Tere päevast, lugupeetud Riigikogu! Tere päevast, austatud peaminister! Alustame tänast infotundi. Teeme kõigepealt kohaloleku kontrolli. Kohalolijaks registreerus 30 Riigikogu liiget, puudub 71. Tänases infotunnis osalevad järgmised valitsusliikmed: peaminister Andrus Ansip, rahandusminister Jürgen Ligi ja siseminister Ken-Marti Vaher.
Alustame, meil on täna hästi palju küsimusi. Esimene küsimus on kolleeg Tarmo Tammelt peaminister Andrus Ansipile.
Aitäh, proua juhataja! Lugupeetud sportlik peaminister! Viimasel ajal on tõusnud päevakorrale spordiklubide halb finantsolukord. See on seotud sellega, et enamikus spordiklubides makstakse treeneritele palka stipendiumina, mis tähendab seda, et sotsiaalmaks ja teised riigi võetavad maksud jäetakse maksmata. Nüüd on spordiklubid seatud keerulisse olukorda, kuna neil ei jätku finantsvahendeid, ja võib juhtuda, et paljud spordiklubid peavad sel aastal oma tegevuse lõpetama. Millist lahendust teie, härra peaminister, näete, et noored saaksid edasi spordiga tegelda ega satuks tänavale? Kuidas lahendada see keeruline olukord nii, et maksuamet oleks rahul ja spordiklubid saaksid edasi tegutseda?
Aitäh! Muidugi peavad nii valitsus kui ka seadusandja tunnistama siin oma tegematajätmisi ja ka tehtud praaki, sest praegused regulatsioonid ei ole spordiklubide jaoks üheselt mõistetavad. Sellest tulebki see, et umbes 30% juhtudel on treeneritele makstud palka ja ühes palgaga ära makstud ka kõik vajalikud maksud riigi seaduse järgi, aga 70% juhtudel ei ole makse makstud ja treeneritele ei ole makstud palka, vaid on makstud stipendiume. Minu hinnangul ei saa siin päris ühemõtteliselt näidata näpuga spordiklubide peale ja süüdistada neid maksupettuses ning muudes halbades kavatsustes. Kui see asi on nii massiliseks läinud, siis ilmselt on olnud võimalus seadust mitmeti tõlgendada. Ka kontroll pole juba varases staadiumis olnud piisavalt tõhus ega saatnud üheselt mõistetavaid signaale. Kui meie kohtud on mitmes lahendis asunud ühemõttelisele seisukohale, et palka ei saa asendada stipendiumiga, et kui on töösuhe, siis tuleb maksta palka ja palgalt tuleb maksta ka kõik vajalikud maksud, siis tuleb meil kõigil neid otsuseid austada. Aga kuna me mõistame, et siin ei ole süü ühepoolne, siis peab riik spordiklubidele appi tulema, et nemad saaksid maksud ausalt ära maksta. Järgmisest aastast on kavandatud 3,5 miljoni eurone toetus spordiklubidele selleks, et nad saaksid kõik treenerite töötasud palkadena välja maksta.
Palun, kolleeg Tarmo Tamm, esimene täpsustav küsimus!
Aitäh! Lugupeetud peaminister! Seda 3,5 miljoni eurost täiendavat toetust hakatakse maksma järgmisel aastal. Kuidas spordiklubid sellel aastal peaksid toimetama? Ma küsin veel, kas selle probleemi põhjus ei peitu mitte aastas 2009, kui negatiivse eelarvega vähendati kohalike omavalitsuste tulubaasi ja neilt võeti ära kohustus tegelda noortega ja noortespordiga. Kas ei peaks kiiresti taastama endise olukorra, eraldama omavalitsustele selle jaoks raha ja panema neile ka kohustuse noorte ja noortespordiga edasi tegelda?
Aitäh! Ei, selle probleemi algus nüüd 2009. aastas küll ei ole, see probleem on märksa vanem. Ma mäletan, kuidas ma Tartu linnapeana täpselt samasuguste probleemidega silmitsi seisin, ja mäletan ka seda, kuidas juba tol ajal olid mõned kohtuvaidlused. Tõsi, pisut hilisemast ajast meenub mulle konkreetne juhtum, kus korvpallurile öeldi leping klubiga üles, korvpallur polnud sellise kiire lepingu lõpetamisega rahul ja pöördus õiguse saamiseks kohtusse. Kohus leidis, et see suhe, mis oli küll vormistatud stipendiumiga tasustatavana, oli sisuliselt töösuhe ja nägi lepingu ülesütlemise puhul ette kõik töösuhtest tulenevad kompensatsioonid. Minu meelest kas või juba toonastest kohtulahenditest tulenevalt oleksid ka kõik klubid pidanud tegema järelduse, et palgasuhte ümbernimetamine stipendiumisuhteks ei muuda selle töösuhte olemust. Juba siis oleks tegelikult tulnud kõikidel klubidel järgida seadust ja maksta palga pealt ka kõik vajalikud riigimaksud.
Palun, kolleeg Tarmo Tamm, teine täpsustav küsimus!
Aitäh, lugupeetud peaminister! Nagu me teame, kõik omavalitsused ei kaotanud ära spordikoole ja paljud omavalitsused on ka hakanud uuesti spordikoole taastama või looma. See loob olukorra, kus treeneritel on kindlus, nad saavad kindla palga kätte ja riigil ei jää ka maksud saamata. Kuidas teie suhtute spordikoolide taastamisse ja kas omal ajal spordikoolide kaotamine oli viga? Me teame, et paljudes Euroopa riikides, arenenud ja edumeelsetes riikides on spordikoolid olemas. Kuidas te sellesse teemasse suhtute?
Aitäh! Klubilisele süsteemile üleminek ei olnud kindlasti viga ja väga paljudes riikides on just nimelt spordiklubid olnud väga edukad. Spordiklubid on kindlustanud ka eri põlvkondade koos tegutsemise ja see kokku on andnud väga häid tulemusi. Eesti spordiklubide suurimaks probleemiks pean mina nende väiksust ja ka seda, et vanusegrupid on suhtelised piiritletud. Meil ei ole tekkinud selliseid suuri klubisid, nagu näiteks Saksamaalt võib leida. Saksamaal on küllalt tavaline, kui spordiklubis on 10 000 liiget, isegi 30 000 liiget, ühes linnas ainult. Need spordiklubid ühendavad kõige nooremaid, nelja-, viie- ja kuueaastaseid, noorsportlasi, kes tahavad tippsportlasteks saada, tippsportlasi ja ka veteransportlasi. Ja kui veteransportlased ei suuda enam aktiivselt spordiga tegelda, siis nad tahavad ikkagi klubile midagi anda. Nad teevad kasulikku tööd klubi heaks: värvivad piirdetoru üle või siis koorivad üles äratallatud pinnase jalgpallivärava eest ja panevad sinna uue murumätta. Nad tahavad midagi anda ka siis, kui nad on spordi jaoks juba liiga nõrgaks jäänud. Minu meelest spordiklubide üks suur väärtus peitubki selles, et nende liikmed üksteist toetavad. Veteransportlased, kes on elus rohkem edasi jõudnud, peavad väärikaks teoks asutada stipendiume või annetada oma taskust stipendiume andekatele noorsportlastele. Need kõik on väga head algatused.
Jätkame kohapeal registreeritud küsimustega. Palun, kolleeg Heimar Lenk!
Aitäh! Lugupeetud peaminister! Enne, kui ma küsimuse esitan, tahan tunnistada mõningast nukrust oma hinges, et meie kahekõned varsti siin saalis praegusel kujul ei jätku, kui te enam peaminister ei ole. Need olid väga sisukad ja lustakad ning nii mõnigi väljend, nagu näiteks fooliummütsid, mis meie kahekõnest välja kasvas, lähevad Eesti poliitilise folkloori kullafondi. Nii et aitäh selle eest! Konkreetne küsimus on aga selline: mis te arvate, kas noor peaminister suudab teie alustatud teed vääriliselt jätkata nii spordialal kui ka üldse? Minul on kerge kahtlus, aga kuidas teie tunnete?
Aitäh komplimendi eest! Mul on loomulikult hea meel, et ka mina olen suutnud midagi folkloori kullafondi anda. Küllap uus peaminister saab oma tööga hakkama, kas ta ka midagi folkloori kullafondi lisab, seda näitab aeg. Teie küsimus ei ole küll üldse spordi rahastamisega seotud, aga las ta olla. Ma loodan, et uus peaminister reageerib totrustele sama resoluutselt, nagu mina seda tegin. Meenutagem, millest see kõik, need seemned ja foolium, lahti põrkas. See oli ju üks konkreetne Õhtulehe artikkel, kus oli ridamisi lauslollusi – räägiti sellest, kuidas põllumehed ei saa enam seemneid külvama hakata, sest kõik patenteeritakse ära ja näe, ongi põllumehega asi ühel pool, me kõik tööta ja leivata. Või siis see, et Eesti ei saa enam olla illegaalsete ravimite transiidimaaks. Tere talv, mida me siis veel peaksime tahtma, kas olla narkootikumide transiidimaa või mis iganes? Meediasse läks üksainus jupp minu kunagisest vastusest ja see kontekstist väljarebitud lõik hakkas iseseisvat elu elama, keegi ei mäletagi, mis kontekstis see kõik öeldud oli. Olgu see õpetuseks nii ütlejatele kui ka vahendajatele. Ma loodan, et uus peaminister suudab alati kõik oma ütlemised vajalikus kontekstis hoida.
Kolleegid, mul on palve hoida ennast praegu ikka teema piires! Teema on spordi rahastamine. Meil jääb pärast aega üle ja siis võime rääkida igasugustest seemnetest ja muudest asjadest. Palun, kolleeg Urbo Vaarmann!
Aitäh, lugupeetud eesistuja! Lugupeetud peaminister! Ma tulen siiski tagasi spordi rahastamise juurde ja küsin, kuidas teie arvates peaksid edasi käituma need spordiklubid, kes on saanud kätte oma otsused, millest osa on ka kohtus vaidlustatud. Päris palju raha on läinud ja see kivi jahvatab ikka edasi, ei ole oodata, et see praegu peatuks. Või on mingeid liikumisi näha?
Aitäh! Ega ma suures plaanis ei näe ette, et spordi rahastamise proportsioonid peaksid Eestis väga palju muutuma. Me oleme küllalt lähedal nendele proportsioonidele, mis Euroopa Liidu arenenud liikmesriikides on välja kujunenud. Seda, et näiteks riigi või kohaliku omavalitsuse osatähtsus spordi rahastamises võiks kordades suureneda, ma tõenäoliseks ei pea. Maailmas üldiselt on riigi ja kohaliku omavalitsuse osatähtsus spordi rahastamises isegi pisut väiksem, kui ta meil on. Sponsorite osatähtsus on enam-vähem samal tasemel või pisut suurem kui meil. Põhiraskus jääb igal pool maailmas, kaasa arvatud ka teistes Euroopa Liidu liikmesriikides, ikkagi leibkondade kanda. Enamasti jääb umbes 80% kogu spordi rahastamisest paratamatult leibkondade kanda. Riigi roll peab tulevikus kindlasti olema samasugune, nagu see praegugi on. Riik peab kindlustama investeeringud spordirajatistesse – staadionid, ujulad, võimlad jne. Samuti peab riik alaliitude kaudu toetama noortesporti ja tippsporti, aga noortesporti rahastatakse enamasti ka Euroopas rohkem kohaliku omavalitsuse tasandilt. Ma usun, et Eestis tegelevad kohalikud omavalitsused ka tulevikus noorte hõlvamise ja hõivamisega, nii nagu seda praegugi tehtud on. Aga tulenevalt meie klubide väiksusest, ühe treeneri kesksusest tuleb treeneritele sotsiaalsed garantiid tagada ja vähemalt see miinimumeesmärk on järgmiseks aastaks praegu seatud.
Suur tänu, härra peaminister! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Järgmine küsimus on kolleeg Ester Tuiksoolt rahandusminister Jürgen Ligile. Palun!
Tänan väga, proua juhataja! Austatud rahandusminister! Vedelkütuse erimärgistamise seadus lubab kasutada erimärgistatud vedelkütust raudteeveol, laevaliikluses, põllumajandusmasinates, kütmiseks ning soojuse ja elektrienergia tootmiseks. Uus, sündiv koalitsioon on ühe rahalise katteallikana näinud koalitsioonilepingus ette erimärgistatud vedelkütuse kasutamise piiramist. Millistes valdkondades on plaanis erimärgistatud vedelkütuse kasutamine keelata ning kui palju see võiks maksukulu vähendada?
Aitäh! Mul on hea meel, et ma ei pea arvudega spekuleerima, sest te olete jätnud mulle sellise võimaluse. Küsimuse teema on ju maksud, nii et ettevalmistuse võimalust te mulle ei jätnud. Aga seda, et me tahame erimärgistatud kütuse kasutamist piirata, võin ma kinnitada. Me tahaksime erimärgistatud kütuse tegelikult üldse ära kaotada, aga kuna igas valdkonnas ei ole võimalik kompensatsioonimehhanisme pakkuda, siis näiteks põllumajanduses ja väikekalalaevanduses kavatseme selle süsteemi alles jätta. Toetada kedagi selle põhjal, kui palju tal õnnestub fossiilseid kütuseid ära põletada, ei ole õige ja küllap Euroopa Liit keelabki selle ühel hetkel ära. Minu andmetel on selline direktiiv idee tasandil juba idanemas.
Palun, kolleeg Ester Tuiksoo, esimene täpsustav küsimus!
Tänan väga, proua juhataja! Härra minister! Te olete nii suur professionaal, et ilmselt teate kõiki numbreid peast, nii et see ei tohiks teile probleemiks olla. Põllumajanduses on erimärgistatud kütusest räägitud päris pikka aega, selle kasutamise süsteemi muutmisest. Kui teie valitsus alustas oma tööd, siis oli see väga aktuaalne teema, nüüd on asi soiku jäänud. Kas te tõesti loodate Euroopast tulevate direktiivide peale, et sellest probleemist vabaneda, või millised plaanid teil on? Või suudate aasta jooksul siiski midagi välja pakkuda?
Palun, kolleeg Ester Tuiksoo, teine täpsustav küsimus!
Aitäh! Ma tunnen tõesti kõiki numbreid nullist üheksani ja nende kombinatsioone ka. Küsimus oli aga põllumajanduse kohta ja selle kohta ma juba ütlesin, et seal ei ole praegu kavas süsteemi muuta. Küll aga hoian ma pöialt, et Euroopa suudaks selles küsimuses kokku leppida. Kogu kliima- ja energiapoliitika kontekstis mõjub ikka hästi kohatult, et fossiilkütuste põletamine on see alus, mille järgi keegi toetust saab.
Tänan väga, proua juhataja! Austatud minister! Ärme siis põllumajandusest räägime, räägime kodukuludest. Paljud eramajad ja ka osa kortermaju kütavad praegu erimärgistatud kütteõliga. Kerge kütteõli aktsiisimäär on 110,95 eurot tuhande liitri kohta. Kui erimärgistatud kütust ei lubata enam kütmiseks kasutada, kui palju võiksid siis kodukulud selle tagajärjel teie valitsuse lubatud kodukulude allaviimise asemel hoopis kasvada?
Aitäh! Kodukulud alla – see on olnud meie valitsuse ühine poliitika ja on ka järgmise valitsuse oma. Sellepärast olen ma juba mitu aastat taotlenud sellise toetusmehhanismi loomist, mis võimaldaks kodukatlad tõhusamate vastu välja vahetada. Juba praegu on õliküte kallis, aga ilmselt on katla vahetamise hind see, mis koduomanikke piirab. Iseenesest ei ole maja kütmine õliga mingisugune domineeriv kütteviis, aga me võiksime sellest üldse lahti saada, see on koduomanikule lihtsalt liiga kallis. Selleks on Euroopa Liidu uues struktuurivahendite eelarves ka meede planeeritud.
Palun kohapeal registreeritud küsimus, kolleeg Tarmo Tamm!
Aitäh! Lugupeetud minister! Uue koalitsiooni plaanide kohaselt suurenevad väga paljud toetused, mida inimesed on oodanud juba aastaid. Te olete rahandusminister praeguses valitsuses ja olete ilmselt rahandusminister ka järgmises valitsuses. Need on head otsused, inimesed on kaua tahtnud nendele küsimustele lahendust saada. Aga miks te ei teinud neid otsuseid eelmises valitsuses? Kes olid eelmises valitsuses need pidurid, kes ei lasknud teil häid otsuseid ellu viia?
