelda. Ja teine, te tõite näite, et riigieelarve oli antud valitsuse poolt juba Riigikogusse menetlusse. No ma ei usu, et koalitsioonierakonda kuuluvad saadikud siin saalis, kui oleks valitsusel olnud soov seda asja lahendada või ka läbi Riigikogu seda lahendada, et nad ei oleks seda teinud, sest see meede – baasosa tõus 20 euro võrra – ei oleks tähendanud mitte ühegi elektroonilise või mingi arvutisüsteemi juurde tegemist. See oleks tulnud ilma mingisuguse ... See on väga kiiresti teostatav. Sellele vastas meile ka sotsiaalkomisjonis sotsiaalkindlustusametnik, kes ütles, et see ei nõua mingi arvutisüsteemi loomist, erinevalt sellest, kui näiteks keskmine pension vabastada tulumaksust, ja seda oleks võinud teha kohe alguses ehk aasta alguses. Ja selleks, et tõepoolest inimesed jälgivad seda saadet, on mul näide. Samal ajal on tulnud kiri, kus inimene kirjutab, et mõtleb hoolega teemale kaasa, ja peale eilset "AK-d" ja "Esimest stuudiot", tänaseid Delfi uudiseid on mul väga sellised küsimused, et kas ei võiks koalitsioonipartnerid avalikkusele edastada ühiseid seisukohti. Ma tõesti ei mäleta sellist olukorda riigis. Ma ei kritiseeri meetmete paketti, aga ma tahaks, et valitsejad jagaksid selget, ühist infot, mida mina kodanikuna peaks tegema.
Jaa, ma olen selles osas teiega väga nõus, et eriti kriisis on väga oluline, et kõik räägiksid ühel häälel ega üritaks kuidagi tekki enda peale tõmmata või punkti võtta. Oluline on see, et inimesed saaksid ikkagi selgust, kuidas nad saavad abi, et ärevust sellisel raskel ajal leevendada. Nüüd, üksi elavate pensionäride kohta see küsimus, et kas saab lihtsamalt. Tõesti, see info on ju olemas, aga teisest küljest info, mida ei ole, on elektriarvete info. Nagu ma ütlesin, ega kõik, ka üksi elavad pensionärid, ei pruugi seda toetust vajada – just sellel põhjusel, et nende arve võib-olla ei ole kasvanud. Kas neil on fikseeritud hind või see arve ei ole tegelikult märkimisväärselt suurenenud. See on see koht, mis tuleb kokku viia. Aga ma võtan selle info kaasa ja räägin kindlasti riigihalduse ministriga, et kas tõesti oleks võimalik teha see neile kuidagi lihtsamalt. Ja võib-olla tõesti see mure ka, mis te ütlete selle omikrontüve või koroona või COVID-i leviku osas – see on ka väga oluline tegelikult, seda siin arvesse võtta. Nii et ma võtan selle kaasa ning räägime ja vaatame, kas saame lihtsamaks.
Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Liigume edasi seitsmenda küsimuse juurde, mille esitab Rene Kokk peaminister Kaja Kallasele, politseiametnike ametist vabastamisest. Palun!
Tänan, austatud aseeesimees! Lugupeetud peaminister! Politsei- ja Piirivalveamet lõpetas teadaolevalt 31. detsembri seisuga eelmisel aastal töösuhte 34 vaktsineerimata töötajaga. Kaitsevägi on varasemalt juba vabastanud teadaolevalt meediast läbi käinud numbrite näol 46 inimest, kes keeldusid ennast vaktsineerimist. Ka Päästeameti juht on selgelt välja öelnud, et vaktsineerimata inimestel nende töökollektiivis kohta ei ole. Kui me vaatame seda, mis toimub täna Eestis kas või energiahindade ümber, või vaatame ettevõtete-inimeste rasket seisu ja julgeolekuolukorda maailmas, mis on kõike muud kui rahulik, siis jääb arusaamatuks, mil moel meie Vabariigi Valitsus meie ümber toimuvat tajub. Valitsus peab õigeks, nagu ma aru saan, et sisejulgeolekut tagavad inimesed, nende vabastamine ametist ja Kaitseväest on põhjendatud, kui nad ei ole nõus vaktsineerima, seda olukorras, kus me tegelikult näeme, et haiglas on praegu vaktsineeritud, ka tõhususdoosiga vaktsineeritud inimesed ja ka vaktsineerimata inimesed üsna ühetaoliselt. Ja seda kõike olukorras, kus tegelikult riik vajab neid inimesi oma endistes ametikohtades, et olla valmis selleks, et reageerida meie keerulises olukorras nii majanduslikult kui ka julgeoleku aspektist. Mida te vastate nendele inimestele, kes teie toetusel on vabastatud siis mittevaktsineerimise põhjendusel nende ametikohtadest, kes on tegelikult väga raskes olukorras täna? Lisaks sellele, et nad ei anna panust riigil oma ametikohtades, on need leibkonnad väga raskes olukorras tänastes tingimustes, kus nad on pere toitjad. Kas te olete jätkuvalt sellel seisukohal, et nende inimeste vabastamine oli ainuõige lähenemine ja ühtegi muud mõistlikku ja empaatilisemat lahendust ei olnud võimalik leida?
Aitäh! Kõigepealt, valitsus ei vabasta mitte kedagi politseist ega Kaitseväest. Igal tööandjal on kohustus teha riskianalüüs ja riskianalüüs lähtuvalt sellest, et hinnata iga ametikoha iseloomust tulenevalt seda, kas vaktsineerimise nõue on põhjendatud või ei ole seda mitte. Politsei- ja Piirivalveamet koostas sellise riskianalüüsi, mille tulemusena hinnati igat ametikohta. Ma tahan veel öelda, et need reeglid, mis on kehtestatud, mis puudutavad riskianalüüsi – selle riskianalüüsi tulemusel peab tööandja hindama. Ja seal on vastupidi just viidatud sellele, et kohustuslik on hinnata, kas töökeskkond ning ametikoht võimaldavad näiteks riskide maandamist muude meetmetega, just selleks, et leida muid võimalusi ja mitte lasta neid inimesi lahti. Näiteks, isikukaitsevahendite kasutamisega, töö ümberkorraldamisega selliselt, töötaja regulaarse testimise või muu sobiva meetmega. See on täiesti võimalik. Ja tööandja peab kaaluma, kas tal on võimalik pakkuda töötajale selliste tööülesannetega töötamist, kus oht nii töötajale endale kui ka teistele on võimalikult väike. Ja kui need eelnimetatud meetmed ei ole võimalikud ja riskianalüüsi tulemusena on vaja kehtestada vaktsineerimise nõue, siis tuleb see töötajatele esmalt teha teatavaks. Nii et igal juhul seda, kas vaktsineerimise nõue on põhjendatud või ei ole, tuleb hinnata eraldi. Ja seda siis, praegu ma saan aru, on ka töötajatega kohtuvaidlused pooleli, et kohus saab anda sõltumatu hinnangu, kas selline nõue oli vajalik või oli võimalik seda tööd kuidagi muud moodi ümber korraldada. Ma olen teiega väga nõus, et praeguses keerulises olukorras on iga inimene vajalik, iga inimene arvel. Ja ma usun, et ei Kaitseväe juhataja ega Politsei- ja Piirivalvejuhataja juht ei ole teinud ühtegi sammu ilma seda läbi kaalumata ja ilma arvesse võtmata, mis on vajalik ja mis ei ole. Ma selle riskianalüüsiga sõna-sõnalt tutvunud ei ole.
Rene Kokk, palun täpsustav küsimus!
Aitäh selle vastuse eest! Selle võiks kokku muidugi võtta sedasi, et rumal on see, kes leia põhjendust oma ühe või teise tegevuse põhjendamiseks. Aga me oleme praegu olukorras, kus tuleb "Titanicu" filmist meelde üks tsitaat, kus on "piiratud võimalustega inimesed". Nii nimetati inimesi, kes ei kuulunud seal Titanicu peal sinna kõrgklassi, olid alamates kajutites elasid. Ja me oleme praegu tekitamas Eestis ka minu arust sellist gruppi inimesi nagu "piiratud võimalustega inimesed". Ja miks me ei võiks siis ikkagi nendesamade päästjate, ükskõik mis muude ametnike – politseinikud, kaitseväelased – puhul rakendada sedasama testimise võimalust, mida me koolis rakendame selleks, et saada aru lapsed, kes on positiivsed, kes mitte. Ja see töötab päris hästi. Mul on väga raske aru saada, miks me ei võiks kasutada sama lahendust ka nendes muudes asutustes. Ja tegelikult need inimesed võiksid täna anda oma panust samades ametikohtades, kus nad varasemalt töötasid. Aitäh!
[[Kusagilt kostab muusika.]]
Setod on käimas Riigikogus.
Ah soo. [[Muusika kostab endiselt.]] Just mõtlesin, et kas nad tulevad siia saali sisse.
Tundub, et nad lahkuvad, siis ei hakka neid sisse kutsuma.
Nii, ma tulen teie küsimuse juurde. Minu arvates see võrdlus kõrgklassiga ja Titanicuga on selles suhtes kohatu, et vaktsineerimine on kõigile tasuta Eestis. Maksumaksja maksab selle kinni, mitte mingisuguseid erisusi siin ju ei ole ja kõigil on võrdsed võimalused tegelikult ennast kaitsta. Nüüd, tulles selle riskianalüüsi juurde, siis praegu ma saan aru, et nende inimestega on käimas ka kohtuvaidlus. Ja kui ühelt poolt siis Politsei- ja Piirivalveameti juht ütleb ja põhjendab ära seda riskianalüüsi, et sellest tulenevalt vaktsineerimise nõue on antud töökohtadel vajalik, ja teiselt poolt need inimesed ütlevad, et see ei ole vajalik, siis las kohus otsustab. Need vaidlused on praegu käimas, mis siis on või ei ole õige. Me selles kriisis, tervisekriisis oleme olnud kaks aastat. See kriis on olnud väga dünaamiline, need asjad on muutunud, aga nii nagu ütles tervise- ja tööminister, ka praegu analüüside järgi vaktsineerimine tegelikult vähendab: vahe haiglasse sattumisel on 25 korda. Ehk siis 25 korda väiksem tõenäosus on vaktsineeritud inimestel, tõhustusdoosiga vaktsineeritud inimestel sattuda haiglasse kui vaktsineerimata inimestel. Kui me vaatame inimesi, kes meil surevad, need on vaktsineerimata inimesed enamuses. Ja kui me vaatame neid inimesi, kes meil on kolmanda astme intensiivis, siis need on peamised vaktsineerimata inimesed. Test ei kaitse mitte kedagi selle nakkuse saamise eest ega raske haigestumise eest. Test annab teadmise, et see inimene hetkel seda haigust ei põe, aga näiteks kui keegi teine talle selle haiguse annab, sest tema on selles riskis, et ta võib sattuda haiglasse ja seda haigust raskelt põdeda. Aga veel kord: see, kuidas Politsei- ja Piirivalveameti riskianalüüsis on põhjendatud vaktsineerimise nõuet, selle üle käib ilmselt kohtus hetkel vaidlus ja seal ilmselt selgubki see lõplik tõde. Aitäh!
Siim Pohlak, palun, kohapealt registreeritud küsimus!
Aitäh, lugupeetud juhataja! Hea peaminister! Minu meelest vastupidiselt, Titanicu kujund on suurepärane. Mina laiendaks seda kogu Eesti riigile täna, et suur jäämägi paistab tee peal, ma viin nüüd jutu tagasi elektri hinnale, see on tõesti suur jäämägi, ja nagu ka Titanicul üks väike privilegeeritud klass meil võib-olla peab pidu, kas just lõõtsamuusika saatel, aga igal juhul ülejäänud inimesed on hädas. Kui turg ei tööta, kui piltlikult öeldes turule ei vii piisavalt laiad teed, meie puhul praegu siis, meil ei ole elektri tarnimiseks piisavalt välisühendusi, mis töötavad, siis ei ole ju see turg ka tegelikult toimiv, kõik ei pääse sinna turule või see hind, mis seal turul pakutakse, ei ole adekvaatne. Miks meie sellel meie inimesi ja meie ettevõtjate konkurentsivõimet kahjustaval Nord Pooli elektriturul ikkagi osaleme, miks valitsus ei peata seal osalemist või ei välju, miks te seda ei tee? Või kas või ei kehtesta hinnale ülemist hinnalage, sellist, mis ei kägistaks meie ettevõtlust ja ei tekitaks meie inimestele suuri raskusi? Lugupeetud peaminister, ma palun vastust.
Aitäh! Kõigepealt ma ütleksin seda, et meil on käimas kolm suurt kriisi, et kui te jäämägedega võrdlete, siis nii energiakriis, julgeolekukriis, millest täna siin saalis ei ole üldse juttu olnud, mis on keerulisem kui kunagi varem, ja tervisekriis, mis ei ole mitte kuhugi kadunud. Ma ei tea, et keegi peaks praegu pidu, sellepärast et kõik on võrdselt mures, ja mulle tundub, et valitsus on rohkem mures ka näiteks julgeoleku pärast, mille pärast teie siin praegu sugugi ei muretse. Aga nüüd, tulles selle küsimuse juurde, mis puudutab Nord Pooli, siis jällegi ma tahaksin rõhutada seda, et alates 2016. aastast, 2016. aasta teisest poolaastast kuni 2021. aastani on Eesti tarbijad tänu sellele Nord Poolile saanud 40% odavamat elektri hinda kui keskmiselt Euroopas. Ja kui ma võtan, te ütlete, et Nord Pool on paha, aga ma võtan siis andmed teistest riikidest, teistest tarbimistest, siis Eestis on elektri hind olnud odavam. Ka praegu on tegelikult kõrgem elektri hind päris paljudes riikides, sealhulgas Lätis, Leedus, aga ka näiteks Šveitsis, Suurbritannias see hind on kõrgem ja nemad ei ole Nord Pooli osalised, Läti, Leedu on, aga Šveits näiteks ei ole, mida teie toote eeskujuks. Ehk siis mulle tundub, et praeguses šokiolukorras on soov ka laps pesuveega välja visata. See börs on toonud ju inimestele, tarbijatele väga häid hindu. Meie oleme võib-olla uinutatud sellest, et 2020. aasta keskmine elektri hind on olnud 30 eurot megavatt-tunni kohta ja see on olnud palju-palju madalam kui teistes Euroopa riikides. Aga ma seda börsi välja viskama küll ei tõttaks, lihtsalt praegu prooviks aidata nendest elektrišokkidest üle saada ja siis vaataks, milliseid lahendusi saaks veel teha, selleks et meil tuleks rohkem tootmisvõimsusi turule, et meil tekiks tegelikult rohkem elektri tootmist ja pakkumist, mis omakorda viib seda hinda alla.
Härra Pohlak, kas teil on protseduuriline mure?
Jah. Kas meie protseduurid näevad ette seda, et lugupeetud peaminister tegeleb ennustamise või selgeltnägemisega, väites, et EKRE või ka isiklikult mina ei muretse me julgeoleku olukorra pärast? Kui tutvuda tänaste küsimustega, siis kümnes küsimus, mille Mart Helme küsib, on just nimelt julgeolekuolukorra kohta. Nii et ma paluks selliseid ebapädevaid ennustusi mitte teha.
Härra Pohlak, ma tänan teid selle märkuse eest! Ma juhin teie tähelepanu, et see küsimus, mida me praegu arutasime, oli esitatud teie fraktsioonikaaslase Rene Koka poolt ja puudutas vaktsineerimata politseiametnikke. Selles mõttes, et meil on kombeks siin saalis, et kui me küsime selle küsimuse raames ka täpsustavad küsimused, siis see, kui te küsisite hoopis teisel teemal, ma juhin kõikide, mitte ainult teie, vaid kõikide meie tähelepanu, kes siin saalis on ja kes võib-olla on ekraanide taga, et ühe küsimuse raames ka see täpsustav küsimus, kui te võtate selle kelleltki ära, keegi oleks tahtnud küsida võib-olla ka politseiametnikest veel ja te küsisite hoopis teisel teemal – palun püsime teemas. Siin on teisi teemasid olnud täna päris palju, kus oleks olnud võimalik ka sellel teemal küsida. Lõpetan selle küsimuse käsitlemise. Härra Pohlak, kas on protseduuriline veel kord? Täpsuse mõttes, et ka eelmine ei olnud protseduuriline teil.
Jah. Nüüd on väga selgelt protseduuriline. Ma viitan sellele, et peaminister käib nii harva parlamendis, et lihtsalt tuleb kasutada iga võimalust küsida elektri hinna kohta, seepärast et me ei saa neid vastuseid.
Härra Pohlak, see ei ole protseduuriline küsimus. See ei ole protseduuriline küsimus. Ärge palun avardage seda. Ja kui me praegu hakkame vaidlema nüüd härra Puustusmaa ja proua Kingoga, siis me võtame võimaluse vastata järgmisele küsimusele, mis puudutab kriisihaldust ja siis vaktsineerimist ja nii edasi. Ma väga loodan, et me saame infotunniga edasi minna, et me ei tekita vaidlusi teemal, mis ei ole praegu need punktid. Härra Puustusmaa, mis on see protseduuriline mure?
Austatud juhataja! Mul just ongi protseduuriline. See etteheide protseduuri osas oli pisut ebakohane, seetõttu, et Rene Koka küsimus käsitles julgeoleku küsimusi puhtalt, seal oli teemaks jõuametkonnast vabastatud töötajad või teenistujad, nii et see oli julgeoleku küsimus ja see etteheide ei olnud õige.
Härra Puustusmaa, siin me läheme teiega väga-väga erinevat teed pidi. Küsimuse sõnastamine oli vaktsineerimata 34 politseiametniku ametist vabastamine. Julgeoleku alle me võime kõik panna, eks ju. Ma tõesti loodan, et me selles mõttes saame infotunniga edasi minna, Eesti rahvas vaatab seda praegu. Nii. Proua Kingo, palun!
Tänan võimaluse eest! Ja ma usun, et see on küll protseduuriline küsimus. Minule teadaolevalt edastatakse ka valitsuse liikmetele, kes esinevad ja osalevad infotunnis, küsimuste järjekord ja teemad taha, mis teemad on. Kas see järjekord on esitatud täna ka peaministrile, kust ta siis oleks saanud ka lugeda, et kümnenda punktina räägitakse julgeoleku olukorrast, või on ununenud kogemata see küsimuste järjekord ja teemad esitamata?
Jaa, sellele protseduurilisele küsimusele ma vastan, et loomulikult peaministrile on need edastatud ja loomulikult peaminister nägi, et kümnes küsimus on julgeoleku olukorrast. Aga ma usun, et ka peaministrikogemus siin andis märku, et me oleme tavaliselt jõudnudki umbes üheksa-küsimust ära arutada, sõltuvalt sellest, kui pikad on küsimused ja kui pikad on vastused. Nii et vaadates praegu kella, kui kell on 13.35, võib juhtuda, et me kümnenda päevakorrapunkti arutamiseni või küsimuseni ei jõua.
Aga liigume tempokalt edasi, et me sinna jõuaksime. Raivo Tamm küsib peaminister Kaja Kallaselt kriisihalduse kohta. Palun!
Ma tänan! Lugupeetud peaminister! Inimesed helistavad mulle nagu sotsiaaltöötajale ja kurdavad oma muret. Konkreetne juhtum. Maal elav FIE, autojuht, talus elav, ahiküte, paaris kohas elektripõrandaküte, elektriarve on paarsada eurot suurem kui eelmisel aastal. Abikaasa on saanud vähidiagnoosi, peale novembrikuud, peale operatsiooni palka ei saa, on töövõimetu. Toetusele ei kvalifitseeru sellepärast, et seal arvestatakse tema eelnevat palka, kõik liidetakse kokku. Inimesed on mures, ütlevad mulle, miks te Riigikogus midagi ei tee. Te ütlete, et meie, siis opositsiooni või ükskõik kelle ettepanekud on populistlikud. Nii võib igat ettepanekut sildistada populistlikuks. Mis te soovitate meile, mida me siin Riigikogus teha saaksime? Rahvas küsib meie käest, miks te midagi ei tee. Küsin teie hinnangut. Isamaa on teinud ettepaneku elektriturureformi elluviimiseks, et anda inimestele valikuvabadus universaalteenusena osta elektrit börsiväliselt. See ei ole populistlik idee. Mis te ütlete sellise asja kohta?
Jaa, aitäh! Kõigepealt nendele protseduurilistele vastuseks. Nagu ma vastasin proua Helmele, viitasin, et mul on hea meel, et tema abikaasa küsib julgeolekuolukorra kohta, seda kohe alguses, sest see on tõesti oluline teema. Lihtsalt me ei ole sinna veel jõudnud. Ma olen väga teadlik sellest, et Mart Helme selle kohta küsib, aga enamus seda nii oluliseks ei pea. Nüüd tulles selle küsimuse juurde, jah, on väga palju selliseid raskeid lugusid, kellel on väga keeruline, nagu ma ütlesin. Ja loomulikult, valitsuse poolt me saame siis või püüame teha selliseid lahendusi, mis aitaksid võimalikult paljusid inimesi. Nüüd mida ma ütlesin ka eelnevalt vastuseks, me oleme valmis arutama kõiki sihitud või kiiresti töötavaid ja jätkusuutlikke lahendusi, mida saaks ellu viia kiiresti, nii et inimesed reaalselt abi saaksid. Igasugused, tähendab, ettepanekud, mis on, arutame neid, vaatame, mis aitaks. Aga need osad väljapakutud lahendustest on küll lihtsalt väga kõlavad, aga tegelikult seda leevendust ei too ja pigem, nagu ma ütlesin, võib-olla pikaajaliselt, vastupidi, töötavad vastupidises suunas. Mida ma siin mõtlen? Miks meil on vähe tootmisvõimsusi turul, mis oleksid taastuvenergiat kasutavad ja tegelikult annaksid odavama hinnaga elektrit? See on sellel põhjusel, et elektri hind on olnud ka väga odav ja neid investeeringuid ei ole tehtud. Ja kui me fikseerime hindu ka riiklikul tasemel, mis ei ole ka lõpuni võimalik, siis tuletan meelde, et sellistel rasketel aegadel oleme me netoimportijad. Kui me ise fikseerime hinna, et me näiteks kõrgema hinnaga elektrit ei osta, siis keegi meile seda elektrit lihtsalt ei müü, sest selle elektri ostavad ära teised. Näiteks ma juhin tähelepanu Hiinale, kus seati minu teada ka piirid, mille tulemusena söel töötavad elektritootmisvõimsused panid ennast kinni, sellepärast et selle hinnaga ei ole võimalik seda kaupa tarnida, kuna sisendite hinnad on läinud kallimaks. Ma ei sooviks ka seda olukorda näha, kus me tegelikult viime asja sinnamaani, et meil tegelikult elektrit üldse ei ole, vaid me ikkagi tahaksime inimesi aidata, kellel on praegu raske, ja leida neid lahendusi, mis aitaksid neid hädast välja.
Raivo Tamm, palun täpsustav küsimus!
Ma arvan ka, et meie ettepanek ei ole populistlik. Aga eile tegi Keskerakond ettepaneku, erinevad võimalused. Rahvale tundus vist juba, et paistab valgus koridori lõpus. Nüüd peaministri büroo on öelnud, et midagi sellist küll ei tule, mida Keskerakond välja pakkus. Enne juba Helir-Valdor Seeder küsis, kas meil on tegu valitsuskriisiga või mitu valitsust meil on. Te ei vastanud sellele. Ka Mart Helme esitas selle lisaküsimusena uuesti, te ka siis ei vastanud. Ma küsin nüüd kolmas kord: kas meil on valitsuskriis?
Aitäh veel kord huvi tundmast valitsuse tervise vastu, aga valitsuskriisi meil ei ole. Me oleme saanud neid otsuseid vastu võtta, et inimesi kiiresti-kiiresti aidata, ja see koostöötahe on meil olemas.
Kohapeal registreeritud küsimus. Andres Metsoja, palun!
Aitäh! Austatud peaminister! Tõepoolest, olukord on keeruline. Ma arvan, et me kõik mõistame, et me elame kriisis, me ei ela tavaolukorras, ja sellepärast mul on raske mõista, miks me kriisis kasutame sellist meedet, nagu me kasutame. Ainuüksi Pärnus, Pärnu linnas esitati esimesel taotluste päeval tuhat taotlust, võeti tööle seitse menetlejat, kes neid taotlusi menetlevad. Ja mulle jääb see tegelikult arusaamatuks, miks selline lahend kriisi juhtimiseks on vajalik. Aga pigem ma tahaksin rääkida teistest tarbijatest ja nendest tarbijatest, kes loovad ühiskonda lisandväärtust, need on ettevõtjad, sageli Eestis väikeettevõtjad. Me loeme igasuguseid uudiseid sellest, kuidas haigekassa arutab tervishoiuteenuse hindasid, selle tõstmist, ei saa hakkama, hooldekodudes on probleemid, väikeettevõtjad, kes pakuvad ka toitlustamist, on ühtpidi hädas koroonatingimustega, tihti ei saa tulla sööma inimesed, kes ei ole vaktsineeritud. Lisaks on energiahinnad sellise peapöörituse tekitanud, et seda teenust ei ole võimalik enam sellise hinnaga pakkuda, rääkimata spaa sektorist. Mis nüüd ikkagi selle ettevõtlussektoriga saab? Te mainisite ka korra, et tulete välja ja paketiga. Mis kuupäeval see võiks siis juhtuda? Kas ettevõtjatele minnakse appi selles olukorras, et aidata nende ellujäämist, või see on tõesti selline kapitalistlik turumajanduslik olukord, kus turd dikteerib hinna ette, Nord Pool dikteerib selle ette? Igaüks on proovinud oma riske maandada kas fikslepinguga või osaledes börsil. Mis on lahendus nende jaoks? Aitäh!
Aitäh! Kõigepealt, mis me oleme teinud, mis aitab ettevõtjaid, on elektrivõrguteenuse alandamine 50% peale. Ja ettevõtjaid, kuna nad protsentuaalselt tarbivad rohkem elektrit, aitab see rohkem. Teiseks, võrguteenus, gaasivõrgutasu 100% hüvitamine. Ka selle oleme me teinud, mis ettevõtjaid aitama peaks. Lasin välja võtta jällegi Eesti Energialt äritarbijad. Ja äritarbijatest 81% on fikseeritud hinnaga lepingud. Ehk kes on oma hinna fikseerinud ja kellel ei tohiks olla seal mingit erinevust. Nüüd, see hinna fikseerimine on endiselt võimalik. Tegelikult sellest, et elektri hinnad tõusevad, on räägitud juba alates oktoobrist. Minu teada saab vähemalt paarinädalase etteteatamisega selle hinna fikseerida ja kokku leppida. Kui rääkida ettevõtjatega, kes ei ole seda teinud, kellel on praegu väga suured arved, siis kui ma olen küsinud, miks seda ei ole tehtud, siis sellel põhjusel, et kõik ikkagi ootavad, et need madalad hinnad tulevad tagasi. Kuna, nagu ma olen öelnud 2016. aastast kuni 2021. aastani on ikkagi elektritarbijad Eestis väga palju võitnud sellest börsihinnast, siis ettevõtjad on teinud need kalkulatsioonid ja loodavad, et tegelikult see madalam hind tuleb tagasi. Ja see on ka ettevõtjate valik. Samas on ettevõtjaid, kes ütlevad, et mul on tootmised, see tähendab seda, et ma pean esiteks olema kindel, et mul on elekter olemas, ja on teinud pikaajalised lepingud, kus nad ütlevad, et nende tarbimine on nii palju, ja fikseerinud selle hinna siis, kuna pikemaajaliselt tootja on ka huvitatud, et tal on kindel tarbija kindel ostja ja teiselt poolt kindel hind. Nii et neid võimalusi on. Minu meelest ei ole päris õiglane see, ma jällegi ütlen, et ühelt poolt see risk võetakse, et saada seda madalamat hinda, aga kui see läheb väga kõrgeks, siis selle maksab maksumaksja kinni. Jällegi, ma tuletan meelde, et maksumaksja rahakott on kõigi meie taskust, ka nende õpetajate, päästjate ja politseinike taskust, ja tekib küsimus, kas see on õiglane, et nemad peavad seda teiselt poolt kinni maksma. Aga seda öeldes ei pisenda ma kuidagi selle probleemi olemasolu, need tervisekeskused, nagu te ütlesite, hooldekodud jne – me peame leidma neid lahendusi, sest see šokk on tabanud kõiki. Aitäh!
Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Võtame üheksanda küsimuse, milleks on Urmas Reitelmanni küsimus tervise- ja tööminister Tanel Kiigele vaktsineerimisest.
Aitäh, härra eesistuja! Kahjuks ma pean alustama noomitusega. Valitsuse liige ei ole Riigikogu ees mitte selleks, et anda hinnanguid, vaid selleks, et anda vastuseid. Ja isegi kui Riigikogu liikme – ma räägin teiega –, isegi kui Riigikogu liikme vastused ei meeldi, siis neid jaburaks nimetada ei ole kohane. Nii et talitsage oma arrogantsi ja püüdke jääda viisakaks. Aga vaktsineerimisest. Teie toodud näited siin ja statistika kajastavad viiruse eelnevaid tüvesid. Tänaseks on omikron vallutanud juba valdavalt meie haiglad või meie, ütleme, kodud üleeuroopaliselt ja kõigile on selge, et vaktsiinid siin ei aita. Haigestuvad ka vaktsineeritud inimesed. Kõige glamuursem näide on Rootsi kroonprintsess, kes on saanud kolm süsti ja jäi teist korda haigeks väga lühikese aja jooksul. Aga haiguse kulg on äärmiselt leebe. Äärmiselt leebe. See on nagu mingi kerge nohulaadne, tavaline külmetushaigus. Arstid räägivad, näiteks Soome Helsingi piirkonna arstid ütlevad, et me peame lõpetama selle hüsteeria, haiglate koormused ei ole kasvanud, ja suhtuma sellesse omikrontüvesse kui tavalisse ülemiste hingamisteede viirushaigusesse. Eestis ei ole see kaitsepookimise või vaktsineerimise, nimetame seda kuidas iganes, ind sugugi raugenud. Meil on isegi üks sotsiopaadina käituv perearst, kes ütleb, et me vaktsineerime ära teie lapsed isegi siis, kui te seda ei luba. Ma küsin teilt, kas valitsus või ministeerium on kaalunud vähemasti laste osas vaktsineerimise lõpetamist.
