Vabim vse kolegice in kolege, da iz preddverja stopijo v veliko razpravno dvorano. Državni zbor bo danes nadaljeval 26. sejo. Rad bi vas obvestil, da smo se na zadnji seji kolegija pogovarjali o tem, da bi danes delali do 18.00 ure in če do 18.00 ure ne bi zaključili dela, bi potem z delom nadaljevali jutri, in je bil tak tudi dogovor. Tako vas prosim, da to upoštevate. Rad bi vas obvestil, kateri so danes zadržani in se seje ne morejo udeležiti. To so kolegi Avšič od 13.00 ure dalje, kolega Beuermann od 17.30 dalje, kolega Božič, dr. Brejc, kolegi Čebulj, Horvat, po 15.00 uri ne bo z nami kolega Jeriča, manjkali bodo kolega Kangler, Maršič, Peterle, Pozsonec in kolega Vučko med 11.00 in 13.00 uro. Najprej bomo danes prešli na 15. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI FINANČNE POGODBE MED REPUBLIKO SLOVENIJO IN EVROPSKO INVESTICIJSKO BANKO. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada. Sprašujem predstavnika, ali želi besedo? [[Ne želi.]] Poročevalec odbora je predsednik odbora, kolega Kacin, ki prav tako ne želi besede. Kolega Peče je želel predstaviti stališča poslanske skupine in mu dajem besedo, vse ostale pa prosim, da tega ne motijo. Prosim, kolega Peče.
Spoštovani prisotni! V Slovenski nacionalni stranki smo temeljito pregledali kratek zakon o ratifikaciji finančne pogodbe med Republiko Slovenijo in Evropsko investicijsko banko. Najprej bi radi zastavili vprašanje glede finančnih posledic same pogodbe, torej potem tudi izpeljave v zakonu. In drugič delno nestrinjanje oziroma vprašanje vladi Republike Slovenije, kajti pogodba o pridobitvi finančnih sredstev govori v svoji vsebini od 1. člena naprej o izplačilu, kreditu, posojilih, obrestih, in bi radi postavili vprašanje, ali se je vlada Republike Slovenije pri pripravi oziroma pogajanju in pristopu k tej pogodbi poskušala za denarna sredstva dogovoriti tudi v obliki neodplačnih sredstev. Torej glede na to da so direktive Evropske unije oziroma področje Evropske unije za okoljevarstvo po naši oceni tako pomembne za celotno Evropsko unijo kakor tudi za Slovenijo in predvsem za zapiranje rudnika v Žirovskem vrhu, da bi bilo smiselno in bi po naši oceni pogajalcem pri pogodbi uspelo ta sredstva dobiti tudi v taki obliki, da jih ne bi bilo treba odplačati - gre za 20 milijonov evrov. Torej, prva pomanjkljivost oziroma vprašanje finančnih posledic, kar jih bo za državni proračun v naslednjih letih, in drugič vprašanje, na katerega odgovor bi radi dobili od strani vlade Republike Slovenije, ali so kar pristali na razmerje posojilojemalca in s tem tudi obveznika za izplačilo glavnice in obresti in ali so poskušali pridobiti ta sredstva prek katerega od strukturnihskladov Evropske unije v obliki nepovratnih sredstev, kar bi bilo na vsak način smiselno. Za naše odločanje je najpomembnejši odgovor na drugi del, koliko se je vlada sploh potrudila in če se sploh je. Hvala.
Hvala lepa. Za predstavitev stališč je zaprosila tudi poslanska skupina Slovenske ljudske stranke, vendar kolega Podobnika ta hip ne vidim v dvorani. Tako sprašujem predstavnika vlade, ali želi dati pojasnilo na vprašanja, ki ga je zastavil kolega Peče? Prosim. Če vstanete, prosim, gospa. Ali lahko vstanete gospa? Prosim.
Maja Košak, z ministrstva za finance. Jaz bi odgovorila, da finančne posledice, da je vlada ocenila, da je smiselno vzeti kredit za vračila tega kredita predvsem zaradi tega, da se skrajša rok zapiranja tega rudnika in da se tako zmanjšajo tudi ekološke posledice in da se pač zadeva sanira čimprej. Kot ste lahko videli v gradivu, se je vlada zelo trudila, da bi pridobila vsaj 5 milijonov evrov nepovratnih sredstev, vendar smo ravno v zadnjih dneh dobili odgovor, da evropska komisija smatra, da ta rudnik urana Žirovski vrh ni tako huda - ne ogroža okolja tako zelo, da bi Evropa namenila sredstva za to. Da so pač veliko hujša ogrožanja v drugih delih, v drugih pristopnicah. Hvala
Prosim, kolega Peče.
No, po naših informacijah vaše trditve ne držijo in se slovenska pogajalska skupina oziroma ljudje, ki so sklepali pogodbo, vsaj osnutek pogodbe, ki ni tipizirana, sploh niso potrudili, da bi Slovenija dobila torej ne kredit, ampak nepovratna sredstva. Po drugi strani vas bi pa v tem trenutku še vprašal, kajti po naši oceni tudi kohezija oziroma kohezijski skladi, ki so v teh trenutkih aktualni za Republiko Slovenijo - od podpisa pogodbe v Atenah naprej: zakaj niste poskušali projekt sanacije oziroma zaprtja Žirovskega vrha, ki le ima za sabo vrednost 20 milijonov evrov, ki ni zanemarljivo majhna, vključiti v kohezijske projekte, ki naj bi jih letos prijavili Evropski uniji, oziroma v Bruselj. Kajti, po naši oceni bi tudi prek kohezije lahko pokrili ta denarna sredstva. Razlika je samo v tem, da je stališče Slovenske nacionalne stranke v prvem delu enako vladi, torej seveda je treba zapreti oziroma pristopiti k Žirovskem vrhu. Tu ni nobenega dvoma. Razlika je le na način. Vlada Republike Slovenije torej predlaga najem kredita s pripadajočimi obrestmi, v Slovenski nacionalni stranki pa smo prepričani, da bi ravno za področje 22, varstva okolja, bilo možno s strani Evrope pridobiti v takšni ali drugačni obliki nepovratna sredstva, ki ne bi bremenila v končni fazi državljanov in pa državljank skozi proračunske prihodke. Hvala.
Dobro. Razprave ni, ker ni vloženih nobenih amandmajev. Smo pri tretji obravnavi in odločanju o predlogu zakona. Če želi, lahko kdo obrazloži glas pred odločanjem. Če temu ni tako, bomo prešli na glasovaje. Glasovali bomo o predlogu zakona o ratifikaciji finančne pogodbe med Republiko Slovenijo in Evropsko investicijsko banko. Kolega Peče želi obrazložiti svoj glas, v imenu poslanske skupine. Prosim.
No, glede na to, da nismo dobili nobenega oziroma nismo dobili zadovoljivega odgovora s strani predstavnikov vlade, se mi zdi tudi zelo neodgovorno, da državni zbor pred odločanjem ne ve, ali je bila opcija sploh odprta za nepovratno pridobitev 20 milijonov evrov ali ne. In jaz le mislim, da bi bilo odgovorno od državnega zbora, da ta podatek s strani vlade tudi dobi. Kajti, če se bo izkazalo, da je opcija, da dobimo nepovratna sredstva, potem mislim, da je popolnoma brezpredmetno sprejeti omenjeni zakon, ki bo imel seveda finančne posledice. V kolikor tega odgovora do glasovanja, kljub temu da ste zaključili razpravo, ne bomo dobili, jaz predloga zakona osebno, kot Sašo Peče ne bom mogel podpreti oziroma mu ne bom nasprotoval. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo obrazložiti svoj glas pred odločanjem? Povem naj le, da je ta predlog zakona obravnaval tudi odbor za zunanjo politiko in da je bilo tam mogoče dobiti vsa pojasnila, tudi to, ki ga zahtevate danes. Ne vem pa, kako je vlada odgovorila. Poročevalca, predsednika odbora danes ni bilo, da bi dal poročilo. Menim, da lahko odločamo o predlogu zakona o ratifikaciji finančne pogodbe med Republiko Slovenijo in Evropsko investicijsko banko. Glasujemo! Prosim za pozornost! Navzočih 54. 47 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da smo predlog zakona o ratifikaciji sprejeli. Prehajamo na 16. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O DOPOLNITVI ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMOV O SODELOVANJU ZA PREPREČEVANJE ČEZMEJNEGA KRIMINALA IN BOJ PROTI NJEMU. Tudi ta predloga zakona je v obravnavo zboru predložila vlada. Sprašujem predstavnika, ali želi uvodoma besedo? Sprašujem, ali želi prestaviti poročilo odbora kdo od članov ali članic tega odbora? [[Nihče.]] Za predstavitev stališč poslanskih skupin je zainteresirana poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke in dajem besedo kolegu Jelinčiču. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Jaz imam pri tem zakonu pravzaprav precej vprašanj, na katere upam, da mi bodo predstavniki ali ministrstva za zunanje zadeve ali za notranje zadeve odgovorili. Namreč, predlog zakona o dopolnitvi zakona o ratifikaciji sporazumov o sodelovanju za preprečevanja čezmejnega kriminala in boj proti njemu pravi v 1. členu tako: V zakonu o ratifikaciji sporazuma o sodelovanju za preprečevanje čezmenjega kriminala in boj proti njemu, sestavljenega v Bukarešti 26. maja 1999 se za drugim odstavkom 3. člena doda nov odstavek, kise glasi: "Vlada RS je pooblaščena za umik pridržkov iz prvega in drugega odstavka tega člena." Če pogledamo zakon o ratifikaciji sporazuma o sodelovanju za preprečevanju čezmejnega kriminala in boja proti njemu, bomo opazili, da ima ta zakon samo dva člena. Prvi člen govori: "Ratificira se sporazum o sodelovanju za preprečevanje čezmejnega kriminala in boj proti njemu sestavljen v Bukarešti 26. maja 1999." In 2. člen: "Sporazum se v izvirniku v angleškem jeziku in v prevodu v slovenskem jeziku se glasi..." Tukaj pogrešam ta 3. člen. Razen, če je 3. člen kompleten sporazum o sodelovanju in za preprečevanje čezmejnega kriminala in boj proti njemu. Kajti, če je to 3. člen oziroma če je to 2. člen, za katerim se doda ta zadeva, mi vse skupaj nekako ni jasno. Jasno mi pa ni zaradi tega, ker bi rad vedel, zakaj se država Slovenija odpoveduje pridržkom. Pridržki v vsaki mednarodni pravni pogodbi dovoljujejo državi pogodbenici, da v določenih primerih, kadar gre tudi lahko za kršenje njene notranje zakonodaje, odstopi od zahtev sporazuma. Mi pooblaščamo vlado Republike Slovenije, da umika pridržke iz prvega in drugega odstavka tega člena, ker je spet zelo težko povedati, ker zelo, zelo nekonsistentno in nekoncizno je napisano. Kajti rad bi tudi izvedel, kateri je taprvi in drugi odstavek tega člena, od katerega pridržka se vlada pooblašča. Skratka, ne razumem tega člena oziroma tega zakona. Napisan je pravzaprav brez repa in brez glave in prosim predstavnika vlade, da pojasni, kam sodi, kje so tisti pridržki, ki jih bo vlada lahko glede na pooblastilo umaknila. Hvala.
Dal bom predstavniku vlade možnost, če želi odgovoriti, da odgovori. Opozarjam, da je odločanje na matičnem delovnem telesu namenjeno temu, da se vprašanja, ki so povezana s predlogi zakonov, razčistijo. Razprave pa ne bo, ker ni vloženih amandmajev in je poslovnik ne omogoča. Prosim, predstavnik ministrstva oziroma vlade, imate besedo za kratko pojasnilo, potem pa bomo prišli na odločanje.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Torej to dopolnilo, ki se predlaga, je dopolnilo k 3. členu zakona o ratifikaciji sporazuma. V 3. členu, ki je bil tudi objavljen v uradnem listu in je priložen gradivu, je Slovenija dala takrat dva pridržka k sporazumu, in sicer, prvi pridržek se nanaša na to, da bo Slovenija izmenjavala informacije samo z državami, ki so pogodbenice konvencije o varstvu posameznikov glede na avtomatsko obdelavo osebnih podatkov. Drugi pridržek te dikcije - jo bom citiral: "Prav tako si Republika Slovenija pridružuje pravico, da bo dokončno odločitev v zvezi s sodelovanju v centru SECI v Bukarešti, ustanovljeni s 13. členom sporazuma, sprejela potem, ko bo dokončno znana višina stroškov, ki jo bo treba kriti." In ker je med tem že znana višina stroškov, je bilo v vladi ocenjeno, da je smiselno, da se sedaj ta dokončna odločitev o sodelovanju Slovenije v tem centru sprejme. Za ta namen je pa potrebno umakniti pridržek. Ker pa zakon o zunanjih zadevah določa da je za umik pridržka pristojen tisti organ, ki je pridržek dal, se pravi v tem primeru državni zbor, ki pa lahko pooblasti vlado, da umakne pridržek, je pač vlada predlagala to rešitev, da državni zbor pooblasti vlado, da umakne pridržek. V tem trenutku vlada namerava umakniti pridržek k temu drugemu, umakniti ta drugi pridržek, ampak je smiselno, da se to uredi enkrat, se pravi, da bi pooblastilo veljalo za morebitne pridržke tudi prvega pridržka. Jaz mislim, da je to pojasnilo k temu vprašanju gospodaposlanca Jelinčiča. Hvala.
Dobro. pred odločanjem bom dal možnost, da kdo pojasni svoj glas, če tako želi pred odločanjem. [[Nihče.]] Potem bomo prešli na odločanje, namreč, kot rečeno, pristojno delovno telo, odbor za zunanjo politiko okoli druge obravnave ni sprejel nobenega amandmaja. Zato prehajamo na tretjo obravnavo, to je na odločanje o predlogu zakona in o predlogu zakona o dopolnitvi zakona o ratifikaciji sporazuma o sodelovanju za preprečevanje čezmejnega kriminala in boj proti njemu tudi glasujemo. Prosim. Navzočih nas je 51, 42 za in eden prot. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da smo predlog zakona o dopolnitvi zakona sprejeli. S tem lahko preidemo na 17. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA POTRDITEV URADNIH PREČIŠČENIH BESEDIL, najprej zakona o organizaciji in financiranje vzgoje in izobraževanja, potem zakona o kmetijskih zemljiščih in končno zakona o postopnem zapiranju Rudnika Trbovlje-Hrastnik in razvojnem prestrukturiranju regije. Uradna prečiščena besedila je pripravila zakonodajno-pravna služba zbora in jih zbor potrdi ali zavrne brez razprave. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa. Potrdi se uradno prečiščeno besedilo zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja. Glasujemo. Glasujemo o uradnem prečiščenem besedilu tega zakona. Navzočih 58 kolegic in kolegov, 48 jih je bilo za, eden proti. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da smo uradno prečiščeno besedilo sprejeli. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Potrdi se uradno prečiščeno besedilo zakona o kmetijskih zemljiščih." Glasujemo o uradnem prečiščenem besedilu zakona o kmetijskih zemljiščih. Tudi to prečiščeno besedilo smo potrdili. 56 navzočih, 44 za in 5 proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 5.]] Končno prehajamo še na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Potrdi se uradno prečiščeno besedilo zakona o postopnem zapiranju Rudnika Trbovlje-Hrastnik in razvojnem prestrukturiranju regije." Glasujemo. Glasujemo o uradnem prečiščenem besedilu tega zakona. 58 navzočih, 46 za, eden proti. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 1.]] Ta sklep smo potrdili in s tem zaključujem to 17. točko dnevnega reda. Prehajamo na naslednjo, 18. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVO SPREMEMBE POROČILA O GOSPODarsKIH DRUŽBAH, PODJETJIH ALI ZAVODIH, ZA KATERE V SKLADU S PRVIM ODSTAVKOM 20. ČLENA ZAKONA O NEZDRUŽLJIVOSTI OPRAVLJANJA JAVNE FUNKCIJE S PRIDOBITNO DEJAVNOSTJO VELJA PREPOVED POSLOVANJA Z DRŽAVO, JAVNIMI PODJETJI IN JAVNIMI ZAVODI. Spremembo poročila je v obravnavo zboru predložila komisija po zakonu o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo in sprašujem predsednika, kolega Vnučca, ali želi podati dodatno obrazložitev? [[Ne želi.]] Tudi med poslanskimi skupinami ne vidim interesa za obrazložitev glasu. Iz poslanske skupine SNS so mi sporočili, da kljub tistemu predlogu to umikajo, prav tako tudi, če pravilno razumem, kolega Peče. S tem je torej razprava zaključena in lahko preidemo na glasovanje. Predlagal bom sklep: "Državni zbor Republike Slovenije sprejme spremembo poročila o gospodarskih družbah, podjetjih ali zavodih, za katere v skladu s prvim odstavkom 20. člena zakona o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo velja prepoved poslovanja z državo, javnimi podjetji in javnimi zavodi, ta sprememba poročila pa se objavi v Uradnem listu Republike Slovenije." O tem predlogu sklepa glasujemo. 57 navzočih, 52 za, 1 proti. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da smo ta sklep sprejeli. S tem smo zaključili 18. točko dnevnega reda. Pri 19. TOČKI DNEVNEGA REDA SO NA VRSTI MANDATNO-VOLILNE ZADEVE. Zbor bo pod to točko dnevnega reda obravnaval: 1. predlog predsednika Republike Slovenije za imenovanje viceguvernerja in člana Sveta Banke Slovenije, 2. predlog sodnega sveta o izvolitvi v sodniško funkcijo in o imenovanju na sodniško mesto vrhovnega sodnika, 3. predlog vlade Republike Slovenije o imenovanju Nacionalnega sveta za kulturo ter 4. predlog sklepa o soglasijih k imenovanju direktorja Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji. Zdaj prehajamo na odločanje o posameznih predlogih. Najprej imamo pred seboj predlog predsednika Republike Slovenije za imenovanje viceguvernerja in člana Sveta Banke Slovenije. Predsednik Republike Slovenije dr. Janez Drnovšek je na podlagi 36. člena zakona o Banki Slovenije državnemu zboru predlagal, da za viceguvernerja in člana Sveta Banke Slovenije imenuje mag. Janeza Košaka za dobo šestih let, s tem da se mandat začne s 26. julijem 2003. Želi predstavnik urada predsednika republike besedo? [[Ne želi.]] Predlog je obravnavala mandatno-volilna komisija. Želi predsednik besedo? [[Prav tako ne.]] Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Najprej vabim k besedi predstavnika poslanske skupine Socialdemokratske stranke Slovenije, kolega Janeza Janšo. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Poslanska skupina Socialdemokratske stranke tega predloga ne podpira in zanj ne bo glasovala. Razloge smo navedli tudi na matičnem delovnem telesu. Gospod Košak je že doslej opravljal to funkcijo, že dalj časa je na mestu viceguvernerja in tudi člana Sveta Banke Slovenije in ob takšnih ponovnih imenovanjih se spodobi, da se oceni tako delo institucije, v kateri je nekdo opravljal ključno ali pa eno od ključnih funkcij, pa tudi njegovo lastno delo v tej instituciji. Znane so pripombe na delo vodstva Banke Slovenije v zadnjem času. Ne mislim tukaj samo na, po našem mnenju, neustrezno in tudi nezakonito izdajo soglasja k prevzemu večinskega deleža energetiki v primeru SIB banke. Mislim tudi na zelo nonšalanten, lahko bi se temu reklo ignorantski odnos te institucije do pravic varčevalcev v hranilnicah in posojilnicah, ki so jih izigravali v tem času, Banka Slovenije pa, kljub temu da neposrednih pristojnosti nima, ni naredila nič, da bi s pravočasnimi opozorili - javnimi opozorili - ali patudi z uporabo nekaterih posrednih instrumentov, ki jih ima, zaščitila pravice tisočev, ki so svoje skromne prihranke v tem času izgubili v goljufijah v nekaterih hranilnicah; Kranjska je samo eden od teh primerov. No in neposredno je gospod Košak v tem času v Banki Slovenije odgovarjal za področje plačilnega prometa. Sedaj ta reforma plačilnega prometa je bila ena najbolj travnamtičnih v reformah javnih financ v Sloveniji v zadnjem času. Mislim, da so bili roki za to reformo nekajkrat preloženi, da se je reforma zavlekla s predvidenega enega leta na štiri ali pet in da zadeve še sedaj ne tečejo tako, kot bi morale. On pa je bil tisti, ki je neposredno v tej instituciji, ki naj bi vodila to reformo, odgovarjal za plačilni promet. In če danes v tej državi vsakega, ki dela za tekočim trakom ali pa za uradniškim šaltarjem, skušajo ocenjevati po delu [[...]]Jaz bi prosil kolega Partljiča, da mi te pripombe pove javno pred zborom, ne pa za hrbtom.
Prosim za mir.
Skratka, če v tej državi, preden nekomu dajo plačo, pa dela za tekočim trakom ali pa za šalterjem v kakšnem uradu, ocenijo njegovo delo in njegov prispevek, potem je prav, da se oceni delo in prispevek tudi takrat, ko se nekega posameznika ponovno imenuje na neko funkcijo, ki jo je že doslej opravljal. Ta institucija tega ni naredila, ni bila sposobna to narediti in predlog je podan mimo nekih najbolj osnovnih načel in principov. Opozarjam tudi na to, da je to pomembna institucija, kljub temu da z vstopom Slovenije v Evropsko unijo ali pa evropsko monetarno unijo kasneje Banka Slovenije ne bo imela več takšne vloge, ampak ravno v tem času prehoda bo imela izjemno pomembno vlogo. Tudi danes jo ima in ni vseeno, kdo to institucijo vodi. Naslednja faza, ki je pred nami in s katero se bomo ukvarjali, je imenovanje še dveh oziroma treh članov Sveta Banke Slovenije in po predlogih, ki so prišli iz te banke, je sedanji guverner predlagal kar dva svoja bivša uradnika oziroma bivša in sedanja uradnika in na koncu bomo dobili namesto nekega vodstva te institucije en uradniški svet, ki bo imel zelo zelo malo kompetentnosti v zvezi z monetarno politiko. Tako predlagam, da se o tem predlogu predsednika države resno razmisli pred glasovanjem in da se ga ne podpre. Hvala.
Hvala lepa, kolega Janša. Kolega Peče želi besedo. Prosim.
Spoštovani prisotni! Govornik pred menoj je pravilno ugotovil, da gre za silno pomembno funkcijo, predvsem na področju javnih financ, in pa urejanja tako moneterne kakor fiskalne politike v naši državi. V Nacionalni stranki ocenjujemo, da ponovno imenovanje predlaganega kandidata, torej za njegov tretji mandat, ni primerno. Ni primerno zaradi nespoštovanja zakonodajne veje oblasti, torej državnega zbora, in zaradi ukrepov, ki jih je Banka Slovenije tudi pod njegovim delnim vodstvom izvajala ob prodaji Nove Ljubljanske banke tujemu kupcu. Kot sami veste, je Banka Slovenije in pa s tem guverner ter pa viceguverner dala soglasje k nakupu, ki je bil mnogo pod realno vrednostjo. Slovenska država je takrat dobila eno četrtino vrednosti, ki je bila označena kot sanacijska vrednost. Torej: banko prodali za 100 milijard slovenskih tolarjev, banko sanirali za 400 milijard slovenskih tolarjev. V Slovenski nacionalni stranki smo v trenutkih prodaje Nove Ljubljanske banke in tik pred izdajo soglasja Banke Slovenije člane Sveta Banke Slovenije in funkcionarje Banke Slovenije pozivali k nepodaji soglasja. Toda, seveda, odziva ni bilo nikjer nobenega. V Slovenski nacionalni stranki nadalje ocenjujemo, da inštitucije, kot je Banka Slovenije, ne bi smele biti pod dnevnim vplivom vladajočih političnih strank in seveda svoj program, torej političnih strank, uveljavljati na finančnem trgu Republike Slovenije. V Slovenski nacionalni stranki predlog predsednika države za podajo soglasja k mag. Janezu Košaku za viceguvernerja banke oziroma Banke Slovenije in pa člana sveta nikakor ne moremo podpreti. V trenutkih odločanja pa vas prosimo, če imate v mislih tudi nespoštovanje, z njegove strani, odločitev državnega zbora, predvsem ko je govor v letu 1994, kjer je državni zbor v svojem mandatu izoblikoval sklep o potrebi privatizacijskega zakona bank in o nujni le-tega pred kakršnokoli prodajo. Banka Slovenije se na sklep državnega zbora in pa na obvezo vlade Republike Slovenije po pripravi privatizacijskega zakona bank požvižga. Ocenjujemo, da takega odnosa Banke Slovenije, torej v povezavi z Liberalno demokracijo, pač v državnem zboru ne smemo podpirati. Zato v Slovenski nacionalni stranki predloga ne bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Želite, kolega Peče, besedo tudi kot poslanec? Sedaj ste govorili v imenu poslanske skupine. [[Ne.]] Potem razpravo zaključujem. Namreč, prehajamo na izvedbo tajnega glasovanja o predlogu predsednika republike. Prosim za pozornost! V skladu s petim odstavkom 37. člena zakona o Banki Slovenije državni zbor o imenovanju kandidata za viceguvernerja in člana Sveta Banke Slovenije glasuje tajno. V skladu s prvim odstavkom 92. člena poslovnika vodi tajno glasovanje komisija, ki jo sestavljam predsednik in štirje poslanci, ki jih bomo sedaj izvolili. Predlagam, da glede na predlog poslanskih skupin v komisijo imenujemo kolege Beuermanna, Kelemino, Jurija in kolegico Areh Lavrič. Želi kdo temu predlogu nasprotovati ali predlagati drugačno sestavo? Če temu ni tako, bomo o predlogu sestave te komisije najprej odločili. Prosim, glasujemo o sestavi komisije. 59 navzočih, 54 za in nihče proti. [[Za je glasovalo 54.]] [[Nihče proti.]] Komisija za izvedbo tega tajnega glasovanja je izvoljena. V skladu s tretjim odstavkom 92. člena poslovnika, bo poslancem vročena glasovnica tako, da pride vsak poslanec k mizi predsedujočega in pove svoje ime in priimek. Glasuje se tako, da se na glasovnici obkroži beseda "za" ali "proti". V skladu s petim odstavkom 91. člena poslovnika je neizpolnjena glasovnica neveljavna. Neveljavna je tudi glasovnica, iz katere volja poslanca ni jasno razvidna. V skladu s petim odstavkom 37. člena zakona o Banki Slovenije bo predlagani kandidat imenovan, če bo "za" glasovala večina vseh poslancev, to je 46 ali več. Glasovali bomo v dvorani v glasovalni kabini. Poslanke in poslanci bodo izpolnjeno glasovnico oddali v glasovalno skrinjico, ki bo v dvorani tukaj, na moji desni strani, ob kabinah za glasovanje. Prehajamo na izvedbo tajnega glasovanja. Prosim poslance, ki so bili izvoljeni v volilno komisijo in mi bodo pomagali pri glasovanju, da se takoj sestanemo v sobi 217, kjer bomo prevzeli volilni material. Glasovanje se bo začeli ob 10. uri in 40 minut - lahko prej? -, ob 10. uri 40 minut ter bo trajalo do 10. ure 55. Je v redu? Po končanem glasovanju bom poslance prosil, da se zberemo ponovno v sobi 217, ob 11. uri in 5 minut bomo potem nadaljevali s sejo. Torej, najprej prosim člane komisije, da se zglasimo v 217. Ob 10.40 začnemo glasovanje, končali ga bomo 5 minut pred enajsto, ob 11.05 boste seznanjeni z volilnim zapisnikom. Do takrat prekinjam sejo.
Prosim, če zavzamete svoja mesta. Prebral bom zapisnik o ugotovitvi izida glasovanja o imenovanju predlaganega kandidata za viceguvernerja in člana Sveta Banke Slovenije. Glasovanje je bilo v prostorih Državnega zbora Republike Slovenije danes, dne 29. maja leta 2003. Razdeljenih je bilo 73 glasovnic. Oddanih je bilo 73 glasovnic. Neveljavne so bile štiri glasovnice. Veljavnih je bilo 69 glasovnic. "Za" je glasovalo 46 poslancev, "proti" 23 poslancev.Na podlagi izida glasovanja je bil z večino glasov vseh poslancev imenovan za viceguvernerja in člana Sveta Banke Slovenije za dobo šestih let mag. Janez Košak. Mandat se začne dne 26. julija letošnjega leta, leta 2003. Hvala lepa. S tem smo tudi opravilis tem delom te točke dnevnega reda. Pred seboj imam predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo. Prosil bom za vašo pozornost, ker bomo o tem tudi odločali. Sodni svet je državnemu zboru predložil predlog o izvolitvi gospoda Franca Testena v sodniško funkcijo na sodniško mesto vrhovnega sodnika na Vrhovnem sodišču Republike Slovenije. Želi predstavnik sodnega sveta beseda? [[Ne želi.]] Predlog je obravnavala mandatno-volilna komisija. Želi njen predsednik besedo? [[Ne želi.]] Želi besedo kolega Peče? V imenu poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke, prosim.
Spoštovani! Kakor v vseh primerih glasovanja oziroma izvolitve v sodniško funkcijo oziroma na sodniško mesto bomo tudi v tokratnih, torej današnjih, primerih označenih pod točko b in c - podal bom istočasno obrazložitev - nasprotovali predlogu za imenovanje oziroma izvolitev iz dejstva, da je državni zbor nekoč že odločil o nestrinjanju s trajnostjo sodniškega mandata. V Slovenski nacionalni stranki ocenjujemo, da bi sodniško funkcijo in pa sodniški mandat morali omejiti na dobo petih let. Ocenjujemo, da bi s tem naredili sodišča kvalitetnejša in pa hitrejša v okviru svojih določb. In prvi korak k pristopu k izboljšanju sodnega sistema v Republiki Sloveniji bi bil nedvoumno, da se že okoli imenovanja oziroma izvolitve državni zbor opredeli vsaj, kar se tiče trajanja mandata. Ne bomo podprli predloga, podanega pod točko b in podanega pod točko c. Hvala.
Hvala lepa. Drugih prijav za predstavitev stališč oziroma razpravo nimam. Tako prehajamo na glasovanje. Mogoče je obrazložiti svoj glas, če kdo tako želi, sicer bom dal ta predlog o izvolitvi gospoda Franca Testena v sodniško funkcijo na sodniško mesto vrhovnega sodnika na Vrhovnem sodišču Republike Slovenije na glasovanje. Prosim. Glasujemo o njegovi izvolitvi za sodniško funkcijo. Smo sredi glasovanja. 61 navzočih. 59 za in nihče proti. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti nihče.]] Gospod Franc Testen je izvoljen na to sodniško mesto. Sodni svet je državnemu zboru predložil predlog k imenovanju gospoda Jana Zobca na sodniško mesto vrhovnega sodnika na Vrhovnem sodišču Republike Slovenije. Želi predstavnik sodnega sveta besedo? [[Tudi v tem primeru ne.]] Želi besedo predsednik mandatno-volilne komisije? [[Tudi ne.]] Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa o imenovanju gospoda Jana Zobca na sodniško mesto vrhovnega sodnika na Vrhovnem sodišču Republike Slovenije. Glasujemo. 62 navzočih, 53 za in 1 proti. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da smo gospoda Jana Zobca imenovali na to sodniško mesto. Pred nami je predlog sklepa o imenovanju Nacionalnega sveta za kulturo. Predlog za imenovanje Nacionalnega sveta za kulturo je v obravnavo zboru predložila vlada. Ta ne želi besede. Želi besedo predsednik mandatno-volilne komisije? [[Ne želi.]] Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Kolega Jerovšek želi predstaviti stališče, mag. Drobnič, vas pa nimam prijavljenega. Prosim, kolega Jerovšek, za njim kolega Bevk, potem pa tri razprave ter nato odločanje. Bo pa mogoče obrazložiti svoj glas. Prosim, kolega Jerovšek.
