Spoštovani gospodje ministri, kolegice poslanke in poslanci! Ker imamo kar natrpan urnik na zadnji dan junijske seje, predlagam, da kljub pičli udeležbi začnemo in nadaljujemo 7. sejo Državnega zbora RS. Obveščen sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Samo Bevk od 15. ure dalje, Aleš Gulič, Kristijan Janc, Drago Koren, Breda Pečan, Vili Rezman, mag. Anton Rop, Majda Širca in Martin Mikolič. Obveščam vas še, da bo danes glasovanje o 1., 9. in 10. točki takoj po 10. točki. Prehajamo na prekinjeno 1. točko dnevnega reda - se spomnite, smo jo prekinili prejšnji ponedeljek, in sicer - vprašanja poslank in poslancev. Na ponedeljkovi seji dne 13. junija je na prva tri vprašanja poslancev opozicije in na poslansko vprašanja poslanca vladajoče koalicije odgovarjal predsednik vlade. Zatem je minister za zdravje, mag. Andrej Bručan, v skladu z 247. členom poslovnika odgovoril na poslansko vprašanje, ki mu ga je na 6. seji postavil dr. Matej Lahovnik. V zvezi z najavo poslanskih vprašanj, vas obveščan, da sem sam umaknil drugo vprašanje ministru za promet in sem ga vložil pisno. Kolega poslanec Gulič je umaknil obe vprašanji, tako ministru za finance kot tudi ministru za delo, družino in socialne zadeve. V zvezi s to točko so se za danes opravičili naslednji ministri oziroma dva ministra in ministrica: minister za zunanje zadeve, dr. Dimitrij Rupel, minister za pravosodje, dr. Lovro Šturm in ministrica za kmetijstvo, gospa Marija Lukačič. Glede na ustaljeno prakso bo minister za zdravje v nadaljevanju današnje seje odgovoril še na neodgovorjeni poslanski vprašanji s 6. seje zbora, in sicer na prvo, ki ga je zastavila mag. Majda Potrata v zvezi z aktivnostmi preprečevanja raka na dojkah, in drugo, ki ga je zastavila gospa poslanka Marija Pozsonec v zvezi z reorganizacijo zdravstva in problematiko pomanjkanja zdravnikov. Gospod minister, beseda je vaša. Prvo vprašanje, ki ga je zastavila mag. Potrata.
Lep pozdrav vsem! Vprašanje je v zvezi z zgodnjim odkrivanjem in zdravljenjem raka dojke. Mogoče bi najprej začel v odgovoru z ugotovitvijo, da je rak dojke v Sloveniji in tudi v večini držav Evropske skupnosti eden najpogostejših rakov pri ženskah. V Sloveniji smo s presajanjem, tako imenovanem oportunio presajanjem raka začeli že pred leti. Sprememba sedanjega tako imenovanega oportunega načina presajanja organizirano, je v strokovnem in organizacijskem smislu precej zahtevna operacija in se pravzaprav v celoti v prejšnjem času, do sedaj ni še popolnoma obnesla in razvila. Zmanjšanje števila odkritih rakov dojke v pozni fazi, v odvisnosti od kakovosti izvedbe presajanja in na vseh nivojih in usklajenega delovanja med vsemi sodelujočimi. Zato je nujno, da se prenove lotevamo načrtno in celostno. Moram reči, da smo v ciljih, ki smo si jih zastavili v letošnjem letu, med drugimi in eden od teh 10 naših ciljev na področju zdravstva je prav načrtovanje zgodnjega odkrivanja raka dojke. Nujno je, da povem, da so bile do sedaj opravljene že nekatere aktivnosti. Sprejet je bil pravilnik o pogojih, ki jih morajo izpolnjevati primarni centri za dojke. Drugo. Na Onkološkem inštitutu je že ustanovljena enota za koordinacijo dejavnosti zgodnjega odkrivanja in nadzor nad kvaliteto presajanja na področju celotne države. Tretje. Imenovana je bila delovna skupina za prestrukturiranje sedanjih pulmografskih ambulant za bolezni dojk v primarne centre za bolezni dojk. Mislim, da je to zelo pomemben korak za prihodnje. Ti bodo opravljali organizirano sistematično presajanje s preventivnimi mamografijami enkrat na dve leti pri vseh ženskah od 50 do 69 let starosti. Ženske, ki sodijo v ogroženo skupino, bodo opravljale