Tänan küsimuse eest! See on muidugi küll huvitav olukord, kus EKRE kutsub üles inimesi vaoshoitumale sõnakasutusele. Aga eks see läheb ka ajalukku. Rääkides teie küsimusele vastusest, siis Soome on Eestist loomulikult märkimisväärselt kõrgema vaktsineerimise hõlmatusega riik. Ehk et loomulikult nii Soome kui ka Taani varasemalt said ka lubada endale teistsuguseid väljaütlemisi, teistsugust käsitlust. Kõrgema vaktsineerimise hõlmatusega koos on nii Soome, Taani, Island, Norra, muud sellised põhjamaad ka Euroopa ühed madalama COVID-19-sse suremusega riigid, võrdluses nende riikidega, kus on madalam hõlmatus, eeskätt meie regioonis, kes on pea kõik kõrgema suremusega riigid, mis taas jälle näitab seda vaktsineerimise kasutegurit. Nagu on öelnud professor Maimets, on omikrontüvi tõesti praegu domineeriv, umbes 80% hinnanguliselt, aga delta pole kuskile kadunud. 20% deltatüve tähendab ikkagi seda, et kui näiteks päevas on 2000 nakatunut ja nendest 400 on detatüvega, siis ealt jõuab jätkuvalt haiglasse märkimisväärne hulk inimesi ja nende puhul see riskitase, vaktsineeritutel ja vaktsineerimata, on väga kõrge. Ehk olukorras, kus haiglates on täna 240 patsienti, enamik neist, suurusjärgus 180 COVID-19 raskekujulise haiguse tõttu, pea iga päev lisandub ka surmajuhtumeid, öelda pelgalt, et meil on tulnud tavaline gripp, on veel natuke vara. Ma väga loodan, et me sinna jõuame. Omikrontüvi tundub olevat samm sinnapoole. Kui omikrontüvi sööb varasemad viirusetüved välja, sealhulgas delta, siis see võimalus selleks on igal juhul tekkinud. Laste vaktsineerimisel oleme olnud kogu aeg, võib öelda, ettevaatlikumad, mõõdukamad, vaoshoitumad kui täiskasvanute puhul, sest nii nagu Sotsiaalministeeriumi algusest peale on rääkinud, juba enne vaktsineerimise algust muideks, on peamine fookusrühm eeskätt eakad, muud riskirühmad, kroonilised haiged. Selle alusel said tehtud ka esialgsed vaktsineerimiskavad ja seal on hõlmatus täna kõrgem. Alla 12-aastaste puhul näiteks me ei ole seadnud teadlikult ei Sotsiaalministeeriumi poolt ega valitsuse poolt ühtegi sellist hõlmatuse eesmärki ja ei ole ka alla 12-aastastele mitte ühtegi reeglit riigi poolt tulnud näiteks kuskile tegevustesse ligipääsu mõttes, ehk et alla 12-aastased saavad osaleda, kus vaja. Ja samamoodi 12–17-aastaste puhul on märkimisväärselt leebem režiim nii koolis kui ka mujal kui täiskasvanutel, just selleks, et mitte kuidagi jätta kõrvale vaktsineerimata noori. Aga laste vaktsineerimine on siiski vajalik, eeskätt riskirühmade puhul. See on taas teadusnõukoja seisukoht, see on ka maailma seisukoht ja praktika. Eilnegi päev tõi ju tegelikult meile väga kurva juhtumi, kus üks seitsmeaastane laps COVID-19 haigusest tulenevalt suri. Jah, tal võisid olla muud, varasemad kaasnevad tervisemured, aga see on just üks näide, et teatud osa lastest on riskirühmas erinevate haiguste tõttu ja nemad jätkuvalt seda vaktsiini vajavad. Siin on tervishoiutöötajatest perearst kõige õigem nõustamist pakkuma ja infot andma. Ühegi lapse vaktsineerimine ei ole ju kellegi jaoks sunduslik, see on vaba valik, eeskätt väikelaste puhul lapsevanemate jaoks. Suuremate laste puhul võib-olla tõesti juba ka nende enda kaalutletud valik ja otsus.
Urmas Reitelmann, palun, täpsustav küsimus.
Jaa. Aitäh vastuse eest! Ma tahaksin veel täpsustada, et kui palju on Eestisse toodud lastele mõeldud vaktsiini, mitu doosi?
Jaa. Kui me räägime 12–17 vanuserühmast, siis nende jaoks on tavaline vaktsiin, mis on ka täiskasvanutele, ehk seda on sadu tuhandeid dooside laos. Kui räägime alla 12-aastastest, siis me oleme planeerinud Pfizer-BioNTechist suurusjärgus 45%-le sealt ristirühmast, et on võimalus neile vaktsineerimist pakkuda. Moderna ei ole veel müügiluba saanud, et mingi hetk võib ka sealt tulla. Sellest vaktsiinikogusest riiki on jõudnud, ma ei hakka igaks juhuks peast seda numbrit ütlema, alla 100 000 doosi on igal juhul riiki jõudnud. Arvestada tuleb, et kaks doosi on inimese kohta, lapse kohta ja ta on kolm korda väiksema mRNA sisaldusega ehk väiksem vaktsiin kui täiskasvanute oma. Aga nii nagu muude vaktsiinide puhul ikka, me oleme alati tellinud neid teadlikult teatud varuga, kuna halvem olukord on see, kui puudu jääb. Parem olukord on see, kui jääb ka üle, on võimalik seda müüa, annetada, muud teha. Me oleme olnud ka praegu olukorras, kus näiteks vahepeal tuli ju Soomelt alles laenata tõhustusdooside jaoks vaktsiine, kuna oli näha, et tõhustusdoosi intervall lühenes ja oli kiiresti vaktsiini juurde vaja. Siin kehtib ka laste puhul sama loogika. Praegune teadmine on see, et lapsed ei ole peamine riskirühm, viirus võib taas muutuda, olukord võib muutuda ja siis on igal juhul parem, kui meil on võimalik lapsi kaitsta haiguse vastu, mitte nii, et me peame siis hakkama kähku kuskilt seda vaktsiini otsima.
Kohapeal registreeritud küsimuse saab Kert Kingo. Palun!
Ma tänan, lugupeetud eesistuja! Hea minister! Praegune valitsus on nüüdseks sisuliselt kehtestanud režiimi, kus igalühel pole õigus saada enam isegi riigiasutuste teenuseid. Esmalt vaktsineerima sundimine ja kes sellele ei allunud, nende jaoks kohandasite riskianalüüsi selliselt, et sellega saaks vaktsiinisunnile allumatuid töölt vallandada. Aga tundub, et sellest on veel valitsusele vähe. Spetsiifilise erialaga nüüdseks või varsti peatselt töötuks jäänud sõjaväelastele, politseinikele, päästjatele, meditsiiniõdedele ja veel paljudele teistele inimestele ei võimalda riik enam ka ümberõpet või enesetäiendust koolituste kaudu ehk siis töötukassa kaudu. Töötukassa veebilehel on ka hetkel praegust veel teavitus: töötukassa koolitused on ainult COVID-passi omanikele. Ja selgitav tekst juurde pandud: töötukassa korraldatavatel koolitustel, sealhulgas karjääriteenused gruppidele, tööklubi ja muu seesugune, peab osalejate nakkusohutus olema tõendatud COVID-19 tõendiga vaktsineerituse või läbipõdemise kohta vastavalt kehtivatele nõuetele. Minu küsimus ongi: kas teie valitsuse suund ongi hävitada inimeste elusid, nende karjääri lõplikult? Niimoodi te ju järjepidevalt olete tegutsenud. Aitäh!
Kui lubate, ma täpsustan eelmise küsimuse ka ära, vaatasin kiiresti tabelit. Pfizer-BioNTechi eraldi lastele mõeldud vaktsiini on 72 000 praegu jõudnud Eesti riiki, see on siis 5–11-aastaste vaktsiin. Nagu öeldud, 12+ läheb sinna üldvaktsiini arvestusse. Vastates Kert Kingo küsimusele, siis Eesti on olnud, ma arvan, teil tuleb ka tunnistada, äärmiselt liberaalne riik, kui räägime vaktsineerimisest, kui räägime vaktsneerimisnõuetest. Meil ei ole trahve vaktsineerimata inimestele. Meil ei ole mingeid väga karme, komandanditund ja muid reegleid olnud kunagi ei vaktsineeritud ega vaktsineerimata inimestele. Meil ei ole ka kehtestatud seaduse tasandil vaktsineerimise kohustust üheski eluvaldkonnas. Meil ei ole ka valitsuse tasandil ühtegi sellist otsust tehtud. Nii et need COVID-i tõendi küsimised, vaktsineerimistõendi või ka läbipõdemistõendiga ligipääsu osas puudutavd eeskätt meelelahutust, huvitegevust, tõesti, ka teatud koolitusi. Varasemalt oli lubatud ka negatiivse testi tõend, hetkel käib arutelu, mis saab nende tulevik olema omikrontüve valguses. Mis see sõnakasutus oli, kuidagi Eesti elu hävitamine – see lause oli midagi sarnast – see lihtsalt on äärmiselt pehmelt öeldes liialdav. Pigem vastupidi, me oleme olnud Eesti inimesi hoidev, ühiskonda hoidev, erinevatele tegevustele ligipääsu võimaldav, eeskätt lapsi hoidev. Laste puhul need vabastused on antud, et neil oleks võimalus saada osa haridusest niikuinii, täiendkoolitustest, huvitegevusest ja nii edasi. Täiskasvanutel tõesti teatud juhtudel tuleb seda COVID-i tõendit esitada ka huvitegevustes ja koolitustel. Vaktsineerimine on kõigile Eesti elanikele tasuta kättesaadav, nii et see võimalus kaitsta enda tervist, pluss saada ligipääs lihtsamini erinevatele teenustele on üle riigi tagatud. Aitäh!
Austatud Riigikogu! Kell on 13.57. Arvestades, et küsimuse esitamiseks kaks minutit ja vastamiseks kolm minutit, on selge, et me enne enne kella kahte rohkem küsimusi võtta ei jõua. Tänan, peaminister, tänan, tervise- ja tööminister, tänan, välisminister, teid siin infotunnis osalemast! Ja sellega on infotund lõppenud.
Head ametikaaslased, austatud Riigikogu, tere päevast! Alustame Riigikogu täiskogu VII istungjärgu esimese töönädala kolmapäevast istungit. Kõigepealt palun Riigikogu kõnetooli neid Riigikogu liikmeid, kes soovivad üle anda eelnõusid või arupärimisi. Ruuben Kaalep, palun!
Lugupeetud Riigikogu! Head kuulajad! Kaitseväe osalemine Mali konfliktis on Eesti lähiajaloo üks kõige küsitavamaid sõjalisi missioone. Selles konfliktis osalemist ei saa mitte kuidagi võtta Eesti kohustusena liitlaste ees ja sel puudub vähimgi seos NATO artikliga 5. Mali riiki terroriseerivad neegrirežiimid, kes püsivad võimul muu hulgas meie sõdurite toel, on iga aastaga muutunud üha grotesksemaks. Lisaks sellele, et sõdime ühel pool rindejoont türanliku ja verejanulise, rahvaste enesemääramisel tallava huntaga, on nüüd selgunud ka vastuvaidlematud tõsiasjad Mali režiimi koostööst putinliku Venemaa ja kurikuulsa palgasõdurite grupiga Wagner. Kuigi probleemid Mali missiooniga on järjest süvenenud ja sidunud Eesti kaitseväge üha enam tarbetu taagaga, on Eesti valitsused seni igal aastal kiitnud heaks missioonide uuendamise. Küll aga on igati kohane, et viimaseks piisaks meie osaluse katkestamisel peaks saama Mali režiimi koostöö Venemaa ja Wagneriga. Nii ütles ka kaitseminister Kalle Laanet eelmise aasta 22. septembril: juhul kui Wagneriga tehakse koostöölepe ja Wagneri eraarmee asub Malis tegutsema, siis Eesti kontingent tuleb sealt ära. Tõehetk, kas valitsuspoliitikud jäävad oma sõnade juurde, on nüüd käes. Ja sellest kõigest tulenevalt annan ma üle arupärimise peaministrile.
Palun Riigikogu kõnetooli, Peeter Ernits!
Hea juhataja! Kolleegid! Millest see arupärimine tuleb, võite arvata. Seesama hull olukord ja võimalik 800 000 inimest, kes peavad hakkama oma väärikust kaotades [[Juhataja helistab kella.]] sirutama almuse palumiseks kätt omavalitsuse poole. See on arupärimine peaministrile. Tegemist on ... Me oleme silmitsi konkurentsitult kõige suurema ükshaaval toetuse menetlemise aktsiooniga iseseisva Eesti ajaloos. Ja ma tsiteerin siia lugupeetud peaministri lugupeetud isa, Reformierakonna asutaja Siim Kallase ...
Hea ettekandja, ma vabandan teie ees. Austatud ametikaaslased, saalis on tõesti väga suur lärm. Palun austame ettekandjat ja austame neid, kes soovivad kuulata. Ma palun saalis vaiksemalt, väga palun. Aitäh teile!
Jaa, aitäh! Kelluke ka. Aga ma räägin praegu Reformierakonna põhilubadustest. Nii et mida kirjutas Siim Kallas kodanike riigi manifestis? "Ma pooldan ning taotlen riiki, mis ei valitse püha ja kõikvõimsana Kodaniku üle [...]. Riiki, mis ei vaata Kodaniku kappi, kapi taha ega roni magamistuppa [...] [Riiki, mis ei sori ...] Kodaniku rahaasjades ega jälgi tema pangaarvet. Ma taotlen riiki, mille Kodanikud on loonud iseenda jaoks, mitte riiki, mis armu poolest kas sallib või ei salli oma Kodanikke." Ja minu küsimus või meie küsimus EKRE fraktsioonist, meil on üheksa küsimust, on see, kuidas see mammutmasinavärk tööle hakkab ja milliseid nüansid võivad siin ees seista? Aitäh!
Rohkem kõnesoove ei ole. Seega olen Riigikogu juhatuse nimel vastu võtnud kaks arupärimist ning vastavalt meie kodu- ja töökorra seadusele otsustab Riigikogu juhatus nende edasise menetlemise. Head ametikaaslased, viime läbi kohaloleku kontrolli. Kohaloleku kontroll.
Kohale registreerus 78 Riigikogu liiget, puudub 23.
Head ametikaaslased, läheme nüüd tänase päevakorra juurde. Tänane päevakord on järgmine. Esimeseks päevakorrapunktiks on eelnõu 433 esimene lugemine. Eile oli meil selline seis, et olid ettekanded, oli küsimustevoor, see sai läbi ja nüüd küsin mina teie käest, et kas fraktsioonide esindajad soovivad avada läbirääkimisi. Kõnesoove ei ole, läbirääkimisi ei ava. Juhtivkomisjoni seisukoht on, et esimene lugemine lõpetada. Määran muudatusettepanekute esitamise tähtajaks käesoleva aasta 26. jaanuari kell 17.15. Sellega on eelnõu 433 esimene lugemine lõpetatud ja juba esimese päevakorrapunkti menetlemine on meil lõpetatud. Aitäh selle koostöö eest!
Liigume edasi teise päevakorrapunkti juurde, milleks on Vabariigi Valitsuse algatatud politsei ja piirivalve seaduse täiendamise seaduse eelnõu 408 kolmas lugemine. Kas soovitakse avada läbirääkimisi? Soovitakse, avan läbirääkimised. Palun Riigikogu kõnetooli Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna fraktsiooni esindaja Kert Kingo.
Lugupeetud istungi juhataja! Head kolleegid! Lugedes selle eelnõu seletuskirja, on selge, et see ei ühti tegelikkuses plaanitud tegevusega. Ei ühti sellega, mis ilmnes selle eelnõu tutvustamisel esimese lugemise ajal. Ehk seletus ei ühti eelnõu sisuga. See seletuskiri on kantseliitlik ilukirjandus, mille sisu ei olegi lühidalt võimalik kokku võtta. Võimalik, et see on taotluslik. Niimoodi see parlamendiliikmete, kes peavad siis seaduseelnõude osas lõpuks otsuse langetama, eksitamine käibki. Vaatan seda seaduseelnõu ja pean nentima, et see on järjekordne seadusloome praak, mida selle eelnõuga tehakse. Kõik asjad on totaalselt segamini aetud. See iseloomustabki praeguse valitsuse tegevust, et ühe seaduse haldusalas olevad regulatsioonid viiakse, ma ei tea, kas mugavuse tõttu või mis iganes muudel eesmärkidel [[Juhataja helistab kella.]] hoopis teise seaduse regulatsioonide ja haldusala alla ja tekitatakse õigusmaailmas sellega segadus. Olen selle andmebaasiga, mille nimi on KAIRI ja mille tööjuhendite või töökordade ligipääsetavust soovitakse selle eelnõuga piirata, ise igapäevaselt töötanud. Tean hästi, milline on selle programmi ülesehitus, milliseid andmeid sinna sisestatakse ja kuidas andmete sisestamine käib, millised on töötajate juurdepääsupiirangud, kellel mis õigused on. Seega saan öelda, et selle eelnõu põhjendatus ja vajalikkus on rohkem kui küsitav, eriti politsei ja piirivalve seaduse kaudu. Selle seaduse väidetav eesmärk on viia sisse muudatused, millega soovitakse kehtestada pikemad piirangud, eelkõige just andmebaas KAIRI-ga töötavaid ametnikke silmas pidades.
Hea ettekandja, ma vabandan teie ees! Head ametikaaslased! Me ei saa istungiga jätkata, saalis on lärm. Ma palun saalis vaikust! Ma palun, et me austame ettekandjat, ma palun, et austame neid, kes soovivad kuulata ettekannet. Ja see lärm tuleb päris paljudes ridadest. Hea ettekandja, me ikka ei saa jätkata, ikka on meil sumin saalis. Ma annan teile kohe märku, kui mina ja teie, see sumin lõpeb ja siis me saame jätkata. Eeskätt minu. Aitäh! Palun!
Ehk siis muuta nende töötajate töökorra ehk tööjuhendi salastamise tähtaega. Seda ei ole kindlasti korrektne teha politsei ja piirivalve seaduse raames. Tööjuhendid on personalidokumendid ja nende piiranguid ja juurdepääsusid reguleerivad teised seadused, näiteks isikuandmete kaitse seadus ja avaliku teabe seadus, kust tulenevad vastavad regulatsioonid. Politsei ja piirivalve seadus reguleerib politsei ülesanded, nende õigused, töökorralduse ja politseiteenistuse õiguslikud alused. Eelnõu seletuskirjas toodud eesmärk raskendada teabe sattumist nende isikute kätte, kes võiksid teavet kasutada kuritegelikel eesmärkidel, on üsna jabur. Täpsustan, siin on silmas peetud teavet, milleks on andmebaasi andmete sisestamise kord ehk tavaline tööjuhend. Veelgi jaburam on selgitus, et sellise teabe avalikuks tegemine võib haavata õiguskaitseasutuste tõhusat tegevust ja omavahelist infovahetust. Uskuge mind, sellise teabega pole pahatahtlikel inimestel mitte midagi peale hakata, see ei anna mingit väärtuslikku informatsiooni, mida oleks võimalik oma huvides ära kasutada. Juhendi saamine enda valdusesse ei anna ju võimalust andmebaasi siseneda ja seal olevatele andmetele ligi pääseda. Isegi teave, et sellel või sellel politseiametnikul on juurdepääs kategooriaga A, B või C, et see politseiametnik näiteks võib sisestada B-kategooria juurdepääsuga ainult teatud andmeid või C-kategooriaga ametnikul on õigus ainult andmete vaatamiseks ja A-kategooriaga ametnik saab nii andmeid vaadata kui iga kategooria andmeid sisestada, ei anna kellelegi midagi väärtuslikku juurde, seda ei ole võimalik ammugi kuidagi oma kasuks ära kasutada. Täiesti mõistetamatuks jääb, kuidas saaks üks tööjuhend või andmete sisestamise kord, mis ei anna andmebaasi ligipääsu, haavata õiguskaitseasutuste tõhusat tegevust ja omavahelist infovahetust. Ainuüksi selline põhjendus seab kahtluse alla kogu eelnõu tõsiseltvõetavuse. See on väga halb eelnõu ja selliseid seadusi ei tohiks Riigikogusse üldse jõudagi. Meie eesmärk peaks olema tegeleda korrektse seadusloomega ja järgida seadusloome põhimõtteid, selleks et juristidele, advokaatidele ja kohtunikele oleks kergesti leitavad kõik vajalikud seadusesätted, mis on mingi vaidluse lahendamisel vajalikud. Kõige nimetatu võttu ei näe Eesti Konservatiivne Rahvaerakond võimalust seda eelnõu toetada ja kutsub üles ka teisi erakondi mõistlikkusele ning sellist seadusepraaki mitte toetama. Aitäh!
Aitäh! Ma palun Riigikogu kõnetooli Isamaa fraktsiooni esindaja Urmas Reinsalu. Palun! Kaheksa minutit.
Austatud Riigikogu esimees! Austatud rahvaesindus! Isamaa fraktsioon sellel aastal – tõsi küll, varasema eelnõu puhul – esitas paketi avaliku sektori riigivalitsemise ametkondlikuks kasutamiseks tunnistamise haiguse vastaseid muudatusettepanekuid, avaliku huvi kaitse paketi, kuid kahjuks see ei leidnud parlamendi toetust, vaid bürokraatliku mehhanismi kaitsevall nende rahvaesindajate näol, kes täna kuuluvad valitsuseliiti, sõitis sellest teerullina üle. Seetõttu ka see seadusnovell, mis on esitatud parlamendi menetlusse, mis puudutab tegelikult ametkondlikuks kasutamiseks tunnistatavate protseduuride kaitseala laiendamist, laskumata nii nüansseeritud selgitustesse, kui sellele osundas sisusse minnes eelkõneleja – protestiks, et meie avaliku huvi kaitse pakett sellel aastal lükati tagasi ja ka eelmisel aastal lükati tagasi, ei pea me võimalikuks oma fraktsiooni poolthääli sellele seaduseelnõule anda. Aitäh teile!
Aitäh teile! Rohkem kõnesoove ei ole, sulgen läbirääkimised ja alustame eelnõu 408 lõpphääletuse ettevalmistamist. Head ametikaaslased, panen lõpphääletusele eelnõu 408. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Tulemusega poolt 52, vastu 17, erapooletuid ei ole, on Vabariigi Valitsuse algatatud politsei ja piirivalve seaduse täiendamise seaduse eelnõu 408 seadusena vastu võetud. Sellega on teise päevakorrapunkti käsitlemine lõpetatud.
Liigume edasi kolmanda päevakorrapunkti juurde, milleks on Vabariigi Valitsuse algatatud ekspordi riikliku tagamise seaduse muutmise seaduse eelnõu 423 teine lugemine. Ma palun ettekandeks Riigikogu kõnetooli majanduskomisjoni aseesimehe Sven Sesteri. Palun!
Lugupeetud juhataja! Head kolleegid! Konkreetne eelnõu, mis kannab numbrit 423 SE ehk ekspordi riikliku tagamise seaduse muutmise seaduse eelnõu algatas Vabariigi Valitsus eelmisel aastal 13. septembril. Üle korrates eelnõu eesmärgi, põhimõtteliselt on vajadus luua võimalused [[Juhataja helistab kella.]] Eesti eksportijate vajaduste paremaks arvesse võtmiseks riikliku eksporditagatisega tagatud krediidikindlustusteenuste osutamisel ja selle läbi ühtlasi ekspordi soodustamine. Ekspordi riikliku tagamise seaduse muudatused jagunevad põhimõtteliselt kaheks. Enamik muudatusi on vajalikud võimaluse loomiseks anda riiklik eksporditagatis ka selliste lühiajaliste tehingute krediidikindlustuslepingute alusel, milles on määratletud tagatisevõtjast erinev kindlustatud isik ehk siis nii-öelda kolmas isik, aga lisaks muudetakse piirangut samaaegselt kehtivate riiklike eksporditagatiste mahule ja ühtlasi mahtusid suurendatakse üle kahe korra, 400 miljonile eurole. Nüüd eelnõu esimene lugemine toimus eelmisel aastal 10. novembril, muudatusettepanekute tähtajaks 24. novembriks ühtegi muudatusettepanekut ei esitatud ei Riigikogu liikmetelt, fraktsioonidelt ega ka teistelt komisjonidelt. Komisjon arutas, majanduskomisjon siis arutas eelnõu teise lugemise ettevalmistamist eelmise aasta 14. detsembril. Ka komisjonil eraldi mingeid ettepanekuid vormistada ei tulnud ja soove ei olnud. Põhimõtteliselt läbiti ka keeletoimetus, tehti keelelised ja tehnilised parandused ja komisjon saatis selle täiskogule edasi. Põhimõtteliselt vastuvõetud otsused olid siis sellised, et teiseks lugemiseks Riigikogu täiskogule päevakorda 12. jaanuaril, teine lugemine lõpetada ja kui teine lugemine lõpetatakse, on komisjoni ettepanek võtta eelnõu kolmandaks lugemiseks Riigikogu täiskogu päevakorda 19. jaanuaril sel aastal ja viia läbi lõpphääletus. Kõik olid konsensuslikud otsused. Aitäh!
Aitäh, hea ettekandja! Teile on vähemalt üks küsimus. Urmas Reinsalu, palun!
Aitäh! Austatud ettekandja! Energiakriis on tabanud sisuliselt, kui me vaatame meie börsihinnapiirkonda, kõige valusamalt Balti riike. Kui me kõneleme ekspordivõimekusest ja ettevõtete võimet eksportida, siis kahtlemata on saanud meie ettevõtete konkurentsivõime selles võrdluses väga valusalt kannatada. Hinnatõus on olnud tegelikult Euroopa Liidu kõrgeim, eelmise aasta detsembrikuus üle 12%. Järelikult, kui me kõneleme ekspordivõimest ja sellest, mida me peaksime tegema, sellest laiemast majanduse konkurentsivõimest, on küsimus tegelikult energiakandjate hinnakriisi probleemi lahendamine. Reaalsuses on selleks ainus relevantne meetod elektrituru reform. Kuid kahjuks majanduskomisjon on hoidnud seda tegelikult juba nädalaid kinni, elektrituru reformi otsuse eelnõu. Kas hea ettekandja oskab öelda, milline on koalitsiooni esindajate põhjus, miks elektrituru reformi kardetakse, selle asemel tullakse lagedale lihtsalt teatraalsete ettepanekutega vastakuti ja sisuliselt käib paigalmarss?
Aitäh, hea Urmas Reinsalu, selle küsimuse eest! Kahjuks praegusel hetkel ma pean jääma ainult nendesse raamidesse, mis me arutasime selle konkreetse eelnõu raamides. Loomulikult tahaks pikemalt avada ka teemasid, mis on seotud elektrituruga, elektrituru reformiga ja ettepanekutega, kuidas inimesi aidata praeguses šokist ülesaamisel. Aga ma pean kahjuks tunnistama, et selle konkreetse eelnõu raames me seda teemat ei käsitlenud. Ja see tähendab ka seda, et paraku sügavamatesse sisulistesse vastustesse ma laskuda ei saa, muidu ma avaksin lihtsalt Pandora laeka. Aitäh!
Aitäh! Aivar Kokk, palun!
Aitäh, hea esimees! Hea Sven! Vaatan, et parandusettepanekuid ei tehtud, aga eelnõu tekst läbis kahe lugemise vahel keeletoimetuse ning sellest tulenevalt keelelised ja tehnilised parandused on eelnõusse sisse viidud allajoonituna. Ja nüüd me vaatame. Parandus kolm: § 9 on täiendatud lõigetega 31ja 32 ja 31-l on sihuke huvitav asi, et sõna "määratud" on siia pandud. Võib eksporditagatisi anda ka juhul, kui kindlustusleping on määratud tagatise võtjast erinev kindlustatud isik. Kes see määraja on? Et on keegi teine, kes võiks saada kindlustusraha?
Aitäh selle küsimuse eest! Eelnõu, nagu ma enne mainisin, eelnõu üks põhilisi, paar põhilist argumenti, mis olid, üks oli, nagu ma enne mainisin, vähemalt kahekordne suurendamine siis mahtudele kuni 400 miljonini, aga teine ongi üks oluline aspekt, mida varasemalt ei olnud võimalik, oli, et sul on võimalik kindlustada kedagi kolmanda isiku n-ö tagatise võtmist. See on erinev, erinev kindlustatud isik ja see ongi see nii-öelda kindlustuslepingus määratud isik kui kolmas. See annab selle võimaluse, et siin on tõesti joon alla tõmmatud seoses sellega, et tehniliselt on antud nii-öelda õige õigekirjaline sõnum. Kui me vaatame seda algset teksti, mis valitsusest tuli, siis me paneme tähele, et seal on "määratud" asemel "määratletud". Tehniliselt ja õigekirjaliselt on korrektne öelda mitte "määratletud", vaid "määratud". Aitäh!
Heiki Hepner, palun!
Suur tänu, hea esimees! Austatud ettekandja! Ma laiendaksin natuke seda valdkonda ja küsiks siin ekspordi kontekstis just rohepöörde küsimust. Kas komisjonis tuli ka arutamisele, kuidas võiks meie eksporti ja just siin ka nendesse tagatistesse mõjutada rohepöördega edasiminek või tagasivõtmine? Sest tõepoolest, ilmselgelt rohepööre on väga tugeva mõjuga Eesti ekspordile ja on ka olnud üleskutseid, kus tagatisi ei tohiks anda, kui need ei vasta rohepöörde eesmärkidele või vastupidi, sellest võib saada teatud takistus. Kas sellest oli ka arutamist või ei olnud?
Aitäh! Lühike vastus on, et ei olnud arutlusel. See on lühike vastus. Aga ma arvan, et see teema iseenesest, olulisus teie poolt üles tõstetuna, on oluline ja ma võin öelda, et majanduskomisjon oma muude eelnõude ja muude kuulamiste valguses on tegelikult seda käsitlenud ja käsitleb ka tulevikus kindlasti ja just teemasid, mis on seotud rohepöördega. Sealt tulenevalt ühelt poolt meie tänase turu ja ettevõtlusturu konkurentsivõime, nende lisainvesteeringute vajadused kõik selleks, et neid vaheeesmärke ja lõppeesmärke saavutada, sealt tulenevalt ka meie tarbijate kulu, mis lõpuks kinni makstakse. Komisjon on arutlenud erinevate muude eelnõude valguses tegelikkuses energiamajandusteemadel, energeetikateemadel, aga nüüd selle konkreetse ekspordi riikliku tagamise seaduse muutmise kontekstis seda eraldi ei avatud.
Aivar Kokk, palun!
Hea juhataja! Hea Sven! Võib-olla sa paari sõnaga veel kord ikkagi täpsustad. Kui keegi võtab, kindlustab endal ja siis keegi teine saab kindlustusraha, et võib-olla tagatisevõtjal on üks ja määratletakse teine. Miks see ekspordil vajalik on, kas see on mingi ...võtu koha pealt küsimus või millest see tekkinud on, see vajadus?
Jaa, aitäh! Kindlustuslepingutes, ma kindlasti ei ole spetsiifiliselt kindlustuslepingute ekspert, aga ma saan aru, et kindlustuslepingutes on olukorrad, kus tegelikult võivad olla erinevad isikud, ühed siis need, kes on tagatisevõtjad ja võivad ka olla erinevad need, kes lõpuks on kindlustuse saajad, lõpuks kui peaks tekkima mingi hüvitise väljamaksmise kontekst. Ja eksporditehingutes, tuleb välja, on tegelikult, ja see on tulnud peaasjalikult turuosalistelt, eksporditehingutes on olukorrad, kus on vajadus kindlustuslepingutes määratleda sellest tagatisvõtjast, kes n-ö tegelikult tagasi võtab, aga hoopis keegi teine, keegi kolmas, kes siis selle kindlustatuse saab. Ma ei oska siin näiteid konkreetselt tuua, kas see on siis, kas need näited on seotud pankadega, kes võtavad endale teatavaid kindlustusi või see on seotud kahe erineva turuosalisega, kes juba füüsiliselt turul ka tegutsevad, aga see on tulnud tegelikult turuosaliste soovil ja see on tänaseks päevaks kokku lepitud valitsuse tasemel ja täna meile ka laudadele toodud.
Hea ettekandja, ma tänan. Rohkem küsimusi ei ole. Suur tänu teile! Kas soovitakse avada läbirääkimisi? Ei soovita. Nüüd, muudatusettepanekuid läbi vaadata ei saa, neid esitatud pole. Juhtivkomisjoni ettepanek on, et eelnõu 423 teine lugemine tuleb lõpetada. Sellega on teine lugemine lõpetatud ja kolmanda päevakorrapunkti käsitlemine lõpetatud.
Liigume edasi neljanda päevakorrapunkti juurde. Vabariigi Valitsuse algatatud meresõiduohutuse seaduse muutmise seaduse eelnõu (472 SE) teine lugemine. Ja ma palun Riigikogu kõnetooli ettekandeks majanduskomisjoni liikme Annely Akkermanni. Palun teid!