Spoštovani gospod predsednik, kolegice in kolegi, spoštovani študentje in dijaki na balkonu! Smo pred odločanjem o izredno pomembnem organu, Nacionalnem svetu za kulturo Republike Slovenije. Kultura je eden od konstitutivnih elementov naše države in zaradi tega bi pričakovali, da bo še toliko bolj skrbno izbran nacionalni svet za kulturo. Žal opažamo, da tako pri izbiranju, predvsem pa pri kadrovanjuvodilnih, vodstva tega nacionalnega sveta za kulturo niso odločali pomembni, odločilni faktorji, ki bi naj bili prisotni pri izbiranju nacionalnega sveta, predvsem predsednika nacionalnega sveta za kulturo, pač pa so bistveno bolj odločali, očitno, ideološki, nazorski razlogi, politični razlogi, kar je seveda slabo za našo državo, za perspektivo kulture in za to, kako se bo oblikovala kulturna politika v tej državi. Na podlagi tega, kar je predložila vlada, se sprašujemo, ali je to nacionalni svet za kulturo ali pa je to koalicijski svet za kulturo. Namreč, vemo, da so bili v vladi dani tudi predlogi članov in predsednika izredno pomembnih kulturnih osebnosti. Naša stranka tega predloga ne bo podprla predvsem iz razloga, ker se ne strinja s predlogom za predsednika tega nacionalnega sveta za kulturo, čeprav ne nasprotujemo, da bi gospod dr. Lev Kreft bil član tega nacionalnega sveta za kulturo. Vendar pa menimo, da bi moral tak svet voditi nekdo, ki sodeluje v kulturni produkciji, ne pa na nek način teoretik s področja kulture oziroma niti ne s področja kulture, kajti vemo, da je gospod Kreft filozof, ki se sicer ukvarja tudi s konceptualnimi vzorci, konceptualno politiko na tem področju. Vendar menimo, da bi v tem nacionalnem svetu moral biti predsednik s področja aktivnih kulturnih delavcev in to se ni zgodilo. Vemo, da je bil tudi mag. Rudi Šeligo predlagan za kandidata, vendar ga vlada ni predložila niti kot člana nacionalnega sveta za kulturo. Vemo pa, da je gospod mag. Rudi Šeligo v izredno kratkem časupripravil nacionalni kulturni program in tudi po tej plati pravzaprav na nek način pokazal, da bi lahko izredno pomembno sodeloval pri tem nacionalnem svetu za kulturo. Kot smo že omenili, za nas ni drugače toliko sporna sestava. Gre predvsem za nesprejemljivo kadrovanje za predsedniško mesto, kajti tukaj se je kadrovalo pravzaprav čisto po političnih, nazorskih kriterijih, in kolikor se spominjam, je bil tudi dr. Kreft pred časom, pred nekaj leti kandidat za ministra za znanost in tehnologijo v eni od vlad dr. Drnovška. Nikdar pa ni bil, recimo, predlagan za ministra za kulturo. Zaradi tega je še toliko bolj čudno, da se vlada pravzaprav tega ne spominja, je pa tukaj tudi iz tega razvidno, da odločajo neki drugi kriteriji, ne odloča pa to, kaj je nek kandidat sposoben in pripravljen predlagati k vseslovenskemu kulturnemu programu. Torej, kot je bilo rečeno, mi tega predloga ne bomo podprli, ker smo v fazi, ko se je predlagalo, tudi predlagali in smo tudi na mandatno imunitetni komisiji predlagali, da bi se ponovno razmislilo o sestavi in predlogu za kadrovsko sestavo, vendar naši predlogi niso bili upoštevani, zaradi tega tudi v današnjih volitvah tega predloga ne moremo podpreti. Hvala lepa.
Hvala, kolega Jerovšek. Kolega Bevk bo predstavil stališče poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov in potem bomo prešli na razpravo poslancev. Prosim. Kolega Bevk najprej.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor! Poslanska skupina Združene liste socialnih demokratov bo podprla predlog vlade Republike Slovenije in glasovala za Nacionalni svet za kulturo tako, kot je sestavljen. V Nacionalni svet za kulturo so predlagani ugledne osebnosti iz slovenskega javnega življenja, predvsem s področja kulture, umetnosti in znanosti. Vlada v svet predlaga doktorja Franceta Bernika, Mitjo Čandra, Draga Jančarja, doktorja Leva Krefta, Borisa Podrecco, Mitjo Rotovnika in doktorico Renato Salecl. Za predsednika je predlagan doktor Lev Kreft. V poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov smo prepričani, da je nacionalni svet za kulturo sestavljen zelo strokovno in tudi uravnoteženo tako po zvrsteh kulturnega udejstvovanja in ustvarjanja kot tudi politično, če že hočete. Ravno to pa se je predlagatelju v nekaterih polemikah najbolj očitalo. Gre za ugledne javne osebnosti, ki bodo prav gotovo lahko v celoti izpolnile poslanstvo oziroma vlogo, ki jo temu organu vlade namenjata zakon o uresničevanju javnega interesa za kulturo in zakon o vladi Republike Slovenije. Kvečjemu bi lahko predlagani sestavi oporekali z vidika enakopravne zastopanosti obeh spolov oziroma z vidika politike enakih možnosti. Nacionalni svet za kulturo je neodvisno telo, ki usmerja nacionalno strategijo za kulturo in ga na predlogvlade imenuje državni zbor izmed osebnosti, ki uživajo javni ugled. Komu izmed predlaganih kandidatov in kandidatk lahko v tem smislu kaj očitamo? Ničesar, prav ničesar, ponavljam. Seveda, če ne bi nekaterim uspelo spolitizirati tudi to vprašanje. Toda, sprašujem vas, kaj je narobe, če je nekdo bil politik, podpredsednik državnega zbora ali kandidat za predsednika države? Kaj je narobe, če je nekdo bil državni poslanec ali član vodstva politične stranke? Kar po vrsti poglejmo, poslancem je celo prepovedano zgolj kandidirati na nekaterih razpisih, kot na primeru za urednika določenih medijev in tako dalje in tako dalje. Izgleda kot, da se nismo odločili za parlamentarno demokracijo, ki jo zastopajo ali predstavljajo izvoljeni predstavniki političnih strank Da politične stranke in politiki delujemo nekako izven sistema, da smo že s tem, ko smo nekoč vstopili v svet politike, doživljenjsko stigmatizirani. Tudi med politiki je veliko strokovnjakov ali obratno, tudi med strokovnjaki je lahko veliko dobrih politikov. Po tej spolitizirani logiki tudi nekdanji minister za kulturo Rudi Šeligo ne bi nikdar mogel postati član nacionalnega sveta za kulturo, kajti funkcija ministra je eminentna politična funkcija, pa četudi jo zaseda še tako velik strokovnjak ali umetnik. Ali pa predsedniška kandidatka Barbara Brezigar, ali po tej logiki sploh še lahko zaseda mesto vrhovne državne tožilke? Politična funkcija, ki jo je nekdo opravljal pri svoji poklicni karieri, ne bi smela biti nikdar ovira. Po mojem mnenju je lahko to celo primerjalna prednost. Doktorju Kreftu nihče ni oporekal njegove strokovnosti, bil je celo pohvaljen, navajam, "da je sposoben konceptualno kreirati zamisli s področja kulture." Konec koncev je kot univerzitetni profesor, filozof, publicist in javni delavec opravljal vrsto pomembnih funkcij na področju kulture, v medijih, tako na Radiu Študent, v Ljubljanski kulturni skupnosti, v svetu Slovenskega narodnega gledališča in Moderne galerije. Leta 1996 je bil prvopodpisani predlagatelj zakona o kulturnem tolarju, da ne govorim o njegovi bogati bibliografiji, tudi s področja kulture, ki si jo lahko ogledate v sistemu Cobiss. Naj ponovim, poslanska skupina Združene liste socialnih demokratov bo nacionalni svet za kulturo podprla. Hvala lepa.
To so bile predstavitve stališč poslanskih skupin. Sedaj bomo prešli na razpravo poslank in poslancev. Imamo tri prijavljene. Kolega Potrč? [[Hvala.]] Kolega Bevk? [[...]] Kolega Podobnik, vi ste še prijavljeni, če želite besedo. Ali je to nesporazum? Prosim, tako imam zapisano.
Hvala, predsednik.
Gospa generalna sekretarka me je opozorila, da po njeni napaki ni naveden [[...]]Prosim? Torej, da ne bomo veliko parlamentirali. Gospa generalna sekretarka me je obvestila, naj na ta seznam dam tudi gospoda Podobnika, češ da gre za napako sekretariata. In če gre za napako sekretariata, sem to dolžan upoštevati. Kolega Podobnik.
Gospod predsednik, kolegice in kolegi! Službe v poslanski skupini so včeraj prijavile razpravo poslancev in k 19.d točki: "... stališče poslanske skupine bo predstavil Janez Podobnik." To smo posredovali vodstvu državnega zbora.
Bilo je ob pravem času. Prosim, želite besedo? Imate jo.
V imenu poslanske skupine?
Prosim, imate besedo. In se vam opravičujem za ta nesporazum.
Hvala, predsednik, za vašo korektnost. Spoštovane kolegice in kolegi! Ta točka dnevnega reda je pomembna točka. Imenovanje sveta za kulturo je tudi pomembna odločitev državnega zbora. V poslanski skupini smo se o tem vprašanju večkrat pogovarjali, zelo obsežno tudi z ministrico, gospo Rihterjevo. 16. člen pravi naslednje: "Nacionalni svet za kulturo je neodvisno telo, ki usmerja nacionalno strategijo za kulturo." Neodvisno - od česa najverjetneje. "Predsednika in šest članov sveta imenuje državni zbor na predlog vlade izmed osebnosti, ki uživajo javni ugled, za obdobje petih let in so lahko ponovno imenovani." Kolegice in kolegi, edini kriterij, na katerega je vezana vlada, ki je predlagateljica, je torej, da so predlagani kandidati osebnosti, ki uživajo javni ugled. Nacionalni svet za kulturo ima pomembne pristojnosti: spremlja in ocenjuje vpliv kulturne politike na kulturni razvoj, med drugim, pa tudi, na primer, obravnava predloge zakonov in drugih predpisov s področja kulture ter tistih, ki tudi zadevajo področje kulture. V skladu s koalicijsko pogodbo so predlogi vlade, ki so vezani na kadrovske odločitve, točno določeni in v okviru koalicije je bil pač izpeljan koalicijski postopek oziroma v okviru določb, kot so določene. Moram vam povedati, da je Slovenska ljudska stranka pri tem aktivno sodelovala. Predlagala je tudi nekaj kandidatov oziroma predvsem kandidata, ki brez dvoma uživa velik javni ugled, saj ima doktorat znanosti, je eden največjih poznavalcev Plečnika in je tudi evropska avtoriteta, ampak v okviru usklajevanja nismo bili uspešni. Ampak ne glede na to, je to enotno stališče poslanske skupine, da bo danes predlagan svet za kulturo podprla. Je pa potrebno o tem povedati nekaj besed. Po naše mnenju je zelo pomembno javno povedati, da je potrebno vedno imeti enaka merila. Ko se predlaga kandidate za odgovorna mesta, ki so politično aktivni, ki so strokovnjaki, ki so ideološko vrednostno opredeljeni, ki so strankarsko opredeljeni, je treba vedno imeti enake vatle na levo in na desno. Govorim lahko tudi v osebnem imenu, da profesorja doktorja Krefta zelo cenim kot vrhunskega strokovnjaka na področju estetike, človeka, ki je brez dvoma strokovna avtoriteta na tem področju, toda človeka, ki je javno povedal, da je marksist in da je zaprisežen levičar. To mu ni v minus, ampak to je javno povedal. V Slovenski ljudski stranki pričakujemo, da bo doktor Lev Kreft kot predsednik tega organa to svoje levičarstvo uveljavljal na način, da ne bo škodovalo delu tega organa. In doktor Kreft je taka oseba, ki bo to znal. V gradivu, v poročilu mandatno-volilne komisije je tudi zapisano, da naj bi bila predlagana sestava nacionalnega sveta za kulturo taka, da bi bila čimbolj uravnotežena, da bi bile čimbolj uravnotežene tudi različne politične opcije in področja, na katerih delujejo. In tudi uravnoteženost interesov ustvarjalcev in izvajalcev. Kolegice in kolegi, vedno smo na spolzkem terenu, če je potrebno ocenjevati, kakšne naj bi bile torej vrednostno- politične orientacije posameznih članov. Nacionalni svet za kulturo je organ, ki bo deloval po našem mnenju prek teh kriterije oziroma pričakovanj, res pa je, da ni uravnotežen. Kot politik lahko ugotovim, da ni uravnotežen. Članica tega organa bo strokovnjakinja, doktorica Renata Salecl, ki je vrhunska strokovnjakinja na področju psihoanalize, kriminologije, filozofije in sodobne umetnosti in se z interdisciplinarnim pristopom loteva analize sodobnih kulturnih pojavov. In še posebej v okviru analize sodobne družbe se posveča tudi preizpraševanju trendov v sodobni umetnosti. Tako piše v gradivu. Mislim, da je prav, da imamo takega člana nacionalnega sveta za kulturo. Škoda pa je, da nimamo še kakšnega strokovnjaka, ki bi bil morda vrhunski strokovnjak tudi za nekatera druga področja v slovenski kulturi, ki bi seveda bil avtoriteta na področju trendov v sodobni umetnosti, ki bi bil pa tudi avtoriteta na področjih, ki spadajo nekoliko bolj k tradicionalnim področjem slovenske umetnosti. Škoda, ker v koalicijskih pogajanjih nismo uspeli, da bi ta strokovnjak prišel v ta organ. Ne glede na vse povedano bomo v poslanski skupini predlagani nacionalni svet za kulturo podprli in pričakujemo, da bo deloval na tak način, da bo tudi dvignil veljavo tega organa. Hvala lepa.
S tem zaključujem razpravo in preden preidemo na odločanje o tem predlogu sklepa, sprašujem, ali kdo želi obrazložiti svoj glas. Kolega Drobnič. Prosim, mag. Drobnič.
Hvala lepa za besedo. Kot smo izvedeli iz teh predstavitev poslanskih skupin, je pač šlo za uveljavljanje političnega dogovora med političnimi strankami. Če bi se pogovarjali o vrhunskih strokovnjakih, ki imajo seveda politično preferenco, vsak jo pač ima, vsak ima svoje politično prepričanje, temu niti ne bi nasprotovali, ker vsak je pač ideološko ali politično orientiran. To je pravilno in nič narobe. Tudi ne bi bilo nič narobe, če bi se gospod dr. Kreft pojavil med osebami, ki bi bili člani tega sveta. Izpostavlja in štrli pa ravno to. Ta njegova izrazita politična dimenzija in na drugi straniv ozadju ta dimenzija kulturnosti oziroma rahel stik s to kulturnostjo. Njegova pozicija je pač bistvena, to ni kakršenkoli svet kar tako, ampak pomemben za slovenski kulturni, demokratični in politični prostor. To je tudi sporočilo, ne samo naši javnosti ampak tudi drugi javnosti. Izbrali naj bi politično eminentno osebo, ne pa eminentno kulturno osebo, bodisi v smislu poustvarjalnosti ali ustvarjalnosti, pa četudi bi imela politično dimenzijo. Ravno zaradi tega seveda v poslanski skupini nasprotujemo temu svetu. Čeprav pa ostali kandidati, ki jih nismo gledali po političnem prepričanju, gledali smo jih predvsem po njihovih delih. In te osebe, tudi sam lahko rečem, da za mene niso sporne, ker sem jih motril in gledal predvsem skozi to lupo. Vendar ravno zaradi tega, kar sem v začetku izpostavil, pač, žal ne bomo mogli mi glasovati za ta svet za kulturo. Hvala lepa.
Prehajamo na odločanje. Proceduralno, prosim.
Gospod predsednik! Naša poslanska skupina bi se želela posvetovati pred odločanjem in prosimo za pol ure pavze.
Prav. Ob 12 uri in 10 minut bo državni zbor odločil o predlogu sklepa. Ob 12 uri in 10 minut nadaljujemo.
Spoštovani poslanci, spoštovane poslanke! Nadaljujemo z delom. Ob 12.10 uri naj bi prešli na odločanje. Poslanska skupina Socialdemokratske stranke je prosila za odmor za posvetovanje pred odločanjem. Predstavnik poslanske skupine, gospod Janez Janša, bo predstavil stališče poslanske skupine. Izvolite.
Imenovanje gospoda Leva Krefta za predsednika nacionalnega sveta za kulturo je enako dejanje kot je bilo imenovanje gospoda Janeza Kocjančiča za predsednika sveta RTV Slovenija. Skratka, gre za politizacijo dveh institucij, ki morale biti že po definiciji izven polja neposredne politike in neodvisen. Zdaj ta predlog vlade oziroma ministrice iz Združene liste nas samo utrjuje v prepričanju, da se bo dosedanja politika fevdalizacije vsega, kar je v Sloveniji javna sfera, nadaljevala in da tudi takšni skrajni primeri klientelizma, povezanosti in povezave stvari, ki ne bi smele biti povezane z dnevno politiko, kot so se dogajali v primerih SIB banke in drugih zelo očitnih primerih, vladno koalicijo niso ničesar naučile. Morda pa tudi tako, da poslanska skupina Socialdemokratske stranke pač apelira na vse v tem državnem zboru, da ne glasujejo za takšno sestavo sveta, še posebej zaradi predsednika, ki je predlagan - in po našem mnenju ne more biti na čelu nacionalnega telesa za kulturo. Na ta način damo vladi še eno priložnost, da predlaga državnemu zboru bolj sprejemljiv predlog. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo obrazložiti svoj glas, preden preidemo na glasovanje. [[Ne.]] Prehajamo torej na odločanje o predlogu sklepa o imenovanju nacionalnega sveta za kulturo. Glasujemo. Navzočih nas je 56, za je glasovalo 25, proti 28. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 28.]] Ugotavljam, da zbor predlaganega sklepa ni sprejel. Gospod Veber, proceduralni predlog, izvolite.
Samo opozoril bi rad, ker mi ne deluje glasovalna naprava, če lahko preverimo napravo in ponovno glasujemo.
V vsakem primeru smo dolžni preveriti glasovalno napravo gospoda Vebra. Razglašen je bil rezultat glasovanja. Za naprej seveda točno vemo, da v skladu s poslovnikom ponovitev glasovanja v primeru, ko je že razglašen izid glasovanja, ni. Za naprej, seveda, razen če ne ugotovimo tehnično, da naprava res sama po sebi ne deluje. Lepo prosim predstavnike tehničnih služb, da pregledajo glasovalno napravo gospoda Vebra. Glasovalna naprava je v redu, tako ugotavlja predstavnica tehnične službe. Zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na zadnjo točko v sklopu mandatno-volilnih zadev, in sicer na obravnavo predloga sklepa o soglasju k imenovanju direktorja Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji. Predlog za soglasje k imenovanju je zboru predložil svet Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji. Želi predstavnik sveta besedo? [[Ne želi.]] Predlog je obravnavala mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo ter zboru predložila predlog sklepa. Želi poročevalec komisije besedo? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa o soglasju k imenovanju dr. Gregorja Juraka za direktorja Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji. Glasujemo. Navzočih nas je 58, za je glasovalo 50, proti 1. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 19.A TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O PREDPISANI OBRESTNI MERI ZAMUDNIH OBRESTI, NUJNI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo za dopolnilno obrazložitev predloga zakona? Predstavnik vlade mag. Anton Žunič, državni sekretar v ministrstvu za finance, izvolite.
Spoštovana gospa predsedujoča, spoštovane poslanke in poslanci! Bistveni razlog za sprejem predloga zakona o predpisani obrestni meri zamudnih obresti je v tem, da je potrebna sprememba zakonodaje, ki ureja indeksacijo obrestnih mer. Temeljno obrestno mero in indeksacijo obrestnih mer ureja zakon o predpisani obrestni meri zamudnih obresti, ki je objavljen v Uradnem listu RS, št. 45/95 in št. 109/1. Vsi indeksacijski mehanizmi so bili doslej smiselni v pogojih visoke inflacije. V sedanjih razmerah relativno nizke in padajoče inflacije pa se samo ohranjajo visoka inflacijska pričakovanja in se na podlagi tega ohranja še naprej višja inflacija. Ob ostalih ukrepih za deindeksacijo je nujna tudi deindeksacija obrestnih mer, zato predlagamo nov zakon, ki se nanaša samo na predpisano obrestno mero zamudnih obresti in s katerim se predlaga ukinitev doslej veljavnega zakona, to pa pomeni, ukinitev zakonske ureditve temeljne obrestne mere in s tem povezane indeksacije obrestnih mer. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, predsednika odbora, gospoda Cirila Pucka, da predstavi poročilo. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Predstavniki vlade, kolegice in kolegi. Odbor je navedeni zakon obravnaval kot matično delovno telo ter se z njegovo vsebino strinjal. Po kratki razpravi je sprejel amandma k 3. členu, s katerim spreminja vsebino tega člena, in predlagam, da ga podpremo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče poslanske skupine Stranke mladih Slovenije bo predstavil gospod Marko Diaci. Izvolite.
Hvala za besedo. V Stranki mladih Slovenije bomo ta zakon podprli, ker je logičen in normalen. Mogoče ne bi bilo slabo, da bi ga vlada predložila že kakšno leto, oziroma dve prej, ker mislim, da so bili tudi zato izpolnjeni pogoji, hkrati pa pričakujemo, da se bodo inflacijska pričakovanja, ki so nekako vgrajena v sistem tudi preko tega zakona, sedaj zmanjšala, kar bo ugodno vplivalo tudi na našo inflacijo. Hvala.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo predstavil gospod Valentin Pohorec.
Bom zelo na kratko predstavil stališče naše poslanske skupine, ki se s predlogom zakona seveda strinja. Menimo, da je skrajni čas, da je do teh sprememb prišlo. Inflacija se vendarle počasi umirja in se nekako zožuje v diapazone enega do dveh procentov od napovedovane. In mislim, da bo z vsemi ukrepi, ki jih vlada pripravlja in ki jih bomo še tudi v državnem zboru najbrž sprejemali, ta končno ustavljena na ravni, ki si jo vsi skupaj želimo. Tudi obresti so bile eden od vzrokov za inflacijo in s tem, ko določimo maksimalno predpisano obrestno mero, 17 procentov, in ukinemo TOM, bo to tudi pozitivno vplivalo na zmanjšanje inflacije, zato predlog v celoti podpiramo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil gospod Ciril Pucko. Gospod Blaž Kavčič, izvolite.
Hvala za besedo. V poslanskem klubu LDS menimo, da je sprememba zakona o predpisani obrestni meri zamudnih obresti nujna predvsem zaradi uskladitve z drugimi spremembami na finančno regulativnem področju. V nasprotnem primeru oziroma v primeru nesprejema tega zakona bi metodologija zamudne obrestne mere lahko celo dobila, sicer manj pomembno, ampak vendarle vlogo generatorja inflacije. Ukinitev temeljne obrestne mere kot revalorizacijskega instrumenta ter prizadevanja za postopno opuščanje indeksacije so nujni ukrepi za nadaljnje zniževanje inflacije v Sloveniji. Ocenjujemo skratka, da bi s tem zakonom predlagana nominalna zamudna obrestna mera v višini 17% predstavljala primerno rešitev za naslednje obdobje in jo bomo zato tudi podprli. Hvala.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil gospod Janez Podobnik. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Kolegice in kolege! Gospod državni sekretar s sodelavci. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke pozdravljamo odločitev vlade, da s predlogom zakona o predpisani obrestni meri zamudnih obresti uvaja v naš finančni sistem obrestni nominalizem in s tem dokončno odpravlja indeksacijo, ki jo poznamo v obliki temeljne obrestne mere. Vlada tudi argumentira, da bo ta poteza pripomogla k hitrejši odpravi inflacije in to trdijo v svojih poročilih in ocenah v Mednarodnem denarnem skladu ter nekatere misije Evropske komisije, pri čemer ne gre prezreti, da nobena od drugih držav kandidatk za polnopravno članstvo ne uporablja indeksacije. Tudi mi smo načelno takega mnenja, istočasno pa ugotavljamo, da dosedanje izkušnje pri procesu deindeksacije obrestnih mer v celoti te domneve ne potrjujejo. Postopna deindeksacija poteka že od sredine lanskega leta in velja za denarne obveznosti z ročnostjo do enega leta. V javnosti so se tudi pojavile trditve, ki so imele ozadje v vrhu slovenske denarne oblasti, da dosedanja deindeksacija ni vplivala na zniževanje obrestnih mer, ampak da je bilo celo ravno obratno. Pravega odgovora ni bilo ne od banke ne od Banke Slovenije. Nekateri ugledni slovenski bančni strokovnjaki so tudi prepričani, da odpravljanje nominalizma povzroči večja obrestna nihanja. Res pa je, da se pojavljajo tudi nasprotne trditve, ki ugotavljajo, da bo odprava deindeksacije pripeljala do nižjih obrestnih mer in s tem tudi do nižje inflacije. V medijih smo v zadnjih tednih, predvsem tednih, zasledili trditve, da slovenska denarna oblast ni bila v celoti seznanjena s podrobnostmi in rešitvami tega zakona. Najverjetneje je vendarle ta komunikacija med vlado in vrhom slovenske denarne oblasti bila izpostavljena in da je bila pred tem tudi opravljena simulacija odprave TOM-a na višino obrestnih mer in da je vlada pridobila mnenje Banke Slovenije. Državni sekretar, prepričan sem, da nam boste pojasnili, ali ste imeli stik torej in mnenje Banke Slovenije o tako občutljivem vprašanju in odločitvi. V Slovenski ljudski stranke se nekako bolj pridružujemo tistim slovenskim makroekonomistom, ki vidijo glavni vzrok za inflacijo pri nas v preveliki porabi, ki jo med drugim povzroča tudi prehitra rast plač, predvsem v storitvenem in javnem sektorju, in ta ni usklajena z rastjo bruto družbenega proizvoda. Dve rešitvi sta možni: ali omejiti rast plač ali pa povečati rast bruto družbenega proizvoda. Vemo, kako se pač storita obe poti. Omejitev rasti plač bi lahko dosegli z odpravo indeksacije. Vlada se je odločila, da bo to prenesla na prihodnje leto. Če bi se odločila, da bi to storili letos, bi imela v celoti podporo Slovenske ljudske stranke. Res pa je, da se strinjamo, da bi nenadna šok terapija ob odpravi indeksacije udarila predvsem ljudi z nizkimi dohodki, zato bi predlagali načelo postopnosti in vezanje plač in obrestnih mer in cene storitev na evro; torej, da se to stori postopno. Ob tej indeksaciji je torej pomembna tudi dobršna mera previdnosti. Kot rečeno, pa smo prepričani, da je sam namen sprejema tega zakona, da je bil spremljan tudi z ustreznimi strokovnimi mnenji o učinku tega zakona na zastavljene cilje. Poslanska skupina zakon podpira. Hvala lepa.
Hvala lepa. Slišali smo stališča poslanskih skupin in prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o zakonu. Ob tem vas obveščam, da me vlada oziroma zakonodajno-pravna služba nista obvestili, da je zakon neusklajen. Glasujemo torej o zakonu. Obrazložitev glasu, gospod Kelemina. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Naša poslanska skupina načeloma ne nasprotuje predlogu tega zakona, vendar ugotavljamo, da se verjetno ta sprememba, ki je danes pred nami, ne bi zgodila, če ne bi šlo za približevanje Slovenije Evropski skupnosti, če ne bi šlo za pritiske na našo monetarno politiko tudi od zunaj, in priporočila. Skratka, naša poslanska skupina je že zdavnaj, zdavnaj predlagala, da bi bilo razumno, da bi se temeljna obrestna mera ukinila in da bi prišli na nominalno obrestno mero. O tem smo govorili že leta 1998. Tudi osebno sem na te stvari opozarjal, vendar ni bilo razumevanja, kajti jasno je, da obstoječa politika, ki je tudi takrat vodila vse in še vodi in bo še verjetno dolgo, ščitila neke kapitalske interese bank, zavajanja ljudstva itn. Skratka, sami se spomnite, da smo imeli obrestno mero TOM+8, in če si vprašal navadnega državljana, kolikšna je obrestna mera, je rekel: "Saj na banki so mi povedali, da je 8%." Ni pa še nobeden povedal, da je še zraven 12 in pol. Tako smo imeli tudi čez 20% obrestno mero. In prav gotovo je to bil eden izmed motorjev inflacije, nekih posebnih pričakovanj in koristi bank, ki so na ta račun nekako izčrpavala gospodarstvo in pa tudi posameznike, ko so si obračunavala visoke, trdim tudi, nekorektne obresti. Zunaj so vedno take obresti bile brez temeljne obrestne mere. TOM je naša slovenska posebnost. Pri vsem tem je pa seveda zanimivo to, da ni bilo interesa do sedaj, da bi se te stvari spremenile, razen lansko leto oziroma leto 2001, ko smo delno te stvari začeli spreminjati, in da ste pač do tega spoznanja prišli. Skratka, ne nasprotujemo, čeprav se nam vse skupaj zdi ironično in smešno. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo obrazložiti svoj glas? [[Ne.]] Tako lahko preidemo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 19.C TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SOGLASJU REPUBLIKE SLOVENIJE Dars, D.D. ZA NAJETJE KREDITOV ZA REALIZACIJO GRADNJE AVTOCESTNIH ODSEKOV IZ NACIONALNEGA PROGRAMA IZGRADNJE AVTOCEST V REPUBLIKI SLOVENIJI V VIŠINI 246,7 2 MILIJONOV EVROV, NUJNI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo za dopolnilno obrazložitev predloga zakona? [[Ne želi.]] Predlog zakona je obravnaval odbor za infrastrukturo in okolje kot matično delovno telo. Želi besedo poročevalec odbora? Predsednik odbora, gospod Branko Janc, izvolite.