preventivno mamografijo že prej, to se pravi od starosti 40 let dalje. Primarni centri bodo tudi neposredno povezani s sekundarnimi centri, ki pa bodo služili bolj za obvladovanje kakovosti in nadzor nad kakovostjo primarnih centrov ter za izvajanje nadaljnjih, bolj kompliciranih diagnostičnih postopkov. Na Onkološkem inštitutu poteka trenutno multidisciplinarna timska obravnava bolnic. Zavedamo pa se, da temu ni tako v vseh bolnišnicah v Sloveniji, kjer se zdravijo bolnice s to diagnozo. Zato poenotenje doktrine in pa doseganje standardov kakovosti je tudi na tem področju ena od pomembnih nalog, ki jo ima pred seboj predvsem razširjen strokovni kolegij in pa seveda tudi mi. Konec tega leta, to se pravi konec leta 2005, načrtujemo uvedbo pilotnega projekta organiziranega sistematičnega presajanja v drugih regijah, ki bo podlaga za organizacijo presajanja na področju celotne države. Ves čas tega pilotnega projekta bo še vedno teklo tudi tako imenovano oportuno presajanje, kar pomeni pregled pacientk za ugotavljanje karcinoma v zgodnji fazi, brez sistematičnega obravnavanja, kakršen je potreben v tem organiziranem delu raziskav. Ta opisani sistem presajanja, kot ga razvijamo, popolnoma sledi strokovnim smernicam in vsebini resolucije evropskega parlamenta. Naš cilj je, da vsem ženskam, ne glede na njihovo socialno stanje in mesto bivanja, poklic, izobrazbo in tako naprej omogočimo dostop do visoko kvalitetnega presajanja in v primeru odkritega raka tudi do kvalitetnega zdravljenja. Vedeti moramo, da ti presajalni testi pomenijo večje število odkritih bolnic in zaradi tega tudi večje možnosti za nadaljnje zdravljenje. Eden od teh ciljev, kot sem že rekel, je tudi naš cilj v zvezi z zgodnjem odkrivanju raka pri ženskah.
Hvala lepa, gospod minister. Gospa poslanka ste zadovoljni z odgovorom? Želite dopolniti vprašanje?
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Hvala tudi vam dr. Bručan za odgovor, ki ste mi ga do sedaj povedali. Vprašanje sem zastavila, kot veste, ravno zaradi tega, ker je 51 odstotkov vseh obravnav raka na dojki takrat začetih, ko se je bolezen že razrasla. Tudi podatki o petletnem preživetju bolnic s to diagnozo so za Slovenijo slabši kot za evropsko povprečje. V resoluciji o nacionalnem programu za enake možnosti žensk in moških 2005-2013 so tudi omenjeni posebni ukrepi, ki naj bi izboljšali reproduktivno zdravje žensk, kjer sta rak na dojki in rak na materničnem vratu med najpogostejšima boleznima. Zdaj pa bi vprašala še nekaj drugega, kar je zvezano tudi z evropsko socialno listino, ki jamči sleherni državljanki in slehernemu državljanu pravico do varstva zdravja, in to pravico ne glede na to, ali je zvezana z javnimi ali zasebnimi zdravstvenimi organizacijami. In tukaj se zdaj začne drugi del mojega vprašanja. Vaše pogoste izjave o tem, da je privatizacija zdravstva neizbežna, me je k temu navedla, da vas vprašam, kako ravnati v teh primerih, ko je ravno v zvezi z boleznimi reproduktivnega zdravja žensk zelo veliko donatorskih sredstev namenjenih za nakup bodisi mamotomov ali kakšnih drugih aparatur; ko tudi stroka ugotavlja, da imajo privatne zdravstvene institucije morebiti boljšo opremo, [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]ne storijo pa toliko za razvoj stroke, vas torej vprašam dodatno še to: Ali nameravate na ministrstvu za zdravje opraviti kakšno analizo o tem, kje so vse prednosti, ki jih ponuja privatno zdravstvo pred javnim zdravstvom, in kako boste ravnali s privatizacijo teh aparatur, ki so bile kupljene [[...]]
[[...]]čas je potekel, lepo prosim [[...]]
[[...]]iz donatorskih sredstev ali raziskovalnega denarja? Hvala za odgovor.
Gospod minister.