Aitäh! Kolleeg paremal käel arvas ka, et ma olen öelnud, et IRL ei lasknud. Tegelikult olid ju sellel praegusel valitsused omad plaanid ja kulud, mis olid ka omamoodi õilsad, aga sinna kõrvale oli muidugi väga raske midagi muud mahutada. Igal juhul on uuel valitsusel suuremad võimalused paindlik olla ja suunata uute kokkulepete pinnalt kulusid ümber ka nende heade plaanide kasuks, mis meil on koalitsioonilepingusse kirja saanud.
Palun, kolleeg Lembit Kaljuvee!
Aitäh, proua esimees! Hea minister! Minu küsimus puudutab ka erimärgistatud kütust. Me teame, et teie valitsemise ajal on transiidisektor suuresti tagasi läinud. Peaaegu kahekordselt on vähenenud sadamate mahud ja raudtee mahud. Eelmisel aastal võtsime vastu mereseaduse, mis tegi raskemaks laevanduse olukorra. Kui nüüd maksustatakse täiendavalt veel raudteel ja laevadel kasutatavad kütused, kuidas see sektor siis välja nägema hakkab? Kui sügavalt te olete uurinud, millised on selle maksu tagajärjed transiidisektoris?
Aitäh! Transiidi osa on vähenenud eelkõige Putini valitsuse ajal ja see on olnud Venemaa strateegiline hoiak meie suhtes. Ma usun, et me võime pigem kergendatult hingata, et meil jätkus ettenägelikkust mitte liiga palju panustada sellesse riski, mis võib iga hetk väga traagilisel moel realiseeruda või ka lihtsalt majanduslikul moel realiseeruda. Transiit ei ole kunagi olnud mingi kullasoon ühiskonnale tervikuna, vaid üksnes ühele kitsale killule, aga selle nimel ei pea kogu ühiskond liiga palju vaeva nägema. Kuidas need transpordisektorid hakkama saavad, eks see ole pikem jutt, mis jääb siis juba järgmise valitsuse mureks.
Suur tänu, lugupeetud rahandusminister! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Kuna meil on veel palju aega, siis on kõikidel võimalus esitada peaministrile ja ministritele küsimusi. Nii et nobedaid näppe, kui keegi tahab küsida. Palun, kolleeg Priit Toobal! Kellele te soovite küsimuse esitada?
Aitäh, lugupeetud esimees! Ma soovin esitada küsimuse peaministrile. Küsimus puudutab teie kunagi siinsamas Riigikogu saalis kasutatud võrdlust, et lausaliste toetuste jagamine on justkui lennukilt raha külvamine. Teatavasti on uus koalitsioon välja käinud ettepaneku, et seesama lausaline lastetoetus, mis on kõikidele mõeldud, suureneb peaaegu 2,5 korda. Eile kiitis Reformierakond oma volikogus selle koalitsioonilepingu heaks. Te olete Reformierakonna esimees, järelikult pidite ka teie sellega päri olema ja koalitsioonilepingu poolt hääletama. Kas te olete muutnud oma seisukohta selles küsimuses ja arvate, et selliste lausaliste toetuste jagamine ei ole enam lennukilt raha külvamine?
Aitäh! Ei mina oma seisukohta muutnud ole. Ma ei pea seda eriti nutikaks tegevuseks, kui kõigilt võrdselt korjatakse raha kokku, pärast lahutatakse sealt maha administreerimise ja haldamise kulud ning siis jagatakse kõigile võrdselt laiali. Minu meelest on võimalik maksumaksja raha märksa efektiivsemalt kulutada. Kui rääkida konkreetselt peretoetustest, lapsetoetusest, siis mina olen kindlasti vajaduspõhise lapsetoetuse toetaja, sest ma olen veendunud, et riik peab osutama abi nendele, kes seda kõige rohkem vajavad. Iseenesest on muidugi hea, et ühiskonnas on arvamuste paljusus, et ei ole ainult üks arvamus. Kahju on muidugi, et see minu arvamus jääb praegu valdava enamuse arvamusele alla. Aga mul on olnud üheksa aastat aega juhtida valitsust oma arusaamiste ja veendumuste järgi ja nende üheksa aasta eest olen mina eesti rahvale tänulik.
Palun, kolleeg Viktor Vassiljev!
Aitäh! Mul on küsimus peaminister Andrus Ansipile. Te olete näinud seda võimuvahetust lähemalt kui mina. Mind sinna tuppa ei lubatud, aga teie olite juures. See toimus ju klassikalise riigihankeskeemi järgi – kolm pakkujat. Olgu, üks teie jaoks ei kvalifitseerunud. Tükk aega peeti läbirääkimisi ühe ja teisega, kusjuures pakkumus oli riik, ei rohkem ega vähem. Sisseostetava teenuse hind oleks pidanud selle ajaga langema, aga nüüd tuli välja, et ministrikohti tehti juurde, langetati töötuskindlustusmakset, mida oleks võinud ammu teha, leiti mingisuguseid varjatud reserve, mille kohta Jürgen Ligi oli alati rääkinud, et neid ei ole. Kas sotsid ei saanud pirukast liiga suurt tükki, nii nagu nendel alati on olnud komme saada, rääkimata juba sellest, et selline kooslus – reformierakondlased ja sotsid – näeb välja nagu poliitilise kire rahuldamine ebaloomulikul viisil?
Aitäh! Selles teie ühiskonnakäsitluses on midagi jäägitult valet. Vale on see lähenemine, mille järgi üks, teine või kolmas erakond peaks saama endale suure tüki. Kui keegi saab suure tüki, siis on see Eesti rahvas. Aga ma saan aru teie küsimuse püstitusest. Keskerakond tahab ise saada maksumaksja rahast tükke. Normaalne on see, kui erakonnad seisavad oma valijate huvide eest ja valitsuses olles või valitsusse püüeldes püüavad neid huvisid maksimaalselt kaitsta. Huvide maksimaalne kaitsmine ei tähenda kindlasti seda, et peaks endale haarama mingisugust tükki. Mis aga puudutab koalitsiooni moodustamise protsessile lähedal asumist, siis te ilmselt olete ka ajakirjandusest täheldanud minu seisukohta selles küsimuses. Mul on olnud võimalus juhtida koalitsioonide moodustamist, valitsuste formeerumist üheksa aasta jooksul ja ma ei pea kuidagi õigustatuks jätkata sellist tegevust veel kümnendal või kolmeteistkümnendal aastal. Ma olen ennast väga selgelt distantseerinud nendest küsimustest. Ma tahan, et uutel otsustajatel oleks võimalus ise oma veendumuste, oma parimate arusaamiste järgi otsuseid langetada, mis muu hulgas tähendab ka õigust ise oma vigu teha. Ma ise ei ole pidanud langetama otsuseid koalitsioonide moodustamise kohta või programmilistes seisukohtades teise näpunäidetele või suunistele tuginedes.
Head kolleegid, kõigepealt annan küsimuse esitamise võimaluse nüüd nendele, kellel on esimene küsimus. Palun, kolleeg Tarmo Tamm!
Aitäh! Ma küsin lugupeetud rahandusministrilt. Uue koalitsiooni lubadused ja plaanid, kõik need maksumuudatused on seotud põhiliselt ju järgmise, 2015. aastaga. Kuidas teie rahandusministrina hindate, kas uus koalitsioon peaks ka selle aasta riigieelarve ringi tegema või sellega midagi ette võtma? Minu arvestuse järgi selle aasta riigieelarve kavandatud mahus ei täitu. Kas teie arvate vastupidi?
Aitäh! Märke, et selle aasta eelarve ei täituks, tegelikult maksulaekumiste poolel ei ole. Kuna me oleme ka selle aasta eelarve rajanud ikka struktuurilisele tasakaalule, siis majandustsükkel iseenesest ei tohi automaatseid kärpeid ette näha. Kärpida võib sel juhul, kui tõesti on kahtluse all pikem jätkusuutlikkus. Ma ikkagi ütleksin veel seda, et ega see majanduskasvu number, mis on nulliga algav, ei näita meie majanduse mahu kasvu, mitte ainult maksulaekumist, vaid mahu kasvu automaatselt õigesti. Ma nägin tänagi ühte sellesisulist pealkirja, artiklit ei jõudnud küll lehest üles otsida. Aga see, et meil on reaalkasv ja nominaalkasv nii suures disproportsioonis – siin võib olla mingi statistiline probleem. Igal juhul deflaator on hästi suur ja deflaator sisaldab näiteks ekspordi- ja impordihinna omavaheliste suhete muutumist, näitab ka tööjõuhinda, palgatõusu, mis on ju kõik majanduse positiivsed pooled. See reaalkasv ei ole asi, mis ütleb midagi automaatselt eelarvepinge kohta.
Palun, kolleeg Lembit Kaljuvee!
Aitäh, proua esimees! Minu küsimus on härra siseminister Ken-Marti Vaherile. Hea minister! Umbes paar aastat tagasi tegite ettepaneku, et Sisekaitseakadeemia võiks üle viia Ida-Virumaale, et see oleks sisekaitse koha pealt päris hea ja õige samm. Kas te ei ütleksite mõne sõnaga, kui kaugele selle idee realiseerimisega on jõutud. Mis te arvate, kas vähemalt kolledži osas saab sellest asja?
Tänan küsimuse eest! Nii see on, IRL-i seisukoht on olnud mõnda aega, et üks Eesti julgeolekut suurendav samm oleks viia Sisekaitseakadeemia ühendatud kompleks üle Ida-Virumaale. Meie hinnangul oleks see nii majanduspoliitiliselt kui ka julgeolekupoliitiliselt ja regionaalpoliitiliselt mõistlik samm. Peab möönma, et ega viimase viie aasta jooksul ei ole käidud välja väga palju ideid, kuidas aidata Ida-Virumaal paremini muutuda selliseks maakonnaks, mille kohta me võime tõesti öelda, et see on eestimeelsust ja ka eestikeelsust kandev maakond. See on olnud üks konkreetsem idee ja selle eest me oleme seisnud. Väga avameelselt võib öelda, nii nagu on öelnud ka praegu lahkuv peaminister, et meil on olnud erimeelsused, senises valitsuskoalitsioonis ei ole jõutud üksmeelele, et see otsus teoks teha. Mida me oleme teinud? Oleme väga põhjalikult analüüsinud mitmesuguseid mõjusid ja mõned analüüsid on veel lõpetamisel. Sisekaitseakadeemia üleviimiseks on ka uue finantsperspektiivi perioodil ette nähtud vähemalt 15 miljonit eurot ja tõenäoliselt on võimalik ette näha ka lisavahendeid. Nii et eks see on otsus, mis tuleb riigil langetada. Esiteks võtab tänane Sisekaitseakadeemia enda alla liiga suure territooriumi, seda kooli on võimalik majandada palju mõistlikumalt. Teiseks, minu arust võiksid Sisekaitseakadeemia kadetid ja õppejõud tuua Ida-Virumaale uue hingamise ja uue elu. See on olnud seisukoht, mida ma olen ka siin kaitsnud. Vaatame, kuidas me selle ideega tulevikus edasi liigume.
Palun, kolleeg Helmen Kütt!
Tänan, proua eesistuja! Minu küsimus on ka lugupeetud siseministrile. Nädalavahetus oli Eesti jaoks väga kurb, hukkusid noored inimesed. Sügav kaastunne nende lähedastele! Need ei ole esimesed sellel aastal hukkunud noored ega ka üldse hukkunud ja kindlasti mitte ka viimased. Meedia andmete põhjal oli põhjuseks halvasti hooldatud tee ja kiiresti tekkinud must jää. Ma tean, et teed ei ole teie valdkonnas. Aga kas te olete teinud koostööd teiste ministeeriumidega, mida selle vastu ette võtta, et selliseid õnnetusi ja kaotusi väikses Eesti riigis ei oleks?
Suur tänu küsimuse eest! See, mis toimub liikluses, on loomulikult üks teema, mis puudutab ka teisi ametkondi. Nagu te teate, juhib liikluskomisjoni majandusminister. Politsei ja Maanteeameti vaheline laiem koostöö just liikluskomisjoni kaudu on minu arust üks võtmekohti, et liiklusolukorda parandada. Mul on hea meel, et selle viimase kolme aasta jooksul on liiklusõnnetuste arv, liikluses vigastatute arv ja vigastatutega liiklusõnnetuste arv märgatavalt vähenenud. Aga meil ei ole kaugeltki põhjust rõõmustada. See õnnetus, millele te viitasite, ja eelmise aasta Lihula õnnetus näitavad, et teha on väga palju. Need olid kindlasti väga erinevad õnnetused. Lihulas, Haapsalu lähedal toimunu oli väga selgelt nende liiklejate endi kuritegeliku käitumise tagajärg, eelkõige juhi, aga ka kaassõitjate käitumise tagajärg. Selle nädalavahetuse juhtumis olid need tõesti halvad ilmastikuolud, kiilasjää, mis põhjustasid traagilise tagajärje. Liikluses toimuva paremaks kontrolliks ja liiklusjärelevalve tugevdamiseks, samuti liiklusohutuse suurendamiseks ja ennetustöö tegemiseks on viimase aasta jooksul ka rohkem raha eraldatud. Tulemus on see, et mitme näitaja poolest oleme jõudnud Euroopa keskmiste sekka. Samas lahutab meid Põhjamaadest ikkagi märkimisväärne vahe. Minu hinnangul on kolm olulist asja, kui me räägime liikluses toimuvast. Esiteks, tõhus liiklusjärelevalve, ja ma võin kinnitada, et selle me oleme viimase kahe-kolme aastaga kindlasti ka taganud. Teiseks, ranged karistused neile, kes liikluses kuritegelikult käituvad. Kolmandaks, märkimisväärselt rohkem raha ja tähelepanu ennetustööle ja liiklusohutuse tagamisele eelkõige nähtavuse suurendamise kaudu, pidades silmas kergliiklejaid, st jalakäijaid ja näiteks rattureid.
Palun, kolleeg Inara Luigas!
Aitäh, austatud istungi juhataja! Mul on küsimus siseminister Ken-Marti Vaherile. Küsimus on ootealatasude kohta. Te olete nüüd varsti juba lahkuv minister. Selle ootealatasu üle oleme teiega pikalt arutanud, aga lõppkokkuvõttes ei ole me ju kuhugi jõudnud. Ootealatasu võetakse sõiduautode omanikelt ikka edasi, olenemata sellest, kas nad ooteala teenust üldse kasutavad või mitte. Kas te olete ise rahul, kuigi ei lahendanud probleemi? Kui te oleksite ministrina jätkanud, mida te oleksite siis teinud, et inimeste olukorda parandada? Ja kui te jääte opositsiooni, ega te ei hakka siis ometi tegema kriitikat, et nüüd tuleb just ootealade probleemi lahendama hakata?
Tänan küsimuse eest! Ma ei saa kindlasti võtta endale seda au, et mina siseministrina oleksin ooteala küsimuse lahendanud, kuna otsus, mis märkimisväärselt aitas kaasa, et kaotada ära piirijärjekorrad, järjekorrad Eesti piiripunktide ees, langetati enne mind. Minu arust oli see üks väga õige otsus. Selle tulemus on, et me elame nüüd hoopis teises ajastus kui kõigest 3–4 aastat tagasi. Kilomeetritepikkused järjekorrad piiripunktides oli tavapärane nähtus, sellega kaasnev kahju Eesti ühiskonnale ja kindlasti kohalikele elanikele oli märkimisväärne. Praegu me Eestis neid järjekordi ei näe. Me näeme, et Eestis on piiriületus sujuv ja mugav. Need vaidlused, mis me oleme pidanud teiega, lugupeetud küsija, puudutavad ootealatasu. Minu hinnang on endine: ootealatasu sees on ka tasu mitmesuguste teenuste eest, mida osutatakse piiriületajatele, ja piiriületuse peab minu hinnangul kinni maksma see inimene, kes piiri ületab ja seda teenust kasutab, mitte kogu ühiskond maksumaksjatena. Selle otsuse on langetanud samuti parlament, see tehti aastal 2010 riigipiiriseaduse muudatusega ja ma arvan, et see oli õige otsus. Kui me tahame seda muuta, siis seda on võimalik teha, aga see tähendab maksumaksja oluliselt suuremat investeeringut, see tähendab selget, põhimõttelist valikut. Minu hinnangul on praegune süsteem mõistlik, see on euroopalik e-piiriületussüsteem. Eesti on esimene riik, kes on selle kasutusele võtnud. Seda tahavad meie eeskujul kasutusele võtta ka mitmed teised riigid, kaasa arvatud Soome, kellest meie tavaliselt eeskuju võtame, aga nüüd on olukord vastupidine. Nii et andke andeks, kuid minu meelest on piiriületuse küsimused Eestis lahendatud viimastel aastatel väga hästi.