Hvala za besedo. Odbor za infrastrukturo je kot matično delovno telo obravnaval predloženi zakon o soglasju Republike Slovenije Dars za najetje kreditov za realizacijo gradnje slovenskih avtocest v višini 246,72 milijonov evrov. Odbor je bil seznanjen z mnenjem zakonodajno-pravne službe, ki je v svojem mnenju opozorila na sklicevanje na plane preteklih let in skladnost nacionalnega programa izgradnje avtocest, glede katerega je državni zbor že v lanskem letu 2.4. sprejel dodaten sklep, s katerim je predlagal vladi Republike Slovenije, da do konca junija 2002 predloži državnemu zboru novo spremembo nacionalnega programa. Ravno tako opozarja na potrebno razmejitev pogojev za najemanje kreditov in izdajo obveznic ter ureditev določb 1. in 2. člena predloženega zakona. V zvezi z mnenjem zakonodajno-pravne službe in v skladu z razpravo, ki se je odvila na seji odbora, je odbor oblikoval amandmaje k 1. in 2. členu, črtal 3. člen ter z amandmajem dopolnil naslov zakona, in sicer, da se v naslovu poleg najemanja kredita doda tudi izdajo obveznic. Odbor predlaga državnemu zboru, da predloženi zakon sprejme. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci, vsi pravzaprav, ki nastopate kot poročevalci in predstavljate stališča matičnih delovnih teles, in tisti, ki predstavljate stališča poslanskih skupin, dogovor je bil, da je vsem tem mesto za nagovor državnega zbora neposredno izza govornice, verjetno iz razloga, da je vsem poslankam in poslancem sporočilna ideja stališč poslanskih skupin in poročevalcev bolj prezentna. Zato mislim, da bi iz osnovne politične kulture bilo dobro, da se tega dogovora oziroma na nek način že uzance, ki se v državnem zboru že skoraj lahko imenuje ustaljena praksa, držimo in to ohranimo. Torej, sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Peče je bil prijavljen za predstavitev stališča poslanske skupine, vendar ga trenutno ni. Stališče poslanske skupine Stranke mladih Slovenije bo predstavil gospod Peter Levič. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Družba za avtoceste Republike Slovenije [[Dars, d.d.]] je do sedaj po naših informacijah sklenila pri domačih in tujih finančnih kreditodajalcih 1.263 milijonov kreditnih pogodb, od tega je bilo do 31.12.2002 črpanih 769 milijonov evrov. Dars se bo torej z danes obravnavanim predlogom zakona dodatno zadolžil še za 19,53%. Z zakonom daje država poroštvo, da Dars najame kredit, s katerim bi zaključil finančno konstrukcijo za odseke Bič-Trebnje-Hrastje, etapa Korenitka-Plutka, Hrastje-Kronovo, etapa Hrastje-Lešnica, Šentvid-Koseze, Smlednik-Krška vas, Škofije-Srmin, Podtabor-Naklo in Krška vas-Obrežje. V Stranki mladih Slovenije želimo predlagatelja opozoriti, da so v nacionalnem programu izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji tudi pomurski odseki, ki ležijo na petem prometnem koridorju Barcelona-Kijev. V nacionalnem programu še piše, da čimprejšnja izgradnja petega koridorja predstavlja uresničitev osrednjega strateškega cilja Republike Slovenije. Zato imajo odseki znotraj petega koridorja tako glede financiranja kot glede fizične realizacije posebno prednost, ne glede na interno stopnjo donosnosti, kot merilo za presojo učinkovitosti investicij v ceste. Kot vidimo, pa kljub obvezi iz nacionalnega programa pomurski avtocestni odseki nikakor ne morejo priti v letne plane razvoja in vzdrževanja avtocest, kar seveda ne velja za prej navedene odseke. Med temi so tudi odseki, ki so v nacionalnem programu v terminskem izvajanju predvideni za izvedbo kasneje kot pomurski, da o tem, da sploh ne ležijo vsi na petem koridorju, ki je strateški cilj Republike Slovenije, niti ne govorim. Seveda se lahko Pomurci samo vprašajo, zakaj je državni zbor sploh sprejel nacionalni program, če ga potem s potrjevanjem letnih planov in zakonov o soglasju za najetje kreditov, kot je ta, ne upošteva. V 3. členu predlaganega zakona piše, da Dars koristi sredstva kreditov iz 1. in 2. člena tega zakona, skladno z dinamiko gradnje, določeno v nacionalnem programu izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji in letnih planih razvoja in vzdrževanja avtocest. V dinamiki gradnje v nacionalnem programu pa so pomurski odseki predvideni za izvedbo pred večino teh, ki so navedeni v tem zakonu. Za to tudi predlagatelja sprašujem, kdaj bodo prišli v letni plan preostali pomurski odseki. Ali odsek Vučje vasi do Maribora. Investicijska vrednost navedenih odsekov je v nacionalnem programu izgradnje avtocest iz leta 1998 opredeljena s približno 463 milijonov evrov, v predlaganem zakonu pa piše, da je investicijska vrednost teh odsekov 56541 milijonov evrov. Torej gre za podražitev za več kot 100 milijonov evrov ali za 23,3 milijona slovenskih tolarjev v petih letih. Predviden kredit se bo črpal v letnih obrokih vse do leta 2008, imel pa bo rok odplačila 30 let in petletni moratorij na odplačilo glavnice. Zapisano je še, da bo sredstva za odplačilo prejetih kreditov zagotovila Dars d.d. iz sredstev iz zbranih cestnin. Kdo plača največ cestnin? Zagotovo tudi Pomurci, ker so najbolj oddaljeni od Ljubljane. Torej bodo dajali največ, dobili pa najmanj. 25. člen zakona o izvrševanju proračuna Republike Slovenije za leto 2003 in 2004 določa, da obseg poroštev države, izdanih na podlagi zakonov o poroštvih za kreditne obveznosti in domačih pravnih oseb, ne sme v letu 2003 preseči skupne višine glavnic 90 milijard slovenskih tolarjev. Do 1.5.2003 je bila sklenjena ena poroštvena pogodba, novo poroštvo po predlaganem zakonu pa še dodatno za 57,5 milijard slovenskih tolarjev. Kot vidimo, pa Dars preprosto zapiše: ker zagotovljeni viri za gradnjo začetih in novih odsekov ne zadoščajo, je potrebno najeti 231,5 milijonov evrov dodatnih finančnih kreditov ali izdati dolžniške vrednostne papirje v višini 231,5 milijonov evrov ter izdati dolžniške vrednostne papirje, katerih kupci naj bi bili institucionalniinvestitorji, KAD zavarovalnice, pokojninske družbe, in to v višini 15,22 milijonov evrov. Predvsem pri sprejemanju letnih planov bi se morali vprašati, če so skladni z nacionalnim programom, če je predstavljena finančna konstrukcija za izvedbo realna in ali za je državo v finančnem smislu smiselno dajati garancije s tako lahkoto. Za te kredite bodo plačevali tudi Pomurci, ki pa so, kot vemo, izigrani z vsakim novim sprejetjem letnega plana. Zato v Stranki mladih Slovenije pričakujemo od vlade najprej spoštovanje nacionalnega programa izgradnje avtocest in uresničitev strateškega cilja, če pa tega ne zmorete, pa predlagajte spremembe in dopolnitve nacionalnega programa izgradnje avtocest, saj večina zadnjih letnih planov [[...]] [[Nerazumljivo]] [[...]]Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Lenko ne bo predstavil stališča, stališča poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil gospod Branko Janc. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. V poslanski skupini LDS-a se zavedamo pomembnosti tega zakona. Namreč, ni nam vseeno, ali bo projekt izgradnje slovenskih avtocest tekel naprej po dinamiki, kot je bila prvotno zastavljena. Vendar ob tem bi bilo pa vseeno potrebno opozoriti na šlamastiko oziroma nedoslednost predlagateljev zakona v tistem delu, ko opredeljujejo najemanje kreditov in izdajanje obveznost za gradnjo posameznih avtocestnih odsekov. Vsekakor gre pri tem zakonu za pomemben del povečanje zadolževanja za izgradnjo avtocest. In v tem delu se nam zdi, da je odstopanja od prvotnega nacionalnega programa bistveno. Zato ponovno opozarjamo na že sprejet sklep o pripravi rebalansa nacionalnega programa, ki ga vlada kljub večkratnim opozorilom ni pripravila v pravem času in zamuja v tem trenutku že več kot eno leto. Zdi se nam tudi pomembno to, da bi v predvidenem rebalansu nacionalnega programa ponovno razmislili o tem, ali bo Slovenija gradila celotni avtocestni križ zgolj z lastnimi sredstvi, z zadolževanjem ali bo začela nekoliko bolj energično koketirati tudi s privatnim sektorjem glede vlaganja v slovenska infrastrukturna gradbišča. Tu se nam zdi poleg tega, da bi veljalo razmisliti o tem, ali bi povečali obseg izdaje vrednostnihpapirjev, torej obveznic, tudi za odseke, ki so predvideni za izgradnjo v naslednjem letu oziroma do končnega zaključka izvedbe petega in desetega koridorja, verjetno potrebno ponovno preveriti, kako je s koncesijami za izgradnjo posameznih avtocestnih odsekov. In tu ponovno opozarjamo vlado, da čim prej pripravi rebalans nacionalnega programa s predvidenim zadolževanjem, s predvidenimi izdajami obveznic ter s programom, na kak način in v kakšnem obsegu bi vseeno pristopili k izgradnji posameznih odsekov na podlagi podeljenih koncesij. Hvala lepa. LDS bo zakon podprla.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil gospod Vili Trofenik. Izvolite.
Hvala za besedo. Dokler ne bodo razčiščeni različni pogledi o nastopu v imenu poslanskih skupin, sem se odločil, da bom pač govoril tudi - se opravičujem. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo sicer podprli zakon o zadolževanju in izdaji obveznic, vendar ugotavljamo, da so našteti projekti dveh vrst, in sicer tisti, ki so že v teku, za katere smatramo, da je vprašljivo najemanje kreditov za projekt, ki je že v teku, in seveda tisti projekti, za katere je v decembru lanskega leta sprejetim letnim programom Darsa za leto 2004 bilo predvideno, da se bodo začeli v tem letu. Za te odseke ocenjujemo, da je ta postopek absolutno prepozen in da zaradi tega ne bo izpolnjena predvidena dinamika izgradnje, saj če sredi leta sprejemamo zakon, odločitve o zadolžitvi, potem iz tega jasno sledi, da oddaja dela, začetek del operativno ne more biti v ustreznem roku, in da seveda bodo iz tega po naši oceni tudi ogroženi predvideni roki zaključka gradnje na teh odsekih, se nam bi zdelo dosti bolj smiselno, da bi take odločitve šle vzporedno ali pa tik za sprejetjem letnih programov v bodoče. Seveda ob tej priliki želimo povedati tudi to, da bi bilo dobro povedati kriterije, kako so bili uvrščeni v ta zakon oziroma program teh sedmih odsekov, tako tisti, ki so v teku, mislim dva, kot tisti, ki gredo oziroma bi naj šli v gradnjo v letošnjem letu. Iz kriterijev potem bi se dalo verjetno izluščiti marsikakšen zaključek v dobrobit nadaljnjega izvajanja nacionalnega programa izgradnje slovenskih avtocest. Da zaključim. Še enkrat bomo podprli predloženi zakon, čeprav stojimo na stališču, da je kreditiranje že začetih gradenj oziroma novo zadolževanje v tem smislu vprašljivo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil gospod Sašo Peče. Izvolite.
Spoštovani prisotni! V Slovenski nacionalni stranki predmetno materijo omenjenega zakona, s katerim se srečujemo, vidimo skozi dva nivoja. Prvi nivo je izgradnja avtocest, potreba po avtocestnem križu in pa s tem povezane bonitete tako za uporabnike avtocest kakor za državo. Ta vidik omenjenega zakona je nedvoumno nesporen, kajti verjetno je dejstvo, da si vsi v tej državi želimo, da bi bil avtocestni križ zgrajen čim prej in verjetno smo si v preteklosti vsi želeli, da bi avtocestni križ bil narejen v roku, kakor so na začetku obljubljali izvajalci teh del. Žal pa tako kot na mnogih področjih, kjer ima vlada Republike Slovenije zraven svoje lovke, svoje prste, prihaja do zamud in vedno dražjih obremenitev za izvajanje posameznih del. Drugi del, ki pa je po naši oceni veliko bolj sporen, je pa seveda financiranje - financiranje izgradnje avtocest. Dejstvo je, da se za vsak kvadratni meter, kvadratni kilometer, kakorkoli želimo, skratka za vsak odsek potrebujejo finančna sredstva, in da je ta finančna sredstva potrebno zagotoviti. Potrebno je povedati na začetku in na uvodu, da kar se tiče Evropske unije, s katero se tako radi primerjamo, nima enotnega sistema financiranja. Kar pomeni, da je to prepuščeno posameznim državam, da najbolj njim primerno izoblikujejo ta način. Na eni strani to pomeni, da se s tem posamezne države ter "per partes" ukvarjajo s tem financiranjem in da ga poskušajo urediti na ta način, da bo karnajmanj boleč za njihove državljane in seveda za njihovo blagajno. Po drugi strani pa nam vlada Republike Slovenije v obrazložitvi zakona kot poglavitne rešitve predloga zakona predstavlja, da je v bistvu namen tega zakona dajanje poroštev za obveznosti Darsa v Republiki Sloveniji. Pod oceno finančnih posledic, kajti to je zelo pomemben, po naši oceni je celo najpomembnejši del zakona, pa vlada govori, da sprejetje zakona o poroštvih ne zahteva sprejetje novih ali spremembe veljavnih predpisov. Seveda sam zakon ne bo imel finančnih posledic, v kolikor bi samo pokritje zagotavljal Dars. Ampak, vsi vemo, da bo v končni fazi to poroštvo prišlo tudi do končnega plačnika, torej države Republike Slovenije, kar bo v končni fazi tudi povzročilo povišanje javnega dolga ali pa bo ga vlada Republike Slovenije prikazovala skozi deficit. V Slovenski nacionalni stranki se nam zdi popolnoma brezpredmeten in škodljiv za razvoj javnih financ sistem, kot ga predlaga vlada Republike Slovenije, torej z izdajo obveznic za kritje oziroma garancijo za obveznice. Ocenjujemo, da se bo s tem načinom nadaljevala samo še agonija nepreglednosti, kajti dejstvo je, da navkljub zakonu o obveznicah, kjer jih lahko ministrstvo za finance izdaja po mili volji brez soglasja državnega zbora, ta država dela zelo frekventno. Sicer nobeden od tistih akterjev, ki bi po naši oceni morali imeti vedenje o obstoju obveznic tega, nimajo. Po drugi strani, pa je seveda smiselno izreči, da se je država že ob prodaji Nove Ljubljanske banke s kupnino zavezala, da bo s to kupnino nekaj naredila. Mi smo dobili nekaj manj kot sto milijard slovenskih tolarjev, ki danes ležijo v tujini. Predsednik, tedanji finančni minister, Tone Rop je sicer dejal, da tega denarja ne moremo prinesti v našo državo zaradi tega, ker bo to negativno vplivalo na vrednost slovenskega tolarja. Skratka, da bo denarja preveč v obtoku. Po drugi strani pa neko količino denarja najemamo oziroma dobivamo skozi izdajo obveznic. Po naši oceni je seveda namen tega zakona žal špekulacija. Kajti, dejstvo je, da če bi slovenska vlada kot predlagatelj vira financiranja resnično hotela doseči oziroma zasledovati samo en cilj, to je financiranje le-tega, bi za ta sredstva oziroma bi za potrebna sredstva zagotovila sredstva iz kupnine Nove Ljubljanskebanke. Od prodaje Nove Ljubljanske banke je minilo že kar nekaj in sredstva še zmeraj stojijo v tujini. Seveda, ker v Slovenski nacionalni stranki ocenjujemo, da je tovrstno finančno početje slovenske vlade ne samo nepregledno, ne samo netransparentno, ampak škodljivo za razvoj javnih financ in namenoma povzroča primanjkljaj, takega akta, kot je to, ne moremo sprejeti. Dejstvo je, da če bi vlada ravnala odgovorno, dejstvo je, da če bi vlada ob upoštevanju potrebe po cestnem križu imela v mislih tudi kredibilnost oziroma močno finančno politiko, bi izgradnja avtocest po naši oceni v temu delu, na katerega se nanaša zakon, krila s kupnino. Dalj časa kot bo kupnina ostala v tujini in ob taki pogodbi, kot jo imamo s tujo banko glede kupnine, ne bomo dobili odtistega denarja, za katerega smo prodajali levji delež Nove Ljubljanske banke, žal, ne bomo imeli nič. Po naši oceni bi vlada morala biti boljši gospodar tudi na tem področju. Hvala.
Hvala lepa. Slišali smo stališča poslanskih skupin. Kar nekaj pogledov je čudnih, točno [[...]]Dovolite, da vas seznanim s poslovnikom. Razprava v okviru druge obravnave je dovoljena samo ob posameznih členih, h katerim so vloženi amandmaji. V drugi obravnavi na plenarnem zasedanju nimamo vloženih amandmajev, zato razprave ni in se je pač očitno v okviru matičnega delovnega telesa opravila kvalitetna razprava, bili so sprejeti amandmaji, ki so vključeni v dopolnjen predlog zakona, do katerega so se opredelile poslanske skupine. S tem zaključujem ta del in prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, v tretji obravnavi tudi ni možno vlagati amandmajev, zato prehajamo na odločanje o zakonu. Obveščam vas tudi, da me vlada in zakonodajno-pravna služba nista obvestili, da bi bil zakon neusklajen. Glasujemo torej o zakonu. Obrazložitev glasu, najprej gospod Sok, potem gospod Kelemina. Izvolite.
Hvala za besedo. V imenu poslanske skupine bi rad obrazložil glas, in sicer želim povedati, da tega predloga ne bomo podprli. Želimo si, seveda, da bi slovenski cestni križ bil čim prej zgrajen, ob tem pa moram jasno povedati, da si želimo, da bi te zadeve potekale na transparenten način, ne pa tako, da ko zmanjka denarja, se vedno nanovo zadolžimo. Vlada že več kot eno leto obljublja, da bo državnemu zboru predložila rebalans nacionalnega programa izgradnje avtocest. To so obljube dokumenta, ki bi naj to tudi uresničil, pa ga v državnem zboru ni. Gotovo me kot poslanca iz severovzhodnega dela Slovenije zanima, kdaj bo ob vsem tem zadolževanju in tej gradnji, ki jo lahko danes opazujemo, zgrajen pomurski krak slovenskega avtocestnega križa. Zanima me tudi, kdaj bo prišla na vrsto gradnja ceste Ormož-Markovci, ki je del transportnega sporazuma, oziroma Ormož-Slovenska Bistrica iz leta 1993. Na tem delu, med Ormožem in Gorišnico, so bili pred leti že opravljeni odkupi zemljišč. Moj poslanski kolega, gospod Vili Trofenik, je pri sprejemanju programa predlani predlagal amandma, ki je pomenil eno stotinko tega, kar danes dajemo poroštva za zadolžitev. Pa tisti amandma takrat ni bil sprejet, po očitku lokalnih institucij tudi menda ne zato, ker jaz osebno nisem glasoval za njega, ker me takrat ni bilo tukaj. Ampak gre za to, da se naj vlada in vladajoča koalicija vendarle odloči, kako bo ta program izvajala naprej. Zanima me, kdaj bo prišla na vrsto gradnja obvoznice Ptuja. 36.000 avtomobilov se vsak dan pelje čez edini most! In konec koncev bi vas rad seznanil, da tudi prebivalce, ki živijo ob cesti Maribor-Hajdina, mineva potrpljenje. Lahko, da se bomo že to leto soočili z zapiranjem te ceste v času turistične sezone. In če se to zgodi, potem mi verjemite, da bodo kolone avtomobilov stale do Šentilja. Ti ljudje ne zahtevajo, da se to naredi prihodnje leto ali pa, ne vem, v dveh letih, ampak hočejo, da se jim enkrat odkrito pove, kdaj vendarle lahko računajo na to, da ne bodo ob cesti, ne vem, čakali 15minut, preden lahko to cesto zaradi prometne preobremenjenosti prečkajo. Vlada naj uresniči to, kar je državni zbor že sprejel, in pride v državni zbor z rebalansom tega nacionalnega programa; takrat pa se bomo tudi lažje o teh zadevah pogovarjali. Mi tokrat ne bomo glasovali za to poroštvo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Resnično lepo prosim, da vsi, ki obrazlagate svoj glas, tega časa ne uporabljate za to, da odpirate vprašanja, jih naslavljate na vlado, ko točno vsi vemo, da v tem trenutku vlada nima besede in nima možnosti odgovarjati na vprašanja. Tako da lepo prosim, da smo tu korektni in v okviru obrazložitve glasu vendarle povemo, zakaj podpiramo ali ne podpiramo predloga zakona. Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Kelemina. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani vsi skupaj. Naša poslanska skupina tega predloga ne bo podprla in to smo že tudi jasno povedali na odboru za infrastrukturo in pa tudi na odboru za finance in mi se kar pridružujemo temu, kar je napisano v Delu, na 1. strani danes, da gre za milijardno skropucalo. Dejansko se tukaj ne ve, kdo pije, kdo plača. To je bilo tudi jasno povedano oziroma vsaj zaznati na samem odboru, ker tudi vladni poslanci nimajo pregleda nad celotnim dogajanjem avtocestnega programa, in dejstvo je, da ta avtocestni program zamuja leta in leta. Vemo, do kdaj je bil prvotno mišljen, ne glede na podaljšave in povečave in tako naprej in bo v končni fazi zamujal več kot 10 let. To pa seveda draži in vse se gradi tako rekoč, ali pa večina stvari, na račun kreditov. To vemo. Kdo bo vse to plačal, je pa drugo vprašanje. Ampak ne moti toliko to, bolj moti to, da ti zelo neodvisni mediji v naši državi potem v svojih povzetkih, ki se tako borijo proti temu, da bi državni zbor ne bi slučajno prenašal sej državnega zbora ali pa še mogoče celo sej delovnih teles, ki se tako borijo proti temu. Vse te informacije, ki so bile izrečene na odboru za infrastrukturo, na odboru za finance, v celoti izkrivljajo in pišejo celo tukaj notri, da se nihče od opozicije ali pa nihče ni oglasil in postavil nekega vprašanja, takega in drugačnega, vsebinskega, v zvezi s tem vprašanjem. Kako je to mogoče, zakaj vsaj v eni besedi, v enem stavku, vsaj v oklepaju ne napišejo, da opozicija ni podprla, recimo, tega predloga ali pa, SDS ne soglaša, dvomi v to, in tako naprej. Ne! Poslanci so sprejeli, potrdili in tako naprej. In to se dogaja v nedogled. V nedogled! Skratka, že zaradi takih deformacij, ki se dogajajo in ti objektivni, neodvisni novinarji, ki bi jim moral najti neko posebno ime - to so posamezniki, seveda - vplivajo na javno mnenje in tudi na to, da se ne ve, kako in zakaj se v tej državi oziroma v državnem zboru glasuje in kdo kakšen predlog podpira ali ga ne podpira. Skratka, izkoristil sem to priložnost, da tudi protestiram proti takšnemu poročanju, opozoril na ta račun je bilo dovolj povedanih. Prav zaradi te nepreglednosti, ki sledi iz vseh teh dokumentov - vsi vemo, da je to res -, boste kljub temu ta predlog nekateri podprli. Mi ga ne bomo. Mi ga ne bomo. Žal, te transparentnosti tudi v bodoče ne bo in vemo, da je ne bo, ne glede na kršitve sklepov odbora za finance, odbora za infrastrukturo, državnega zbora, ki ga je sprejel v zvezi s tem proti Darsu, proti vladi, kako bi te stvari zahtevali, zahtevamo, da bi bile urejene, se ne zgodi nič. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ponovno sem vas dolžna opozoriti. Ne more se uporabljati inštitut obrazložitve glasu za opredeljevanje svojega osebnega mnenja do načina pisanja članka v časopisu. Lepo prosim, da se v okviru obrazložitve glasu, tako kot je seveda v duhu tovrstnega inštituta, opredelijo razlogi za podporo ali proti njej predlogu zakona. Tako bom v nadaljevanju med samo obrazložitvijo opomnila posameznike, ki bodo ta inštitut uporabljali za druge namene, kot je namenjen. Gospod Peče obrazložitev glasu, izvolite.
V Slovenski nacionalni stranki se zavedamo, da danes ne govorimo o izgradnji avtocest. In mislim, da bi bilo smiselno, da se tega dejstva zavedamo vsi, ampak govorimo o finančnih sredstvih. Navkljub temu, da vlada zagotavlja iz njihovega dokumenta: finančne posledice po tem zakonu bi prizadele proračun Republike Slovenije samo v primeru, da bi prišlo do vnovčitve po zakonu o poroštvu Republike Slovenije za omenjene kredite oziroma izdajo dolžniških vrednostnih papirjev in bi posledično prizadele državni proračun. Torej vlada Republike Slovenije zagotavlja, da bi država prevzela te obveznice samo pod temi pogoji. In ta pogoj oziroma ta zadeva se bo uresničila. V končni fazi bo proračun Republike Slovenije nosil celotno vrednost obveznic in pa verjetno še kakšno količino denarja zraven. V Slovenski nacionalni stranki, sem že povedal v imenu poslanske skupine, ne moremo pristati na ta vir financiranja. Mnogo smiselneje bi po naši oceni bilo finančna sredstva pridobiti iz kupnine Nove Ljubljanske banke, ki tako netransparentno v tem trenutku ležijo v neki nemški banki. In pa še pojasnilo gospodu Romanu Jakiču, ki se je čudil temu slovenskemu finančnemu umotvoru. Gospod Jakič, kupnine Nove Ljubljanske banke ravno gospod predsednik vlade Anton Rop ne dovoli prinesti v Republiko Slovenijo. Hvala.
Hvala lepa. Dovolite, da najprej preverim, ali sem vse, ki ste želeli obrazložiti glas zapisala. Gospod Drobnič, gospod Mamić, gospod Trofenik, gospod Anderlič. Sem koga spregledala? [[Ne.]] Hvala lepa. Po tem vrstnem redu boste nastopali. Gospod Drobnič, izvolite.
Hvala lepa. Najprej v bran mojemu kolegu poslancu. Oprostite, [[...]]
Ne, gospod Drobnič, lepo prosim.
Lahko.
Obrazložitev glasu.
Jaz uporabljam lahko kategorialni aparat za obrazložitev glasu karkoli [[...]]
Ne, žal.
[[...]]edino žalit ne smem.
Lepo prosim, lepo prosim. Opominjam, da v okviru teh dveh minut obrazložite svoj glas. Izvolite. Lepo prosim za mir v dvorani!
Jaz lahko uporabljam besede, vse primerjave, parabole, karkoli želim za to, da bi izrazil svoje strinjanje ali nestrinjanje [[...]]
Z zakonom [[...]]
[[...]]to mi ne morete, to ni v vaši posesti. Res ne in spet mi jemljete besedo. Dovolite, da v tistem času, ki ga imam na razpolago, govorim, pri tem pa ne smem žalit. To je pa vse, na kar vi lahko opozarjate.
Obrazložitev glasu gospod [[...]]
Dovolite, da obrazložim glas. Hvala lepa. Mislim, da nima smisla diskutirati, ker sedaj ste mi vzeli čas, sekunde tečejo, prosim, da obrnete nazaj, ker sem izgubil čas eno minuto za to, da sem razpravljal s predsedujočo - ne morem jaz tako govoriti. In tukaj v časopisu piše: poslanci nismo izgovorili nobene besede na Dars. Danes je "evo" beseda novinarji. Torej, zakaj ne podpiramo tega koncepta: zato, ker je ta koncept napačen o gradnji avtocest Sloveniji, ker je vse pripeto na breme lastnih financ, lastnega kapitala, ki ga ni. Nekaj je ukraden; sicer pa dediščina iz preteklosti ne more nuditi tistega, da bi zadostovalo za solidno javno izgradnjo cest. Konec koncev tudi Nemčija, Švica, Avstrija gradijo z mednarodnim kapitalom na način koncesij, ker je to sicer preveliko breme za javne finance. Ker je bil pač v Sloveniji sprejet ta koncept, da bomo vsi vse v lastnem vrtu to zgradili, je seveda breme na javnih financah veliko. In zato je seveda sedaj nujnost, da se zagotavljajo krediti za te izvedbe. Oprostite, tale poroštva bodo šla enako kot železnice, kot naslednji zakon o železnicah, vnovčila se bodo poroštva. Zato tudi nasprotujem temu zakonu, ker je to še en mlinski kamen na javne finance, zaradi napačne odločitve - ne sedaj, ne letos, ampak precej let nazaj. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Mamić, izvolite. [[Oglašanje iz klopi.]] Lepo prosim! Gospod Mamić ima besedo in nihče drug. Gre za spoštovanje do govornika, lepo prosim! Izvolite, gospod Mamić.
Hvala lepa za besedo. Bom rekel tako za začetek: glasoval bom proti. Ne zato, da se ne bi delale avtoceste, ampak zaradi tega, ker ko sem stopil v ta parlament in se začel s tem ukvarjati, me je veselila tista besedica "bencinski tolar" - torej zakon, ki je bil sprejet pred tolikimi leti. Če bi se držali tega zakona, bi danes bilo bistveno več narejenega cestnega programa oziroma bi moral biti že nekje pri kraju, brez enega samega tolarja posojila, če bi tisti denar ostal v svoji panogi, kar bi bilo zelo, zelo korektno, če smo tudi mi med sabo korektni. In ker se je tisti denar porabil za stvari, za katere nihče ne ve, vsaj v opoziciji ne vemo, kam je šel tisti denar - torej, kot svež kapital se je uporabljal za proračunske luknje ali ne vem kaj. Potem pa so bila potrebna posojila, da se je lahko cestni program nadaljeval. In potem - ne vem, ali zaradi tega, ker sem bil sam preveč siten in sem kar naprej spraševal, kaj je s tistim bencinskim tolarjem - se je lepo spremenilo: ni več bencinskega tolarja, zdaj se bodo delale avtoceste iz trošarin, zdaj je integralni proračun in ne vem kaj še, pa da se žakelj izprazni tako ali drugače, in da je to stvar vlade. To je zame popolnoma netransparentno in nesprejemljivo - taka politika na sploh. Se pravi, to je samo en segment tega, kar se dela narobe v našem parlamentu. In pri najboljši volji, čeprav vem, kaj pomeni avtocestni program, in sem za to, da se ga dela, vendar da se ga tudi na pošten način dela in da ne prihaja do takih problemov. Zato se tudi kregamo. Tako pri najboljši volji ne morem dati svojega glasu za ta zakon. Hvala.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Trofenik, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Sicer bom podprl predlagani zakon. Seveda bi ga podprl še z večjim veseljem, če bi bil vanj uvrščen kak odsek iz severovzhodne Slovenije. Vendar je treba biti korekten: ta program zadolževanja pač sledi letnemu programu Darsa za leto 2003, to je treba ugotoviti. In bi seveda to podprl še z večjim veseljem, če bi bilo časovno to prej, saj bi bila to garancija, da bodo odseki pravočasno zgrajeni. Zdaj, ko je to relativno pozno, smo že sredi leta, sem pa skeptik, če bodo ti odseki pravočasno zgrajeni in se bojim, da bo to imelo negativne posledice za nadaljnjo gradnjo. Treba je priznati, da gre za neko novo kvaliteto, gre za izdajo obveznic, kar je v vsakem primeru primernejši instrument zagotavljanja potrebnih virov, kot je klasično zadolževanje, in je tudi bolj stabilen vir. Seveda pričakujem in sem prepričan, da to v tem trenutku ni edina izdaja obveznic za realizacijo tega programa. Vzdržal se bom pa vseh tistih izjav, ki bi bile potrebne ob obrazložitvi glasu, ker bi lahko pripeljale do polemike s predgovornikom; pa o tistem mogoče drugič, ko bomo govorili o rebalansu nacionalnega programa. Še enkrat povem: predlog zakona bom podprl.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Anderlič, izvolite.
