Austatud Riigikogu, tere päevast! Infotund. Kohaloleku kontroll, palun! Infotunnis osaleb 49 Riigikogu liiget. Valitsusliikmed, kes vastavad teie küsimustele, on peaminister Taavi Rõivas, ettevõtlusminister Liisa Oviir ja siseminister Hanno Pevkur. Eilsel päeval avaldas kaheksa Riigikogu liiget soovi küsimust esitada, seetõttu annan iga teema arutelul võimaluse ühe lisaküsimuse esitamiseks.
Esimene küsimus on peaminister Taavi Rõivasele. Küsib Dmitri Dmitrijev. Palun!
Aitäh, austatud esimees! Austatud peaminister! 12. oktoobril, vastates minu kolleegi Peeter Ernitsa küsimusele, lubas riigihalduse minister Arto Aas: "Aga me arutame valitsuses kindlasti lähima kuu aja jooksul omavalitsuste rahastamise mudeli tulevikustsenaariume." Kuna sellest on möödunud rohkem kui kuu aega ja see teema pakub kohalikele omavalitsustele meeletult suurt huvi, siis äkki oskate öelda, kui kaugele on jõudnud Vabariigi Valitsus omavalitsuste rahastamismudeli ülevaatamisega. Milliseid põhimõttelisi muudatusi on plaanis juurutada?
Aitäh! Kõigepealt on mul hea meel öelda, et haldusreform käib üle Eesti täie hooga. Kaheksa omavalitsust on juba langetanud otsuse liituda ja praegu on läbirääkimised käimas tervelt 48 liitumispiirkonnas ehk liitumiskõnelusi peab 175 omavalitsust üle kogu riigi. Ainult 10 kriteeriumidele mittevastavat omavalitsust ei pea liitumiskõnelusi, nende puhul tuleb kehtiva seaduse alusel langetada sundliitmise otsus. Liitumiskõnelusi ei pea ka 19 liitumiskriteeriumidele vastavat kohalikku omavalitsust. Nende hulgas on ka mõned väga suured omavalitsused, kellel vältimatut liitumisvajadust ei ole. Nii et lõviosa, ligi 90% Eesti omavalitsustest kas peavad liitumiskõnelusi või on need juba edukalt lõpetanud. Seda esiteks. Küsimus puudutas tulubaasi. Vastab tõele, et riigihalduse minister Arto Aas on Vabariigi Valitsusele esitanud ettepaneku tulubaasi reformimiseks. Selle ettepaneku üks osa oli muu hulgas kõigi omavalitsuste tulude tõstmine tagasi kriisieelsele tasemele, mis oleks praeguses vääringus 12,13% tulumaksu laekumisest. Peale selle oli mitu konkreetset ideed, kuidas tulumaks saaks omavalitsuste vahel võrdsemalt jaotuda, selleks et tasandada nii hajaasustust kui ka väiksemaid sissetulekuid. Minu hinnangul on tegemist väga heade ettepanekutega. Need mitte ainult ei muuda kõiki omavalitsusi jõukamaks, vaid tagavad ka selle, et üle kogu Eesti oleks omavalitsustel piisav rahastus. Aga nende ettepanekute saatus on lahtine ja küllap te teate, miks.
Dmitri Dmitrijev, täpsustav küsimus, palun!
Aitäh! Jõgevamaa Omavalitsuste Liit pöördus hiljuti õiguskantsleri poole riigihalduse ministri teavituskirja tõttu, kus räägiti ühinenud omavalitsuste eelistamisest toetusmeetmete eraldamisel. Teavituskirjas oli märgitud, et haldusreformi soovitusliku suuruse kriteeriumi (11 000 elanikku) tuleb arvestada lisatoetuse andmisel eelist andva asjaoluna kõigi riigieelarvest või struktuurivahenditest KOV-idele antavate investeeringutoetuste puhul. Lisaeelistus on ette nähtud ka pärast ühinemist kogu maakonda hõlmavatele KOV-idele. Kuna teie juhitud haldusreformi eesmärk on moodustada vähemalt 5000 elanikuga omavalitsused, kas ei tuleks siis kõiki selle kriteeriumi täitnud üksusi kohelda võrdväärselt?
Aitäh! Loomulikult tuleb kõiki kohelda võrdväärselt. Hiiumaaga on aga nii, et mõõda, kuidas mõõdad, aga kahte 5000 elanikuga või enam kui 5000 elanikuga omavalitsust Hiiumaale kokku mõõta ei anna. Nii et Hiiumaal tuleks kõikidel valdadel igal juhul omavahel liituda. Hiiumaale ja tegelikult ka Saaremaale, aga kui peaks juhtuma – ma praegu seda ette ei näe –, et veel mõni teine või kolmas maakond liitub üheks omavalitsuseks, siis ka sellele on ette nähtud lisatoetused, et sellist ühinemist veel enam rahastada. Sellel on olnud oma selge mõte. Valitsuse eesmärk on olnud soodustada vähemalt 5000 elanikuga omavalitsuste teket, aga kui jõutakse kokkuleppele, et liitub terve maakond, siis on olnud eraldi eesmärk ka seda veel täiendavalt riigieelarveliste vahenditega toetada. Selleks on päris märkimisväärsed vahendid riigieelarves ette nähtud, et lähiaastatel maksta omavalitsustele senisest märksa heldemat, aga ka märksa motiveerivamat liitumistoetust.
Heimar Lenk, täpsustav küsimus, palun!
Aitäh, lugupeetud eesistuja! Härra peaminister! Ma saan aru, et lähinädalatel võivad seisukohad muutuda ja Eesti riik võib hakata teistmoodi välja nägema kui praegu. Aga milline on teie valitsuse seisukoht maavalitsuste suhtes? Kas maavalitsused tuleks likvideerida või alles jätta? Te olete rääkinud nii ja naa, aga kui vastata jah või ei? Ja millal need siis likvideeruksid?
Aitäh! Ei, mina sellest küsimusest nii ja naa ei ole rääkinud. Mina olen olnud algusest peale seda meelt, et maavalitsusi tuleks reformida. Meil on valitsuses olemas reformiplaan, milles põhimõtteliselt lepiti kokku 25. augustil, et 15 maavalitsuse ja circa 500 töötaja asemel oleks tulevikus üks asutus, kas siis mõne ministeeriumi allasutusena või osakonnana või mitmes eri ministeeriumis paiknevana. Aga põhimõtteliselt tuleks see ressurss kokku koondada ja umbes 100 inimesega see töö ära teha. Ülejäänud ülesanded tuleks koos rahastusega anda omavalitsustele, kes on selleks ajaks suuremad ja võimekamad. See plaan lepiti valitsuses põhimõtteliselt kokku juba 25. augustil, aga me saame suurepäraselt aru, et kahjuks ei ole kõik osapooled valmis nendest kokkulepetest kinni pidama. Seetõttu ei saa mina teile garantiid anda, kas selle plaaniga edasi minnakse. Aga ma arvan, et põhimõtteliselt on see plaan mõistlik ja ratsionaalne ning seda tuleb kompenseerida riigi keskasutuste üksuste viimisega maakonnakeskustesse. Siis saab tagada selle, et maakonnakeskustes riigi kohalolek summa summarum ei vähene. Sellele plaanile on püütud omistada seda, nagu kaoksid maakonnad ära. Selle kohta ma ütlen, et minu hinnangul ei peaks maakonnad ära kaduma. Maakonnal kui administratiivsel jaotusel, kui piirkonna identiteedil on oma ajalooline roll olemas ja omavalitsuste koostöö maakonna tasandil on igal juhul mõistlik. Neid haldusjaotuse piire kaotada mina otstarbekaks ei pea. Küll aga peaksid kaduma maavalitsused.
Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Järgmine küsimus on siseminister Hanno Pevkurile. Arno Sild, palun!
Aitäh, lugupeetud esimees! Lugupeetud minister! Me teame, et piiri korrastamisega on olnud küllaltki keerulisi probleeme, nii maaomandi tõttu kui ka tegeliku töö pärast. Seal on olnud viivitusi. Kui kaugel ollakse piiri korrastamisega ja kuidas valitsus on mõelnud, millal jõutakse piiri korrastamisega lõpule?
Aitäh küsimuse eest! Nüüd läheb pikalt, kuigi ainult kaks minutit on aega. Ma andsin mõni nädal tagasi Vabariigi Valitsusele ülevaate sellest, kuidas piiri väljaehitamise olukord on ja millises seisus me oleme. Kui hästi lühidalt kokku võtta, siis infosüsteemi rajamisega oleme graafikus, puhastamisel ja raadamisel on aga väike mahajäämus, seda puhtsisulisel põhjusel: viimasel paaril aastal on olnud selline talv, et 17 kilomeetril on olnud väga keeruline töid teha. Varsti selgub, kas me saame sellel talvel neid töid teha või me peamegi mõistma, et see väga väike jupp Eesti maismaapiirist sellisel kujul raadamist ja puhastamist ei vaja, sest sinna ei ole võimalik minna tehnikaga ega järelikult ka ebaseadusliku piiriületuse eesmärgil. Muus osas on raadamine ja puhastamine tehtud. Samamoodi on praegu käimas ettevalmistavad tööd elektrivarustuse jaoks. Kui elektrivarustus on sinna viidud, siis saab hakata ehitama konkreetseid piirilõike. Meil on 40 kilomeetri või isegi rohkema jaoks valmis projekt. Eesmärk on esimesel võimalusel alustada n-ö näidispiirilõigu ehitamist 1,6 kilomeetri ulatuses, et vaadata, kas kõik süsteemid, mis piiri peale on planeeritud, ka füüsiliselt töötavad ja piirile sobivad. Sellises seisus me oleme. Mõningane mahajäämus on, peamiselt maade võõrandamise ja piiri raadamisega seoses, aga PPA teeb kõik selle nimel, et sõlmida ehitusleping ja järgmise aasta esimestel kuudel ehitust alustada.
Arno Sild, palun täpsustav küsimus!
Aitäh! Lugupeetud minister! Seekord lühem küsimus. Kes edaspidi hakkavad raadamise ja võsast puhastamisega tegelema? Senini oli see RMK ülesanne. On teada, et juba praegu kerkib seal mõnes piirkonnas võsa nii kiirelt, et piirivalvuritel on tegemist, kui nad tahavad seal võsa vahel oma ülesandeid täita.
Aitäh! See oli tõesti mõnevõrra lühem küsimus. Lühike vastus on see, et hoolduse jaoks korraldatakse riigihange. See, kes riigihanke võidab, seda siis ka teeb. Mis puudutab konkreetset piiririba, siis valdavas osas on seal, kus ehitustööd on lõppenud, olukord hoopis teistsugune, alates liivaribast ja lõpetades valvetehnikaga, mis seal on. Hoolduse iseloom hakkab pärast piiri väljaehitamist olema hoopis teistsugune, kui see on praegu. Praegu tähendab hooldus võsa raiumist ja regulaarset võsast puhastamist. Pärast seda, kui piir on valmis, on patrullrajast kuni Venemaa Föderatsiooni ja Eesti Vabariigi vahelise piirini tegelikult kümme meetrit või natuke rohkem maad selline, mis tegelikult ei eelda enam võsalõikamist, vaid hoopis liiva läbifreesimist ja samamoodi valvetehnika hooldust. Nii et töö iseloom muutub, aga selleks peab olema piir lõplikult valmis ehitatud.
Uno Kaskpeit, palun!
Aitäh, härra eesistuja! Härra minister! Nagu ma olen aru saanud, piiri väljaehituse planeerimine ja projekteerimine algas alles selle aasta alguses. Kas tunnistate nüüd ausalt, et see, mis te 2014. aasta lõpus korda saatsite, kui mindi suure tehnikaga piiri äärde, lahmiti ja lõigati ja muudeti piir üldiselt kontrollimatuks, oli planeeritud nagu valimiste-eelne show? Selle tõttu on isegi praegu veel osaliselt piirilõike, mida ei ole võimalik valvata. Sellist asja ju normaalselt ei tehta.
Aitäh! Ma ei ole siin teiega absoluutselt nõus. Kui me tahame, et piiri väljaehitamine saaks toimuda nii, nagu me tõesti soovime ja nagu me seda projekteerime, 100% elektroonilise valvega, siis ei ole võimalik rääkida sellest, et me piirijoont ära ei puhasta. Mida varem me piirijoone puhastamisega algust saime teha, seda suurem tõenäosus oli, et piiri saab ka välja ehitama hakata. Kõik tööd käisid täpselt PPA-ga kokkulepitud graafiku alusel. Loomulikult, selleks et piiri projekteerida, peab seda piirijoont nägema. Seal oli vaja teha geodeesia-, puhastus- ja freesimistöid – seal oli väga palju teha. Seal on vaja jätkuvalt vedada elektriliine ja rajada juurdepääsuteid. See kõik on vajalik selleks, et järgmisel aastal oleks võimalik ehitustöödega pihta hakata. Kui te iga päev selle protsessi sees ei ole olnud, siis ettevalmistavad tööd võivad tunduda väga pikad, aga need on vajalikud just selleks, et piir saaks selline, nagu me oleme seda soovinud, et sellest saaks Euroopa, aga võib-olla ka maailma parim maismaapiir.
Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Järgmine küsimus on ettevõtlusminister Liisa Oviirile. Kalle Palling, palun!
Aitäh, austatud eesistuja! Austatud minister! Mul on küsimus teie sekkumise kohta EAS-i tegevusse 12. oktoobril. Jutt käib Ermamaast. 12. oktoobril te kommenteerisite seda Ärilehele nii: "Tänaseks pole ilmnenud asjaolusid, mis tingiksid otsuse muutmist." 14. oktoobril te ütlesite, et olete andnud EAS-i nõukogule käsu teha audit. 3. novembril te ütlesite: "Ministrina ma ei saagi sekkuda EAS-i igapäevatöösse ja mul jäi üle uskuda, et juhatus on teinud oma tööd korralikult." Aga 4. oktoobril selgus, et tegelikult te teadsite juba augustis täpselt, mis on selle otsuse taga. Millest teie heitlik meel ja otsustamatus, et te mitme päeva jooksul olete andnud nii erinevaid kommentaare selle teema kohta?
Aitäh! See küsimus oli selline, et mitmed sõnad olid eksitaval kombel ja ebatäpse tsitaadi kujul toodud, mis annab mulle võimaluse seda aegrida veidi paremini esile tuua, selleks et näidata, kuidas see situatsioon reaalselt kujunes. EAS-i asutaja õigustes on ettevõtlusminister, praegu siis mina. Igal nädalal käib üks EAS-i juhatuse liikmetest ettevõtlusministri juures koosolekul ning annab ülevaate, mis on need teemad, mis on iga päev laual, ja loodetavasti räägib ka suurematest eesmärkidest. Konkreetselt Ermamaa kaasusest oli juttu augustis. Juhatuse esimees markeeris ära, et selle kohta on tulnud päringuid. Rohkem sellel teemal tollel hetkel juttu ei olnud. Vahetult enne presidendi vahetumist oli sellest uuesti juttu. Siis rääkis juhatuse esimees sellest teemast natukene põhjalikumalt, sh rääkis ta tagasinõudeprotsendist. Minu küsimus oli üldsõnaline, et kas see on õiglane protsent. Juhatuse esimees vastas selle peale, et see on niimoodi ja seda muuta ei ole võimalik. Loomulikult on minu asi usaldada organisatsiooni juhti, lasta tal oma tööd teha ja see asi korda ajada. Hiljem ...
Aitäh, proua minister! Ühele küsimusele saab vastata kaks minutit. Kohe saab edasi vastata, sest Kalle Pallingul on täpsustav küsimus. Palun!
Aitäh! Ma saan teist ühest küljest täiesti aru, et te ei tahtnud sekkuda EAS-i tegevusse, aga teiselt poolt te ühel hetkel otsustasite, vaatamata sellele, et ka õiguskantsler Ülle Madise on pidanud riigi asutatud ühingute tegevusse sekkumist halvaks tavaks, siiski seda teha. Minu küsimus on see, miks te siis seda juba augustis ei teinud. Siis oleks saanud ära hoida Eesti maine kahjustamise välismeedias ja meie presidendi väga suure ämbritäie veega ülevalamise.
Ma olen teiega nõus, et see väga oluliselt kahjustas nii presidendi kui ka organisatsiooni mainet. Augustis anti mulle indikatsioon, et meedia on sellest teemast huvitatud, ja rohkem me sellest ei rääkinud. Mina sain sellest teemast täpsema ülevaate siis, kui mulle öeldi, et otsus saadetakse välja sellisena ja seal on selged juriidilised argumendid. See ei olnud see koht, kus ma oleksin pidanud asuma mingisugust analüüsi tegema. See on juhatuse pädevuses, see on juhatuse vastutus, et need otsused, mis ta teeb, oleksid õiguslikult pädevad. See otsus tehti kiirustades, ma olen seda ütelnud, ja see kiirustamine tõi tõesti kaasa, nagu te väga õigesti märkisite, olulise mainekahju. Ma usun, et organisatsioon võtab selle eest ka vastutuse.
Kristjan Kõljalg, täpsustav küsimus, palun!
Aitäh! Kas ma saan õigesti aru, et teie saite aru, et tegemist oli olulise otsusega, mis võis põhjustada riski, alles siis, kui see risk oli juba täide läinud? Kas tegelikult te teadsite sellest augustis, aga alles siis, kui meedia oli selle n-ö show korraldanud, te saite aru, et tegemist on mainekahjuga? See jääb natukene nagu segaseks. Kas te ei osanud siis hinnata, milline võib selle otsuse mõju olla?
Aitäh! Rõhutan veel kord, et augustis oli see info, mis mulle anti, ühene. See oli see, et presidendile kümme aastat tagasi antud toetuse kohta on tulnud päringuid. Rohkem mul sellel hetkel mingisugust infot ei olnud. Mina ei pidanud vajalikuks seda küsida ja juhatus ei pidanud vajalikuks mulle seda anda. Ma ei ole päris nõus sellega, et meedia tegi sellest show. Ma ütleksin, et meedia juhtis tähelepanu mitmele valukohale, millele organisatsioon ei osanud tol hetkel adekvaatselt reageerida.
Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Järgmine küsimus on siseminister Hanno Pevkurile. Anneli Ott, palun!