Palun, kolleeg Valeri Korb!
Aitäh! Minu küsimus on lugupeetud peaministrile. Kuulsin eile raadiost, et mõned targad pead pakuvad välja tulevikus Vene Gazpromist maagaasi mitte osta või vähendada ostmist. Ma tahaksin kuulda teie arvamust. Kuidas te suhtute niisugusesse üleskutsesse?
Aitäh! Mina olen liberaalse turumajanduse pooldaja ja üheksa aasta jooksul olen ma tegutsenud selle nimel, et Eesti ei oleks energia mõttes isoleeritud saar, vaid et Eestil oleksid energiaühendused ka naabermaadega. Elektrituru arendamine on edenenud päris hästi. Meil on nüüdseks olemas kaks Estlinki kaablit, kokku ühendab Eesti ja Soome võrke 1000 megavatti, mis on väga suur maht. See on meie tavatarbimise tase. Tarbimine ei ole meil kunagi ületanud 1600 megavatti ja miinimumtarbimine on soojal suvel 400 megavatti. Niisiis on meie energiajulgeolek elektrienergia tarbimise mõttes praegu hoopis midagi muud, kui ta oli aastaid tagasi. Täpselt samasuguse efekti annab meile ka Balticconnectori, Eesti ja Soome vahelise gaasitoru ehitamine. Kui me turud ühendame, on tarnekindlus hoopis midagi muud, kui see on praegu. Ka LNG kättesaadavus tähendab Eesti jaoks tarnekindluse suurenemist. Kui on võimalik valida mitme tarnija vahel, küllap siis on ka kauba eest makstav hind kõige odavam. Me peaksime tulevikuski seisma just selle eest, et paljudel tarnijatel oleks võimalik oma tooteid Eesti turule müüa, ehk me peaksime just energiaküsimustes pöörama veelgi enam tähelepanu ühenduste rajamisele.
Palun, kolleeg Priit Toobal!
Aitäh, lugupeetud esimees! Lugupeetud siseminister! Praegu töötab teiega ühes majas veel üks minister, portfellita regionaalminister. Oleme kuulda saanud, et uus koalitsioon kaotab selle portfellita ministri ametikoha ära ja loob asemele kaks uut: üks neist sotsiaalse sidususe minister ja teine oli vist transpordiga seotud minister. Kui õigeks te peate seda, et regionaalministri ametikoht kaotatakse ära olukorras, kus maal on pigem taandareng? Kas see otsus, mille uus koalitsioon on teinud, on teie arvates tark otsus?
Tänan küsimuse eest! Selles küsimuses on meil olnud erimeelsusi ka eelmistel aastatel. Minu hinnangul see ei ole mõistlik otsus. Regionaalministri portfell on õigustatud, me oleme teinud selle kohta erandi Eesti Vabariigi seadustes. See on tõesti olnud siiamaani ainuke ministeerium, kus on kaks ministrit. Regionaalse sidususega tegelemine ja see töö, mida regionaalminister on teinud kodanikuühiskonna ja näiteks usuküsimuste käsitlemisel, on olnud minu arust igati põhjendatud. Loomulikult oleks haldusreform, mis on meie hinnangul üks selgeid reforme, võinud hoida kokku riigi kulusid, muuta riiki mõistlikumaks, paremini juhitavaks ka omavalitsuse tasandil. Kahjuks ei ole senine koalitsioon seda ära teinud ja sellest on kindlasti kahju. Mis puudutab neid otsuseid üldiselt, siis seda me peame tõesti bürokraatia suurenemiseks, et järgmises, ajutises valitsuses saab olema rohkem ministreid kui praeguses valitsuses. Ma julgen kahelda sellise otsuse õigsuses olukorras, kus meil on sisuliselt majandusseisak, mis tuleneb eelkõige raskest majanduskliimast meie ümbruskonna riikides ja üldisemalt Euroopas. Ma arvan, et me peaksime olema rahanduspoliitikas vägagi konservatiivsed ja vastutustundlikud, aga ametisse astuvalt ajutiselt valitsuselt me kuuleme pigem katteta lubadusi. Minu arust see on väga tõsine murekoht, arvestades veel julgeolekuolukorda, mis võib eskaleeruda loomulikult ka majanduse negatiivsemasse poolde. Ma arvan, et meil tuleb väga raske aeg. Ma ei ole kindel, kas ametisse astuv valitsus on selleks valmis. Me kuuleme pigem vastupidist: antakse lubadusi, mis on iseloomulikud aastale 2008, kui samuti tehti suurte lubaduste paraad, mis lõppes aga palkade kärpimisega.
Palun, kolleeg Viktor Vassiljev!
Aitäh, proua juhataja! Mul on küsimus rahandusministrile. Härra Ligi, praegune ja tulevane rahandusminister! Ma olen alati imetlenud teid kui suurepärast spetsialisti, kes valdab kõrgpilotaaži tasemel eelarvetehnoloogiaid. Mul on kogu aeg olnud selline tunne, et iga euro, mis on riigieelarves, on teie näppude vahelt läbi käinud, tallele pandud, te tunnete teda nägupidi ja ei anna opositsiooni nõuete katteks mitte ühtegi senti, sest neid sente lihtsalt ei ole. Nüüd järsku tuleb Taavi Rõivas – no kes on teie kõrval Taavi Rõivas – ja ütleb, et näe, ma leidsin mitu kohta, kust saab viis kuni kümme miljonit, me saame kõik uute partnerite nõudmised ära täita. Mida see siis tähendab? Kas teil oli tõesti niisugune varjatud ülejääk, mille te olite peitnud kuskile sahtlipõhja, ja kas Taavi Rõivas ei leia sealt veel samasuguseid suuri, varjatud varusid?
Aitäh! Ma olen nüüd selle kiituse uimas ja ei pannud päriselt vist küsimustki tähele. See oli suurepärane! Ma mõtlesin muidugi ka eelmisele vastusele, mille kolleeg andis. Meil ei ole plaanis kuidagi suurendada tegevuskulusid selle tõttu, et üks minister valitsusest ära tuleb. Küll aga oleme märganud, et üks ilma portfellita minister on aastate jooksul oma meeskonda väga paisutanud. Ma arvan, et seal on raha selleks, et maksta kinni ühe lisaministri palk ja kirjutuslaud, rohkem kui küll. Ma olen lõputult vastanud küsimustele, kust see raha leiti. Eks me eelarve koostamise käigus paneme kõik numbrid täpsemini kirja ja avalikustame need. Aga läbirääkimistel, ütlen veel kord, lähtusime rangelt struktuursest kattest – kui kusagil on struktuurne kulu, siis tuleb see katta struktuurse kokkuhoiu või struktuurse tuluga. Uue valitsuse paindlikkus eelarvekuludes muudatusi teha on märksa suurem. Vana valitsus kippus olema seniste eelarvete kasvatamisel liiga jäik. Ma ei arva, et see on paratamatu, aga see on tegelikkus. Ja mis seal salata, erakond, kus ei olnud rahandus- ega peaministrit, oli alati lisataotlustes märksa pretensioonikam, kui on olnud praegu uus koalitsioonipartner. See summa tundub väga suur, aga võrreldes sellega, millega me oleme maadelnud kõigi eelarvemenetluste käigus, ei ole see summa suur.
Palun, kolleeg Ester Tuiksoo!
Tänan väga, proua juhataja! Härra rahandusminister! Kuna te tõesti räägite, et te olete leidnud viimasel ajal kõik eelarve varud ja reservid üles, siis ma küsin teie käest konkreetselt. Kas te leidsite nüüd ka raha uue maaelu arengukava omapoolseks finantseerimiseks maksimaalses mahus, millest oli alguses juttu?
Aitäh! Ma ei tea, mis see maksimum on – kas lõputu rida nulle, mis ulatub silmapiiri taha? Ma ei ole öelnud, et kuskil on avastatud mingid suured reservid. Võin öelda kiiresti, et 15 miljonit reservi leidsime tõepoolest parema, efektiivsema finantsjuhtimise kaudu. Maaelu arengukavaga on küll nii, et alates sellest valitsusest, kus me teiega koos olime, alates 2006. aastast kehtib valitsuses põhimõte – hiljem on seda kinnitanud ka praktika –, et Euroopa raha kaasfinantseerimise suhtes võtab eelarve minimaalse võimaliku kohustuse. Üks ministeerium üritas tõepoolest seda põhimõtet rikkuda. Mina ei saa sellega nõustuda, küll aga saab valitsus alati teha teistsuguseid otsuseid. Kuni neid ei ole tehtud, ei saa mina aktsepteerida mingit muud numbrit, kui on olnud mitme järjestikuse valitsuse poliitikas. Praegu laua taga arutades me kaalume ka, millised on need tegelikud põllumajanduskulud. Kindlasti ei ole nii, et keegi jätab lihtsalt raha endale, kui vajadus on väiksem, kui on kokku lepitud. Seda aktsepteerida ei saa.
Palun, kolleeg Lembit Kaljuvee!
Aitäh, proua esimees! Hea rahandusminister! Ma usun, et uus valitsus saab olema värskem ja elavam. Aga nii nagu meie peaminister Ansipki arvan, et see laustoetuste asi ei ole õige. Miks minu neli lapselast peavad saama toetust, kui nende isad-emad saavad oma lastega hakkama? Palju on räägitud, et n-ö vajaduspõhine rahajagamine on väga keeruline ja kulukas. Mina ei saa aru, mis seal nii väga keerulist on? Tehke see süsteem valmis ja pakkuge välja! Ma arvan, et õigem oleks ikkagi toetada neid, kes tuge vajavad.
Palun, kolleeg Priit Toobal!
Aitäh! Õnneks on see toetuste süsteem loodud, vajaduspõhine element on olemas ja see element ka kasvab. Mina toetan samuti eelkõige vajaduspõhist elementi, kuigi ma mõistan väikse universaaltoetuse kohta tehtavat kriitikat. Mina oleksin kindlasti kirjutanud teistsuguse koalitsioonilepingu, aga see poleks mitte kuhugi jõudnud. Kodus võid sa kirjutada igasuguseid asju. Inimestel, kes leiavad, et nemad universaaltoetust ei vaja, on kõik võimalused jätta avaldus kirjutamata. Ja ka nende vanaisadel on võimalus riigieelarve kokkuhoid teoks teha. Nii ta on.
Aitäh, lugupeetud esimees! Lugupeetud peaminister! Küsin tulevase eurovoliniku persooni kohta. Erinevalt meist olete teie uut koalitsioonilepingut näinud. Teatavasti eile Reformierakonna volikogu kinnitas selle. Kas uus koalitsioonileping jagab ka uue eurovoliniku koha ära kahe erakonna, Reformierakonna ja Sotsiaaldemokraatliku Erakonna vahel? Kummale erakonnale see positsioon lepingu järgi kuulub ja kes võiks olla Reformierakonnast või Sotsiaaldemokraatlikust Erakonnast see persoon, kes uue eurovoliniku kohta täitma hakkab? Kas Reformierakonna sees on olnud kõneks, et teie võiksite pärast Siim Kallast minna Eestit Euroopa Komisjoni esindama?
Palun, kolleeg Tarmo Tamm!
Aitäh! Mulle teadaolevalt ei ole eurovoliniku koht koalitsiooniläbirääkimiste objekt.
Mul on küsimus lugupeetud peaministrile, kuna ta on viimast korda infotunnis. Kas härra peaminister jäi Riigikogu opositsiooni tööga rahule?
Täna on Priit Toobalil väga hea päev – juba neljas küsimus. Palun!
Esiteks, ma ei ole veendunud, et ma olen infotunnis peaministrina viimast korda. Ülimalt suure tõenäosusega me kohtume siin selle raames vähemalt ühe korra veel. Seda ma aga endale küll ei luba, et hakkaksin peaministrina andma hinnangut opositsioonile, koalitsioonile või Riigikogule tervikuna. Olgu see ikka vastupidi, et koalitsioon, opositsioon ja Riigikogu tervikuna annavad hinnangu valitsusele ja peaministrile.
Aitäh, lugupeetud esimees! Kuna peaminister oli oma vastuses eurovoliniku kohta üsna napisõnaline, siis ma küsin niimoodi. Kui tulevane peaminister Taavi Rõivas teeks teile kui Reformierakonna esimehele ettepaneku asuda eurovoliniku kohale ja kinnitaks teile, et selleks on olemas kokkulepe ja valitsuse toetus, kas te oleksite siis nõus sellele ametikohale minema?
Aitäh! Kõigepealt tuleb Riigikogul uus peaminister ametisse saada, siis on mõtet rääkida sellest, kellele tema võiks mingeid ettepanekuid teha. Aga ma saan ju aru küll, mida te mu käest küsite, ja vastuse olen ma ka siitsamast kõnepuldist juba varem andnud. Jah, ma olen hakanud seda kohta enda jaoks ahvatlevaks pidama ja ma oleksin sellest kohast huvitatud küll.
Tundub, et rohkem küsimusi ei ole. Ei, siiski on. Palun siis kiiremini! Kolleeg Imre Sooäär, palun!
Aitäh, hea juhataja! See küsimus on ajendatud eelmisest küsimusest. Peaminister on avalikkusele teada andnud, et ta tuleb pärast tagasiastumist Riigikogusse. Järelikult peaksime siin infotunnis teda veel nägema, sest komisjoni kohti jagatakse hulk aega hiljem, mitu kuud hiljem. Kas peaminister on meelt muutnud või näeme teda Riigikogus?
Praegu on ju kõik volinikukohad täidetud, sinna ei ole mõtet kellelgi kandideerida, vakantseid kohti pole. Kui uus valitsus ametisse astub, siis asun mina tööle Riigikogusse ja mul on tunne, hea Imre, et ma hakkan istuma seal sinu taga, kohe otse sinu selja taga. Ma loodan, et see saab mulle meeldiv kogemus olema.
Lõpetame infotunni. Suur tänu, kolleegid, küsimuste esitamise eest! Suur tänu, ministrid ja peaminister, vastuste eest! Infotund on lõppenud.
Tere päevast, austatud Riigikogu! Tere päevast, lugupeetud kaitseminister! Alustame Riigikogu täiskogu VII istungjärgu kaheksanda töönädala kolmapäevast istungit. Kolleegid, nüüd on võimalik üle anda eelnõusid ja arupärimisi. Kolleeg Yana Toom, kas soovite koha pealt esineda? Palun vajutage õiget nuppu! Yana Toom, palun!
Austatud kolleegid! Austatud Riigikogu esimees! Keskerakonna fraktsiooni nimel on mul üle anda arupärimine haridus- ja teadusministrile, kelleks hetkel on Jaak Aaviksoo, aga ilmselt tuleb sellele vastama järgmine haridus- ja teadusminister. Arupärimise teema on vajaduspõhised õppetoetused. Samasuguse arupärimise oleme juba korra menetlusse andnud. Meile teeb muret nimelt see, et vajaduspõhist õppetoetust määrates ei võeta arvesse mitte leibkonna, vaid pere ehk bioloogiliste vanemate sissetulekut. Kohalviibijad võib-olla mäletavad, et eelmine kord härra Aaviksoo vastas, et probleemi ei ole. Selle peale saatsin ma talle konkreetse pere dokumendid koos küsimusega, kuidas saaks seda probleemi lahendada. Sain täpselt samasuguse vastuse nagu see, millest kõik paar kuud tagasi algas, kui see pere sai eitava vastuse Haridus- ja Teadusministeeriumist. Ma loodan, et surnud ring saab kuidagi murtud. Seetõttu küsimegi haridus- ja teadusministri käest, kuidas on kavas muuta vajaduspõhiste õppetoetuste süsteemi. Meid huvitab muu hulgas see, kas nende 3000 üliõpilase seas, kes jäid vajaduspõhisest õppetoetusest ilma, on palju neid, kes jäid sellest ilma just seetõttu, et arvesse läheb bioloogiliste vanemate sissetulek, mitte leibkonna tegelik sissetulek. Aitäh!