Predlagani zakon bom podprl, čeprav je v mnogočem težko razumeti, da praktično potrjujemo samo tisto, kar smo že sprejeli v tem državnem zboru dvakrat: prvič, ko smo te avtocestne odseke dali v program rebalansiranega programa nacionalnega programa, drugič, ko smo jih dali v letni program izgradnje avtocest za leto 2003 in je takrat bilo predvideno, da bomo ta in še tisti naslednji zakon morali sprejemati. Zakaj imamo tako ureditev, da moramodvakrat pravzaprav o isti stvari odločati, je drugo vprašanje. Tudi danes, ko enkrat govorimo o soglasju in drugič o poroštvu, je pač druga diskusija. Zakon bom podprl zato, ker se s tem zakonom uresničuje program izgradnje avtocest v Sloveniji po neki, sicer upočasnjeni, dinamiki, vendar se uresničuje; ker se odpravljajo s tem največje prometne težave, Šentvid - Koseze na primer. V bližnji prihodnosti bodo te težave prometne odpravljene - največje ozko grlo -, ker se izboljšuje prometna varnost in ker je seveda vse to predvideno v makroekonomskih kriterijih, ki jih je vlada ob sprejemanju tudi proračuna za leto 2003 in za 2004 že predvidela in zakona o izvrševanju proračuna, ko ima na voljo pač inštrumente, kdaj lahko da poroštvo, kdaj lahko sodeluje v nekaterih zadevah. Prav gotovo je treba poudariti tudi to, da izgradnja avtocest tudi na tak način spodbuja domačo gospodarsko rast, ki je tudi zaradi tega in predvsem zaradi tega programa v Sloveniji dvakrat večja, kot je v nekaterih državah, ki se pridružujejo Evropski uniji, pa tudi v državah Evropske unije. Zato misli, da ni dileme, da ne bi podprl tega zakona.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Bajuk. Izvolite.
Hvala lepa. Predvsem bom glasoval proti temu zakonu, ker gre za poroštva države in v tem nismo dobili celovite podobe še do sedaj, ne glede kaj smo zahtevali in kolikokrat se glede tega oglašamo. Vladi smo zastavili določena vprašanja na odboru za finance in monetarno politiko. Odgovorov ni bilo: ne takrat, ne na sejah tega državnega zbora in to si lahko v magnetogramu pregledate. Takšen pristop k zadolževanju Slovenije, brez da bi bila neka strokovna obrazložitev, zakajse je vlada odločila za takšen pristop in ne katerega od vsaj 27.-ih drugačnih, je vprašljivo. Mislim, da je neodgovorno od naše strani, da bi to podprli, rad bi pa slišal ravno od tistih, ki podpirajo ta zakon, zakaj podpirajo takšen način zadolževanja in financiranja avtocestnega programa. Dejstvo je, da se seveda veselimo vsakega napredka na tem področju, tudi če je polževo, in prav gotovo delimo z vsemi upanje, da se bo to čimprej končalo. Ne moremo pa se strinjati s tem, kako naša vlada neodgovorno ravna s tem državnim zborom in ni pripravljena obrazložiti svojih strokovnih pristopov na tem področju. Hvala.
Hvala lepa. Slišali smo obrazložitve glasov. Lahko torej preidemo na glasovanje? Glasujemo. Navzočih nas je 58, za je glasovalo 44, proti 13. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 19. B TOČKO DNEVNEGA REDA - NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O POROŠTVU REPUBLIKE SLOVENIJE ZA OBVEZNOSTI IZ NAJETIH KREDITOV IN IZDANIH DOLŽNIŠKIH VREDNOSTNIH PAPIRJEV Dars D.D. ZA REALIZACIJO GRADNJE AVTOCESTNIH ODSEKOV IZ NACIONALNEGA PROGRAMA IZGRADNJE AVTOCEST V REPUBLIKI SLOVENIJI V VIŠINI 246,72 MILIJONOV EVROV, NUJNI POTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo za dopolnilno obrazložitev predloga zakona? [[Ne želi.]] Predlog zakona je obravnaval odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Želi poročevalec odbora besedo? Predsednik odbora Ciril Pucko, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica, predstavniki vlade, kolegice in kolegi! Navedeni predlog zakona je odbor obravnaval na dveh izrednih sejah predvsem iz razloga, kjer so bile na prvotni predlog podane številne pripombe zakonodajno-pravne službe. Da bi jih poskušali razrešiti in na ta način izboljšati vsebino zakona, smo na drugi izmed teh sej pripravili amandmaje na večino členov in s tem pomagali izboljšati in pojasniti posamezne določbe prvotno predvidenega besedila zakona. V razpravi so člani odbora največ pozornosti namenili zlasti vprašanjem, ki se nanašajo na izkazovanje obveznosti Dars d.d. tudi iz naslova izdaje obveznic v javnem dolgu države ali morda ločeno; potem na mnenje predlagatelja zakona o predvidenem dogajanju na področju cestnin v prihodnjih tridesetih letih, ker bo družba za avtoceste Republike Slovenije sredstva za odplačila prejetih kreditov zagotavljala iz sredstev pobranih cestnin; varovalko v primeru, ko ni več posojilodajalec tuja banka, temveč financiranje poteka preko izdaje obveznic na domačem trgu; natančnejšo opredelitev višine obrestne mere pri obveznicah predvsem z vidika doseganja čim večje donosnosti za potencialne investitorje v nakup vrednostnih papirjev; prikaz celotnega stanja zadolžitve Dars d.d., ki bi naj ga sicer vsebovala uvodna obrazložitev predloženega zakona, z namenom poglobljene seznanitve s postopkom gradnje avtocest. Veliko vprašanj je bilo v zvezi s tem, kar sem povedal, postavljenih že pri prejšnji točki danes v državnem zboru in bi bilo dobro, da jih v nadaljevanju predstavniki vlade še enkrat pojasnijo, da ne bi prihajalo do zlorabe, bodisi do nejasnosti pri dinamiki izgradnje celotnega avtocestnega omrežja v Sloveniji. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Predlagam, da tako spremenjeni zakon z amandmaji odbora, ki so seveda zdaj integralno besedilo zakona v skladu s poslovnikom, po obravnavi sprejmete. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predstavnik vlade na začetku ni razumel mojega povabila, da sme dopolniti obrazložitev predloga zakona. Tako dajem besedo predstavniku vlade. Izvolite. Mag. Anton Žunič, državni sekretar v ministrstvu za finance. Izvolite. Lahko greste na osrednje mesto. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana predsedujoča. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Zakon, ki ga ravnokar obravnavamo, smo z vidika vseh teh vprašanj, ki so se tudi danes pojavljala, obravnavali na odboru za finance in monetarno politiko. Vendar se je pojavilo kasneje še nekaj novih vprašanj, ki so povezana s tem načinom financiranja na omenjenih avtocestnih odsekih v znesku 246 milijonov evrov, kar je seveda prvič po letu 1994, ko se je začel izvajati avtocestni program. Zakaj smo kot vlada podprli tak način financiranja? Kot vlada smo podprli tak način financiranja zato, ker obveznice omogočajo časovno razpršitev obveznosti Darsa oziroma časovno razpršitev obveznosti iz naslova avtocestnega programa. Krediti so obremenjeni s krajšim trajanjem. Obveznice pa omogočajo pri enakem možnem donosu, ki bi ga dosegli, pri enaki možni donosnosti, ki bi jo dosegli na trgu, omogočajo daljše trajanje zaradi tega, ker se glavnice odplačajo na koncu obdobja, obresti pa se seveda plačujejo po predlogu zakona enkrat letno. Mi imamo po uredbi o postopkih zadolževanja, če bo ta zakon sprejet, možnost, da na ministrstvu za finance v nadaljnjem postopku nadzorujemo zadolževanje s temi inštrumenti, ki bodo sprejeti, po sosledju sledečih aktivnosti. Najprej sledi izdaja soglasja k zadolžitvi z izdajo vrednostnega papirja. To pomeni, da vlada pravzaprav še enkrat izdaja soglasje. Potem je soglasje na izbor svetovalca. Predvidoma bi bilo dobro, da bi bila to banka pri izdaji vrednostnih papirjev. Sledi pregled poročil pravnega in finančnega svetovalca. Sledi soglasje k besedilu prospekta pri izdaji obveznic, ki je v funkciji pogodbe. Še pred izdajo tega prospekta izdelava podzakonskega akta o načinu vročitve poroštva Republike Slovenije za izdajane obveznice Dars. Na koncu je treba preveriti tudi postopke po končanem postopku, vpis obveznic za KDD, uvrstitev obveznic na borzo, in seveda odločitev o tem še predhodno, ali bo tukaj javna ponudba ali bo zaprta ponudba. Hočem povedati, da imamo po že obstoječi uredbi zelo predvidljiv in ustaljen postopek, ki se ga bomo v primeru, če bo to sprejeto, seveda v celoti držali. Če bo postopek stekel ta mesec, bo možno obveznice izdati v roku, ki je potreben za financiranje omenjenih avtocestnih odsekov. Dodatni inštrument financiranja bo v bistvu pocenil enako dinamiko izgradnje in enak obseg izgradnje. Ta možnost bo dana, vendar obsega obveznic in pa donosnosti obveznic v naprej nismo natančno opredelili. Opredelili smo le okvirno, ker bo to znano šele v tistem delu omenjenega postopka, ko bomo testirali trg, se pravi, ko bo izbran agent testiral trg in na osnovi "feet back" analize bomo ugotovili, pri kakšni donosnosti, ki mora biti primerljiva z že izdanimi vrednostnimi papirji za financiranje javnega dolga ali s podobnimi inštrumenti z državnim poroštvom, takrat bomo seveda videli, kakšne so možnosti na trgu glede obsega obveznic in glede donosnosti. Jasno pa je, da obveznice ne bodo izdane v večjem obsegu, kot bo v naprej omogočala tako definirana donosnost. Zakaj se nismo odločili za še druge vire financiranja obveznic? Na primer, država Republika Slovenija ima možnost odplačevanja svojih obveznosti, svojega dolga, obstoječega, tudi z uporabo kupnin ali z uporabo kakšnih drugih inštrumentov. Kot na dlani se kaže možnost uporabe kupnine Ljubljanske banke. Formalno po obstoječem zakonu o javnih financah je možno odkupnino uporabiti za odplačilo javnega dolga. Mi smo lansko leto projekt kupnine Ljubljanske banke zastavili na več možnih variant, scenarijev. Eden scenarij je bil, da bi odplačevali javni dolg, drug scenarij pa je bil kombiniran, se pravi, da bi kupnino v bistvu uporabili za delno odplačilo javnega dolga, delno pa bi uporabili kupnino zato, da bi odpoklicali vse tiste instrumente javnega dolga, ki so bili na odpoklic, in hkrati imeli donosnost, ki pa je bila bistveno previsoka glede na dane tržne zmožnosti. Odločili smo se in dobili soglasje vlade, da se lahko pogajamo z imetniki državnih obveznic. Uspeh projekta je bil znan, tudi že objavljen. Mi smo uspeli zamenjati preko 170 milijard tolarjev obveznic in pri tem prihranili za državni proračun preko 135 milijard tolarjev v a bilanci. Če bi šli direktno v uporabo kupnine, bi bil prihranek bistveno manjši. To velja tudi v tem trenutku, ko se odločamo, katere vire uporabiti. Vedno znova je potrebno gledati, bi rekel, aktivo in pasivo državne konsolidarne bilance in tehtati dane možnosti. Ocenjujemo, da so pogoji na trgu ugodni za financiranje obstoječih oziroma predlaganih avtocestnih odsekov tudi doma, zato smo prepričani, da se splača v ta projekt iti in zato mislimo, da je obrazložitev tudi strokovno zadosti podprta. Hvala lepa.
Hvala lepa. Slišali bomo predstavitve stališč poslanskih skupin. Najprej bo stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke predstavil gospod Sašo Peče. Izvolite.
Spoštovani! Tudi moja ocena je, da bi lahko predlog zakona o soglasju Republike Slovenije in nadaljevanje ter predlog zakona o poroštvu Republike Slovenije lahko združili v eno materijo. Toda če je procedura nanesla tako, da sta to ločena zakona, čeprav dejansko in pa vsebinsko govorita o isti oziroma zelo podobni zadevi, je smiselno takoj na začetku povedati glede predloga zakona o poroštvu Republike Slovenije, da bi bilo smiselno ta naslov zamenjati z: predlog zakona o dolgu Republike Slovenije. Dejstvo je, da se bo vloga poroštva Republike Slovenije zelo kmalu spremenila v vlogo glavnega dolžnika. Iz tega sledi, da tudi tega predloga zakona v Slovenski nacionalni stranki ne bomo podprli. Rad pa bi se dotaknil druge zadeve, in sicer zadeve, ki jo je ravnokar omenil predstavnik vlade, glede obveznic, o smiselnosti izdajanja obveznic v Republiki Sloveniji. Republika Slovenija je ena izmed tistih držav v tranziciji, ki je po frekvenci izdajanja obveznic na prvem mestu. Vlada Republike Slovenije samostojno vsak mesec izda nekaj vrst obveznic in s tem zadolži državljane Republike Slovenije. Tu bi se rad navezal, zakaj Slovenija sploh izdaja oziroma vlada Republike Slovenije, ministrstvo za finance, izdaja obveznice. Zaradi tega, ker z novo izdajo obveznic pokrije staro izdajo obveznic. Ta način razmišljanja je prav tako edinstven samo slovenski vladi. Zato govor o obveznicah kot o razpršeni obliki vira financiranja in pa s tem preglednosti, kot ga navaja vlada Republike Slovenije za to govornico, ne more biti kredibilen. Po drugi strani je potrebno povedati, ko se je govorilo s strani predstavnika vlade o kupnini, pridobljeni s strani prodaje Nove ljubljanske banke, da je bila ta kupnina minimalna in če citiram govornika pred mano, ki je rekel, da so lani v okviru vlade Republike Slovenije oziroma finančnega ministrstva ugotovili, da imajo več možnih scenarijev. Lani. Torej, očitno je, da ta država prodaja naše premoženje, državno premoženje, ampak sploh ne ve, kaj bo s finančnimi sredstvi. To je tako, kot da bi gospodinjstvo prodalo en del svojega premoženja, a ne ve, zakaj ga prodaja, ker kupnine nima za kaj nameniti. Mislim, da je to več kot sramoten odgovor vlade, ki je sedaj povedala, zakaj je prodala Novo Ljubljansko banko. Ne iz potrebe po finančnih sredstvih, ne zaradi vizije, da bo ta finančna sredstva plasirala v nekaj drugam. Ne potrebe, ne vizije očitno ni bilo, če je šele lani, po opravljeni transakciji, vlada začela delati vizijo, kaj bo sploh s tem denarjem počela. In po drugi strani, tudi če predstavnik vlade zagotavlja, da je veliko bolj smiselno na eni strani imeti odprt, tako imenovani depozit, na drugi strani pa imeti odprto kreditno upniško razmerje, da je to še zmeraj v prid dobremu gospodarju. Ne, ni res. Po naši oceni bi bilo smiselno in pa modro v tem trenutku kot vir financiranja opredeliti kupnino, pridobljeno s prodajo premoženja, ki ga je vlada Republike Slovenije prodala. S tem ne bi obremenili državljanov in državljank za nekaj rodov naprej preko javnofinančnega dolga ali proračunskega deficita. Kakšen smisel ima imeti kupnino hranjeno nekje v nemški banki? Ne ve se, kaj bo s to kupnino, vlada nima nobene vizije, ampak tam bo ostala. V Slovenski nacionalni stranki se s takim načinom financiranja ne moremo zadovoljiti, ker bo pripeljalo oziroma pelje v škodo Republike Slovenije. Govor, ne ob tej, ne ob prejšnji točki, ni govor o graditvi avtocest, to tudi ni govor, kako bodo avtoceste pospeševale regionalni razvoj ali pa gospodarsko rast, kar je omenil eden izmed govornikov.Ni res. Gospodje, mi danes govorimo o stroških, ki bodo bremenili to investicijo oziroma preko te investicije državljane in pa državljanke, o stroških, ki bodo zniževali narodno gospodarstvo, ki bodo zniževali razvoj regij, ker bo seveda Vlada Republike Slovenije z virom financiranja, ki ga predvideva v obeh aktih, torej v točki, ki smo jo obravnavali malo prej, in točki, ki jo obravnavamo zdaj, prevzela vse obveznosti. Logično je, da bo prevzela obveznosti, ampak ne tako visoke in tako negativne, kot jih napoveduje oziroma kot jih predlaga v taki obliki, kot je to. Zaradi oblike financiranja nasprotujemo tovrstnemu oziroma temu gradivu. Hvala.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Stranke mladih? Ne želijo. Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo predstavil gospod Valentin Pohorec. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica za besedo. V prejšnji točki smo sprejeli zakon o soglasju, da Dars najame kredit v višini 246 milijonov evrov za izgradnjo avtocest. Odseki, s katerimi se bodo financirali, so znani. Zdaj v tej točki pa gre seveda še za dodatni zakon, to je izdajo poroštva, da bo država Slovenija porok za eventualno neizpolnitev obveznosti Darsa do dajalcev kredita oziroma do teh obveznic, ki bi jih Dars izdal. Seveda je v zakonu ta "če" prisoten, če Dars ne poravna obveznosti iz naslova najetih kreditov in temu je namenjeno potrebno poroštvo. S tem državni zbor in Republika Slovenija prevzema visoko obveznost, če bi to preračunali v približno v vrednost, 58 milijard slovenskih tolarjev. Opozoril bi na to, če Dars ne bo, da je treba storiti vse, da Dars bo svoje obveznosti poravnal. Naša poslanska skupina se zavzema, da bi ministrstvo za promet in Dars storila vse potrebno, da bi iztržili iz uporabe slovenskih avtocest kar se da največ. Ne moremo se strinjati s tistim dejstvom, da nekateri državljani, ko stopijo na avtocesto in do konca plačujejo dosledno vsak kilometer avtoceste, na mnogih odsekih pa tega ne. Pozivamo, da se temu posveti potrebna pozornost, da bi Dars lahko, ko bomo to poroštvo sprejeli, izpolnil svojo obveznost. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil gospod Anton Anderlič. Izvolite.
Seveda bomo predmetni zakon podprli. Gre za to, da so ob sprejemanju rebalansa nacionalnega programa in programa za leto 2003 bili znani vsi podatki o tem, kakšna bo struktura financiranja in kaj bo treba zagotoviti za to, da bo program tekel naprej. Seveda se ne moremo strinjati z nekaterimi trditvami v tej dvorani, avtoceste da, za vsako ceno, nič pa za to država ne bo ne jamčila ne zagotovila finančnih sredstev - to je milo rečeno, licemerno. In še bolj licemerno je to, da posamezni poslanci na raznih zborovanjih civilnih iniciativ in podobno ščuvajo k državljanski nepokorščini, pred desetimi leti so pa tako rekoč nasprotovali temu, da bi se v nacionalni program uvrstil odsek Macelj-Maribor, češ, tem Hrvatom pa že ne bomo gradili poti v Evropo. Jasno, razmere so se spremenile. Prav je, nekateri smo že takrat mislili, da je treba v nacionalni program dati celotno izgradnjo, imenoval se je križ ali kakorkoli že, pa še zraven tisti dodatek Macelj-Maribor, kot križ se je pa mislilo Karavanke-Obrežje in zahodna meja-vzhodna meja. Celo tako daleč se je šlo, da smo spremenili geografske ali pa, bi rekel, sončne smeri - da je zdaj v nacionalnem programu zapisano, da je vzhod pri Murski Soboti in zahod pri Sežani in da je Obrežje nekje drugje in da so Karavanke nekje drugje, kot so zmeraj bile, torej Obrežje na vzhodu in Karavanke na zahodu. Ampak to je takrat v tisti evforiji bilo mogoče razumeti. Sedaj je čas, ko lahko racionalno govorimo o teh zadevah, brez kakšnih posebnih pretenzij, katera smer je bolj pomembna, katera smer je prej, zaradi političnih, zaradi ne vem katerih drugih razlogov na prvem mestu, ampak predvsem glede na to, kako je z gibanji prometnihtokov, kako je s prometno varnostjo, kako je z možnostjo financiranja posameznih odsekov. Na ta način v poslanski skupini pričakujemo, da bo septembra končno prišel na mize rebalans rebalansiranega nacionalnega programa, da bodo vsi odseki v program zajeti, da bo določen konec in da bo znotraj tega rebalansa rebalansiranega programa predviden tudi način financiranja. Tako kot urejamo za te odseke, ki so sedaj v programu, predvidevam, da bo tudi v bodoče, da bo večji del financiranja iz sredstev, ki jih je mogoče nabrati skozi obveznice, skozi participacije državljanov pri tem, da bodo lahko kupovali in s tem prispevali tako pri izgradnji avtocestnega omrežja kakor tudi pri svojih naložbenih ambicijah. Konec koncev gre za večstranski učinek. Zato je absolutno smiselno ta predlog zakona podpreti in nadaljevati izgradnjo avtocestnega programa. Obžalujemo, ampak to resnično, da je ta zakon pravzaprav spodbudil toliko dvomov, pa tudi tisti predhodni, da smo tako rekoč po nujnem postopku in v zadnjem trenutku praktično spreminjali kar vse člene, čeprav bi podrobni bralci lahko ugotovili, da gre za preciziranje, da gre za odpravljanje nekaterih nejasnosti, da ne gre za zavajanje, da ne gre za to, da bi kdo poskušal kaj vtakniti v zakon, ki bi bil nepregleden, nejasen in predvsem ne bi omogočil izvajanja tega programa. V tem smislu mislim, da so bile te pomanjkljivosti odpravljene, zato lahko zakon podpremo.
Hvala lepa. Slišali smo stališča poslanskih skupin. Sedaj prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati, zato bomo prešli na odločanje o zakonu. Obveščam vas, da vlada oziroma zakonodajno-pravna služba nista obvestili, da je zakon neusklajen. Obrazložitev glasu, gospod Kelemina. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani, še enkrat vsi skupaj! Tako kot prejšnjega predloga zakona tudi tega predloga zakona naša poslanska skupina ne bo podprla. Pa ne zaradi tega, kot nekateri poizkušajo izkrivljati naše nestrinjanje s takšnim predlogom zakona, ampak gre zaradi načina in zaradi preglednosti, zaradi transparentnosti. Zaradi tega mi ne moremo podpiratitakih predlogov zakona. Mi smo že večkrat povedali, da bi bilo prav, da bi imeli, če ni drugače, pa eno veliko "plahto" papirja, kjer bi imeli pregled celotnega programa, vse predvidene izdatke, realizirane izdatke itn. In vsako spremembo, pa tudi obveznosti, kreditne itn., in vsako dodatno stvar, ki bi se zgodila, bi jo v tisto veliko tabelo zapisali ali kakršenkoli dokument že, da bi bile stvari pregledne, da bi v vsakem trenutku lahko naredili spodaj seštevek, horizontalno in vertikalno, in bi vedeli, kje smo. Prav zanima me, ali ima en poslanec v državnem zboru te dokumente tako urejene! Da bi vertikalno in horizontalno vse stvari, po letnicah itn. in tako v zvezi z obveznostmi, realizacijo in vsemi temi podatki, imeli pregledno. Niti eden nima, sem trdno prepričan, in kljub tej vsej nepreglednosti, z levo roko lahkotno potrjujemo take velike obveznosti, kot so te, ki so danes pred nami. To ni res, da mi ne zagovarjamo izgradnje cestnega programa. Ampak vi ste izkrivili celoten sistem s tem, ko ste sredstva, ki so bila rezervirana za te namene, namesto da bi se nalagala in tudi deponirala, če jih ni bilo možno izkoristiti v nekem trenutku, ampak bi se deponirala in oplemenitila za tiste trenutke, ko bi jih lahko uporabili, takrat pa prekinili, ko ne bi več teh sredstev rabili. Vi ste sistem izkrivili, in to, kar danes imamo, mi zato ne moremo izglasovati. Transparentnosti ni, to je jasno, zato ne moremo teh programov potrditi. Hvala.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu gospod Džuban. Izvolite, potem gospod Peče.
Hvala, gospa predsedujoča. Morda je narobe, da nimamo direktnega prenosa. Bilo bi verjetno dovolj državljanov, da bi ugotovili, kakšne neumnosti se pripovedujejo ob dokumentu, ki ga imamo pred seboj. To je poroštvo Republike Slovenije za obveznosti in tako dalje. Jaz bom kljub vsemu ta dokument podprl. Jaz sem v preteklosti pogosto bil kritičen do dinamike izgradnje avtocestnega sistema v Republiki Sloveniji in je zgodba pač šla svojo pot. Iz različnih razlogov se je spreminjalo to, kar je bilo danes tukaj rečeno. Tisti, ki se danes močno zavzemajo za nekatere odseke, so spretno prek strankarskih veljakov, županov in podobno nasprotovali gradnji avtoceste predvsem v pomurskem delu.Danes pripovedujejo druge zgodbe in zato sem rekel, da so to neumnosti, ki jih pripovedujejo in tudi neke strokovne obrazložitve, kako bi bilo, če bi bilo. Poroštvo je eden od dokumentov serije, ki jih sprejemamo, da omogočimo koriščenje teh kreditov, ki so potrebni za posamezne odseke, enkrat za ene, drugič za druge. Ta zgodba bo pač takšna, dokler bomo gradili avtoceste, bojim se, še dolgo. Tudi razna pripovedovanja gor in dol, so popoln nesmisel. Jaz bom podprl. Upam, da bo dovolj velika večina, da bomo podprli tudi ta dokument, da bo služba Dars imela finančno pokritje za odseke, o katerih govorimo. V naslednji fazi bom spet drugi na vrsti, ko boste morali tudi pokriti s poroštvom odseke, ki ne bodo čisto vaši, in tako bo teklo naprej. Vse drugo je popoln nesmisel. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Peče. Izvolite.
Jaz bi rad še enkrat zaradi jasnosti rekel, da ne verjamem, da katerikoli od poslancev nasprotuje izgradnji, obnovi avtocesti. Dejstvo je, da se ne strinjamo vsaj v okviru poslanske skupine z virom financiranja. Prepričani smo, da imamo na drugi dlani vir financiranja, ki je ugodnejši za Republiko Slovenijo. In to je osnovna kritika ki jo namenjamo na VladoRepublike Slovenije, ki je pripravila dokument, ki temelji na obveznicah in iz katerega lahko razberemo, da bo obveznosti nosil proračun Republike Slovenije. In to sprejemate s tako lahkoto, da je to prav neverjetno. Na drugi strani imamo možnost pridobiti finančna sredstva, ki jih že imamo. To je kupnina Nove Ljubljanske banke. Ampak sicer me ta lahkotnost po drugi strani nič ne čudi, kajti v tem parlamentu se "šparovno" obnašamo samo v tistih momentih, ko vlada pride z rebalansom v to klop. Dejstvo je, da je tudi danes bila 1. točka predlog zakona o ratifikaciji finančne pogodbe med Republiko Slovenijo in Evropsko investicijsko banko, kjer nam Vlada Republike Slovenije ni znala pojasniti niti to, ali bi bilo možno, do tistih 20 milijonov evrov priti brezplačno ali ne, ker se Vlada Republike Slovenije o tem sploh ni pogajala. Poslancem državnega zbora pa se ni zdelo vredno niti to, da bi pogodbo zavrnili in poskušali do 20 milijonov evrov priti preko strukturnih skladov ali kakršnekoli druge oblike evropske pomoči. Gospodje in gospe, jaz mislim, da se bomo morali začeti zavedati, da ta država je v javnofinančni krizi in da ni pridobivanje sredstev najlažji posel, ampak je to najtežji posel, in da se pridobivanje sredstev ne sme odvijati po neke vrste obrazcu. Poroštvo in izdajanje obveznic pa je žal v Sloveniji postalo formula, formula, ki jo je ta vlada uporabljala pred leti in jo uporablja še sedaj, pelje pa nas vedno bolj v javnofinančno krizo. Zaradi tega v Slovenski nacionalni stranki predloga ne bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Dovolite, da samo po vrstnem redu preberem, če sem prav zaznala, kdo vse želi v nadaljevanju obrazložiti svoj glas: gospod Drobnič, dr. Bernik, gospod Cukjati in gospod Mamić. Cukjati, sem vas prebrala. Gospod Drobnič, izvolite. Ne. Dr. Bernik, izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Kolegice in kolegi, gospod državni sekretar in spremstvo. Ko smo včeraj obravnavali ta predlog na odboru za finance, sem rekel, da je že naš star znanec, ne vem, kolikokrat smo šli skozi to zadevo. Prvo vprašanje, ki se vedno postavlja je, zakaj je to potrebno, ali to kaže vedno večjo dezorientiranost vlade v predlaganju zakonov. Ta predlog ima dva elementa. Eden je način financiranja, drugi pa je namen tega financiranja. Kar se tiče načina financiranja, je bilo že precej povedano in se večinoma s tem strinjam, vendar o tej stvari ne bom govoril. Samo po sebi način financiranja, ne govorim o tem predlogu, je dober in mislim, da bi ga v gotovo primernih prilikah lahko večkrat uporabljali v financiranju državnih stvari. Kar se pa namena tiče, je pa nekoliko bolj vprašljiva zadeva, kajti je zelo malo verodostojnosti na strani vlade, kako se nekatera sredstva uporabljajo. Tudi tukaj se postavlja vprašanje, ali bo dejansko ta izkupiček prodaje teh obveznic šel za to, kar se nam govori. Je kar dosti nepreglednosti v celi zadevi. Celotno vprašanje programa, cestnega programa je vprašljivo in zaradi tega bomo mi o tem predlogu glasovali proti. Povem naj pa samo za konec, če mi dovolite, tole. Kot sem že omenjal v odborih, nikdar ne dobimo celotnega pregleda, koliko je celotni davek, od kod je prišel in s čim se bo plačal. Obrazložitev pravi, da bo plačan s cestninami, vendar pojma nimamo, kako se sedaj cestnine obravnavajo, kam gredo in kako si moramo predstavljati, kaj bo čez 30 let. Vlada bi morala neko projekcijo imeti, ampak tega mi ne dobimo. Hvala lepa. Zaradi tega pač ne bom glasoval za ta zakon. Hvala.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Cukjati. Izvolite.
Hvala za besedo. Avtoceste so izredno pomembna infrastruktura v Sloveniji. Vsi želimo, da bi bil križ končan, narejen, da se ne bi dušili v teh zamaških. Vendar menim, da je potreba po čistih računih vendarle upravičena pri poslancih, pri tistih poslancih, ki želimo odgovorno sprejemati odločitve. Nekomu tukaj v državnem zboru se morda zdi to neumnost, vendar menim, da je vendarle potrebno ob tem se vprašati, kam so šla doslej zagotovljena sredstva; zakaj so stroški še enkrat večji od planiranih, predvsem pa, kakšen je celoten dolg, kajti poroštvo pomeni prevzem obveznosti na pleča davkoplačevalcev, nič drugega; in kdaj bodo obveznosti zapadle, kdaj bomo začeli odplačevati vse te dolgove, kakšen je program odplačevanja, kako se bomo dušili, kako bo standard na račun našega slabega gospodarjenja padal in podobne stvari. Kot sem rekel, mi smatramo, da je premalo pripravljen celoten program, da bi lahko o tem ustrezno glasovali. Zato vsekakor se bom tudi jaz vzdržal glasovanja oziroma pritisnil "kvorum".
Hvala lepa. Gospod Mamić, mislim, da se je prijavil, pa ga ni. Obrazložitev glasu gospod Terčon in kot zadnji gospod Kavčič. Gospod Terčon, izvolite.