Aitäh, lugupeetud juhataja! Lugupeetud minister! PPA plaanib tuleval aastal liita Lõuna-Eestis kolm politseijaoskonda – Võru, Valga ja Põlva jaoskonna – Kagu jaoskonnaks. Varem on järgmise aasta eelarve kontekstis nenditud, et PPA-d järgmistel aastatel koondamine ees ei oota. Ometi on käsile võetud Kagu jaoskonna katseprojekt, mille õnnestumise korral tekib potentsiaalne olukord, et projektiga liigutakse ka teistesse jaoskondadesse. Kuidas te seda olukorda selgitate?
Aitäh hea küsimuse eest! Jah, see suunis on Vabariigi Valitsusel põhimõtteliselt otsustatud, et PPA ei pea n-ö käsu korras või etteantud arvude alusel töötajate arvu vähendama. See aga ei tähenda, et PPA ei võiks ise oma töö ümberkorraldamiseks muudatusi teha, kui selleks vajadus on. See, mis on Võru-, Valga- ja Põlvamaal praegu katsefaasis, on tulenenud selgest soovist ühtlustada juhtimistasandeid ja anda vajaduse korral ka lisaressursse maakonnaüleseks reageerimiseks. Vaatame võrdluseks kahte jaoskonda, näiteks Narva ja Valga jaoskonda. Valga jaoskonnas on tööl umbes 60 inimest. Kui me arvestame, et teenistus toimub seitse päeva nädalas ööpäev läbi ja osa töötajaid võivad olla haiged, koolitusel jne, siis me näeme, et jaoskonnajuhil on iga päev juhtida kümmekond inimest. Nii et umbes iga kümne inimese juhtimiseks on jaoskonnajuht. Narvas on olukord hoopis teistsugune, sest selle jaoskonna koosseisus on umbes 250 inimest. Jaoskonnajuhtide vastutus on olnud siiani väga ebavõrdne. Selleks, et ka ressursse paremini liigutada – kui Valgamaal on vaja rohkem ressursse, siis on võimalik neid Võrust või Põlvast paremini sinna kanti liigutada, või vastupidi –, ja töö paremaks planeerimiseks on Lõuna prefekt teinud ettepaneku, et võiks proovida kolme jaoskonna ühist juhtimist, anda rohkem vastutust meeskonnatasandile ja saavutada nii ressursside parem planeerimine kui ka parem juhtimine. See on see kandev idee, miks seda projekti proovitakse. Kui see ei tööta, siis on alati võimalik minna vana mudeli juurde tagasi. Kui see aga töötab, võib see olla üks selge näide selle kohta, kuidas ka mujal Eestis saaks edasi liikuda, just selle nimel, et meeskonnatasandile anda rohkem ...
Aitäh, minister!
Vabandust! Küsige edasi, siis saame jätkata.
Anneli Ott, palun täpsustav küsimus!
Aitäh! Ma täpsustan. Kas selle projekti üks eesmärke ei ole mitte tõsta olemasolevate töötajate palka, mis iseenesest on loomulikult positiivne? Aga see palgatõus toimuks jällegi sisemiste ressursside arvel. Kuidas te hindate, kui palju on üldse võimalik veel PPA-s kokku tõmmata ning töötajaid koondada, et organisatsioon ikkagi toimiks ja suudaks oma funktsioone täita?
Aitäh! Kagupiirkond on üks keerulisemaid piirkondi politsei järelkasvu mõttes. Vaatamata sellele, et ka seal on teatud teenistusgruppidel lisakoefitsiendid, on väga keeruline seal jaoskondadesse inimesi palgata. See, et Vabariigi Valitsus on järgmise aasta eelarves näinud ette 3%-lise palgafondi kasvu, tähendab lisavahendeid, mida PPA saab kasutada. Kuidas see raha organisatsiooni sees jaotub, seda näitavad eeldatavalt lähinädalad, kui PPA saab need otsused ära teha. Mis puudutab aga seda, kas see projekt võimaldaks ka näiteks patrulltööd tegevate inimeste palka tõsta, siis kindlasti annab see selleks lisavõimaluse, sest ümber korraldatakse eelkõige juhtimistasandit, kus on kõrgemad palgad. Eks sellel ole mitu eesmärki, nagu ma ütlesin. Aga personali järelkasvuga peab pidevalt tegelema. Nagu ma olen varemgi öelnud, jõuab PPA-s järgmise kümne aasta jooksul pensioniikka umbes 1700 politseinikku, mis on üle 40% aktiivsetest politseinikest. See on väga suur hulk ja sellest tulenevalt tuleb jälgida seda, kuidas Sisekaitseakadeemias järelkasvu ette valmistatakse, ja leida ka vahendeid palga tõstmiseks, et need inimesed, kes politseis töötavad, ei peaks sealt kehva palga tõttu lahkuma.
Martin Helme, palun täpsustav küsimus!
Aitäh, härra spiiker! Lugupeetud minister! Te olite sel nädalal rahanduskomisjonis ja näitasite ühte huvitavat tabelit, kus oli kirjas sisejulgeoleku jaoks mineva summa suhe SKT-sse. Seal oli minu meelest selline väga huvitav korrelatsioon, et Ida-Euroopa riigid kulutasid sisejulgeolekule palju rohkem ja kõige vähem kulutasid läänepoolsed heaoluühiskonnad. Minu meelest kulutasid kõige vähem Taani ja Iirimaa. Mul on küsimus palga kontekstis. Kas asi on selles, et need on riigid, kus on vähem kuritegusid ja kus võib seetõttu vähem politseinikke olla, või makstakse seal politseinikele vähem? Millega selline geograafiline korrelatsioon seotud on?
Aitäh! Nagu ma rahanduskomisjonis ütlesin, on sellel mitu põhjust. Üks põhjusi on see, et meie 50 aasta või pikema perioodi jooksul akumuleerunud võlg, eelkõige kinnisvaras ja masinapargis, tähendab seda, et me peame ennast järele aitama ja tegema suuri kulutusi, selleks et politseinike ja piirivalvurite füüsiline töökeskkond oleks tänapäevane. Teine pool sellest asjast on see, et meie geograafiline asukoht tingib vajaduse siseturvalisusesse rohkem panustada. Kolmandaks, väikese riigi eripära ongi see, et riiki pidada on kallis. Absoluutarvudes on ju samamoodi: kui me vaatame Taani ja Eesti riigi SKT-d, siis näeme seal vahet. Loomulikult panustab Taani protsendina oluliselt vähem, aga absoluutarvudes võttes kulub nendel politseiteenistuse või kogu siseturvalisuse valdkonna ülalpidamiseks palju rohkem vahendeid. Neljas põhjus on see, et tuleb arvestada süsteemide erinevat ülesehitust. Näiteks on Kesk-Euroopas päästeteenistus omavalitsuste rahastada ega lähe keskvalitsuse arvestusse. Nii et neid põhjuseid on mitu. Tegelikult võiks kirjutada pika loo sellest, kuidas eri riigid siseturvalisuse kulusid erinevalt hindavad ja miks need vahed olemas on. Aga need olid peamised põhjused. Mina olen varemgi öelnud ja olen ka praegu seisukohal, et peale riigikaitse vajaks ka siseturvalisus stabiilseks arenguks umbes 2% SKT-st. Sellest seisukohast ma ei tagane.
Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Austatud Riigikogu! Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna fraktsioon on teatanud, et Mart Helme täna küsimust ei esita. Seetõttu esitab järgmise küsimuse siseminister Hanno Pevkurile Raivo Põldaru. Palun!
Aitäh, härra esimees! Lugupeetud minister! Riigieelarve seletuskirjas on kirjas nii: "Politsei poolt tagatakse ohtude ja süütegude ennetamise võimekus. [---] Rakendatakse piirkondliku politseitöö mudelit ning koostatakse seda toetav pikaajaline plaan politsei ruumilise paiknemise kohta." Võib-olla selgitate veidikene oma mõtteid selle kohta? Kas see hõlmab ka piirkonnakonstaablite võimekuse suurendamist? Praegu võib maal ühel piirkonnakonstaablil olla teenindada isegi neli omavalitsust. Olid ajad, kui tõepoolest igas omavalitsuses oli konstaabel. Selge, et nende töö on muutunud, aga ikkagi on konstaablil oma piirkonnas väga oluline osa just kohaliku kuritegevuse ennetamisel.
Aitäh! Te olete väga õigesti aru saanud. Piirkonnapolitseiniku põhiline töö ongi ennetada kuritegevust. Vaatame aega enne 2014. aastat. Siis oli seis selline, et piirkonnapolitseinik, vana hea nimega "konstaabel", tegeles ka menetlusküsimustega, teatud uurimistoimingutega ning veel väga paljude asjadega. Pärast muudatust 2014. aastal on piirkonnapolitseiniku peamine töö ikkagi kohaliku kogukonnaga suhtlemine. Praegune tagasiside on küll selline, et loodud võrgustik ja piirkonnapolitseinikule pandud ülesannete hulk on optimaalne. Tegelikult on hästi oluline vaadata, et me ei jääks kinni sõnasse "konstaabel". Sellesse kinnijäämine oleks kindlasti väga vale. Tuleb vaadata, mis on piirkonnapolitseiniku tööülesanded, kuidas on võimalik tagada võimalikult efektiivne kuritegude kohtueelne uurimine ja võimalikult efektiivne ennetustöö. 2014. aasta muudatuse järelmid annavad meile võimaluse näha, kui palju piirkonnapolitseiniku töö on muutunud. Kui vaadata tulevikku, siis mina ütlen, et ennetus on kindlasti väga oluline, aga samamoodi tuleb tagada, et oleks olemas uurimisvõimekus ja liiklusjärelevalvevõimekus.
Raivo Põldaru, täpsustav küsimus, palun!
Aitäh, härra eesistuja! Lugupeetud minister! Ma ei ole mitte aru saanud, vaid ma veidikene tunnen seda valdkonda, kuna ma ise olen ka kunagi vormi kandnud, mitte küll konstaablivormi. Aga küsimus on selline, et kuidas nad jaksavad. Piirkonnad ja teenindatavate elanike arvud on ikkagi väga suured. Kas on mõeldud sellele, et võib-olla on immigratsiooni tõttu piirkonnavolinikul tulevikus vaja veelgi enam teada inimestest, kes seal kogukonnas või tema teenindataval territooriumil elavad, et tal on vaja neid rohkem tunda? Omal ajal oli väga oluline see, et konstaabel teadis ja tundis oma rahvast.
Aitäh! Väga suur roll minu hinnangul on siin ikkagi haldusreformil. Ma usun, et pärast haldusreformi suudab politsei küll tagada selle, et igas omavalitsuses on üks piirkonnapolitseinik, kes ongi põhipartner ennetustöö tegemisel. Kuidas politsei sisemiselt oma ressursse jaotab, see sõltub eelkõige ikkagi väga palju sellest, milline on ühes või teises piirkonnas vajadus, kas seal on vaja rohkem menetlejaid, rohkem liiklusjärelevalvet või rohkem patrulle. Oluline on see, mis tööd ühes või teises piirkonnas politseilt oodatakse. Selge on see, et näiteks Tallinnas on vaja rohkem menetlejaid ja Kagu-Eestis rohkem kogukonnaga suhtlejaid. See vabadus on politseis kindlasti olemas, et otsustada, millises töölõigus kui palju ressurssi kasutatakse. Siin on loomulikult vältimatu omavalitsuste tagasiside.
Martin Helme, palun!
Aitäh, härra spiiker! Lugupeetud minister! Ma väga tõsiselt kahtlen, kas inimese võimekus oma piirkonna elanike nägusid meelde jätta ja nende inimestega läbi käia kasvab selle tõttu, kui omavalitsuste piirid vahepealt ära kustutatakse, sest inimesi jääb alles ikka niisama palju. Aga minu küsimus: kui neilt, keda endise nimega kutsuti konstaabliteks, võetakse ülesandeid vähemaks, kas siis, kui mingisuguse kriminaalse juhtumi tõttu on väljakutse, tuleb patrull kiiremini või vähemalt niisama kiiresti kusagilt kohale? Millega on tagatud see, et kriitilises olukorras politsei ikkagi kohale jõuab?
Aitäh! Iga politseinik teeb oma tööd loomulikult alati politseiniku ametivandest lähtuvalt. Kui on väljakutse, siis ta reageerib sellele. Kui juhtum eeldab näiteks uurija või kriminalisti kohaletulemist, siis ekspert kohale ka tuleb. Seetõttu ongi hästi oluline, et kuna piirkonnapolitseinikul ei ole vajalikus mahus uurimispädevust – võib-olla vanast heast ajast, kui nii võib öelda, teatud konstaablitel teatud uurimisvõimekus on –, siis üha enam ja enam liigub politsei ikkagi teenusepõhise juhtimise poole, et tagada parim võimalik teenus. See parim võimalik teenus saab tulla ikkagi kogemuste põhjal. See, kas läheb kohale uurija või kriminalist ja kas on vaja kaasata ka prokuratuur või mitte, sõltub konkreetsest juhtumist. Aga alati reageerib lähim vaba ressurss. Sealt edasi hakkab menetlus minema oma rada pidi.
Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Küsimus peaminister Taavi Rõivasele. Kristjan Kõljalg, palun!
Aitäh, hea juhataja! Hea peaminister! Eesti on oma maksusüsteemiga maailmas üsna prominentsel positsioonil, Tax Foundationi hinnangul on meil lausa maailma parim maksusüsteem. Samas me teame, et tööjõumaksud on meil suhteliselt kõrged. Nüüd on moodustamisel uus, vasakkoalitsioon ja meediast võib lugeda mitmeid uusi mõtteid. Keskerakonna esindajad kinnitasid veel eile, et astmeline tulumaks tuleb, teised partnerid püüavad aga väita, et seda ei tule. Üks on aga kindel: tulumaks soovitakse tõsta 26%-le. Pidades silmas seda, et meile on olulised kõrge palgaga töökohad, milline on sinu hinnangul üksikisiku tulumaksu tõstmise mõju Eesti majandusele, eriti investeeringutele, mis toovad Eestisse uusi kõrgelt tasustatud töökohti?
Aitäh! Mis puutub koalitsioonikõnelustesse, siis ega me nendest ju veel liiga palju ei tea, peale selle, et on öeldud, et soovitakse tööjõumakse tõsta. Seetõttu ma neid teemasid väga konkreetselt praegu ei kommenteeri. Ootame need ettepanekud ära ja siis saab neile hinnangu anda. Rääkides maksusüsteemi üldloogikast – täiesti õige, Eesti maksusüsteemi on hinnatud maailma kõige konkurentsivõimelisemaks ja see on üks põhilisi majanduskasvu aluseid –, tasub meeles pidada, et praegune maksusüsteem, kus on ette nähtud proportsionaalne tulumaks, loodi juba 1990-ndate alguses. Sealt kümmekond aastat edasi olid maksumäärad stabiilsed ja viimased 14 aastat on maksumäärad olnud selgelt langustrendis. Kui 2003. aastal tuli võimule Juhan Partsi valitsus, oli tulumaks 26%, viimase protsendi langetas eelmine ametis olnud valitsus 2015. aastal. Samuti on ametisoleva valitsuse ajal võetud vastu otsus langetada sotsiaalmaks 32%-le. Hästi oluline on see, et tegemist on selgelt sellise trendiga, et tööjõumaksud on languses. See trend on Eestis kestnud juba 14 aastat. Kui see trend kas peatatakse või, mis veel hullem, ümber pööratakse, siis kaasnevad sellega loomulikult selged riskid tulevasele majanduskasvule. See põhjustab kindlasti negatiivset mõju investeeringutele, sest maksusüsteemi stabiilsus on investoritele väga oluline. Nii et kui trend muutub, siis, jah, sellel on negatiivne mõju.
Kristjan Kõljalg, palun!
Aitäh! Ma saan aru, et ainus võimalus majandust maksupoliitikaga toetada on hoida just tööjõumaksude ja ettevõtte tulumaksu määrad madalal ning maksubaasi hoida laiana. Selline on trend siiani ka olnud. Sellel, mis ka teie välja tõite, et see trend oli meil langev, aga nüüd hakkab tõusma, on väga pikaajaline mõju.
Aitäh! Maksude mõju kohta majanduskasvule tegi OECD juba aastaid tagasi väga põhjaliku uuringu, võttes arvesse eri riikide kogemusi. See uuring ütleb üheselt, et kõige rohkem pärsib majanduskasvu ettevõtte tulumaks, kohe selle järel on mitmesugused tööjõumaksud ehk Eesti mõistes tulumaks ja sotsiaalmaks. Kui tõstetakse mõnda nendest, kas siis ettevõtte tulumaksu, sotsiaalmaksu või üksikisiku tulumaksu, siis selle mõju majandusaktiivsusele on kõige suurem. Jah, ka teistel maksudel on kahtlemata negatiivne mõju majandusele, aga see mõju on väiksem, sest nendega ei maksustata väärtuse loomist. Ettevõtte tulumaksu, üksikisiku tulumaksu ja sotsiaalmaksu peamine häda on see, et need pärsivad kas kasumi või tulu teenimist, aga need on just need asjad, mis maailma edasi viivad ja kasvu genereerivad. Maksusüsteemil on peale fiskaalse ehk eelarvelise mõju aga ka käitumuslik mõju. Aktsiisidega ei soovita mitte ainult täita riigikassat, vaid vähendada ka tarbimist. Enamasti rakendatakse aktsiisi kahjulike kaupade suhtes, see on see üldine loogika. Samamoodi on maksupoliitikaga. Kui pärssida näiteks kõrgema palgaga töökohtade teket selle kaudu, et kehtestada neile suurem maksukoorem – ükskõik, kas astet või kõrgemat määra kasutades, see on juba rohkem tehniline küsimus –, siis tekib kõrgema palgaga töökohti väga suure tõenäosusega vähem. Kui soodustada väga madalaid palkasid, siis need töökohad, mis majandusse luuakse, kipuvadki olema just madala palgaga. Eesti edu on seni taganud võimalikult võrdne maksukoormus kõigile. See on aidanud kaasa sellele, et palgad on kiiresti kasvanud.
Martin Helme, palun täpsustav küsimus!
Aitäh, härra spiiker! Lugupeetud minister! Ei saa kahjuks küsida teilt mõlemalt, kuigi te olete siin nii üksmeelsed parempoolsusest ja maksudest rääkides. Mina ei poolda astmelist tulumaksu ja meie erakond ei poolda seda. Aga me räägime siin investeeringutest ja majanduskasvust. Me oleme kõik teinud nii, nagu OECD soovitab, ja maksud on täpselt sellised, nagu need peaksid olema. Miks meil majandus ikkagi ei kasva? Miks on meil viimastel aastatel olnud lausa negatiivsed investeeringud? Miks ainus investor, kes meil investeerib, on valitsus, kes künnab maksumaksja raha majandusse sisse ja sellest ikka majanduskasvu ei tule? Mida on selles riigikapitalismis parempoolset?