Tere päevast, head kolleegid! Minu seitsmeaastase Riigikogu liikme töö kestel on see kõige formaalsem eelnõu, mida ma olen juhtivmenetlejana käsitlenud. Selle eelnõuga võetakse üle direktiiv, Euroopa Liidu direktiiv, millega ühtlustatakse siseveelaevadel töötavate laevapere liikmete väljaõppe ja kutsekvalifikatsioonide nõuded. Ja need puudutavad selliseid laevu laevatatavatel siseveeteedel ... Ühesõnaga, Eestit see ei puuduta ja seetõttu jääb Eestis kehtima senine kord, kuna Eesti laevatatavatel siseveeteedel kaubatransporti ei toimu. Samuti puuduvad meil siseveeteed, millel saaks toimuda teise Euroopa Liidu liikmesriigiga piiriülene transport või reisijatevedu. Samuti ei kohaldu direktiiv vaba aja veetmise, spordi, kalapüügi, uuringute ja riigihaldusülesannete täitmise valdkondadele. Siiski ma küsisin ka Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi merenduse spetsialisti Jaak Viilipuse käest, kas tema näeb, et see eelnõu võiks Eestis kohalduda. Tema ka ei näinud. Aga ma mõtlen, et kui keegi Hollandist või Saksamaalt, kes sealsetel siseveeteedel töötab siseveeteedel kehtiva hariduse diplomiga ja sõidukogemusega, tahaks tulla Peipsi järvele Piirissaare laevaliinile tööle, siis on meil seadus, mis võimaldab tema diplomit ja meresõidukogemust tunnustada. Aga ma teen lühidalt. Selle meresõiduohutuse seaduse muutmise seaduse eelnõu algatas Vabariigi Valitsus 18. oktoobril eelmisel aastal. Eelnõu esimene lugemine toimus 17. novembril ja muudatusettepanekute tähtajaks, 1. detsembriks Riigikogu liikmetelt, komisjonidelt ega fraktsioonidelt muudatusettepanekuid ei laekunud. Komisjoni poole ei pöördunud oma arvamusega ka keegi sektori esindajatest. Kaks ettepanekut esitas majanduskomisjonile eelnõu kohta algataja ehk Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium ja üks ettepanek tekkis komisjonis eelnõu läbivaatamisel. Majanduskomisjon arutas eelnõu teiseks lugemiseks ettevalmistamist oma 14. detsembri istungil, kus tehti menetluslik otsus eelnõu teisele lugemisele suunamise osas. Sisuline arutelu toimus käesoleva aasta 10. jaanuari istungil ja siis komisjon aktsepteeris muudatusettepanekud. Eelnõu tekst läbis vahepeal ka keeletoimetuse. Muudatusettepanekud on tehnilist laadi. Nimelt asendatakse esimese muudatusettepanekuga üks sõna: "Euroopa Komisjoni avaldatud riikide nimekirja" muudetakse "Euroopa Komisjoni koostatud riikide nimekirja". Teise muudatusettepanekuga täpsustatakse, et isik on laeva juhtinud kuni kuue kuu jooksul eelmisel kalendriaastal või jooksvas aastas. Senine, algne eelnõu oli lihtsalt "aastas". Ja kolmanda muudatusettepanekuga jäetakse välja jõustumissätted, mis algses eelnõus olid, et eelnõu jõustub seadusena 17. jaanuaril, aga kuna ta 17. jaanuaril enam jõustuda ei jõua, siis jõustub ta üldises korras. Majanduskomisjon tegi ettepaneku võtta eelnõu teiseks lugemiseks Riigikogu täiskogu päevakorda tänaseks, 12. jaanuariks ja teine lugemine lõpetada. Ja kui eelnõu teine lugemine lõpetatakse, on komisjoni ettepanek võtta eelnõu kolmandaks lugemiseks Riigikogu täiskogu päevakorda ja viia läbi lõpphääletus 19. jaanuaril. See on minu poolt kõik.
Aitäh, hea ettekandja! Teile on ka küsimusi. Heiki Hepner, palun!
Suur tänu, hea esimees! Austatud ettekandja! Te ütlesite, et see eelnõu põhimõtteliselt Eestit ei puuduta, kuna meil ei toimu kaubavedu siseveekogudel. Meil ju tegelikult toimub kaubavedu siseveekogudel, isegi kui sedasama teie poolt toodud Piirissaart silmas pidada. Aga tõepoolest on ju ka meil, olen ise veendunud ja näinud, kuidas ka siin pinnast, liiva veetakse ja nii edasi. Kas ma sain, kuulsin valesti, kas teie ütlesite valesti või on veel mingi kolmas variant?
Mina ei tea, et saaks tellida kaubavedusid kaubandusliku meresõidu seaduse mõistes Eestis mõnel siseveekogul. Ja üks kriteerium on veel, mida ma ei toonud välja lihtsalt lühiduse mõistes. See puudutab, kui vahemaa algus- ja lõpp-punkti vahel on pikem kui 10 kilomeetrit, mis näiteks võtab Eesti puhul välja sealt arvestusest selle Piirissaare ühenduse, seal on ühendus 8,4 kilomeetrit. Et kui keegi teeb juhuvedusid, siis see ei puuduta, lühikesi juhuvedusid.
Aitäh! Tarmo Kruusimäe, palun!
Tänan, hea esimees! Hea ettekandja! Enese harimiseks. Kunagi oli meil ju Emajõgi laevatatav, et oli võimalik Võrtsjärvest Peipsi järveni liikuda ja selle vahel võisid ikka, praegu ka liiguvad ju reisi-, või ütleme, nihukesed lõbulaevad, aga lõbulaevadel pakutakse ka ju kaupa. Seega, kaup iseenesest on ju veetav. Nüüd seda kümmet kilomeetrit ma nüüd küll ei tea. Kas ta läheb arvesse ainult sel juhul, kui selle lustilaeva peal mitte midagi maha ei müüda ehk kauplemist ei toimu, aga kui toimub mingi kauplemine, siis on ju tegelikult ikkagi kaup leidnud ka uue omaniku, ehk siis on toimunud kauplemine. Või see ei lähe selle meresõidu arvele?
Kaubavedu on suhteliselt reguleeritud valdkond. Kui keegi tõstab suhkru- või jahukoti Piirissaare laeva või ka sellele Jõmmule, mis purjetab Emajõel või Peipsi järvel, siis seda kaubaveoks ei loeta.
Peeter Ernits, palun!
Hea juhataja! Hea ettekandja! Mul on selline lihtne küsimus. Sa ütlesid, et Eestit see kuidagi ei puuduta, isegi eksperdid ütlevad, et väga raske on mõelda, kuidas ta puudutab, ja rääkisid mingist hollandlasest, kes tahaks tulla Piirissaare laevale. Äkki. Aga mitte mingi nigeerlane või belglane või nii edasi. Ma küsin, milleks on vaja kulutada aega sellise jama peale. Lugeda esimene, teine lugemine, kolmas, komisjoni aega raisata, ka meie aega. Milleks see kõik?
Me oleme kokku leppinud, et Euroopa Liidu direktiivid võetakse üle Eesti õigusesse. Ma suutsin ette kujutada, et võib olla selline juhus, et keegi, kellel on meresõidudiplom või laevasõidudiplom siseveekogudel töötamiseks ja kes on oma meresõidupraktika saanud siseveekogudel, mida Hollandis ja Saksamaal, ma tean, on üsna palju, aga neid on teistes Euroopa Liidu riikides veel, võimalusi sellisel viisil kvalifikatsiooni tõendeid hankida, ja ka kolmandates riikides, keda Euroopa Liit tunnustab, koostab nimekirja nendest riikidest, kelle diplomit ta tunnustab – kui selline inimene tahab tulla Eestisse tööle, siis tema diplomid kehtivad ka Eestis. Aga see on pime juhus.
Ruuben Kaalep, palun!
Aitäh, lugupeetud esimees! Hea ettekandja! Huvitav oli kuulata seda arutelu teemal, et mis täpselt on kaubavedu ja mis ei ole, kust see piir jookseb. Aga tegelikult selle taga on ju ka olulised sisulised küsimused. Ajalooliselt on siseveekogudel olnud väga suur tähtsus Eesti majanduses ja see kaubandussektor on olnud täiesti esindatud. Ja nüüd, praegusel hetkel teie mõistes meil absoluutselt ei ole kaubavedusid siseveekogudel. Miks on kujunenud selline olukord ja kelle süü see on? Aitäh!
Ma arvan, et see ei ole kellegi süü. Ma arvan, et kaup on liikumiseks leidnud soodsamad tingimused. Kui võib-olla siin XVIII ja XIX sajandil oli purje ja tuule jõul kaupade liigutamine Emajõel kõige soodsam võimalus, siis tänapäeval ilmselt liigutavad need kaubad ära rekad ja see on kauba omanikule või inimesele, kellel on vaja seda liigutada, lihtsalt soodsam. Aga igatahes see eelnõu loob võimaluse igati kaubavedu taastada Eesti siseveekogudel, see pigem soosib seda.
Aivar Kokk, palun!
Hea juhataja ja hea ettekandja! Vaatasin paragrahv 211, välisriigis väljastatud siseveelaevade laevapere liikme kvalifikatsiooni tõendava dokumendi ja teenistusraamatu kehtivus. Siis, kui vaadata seda viienda all neid ridasid, siis mingil hetkel sõjalaeval ja politseiasutuse või muul riigi haldusülesandeid täitval laeval ei pea mingeid tõendeid olema. Siis tekib juurde, et on laeva juhtinud vaid hooajaliselt kuni kuue kuu jooksul eelmisel kalendriaastal või jooksval aastal. Mis see nüüd on? Mis kaubalaevad, politsei, sõjalaev, riigi haldusülesandes laev? Kuidas see nüüd on, et mingil hetkel peab midagi olema, mingil hetkel ei pea? Välismaal antud tõendiga politsei laeva peal võid sõita, aga mingi teise laevaga ei tohi sõita. Äkki sa selgitad? Kes ei ole nagu nii põhjalikult kui sina seda eelnõu läbi lugenud, mis seal ikka tegelikult soovitakse teha?
Ütlen veel kord, et see on direktiivi ülevõtmine ja neid tõendeid, kutsetunnistust koolitusprogrammi läbimise kohta või haridusasutuste lõpetamise kohta samamoodi merenduses väga levinud, et sõidupraktika kohta neid tunnistusi ei nõuta isikult, kes siis seda loetelu, mida sa ette lugesid, laevadele tööle tahab asuda, kuna need politsei ja sõjavägi otsustavad ise, missugusele ametikohale missuguseid inimesi nad saavad ja tahavad palgata. Aga, Aivar, ma arvan, et mis sulle segadust tekitab, on see, et see puudutab Eestis siis Euroopa Liidu ja loetud kolmandate riikide diplomite tunnustamist. Me praktikas ju ei kujuta ette, et sõjalaevale Eesti sõjaväkke tuleb kolmanda riigi inimene siis sellist rada pidi.
Tarmo Kruusimäe, palun!
Tänan, hea esimees! Hea ettekandja! Seda on muidugi kurb kuulda, et meie iidsel hansalinnal Viljandil ei olegi enam võimalust sihukeseks hansalinnaks saada. Aga ma küsin nüüd teie käest seda, et Aegna saar on teadupärast kesklinna haldusterritoorium. Tallinna sadam on ka kesklinna haldusterritoorium. Nüüd vahele jääb Tallinna laht. Siis, kui Aegna saarele viiakse reisijaid, aga me teame, et see oli hea suvituskoht ja seal oli vaja toitlustada, siis kaupa sinna veeti. Et kas sellises käsitluses jääb Aegna saarele toiduproduktide vedamine kaubaveona või ta läheb selle mõiste alla, et noh, jahu kotti?
Jah, väga huvitav küsimus. See eelnõu tõesti avab, vastupidi, Viljandile võimaluse ennast uuesti õitsva hansalinnana tunda, et võib hakata kaupu vedama hansakogedega, kindlasti, kui peaks soovi olema. Aga Tallinnat ja Aegnat see tõepoolest ei puuduta, sellepärast et jutt käib siseveest. Aga Tallinna laht on ikkagi meri ja kehtivad teised diplomid ja teised reeglid.
Heiki Hepner, palun!
Suur tänu, hea esimees! Austatud ettekandja! Ma loen eelnõust, kus on kirjas nii. Lõige 4, et ei nõuta siis või on keelatud, ei nõuta tunnistust isikutelt, kes töötab laeval, millega tehakse vaid kohalikes huvides piiratud ulatuses laevareise, mille puhul kaugus lähtepunktist ei ole ühelgi juhul rohkem kui 10 kilomeetrit. Samas tõesti Laaksaarest Piirissaareni kümmet ei ole, aga kui Tartust juba midagi vedada, siis see 10 kilomeetrit ja rohkem tuleb sinna kuhjaga täis. Nii et justkui võiks. Aga mu küsimus tuleb hoopis sellest, et siin öeldud selline huvitav mõiste "kohalikes huvides". Võib-olla te avaksite seda mõistet, mis on kohalikes huvides? Või oli komisjonis sellest juttu, et mis see kohalik huvi võiks ikkagi olla, kuidas me määratleme seda, kas terve Eesti on kohalik huvi või on ainult Tartu linn antud juhul kohalik huvi? Mis on kohalik huvi?
Selle mõiste sisu komisjonis lähemalt ei arutatud. Aga ma ütlen veel kord, et kui tõesti Tartust tahetakse hakata laevaga kaupu vedama ja kaubalaevaliine rajatakse, siis see eelnõu toetab seda plaani, avab uksed Tartu ja Piirissaare vaheliseks suuremahuliseks kaubaveoks.
Aivar Kokk, palun!
Hea juhataja! Hea ettekandja! Su vastus muidugi tekitas veel rohkem küsimusi. Ma saan aru, et mitte midagi ei pea oskama, kui sa töötad sõjalaeval, politseilaeval või riigi haldusülesandeid täitval laeval – siis mingeid pabereid olema ei pea. Aga mul tekitab veel rohkem küsimusi see parandus, mis te komisjonis tegite. Üks variant on, et kui kuni kuus kuud oled laeva peal töötanud, siis võid kõike teha ja ühtegi tõendit ei ole vaja. Aga kui ma olen kuus kuud ja üks päev töötanud aasta jooksul, siis ma enam ei tohiks, sest sõna "kuni" on siia ette pandud. Kas see "kuni" on äkki ekslikult pandud või on soovitud rohkem? Mida see ikka nüüd tähendab, et alla poole aasta töötan iga aasta, siis ma olen jõle kõva poiss, aga kui ma töötan terve aasta, siis ma ei ole ja ma peaksin mingeid eksameid või pabereid tegema hakkama? Või saan ma millestki valesti aru?
Tegelikult käib jutt siin jooksvast aastast ja kalendriaastast. Jooksev aasta on 12. jaanuarist 2022 kuni 12. jaanuarini 2021. Kui ta selle aasta kestel on töötanud kuus kuud, siis sõidupraktika on olemas. (Aivar Kokk selgitab kohapealt: "Siin on kirjutatud "kuni kuus kuud" ...")
[[Helistab kella.]]
Ma ei oska seda seletada teisiti, kui siin juba kirjas on.
Aitäh!
Aa, mis on kalendriaasta või? Kalendriaasta on 1. jaanuarist 31. detsembrini. Ma ei oska seda selgitada rohkem, isegi eesti keeles mitte.
Aitäh! Jääme siin saalis eesti keele juurde. Protseduuriline küsimus, Aivar Kokk, palun!
Ma küsisin sõnaselgelt: sõna "kuni" on siia kirjutatud. Et kui kuni kuus kuud on, siis tohib. Kui on töötanud rohkem kui kuus kuud, siis ei tohi. Sõnas "kuni" on küsimus.
Selle "kuni" ees on ka "vaid hooajaliselt". Kui te seda lauset loete, siis te järsku saate aru.
Kaido Höövelson, palun!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Hea ettekandja! Minu küsimus on, et Euroopa Liidu liikmesriikidest kui paljud või kolmandatest riikidest kui paljud on selle direktiivi üle võtnud, et ka Eesti meremees saaks Hollandi jõe peal kaupa vedada? Aitäh!
Selle kohta komisjonis ma ei osanud küsida, aga ma arvan, et need riigid, kus selliseid laevatatavaid siseveeteesid on rohkem, nemad on kindlasti selle juba üle võtnud ja tavaliselt direktiivid koostatakse riikide nagu initsiatiivil. Küllap on nendes riikides, kus siseveeteed on laevatatavad ja kaupu veetakse suuremates mahtudes, huvitatud, et meremehed saaksid liikuda ja nende diplomeid vastastikku tunnustatakse.
Andres Metsoja, palun!
Aitäh! Kuulan ja mõtlen kaasa ja ma nüüd küsin ikka lõpuks selle küsimuse, mis on traditsiooniliselt siin saalis kõlamas eelnõude puhul: kui see direktiivi ülevõtmine või see eelnõu jääb vastu võtmata, kas siis siseveekogudel laevatamine jääb ära?
Eesti puhul selle eelnõu vastuvõtmine või vastu võtmata jätmine praegust olukorda ei muuda.
Hea ettekandja, me läheme edasi küsimustega. Peeter Ernits, palun!
Hea juhataja! Hea ettekandja! Veesõit jätkub, kui me seda vastu ei võta. Aga kas meil on mingisugust trahvikirvest ka oodata, kui me seda direktiivi vastu ei võta? Ja kui suur piitsahoop meid tabab?
Selle üle komisjonis arutelu ei olnud ja ma ei oska sellele vastata.
Hea ettekandja, nüüd on juhtunud selliselt, et rohkem küsimusi ei ole. Aitäh teile! Suur tänu teile!
Suur tänu küsimast! Ja pisut ootamatu.
Mis? Ootamatu! Selge. Loodame, et see oli tore ootamatus ehk positiivne üllatus. Nii. Aga nüüd tulenevalt mei kodu- ja töökorra seadusest tuleb küsida, kas soovitakse avada läbirääkimisi, ja ma näen, et soovitakse. Avan läbirääkimised ja palun Riigikogu kõnetooli Peeter Ernitsa.
Hea juhataja! Hea kolleegid! Ma mäletan seda esimest lugemist siin – mul ei ole stenogramm ees –, kui ma ka pärisin analoogseid asju. Ja praegu tuli ju väga selgelt välja, hea kolleeg Annely ütles, et see on pimeda juhuse eelnõu, pimeda kana eelnõu, kui kasutada sõna "kana" või "kalkun". Et äkki tuleb mõni hollandlane, mõni süürlane, mõni nigeerlane, äkki tuleb ja tahab Piirisaarele laeva. Äkki tuleb? Omal ajal, ma mäletan väga hästi, kui pargased läksid üle Peipsi, sõitsid, no 8,9 kilomeetrit, on, nagu on Annely välja arvutanud, Piirisaareni. Mina ei ole arvutanud, ma olen seda teed küll sõitnud palju-palju kordi. Aga kui oleks 10, siis oleks veel teine tubakas. Aga igal juhul, kui üle järve Oudovasse läheb, siis oleks igal juhul pikem. No see selles, et kas on juhuvedu, aga nagu me kuulsime praegu, siis kas on pärisvedu või juhuvedu, on erinev vahe. Kilomeetrite vahe on siin. Ühesõnaga, selline, jah, pimeda juhuse eelnõu. Ja selliseid direktiive on tegelikult küll. Kahjuks ei ole ülevaadet, kui palju on neid pimeda juhuse eelnõusid, mille me menetleme, ja kui palju me selle pimeda kana eelnõu, juhuse eelnõu ... 17. novembril kulutasime oma aega siin. Tuletan meelde, et sellest mitte midagi ei juhtu. Isegi isegi eksperdid ütlevad, et milleks see. 1. detsembriks loomulikult, kui see ei puuduta mitte kedagi, on pigem teoreetiline, loomulikult, mis parandusettepaneku sa ikka esitad pimeda kana eelnõu kohta. Noh, 10. jaanuaril kulutas majanduskomisjon ... Muuseas, energiakriis oli juba toona, 17. novembril oli teada, 10. jaanuaril oli teada. Ja praegu me lihtsalt põletame aega siin, nagu öeldakse, sööme kalamarja, nagu rahvas ütleb, ja ajame lolli juttu. Menetleme direktiivi. Direktiiv, mis ta siin on, direktiiv 2017/2397 hakkas kehtima Eesti sisevetel ja Piirisaarel ja Emajõel. Ja direktiivid 91/672EMÜ ja direktiiv 96/50EÜ lõpetaksid oma eksistentsi Eesti vete õigusruumis. Milleks see kõik? Milleks see lollus kõik? Kui ma kuulsin veel siin Annelylt, et isegi ta ei tea juhtivmenetlejana, milline piits meid ootab, kui me seda direktiivi vastu ei võta, siis no mida me arutame siin? Seda pole vaja meil, selliseid teoreetilisi asju, teoreetilise hollandlase või teoreetilise süürlase või nigeerlase või belglased või ükskõik kelle, kes tahaks äkki tulla Piirisaarel laeva peale. Milleks see jama? See on minu küsimus. Lõpetame sellise jama! Ja kui tulebki piitsahoop Brüsselist ... Aga tahaks nagu kirjalikult Annelylt ... Ta ütles, et see on kõige formaalsem, mida ta on menetlenud seitsme aasta jooksul. Aga ikkagi, meil võiks olla teada, ma tahaks teada ka kirjalikult, milline trahv meid ootab, kui me selle pimeda juhuse eelnõu vastu ei võta, kui me pimeda kana või kalkuni poolt ei hääleta. Nii et see on see, mida ma tahtsin teile öelda, head kolleegid. Edu meile pimeda kana menetlemisel!
Aitäh! Jaa, palun Riigikogu kõnetooli, Aivar Kokk! Palun! Ma tuletan ka meelde, et teisel lugemisel on kõigil Riigikogu liikmetel on võimalus sõna võtta. Ei ole ainult fraktsioonide esindajad. Palun!
Hea juhataja! Head kolleegid! Ega Peetri sõnavõtt pani mind mõtlema, et miks ta kogu aeg arvab, et mere peal peaks olema kanad ja eriti pimedad, oleks öelnud "part", ma saan aru, noh, mere-, veelind, aga kana. Eks see tekitas ka küsimust ja eks ma sellepärast tulin ka siia kõnepulti. Aga siin on need parandusettepanekud ja küsimused, mis minule jäid ikkagi õhku. Ühelt poolt küsitakse, kui väliskodanik tuleb siia, tõendit, et kas tema meresõidukapteni paberid on ikka sellised, nagu peavad olema või mitte. Ja siin, kui seda eelnõu vaadata, siis räägitakse laevaperest. Laevaperes võib-olla ka minu nimekaim kokk, kes teeb süüa. Kas on nüüd tähtis, kust ta selle söögitegemise paberid sai või mitte? Siin on kirjas, et kui on üle poole aasta siseveeteel sõitnud hooajaliselt, siis ta ei tohiks nagu seda tööd teha. Ma saan väga hästi aru, et lause on hooajaliselt, et kuni pool aastat, siis sa võid ilma igasuguse kontrollita sõita, laev läheb uppi või ei lähe uppi, aga kui juba oled kuus kuud ja üks päev sõitnud, siis pead kindlasti kontrollis olema, sest tavaliselt juhtub just õnnetused peale seda, kui sa oled pool aastat sõitnud. Ma saan sellest eelnõust nii aru. Ja teine on see, et vaatan, kui sa eralaeva peal sõidad, siis on ikka kontroll oluline, sest erainimese vara läheb untsu, sõidad kaile vastu või karile, laev läheb puru. Aga lähed sõjalaevale, lähed politseiasutuse laevale või ükskõik millise riigihaldusülesannete täitma, me siin arutasime, et Peipsi järve peal on piirivalvelaevad, seal ei ole vaja ühtegi dokumenti. Tulen ükskõik kus koha pealt, mujalt riigist, ei mingit kontrolli, ei mingit vajadust. Sõida, kuidas tahad. Ma vaatan, siin on kindralid meil. Kas ikka sõjalaeva peale julgeksid sa lubada inimest, kes ei ole kontrollitud, kas ta ikka oskab sõita või ei oska? Kokaks võib võtta, aga ega teda kaua ei saa võtta. Kõrbeb puder põhja, nagu laulgi ütleb, et siis tõmmatakse masti see särk. Et ei ole päris nii, et kui tuleb mingisugune Euroopa Liidu direktiiv, siis seda ei ole vaja nagu arutada, vaid selle lihtsalt võtame üle, sest sealt tuli see. Eile rahanduskomisjonis oli veel hullem asi kui see siin. Kui siin mõni laev, mis meil on, karile läheb, siis võib-olla ei juhtugi midagi. Aga ma võin teile öelda, et kohe on meil valitsus nõus sellega, et kõikides maakonnakeskustes, kus katlamajad on puidu peal, nendele tuleb maks peale. Me kahekesi opositsioonist olime küll vastu, aga koalitsiooni neli poliitikut seda toetavad, et kõik, mis puiduga kütmiseks läheb, et praegu energiahindade puhul on see muidugi päris loomulik, et ega ükski hind ei tohi madalaks jääda. Nii et ma ikkagi soovitan alati, kui sihukesi parandusi komisjonides tehakse ja tahetakse paremat, ma saan aru, et taheti tõesti parimat, aga tuleks nagu mõelda, et kui seal "kuni" juures, võib juhtuda, on üks päev rohkem, et mis siis saab. Aga edu majanduskomisjonile selle eelnõu kolmandaks lugemiseks ettevalmistamisel.
Aitäh! Palun, Tarmo Kruusimäe! Ja veel teen üleskutse: teisel lugemisel ei ole piiranguid, et ainult fraktsioonide esindajad – kõik saavad sõna võtta läbirääkimistel.
Tänan, hea esimees!
Kaheksat minutit soovite? Härra Kruusimäe?
Jaa.
Kaheksa minutit?
Ei.
Selge. Vabandust!
Sellel saadikul, kes ei suuda midagi ära öelda viie minuti jooksul, ei ole mõtet seda kolme lisaminutit. Üldjuhul on praktika näidanud, et siis keerutatakse ikka seda ühte ja sama mõtet ehk siis täiendavat uut ei tule. Ma tahaks ära õiendada selle, mida hea Andres Kokk ütles. Päris nii ei ole. Või Aivar Kokk. Päris nii ei ole, et iga inimene päriselt kokaks saab. Seda enam, et kui ta on laeva peal, siis peaks need paberid olema. Väga paljud minu grupikaaslased just said endale head tasuvad kohad [[Juhataja helistab kella.]] laeva peal. Minu põhjuseks oli see, et laeva peal võib kujuneda uus pere ja mu abikaasa sellepärast mind laeva peale kokaks ei lasknudki. Nii et ta ei ole. See teadmine on Aivaril jäänud võib-olla filmist "Arabella, mereröövli tütar". Et, Adalbert, paks koer, mürgita-mürgita, esimesed tormiga oled sa põhjas. Aga nüüd ma tahaksin olemuslikult rääkida, kui kesklinna haldusterritooriumil sõidetakse mööda vett. Me oleme kuulnud, et valimislubadus oli, et Viimsist peaks hakkama käima meretakso linna, selleks et neid ummikuid vähendada. Siis kas seda Tallinna lahte käsitletakse merena või teda käsitletakse ikkagi lahena? Teistpidi jälle, hea Annely, et kui Kihnusse viiakse asju, ütleme, tormiga eksitakse ära, et tuleb ikkagi see 10 kilomeetrit kuidagi välja, või siis purjekas näiteks, mis loovib, ehk siis loovides on alati ju kurss tunduvalt pikem kui ta on seda lihtsalt taganttuules sõites, ja kaupa veetakse sellega, siis ma ei tea, kas ta jääb. Aga kui me võtame selle lähte järgi, eks ju, et Kihnu vist enam ei ole Pärnu haldusterritoorium, aga ma ei tea. Veel ei ole, jah. Pärnust on saamas sihuke, ükskõik, ta juba praegu on kõikse suurem, aga ta saab veel kord selleks suuremaks. Ma ei tea, kui palju me neid niisuguseid direktiive [vastu] võtame, aga me ei tohiks neid kitsendada, sest ma ei näinud praegusel hetkel selles direktiivis üldsegi sellist agiilset mõtet, et seal võiks olla ka tehisintellekt, kes siis tegelikult siseveel või seda kaupa veetakse. Me ei tea ju, mis olukord võib juhtuda, sest võib-olla energia hinnad ongi nii, et me kõik varsti hakkame surfama. Ilmselt te mäletate, kui olid olümpiamängud, siis pandi rulale ju purjelaua see asi peale ja liikus inimene. Ja see on äärmiselt roheline, sest et tuuleenergia meil on. Võib-olla oleks oodanud ... Näiteks Tallinna linnas on tehtud selline innovatsioonikomisjon, ehk siis kõik innovaatilised mõtted lähevad sealt läbi ja ilmselt formuleeruvad mingiks seaduseks. Siin oleks hea näha tehisintellekti. Vahest, võib-olla on tehisintellekt kordades nutikam kui kuskilt mujalt tulnud inimene, noh, kuskilt sisemalt. Teine suur küsimus minu jaoks on see, et Venemaal on kehtestatud sanktsioonid ja Moskvas müüakse Valgevene lõhe. Kuidas küll Valgevene kunagi hakkab selle direktiiviga liituma, sest lõhe peab ju kuskilt siseveekogust tulema? Ja kui ta Valgevenest tuleb, siis ma arvangi, et see läheb keerukaks ära seletada. Aga noh, need on need teised teemad. Õnneks ta praegusel hetkel meid väga otseselt ei puuduta. Aga me teame ka ajaloost seda, kus on kaevatud kanaleid ja jõgesid pandud teistpidi voolama ja ka nimetus. Toon teile lihtsalt ühe pisikese näite. Viimsi haldusterritoorium on Naissaar, mis on kordades territoriaalselt suurem, kui on seda Aegna saar. Kuna seal oli teise maailmasõja järgselt neid meremiine ja ta oli salastatud objekt, siis kõikide kaartide peal ta muutus väiksemaks, väiksemaks, väiksemaks, hiljem oli pisikene täpp ja leiti, et see on täiesti ebaoluline ära märkida, et seal üldse on mingi saar. Niimoodi kadus meil paljude kaartide pealt Naissaar, aga me taastasime iseseisvuse ja saime Naissaare tagasi. Aitäh!
Aitäh. Siin oli ka vastusõnavõtu võimalus. Aivar Kokk, soovite? Vähemalt kaaluge, saate kaaluda seda võimalust. Palun nüüd Riigikogu kõnetooli Urmas Reinsalu. Eesti on mereriik ja siseveekogud on olulised.
Palun kolm minutit juurde.
Palun, kaheksa minutit.