Hvala gospa podpredsednica. Torej jaz bi rekel tako. Glede na napovedi je izgradnja avtocestnega sistema v Sloveniji res po polžje počasna, draga kot žafran in ima zelo mešan ali pa najbolj mešan in tudi zmešan sistem oziroma sisteme pobiranja cestnine. Na to je bila vrsta opozoril, in to vse drži. Vendar je po drugi strani tudi res, da je izgradnja avtocest v Sloveniji zelo pomemben generator gospodarskega razvoja. Ne pozabimo, da praktično vse operativne posle gradbene operative na avtocestah izvajajo domača podjetja, razen zelo redkih izjem, ki so bile v javnosti tudi zelo razvpite. Seveda se ob tem vprašanju pojavljajo neki alternativni predlogi - kupnina NLB-ja, kar po moje sploh ni alternativa, ker je popolnoma vseeno, iz katerega žaklja kaj vzamemo, in seveda možnost koncesije. Pri tem bi rad poudaril, da se je treba vprašati, ali je sploh možno še skoncesijo graditi avtoceste, glede na fazo, v kateri smo. Čeprav bi bilo verjetno res, da bi na osnovi koncesije hitreje in ceneje zgradili avtoceste, vendar je tudi vprašanje, ali bi lahko generirali domači gospodarski razvoj in kdo bi bili izvajalci, inna koncu koncev, če sploh še obstaja kakršenkoli interes za koncesije med potencialnimi koncesionarji, glede na dejstva, kje smo pri izgradnji avtocest. Sam bom podprl poroštvo oziroma zakon predvsem zaradi tega, da ne bi upočasnili obstoječe in predvidene dinamike izgradnje avtocest, in tudi zaradi tega, ker bomo s poroštvom dogradili odseke, ki nam bodo omogočili pobiranje dela cestnine na že tako ali tako, kot rečeno, zmešanem načinu pobiranja cestnine, vendar bi nesprejetje tega lahko imelo tudi direktne negativne finančne posledice. Hvala.
Hvala lepa. Še zadnja obrazložitev glasu, gospod Kavčič, izvolite.
Hvala za besedo. Zakon bom podprl. Če bi si človek lahko idealno teoretično zamišljal, kako bi se gradile ceste in kako bi se pridobivali viri, bi se dalo najti boljše rešitve. Vendar na praktični in izvedljivi ravni pa menim, da predstavlja ta predlog zakona jasen korak naprej v kakovosti virov financiranja izgradnje avtocestnega križa v Sloveniji. Mogoče bi idealnejša rešitev bila na način, da bi Dars razpisal obveznice brez državnega jamstva. Jasno pa je tistim, ki bolje poznajo to problematiko, da v danih razmerah to ni mogoče; je pa to verjetno naslednji korak v razmišljanju v plemenitenju finančne konstrukcije izgradnje slovenskih avtocest. Če gledamo z vidika porabe sredstev, je to izredno drag projekt. Dovolil sem si malo pogledati mednarodne analize o tem, koliko stanejo kilometri primerljivih avtocest in podobnih objektov, mostov po Evropi, in sem prišel do zaključkov, da se v Sloveniji avtoceste gradijo razmeroma racionalno. Čeprav so seveda zelo neljuba presenečenja prisotna v tem, da se zadeva draži iz rebalansa v rebalans. Morda še na kratko v zaključku samo to. Ko razmišljamo o uporabi kupnine od prodaje Ljubljanske banke, ne bi smeli zanemariti seveda tudi monetarnega efekta v primeru, da bi se celotna kupnina takoj direktno uporabila za zmanjšanje javnega dolga. Zato je predlog, ki ga je razložil državni sekretar, dokaj logičen v danih razmerah.
Hvala lepa. Končali smo z obrazložitvami glasov. Sedaj lahko preidemo na glasovanje o zakonu. Glasujemo! Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za je glasovalo 42, proti 8. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Predstavnikom vlade se zahvaljujem za sodelovanje. Prehajamo na 19.Č TOČKO DNEVNEGA REDA - NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O DOPOLNITVAH ZAKONA O ŽELEZNIŠKEM PROMETU nujni postopek. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo za dopolnilno obrazložitev predloga zakona? Mag. Matjaž Knez, državni sekretar v ministrstvu za promet. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Vlada je pripravila dopolnitev zakona o železniškem prometu z dvema ciljema. Prvi cilj je natančneje določiti pogoje prevzema kredita, ki so ga najele Slovenske železnice v letu 2002 za vzdrževanje javne železniške infrastrukture v višini 8,25 milijard. V drugem delu pa smo natančneje določili namen uporabesredstev, ki jih bo najela agencija za železniški promet v letu 2003, v višini 12,5 milijarde. Zakon utemeljujemo s tem, da govorimo o izvajanju javnih gospodarskih služb, to je vzdrževanju železniške infrastrukture in pa opravljanju potniškega prometa, za kar je seveda oboje zadolžena država. Hvala lepa.
Hvala za podano uvodno razlago. Predlog zakona je obravnaval odbor za infrastrukturo in okolje kot matično delovno telo. Želi poročevalec besedo? Gospod Leopold Kremžar, imate besedo.
Hvala lepa, predsedujoči. Ker ni podpredsednice, lahko od tod odgovorim. Drži. Odbor za infrastrukturo in okolje je opravil obravnavo predloga zakona o dopolnitvah zakona o železniškem prometu in sprejel nekaj amandmajev, ki so bili sprejeti in so sestavni del tega predloga zakona. Rad bi opozoril samo na eno stvar, in sicer na amandma k 3. členu, ki zelo jasno določa tudi dodaten namen porabe sredstev po tem zakonu. To je za pokrivanje dela stroškov gospodarske javne službe prevoza. Takšen predlog je odbor sprejel in ga predlaga državnemu zboru v sprejem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Slovenska nacionalna stranka, gospa Sonja Areh Lavrič, prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovani predstavnik vlade, spoštovane poslanske, poslanci! Poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke je predlog zakona o dopolnitvi zakona o železniškem prometu spremljala in zasledovala vse od njegovega nastanka naprej. Cilj predlaganih rešitev, kot jih predvideva novela zakona, naj bi bil odločitev o obveznosti države pri odplačevanju posojil. Glede nastatus Slovenskih železnic in glede na jasno izraženo referendumsko odločitev o bodoči usodi Slovenskih železnic, v poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke izražamo po naši oceni upravičen dvom v zakonu kljub predlagateljevemu zagotovilu, da zakon nima finančnih posledic, saj naj bi bila sredstva za njegovo izvajanje že zagotovljena v proračunu za leto 2003. Toda glede na nekredibilnost slovenskih javnih financ in skoraj vsakomesečni predlog rebalansa na strani vlade, lahko z vso odgovornostjo zatrdim, da vladna ocena ne drži. Ob tem pa je potrebno dodati, da bi bilo smiselno pred sprejemom zakona sprejeti tudi določilo o prihodnosti oziroma privatizaciji Slovenskih železnic, naj bo to v celoti ali po delih. V Slovenski nacionalni stranki ne nameravamo dajati finančne podpore tistim delom Slovenskih železnic, ki bodo privatizirane in bodo prišle v tuje roke. Od vlade smo pričakovali in še vedno pričakujemo predstavitev vizije oziroma privatizacije Slovenskih železnic. Hvala.
Hvala vam. Besedo ima Bogomir Vnučec, Stranka mladih, se odpoveduje. Franc Lenko DeSUS, se odpoveduje. Branko Janc LDS.
Hvala za besedo. Naša poslanska skupina bo predlagani zakon podprla. Že v uvodnih obrazložitvah so bili podani razlogi in cilji tega zakona. S tem zakonom se v bistvu rešuje finančna zagata glede prevzetih kreditov oziroma najetih kreditov, ki so bili namenjeni za vzdrževanje železniške infrastrukture, ki je v državni lasti. Kot je bilo prvotno postavljeno, so bile kreditojemalec Slovenske železnice, ki pa niso lastnik železniške infrastrukture, zato je seveda prav, da ta del obveznosti Slovenskih železnic prevzame država. V drugem delu pa gre za vprašanje pokrivanja stroškov prevozov potniškega prometa, ki je seveda dejavnost, torej javna gospodarska služba, služba v javnem interesu, vendar za pokrivanje razlike v ceni je treba razumeti, da vsi prevozi v potniškem prometu niso rentabilni, jih mora seveda država na nek način pokriti. Žal je vseskozi železnica tista gospodarska dejavnost, ki nima ustreznega pokritja v državnem proračunu in to se dogaja že vrsto let. Na način, kakršen sedaj rešujemo, torej z dajanjem poroštva za najetje kreditov, tudi agencijiza železniški promet, se želi na nek način ta razkorak med potrebnimi sredstvi in predvidenimi sredstvi v državnem budžetu nekako ublažiti. Jaz predlagam tudi drugim poslancem, če seveda čutijo odgovornost tudi do železniške dejavnosti kot celote, potem naj ta zakon tudi v tem trenutku podprejo.
Hvala. In še Jurij Malovrh, Slovenska ljudska stranka. Prosim.
Gospod podpredsednik, hvala lepa za besedo. Lep pozdrav tudi državnemu sekretarju za železniški promet. Sam zakon o železniškem prometu je bil že nekajkrat v obravnavanju v državnem zboru, bil je tudi večkrat dopolnjen, v letu 1999, potem letih 2001, 2002. Nekateri smo že takrat opozarjali na nedoslednosti oziroma na nedorečenost. Če smo rekli a, moramo reči tudi b, zlasti glede tega, ker sam zakon ne povzroča novih obveznosti proračuna. Zakon o železniškem prometu v svojem 34.a) členu določa, da država prevzame odplačevanje obveznosti javnegapodjetja Slovenskih železnic iz posojil, najetih na podlagi zakona o poroštvu Republike Slovenije za obveznosti javnega podjetja Slovenskih železnic iz naslova posojil, najetih za financiranje javne železniške infrastrukture. Sredstva bi moralo zagotavljati, po dikciji, ki je zapisana, ministrstvo za promet in zveze. Dikcija, ki pa je zapisana, pa ne določa jasno, da ministrstvo za finance na postavkah zagotavlja sredstva, tako za odplačilo glavnice in tudi stroške za najem posojila in tudi druge stroške, kot to določa zakon o poroštvu Republike Slovenije iz obveznosti Slovenskih železnic iz naslova posojil, najetih tako za financiranje določenih del, gradnje in vzdrževanja javne železniške infrastrukture, ter financiranje gospodarske javne službe, prevoza potnikov. Ker dopolnila tega zakona odpravljajo pomanjkljivosti in se bodo z njimi jasno določile obveznosti države in medresorske obveznosti med ministrstvi, bo Slovenska ljudska stranka zakon z amandmaji odbora za infrastrukturo podprla. Moja želja pa je tudi, da bi Slovenske železnice učinkovito, izpeljale reorganizacijo. K temu pa bo pripomogel tudi ta zakon. Hvala lepa.
Hvala. To so bila stališča poslanskih skupin. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o zakonu v celoti. Ob tem vas obveščam, da me vlada oziroma zakonodajno pravna služba nista obvestili, da bi bil zakon neusklajen. O predlogu zakona v celoti bomo sedaj glasovali. Pozivam poslanke in poslance, da pridejo v dvorano. Sprašujem, ali želi kdo obrazložiti svoj glas. Mag. Drobnič, gospod Sok.
To je paket zakonov. Prejšnja dva, torej o Darsu. Kaj lahko rečemo v zvezi s tem zakonom? Da si lahko predstavljamo, kaj bo sledilo iz poroštev, ki smo jih dali za Dars, ki ste jih dali za Dars. Zgodilo se bo to, kar se je pravzaprav zgodilo za železniški promet, da se bodo poroštva morala realizirati in država vstopi na mesto poroka, ker pač so železnice nelikvidne, nesolventne in še marsikaj drugega. To je pač rezultat vodenja neke politike prometa v naši državiin javne infrastrukture. Seveda takšnemu predlogu ni mogoče pritrjevati. Glede na to, da ste zadeve sprejemali sami in se odločali za takšne strateške odločitve, boste nosili tudi odgovornost za posledice, kajti po razumnem premisleku bi morali delovati drugače. Jaz sam tega predloga zakona ne bom podprl.
Hvala. Obrazložitev glasu, kolega Alojz Sok.
Hvala lepa za besedo. Na nek način je seveda to nadaljevanje prejšnje zgodbe, je sicer malo drugačna, kajti država je poroštva za te obveznosti, za te kredite že dala. In seveda tisti, ki enkrat da poroštvo, je potem v naslednji fazi tudi plačnik kredita. To je povsem jasno in vedeli smo, da bo prej ko slej ta zakon prišel v državni zbor. Vseeno pa bi ob tej priliki rad opozoril na eno nelogičnost. Vsi se spomnimo, da smo pred nekaj časa imeli referendum o tem, kako naj se Slovenske železnice organizirajo. Takrat smo vsi državljani in državljanke v svoje poštne nabiralnike dobila navodilo ministrstva, kako naj glasujemo. In sicer smo bili obveščeni, da če ne bomo glasovali proti bo to pomenilo, da bo država prevzela dolg oziroma breme 151 milijard slovenskih tolarjev. Od kod ta številka sicer osebno ne vem, ampak številka je grozljivo visoka. Tu je potem utemeljitev, da bi za ta denar lahko zgradili šest novih onkoloških inštitutov v Sloveniji, čeprav seveda vsi vemo, da v tem trenutku potrebujemo samo enega, da to pomeni toliko in toliko mesečnih plač in tako naprej, da ne naštevam vsega. Mislim, da če ste že takrat vedeli, da je neizbežno, da bo država tudi vsa ta poroštva plačala, kar smo tudi v opoziciji vedeli, da je potem takšen način propagiranja proti referendumu dejansko bil eno veliko zavajanje ljudi pred referendumom. Hvala lepa.
Hvala. In še kolega Jurij Malovrh.
Hvala lepa za besedo. Za razliko od mojih predgovornikov bom jaz glasoval za ta zakon, glede na to, kot sem že prej dejal, sam zakon ne nalaga novih obveznosti državnemu proračunu, ampak razmejuje obveznost med ministrstvom za finance in ministrstvom za promet in zveze, tako da so obveznosti veliko bolj jasno določene. Ta predlagani zakon je bistven samo glede prevzema dolga od dosedanjega dolžnika in pa ne bodočega izpolnjevanja prevzetih obveznosti s strani države. Ravno zato apeliram na poslance, da ta zakon podpremo, kajti ta zakon je bistveno različen od prejšnjih dveh zakonov, ki se nanašajo na zadolževanje glede Darsa. Hvala lepa.
Hvala lepa. To so bile obrazložitve glasov. Prehajamo na glasovanje o zakonu v celoti. Prosim za pozornost. Glasovali bomo o zakonu v celoti. Trenutek. Glasujemo. Navzočih nas je 55, za je glasovalo 42, proti 2. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 2.]] Zakon je sprejet. S tem zaključujem točko dnevnega reda. Prehajamo na 19.D TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O DRŽAVNI UPRAVI, NUJNI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada. Prosim, za pozornost. Želi predstavnik vlade besedo za dopolnilno obrazložitev zakona? Prosim. Dr. Grega Virant, državni sekretar.
Hvala lepa. Zelo na kratko. 19. decembra je državni zbor imenoval ministrico brez resorja, pristojno za regionalni razvoj, ki je zadolžena za koordinacijo vseh tistih resorjev, ki se ukvarjajo s politikami regionalnega razvoja. Delovno področje regionalnega razvoja, to pomeni neposredne spodbude za regionalni razvoj, pa je ostalo v ministrstvu za gospodarstvo. Iz razlogov racionalnosti je predlagana sprememba, po kateri bi to delovno področje, se pravi neposredno spodbujanje na področju regionalnega razvoja, prešlo na vladno službo in bi se s tem zaokrožile pristojnosti ministrice, tako da bi se ukvarjali na eni strani s koordinacijo resornih politik na področju regionalnega razvoja in na drugi strani, da bi imela pri sebi tudi področje neposrednih spodbud. Že v razpravi na odboru in iz mnenja zakonodajno-pravne službe se je pokazalo vprašanje ali pa problem skladnosti te rešitve z ustavo, 121. členom ustave, namreč vprašanje, ali lahko upravno področje prevzame vladna služba. Ocenjujemo, da ta rešitev ni protiustavna, da tudi ni prva takšna rešitev. Že v preteklosti smo imeli vladne službe, ki so vrsto let vodile neko politiko in predlagale zakonodajo, recimo služba za lokalno samoupravo. Poleg tega pa gre v tem primeru za to, da so naloge ministrice brez resorja še vedno pretežno koordinativne in da se temu dodaja področje neposrednih spodbud. To je seveda bolj racionalno, kot pa bi bilo ustanavljati novo ministrstvo. Šlo je namreč za vprašanje, ali ustanoviti novo ministrstvo ali pa poveriti to pristojnost, to delovno področje ministrici brez listnice. Glede na koncept reorganizacije državne uprave, ki gre v smeri združevanja, integracije organov in organizacijskih enot, bi bilo nesmotrno ustanavljati novo ministrstvo. O pomislekih ali odgovor na pomisleke zakonodajno-pravne službe pa smo dodatno podali pisno obrazložitev še naknadno, po seji odbora. Hvala lepa.
Hvala vam. Predlog zakona je obravnaval odbor za notranjo politiko kot matično delovno telo. Želi poročevalec odbora besedo? Kolega Vojko Čeligoj, prosim.
Hvala lepa za besedo. Odbor državnega zbora Republike Slovenije za notranjo politiko je na svoji 35. nujni seji 22. maja in njenem nadaljevanju danes, 29. maja, obravnaval predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o državni upravi, ki ga je državnemu zboru Republike Slovenije v obravnavo predložila vlada Republike Slovenije. Kolegij predsednika državnega zbora je na svoji 63. redni seji 21. maja sklenil, da se predlog zakona obravnava po nujnem postopku. Pri obravnavi predloga zakona so sodelovali predstavniki predlagatelja, predstavnica zakonodajno-pravne službe ter nekateri člani odbora, ki so izpostavili predvsem naslednja vprašanja: kakšen je koncept vlade glede sprememb v smeri racionalizacije državne uprave oziroma glede statusa vladnih služb v bodoče, ali ni glede na velike regionalne razlike in stanja pri nas smotrneje, da bi področje skladnega regionalnega razvoja spadalo v okvir posebnega ministrstva in ne vladne službe, ter kakšen bo odnos med vladno službo in javno agencijo oziroma kdo bo odločal o pritožbah te agencije. Ne glede na pojasnila predstavnikov predlagatelja se je večina članov odbora strinjala, da naj vlada ponovno prouči v razpravi izpostavljene dileme, predvsem pa pripombe zakonodajne-pravne službe, ter jih morebiti vključi oziroma upošteva pri predlaganih rešitvah, zaradi česar je bila seja prekinjena do pridobitve mnenja vlade. Na nadaljevanju prekinjene seje, čez teden dni, je predstavnik predlagatelja povedal, da je vlada ponovno razpravljala o izpostavljenih dilemah, in da vztraja pri predlaganih rešitvah, odboru pa je posredovala tudi pisno dodatno obrazložitev predloga zakona. Nekateri člani odbora so v razpravi ponovno opozorili na mnenje zakonodajno-pravne službe in se z njimi strinjali. Večina članov pa je nasprotno menila, da zaradi prilagajanja pravnemu redu Evropske unije, nastajajo nove situacije, ki jih je treba upoštevati in vladidopustiti, da v skladu z njimi oblikuje fleksibilne rešitve tudi na področju državne uprave. Glede na to, da se predlagane rešitve predloga zakona pristojnemu državnemu sekretarju ne zdijo ustavno sporne, so predlog zakona podprli. Odbor je kot svoj sprejel tudi naslednji amandma k 3. členu o času veljavnosti zakona, in sicer, da v 3. členu se besedica "petnajsti", to naj bi bil 15 dan po objavi, nadomesti z besedo "naslednji", torej dan po objavi. V nadaljevanju je odbor glasoval o vseh členih zakonskega predloga skupaj in jih sprejel. Z vključitvijo amandmajev v zakonski predlog je odbor določil besedilo dopolnjenega predloga zakona, ki je sestavni del tega poročila, ki pa ste ga vsi dobili na mizo. Hvala lepa.
Hvala poročevalcu. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Slovenska nacionalna stranka, kolega Bogdan Barovič. Prosim.
Hvala lepa predsedujoči. Spoštovane kolegice in kolegi! V Slovenski nacionalni stranki ocenjujemo, da bi v zakonu o spremembah in dopolnitvah zakona o državni upravi morali oblikovati novo samostojno ministrstvo, ne pa vladno službo. Utemeljitev je več. Prva je mnenje k predlogu zakona, ki ga je podala zakonodajno-pravna služba, ki govori, da je skladnost k 21. členom ustave, da lahko opravlja določene naloge le ministrstvo, ne pa vladna služba. No, to je samo prva. Drugi razlog, prva obrazložitev. Drugi razlog. Menimo, da bi novo ustanovljeno ministrstvo moralo v vsebini svojega dela imeti tudi delo, ki ga danes opravlja urad za gospodarsko promocijo in tuje investicije. Menimo, da bi moralo ministrstvo za regionalni in lokalni razvoj vsebovati tudi vsa dela in naloge, ki jih danes opravlja pospeševalni center za malo gospodarstvo. Menimo, da bi to ministrstvo lahko in moralo razbremeniti tudi del, ki ga pokriva notranje ministrstvo ali pa, če hočete, odbor državnega zbora za notranjo politiko, ki se velikokrat znajde v težavah zaradi preširoke vsebine svojega dela. Nenazadnje naj vas spomnim na izpred nekaj mesecev predlog spremembe zasavskega zakona, kjer je bilo jasno opredeljeno, da se določene naloge iz ministrstva za okolje in prostor na področju energetike prenesejo - ravno na sedaj naj bi bila vladna služba, mi pa pravimo, da bi se morale prenesti na novo ministrstvo za regionalno in lokalno samoupravo. Tudi če pogledamo vladno obrazložitev, ki pravi tako: Ustanovitev glede na to, da so primerjali kaj bi bilo bolje: Ustanovitev ministrstva bi bila v nasprotju s konceptom reorganizacije državne uprave, ki gre v smeri združevanja organov. Oprostite, ampak če iz ministrstva za gospodarstvo izločimo ali novo ministrstvo ali pa vladno službo, žal nihče me ne more prepričati, da gre v tem primeru za združevanje. V vsakem primeru gre za razdruževanje določenih del in nalog. Tista druga utemeljitev, da je poldrugo leto pred iztekom mandata vlade neprimeren čas za spreminjanje strukture in tako naprej, je pa seveda srž vsega, kajti bistvo spremembe bi moralo biti v vsebini, v uravnavanju vodoravnih in navpičnih nalog, v vsebini dela, s katerim bi ga centralizirali v novem ministrstvu in s tem pokrivali tako perečo regionalno in lokalno politiko, ki se spreminja in se bo spreminjala z vstopom Slovenije v Evropsko unijo. Ampak o tem ni nihče razmišljal. Inna koncu naj rečem še to, da ne bi kdo očital, da podpiramo, ne vem, ustanovitev novega ministrstva, novega zaposlovanja in tako naprej. Ne gre za novo zaposlovanje, saj je jasno napisano, da gre za prenos celotnega področja, delovnega področja regionalnega razvoja, skupaj z ustreznim številom uslužbencev, dokumentacijo, prostorov in opremo in tako naprej. Še enkrat poudarjam, neracionalno in nerazumljivo je tako hitro ravnanje, ne da bi se kdo povprašal [[...]]Moram pa reči, da vse naloge, ki sem jih opredelil, da bi sodile v novo ministrstvo, katerega ustanovitev podpiramo v Slovenski nacionalni stranki, da so te naloge povedali tudi sami ljudje, ki delajo že pod ministrico brez resorja, tudi sami vedo, da bi morali svoje delovno področje razširiti. Zato je poteza prenagljena, površno narejena in vsebinsko nedodelana in takšnih ukrepov pač v Slovenski nacionalni stranki ne moremo podpreti. Pa še nekaj. Mislim da me bo dopolnil še moj poslanski kolega iz Stranke mladih Slovenije. Tisti, ki so več ali manj udeleženi na odborih za nadzor proračuna javnih financ, tako ali tako dobro vedo, kakšna je preglednost poslovanja, če je, na primer, preglednost prikazana kot preglednost nad ministrstvom ali pa preglednost nekaterih služb, za nekatere sploh še nismo nikdar videli, kako in na kakšen način poslujejo. Končal bom z oceno, da bi morali vsebinsko predlog bolj dodelati in da je po našem mnenju edina pristojna organizacijska oblika ministrstvo. Hvala lepa, ker ste me poslušali.
Hvala vam. Besedo ima Marko Diaci, Stranka mladih Slovenije.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Zelo sem skeptičen do tega prvega koraka, kot je slikovito povedala gospa ministrica na odboru, torej do uvajanja teh institucionalnih sprememb, ki naj novi ministrici brez resorja, pristojni za regionalni razvoj, omogočijo ukvarjanje z razvojem regij. Ker je s tem povezana tudi sprememba zakona o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja, velja podobno razmišljati tudi pri tem omenjenem zakonu. V SMS dvomimo, da bo ta predlagana sprememba omogočila in pomagala usklajevati vse resorne politike tako, da bodo resnično sledile istemu cilju, to je razvoju v posameznih regijah, skratka, da bo postala ministrica in njena služba, ki naj bi postala agencija, nekakšen povezovalec nosilcev regionalnega razvoja na lokalnem nivoju in pristojnih resorjev. Za ta namen je bila s strani koalicije v januarju 2003 ustanovljena služba vlade za strukturno politiko in regionalni razvoj, z nalogo usklajevanja strukturnih politik, povezanih z evropsko razvojno politiko in zadolžitvijo za koordinacijo in pripravo programov ter projektov, ki so povezani z regionalnim razvojem. Po moje bi za te naloge potrebovali najmanj novo ministrstvo, kar je prej omenil že kolega. Sklicevanje na racionalizacijo in da zaradi tega to področje ni urejeno kot ministrstvo, je smešno, saj bi resursi bili isti, kot so sedaj. Ministrstvo bi bilo zagotovo bolj transparentna rešitev. Je pa razlika seveda v kredibilnosti in pristojnostih. Ne nazadnje, treba se je zavedati tudi dejstva, katera politična opcija uradno pokriva ta resor. In mislim, da je dejstvo, da gre v tem primeru za znano povezavo med sladoledom in konzumiranjem le-tega skozi okensko steklo. Situacija na področju regionalnega razvoja je namreč težja, bolj kot se zdi. Novoustanovljena agencija ne bo tega v ničemer izboljšala, situacija bo ostala enaka, kot je sedaj, ko je formalna pristojnost za regionalni razvoj še vedno znotraj ministrstva za gospodarstvo,ministrica brez listnice pa je ministrovala prek začasnih sklepov vlade. Na takšen način, kot je zapisan v predlogu, formalizirati zatečeno stanje, ne gre. Potrebna je korenita sprememba. Ta predlog tega ne prinaša, na nek način še bolj zamegljuje situacijo in transparentnost ni zagotovljena. Sedanji sistem smo vsaj za silo poznali, če že ni bil dober. Zaradi naštetega v Stranki mladih Slovenije tega predloga ne bomo podprli. Hvala.
Hvala. Besedo dajem Vojku Čeligoju, če želi, ker je bil prej poročevalec. Prosim, imate besedo.
V poslanski skupini DeSUS podpiramo pobudo vlade, ki skozi zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o državni upravi, ki je danes na dnevnem redu, posebej ureja delovno področje regionalnega razvoja in njegove organiziranosti. Delovno področje regionalnega razvoja se prenaša z ministrstva za gospodarstvo na novoustanovljeno službo vlade Republike Slovenije za strukturno politiko in regionalni razvoj. Logično je, da tej reorganizaciji sledi tudi logistična podpora v ljudeh, opremi in s proračunskim deležem. Prepričani smo, da je vladni predlog dober in da bo služba, ki jo sedaj vodi ministrica brez listnice, dovolj dober okvir, znotraj katerega bo agencija za regionalni razvoj kot pravna oseba uresničila pričakovanja na tem področju, od katerega vsi pričakujemo pomembne rezultate. Poslanska skupina DeSUS bo torej to spremembo zakona o državni upravi in amandma k tretji točki podprla.
Hvala. Besedo ima Lidija Majnik, poslanski klub LDS.
Hvala lepa. Poslanska skupina LDS podpira odločitev vlade, da se v tem primeru ni odločila za ustanovitev novega ministrstva, saj bi bila takšna odločitev v nasprotju s konceptom reorganizacije državne uprave, ki jo je sprejel državni zbor, poleg tega pa bi šlo za neracionalno odločitev, saj bi to potegnilo za seboj nujno prestrukturiranje ostalih ministrstev in s tem tudi zastoje v procesih izvrševanja politik. Glede na to, da bo služba izvajala predvsem koordinativno funkcijo usklajevanja resornih politik na področju regionalnega razvoja, v skladu s spremembo predpisov o zagotavljanju skladnega regionalnega razvoja, pa bo neposredne spodbude dajala javna agencija in tako izvrševala upravne naloge, menimo, da pomisleki zakonodajno-pravne službe državnega zbora, ki je opozorila, da v skladu s 121. členom ustave naloge uprave opravljajo ministrstva, glede na navedeno niso na mestu. Izražamo pa skrb glede tega, katere naloge bodo morala opravljati posamezna ministrstva, ki v okviru svojega delokroga izvajajo sama tudi naloge v zvezi z regionalnim razvojem in katere naj bi koordinirala služba in izvrševala javna agencija, saj zadostnih pojasnil nismo dobili. Vlado zato pozivamo, da pravočasno zagotovi, da v fazi implementacije regionalnih spodbud ne bo prihajalo do prerekanj o pristojnosti in neusklajenosti. Kljub tem pomislekom predlog zakona podpiramo.
Hvala lepa. In še stališče Slovenske ljudske stranke, ki ga bo podal kolega Vili Trofenik. Prosim.
Hvala za besedo. V naši poslanski skupini najprej ocenjujemo, da je stanje na področju skladnejšega regionalnega razvoja neustrezno, da ne rečem slabo. Zato bi pričakovali najprej analizo stanja in potem ustrezno ukrepanje. Mi vidimo predvsem dva razloga za nezadovoljivo staje. Najprej v pomanjkljivem oziroma neustreznem zakonu o skladnejšem regionalnem razvoju, nato pa seveda neustrezno izvajanje tega zakona oziroma politik, ki bi naj sledile oziroma pospeševale skladnejši regionalni razvoj. Skrajni čas za take ugotovitve in ustrezne ukrepe je po naši sodbi bil ob rekonstrukciji vlade oziroma od imenovanja ministrice za to področje, vendar se na žalost to ni zgodilo. Res je, da rešitev, ki jo sedaj ponuja vlada, od dveh možnih, službo vlade za regionalni razvoj in pa ministrstvom, da je to manj slaba varianta od dveh slabih variant. Pri tem bi želeli opozoriti tudi na nedoslednost oziroma neprincipialnost predlagatelja, saj smo ob začetku tega mandata ukinili, recimo, ministra brez listnice za lokalno samoupravo in službo, ki je podpirala njegovo delovanje, sedaj po polovici preteka mandata pa gremo v nasprotno smer, in to brez pravih argumentov, ker mislim, da z nekaj mesečno zamudo ugotavljamo, da zaradi dejstva, da je bila imenovana ministrica, je treba reorganizirati državno upravo, je to relativno pozna ugotovitev. In tuditežko je pričakovati, da bo ta sprememba prinesla ustrezno kvaliteto na tem problematičnem področju. Naša poslanska skupina na prvi obravnavi predloga zakona na odboru za notranjo politiko ni podprla dopolnitve. Dopolnilna obrazložitev vlade, glede na predlagano rešitev, moram iskreno povedati, nas tudi ne prepriča, da bi obstajali neki novi razlogi, ki bi lahko bistveno spremenili razloge za odločitev "za" ali "proti". Še vedno namreč mislimo, da to ne rešuje temeljnega problema na področju skladnega regionalnega razvoja. In ker imamo naslednjo točko, ki je seveda s tem povezana ali v paketu, tudi niso zadostne spremembe, ki so samo kozmetične, tiste nujne, organizacijske, ne pa vsebinske, ki bi jih morali v tem trenutku na tem področju z ustrezno popravko zakonodaje zagotoviti. Ker pa v poslanski skupini ne bi želeli biti krivci za to, da bi stanje bilo še slabše, kot je v tem trenutku na področju skladnega regionalnega razvoja, ne bomo nasprotovali spremembi zakona o javni upravi oziroma se bodo kolegi odločali po lastni presoji. Hvala.