Aitäh! See jutt ei vasta küll tõele, et ainult valitsus investeerib. Jah, tõsi on see, et Eesti valitsus on viimastel aastatel investeerinud rohkem kui enamik teisi Euroopa Liidu riike. Osalt on see toimunud Euroopa Liidu toel, osalt on see olnud teadlik valik. Nagu siseminister rääkis, ka näiteks piiri väljaehitamine on sisejulgeoleku valdkonna investeering. Ma arvan, et te nõustute, et seda investeeringut on vaja. Kui me ehitame polügoone või kasarmuid, siis see on investeering riigikaitsesse. Ma arvan, et lõviosa Riigikogu liikmeid ikkagi nõustub, et neid investeeringuid on vaja teha. Nii et ka riigi tehtud investeeringud on väga vajalikud. Tõele ei vasta ka see, justkui oleks Eestis investeeringute tase teiste riikidega võrreldes kuidagi väga madal. Vastupidi, mis puudutab otseseid välisinvesteeringuid, siis Eesti on olnud ajaloos ja on ka praegu kogu meie regiooni superstaar. Nii Läti kui ka Leedu otsesed välisinvesteeringud aastate arvestuses on absoluutarvudes väiksemad kui meie omad. Kui me vaatame mõne aasta trendi, siis selgub, jah, et me saaksime teha veel paremini. Kindlasti on siin veel potentsiaali ja selle nimel tuleb tööd teha, et investeeringuid siia meelitada. Mina olen seda tööd teinud ja ka teised valitsusliikmed on teinud, väga mitmed ministrid eri erakondadest on selle nimel tööd teinud. Aga võrdluses Läti või Leeduga me häbenema küll ei peaks. See olgu öeldud. Ka siis, kui me vaatame ükskõik millist teist Kesk- või Ida-Euroopa riiki, kes on ajaloo jooksul meie saatusekaaslane olnud, me häbenema ei pea. Investeeringute saamiseks on igal juhul vaja, et maksukeskkond ja majanduskeskkond tervikuna oleksid ettearvatavad ning investeerimine oleks soodne. Kui soovitakse sellelt kursilt kõrvale pöörata, siis tuleb meeles pidada, et seal on oma ohud. Tuleb ka rõhutada, et kui näiteks uurida eri riikide, sh Eesti olukorda, siis selgub, et ettevõtete kasumid ja investeeringud on väga tugevas korrelatsioonis. Nii et kui võtta neilt suuremat tulumaksu, siis see kindlasti pärsib investeeringuid, selles võib küll päris kindel olla.
Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Aga ei maksa kurvastada, sest järgmise küsimuse peaminister Taavi Rõivasele esitab Aivar Sõerd. Palun!
Austatud Riigikogu esimees! Austatud peaminister! Enesestmõistetavalt on praegu avalikkuse suure tähelepanu all uue võimuliidu käimasolevad läbirääkimised. Seal on kõlanud üks teema, mis puudutab riigile laenu võtmist. Millised on siin üldse Eesti riigi võimalused, arvestades Euroopa Liidu karmistunud eelarvereegleid ja meie riigi seadusi? Millised on üldse need raamid, mille sees me saame tegutseda ja lisalaenu võtta? Ma viitan ka esmaspäeval ilmunud intervjuule, mille andis Eesti Päevalehele Keskerakonna fraktsiooni esimees. Ta ütles, et laenul on kriteeriumid, laen ei saa olla suurem kui 100 miljonit. Kas rahandusminister on tutvustanud valitsusele mingeid laenuvõtmise lisavõimalusi? Millised üldse on need võimalused, arvestades kehtivaid reegleid?
Aitäh, Aivar Sõerd!
Aitäh! 100 miljonit, millele te küsimuses viitasite, on umbes 0,5% SKT-st. 2017. aasta eelarves on tasakaalukriteeriumi järgi ette nähtud 0,2% struktuurset ülejääki. Eestis kehtiv riigieelarve seadus ütleb, et eelarve peab olema struktuurselt kas tasakaalus või ülejäägis. Nii et seda laenuruumi oleks justkui oluliselt vähem, st suurusjärgus pigem 40 kui 100 miljonit. Kuid kuna praegu on 2017. aasta riigieelarve jõudnud juba parlamendi menetlusse ja eelarveraamistik keelab parlamendil tasakaalupositsiooni halvendada, siis ma ei näe võimalust, et järgmisel aastal saaks eelarve tasakaalu olulisel määral lõhkuda. Nii et pigem me räägime eeldatavalt aastast 2018. Seal on kaks piiri. Esiteks, meie oma riigi seadus ütleb, et eelarve peab struktuurselt olema vähemalt tasakaalus. See seadus kehtib. Selle muutmine on teoreetiliselt võimalik, aga see kindlasti vähendaks taas, nii nagu ka eelmises vastuses toodud põhjused, Eesti majanduskeskkonna etteaimatavust ja kindlust investorite silmis. Teiseks panevad oma piiri ka Euroopa reeglid. Kogu Euroopas on stabiilsuse ja kasvu pakti reeglid kokku lepitud. Ka seal liigsesse miinusesse minekut pigem taunitakse. See küll ei tähenda, et ei ole riike, kes on miinusesse läinud, aga me teame, et nende käekäik ei ole teab mis hea olnud. Nii et meil on võimalik õppida ka teiste kogemustest ja nende vigu mitte korrata.
Aivar Sõerd, palun täpsustav küsimus!
Aitäh nende selgituste eest! Ma küsin täpsustuseks üle. Kas ei ole mitte nii, et Eestil võib tulenevalt Euroopa Liidu reeglitest olla võimalus struktuursest tasakaalust kõrvale kalduda, kuna meil on väike riigivõlg ja meie riigirahandus on jätkusuutlik? Peale selle on võimalik taotleda kõrvalekaldumise luba struktuursete reformide jaoks, näiteks lisalaenamiseks. Samas, meie riigisisene seadus ütleb väga rangelt, et eelarve peab olema vähemalt struktuurses tasakaalus, mis tähendab, et laenu saab võtta ainult nominaalse defitsiidi katteks – nominaalne defitsiit ei tohi olla suurem, kui struktuurne tasakaal võimaldab – ja võib-olla ka finantseerimistehingute katteks, kui need ei muuda eelarve tasakaalu.
Aitäh! Nagu ma ütlesin, tõepoolest on Euroopa reeglid leebemad kui Eesti seadus. Eesti on teadlikult hoidnud ranget eelarve tasakaalu põhimõtet. Seda esiteks sellepärast, et see on olnud meie majanduskeskkonna üks väga selge tugevus, sest meil ei ole olnud vaja suurt osa oma eelarvepirukast jooksvalt ära maksta vanade laenude teenindamiseks. Teiseks on meil olnud põhimõtteline seisukoht, et mitte elada tuleviku arvel. Kolmandaks, me teame, et need riigid, kes on väga palju laenu võtnud, on seda alati teinud ju heas usus. Kõik nad on öelnud, et seda laenu saab kasutada ainult investeeringuteks. Muu asja jaoks, muuseas, Eestis ei tohigi laenu võtta kui investeeringute jaoks, vähemalt riik ei tohi. Loomulikult on laenu võetud ikka investeeringute jaoks, aga me mäletame hästi, mis juhtus nende riikidega, kes on selle Pandora laeka avanud, näiteks 2009. aastal ja kui raske oli neil sellest august hiljem välja saada. Tõsi on muidugi see, et kuna Eesti riigi rahaasjad on hoitud väga heas korras, siis see annab võimaluse päris mitu aastat üsna lahedalt elada ka siis, kui fiskaaldistsipliini enam ei hoita. Jah, see on nagu väga hästi kordaseatud portselanipoega, et kui elevant sinna möllama lasta, siis tulevad jõulised muudatused, aga pole kindel, kas need muudatused on ootuspärased selle poe keskkonna suhtes.
Martin Helme, palun täpsustav küsimus!
Aitäh, härra spiiker! Lugupeetud minister! Ma jahutaksin teie indu seoses struktuurse tasakaaluga. Umberto Eco "Roosi nimes" oli üks õnnetu tütarlaps, kes tuleriidale saadeti, ja juba enne, kui ta seda ise teada sai, öeldi tema kohta, et see on põlenud liha. See struktuurse tasakaalu seadus, ma pakun välja, on ka põlenud liha. Ma jahutaksin teie indu veel ja tulen korra eelmise küsimuse juurde tagasi. Piiri väljaehitamine või kaitsepolügooni rajamine ei ole investeering selle sõna klassikalises tähenduses. Investeering peaks raha tagasi tooma, aga need mainitud asjad on kõige tavalisemad avaliku sektori kulud. Tegelikult ei ole meie eelarve ka sel aastal struktuurselt plussis. See on küll praegu paberi peal niimoodi, aga tegelikult mitte. Hää küll. Aga mul on selline küsimus. Rail Balticu rajamisel peaks Eesti riigi omaosalus olema 400 miljoni euro juures. Kust ametist lahkuv valitsus kavatses selle raha võtta?
Aitäh! Kõigepealt ei ole ma kategooriliselt nõus sellega, nagu riigipiiri väljaehitamine ei oleks investeering. Loomulikult on investeering, sellepärast et kui meil on paremini valvatud ja turvatud idapiir, siis see teenib dividendi kas või ainuüksi meie julgeolekule. Peale selle on väga praktiline osa sellest investeering röntgenmasinatesse, mille Maksu- ja Tolliamet piirile üles seab. See toob aastate jooksul riigieelarvesse kümneid miljoneid eurosid, sest see vähendab salakaubaveovõimalusi. Samuti vähendab sensoritega aia väljaehitamine, millest siseminister enne väga täpselt rääkis, oluliselt salakaubaveovõimalusi ja parandab riigieelarve laekumisi. Ma ei ole absoluutselt nõus ka sellega, nagu investeeringud riigikaitsesse oleksid lihtsalt tavapärane kulu. Vastupidi, riigikaitsesse tehtavate investeeringute dividend on meie kõige suurem väärtus – see on meie vabadus. Igal juhul tasub riigikaitsesse investeerida ja tasub teha ka riigikaitsekulutusi laiemas mõttes. Need on nii eelarve klassifikaatori mõttes kui ka sisuliselt igal juhul investeeringud. Teie küsimus puudutas Rail Balticut. Selle valitsusperioodi või, täpsemini öeldes, parlamendivalimiste perioodi lõpuni ehk 2019. aastani on riigi eelarvestrateegias koos eurovahenditega ette nähtud kokku circa 250 miljonit eurot. See raha on seal olemas ja see katab kogu ehituse ja projekteerimise vajaduse (peamiselt on tegemist projekteerimis- ja eeltöödega) kuni aastani 2019. Järgmiste aastate vajaduse saab järgmiste riigi eelarvestrateegiatega ette näha igal konkreetsel aastal. Jah, ma saan öelda, et me anname n-ö järgmisele valitsusele üle riigi eelarvestrateegia, kus Rail Balticu jaoks on sees umbes 250 miljonit eurot.
Aitäh, peaminister Taavi Rõivas! Aitäh, ettevõtlusminister Liisa Oviir! Aitäh, siseminister Hanno Pevkur! Infotund on lõppenud.
Austatud Riigikogu! Alustame 8. töönädala kolmapäevast istungit. Kas kellelgi on soovi anda üle eelnõusid või arupärimisi? Ei ole soovi. Kohaloleku kontroll, palun! Kohal on 74 Riigikogu liiget.
Meie esimene päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud jäätmeseaduse muutmise seaduse eelnõu 257 kolmas lugemine. Avan läbirääkimised. Kõnesoove ei ole. Läheme lõpphääletuse juurde, nagu on juhtivkomisjoni ettepanek. Panen hääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud jäätmeseaduse muutmise seaduse eelnõu 257. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Eelnõu seadusena vastuvõtmise poolt oli 68 Riigikogu liiget ja vastu 4, erapooletuid oli 1. Jäätmeseaduse muutmise seadus on vastu võetud.
Algab Vabariigi Valitsuse algatatud abieluvararegistri seaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse (abieluvararegistri pidamise ja kannete tegemise üleandmine) eelnõu 258 teine lugemine. Õiguskomisjoni ettekandja Külliki Kübarsepp, palun!
Hea esimees! Head kolleegid!
Vabandust, Külliki Kübarsepp! [[Juhataja helistab kella.]] Palun!
Aitäh! Riigikogu õiguskomisjon kogunes 17. oktoobril peaaegu täies koosseisus, puudus ainult Mark Soosaar. Nenditi seda, et 28. septembriks, kui oli muudatusettepanekute esitamise tähtaeg, ühtegi muudatusettepanekut ei laekunud. Niipalju ütlen kontekstiväliselt, et eelnõuga antakse abieluvararegistri kannete tegemise pädevus kinnistusosakonnalt üle notaritele ja perekonnaseisuametnikele. See tähendab, et kõik vajalikud kanded saab teha registrisse samal päeval ega pea mitu nädalat meile vahetama. Õiguskomisjon tegi konsensuslikult kaks otsust: saata eelnõu täiskogu päevakorda teiseks lugemiseks 16. novembriks ja teha ettepanek teine lugemine lõpetada. Aitäh!
Kas ettekandjale on küsimusi? Ei ole. Avan läbirääkimised, kõnesoove ei ole. Juhtivkomisjoni ettepanekul on eelnõu 258 teine lugemine lõpetatud.
Algab Vabariigi Valitsuse algatatud hasartmänguseaduse muutmise seaduse eelnõu 260 teine lugemine. Ettekandja, majanduskomisjoni esimees Toomas Kivimägi, palun!
Väga lugupeetud Riigikogu esimees! Head Riigikogu liikmed! Meeldetuletuseks ütlen, et hasartmänguseaduse § 100 muutmine algatati Vabariigi Valitsuse initsiatiivil. Selle eelnõu põhisisu oli võimaldada kihlveopetturluse puhul kriminaalkaristust kui preventiivset abinõu. Põhjuseks, miks see muudatus osutus vajalikuks, oli nimelt üks Tallinna Ringkonnakohtu otsus, kus nn spetsiaalsusprintsiipi arvestades ei peetud võimalikuks rakendada kriminaalkaristust ühe konkreetse kaasuse puhul, just selsamal põhjusel, et kehtiv väärteomenetluse norm ei võimaldanud seda. See tingiski selle, miks Vabariigi Valitsus selle eelnõu algatas. Eelnõu kohta ei esitanud Riigikogu liikmed ühtegi muudatusettepanekut, küll aga esitas kaks muudatusettepanekut majanduskomisjon. Esimene neist kõlab järgmiselt: "Paragrahvi 2 lõiget 5 täiendatakse punktiga 31 järgmises sõnastuses: "Loterii, mille võidufondi väärtus on kuni 1000 eurot ja mida korraldatakse Eesti laevaregistrisse kantud üle riigipiiri reisijatevedu teostaval laeval."" Ma tutvustasin seda muudatusettepanekut ka selle eelnõu esimesel lugemisel siin saalis. See ettepanek on ajendatud asjaolust, et seadusandja tahte kohaselt jõustus s.a 1. jaanuarist hasartmänguseaduse säte, mis võimaldab korraldada loteriisid võidufondiga alla 1000 euro üksnes üks kord nädalas. See muudatus oli omakorda ajendatud asjaolust, et kui seda nädalast piirangut ei olnud, siis hakkasid mitmed veebiloteriide korraldajad tegema alla 1000-eurose võidufondiga loteriisid lausa mitu korda päevas, kuigi seadusandja mõte oli tegelikult see, et need loteriid, mida näiteks laatadel korraldatakse ja mille võidufond on alla 1000 euro, ei alluks hasartmänguseaduse sätetele. Seadusandjal jäi kahe silma vahele konkreetselt see, et ka näiteks Tallinki laevad korraldavad loteriisid, mille võidufond on alla 1000 euro. Need laevad sõidavad mitu korda päevas ja ka neid loteriisid korraldatakse mitu korda päevas. See tähendab, et sisuliselt ei ole 1. jaanuarist 2016 selliseid loteriisid Tallinki laevadel võimalik korraldada. Majanduskomisjon leidis, et see ei ole põhjendatud. See ei olnud ka seadusandja tahe, kui ta seda muudatust tegi, piirates loteriide korraldamise võimalust. Sellest tulenevalt ongi nüüd see muudatus tehtud. Kordan veel, et see käsitleb loteriisid, mille võidufondi väärtus on kuni 1000 eurot ja mida korraldatakse Eesti laevaregistrisse kantud üle riigipiiri reisijatevedu teostaval laeval. Oluline on märkida ka seda, et see piirang kehtib praegu üksnes Eesti lipu all sõitvatel laevadel. Tallinki tublidel konkurentidel Viking Line ja Eckerö Line on ka praegu võimalus korraldada selliseid loteriisid mitu korda päevas. Seoses selle punktiga on mõnevõrra muudetud ka järgmist punkti: "Toto mängimise eest isiku poolt, kes mõjutas või kellel oli võimalus mõjutada ennustatud sündmuse toimumist, toimumata jäämist või toimumise viisi ja kui puudub karistusseadustiku §-s 209 sätestatud süüteokoosseis, – karistatakse rahatrahviga kuni 20 trahviühikut." See on tegelikult algne Vabariigi Valitsuse algatatud seadusmuudatus. Lihtsalt remargina ütlen, mis siis maksimumkaristusmäär kihlveopetturluse puhul tänasel päeval on. See on 20 x 4 ehk 80 eurot. See kehtiv karistusmäär ei ole kindlasti proportsionaalne selle ohuga, mida kihlveopetturlus endas kannab, ennekõike pean ma silmas ohtu ausale spordile. Ma olen kasutanud isegi sellist väljendit, et kihlveopetturlus on spordi surm. Ma väga loodan, et seadusandja toetab seda muudatust. Teine majanduskomisjoni esitatud muudatusettepanek kõlab järgmiselt: "Paragrahvi 9 lõiget 7 täiendatakse järgmises sõnastuses: "Totot, mille tulemus sõltub loterii tulemusest, ei või korraldada." Loteriide korraldamise õigus Eestis on praegu üksnes aktsiaseltsil, mille kõik aktsiad kuuluvad Eesti riigile, välja arvatud need loteriid, mille võidufond on alla 1000 euro, ja välja arvatud kaubanduslikud loteriid, mille võidufond on kuni 10 000 eurot. Kõigi ülejäänud loteriide korraldamise õigus on üksnes AS-il Eesti Loto, mille kõik aktsiad kuuluvad Eesti riigile. Läänemaailmas on tekkinud aga terve hulk n-ö hasartmängukorraldajaid, kes korraldavad loteriisid totode sildi all. Nad pakuvad inimestele, et need ennustaksid, millised on loterii tulemused, ja siis nad maksavad neile ennustajatele võib-olla isegi sama võidufondi väärtuses, nagu maksab Eesti Loto. Nad paluvad näiteks ennustada, mis on järgmised Keno Loto võidunumbrid. Milles on siin oluline erinevus ja miks on vaja seda reguleerida? Nimelt, kui loteriide puhul maksustatakse 18%-ga müüdud piletite eest saadud tulu, siis totode puhul on maksustamise määr 5%, kusjuures maksustatakse summa, mis saadakse järgmiselt: tehtud pakkumised miinus väljamakstud võidud. Ilmselgelt on tegemist ebaausa konkurentsiga, mille tõttu jääb isegi siis, kui väljamakstud võidud on samaväärsed, riigil saamata väga suur maksutulu. Möönan, et Eestis massiliselt seesugust tegevust ei ole, aga arvestades, et mitmes Lääne-Euroopa riigis on see probleem tekkinud, on meil igal juhul mõistlik seda ennetada ja sellest tulenevalt seadusmuudatus teha. Selle muudatuse initsiaator on AS Eesti Loto. Teiseks, veel üks asi, mis eristab totode ja loteriide korraldamise kulusid. Kui loteriikorraldaja peab kandma näiteks ka loosimise kulusid ning piletite trükkimise ja levitamise kulusid, siis kui neidsamu numbreid ennustatakse totot mängides, siis totokorraldajal seda kohustust ei ole. Veel kord ütlen, kuna loterii ja toto mõisted võivad olla üsna mitmeti tõlgendatavad, et loterii on mäng, mille tulemus sõltub juhusest (nt klassikaline Keno Loto ja Viking Lotto), toto klassikaline näide on spordiennustus (nt Triobet on totokorraldaja). Majanduskomisjoni istungil tehti järgmised otsused. Esiteks otsustati teha ettepanek saata eelnõu täiskogu päevakorda teiseks lugemiseks 16. novembriks 2016 (otsus oli konsensuslik), teiseks otsustati teha ettepanek teine lugemine lõpetada (otsus oli samuti konsensuslik), kolmandaks otsustati saata eelnõu kolmandale lugemisele, kui teine lugemine lõpetatakse, 23. novembriks 2016 (samuti konsensuslik otsus) ja neljandaks otsustati teha ettepanek panna eelnõu lõpphääletusele (samuti konsensuslik otsus). Tänan tähelepanu eest!