Aitäh, austatud istungi juhataja. Me oleme sattunud absurdisituatsiooni. Olukorras, kus tegelikult on riigis kriis, mis vajab vältimatult kiireid otsuseid. Selle asemel me tegeleme niisuguse probleemiga, millel sisulist tegelikku olukorda muutvat tähendust ei ole. Kuid lähme merendusprobleemide juurde. Ma saan aru, ainukene küsimus on, et kui keegi on Tšaadi järvel olnud laevakapten, siis ta saaks Pihkva järvel jätkata sõitmist. Küsimus on selles, et ilmselgelt niisuguste nüanssidega tegelemine ei ole vääriline olukorras, kus meie merendus on sattunud tõelisesse kriisi. Ja see on sümptomaatiline selle valitsuse puhul, kus langetati otsus valitsusliidu tahtlusel, et Eesti ei vaja merenduspoliitikat. Üksnes mõned baroksselt paljusõnalised loosungid on sätestatud uhke nimega "Transpordi arengukavas aastateks 2021–2035". Ja see suhtumine või õigemini ükskõiksus meie rahvusliku merenduse suhtes on väljendub selgetes näidetes, et Eesti kukkus just nimelt mereohutuse mõttes halli nimekirja. Me küsisime majandusminister Taavi Aasalt selle kohta seletust ja mis oli vastus? Süüdi on koroona, mitte ametnike tegematajätmised, mitte lohakus, mitte bürokraatide tölplus, vaid koroona on süüdi, et oleme sattunud halli nimekirja. Sisuliselt IMO tähenduses rahvuslik merendusadministratsioon on kaotatud ja see tähendab, kui me vaatame olukorda, siis üleolevalt nendib sellele tekstile esitatud seletuskiri, et komisjoni poole, vaadake, komisjoni poole ei pöördunud oma arvamusega keegi sektori esindajatest. Aga mida me tegelikult näeme? Näeme seda, et meie reederid, merendusnõukogu, merendusavalikkus on pöördunud peaministri ja valitsuse poole selle kriitikaga, mis tähendab praegu meie meremajanduse süstemaatilist lõhkumist ja kõigi arenguvõimaluste läbilõikamist. Need appikarjed tulevad. Merendusavalikkuses kuidas nimetatakse praegu majandusministri juhitavat merendusvaldkonna tegevust? Väikeseks jääajaks Eesti merenduses! Nii kaugele oleme jõudnud. Ja milline on valitsuse vastus nendele nõudmistele? Meile saadetakse siia paber, et Tšaadi järvel meremees tohib sõita Pihkva järvel – sisuliselt, mis tegelikult olukorda ei muuda. Piinlik on, sõbrad! 5000 meremeest töötab üle maailma erinevate lippude all ja kaubalaevastiku puhul mida teeb meie peaminister? Käib avamas Läti lipu all olevat Eesti Gaasi laeva uhkusega. See on meie käsitlus, vastutustunne ja hoolsustunne Eesti merenduse kohta. Väga piinlik on olukord. Ja meid vaatavad siin andunult merendusega tegelevad inimesed, merekultuuri eest hoolitsevad inimesed, meremajandusega tegelevad inimesed. Need meremehed tahaksid töötada Eesti lipu all, anda oma panuse meie rahvusliku merendussektori jõukuse kasvuks. Ja mis on meie vastused maksupoliitilised, majanduspoliitilised? Et midagi ei saa teha. Kui teeme, teeme sellisel moel, et sellest ei ole midagi kasu. Nagu liiv nõriseb sõrmede vahelt selle valitsuse hooletus transpordi ja majanduse suhtes. Ja seda püütakse viigilehena varjata selle paberilipakaga. Piinlik on lihtsalt. Aitäh!
Aitäh! Rohkem kõnesoove ei ole. Sulgen läbirääkimised. Nüüd alustame eelnõu 470 muudatusettepanekute läbivaatamist. Eelnõu kohta on laekunud kolm muudatusettepanekut. Kõik on juhtivkomisjoni poolt ja seisukohaga "arvestada täielikult": esimene muudatusettepanek, teine muudatusettepanek, kolmas muudatusettepanek. Sellega oleme muudatusettepanekud läbi vaadanud. Aitäh! Juhtivkomisjoni ettepanek on eelnõu 470 teine lugemine lõpetada. Teine lugemine on lõpetatud ja ka neljanda päevakorrapunkti käsitlemine on lõpetatud.
Liigume edasi viienda päevakorrapunkti juurde, milleks on Vabariigi Valitsuse algatatud rahvatervishoiu seaduse eelnõu 486 esimene lugemine. Ma palun Riigikogu kõnetooli ettekandeks tervise- ja tööministri Tanel Kiige. Palun!
Lugupeetud Riigikogu esimees! Austatud Riigikogu liikmed! Hea meelega annan teile ülevaate täielikult uuendatud rahvatervishoiu seadusest ehk eelnõu, mida on pikalt ette valmistatud kehtiva rahvatervise seaduse asemel, mille raames uuendatakse siis nii valdkonna, võib öelda, korralduslikku poolt kui ka terminoloogiat. Eesmärk on ikka sama ehk inimeste tervise kaitse ja rahvastiku tervise olukorra paranemine. Lühidalt öeldes, mis on peamine, millega saavutatakse need eeldused, on see, et me ajakohastame rahvatervishoiu valdkonna terminid, senisest selgemalt toome välja põhimõtted, millest rahvastiku tervise arendamisel ja rahvatervishoiu korraldamisel lähtume. Samuti toome senisest selgemalt välja rahvatervishoiu valdkonna tegevused nii riigi kui kohaliku omavalitsuse tasandil, täpsustame nõudeid ja seame teatud täiendavaid piiranguid iluteenuste valdkonnas, ajakohastame nõudeid laste- ja hoolekandeasutustele, sealhulgas toitlustamisele, mis kahtlemata on laste ja üldse laiemalt elanike tervise seisukohalt äärmiselt oluline valdkond, ning loome ka täiendavad võimalused tervisekaitse valdkonnas järelevalve tegemiseks ning ajakohastatud trahvimäärad ka inimeste tervise kaitseks sätestatud nõuete rikkumise eest. Ja nüüd järgemööda neist siis täpsemalt. Eelnõuga asendatakse nii rahvastiku tervise seaduses, nüüd tuleb tulevikus siis rahvatervishoiu seaduses, kui ka teistes õigusaktides läbivalt termin "rahvatervis" terminiga "rahvatervishoid". Samuti korrigeeritakse eelnõuga kõiki õigusakte, kus on keeleliselt ebakorrektselt seni kasutatud rahvatervishoiuga seotud mõisteid, näiteks rahvatervis ja rahvatervise kaitse ja muud sellised olukorrad. Uues rahvatervishoiu seaduses on seaduse tasandil defineeritud ka keskkonnatervishoiu valdkond, mida varem on nimetatud tervisekaitse või keskkonnatervise valdkonnaks. Samuti on uue seaduse tekst hetkel kehtivaga võrreldes vähem tervisekaitse valdkonna keskne ning selgemalt on reguleeritud negatiivsete tervisemõjude ennetamise ja rahvastiku tervise edendamisega seotud ülesanded. Sätestatud on ka rahvatervishoiu poliitika ja meetmete kavandamisel ning elluviimisel aluseks olevad põhimõtted ehk ühine vastutus erinevatel tasanditel, erinevad valdkonnad, sektorid, ja tervise kõrgetasemeline kaitse niisamuti ehk nii väärtustamine kui tervisemõjuga arvestamine. Nagu varem viitasin, on lahendatud või noh, me anname oma panuse, et selgem oleks ka riigi ja kohalike omavalitsuste ülesannete loetelu. Hetkel on probleem, et kehtiv seadus ei sisalda kõiki vajalikke, riigi tasandi rahvatervishoiuga seotud ülesandeid, osad ülesanded on ka liialt üldsõnalised, samuti ei ole ilmtingimata kooskõlas ühise vastutuse põhimõttega. Kohaliku omavalitsuse ülesannete üldsõnalisus on omakorda tinginud olukorra, kus tihtipeale rahvatervishoiu tegevuste sisu ja kvaliteet Eesti erinevates piirkondades erineb oluliselt. Ehk puudub ühtne arusaam sellest, et mis need rahvatervishoiu valdkonna kohustused, ülesanded, eesmärgid, sisu selles vallas täpsemalt on. Eesmärk nende muudatustega on ühest küljest ministeeriumide ülesannetes selgem arusaam. Kuivõrd rahvastiku tervise mõjutamisel ja arengu tagamisel on oluline roll erinevatel valdkondadel ning nende omavahelisel koostööl, siis me sätestame uues seaduses ministeeriumide ülesanded rahvatervishoiu korraldamisel. Lisaks sellele, et oma valitsemisalas ja pädevuse piires rahvatervishoiu meetmeid ellu viiakse, peavad ministeeriumid tagama ka omavalitsusele otsustuse ning tegevuste kavandamisel ja elluviimisel rahvastiku tervisele avalduva mõju hindamise ning sellega arvestamise. See on see horisontaalne põhimõte, millest me tegelikult väga palju tervise valdkonnas räägime, kuna tervisesse panustame me kõik läbi erinevate tegevuste. Kohalike omavalitsuste puhul on tegelikult ka kehtivas rahvatervise seaduses ära toodud küll ülesanded, muu hulgas elanikkonna haiguste ennetamisele ja terviseedendamisele suunatud tegevuste korraldamine kohaliku omavalitsuse maa-alal. Aga tihtipeale võib-olla pole need ülesanded, nagu viitasin, küllalt selgelt piiritletud. Ehk eesmärk on see, et me täpsustame seda sisu, täpsustame sõnastust ülesannete kohta, lisamata tegelikult täiendavaid ülesandeid, sest kehtiv säte eeldab ka praegu neid erinevaid tegevusi. Eelnõus on ülesanded lahti kirjutatud ja eesmärk on, et tekiks ühine arusaam kõigis 79 omavalitsuses, mida sisaldab endas antud tegevuste korraldamine. Ja siht on seeläbi loomulikult see, et ühtlustuks tegelikult nii palju kui võimalik rahvatervishoiu tegevuste sisu ja kvaliteet üle kogu maa. Samuti, nagu viitasin, toome välja täpsemad nõuded ja täiendavad piirangud iluteenuste valdkonnas. Ehk probleem ja murekoht on see, et kehtiva seaduse alusel sätestatud nõuded ja piirangud siin ei ole alati ajakohased ning ei ole arvesse võtnud kõiki rahvastiku tervise, eelkõige alaealiste kui kõige haavatavama sihtrühma kaitset. Eesmärk on rahvatervishoiu seaduse alusel edaspidi täpsemalt ajakohastada iluteenuse mõistet, et oleks selge, kellele täpselt see regulatsioon kehtib, ning sätestatakse ka iluteenuse osutajate kohustus omada tõendatud teadmisi ja oskusi teenuse ohutuks osutamiseks ja näiteks mõne tõsisema soovimatu mõju ennetamiseks. Selle nõude eesmärk on tagada, et iluteenuseid vahetult osutavatel isikutel oleks piisavalt teoreetilisi teadmisi ja praktilisi oskusi mis tahes protseduuri ohutuks teostamiseks, ning seeläbi kokkuvõttes parandada ka iluteenuste kvaliteeti, mis paratamatult ka need on, nagu viitasin, tervisega tihedalt seotud. Piisavate teadmiste-oskuste omamise korral oskab ka iluteenuse vahetu osutaja kasutada mis tahes protseduuride tegemiseks vajalikke seadmeid oskuslikult ja ohutult, nõustuda vajadusel tarbijat ehk klienti protseduuride ja ka vastunäidustuste suhtes ning säilitada ka puhast keskkonda ja vältida nakkushaiguste levikut. Tihti meedias palju tähelepanu pälvinud punkt on see, et eelnõuga tõesti keelatakse solaariumi- ja tätoveerimisteenuse osutamine alaealistele. Ehk see on nüüd uus piirang võrreldes kehtiva rahvatervise seadusega, mille siht on vähendada elanikkonna terviseriske, sealhulgas vähiriske. Ja kahjuks on kurvastavalt, pean tõdema, et alates 2000-ndate algusest on Eestis näiteks melanoomi haigestunud inimeste hulk märkimisväärselt kasvanud, ligi kahekordistunud. Kui 2000. aastal oli Eestis 118 esmast juhtu, siis 2018. aastal 223. Ja melanoom on ka üks sagedamini esinevaid vähivorme just nimelt noorte seas. Maailma Terviseorganisatsioon on lisanud solaariumi esimese grupi kantserogeenide hulka, mis tähendab, et selle seos vähki haigestumisega on teaduslikult selgelt tõestatud. Uuringud näitavad, et solaariumikülastajatel ongi 74% suurem tõenäosus haigestuda melanoomi kui inimestel, kes solaariumit ei külasta. Ja risk on sedavõrd suurem, kui esimene kokkupuude toimub nooremas eas. WHO on tegelikult andnud sarnast soovitust välja ja paljud riigid on seda soovitust ka juba täitnud ja samasuguse soovituse, alaealistele selle piirangu kohaldamise on välja toonud ka Eesti nahaarstid, kes seda väga toetavad. Samuti alaealiste tätoveerimise küsimus. Siin on samuti eesmärk eeskätt ennetada lapse heaolu, tervist ja arengut ohustavate tegurite ning ebasoovitavate tervisemõjude ilmnemist ehk ennetus on siin peamine märksõna. Tätoveerimisvärvides kasutatavatest ainetest on tingitud teatud terviseohud, aga ka teostatavatest protseduuridest: võimalikud nakkushaigused, nahakahjustused. Tätoveerimine on paratamatult väga populaarne, aga tihtipeale võib-olla noorena tehtud otsuseid tahetakse hiljem ka korrigeerida, et selle võrra, kui inimene teeb neid valikuid täisealisena, siis ta kindlasti oskab paremini hinnata tätoveerimise vajalikkust kui ka kaasnevaid terviseriske. Ja siin on taas tõesti küsimus selles, et tätoveerimistindid on tihti mitme kemikaali segu, koosnevad värvainetest, abikoostisainetest ja paljudest muudest asjadest ehk võivad kaasa tuua tõsiseid tervisemõjusid, isegi geneetilisi mutatsioone, vähki ning nahaallergiaid. Alates 2022. aasta jaanuarist on tätoveerimistintides leiduvate tuhandete ohtlike kemikaalide kasutamist ka Euroopa Liidus siis eraldi määrusega piiratud, mis hõlmab teatud kemikaale, mis põhjustavad näiteks vähki, geneetilisi mutatsioone, reproduktiivtoksilisi kemikaale, samuti naha sensibilisaatoreid ja ärritajaid. Eesmärk on muuta ühest küljest kasutamine nii palju ohutumaks, kui see võimalik on, ja samal ajal, nagu öeldud, viia siis pigem see tegevus täisealiste ringi, mitte pakkuda seda alaealistele. Ka selle piirangu on varasemalt mitmed Euroopa Liidu riigid kehtestanud. Rahvatervishoiu seadusega ajakohastame ka nõudeid laste- ja hoolekandeasutustele, sealhulgas toitlustamisele, nagu viitasin. Ka siin on murekoht, et kõik need tervisekaitsenõuded ei ole praegu kooskõlas sotsiaalhoolekande seadusega. Ehk Euroopa nooremate kooliõpilaste seas läbiviidavas laste rasvumise seire ... uuringutes näiteks 2019. aasta tulemused näitavad üheselt, et meie õpilastest on ülemäärase kehakaaluga iga kolmas poiss ja iga neljas tüdruk. Tegelikult see on märkimisväärne probleem. Kui me räägime laste ülekaalulisusest ja rasvumisest, siis täisealiste hulgas see trend pigem süveneb. Ja nii ongi, ehk probleem suureneb vanusega. Kui esimeses klassis on ülekaaluga õpilaste osakaal, rõhutan, esimeses klassis juba 27%, neljandas klassis juba 33%. Maailma Terviseorganisatsiooni kasvunormide alusel olid Eestis kõigist uuritavatest 2% alakaalulised, 68% normaalkaalulised, 18% ülekaalulised ja 11% suisa rasvunud. 29% olid siis Maailma Terviseorganisatsiooni kasvunormide alusel nendest uuritavatest kas ülekaalulised või rasvunud. Ehk koolipidajale tuleb kohustus tagada, et koolis tasu eest pakutav toiduvalik soodustaks tervislikku toitumist. Kehtiv seadus ei anna sealjuures piisavalt kaasa ka haridusasutustes laste tasakaalustatud toitumiseks vajalikku, ütleme, toetust õiguslikus mõttes. Kindlasti, ma rõhutan üle, ei arva mina, et koolid on ainuvastutavad selle eest, et lapsed oleksid terved ja liiguksid õigesti, toituksid õigesti, aga koolikeskkonnal on paratamatult suur roll ja muudel haridusasutustel inimeste käitumisharjumuste ja toitumisharjumuste kujundamisel, tahtmata sugugi vähendada lapsevanemate vastutust. Ja lisaks, nagu viitasin, ka haridusvaldkonnal on plaanis kehtestada ka hoolekandeasutustele uued elukeskkonda ja ka toitlustamist reguleerivad määrused ning ajakohastada nõudeid hoolekandeasutustes viibivate isikute tervise kaitseks. Ühtlasi ajakohastame toitlustamise nõudeid vanglates, arestimajades, nagu viitasin, ka koolieelsetes lasteasutustes, koolides. Koolide puhul ühe konkreetse näitena veel praktiliselt on ära toodud koolidirektori roll tasakaalustatud toitumise soodustamisel ning sätestatakse ka tema ülesandena kehtestada nõuded ja piirangud haridusasutustes mitte ainult pakutavale, vaid ka müügiks pakutavale toidule, ehk n-ö puhvetitoidule, mis peab arvestama riikliku juhendiga, mis on täna juba olemas. Nende nõuete ja piirangute osas loomulikult saab arvamust avaldada eelnevalt ka hoolekogu või erakooli puhul vastav nõukogu. Lisaks sisulisele poolele vaatame üle ka tegelikult järelevalve, nagu viitasin, ning ajakohastame ka trahvimäärasid erinevate inimeste tervise kaitseks sätestatud nõuete rikkumise eest. Tegelikkuses see tervisekaitse pool, järelevalve pool on märkimisväärselt oluline. Me oleme kõik, ma arvan, kursis ja teadlikud, millist õudust võidakse sotsiaalmeedias ravimi pähe müüa ja milliseid rahvaterviseriske sellega kaasneb. Ehk et siin on oluline, et oleks järelvalveasutustel piisavalt pädevust ja oleks piisavalt adekvaatsed trahvimäärad, et sellistest rikkumistest hoidutaks ja neid vajadusel vastutusele saaks võtta. Täna kehtestatud, täna kehtiva seaduse alusel sätestatud rahatrahvide ülemmäärad ei ole lihtsalt enam ajakohased. Oluline on ka see, et täna ei ole Terviseametil õigust inimeste tervise kaitse aspektist tulenevalt teha järelevalvet toote või teenuse kauplemisvõtte, sealhulgas näiteks reklaami õiguspärasuse üle ega seaduses sätestatud nõuete rikkumise korral isikut vastutusele võtta, mis on ka põhjuseks, miks tihtipeale, nagu enne viitasin, teatud sellised libaravivormid ja libaravipakkujad sotsiaalmeedias ja mujal saavad õilmitseda ja suhteliselt süüdimatult tegutseda ja me kõik peame ühiselt nende tagajärgedega tegelema. Ja nii lapsed kui täiskasvanud on siin riski all. Ehk eelnõuga muudame, nagu viitasin, maksimaalseid trahvi- ja sunnimäärasid seaduses. Üldised järelevalvepõhimõtted jäävad küll samaks ja karistusmäärade sätestamisel oleme lähtunud printsiibist, et see karistus peab olema piisavalt mõjus, et motiveerida isikuid hoiduma nõuete rikkumisest, ja madalad trahvimäärad ei pruugi kahjuks seda eesmärki saavutada. Rahatrahvide maksimaalsed määrad suurendatakse järgmiselt. Ma räägin juriidilisest isikust: kosmeetikatoodetega seotud rikkumiste korral 3200 eurost 50 000 euroni, kui räägime ilu- ja isikuteenusega seotud nõuete rikkumisest, siis 80 000 euroni ja terviseohust teavitamise nõude rikkumisel 100 000 euroni. Samal ajal rõhutan, et trahvimäär füüsilistele isikutele tegelikult eelnõuga jääb samaks ehk see on 200 trahviühikut, seda me hetkel ei muuda. Minu jaoks on oluline punkt, muudame eelnõuga Terviseameti järelevalvepädevust reklaamiseaduse alusel järelevalve teostamiseks. Ehk Terviseametil oleks edaspidi võimalus võtta vastutusele isikuid, kes on kasutanud tõele mittevastavat väidet mõne kauba või teenuse kohta, et see ravib haigusi, talitlushäireid. Samal ajal antakse ka Terviseametile järelevalvepädevus reklaamiseaduse alusel vaid nende kaupade ja teenuste reklaami puhul, mille üle siis Terviseamet juba teeb järelevalvet eriseaduse alusel, näiteks kosmeetikatooted, iluteenused ja kemikaalid, millega seotud nõuete vastavuse üle on Terviseametil ka rahvastiku tervishoiu seaduse ja kemikaaliseaduse alusel kohustus järelevalvet teostada. Ehk loogika on selles, et kui sulle on antud teatud järelevalvekohustus, peab olema sul ka võimalus seda reaalselt realiseerida, mis on tänases seaduses olnud puudulik. Lisaks väiksemaid tehnilisi muudatusi on siin mitmeid veel, selle kohta on ka need õigusaktid toodud. Konkreetse näitena viiakse soolise ebakõla käsitlemine välja tänasest rahvatervise seadusest, edaspidi on ta tervishoiuteenuste korraldamise seaduses ja need normid jäävad sisuliselt laias laastus samaks, vastav komisjon jääb samaks, võetakse välja täna aegunud nõue geeniuuringute teostamiseks, mis ei ole tegelikult tänases olukorras teaduspõhiselt mõistlik ega vajalik. Aga see komisjon jätkuvalt saab oma tööd tegema loomulikult tervisevaldkonna ekspertiisi põhiselt, tuginedes rahvusvahelistele käsitlusjuhenditele. Komisjoni koosseis saab olema ka edaspidi kinnitatud ministri käskkirjaga, kuhu kuuluvad günekoloogia, psühhiaatria, uroloogia, endokrinoloogia ja kliiniliste psühholoogide erialade esindajad, kelle valimisel lähtutakse vastavate eriala ja kutseühenduste ettepanekutest. Nii. Aga sellega ma praegu ülevaate lõpetan. Hea meelega vastan küsimustele.
Aitäh! Teile on palju küsimusi. Riho Breivel, palun!
Hea juhataja! Lugupeetud minister! See on selge, see seadus on hästi mahukas ja seal on palju-palju, kuidas öelda, kogu selle ... kooskõlastamine ja kõik muu seal sees, et asi hakkaks nagu ühtemoodi toimima. Aga teie viimastest sõnadest lähtuvalt ma jäin mõttesse, kui vaatasin seda määrust, mis puudutab neid komisjone ja soolise ebakõla, mis ta on, lahendamise komisjone, eks ole, mis tegeleb, sest sooline ebakõla on ju sisse kirjutatud paljudesse asjadesse. Ja mind pani mõtlema selline asi, et meil on olemas ka selline termin nagu "...sooline", see tähendab seda, et töö, kelle sugu on keeruline üldse tõestada, mis soost ta on, ja selleks pole olemas ka keele- ja teadmistepõhist kirjeldust. Kuidas selliseid asju lahendada?
Aitäh! No nagu te ütlesite, valdkond on keeruline, ja siin ongi tõesti mõistlik, et selliseid hinnanguid ja arutelusid peavadki eeskätt tervisevaldkonna eksperdid. Nii ka vastava seaduse ettepaneku kohaselt on ka tulevikus nii nagu praegugi arstliku ekspertiisi komisjon, kes selliseid otsuseid langetab ja hinnanguid annab ning ka sellistele küsimustele vajaduse korral vastab. Loomulikult ehk elu ei ole kahjuks mustvalge.
Ruuben Kaalep, palun!
Aitäh, hea esimees! Lugupeetud minister! Teie esitletava eelnõu § 13 loetleb üles terve hulga ülesandeid, mida peavad täitma kohaliku omavalitsuse üksused. Nende hulgas on näiteks riiklike rahvatervishoiu meetmete elluviimise toetamine maakonnas või piirkonnas. Kui arvesse võtta seda, et järjepidevalt on Eestis viimastel aastakümnetel linnade ja valdade nii tulubaasi kui ka mõjukust vähendatud, viimase haldusreformiga üsna põhjalikult ja radikaalselt ka vähendatud omavalitsuste puutumust kohaliku elanikkonna ja kogukonnaga, siis kas te ei leia, et kõigi nende ülesannete täitmine võib osutuda omavalitsusele üle jõu käivaks, arvestades ka seda, et haldusreformi järel on sisuliselt ju maakonnad likvideeritud?
Aitäh! Kui lubate, ma korra täpsustan küsimust selles vaates, et päris nii ta õnneks ei ole, et oleks järjekindlalt ainult vähendatud tulubaasi. Üle-eelmine valitsus väga selgelt tõstis omavalitsuste tulubaasi – Keskerakonna, Sotsiaaldemokraatliku Erakonna ja Isamaa valitsuskoalitsioonist on jutt – koos haldusreformiga. Samamoodi tegelikult eelmine valitsus andis nii kriisi ajal kui ka laiemalt kohalikule omavalitsusele erinevaid toetusi ja on seda teinud ka tänane valitsus. Ma ütleksin, et mõnes mõttes on pendel natuke liikumas ikkagi ka õiges suunas. Vahepeal, ma olen nõus, kui räägime 2009. aasta majanduskriisist ja toonastest kärbetest, siis loomulikult need olid väga tugevad ja tihtipeale ebaõiglased. Aga õnneks liigume nüüd juba äkki õiges suunas. Aga see küsimus on väga põhjendatud. Kohaliku omavalitsuse ülesanded on ka täna kehtivas seaduses olemas, need on seal lihtsalt abstraktsema sõnastusega. Näiteks ma toon kehtiva rahvatervise seaduse § 10, kus tuuakse välja, et omavalitsusüksuse ülesanded on tervisekaitsealaste õigusaktide täitmise korraldamine ja nende järgimise kontrollimine kohaliku omavalitsuse maa-alal ning samuti elanikkonna haiguste ennetamisele ja tervise edendamisele suunatud tegevuse korraldamine kohaliku omavalitsuse maa-alal. Ehk et ta on lihtsalt abstraktsem sõnastus. Täna me toome konkreetsemalt välja, mida võiks needsamad täna kehtivad ülesanded sisult tähendada ehk kuidas käib see tervist, heaolu ja turvalisust toetava elukeskkonna kujundamine ja rahvatervise meetmete planeerimise pool, tervise edendamine, keskkonna tervishoiumeetmed ja ka tõesti vajalike võrgustike loomine kohaliku omavalitsuse üksuses rahva tervishoiu, sellega seotud valdkondade juhtimiseks. Ehk sisulises mõttes ülesandeid juurde ei tule, küll aga neid ülesandeid täpsustatakse. Ja ma väga loodan, et omavalitsused ise seda ka proaktiivselt nii näevad, rahvatervise eest seismine enda territooriumil on ju iga omavalitsuse huvides. Ehk et väga paljud ka praegu, olles ligi kolm aastat tervisevaldkonna eest vastutanud, võin kinnitada, et omavalitsused näevad tervishoiu korraldamist ühe enda kas just ülesandena, aga ikka kaasvastutavana ennast seal – on ta siis esmatasand, on ta siis haigla, mis täna kuuluvad tihti omavalitsustele, osaliselt või täielikult, ja on ta ka muude selliste rahvatervise meetmete kasutuselevõtmine, kas või näiteks selleks, et tööealise elanikkonna eluiga pikendada, tervena elatud aastaid pikendada, seeläbi ka tööhõivet suurendada ja sotsiaalabivajadust vähendada. See on otseselt omavalitsuse enda huvi ja loomulikult riigi huvi, et nii riik kui ka omavalitsused seda küsimust käsitleksid. Aga ma olen selles vaates nõus, et loomulikult iga selline tegevus, kui tahta kvaliteeti tõsta või laiendada, eeldab ka lisaraha ja seal on prioriteetide seadmise küsimus omavalitsuse eelarves, et kui palju sotsiaal- ja tervishoiu valdkond ressurssi saab.
Uno Kaskpeit, palun!
Aitäh, hea juhataja! Lugupeetud minister! Mul on järgmine küsimus. Inimene, kes identifitseerib ennast nii mehe, naise kui ka kolmanda soo esindajana. Kolm sugu on mõiste, mille järgi inimene või ühiskond ei pea isikut ei meheks ega naiseks. Siin on näha, et inimesel on sooline ebakõla. Kuidas selle seadusega trisoolisi aidatakse?
Aitäh! Nagu ma enne vastasin, siis selliseid arutelusid, debatte, ma arvan, ei ole poliitikud kõige õigemad ilmtingimata pidama. Ehk see on täiesti arstliku ekspertiisi küsimus. Tihtipeale seal on väga erandlikud olukorrad, kus võib-olla inimesel, nagu öeldud, sooline ebakõla võib olla, ka kaasasündinud teatud erisused võrreldes tavapärase olukorraga. Ehk nendes küsimustes juba õiged eksperdid tegelikult kujundavad välja need õiged terviseteenused, õiged käitumisjuhised, ka õiged ravijuhendid, kuidas konkreetses olukorras aidata, kas on vajadus sekkuda või mitte sekkuda, nõustada ja nii edasi. Nagu enne viitasin ka, siis arstlikus ekspertiisikomisjonis ongi erinevate selliste valdkondade esindajad: günekoloogia, psühhiaatria, uroloogia, endokrinoloogia ning kliinilise psühholoogia erialad, et see poleks selline meelevaldne otsus, vaid ikkagi võimalikult laiapõhjaline käsitlus.
Kalle Grünthal, palun!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Lugupeetud ettekandja! Minu küsimus puudutab määruse kavandit, millega reguleeritakse soolise ebakõla käitlemise tingimusi ja korda. Ehk siis kui rääkida eesti keeles, siis me räägime transsoolisusest. Ja transsoolisuse üheks tunnuseks siin targad raamatud nimetavad seda, et tegemist on soolise identiteedihäireega, mida on võimalik ravida psühhoteraapilisel teel. Ja ma tahaksin teada, mismoodi komisjon hakkab otsustama selle üle. Sest ta võtab argumendiks kõigepealt selle transsoolisuse vastavalt rahvusvahelisele terminoloogiale ja samuti ka psüühikahäirete esinemise. Aga püsiv psüühikahäire on ta juba iseenesest, sest, ütleme, sooline düstroofia on juba iseenesest identiteedihäire. Kuidas te, kuidas, mis tingimustel see komisjon tööle hakkab? Aitäh!
Aitäh! Kõigepealt ma toon tagasi alguse, selle debati. See komisjon eksisteerib ka täna, me ei loo mingit uut komisjoni, me ei loo mingit uut korda. Ärme iseennast eksita siin ja avalikkust. Tänagi ta toimib, töötab just nimelt arstliku ekspertiisi alusel, nagu ma enne kirjeldasin teile. Ja loomulikult nii nagu praegu, ka tulevikus hinnatakse mis tahes selliste ebakõlade lahendamisel psühhiaatriliselt just seda, et välistatud oleks psüühikahäire esinemine, mis ei luba isikul teha selgelt kaalutletud otsust nendes küsimustes. See ei muutu võrreldes kehtiva korraga. Ja nii nagu ka enne viitasin, see ei ole koht, kus oleks ülearu palju sellist ekspertiisi ja pädevust näiteks ka minul tervise- ja tööministrina, ning ma kardan, et ka väga paljudel teistel poliitikutel hinnata, mis on antud küsimuses õige või vale käsitlus või lahendus. Aitäh!
Jaak Valge, palun!
Lugupeetud juhataja! Lugupeetud minister! Mul on küsimus eelnõu termini "elumus" kohta. Nimelt kasutavad akadeemilised ringkonnad mitte terminit "elumus", vaid terminit "elulemus" ja seda kasutab ka Eesti ainus meditsiiniajakiri Eesti Arst ja ka Euroopa Liidu institutsioonide andmebaas kasutab ingliskeelse sõna survival tähenduses terminit "elulemus". Mina ise arvan, et see eelnõu on eluvõõras ja ei haaku Eesti ühiskonna väärtustega. See väljendub mitte ainult sisus, vaid ka vormis. Ja nüüd ma küsingi, et kas see mu hinnang on täpne. Vaadake, ma olen ju ka subjektiivne inimene nagu me kõik ja mõnikord võin olla võib-olla tahtmatult ülekohtune. Ühesõnaga: kas mu hinnang eelnõu eluvõõruse kohta peab paika ja kui ei pea, siis mis põhjusel on kasutatud seda tundmatut sõna? Aitäh!