Hvala vam. To so bila stališča poslanskih skupin. Prehajamo na tretjo obravnavo zakona v okviru nujnega postopka. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o zakonu v celoti. Ob tem vas obveščam, da me vlada oziroma zakonodajno-pravna služba nista obvestili, da bi bil zakon neusklajen. O predlogu zakona v celoti bomo glasovali. Sprašujem, ali želi kdo obrazložiti svoj glas? Kolega Sušnik in nato kolega Pukšič.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine Socialdemokratske stranke bi rad najprej poudaril, da naša poslanska skupina ne bo podprla predlagane spremembe zakona. To pa predvsem zaradi tega, ker smo prepričani, da tudi ta rešitev ne prinaša bistvenih premikov na področju skladnega regionalnega razvoja. To je zelo žalostno in zaskrbljujoče ob dejstvu, da štiri leta po sprejetju zakona o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja ta zakon praktično še ni zaživel. Nikakor se ne moremo dogovoriti oziroma pomeniti, kaj pomeni termin neposredna oziroma posredna spodbuda. Po 19. členu predmetnega zakona naj bi te razvojne spodbude bile razreda 0,5, v prvem letu, do 1% bruto družbenega proizvoda. Dejstvo je, da tega potrebnega denarja, ki bi bil namenjen v območja z razvojnimi problemi, ne kar na splošno, za celotno Slovenijo oziroma za osrednjo regijo, kar se je v preteklih letih izvajanja zakona tudi dogajalo. Odnos ministrstva za gospodarstvo oziroma vlade do problematike skladnega regionalnega razvoja nam je vsem jasen. Zdaj smo pa mnenja, da se z ustanovitvijo službe vlade Republike Slovenije za infrastrukturno politiko in regionalni razvoj pomen temu področju delovanja še dodatno zmanjšuje in ne pričakujemo oziroma težko bi bilo pričakovati neke korenite spremembe na tem področju, čeprav bi bile še kako potrebne, ker vse institucije, ki ocenjujejo položaj v Sloveniji, tudi zunanje, v pristopu prilagajanja naše zakonodaje Evropski uniji iz dneva v dan presenečajo z ugotovitvami, ki ugotavljajo, da so razlike med osrednjo Slovenijo in pa med podeželjem vse večje in večje. Tako ta zakon, žal, ni dosegel svojega namena. Še več na to temo bi se dalo povedati kasneje pri predlogu sprememb zakona o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja, ki kažejo na to, da se s tem samo utrjuje centralistični pristop vlade Republike Slovenije k urejanju in vodenju regionalnega razvoja. Hvala lepa.
Hvala. Obrazložitev glasu Franc Pukšič.
Hvala lepa. Jaz se bi s čisto vsem lahko strinjal, kar je pred menoj povedal tudi kolega Trofenik, razen seveda s tistim zadnjim delom, da s tem, če tega ne podpreš, bi bil sokriv še večjih problemov na tem področju. Dejstvo je, kot je v obrazložitvi odbora za notranjo politiko bilo zapisano, da bi naj pač bila reorganizacija državne uprave usmerjana v zmanjševanja števila proračunskih uporabnikov. V tem primeru pa seveda zaradi utemeljene posebne teže tega področja, pa vendar sprememba na tem področju. Sprememba zakona o državni upravi in s tem povezana sprememba zakona o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja na tem področju ne prinašata niti enega novega delovnega mesta, ne prinašata niti enega metra ceste ali enega metra vodovoda. To je namreč pomembno za skladni regionalni razvoj na teh področjih. Prinaša pa jasno ministrsko plačo in še nekaj takšnih, ki se bodo okrog tega iz naslova, ki so namenjeni za skladni regionalni razvoj, pač napajali ali pasli. Dejstvo je, da po šestih mesecih, kar je bila na novo imenovana vlada, na tem področju ni bilo nič urejenega, pa ne zato, da niso vedeli, da je potrebno, ampak preprosto zato, ker so imeli delo sami s seboj. Prenašali so stole in mize iz enega na drugo mesto. Za to so potrebovali in tudi porabili precej denarja. Drugo pa, če so imeli resen namen, potem bi vlada vendarle o tem morala razmišljati že pred tremi leti, ko je bila ustanovljena, ne pa sedaj, kar pa seveda kaže, da je ta sprememba iz čistih političnih računic koalicije in popolnoma nič drugega. Zato tega tudi sam ne bom podprl.
Hvala. Še kolega Maks Lavrinc.
Hvala lepa predsedujoči. Iluzorno je misliti, da lahko kakršenkoli zakon spremeni način razmišljanja, zato seveda tudi ta, to ne bo. Diskusije, ki jih je bilo slišati ob razpravi ob tem zakonu, o tem, da ta zakon ne bo prinesel nobenega, ne vem, metra, vodovoda itd., so po moje diskusije demagoške vrste, najslabše, antireklama za tiste, ki jih spravljajo na svet. Zakon je pač formalni temelj, zato da bi se trendi obrnili drugače, je orodje in toje tudi naloga zakonodajalca. Jaz bi ob tem opozoril na vso hinavščino vse opozicije, to govorim o nekonstruktivni opoziciji in, žal, sodijo celo koalicijski prijatelji iz SLS-a zraven, ki so ob diskusijah [[...]]
Kolega Lavrinc, obrazložitev glasu.
Saj govorim to, to je obrazložitev glasu, zakaj bom glasoval za ta zakon, zakaj niso podprli spremembe drugega oziroma črtanja drugega odstavka 121. člena ustave. Če ste prebrali mnenje zakonodajno-pravne službe je tudi formalnih vprašanj nekaj ob sprejemanju tega zakona. Vidite, ta regidnost organizacijskih oblik, ki jo pogojuje ta član ustave, nam onemogoča, da se sproti prilagamo potrebam Evrope in tudi našim notranjim potrebam, zato bom povedal, hinavščina je to, da, ko pride prilika, "pljuvaš", ko pa je bila prilika, da bi dal svoj glas za to, pa niso ne kolegi iz Stranke mladih Slovenije, ne kolegi iz SLS, ne kolegi iz vrst Socialdemokracije, Nove Slovenije itd. tega podprli in zato seveda potem vzamemo včasih tudi malo dvomljivo rešitev, mislim pa, da je vseeno boljše to, kot nič. Hvala lepa.
Kolega Lavrinc, malo ste zlorabili obrazložitev glasu za polemiko z opozicijo, kar vam ni dovoljeno. Prosim, da se v bodoče to ne dogaja. Končali smo z obrazložitvijo glasu. Kdo še želi obrazložiti svoj glas? Prej sem pozval, imel sem tri prijavljene. Franci Rokavec.
Hvala za besedo. Jaz sem se mislil vzdržati pri glasovanju o tem zakonu, ampak po zadnji obrazložitvi glasu me je pač kolega Lavrinc prepričal, da bom glasoval proti. Namreč, predvsem iz tega, po moji oceni, zmotnega prepričanja, da se pravi regionalni razvoj v tej državi lahko oblikuje od zgoraj navzdol, pa potem tudi institucionalna organiziranost. Menim, da je to v osnovi zgrešen koncept, kateremu sledi tudi predlog za oblikovanje vladne službe za skladni regionalni razvoj. Dokler se ne bomo te zmote otresli v tej državi in omogočili nastajanje pravega regionalnega razvoja od spodaj navzgor, bomo dejansko plavali v lebdečem stanju in ne bomo storili ničesar, čas bo šel dalje in še večja centralizacija bo šla naprej tudi v prihodnje. Zato menim, da me je zadnja obrazložitev prepričala, da bom glasoval proti temu zakonu. Hvala lepa.
Hvala. Kolega Vili Trofenik.
Hvala za besedo. Ne bi rad ponavljal napak oziroma si vzel pravice v smislu kršitve poslovnika, kot so to napravili nekateri predgovorniki. Najprej bom povedal,da zakona ne bom podprl. Čeprav bi spremembo zakona o državni upravi, ki bi bila v funkciji cilja, da bi pospešili in zagotovili čim hitrejši in čim skladnejši regionalni razvoj, z obema rokama podprl. Jaz nisem podpiral niti takrat, ko smo sprejemali zakon o skladnejšem regionalnem razvoju, in na žalost so se moja opozorila izpred štirih let v uporabi ali izvajanju tega zakona v celoti potrdila. Zato so taki kozmetični popravki, ki so v funkciji, oprostite, politike v negativnem smislu, ne pa v funkciji cilja doseči čim skladnejši razvoj v naši državi, nesprejemljivi. Če se kdo strinja v mišljenju ali oceni stanja slučajno z nekom, ki se običajno ne strinja ali pa tudi drugače, mislim, ne more biti predmet takih psovk, kot je hinavščina in podobno. Stanje na področju skladnejšega regionalnega razvoja je alarmantno. To trdim z vso odgovornostjo, ker se pač s tem moram ukvarjati in se s tem že dolgo ukvarjam. Pričakoval bi korenito spremembo, in ne me, prosim, tolažiti, da je zaradi EU pa zaradi ustave - mipotrbujemo zaradi nas, zaradi življenja v tej državi skladnejši regionalni razvoj, in ne more biti ustava, če smo sposobni poiskati ustrezne rešitve, ovira, niti nam to diktira EU. To so pravljice za koga drugega. Na žalost zakona zaradi tega ne bom podprl.
Hvala. In še kolega Branko Kelemina. Nato bomo glasovali.
Hvala lepa. Spoštovani! Najprej protestiram, in bi bilo prav, gospod podpredsednik, da bi glede na takšne obtožbe in grde besede gospodu Lavrincu izrekli opomin. To bi bilo najmanj, kar bi bilo potrebno storiti, pa tega niste naredili. Sam takih besed ne bom uporabil, ampak vseeno. Mislim, da ta predlog, kakršenkoli že je, prav gotovo ni dober. Osebno ne bom glasoval proti, ne bom pa tudi za, to je definitivno. Sicer ne vem, kaj je bil motiv vsega tega in kje so se zbirali za to, da je takšna rešitev, kot je danes pred nami, zdaj predlagana. Tudi ne vem, zakaj je DeSUS pristal na to, da se zdaj te stvari urejajo tako, ker niso bile tako zamišljene. Kje ste se prodali, kaj ste naredili, ne vem, kako boste to opravičili pred slovenskimi volivci ali državljani, vendar kakorkoli želite. Dejstvo je, da je bilo dejansko na tem področju preveč besed izgovorjenih, preveč denarja porabljenega, različnih naporov na različnih nivojih vloženih, rezultatov pa ni. Ministrica je, recimo, odgovorila, ko je to še bilo v njeni pristojnosti, za gospodarstvo, da bo to zaživelo v letu 2003. Ne vem, kje se bodo ti rezultati pokazali. Nekateripravijo, da bodo prihodnje leto, ko bomo vstopili v Evropsko skupnost, da bo ta zadeva zaživela v naslednjem letu. Opeharili ste nas, prvič, za demografska sredstva, to je definitivno. Tam smo vsaj dobili nekaj, posamezne občine, zdaj še tistega denarja ni, pa tudi ta zakon ni zaživel. In to, da ste si izmislili celo vrsto novih izrazov, ki jih niti v nobeni zakonodaji ni, kot so posredne in neposredne spodbude in tako naprej, to je samo zavajanje in čisto nič drugega. Sicer ne bi želel, ker si izredno želim napredka na tem področju, biti tisti, ki bi to zaviral. [[Opozorilni znak za konec.]] Hvala lepa.
Hvala. In še kolega Bogdan Barovič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Želel bi obrazložiti svoj glas. Te spremembe ne bom podprl iz razloga, ki sem ga že povedal. Zagovarjam, da bi moralo to biti ministrstvo, ki bi moralo opravljati tudi delo gospodarske promocije malega gospodarstva, tujih investicij in seveda tudi lokalno področje. Ker ocenjujem, da je hitenj in površnosti pri taki obliki in vsebini preveliko, takšnega način pač podpreti ne morem. Svojo trditev dokazujem tudi s tem, da je delo z ministrico brez resorja zelo učinkovito, zelo prijetno in zelo hitro, kar seveda ne velja za ministrstvo za gospodarstvo. Zato bi z določenimi deli, s katerimi bi razbremenili ministrstvo za gospodarstvo, dosegli dejansko zelo učinkovito novo ministrstvo. Hvala lepa.
Hvala. Zadnja obrazložitev glasu Jožef Jerovšek.
Hvala lepa, predsedujoči. Kolegice in kolegi! Tudi sam ne bom podprl te spremembe oziroma uvedbe te službe vlade Republike Slovenije za strukturno politiko in regionalni razvoj, ker to stalno menjavanje napisnih tabel nad določenimi deli vlade ne služi ničemur. Dokler se ne spremeni vsebina, dokler se pod to tablo, izveskom, ne nadomesti neka vsebina. Če grem po spominu 10 let Drnovškovih vlad, so bile spremembe, prenosi iz ministrstva v ministrstvo vedno narejeni zaradi tega, da se je zamegljevalo, da se je zavajalo javnost in da je pozneje celo v tistih resorjih dostikrat prišlo do hudih afer, zlorab. Če grem malo v zgodovino. Ko je prevzel ministrstvo za notranje zadeve, mislim, da minister Bizjak, ki ni bil za tiste čase ravno iz prave stranke, se je prenesla varnostna agencija, VIS takrat, direktno pod predsednika vlade. Ko je prevzel zunanje ministrstvo gospod Peterle, so se ekonomski odnosi, ki so bili do takrat na zunanjem ministrstvu, prenesli na ministrstvo za gospodarstvo, ker bi pač gospod Peterle imel vpogled v nekatera področja, ki so rezervirana za točno predestinirane ljudi. Ko se je ob formiranju zadnje Drnovškove vlade ustanavljalo ministrstvo za informacijsko družbo iz takratnega prometnega ministrstva tudi danes se sprašujemo, ko je afera Ericson, ali je imelo to kakšen globlji pomen, verjetno je spet moralo biti pod pravim resorjem ministrstvo [[...]] [[Znak za konec razprave.]]
Gospod Jerovšek, čas je potekel.
[[...]]in bojim se, pa s tem državnih sekretarjev, ki to tu razlagajo, prav nič ne obremenjujem, da so zopet neki drugi pomeni zadaj [[...]]
Zaključite.
[[...]]in zaradi tega ne bom podprl.
Hvala lepa. Prehajamo na glasovanje. Prosim za pozornost! O zakonu v celoti bomo glasovali. Glasujemo! Navzočih nas je 56. Za je glasovalo 34, proti 13. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 13.]] Zakon je sprejet. S tem zaključujem točko dnevnega reda. Prehajam na 19.E TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O SPODBUJANJU SKLADNEGA REGIONALNEGA RAZVOJA - NUJNI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? Mag. Igor Strmšnik, namestnik direktorja v službi vlade za razvoj.
Spoštovani! Dovolite mi nekaj uvodnih besed za pojasnitev vsebinskih razlogov, ki so nas vodili k temu, da predlagamo rešitev, o kateri je danes govora. Izvajamo zakon, sprejet zakon o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja, ne vnašamo nobenih novih rešitev in ne počnemo ničesar, kar v zakonu ne piše. V zakonu piše, 19. člen: "Spodbude, pomembne za skladni regionalni razvoj Slovenije, se oblikujejo z usklajenim usmerjanjem sredstev, proračunskih sredstev ministrstev, ki zajemajo tudi sredstva mednarodnih finančnih pomoči in se usklajeno usmerjajo v regionalne razvojne programe." Torej, sredstev različnih ministrstev v regionalne razvojne programe. Mi smo poskrbeli, da ti regionalni razvojni programi danes obstajajo v vseh statističnih regijah, razen v podravski. Pa tudi v podravski bo še letos pripravljen. Poskrbeli smo, da institucije, ki so po zakonu predvidene, so bile ustanovljene, in poskrbeli smo z letom 2003, to je imela ministrica Petrinova v mislih tudi zato, da se neposredne regionalne razvojne spodbude že dodeljujejo na programski način. Programski način dodeljevanja spodbud pomeni, da regija skladno s svojim regionalnim razvojnim programom opredelisvoje razvojne prioritete, projekte in te projekte predlaga vladi v sofinanciranje. Programski odbor regije je torej tisti, ki odloča, kam se te spodbude konkretno usmerjajo. Vlada Republike Slovenije se usklajuje s programskim odborom in nosi odgovornostpotem na koncu za to odločitev, ker pokrajin še nimamo. Zakaj vladna služba? Zaradi tega, ker je zdaj pred nami izjemno pomembna naloga. To je to, kar piše v zakonu, koordinacija sredstev različnih ministrstev na regionalnih razvojnih prioritetah. To je tisto, kjer je v ospredju naloga koordinacije. Zaradi tega se je vladna koalicija odločila, da imenuje posebno ministrico za to področje, kajti koordinacija je težka naloga in zaradi tega toliko govora o teh tako imenovanih posrednih regionalnih razvojnih spodbudah. Teh je namreč veliko, neposrednih je manj, posrednih regionalnih spodbud je pa precej, še posebej, če seveda vzamemo v ta okvir sredstva mednarodnih donacij, torej Evropske zveze, ki nam bodo tudi za leto 2004 začela prihajati. Rešitev, ki jo predlagamo, je izrazito v smeri reforme regionalne politike, ki je predvidena že v obstoječem zakonu. Mi bomo predlagali spremembe tega zakona, vlada predvideva, da prihaja ta paket v parlament v tretjem trimesečju, torej še letos jeseni, in bo mogoča poglobljena razprava o različnih vidikih, ki so bili odprti ob tej spremembi, ki jo vlada kot neko najavo bodočih sprememb v jeseni predlaga. Spoštovani poslanci! Predlagam, da podprete prizadevanja vlade, ki gredo v pravi smeri. Ne trdimo, da je vse, kar je v zakonu zapisano, dobro, marsikaj bi bilo potrebno po štirih letih dejansko spremeniti, da bi se zakon lahko bolje izvajal. In to nameravamo tudi storiti. Hvala lepa.
Hvala vam za uvodno besedo. Predlog zakona je obravnaval odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo. Želi poročevalec odbora besedo? Podpredsednik odbora kolega Blaž Kavčič. Prosim.
Spoštovani predsedujoči, predstavniki vlade, kolegice in kolegi! Odbor državnega zbora Republike Slovenije za gospodarstvo je na 15. nujni seji dne 27. maja kot matično delovno telo obravnaval predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja. Bili smo seznanjeni tudi z mnenjem zakonodajno-pravne službe. Posebno pozornost smo namenili zlasti vprašanju pristojnosti vladne službe glede na njen status. Poleg tega pa tudi pripombi, da bi bilo potrebno dodatno predstaviti razmerje nalog dodeljevanja razvojnih spodbud za razvoj podeželja, ki naj bi jih med drugim imela javna agencija za regionalni razvoj do nalog že oblikovanega sklada za regionalni razvoj in ohranjanje poseljenosti slovenskega podeželja. V povezavi s samim imenom nove agencije za regionalni razvoj smo se tudi strinjali z opozorilom, da mora skladno z 10. členom zakona o javnih agencijah že ime agencije vsebovati poimenovanje "javna agencija". Informirani smo bili, da v vladi trenutno pripravljajo temeljito poročilo o izvajanju zakona o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja, ki ga bodo konec junija posredovali tudi državnemu zboru. Ob tem pa tudi že pripravljajo teze za celovitejšo novelo tega zakona, ki bi jih še dodatno dogradili v okviru razprave o tem poročilu. Člani odbora so v zvezi s predlogom zakona izrazili vrsto pomislekov, vendar kljub pomislekom je po mnenju nekaterih članov odbora treba sprejeti predloženi zakon. Čeprav mogoče res ne prinaša v vseh pogledih optimalne rešitve, je pa nujen zaradi zatečenega stanja po uvedbi službe vlade Republike Slovenije za strukturno politiko in regionalni razvoj, ko je področje regionalne politike ostalo v okviru ministrstva za gospodarstvo, vsi zaposleni, ki so se s področjem ukvarjali, pa so prišli na vladno službo. V okviru razprave je bil tudi podan in sprejet predlog, da bi bilo primerno, glede na številne smiselne pripombe in predloge, vladi predlagati, da jih prouči pri pripravi tez za celovito novelo zakona o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja. Odbor je tako na podlagi osmega odstavka 131. člena poslovnika državnega zbora v skladu z mnenjem zakonodajno-pravne službe sprejel amandmaje, ki jih podajamo v poročilu, in sklep, da odbor državnega zbora Republike Slovenije za gospodarstvo predlaga vladi Republike Slovenije, da pripravi celovitejšo novelo zakona o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja in ob tem prouči vse pripombe in predloge iz razprave na seji odbora in pripombe zakonodajno-pravne službe.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin, Slovenska nacionalna stranka, kolega Sašo Peče.
Spoštovani prisotni! Predstavnik vlade, ki je predstavljal stališče vlade in pa predstavitev zakona z omenjeno materijo, je v svojih uvodnih obrazložitvah dejal oziroma poudaril štiri elemente. Prvič. Institucije, ki so predvidene v različnih [[...]]zakonih, ki urejajo materijo, so ustanovljene. V Slovenski nacionalni stranki dodajamo, da učinka v teh instituciji ni. Predstavnik vlade nadalje ugotavlja, da spodbude s strani države so, v Slovenski nacionalni stranki pravimo, da učinka teh spodbud ni. Predstavnik vlade nadalje ugotavlja, da medresorska koordinacija poteka, da je vse usklajeno, delajo tako, kot morejo, v Slovenski nacionalni stranki pravimo, da učinka ni. Za potrditev, tudi skladnega razvoja v naši državi žal ni. Ni ga zaradi politike in pa politične volje v tem parlamentu in vladi Republike Slovenije. Po 12-ih letih vlada ugotavlja obstoj centralistične ureditve. Po 12-ih letih istočasno pride z zakonom, ki v obrazložitvi in v uvodnih načelih govori, "vpeljati bomo poskušali nove korake za spodbudo regionalnega razvoja." S tem, ko pač hočemo spremeniti eno izmed organizacijskih oblik, v kateri se bodo srečevale različne službe, preko katere bodo poskušali v Slovenijo vpeljati skladni regionalni razvoj oziroma z drugimi besedami, katere namen naj bi bil, da naj bi se poleg centralne regije, recimo ljubljanske regije, vsaj enakovredno razvijale še druge regije v naši državi. Seveda je absurdno pričakovati, da se bo od tega zakona, če mu lahko rečemo zakon, tudi kaj uresničilo. Dejstvo je, da so bile vse zakonske podlage za uvedbo decentralizacije v naši družbi že nekaj let, a žal, ni te politične volje, ker vsi težite k temu, da bi bile striktno vse institucije v mestni občini Ljubljana oziroma v okolici te mestne občine, da bi bila finančna sredstva usmerjena predvsem v selektivni razvoj posameznih regij. V Slovenski nacionalni stranki tudi ocenjujemo, če bi vlada Republike Slovenije resno mislila pri vprašanju skladnega regionalnega razvoja, bi se morala dotakniti dveh točk oziroma dveh poglavij. Prvo. Na vsak način subvencionoranje oziroma financiranje s strani bruseljskih skladov. Dejstvo je, da danes redko katera med občinami, 192 oziroma 194 občinami, gre za tako imenovane kohezijske sklade. Vlada Republike Slovenije ne igra tistega povezovalca programov, inštruktorja, ki bi lokalne skupnosti spodbujal k prijavam. Celo več. Po naši oceni in po naši izkušnji z delitvijo pristojnosti najsi bo na eni strani ministrstva za evropske zadeve, po drugi strani ministrstva za okolje in prostor, namenoma vnaša poglede, ki ne držijo v realnosti. Temu smo bili priča v mestni občini Maribor. Po naši oceni bi predlog o razširitvi pristojnosti in pa novih nalog moral vsebovati pod 1. točko pomoč lokalnim skupnostim oziroma skupkom lokalnih skupnosti, kar se tiče prijave na te tako imenovane strukturne sklade. Ne pa, da so občine prepuščene same sebi in da bo na koncu Slovenija celo izpadla, kljub zagotovilu evropskega ministra, neto plačnica v bruseljski proračun, ker Slovenija, žal, ne bo uspela izkoristiti celotnih sredstev, ki so sicer na razpolago, ampak zaradi neprijav in neuspešnih prijav, zaradi neznanja in zaradi tega, ker znanja vlada noče posredovati, bo pač Slovenija neto plačnica. Po drugi strani je pa tudi smiselno v kontekstu tega zakona omeniti, da bi bilo za resen pristop k skladnemu regionalnemu razvoju smiselno in potrebno razmisliti o ustanovitvi lastnega pristojnega ministrstva. Obrazložitev razlogov, ki jih je podal kolega Bogdan Barovič ob obravnavi prejšnjega zakona. V Nacionalni stranki smo prepričani, da bi že skozi statusno obliko institucije lahko prišli do določenih pristojnosti in da ustanavljanje oziroma prenos posameznih nalog na podinstitucije ali kakorkoli jih imenujete, to, kar pač hočete uvajati s tem zakonom, je v bistvu zakrivanje odgovornosti za nadaljnji centralistični razvoj naše države. Je pa res, velikokrat smo se v tem državnem zboru skušali - poudarjam besedo skušali - pogovarjati o skladnem regionalnem razvoju. Mislim, da je bilo nazadnje tik pred lokalnimi volitvami, kjer ste poslanci [[opozorilni znak za konec]] , preden je bil pripravljen zakon, izglasovali, da se nočete pogovarjati o skladnem regionalnem razvoju.
Prosim, da končate.
To ste bili vladni poslanci. Danes boste sprejeli zakon, ki ne bo imel nobenega učinka, ker je zakon po naši oceni slabo pripravljen. V Slovenski nacionalni stranki zakonu ne bomo nasprotovali, ne bomo ga podprli, ne bomo pa niti glasovali proti, pač pa se bomo vzdržali. Ne bo pa imel ta zakon, žal, nobenega učinka, zamudili smo še eno priložnost. Hvala.
Hvala. Stranka mladih Slovenije - se odpoveduje. Poslanski klub LDS, Blaž Kavčič ima besedo.
Poslanci LDS bomo predlog zakona podprli, vendar to naše pozitivno stališče spremlja nekaj pričakovanj. Predvsem pričakujemo že napovedano celovitejšo novelo zakona, ki bo prinesla predvsem naslednje. Prvič. Bolj učinkovito mora rešiti odpravljanje morebitnih pomanjkljivosti ali obravnavanje pripomb in nestrinjanj v zvezi z dodeljevanjem razvojnih spodbud. Zagotoviti mora večjo preglednost nad dodeljevanjem sredstev po občinah, upravnih enotah in regijah, vključno s sredstvi za kmetijstvo, za cestno infrastrukturo in drugimi državnimi sredstvi [[tega pregleda namreč do sedaj nimamo]] . Novela naj zagotovi tudi izboljšanje racionalnosti sistema, to pomeni konkretno razmerja med samimi stroški delovanja vseh institucij in programov ter obsegom sredstev, ki jih dejansko prejmejo upravičenci. To so torej pričakovanja poslancev LDS do novele tega zakona. Predlagani zakon pa bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Janko Veber, Združena lista socialnih demokratov.
Hvala za besedo, predsedujoči. Lep pozdrav vsem! V predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja je v samem uvodu zapisana ocena, da je treba na področju regionalnega razvoja vpeljati učinkovitejše organizacijske oblike. Seveda se v poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov strinjamo s to oceno predlagatelja, vendar razlogov za to ne vidimo samo v organizaciji vlade in njenih služb, ampak tudi v vse večjih razvojnih razlikah med regijami. Sama ugotovitev, da status ministrice brez resorja, torej da je ta status resnično nedorečen, je točna, toda tudi predlagane rešitve niso povsem izčiščene, zato menimo, da je potrebno narediti korak več od tega predloga, in dati skladnemu regionalnemu razvoju še večji poudarek v organizaciji vlade. S tem bi se mogoče ali pa saj deloma približali tem problemom, ki so resnično zaskrbljujoči, kajti kažejo se vse večje razlike v razvoju med regijami. Izredno zaskrbljujoči so podatki, ki kažejo na praznjenje podeželja, neugodno starostno strukturo in nezmožnost ohranjanja razvoja v podjetjih in s tem možnost zaposlovanja visoko izobraženih kadrov, ki želijo ostati v domačih krajih oziroma v manjših mestih. Tem težavam se pozneje pridružijo še odločitve o ukinjanju poklicnih izobraževalnih programov v teh razvojno šibkih območjih. To je dodaten udarec vsem tistim družinam, ki morajo pozneje zagotoviti seveda veliko več sredstev za to, da se lahko otroci s teh območij ustrezno šolajo, hkrati pa seveda to pomeni odliv kadrov s tega območja. Zanimiva je bila odločitev vlade leta 2000 glede ustanovitve statističnih regij za potrebe statističnih raziskovanj. Zanimiva zato, ker ne gre samoza statistična raziskovanja, ampak ugotavljamo, da se danes 12 statističnih regij uporablja za tehnično izvajanje dejavnosti, ki jih določa zakon o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja. To je le deloma sprejemljivo. Sprejemljivo je do točke, ko se pripravljajo razvojni programi. V veliki meri pa ta sprejemljivost zbledi, ko se pojavi interes po uveljavljanju centra regije in se razvojni problemi podredijo upravnim apetitom. Druga težava, ki nastopa v statističnih regijah, je financiranje razvojnih programov znotraj statističnih regij in financiranje regionalnih razvojnih agencij. Občine s posebnimi razvojnimi problemi morajo seveda pripraviti ustrezne programe in financirati določen odstotek, glede na vrednost tega razvojnega programa tudi regionalno razvojno agencijo. To pomeni, da občine, ki imajo razvojne probleme, financirajo tudi to institucijo, ki dejansko takšno občino potem še slabi glede na njeno finančno zmožnost. Tudi razdelitev sredstev znotraj statističnih regij je običajno problematična, kajti razvojni problemi v statističnih regijah se povečujejo z oddaljenostjo od avtocestnega križa in z bližino državne meje. Še posebej južne meje, kjer bo nova schengenska meja vzpostavljena v kratkem. Ugotavljamo, da tukaj ni dovolj ukrepov, ki bi to mejo ohranili poseljeno. Ekstremne razmere so predvsem v zahodnodolenjskem območju, kjer grozi popolna izpraznitev naselij. Zato od ministrice in službe vlade Republike Slovenije za strukturno politiko in regionalni razvoj pričakujemo učinkovito koordinacijo resorjev v vladi in da bo pripravila metodologijo priprave in vrednotenja učinkov regionalnega razvojnega programa z upoštevanjem prej navedenih dejstev. Prevelika navezanost regionalnih programov zgolj na statistične regije bo premalo učinkovita. Upoštevati moramo, da bodo območja izven avtocestnega križa v zelo podrejenem položaju in pri analiziranju skladnega regionalnega razvoja bo potrebno opraviti analizo stanja na teh območjih. S tem bomo dobili realnejše podatke o tem, katera območja se srečujejo s posebnimi razvojnimi težavami. Z upoštevanjem vseh teh napotil bomo zakon o skladnem regionalnem razvoju, ki ga danes obravnavamo, podprli, skupaj z dopolnili, ki so bila predlagana na odborih, saj menimo, da je to kljub vsemu en korak k skladnejšemu regionalnemu razvoju. Hvala.