Küsimused ettekandjale. Rait Maruste, palun!
Tänan! Austatud ettekandja! Kui ma õigesti kuulsin, siis te nimetasite alguses spetsiaalsuse printsiipi. Möönan, et ma ei saanud hästi aru, mis see tähendab. Palun selgitage paari sõnaga!
Aitäh! Õnneks olen ma selle paberi kaasa võtnud. Nimelt, sellessamas ringkonnakohtu otsuses, kus leiti, et ühe konkreetse kaasuse suhtes ei ole võimalik rakendada kelmuse paragrahvi, toodi põhjendusena välja järgmine seisukoht: väärteokoosseis võib karistusseadustiku § 3 lõikes 5 sätestatust hoolimata kuriteokoosseisu kõrvale tõrjuda, tingimusel et need normid on spetsiaalsussuhtes ja väärteokoosseisu puhul on tegemist erinormiga. Spetsiaalsus tähendab selles kontekstis kahe normi olulist identsust, kusjuures ühele neist normidest lisandub mingi eriline/täiendav tunnus: kui regulatsioonieseme kattumise korral on selge, et seadus peab väärteokoosseisu erinormiks, rakendub just viimane, mitte aga kuriteokoosseis. Oluline on märkida, et see otsus kaevati ka edasi, ent Riigikohus keeldus seda menetlusse võtmast. Nii et meil on põhjust arvata ja eeldada, et seesama ringkonnakohtu otsus on pretsedent, mille järgi ka järgmised otsused tehakse. Sellest tulenevalt leian, et on mõistlik seda seadussätet täpsustada. Ma ütlen veel kord, et praegune maksimaalne karistusmäär kihlveopettuse eest, 80 eurot, ei ole kindlasti proportsionaalne selle õigusrikkumise tekitatud riski ja ohuga ega selle kaaluga.
Juhan Parts, palun!
Aitäh! Lugupeetud ettekandja! Väga arusaadav jutt, aga ühte teemat te ei puudutanud. Ma pean silmas internetipõhiseid lotosid ja kui tahate, siis ka totosid. Meil on Eesti Loto monopol, välja arvatud väiksemate loteriide puhul. Me arvame, et me kogume makse kõikidelt loteriidelt, mis toimuvad Eesti territooriumil. Ometi on internetilotosid üha rohkem, inimesed mängivad neid Eesti territooriumil olevatest arvutitest, võib-olla on ka Eesti kodanikud ja Eesti residendid. Milline õiguslik režiim praegu hõlmab neid lotosid või totosid, mida saab mängida Eesti territooriumil, aga mille kogu reeglistik, maksustamine ja kõik muu tuleneb kuskilt mujalt?
Aitäh küsimuse eest! Tõepoolest, tänapäeva veebimaailmas on see kindlasti üks ... Võib-olla pole see mitte risk, aga see on reaalsus, millega tuleb arvestada. Aga Eesti õigusruumis kehtivad näiteks loteriide korraldamisel ikkagi need seadused, mis on vastu võetud. Neid kohaldatakse ka teistele korraldajatele, totode korraldajatele. Ma arvan, et sa ei ole internetis neid lehekülgi vaadanud. Aga mina olen pannud tähele, et kui siseneda ühte või teise spordiennustuse portaali, siis kohe alguses ilmub ekraanile Maksu- ja Tolliameti märge, mis teatab, et hasartmänguseaduse kohaselt ei ole lubatud tal siin toimetada ja tegutseda. Mis tähendab, et Eesti territooriumil ei ole neil portaalidel võimalik loteriide korraldajatele ebaseaduslikku konkurentsi pakkuda. Omaette teema on see, kui sa tegeled selliste asjadega välisriigis. Seal Eesti Maksu- ja Tolliameti ettekirjutus ei kohaldu. Seal on see kõik oluliselt keerulisem. Aga Eesti territooriumil on neid lehti selles mustas nimekirjas kümneid, kui mitte sadu. Need on ära blokeeritud. See tähendab, et on ära võetud võimalus Eesti territooriumil näiteks totot mängides loteriitulemusi ennustada. Aga kordan veel, et välismaal toimetades seda piirangut loomulikult ei ole.
Aitäh, Toomas Kivimägi! Riigikogu liikmetel rohkem küsimusi ei ole. Avan läbirääkimised, kõnesoove ei ole. Eelnõu kohta on esitatud kaks muudatusettepanekut, mõlemad on majanduskomisjonilt. Austatud Riigikogu, eelnõu 260 teine lugemine on lõpetatud.
Algab Vabariigi Valitsuse algatatud Eestisse lähetatud töötajate töötingimuste seaduse ja teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 256 teine lugemine. Ettekandja sotsiaalkomisjoni esimees Aivar Kokk, palun!
Hea juhataja! Head kolleegid! Eestisse lähetatud töötajate töötingimuste seaduse ja teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu menetlemisest teavitati Eesti Ametiühingute Keskliitu, Teenistujate Ametiliitude Keskorganisatsiooni (TALO), Eesti Kaubandus-Tööstuskoda ja Eesti Tööandjate Keskliitu ning paluti neil esitada oma ettepanekud eelnõu kohta ja osaleda komisjoni istungil. Eesti Tööandjate Keskliit andis teada, et ettepanekuid ei ole ning nad ei osale istungil. Sotsiaalkomisjoni 12. septembri istungil osalesid Eesti Ametiühingute Keskliidu esimees Peep Peterson ja Teenistujate Ametiliitude Keskorganisatsiooni juhatuse esimees Ago Tuuling. Esimene lugemine toimus 21. septembril, muudatusettepanekute esitamise tähtajaks oli 5. oktoober. Muudatusettepanekuid selleks ajaks ei esitatud. Sotsiaalkomisjon arutas eelnõu teise lugemise ettevalmistamiseks oma istungitel 10. ja 25. oktoobril ning 8. ja 14. novembril. 10. oktoobril oli istungile kutsutud Tööinspektsiooni peadirektor Maret Maripuu, kes tutvustas Tööinspektsiooni ettepanekut eelnõu kohta. Tööinspektsiooni peamine mure oli see, et lähetatud töötajate töötingimuste ja -keskkonna üle ei ole võimalik teha efektiivsemat järelevalvet, kuna puudub info lähetatud töötajate asukoha kohta. Komisjon tegi Sotsiaalministeeriumile ja Tööinspektsioonile ettepaneku töötada ühiselt välja ettepanek, et Eestisse lähetatud töötaja tööandja esitab Tööinspektsioonile e-kirjaga andmed lähetuse ja lähetatud töötaja kohta. 8. novembri istungil arutas sotsiaalkomisjon koos Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi ning Sotsiaalministeeriumi esindajatega majandus- ja taristuminister Kristen Michali kirja, milles oli ettepanek eelnõu rakendusala täpsustada. Sotsiaalkomisjon otsustas saata eelnõu teiseks lugemiseks Riigikogu täiskogu päevakorda 16. novembriks 2016 ja teha ettepaneku teine lugemine lõpetada. Aitäh!
Küsimus komisjoni ettekandjale. Krista Aru, palun!
Aitäh, härra juhataja! Austatud ettekandja! Te nimetasite ja ka seletuskirjas on öeldud, et komisjon tegi Sotsiaalministeeriumile ja Tööinspektsioonile ettepaneku töötada koos välja ettepanek. Kas te täpsustaksite, mis hakkab olema selle ettepaneku sisu ja mis on tähtaeg, et Tööinspektsioon saaks järelevalvet tõesti paremini tegema hakata?
Aitäh väga hea küsimuse eest! See ettepanek on juba seadusesse sisse viidud ja täna läheb see siin hääletamisele. Anname Tööinspektsioonile võimaluse järelevalvet teha ja paneme ka kohustuse (s.o muudatusettepanek nr 2) see mure lahendada. Tööinspektsioon ei saa praegu kontrollida, kas siia saadetud töötajad on kõik korrektselt tööle vormistatud ja kas tööohutusega on kõik korras.
Aitäh, Aivar Kokk! Rohkem küsimusi Riigikogu liikmetel ei ole. Avan läbirääkimised, kõnesoove ei ole. Eelnõu kohta on esitatud neli muudatusettepanekut ja need kõik on esitanud sotsiaalkomisjon ise, seega on need loomulikult täielikult arvestatud. Esimene, teine, kolmas ja neljas muudatusettepanek. Eelnõu 256 teine lugemine on lõpetatud.
Algab Vabariigi Valitsuse algatatud sotsiaalhoolekande seaduse ja riikliku pensionikindlustuse seaduse muutmise seaduse eelnõu 300 teine lugemine. Ettekandja sotsiaalkomisjoni esimees Aivar Kokk, palun!
Hea juhataja! Head kolleegid! Sotsiaalhoolekande seaduse ja riikliku pensionikindlustuse seaduse muutmise seaduse eelnõu algatas Vabariigi Valitsus 28. septembril 2016. aastal. Esimene lugemine toimus 25. oktoobril ning see lõpetati. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks määrati 3. november ja selleks ajaks esitati kolm muudatusettepanekut. Komisjon pöördus arvamuse saamiseks Eesti Pensionäride Ühenduste Liidu ja vanemaealiste poliitika komisjoni poole. Arvamuse eelnõu kohta saatis Eesti Pensionäride Ühenduste Liit. Esitatud arvamuse kohaselt toetab Eesti Pensionäride Ühenduste Liit üksi elavate pensionäride toetamist. Nad kinnitasid oma arvamuses, et nad olid eelnõu väljatöötamise faasis sellesse töösse kaasatud. Vanemaealiste poliitika komisjon eelnõu kohta arvamust ei esitanud. Peale eelnõu esimese lugemise lõpetamist kogunes sotsiaalkomisjon eelnõu arutamiseks ja teise lugemise ettevalmistamiseks kahele istungile: 8. ja 14. novembril. Muudatusettepanekute aruteludes osalesid Sotsiaalministeeriumi esindajatena sotsiaalkindlustuse osakonna peaspetsialist Liidia Soontak ning õigus- ja personaliosakonna õigusnõunik Lily Mals. Eelnõus on tehtud keelelised ja normitehnilised parandused, mis on tekstis alla joonitud. Sotsiaalkomisjon otsustas 8. novembri 2016. aasta istungil saata eelnõu teisele lugemisele Riigikogu täiskogu päevakorda 16. novembriks. Komisjoni ettepanek oli eelnõu teine lugemine lõpetada. Samuti otsustas komisjon, et kui eelnõu teine lugemine 16. novembril lõpetatakse, siis tuleks eelnõu saata kolmandale lugemisele 23. novembriks ning panna lõpphääletusele. 14. novembri istungil kiideti heaks eelnõu teise lugemise menetlusdokumendid. Kõik otsused tehti konsensuslikult. Aitäh!
Küsimused ettekandjale. Monika Haukanõmm, palun!
Aitäh, härra juhataja! Lugupeetud ettekandja! Eelnõus räägitakse toetusest, mida inimene ei pea taotlema. Ma toon näite. Kui hinnatakse inimese töövõimet, siis ta peab kindlasti tegema linnukese sellesse kohta, kus on küsitud, kas ta soovib saada töövõimetoetust. Nüüd me aga ütleme, et inimesed ei peagi üksi elava pensionäri toetuse saamiseks mingit taotlust esitama, vaid seda toetust makstakse kõigile, kes on teatud aja jooksul üksi elanud. Mind väga huvitab põhjendus. Miks me ühel juhul väga kategooriliselt nõuame, et inimene peab esitama taotluse, ja teisel juhul mitte? Üldiselt on olnud selline lähenemine, et riigilt toetuse saamiseks peab seda taotlema.
Aitäh väga hea küsimuse eest, Monika! See on väga lihtne. Ma arvan, et meie ühine eesmärk on vähem bürokraatiat ja vähem kulutusi bürokraatiale. Keegi ei peaks kuhugi minema ja mingit taotlust esitama, kui meil on väga selgelt seadusesse kirjutatud, mis tingimustel on üldse võimalik seda toetust saada. Toetust me anname just nendele üksi elavatele pensionäridele, kes ise võib-olla väga hästi hakkama ei saa ja kellel on seda toetust väga vaja.
Külliki Kübarsepp, palun!
Aitäh, hea esimees! Hea ettekandja! Minu küsimus on samal teemal. Millised on need meetmed, mille järgi kontrollitakse, kas inimene ka reaalselt tõesti sellel aadressil elab ja kas ta elab seal üksinda? Me poliitikutena teame, et valimiskampaania ajal, kuigi 1. augustiks peab kõik olema registreeritud, on üks suur tohuvabohu ja keegi ei suvatse oma tegelikku elukohta näidata. Peale selle, miks IRL nüüd oma parempoolsest maailmavaatest taandub? Inimene peaks ise taotlema enda abistamist, riik ei peaks minema ise abi lausa pakkuma.
Ma ei tea, kas see arusaam, kas inimene peab ise midagi taotlema või ei pea, väljendab parempoolset, vasakpoolset või keskseisukohta. Selle eelnõuga on väga selgelt paika pandud lihtne reegel, et eelneva aasta Statistikaameti andmete järgi arvutatud statistiline keskmine pension korrutatakse 1,2-ga. See on see piir. Kelle pension on allapoole seda piiri ja kes elavad üksi, saavad seda toetust. Kuidas seda kontrollitakse? Kontrollitakse sissekirjutuse järgi, mis on registris. Alati on võimalik petta ja pättust teha, aga Eesti riigi seadused kehtivad kõigi kohta. Jah, kui perekonnal on kaks korterit, siis üks abikaasa kirjutab enda sisse ühte ja teine teise, ja kui nende mõlema pension on väiksem kui järgmisel aastal lubatud 470 eurot, siis tõesti see võimalus on. Kui me selle hirmu tõttu, et mõni inimene äkki nii käitub, looksime kontrollmehhanismi, mis maksaks umbes niisama palju, kui palju me seda toetust inimestele maksame, siis ma arvan, et see ei oleks õiglane. Parem on nii, et kui on leitud võimalus toetada üksi elavaid pensionäre, siis see toetusraha maksimaalselt nende kätte ka jõuaks, mitte ei läheks ametnike kätte, kes hakkaksid seda süsteemi kontrollima.
Monika Haukanõmm, palun!
Aitäh, härra juhataja! Lugupeetud ettekandja! Ma olen lihtsalt segaduses ega saa aru, kuidas ühest ministeeriumist tulevad eelnõud rakendavad ühte ja sama põhimõtet erinevalt. Ühel juhul öeldakse, et mitte mingil juhul ei saa toetust maksta, kui linnukest õiges lahtris ei ole. Teisel juhul öeldakse, et aga see on nii tore, kui ei pea taotlema, et anname ikka kõigile. See selleks. Minu küsimus on selle kontrollperioodi kohta, mis kestab 1. aprillist kuni 30. septembrini. Üldiselt öeldakse, et seadus peab olema ühene, mõistetav ja arusaadav. Sellist perioodi, 1. aprillist kuni 30. septembrini, ei kasutata mitte kuskil mujal. See on uus periood, mis on kasutusele võetud. Millistel kaalutlustel on valitud kontrollperioodiks ajavahemik 1. aprillist kuni 30. septembrini?
Väga lihtsatel kaalutlustel: me soovime seda toetust maksma hakata juba järgmisel aastal. Sinu parandusettepanek nägi ette, et kontroll peaks kestma terve aasta. Siis ei hakkaks 2017. aastal mitte ükski üksi elav pensionär seda toetust saama. See on asja üks pool. Teine pool on see, miks algab see periood 1. aprillist. Mingi periood peab ju olema, loogiline on ju, et ei saa olla ainult üks kuupäev. 1. aprill, nagu me kõik teame, on siiamaani pensionäridele alati tore päev olnud, sest nende pension on siis tõusnud. Sellel hetkel selgub ka Eesti statistiline keskmine pension. Pool aastat on piisavalt pikk aeg, et näha, kas inimesed ei kasuta sisse- ja väljakirjutamisel mingit ühepäevast vangerdust.