Aitäh küsimuse eest! Terminoloogia saab kindlasti üle vaadata, on võimalik seda vajadusel parlamendimenetluse käigus täpsustada, täiendada. Huvitav tähelepanek! Kindlasti ma nüüd selle hinnanguga nõus ei saa olla, et ühe termini alusel, mille puhul on küsimus, kas ta on parim võimalik, anda hinnang kogu eelnõule. Eelnõu on aastaid tehtud, erinevate sidusrühmadega kooskõlastatud, välja töötatud tervishoiu valdkonnas, kohalike omavalitsustega ja nii edasi. Siiski tänane seadus vajab ajakohastamist, väga mitut probleemi ma kirjeldasin. Need vajavad lahendamist, on see seotud laste tervisliku toitumisega, on see seotud tervisliku elukeskkonna tagamisega, on see seotud tervisekahjulike või -vaenulike tegevuste kasutusele võtmisega. Selles valguses ma ütleksin, et see eelnõu on selge samm edasi inimeste tervise kaitsel ja kindlasti parlamendimenetluse käigus on võimalik seda eelnõu veel paremaks teha. Aitäh!
Priit Sibul, palun!
Aitäh, austatud Riigikogu esimees! Hea minister! Seda eelnõu komisjonis ka oleme menetlenud ja mida rohkem seda vaadata, seda muret tekitavam see olukord on, et me ühe eelnõuga reguleerime valdkonda koolitoidust kuni tätoveerimise või kunstpäikese all käimise küsimusteni. Tõesti, väga lai ampluaa. Seal te tõite selgelt välja, et on seos vähi tekkimise asjadega, pluss füüsilised haigused, vaimsed häired. Alaealiste puhul, ma saan aru, mis on meil 18 aastat, endiselt Eestis tohib teha aborti ilma vanemate teadmiseta. Vanusepiir on seal hoopis madalam, kus tekib samamoodi väga palju tüsistusi ja häireid. Ja siis seesama määrus, millest siin täna üsna mitmel korral räägitud on. Mõned küsimused on palju ideoloogilisemad kui ainult ekspertide valdkonnas. Ja siin ma ka vaatan, et kui mitmes kohas ministri määrusega tehakse erinevaid komisjone ja nimekirju, siis selle määruse kavandi kohaselt hakkab komisjoni moodustama Sotsiaalministeerium, mitte ainult minister. Mis see täpselt tähendab?
Aitäh! Vastates algusest, ongi lai valdkond, loomulikult, rahvatervishoid ongi lai. Ehk kummaline oleks, kui me piirduksime seaduseelnõu tervikteksti uuendamisel ühe konkreetse töölõiguga ja jätaksime kõik mu kõrvale. Nüüd tuues selle võrdluse, mis puudutab näiteks tätoveerimist ja solaariumit ja mis eristab seda abortidest, on see, et ühest küljest võib öelda, et abort on äärmiselt isiklik otsus ja loomulikult igaühel meist on pigem alati eelistuse soov, et seda teha ei tuleks ehk selliseid olukordi vältida, elu alati seda ei võimalda. Ja siin positiivsena võib välja tuua seda, et erinevalt solaariumi ja tätoveerimise kasutamisest, mis on tõusuteel ehk riski mõttes kasvamas, on õnneks abortide arv järk-järgult pidevalt Eesti ühiskonnas kahanenud, just nimelt tänu seksuaaltervisealaste teadmiste paranemisele, mis kokkuvõttes on ju ka eesmärk. Nii. Mis puudutab neid määruseid, siis need on loomulikult ikka ministri määrused. Ehk kui seal kuskil seletuskirjas või rakendusakti kavandis on see kuidagi arusaamatult, siis ka seda saab loomulikult täiendada edasise menetluse käigus.
Kert Kingo, palun!
Ma tänan, lugupeetud istungi juhataja! Hea minister! Ma natukene räägiks nendest põhimõtteliselt heast õigusloome tavast. Tervishoiuteenuste korraldamise seaduse kohaselt, mida selle rahvatervise seaduseelnõuga tahetakse täiendada, soolise ebakõla tingimuste ja korra punkti lisamisega, on tervishoiuteenus tervishoiutöötajate tegevus haiguse, vigastuse või mürgistuse ennetamiseks, diagnoosimiseks ja ravimiseks, eesmärgiga leevendada inimese vaevusi, hoida ära tema terviseseisundi halvenemist või haiguse ägenemist ning taastada tervist. Mulle endiselt jääb see soolise ebakõla teema sättimine nendesse seadustesse natuke arusaamatuks. Mille alla nendest loetletud tervishoiuteenustest sooline ebakõla kuulub? Kas seda käsitletakse siin seaduses haigusena, vigastusena, mürgistusena, vaevusena, terviseseisundi halvenemisena või haigus ägenemisena?
Aitäh! Antud juhul jah te tõite siin läbisegi erinevad teemad ehk tervishoiuteenuste korralduse seadusesse tehakse mitmeid muudatusi, sealhulgas teie poolt loetletud paragrahv, mis puudutab tõesti neid varasemalt viidatud mürgistusriske ja muud taolist. Aga mis puudutab soolist ebakõla, siis tõstetakse rahvatervishoiu seaduses täna olemasolevad normid ringi tervishoiuteenuste korralduse seadusesse. Ehk selles valguses tuleb ta avada, kuna hinnang oli ekspertidelt, et ta oma loomult ja loogikalt rahvatervishoiu seadusesse ei sobitu, vaid sobitub paremini tervishoiuteenuste korralduse seadusesse nagu muud tervishoiuteenused. See on see loogika. Ja see paragrahv on tegelikult eraldi, mida te otsite. Ma võin ta kiiresti üles leida, kui on soovi. Ja parandan korra ka ennast, et see konkreetne komisjon moodustati ministri käskkirjaga, mitte määrusega. Tervishoiuteenuste korraldamise seaduse muutmises on mitmed paragrahvid, see § 59, kus on ära toodud erinevad muudatused, ja siis see, mis teid huvitab, on § 56 lõige 1 ja täienduspunktiga 12 ehk see puudutab soolist ebakõla. Varasemad, mis puudutavad mürgistusi ja muud taolist, on siiski mõeldud teiste riskide maandamiseks.
Urmas Reitelmann, palun!
Aitäh, härra eesistuja! See on üks paras tellis, kahtlemata on siin vajalikke punkte sees. Aga mida ma siit ei leidnud näiteks, on vastus Eesti inimeste hirmule näituseks immigrantidest arstide ees, umbkeelsete immigrantidest arstide ees, hirmust võitu saamiseks, et nende immigrantidest arstide ettevalmistus vastaks Tartu Ülikooli meditsiiniteaduskonna tasemele et cetera, et cetera. Selle asemel me räägime siin soolisest ebakõlast, eks. On ikka üsna pentsik, olukorras, kus teie ministeeriumi proua kantsler kujutab ette, et ta on mees, ja jääb arusaamatuks tema pädevus üldse sellise komisjoni koosseisu moodustamise kohta, sest tõenäoliselt on proua kantsler ise ka hädas oma soolise indentiteedi määramisega. [[Juhataja helistab kella.]] Kuidas me tagame ikkagi professionaalse lähenemise sellele probleemile?
Aitäh! Alustuseks ma arvan, et me tagame professionaalset lähenemist nii, et me ei hakka Riigikogu saalis andma isiklikke hinnanguid ühe inimese soole või tema võimekusele. Kindlasti seda konkreetset komisjoni, nagu enne viitasin, ei moodusta mitte kantsler, vaid moodustab, nagu enne viitasin, minister vastavate valdkondade erialaseltside ettepanekute põhjal, nii nagu see on ka täna ja nii nagu see oli enne varasemate kantslerit ajal. Nii et siin sellise seose tõmbamine on äärmiselt meelevaldne. Ja tagatud ongi see just nimelt läbi selle, et tervisevaldkond on oma olemuselt professionaalne ekspertiiside ja teadusandmete põhine, mitte isiklike subjektiivsete hinnangute alusel toimiv.
Merry Aart, palun!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Austatud minister! Minu küsimus tuleneb § 3 lõikest 7, kus räägitakse soolisest ebakõlast ja asjakohastest tervishoiuteenustest. Et iga õigusega peab kaasnema ka vastutus. Ma küsin niimoodi, et kui näiteks lapsena tundub või noore inimesena tundub ebakõla, tehakse asjakohased tervishoiuteenused, aga võib-olla kolmekümnendates, neljakümnendates aastates soovitakse normaalset perekonda, aga siis enam ei ole see võimalik, selliseid näiteid on Rootsist küll võtta, siis kes võtab vastutuse? Kas selle seadusega selles kontekstis on ka fikseeritud kuskil vastutus, kes selle vastutuse võtab, kui lapsed hakkavad ükskord küsima, et miks te lubasite või miks te andsite õiguse? See on minu küsimus.
Alustuseks klaarime kohe ära, et see ei puudutagi alaealisi ehk loomulikult erinevate tervishoiuteenuste puhul hindavad need komisjonide eksperdid ravijuhendite alusel ja üldiselt, kui me räägime ka haldusmenetluse seadusest, siis seal teatud menetlusi, teatud toiminguid, ka muudatusi rahvastikuregistris näiteks, on võimalik teha ainult täisealistel. Ehk seda riski pole, et lapsena tehakse otsus, mida hiljem kahetsetakse. Pigem, nagu enne viitasin, on see seadus just lapsi kaitsev, mis puudutab nii tätoveerimist näiteks, solaariumi kasutamist, muud taolist, kus lapsena tehtud valikud võivad hiljem osutuda tagasivaates mitte kõige mõistlikumaks. Nii et seda ei ole. Ja loomulikult, tervise valdkonnas alati, nagu öeldud, ekspertide hinnangul, antud juhul siis kollegiaalselt tulebki jõuda selgusele, et mis on kõige mõistlikum terviseteenus konkreetse inimese mure korral, ja selle alusel seda sooritada või pakkuda sellele inimesele. Siin on, nagu öeldud, välistavad kriteeriumid, teadlaste hinnangud ja muu taoline juures, et ei tehtaks neid kuidagimoodi meelevaldselt või hetkeemotsiooni põhjal. Paratamatult maailm meie ümber on keerulisem ja on inimesi, kelle jaoks need teemad on tõsiseks murekohaks oma elu korraldamisel, mis ei välista ka selliseid stsenaariume, nagu te kirjeldasite, loomulikult, aga need käivad kõik elu juurde.
Siim Pohlak, palun!
Aitäh, lugupeetud esimees! Hea minister! Tegemist on rahvatervishoiu seadusega. Kuidas konkreetselt on see niinimetatud juba varem läbi käinud sooline ebakõla seotud rahvastiku tervisega, tervisega selle eelnõu mõttes? Kuidas see aitab kaasa tervise kaitsele, ebasoovitavate tervisemõjude ennetamisele ja vähendamisele? Kuidas ta selle eelnõuga ikkagi haakub, seesama soolise ebakõla teema?
Aitäh! See on tore, et me seda punkti kümnekordselt käsitleme, aga ma hea meelega teen seda veel. Ehk täna rahvatervise seaduses see temaatika on sees. Me tõstame ta sealt välja just nimelt seetõttu, nagu te õigesti ütlesite, et ta rahvatervishoiuga nii väga ei seostugi, ta liigub tervishoiuteenuste korraldamise seadusesse. Nii et mul on hea meel, et me oleme siin ühel lainel.
Heiki Hepner, palun!
Väga suur tänu, hea esimees! Austatud minister! Mina puudutan küsimust vee terviseohutuse kohta ja nimelt supluskoha kohta. Paragrahv 29 on see, mis ütleb, et supluskoha valdaja peab esitama andmed vastavas infosüsteemis. Ja nüüd mul tulebki tegelikult küsimus siis selle supluskoha kohta, et üldjuhul on supluskoha valdaja maaomanik, kui ta ei ole kuidagi teistmoodi asjaõiguses kokku leppinud. See tähendab, et kõik Eesti veekogud, kus vee sügavus on nabast natukene rohkem, on supluskohad ja mererand Iklast Narva-Jõesuuni ka. Kuidas seda täita, seda punkti? Varem oli avalik rand, kus kehtisid need nõuded. Nüüd seda ei ole, on pandud supluskoht ja kõikidel on see kohustus. Mismoodi seda punkti on võimalik täita?
Nojah, seda konkreetset järelevalvet, hinnangut annab paremini kindlasti Terviseamet. Aga loogika on tõesti selles, et kui on avalikult ligipääsetav mingisugune supluskoht, eks ole, siis seal oleks tagatud teatud tervisekaitse nõuete täitmine. Kui see on lihtsalt koht, kuhu inimesed ligi pääsevad, seda pole eraldi alana või, ma ei tea, ekspluateeritud või välja pakutud, on teine olukord. Nii see siiski ei kohaldu päris niimoodi, et piltlikult öeldes iga viimnegi järv või oja või ojast laienenud tiik muutub supluskohaks. See on ikkagi eraldi eraldi termin. Aga kui on soovi, siis sellele teemale võime kirjalikult täpsemalt vastata. Terviseamet on selle küsimusega tegelenud siis, kui see avaliku ranna muudatus oli. See vist oli eelmise valitsuse ajal, kui ma õigesti mäletan.
Tarmo Kruusimäe, palun.
Tänan, hea esimees! Hea ettekandja! Mul on kaks küsimust. Esimene puudutab seda, kas tätoveerimise all peetakse silmas ka hennatätoveerimist, mida siiamaani lapsevanema nõusolekul tehti ja mida ka mujal maailmas igal pool tehakse. Ehk siis see on see, mis tehakse looduslike värvidega ja see ise aja jooksul kaob ära, üldjuhul sihukesed punakaspruunid. Ja teine küsimus on see, et üks tuttav mesinik kunagi tahtis teha ühe värskema mee, mis oli see, et ta lisas meele piparmündi. Aga siis oli äärmiselt keeruline turustada, et miks on selline kogus ja see tulnud, ja ta villis selle ümber saunameeks, mis tähendab, et pärast sauna võid selle endale peale panna. Nüüd vaadates seda "Nõuded kosmeetikatoodetele" – selline lihtsalt eestimaine hea mõte, et meele panna piparmünti tulebki vist maha matta. Või kuidas jääb, ütleme, looduslike turul pakutavate toodete edaspidise müügiga? Aitäh!
Aitäh! Kindlasti ei tule maha matta. Mesi on hea asi nii söömiseks kui vajadusel kosmeetikas kasutamiseks ja mujal valdkondades. Aga eesmärk tõesti selle eelnõu puhul on ju selliste n-ö kosmeetikatoodete, ütleme otse välja, kui keegi lubab, et müüb sulle mingisugust toodet, mis on mõeldud kas manustamiseks või siis näiteks lubatud, et peale määrides jääd 10 aastat nooremaks või kaovad sul mingid tõsised tervisemured, et sellistes olukorras sekkuda ja ka siis, kui see konkreetne kosmeetikatoode on inimese tervisele ohtlik. Loomulikult siin tuleb tervemõistuslikult läheneda. Mesi piparmündiga kõlab väga hästi ja piparmünditee meega niisamuti. Kindlasti see pole selle eelnõu subjekt. Eesmärk on ikkagi ohtusid vähendada ja ohtude teadlikud tekitajad, nende pealt tulu teenijaid vastutusele võtta. [[Saalist hõigatakse midagi.]] Vabandust, minu viga! Hennatätoveeringu kohta ma pean täpsustama, kuhu alla see täpselt kuulub. Kindlasti need, mis sa saad kuskilt kleepsuga, näiteks tätoveeringu kuskilt nätsu seest – neid ilmselt me nii rangelt reguleerima ei pea kui selliste keemiliste lintidega eluks ajaks tehtavaid. Aitäh!
Rene Kokk, palun!
Suur tänu, austatud esimees! Lugupeetud minister! Siin seaduseelnõu §-s 35 on ilusti välja toodud need summad, mis hakkaksid trahvidena kehtima, siis kui keegi seda rikub. Ma saan aru, et juriidilisel isikul ilmselt 80 000 eurot, nagu siin kirjas on, ja ilmselt mittejuriidilise isiku puhul kuni 200 trahviühikut. Aga ma nüüd tulen nihukese elulise olukorra juurde. Jutt käib sellest, et tätoveerida ei tohi enam alaealisi ehk alla 18-aastaseid ja ilmselt on see ka mõistlik, selle vastu ma üldse ei vaidle. Aga kuidas see päriselus välja hakkab nägema? Oletame, et murelik kodanik näeb kuskil ilmselgelt alaealist isikut, kellel on tattoo kuskil kehaosa peal, ja tahaks sellest teavitada asjaomaseid instantse. Kuidas see menetlemine edasi hakkab [välja nägema]? Kuidas päriselu hakkab välja nägema?
Aitäh! Ma kõigepealt klaarin ära eelmise, henna tätoveeringu puhul oli küsimus. See ei lähe naha alla, nii et seal need reeglid ei kehti ära.
Härra Kruusimäe, teile tuleb praegust vastus, ma lihtsalt juhin tähelepanu.
Ei tahtnud segada vestlust, aga henna tätoveering ei lähe naha alla. Sellele need nõuded ei kehti. Ta on täpselt vahepeal ära, mul on tublid ametnikud, aitavad. Nii, aga vastates Rene Koka küsimusele, siis loomulikult on võimalik sellisel juhul järelevalvele anda teada sellest. Sõltub, kui väikesest lapsest me räägime. Mingil juhul võib see olla isegi lastekaitse subjekt, mõnel juhul võib-olla tõesti siis PPA-ni välja või Terviseamet. Aga üldine loogika on sarnane nagu võib-olla, noh, toome siis alkoholi müügi või muu taolise. See on eeskätt teenuseosutaja kohustus tagada, et ta seda teenust ei paku alaealistele. Võin teile lihtsalt taustana ütelda, et üsna paljud tätoveerijad ja need salongid on tegelikult päris rahul sellega, kui tekib see reegel, sest täna nad on olukorras, kus nad peavad ise iga kord otsustama, kas näiteks 11-aastane või 14-aastane või 17-aastane on või ei ole pädev otsustama, milliseid tätoveeringuid ta omale teeb ja kas võib tekkida olukord, kus päev hiljem tuleb pahane lapsevanem ja küsib, et kuule, mis asja sa tegid. Selles valguses selgus, et on täisealised, on antud juhul mõistlik ja ma loodan väga, et meil väga palju sellist probleemi sellega ei teki, aga kindlasti need küsimused, kuhu teatada tuleb, tuleb läbi mõelda ja ka avalikkuse vajadused kommunikeerida.
Helle-Moonika Helme, palun!
Aitäh, hea eesistuja! Lugupeetud minister! Ma siiski tuleksin selle teema juurde tagasi, mida siin on, nagu te ütlesite, kümme korda, aga vist praeguseks juba 12 korda käsitletud. Ma olen neid küsimusi ja vastuseid siin kõiki kuulanud, aga ma siiski küsiksin veel kord üle. Me teame, mis selle plaanitava eelnõu punkti punktide taga tegelikult on, aga nüüd inimkeeli palun selgitage Eesti inimestele lahti, mida tähendab, punkt üks, sooline ebakõla, soolise ebakõla püsivus. Kas me räägime transsoolistest? Enne te raputasite pead. Aga millest me siis räägime? Kas me räägime soo muutmisest, soo muutmise operatsioonidest riigi kulul? Kuidas selle seadusega hakatakse seda protsessi reguleerima? Milliseid teenuseid riik hakkab tulevikus maksumaksja rahast finantseerima? Kuidas muutub see taotlemise kord ja mis on selle kõige sisuline eesmärk?
Aitäh! Sooline ebakõla tõesti ongi selline laiem termin, kus inimesel on probleeme ja mure sünniga omandatud sooga või muu sellise olukorraga. Nii nagu enne viitasin, siin ei olegi sellist mustvalget vastust, eks ole. Ehk kui vaadata ka erinevat teaduskirjandust, siis neid erinevaid olukordi on oluliselt rohkem kui pelgalt teie viidatud või kolleegi viidatud transsoolisus. Siin on tõesti ekspertide komisjon, nii nagu täna ka tulevikus, kes hindab nende erihoiuteenuste vajadust, hindab nende pakkumise õigsust, hindab inimese enda meeleseisundit, psühhiaatrilist seisundit ja selle põhjal siis langetab otsuse, kas ja milliseid terviseteenuseid on mõistlik ja õige inimesele pakkuda. See teenuste plejaad ei ole nii lihtne, jälle, see ei ole nii mustvalge, et on operatsioon või mitte, siin võib olla rida asju, siin on mingisugused hormoonravis, siin võivad olla mingeid nõustamisteenused, nii et see on suhteliselt lai plejaad. Nii nagu muude tervishoiuteenuste puhul üldiselt seda ongi tervisevaldkonna asutused ja eksperdid oluliselt pädevamad hindama, milline teenus on inimesele antud juhul vajalik ja põhjendatud. Nii ta toimib ka täna. Ehk nii nagu viitasin, selle eelnõu eesmärk, rahvatervishoiu eelnõu eesmärk on tegeleda rahvatervise valdkonnaga ja rahva tervishoiu seaduses tõstetakse välja need punktid, antud juhul soolise ebakõla küsimus, mis sinna nii väga ei sobitugi, ja need liiguvad tervishoiuteenuste korralduse seadusesse edasi. Aitäh!
Ruuben Kaalep, palun!
Tänan, hea esimees! Auväärne minister! Üks põhilisi keelelisi muudatusi, mis selle eelnõuga sisse viiakse, on sõna "rahvatervis" läbivalt asendamine sõnaga "rahvatervishoid". Ja selle põhjenduseks on siin seletuskirjas ka keeleteadlaste seisukohad, mis kinnitavad, et sõna "tervis" viitab seisundile ja kohas, kus räägitakse valdkonnast, tuleb kasutada sõna "tervishoid", ja see on ka põhjendatud. Küll aga, mis ei ole põhjendatud, on sõna "rahvatervis" täielik väljajuurimine ka nendes kohtades, kus selle asemel, et täpsustada tähendusvälja, tuuakse lihtsalt selle asemel uus sõna. Ehk kui me räägime seisundist, meie eesmärk peaks olema, et Eestis oleks hea rahvatervis. [[Juhataja helistab kella.]] Kas see tähendab, et teie olete sellest eesmärgist juba ette loobunud ja ei soovigi seda saavutada?
Aitäh! No nii see loomulikult ei ole, nagu te hästi teate. Selles eelnõus, kui loete eelnõu teksti, on tõesti eraldi rahvatervishoid, nagu te ütlesite õigesti, tervishoiu valdkonna mõttes, ja on rahvastiku tervis, ehk korduvalt käsitletud, et milline on see rahvastiku tervise eesmärk, tervise seisund, eks ole, millised on need riskid sellele rahvastiku tervisele, millised on ebasoovitavad mõjud ja loomulikult, mis on eesmärgid. Ehk et sõna "rahvatervis" asemel tõesti on edaspidi kas "rahvatervishoid", mõnes kohas "rahvastiku tervis" selleks et oleks natukene selgem, millega täpselt me tegeleme, mis on, nagu öeldud, olemasolev seisund, eesmärk, ja mis on tervishoiukorralduse pool.
Kalle Grünthal, palun!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Austatud ettekandja! Te olete teinud tänase eelnõuga eriliselt kavala juriidilise teo ehk tulete – esimest korda mina näen, et ministri määrus on siinsamas meie laual. Tavaliselt ikka Vabariigi Valitsus või, ütleme, vastava ala minister kehtestab ise need, ilma Riigikogus arutamata. See on sihukene väga huvitav lähenemine teie poolt. Aga kui me läheme sisusse ja vaatame, mille alusel seda tehakse – seda tehakse tervishoiuteenuste korraldamise seaduse § 56 lõike 1 punkti 12 alusel, mis annab tegelikult võimaluse ministril kinnitada see määrus ära, mis ei seondu selle seadusega. Aga seesama transsooliste seadus peaks ju tulenema ka – või mitte seadus, vaid määrus –, peaks tulenema tegelikult ka ju mingisugusest seadusest. Nimetage see seadus, peale selle, et teil on õigus sellise vastava määrus vastu võtta.
Tegelikult on see päris tavapärane praktika, et tuuakse ära näiteks seletuskirja lisas erinevate rakendusaktide kavandid. Nii ka selle eelnõu puhul ei ole neid mitte üks või kaks, vaid neid on siin, ma peast ütlen, kümmekond või rohkemgi erinevat määrust ja muid kavandeid erinevate rahvatervishoiu eesmärkide täitmiseks. Nii nagu viitasin, on täna need erinevad määrused ja käskkirjad ja komisjonid moodustatud rahvatervise seaduse alusel, edaspidi [moodustatakse need] tervishoiuteenuste korraldamise seaduse alusel, mis on ka korduvalt täna siin saalis kõlanud. Mingit kavalat juriidilist nõksu siin pole. Riigikogu loomulikult võtab vastu seaduse, aga taustaks on lihtsalt hea teada, see oli ka valitsuse kooskõlastamisringidel ... soov ministeeriumidel kaasa rääkida nende erinevate määruste ja muude rakendusaktide kavandite juures, et hinnata tervikpaketi sobivust ja õiguslikku korrektsust, enne kui neid hakatakse hiljem, pärast seaduse vastuvõtmist ministri tasandil omakorda kehtestama.
Priit Sibul, palun!
Aitäh, austatud esimees! Hea minister! Mina olen küll väga tänulik, et need kavandid siin on, tõesti. Sellestsamast määrusest, millest eelkõnelejagi küsis, ma loodan, et me siis teiseks lugemiseks jõuame selgusele saada. Siin § 3 lõige 1 ütleb, et Sotsiaalministeerium moodustab soolise ebakõla käsitlemiseks arstliku ekspertkomisjoni. Te enne ütlesite, et seda teeb endiselt minister. Ma arvan, et siis oleks paslik siia ka Sotsiaalministeeriumi asemel "minister" sisse kirjutada. Aga see otseselt seadust ei puuduta. Aga küsimus, mis mul enne ka oli. Nüüd on nagu niiviisi, et meil alaealistele erinevate eelnõudega on erinevad kriteeriumid. Praegu on parlamendi menetluses eelnõu, kus tundub, et on olemas poliitiliste jõudude vahel üsna ühesugune arusaam, mis puudutab alaealiste seksuaalelu elamist ja vanusepiiri seal, mille tõstame 16 peale. Abortidest me rääkisime, seal on 14. Nüüd tätoveeringu ja solaariumi puhul me kehtestame 18 piiri. Kas te arvate, et see on mõistlik, erinevaid piire seada niiviisi?
Jaa, aitäh! Ma arvan, et seaduses teatud piirid peavad olema, ikkagi erinevate, just nimelt kui me räägime antud juhul näiteks seksuaalse enesemääratluse east, siis seda ma kindlasti toetan, nii selle vanusepiiri tõstmist kui ka seda, et ta on seaduses olemas, sest vastasel juhul me oleme olukorras, kus piltlikult öeldes mis tahes vanuses täisealine võib arvata, et 11-aastasega või 12-aastasega võib seksuaalelu elada ja öelda, et kõik on vaba tahe. Nii et ma arvan, et kui seaduses on olemas selged piirid, siis see annab ka võimaluse sekkuda lapse kaitseks. Nendes küsimustes ma olen kindlasti konservatiivne, kui nii võib ütelda. Samamoodi tegelikult ka tervisekaitse valdkonnas, ehk ka siin sama, nagu enne viitasin, isegi tätoveerijate enda jaoks on selgem ja lihtsam, kui seal need vanusepiirid on ees. Solaariumi esindajatega ma ise pole nii palju antud juhul jõudnud suhelda, aga see menetlus on olnud väga pikk, ehk loomulikult ka nemad on sellest teadlikud. Need riskid on. Kui need riskid on teaduslikult tõendatud, siis minu hinnangul on mõistlik neid riskide eest kaitsta. Midagi teha ei ole. Lapsi puudutavas õigusloomes alati tulebki mõelda lapse huvidest lähtuvalt. Kui lapse huvides on, et tal on mingi õigus, siis see õigus võib tal olla, kui lapse huvides on, et tal seda õigust ainuisikuliselt ei ole, näiteks alkoholi tarvitamine, minu hinnangul ka tätoveerimine, siis ongi mõistlik, et see õigus tuleb talle täisealiseks saades.
Paul Puustusmaa, palun!
Suur tänu, austatud juhataja! Hea ettekandja! Ma ei saa ka sellest sooliselt ebakõlast kohe mitte kuidagi ümber ega üle, sellepärast et juristina ma hakkasin kohe kiiresti kammima, kus kohas sihuke huvitav mõiste nüüd on sisse tulnud. Ma vaatasin läbi kõik Eesti Vabariigi eksisteerinud aktid ja ma ei leidnud seda sõna mitte kuskilt. Ühesõnaga, tegemist on mingi uut laadi legaaldefinitsiooniga, mida kuskil varasemalt ei ole eksisteerinud. Aa, ja veel on see, et kuna seletuskiri on ka väga tähtis asi, kuivõrd seadus ise ei anna piisavalt selgitust, siis ka hilisemate vaidluste puhul loomulikult pöördutakse seletuskirja poole. Sealt ma loen välja, et see sooline ebakõla on seisund, soolise ebakõla seisund. Ja kuna tegemist on uue uue nähtusega meie õigusmaailmas, ma küsiksin, kas see soolise ebakõlast seisund on siis normaalne seisund või ebanormaalne seisund? Või kuidas seda peab käsitlema või kuidas sellest peab aru saama?
Aitäh! No tegelikult ta uus ei ole tervishoiuvaldkonnas. Õigusloomes olete te kindlasti minust tugevam, aga tervishoiuvaldkonnas see on ikkagi teada ja tunnustatud termin, loomulikult ta ongi meditsiiniline termin, mitte, ma ei tea, õiguslik. Sooline ebakõla on harvaesinev. Aga nii nagu paljude muude selliste seisundite puhul tuleb ka nende puhul leida need õiguslikud ja ka meditsiinilised lahendused neile inimestele, kelle puhul see on tuvastatud, kelle puhul see on fikseeritud just nimelt arstliku ekspertiisi põhjal.
Henn Põlluaas, palun!
Aitäh! See on üks, kuidas öelda, ei tahaks küll jesuiitide kohta pahasti öelda, aga täiesti jesuiitlik eelnõu, sest kui me vaatame seda 23 lehekülge, siis justkui oleks kõik ilus ja tore, aga kui me hakkame siia tahapoole süüvime, igasuguste määruste kavanditesse, siis justkui niimoodi tiibhaardega tuuakse siia sisse mingid täielikud totrused ja ebaloomulikkused. Näiteks seesama sooline ebakõla. Kuna see on toodud siia rahvatervise seadusesse, mis käsitleb ju tegelikult rahva tervist, siis järelikult me saame seda käsitleda haigusena. Samas, Sotsiaalministeerium moodustab selle käsitlemiseks arstliku ekspertiiskomisjoni, kus on arstid ja valdkonda tundvad psühholoogid ja nii edasi ja nii edasi, ja sinna tuuakse ka sihtgrupi õiguste esindaja. Kas teile ei tundu veider, et arstlikus komisjoni, ekspertiiskomisjoni tuuakse haiged otsustama asjade üle?