Hvala. In še poslanska skupina Slovenske ljudske stranke, kolega Vili Trofenik.
Predlagana sprememba zakona o skladnejšem regionalnem razvoju obsega le tiste najnujnejše spremembe, ki so povezane ali so posledica že sprejetega zakona v prejšnji točki. Zato veljajo vsi povedani argumenti za in proti, ki sem jih povedal tudi prej, in jih nima smisla ponovno ponavljati, ker gre za paket dveh zakonov, ki zahtevata notranjo usklajenost. Pričakovanja so seveda ista oziroma so bila povedana k stališču poslanske skupine k prejšnji točki. Hvala.
Hvala lepa. Zaključujem predstavitev stališč poslanskih skupin. Prehajamo na drugo obravnavo na razpravo o posameznih amandmajih k dopolnjenemu predlogu zakona. Posebnega pregleda amandmajev ni. Ste pa dobili na klop dve strani, najprej predlog za dva amandmaja k 2. členu in nato še spremembo točke 2 amandmaja k 2. členu. Oba predloga sta s strani poslanske skupine socialdemokratov Slovenije. Odpiram razpravo o amandmajih k členu 2. Kdo želi besedo? Gospod Sušnik.
Jaz bi rad v imenu predlagatelja amandmaja povedal neko zadevo. Začel bi z amandmajem, s katerim predlagamo črtanje 2. člena, in sicer črtanje določila, ki bi ga vnesli v 16.a člen v prvi odstavek. Mi predlagamo, da se črta novo določilo. Citiram: "... proti sklepu Agencije Republike Slovenije za regionalni razvoj pri dodeljevanju razvojnih spodbud ni pritožb.". Za nas je popolnoma nesprejemljivo, da bi bilo sklepanje Agencije za regionalni razvoj pri, posebej poudarjam, dodeljevanju razvojnih spodbud brezprizivno. To samo utrjuje centralističen pogled na kreiranje regionalne politike in mi je popolnoma nesprejemljivo uzakoniti takšno prakso, ki jo že danes na tak ali drugačen način uveljavlja Agencija za regionalni razvoj pri komuniciranju s tako imenovanimi programskimi sveti. Dajte mi sedaj lepo povedati. Mi smo člani regionalnih razvojih agencij v dvanajstih statističnihregijah, prek programskih svetov sprejemamo neke programe, ko ne bomo prišli skupaj, bo agencija Republike Slovenije za regionalni razvoj sprejela nek sklep o dodelitvi spodbude, na katerega niti programski svet, ki bi naj imel ključno vlogo pri kreiranjuregionalne politike, ne bo imel na to pritožbo. Poglejte. Gre za razdelitev ogromnih denarjev, nenazadnje 1 % bruto družbenega proizvoda v skladu z 19. členom zakona, in ne pozabiti tudi prek 300 milijonov evrov strukturnih sredstev. In tukaj očitno nekomu ni všeč, da se ta denar ne bi smel več razdeliti po političnih linijah, po obrazih, če hočete, in se hoče ustaljeno razdeljevanje denarja po politični liniji, po obrazih zagotoviti z vnosom tega določila v člen, da se nihče ne bi smel pritožiti na sklep agencije Republike Slovenije pri dodeljevanju spodbud. To namenoma poudarjam zato, ker sem prej pozorno poslušal državnega sekretarja, ki je rekel, da agencije ne dodeljujejo spodbude, ampak samo usklajujejo. Določilo, ki ga predlagate, da se vnese, eksplicitno govori o sklepih pri dodeljujejo razvojih spodbud. Drugi amandma gre pa preprosto tudi v kontekst tega, kar je zadnji predlagatelj, gospod Veber, povedal, da že tako obubobožene občine z območij, ki so najbolj razvojno problematična, so sedaj prisiljena združevati denar tudi za financiranje tistih nosilcev regionalne politike - v tem primeru regionalnih razvojih agencij. Mi predlagamo, da se vnese to določilo noter, s katerim se testira dejanska volja vladajoče koalicije v tem državnem zboru, ali je res pripravljena kaj doprinesti skladnejšemu regionalnemu razvoju. Pozivam vse poslance in še posebej poudarjam, da je podobno določilo tudi v 3. členu tega zakona, ki pa govori - vendar tega pač nismo mogli amandmirati, ker ni bil odprt -, ki pa govori, da se proti sklepu javnega sklada Republike Slovenije za regionalni razvoj in ohranjanje poseljenosti slovenskega podeželja pri dodeljevanju razvojih spodbud ponovno ni možno pritožiti. Mislim, da je poskus uzakonitve teh dveh določil, da se niti na sklep agencije za regionalni razvoj niti na sklep sklada za regionalni razvoj ni možno pritožiti, svojevrsten odnos vlade Republike Slovenije kot predlagatelja oziroma tega državnega zbora - če bo to sprejel - do centralističnega vodenja v državi nasploh, svojevrsten odnos do tako razglašene regionalne politike, za katero smo že danes slišali, v kakšnem položaju oziroma v kakšnem stanju je. Mislim, da tako spremenjen 16. in 18. člen zakona o skladnem regionalnem razvoju ne bo v ničemer doprinesel k boljšemu izvajanju zakona o skladnem regionalnem razvoju, ne bo v ničemer doprinesel k zmanjševanju razlik med slovenskimi regijami, kvečjemu bo doprinesel k nadaljnji centralizaciji. In mislim, da se bomo ponovno lahko čudili, ko bomo ugotavljali, da gre največji delež regionalnih razvojnih spodbud v najrazvitejšo osrednjo slovensko regijo, kar smo v tem državnem zboru ugotavljali, ko smo poslušali zadnje poročilo o porabi sredstev skladnega regionalnega razvoja. To, mislim, da je tisto bistvo, ki ga predlagatelj sledi. Še enkrat pa poudarjam, iz predloga je jasno razvidno, da gre za bojazen pri tem, da bi kdorkoli iz teh regij obdržal kakršenkoli izdaten vpliv na porabo neposrednih regionalnih spodbud in predvsem na porabo evropskih strukturnih sredstev. Hvala lepa
Hvala. Besedo ima Branko Kelemina.
Hvala lepa za besedo. Z izredno velikim zanimanjem se nekako spuščam v to razpravo oziroma sploh z velikim zanimanjem sledim vsem tem spremembam na tem področju. Namreč, tudi okolje, iz katerega prihajam, moja občina Sevnica se v bistvu sesuva, če tako rečem, in bi [[...]]
Kolega Kelemina, samo da vas opomnim - gre za 2. člen in amandma k 2. členu, prosim.
2. člen in amandma, ja. Skratka, gre za to, da so spremembe, ki so predlagane s tem 2. členom, velik prispevek k temu, kar sem hotel povedati, da bomo tudi nekatere stvari izboljšali in da bodo stvari drugače rešene, kot so bile do zdaj, kjer ugotavljamo, da na tem področju ni bilo storjenega skoraj nič. Namreč, lani sem predlagal, da se opravi razpravo o skladnejšem regionalnem razvoju, o uresničevanju zakona, pa nisem uspel. Gospod Peče je pravilno ugotovil, da je koalicija zavrnila ta predlog; danes seveda govori drugače, želijo si preglednosti tako vsaj terjajo zdaj s strani LDS, čeprav mislim, da gre za populizem, da gre tudi za posipanje s pepelom. Ampak dobro, rešujemo to, kar se da rešiti s te potapljajoče ladje. In mislim, da amandmaji, ki smo jih zdaj predlagali, gredo v smeri te rešitve, da tisto, o čemer je govoril tudi gospod Veber, poskušamo nekako izboljšati. Pričakujem pa, tudi na podlagi tega, kar je povedal gospod državni sekretar, da bo v bližnji prihodnosti prišlo do neke temeljite reforme te zakonodaje, glede na napovedi ministrice, če tako rečem, ki je že zdavnaj obljubila, da bo naredila popolnoma nov zakon na tem področju, ker je ugotovila, da je obstoječi slab ali da ne rečem, da je zanič. Vendar vidimo, da gre za neke parcialne rešitve, in prav predlog naših sprememb, mislim, da bi vsaj nekoliko izboljšal obstoječe besedilo. In trdno sem prepričan, da boste tisto, o čemer ste prej govorili, spoštovani kolegi, zdaj z veseljem podprli, in da bomo dali vsaj minimalen prispevek k izboljšanju predloga tega zakona. Hvala.
Hvala. Ker nihče več ne želi [[...]]Še Vili Trofenik. Imate besedo.
Hvala za besedo. Jaz bi se večini pomislekov, ki jih izrazil kolega Sušnik v obrazložitvi k amandmaju k 2. členu, pridružil. Vendar se bojim, da rešitev, ki je predlagana, je neustrezna. Mislim, da bi bila ustrezna rešitev, da se v zakonu opredeli instanca. To je druga instanca, ki rešuje pritožbo v vseh smereh. Vendar na žalost, ker zadeva ni odprta, se to ne da korektno opraviti. Vsekakor pa je nesprejemljivo že iz dosedanje prakse, da niso možne pritožbe na odločitve. Ni čas, da bi tu komentirali in s konkretnimi primeri dokazovali te svoje trditve. Pa dovolite še par besed v zvezi z drugim amandmajem, ki posredno udarja na temeljni problem ali temeljno slabost obstoječega zakona o skladnem regionalnem razvoju; to je tisto, kar se nam je takrat, ko smo ga sprejemali zgodilo v drugem branju z amandmajem. Da obrazložim. Prvotna ideja predlagatelja je bila, da so lokalne skupnosti v statistični regiji dolžne ustanoviti lokalno regionalno razvojno agencijo. Pozneje je prišlo do rešitve, da pa za te naloge lahko pooblastijo že obstoječe agencije. Take ali drugačne. To je temeljna slabost, ker namesto da bi se iskale rešitve za čim boljše rešitve in čim hitrejši razvoj, je prišlo do borbe za posel, po domače povedano, kako si bodo že obstoječe agencije, ki so bile ustanovljene tako ali drugače, so v taki ali drugačni lasti, so pod takim ali drugačnim političnim patronatom, zagotovile delo. In ne samo to. Kolega Sušnik predlaga, da bi pač stroške te priprave šle v breme državnega proračuna. Jaz opozarjam na veliko nevarnostin bom povedal sedaj na konkretnem primeru podravske regija, ko je država prek agencije razpisala sofinanciranje priprave regionalnega programa, je mimo 32.-ih občin, ki so v tej regiji in so dolžne ta program sofinancirati, se pogodila, da je vrednost tega programa 140 milijonov tolarjev. In namesto da bi subvencionirala občinam, ki so dolžne to, je sklenila direktno bilateralno pogodbo, na eni strani z mrežo agencij in na drugi strani državo, in občine postavila pred izvršeno dejstvo. Kaj je 140 milijonov? To je približno 25 tisoč ur raziskovalnega dela. Vse ali pa večino dela so pa morala za to ciljno mrežno organizacijo treh agencij, ki se niso mogle sporazumeti in tudi politično se ni dalo dogovoriti, kdo bo nosilec, pripraviti občine. In če bomo šli vto smer, da se bodo netransparentno iz državnega proračuna plačevali ti stroški, potem bo ta situacija takšna, kakor je približno v podravski regiji. Veseli me, da je bilo prej od strani vlade priznano, da tam razvojnega programa ni oziroma da izgleda tako, da je to "poštni nabiralnik s 1300 projekti" - pod narekovaji -, ki je pa direktna posledica neustreznega zakona in neustreznega izvajanja in s to spremembo ne bo nič boljše, čeprav obrazložitve, ki so jih dali - zlasti kolega Sušnik, pa tudi prej kolega Veber - bi bilo možno v celoti podpreti, vendar inštrument ni tak, da bi to preprečil. Hvala.
Hvala. Kolega Jerovšek, želite razpravljati, če sem prav ugotovil?
Spoštovane kolegice in kolegi! Na področju spodbujanja skladnega regionalnega razvoja od sprejema samega zakona ni bilo narejenega praktično ničesar. In predlagana sprememba zakona nam kaže oziroma nas napotuje na spoznanje, da vlada, sedanja oblast, tudi v bodoče ne namerava na tem področju storiti ničesar. Je pa intenzivna, produktivna pri produkcije megle, pri produkciji zavajanja javnosti. In v to smer gre po mojem mnenju tudi sedanji zakon. Namreč, da se v 2. in 3. členu zapiše, da nasproti sklepom agencije za regionalni razvoj za nadaljevanje razvojnih spodbud ni pritožbe; to nam kaže na nek duh brez prizivnosti, ki ga sedanja oblast sporoča. Namreč, sporoča: naše odločitve so brezprizivne. Mene pravzaprav ne preseneča, kajti, razkrili so takšne svoje namene tudi v obrazložitvah. Poglejte, pod točko 5, prikaz ureditve v drugih pravnih sistemih držav članic EU, je zgolj tale stavek: "Ni osnove za omenjeni primerjalni prikaz. Ureditev v drugih državah je zelo različna." Verjamem, verjamem, da je zelo različna in da vlada niti z enim stavkom, ne more primerjati analiz iz drugih držav. Ampak kaj to pomeni? Kam mi plovemo? Gremo v Evropo, govorimo o regionalnih spodbudah in se dela popolnoma neke različne vzorce, neprimerljive z drugimi državami. To je kardeljanska politika. Moram še enkrat reči, ta politik je bil mojster tega, da je stalno ponudil neke spremembe, obljubljal na podlagi tistih sprememb: sedaj bo pa bistveno boljše. In vsaki dve leti, tri leta so bile neke velike spremembe. Torej, ta varianta je v bistvu, če gledamo metaforično ali pa primerjalno zgodovinsko, neka varianta zakona o združenem delu, ki ne bo prinesla nobenih dobrih posledic. In še enkrat pravim, iz tega bije absolutističen duh sedanje oblasti. Nekako bi še sprejel, če bi bil to vsaj duh prosvetljenega absolutizma. Pa ni. Iz tega bije nekaj - Slovenci poznamo te vladarje - duh, ne vem, Bachovega absolutizma. In dejansko s takšnimi vzorci prihajate in zaradi tega takšnih sprememb ne podpiram in mislim, da bomo izglasovali to, kar predlagamo v naši stranki. Hvala lepa.
Hvala. Ponovno prosim, da govorimo o 2. členu in amandmajih k 2. členu. Kolega Franc Pukšič.
Hvala lepa. Da se bom striktno držal tega vašega navodila, takoj povem, da bomo amandma Socialdemokratske stranke k 2. členu podprli. Popolnoma nesprejemljivo je, da ni možna pritožba proti sklepu agencije Republike Slovenije za regionalni razvoj. S tega področja seveda imamo veliko izkušenj. Rekel bom takole: pred štirimi leti smo opozarjali, kaj pomeni pravzaprav zakon o skladnem regionalnem razvoju, da je to slaba rešitev, da je to slab model, da to pravzaprav prinaša razdelitev tistih sredstev, ki so bila pred štirimi leti po zakonu o demografsko ogroženih področjih dejansko direktno namenjena za investicije. Danes je drugače, teh sredstev ni več, kvečjemu jih je vsako leto iz proračuna - ki ga seveda vi predlagate in sprejemate, vladajoča koalicija - manj, iz teh sredstev pa se seveda napajajo te agencije. Rezultat teh agencij je takšen, kakršen je. Nekateri, bom rekel, lahko celo kvalitetni in dobri in to je za pozdraviti, nekateri pa seveda takšni, kakršni so ljudje. V vsaki stvari je pomembno, takšno je društvo, takšna je stranka, takšna je kakršnakoli druga organizacija, kakršni so ljudje v tej organizaciji. In v nekaterih agencijah, seveda, skrbijo samo za to, da bi imele tudi za tista najnižja administrativna dela plačo na uro tam od dva do tri tisočake, kar je seveda nesprejemljivo. Zato so takšni členi, kot je ta drugi člen, seveda nesprejemljivi, ker se iz sklepov pač da razbrati, da bodo sredstva porabljena tudi za popolnoma druge namene. Drugo, ker je v oceni stanja napisano, da je na področju regionalnega razvoja potrebno vpeljati učinkovitejše organizacijske oblike pri spodbujanju regionalnega razvoja, pravzaprav vlada Republike Slovenije sporoča tudi prek tega, da vsi tisti, ki smo razpravljali ali hinavsko, ali demagoško, ali ne vem kaj zadnjih šest ali sedem let na tem področju - ni res. To pomeni, smo resnično opozarjali na probleme. Danes celo vlada torej, to priznava. Vendar seveda zaradi tega, če je to priznala, ni naredila še nič v smeri, čeprav najavlja že drugo leto v tem državnem zboru, ob v vsakem sprejemanju proračuna najavlja spremembo zakona o skladnem regionalnem razvoju. Da ne bo imel finančnih posledic zakon - žal, res ne, zato ker ne prinaša kvalitetnih sprememb na tem področju in seveda ne tistega, kar je z zakonom že opredeljeno. Iz tega naslova je še toliko bolj nesprejemljivo, da bi sklep agencije lahko bil dokončen in da se na njega ne bi dalo pritožiti. Za prikaz ureditve v drugih pravnih sistemih držav članic Evropske unije pa smo že rekli in zapisali, da je pri vsakem zakonu pravzaprav nujno in potrebno - zopet pri tem zakonu ni. Zakaj si vlada ni pomagala vsaj z mnenjem oziroma vsaj s pripravo te materije iz našega raziskovalnega sektorja, iz raziskovalnega sektorja državnega zbora? Lahko bi videla, da ima, recimo, Finska zapisano, da je cilj zakona spodbujanje pravičnega razvoja posameznih delov države. Kdaj bomo dočakali, da bo ta vlada napisala, da je zakon o skladnem regionalnem razvoju tisti, ki bo spodbujal pravičen razvoj posameznih delov države? Če bi se to zgodilo, potem bi rekli: vsaj ministrstvo, takšno kot je za regionalni razvoj, bi poslalo na tista področja, kjer je to najbolj potrebno; tja, kjer je kvaliteta življenja najslabša - torej, ali na Štajersko ali v prekmursko regijo. Da seveda imajo druge - od Švedske, Francije in tako dalje - napisano, da so skladni regionalni razvoji [[...]]
Kolega Pukšič, amandma k 2. členu!
Ja, govorim o 2. členu. Bom pa še enkrat prebral drugi odstavek, proti kateremu sem, če ste to želeli, če ga še niste sami prebrali ali pa slišali od nobenega: "V prvem odstavku se doda nov stavek, ki se glasi: 'Proti sklepu Agencije Republike Slovenije za regionalni razvoj pri dodeljevanju razvojnih spodbud ni pritožbe.'" To je nesprejemljivo! Takšnega člena ali takšnega odstavka v vseh zakonih, o katerih govorim, ki so narejeni v drugih državah, ni. Zato je pomembno in potrebno, če že sama vlada ni imela časa in potrebe, da bi napisala primerjavo - oziroma celo napiše, da to ni potrebno -, je pač potrebno na nekem mestu to povedati. In če bi dovolili, spoštovani gospod podpredsednik, potem pač želimo to vladi na tem mestu povedati. Ne govorimo za sebe, ampak govorimo za območja, s katerih prihajamo. Sam sem gotovo eden tistih, ki pač ne prihajajo iz tistega urbanega dela, kjer je nasuto vse in teče čez robove, pač pa s tistega območja, kjer je kvaliteta najslabša. In za ta območja je vlada celo v svojem predlogu zapisala, da bo treba nekaj narediti, seveda pa ni zapisala, kaj, ker tega časa očitno nima, ker se ne želi resno s tem spopasti. In v tem je problem. Hvala lepa.
Hvala. Zdaj imam zapisana še dva razpravljavca, Branko Kelemina in nato Irma Pavlinič Krebs.
Hvala lepa. Želel bi samo nekaj dodatno še pojasniti k 2. členu oziroma dopolnitev amandmaja k 2. členu. Res je, da je predlagatelj tega amandmaja Socialdemokratska stranka, vendar mislim, da mi nihče ne bo zameril, če povem, da sem avtor tega predloga sam osebno. To pa zato, ker dejansko takrat, ko smo sprejeli ta zakon, ker sem izredno temeljito opozarjal na neučinkovitost in nedorečenost tega zakona, kar je povedal tudi gospod Trofenik danes, da gre za neustrezne rešitve v temeljnem zakonu - pri čemer se sicer čudim, da se danes kot predstavnik Ljudske stranke posipava s pepelom, ker so iz njihovega resorja predlagali ta predlog zakona, če se ne motim, in ne vem, zakaj so ga sprejeli. Ne vem, zakaj so ga sprejeli s takimi rešitvami, če so neustrezne, saj ste takrat vedeli, da so. Zavedam se, da ta predlog, ki ga je naša poslanska skupina dala, ni ustrezen - ni ustrezen v globalu, glede na današnjo situacijo in na to spremembo oziroma ni najbolj ustrezen. Vendar bi mogoče prisilil nekoga, da bi se vsaj stvari, če ga sprejmemo takega, kot smo ga predlagali, v nadaljevanju poskušala ta zadeva dokončno doreči in razčistiti. Poglejte! Mi imamo danes na področju regionalne politike celo vrsto institucij, ki se ukvarjajo kvazi z nekim regionalnim razvojem itd., vzpostavili smo tudi kot nek državni nivo na podlagi zakona; vendar, vse te institucije druga drugi, kot je gospod Trofenik povedal, spodžirajo delo, se tepejo medseboj in ne vedo, kdo bi dejansko, bil nosilec itd. Če bomo pa mi naredili enkrat to - in to je eden izmed temeljnih predlogov tega amandmaja -, da bi nosilci regionalne strukturne politike bili samo eni, in sicer agencijo za regionalni razvoj in regionalne razvojne agencije. In nihče drug! Vsi tisti PCMG-ji in RC-ji, ki jih imajo občine in javni sklad in ne vem kaj še vse, vse te je treba - in tudi iz upravnih enot neke službe za gospodarstvo, pa iz lokalnih skupnosti službe za gospodarstvo, pa ne vem kajše s tega področja - združiti samo na eno linijo. Takrat bomo mi imeli učinkovit sistem regionalnega razvoja, ker nihče ne bo mogel mimo regionalne razvojne agencije priti do nobenega programa. Samo to. Če tega ne bomo naredili - škoda časa, spoštovani moji, škoda naporov. Škoda, resnično! Jaz upam, da boste razumeli, da je to nujno potrebno. To je edino potrebno, se pravi, samo eno linijo - dobro, sedaj če ste službo pri vladi organizirali, potem svet še imamo po zakonu in potem je agencija za regionalni razvoj in regionalni razvoj. To je vsa struktura, ki jo mi v tem segmentu potrebujemo, in nič drugega. Ko boste to, spoštovani kolegi, podprli, ko bomo to enkrat dosegli - to je treba seveda z novim zakonom, z vizijo novega zakona doseči. Če tega ne bomo, če bomo dopuščali to anarhijo, ki je sedaj na tem področju - regionalni razvoj: srečno, kot vse ostalo drugo! Bomo videli, kakšno veselje bo in kakšna podpora bo temu zakonu sedaj oziroma predlogu. Upam, če ne danes, pa vsaj v nadaljevanju, vsaj v letošnjem letu v jeseni bomo te stvari uspeli rešiti, da za naslednje leto z novim proračunom itd. uredimo te stvari tako, ko smo si jih zamislili pred par leti. In, tako [[...]]
Spet smo stran od amandmaja! Hvala lepa. Repliko na to razpravo ima gospod Vili Trofenik.
Sicer nerad, ampak kolega Kelemina moram opozoriti, da ne čutim nobene potrebe, da bi se posipal s pepelom, ker sem pred štirimi leti ostal osamljen, ko sem nasprotoval tako v poslanski skupini kot v koaliciji predloženim rešitvam in to štiri leta razlagam, da je slabo. Hvala.
Hvala. Besedo dajem Irmi Pavlinič Krebs.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanske in poslanci. Ob poslušanju vse te razprave in ob obeh amandmajih na predlog zakona, ki zagotovo v sebi skrivata težo in zadrego, ki se nam pojavlja ob gradnji neke strukture, ki bo na eni strani poiskala nosilce, zadolžene za skladen regionalni razvoj, in na drugi strani usposobila na ravni države službo, ki bo čimbolj uspešno in aktivno kandidirala in seveda pridobila sredstva skladov, strukturnih, kohezijskih Evropske unije. Ko se vprašamo, kaj imamo danes na razpolago kot nosilce teh akcij - na razpolago imamo lokalne skupnosti. Veliko jih je, so heterogene, različne po sposobnostih in odzivnosti na tovrstne probleme; in na drugi strani državo, ministrstva, ki pravzaprav po definiciji ustave - vsako na svojem področju - naj bi bila zadolžena tudi za skrb za skladen regionalni razvoj. Zato je že v teh trinajstih letih, kolikor imamo samostojno državo, nekje v letu 1999 dozorelo spoznanje, da nam nekaj vmes manjka. Manjka nam neka stopnja, ki je več od občine, in to ni država. Zato je bil takrat sprejet zakon o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja, katerega vsebino pa vlada Republike Slovenije v delu, ko napoveduje in obrazlaga ustavno spremembo, ocenjuje takole, če dovolite: ker nimamo pokrajin, je v letu 1999 sprejeti zakon o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja postavil celotni organizacijski finančni instrumentarij, prek katerega naj bi tekla akcija spodbujanja tega razvoja, torej v okviru 12.-ih statističnih regij. Statistične regije so bil uporabljene kot geografski okvir za tehnično izvajanje navedene dejavnosti. Taka rešitev pa boleha na okoliščini, da ima ta akcija le teritorialni okvir, ne pa tudi lastnih nosilcev akcije, kar pomeni, da jo je treba izvajati iz republike in iz občin. To pa povzroča težave zaradi dogovarjanja; na eni strani med občinami samimi z različnimi interesi in med občinami in državo, kar seveda predstavlja bistveno oviro za izvajanje tega zakona. Vsi župani, ki so nosilci akcije in zadolženi od države, poznani kot tisti, ki so odgovorni, poleg za razvoj lastne lokalne samouprave tudi za skladen regionalen razvoj, točno vidijo, da morajo v okviru svojega občinskega proračuna zagotavljati dvoje vrst sredstev: tako za pripravo regionalnih razvojnih programov in na drugi strani za financiranje regionalne razvojne agencije. Zato amandma, ki ga predlagatelj podaja pod 2, seveda terja jasno obrazložitev predstavnika vlade Republike Slovenije, da to ni potrebno. Da je država do sedaj kot tretji partner v regionalnem razvoju, kakor ga uspemo pač vsi videti - imamo tri nosilce regionalnega skladnega razvoja: na eni strani lokalne skupnosti, državo kot partnerja in seveda na terenu iščemo tudi predstavnike podjetij, nosilce, ki jih v nekem okolju seveda še kako skrbi, da se to okolje ustrezno opremi z infrastrukturo in tako naprej, da bodo sami kot podjetje lažje poslovali. Jaz ob odločitvi za drugi amandma želim, gospod Strmšnik, da nam detajlno pojasnite, ali tu država kot partner z dosedanjim finančnim prispevkom za solidno delo regionalnih razvojnih agencij zagotavlja zadosti sredstev, da delajo - ne tako, kot je nekdo danes omenil, na trgu se borijo za preživetje in to ni nujno po vsebini tista naloga, ki jo od teh agencij pričakujejo lokalne skupnosti. Če smo jih po drugi strani prisilili, da so ustanoviteljice teh agencij in sem prepričana, da pričakujejo zaradi tega od njih najmanj to, da jim pripravijo projekte, s katerimi bodo uspele pri kandidiranju za najprej priti v program, ki ga država pozna kot tistega, ki ga bomo v Bruslju pokazala in rekla: stemi projekti kandidiramo. Na drugi strani se pa vsi natančno zavedamo, da lokalne skupnosti, ki imajo najmanj, ki prihajajo z območij, ki so najbolj strukturno prizadeta in so najšibkejša, pa od njih pričakujemo, da so nosilke projektov za skladen regionalni razvoj. Da pripravijo projekt "ready to go", tako ko služba, ki ji sedaj v okviru tega zakona dajemo prostor pod soncem in skušamo organizacijsko jih urediti. Jaz seveda osebno trdim, da nam tu manjka vmesna stopnja. Zato mi je iskreno žal, da spoštovani kolegi, nismo zmogli pri ustavnih spremembah prisiliti to državo, da to vmesno institucijo vzpostavi. In ta vmesna institucija ni nosilec lokalnih interesov, ne sme biti. Po načelih, ki so v Evropski uniji danes pripoznana kot tista, h katerim težimotudi mi, to niso zadeve lokalnih skupnosti. To so zadeve, za katere danes nimamo nosilcev. To je razvoj regije kot take. To je prostor, kjer bo delala regionalna razvojna agencija, seveda, financirana z boljšim denarjem, kot danes pričakujemo. Jaz, spoštovani gospod Strmšnik, res želim v zvezi z ustreznim zagotavljanjem sredstev za delo regionalnih razvojnih agencij, da nam tu podate okvire in nam pojasnite, da te regionalne razvojne agencije, v katere polagajo regije vero, so v zadostni meri financiranetako, da imajo kadre najboljše, ki v nekem prostoru opravljajo nalogo, ki jo tako lokalne skupnosti kot država od njih pričakujejo. Za amandma pod zaporedno številko 1 pa seveda ni zanemarljivo, pogovoriti se ali je upravni spor tisti del, ki je tu zadosten. Bojim se, da glede na to, da bomo v tem delu priprave teh programov vendarle morali na nek način zagovarjati tudi agencijo, ki bo nekje rokovno omejena s pričakovanji služb Evropske unije, da v nekem trenutku vendarle damo na mizo tisti državni razvojni program, s katerim kandidiramo za sredstva, se bojim, da bi s temi postopki morda omejevali službo v tem delu, ko se odpira navzven. Za navznoter pa zagotovo neka stopnja pravnega varstva, da je nekdo, ko je odobril sredstva za skladen regionalni razvoj v okviru omejenih sredstev, ki zagotovo so omejena, je seveda po najboljšem načelu pravičnosti in po merilih, ki morajo biti postavljena, ta sredstva odobril za tista območja, ki so teh sredstev najbolj potrebna. Danes trdim, da bodo ta sredstva odobrenaokoljem, ki so za to najbolj usposobljena, ne tistim, ki so najbolj potrebna. Hvala lepa. Gospod Strmšnik, tu res pričakujem opredelitev do teh dveh amandmajev.