Andres Herkel, palun!
Aitäh, austatud esimees! Austatud ettekandja! Kuivõrd oli komisjonis või ka kusagil mujal selle eelnõu ettevalmistamise ajal kaalumisel selline arusaam, et seda sorti toetust jagaks ehk kõige pädevamalt kohalik omavalitsus, kes on inimestele tegelikult kõige lähemal, tunneb nende vajadusi, teab, kes elab üksi, kes ei ela, ning teab ka, milline on reaalne olukord? Kas see mõte üldse oli kaalumisel?
Aitäh hea küsimuse eest! Pean tunnistama, et sotsiaalkomisjonis minu mälu järgi sellist teemat üles ei kerkinud. Seda kahel põhjusel. Kui me anname kohalikele omavalitsustele mingi kohustuse, siis me peame kohustuse täitmiseks kaasa andma ka selleks kuluva raha. Kui eelarves on mingi summa ette nähtud üksi elavate pensionäride toetuseks, siis iga kulutus, mis sellest summast läheb ametnike töö hüvitamiseks, tähendab raha, mis ei jõua tegelikult nende kätte, kelle jaoks see on mõeldud. See lihtsalt ongi nii. Ma tuletan teile meelde, et kui siin saalis oli esimene lugemine, siis kõik fraktsioonid toetasid seda eelnõu. Siis ei tulnud kõne alla sellist teemat, kas panna see ülesanne kohalikele omavalitsustele. Kui täna ükskõik mis sotsiaalkohustus kohalikele omavalitsustele panna, siis tuleb alati linnade liidult ja maaomavalitsuste liidult kiri, kus pahandatakse, et neile pannakse kohustusi, aga kus on raha nende katteks.
Aitäh, hea esimees! Hea komisjoni esimees! Minu pinginaaber püüab minu meelest väita, et Riigikogu on minemas seda teed, et ta ei kohtle kõiki abivajajaid võrdselt. See ei ole õiglane. Kõiki abitaotlejaid peaks ju võrdselt kohtlema, praegu kasutatakse aga hoopis teist taktikat. Teine probleem on kontrolliga. Me teame väga hästi, et on inimesi, kellele invaliidsuspension on lisasissetulek. See inimrühm vajab tõesti kahjuks toetust, kuid tegelikult neil ei ole ei füüsilise ega vaimse tervise tõttu alust, miks seda neile maksma peaks. Aga keegi selle kontrolliga ei tegele, käib selline teadlik althõlma paberite vahetamine, riik tolereerib seda ja vaatab pealt. Kas see on normaalne?
Külliki Kübarsepp, palun!
Aitäh! See küsimus ei ole küll kuidagi selle eelnõuga seotud, see käib ühe teise eelnõu kohta. Üks pool on jah need küsimused, mida siin täna esitatakse ja mis on selle kohta, mida Sotsiaalministeerium teeb. Meie oleme siin seadusandjad ja seaduse kinnitajad. Aga täna on meil ikkagi väga selge seisukoht: vähem bürokraatiat.
Andres Ammas, palun!
Lugupeetav juhataja! Lugupeetav ettekandja! Ma tean, et ma kordan küsimust, mis kõlas siin saalis – küll mitte minu suust – ka esimesel lugemisel, aga see on oluline küsimus. Kuidas on seotud see eelnõu ja kohalike omavalitsuste valimiste toimumine?
Ma arvan, et mitte kuidagi.
Aitäh, Aivar Kokk! Rohkem Riigikogu liikmetel küsimusi ei ole. Avan läbirääkimised, kõnesoove ei ole. Eelnõu 300 koha on esitatud neli muudatusettepanekut. Esimene on Monika Haukanõmmelt ja jäetud arvestamata, kuid kodu- ja töökorra seaduse § 106 lõike 2 alusel ei kuulu see hääletamisele. Teine muudatusettepanek on sotsiaalkomisjonilt, on täielikult arvestatud. Kolmas on sotsiaalkomisjonilt, on täielikult arvestatud. Neljas on Monika Haukanõmmelt, on jäetud arvestamata, kuid seda muudatusettepanekut on tabanud sama saatus mis esimest ettepanekut. Eelnõu 300 teine lugemine on lõpetatud.
Algab Vabariigi Valitsuse algatatud 2017. aasta riigieelarve seaduse eelnõu teine lugemine. Ettekandja on rahanduskomisjoni esimees Remo Holsmer. Palun!
Tere! Vaatan saali, mis on kuidagi harjumuspäratult tühi. Teie ees on 2017. aasta riigieelarve, toimub selle teine lugemine. Poliitilises plaanis toimub see lugemine mõnevõrra teises situatsioonis, kui oli eelarve üleandmise ajal. See on ka ilmselt põhjus, miks saal praegu nõnda tühi on. Vahepeal on niipalju muutunud, et IRL ja sotsiaaldemokraadid on hakanud Keskerakonnaga valitsust moodustama. Ma ei ole aru saanud, kas ka Vabaerakonnaga. Kas ei? Selge. Ühesõnaga, siitpoolt eitatakse. Aga see selleks. Ma ütlen kohe ära, et tänane öö tuleb lühike. Tuhandeid muudatusettepanekuid ei ole, keegi ei kavatse vististi obstruktsiooni rakendada. Aga ma tuletan meelde selle eelarve põhieesmärke. Eelarve andis septembri lõpus üle Reformierakonna, sotsiaaldemokraatide – üks sotsiaaldemokraat tuli siiski saali, tere, Rainer! – ja IRL-i valitsus. Selle eelarve eesmärk on Eesti julgeolekut tugevdada, majanduskasvu edendada, tööjõumakse vähendada, väiksemate sissetulekutega inimesi toetada, lastega peresid täiendavalt abistada ning viia ellu riigi ja kohalike omavalitsuste reform. See eelarve toetab riigi- ja haldusreformi tegemist. See eelarve viib kaitsekulud kõigi aegade kõrgeimale tasemele ja toetab piiri väljaehitamist. Järgmise aasta eelarvega vähendatakse tööjõumakse ja suurendatakse inimeste maksuvaba tulu 180 euroni, kehtestatakse kolmanda lapse 300-eurone toetus ja üksi elavad pensionärid hakkavad saama 115-eurost toetust. Sotsiaalhoolekandetöötajate, kõrgharidusega kultuuritöötajate ja siseturvalisuse töötajate palgafond kasvab järgmisel aastal 3,3%. Õpetajate palgafondi kasv ulatub 4,6%-ni. Eelarve aitab ellu viia ambitsiooni tõsta õpetajate palk 120%-ni keskmisest palgast. Mul on hea meel, et selle eesmärgini jõudmist pole loodav koalitsioon kahtluse alla seadnud. Seni on õpetajate palga tõstmine 120%-ni keskmisest palgast olnud ainus asi, mille läbirääkijad on välja öelnud. Kui headelt endistelt partneritelt sõnu laenata, siis ennaktempos palgatõusu seisak jätkub. Järgmisel aastal on välistoetuste osakaal riigieelarves 961 miljonit eurot ja see moodustab ligi 10% riigieelarve kuludest. Riigi kaasfinantseerimiseks on ette nähtud 81 miljonit eurot. Niisamuti eraldatakse vahendid Tallinna–Tartu maantee ehitamise jätkamiseks. See eelarve on tehtud vastutustundliku eelarvestamise põhimõtteid järgides ja on 0,2%-lises struktuurses ülejäägis. See tähendab, et selle eelarvega ei elata tuleviku arvel. Viimaste nädalate jooksul on riigi laenuvõtmine kerkinud tõsiseks debati teemaks. Ega ka Reformierakond ei ole kunagi otseselt laenamise vastu olnud, kui laenamine kui selline ei muutu eesmärgiks omaette. Investeeringute tarbeks, konkreetse projekti realiseerimiseks võetava laenu vastu ei ole Reformierakond kunagi olnud. Küll aga tuletan ma kõigile meelde täna Postimehes avaldatud Eesti Panga presidendi Ardo Hanssoni sõnu: "Kui lühiajaliselt seda [majandust] veel stimuleerida, siis palgasurve suureneks, ettevõtete kasumlikkus oleks veelgi rohkem löögi all. Mida vähem kasumlikkust, seda väiksem on ettevõtete investeerimisvõimalus ja seda madalam on tulevikus kasvupotentsiaal. [---] Meie [Eesti Panga] seisukoht on, et eelarvetasakaalu eesmärgistamine keskpikas perspektiivis on õige, sest võrreldes paljude teiste Euroopa riikidega on meie majandus volatiilsem, mistõttu vajame rohkem puhvreid kui mõni teine riik." Ma usun, et see on päris tugev sõnum nii Keskerakonnale, kes oma peaministrikandidaadi suu kaudu on öelnud, et eelarvetasakaal ei ole oluline, kui meeldetuletus ka IRL-ile, kelle liikmeid küll parasjagu siin saalis ei ole, aga küllap see jõuab ka nende kõrvu. Mõni aasta tagasi nõudsid nad tasakaalunõude sissekirjutamist lausa põhiseadusesse. Loodan, et selle põhimõtte järgi käitutakse ka edaspidi. Igatahes kinnitan ma, et lahkuv koalitsioon annab üle hästi hoitud riigirahanduse ja hästi hoolikalt koostatud järgmise aasta eelarve. Vabariigi Valitsuse algatatud 2017. aasta riigieelarve seaduse eelnõu esimese lugemise arutelu toimus Riigikogu täiskogus s.a 26. oktoobril ja eelnõu esimene lugemine lõpetati. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks määrati 9. november ja komisjon arutas eelnõu 27. oktoobril ning 10. ja 14. novembril. Menetlemise käigus on rahanduskomisjon kuulanud ära kõik valdkonnaministrid, et saada detailne ülevaade valitsemisalade eelarvetest. Esimese ja teise lugemise vahel osalesid komisjoni istungitel haridus- ja teadusminister Maris Lauri, kultuuriminister Indrek Saar, maaeluminister Urmas Kruuse, keskkonnaminister Marko Pomerants ja siseminister Hanno Pevkur. Nüüd laekunud muudatusettepanekutest. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks, 9. novembriks esitasid Riigikogu liikmed ja fraktsioonid 23 muudatusettepanekut. Muudatusettepanekute selgitused on ära toodud muudatusettepanekute loetelus. Rahanduskomisjon ise koostas ühe muudatusettepaneku, milles on ette nähtud järgmised olulisemad sisulised muudatused. Esiteks, ministeeriumide kaupa jaotatakse laiali Euroopa Liidu eesistumise kulud. Teadaolevalt on Riigikantselei see riigiamet, kes kogu Euroopa Liidu eesistumist koordineerib. Teiseks, kultuuritöötajate miinimumpalgaks määratakse 942 eurot. Kolmanda olulise asjana toon välja selle, et Vabariigi Valitsuse reservist eraldatakse 200 000 eurot võrkpallikoondisele, kes jõudis Euroopa meistrivõistluste finaalturniirile Poolas. Ülejäänud ettepanekud, mis komisjon tegi koostöös Rahandusministeeriumiga, on pigem tehnilised, need on valdkonnasisesed ümbertõstmised ning tekstiparagrahvide täpsustamised ja lisamised. Komisjon jättis Riigikogu fraktsioonidelt, EKRE ja Vabaerakonna fraktsioonilt laekunud muudatusettepanekud arvestamata paljuski katteallikate sobimatuse tõttu. Ma kirjeldan neid ettepanekuid ning ka katteallikaid, mille arvel sooviti erinevaid summade ümbertõstmisi teha. Muudatusettepanekud käsitlesid avalikult kasutatavate teede lisarahastamist, täiendavate üleminekutoetuste maksmist põllumajanduses, vabatahtliku päästesüsteemi toetamist, taastusraviteenuste kättesaadavuse parandamist, teadus- ja arendustegevuse baasfinantseerimise suurendamist, õpetajate ja kultuuritöötajate palgataseme korrigeerimist, noorte huvikeskuste toetamist, prokuratuuri ja kriminaalpolitsei võimekuse lisamiseks vahendite eraldamist ja mitmeid muid toetusi eri organisatsioonidele. Katteallikatena olid välja pakutud Vabariigi Valitsuse reserv, Riigikantseleile eraldatud vahendid "Eesti Vabariik 100" korraldamiseks, Vabariigi Presidendi Kantselei tegevuskulud, ringhäälingu kulud, eraldised Rail Balticule ja koolivõrgu programmi kulude vähendamine. Ka pakuti erakondade rahastamise kulude vähendamist. Nagu ma ütlesin, komisjon ühtegi fraktsioonide esitatud ettepanekut ei toetanud. Komisjon toetas eespool viidatud muudatusettepanekut, mille ta ise oli teinud. Peale kõiki neid arutelusid ja muudatusettepanekute läbihääletamist tegi komisjon järgmised konsensuslikud otsused: saata eelnõu Riigikogu täiskogu päevakorda tänaseks, 16. novembriks ettepanekuga teine lugemine lõpetada ja määrata muudatusettepanekute esitamise tähtajaks kümme tööpäeva ehk 30. november kell 17.15. Täpsustan, et viimasele ettepanekule oli 1 rahvasaadik Riigikogu rahanduskomisjonis vastu, aga 10 olid selle poolt. Olen valmis vastama küsimustele.
Küsimused komisjoni ettekandjale. Andres Herkel, palun!
Aitäh, härra esimees! Austatud ettekandja! Teie sissejuhatuse mõningasest kerglusest tuleneb minu küsimus selle kohta, kuidas on öö pikkus ja muudatusettepanekute arv omavahel seotud. Aga natuke tõsisemalt vaadates on meil tegemist ühe kõige olulisema või ühe väga olulise dokumendiga, mis siin aasta jooksul vastu võetakse. Muudatusettepanekutele tuli ministeeriumist ka kommentaare. Arvestades seda, et riigieelarve on väga raskesti loetav, võib tõepoolest olla nii, et katteallikaid on otsitud ka sellelt realt, kust võtta ei saaks, või on midagi pandud sellele reale, kuhu panna ei ole päris õige. Aga enamik küsimusi on siin ikkagi poliitilised. Miks ei ole meie ees ministrit? Kodukord seda võimaldab. Komisjon oleks saanud paluda tulla siia ministril, kes erinevalt teist loodab ilmselt ka edaspidi selle eelarve eest poliitilist vastutust kanda.
Käesoleva hetkeni kannan poliitilist vastutust selle eelarve eest mina ja teen seda täiesti sirge seljaga. Nagu ma ütlesin, see on Reformierakonna, Isamaa ja Res Publica Liidu ning sotsiaaldemokraatide vahel kokku lepitud riigieelarve, mis on täna siin teisel lugemisel. Seda, kas teise või kolmanda lugemise vahel midagi muutub, näitab aeg. Ma arvan, et teie kommentaar minu sissejuhatuse kohta polnud võib-olla kõige olulisem, aga riigieelarve on tõesti kõige olulisem dokument. Minu nending, et täna pikka ööd ees ei oota, kuna muudatusettepanekuid ei ole sadade kaupa esitatud, oli võib-olla ka hinnang sellele, kuivõrd tõsiselt osa rahvasaadikuid riigieelarve menetlemist siin suures saalis võtab. Mis puudutab ministri osalemist tänasel arutelul, siis me rääkisime sellest ka rahanduskomisjonis. Selle kohta tegi ettepaneku hea kolleeg teie paremal käel, härra Andres Ammas. Seni on eelarve menetlemisel peale esimese lugemise lõpetamist parlamendis olnud selline loogika, et valitsus on oma töö teinud, ministrid on kokku leppinud eelarve eelnõus, nad on esitanud selle Riigikogule ja täitevvõim enam sellesse protsessi ei sekku, kui tal endal ettepanekuid ei ole. See oli ka ministri positsioon, et tema on andnud eelarve üle, nüüd rahanduskomisjon juhtivkomisjonina menetleb seda ja esitab selle suurele saalile. Võimude lahususe koha pealt oleks tema roll selles protsessis võrdlemisi küsitav, sest mis siis see roll saaks olla. Kui teil on soov seda diskussiooni riigiõiguslikust aspektist n-ö lahti võtta, siis ma arvan, et seda arutelu võiks ju pidada. Kindlasti on Jüri Adamsil oma positsioonid. Aga rahanduskomisjon on otsustanud, et me ei kaasa – õigemini ei kutsu, sest ega me ju kedagi käskida ei saa – rahandusministrit teise lugemise arutelu juurde. Andres Ammas, kui hästi formalistlikult öelda, sellist ettepanekut meile tegelikult komisjonis ei esitanudki.
Andres Ammas, palun!
Lugupeetav juhataja! Lugupeetav ettekandja! Ka minu küsimus lähtub sinu sissejuhatusest. Leidsid, et see eelarve teeb tublisti head õpetajatele ja toimub otsustav liikumine seatud eesmärgi poole, et nende palk oleks 120% riigi keskmisest palgast. Kuna üldine palgatõus riigis on kiirem kui eelarve eelnõus plaanitud õpetajate palga tõus, siis tegelikult ju, ole aus, mahajäämus selle eesmärgi poole liikumisel kasvab. Jah, ma möönan, kui palgatõus oleks null, siis oleks see mahajäämus veel suurem, aga tegelikult see õpetajate palga väike tõus meid eesmärgile, 120% keskmisest palgast, sisuliselt lähemale ei vii. Palun kommenteeri oma väidet lähemalt!
Aitäh! Esiteks, õpetajate palgafond kasvab järgmisel aastal 4,6%, teiste riigilt palka saavate töötajate palgaga võrreldes ennaktempos. Teiseks, õpetajate reaalne palk saab kasvada ka sisemiste reformide abil. Me rääkisime komisjonis haridus- ja teadusministriga. Vahendeid palgafondi suurendamiseks ja palga reaalseks kasvuks hakkab olema rohkem kui see 4,6%, mis on eelarves ette nähtud. Kolmandaks, nagu te loodetavasti mäletate, aitaks õpetajate palka kasvatada see, kui selguks lõpuks õpilaste arv. Nagu minister komisjonis selgitas, peaks novembri teises pooles selguma õpilaste arv, millest tulenevalt tehakse uued arvestused, mis omakorda võiks võimaldada õpetajate palka veelgi rohkem tõsta kui see konkreetne 4,6%. Seetõttu võib öelda, et kui me umbes aasta pärast uuesti debatti peame, mis iganes positsioonil siis keegi ka on, on õpetajate palga kasv suure tõenäosusega kõigi nende eespool nimetatud muudatuste, reformide ja täpsustuste koosmõjul olnud palju suurem.