Aitäh! Nii nagu enne viitasin, täna see komisjon on olemas. Ehk taas, me ei tegele siin n-ö uue, mis see sõna oligi, tiibhaaranguga, vaid me tegeleme ühe temaatika väljatõstmisega rahvatervishoiu seadusest ja viimisega tervishoiuteenuste korralduse seadusesse, kuhu ta lihtsalt orgaanilisemalt sobitub ja sobib. See, et komisjon on laiapõhjaline, eeskätt tervisevaldkonna eksperdid, vajadusel kaasatakse ka muud ekspertiisi, on minu arvates mõistlik, see käib nii ka muudes valdkondades. Kui me räägime tegelikult mis tahes tervisemuredest, tervishoiuvaldkonna väljakutsetest, siis see on väga tavapärane, et sihtgrupi esindajad on ka ise komisjoni kaasatud. Nii ta käib tegelikult ka teistes valdkondades, just nimelt selleks, et võib-olla seda komisjoni silmaringi laiendada, vaatenurki avardada ja nii edasi. See on täiesti tavapärane erinevates riiklikes nõukogudes ja ekspertkomisjonides.
Heiki Hepner, palun!
Suur tänu, hea istungi juhataja! Austatud minister! Oma eelmise küsimuse juures ma võib-olla teeksin ühe täienduse. Et seadus oleks paremini loetav, võiks olla tõesti "ametlik supluskoht", oleks ta nagu fikseeritud ja siis kõik saaksid aru vähemalt, mida silmas peetakse. Aga küsimus nüüd tuleb § 13 kohta, õigemini juba § 5 käsitleb tervise- ja heaoluprofiili ja § 13 siis täpsustab ülesandeid. Kohaliku omavalitsuse üksuse ühiseid ülesandeid sisaldab maakonna või piirkonna terviseprofiil. Aga puudub selline mõiste nagu omavalitsuse terviseprofiil. Seda küll §-s 5 nimetatakse, et see koostatakse, aga kui me vaatame, mis on kohaliku omavalitsuse üksuse ülesanded, siis seal omavalitsuse terviseprofiili ei ole. Kas see on nii mõeldud, kas see on kogemata välja jäänud või miks see nii on?
Aitäh! Ma pean tunnistama, et see on päris huvitav nurk, kust seda vaadata Kindlasti on võimalik Riigikogu menetluse käigus vajadusel hinnata, kas on vaja niimoodi veel seda seadust selle vaatega täiendada. Sellega ma olen ka nõus, et peab selgus olema loomulikult, supluskohtade juurde tagasi tulles, et me räägime avalikest ametlikest supluskohtadest. Me ei pea silmas seda, et iga inimene, kellel on sauna kõrvale tekitatud mingi veekogu, peab hakkama hindama selle vee kvaliteeti. See ilmtingimata ei ole mõistlik. Aga kui teil on mingi täiendusettepanekud, siis saate kindlasti need esitada ja sotsiaalkomisjoni arutelu käigus edaspidi on võimalik neid täiendusi sinna viia.
Kert Kingo, palun!
Ma tänan, hea lugupeetud istungi juhataja! Hea minister! Selline suur mammutseadus, hästi palju asju on siia pandud. Siin on ära kaetud solaariumiteenus, tätoveerimised ja kosmeetikavahendid. Võib-olla mul on küll kahe silma vahele jäänud, aga äkki oskate teie öelda, kas siin on käsitletud ka ilukirurgia või iluteenuste valdkonna piiranguid, näiteks rinnaimplantaadi paigaldamist varases eas, mis on järjest tihedam või huultele täitesüstide tegemist ja selliseid teenuseid. Kas see valdkond on ka siin ära kaetud koos piirangutega?
Ma pean seda küsimust korra igaks juhuks täpsustama, mida täpselt nende erinevate kosmeetik-iluteenuste all on silmas peetud. Ehk et kuivõrd me läheme siia ka tervishoiu valdkonna operatsioonide ja muude selliste tegevuste juurde. Sest printsiibis need iseenesest on samamoodi loomulikult potentsiaalse terviseriskiga, nii nagu ka muud enne viidatud ilu- ja isikuteenused. Siin on seaduse tasandil ju ära toodud, mis puudutab näiteks erinevaid keha augustamisi, muid selliseid, küüne- ja ripsmetehniku teenuseid, aga otseselt välja toodud seaduse tekstis teie poolt viidatud rinnaimplantaatide paigaldamist või muud taolist ei ole. Aga kas siin näiteks mõni nendest § 19 lõigetest ka seda käsitleb, selle vastuse saame anda tagasiulatuvalt või hiljem.
Tarmo Kruusimäe, palun!
Tänan hea aseesimees! Hea ettekandja! Kas ma kuulsin õigesti, et küünetehnikateenused on ka seal ära mainitud? Aga las ta olla. Mul on esimene küsimus selline kultuuriline mitmekesisus. Ma olen ka Euroopa Liidu asjade komisjonis küsinud seda, et kui mõnes regioonis on hülgerasv söögiks, siis lõunapoolsetes on ta hoopis saapamäärdeks. Et ei määrataks mõnda asja sellisena, et kui keegi tuleb, siis ta ei tohi seda või teist asja tarvitada. See oleks üks küsimus. Ja teine on see, et ma ei näinud siin ennetustegevuse juures tubakast loobujate puhul seda mõistet, et "tervelt elatud aastad". Minu meelest võiks see olla ja julgustada inimesi tubakast loobumiseks. Aitäh!
Aitäh! Jah, selles seaduses, nii nagu te ütlesite, on ära toodud erinevad ilu- ja isikuteenused ja siin peab tõesti täpsustama, kust maalt see piir jookseb tervishoiuvaldkonna sekkumise vahel. Nõus sellega, et eri kultuurides on erinevad käsitlused. On ka siseriiklikult või, võtame, ühe kultuuriruumi sees. Ka Eestis või sama ainet kasutada, nagu siin oli meenäide, nii kosmeetikas, küünalde tegemiseks vahast rääkides või toiduks. Kindlasti see võimalus säilib ka edaspidi. Eesmärk ei ole siin kuidagimoodi normeerida terviseohutute tegevuste või teenuste kasutamist, vaid pigem reguleerida tervisele potentsiaalselt ohtlike või kindlasti ohtlike tegevuste puhul seda ja samuti tagada, et just nimelt nende erinevate ilu- ja isikuteenuste, kosmeetikateenuste pakkujad oleksid ise pädevad, kompetentsed ja teaksid nende teenuste osutamise kui ka näiteks toodete kasutamise potentsiaalseid riske ja vastunäidustusi. Siis oli küsimus tubaka kohta, et sinna võiks panna sisse "tervena elatud aastad". Selle võiks igasse seadusesse kirjutada minu poolest, kahtlemata tervena elatud eluaastate tõstmine on meie kõigi ühine eesmärk. Kui teil on konkreetne muudatusettepanek, on võimalik see esitada. Aitäh!
Mart Helme, palun!
Aitäh, härra eesistuja! Lugupeetud minister, miks te sokutate meile salakaupa? Rahvatervise eelnõu nime all sokutate meile tegelikult kooseluseaduse rakendusakte kuubis. Ja samal ajal, kui pool rahvast on hambutud, kui vähihaigetele ei maksta kinni nende ravimeid tihtipeale, sokutate te meile tasuta soo muutmise operatsioone ja muid perverssusi, julgen ma öelda. Miks te niisuguse eelnõu meile toote? Miks te petate avalikkust pealkirjaga "Rahvatervise eelnõu", kui see tegelikult on salakaup, millega nii-öelda euroopalikke väärtusi meile sokutatakse siia viisil, et me sellest paksust kaustast just nagu ei suudaks neid üles leida? Me suutsime nad üles leida, suudavad ka tavalised inimesed üles leida. Ma soovitan teil see eelnõu tagasi võtta. Aitäh!
Tundub, et kordamine on tarkuse ema. Beel kord: rahvatervise seaduses on täna need temaatikas kõik sees. Me võtame need rahvatervise seadusest välja, tuleb rahvatervishoiu seadus, need viiakse tervishoiuteenuste korraldamise seadusesse, kuhu nad lihtsalt orgaaniliselt paremini sobivad. Ei ole mingi uue asja loomine, selle uue teenuse pakkumine ega muud taolist. Seda ei maksa väita. Ma olen seda korduvalt kinnitanud ja nii ta lihtsalt on, et arstliku ekspertiisi komisjon on täna olemas, need vastavad terviseteenused on täna olemas ja see tegelikult sisuliselt ei muutu, pigem muutub ta eeskätt tehniliselt ja õigusruumi mõttes. Nii et eelnõu tagasi võtta pole plaanis. Ja siis oli küsimus, ma täpsustan nüüd ära Kert Kingole, kes nüüd ruumist lahkus vist. Kui me rääkisime iluteenustest, siis ilukirurgia süstid on ikkagi tervishoiuteenuseid, nende puhul kohaldub võlaõigusseadus. Antud juhul iluteenused on rohkem selline kosmeetikapool. Ja kui me räägime näiteks rinnaimplantaadist, siis see on juba tervishoiuteenuse all, kus kehtib võlaõigusseadus. Aitäh!
Peeter Ernits, palun!
Hea juhataja! Hea minister! Aitäh sellise paksu sellise, direktiivide uimas mingisugune, mis on konkreetselt kokku pandud. Seadus iseenesest pisikene, 23 lehekülge, määrusi tohutu palju, aga valemeid ka nii palju määrustes, seal müra kuidas hinnata ja õhusaastet ja nii edasi, kõike. Suurepärane kõik. Aga kui palju neist tegelikult reaalselt kasutatakse? Reaalne on see, et kõigele sellele vaatamata inimesed hingavad, on sunnitud hingama ohtlikku õhku mitte ainult Ida-Virumaal sisse, taluma seda müra või muud elektroonilist saastet, sööma, maakeeles öeldakse, sitta toidu näol, kuna ta on odav, väljamaalt toodud. Riigikontroll on korduvalt näidanud seda, analüüse praktiliselt ei tehta, eriti mis puudutab välismaalt tulevat mingit brokolit, juur- või puuviljad 76%. Minu küsimus on see. Kui need valemid ja kõik need on ilusad olemas ja hinnakirjad, kui palju mingi analüüs maksab, et mida see tegelikult maksab, kui palju neid üldse arvestatakse? Mida te ...
Jaa, aitäh! Selles mõttes murekohaga nõus, et loomulikult, määrustes ja üldse õigusaktides me tihti võib-olla kirjeldame seda ideaalmaailma, kus me nagu elada tahame. Päriselu tihtipeale on kuskil seal vahepeal. Aga ma olen ikkagi seda meelt, et see, et meil on määrused, on konkreetsed mõõtmised, on ta siis vee kvaliteet, õhu kvaliteet, toidu kvaliteet, on ta soovitused, juhendid, kuidas toituda, on ikkagi parem variant kui see, et meil on ta lihtsalt nii-öelda isevooluteed minek. Ehk on riigil võimalik hinnata terviseriske, on võimalik neid maandada nii töökeskkonnas, koolikeskkonnas, hooldekodukeskkonnas, laiemalt avalikus ruumis, ehk see on kindlasti õige ja mõistlik. Kui tahta, et kõik Eesti elanikud toituksid tervislikult, hingaksid puhast õhku, jooksid puhast vett, vesi õnneks Eestis ongi üldiselt puhas, siis loomulikult see eeldab ka täiendavat ressurssi kohalikele omavalitsustele, riigile, aga ka Eesti elanikele, et oleks see võimekus seda teha. Ma arvan, et me ei peaks sellepärast, et me seal ei ole, kuidagimoodi seda eesmärki mitte seadma, siht peab ikka olema. Nii nagu siin viidati, siis teatud kohtades oleks see lisaressurss kindlasti teretulnud, kas või kohaliku omavalitsuse jaoks, et seda tervislikumat elukeskkonda luua.
Helle-Moonika Helme, palun!
Hea eesistuja! Lugupeetud minister! See seaduseelnõu on selline ametnike kokku kirjutatud paras lingvistiline mets. Ma siin loen ja vaatan ja tahaks natukene tähte närida ja küsida, millest siis selline terminoloogia. Selle seaduse nimi on rahvatervishoiu seadus, ilusti-kenasti on meil kirjas, aga kui me vaatame paragrahve 62 ja 63, kõik, mis puutub nagu välismaalastega seotut, välismaalastele rahvusvahelise kaitse andmise seadust ja välisriigi kutsekvalifikatsiooni tunnustamise seaduse muutmist, siis seal on läbivalt "rahvatervis" asendatud sõnadega "rahvastiku tervis". Sünonüümisõnastik käsitleb rahvast ja rahvastikku samatähendusliku mõistena. Ehk siis ma küsin, miks siis on seoses välismaalastega teistmoodi. Mis on nende terminite vahe seadusandluse mõttes ja miks selline asendamine tahetakse teha just seoses välismaalastega?
Aitäh! Ei, seda asendust ei tehta seoses välismaalastega, see on tegelikult läbivalt rahvatervishoiu seaduses, kui me räägime rahvastiku tervisest, nendest kriteeriumidest, ohuallikatest, siis me läbivalt seda nii käsitleme, see ei ole kuidagi seotud välismaalastega. Terminite täpsustused tulid tõesti tervisevaldkonna ekspertidelt ja varasemalt kogunenud rühmadelt, kus on arstid ja on loomulikult ka ametnikud. Ametlikud reeglina on tõesti need, kes seaduse õiguslikku teksti panevad, aga see terminite täpsustamine tuli tervisevaldkonna poolt. Ehk peeti õigeks, et on rahvatervishoid ja rahvastiku tervis eraldi selgelt välja toodud rahvatervise asemel. Aitäh!
Henn Põlluaas, palun!
Aitäh! Paragrahv 2, selle seaduse § 2 ütleb, et seaduse eesmärk on tagada inimeste tervise kaitse. Väga ilus, kõlab hästi. Ja selle eelnõu koostamisse on enne kooskõlastusringile saatmist, seda on tutvustatud Eesti Linnade ja Valdade Liidu esindajatele ning koolide esindajatele, sealhulgas Eesti Koolijuhtide Ühenduse esindajatele. Kus on aga erinevad tervisevaldkonna liidud ja ühendused näiteks Eesti Arstide Liit, Eesti Psühhiaatrite Selts, Eesti Õdede Liit ja nii edasi ja nii edasi? Kuidas on võimalik, et tegelikult just need organisatsioonid ja liidud, mis tegelevad rahva tervisega sõna otseses mõttes, neid on ignoreeritud ja lihtsalt kõrvale jäetud?
Aitäh! Loomulikult see nii ei ole. Selle eelnõu väljatöötamisele eelnes ka vastav väljatöötamiskavatsus, nii nagu õiguslikult meil tihti käib riigis. Ehk et sellesse protsessi on kaasatud olnud nii ministeeriumid, nii erinevad, nagu viitasin, tervisevaldkonna ühendused ehk et siin on kümneid erinevaid ühendusi kaasatud. Kogu seda ringi praeguses selles konkreetses viimases kooskõlastusringis pole võib-olla välja toodud, aga tegelikult selle eelnõu väljatöötamisse on loomulikult kaasatud tervisevaldkonna asutused, needsamad, millele viitasite ja paljud teised veel. Kui on huvi, siis võime selle pika nimekirja välja otsida, aga seda eelnõu kui sellist on aastaid juba välja töötatud, ehk et praegu on ta lihtsalt viimane kooskõlastusring, mille tagasisidetabel on seal välja toodud selle seletuskirja juures.
Tiiu Aro, palun!
Tänan! Minu küsimus on ajendatud temaatikast soovahetuse teema ümber. Mul tekkis huvi, et kui palju, kas on teada praegu, saate öelda, kui palju on tehtud aastas keskmiselt või viimastel aastatel Eestis soovahetusoperatsioone. Kui tõsine see probleem tegelikult Eesti rahvatervises on?
Aitäh! Need numbrid mul täna peas ei ole, aga loomulikult, nagu ma enne ka viitasin, me räägime väga marginaalsest, väikesest osast, nii nagu muudegi selliste diagnooside puhul. Siin võib olla tõesti, nagu soolise ebakõla puhul, nii nõustamine, erinevad hormoonravid kui ka operatsioonid – ehk et terviseteenuste ring on laiem. Kindlasti see ei kuulu, ma ei tea, saja enim levinud ega ilmselt ka tuhande enim levinud tervishoiuteenuse hulka, mida Eesti riik pakub.
Mart Helme, palun!
Aitäh! Sel ajal, kui tuntakse väga suurt muret selle, kuidas selle asja nüüd on, sooline ebakõla, no leitud jälle eufemism, et varjata midagi, on siin äärmiselt üldsõnaline ja sisuliselt mitte tervislikku toitumist tagavad muudatused seoses koolide ja lasteasutuste toitlustusega. Kas ministeeriumis on kavas tuua mõni muu eelnõu või mõni muu seadusakt, valitsuse määrus, mis seda valdkonda paremini korrigeeriks ja tõepoolest tagaks lastele nii lasteasutustes kui koolides tervisliku toitumise ja ei jätaks seda mingite kohvikute ega direktorite pädevusse?
Aitäh! Niipalju parandaks nüüd ära, et see eelnõu ikkagi peaasjalikult just nimelt rahvatervishoiuga tegeleb. See, et meie tänane arutelu on parlamendiliikmete soovil keskendunud soolisele ebakõlale, on olnud parlamendiliikmete valik, mitte selle eelnõu koostajate valik. Ja selle just nimelt tervisliku toitumise teemaga on loomulikult märksa tõsisemalt tegeldud ja nii nagu viidatud siin nii juhenditele kui ka direktori rollile, hoolekogu rollile, nõukogu rollile sellel tervisliku toitumise pakkumisel, siis on kahtlemata oluline siin ka rahaline pool, ehk kui me tahame kokkuvõttes mingit arenguhüpet koolides näha, siis on kindlasti see eelarve küsimus ka, kui palju saab olema tervislikuks toiduks vajaliku koolitoidu riiklik dotatsioon, mis on täna ju mõnda aega nüüd paigal olnud ja ilmselgelt toiduainete hinna kallinemise valguses ja ka tihtipeale on nii, nagu siin viitas teie kolleeg Peeter Ernits, kasulikum ja tervislikum toode võib maksta rohkem. Siin on kindlasti küsimus ressursis ehk koolidele piisava, kohalikele omavalitsustele piisava raha eraldamine selleks, et seda tervislikumat toitu saaks pakkuda. Meie siin keskendume hetkel õiguslikule raamistikule, teine pool on siis sisuline, et rahaline pool oleks olemas.
Urmas Reinsalu, palun!
Aitäh! Ma arvan, et on täiesti hullumeelne praegu niisuguse ideoloogilise aktsiooniga siia parlamenti tulla olukorras, kus meil on kriis nii tõsistes teemades. Aastaid olin ma justiitsministri ametis vastu sellele aktsioonile ja mind hämmastas, milline jonnakus oli, et praktiliselt tarvilikud rahvatervise teemad seisid sellepärast, et oodati, kui ma ministri kohalt lahkun, sest siis saab tulla soovahetuse avardamise aktsiooniga siia parlamenti. Minu küsimus on väga lihtne. Seda kavalalt sisseheidet niisuguste sisse ehitatud konstruktsiooni puhul ma nüüd täpsustaksin üle. Härra minister! Kui kehtivas õiguses on olukord selline, et soo muutmine, mis puudutab õiguslikku soo muutmist rahvastikuregistris, saab aset leida pärast seda, kui tervisekomisjoni otsuse alusel on läbi viidud vastav protseduur, meditsiiniline protseduur, siis kas tegelikult selle uue soolise ebakõla kohta, kui ma vaatan siin komisjoni otsuse alusel, saab tegelikult rahvastikuregistris hakata kandeid tegema ka ilma meditsiinilise protseduurina ehk tegelikult ideoloogilise valikuna? Aitäh!
Jaa. Ma püüdsin küsimust jälgida. Minnes ikka tausta juurde tagasi, ütlen, et loomulikult see eelnõu on vähe laiem. See, et see parlamendi arutelu on läinud sinna kohta, on mõnes mõttes ootuspärane, aga teistpidi kurvastab ikka, et kõik need muud punktid oluliselt vähem huvi pakuvad kui see võib-olla üks väiksemaid sellest paketist. Siin on rakendusakti kavand alles ehk rakendusakt tuleb kinnitada, vastav, eks ole, õiguslik kord luua, millisel alusel käib sooandmete muutmine rahvastikuregistris. Siin vahel on, nagu enne viitasin, arstliku ekspertiisi komisjoni otsus igal juhul selle seisundi kohta ja tervishoiuteenuste võimalikkuse kohta, samuti soovitused muude asjakohaste terviseteenuste ja toetatavate teenuste kohta, enne kui on võimalik lähtuvalt isiku seisundist ja selle ekspertiisikomisjoni otsusest sooandmeid muuta kuskil registris.
Härra Reinsalu, kas on tekkinud protseduuriline mure?
Jah, kui tohib, härra istungi juhataja.
Kui on protseduuriline, siis ikka tohib.
Just! Kodukorra seadus tõlgendab, et eelnõu lugemisel on parlamendiliikmetel võimalus esitada küsimusi ja saada tegelikult vastuseid. Ja vastused peavad puudutama eelnõu sisu, eks ole. Minu küsimus oli väga ühemõtteline: kas on võimalik uue korra alusel, mitte meditsiinilise protseduuri alusel hakata sugu muutma, kui komisjon sellise otsuse langetab? Aga ma tegelikult ei saanud sellele vastust. Istungi juhataja, kuidas ma pean käituma?
Kodukord annab teile võimaluse küsida teine küsimus. Peeter Ernits, palun!
Hea juhataja! Lugupeetud minister! Siin on pandud ka sõjahaudade puhul, et kui põrmud matta ümber, et kuidas siis nimetada rahva tervist või kuidas see või teine asi on rahva tervise seisu kohta. Aga ma paluksin teil saata mulle ülevaade nende määruste puhul väga detailselt valemid ja mida kõike mõõdetakse, mille hind on ka taimekaitsevahendite ja muude proovide puhul. Kõik see on ilus ja õilis, aga kui palju on praegusel hetkel rahaliselt kaetud nende määruste puhul analüüside tegemise võimalused, kõikide nende määruste kohta. Siis me teaksime. Üks on teooria, aga teine asi, kui palju on Eesti riik praegusel hetkel panustanud nende analüüside tegemisse.
Jaa, see nüüd oli palve, et ma saadaksin teile materjale, ma saan aru, mitte niivõrd küsimus, jah? Sain õigesti aru? Vaatame ministeeriumiga siis sisse. Siin tõesti 21 erinevat õigusakti kavandit oli. Ma ei tea, et kui te neid kõiki peate silmas, siis sellega võib natuke aega minna, aga kindlasti on võimalik neid edastada. Kõigi nende numbrite väärtuste alused, noh, kuskilt need alused on võetud, eks ole. Kas rahvusvahelistest kokkulepetest või siseriiklikest. Aga saadame nii palju, kui meil on võimalik.
Urmas Reinsalu, teine küsimus.
Aitäh! Austatud härra minister! Ma küsin, tegelikult kordan oma küsimust, nii nagu härra istungi juhataja mind õieti õpetas. Härra minister! Kehtiv seadus ütleb, et see soovahetus leiab aset, komisjon on hinnanud seda ja on tegelikult läbi viidud meditsiiniline protseduur ja siis on tegelikult see aluseks rahvastikuregistrikandele selle soo muutmise kohta. Ja mu küsimus on, kuna see uus määruse eelnõu on koostatud meelega või mittemeelega ülimalt segaselt: kas ma saan õieti aru, et uue korra puhul seda meditsiinilise protseduuri läbiviimist isiku puhul, et tal ongi sugu muutunud nii-öelda, siis tegelikult seda vajalik ei ole, vaid kui isiku seisund on komisjoni poolt tuvastatud, see võib olla ka aluseks siis rahvastikuregistrikandele?
Aitäh! Ma korra juba vastasin, vastan uuesti. Ehk et arstliku ekspertiisi komisjon teebki selle otsuse selle seisundi edasiste tervishoiuteenuste võimalikkuse kohta, samuti annab soovitusi muude asjakohaste tervishoiuteenuste ja toetavate teenuste kohta. Ehk see ei ole n-ö kuidagimoodi õiguslikult reguleeritud, mida täpselt peab see komisjon otsustama selleks, et inimene saaks rahvastikuregistris oma sooandmeid muuta, vaid seda hindabki arstliku ekspertiisi komisjon, et millised tegevused ja millised tervishoiuteenused on selleks vajalikud ja mis mitte. See on üldine selline rahvusvaheline praktika. See, kui te tahate, et me õigusakti paneksime kirja, milliseid tervishoiuteenuseid peab isikule osutama, on pigem tavapäratu ka muude tervishoiuteenuste puhul.
Jürgen Ligi, palun!
Aitäh! Härra minister! See on siin üks tegevus, millest lihtne Riigikogu liige ei saa midagi aru. Ma saan aru, et teid süüdistatakse milleski ja eelnõu süüdistatakse, aga ei jaksa jälgida, kui ei ole komisjoni liige. Öelge nüüd lihtsale inimesele ka, milles see süüdistus teie arvates seisneb ja mis te olete valesti teinud, enesekriitiliselt.
Aitäh! Ma arvan, et see eelnõu on päris hea, siin on tegelikult parlamendiliikmed seda ka nentinud. Küll aga on arusaadavalt teatud sellised võib-olla märksõnad, mis sõltuvalt erakondlikust või isiklikust maailmavaatest võivad mõne inimese jaoks olla väga alarmeerivad. Antud juhul märksõna "sooline ebakõla" tekitab siin saalis väga palju küsimusi ja pingeid olukorras, kus see on ka täna eraldi diagnoosinina eksisteeriv meditsiinitermin, on olnud seal juba ammu ja ei ole kuidagimoodi selle seaduse käigus tekkinud ega sündinud. Lihtsalt see tekitab elevust ja küsimusi ja nõutust võib-olla. Eks ma püüan niipalju, kui ma oskan, vastata, aga nii nagu vastustes rõhutasin, siis tegelikult on see arstliku ekspertiisi küsimus, mitte ühegi poliitiku hinnangu küsimus, milline on see õige või vale sooline enesemääratlus.
Ja otsime edasi ebakõladele vastuseid. Helir-Valdor Seeder.
Aitäh! Lugupeetud minister! Tõepoolest, see soovahetuse teema on siin seaduses reguleeritud ääretult segaselt. Nüüd kaks korda Urmas Reinsalu küsis, ja tema ilmselt ei saanud vastust, aga ka mina ei saanud teie vastusest aru. Ma püüan siis küsida natuke teise nurga alt. Kas see soo registreerimine võib toimuda ka nii, et meditsiiniline komisjon langetab otsuse ja näeb ette teatud vajalikud toimingud selle registreerimiseks, aga see võib olla ka nii, et see on ainult juriidiline konstruktsioon, et mingisuguseid operatsioone ja muid toiminguid vaja teha ei ole, vaid piisab sellestki, kui komisjon on langetanud otsuse, inimene on esitanud taotluse, hindab olukorda ja sellest piisab, et registrisse kanda? Ehk kas juriidilise konstruktsioonina on ka võimalik sugu muuta?
Oluline on kõigepealt seisundi püsivust hinnata ehk seda, et tegemist ei oleks, ma ei tea, ühepäevase ebakõlaga, vaid see eeldab üldiselt anamneesi vähemalt kaks aastat. Teisena peab olema välistatud psüühikahäire esinemine, mida hindab ka see komisjon, ehk et tal ei ole psüühikahäiret, mis ei luba isikul teha selget kaalutletud otsust antud küsimuses. Ja kolmas, tõesti, arstliku ekspertiisi komisjon, nii nagu ma paar korda ütlesin, annabki oma otsuse selle seisundi edasiste tervishoiuteenuste võimalikkuse kohta. Ehk et komisjon on see, kes hindab, milliseid terviseteenuseid on vaja osutada, milliseid ei ole vaja osutada ehk et me ei reguleeri seadusega seda, millised tervishoiuteenused tuleb isikul läbi teha selleks, et oma sooandmeid muuta.
Urve Tiidus, palun!
Aitäh, lugupeetud juhataja! Lugupeetud minister! 35 aastat tagasi toimus Kanadas Ottawas esimene rahvusvaheline konverents, mille fookuses oli tervise edendamine kogu maailmas. Sellest ajast alates on terviseinfo nii-öelda tervise edendamise ja haiguste ennetamise nimel plahvatuslikult maailmas kasvanud ja selle kättesaadavus paranenud. Ja ma küsin nüüd selle uue rahvatervishoiu seaduse teemal ka, et kuidas te hindate selle mõju rahvatervise kvaliteedile lähematel aegadel, kui see seadus vastu võetakse. Olge nii hea!
Aitäh! Eks see sõltub tõesti osapoolte panustamisest ja ministeeriumidest, kohalikest omavalitsustest. Mis läheb selgelt paremaks tervisevaldkonnas, on ühest küljest kogu selline õiguslik raamistik on selgem ka järelevalve vaates. Näiteks Terviseameti võimalik tegevus erinevate libameditsiini ja ka potentsiaalselt ohtlike väidetavalt tervisetoodete pakkumisel. Näiteks needsamad igasugused kloorijoogid ja muud õudused, mida sotsiaalmeedias pakutakse. Siin läheb konkreetselt sekkumise ruum selgemaks ja nende järelevalve pädevus laiemaks. Kohalike omavalitsuste roll ja tegevus loomulikult on eeskätt nende pädevuses. Me sõnastame selgemalt ära, mis need võimalikud tegevused on, mida me näeme seaduse järgi nende ülesandena. Kui palju seda suudetakse täita, kui palju seda prioriseeritakse, sõltub ju tegelikult kohaliku omavalitsuse juhtidest. See annab võib-olla juhise kätte kindlasti ka tervisliku toitumise vaates hooldekodudes, arestimajades, eeskätt loomulikult haridusasutustes, kui räägime lastest, annab selgemad juhised, kuidas seda toitumist korrastada, kuidas üldist keskkonda nendes asutustes tervist toetavana hoida. Nii et kindlasti see siin toob teatud edasimineku, aga ma arvan, et ükski seadus üksinda siin mingit läbimurret ei too. Nii nagu ka mitmed parlamendiliikmed on viidanud, omavalitsuste puhul on kindlasti oluline ka see rahaline võimekus: ühest küljest soovi ja ideaalis oleks rahaline lisa, lisavahendite leidmine, on ta siis tervisliku toidu pakkumiseks, on ta tervisliku keskkonna loomiseks, on ta ruumide kohandamiseks – ventilatsiooniseadmed ja muu taoline. See juba sõltub eelarvest, nii riigieelarvest kui kohalike omavalitsuste eelarvetest. Aitäh!
Helir-Valdor Seeder, palun!
Aitäh! Seadus on küll selle soovahetuse sätte väga ebamääraselt ja segaselt sätestanud, kirja pannud, aga mina ei usu, minister, et teie ei ole sellest aru saanud, kuigi teie vastused on sama ebaselged kui see tekst, mis siin seaduses on. Ma küsin siis nii: öelge palun, mis olemasoleva olukorraga nüüd siin muutub. Kas midagi muutub? Ja kui muutub, siis mis muutub praktiliselt soo muutmises?