Aitäh! Juhatuse nimel olen vastu võtnud ühe arupärimise. Kui see vastab Riigikogu kodu- ja töökorra seadusele, siis edastan selle otsekohe adressaadile. Nüüd teated. Riigikogu juhatus on võtnud menetlusse järgmised eelnõud ja määranud neile juhtivkomisjonid. Esiteks, Vabariigi Valitsuse 17. märtsil algatatud Tallinna Tehnikaülikooli seaduse eelnõu, mille juhtivkomisjon on kultuurikomisjon. Teiseks, Vabariigi Valitsuse 17. märtsil algatatud kalapüügiseaduse muutmise seaduse eelnõu, mille juhtivkomisjon on keskkonnakomisjon. Kolmandaks, Vabariigi Valitsuse 17. märtsil algatatud veterinaarkorralduse seaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu, mille juhtivkomisjon on maaelukomisjon. Neljandaks, Vabariigi Valitsuse 17. märtsil algatatud perioodi 2014–2020 struktuuritoetuse seaduse eelnõu, mille juhtivkomisjon on rahanduskomisjon. Viiendaks, Vabariigi Valitsuse 17. märtsil algatatud kollektiivlepingu ja kollektiivse töötüli lahendamise seaduse eelnõu, mille juhtivkomisjon on sotsiaalkomisjon. Kuuendaks, Riigikogu rahanduskomisjoni 17. märtsil esitatud Riigikogu otsuse "Hasartmängumaksust toetuste määramise nõukogu liikme nimetamine" eelnõu, mille juhtivkomisjon on rahanduskomisjon. Kaitseminister Urmas Reinsalu on avaldanud soovi esineda tänasel Riigikogu istungil poliitilise avaldusega. Riigikogu juhatus on sellega nõustunud. Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse § 56 lõike 1 punkti 9 ja lõike 2 alusel olen täiendanud Riigikogu tänase istungi päevakorda kaitseminister Urmas Reinsalu poliitilise avaldusega. Nüüd, kolleegid, palun teeme kohaloleku kontrolli! Kohalolijaks registreerus 83 ja puudub 18 Riigikogu liiget.
Alustame tööd tänase päevakorra punktidega. Kõigepealt esitab kaitseminister Urmas Reinsalu poliitilise avalduse. Kolleegid, ma tutvustan teile, mis toimub pärast seda. Pärast kaitseministri ettekannet, mis kestab kuni 20 minutit, on igal Riigikogu liikmel võimalik esitada ettekandjale üks küsimus. Järgnevad läbirääkimised, kus sõna võivad võtta ainult fraktsioonide esindajad. Palun kõnepulti lugupeetud kaitseministri Urmas Reinsalu!
Austatud Riigikogu liikmed! Ametist lahkuva kaitseministrina otsustasin Riigikogu ees esineda poliitilise avaldusega, et peatuda viimastel aastatel kaitsevaldkonnas tehtul, aga ka meie ees seisvatel ülesannetel ja meie eesmärkidel. Sellised avaldused, nagu te hästi teate, pole tavapärased. Kuid tavapärane pole ka Eesti julgeolekukeskkond neil nädalatel ning ilmselt eelseisvatel kuudel ja aastatel. Kuigi Eesti enda sõjalise kaitse arendamine toimub pikaajaliste plaanide järgi, mille aluseks on erakondade konsensus põhilistes riigikaitselistes küsimustes, on meie lähinaabruses toimuv kriis mõjutanud kardinaalselt kogu Euroopa julgeolekut, seda eriti Venemaaga piirnevate riikide jaoks. Praegu pole Eesti riigis pakilisemat küsimust kui julgeolek. Nagu te teate, täitub neil päevil kümme aastat meie NATO liikmeks saamisest. Eesti kaitsevõime on selle ajaga palju muutunud, aga muutunud on ka allianss ise. Kuigi kriitikuid ja skeptikuid leidub rohkelt, olen veendunud, et praegune NATO on sõjaliselt tugevam kümnenditagusest. Tõsi, kaitsekulutused Euroopas tervikuna valmistavad muret, sest mitmes liitlasriigis on need ikka veel majanduskriisist alguse saanud langustrendis. Kuid tänapäeva NATO on reaalselt kokku harjutanud, sõjaliselt karastunud ja kogenud organisatsioon. Alates Venemaa agressioonist Gruusia vastu 2008. aastal pole meil Brüsselis ega liitlaste juures vaja enam pidevalt müügimehena kollektiivkaitse tähtsust jutlustada. Põhja-Atlandi leppe artiklist 5 lähtuv kollektiivkaitse põhimõte on saanud iseenesestmõistetavaks ka pärast külma sõda ja sellest on taas kord saanud NATO põhiülesanne. Viimastel nädalatel on mitmed lääne poliitikud mulle kinnitanud, et nad on alles nüüd aru saanud, et kõik need aastad, kui nad pidasid meid paanikategijaks, oli meil tegelikult õigus. Kui Gruusia sõda oli suurele osale läänemaailmast ebameeldiv äratuskell, siis Ukrainas toimuv pole muud kui tuletõrjealarm või geopoliitiline maavärin. Rahvusvaheline kogukond pandi ootamatult fakti ette, et 21. sajandi Euroopas käivadki asjad nii, et üks riik tungib oma sõjaväega naaberriiki, korraldab seal n-ö referendumi ja annekteerib endale meelepärase territooriumi, ilma igasuguse moraalse või rahvusvahelise õiguse katteta. Eesti riik peab tegema rahvusvahelisel areenil kõik, et ülbitsemine saaks vastuse ja kuritegu karistuse. Ilmselt leidub ka meil küünikuid, kes küsivad, miks Lõuna-Osseetias, Abhaasias, Krimmis ja Ida-Ukrainas toimuv üleüldse Eestile korda läheb. Ma loodan, et enamik inimesi mõistab, et kui sellist käitumist hakatakse rahvusvahelistes suhetes aktsepteerima, siis ei saa unerahu olla mitte ühegi sellise agressorriigi naabril ja mitte ainult naabril. Kuna Venemaa kodanikke elab kõikides Euroopa riikides, siis lähtuvalt Moskva retoorikast võiks Krimmi-laadne stsenaarium taaslavastamisele tulla ükskõik kus, küll vajaduse korral ka näitlejaid, lavakunstnikke ja kostüüme leiab. Arvestades Kremli senist stoilist reaktsiooni lääne hoiatustele, ei saa selliseid referendumeid tulevikus enam täiesti välistatuks pidada. Vastupidi, sellest võib kujuneda uus muster. Lugege vaid Venemaa presidendi eilset kõnet, kus ta selgitas oma teguviisi õõvastavaid motiive. Samas kinnitan ma kõigile ja rõhutan veel kord, et Eesti Vabariik ei pea hirmu tundma. Me oleme hästi kaitstud, paremini kui kunagi varem. Kuid Venemaa käitumine peab kaasa tooma põhimõttelise muutuse selles, kuidas me ise oma julgeolekut näeme ja sellesse panustame. Meie kõrval peab seda tegema terve demokraatlik läänemaailm. Ootamatult, kuid vääramatult elame uues julgeolekukeskkonnas. Küsigem endilt, kuidas selles rahvusvahelist õigust jalge alla tallavas keskkonnas endaks ja sõltumatuks jääda, mida peame tegema endistviisi, mida muutma või milles ümber mõtlema. Tahan toonitada, et minu hinnangul on Eesti riik halvenenud julgeolekuolukorraks riigisiseselt valmistunud. Markeerin peamiseid arengusuundi ja teemasid, mis on meie sõjalist riigikaitset viimastel aastatel iseloomustanud. Esiteks, meie kehtiva riigikaitse arengukava juhtpõhimõte on luua piiratud ressursside tingimustes võimalikult tõhus, toimiv ja tõsiselt võetav kaitsevägi. Oleme hoolega analüüsinud Vene-Gruusia sõja järelmeid. Tänapäeva sõda on kiire, konflikt võib esile kerkida ootamatult ja vastane ei anna pikka aega selleks valmistumiseks. Sellest eeldusest lähtudes oleme kaitseväge reforminud ning jõudsalt liikunud paberarmeest reaalselt kasutatava ja võimalikult hästi varustatud kaitseväe suunas. Me ei saa endale lubada luksust aina planeerida ja ehitada ning arendada unelmateväge, mis võib valmis olla 20 aasta pärast. Meil on vaja kaitseväge, mida saab kohe kasutada. Teiseks, me oleme vastu võtnud otsuseid, mis vähendavad kaitseväes bürokraatiat, ning keskendunud kaitseväe tegeliku kaitsevõime kasvatamisele. Meie eesmärk on täielikult varustatud ja relvastatud kiirreageerimisstruktuur. Oleme otsustanud rajada tänapäevased väljaõppetingimused juba olemasoleva taristu põhjal. Oleme vähendanud staape ning ühtlustanud sõja- ja rahuaegseid juhtimisahelaid. Kolmandaks, Venemaa agressioon Ukrainas, aga ka suuremahulised planeerimata õppused meie idapiiri taga tõestavad luure ja eelhoiatusvõime prioriteetsust. See valdkond peab jääma esmatähtsaks ka tulevikus. Kiirelt on küpsemas meie erioperatsioonide korraldamise võime. Mahukamatest ja olulisematest hangetest mainin veel jalaväe lahingumasinaid, liikursuurtükke ja tankitõrjet. Töö nende hangetega on käimas. Ämari lennuväli on valmis vastu võtma liitlaste lennukeid ja nendega opereerima. Me ei saa aga rääkida kaitsevõimest ilma vabatahtliku kaitsetahteta. Kõigi näitajate järgi on see Eestis arvestatav. Eriliselt teeb rõõmu noorte teotahe. Kutsun kõiki kodanikke üles liituma Kaitseliiduga, aga samuti ühiskondlikult tänu avaldama välisoperatsioonidel teeninud veteranidele. Ma olen uhke selle üle, et meie ühiskond pole muutunud halvas mõttes euroopalikuks heaoluühiskonnaks, mida iseloomustab moraalne maharelvastumine ja julgeoleku enesestmõistetavaks pidamine. Esmaspäeval kinnitasin ma uue kava, et vabatahtlikke rohkem Eesti riigikaitsesse kaasata. Kõigil inimestel peab olema võimalik oma huvide ja võimete kohaselt oma panus anda. Palju on tehtud, kuid uus reaalsus nõuab meilt rohkem. Eesti riik ei tohi sõjalise või muu kriisi tingimustes lakata funktsioneerimast. Me peame sisuga täitma riigikaitse laia käsitluse. Esmakordselt võttis valitsus läinud kuul vastu riigikaitse laiapinnalise arengukava. Sõjaline kaitse on riigikaitse peamisi sambaid, kuid mitte ainus. Peaaegu kõigil ministeeriumidel on kohustus mõelda riigikaitselistest vajadustest lähtuvalt ning ministeeriumideüleselt peab Riigikantseleis hakkama toimima riigikaitse koordinatsioonifunktsioon. Selleks tuleb läbi mõelda seadusraamistik. Kaitseministeeriumis käib töö riigikaitseseaduse eelnõuga, mis peaks ilmavalgust nägema käesoleva aasta lõpuks. Samuti vajab uuendamist kehtiv, nelja aasta tagune riigikaitse strateegia. Sõjalise kaitsevõime seisukohalt ei ole küsimus praegu vaid 2%-s kui arvus. Küsimus on selles, et meil on vaja senisest kiiremas tempos oma iseseisev sõjaline kaitsevõime välja arendada. Me vajame reaalse kaitsevõime rakendamise huvides kahte brigaadi. Ühe brigaadi tegutsemisvõime saavutame aastaga. Praeguse rahastamistaseme korral on teise brigaadi täielik relvastamine ja varustamine ette nähtud peale 2018. aastat. Peame pingutama ja saavutama selle varustatuse taseme varem, koos esimese brigaadi täielikult soomusmanöövervõimega varustamisega. Mul on hea meel parlamendile teatada, et meie läbirääkimised Hollandi Kuningriigi kaitseministeeriumiga lubavad juba sel aastal sõlmida lepingu, et Eesti saaks endale järgmisel aastal esimesed jalaväe lahingumasinad. Kõike seda arvestades kutsun parlamendis esindatud erakondi üles arutama ja sõlmima parteideülest riikliku kaitse kokkulepet. Selle eesmärk on saata Eesti ühiskonnale ning meie avalikule ja erasektorile selge signaal kaitsevaldkonna tähtsuse kohta, aga samuti leppida kokku lähiaastate peamistes eesmärkides, lähtudes põhimõtteliselt muutunud julgeolekuolukorrast. Head kohalviibijad! Tahan veel kord tulla tagasi rahvusvahelise mõõtme juurde. Septembris toimub Walesis NATO tippkohtumine. Meie huvi on, et tippkohtumise keskne sõnum oleks see, et NATO põhiülesanne muutunud oludes on kollektiivkaitse. See tuleb sisustada konkreetse tegevusega, selleks et NATO säilitaks pärast Afganistani operatsiooni koostegutsemisvõime suuremahuliste sõjaliste operatsioonide tarbeks kollektiivkaitse huvides. Selleks on ennekõike vaja liitlassuhteid Põhja-Ameerika ja Euroopa vahel. Selleks on vaja tõsiselt võetavat Euroopa panust ühisesse kaitsesse, ei tohi pidevalt Ameerikale lootma jääda. Selleks on vaja ka kiiret, tarka ja sihikindlat tegutsemist kollektiivkaitse tugevdamise nimel. Eesti pakkus esimese riigina Euroopas NATO-le välja konkreetsed ettepanekud alliansi heidutusvõime suurendamiseks. Suurem arv õhuturbelennukeid Balti regioonis on selle esimene tulemus. Ühendriigid saatsid oma lennukid meie regiooni vaid mõni päev pärast palvet. Otsusest saata siia oma sõjalennukid teatas esmaspäeval ka Suurbritannia valitsus. Olen kahe aasta jooksul ise näinud, kuulnud ja mõistnud, milline on Eesti julgeolekukuvand rahvusvaheliselt. See pole ääremaa kuvand, vaid tõsiselt võetava liitlase oma, riigi oma, kes teeb, mida ütleb, ning kes ei lase liugu teiste turjal. Sisul põhinev kuvand on väikeriigi väärtuslikumaid valuutasid. Tänast kõnet ette valmistades meenus mulle, kuidas paari kuu eest ironiseeriti minu Ühendriikides väljaöeldud mõtte üle, et me igatseme Euroopast lahkunud Ühendriikide tanke ja vajame Eestis liitlaste sõjalist kohalolekut. Mul on hea meel öelda, et mõni nädal tagasi tõid Ühendriigid Euroopasse tagasi 30 tanki. Debatid, mis praegu Washingtoni koridorides käivad, annavad tunnistust palju rohkemast kui Ühendriikide valmisolekust toetada Euroopat vaid ühe tankipataljoniga. Euroopa julgeolek on praeguse seisuga Ühendriikide otsustajate mõttelistel kaartidel tagasi ja see on meie julgeoleku üks kesksemaid tagatisi. Me peame töötama selle nimel, et see nii ka jääks. Eile andis Ühendriikide asepresident Joe Biden Varssavis teada, et Ühendriigid on valmis kaaluma roteeruvate väeüksuste toomist meie regiooni. See on äärmiselt tähtis ja teretulnud signaal. Mul on hea meel teatada, et saavutasin eile põhimõttelise kokkuleppe Poola kaitseministriga selles, et lähitulevikus osaleksid Eestis õppustel Poola õhutõrjeüksused. Meil on julgeoleku defitsiit, mida tuleb kompenseerida kiiresti ja mõjusalt. Me vajame liitlaste kohalolekut ja peame siin regioonis näitama üles valmisolekut ise rohkem panustada. Palju enam peame muutunud oludes julgeoleku vallas koostööd tegema Põhjala ja Balti regioonis. Balti koostöös on tõusud ja mõõnad. Regulaarselt kohtume Põhjala riikidega, tihti on koos Balti ja Põhjala riigid, kuid nii kaua, kuni Soome ega Rootsi ei kuulu NATO-sse, on täiemahuline regionaalse koostöö potentsiaal saavutamata. Kogu regiooni julgeoleku huvides on Rootsi ja Soome liikmesus NATO-s. Muutunud julgeolekusituatsioon näitab, et sellises kriisis nagu praegu on pealtvaatajaks jääda ülimalt ohtlik. NATO lepingu artikkel 5 rakendub vaid NATO territooriumil. Teine, tõsiselt pärssiv tegur on Läti ja Leedu väikesed kaitsekulutused. See ei tohi olla ettekääne ega vabandus meile, vaid see on probleem. Kirjutasin täna kirja oma Läti ja Leedu kolleegile palvega kaaluda tõsiselt kaitsekulutuste suurendamist. Mõistagi on see nende riikide sisepoliitiline otsus, kuid paratamatult vaadatakse meid kolme tihti ühe regioonina, nii ka NATO kaitseplaanides. Meil on sarnased probleemid, mistõttu peaksid vastused nendele olema võrreldavad, need ei tohiks mitu korda erineda. Täna, homme ja lähitulevikus peame tegema kõik, et Ukraina kriis saaks võimalikult rahumeelse lahenduse ja Venemaa käitumisele antaks rahvusvahelisel areenil adekvaatne vastus. Peame ausalt tunnistama, et läänemaailma vastus ei ole olnud piisav ja kriis on eskaleerunud. Läänemaailm ei sanktsioneerinud Gruusia agressiooni järel Venemaad küllaldaselt ja see julgustas agressiooni kordama. Kui praegu ei suudeta lääne survel agressorit taanduma sundida, siis jääb Euroopas julgeolekukriis kestma. Rahvusvahelise kogukonna võime oma väärtusi kaitsta on Eesti otsene julgeolekuhuvi. Praegu on väärtuspoliitika ja huvipoliitika Eesti Vabariigile täiesti kattuvad mõisted. Meie ühiskond peab olema tugev. Ma tunnustan siiralt Ukraina rahva südikust selle kriisi ajal. Nad pole allunud massiivsele infosõjale ega provokatsioonidele. Ühiskonna sidusus kriisisituatsioonis on kõige otsustavama kaaluga. Peame ka Eestis mõtestama õiges kontekstis Venemaa agressiooni käekirja: sisemise kriisi pinnalt tekitatakse riikidevaheline kriis, mis läheb üle julgeolekukriisiks, kus kasutatakse jõudu. See on reaalsus, mille põhjal peame tegema määrava tähtsusega järeldusi ka Eesti sisejulgeoleku vallas. Kuid kõige alus on ühiskonna sidusus. Seega, agressor teeb esmalt katse rahva kokkuhoidmistunnet hävitada. Psühholoogiline kaitse, üksteise märkamine ja kokkukuuluvustunne on meie julgeoleku vundament. Kordan oma kõne alul toodud mõtet: me ei pea hirmu tundma. Ainus, mida peame kartma, on hirm ise. Me peame muutunud oludes oma tegevust kiretult muutma, seades keskmesse julgeoleku. Maailm on täna ohtlikum, kui ta oli sõna otseses mõttes eile. Kuid me pole selles maailmas üksi ja me ei istu, käed rüpes. Austatud Riigikogu! Kaitseministrina tänan teid asjaliku koostöö eest! Aitäh teile!