Krista Aru, palun!
Aitäh, härra juhataja! Austatud ettekandja! Muudatusettepanekutele on Rahandusministeerium andnud oma eitava hinnangu ja lisanud enamasti ka paarilauselise põhjenduse. Minu küsimus puudutab doktoranditoetust, mille kohta on Rahandusministeerium selgelt väitnud, et katteallikana toodud koht on vale. Kas ja kuivõrd komisjon üldse sisuliselt arutas doktoranditoetuse probleemi? See on ju üks meie riigi edasise arengu võtmeküsimusi, kui palju tuleb tööjõuturule doktorikraadiga, hästi haritud inimesi.
Aitäh! Doktoranditoetus tõusis viimati eelmisel aastal, 10%. Ma arvan, et põhimõte seda toetust suurendada on igati õige. Te pakkusite selleks katteallikaks Vabariigi Valitsuse reservi vähendamise. See on just see, millele ma enne viitasin. Doktoranditoetuse tõstmine ei ole ju ühekordne kulutus. See on n-ö riigieelarve baasi minev kulutus ja katteallikast peaks saama pikaajaliselt selle ära katta. See on põhjendus, miks rahanduskomisjon seda ettepanekut ei toetanud.
Külliki Kübarsepp, palun!
Aitäh, hea esimees! Hea komisjoni esimees! Aasta tagasi, kui Vabaerakond esimest korda eelarvet menetles, siis te olite nii vastutulelik ja andsite lubaduse, et kui ideel on jumet, siis komisjon aitab leida adekvaatseid katteallikaid. Nagu me oleme nentinud, eelarve iga rea detailset sisu me ju kuskilt kätte ei saa, me ei näe seda, vähemalt ei näe seda Riigikogu lihtliikmed. Muudatusettepanek nr 9 peaks just sellesse kategooriasse kuuluma. Õiguskantsler on pöördunud Riigikokku põhiseaduse riive küsimusega, sest Eesti maaomanikke ei kohelda õiglaselt. Piirangutega maade omanikke hoiab riik teadmatuses 8–9 aastat. See ei ole mõistlik, see riivab põhiseadust. Miks komisjon ei vastuta selle eest, et üheskoos leida põhiseaduse riivele lahendus?
Aitäh! Sellel teemal me rääkisime komisjonis keskkonnaminister Marko Pomerantsiga. Tema ütles, et maade omandamise vajadus rahalises mõttes on 5 miljonit eurot, teie tegite ettepaneku eraldada 20 miljonit eurot. See suhteliselt julge pakkumine tegi ka rahanduskomisjoni liikmed natukene, ütleme, ettevaatlikuks. Kui nii palju raha eraldada maade ostuks, siis ei pruugi see anda päris õiget signaali sellele turule ja valdkonnale. Keskkonnaminister nimetas selle summa. Konkreetne ettepanek nägi ette Vabariigi Valitsuse tegevuskulude vähendamist, selleks et maaoste toetada. Need kulud sisaldavad muu hulgas näiteks omandireformi reservfondi, toetusi kohalikele omavalitsustele ja ka hariduskulusid. Ma räägin Vabariigi Valitsuse tegevuskulude alaliigitusest. Ettepanekust ei olnud võimalik aru saada – kui isegi aktsepteerida seda, et see summa võiks olla 20 miljonit eurot –, milliselt konkreetselt realt te soovite raha ära võtta.
Martin Helme, palun!
Aitäh, härra spiiker! Lugupeetud kolleeg! Põgusalt räägin ka selle eelarve loetavusest. Üks meie pakutud katteallikas oli Rail Baltic. Ministeerium vastas, et oi, seda raha ei saa puutuda, sest see on euroraha. Ainult kui me vaatame eelnõu § 1, mis on rida-realt lahti kirjutatud, siis Rail Balticust ei ole seal silpigi kirjas. Me küll seletuskirjas näeme mingeid summasid, aga sealgi ei ole öeldud, kui suur osa sellest on omafinantseering ja kui suur osa välisraha. Aga see selleks. Meil oli komisjonis ettepanek vähendada presidendi kantselei tegevuskulusid, nii töötajate palku kui ka, ütleme, pensionil presidentide igasuguseid hüvesid. Rahandusministeeriumi vastus oli, et juba antud hüvesid pole võimalik ära võtta või vähendada. Ehk kui mul õnnestuks saada kuuks ajaks valitsusse ja jagada kogu raha laiali, siis järgmisel valitsusel polegi võimalik ühtegi senti enam kunagi tagasi võtta. Kuidas sa seda loogikat kommenteerid?
Aitäh! Kui sa läheksid tööle Vabariigi Presidendi Kantseleisse ja keeraksid kraanid kinni kõigil eelmistel presidentidel, kellele on olnud peale ametist lahkumist seadusega ette nähtud teatavad hüved, siis ma arvan, et sul oleks päris palju põhjendamist Eesti avalikkusele. Loomulikult, president võiks küllap sind kantselei juhina tööle võtta, et sa saaksid sellist tuulutamist tegema hakata. Aga ma arvan, et see ei oleks väga mõistlik. Kui inimesed, kes on teeninud presidendina Eesti riiki, on seaduse alusel välja teeninud ka need hüved, mis ametist lahkumise korral neile on garanteeritud, siis see, kui presidendi kantselei juht neid maha kriipsutama hakkab, ei tundu mulle kuigi mõistliku plaanina.
Keit Pentus-Rosimannus, palun!
Aitäh, austatud juhataja! Hea ettekandja! Ilmselt ei oleks päris õige, kui me jätaksime täna täiesti puutumata suure saladuskatte all käivad uue valitsuse moodustamise läbirääkimised ja nende mõju eelarvele. Kuulda on olnud, et praegu kogub läbirääkimistel tuure konflikt selle ümber, kas oma põhimõtetest peab loobuma ja paraku kaotajaks jääma varem sõnades maksukoormuse alandamise eest seisnud IRL ning uuest valitsusest saab eelkõige maksutõusuvalitsus või peab oma põhimõtetest loobuma Keskerakond. Kui peaks realiseeruma läbirääkimistelt välja tilkunud plaan kehtestada suhkrumaks ja automaks ning tõstetakse tulumaksu ja sotsiaalmaksu, siis millist mõju see maksumaksjale järgmisel aastal kaasa toob? Kuidas see üldse haakub meie ees oleva eelarve põhimõttega, mida te nimetasite tööjõumaksude vähendamise põhimõtteks?
Aitäh! Tööjõumaksude langetamist on läbi aja tähtsaks pidanud nii Reformierakond kui ka IRL. Isamaa programm aastast 1992 ütleb üheselt, et tööjõumakse tuleks langetada ja tarbimismakse tõsta. Seda põhimõtet on lahkuv valitsus hoidnud ning selle põhjal esitanud ja teie ette toonud ka järgmise aasta eelarve. IRL on selles küsimuses kindlasti ebamugavas positsioonis. Kui seni on kaitstud tööjõumaksude langetamist, siis nüüd, ma saan nii aru, on plaanis sotsiaalmaksu langetus mingist kuupäevast ära jätta. See tähendab otseselt tööjõu maksukoormuse suurendamist. Kui teiste lubaduste katteks soovitakse tõsta tulumaksu, siis on see jälle risti vastupidine sellele, mida on lubatud ja millise poliitika eest on valitsuses eelmistel aastatel seistud. Tulevik näitab, kuidas see lõpuks kulgeb. Mina seda kindlasti õigeks ei pea. Tööjõumaksude langetamist on korduvalt rahanduskomisjonile soovitanud kaubanduskoda, tööandjate keskliit ja teised ettevõtlusorganisatsioonid. Seda teab väga hästi ka IRL-i rahandusminister. Ma usun, et IRL-il on päris palju seletamist oma valijatele ja ka ettevõtjatele, kui tööjõu maksukoormust soovitakse nüüd, peale valitsuse vahetust, hoopis tõstma hakata.
Külliki Kübarsepp, palun!
Aitäh, hea aseesimees! Hea komisjoni esimees! Te ei vastanud minu küsimuse ühele osale.
See puudutas seda, miks te olete taandunud oma lubadusest, mille te andsite eelmisel aastal siin saali ees. Kas sellest võib siis tõesti välja lugeda, et kuna ettepaneku on esitanud opositsioonierakond, siis te automaatselt lükkate selle tagasi, ja te ei pea läbirääkimisi summa ega katteallikate üle, kuigi te seda eelmisel aastal lubasite ja ütlesite, et nii meil otsused ei käi? Kus on vastutus? Ma ei saa sellest absoluutselt aru. Palun sellele vastust!
Nii. Mis see oli?
Kas sellele, kus on vastutus, või sellele, et te ei saa üldse aru? [[K. Kübarsepa repliik saalist.]] Ma ei ole nõus selle kriitikaga, et Riigikogu liige ei saa informatsiooni kätte. Kui Riigikogu liige, rahanduskomisjoni või ükspuha mis komisjoni liige, soovib saada infot eelarve sisu kohta, ja kui keegi talle Rahandusministeeriumist ei vasta, siis tulgu ja koputagu minu uksele. Ma lähen viin ta siis selle inimese juurde, kes on öelnud, et ei vastata ega seletata, mis ühe või teise eelarverea taga on. See ei ole kindlasti õige kriitika. Selle kohta, nagu mina oleksin juba ette lubanud toetada ühte või teist ettepanekut n-ö blankona, ütlen, et ma ei ole kindlasti seda lubanud. Ma olen öelnud, et kui rahanduskomisjonile on tulnud ettepanek kas opositsiooni või koalitsiooni liikmelt, siis rahanduskomisjon vaatab kõigepealt seda, kas see on rahanduslikult jätkusuutlik ja põhjendatud, ning siis teeb otsuse. Ma ei ole teie kriitikaga nõus.
Monika Haukanõmm, palun!
Mis number see oli?
Tänan, härra juhataja! Lugupeetud ettekandja! Minu küsimus puudutab muudatusettepanekut, millega me soovisime parandada taastusravi kättesaadavust.
See on ettepanek nr 21. Meil on käivitunud töövõimereform. Kui vähenenud töövõimega, näiteks ratastoolis inimene läheb tööle, siis tal automaatselt suureneb ka taastusravivajadus. Taastusravi kättesaadavus on allapoole igasugust arvestust. Inimesed ootavad väga pikas järjekorras ja saavad teenust väga väikeses mahus. See halvendab nende tervist ja võib põhjustada ka seda, et töövõimereform ei kanna seda eesmärki, mis oli seatud. Siit tulebki minu küsimus. Palun tutvustage selle muudatusettepaneku ümber toimunud arutelu! Millistele argumentidele tuginedes seda ei toetatud?
Töötukassa pakub alates sellest aastast tööalase rehabilitatsiooni teenust. See on mõeldud inimestele – te ju väitsite, et see on 21. muudatusettepanek –, kellel on vähenenud töövõime ja kes vajavad tööle asumiseks ja töötamise jätkamiseks mitmesuguste spetsialistide abi. Eesti Töötukassa maksab inimesele iga päeva eest, kui ta seda teenust saab, juba sõidu- ja majutustoetust, mida inimene saabki nende tegevuste kulude katteks kasutada. Selle jaoks täiendavalt 600 000 euro eraldamist ei pidanud rahanduskomisjoni tollel hetkel eksisteerinud enamus põhjendatuks. Nii saan ma seda kommenteerida. Selle ettepaneku vastu olid Keskerakonna, Sotsiaaldemokraatliku Erakonna ja IRL-i liikmed.
Andres Ammas, palun!
Lugupeetav juhataja! Lugupeetav ettekandja! Mitme Vabaerakonna ja ka EKRE muudatusettepaneku võimaliku katteallikana on märgitud erakondade rahastamise vähendamine. Rahandusministeeriumi põhjendus, miks seda teha ei saa, on see, et erakondade rahastamine on püsinud kümme aastat samal tasemel. Kuidas sellest väitest aru saada? Miks ei kõlba katteallikaks raha, mis on püsinud kümme aastat ühel ja samal tasemel? Kuidas seda mõista?
Aitäh! Seda peaks ilmselt küsima rahandusministri käest, kes selle arvamuse rahanduskomisjoni saatis. Selle ettepaneku vastu olid rahanduskomisjonis samamoodi sotsiaaldemokraadid ning Keskerakonna ja IRL-i liikmed.
Martin Helme, palun!
Aitäh! Me jõuame tagasi minu eelmise küsimuse juurde. Kui riik on juba mingi hüve välja käinud, siis seda vähendama hakata tundub võimatu olevat. Enne ma küsisin kommentaari Rahandusministeeriumi seisukoha kohta, et kui mingisugune hüve on antud, siis seda ei saa ära võtta, sest seda on juba inimestele lubatud. Kas see on mõistlik või mitte, see on vaidlusküsimus. Kas me Ärma talu peame üleval või mitte, see on vaidlusküsimus. Mina leian, et see on väga ebamõistlik. Ma leian, et seadus meid selleks ka ei kohusta, sest seadus räägib mõistlikest kuludest. Aga minu küsimus on ikkagi see: kuidas sa kommenteerid, kas me tõesti peamegi uskuma, et kui kellelegi mingi hüve on kunagi välja lubatud, siis seda tagasi enam võtta ei saa ja ongi eelarve lukus?
Aitäh! Martin, sa ju tead, et meil Eesti Vabariigis kehtivad seadused, mille Riigikogu ise vastu on võtnud. Muu hulgas on ta vastu võtnud ka Vabariigi Presidendi ametihüve seaduse. Kui tulla tagasi sinu esimese küsimuse juurde, siis isegi kui sa oleks presidendi kantselei direktor, ma arvan, ei ole seadust rikkuda mõistlik. Kõigepealt tuleks seadust muuta, hakkame sealt pihta. Kui sul on hea mõte, et presidendi hüvesid võiks suurendada, vähendada või jätta samaks, siis tuleks see siin parlamendis läbi arutada ja seejärel saaks seaduse kohaselt teha eelarvelised otsused.
Krista Aru, palun!
Aitäh, härra juhataja! Austatud ettekandja! Ma ei saa kuidagi rahul olla nende Rahandusministeeriumist tulnud vastustega, miks üks, teine või kolmas muudatusettepanek üldse ei sobi. Konkreetselt huvitab mind üliõpilaslaulupidu Gaudeamus. Ma saan aru, et väga suuri summasid nõudvate muudatusettepanekute katteallikad ei olnud meil ilmselt õigesti leitud, sest me võib-olla ei saanud asjast aru, aga Gaudeamus vajaks 2017. aastal 100 000 eurot, et saaks hakata seda suurt üritust ette valmistama. Selle on enda pealt ära lükanud Kultuuriministeerium, seda on tõrjunud Rahandusministeerium, samuti Haridus- ja Teadusministeerium. Kas rahanduskomisjon põhimõtteliselt arutas, et me peame Gaudeamust korraldama?
Aitäh! Ma olen sellel teemal rääkinud nii haridus- ja teadusministri kui ka Riigikogu kultuurikomisjoni esimehega. Ma tean, et haridus- ja teadusminister oli leidmas vahendeid Gaudeamuse finantseerimiseks. Nüüd on olukord selline, nagu see on. Viimaseid päevi on see minister ametis. Ma ei tea, kas seda põhimõtet järgib ka järgmine haridus- ja teadusminister. Kultuurikomisjon ja tema esimees on kindlasti seda mõtet toetanud. Ma tean ka seda, et see palli põrgatamine Kultuuriministeeriumi ja haridusministeeriumi vahel on tõesti toimunud. Selle põhjal, kui palju mina olen sellesse teemasse pühendatud olnud, võin öelda, et osapooltel on soov seda projekti rahastada kindlasti olemas. Teise ja kolmanda lugemise vahel on veel aega ja äkki leiab ka parlament ühises harmoonias mingid lahendused. See protsess on ka veel ees, et saab ühe korra veel muudatusettepanekuid teha. Aga ma rõhutan veel kord, et selle ettepaneku vastu rahanduskomisjonis olid Keskerakonna, Sotsiaaldemokraatliku Erakonna ja IRL-i liikmed.
Monika Haukanõmm, palun!
Tänan, härra juhataja! Lugupeetud ettekandja! Ilmselt minu põhjendus ja küsimuse seostamine töövõimereformiga tekitas sellise segaduse teie vastuses. Tööalane rehabilitatsioon ja taastusraviteenus on absoluutselt erinevad teenused. Meie ettepanekus mainitud taastusraviteenust ei osuta töötukassa, vaid see on raviteenus, mida finantseeritakse haigekassa eelarvest. Kas ma sain õigesti aru, et tegelikult komisjon seda sisuliselt ja meie ettepanekust lähtuvalt ei arutanudki? Kui te arutasite tööalast rehabilitatsiooni, siis ma saan loomulikult aru, miks tehti negatiivne otsus. Kui te oleksite seda arutanud läbi taastusraviprisma, siis võib-olla oleks olnud tulemus teine.
Aitäh! Teie tähelepanek on kindlasti õige. Ma sellega vaidlema ei hakka. Siis on küsimus ka rahanduskomisjonile esitatud informatsiooni täpsuses, õigemini, selle ebatäpsuses.
Jaak Madison, palun!
Aitäh, austatud Riigikogu aseesimees! Hea rahanduskomisjoni esimees! Alustuseks teen ma remargi selle kohta, et selline jagatud vastutus pahategude eest on muidugi magus, sest saab näpuga näidata, et ka IRL ja teised vastutavad. Aga ma arvan, et see ei ole teist eriti ilus ega aus. Kui sigadusi tehakse ikka koos, siis tuleks neid koos tunnistada kah. Aga see selleks. Üks väga paha tegu, mida me saame siit välja lugeda, on see, mis puudutab Kaitseministeeriumi eelarvet ja Kaitseliidu rahastust. Käesoleva aasta alguses eksisid vahvad Rahandusministeeriumi prognoosijad-analüütikud jälle, juba kolmandat aastat järjest. Selle tõttu Kaitseliidule eeldatavalt eraldatav summa väheneb 531 000 euro võrra. Samas oleme lugenud, et Reformierakonna programmis oli Eesti kaitsmine üks põhilisi eesmärke. Ka meie arvates on see tähtis, eriti vabatahtlike toetamine ja nende võimekuse arendamine. Kuidas sa hindad 531 000 euro suuruse vähendamise mõju Eesti kaitsevõimele?