Aitäh! Nii, olemasoleva olukorraga võrreldes ... Ma kirjeldasin seda, mis jääb alles. Arstliku ekspertiisi komisjon jääb alles. Seisundi püsivust hinnatakse samuti, psühhiaatrilist seisundit hinnatakse niisamuti. Ei tehta geeniuuringut, nagu enne viitasin, mis on lihtsalt tänase teadusliku tervise vaate seisukohast asjakohatu või ebavajalik, mõttetu ja tarbetu kulu, millel ei ole väga palju mingit seost või kasutegurit hilisemate otsuste tegemisel. Nii. Ja siis on, eks, arstliku ekspertiisi komisjoni otsus, mille teeb komisjon ise otsuse seisundi edasiste tervishoiuteenuste võimalikkuse kohta. Täna on niimoodi, et komisjoni otsuse põhjal annab minister justkui selle loa, mis minu hinnangul on ausalt öeldes absurdne. Ehk komisjon teeb ettepaneku, siis justkui saadab selle ministrile loa andmiseks, arstlike toimingute sooritamiseks, mis on selles valdkonnas väga absurdne. Ehk me vist ei kujuta ette, et üheski muus valdkonnas minister hindaks, kellele millist tervishoiuteenust osutatakse ja kellele mitte. Nii et see siin muutub. Edaspidi teeb neid otsuseid arstliku ekspertiisi komisjon, nagu enne viitasin, kuna see ongi arstliku ekspertiisi küsimus, ja komisjon annab hinnangu nii selle seisundi kohta kui ka edasiste tegevuste kohta. Lähtuvalt sellestsamast isiku enda seisundist ja lähtuvalt selle komisjoni otsusest on võimalik sooandmeid inimesel muuta rahvastikuregistris. Ma ütlesin väga selgelt: ei tehta geeniuuringuid ja ei anna minister mingit jaburat luba isiku soovahetuse arstlikeks toiminguteks. See on ju printsiibis absurdne, ma usun, et parlamendiliikmed selle osaga äkki on nõus, et üldiselt ei ole minister ilmselt see inimene, kes peaks hindama soolist ebakõla ... See muutub. Ma vastasin selle kohta, mis muutub.
Lugupeetavad, meil on küsimuse ja vastuse formaat, proovime sellest kinni pidada. Ma tänan! Riho Breivel, palun!
Lugupeetud juhataja! Hea minister! Kõik see oleneb muidugi ministrist. Täna olete teie minister, homme on keegi teine, võib anda igasuguseid, kuidas öelda, nägemusi. Ma ei tea, võib-olla on järgmine minister teistsuguse seisundiga. Nagu te ütlete, et sugu on seisund. Kas ongi see niimoodi või, või on sugu või on seisund? Ja mul tuleb meelde, et sotsid arutasid siin kunagi seda asja ja tegid ettepaneku, et iga kuue kuu tagant võib siis seda seisundit muuta. Antud juhul siin projektis võib seda seisundit muuta vist tihemini, jah?
Aitäh! Sooline ebakõla on konkreetne seisund, eks ole, ja see on meditsiiniline termin, nagu ma korduvalt ütlesin. Ja selle seisundi muutmine ikkagi nüüd inimese enda otsusest tulenevalt ei käi, ehk et soovahetus või sooandmete muutmine, vaid siin ongi komisjon vahel, mis juba automaatselt välistab selle võimaluse, et see käib kuidagi väga, ma ei tea, iga kuu tagant, piltlikult öeldes, kuna siin on mitmed etapid, hinnatakse seda anamneesi, hinnatakse psüühikahäirete küsimust, antakse soovitus ja otsus siis seisundi kohta, edasiste tervishoiuteenuste kohta komisjoni poolt ehk et inimene ise siin ainuisikuliselt ei otsusta neid küsimusi, vaid hindavad seda arstlikud eksperdid.
Jürgen Ligi, palun!
Aitäh! Ma tunnistan, et see teema erutab mind sedavõrd kui paljusid kolleege, aga ma aitan neid välja, nad on ammendanud oma küsimise võimaluse ja mul on tekkinud pisike huvi. Kas vastavad nende süüdistused selles mõttes tõele, et põhimõtteline muutus toimub sedapidi, et soovahetus muutub juriidiliseks konstruktsiooniks ja enam ei ole selleks vaja mingisugust mehaanilist meditsiinilist töötlemist, kui tohib niimoodi sõnu otsida? Vabandust, kui ma ei olnud korrektne, aga ma ei oska seda kuidagi sõnastada. Ümberlõikamine ei ole vist õige sõna. Aga operatsiooni või? Kas see nüüd muudetakse vabaks valikuks, mida vormistatakse juriidiliselt või on põhimõtteline muutus siin toimunud?
Jaa. Nii nagu ma enne viitasin, täna seaduses on selline huvitav, määruses õigemini, on selline huvitav asi ehk et arstliku ekspertiisi komisjoni, mis on täna olemas, otsuse põhjal annab minister loa isiku soo vahetamiseks, arstlikeks toiminguteks. See ei ole ilmtingimata operatsioon, see on hormoonravi, kirurgiravi ja nii edasi, eks ole. Edaspidi saab olema arstliku ekspertiisi komisjon, kes ise teeb selle otsuse selle seisundi kohta ja hindab ka ise seda, kas ja milliseid tervishoiuteenuseid on vaja inimesele pakkuda. Ehk et kaob ära minister sealt vahelt ja selles vaates on tõesti ekspertiisikomisjoni otsus siis see alus, mitte ilmtingimata ei ole inimesel vaja minna konkreetselt. Me ei pane määrusesse kirja, et ta peab saama hormoonravi või peab minema kirurgilisele sekkumisele olukorras, kus tegelikult arstlikud eksperdid ei pruugi seda hinnata vajalikuks.
Härra Ernits, kas on protseduuriline mure?
Jaa, lugupeetud juhataja, protseduuriline küsimus. Lärm oli kõva ja ma ei kuulnud siin, kas kolleeg Jürgen tahab ennast ümber lõigata või mis see teema oli. Lihtsalt lärm oli, ei kuulnud.
Küsija küsimust minister kuulis kenasti ja vastas. Ma usun, et ministri vastust kuulas ja kuulis ka Jürgen Ligi.
Ma lihtsalt ühe korra veel rõhutan üle, kui tohib, vabandust. Ka täna ei ole operatsioon kohustuslik osa sellest. Et ärme loo seda valeillusiooni, et täna on operatsioon, homme ei ole, vaid ka täna tegelikult on see komisjoni otsus, et milliseid arstlikke toiminguid on vaja, lihtsalt siin on see ministri filter vahel, mis minu hinnangul isiklikult, mitte isiklikult, vaid ma ütleksin poolprofessionaalselt, on tegelikult jabur, kuna vastavalt ka võlaõigusseadusele ministril ei ole õigust hinnata tervishoiuteenuste vajalikkust ühelgi inimesel. Minister ei pruugi olla arst, sealhulgas ka mina ei ole seda.
Hea minister! Rohkem küsimusi Riigikogu liikmetel ei ole. Tänan!
Aitäh! Kena päeva!
Kaasettekande teeb sotsiaalkomisjoni poolt Hele Everaus. Palun!
Aitäh, austatud istungi juhataja! Kolleegid! Hea meel, et seaduseelnõu on nii pikka tähelepanu saanud ja nii olulist diskussiooni saanud. Pole ka ime, sest see puudutab tegelikult igaühte meist. Kui me nüüd mõtleme selle seaduse peale, mida ta käsitleb, ma lähen kohe komisjoni asjade juurde ka, aga ma tuletan meelde, see puudutab ühte osa tervisest või tervisesüsteemist. Ehk kõike seda, nii füüsilist, sotsiaalset, psühholoogilist, kõiki kombineerituna, mis mõjutab igaühe meist tervist. See on pealegi dünaamiline, see on pidev protsess, see kestab täna siin ja iga minut, ka diskussioonide ajal. Nii et ma arvan, et see on nagu väga oluline, et kõik need mõjurid, mis ammu enne, kui haigus tuleb, on kogu aeg meil olemas ja igaühel on meil palju väliseid, keskmisi ja oma sisemisi faktoreid ka. Nii et kindlasti ta ei hõlma kõiki neid faktoreid ja ei hoia ära kõiki neid hädasid kahjuks, sest loodus on meist tükati kavalam, aga vähemalt mida me teame, mida me oskame kontrollida, siis me peaksime saama seda kontrollida. Ja tegelikult väga pikalt ette valmistatud, alustati 2012, 2012, 2013 oli siis, kui esitati kooskõlastamiseks siis see suur väljatöötamiskavatsus. Ühelt poolt on see üllatav, et nii pikk, aga ma arvan, et teisipidi see on nagu päris hea, sellepärast, et ajas on nii paljud asjad ju muutunud, me teame küll ise juba viimast kahte aastat, rääkimata kõikidest muudest aastatest. Nii. Aga läheme komisjonis toimunu juurde. 22. november oli see päev, kui sotsiaalkomisjonis olid kõik kohal, kõik komisjoni liikmed ja härra tervise- ja tööminister Tanel Kiik, kes tegi meile väga põhjaliku ettekande, nagu teilegi siin või õieti meile siin. Ja ma usun, et seda ettekannet ei ole mõistlik hakata refereerima uuesti. Küll on aga teil võimalik tutvuda kõikide nende materjalidega, mis on päris hea vaba õhtupooliku lugemine, nagu minu füüsikaõpetaja kunagi ütles, et vabal õhtupoolikul, vot võtke ja vaadake, ja siis saate alati targemaks. Siis oli ka rahvatervise osakonna juhataja Heli Laarmann ja tervisesüsteemi arendamise osakonna nõunik Ulla Raid, et siis vajadusel kommenteerida, kui on küsimusi. Ja ma lähekski siis nende mõnede küsimuste juurde, mis arutelus üles tulid peale siis ministri ettekannet. Ja nimetame ikka nimepidi küsijaid. Siret Kotka tundis huvi, kuidas ilu- ja isikuteenustega seotud rikkumiste korral on, et kas lisaks juriidilistele isikutele ka füüsilistele isikutele trahvimäärasid korraldatakse. Heli Laarmann vastas sellele jaatavalt ehk juttu on 200 trahviühikust. Marika Tuus-Laul küsis, kuidas ja kui palju teenusepakkujatele ja toodetele kontrolli teostatakse. Tema tõi näiteks toidulisandid. No te kõik teate, riiulid on neid täis, üks ilusam kui teine ja üks parem kui teine. See on nüüd minu lisand siia. Aga mille puhul on keeruline hinnata toote sisaldust ja selle mõju tervisele. Härra minister vastas, et erinevatele valdkondadele teostavad järelevalvet erinevad asutused, näiteks ravimite nõuetele, te teate väga hästi, vastavust hindab üldjuhul Ravimiamet ning meditsiiniseadmete nõuetele vastavust samamoodi Terviseamet. Samuti teevad asutused vajadusel järelevalvet koostöös teiste asjakohaste ametitega.
Lugupeetud professor, ma korraks vabandan. Härrad Reinsalu ja Ligi! Ma saan aru, et te ei teinud midagi, aga te räägite. Äkki te lähete, räägite kohvikus edasi? Muidu on lihtsalt väga keeruline, et professor räägib siin teile väga olulist teemat ja te lihtsalt suhtlete omavahel ja mitte midagi ei kuule. Ma arvan, et väga keeruline on ka härra Grünthalil näiteks sinna taha kuulda.
Ma saan aru küll, et ma olen liiga vana pealevaatamiseks. [[Naerab.]] Aga muidugi on parem juttu ajada teil omavahel. [[Hääl saalist.]] Okei, okei. Nii, siis selle kohta tõi härra minister välja, et näiteks toidulisandite nõuetele vastavuse hindamiseks on ka Põllumajandus- ja Toiduametil oluline roll. Samas nentis ta, et toidulisandid on niisugune kategooria, mida on päris raske kontrollida ja kui ei ole otseselt n-ö kahjustavat mõju võimalik sedastada, siis eks ta jääb sinna halli tsooni. See on jälle minu kommentaar siia juurde. Helmen Kütt märkis väga positiivselt seaduseelnõu vajalikkust, aga väga tõsine küsimus: kas eelnõu muudatusi tehes on analüüsitud, kas need toovad kohalikele omavalitsustele kulusid, mida riik seadusandlust muutes peaks kohalikele omavalitsustele kompenseerima? Oluline küsimus. Ja härra minister vastas, et eelnõu sisu ei eelda automaatselt lisaraha eraldamist. Kui kohalik omavalitsus võtab oma tegevusi planeerides arvesse erinevate terviseriskide maandamise võimalust ning tegeleb juba ennetavalt terviseedendamisega, võivad muudatused olla isegi kokkuvõttes soodsamad. Iga omavalitsus on huvitatud, et kohalikud elanikud oleksid terved, et oleks rohkem tööealist elanikkonda ning vähem sotsiaalabi vajajaid. Mõistetav. Täpsustas ka Heli Laarmann, et täiendavaid tegevusi ja kulusid ei lisandu, selgitas tema ka veel lisaks, et juba praegu peab kohalik omavalitsus piirkonna tasandil koostama tervise- ja heaoluprofiili, mis on aluseks piirkonnas, tegevuste ja arengute planeerimisel, ja sõnas, et küsimus on pigem selles, kui paljud omavalitsused seda seni teinud on. Võimalik, et on piirkonnad, kes ei ole varasemalt seda täies mahus teinud, ja võimalik, et nad peavad siis hakkama seda nõuet täitma ja see võib täiendavaid kulusid tõesti kaasa tuua. Aga veel kord ta rõhutas, et tervise- ja heaoluprofiili tegemine meie kõigi jaoks tegelikult, igas erinevas Eestimaa paigas on olnud juba enne seaduses ja siin on nüüd lihtsalt teda rohkem põhjalikumalt lahti kirjutatud. Siis mina küsisin niisuguse küsimuse, mida ma ei leidnud sellest ja ma arvan, et see on ka keeruline seadustesse kirjutada. Aga olles elu jooksul kokku puutunud erinevate situatsioonidega, kus n-ö imearstid, mõnedel on tõesti väga head psühholoogilised võimekused ja väga head ärakuulamise võimekused, kes pakuvad n-ö imeravi, mille tulemuseks on kiirenenud inimeste kas mõne komplikatsiooniga situatsiooni sattumine või isegi surm, et kuidas seda kavatsetakse kontrollida. No paraku minister pidi nentima, et sisuliselt siin väga reaalselt, noh on teatud küll võimalused kontrollida, aga nagu minister mainis, on ka ettevõtjad selles vallas ka väga oskuslikud ja oskavad juriidiliste probleemide osas ennast hästi kaitsta. Rohkem küsimusi ei olnud. Ja kõik olid positiivsed, otsustati saata komisjoni juhi Siret Kotka ettepanekul eelnõu esimesele lugemisele. Ja selle poolt olid kõik komisjoni liikmed, kuupäevaks pakuti, 12. jaanuar, mis täna on, ja soovitati siis komisjonipoolselt rääkima siis teie ees esineja ja tehti ettepanek, jällegi konsensuslikult, esimene lugemine lõpetada. Suur aitäh!
Anti Poolamets soovib täpsustada. Palun!
Aitäh, juhataja! Lugupeetud ettekandja! Mina kuulasin küll väga hoolega, hoolimata sellest intensiivsest vestlusest siin. Aga ma ei kuulnud, kas komisjonis oli siis arutelu selle paragrahvi üle, millest siin nii palju küsimusituli. Ehk kas soo teema kerkis üles või mitte?
Ei. Teie fraktsiooni esindajad olid kohal kõik, aga ei kerkinud seda teemat.
Rohkem küsimusi ei ole. Tänan!
Oi, kui kergelt mina pääsesin! Tänan väga! Tänan väga ministrit, kes kogu loo hästi ära kajastas!
Tuleb arvestada, et on kaks küsimust teile mõlemale kokku. Võib-olla mõnel oleks olnud, aga näed, pidi valima, kas küsida ministri käest või teie käest. Jah, no nii, nüüd on selline lugu, et saame küsimused lõppenuks lugeda ja minna läbirääkimiste juurde. Läbirääkimiste puhul nagu ikka esimesel lugemisel on võimalik sõna võtta fraktsioonide esindajatel. Konservatiivse Rahvaerakonna fraktsiooni poolt Mart Helme, palun!
Aitäh, härra eesistuja! Lugupeetud kolleegid! Ma pean tunnistama teile, et vaatamata küpsele vanusele ei paku terviseteemad mulle üldreeglina mitte vähematki huvi. Ma ei loe mingisuguseid tervisenurkasid, terviseveergusid ega terviseajakirju. Kui ma tunnen, et mul on natuke kehva olla, siis ma võtan tavaliselt Coldrexi ja mul läheb enamasti paremaks. Mõnikord ei lähe ka, mõnikord natukene põen ja saan jälle terveks. Nii et kogu see tervisetemaatika selles tähenduses minu pilguga vaadates, et on vaja mingisugust hiiglama paksu eurodirektiivide ja varasemate seaduste ja ministrite ja ametnike mingisugust uitmõtete kollektsiooni, nagu meile siin täna esitleti ja mis ka komisjonis esitlemist leidis – no minu seisukohast on see täiesti tarbetu. Aga kuna me töötame parlamendis ja me peame tutvuma eelnõudega, mis meile laua peale pannakse, siis ma ka tutvusin sellega. Ja ma pean ütlema, et nii nagu ma ka oma ühes küsimuses ministrile oma pahameelt väljendasin, on see ju althõlma meile kooseluseaduse rakendusaktide kuubis sokutamine. Rakendusaktid oli ju suuresti eufemismide kogu, mis püüdis varjata seda, millega ta tegelikult tegeleb, et ühiskonda ära petta ja ühiskond hiljem fakti ette seatuna panna olukorda, kus kõik laiutavad käsi ja ütlevd, et aga nüüd ei ole enam midagi teha. Ja vaat, kui me nüüd selle eelnõu vastu võtame sellisel kujul, nagu ta meile esitatud on, siis ka ühel päeval laiutavad needsamad ministrid ja muud tegelased, kes selle meile laua peale sokutanud on, käsi ja ütlevad, et no nüüd ei ole ju enam midagi teha. Nüüd meil on juba seadus. Nüüd meil on juba seadus, soolise ebakõla ja igasuguste muude niisuguste ebakõlade seadus. Me ei saa sellega nõus olla. Salakaup on salakaup. Ja salakaubitsejad on alati saanud karistada, kui nad vahel on jäänud. Ja antud juhul, lugupeetud minister, te jäite vahele. Jäite vahele ja peate karistada saama. Mis veel? Küsimus ei ole loomulikult ainult selles, et seal on mingisuguse soolise ebakõla ja muu taolise temaatika, mis kogu selle paki juures on ju üsna väike osa – ehkki, nagu me kõik teame, tilk tõrva võib meepoti ära rikkuda, ja see tilk tökatit või tõrva on selle meepoti ära rikkunud –, vaid ka selles, et seal on muudki väga küsitavat. Kui siin esitati ministrile küsimusi, siis noh, ausalt öeldes ühe vastuse puhul ma olin sunnitud ütlema, et see on ju täielik Kafka –mingi komisjon otsustab. Komisjon! Meil on aastate jooksul kogunenud suurepärane kogemus sellest, et komisjonid ei koosne mitte spetsialistidest, vaid spetsialistide nime all komisjoni määratud ideoloogilistest sõduritest, ideoloogidest ja propagandistidest. See on Euroopale, sealhulgas Eestile, muutunud sümptomaatiliseks, et meil on ekspertideks propagandistid ja ideoloogia töötajad. Seetõttu mina ei ole nõus mingi Franz Kafka "Protsessiga" selles tähenduses, nagu meile seda tervise eelnõuna pakutakse. Ja nagu ma ka oma teises küsimuses juhtisin tähelepanu, sel ajal, kui meil tuntakse muret siin sellepärast, et kellelgi võib olla peas segadus, kas ta on täna hommikul poiss ja täna õhtul tüdruk või on ta ülehomme hoopiski mingisugune kolmas-neljas – ma ei tea, kui palju neid sooidentiteete pidi olema, vist mitukümmend –, siis ... Palun lisaaega.
Palun! Kolm minutit.
... mulle jäi silma peatükk, mis rääkis sellest, kuidas terviseteenuseid peavad senisest paremini osutama kohalikud omavalitsused. Ma hakkaksin naerma lihtsalt selle jutu peale. Kohalikud omavalitsused!? Meil ei ole perearste igal pool. Perearstidel ei ole vahendeid, et neid nimistuid kokku panna ja kõiki vajalikke kvaliteetseid terviseteenuseid neile osutada. Ja siin me räägime, kas kohalikud omavalitsused hakkavad senisest paremini tervishoiuteenust osutama. Meil koondub kvaliteetse terviseteenuse osutamine suurlinnadesse. Isegi väikelinnad on meil olukorras, kus paljusid arste ei ole, spetsialist ei ole aparatuure ei ole ja mida kõike meil ei ole. Aga miks ei ole? Ma küsin, miks ei ole. Kaks aastat on meil kestnud pandeemia. Ja me kuuleme praegu, kuidas needsamad niinimetatud spetsialistid, kes võivad ju olla päris head kirurgid, aga kindlasti mitte head poliitikud, räägivad meile, kuidas meid ohustab jälle see, et meil tervishoiusüsteem jookseb umbe. Me ei suuda patsientidega toime tulla, kui meil puhkeb neljas, viies või kümnes laine. Ma ei tea, läheb juba segamini, on küll kümme sõrme, aga vot jääb väheks juba sõrmede peal lugemiseks, mitmes laine meil on. Me ei tule toime. Aga kahe aasta jooksul me ei ole suutnud selles osas mitte midagi ära teha. Ikka ei tule toime, ikka jookseb umbe, ikka ei ole spetsialiste, ikka ei ole õdesid, ikka ei ole sanitare, ikka ei ole vastavaid palateid. Lugupeetud minister, millega te tegelenud olete kaks aastat? Süstimise propageerimisega! Aga kui palju tüsistusi, kui palju tüsistussurmasid meil on? Vaat, sellega te tegelenud ei ole. Seda me loeme Facebookist, seda me kuuleme tuttavatelt, kuidas pärast teist süsti ja pärast kolmandat süsti on inimestel välja löönud mingid haigused, kuidas ootamatult sureb keegi, kes enne seda oli terve. Ja siis te tulete meile siia rääkima, kuidas meie kõige noorem ohver on seitsmeaastane. See seitsmeaastane – te teate ju väga hästi, mis probleemid tal olid. Pikaajalised terviseprobleemid. Ja siis te ütlete, et ta suri koronasse. Miks te valetate avalikkusele? Vaat, see on propaganda. See on see propaganda, ideoloogiline propaganda! Ja ärge tulge meile sellist eelnõu pakkuma. Eesti Konservatiivne Rahvaerakond on esitanud ettepaneku see tagasi lükata ja me kindlasti hääletame tagasilükkamise poolt. Tulge parema ettepanekuga, tulge parema eelnõuga, sest sellele eelnõule tuleb rajult parandusettepanekuid. Aitäh!
Isamaa fraktsiooni nimel Helir-Valdor Seeder.
Aitäh! Ma palun ka kaheksa minutit.
Palun, kaheksa minutit.
Aitäh! Head kolleegid! On ääretult kahetsusväärne, et me seda väga olulist eelnõu ja mahukat eelnõu arutame siin sellisel kujul, nagu me seda teeme. See on väga halva poliitilise kultuuri küsimus ja näide. Ja siin tõsine etteheide nii ministrile kui ka valitsusele. Nii president, õiguskantsler ja väga paljud õiguseksperdid on juhtinud tähelepanu, et ei ole hea praktika teha kobarseadusi või ühe seaduse sabas teha teise seaduse muudatusi, eriti veel, kui need on sisulised ja väga olulised. Ja just see eelnõu praegu on näide sellisest käitumisest, kus valitsus tuleb välja rahvatervishoiu seadusega ja selle sabas muu hulgas, mööda minnes muudab tervishoiuteenuste korraldamise seadust nii olulises ja tundlikus küsimuses nagu soovahetus. Ja see on ka põhjus, miks komisjonis see teema ei kerkinud. Seda ei pidanud vajalikuks valitsuse esindajad tutvustada, tõstatada ja seda ei lugenud välja ka komisjoni liikmed, et see on sinna sellisel kujul ära peidetud. Selline seadusloome on vastutustundetu. Ma ei räägi praegu sellest sisulisest poolest. Ma räägin sellest, kuidas me siin menetleme seadusi nii, et 101 Riigikogu liiget võib-olla ei avastagi neid olulisi muudatusi, mis on ära peidetud ühe seadusemuudatusena teise seaduse muutmise sabas. See on ääretult kahetsusväärne, et me niisugusel kujul, nii üleolevalt ja pealiskaudselt suhtume seadusloomesse ja nii olulistesse küsimustesse. See riivab ka tegelikult seda sihtrühma, keda see puudutab, et siin saalis sisulist arutelu nendel küsimustel ei toimuks. See on vastutustundetu poliitilise kultuuri näide. Nüüd teiseks, Riigikogu kui kummitempel. Aga nii me teemegi Riigikogust kummitempli, et nii olulised küsimused jätame allpool otsustada ja ei reguleeri neid seaduste tasemel, mida peaks reguleerima seaduste tasemel. Ja see lõputu delegeerimine, mis on toimunud: parlament delegeerib valitsusele, valitsus delegeerib ministrile ja minister delegeerib ametnikele. See on järjekordne näide, kus me kangutame ministrilt välja, et mis siis tegelikult muutub. Ja nüüd me saame aru küll sellest tuumast, mis muutub. Ka ministri volituste tasemelt antakse see siis nüüd ametnike või komisjoni, arstliku komisjoni pädevusse. Kusjuures mitte ainult otsustamise tasand ei muutu, vaid ka need tingimused muutuvad. Muutub ka tegelikult sisu. Ja väga oluliselt muutub see sisu, mida me siin täna selle arutelu käigus ei avanud, kuid küsimustega lõpuks saime siiski ministrilt vastuse, et sisulised muudatused toimuvad. Ma loodan, et selle eelnõu menetluse käigus me seda sisu väga põhjalikult suudame ka avada. Nii et nendest eelnevatest ettepanekutest tulenevalt, ja eelnevatest hinnangutest, mida ma siin välja ütlesin, teeb Isamaa fraktsioon ettepaneku see eelnõu esimesel lugemisel tagasi lükata ja tulla välja eelnõu muudatusega, mis muudab seda eelnõu, mida muuta on tahetud tegelikult. See tähendab tervishoiuteenuste korraldamise seadust nii nagu ta valitsuse poolt kavandatud on. Ja arutame seda küsimust siis nii, et Riigikogu liikmed sellest ka aru saavad, avatult ja ausalt ja läbipaistvalt, nii nagu hea seadusloome tava seda ette näeb. Aitäh!
Ja nüüd tänane sünnipäevalaps Riina Sikkut, palun! Palju õnne!
Aitäh, hea juhataja! Lugupeetud kolleegid! Võtan kohe kolm minutit lisaaega ka.
Ma mõtlesin, et võtate kokku kolm minutit. Kolm minutit juurde, siis on kaheksa minutit, sünnipäeva puhul. Palun!
Aitäh! Ja see on tõesti nagu sünnipäeva kingitus, et selline suurepärane eelnõu on meil saali jõudnud esimesele lugemisele. Ma tõesti soovitan, et lisaks leheküljele 17 ja määruse kavandile number 21, kolleegid, lugege need ülejäänud 250 lehekülge ka läbi. Aga mina tahtsin alustada sellest. Ma arvan, umbes kaks aastat tagasi lapsed tahtsid juua, viisin neile mustsõstramahla. Vanem laps ütles: "Oi, see on nii hea! See vanaema mahl on nii hea!" Mina ütlen, et see ei ole vanaema mahl, on küll mustsõstramahl, aga see on hoopis ühe Setomaa mehe oma. Ta andis selle mulle kingituseks, kui ma külas käisin. Tal on jube palju põõsaid, palju rohkem kui vanaemal-vanaisal ja tema viib seda mahla ikkagi kohaliku kooli ja lasteaeda, et lapsed saaksid vitamiine ja kohalikku tervislikku toitu. Ja siis mul vanem laps, ma arvan, ta oli kuueaastane, mõtles natuke ja ütles, et oi, see on küll üks väärt inimene. Mul jäi üle ainult nõustuda, ütlesin talle: "Tõepoolest, see on üks väärt inimene." Seda, et ka avaliku raha eest pakutav, on see siis kooli- või lasteaiatoit, toit haiglates, hoolekandeasutustes või elukeskkond kohalikus omavalitsuses, samamoodi koolides, lasteaedades, haiglates, varjupaikades – et see oleks meie tervist toetav, mitte tervisemuresid süvendav, see on väga oluline. Ja see on muutus tegelikult, mida me rahvatervishoiu seadusega teeme. Mida on vaja inimesel selleks, et tervislikult käituda või teha tervise osas mõistlikke valikuid? Esiteks on vaja teadmisi. Jah, ja see on meie ühine vastutus. Saame meie siin saalis eeskujuks olla, on see maski kandes või teiste terviseteemadega tegeledes, aga täpselt samamoodi kohalik omavalitsus, kes teeb investeeringuotsuseid – koolid, lasteaiad, kergliiklusteed –, vastutab selle eest, et kooli- ja tööteed oleksid ohutud, et valikud oleksid tervislikud –huviringid, toidud, muud tegevused. See ei tule niisama, selleks on vaja teadlikke otsuseid. Ja see on ühine vastutus ja minu arust see on põhimõte, millele rahvatervishoiuseadus põhineb. Jah, see on ühine vastutus anda inimestele teadmised, omavalitsustele teadmised, organisatsioonidele, ministeeriumidele teadmised, milline on nende roll, millised on need instrumendid, millega nemad saavad teha teadlikke valikuid ja kujundada keskkonda, sest lisaks teadmistele nii inimestel kui organisatsioonidel on vaja keskkonda, kus nende tervislike valikute tegemine on lihtne. Ei saa eeldada, et inimene kannab majanduslikus mõttes suuremat koormat või teeb väga suuri pingutusi isiklikult selleks, et nii tema kui laste elu ja elukeskkond oleks tervislik. Tervislik valik peab olema lihtne, see võiks olla midagi sellist, mis on automaatselt tehtavatest valikutest esimene. Ja selline põhimõte meie seadustes ja tervikuna mingi valdkonna ülevaatamine: et kõik see, mida me avaliku raha eest teeme, ühiskondlikult otsustame, tegelikult toetaks seda, et inimesed elaksid tervelt, elaksid kaua ja väga oluline põhimõtteline muutus: et tegelikult ka terviseebavõrdsus väheneks, et see, milliseid otsuseid inimene saab oma tervise hoidmiseks teha, sõltuks vähem sotsiaal-majanduslikust taustast, oleks pigem jõukohane ja kättesaadav kõigile. Nii et tõesti, selle seaduse alusel ... Siin saalis praegune käsitlus on vaadanud teemasid väga kitsalt. Aga tõesti, selle seaduse puhul antakse välja ka määrused, mis puudutavad näiteks lasteaia- ja koolitoitu. Ja mina olen seda seadust pikalt oodanud. Aga tegelikult on positiivseid näiteid, et muutust on võimalik saavutada ka teistviisi. Võtame sellesama Seto- ja Võrumaa näiteks. Juba 2019. aasta sügisel oli viis pilootkooli Võrumaal, kes koostöös kohalike omavalitsustega leppisid kokku, et vähemalt 20% kooli-lasteaiatoiduks pakutavast toorainest on kohalik ja mahe. Ja nüüd nad on jõudnud palju kaugemale ja kohalikud omavalitsused on sõlminud koostöökokkuleppe. Viljandi-, Tartu- ja Järvamaa tegelikult liiguvad samas suunas ja see on see, mida ma arvan, peaksime üle-eestiliselt tegema. Ja tõesti, see ei ole kuidagi ulmeliselt kallis, üle mõistuse käiv, suuri retseptiuuendusi nõudev. Jah, see on pingutus ja võib-olla on vaja ka lisarahastust, nagu siin saalis on juba läbi käinud, et nii kohalike omavalitsuste parem võimekus oma rolli täitmiseks kui ka näiteks menüüdesse tehtavad muudatused tõepoolest võivad nõuda väikest lisarahastust. Aga ma arvan, et siin saalis me peaksime suutma need otsused ära teha. Ülesanne on hästi seatud raamseaduse näol ilusti ees, nüüd tuleb see raam sisuga täita. Nii et lisaks toidule kõik see, mis puudutab müra, kiirgust, saasteaineid – kaasaegne käsitlus on rahvatervishoiu seaduses olemas ja me tegelikult võiksime kõik seista selle eest, et selle saaks korralikult rakendada ja jõustada. Ma loodan ka sisukaid arutelusid siin saalis. Ja pigem võiksime arutleda selle üle, mida veel on vaja, et kui on olemas nüüd ülesanne, et tuleb teadmised anda ja keskkond luua tervislike valikute tegemiseks, aga sageli on vaja midagi veel, et inimestel tekiks põhjus oma käitumist muuta. Aga mis on need kaasaegsed kavalad viisid, et inimesi tervisliku käitumise rajale suunata? Ma arvan, et see on see koht, mille üle huvitavat arutelu siin saalis pidada, mitte arutada mingi ühe konkreetse määruse kavandit. Nii et läheme selle seadusega edasi! Sotsiaaldemokraadid toetavad selle seaduse vastuvõtmist siin saalis, aga ühtlasi tunnustame neid omavalitsusi ja organisatsioone, kes tervisliku töö- ja koolikeskkonna eest juba seisavad. Täna me kõik kohtusime setodega, kes käisid meile uue aasta puhul tervisi toomas. Nemad Võrumaal on jõudnud tegelikult selle esimese sammu astumiseni, et kohalike mahetoit oleks kättesaadav. See on eeskuju, mis on tehtud juba ilma seaduse toeta ja täiendava riikliku rahastuseta. Aga anname neile jõudu juurde ja viime algatuse üle-eestiliseks! Aitäh!