Suur tänu, härra kaitseminister! Kas ettekandjale on küsimusi? Küsimusi ei ole. Kas fraktsioonide volitatud esindajad soovivad läbirääkimisi pidada? Kõnesoove ei ole, läbirääkimisi ei avata.
Läheme edasi. Järgmine päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud protokolli nr 15 "Inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni muutmise kohta" ratifitseerimise seaduse eelnõu 581 teine lugemine. Ma palun ettekandeks kõnepulti põhiseaduskomisjoni esimehe Rait Maruste!
Head kolleegid! Protokolli nr 15 "Inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni muutmise kohta" ratifitseerimise seaduse eelnõu 581 esitas Vabariigi Valitsus Riigikogule 20. jaanuaril. Põhiseaduskomisjonis oli see esimest korda arutelul 28. jaanuaril. Eelnõu esimene lugemine oli 19. veebruaril. Esimene lugemine lõpetati ja muudatusettepanekute esitamise tähtajaks määrati 6. märts kell 17.15 ehk kümme tööpäeva nagu ikka. Muudatusettepanekuid ei laekunud, tehti ainult mõned keelelised märkused. Komisjonis oli eelnõu teist korda arutelul 10. märtsil. Komisjon otsustas üksmeelselt saata eelnõu teisele lugemisele 19. märtsiks ja teeb ettepaneku panna eelnõu lõpphääletusele. Aitäh!
Suur tänu, kolleeg Rait Maruste! Küsimusi teile ei ole. Kas soovitakse läbirääkimisi pidada? Kõnesoove ei ole, läbirääkimisi ei avata. Kuna muudatusettepanekuid ei ole laekunud, siis võime minna lõpphääletuse juurde. Lugupeetud Riigikogu, panen lõpphääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud protokolli nr 15 "Inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni muutmise kohta" ratifitseerimise seaduse eelnõu 581. Palun hääletada! Poolt hääletas 60 Riigikogu liiget, vastuolijaid ega erapooletuid ei ole. Eelnõu on seadusena vastu võetud.
Algab Vabariigi Valitsuse algatatud rahvusvahelise energiaprogrammi kokkuleppega ühinemise seaduse eelnõu 576 teine lugemine. Ma palun ettekandeks kõnepulti majanduskomisjoni liikme Olga Sõtniku!
Lugupeetud proua juhataja! Head kolleegid! Seaduseelnõu 576 näeb ette, et Eesti liitub rahvusvahelise energiaprogrammi kokkuleppega ning Eestist saab Rahvusvahelise Energiaagentuuri täieõiguslik liige. Minu arvates on väga oluline, et sellisel keerulisel ajal, kui Euroopa ja kogu maailma energiaturge võivad Venemaa olukorra tõttu ees oodata suured muudatused, avaneb Eestil võimalus ligi pääseda põhjalikele turuanalüüsidele ja andmetele, mida saame kasutada riigisiseste energeetikat puudutavate küsimuste lahendamisel ja poliitika kujundamisel. Samuti annab osalemine energiaagentuuri töögruppides Eestile rohkem võimalusi kaasa rääkida ülemaailmse energiapoliitika kujundamisel. Seaduseelnõu algatas Vabariigi Valitsus 13. jaanuaril ja esimene lugemine toimus 19. veebruaril. Muudatusettepanekuid oli võimalik esitada 27. veebruarini, aga ühtegi ei laekunud. Teist korda arutasime seda seaduseelnõu majanduskomisjonis 10. märtsil. Erilist arutelu komisjonis ei olnud, kuna muudatusettepanekuid ei olnud. Majanduskomisjon otsustas saata eelnõu teisele lugemisele 19. märtsiks ja teha ettepaneku panna eelnõu lõpphääletusele. Need otsused olid konsensuslikud. Palun teid kõiki seda eelnõu toetada! Aitäh!
Suur tänu, kolleeg Olga Sõtnik! Küsimusi teile ei ole. Kas soovitakse läbirääkimisi pidada? Kõnesoove ei ole. Kuna ei olnud ka muudatusettepanekuid, võime minna lõpphääletuse juurde. Kolleegid, panen lõpphääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud rahvusvahelise energiaprogrammi kokkuleppega ühinemise seaduse eelnõu 576. Palun hääletada! Poolt hääletas 48 Riigikogu liiget, vastuolijaid ega erapooletuid ei ole. Eelnõu on seadusena vastu võetud.
Jätkub Vabariigi Valitsuse algatatud liikluskindlustuse seaduse eelnõu 423 teine lugemine. Ma palun ettekandeks kõnepulti majanduskomisjoni liikme Kristen Michali!
Austatud juhataja! Austatud Riigikogu liikmed! Liikluskindlustuse seaduse eelnõu 423 algatas Vabariigi Valitsus 2013. aasta 22. aprillil ehk varsti peaaegu aasta tagasi. Eelnõu esimene lugemine toimus 22. mail, teine lugemine 3. detsembril. Juhtivkomisjon esitas tollal täiskogule 40 muudatusettepanekut. Nüüd on muudatusettepanekuid, mis tuleb täiskogus läbi vaadata, 13. Märgatav osa neist on normitehnilised, aga osa on sisulised. Oleme seda eelnõu menetlenud hea õigusloome põhimõtete vaimus põhjalikult ja kaasavalt. Mul on hea meel, et saime ettevõtjatelt tagasisidet, mis on meid edasi aidanud. Töörühm kutsus kokku ümarlaua ning me arutasime liikluskindlustuse, liiklusregistri ja autoromudega seonduva läbi autolammutussektori esindajate ning Autode Müügi- ja Teenindusettevõtete Eesti Liidu ehk AMTEL-iga. Menetluse jooksul korraldasime hulga kohtumisi töörühma vormis. Tänan hea koostöö eest Siiri Tõnistet ja Linda Lelumeest Rahandusministeeriumist, Mart Jesset Eesti Liikluskindlustuse Fondist, Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi ning Maanteeameti esindajat Lauri Lugnat, loomulikult ka majanduskomisjoni nõunikku Marin Danieli! Samuti tänan kõiki teisi, kes selle eelnõu paremaks saamisele kaasa aitasid! Osa neist on mainitud ka seletuskirjas. Ümarlaudadel ja töörühmas olid peamised arutlusteemad liikluskindlustuse eelnõule lisandunud punktid, mis käsitlevad seda, kuidas tagada Eestis ka tulevikus, et kasutamata, juba kasutuskõlbmatute või poolikute sõidukite utiliseerimine toimuks korralikes ja keskkonnanõudeid täitvates lammutuskodades. Arutasime seda teemat. Ministeeriumid jätkavad tööd nii järelevalve tõhustamisel kui ka registris olevate passiivsete sõidukite probleemiga. Näiteks on Maanteeamet juba alustanud sõidukiomanikele info jagamist. Arutelu ja kontaktide tulemusel asus AMTEL seisukohale, et uus seadus on vajalik ning nad toetavad selle sündi. Mul on selle üle hea meel, sest see näitab, et hea õigusloome põhimõtteid järgides on võimalik vajaduse korral asju ka pikemalt arutades heale tulemusele jõuda. Lisaks, nagu juba öeldud, on arutelude tulemusel ministeeriumidel selgem, mida ettevõtjad ootavad ja mis suunas tuleb edasi minna. Meenutan mõne märksõnaga, mis on selle ligi aasta menetletud eelnõu olulisemad põhimõtted. Eelnõu eesmärk on muuta liiklusõnnetuses kannatanule asjaajamine mugavamaks ning liikluskindlustuse leping sarnaseks ja võrreldavaks teiste kindlustuslepingutega. Lisaks liikluskindlustusele arutasime, nagu öeldud, seda, kuidas liiklusregistris korda luua ja samas tagada, et keegi ei jätaks oma romu vedelema. Selleks on ette nähtud järgmised meetmed. Esiteks, liiklusregistrikande peatamine. See juhtub siis, kui on täidetud järgmised tingimused. Esiteks, tehnilisest ülevaatusest on möödunud vähemalt kaks aastat ja viimase liikluskindlustuspoliisi kehtivus on samuti lõppenud kaks aastat tagasi. Kanne taastub automaatselt, kui tehakse ära tehniline ülevaatus. Teiseks, sõiduk kustutatakse registrist pärast seda, kui politsei, Päästeamet või Keskkonnainspektsioon on väljastanud tõendi sõiduki hävitamise kohta. Kolmandaks, sõiduki saab registrist kustutada, kui sõiduk on lammutatud või hävinud enne 2004. aasta 1. maid. Sõidukid, millele ei ole alates 1. maist 2004 tehtud tehnoülevaatust, saab registrist kustutada lihtsustatud korras avalduse alusel ilma lammutustõendita. Lisaks meenutan, et hooajaliselt kasutatava sõiduki saab jätta 12 kuuks kindlustamata tingimusel, et sellega liikluses ei osaleta. Sõiduki kahjustumise korral eelistatakse taastusremonti, see pole absoluutne, vaid seda tehakse siis, kui see on mõistlik. Lisaks muutub kahjude käsitlemine kannatanule kiiremaks. Kindlustusandja peab alustama hüvitamist 30 päeva jooksul ja ta peab selgitama põhjust, kui hüvitamine miskipärast edasi lükkub. Töörühmas ja komisjonis võtsime eelnõust menetluse käigus välja kindlustusandja tagasinõuete ülempiiri. See oli ka minu isiklik veendumus, mida toetasid töörühm ja komisjon. 3000 euro suurune tagasinõude piirmäär kaitseks reegleid rikkunud süüdlasest juhti, kuid oleks mõnevõrra ebaõiglane korralike juhtide vastu, kes peaksid selle kahju katma. Näiteks oleks olnud tagasinõude piirmäär ette nähtud joobes juhtimise, ärandamise ja sündmuskohalt põgenemise puhul. Komisjon asus, nagu öeldud, seisukohale, et sellist piirmäära seadusesse vaja ei ole. Uus on eelnõus ka mittevaralise kahju, kui soovite, siis moraalse kahju käsitlemine. Moraalne ehk mittevaraline kahju on eelduslik, seda ei ole vaja taotleda. Varem oli eelnõus põhimõte, et kehavigastuse või mittevaralise kahju puhul on hüvitise ülempiir 3200 eurot. Seoses Euroopa Kohtu otsustega algab eelduslik mittevaraline kahju kerge tervisekahjustuse puhul 100 eurost ja eriti raske tervisekahjustuse korral ulatub 3200 euroni. Sellist kahju eeldatakse. Kui tegelik kahju on sellest suurem, siis peab inimene lisahüvitist ise taotlema. See muudatus tähendab inimesele seda, et ta saab kohe lisaks muudele hüvitistele ka mittevaralise kahju hüvitise ehk tema üleelamised hüvitatakse. Kui sõiduki põhiasukoht on välisriigis, peavad sõiduki juhil olema Eestis kindlustuskohustuse täitmist näitavad dokumendid kaasas. Lisasime selle selguse mõttes, et tulevikus ei oleks enam juhtumeid, kus kohustuse täitmist kontrollida ei saa. Eesti inimestel ei muutu sellest midagi, meil on elektrooniline register ja poliisi kaasas vedada ei ole vaja, see puudutab teiste riikide sõidukeid. Uus põhimõte on sõiduki väärtuse vähenemise hüvitamine. Sõiduki väärtuse vähenemine hüvitatakse juhul, kui sõiduk saab raskelt kahjustada ja isik nõuab taastamise eest hüvitist. Siin peetakse raske kahjustuse piiriks seda, kui kulud ületavad 50% sõiduki turuhinnast ja taastusremont hõlmab kandevkere või raami kuju taastamist olulises ulatuses. Maakeeli öeldes on siis, kui on toimunud raske õnnetus ja sõiduk seejärel taastatakse, võimalik küsida sõiduki tulevase väärtuse vähenemise eest hüvitist. See kaitseb inimeste materiaalseid huve. Võib juhtuda, et peale õnnetust sõiduk küll taastatakse, kuid tema turuhind on madalam. Selle vahe peaks hinnanguliselt hüvitama. Sellist praktikat praegu ei ole, aga ilmselt see aja jooksul tekib. Vanasõidukid jäävad automaatse kindlustuskohustuse alt välja. Selle teema üle debateerisime pikemalt ja tegime siis sellise otsuse. Mida me veel pärast teise lugemise katkestamist täpsustasime? Üks selline teema oli seotud töö- ja puhkeaja nõuetega. Kõne all oli see, kas ja kuidas saab esitada tagasinõude tööandjale. Rahandusministeerium ning Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium täpsustasid seda muudatusettepanekus nr 4. Sellega sätestatakse, et töö- ja puhkeaja nõuete rikkumise põhjuslikku seost õnnetusega eeldatakse vaid raskete üleastumiste korral. Seega, tagasinõude esitamise puhul eeldatakse rikkumise ja õnnetuse põhjustamise omavahelist seost, kui juht on ületanud nädalast või päevast sõiduaega 25% või rohkem. Tööandjale jääb alati võimalus ka töö- ja puhkeaja nõuete raskete rikkumiste korral tõendada, et rikkumise ja õnnetuse vahel puudub põhjuslik seos. Tegemist võib olla juba ligikaudu 15-tunnise sõiduajaga ööpäevas, lühendatud puhkeaja korral ligikaudu 20-tunnise sõiduajaga ööpäevas. See mõjutab ilmselgelt liiklusohutust ja suurendab liiklusõnnetuste toimumise tõenäosust. Sel sättel on ka kaudne ehk preventiivne mõju, et väsinuna rooli ei istutaks või kedagi seda tegema ei sunnitaks. Lõpetuseks räägin menetluslikest otsustest. Juhtivkomisjon võttis vastu otsuse saata Vabariigi Valitsuse algatatud liikluskindlustuse seaduse eelnõu 423 Riigikogu täiskogusse teise lugemise jätkamiseks 2014. aasta 19. märtsiks ettepanekuga teine lugemine lõpetada. Kui eelnõu teine lugemine lõpetatakse, siis on meil ettepanek suunata eelnõu kolmandale lugemisele 26. märtsiks ja panna eelnõu lõpphääletusele. Tänan tähelepanu eest!