Aitäh! Sinu algusremarki on raske pareerida, kuna sa ei viidanud mitte ühelegi n-ö ühiselt kordasaadetud poliitilisele initsiatiivile, kui ma viisakamalt sõnastan, erinevalt sinust. Sellele on raske vastata, aga olgu. Mis puudutab Kaitseministeeriumi ja kaitsekulusid laiemalt, siis need on Eesti Vabariigis järgmisel aastal kõrgeimal tasemel – 2,19%. Kui Kaitseliidul tõesti on selline raha vähenemine, siis ma usun, et sellega tuleb tegelda ja otsida põhjusi, miks see nii on. Me komisjonis seda teemat nii detailselt lahti ei löönud.
Ain Lutsepp, palun!
Aitäh, härra eesistuja! Austatud kõneleja! Minu küsimus puudutab Kultuuriministeeriumi haldusala ja seal toimuvat palgatõusu. Kõrgharidusega kultuuritöötajate miinimumpalk tõuseb 942 eurole kuus, eks ole, koos ümbertõstetega. Ülejäänud kõrgharidusega kultuuritöötajate keskmise töötasu kasv on 2% ja muude töötajate palk tõuseb 1%. Kultuuri arengukavas on kirjutatud, et kultuuritöötajate keskmine palk peab jõudma vabariigi keskmisele tasemele. Kuidas selliste minimaalsete sammudega edasi liikudes selleni jõutakse? Öelge palun oma seisukoht välja!
Aitäh! Sellel teemal me oleme päris põhjalikult rääkinud ka kultuuriministriga. Tema prioriteet oma haldusalas on olnud see, et aidata palgakasvuga seda n-ö alumist otsa. Te viitasite 942 eurole kultuuritöötajate keskmise palgana. Selle kohta ma ütlen, et need sammud, mida Kultuuriministeerium on teinud just selleks, et alumises otsas palk tõuseks, on olnud märkimisväärsed, need on olnud 2015. ja 2016. aastal circa 10% aastas ja see samm on selline ka järgmisel aastal. See on olnud prioriteet, kuidas palku tõsta, neid altpoolt järele aidates. Teie viide on aga jumalast õige: nendel inimestel, kes juba on teatud palgatasemel, sööb üldine kasv selle palgakasvu ära, see on paraku tõsi. Sellisel kujul on see eelarve Kultuuriministeeriumist meie ette toodud, nii et see on, ütleme, kultuuriministri valik.
Jaak Madison, palun!
Aitäh, austatud Riigikogu aseesimees! Hea komisjoni esimees! Kindlasti olen ma küsides väga viisakas olnud, lihtsalt sellised kõlavamad sõnad aitavad tihti informatsioonil paremini kohale jõuda, sest nagu me näeme siin saalis, liiga ümmarguselt küsides saab veel ümmargusema vastuse. Aga nagu ikka, igal asjal on oma head ja vead. Ma arvan, et sellel eelarvel on ka häid külgi, kindlasti on, kuid alati tuleb kriitiliselt vaadata negatiivseid külgi. Kas sa rahanduskomisjoni esimehena oskad loetleda, millised on eelarve kõige nõrgemad kohad? Millised valdkonnad on alarahastatud? Millele tuleks rohkem tähelepanu pöörata või millele ei ole siiamaani piisavalt tähelepanu pööratud, et saaks olukorda parandada?
Aitäh! Kui ma vaatan Sotsiaalministeeriumi ja seal tehtavaid reforme, siis võin öelda, et need ei ole olnud ambitsioonikad. Ma usun, et seal annaks teha palju rohkemat. Paljuski on see tingitud kahe ministri neutraalsusest nende reformide suhtes. Loodame, et asi paraneb. See on minu hinnangul üks koht, kus annaks rohkem teha. Teiseks, nagu ma ühes eelnevas vastuses ütlesin, õpetajate palgafondi kasv on järgmisel aastal 4,6%, reaalselt aga, sisemiste reformide abil ja ka õpilaskohtade arvu arvestades on suure tõenäosusega palgakasv järgmisel aastal kõrgem. Võib-olla oleks siin juba palgafondi suurendamise kaudu võimalik teha suuremaid samme. Ma toon välja need kaks asja, kus eelarve võiks vajada parandamist.
Peep Aru, palun!
Aitäh, lugupeetud juhataja! Hea ettekandja! Ma olen oma kümmekond korda osalenud Riigikogus eelarve menetlemise protsessis ja vist neli aastat olin ka eelarvekomisjoni liige. Aga esimest korda ma näen, et Riigikogu üks suurimaid jõude, Keskerakond, ei ole teiseks lugemiseks teinud ühtegi muudatusettepanekut. Veel enam, sinu jutus on mitu korda kõlanud, et Keskerakond koos IRL-i ja sotsidega on olnud vastu EKRE ja Vabaerakonna väga headele muudatusettepanekutele. Millega seda seletada?
Aitäh! Hea kolleeg! Ma arvan, et sa võiksid adresseerida selle küsimuse otse Keskerakonna fraktsiooni liikmetele, keda nüüd on natuke rohkem saali tulnud, võrreldes arutelu algusega. Paistab, et siiski on hakatud osalema eelarve menetlemise protsessis ka saalis. Tarmo Tamm, hea rahanduskomisjoni aseesimees, ka noogutab. Ma arvan, et sellel, miks Keskerakond ei ole teinud ettepanekuid, on mingisugused poliitilised põhjused. Kas jäi aega väheks, nad ei olnud suutelised muudatusettepanekuid vormistama või oli mõni muu põhjus, kuid teise ja kolmanda lugemise vahel on seda võimalik veel muuta. Lõplikult ei ole muudatusettepanekute rong veel läinud.
Aitäh, austatud ettekandja! Teile rohkem küsimusi ei ole. Head kolleegid, avan läbirääkimised. Andres Ammas, palun!
Lugupeetav juhataja! Lugupeetavad Riigikogu liikmed! Kunagi küsis Mikk Mikiver siit puldist soomlase Haavikko kuulsa küsimuse, et kui võim on rahva käes, kelle käes ta siis on. Seekordse riigieelarve arutelu seniste muljete põhjal tahan ma seda parafraseerida ja küsida, et kui seadusandlik võim Eesti Vabariigis on põhiseaduse järgi Eesti Vabariigi Riigikogu käes, kelle käes ta siis tegelikult ikka on. Minu arvates on täpne vastus see, et ta on Rahandusministeeriumi riigieelarve osakonna käes. Vähemalt selline mulje jääb kogu sellest menetlusest. Riigieelarve teiseks lugemiseks esitatavate muudatusettepanekute esitamise tähtaeg oli nädal tagasi õhtul kell 17.15, kui ma õigesti mäletan. Laekus neid ettepanekuid, kui palju laekus, aga järgmiseks hommikuks oli Rahandusministeerium need kõik põhjalikult ja ammendavalt läbi töötanud. Põhjalikult oli kaalutud kõiki poolt- ja vastuargumente, oli vaadatud, kas mõnda ettepanekut saaks arvestada täielikult või osaliselt, kuidas on lood pakutud katteallikatega, kas ettepanekute tegijad on oma ideedega osutanud tõelistele kitsaskohtadele meie riigis, kuhu raha oleks juurde vaja või mille jaoks oleks vaja raha kuskilt ümber tõsta. Ma imetlen Rahandusministeeriumi suutlikkust ühe õhtuga kogu see titaanlik töö ära teha ja järgmisel hommikul vastustega valmis olla. Sel kevadel tutvustas riigieelarve kontrolli erikomisjon teile, head kolleegid, siinsamas saalis Reformierakonna liikme Kristjan Kõljala tublil eestvedamisel ja tohutu töö tulemusena valminud raportit, kuidas võiks eelarve menetlemine Riigikogus riigikogulaste endi arvamust mööda tegelikult käia, nii et see protsess oleks läbipaistev ja laiemalt arusaadav ning Riigikogu liikmetel oleks selles kõiges ka mingi roll. Sellest raportist ei ole realiseerunud mitte midagi. Meenutan teile kas või mõnda mõtet. Näiteks seda, et riigi eelarvestrateegia arutelu võiks toimuda siin saalis. Või mõni päev tagasi siinsamas kõne all olnud mõtet, et eelmise aasta majandusaasta aruande kinnitamine võiks siiski toimuda enne seda, kui hakatakse menetlema käesoleva aasta lisaeelarvet ja tuleva aasta riigieelarvet, selleks et asjad toimuksid loogilises järjekorras. Või seda, et nn regionaalsete investeeringute ettepanekute tegemisel ja menetlemisel oleksid kõik Riigikogu liikmed võrdses seisus ning kogu see protsess toimuks täiel määral läbipaistvalt ja avalikult. Häid ettepanekuid oli seal küll ja küll. Kellel on see meelest läinud, võib selle suurepärase materjaliga ikka ja jälle tutvuda. Mitte midagi selles asjas edasi ei liigu, aina hullemaks läheb. Kui lugupeetud rahanduskomisjoni esimees ütles siit mitu korda, et kõik need head ettepanekud lükkas tagasi Keskerakonna, IRL-i ja sotsiaaldemokraatide võimalik koalitsioon, siis ei saa unustada seda, et viimased 17 aastat on kõige rohkem valitsusvastutust kandnud Reformierakond ja ühtlasi on ta kandnud vastutust eelarve menetlemise viisi eest. Kas ma tohin lisaaega paluda?
Kolm minutit lisaaega.
Seda raportit tasuks uuesti vaadata. Tasuks mõelda selle üle, kuidas muuta riigieelarve menetlemine siin saalis selliseks, et kõigil Riigikogu liikmetel, ka menetlemise hetkel opositsiooni kuulujatel, oleks päriselt olemas võimalus selles menetluses osaleda võrdsel määral koalitsiooniliikmetega, kes on oma ettepanekuid ja mõtteid saanud vaikselt Rahandusministeeriumi ust kulutades eelarvesse sisse viia. Ka siin saalis tuleks tõsiselt arutleda, kas meil on vaja õpetajate palga kiiremat tõusu, kas meil on vaja tõsta kultuuritöötajate palka. Kas meil on vaja suuremaid põllumajanduse üleminekutoetusi? Kas teadus- ja arendustegevusele Eesti Vabariigis eraldatakse ikka piisavalt raha? Kas doktorandid – kelle toetus kunagi, kui doktoranditoetus sisse seati, oli Eesti keskmise palga tasemel – vääriksid nüüd ehk rohkemat kui miinimumpalka? Kas hariduses tegutsevaid tugispetsialiste võiks kohalikes omavalitsustes rohkem toetada? Kas me jaksaksime looduskaitsealuseid maid tegelikult kiiremini tagasi osta? Kas taastusravi võiks olla kättesaadavam? Kas rahvakultuuri maakondlikud toetused võiksid olla suuremad? Kas eesti keele õpetamine meie riigis toimub piisavas mahus? Kas oleks aus täita üht eelmise koalitsiooni varasemat lubadust, mis anti koos majutusasutuste käibemaksu tõusu ettepaneku tegemisega, et maaturismiettevõtetele antakse kolme aasta jooksul kokku 6 miljoni euro ulatuses toetusi? Ettevõtlusministri sõnul olevat olnud tuleva aasta eelarve esimesse töövarianti 2 miljoni euro suurune toetus sisse kirjutatud, hilisema menetluse käigus see kõik sealt kuskile kadus. Rääkimata niisugustest asjadest, nagu täna juba kõlanud laulupidu Gaudeamus või kas või Pilistvere memoriaal, mida tõenäoliselt kõik siin saalis viibijad on vähemalt korra elus näinud, ja selle korrastustööd. Kas tõesti sellised ettepanekud, kui nad tulevad valelt tegijalt ehk opositsioonilt, mingil juhul ei kõlba? See on häbiväärne, nii ei peaks see olema. Ükskõik, kas koalitsioonis või opositsioonis olles, peaksime me siin saalis tegema absoluutselt kõik, mis on meie võimuses, et eelarve menetlemise viis ja kord Eesti Vabariigi parlamendis muutuks. Aitäh!
Aitäh! Külliki Kübarsepp, palun!
Hea aseesimees! Head rahvasaadikud! Mina tõlgendan seda dokumenti kui suhtumist meie kaaskodanikesse, meie riiki, meie arengusse. Olles saanud teist aastat järjest seda menetlusprotsessi vahetult jälgida, ei taha ma tunnistada, et see on näide, kuidas me kõik siin Riigikogus suhtume oma riiki ja kodanikesse. See väljendab ikkagi paari erakonna ehk koalitsiooni suhtumist. Tihtilugu võib öelda, et see ei ole piisav. Ma toon välja mõne muudatusettepaneku, millele ma tahan tähelepanu juhtida. Ettepanekud nr 7 ja 20 on omavahel seotud. Täna hommikul Vikerraadios tõstatati teema, et Eestis jääb laekumata 35–40 miljonit eurot maksutulu, sest meil on niivõrd kergelt võimalik luua firmat ja mitte maksta teenusepakkujatele ega riigile. Firmasid on niivõrd lihtne kaotada, nad tulevad ja lähevad. Ehk me räägime siin maksupettustest, mis on ebaõiglased eelkõige nende ettevõtjate suhtes, kes käituvad meie riigiga ausalt. Me oleme seda teemat ka siin saalis arupärimiste raames käsitlenud. Sellega võitlemiseks on vaja lisavahendeid nii Siseministeeriumi alla kuuluvale kripole kui ka Justiitsministeeriumi alla kuuluvale prokuratuurile. Kolleeg Andres Ammas mainis Pilistvere memoriaali. See on olnud ühe erakonna väga selge märk, aga nüüd on see unustusse vajunud, sest on leitud vahendeid uue loomiseks. Seal on aastakümneid käidud ja seal on aastakümnete jooksul toimunud väga olulisi sündmusi Eesti poliitilise elu ja iseseisvuse mõttes. Aga see enam riiki ja valitsust ei huvita. Ettepanek nr 9. Ma pean tunnistama, et ma ei ole varem siin saalis endast nii välja läinud kui täna neid vastuseid kuulates. Minu tähelepanek on see, et kui põhiseaduse riivele viitab juba õiguskantsler, siis meie kohustus on leida lahendus. Praegu nõuab riive kaotamine paraku raha. Jah, me võime vaielda, on seda vaja 5, 10, 15 või 20 miljonit eurot. Me peame tähele panema, et nimekirjas on kuni 200 kinnistut ehk väga palju maaomanikke. Ma ei taha näha samasugust olukorda, nagu on Eesti piiril, kus maaomanikele makstakse maa eest alla turuhinna. Meie inimene peab saama väärtustatud ka oma vara kaudu. Seepärast kutsun ma endiselt ka uut koalitsiooni üles: kui probleem on teadvustatud laiemalt ja kui probleemi tõstatab opositsioon, siis see ei ole põhjus ettepanekut tagasi lükata, vaid see on põhjus koostööks ja lahenduste leidmiseks. Loomulikult ka 14. ettepanek. Valitsus on meil muutumas. Eile me nägime sisuliselt samasugust eelnõu top-up"i jaoks raha leidmiseks. Reformierakond on aga kuidagi lõhki. Mõnes komisjonis mängib ta juba opositsiooni, mõnes teises endiselt koalitsiooni ja hääled ei pea. Ma ei tea, mis saab. Põllumeeste konkurentsivõime kannatab, see on selge. Tulge mõistusele! Need ongi minu tähelepanekud. Aitäh!
Aitäh! Tarmo Tamm, palun!
Lugupeetud istungi juhataja! Austatud kolleegid! Oleme jõudnud täna 2017. aasta riigieelarve teisele lugemisele. Seega on vähemalt enamikul Riigikogu liikmetest see dokument nii üht- kui ka teistpidi läbi loetud. Selle aasta suvel koostas riigieelarve kontrolli erikomisjon raporti "Fiskaalpoliitika paradigma võimalikest muutustest Eesti parlamentaarses süsteemis". Tegemist on tänuväärse tööga, aga veel tänuväärsem on selle raporti tulemus. Küsitletud Riigikogu liikmetest 60% arvasid, et Riigikogu roll eelarve kujundamisel on ebapiisav, ning nad pidasid vajalikuks Riigikogu rolli suurendada. Selleks tuleb valdkondlikele komisjonidele anda võimalus osaleda igal aastal toimuvatel riigieelarve aruteludel juba kevadest alates. Üheks võimalikuks viisiks informatsiooni ja valikuid esitada on ministrite ülevaade oma valdkonnast pärast riigi eelarvestrateegia kinnitamist. Riigikogu roll riigi fiskaalpoliitika strateegilise vaate kujundamisel peab suurenema. Selleks tuleb Vabariigi Valitsusel muuta eelarvestrateegia menetlemise ajalist raami selliselt, et strateegiat ja selles tehtavaid valikuid oleks võimalik enne strateegia vastuvõtmist tutvustada Riigikogu valdkondlikes komisjonides. Kaks kolmandikku küsitletutest leidis, et Rahandusministeeriumi roll riigieelarve kujundamisel ning seeläbi ka valdkonnapoliitikasse sekkumisel on liiga suur ning vajab tasakaalustamist. Ligi kolmandiku küsitletute arvates on Rahandusministeeriumi roll riigieelarve kujundamisel praegu optimaalne. Rahandusministeerium peab teatud regulaarsusega tegema kõigi valitsemisalade nullbaasist eelarvestamist. Riigieelarve seletuskiri on ebaühtlane ega anna osa intervjueeritud Riigikogu liikmete hinnangul piisavat ülevaadet riigi planeeritavatest kulutustest. Ministeeriumide lähenemine on väga erinev, seadusesse märgitu ei kajastu tihtipeale seletuskirjas. Riigieelarve formaati on tihti muudetud, seetõttu ei ole eri perioode võimalik võrrelda. Need on asjad, mida tuleb järgmise aasta riigieelarve koostamise juures arvestada. Väga raske on uskuda, et kasti sees on elevant, kui ei ole võimalik kasti sisse vaadata. Näiteks on riigieelarve seletuskirja leheküljel 269 kirjas, et õpetajate palgafond kasvab järgmisel aastal 3%. Minister aga räägib, et palgatõus on 4,6%. Lõpuks on see usuküsimus, kas uskuda eelarve seletuskirja või ministrit. Mul on hea meel, et viimase poolteise nädalaga on Eesti poliitmaastik muutuma hakanud ning ei-ei-koalitsiooni asemel tuleb koalitsioon, kes küsib, kuidas elavdada majandust, toetada Eesti põllumajandust ning leida vahendeid põllumeestele üleminekutoetuste maksmiseks. Need on olulised küsimused, mis vajavad vastuseid. Need vastused tulevad enne riigieelarve seaduse eelnõu kolmandat lugemist. Aitäh!