Head tenorid ja baritonid seal keskel! Härra Hepner, härra Hepner! Meil käib siin Riigikogu istung. Tänan! Kõnesoove rohkem ei ole. Sulgen läbirääkimised. Nüüd on selline lugu, et kaks fraktsiooni on teinud meile katkestamise ettepaneku – vabandust, tagasilükkamise ettepaneku – ja see on vaja meil läbi hääletada. Austatud Riigikogu, tuletan meelde, et arutame eelnõu 486, rahvatervishoiu seaduse eelnõu. Panen hääletusele Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna fraktsiooni ja Isamaa fraktsiooni ettepaneku lükata tagasi Vabariigi Valitsuse algatatud rahvatervishoiu seaduse eelnõu 486. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Ettepanekut toetas 28 Riigikogu liiget, vastu oli 49. Ettepanek ei leidnud toetust. Juhtivkomisjoni ettepanek on eelnõu esimene lugemine lõpetada ja sellega me olemegi esimese lugemise lõpetanud. Määran muudatusettepanekute esitamise tähtajaks 26. jaanuari kell 17.15.
Liigume edasi meie tänase kuuenda päevakorrapunkti juurde, milleks on Vabariigi Valitsuse algatatud autoveoseaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 490, käsil on esimene lugemine. Kõnetooli on oodatud majandus- ja taristuminister Taavi Aas, palun!
Aitäh, austatud juhataja! Austatud Riigikogu liikmed! Esitan teile autoveoseaduse ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu. Eelnõuga muudetakse autoveoseadust, Eestisse lähetatud töötajate töötingimuste seadust, liiklusseadust, maksukorralduse seadust ja ühistranspordiseadust, et viia need vastavusse Euroopa Liidu maanteepaketti kuuluvate õigusaktidega. Lähetatud töötajate seaduse muutustega võetakse Eesti õigusesse üle direktiiv 2020/1057, millega kehtestatakse direktiivist 96/71 ja 2014/67 tulenevad töötajate lähetamise nõuded ka sõidukijuhtidele, arvestades direktiivi 2020/1057 eri normidega autovedude sektoris. Direktiivi 2020/1057 kohaste lähetatud töötajate seaduse muutuste eesmärk on tagada Eestisse välisriigi vedaja poolt lähetatud sõidukijuhtidele Eestis töötavate sõidukijuhtidega võrdsed töötingimused ja sotsiaalkaitse ausa konkurentsi saavutamiseks nii rahvusvahelistel kui ka Eesti-sisestel autovedudel. Arvestades tööjõu suurt liikuvust autovedude sektoris on direktiiviga kehtestatud sektoripõhised normid, eesmärgiga tagada tasakaal autoveoettevõtjate piiriüleste teenuste osutamise vabaduse, kaupade vaba liikumise ja sõidukijuhtide nõuetekohaste töötingimuste ja sotsiaalkaitse vahel. Lisaks on direktiivi eesmärk Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivide 96/71 ja 2014/67 nõuetekohase kohaldamise tagamine, et tugevdada Euroopa Liidu tasandil kontrolli ja koostööd sõidukijuhtide lähetamisega seotud pettuste ärahoidmiseks. Direktiiviga 2020/1057 ettenähtud kohustuste kohaselt jõustub enamik lähetatud töötaja seaduse muutustest 2. veebruaril 2022. Nimetatud kuupäevast alates peab Eestisse sõidukijuhi lähetav välisriigi vedaja enne juhi lähetamist esitama siseturu infosüsteemi kaudu Eestisse pädevale asutusele lähetusdeklaratsiooni. Kuna direktiivi 2020/1057 kohaselt peavad kõik Euroopa Liidu liikmesriigid kehtestama ühelaadsed lähetuse nõuded, siis Eesti vedaja peab sõidukijuhi lähetamisel arvesse võtma lähetamise sihtriigis kehtivaid nõudeid seoses sõidukijuhtide töötingimuste ja sotsiaalkaitsega. Autoveoseaduse ja ühistranspordiseaduse muudatuse eesmärk on viia need kooskõlla Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega 2020/1055, millega muudetakse määruseid 1071/2009, 1072/ 2009 ja 1024/2012 eesmärgiga kohaldada neid autovedude sektoris toimunud arenguga. Kuna määruse 2020/1055 enamik sätteid kohaldub alates 21. veebruarist 2022, siis peavad ka autoveoseaduse ja ühistranspordiseaduse vastavad sätted olema määrusega kooskõlas ja võimaldama otsekohalduvust määrusest tulenevate nõuete täitmise ajast. Olulisem määrusest 2020/1055 tulenev muudatus on ühenduse tegevusloa ja selle kinnitatud ärakirja nõue autole ja autorongile, mille lubatud täismass jääb vahemikku 2,5 tonni kuni 3 tonni, mis erinevalt teistest autoveoseaduse muudatustest jõustub 21. maist 2022. Nimetatud muudatus mõjutab Eestis nii vedajaid, ettevõtjaid, kes kirjeldatud auto või autorongiga tasulist rahvusvahelist veosevedu korraldavad, kui ka pädevaid asutusi, kes veosevedude üle riiklikku järelevalvet teostavad või ettevõtetele tegevuslubade ja nende kinnitatud ärakirjade andmise eest vastutavad. Eestis tegeleb sellega siis Eesti Rahvusvaheliste Autovedajate Assotsiatsioon. Kuna määrusest 2020/1055 tulenevalt peab hea maine nõudele vastama ka vedaja tegevjuht, siis viiakse vastavad muudatused nii autoveoseadusesse kui ühistranspordiseadusesse. Arvestades, et määrus 2020/1055 näeb ette vastutuse kehtestamisega veose saatjale, ekspedeerijale ning pea- ja alltöövõtjale, kui nad tellivad nõuetele mittevastava veoseveo, siis tehakse vastavad muudatused autoveoseaduses. Riiulifirmade vastu võitlemise eesmärgil nähakse määrusega 2020/1055 ette, et liikmesriikide vedajate elektroonilisse registrisse, mis on üle Euroopa ühendatud ühtseks süsteemiks, peab iga vedaja kohta olema kantud tema juures töötavate inimeste, sealhulgas autojuhtide arv ning tegevusloa andja peab vedaja tegevusloa kehtivusperioodil kontrollima, et vedaja käsutuses olevate sõidukite ja autojuhtide arv on proportsionaalne vedaja tehtavate vedude mahuga. Nii vedaja juures töötavate inimeste kui autojuhtide saamine lahendatakse Eestis vastavate andmete kandmisega töötamise registrist majandustegevuse registrisse. Selline riiklike registrite vaheline andmevahetus väldib halduskoormuse teket veoettevõtjatele, kuna andmed vedaja juures töötavate inimeste, sealhulgas autojuhtide kohta on olemas MKS-i kohaselt loodud töötamise registris. Nende andmete saamiseks töötamise registris muudetakse Maksu- ja Tolliameti ettepanekul maksukorralduse seadust, mis võimaldab vastavaid andmeid Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumile või tema volitatud asutusele avaldada. Õigusselguse eesmärgil kehtestatakse tasulisel veoseveol veolepingut tõendava dokumendi autojuhil kaasas olemise kohustus ja sellele dokumendile kantavad miinimumandmed. Tegemist on ühe osaga maanteepaketist, mis Eestil on tarvilik üle võtta selleks, et meie vedajad oleksid samades tingimustes teiste Euroopa Liidu vedajatega. Niipalju veel ääremärkuseks, et maanteepakett on mõnevõrra laiem, sisaldades ka otsekohalduvaid määruseid, millest osa on vaidlustatud. Eesti on osade vaidlustega kaasa läinud ja põhjuseks on tagasipöördumisnõue eelkõige, kus me näeme, et see seab halvemasse olukorda Euroopa ääremaade vedajad. Küll aga veel kord: direktiiv on vajalik üle võtta selleks, et meie enda vedajad oleksid võrdses olukorras teiste riikide, teiste Euroopa Liidu riikide vedajatega. Palun teid eelnõu toetada. Aitäh!
Hea minister, teile on ka küsimusi. Heiki Hepneri alustab.
Suur tänu, hea istungi juhataja! Austatud minister! Ma paluksin veel korra teie hinnangut, kõige üldisemat, kuidas see direktiiv mõjutab meie autoettevõtete konkurentsivõimet. Me teame, me oleme kuulnud, kui siin käis suur vaidlus selle üle, et lähetustingimused ei ole sobilikud või see tekitab meie ettevõtete jaoks probleeme, kui rakendatakse neidsamu tingimusi, mis sihtriikides on. Kui me selle eelnõu üks kord heaks kiidame, kas siis läheb elu paremaks või läheb halvemaks? Mis siis tegelikult konkurentsivõimega juhtub?
Aitäh! Ma vastaks nii, et meie vedajad on siis samadel tingimustel teiste Euroopa Liidu vedajatega. Kahtlemata võib see mingis olukorras teha vedajate-ettevõtete elu keerulisemaks, aga mõnedes tingimustes kindlasti autojuhtide elu lihtsamaks. Aga kuna direktiiv kehtib üle terve Euroopa Liidu, siis paraku on selline olukord, et kui me seda direktiivi üle ei võta, siis meie vedajad lihtsalt satuvad ebavõrdsesse olukorda ja nad võivad olla sanktsioneeritud nendes riikides, kes on direktiivi üle võtnud, samal ajal meie, kui me direktiivi üle ei võta, teiste Euroopa Liidu riikide vedajaid sanktsioneerida paraku ei saa. Nii et võrdse kohtlemise eesmärgil oleks see vajalik.
Riho Breivel, palun!
Hea juhataja! Lugupeetud minister! Ma sooviksin, et sa räägiksid Riigikogu liikmetele lahti just selle kohtukeisi, mis puudutab ühte osa direktiivist, sest see on väga tõsine asi. Ja kuna me oleme selle andnud kohtule lahendada koos mitme teise riigiga, siis Riigikogu liikmed peaksid sellest täpse ülevaate saama.
Aitäh! See kohtumäärus, otsekohalduv määrus, mille vastu on riigid kohtusse pöördunud, see ei ole osa direktiivist, küll aga ta on osa sellest maanteepaketist, tervikust. Nüüd tõesti, juba oktoobris 2019 hakkas diskussioon selle tagasipöördumisnõude üle, oktoobris 2019 juba valitsus pöördus Euroopa Parlamendi ja komisjoni poole, et see tagasipöördumisnõue on Euroopa Liidu kesksest kaugematele riikidele konkurentsivõimet pärssiv. Paraku on otsus Euroopas tehtud. Ja tõesti, selle otsuse vastu on pöördunud terve rida riike, Euroopa Kohtusse. Eesti on selle kohtusse pöördumisega kaasa läinud eelkõige just selles punktis, mis puudutab juhtide tagasipöördumise nõuet. Kohtuveskid teadaolevalt jahvatavad pikalt. Kuidas kohus lõpeb, on täna väga raske hinnata. Samas, meil on ka päris häid argumente, sellepärast et tegelikult mõjuhinnang, kui see määrus kehtestati, jäi tegemata. Ja nüüd, kui tagantjärgi on mõjuhinnang tehtud, siis loomulikult mõjuhinnang toob välja selle, et see tagasipöördumise nõue loomulikult suurendab CO2 heidet, sellepärast et need veokid sõidavad sisuliselt tühja edasi-tagasi. Nii et see on üks tugev argument meie poolel. Aga veel kord, kuidas kohtuveskid oma töö lõpetavad, seda on täna vara öelda.
Urmas Reinsalu, palun!
Aitäh! Härra minister! Te kaunisõnaliselt, osavalt nagu alati, ülistasite seda eelnõu, seda direktiivi. Aga tegemist on ju tegelikkuses selle maanteepaketi puhul täieliku häbematusega, millega meie vedajad, meie regiooni vedajad on sattunud halba olukorda, halba konkurentsiolukorda, kui me võrdleme Lääne-Euroopa mitmeid riike. Ja küsimus ei ole ju selles – te ütlesite, et kohtusse on mindud määrusega. Ei ole. Kohtusse on mindud ka selle direktiiviga. Poola läks kohtusse ka selle direktiiviga, mida me siin praegu üle võtame, ja rea nende sätetega, kui me vaatame kuut kohtuasja. See on meie konkurentsi selgelt halvendav niisuguses olukorras. Ja määrused on tõepoolest otsekohalduvad. Minu küsimus on see, kui paljud riigid tänaseks on selle direktiivi oma siseriiklikku õigusesse üle implementeerinud. Kas selle on implementeerinud ka Poola? Ja kas need riigid on teinud seda täies mahus, ka need riigid, ma juhin tähelepanu, kõnealused riigid, kes on teatud direktiivi sätteid, mida me praegu siin üle võtame, vaidlustanud Euroopa Kohtus?
Aitäh! Ma julgen öelda, et ta nüüd natukene liialdasite, kui te ütlesite, et ma seda direktiivi ülistasin. Ei, selle üle on käinud väga pikad vaidlused. Ja selle üle on olnud ka tõesti väga-väga suur diskussioon. Paraku on olnud sellele direktiivile ka pooldavad riigid. Ja paraku tuleb tunnistada, et tegemist on suurte riikidega, kelle otsus on antud juhul peale jäänud. Nüüd, tõesti, neid punkte, mida on vaidlustatud, on kindlasti erinevatel riikidel võib-olla rohkem. Aga samas, direktiiv on kehtiv ja Eesti jaoks tegelikult ju piisab sellest, kui direktiivi võtab üle Saksamaa. Meie veokid reeglina sõidavad sealtkaudu ja selleks, et meie vedajate konkurentsivõime halveneks, tõesti piisab sellest, kui Saksamaa on seda teinud, reeglina sõidetakse Poolast lihtsalt kaugemale. Nii et selleks, et meie vedajad jätkuvalt saaksid Euroopas liikuda, on mõistlik see direktiiv üle võtta. Samas on mõistlik käia edasi kohtus.
Andres Metsoja, palun!
Aitäh! Austatud minister! Ma jätkan sama selle maanteepaketi küsimusega selles valguses, et me menetleme siin riikide kaupa rohepööret "Fit for 55" ja seal on ka tegelikult ju olulisi lähtekohti üldse, et kuidas tulevikus maanteetransport ja milliste mootoritega sõidukitega seda üldse saab teha. Mul on täitsa kummastav ausalt öelda kuulata. Ühtpidi me ütleme, et maanteetranspordist tuleb CO2 emissiooni väga suures mahus. Me tahame vähendada CO2 levikut ja siis me lihtsalt kirjutame Euroopa poole pealt sisse nõude, et autod peavad tühjalt sõitma tagasi enda asukohariiki ja samal ajal siis ütleme, et 25 eurot tonn on sihuke CO2 mõistlik hind turul, millega on võimalik minna üle efektiivselt uuele majandusruumile. Kuidas see poliitika selliselt meil ikkagi sünnib? Mis see kokkuleppeline alus on, et sellised asjad üldse saavad jõuda siia parlamenti?
Aitäh! Alus on see, et tegemist on Euroopa direktiiviga, mida osad riigid soovivad, mida nad kindlasti ka rakendavad ja kui nad seda teevad, siis midagi pole teha, meie vedajad peavad seal sellega arvestama. Ja meil peab olema ka võimalus neid selles mõttes toetada, et nad saaksid sellega seal teistes riikides arvestada. Seetõttu ka need vajalikud meie seaduste muutused. Ma olen selles osas teiega täiesti nõus, et igasuguste kliimaeesmärkide seadmise juures on täiesti kohatu sundida autosid edasi-tagasi tühjalt sõitma. Aga ilmselt ei ole siin Eesti kõige hullemas olukorras, veel hullemas olukorras on Küpros ja Malta, kus siis veokid peavad laevaga saarele sõitma ja laevaga jälle tagasi sõitma, et see on päris absurdne olukord. Nii et kliimapaketiga või üldse kliimaeesmärkidega ei lähe see kindlasti küll kuidagi kokku. Aga veel kord: selleks, et lihtsalt meie enda veoettevõtteid aidata, tuleb paraku see protseduur läbi teha.
Peeter Ernits, palun!
Hea juhataja! Hea ettekandja! Alati on huvitav lugeda, mida organisatsioonid, kes asjast rohkem teavad kui meie, teie loomingust arvavad. Ja siin on väga märkimisväärne, et [Eesti] Rahvusvaheliste Autovedajate Assotsiatsiooni ja Autoettevõtete Liidu ettepanekutest enamiku olete saatnud elutargalt prügikasti. No võtame ühe neist – ja ma arvan, et nemad teavad paremini kui ministeerium –, lihtne asi, lisada elektroonilisele veokirjale veel kaks asja: autojuhi isikukood ja sõiduki ja selle haagise registreerimismärk. Ministeerium ütleb, et minge kus kurat, mitte arvestada, ja ütleb niimoodi, et jah, et kui Euroopa rakendusakte hakatakse vastu võtma, et võib-olla pärast seda nii-öelda truualamlikult, et võib-olla siis. Samas need organisatsioonid teavad paremini kui teie ministeeriumi saksad või meie siin, kuidas rahvusvaheline autotransport tegelikult käib. Nad pakuvad kahte väikest asja, aga teie ütlete, et ah minge kust kurat ... [[Juhataja helistab kella.]] ... ja võib-olla kui rakendusaktid tulevad, siis hakkame vaatama. Miks?
Aitäh! Eks põhjus ongi see, et täiendavad nõuded pannakse paika rakendusaktides ja meil on mõistlik käituda vastavalt sellele, millised need rakendusaktid saavad olema, mitte tekitada täiendavat segadust.
Urmas Reinsalu, palun.
Aitäh! Austatud härra minister! Tooge palun konkreetselt välja selles seaduseelnõus need direktiivi ülevõtvad sätted, mida Eesti on vaidlustanud, ühinedes Poola hagiga Euroopa Kohtus. Ja palun kirjeldage, miks need ei vasta Eesti huvidele, miks ei vasta Eesti vedajate huvidele, et me saaksime selgust. Ja minu küsimus oli, kas need sätted on ka Poola kui meie nii-öelda see emavaidlustaja, kus me oleme lihtsalt ühinenud hagiga, kas need sätted on ka Poola ja vist mitu teist riiki olid ka ühiselt, minu meelest Visegrádi riikidest vist keegi veel, kas Poola on need täies mahus üle võtnud ja inkorporeerinud oma siseriiklikusse õigusesse? Aitäh!
Aitäh! Vaidlustajaid on rohkem: on Leedu, Bulgaaria, Rumeenia, Küpros, Ungari, Malta ja Poola. Nüüd põhiline, mille vastu Eesti ja kus Eesti on ühinenud selle hagiga, ongi see tagasipöördumise nõue. Kuna tegemist on otsekohalduva määrusega, siin tegelikult ei olegi küsimus selles, kas keegi võtab selle üle, ei võta seda üle. See lihtsalt saabki olema. Nii et ka siin Poola positsioon tegelikult ei määra seda, mis tulevikus juhtuma hakkab. Aga jah, selle nõudega me oleme kohtus.
Härra Reinsalu, küsimused on ükshaaval. Heiki Hepneri kord.
Jaa, suur tänu! Ma tulen ikkagi kodukamarale lähemale. Paragrahv 722 ütleb, et veose saatja, kui ta tellib kauba isikult, kellel puudub veoseveo tegevusluba –, siin on veel mõned asjad, mis võivad veel puudu olla –, saab karistada kuni 200 trahviühikuga. Kas ma nüüd selles kontekstis mõtlen valesti, et see, kes ostab diivani ja kui ta jätab kontrollimata, kas sellel diivani koju vedajal veose vedamise luba oli, ja kui selgub, et ei olnud, siis on võimalik sellele diivani arvele veel 200 trahviühikut juurde kirjutada? Aitäh!
Selleks, et tagatud oleks võrdne konkurents, kindlasti on mõistlik kontrollida, kas veoettevõte, kellelt teenust tellitakse, on registreeritud ja kas see on kõikide lubadega vastav ettevõte. Ja puudutab see loomulikult kommertsvedusid ehk tõesti raha eest teostatavaid vedusid.
Riho Breivel, palun!
Lugupeetud juhataja! Hea minister! Komisjonis oli ka tõstetud üles see küsimus, et teha uus kiri komisjonile, ühesõnaga muuta seal, kuidas öelda, lähenemist just sellele tagasipöördumise küsimusele. Te ütlesite, et tulemas on transpordinõukogu kohtumine, kus on võimalik näha muu hulgas neid ministreid ja siis ühine kiri veel kord teha. Kas see on tehtud või ei ole?
Viimati pöörduti keskkonnanõukogul 20. detsembril selle teema juurde tagasi, et keskkonna eesmärkidega ei ole see kuidagi kuidagi kooskõlas, aga paraku jällegi riigid, kes seda tagasipöördumisnõuet toetavad, olid ettepanekule väga tuliselt vastu. Transpordiministrite kohtumisel jah on olnud sellest meil ministritega juttu, aga täna ikkagi pooldatakse seda, et käia see kohtuprotsess lõpuni, sellepärast et, nii nagu ma ütlesin, see kliimaaspekt tundub selline päris tugev tugev argument olema. Me ühelt poolt seame eesmärke, teiselt poolt laseme neid eesmärke põhja, eelkõige läbi selle, et see mõjuanalüüs oli tegemata, mis see endaga kaasa toob.
Peeter Ernits, palun!
Hea juhataja! Hea minister! Tuleme jälle selle poole, et mida arvavad organisatsioonid, mis puutuvad selle teemaga igapäevaselt kokku, ja mida arvavad ministeeriumi nõunikud. Väike asi, terminid. On selline asi nagu saatedokument, mida mõnikord nimetatakse saateleheks, aga Rahvusvahelise Autovedude Assotsiatsiooni märkuse järgi on veokiri ametlik asi ja nad räägivad, et on igal pool, toovad need näited, mida ma ei hakka nimetama, kus kasutatakse seda "veokiri". Lihtsalt, et terminoloogia võiks olla ühesugune. Ja siis keegi teie ministeeriumi nõunik Margus Tähepõld ütleb, et kuulge, prügikasti, me teame paremini, mismoodi on. Kuidas see värk tegelikult on? [[Juhataja helistab kella.]] Kas need autovedude assotsiatsiooni seltskond on lollid nagu lauajalad, ei tea, mismoodi ja mis termineid kasutada, ja teie nõunik ...
Palun küsimus!
... teab? Küsimus ongi see.
Aitäh! Tegemist ei ole minu nõunikuga, tegemist on ministeeriumi töötajaga ja antud juhul ma pean õigeks tema arvamust usaldada.
Andres Metsoja, palun!
Aitäh! Austatud minister! Selle direktiivi ülevõtmiseks on vajalik kehtestada ka need rakendusnormid. Ja üks neist on selline, millega laiendatakse autoveosektorile lähetatud töötajate direktiivi nõudeid. Seetõttu tuleb edaspidi autovedu teistes riikides teostavale autojuhile maksta vähemalt lähetuses toimumise koha riigi töötasu alammäära suurust töötasu. Mismoodi see nüüd konkreetselt välja hakkab nägema? Äkki natuke avate seda poolt ka?
Aitäh! Kui see direktiiv üle võetakse, siis autojuhid, kes töötavad, teevad vedusid teiste riikide territooriumil, ütleme siis nii, et viivad kauba ära, aga sealsamas territooriumil teevad veel mingisuguse autoveo, siis see autovedu peab olema ka tasustatud vastavalt sellele, kuidas selles riigis autovedusid tasustatakse. Piltlikult öeldes, kui näiteks Leedu autojuht, Leedu vedaja teostab vedusid Eestis, siis ta peab ka sellele veo teostajale, autojuhile maksma sarnaselt Eesti autojuhtidega. Leedu on väga suur vedaja riik. Ja tean, et nad teevad väga palju vedusid või enamus vedusid ongi väljaspool väljaspool Leedut, sealhulgas Eestis. Nii et selles mõttes see tegelikult, Leedu võrreldes Eestiga, Eesti konkurentsiolukorda parandab. Loomulikult, kui meie vedajad teevad tööd näiteks Saksamaal, siis nende kulud jällegi suurenevad.
Hea minister, rohkem küsimusi ei ole, tänan. Nüüd majanduskomisjoni poolt Riho Breivel, palun.
Lugupeetud juhataja! Head kolleegid! Riigikogu majanduskomisjoni istung antud küsimuses toimus 6. detsembril eelmine aasta. Istungil olid kohal Kristen Michal, Annely Akkermann, mina, Jüri Jaanson, Siim Kallas, Mihhail Korb ja Mihhail Stalnuhhin. Puudusid Raimond Kaljulaid, Kalvi Kõva ja Sven Sester. Kutsutud olid majandus- ja taristuminister Taavi Aas, Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi veondus- ja liiklustalituse juhataja Margus Tähepõld ning juhtivspetsialist Eda Rembel, samuti ministri nõunik Moonika Parksepp. Päevakord oli vastavalt Vabariigi Valitsuse algatatud autoveoseaduse muutmine, see ja sellega seonduvate teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu arutelu esimesele lugemisele saatmiseks. Ja siis majandus- ja taristuminister Taavi Aas tutvustas meile antud eelnõu praktiliselt, nii nagu ta ka täna meile siin selle ette kandis. Ja ma arvan, et seda ma ei hakka nüüd üle refereerima, sest praktiliselt see jutt oli siin kõik teile esitatud ja täpselt samadel, kuidas öelda, näidetel oli ka meile see ette kantud. Ja siis oli ka küsimusi. Mina küsisin, mitu riiki on direktiivi vastu võtnud ning mis saab punktist, millega ollakse kohtus. Taavi Aas vastas, et kohtuasi läheb edasi. Hetkel ei ole teada riike, kes ei võtaks direktiivi üle põhjusel, et ollakse kohtus. Direktiivis on lisaks vaidlusküsimusele teisi punkte, millest riigid on huvitatud. See oli siis minu küsimusele vastus. Ja siis küsis Siim Kallas, kuidas läks läbi direktiiv, mille vastu riigid on olnud. Lisaks, kas on võimalus, et nõukogus tuleb sama teema uuesti arutluse alla? Seda küsis Siim Kallas. Taavi Aas vastas, et direktiiv läks läbi, kuna suured Kesk-Euroopa riigid surusid seda arusaadavalt peale, et oma autojuhte kaitsta ning Ida-Euroopa omasid turult tõrjuda ning konkurentsi piirata. Seda, et teema tuleb uuesti arutluse alla, samal ajal kui ollakse kohtus, ei ole teada. See oli siis Taavi Aasa vastus antud küsimusele. Siin selgesõnaliselt vastas, et suured riigid on huvitatud meie konkurentsi piirama. Mina küsisin, kas Eesti ei saa teemat uuesti üles võtta. Taavi Aas sõnas, et riigid, kes on hetkel kohtus, olid üksmeelselt direktiivi vastu ja püüdsid selle vastuvõtmist takistada, kuid see ei õnnestunud. Euroopa Liidu vastu kohtusse pöördumine on üsna pretsedenditu ning erakordne samm. See on selge signaal, et soovitakse oma õiguste eest seista. Tõsi. Siim Kallas lausus, et eelnõuga Riigikogu ette minnes tekivad küsimused, miks kehtestada reegleid, mis on Eestile kahjulikud. Samas ta ütles, et tuleb seda siiski teha, sest vastasel juhul läheb olukord veel hullemaks. Ja Kallas soovitas pöörduda koos mõne teise riigiga Euroopa Komisjoni poole, sest seadusandliku algatuse ettepaneku saavad teha ainult nemad. See tähendab Euroopa Komisjon. Siis on võimalus öelda, et ollakse nii kohtus kui ka pöördutud Euroopa Komisjoni poole, et nad teeksid vastavale seadusele parandusi. Nii nagu me kuulsime ka vastuses täna Aasalt, et on pöördutud, aga siis, kuidas öelda, selle rohepöördumise eesmärgil, aga tegelikult tuleks sellega tegelda vist rohkem. Taavi Aas ütles, et tulemas on siia, ta ütleski, et tulemas on transpordinõukogu kohtumine, kus on võimalik näha muu hulgas nende riikide ministreid, kes on samuti kohtusse pöördunud. Nendeks riikideks on Leedu, Bulgaaria, Rumeenia, Küpros, Ungari, Malta ja Poola. Seal on võimalus seda arutada. Aas nõustus, et kuigi on reegleid, millega rahul ei olda, siis kõik ülejäänud punktid on olulised üle võtta suurema kahju vältimiseks. See on seesama, mis ka härra minister siin meile täna rääkis. Kusjuures ma ei saanudki aru, kas transpordinõukogu kohtumisel nad hakkavad ühist pöördumist veel tegema või ei hakka. Ja Majandus- ja kommunikatsiooniministeeriumi veondus- ja liiklustalituse juhtivspetsialist Eda Rembel täiendas, et kui Euroopa Parlamendis toimus kogu maanteepaketi arutelu, siis koos eelnimetatud riikidega tehti ühine kiri ja võideldi erinevatel tasanditel. Kahjuks võitluses jäid häälteenamusega alla. Võimalus teha komisjonile uus kiri on, kuid selle tulemuses ei saa kindel olla. Siim Kallas leidis, et ei ole mõistlik oodata ainult kohtuotsust, vaid peaks katsetama uue kirjaga. Sellega arutelu lõppes ja otsus tehti, et määrata juhtivkomisjoni esindajaks mind. Teha ettepanek võtta eelnõu täiskogu päevakorda tänaseks, see on 12.01.22. Ja teha ettepanek esimene lugemine lõpetada. Ja konsensuslikult see otsus võeti vastu. Aitäh!
Härra Breivel, tänan, teile küsimusi ei ole. Avan läbirääkimised. Kõnesoove ei paista, saame läbirääkimised sulgeda. Juhtivkomisjoni ettepanek on eelnõu 490 esimene lugemine lõpetada. Sellega oleme esimese lugemise lõpetanud ja määran muudatusettepanekute esitamise tähtajaks 26. jaanuari kell 17.15. Head kolleegid, sellega oleme kenasti tänase päevakorra ammendanud. Ilusat õhtut! Istung on lõppenud.