Hvala lepa. Mag. Drobnič ima besedo, nato pa mag. Strmšnik.
Hvala lepa za besedo. S tem se gotovo strinjam, gospa kolegica Krebsova, da je potrebno zagotoviti ustrezno pomoč v regiji, da pride do uporabnikov in da je glede te mreže pomoči marsikaj neprimerno urejenega. Da so tisti koristniki, ki naj bi dobili sredstva ali pa strokovno, tehnično pomoč, zmedeni. Prvo izhodišče je zagotovo to, da zelo malo sredstev pride do koristnikov. Vse, kar se je do zdaj izvajalo, je šlo za namene življenja teh različnih agencij. V ta splet spadajo gotovo še neke druge mreže in omrežja PCMG-ja, gospodarske zbornice, obrtne zbornice. Ljudje, ki so spodaj, ali pa podjetja po terenu, želijo imeti določeno mesto, kjer bi te stvari dobili. Sedaj so tako zmedeni, da ne vedo, kako to narediti. Tale 2. člen - da me ne bo predsedujoči opozoril, da sem se oddaljil. Ko smo govorili o ustavi, o decentralizaciji problem decentralizacije in dekoncentracije ni ustavni problem. Ustava to omogoča, ampak implementacija s samo zakonodajo, ki jo kreirate z nekimi določbami, delate ravno nasprotno. In ena reč pri tem je zagotovo: proti sklepu javne agencije za regionalni razvoj pri dodeljevanju različnih spodbud ni pritožbe. Potem postavljanje ene agencije - s tem se strinjam, tudi v opoziciji smo se strinjali z ministrstvom za regionalni razvoj in da se vzpostavi enotna mreža. Se pa seveda sprašujemo, kaj je z ostalimi subjekti, ki so tu zajeti in so povezani, ali so morda celo odvečni. Saj v naši državi so vse zbornice obvezne! Kakšen sistem smo naredili! Vse je obvezno. To je centralizacija in koncentracija moči - iz enega centra. In tudi regije bi rade naredili. V Sloveniji ne potrebujemo ustavnih sprememb, potrebujemo pa predlog zakona, na katerega nas opozarja tudi ustava. Če bi zagotovili denar in takšno agencijo, seveda brez spodrsljajev, kot je tu navedena, bi zadeva stekla; bi se odvijala strokovna agencijska pomoč tudi za črpanje sredstev iz Evropske unije in zagotovili bi lahko del proračunskega denarja za razvoj regionalnih projektov, zlastipa tistih, ki so v zaostajanju. To so ključna vprašanja in jaz vas opazujem, ko predlagate zakone: a greste v smeri jačanja države, koncentracije in centralizacije ali pa decentralizacije. In taki postopki, kot je - mimogrede se vam pač zgodijo, ki kažejona centralizacijo. To oporekamo. Sami intenciji in želji pa jaz sam ne nasprotujem. Za ostalo, osamosvojitev, pa ne vem kaj še vse, to je pa samo prestrukturiranje javnih uslužbencev, to je borba za oslovo senco. Iz tega dosti kruha ne bo - verjetno kakšnih večjih sredstev. Mene res zanimajo ostale mreže, ki so v tem notri, neke obvezne, jaz sem jih naštel, nekaj jih je naštel kolega Kelemina. Kaj je tu notri? Poslušajte, ljudje bodo rekli, saj je čista zmešnjava. Kdo bo vse to plačeval? Kdaj bomo doživeli "non stop shops"? Ta princip, torej da dobimo vse na enem mestu: dobre storitve in primeren denar za to, da bi zagotovili enakomeren razvoj. Hvala lepa.
Hvala. In sedaj dajem besedo namestniku direktorja, gospodu Strmšniku, da pojasni ta vprašanja, ki so bila ob členu 2 in amandmaju, ki so k temu členu vloženi.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci. Odprli ste številna vprašanja, ki gotovo bodo predmet nadaljnjih pojasnjevanj s strani vlade. Opozarjam na to, da dejansko s to namero, da pripravimo novelo zakona, prihajamo v državni zbor. Prihajamo tudi v vse poslanske skupine in prilik, da odgovarjamo, bo še precej. Naj se osredotočim na tisto najbolj ključno, kar je bilo v današnji razpravi izpostavljeno. Torej, gospod Jerovšek in spoštovani gospod poslanec Pukšič: evropska ureditev, primerjalni prikaz. Ko bomo vstopili v Evropsko zvezo, potem bo regulativa, ki ureja to področje, za nas veljala neposredno. To niso direktive, ampak so regulative, ki neposredno veljajo pri nas. Dikcija, ki je v zakonu in govori o mednarodni pravni ureditvi, se seveda nanaša na to, kako je vlada organizirana znotraj v smislu vladnih služb, ministrstev in tako naprej, agencij kot organov v sestavi, agencij kot javnih agencij, ki to izpolnjujejo. To je zelo različno po državah in to je težko in nemogoče pravzaprav primerjati. Drugače pa sistem dodeljevanja spodbud in vse to pa je seveda določeno zelo natančno z evropskimi direktivami. In ravno tukaj prehajam sedaj, spoštovani poslanec Sušnik, na vašo oceno ciljev zakona. Zagotavljam vam, da vlada nima takšnih ciljev in ni s takšnimi cilji predlagala niti izločitve agencije iz sistema ožje državne uprave, še manj pa ukinitev možnosti pritožb. Gre enostavno za sistemsko zadevo. Gre za prehod na programski način dodeljevanja spodbud. Torej, najprej bo agencija za regionalni razvoj kot javna institucija, kot javna agencija bližje regijam, bližje regionalnim razvojnim agencijam. V svetu agencije bodo zastopani predstavniki regij. Manj bo pod kontrolo države in bolj bo pod kontrolo tistih regij, ki pravzaprav njene storitve potrebujejo. Drugo. Ta agencija bo strokovna institucija, ki seveda je dolžna poslovati po zakonih, dolžna spoštovati vsa načela, vključno z moralnimi, in nobene potrebe ni, da bi minister, ki je politična oseba, pravzaprav odločal o nekih pritožbah glede sklepov, ki jih je ta agencija sprejela. Pa naprej. Programski pristop je tisti, o katerem je govora. Ne gre za sistem javnih razpisov, kjer se lahko dogajajo določene napake in je potem treba v pritožbenem postopku te napake odpravljati. Gre za pogodbo med regijo in državo na enak način, kot obstaja pogodba med Evropsko zvezo in Slovenijo, tudina to pogodbo ni pritožbe. Pogodba se uskladi med organi na ravni Slovenije in Evropsko komisijo in potem se ta pogodba enostavno izvede. Zagotavljam vam, da če programski odbor savinjske regije ne bo sposoben doseči konsenza županov o predlaganih projektih, potem noben denar ne bo šel v savinjsko regijo. To se pri programskem prestopu enostavno predpostavlja, zaradi tega je bilo tudi treba čakati s programskim pristopom toliko časa, da so regije sprejele regionalne razvojne programe, da so dosegle osnovnikonsenz, da so se naučile kulture doseganja konsenza in da so danes lahko partner državi pri usmerjanju tega regionalnega razvoja. Večkrat se kaže na državo, da je slab partner; tudi obratno je treba prikazati. Tudi regije oziroma občine velikokrat niso dober partner državi. Še precej stvari nas čaka na tej poti, da bomo tukaj uspešni, vendar prepričan sem, da gremo in gradimo v pravi smeri. Pri javnem skladu za regionalni razvoj je zadeva še bolj jasna. Tukaj gre za kredite, gre za povratna sredstva, javni sklad mora spoštovati zakon o javnih skladih, mora zagotavljati povratnost teh zadev, mora zagotavljati dolgoročnost svojega poslovanja, ne sme bankrotirati čez dve letim. Neko popuščanje pri pritožbah in odločanje o teh pritožbah s strani politike mislim, da je popolnoma neprimerno. In to je tista evropska praksa, ki jo pravzaprav sedaj uvajamo v naš sistem, to je tisto novo in to je bolje. Sedaj, gospa Krebs, vi ste dejansko odprli eno izmed ključnih vprašanj, ki ga moramo urediti v zakonu. Problem je, da je zakon o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja računal, da bodo ustanovljene pokrajine, zaradi tega ni določil vsega tistega, kar se tiče delovanja organov na regionalni ravni. Mi smo resno računali, da bo projekt oblikovanja pokrajin potekel hitreje in da bodo te institucije in vse te pristojnosti urejene v tistem zakonu. Ker niso, in izgleda, da bo pač potrebno nekaj več časa, da bomo v Sloveniji zgradili ta konsenz o dialogu med državo in regijami, je primerno seveda, da popravimo to, kar prejšnji zakon ni uredil. To nameravamo storiti. Sedaj, glede regionalnih razvojih agencij veste, celovito je potrebno urediti to področje. Ne moremo tega rešiti z eno določbo zakona, kjer bom zapisali, da bo država financirala te institucije, to bi bilo narobe. Tako kot je danes - sprejem tega člena v tem trenutku je narobe, ker bi zgolj samo naložili dodatno breme državnemu proračunu, po drugi strani pa ne bi rešili problema, na katerega ste vi ravno prej odgovarjali. Celovito je treba to urediti in jeseni to nameravamo storiti. Stvar pelje v koncesijo, v oblikovanje, da te agencije vendarle niso državne institucije, da to niso državni uradniki, da to niso javne institucije. Vprašanje. To je stvar, o kateri bo ta državni zbor še razpravljal in se okrog tega odločal. Naša intencija je, da so to institucije, ki poganjajo razvoj, vendar pa tiste naloge, ki so razvojne naloge, ki so v interesu države, to pa verjetno bi bilo potrebno opredeliti kot koncesijo in koncesijsko dajatev. Torej, ravno zato, ker vlada tukaj nima izdelanega stališča do konca in ker čakamo pravzaprav razpravo v državnem zboru o tezah novih sprememb zakona, predlagam, da se drugi amandma ne podpre. Ravno tako pa seveda predlagam, da se prvi amandma ne podpre. Hvala lepa.
Hvala lepa. Jaz bi vas še enkrat pozval. Ni splošne razprave. Razprava je samo še v teh dveh amandmajih. Vsako drugo razpravo bom prekinil. Kolega Kelemina, četrtič vam dam besedo, razprava o amandmaju pod člen dve.
Mislim, da tretjič [[...]]
Aha, tretjič, se opravičujem.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Sicer zelo podpiram vašo toleranco, da ste dopustili, da ste povedali o teh stvareh tudi nekaj več, kot bi se smelo, seveda v skladu s poslovnikom. Ker to vse skupaj kaže samo na to, kako pomembno tematiko odpiramo. Čisto nič drugega, spoštovani kolegi in kolegice, dejstvo je to. To ta razprava kaže. Ampak, razpravljal bom o tem, kar smo dejansko predlagali - dopolnitev drugega amandmaja k 2. členu [[...]]
O tem ste že razpravljali tudi!
Tega se bom poskušal držati čimbolj. Jaz razumem to vse, kar je zdaj predstavnik vlade povedal. Ste slišali, kakšna nejasnost in negotovost na tem področju vlada. Ne vedo, kaj bi naredili, in nimajo stvari razdelane. Si lahko predstavljate, po tolikih letih prizadevanja za regionalni razvoj in tako naprej, ne vemo, kako bomo te stvari organizirali. Jaz sem si prej, preden ste vi govorili, gospod državni sekretar, zapisal, da nimam nič proti temu, da se recimo privatni razvojni centri ali pa regionalne razvojne agencije, ki imajo tudi nekaj privatnega kapitala in tako naprej zraven, urejajo potem z neko koncesijo. Možno je to vse, ampak vseeno mislim - in mislim, da se boste strinjali z menoj - , da je ta naš predlog samo nekako pobuda k temu, da pridemo k enotirnosti delovanja na tem področju. Mi imamo preveč smeri različnih institucij, ki se s temi stvarmi ukvarjajo. Poglejte, ni zaupanja v regionalne razvojne agencije. Občine nimajo zaupanja, to je dejstvo. Zakajni zaupanja? Zato, ker se bojijo, da pač ne bodo tam mogle uspeti s svojimi predlogi in ustanavljajo neke svoje razvojne centre ali na privatni bazi - polovico neki, nekako sami financirajo, sami ustanavljajo in prek njih in seveda prek svojih služb se prijavljajo na določene razpise, mimo regionalne razvojne agencije. To se ne sme dogajati, ne smemo dopustiti tega. In tega nočete razumeti. Kako pride do tega - jaz nisem za to plačan, da bom o teh stvareh razmišljal, ampak vi sami danes ne veste, kako začeti s tem. In tu, gospa kolegica poslanka, mislim, da ne razmišljate prav. Mislim, da enotirnost moramo doseči na kakršenkoli način že, in tudi učinkovit, transparenten, pregleden sistem delovanja. In takrat, ko bomo vse te stvari imeli, sem trdno prepričan, bomo tudi vsi naredili, se pravi, na lokalnem nivoju in vseh nivojih, pritisk na tiste, ki so pooblaščeni in ki so odgovorni za to, da bo sistem učinkovito funkcioniral. Zdaj pa pritiskamo vsak na eno tipko harmonike, kjer jih je 90 ali pa 100 - ne vem,koliko že harmonika ima tipk - in vsak po svoje igramo. Skratka, tako ne gre. Tako ne gre, mora biti vrstni red, potem pa bo vse jasno. Samo toliko za obrazložitev tega amandmaja. Če ga ne boste podprli, je pač vaša stvar. Gre samo za poskus v smeri razmišljanja, da je treba stvari spraviti na eno tirnico. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega Vili Trofenik, ni replike, ker vas nihče ni izzval; rekli ste, da bi radi replicirali. Želel bi, tako kot menda vsi skupaj, razpravo pripeljati do konca. Je še kdo, ki ima tehtno razpravo o amandmaju k 2. členu? Kolega Sušnik in Sok.
Hvala lepa. V podporo prvemu amandmaju k 2. členu bi rad povedal še nekaj, ker je bilo danes večkrat rečeno v tem zboru, da ni bilo na regionalnem razvoju nič narejenega. Tej trditvi ne bi pritrdil, upam si celo reči, da je bilo veliko narejenega, in sicer, da je bilo veliko narejenega s strani potencialnih uporabnikov tistega 1% bruto družbenega proizvoda, ki ga zdaj pričakujemo, da ga bo država namenila za naš skladnejši regionalni razvoj oziroma namenila nam, uporabnikom teh sredstev, za to da zmanjšamo razlike oziroma zmanjšamo našo nerazvitost. Poglejte - in praktično to velja za vseh dvanajst regij - , bile so izoblikovaneizbrane regionalne razvojne agencije, so bili imenovani programski sveti, so bili imenovani projektni sveti in v večini primerov so bili potrjeni regionalni razvojni programi [[...]]
O tem vaš amandma ne govori.
Dovolite, da končam. Vse skupaj se pa konča pri denarju - ko vsi skupaj računamo na 1% bruto družbenega proizvoda, ki ga regija ustvari in na katerega bi regija participirala, in to ni 460 milijard, ampak, spoštovane gospe in gospodje, to bi moralo biti v letošnjem letu - primer celjske regije - 4,605 milijarde, s katerimi bi ta regionalna razvojna agencija morala po zakonu o skladnem regionalnem razvoju, v skladu z 19. členom, razpolagati. Če bi mi lahko razpolagali s 5 milijardami, bi se drugače pogovarjali. Vendar še vedno mislim, da bi tudi v tem primeru prihajalo do nesoglasij oziroma do različnih pogledov med agencijo za regionalni razvoj in medregionalno razvojno agencijo. Zato še vedno mislim, da je treba tisto določilo, ki onemogoča pritožbo na sklep agencije za regionalni razvoj v 16. in 18. členu zakona o skladnem regionalnem razvoju, odpraviti oziroma vas pozivam, da podprete moj amandma. Hvala lepa.
Hvala. Alojz Sok - amandma k 2. členu.
Se bom držal izključno amandmaja. Mislim pa, da je kolega Kelemina maloprej povedal vso stvarnost, ki se tiče tega problema. Torej, ustvarili smo množico teh razvojnih agencij in večino denarja, ki ga namenja država za regionalni razvoj, seveda potroši ta mreža regionalnih razvojnih agencij. Pri nas v Prlekiji pravijo: veliko babic, kilavo dete. In tu je točno tako in sedaj mislim, da je tudi zaradi tega nastala ta sprememba, da na sklep javne agencije ni pritožbe. Torej to pa je, pomojem mnenju, v temeljitem nasprotju z zakonom o upravnem postopku. Torej, če bi upoštevali zakon o upravnem postopku, ki bi naj veljal za vse upravne postopke v državi, potem bi seveda pritožba na sklep javne agencije morala kot možnost obstajati. Iz tega razloga podpiram ta amandma, ki ga je vložila Socialdemokratska stranka. Če pa pogledam situacijo v naši statistični regiji, res je in bom povedal tako, kot lahko slišim. Z odobritvijo ministrstva so nastale 3 razvojne agencije. Za eno pravijo, da je Sovičeva - saj jaz ne vem, če je, ampak tako se govori - , ena, pravijo, je od Združene liste, ja eno pa vodi kar ptujski župan sam. In ne vem, kako bo [[...]]
Tudi to ni predmet amandmaja.
Ja predmet tega je, da ni pritožbe na to, kako se bodo sredstva dodeljevala. Dodeljevala se bodo seveda tako, kot poznamo: po političnem ključu. Če je naš, bo lažje zagotovil denar za neke razvojne projekte kot če ni naš. In ker občine seveda temu oponirajo, potem je točno to, kar je povedal kolega Kelemina, ustvarjajo neke lastne agencije, s pomočjo katerih bodo potem poskusile kandidirati za ta sredstva, ki si jih vsi - ne vem, koliko jih bo - obetamo. Na koncu najbrž, če neboste tega sistema zracionalizirali, iz vsega tega ne bo nič. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zadnji razpravljalec še Vili Trofenik in nato bomo razpravo zaključili. Misli, da je dovolj povedano.
Hvala za besedo. Se opravičujem tudi, ker sem želel prek replike in sem pozabil, da je ni. Mene seveda predstavnik vlade nikakor ni mogel prepričati s paralelo odnosov med Brusljem in Ljubljano, da je to razlog, da ni instance. To enostavno, ne zameriti, je nevzdržljivo in čeprav me prvi amandma v celoti ne zadovoljuje v tem smislu [[...]]zagotoviti instanco, je to boljša rešitev, kot je temeljni predlog. V resnici pa ni dobra, ker bi morala biti definirana instanca. Toliko o prvem amandmaju. Ker da bi uzakonili neko nezmotljivost, mislim, milo rečeno, je nesprejemljivo. Kar se pa drugega amandmaja tiče, se pa s predstavnikom vlade strinjam, da ni potrebno dodatnih sredstev iz državnega proračuna za sofinanciranje priprave programov oziroma tega, vendar sem pa trdno prepričan, da bi obstoječa državna sredstva iz državnega proračuna morali dosti bolj odgovorno in transparentno trošiti. Dobro bi bilo, če bi si poslanci take pogodbe - ali pa še kdo drug, tudi računskosodišče -, pogledali, ker so bile sklenjene s strani države, z državnim denarjem, da sofinancirajo priprave regionalnih programov, ker so z marsikaterim zakonom navskriž. To odgovorno trdim.
Hvala. Lahko sklenemo razpravo? Mislim, da ste vi prej dali odgovore na vsa ta vprašanja. Predlagam, da razpravo sklenemo, da gremo k glasovanju. In bi najprej dal na glasovanje prvi amandma k členu 2, da se črta drugi odstavek. O tem bomo sedaj odločali. Glasujemo! Navzočih nas je 56. Za je glasovalo 23, proti 29. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 29.]] Amandma ni sprejet. Na odločanje dajem še amandma pod točko 2 - popravljenega. V 16. členu se na koncu doda nov odstavek, ki se glasi, kot ga imate napisanega. Ta predlog amandmaja dam na glasovanje. Pred tem obrazložitev glasu. Kolega Kelemina.
Na kratko, hvala lepa. Po moji oceni bi bilo razumno ta predlog podpreti, če ne za drugo zato, ker če ga tudi podpremo, se ne bo nič zgodilo. Verjemite. Tudi denarja ne bo in tako naprej, ampak prisilili pa bi mogoče nekoga, da bi na teh stvareh začel malo bolj hitro delati in stvari uredil še pred sprejemom proračuna za leto 2004 oziroma popravka proračuna in da bimogoče te stvari malo bolj hitro, transparentno uredili. Mogoče bi to bil uspešen pritisk na to, da se te stvari prej rešijo. Samo toliko. Hvala lepa.
Hvala. Nihče več ne želi obrazložitve glasu. Dajem predlog amandmaja pod točko 2, popravljeni predlog, na glasovanje. Glasujemo. Navzočih nas je 60. Za je glasovalo 23, proti 31. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 31.]] Tudi ta amandma ni sprejet. S tem zaključujem drugo obravnavo. Prehajamo na tretjo obravnavo. Ker v drugi obravnavi ni bilo sprejetih amandmajev, prehajamo torej na odločanje o predlogu zakona v celoti. Ob tem obveščam, da me vlada ali zakonodajno pravna služba nista obvestili, da bi bil zakon neusklajen. In odločali bomo o zakonu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev. Za je glasovalo 43, 8 proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 8.]] Zakon je sprejet in s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajam na prekinjeno 4. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA TRETJO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O VOJNIH VETERANIH. Državni zbor je v torek 27.5.2003 opravil drugo obravnavo predloga zakona. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, vlaganje amandmajev ni možno v tretji obravnavi, zato v skladu s 139. členom poslovnika prehajamo na odločanje o zakonu v celoti. O tem bomo glasovali. Glasujemo. Navzočih nas je 61. Za je glasovalo 11, 44 proti. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 44.]] Zakon ni sprejet. Končujem to točko dnevnega reda. Prehajam na PREKINJENO 5. TOČKO DNEVNEGA REDA - TRETJA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH ZAKONA O PREKRŠKIH ZOPER JAVNI RED IN MIR. Državni zbor je v torek 27.5.2003 opravil drugo obravnavo navedenega predloga zakona. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi amandmaji, v skladu s 139. členom poslovnika prehajamo na odločanje o zakonu v celoti. O tem zakonu bomo glasovali, pred tem obrazložitev glasu, France Cukjati, prosim.
Hvala za besedo. Kot je bilo že večkrat povedano, pobuda sama ni sporna, je pa rešitev zelo nesrečna. Namreč, s tem ko smo prostitucijo oziroma ko naj bi prostitucijo oprostili bremena prekrška, pa je predlagatelj nekako ohranil tudi prekršek pri pomoči, pri tistemu, ki dovoljuje. Kako naj bo tisti, ki dovoljuje prostitucijo, pod prekrškom, tista pa, ki jo izvaja, pa ne - prva nelogičnost. Druga nelogičnost izhaja iz tega, da predlagatelj niti ni imel volje, da bi celostno obdelal vsaj cel 10. člen. V 10. členu piše, v četrti alinei: Kdor se klati, potepa in berači, je ravno tako udeležen pri storitvi hudega prekrška oziroma se ga lahko zapre za 60 dni in podobno. Mislim, da beračenje je že del naše zgodbe o uspehu in seveda prepovedati še naprej beračanje, pomeni nadaljevati s tistim socialističnim načinom, ker smo revščino odpravili z dikretom centralnega komiteja. Potem je še tukaj - v istem členu, gospodje, v tretji alinei piše: "Kdor na javnem kraju sramoti družbenopolitično ureditev Jugoslavije, je tudi pod prekrškom." Mislim, da vsaj toliko higiene bi moral imeti predlagatelj, da bi vsaj ta člen celostno obdelal. Ne pričakujem, da bi se lotil prostitucije celostno, ampak vsaj člen naj bi počistil. Zaradi tega, seveda ne morem glasovati "za".
Hvala. Kolega Kelemina, potem pa Roman Jakič. Obrazložitev glasu.
Hvala lepa. Tudi sam tega predloga zakona ne bom podprl, to pa zaradi tega, ker gre za izredno enostransko, nedorečeno, parcialno ureditev na silo in mislim, da na tak način se zakonodaja v državnem zboru ne spreminja. Pa ne samo to, da predlagatelj na zelo preprost - da ne bom uporabil kakšnega drugega izraza - način poskuša spremeniti neko določbo nekega zakona, potem ga celo javnost - če rečemo,tista medijska javnost, se pravi novinarji, ki bi morali kritično spregovoriti o takšnih vprašanjih - celo pohvali in dviguje med oblake. To je pa cinizem najvišje vrste, kar je sploh mogoč. In dokler te stvari ne bodo celovito rešene, resnično celovito rešene, po moji oceni s posebnim zakonom - ker ta materija si zasluži poseben zakon, to je prav gotovo, in mislim, da se tega zavedate, in to lahko potrdi tudi stroka, če želite - , tako dolgo jaz za take parcialne rešitve ne bom glasoval. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega Roman Jakič, obrazložitev glasu, nato pa Janez Drobnič.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Seveda bom podprl predlog zakona o spremembah zakona o prekrških zoper javni red in mir iz preprostega razloga, ker v resnici zakon odpravlja določeno nelogičnost. V kvalifikaciji poklicev, ki jih ima ministrstvo za socialo in delo, lahko vidite, da je naveden poklic "prostitutka". V isti sapi pa je ta poklic inkriminiran in zanj zagrožena kazen zapora za dobo dveh mesecev. V resnici predlagatelj ne rešuje celovito področje in zato že od leta 1993 želi s pobudami vladi Republike Slovenije jih napotiti, da se tega lotijo celovito. Vlada Republike Slovenije je ustanovila svojo ekspertno skupino, sestavljeno iz različnih ministrstev, ki naj bi v resnici obdelali to področje in zakonodajalcu, se pravi parlamentu, predlagali rešitve oziroma predloge sprememb zakonov, ki bi to področje rešili. Osebno podpiram ta zakon tudi zato, ker bomo ženskam, pa seveda tudi moškim - se pravi, osebam, ki se prostituirajo - dali možnost, da bodo tisti, ki se prostituirajo prostovoljno in so bili, na primer, pretepeni in neplačani, lahko šli na policijsko postajo in to prijavili - do zdaj tega niso mogli, ker je bila za njih zagrožena zaporna kazen. Seveda ta zakon ne rešuje in ne želi reševati nezakonite prostitucije oziroma prostitucije, ki je kaznovana po kazenskem zakoniku Republike Slovenije, pa tudi zvodništvo in ostalo spada v to kategorijo. Želeli smo rešiti pravice tistih državljank in državljanov in pa seveda tistih, ki imajo stalno bivališče v Republiki Sloveniji, da ne bi bili na nek način diskriminirani. Hvala.
Hvala. In še mag. Drobnič, obrazložitev glasu.
Hvala za besedo. Glejte, v parlamentarni postopek sem predložil v sprejem približno pet zakonov, ki ste jih zavrnili zato, ker niso pripravljeni celovito. Kolega Cukjati vam je povedal: vi niste celovito obdelali niti člena. Niti člena niste obdelali! In jaz vam bom z enako mero vrnil nazaj, ker si to zaslužite - da niste pripravili celovitega zakona niti celovitega člena ne. To je bil razlog - izrivanje. Torej, ta nova sprememba vemo, kam cilja: da bi iz prostitucije delali gospodarsko dejavnost. Če mislite, da boste iz tega napolnili shiran proračun javnih financ, se motite. Na osnovi teles in duš prodajanja, mislim, da vam tega ne bo uspelo. Mislim, da to tudi ni smiselno. In v vsej človeški zgodovini ni noben poskušal v taki smeri razmišljati. Dobro se zavedamo, da prostitucija je živela, živi in verjetno bo tudi živela. Naša naloga je, da tisti, ki so bili prisiljeni, jim pomagamo ven iz tega področja, zlasti, če so bili prisiljeni. Zato pa je odgovorna država in mi. In da preprečujemo, da bi ljudje zdrsnili v tako dejavnost, ki ni ne častna niti ni dobra za nikogar. To je naša obveznost: da preprečujemo, ne pa, da spodbujamo tudi s svojim ravnanjem, tudi s svojo zakonodajo. To je ključni razlog, da pač teh sprememb ne bomo podprli, ne bom podprl, ker je to moj glas.
Hvala lepa. Prehajamo na glasovanje. Predlog zakona v celoti bom dal na glasovanje. Glasujemo. Navzočih nas je 64. Za je glasovalo 45, proti 17. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 17.]] Zakon je sprejet. Zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajam na PREKINJENO 6. TOČKO DNEVNEGA REDA, NA TRETJO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O KAZENSKEM POSTOPKU. Državni zbor je v torek 27.5.2003 opravil drugi obravnavo predloga zakona. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi amandmaji, v skladu s 139. členom poslovnika prehajamo na odločanje o zakonu v celoti. Predlog zakona v celoti bom dal na glasovanje. Pred tem pa še obrazložitev glasu, gospa Zupan Majda.
Hvala lepa. Zakon oziroma predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o kazenskem postopku ne bom podprla. Ni sporno, da je glavni razlog za spremembo odločba ustavnega sodišča v neskladju zakona z ustavo, ki pa je povzročila znamenito tako imenovano okuženost sodnikov. Potreben je bil takšen šok, kot je množično izločanje sodnikov, pa tudi ugotovitev, saj nam bo sodnikov zmanjkalo, da je oblast sama sebi priznala, da je sedanji zakon o kazenskem postopku kriv za marsikatero neučinkovitost. Slovenija je ena redkih držav, v katerih izjave na policijinimajo dokazne vrednosti. Zato se zdi, da je skrajni čas za spremembe, vendar za temeljite in z veliko mero pazljivosti. Policijsko zbiranje obvestil [[...]]
Prosim za pozornost!
[[...]]bo namreč dobilo pomembno veljavo in policisti se bodo morali zavedati svoje odgovornosti za nadaljevanje postopka. Kazenski postopek namreč združuje tako učinkovitost pregona kot varstvo pravic in svoboščin posameznika, zato moramo kot zakonodajalci sprejeti take odločitve, ki bodo celoviti reševali to področje. To je že četrta ali peta sprememba in takšno krpanje zakonov ne more mašiti vseh lukenj. Komaj je odpravljeno eno neskladje z ustavo, se bo pojavilo pa drugo. Odločitev ustavnega sodišča te vrste, sem prepričana, ni zadnje, kar pa pomeni in potrjuje mnenje mnogih strokovnjakov, da zakon dobesedno kliče po celoviti sistemski reformi. Hvala lepa.
Hvala vam. In prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih nas je 63, za je glasovalo 48, 11 proti. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 11.]] Zakon je sprejet. S tem zaključujem 6. točko dnevnega reda. In prehajam na 7., ZADNJO TOČKO DNEVNEGA REDA, NA TRETJO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O ZEMLJIŠKI KNJIGI. Državni zbor je v torek 27.5.2003 opravil drugo obravnavo predloga zakona. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi amandmaji, v skladu s 139. členom poslovnika prehajamo na odločanju o zakonu. Glasujemo. Navzočih nas je 56, za je glasovalo 52, nihče proti. [[Za je glasovalo 52.]] [[Nihče proti.]] Zakon je sprejet. S tem zaključujem 7. in danes zadnjo točko dnevnega reda. Zaključujem 26. sejo državnega zbora Republike Slovenije. Vsem hvala za sodelovanje. Poslankam in poslancem in vladi in lep konec tedna. Na svidenje.