Suur tänu, kolleeg Kristen Michal! Palun, kolleeg Valeri Korb!
Aitäh! Hea kolleeg! Mõnda autot vaadates on niisugune tunne, et ta on täielikult läbi roostetanud, aga sõidab siiski tänavatel ringi. Võib-olla pole ta tehnilist ülevaatust kunagi läbi teinud, aga ma usun, et kui ta ringi sõidab, siis on tal kindlustus olemas. Miks see nii on? Tuleb välja, et need süsteemid ei taga, et meie teedel liiguksid tehniliselt korras sõidukid.
Aitäh! See oli pisut filosoofiline küsimus. Kui sõiduk ei vasta tehnilistele nõuetele, siis tekib küsimus, kuidas on tehniline ülevaatus ära tehtud. Ma meenutan Justiitsministeeriumi ülevaateid. Ma ei tea täpselt praegust seisu, aga aastaid varem on tehtud uuringuid, kus on inimeste käest küsitud, kus nad on korruptsiooniga kokku puutunud. On selgunud, et eeskätt puututakse korruptsiooniga kokku just tehnoülevaatuse tegemisel. Ma tean, et nüüd on meetmeid võetud ja ka ettevõtjad ise on pingutanud selle nimel, et see enam nii ei oleks. Ma loodan, et me näeme seda üha vähem. Liikluskindlustusleping peab loomulikult olemas olema kõigil, kes teedel sõidavad. Kui seda ei ole, siis esitatakse nende suhtes tagasinõue või saadetakse neile arve või meeldetuletus, kui vahepeal on liikluskindlustusleping sõlmimata jäetud. See on seaduses täpsemalt kirjas, millise perioodi järel ja millisel viisil see käib. See oli lühike vastus.
Rohkem küsimusi ei ole. Suur tänu, kolleeg Kristen Michal! Kas kolleegid soovivad läbirääkimisi pidada? Kõnesoove ei ole, läbirääkimisi ei avata. Vaatame läbi muudatusettepanekud. Seaduseelnõu kohta oli tehtud 13 muudatusettepanekut. Alustame. Esimese, teise, kolmanda, neljanda, viienda, kuuenda ja seitsmenda muudatusettepaneku on esitanud juhtivkomisjon, kaheksanda, üheksanda, kümnenda, üheteistkümnenda, kaheteistkümnenda ja kolmeteistkümnenda muudatusettepaneku on esitanud juhtivkomisjon, st need on täielikult arvestatud. Oleme muudatusettepanekud läbi vaadanud. Seaduseelnõu 423 teine lugemine on lõpetatud.
Algab Vabariigi Valitsuse algatatud maagaasiseaduse muutmise seaduse eelnõu 556 teine lugemine. Ettekandeks palun kõnepulti majanduskomisjoni liikme Arto Aasa!
Austatud kolleegid! Maagaasiseaduse muutmise seaduse eelnõu algatas Vabariigi Valitsus 2013. aasta 9. detsembril. Seaduseelnõu peamine eesmärk on viia seadus vastavusse maagaasituru eurodirektiiviga, et seadus vastaks peensusteni, ka kõige väiksemates detailides, direktiivi nõuetele. Eelnõu esimene lugemine Riigikogu täiskogus toimus s.a 12. veebruaril ja esimene lugemine lõpetati. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks 19. veebruaril ei laekunud ühtegi muudatusettepanekut Riigikogu liikmetelt, fraktsioonidelt ega teistelt komisjonidelt. Eelnõu algataja esitas ise komisjonile kaalumiseks kokku 14 muudatusettepanekut, mis valdavalt olid välja koorunud Euroopa Komisjoniga peetud läbirääkimiste ja konsultatsioonide põhjal. Tegime nende ettepanekute arutamiseks ka töörühma ja majanduskomisjon arutas neid ettepanekuid oma istungil 13. märtsil. Eelnõu algataja esindajana osales istungil Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi energeetika osakonna ekspert Rein Vaks. Komisjon toetas kõiki esitatud muudatusettepanekuid konsensuslikult. Eelnõu on läbi vaadanud Riigikogu Kantselei keeletoimetajad ja nende tehtud parandusi on eelnõu tekstis arvestatud. Kokku oli, nagu öeldud, 14 muudatusettepanekut. Enamik neist olid normitehnilised, üks oli seotud majandustegevuse seadustiku üldosa seaduse jõustumise edasilükkamisega poole aasta võrra, mistõttu tuleb maagaasiseaduses ajutiselt teatud muudatusi teha. Aga üldiselt ühtegi poliitilist ega sisulist muudatust eelnõus esimese ja teise lugemise vahel ei tehtud. Lõpetuseks räägin juhtivkomisjoni menetluslikest otsustest. Juhtivkomisjon võttis vastu otsuse saata Vabariigi Valitsuse algatatud seaduseelnõu Riigikogu täiskogusse teiseks lugemiseks 19. märtsiks ettepanekuga teine lugemine lõpetada. Kui eelnõu teine lugemine lõpetatakse, siis on meil ettepanek suunata see kolmandale lugemisele 26. märtsiks ja panna eelnõu lõpphääletusele. Kõik otsused langetati komisjonis konsensuslikult. Aitäh!
Suur tänu, kolleeg Arto Aas! Küsimusi teile ei ole. Kas kolleegid soovivad läbirääkimisi pidada? Kõnesoove ei ole, läbirääkimisi ei avata. Vaatame läbi muudatusettepanekud. Seaduseelnõu kohta, nagu öeldi, on 14 muudatusettepanekut. Esimese, teise, kolmanda, neljanda, viienda, kuuenda ja seitsmenda muudatusettepaneku on esitanud majanduskomisjon, mis on ka juhtivkomisjon. Kaheksanda, üheksanda, kümnenda ja üheteistkümnenda muudatusettepaneku on jällegi esitanud juhtivkomisjon. 12., 13. ja 14. muudatusettepaneku on esitanud juhtivkomisjon. Kõik need ettepanekud on täielikult arvestatud. Seaduseelnõu 556 teine lugemine on lõpetatud.
Algab Vabariigi Valitsuse algatatud reklaamiseaduse § 22 muutmise seaduse eelnõu 584 teine lugemine. Palun veel kord ettekandeks kõnepulti majanduskomisjoni liikme Arto Aasa!
Austatud Riigikogu! Räägin reklaamiseaduse § 22 muutmise seaduse eelnõust. Selle seaduseelnõu algatas Vabariigi Valitsus 27. jaanuaril. Olgu meenutuseks öeldud, et valitsus algatas selle eelnõu majanduskomisjoni soovitusel. Seaduseelnõu eesmärk on reklaamiseaduse täiendamise kaudu lisada nende asjade loetellu, mida ei loeta tervishoiuteenuse reklaamiks, teave osutatava tervishoiuteenuse hinna kohta. Lihtsamalt öeldes on edaspidi tervishoiuteenusest teavitades võimalik öelda ka, kui palju see teenus maksab. Eelnõu esimene lugemine Riigikogu täiskogus toimus 19. veebruaril. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks 6. märtsil ühtegi muudatusettepanekut ei laekunud. Majanduskomisjon arutas eelnõu teisele lugemisele saatmist oma istungil 13. märtsil. Kuna muudatusettepanekuid ei olnud ja sisulisi muudatusi komisjon ka ise ei teinud, siis on eelnõu samasugune nagu esimesel lugemisel. Juhtivkomisjon võttis vastu otsuse saata algatatud eelnõu Riigikogu täiskogusse teisele lugemisele 19. märtsiks ettepanekuga teine lugemine lõpetada. Kui teine lugemine lõpetatakse, siis teeme ettepaneku suunata eelnõu kolmandale lugemisele 26. märtsiks ja panna lõpphääletusele. Kõik otsused langetati konsensuse alusel. Aitäh!
Suur tänu, kolleeg Arto Aas! Küsimusi ei ole. Kas kolleegid soovivad läbirääkimisi pidada? Kõnesoove ei ole, läbirääkimisi ei avata. Muudatusettepanekuid selle seaduseelnõu kohta ei tehtud. Seaduseelnõu 584 teine lugemine on lõpetatud.
Algab Vabariigi Valitsuse algatatud Kaitseliidu seaduse, kaitseväeteenistuse seaduse ja teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 579 teine lugemine. Palun ettekandeks kõnepulti riigikaitsekomisjoni aseesimehe Aivar Riisalu!
Proua esimees! Head kolleegid! Kaitseliidu seaduse, kaitseväeteenistuse seaduse ja teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 579 esimene lugemine lõpetati 11. veebruaril. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks, 26. veebruaril kella 17.15-ks, ei esitatud eelnõu kohta väljastpoolt juhtivkomisjoni ühtegi muudatusettepanekut. Riigikaitsekomisjon esitas kolm muudatusettepanekut. Komisjon arutas Vabariigi Valitsuse algatatud eelnõu enne teist lugemist kolmel istungil. Kõik riigikaitsekomisjoni muudatusettepanekud tehti konsensuse alusel. Kaitseministeerium toetab kõiki komisjoni pakutud muudatusi. Nüüd räägin lähemalt muudatusettepanekutest. Nende eesmärk on selguse huvides ja mitmeti tõlgendamise võimaluse välistamiseks täpsustada Kaitseväe korralduse seaduse sõnastust. Muudatusettepanekuga nr 1 muudetakse eelnõu pealkirja, sest muudetavate seaduste loetellu lisandub Kaitseväe korralduse seadus. Muudatusettepanekuga nr 2 lisatakse eelnõusse uus § 3, millega täpsustatakse Kaitseväe korralduse seaduse § 36 sõnastust. Muudatusettepanekuga nr 3 muudetakse seaduse jõustumise aega. Kaitseväe korralduse seaduse muudatus jõustub ülejäänud eelnõust varem, kuid seaduse ülejäänud osa jõustumise aeg ei muutu. Seda seetõttu, et Kaitseväe korralduse seaduse muudatus peaks jõustuma samal ajal 29. jaanuaril 2014 Kaitseväe korralduse seaduses tehtud muudatustega. Riigikaitsekomisjon otsustas 10. märtsi istungil esitada eelnõu teisele lugemisele Riigikogu täiskogu päevakorda 19. märtsiks ja teha ettepaneku teine lugemine lõpetada. Aitäh!
Aitäh, kolleeg Aivar Riisalu! Ka teile ei ole ühtegi küsimust. Kas kolleegid soovivad läbirääkimisi pidada? Kõnesoove ei ole, läbirääkimisi ei avata. Nagu kolleeg Riisalu juba ütles, seaduseelnõu kohta on esitatud kolm muudatusettepanekut. Need kõik on esitanud riigikaitsekomisjon ehk juhtivkomisjon ning neid on täielikult arvestatud. Seaduseelnõu 579 teine lugemine on lõpetatud.
Algab Vabariigi Valitsuse algatatud õigusaktide revisjoniga seoses seaduste muutmise ja kehtetuks tunnistamise seaduse eelnõu 519 teine lugemine. Ma palun ettekandeks kõnepulti õiguskomisjoni liikme Kalle Jentsi!
Lugupeetud Riigikogu esimees! Head kolleegid! Käesoleva eelnõu esimene lugemine lõpetati siin saalis 18. detsembril m.a ja parandusettepanekute esitamise tähtajaks määrati 7. jaanuar s.a. Esimesel lugemisel tõstatus probleem. Kui isik on kaotanud töövõime kas kutsehaiguse või tööõnnetuse tagajärjel ja on saanud hüvitist, aga tema tööandja on likvideeritud, siis senise korra kohaselt võttis need kulud enda kanda riik. Eelnõu algse variandi kohaselt see olukord tulevikus säilinuks, aga kui peale 1. juunit 2014 juhtunuks midagi analoogilist, siis jäänuksid need inimesed kaitseta. Sellest tulenevalt esitas Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon parandusettepaneku, et senine olukord jätkuks ka tulevikus. Õiguskomisjon arutas seda eelnõu kahel korral: 28. jaanuaril ja 11. märtsil. Istungitel osalesid Eesti Kutsehaiguste Liidu tegevjuht ja juhatuse liikmed, samuti Sotsiaalministeeriumi ja Justiitsministeeriumi spetsialistid. Nende arutelude tulemusena jõudis õiguskomisjon järeldusele, et sisuliselt on õige sotsiaaldemokraatide ettepanekut toetada. Kuid komisjon formuleeris siiski oma ettepaneku. Lühidalt öeldes on nende kahe ettepaneku vahe selles, et sotsiaaldemokraatide ettepaneku järgi peaks riik tulevikus kompenseerima igasuguse kahju, ka mittevaralise, õiguskomisjoni redaktsiooni kohaselt hüvitab riik või Sotsiaalkindlustusamet tulevikus otsese varalise kahju. See tähendab sisuliselt seda, et kui inimene on saanud tööandjalt hüvitist töövõime kaotuse eest ja tööandja likvideeritakse, siis riik tulevikus kompenseerib seda ja inimene saab hüvitist edasi. Küll aga ei teki tal võimalust riigi käest nõuda näiteks moraalse kahju hüvitamist. Ma olen seda teemat uurinud ja võin öelda, et praktikas mõni väga üksik näide selle kohta on. Komisjon leidis, et see ei ole ju tegelikult riigi kohustus, riik lihtsalt täidab praegu ühte seaduselünka. Ilmselt lähitulevikus veel ei kehtestata sundkindlustust selliste juhtumite puhuks, ehkki selliseid diskussioone on ka varasematel aastatel toimunud. Paljudes riikides on see probleem lahendatud nõndaviisi, et ettevõtjad maksavad teatud summa kindlustusfondi ja tekkivad kahjud hüvitab kindlustus. Lisaks tegi komisjon veel kaks muudatusettepanekut. Üks neist on jõustumistähtaja kohta. Enamik eelnõu sätteid jõustub üldises korras. Tehti ka ettepanek muuta vangistusseadust: sõnad "Vabariigi Valitsus" asendatakse sõnaga "justiitsminister". Kõik need muudatused tehti konsensuslikult. Samuti otsustas komisjon saata eelnõu täiskogu päevakorda 19. märtsiks ja teha ettepaneku teine lugemine lõpetada. Kui teine lugemine lõpetatakse, siis on meil ettepanek saata eelnõu kolmandale lugemisele 26. märtsiks ja panna eelnõu lõpphääletusele. Kõik need otsused tehti konsensuslikult.
Suur tänu, kolleeg Kalle Jents! Ka teile ei ole küsimusi. Kas kolleegid soovivad läbirääkimisi pidada? Palun, kolleeg Marko Pomerants!
Tere, head kolleegid! Lugupeetud eesistuja! Eelnõu 519 valguses on hea näha, et Riigikogul on oma roll õigusloome kujundamisel, hoolimata sellest, millise eelnõu Vabariigi Valitsus Riigikogule üle annab. Ma arvan, et peale seda, kui me selle eelnõu seadusena vastu võtame, oleme kaotanud ühe probleemi, mis kutsehaigete ja tööõnnetuses kannatada saanud inimeste elus muidu võiks ette tulla. Seda esiteks. Teiseks, maailm on iseenesest väga imelik, aga tegelikult on tore see, et aastal 2014 muudetakse kehtetuks ENSV tsiviilkoodeks ja me saame kenasti edasi minna Eesti Vabariigi seadustega. Aitäh kõigile, kes panustasid selle muudatuse tegemisse, mis puudutab tööõnnetusi ja kutsehaigusi!
Suur tänu, kolleeg Marko Pomerants! Rohkem kõnesoove ei ole, lõpetan läbirääkimised. Nagu öeldud, on seaduseelnõu kohta tehtud neli muudatusettepanekut. Vaatame need läbi. Esimese muudatusettepaneku on esitanud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon, juhtivkomisjon on seda sisuliselt arvestanud. Teise, kolmanda ja neljanda muudatusettepaneku on esitanud juhtivkomisjon õiguskomisjon ning neid ettepanekuid on täielikult arvestatud. Seaduseelnõu 519 teine lugemine on lõpetatud.