Aitäh! Krista Aru, palun!
Härra juhataja! Austatud rahvaesindajad! Sõjaeelses Eesti Vabariigis kestis riigieelarve kui riigi kõige tähtsama dokumendi arutamine parlamendis mitte vähem kui kolm nädalat. Seda sellepärast, et iga ministeerium pidi ise suure saali ees põhjendama, miks ta kulutused on sellised ja miks ta tulud on sellised. Parlament oli täiesti ühesel veendumusel, et see on Riigikogu kõige olulisem ülesanne. Eelarve kaudu kujundatakse riigi, rahva ja ka iseenda elu järgmisel aastal. See, kuhu praegune Riigikogu koosseis on selle asjaga jõudnud, pole mitte ainult piinlik, vaid see on häbiväärne. Miks ma nii julgen öelda? Sellepärast, et nende küsimuste, nende muudatusettepanekute üle – ükskõik, kas need puudutasid siis maaelu, haridust, teadust, doktoranditoetusi või kultuuritöötajaid – ei ole tekkinud isegi arutelu. Ometi oleme seisus, kus riik peaks otsustama, milline on see peamine fookus. Kust tuleb see raha, millega saab toetada kultuuritöötajate kiiremat palgatõusu ja kust tuleb raha õpetajate töötasu suurendamiseks? Meil on suured põhimõttelised küsimused läbi arutamata ja läbi rääkimata. Seetõttu vastabki Rahandusministeeriumi ametnik, et doktoranditoetuse tõus ei ole põhjendatud, sest see toetus eelmisel aastal juba 10% tõusis. Palun vabandust, aga kui meie parlament ei hakka tööle ega hakka tööle selleks, et hoida oma riiki sellel tasemel, milline peab olema üks tänapäeva väikeriik, siis ei ole ju küsimus enam selles, kas meil on üks või teine koalitsioon. Meil on alati olemas Vabariigi Valitsus ja sellest peab parlament lähtuma. Küsimus ei ole ega tohigi olla selles, et praegu on see koalitsioon ja eile oli teine. Meil peaks olema häbi sellest rääkida. Me arutame oma riigi eelarvet ja me peaksime siin kas vaidlema põhisuundade üle, nendes kokku leppima või ootama uusi fookuseid. Aitäh!
Aitäh! Terje Trei, palun!
Hea juhataja! Head kolleegid! Tegelikult ütles kolleeg oma kõne lõpus seda, millega ma tahtsin alustada. Siin eelnevalt Vabaerakonna kõneleja Külliki Kübarsepp ja ka Tarmo Tamm puudutasid just nimelt põllumeeste teemat. Ma tahan öelda, et üleöö on hästi keeruline midagi muuta. Ühe kuuga tervet riigieelarvet muuta peaks olema veelgi keerulisem. Tõenäoliselt me näeme, et teise ja kolmanda lugemise vahel on plaanis riigieelarvet päris kõvasti loputada. Siinjuures tahangi teid üles kutsuda Krista Aru sõnadega, et mõtleme enne. Kui me leiame kahe lugemise vahel järgmiseks aastaks need 20 miljonit, mida me tahame anda põllumeestele, siis ma tõesti palun, et me arutaksime, kuidas seda raha jagada. Kas tõsta see ühe käeliigutusega suure lubaduse taustal top-up"i ehk jagada nende soovituste alusel, mis Euroopa Liidust on tulnud, või kui me oleme selle raha leidnud, siis me arutame seda varianti, kuidas toetada neid, kes nende soovituste alla ei lähe, kuidas vähendada ebaõiglust ja toimetada nendega, kes on nüüdseks tootmise lõpetanud, aga kellel on õigus piimakvoodi või millegi muu alusel päris suuri toetusi saada? Mõelgem, kas selline laustoetuste jagamine aitab meie põllumajandust ja majanduskasvu. Uskugem eksperte ja uskugem ettevõtjaid endid, kes ütlevad, et laustoetused ei toeta kedagi. Aitäh!
Aitäh! Laine Randjärv, palun!
Austatud juhataja! Head kolleegid! Minu süda valutab laulupidude pärast. Tõepoolest, kultuurikomisjonis oli arutusel, et 2018. aastal toimub Tartus üliõpilaste laulupidu Gaudeamus. Ma ei märganud seal, et ühestki fraktsioonist oleks keegi olnud selle toetamise vastu. Konsensuslikult lepiti kokku, et kõik teevad oma fraktsioonis tööd selle nimel, et sellele toetust leida. Rahanduskomisjoni esimees vastas siin Krista Arule, kes küsis, miks see ettepanek on maha hääletatud. Tõepoolest, mul on ka väga kurb meel, et Isamaa ja Res Publica Liidu liikmed ning sotsiaaldemokraadid rahanduskomisjonis selle muudatusettepaneku poolt ei olnud. Ma arvan, et praegu on Balti koostöö, arvestades poliitilist olukorda terves maailmas, olulisem kui kunagi varem. Kunagi, 1956. aastal, kui Gaudeamuse laulupeod loodi, oli esimene pidu n-ö laulu abil võitlemine nõukogude mentaliteedi ja nende vaimsete repressioonide vastu, mis toona valdavad olid. 1956. aastal oli küllaltki ohtlik kõike seda must valgel välja öelda. Üliõpilased panid siis seljad kokku. Ma pean ütlema, et kindlasti oli see üks mudel, mis aitas meil 1988. aastal iseseisvust taastada. Nii et Gaudeamuse laulupidu, mis on üks osa "Eesti Vabariik 100" sündmustest aastal 2018 ja mis korraldatakse Tartus juunikuus, peab kindlasti saama toetust. Ka praegune haridus- ja teadusminister Maris Lauri on arvanud, et peaks pidama läbirääkimisi ja arutama, kas Gaudeamuse laulupeod ei võiks tagasi Haridus- ja Teadusministeeriumi valdkonda minna, sest nii Lätis kui ka Leedus just haridus- ja teadusministeerium neid rahastab ja korraldab. Siis oleksid koostööpartnerid kollegiaalsed. Ma loodan südamest, et teise ja kolmanda lugemise vahel raha Gaudeamuse laulupidude jaoks siiski leitakse, et ka uus koalitsioon selle raha leiab. Tänan tähelepanu eest!
Aitäh! Head kolleegid! Rohkem kõnesoove ei ole. Eelnõu kohta on esitatud 24 muudatusettepanekut ja me vaatame need üheskoos läbi. Esimese muudatusettepaneku on esitanud rahanduskomisjon. Juhtivkomisjoni seisukoht on arvestada täielikult. Martin Helme, palun!
Kas ma saan selle hääletusele panna?
Jah, kui see on teie soov.
Jah. Konservatiivne Rahvaerakond soovib seda hääletusele panna.
Hästi. Me hääletame seda muudatusettepanekut. Head kolleegid, panen hääletusele esimese muudatusettepaneku, mille on esitanud rahanduskomisjon. Juhtivkomisjoni seisukoht on arvestada täielikult. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Ettepaneku poolt hääletas 75 Riigikogu liiget ja vastu 6, erapooletuks jäi 2. Ettepanek leidis toetust. Teise muudatusettepaneku on esitanud Eesti Vabaerakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Andres Ammas, palun!
Palun seda hariduse tugispetsialiste käsitlevat ettepanekut hääletada!
Aitäh! Me läheme selle muudatusettepaneku hääletamise juurde. Head kolleegid, panen hääletusele teise muudatusettepaneku, mille on esitanud Eesti Vabaerakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Poolt hääletas 13 Riigikogu liiget ja vastu 51, erapooletuks jäi 1. Ettepanek ei leidnud toetust. Kolmanda muudatusettepaneku on esitanud Eesti Vabaerakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Andres Ammas, palun!
Ma palun ka seda doktoranditoetust käsitlevat ettepanekut hääletada!
Me hääletame seda. Head kolleegid, panen hääletusele kolmanda muudatusettepaneku, mille on esitanud Eesti Vabaerakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Ettepaneku poolt oli 16 Riigikogu liiget ja vastu 51, erapooletuks jäi 1. Ettepanek ei leidnud toetust. Neljas muudatusettepanek, mille on esitanud Eesti Vabaerakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Andres Ammas, palun!
Ma palun ka seda teadus- ja arendustegevuse rahastamist käsitlevat ettepanekut hääletada!
Aitäh! Head kolleegid, panen hääletusele neljanda muudatusettepaneku, mille on esitanud Eesti Vabaerakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Ettepaneku poolt hääletas 8 Riigikogu liiget ja vastu 51, erapooletuks jäi 1. Ettepanek ei leidnud toetust. Viies muudatusettepanek, mille on esitanud Eesti Vabaerakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Andres Ammas, palun!
Palun hääletada seda muudatusettepanekut, mis soovib õpetajate palka täiendavalt tõsta!
Head kolleegid, panen hääletusele viienda muudatusettepaneku, mille on esitanud Eesti Vabaerakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Ettepaneku poolt hääletas 16 Riigikogu liiget ja vastu 50, erapooletuks jäi 4. Ettepanek ei leidnud toetust. Kuues muudatusettepanek, mille on esitanud Eesti Vabaerakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Andres Ammas, palun!
Palun seda eesti keele õppimise võimaluste suurendamist käsitlevat ettepanekut hääletada!
Panen hääletusele kuuenda muudatusettepaneku, mille on esitanud Eesti Vabaerakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestama. Ettepaneku poolt hääletas 13 Riigikogu liiget ja vastu 49, erapooletuks jäi 1. Ettepanek ei leidnud toetust. Seitsmes muudatusettepanek, mille on esitanud Eesti Vabaerakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Andres Ammas, palun!
Palun hääletada ka seda ettepanekut, mis soovib suurendada prokuratuuri võimekust majanduskuritegude uurimisel!
Panen hääletusele seitsmenda muudatusettepaneku, mille on esitanud Eesti Vabaerakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Ettepaneku poolt hääletas 13 Riigikogu liiget ja vastu 51, erapooletuks ei jäänud keegi. Ettepanek ei leidnud toetust. Kaheksas muudatusettepanek, mille on esitanud Eesti Vabaerakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Andres Ammas, palun!
Panen hääletamisele kaheksanda muudatusettepaneku, mille on esitanud Eesti Vabaerakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Ettepaneku poolt hääletas 14 Riigikogu liiget ja vastu 49, erapooletuks ei jäänud keegi. Ettepanek ei leidnud toetust. Üheksas muudatusettepanek, mille on esitanud Eesti Vabaerakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Andres Ammas, palun!
Palun hääletada ettepanekut, millega nähakse ette, et Pilistvere memoriaali arendataks ja korrastataks!
Palun hääletada ettepanekut, mis puudutab looduskaitseliste piirangutega kinnisasjade võõrandamist!
Panen hääletusele üheksanda muudatusettepaneku, mille on esitanud Eesti Vabaerakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Ettepaneku poolt hääletas 11 Riigikogu liiget ja vastu 51, erapooletuks ei jäänud keegi. Ettepanek ei leidnud toetust. Head kolleegid, kümnes muudatusettepanek ei kuulu hääletamisele, kuna ettepaneku algatajad on selle ise vabatahtlikult enne hääletusele panekut tagasi võtnud. Läheme edasi. 11. muudatusettepanek, mille on esitanud Eesti Vabaerakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Andres Ammas, palun!
Palun hääletada ettepanekut tõsta kultuuritöötajate palka!
Panen hääletusele 11. muudatusettepaneku, mille on esitanud Eesti Vabaerakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Ettepaneku poolt hääletas 15 Riigikogu liiget ja vastu 50, erapooletuks jäi 1. Ettepanek ei leidnud toetust. 12. muudatusettepanek, mille on esitanud Eesti Vabaerakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Andres Ammas, palun!
Palun hääletada ettepanekut suurendada rahvakultuuri maakondlikke toetusi!
Panen hääletusele 12. muudatusettepaneku, mille on esitanud Eesti Vabaerakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Ettepaneku poolt hääletas 14 Riigikogu liiget ja vastu 51, erapooletuks jäi 1. Ettepanek ei leidnud toetust. 13. muudatusettepanek, mille on esitanud Eesti Vabaerakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Andres Ammas, palun!
Palun üliõpilaslaulupidu Gaudeamus käsitlevat ettepanekut hääletada!
Panen hääletusele 13. muudatusettepaneku, mille on esitanud Eesti Vabaerakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Ettepaneku poolt hääletas 19 Riigikogu liiget ja vastu 49, erapooletuks jäi 1. Ettepanek ei leidnud toetust. 14. muudatusettepanek, mille on esitanud Eesti Vabaerakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Andres Ammas, palun!
Palun panna hääletusele ettepanek põllumeestele täiendava diferentseeritud üleminekutoetuse eraldamise kohta!
Panen hääletusele 14. muudatusettepaneku, mille on esitanud Eesti Vabaerakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Ettepaneku poolt hääletas 13 Riigikogu liiget ja vastu 43, erapooletuks jäi 1. Ettepanek ei leidnud toetust. 15. muudatusettepanek, mille on esitanud Eesti Vabaerakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Andres Ammas, palun!
Palun hääletada ettepanekut, mis käsitleb maaelu ja põllumajanduse arendamise riiklikke toetusi!
Panen hääletusele 15. muudatusettepaneku, mille on esitanud Eesti Vabaerakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Ettepaneku poolt hääletas 16 Riigikogu liiget ja vastu 47, erapooletuks ei jäänud keegi. Ettepanek ei leidnud toetust. 16. muudatusettepanek, mille on esitanud Eesti Vabaerakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Andres Ammas, palun!
Palun hääletada ettepanekut, mis käsitleb tootjaorganisatsioonide tuge põllumajandustootjatele!
Panen hääletusele 16. muudatusettepaneku, mille on esitanud Eesti Vabaerakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Ettepaneku poolt hääletas 13 Riigikogu liiget ja vastu 47, erapooletuks ei jäänud keegi. Ettepanek ei leidnud toetust. 17. muudatusettepanek, mille on esitanud Eesti Vabaerakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Andres Ammas, palun!
Palun hääletada ka seda maaturismi toetust käsitlevat muudatusettepanekut!
Panen hääletusele 17. muudatusettepaneku, mille on esitanud Eesti Vabaerakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Ettepaneku poolt hääletas 15 Riigikogu liiget ja vastu 49, erapooletuks jäi 1. Ettepanek ei leidnud toetust. 18. muudatusettepanek, mille on esitanud Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Martin Helme, palun!
Aitäh! Meie ettepanekud on kõik ühte punkti kokku pandud. See punkt näeb ette suurendada põllumajandustoetusi ning omavalitsuste teede ja huvialategevuse rahastamist. Palun seda hääletada!
Panen hääletusele 18. muudatusettepaneku, mille on esitanud Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Ettepaneku poolt hääletas 14 Riigikogu liiget ja vastu 50, erapooletuks jäi 1. Ettepanek ei leidnud toetust. 19. muudatusettepanek, mille on esitanud Eesti Vabaerakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Andres Ammas, palun!
Palun hääletada seda ettepanekut, mis on mõeldud vabatahtliku päästesüsteemi jätkusuutlikkuse tagamiseks!
Panen hääletusele 19. muudatusettepaneku, mille on esitanud Eesti Vabaerakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Ettepaneku poolt hääletas 21 Riigikogu liiget ja vastu 51, erapooletuks ei jäänud keegi. Ettepanek ei leidnud toetust. 20. muudatusettepanek, mille on esitanud Eesti Vabaerakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Andres Ammas, palun!
Palun hääletada ettepanekut, mis näeb ette suurendada kriminaalpolitsei võimekust majanduskuritegude menetlemisel!
Panen hääletusele 20. muudatusettepaneku, mille on esitanud Eesti Vabaerakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Ettepaneku poolt hääletas 17 Riigikogu liiget ja vastu 51, erapooletuks jäi 1. Ettepanek ei leidnud toetust. 21. muudatusettepanek, mille on esitanud Eesti Vabaerakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Andres Ammas, palun!
Palun seda taastusraviteenuse kättesaadavuse parandamiseks mõeldud muudatusettepanekut hääletada!
Panen hääletusele 21. muudatusettepaneku, mille on esitanud Eesti Vabaerakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Ettepaneku poolt hääletas 17 Riigikogu liiget ja vastu 49, erapooletuks ei jäänud keegi. Ettepanek ei leidnud toetust. 22. muudatusettepanek, mille on esitanud Eesti Vabaerakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Andres Ammas, palun!
Palun hääletada ettepanekut, mis näeb ette eraldada Päästeametile lisavahendeid!
Panen hääletusele 22. muudatusettepaneku, mille on esitanud Eesti Vabaerakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Ettepaneku poolt hääletas 16 Riigikogu liiget ja vastu 51, erapooletuks ei jäänud keegi. Ettepanek ei leidnud toetust. 23. muudatusettepanek, mille on esitanud Eesti Vabaerakonna fraktsioon. Juhtivkomisjon seisukoht on jätta arvestamata. Andres Ammas, palun!
Palun hääletada seda vanemaealiste õpet käsitlevat muudatusettepanekut!
Panen hääletusele 23. muudatusettepaneku, mille on esitanud Eesti Vabaerakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Ettepaneku poolt hääletas 9 Riigikogu liiget ja vastu 50, erapooletuks ei jäänud keegi. Ettepanek ei leidnud toetust. Viimane, 24. muudatusettepanek, mille on esitanud Eesti Vabaerakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Andres Ammas, palun!
Palun hääletada ettepanekut suurendada naiste varjupaikade võimekust!
Panen hääletusele 24. muudatusettepanku, mille on esitanud Eesti Vabaerakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Ettepaneku poolt hääletas 25 Riigikogu liiget ja vastu 50, erapooletuks ei jäänud keegi. Ettepanek ei leidnud toetust. Head kolleegid, me oleme läbi vaadanud kõik muudatusettepanekud. Juhtivkomisjoni ettepanek on eelnõu 303 teine lugemine lõpetada. Teine lugemine on lõpetatud. Määran eelnõu 303 muudatusettepanekute esitamise tähtajaks s.a 30. novembri kell 17.15. Head kolleegid, tänane päevakord on ammendatud ja istung lõppenud. Aitäh teile ja kohtumiseni homme! Istungi lõpp kell 16.10.