Järgmine päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud maksukorralduse seaduse muutmise seaduse eelnõu 575 teine lugemine. Ma palun ettekandeks kõnepulti rahanduskomisjoni liikme Remo Holsmeri!
Lugupeetud istungi juhataja! Head kolleegid! Selle eelnõuga luuakse töötamise register ja selle tulemusel saavad isikute sotsiaalsed õigused paremini kaitstud, väheneb nii tööandjate kui ka ametiasutuste halduskoormus ja toimiv sotsiaaltagatiste süsteem tervikuna muutub lihtsamaks. Eelnõu algatas Vabariigi Valitsus 13. jaanuaril ja esimene lugemine toimus 29. jaanuaril. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks Riigikogu liikmed, komisjonid ega fraktsioonid eelnõu kohta muudatusettepanekuid ei esitanud. Eelnõu teist lugemist ette valmistav rahanduskomisjoni istung toimus 10. märtsil. Juhtivkomisjon otsustas esitada eelnõu kohta kuus muudatusettepanekut. Juhin Riigikogu täiskogu tähelepanu sellele, et üks lehekülg on vormistatud uuesti, kuna ekslikult oli muudatusettepaneku nr 4 tekstist välja jäänud rohkem teksti, kui oleks muudatuse eesmärgist tulenevalt vajalik olnud. Teile väljajagatud eelnõude juures on see vahetusleht kenasti olemas. Nüüd räägin muudatusettepanekutest. Muudatusettepanekud nr 1 ja 2 on täpsustava loomuga. Õigusselguse huvides täpsustatakse töötamise registri volitatud töötlejate pädevust kannete tegemisel ja töötamise mõistet. Muudatusettepanekuga nr 3 jäetakse välja lauseosa "lapsendaja puhkusel, rasedus- ja sünnituspuhkusel või". Töötamise nimetatud juhtudel peatumise korral saadakse andmed haigekassast. Muudatusettepanekuga nr 4 otsustas rahanduskomisjon jätta eelnõust välja erandi, mille kohaselt ei oleks pidanud töötamise registrisse kandma isikut, kelle osutatava teenuse maht kalendripäevas on väiksem kui neli tundi ning kalendrikuus mitte suurem kui 24 tundi. See erand nähti eelnõus algselt ette selleks, et lühiajalist töötamist ei peaks registreerima. Kuigi sätte eesmärk oli võimaldada jätta registreerimata lühiajaline töötamine, oleks tol hetkel uudne säte võimaldanud jätta registreerimata ka pikaajalise lepingulise töösuhte, näiteks juhul, kui leping teenuse osutamiseks mahuga 24 tundi igas kalendrikuus on sõlmitud tähtajatult. Rahanduskomisjon leidis, et kavandatud kujul säte oma eesmärki ei täida ja erandi kehtestamine ei ole põhjendatud. Erand võimaldaks pahatahtlikkuse korral registreerimiskohustusest mööda minna, tekitaks töötamise registrisse n-ö musta augu ega oleks töötamise registri loomise eesmärgiga kooskõlas. Muudatusettepanekuga nr 5 täiendatakse viiteid, et oleks selge, et tööd võimaldav isik on kohustatud registreerima töötamise registris ka töötegemise vabatahtlikkuse alusel, mille eest tasu ei maksta. Kuues muudatusettepanek on tingitud sellest, et Maksu- ja Tolliameti IT-analüüsi käigus on selgunud, et puudub reaalne vajadus märkida väljamakse tegija töötamise registrisse, kuna andmed on niigi kättesaadavad TSD-deklaratsioonil ehk tulu- ja sotsiaalmaksu deklaratsioonil. Sellepärast jäetakse ka eelnõu tekstist välja lauseosa "kui tööd võimaldav isik on erinev tööd tegevale isikule väljamakse tegijast või maksudeklaratsiooni esitajast, siis ka selle isiku registrikood ja nimi". Kõiki muudatusettepanekuid toetas rahanduskomisjon konsensuslikult. Ühtlasi otsustas rahanduskomisjon saata eelnõu Riigikogu päevakorda 19. märtsiks ettepanekuga eelnõu teine lugemine lõpetada. Aitäh!
Suur tänu, kolleeg Remo Holsmer! Küsimus on kolleeg Valeri Korbil.
Aitäh! Hea kolleeg! Ma saan aru, et lühiajaline töö kestab kuni 24 tundi. Kui sa töötad rohkem, siis see juba sinna hulka ei kuulu. Kas jah?
Selle muudatusettepanekuga, mida ma kirjeldasin, me võtsime selle sätte, mis käsitles nelja tundi päevas ja 24 tundi kuus, eelnõust välja, et ei jääks võimalust seda töötamise registris registreerimata jätmist pahatahtlikult ära kasutada.
Rohkem küsimusi ei ole. Veel kord aitäh! Kas kolleegid soovivad läbirääkimisi pidada? Kõnesoove ei ole, läbirääkimisi ei avata. Kuna on esitatud kuus muudatusettepanekut, siis vaatame need kõik läbi. Esimese, teise ja kolmanda muudatusettepaneku on esitanud rahanduskomisjon, neid on täielikult arvestatud. Neljas, viies ja kuues muudatusettepanek on samuti rahanduskomisjoni esitatud ja on täielikult arvestatud. Seaduseelnõu 575 teine lugemine on lõpetatud.
Algab Vabariigi Valitsuse algatatud tervishoiuteenuste korraldamise seaduse muutmise seaduse eelnõu 566 teine lugemine. Ettekandeks palun kõnepulti sotsiaalkomisjoni liikme Helmen Küti!
Tere, head kolleegid ja austatud juhataja! Vabariigi Valitsuse algatatud tervishoiuteenuste korraldamise seaduse muutmise seaduse eelnõu 566 oli esimesel lugemisel 29. jaanuaril. Esimene lugemine lõpetati. Natukene meenutan teile eelnõu eesmärki, sest esimesest lugemisest on möödas rohkem kui kuu. Eelnõuga muudetakse tervishoiuteenuste korraldamise seadust järgmiselt. Esiteks võrreldakse ja korrastatakse perearstinimistuid, et arvata sealt välja ravikindlustamata isikud, kes ei tarbi Eestis perearstiteenust ja kes on rahvastikuregistri objektid, kuid kelle elukoht rahvastikuregistri andmetel ei asu Eesti Vabariigis. Teiseks, rohkem vaidlusi ja arutelusid tekitas sotsiaalkomisjonis punkt, mis reguleerib iseseisvalt osutatavat ämmaemandusabi ja kodusünnitusabi. Nüüd räägin eelnõu menetlusest. Eelnõu esimene lugemine lõpetati 29. jaanuaril ja muudatusettepanekute esitamise tähtajaks määrati 12. veebruar. Nimetatud tähtajaks laekus viis muudatusettepanekut, kõik Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioonilt. Sotsiaalkomisjon arutas eelnõu teise lugemise ettevalmistamist kolmel istungil: 10., 11. ja 17. märtsil. Komisjoni esimees Margus Tsahkna suhtus selle eelnõu menetlemisse väga tõsiselt. Selle tõttu olid esimesel istungil kohal ka huvigruppide esindajad Lembe Allik, Kadri Aua ja Inge Bachaus MTÜ-st Sünni Vägi, Eesti Ämmaemandate Ühingu esindaja Ingrid Kaoküla, Eesti Naistearstide Seltsi esindaja Lee Tammemäe, Sirje Vaask Eesti Haigekassast ja Heli Paluste Sotsiaalministeeriumist. Kõik istungile kutsutud ja istungil osalenud toetasid väga kodusünnituse ametlikku reguleerimist, sest sünnitusabi peab olema turvaline nii emale kui ka lapsele. Arvamused erinesid selles, mis puudutas kodus ja haiglas sünnitajate võrdset kohtlemist, teenuse rahastamist ja omaosalust. MTÜ Sünni Vägi esindajad väljendasid seisukohta, et haiglas sünnitajaid ning kodusünnituse valinud naisi ja peresid ei kohelda finantsiliselt võrdselt, kuna ravikindlustatud sünnitajale on haiglas sünnitamine tasuta, aga perele, kes on valinud kodusünnituse, on teenus tasuline. Osaliselt toetas seda ka Eesti Ämmaemandate Ühingu esindaja. Ämmaemandate ühingu esindaja arvates peaks haigekassa hüvitama vähemalt sünnitusel instrumentide kasutamist. Ämmaemandate esindaja tõi välja, et ka praegu on individuaalse spetsialisti kutsumine sünnituse juurde tasuline ja päris omavastutuseta kodusünnitus olla ei saaks. Teise teemana puudutas ämmaemandate esindaja ämmaemanda pädevuse hindamist. Ta pidas väga oluliseks kvalifikatsiooni hindamise süsteemi. Ka naistearstide esindaja pidas oluliseks kodusünnitust vastu võtva ämmaemanda kompetentsust. Samuti selgitas ta vajadust fikseerida alamaktides sünnitaja elukoha kaugus lähimast sünnitusosakonnast. Haigekassa esindaja selgitas, millised protseduurireeglid kehtivad teenuse lisamisel haigekassa hüvitatavate teenuste nimekirja. Selgituse kohaselt saaks haigekassa hüvitada kodusünnituse fikseeritud maksumust kõige varem alates 2016. aastast, seda juhul, kui on järgitud eelnevaid protseduurireegleid. Kui teenus oleks lisatud Eesti Haigekassa hüvitatavate teenuste loetellu, siis oleks kodusünnitusabi hind kindlasti madalam kui haiglasünnituse hind. Arutelu käigus pöörati veel tähelepanu kodusünnituse riskidele ja kodus sündinud lapse sünni registreerimise võimalusele. Järgmisel komisjoni arutelul tegi sotsiaalkomisjon menetluslikud otsused saata nimetatud eelnõu tänaseks teisele lugemisele. Kui teine lugemine lõpetatakse, siis on meil ettepanek, et eelnõu kolmas lugemine toimuks 26. märtsil. Muudatusettepanekud, mis esitas Sotsiaaldemokraatlik Erakond, kahjuks komisjonis toetust ei leidnud. Lõpetuseks ütlen, et on tore, et see eelnõu meie laudadel on. Loodame, et haigekassa võtab kodusünnituse oma rahastatavate teenuste nimekirja. Aitäh!
Suur tänu! Asume küsimuste juurde. Palun, Viktor Vassiljev!
Aitäh! Hea tulevane tervishoiuminister! Küsimus on selle kohta, et kodusünnitamisel puudub ju legaalne protseduur vastsündinu registreerimiseks. Kuidas see probleem lahendatakse? See ei ole mitte mingi teoreetiline küsimus, vaid isegi piiblist on teada üks juhtum, kui kaks naist sünnitasid, ühel suri laps ära, teisel ei surnud ja siis mindi kuningas Saalomoni juurde seda küsimust lahendama. Kui laps sünnib sünnitusmajas, siis on protseduurid selged ja on olemas isikud, kes selle eest vastutavad. Aga kodusünnituse puhul tuleb võtta DNA-proovid ja minna kohtusse, selleks et saada lapsele sünnitunnistus.
Tänan, austatud kolleeg! Kõigepealt tahan ma teha täpsustuse: kindlasti ei saa minust kunagi tervishoiuministrit. Teiseks, te osalesite sotsiaalkomisjoni istungil, kus te selle teema tõstatasite. Nagu ma ettekandes ütlesin, meil olid arutelul ka lapse sünni registreerimise võimalused. Me kumbki ei jäänud rahule selle selgitusega, mis meile anti, kuid sotsiaalkomisjonis ja selle seaduseelnõu raames seda küsimust reguleerida ei saa. See on vaja selgeks vaielda järgmistes eelnõudes, mis kuuluvad kas Justiitsministeeriumi või Siseministeeriumi valdkonda.
Aitäh! Palun, Margus Tsahkna!
Aitäh! Hea ettekandja! Ma küsin nende muudatusettepanekute kohta, mille esitasid Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni esindajad. Me arutasime komisjonis, nagu sa mäletad, seda, et need ei ole tegelikult korrektselt esitatud. Teie idee oli kõigile arusaadav, te soovisite, et haigekassa hakkaks seda teenust seaduse järgi rahastama. Aga kui need muudatusettepanekud täna saalis eelnõusse sisse hääletatakse, siis ei ole Vabariigi Presidendil võimalik seadust sellisel kujul välja kuulutada. Mis te nendest muudatusettepanekutest arvate?
Aitäh! Me jäime ka komisjonis sellel teemal arutledes erinevatele arvamustele. Mõte, et inimestele on tagatud võrdsed põhiseaduslikud õigused, ei muudaks seda seaduseelnõu kindlasti halvemaks, küll aga võib-olla paremaks. Ma nõustun sellega, et uue meditsiiniteenuse haigekassa finantseeritavate teenuste loetellu registreerimine toimub teisiti. Aga meie muudatusettepanekud on üle vaadanud ka jurist, kes ei arvanud, et need ei sobi. Ma olen seisukohal, et meie esitatud muudatusettepanekud ei teeks kindlasti seda seadust halvemaks. Me hääletasime neid ka komisjonis.
Suur tänu! Palun, Viktor Vassiljev, teine küsimus!
Aitäh, proua juhataja! Hea Helmen! Mul on küsimus selle seaduseelnõu esimese poole kohta. Kui inimesed arvatakse perearstinimistust välja, siis Terviseamet peab neid teavitama, juhul kui neid inimesi on alla 100. Kui neid on üle 100, siis Terviseamet neid ei teavita, vaid nad peavad lugema Ametlikke Teadaandeid. Me saame aru, et tavaliselt normaalsed inimesed Ametlikke Teadaandeid ei loe. Kui mind arvatakse perearstinimistust välja, siis minu arvates ei ole mingit vahet, kas ma olen üks 99-st või 101-st. Miks selline vahetegemine ja kas sellega inimestele liiga ei tehta?
Aitäh küsimuse eest! Kahjuks komisjonis seda küsimust niimoodi ei tõstatatud, seda ei teinud ka hea komisjoni liige Viktor Vassiljev. Ma olen seda meelt, et inimese jaoks on olukord erinev, sõltuvalt sellest, kas ta on 99. või 101. patsient, kes nimistust välja arvatakse. Aga me tegime muudatuse seaduse § 8 lõikes 44, kus on toodud siiski regulatsioon, kuidas teavitamine toimub. Kui inimene, kes on nimistust välja arvatud, pöördub oma perearsti poole, siis on võimalik talle vältimatut abi anda ja vajaduse korral ta ka tagasi nimistusse võtta. Ma arvan, et me saame kolmanda lugemise eel selle teemaga komisjonis veel tegelda.
Palun, Jaak Allik!
Lugupeetud ettekandja! Ma tulen tagasi kodusünnituse juurde. Kas ma saan õigesti aru, et praegu on olukord selline, kus kodusünnitus on teatud mõttes luksusteenus, mida saavad kasutada need inimesed, kellel on rohkem raha, ja need inimesed, kellel raha ei ole, ei saa seda teenust valida, vaid nad saavad haiglas tasuta teenust? Kas te peate seda õigeks ja kuidas seda argumenteerida? Äkki kommenteerite lähemalt.
Ma saan väljendada komisjoni seisukohta. Muudatusettepanekute hääletamisel ettepanek hakata seda teenust rahastama toetust ei leidnud. Isegi kui see oleks toetust leidnud, siis haigekassa rahastatavate teenuste nimistusse jõuaks see teenus alles aastast 2016. Nii selgitas haigekassa esindaja. Ma isiklikult arvan – sellele juhtisid tähelepanu ka mitmed komisjoni istungil olnud inimesed –, et praegu valitseb meil siiski siin ebavõrdsus. Eesti riigis oli 2013. aastal vaid 66 kodus sünnitajat. Kui nad oleksid sünnitanud haiglas, siis oleks see olnud neile tasuta, kodus sünnitades tasusid nad neile osutatud ämmaemandusabi eest. See oli nende valik ja ilmselt oli neil võimalik seda teha. Aga võib-olla nii mõnigi naine jättis selle tõttu, et tema majanduslikud võimalused ei luba selle eest tasuda, kodus sünnitamata ja tegi seda haiglas. Ka MTÜ Sünni Vägi esindajad juhtisid tähelepanu, et praegu siiski koheldakse haiglas ja kodus sünnitajaid erinevalt, just nimelt finantsilises mõttes. Kui vaadata laste ja perede arengukava, kus on öeldud, et eesmärk on õnnelikud pered ja õnnelikud lapsed, siis on siin vastuolu. Aga ma väga loodan, et haigekassa menetleb kiiresti neid dokumente, mis esitatakse peale selle seaduse vastuvõtmist, ja vähemalt aastal 2016 on see vastuolu kadunud.
Aitäh! Palun, Margus Tsahkna, teine küsimus!
Aitäh! Hea ettekandja! Komisjonis oli päris põnev arutelu selle teema üle, et põhiseaduse mõttes koheldakse ebavõrdselt neid inimesi, kes otsustavad hakata kodus sünnitama ja kellele haigekassa ämmaemandusabi ei hüvita. See on seotud ka Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni muudatusettepanekutega. Kuidas te hindate praegust olukorda? Kui inimene läheb haiglasse sünnitama, siis on tal võimalik tellida tasulist ämmaemandateenust, mida haigekassa samamoodi ei hüvita. Kas olemasolevas süsteemis on juba olemas selline põhiseaduse mõttes ebavõrdne kohtlemine, nagu te olete kirjeldanud, ja nüüd te tahate viite sellele ka seadusesse sisse kirjutada?
Aitäh! Ma arvan, et kui haigekassa hakkab rahastama kodusünnitusteenust, siis kindlasti peaks sel juhul, kui haiglas sünnitaja on endale välja valinud individuaalse ämmaemanda, ka sel juhul samasugune kord kehtima. Praegu on nii, et kui haiglas soovitakse just kindlat ämmaemandat, siis tuleb inimesel selle eest tasuda. Aga tasutakse ainult ämmaemandateenuse, mitte instrumentide kasutamise ega muu eest. Ma leian, et ka praegu on siin tõepoolest ebavõrdne kohtlemine, aga see on inimese valik. Iga laps, kes Eesti riigis sünnib, on suur väärtus. Ka kodusünnitusel sünnib laps. See summa, mis tuleb maksta selle eest, et kodus on ämmaemand abiks, käib kindlasti mõnele perele üle jõu.
Rohkem küsimusi ettekandjale ei ole. Suur tänu, Helmen Kütt! Kas soovitakse läbirääkimisi pidada? Palun, Margus Tsahkna!
Ma arvan, et see, et Riigikogu praegu seadustab ehk seadustega reguleerib kodusünnitusteenuse, on väga õige samm. Tänaseni on kodus sünnitamine olnud tegelikult reguleerimata. Ämmaemandad on käinud kodus sünnitustel abiks, aga õiguslik regulatsioon on puudunud. Seaduse mõttes on nende tegevus olnud hallis tsoonis, nad on senimaani võtnud endale isikliku vastutuse. Kui midagi valesti läheb, siis on ämmaemand tegelikult kaitseta. Vastutus on muidugi ühtepidi sünnitajal, aga meditsiinitöötaja on läinud talle appi. Õnneks ei ole siin seni väga palju traagilisi hetki olnud. Nüüd räägin selle seaduseelnõu menetlusest. Sotsiaaldemokraadid on esitanud mõne muudatusettepaneku, mille suund iseenesest on õige. Nimelt soovivad nad, et ka ämmaemandusteenus võetaks kohe haigekassa finantseeritavate teenuste nimistusse. Ma tuletan meelde vastutust, mida sotsiaaldemokraadid hakkavad suure tõenäosusega järgmisest nädalast sotsiaalvaldkonnas kandma. Me ei saa seaduses teha muudatusi, mille mõte on õige, aga lahendus on juriidiliselt vildakas ja vale. Me ei saa selle seadusega muuta haigekassa finantseeritavate teenuste nimistu täiendamise korda. Ma kutsun üles siin saalis käituma mitte nagu "Riigimeeste" kolmandal hooajal, vaid sisuliselt riigimehelikult. Muudatusettepanekud on esitatud ja teie tahe on teada, kuid ärgem hääletagem neid muudatusi siia seadusesse sisse. Kui me need sisse hääletame, siis ei saa president seadust välja kuulutada. Mõelge korraks selle peale. Te olete päris varsti valitsusvastutust kandev erakond. Aitäh!
Aitäh! Kas on veel kõnesoove? Kõnesoove rohkem ei ole. Sulgen läbirääkimised. Vaatame läbi muudatusettepanekud. Muudatusettepaneku nr 1 on teinud Riigikogu sotsiaalkomisjon, juhtivkomisjoni ettepanek on, et seda ettepanekut tuleks täielikult arvestada. Muudatusettepanek nr 2. Indrek Saar, palun!
Te ütlesite, et muudatusettepanek nr 1 on täielikult arvestatud. Number 2, jah!
Aitäh! Palun muudatusettepanekut nr 2 hääletada!
Kas nr 2, mitte nr 1? Ma ei jõudnud veel seda nr 2 ...
Ma ei jõudnud veel lauset lõpuni öelda. Ma mõtlesin, et teil on protseduuriline küsimus. Ma loen veel korra ette. Teine muudatusettepanek on Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioonilt. Juhtivkomisjoni ettepanek on, et see muudatusettepanek tuleks arvestamata jätta. Indrek Saar soovib selle muudatusettepaneku hääletusele panna. Selge. Valmistume hääletamiseks. Austatud Riigikogu, panen hääletusele seaduseelnõu 566 muudatusettepaneku nr 2, mille on teinud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon. Juhtivkomisjon ei ole ettepanekut arvestanud. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Poolt hääletas 16 ja vastu 32 Riigikogu liiget, erapooletuks jäi 3. Ettepanek ei leidnud toetust. Muudatusettepaneku nr 3 on esitanud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon. Juhtivkomisjon ei ole seda ettepanekut arvestanud. Palun, Indrek Saar!
Palun seda muudatusettepanekut hääletada!
Austatud Riigikogu, panen hääletusele kolmanda muudatusettepaneku. Selle on esitanud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on, et see muudatusettepanek tuleks jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Poolt hääletas 11 ja vastu 26 Riigikogu liiget, erapooletuks jäi 8. Ettepanek ei leidnud toetust. Muudatusettepaneku nr 4 on esitanud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni ettepanek on, et see muudatusettepanek tuleks jätta arvestamata. Palun, Indrek Saar!
Aitäh! Asume selle ettepaneku hääletamise juurde. Head kolleegid, panen hääletusele muudatusettepaneku nr 4, mille on teinud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni ettepanek on, et see muudatusettepanek tuleks arvestamata jätta. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Poolt hääletas 15 ja vastu 29 Riigikogu liiget, erapooletuks jäi 5. Seega ei leidnud ettepanek toetust. Muudatusettepanek nr 5. Indrek Saar, palun!
Palun ka seda muudatusettepanekut hääletada!
Palun seda muudatusettepanekut hääletada!
Aitäh! Head kolleegid, panen hääletusele muudatusettepaneku nr 5, mille on teinud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni ettepanek on jätta see muudatusettepanek arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Poolt hääletas 15 ja vastu 22 Riigikogu liiget, erapooletuks jäi 6. Seega ei leidnud ettepanek toetust. Muudatusettepaneku nr 6 on esitanud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni ettepanek on, et see muudatusettepanek tuleks jätta arvestamata. Palun, Indrek Saar!
Palun seda muudatusettepanekut hääletada!
Aitäh! Asume selle ettepaneku hääletamise juurde. Head kolleegid, panen hääletusele muudatusettepaneku nr 6, mille on teinud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni ettepanek on jätta see muudatusettepanek arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Poolt hääletas 12 ja vastu 28 Riigikogu liiget, erapooletuks jäi 5. Seega ei leidnud ettepanek toetust. Kõik kuus muudatusettepanekut on läbi vaadatud ja teine lugemine lõpetatud.
11. päevakorrapunkt on maksukorralduse seaduse muutmisega seotud teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 574 teine lugemine. Ma palun ettekandeks kõnetooli sotsiaalkomisjoni esimehe Margus Tsahkna!
Hea juhataja! Head vabad Riigikogu liikmed! Ärge laske ennast heidutada sellest poliitilisest vaakumist! Teeme ikkagi kvaliteetset tööd ja ärme hääletame mingit jama seadustesse sisse! Aga nüüd räägin Vabariigi Valitsuse algatatud maksukorralduse seaduse muutmisega seotud teiste seaduste muutmise seaduse eelnõust 574. Esimene lugemine lõpetati 29. jaanuaril. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks määrati 12. veebruar kell 17.15. Riigikogu fraktsioonid ega komisjonide liikmed eelnõu kohta muudatusettepanekuid ei esitanud. Koostöös Sotsiaalministeeriumiga esitas komisjon eelnõu kohta kaks muudatusettepanekut. Sotsiaalkomisjon valmistas maksukorralduse seaduse muutmisega seotud teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu teist lugemist ette kahel istungil: 11. ja 17. märtsil. 11. märtsil arutati komisjoni muudatusettepanekuid ja tehti menetluslikud otsused. Komisjoni istungile oli kutsutud ka Sotsiaalministeeriumi esindaja. Otsused olid järgmised: sotsiaalkomisjon otsustas konsensuse alusel saata eelnõu 574 teisele lugemisele 19. märtsiks ning teha ettepaneku eelnõu teine lugemine lõpetada. Samuti langetas sotsiaalkomisjon otsuse, et kui eelnõu teine lugemine lõpetatakse, siis tuleks eelnõu saata kolmandale lugemisele 26. märtsiks ning panna eelnõu lõpphääletusele. Esitatud muudatusettepanekud olid tehnilist laadi. Nagu ma ütlesin, komisjon toetas neid konsensuslikult. Aitäh!
Kas ettekandjale on küsimusi? Ettekandjale küsimusi ei ole. Suur tänu, Margus Tsahkna! Kas on kõnesoove? Kõnesoove ei ole. Juhtivkomisjonil oli kaks muudatusettepanekut, vaatame need läbi. Muudatusettepanek nr 1 on sotsiaalkomisjonilt. Juhtivkomisjoni ettepanek on, et seda muudatusettepanekut tuleks täielikult arvestada. Muudatusettepaneku nr 2 on teinud samuti sotsiaalkomisjon. Juhtivkomisjoni ettepanek on, et seda muudatusettepanekut tuleks täielikult arvestada. Muudatusettepanekud on läbi vaadatud ja seaduseelnõu 574 teine lugemine lõpetatud.
12. päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud ravikindlustuse seaduse muutmise seaduse eelnõu 551 teine lugemine. Ma palun ettekandeks kõnetooli sotsiaalkomisjoni esimehe Margus Tsahkna!
Hea juhataja! Head kolleegid! Vabariigi Valitsuse 2. detsembril m.a algatatud ravikindlustuse seaduse muutmise seaduse eelnõu 551 esimene lugemine lõpetati 15. jaanuaril s.a. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks määrati 29. jaanuar kell 17.15. Nimetatud tähtajaks esitati üks muudatusettepanek. Lisaks esitas komisjon koostöös Sotsiaalministeeriumiga kaks muudatusettepanekut. Sotsiaalkomisjon valmistas ravikindlustuse seaduse muutmise seaduse eelnõu 551 teist lugemist ette neljal istungil: 10. ja 11. veebruaril ning 11. ja 17. märtsil. Sotsiaalkomisjon otsustas konsensuse alusel saata eelnõu teisele lugemisele 19. veebruariks ning teha ettepaneku eelnõu teine lugemine lõpetada. Kui eelnõu teine lugemine lõpetatakse, siis on meil ettepanek saata eelnõu kolmandale lugemisele 26. märtsiks. Selle eelnõuga me tegime ühe väga sisulise muudatuse. Tahangi siit puldist tänada Eesti Naha- ja Suguhaiguste Arstide Seltsi ja Eesti Puuetega Inimeste Koda ning eraldi Tartu Ülikooli Kliinikumi Lastefondi, kes on aastaid tegelnud selle probleemi lahendamisega, et kaasasündinud ja geneetiliste haigustega inimesed vajavad sisuliselt ellujäämiseks salve ja muid abivahendeid. Kuni selle seadusmuudatuse jõustumiseni ei ole neil olnud võimalik saada haigekassast hüvitist ning nad on pidanud kõige selle eest ise tasuma. Selle muudatusega me anname võimaluse, et haigekassa hüvitab salvide ja abivahendite maksumuse. Ma tänan kõiki meie partnereid! Eraldi väga tõsine arutelu oli Ravimitootjate Liidu esindajatega. Meile on saadetud mitmeid arvamusi ja analüüse. Käesolev seadusmuudatus puudutab hinnakokkuleppeid ja võimalikke läbirääkimisi nende üle. Ravimitootjad on esitanud mitmeid väiteid, alates sellest, et see muudatus on põhiseadusvastane, ja lõpetades sellega, et see on kindlustatud isikutele kahjulik, kuna erinevatel teoreetilistel juhtudel võib teatud ravimite hankimine jääda hinnakokkulepete sõlmimise taha ja need ravimid võivad üldse meie turult eemale jääda. Aga Riigikogu Kantselei õigus- ja analüüsiosakond on seda eelnõu analüüsinud ning leidnud, et vastuolu põhiseadusega siin ei ole. Komisjoni otsused olen ma teile juba ette lugenud. Me teeme ettepaneku eelnõu teine lugemine lõpetada. Aitäh!
Kas ettekandjale on küsimusi? Ettekandjale küsimusi ei ole. Suur tänu, Margus Tsahkna! Kas soovitakse läbirääkimisi pidada? Kõnesoove ei ole. Vaatame läbi muudatusettepanekud. On esitatud kolm muudatusettepanekut. Esimese on esitanud Heljo Pikhof. Juhtivkomisjoni ettepanek on jätta see muudatusettepanek arvestamata. Teine muudatusettepanek on sotsiaalkomisjonilt. Juhtivkomisjon on seda muudatusettepanekut täielikult arvestanud. Kolmas muudatusettepanek on sotsiaalkomisjonilt. Juhtivkomisjon on seda muudatusettepanekut täielikult arvestanud. Muudatusettepanekud on läbi vaadatud. Juhtivkomisjoni ettepanek on, et eelnõu 551 teine lugemine tuleks lõpetada. Teine lugemine on lõpetatud.
Meie tänane viimane päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud meditsiiniseadme seaduse muutmise seaduse eelnõu 562 teine lugemine. Ma palun taas kord ettekandeks kõnetooli sotsiaalkomisjoni esimehe Margus Tsahkna!
Vabariigi Valitsuse algatatud meditsiiniseadme seaduse muutmise seaduse eelnõu 562 esimene lugemine lõpetati Riigikogu saalis 29. jaanuaril 2014. Eelnõuga uuendatakse meditsiiniseadmete andmekogu regulatsiooni seoses vajadusega laiendada andmekogusse kogutavate andmete koosseisu. Praegu Terviseametile turujärelevalve käigus laekuvad andmed koondatakse kokku andmekogusse, et muuta andmed paremini ligipääsetavaks nii pädevale asutusele kui ka avalikkusele. Muudatusettepanekuid eelnõu kohta ei esitatud. Sotsiaalkomisjon arutas eelnõu teiseks lugemiseks ette valmistades 11. ja 17. märtsil. Komisjon otsustas teha muudatusettepaneku ja muuta seaduse jõustumise aega – 1. aprilli 2014 asemel on nüüd 1. mai 2014 –, et me jõuaksime menetluslike toimingutega õigel ajal valmis. Sotsiaalkomisjon otsustas esitada eelnõu teiseks lugemiseks Riigikogu täiskogu päevakorda 19. märtsiks ja teha ettepaneku teine lugemine lõpetada. Aitäh!
Kas ettekandjale on küsimusi? Küsimusi ei ole. Suur aitäh, Margus Tsahkna! Kas on kõnesoove? Kõnesoove ei ole, läbirääkimisi ei avata. Seaduseelnõu kohta on tehtud üks muudatusettepanek, vaatame selle läbi. Muudatusettepaneku nr 1 on teinud sotsiaalkomisjon. Juhtivkomisjon ettepanek on arvestada seda muudatusettepanekut täielikult. Muudatusettepanek on läbi vaadatud. Juhtivkomisjoni ettepanek on, et eelnõu 562 teine lugemine tuleks lõpetada. Teine lugemine on lõpetatud. Tänane päevakord on ammendatud. Suur tänu kõikidele, kes debattides osalesid! Kohtumiseni homme! Istungi lõpp kell 15.35.