Hvala za vprašanje, dodatno vprašanje. Zdaj seveda najprej bi povedal, da v svojem prvem odgovoru sem že kar deloma odgovoril predvsem na prvi del današnjega drugega dodatnega vprašanja. Pomen tej diagnozi smo vedno dajali na ministrstvu, v tem času odkar sem jaz na ministrstvu, in posledica je tudi seveda, da je ta aktivnost prišla med deset osnovnih ciljev našega ministrstva v letu 2005. Kar se tiče pa zasebnega in državnega javnega zdravstva, pa seveda moje izjave velikokrat potvarjajo, tako da moram reči, da ta zdajšnja današnja v zvezi z včerajšnjim sestankom o privatizaciji sploh ni bila taka. Govorili smo v glavnem o tem, da bo osnovno primarno zdravstvo slej ali prej dejansko v zasebnih rokah, vendar ne privatno, ampak v zasebnih rokah z javnim denarjem. Tako so te izjave večinoma pretirane in tudi nikoli ni bilo rečeno, da bo to jutri. Postopek, postopek v Sloveniji ali pa način prehajanja iz državnega v zasebno javno zdravstvo bo postopen in odvisen od situacije. Na vsak način pa sem ves čas trdil, da bo enako stanje doseženo, kot je v večini evropskih držav, tistih držav, ki so bile prej v tako imenovani zahodni Evropi, in vseh tistih državah, ki so sedaj prišle v Evropsko unijo iz bivše vzhodne Evrope. Nikjer ni več takšnega sistema, kakršen je pri nas, 30% zasebnega javnega, 70% državnega javnega zdravstva, kar nam dela izredno velike težave. Kar se pa tiče konkretnega vprašanja glede donatorjev in aparature, pa mislim, da v primeru privatizacije ali pa zasebništva ni prav nobene razlike z državnim javnim zdravstvom, in tiste donacije, ki so bile možne za področje državnega javnega zdravstva, so možne tudi v zasebno javno zdravstvo. Tukaj se vedno meša ta problem privatnega, privatizacije izven zdravstvenega sistema in javnega zdravja s tem sistemom, ki deluje v javnem zdravju. In vedno govorim, ko govorim o primarnem zdravstvu, vedno govorim o javnem zasebnem zdravstvu, financiranem iz istih sredstev kakršne so financirane sedaj. Analize o boljši izrabljenosti in ljudi in opreme v primeru zasebnega zdravstva, pa je jasno in tudi, da je tako zdravljenje za zdravstvo cenejše, so podatki povsod po svetu. Mi take analize še nimamo, ker jo težko imamo. Ker imamo zasebnega zdravstva tako malo, kot sem že ves čas govoril in da smo unikat v Evropi. In v prihodnje mislim, da bomo šli po tej poti, kakršna je znana po drugih evropskih državah. Delamo pa analize tudi v tem smislu doma, vendar so zaenkrat še rezultati raznih anket še nedokončani.
Hvala lepa. Čeprav je čas potekel, mislim, da gre za tako pereče zadeve, da vsi to toleriramo. In še naslednje vprašanje, ki ga je zastavila že zadnjič, gospa poslanka Pozsončeva. Boste minister kar odgovorili?
Vprašanje: reorganizacija zdravstva v Sloveniji ter kako se bo ministrstvo spopadlo z reševanjem problema pomanjkanja zdravnikov. To je bilo vprašanje. Nekaj sem že pravzaprav odgovoril v drugem delu tega odgovora gospe Potrata. Vendar bi vseeno lahko tukaj nadaljeval. Ministrstvo za zdravje si je za enega od svojih prednostnih ciljev za ureditev stanja na področju zdravstva v državi zadalo prav ureditev razmerja med državnim in zasebnim delom v javnem zdravstvu, predvsem na primarni ravni, pa tudi na sekundarni ravni. In v sklopu nove zdravstvene zakonodaje si bomo prizadevali za pregledno uvajanje zasebnega dela na področju osnovnega zdravstvenega varstva v okviru obstoječih zmogljivosti javne zdravstvene službe. Proučili bomo tudi pogoje za delo svobodnih zdravnikov specialistov in s tem povečali učinkovitost zdravstvene službe in jo približali uporabnikom. Kaj to pomeni, svobodni zdravnik specialist? Ta lahko deluje na dveh nivojih. Lahko deluje kot pogodbeni zdravnik v bolnišnici, in to v različnih bolnišnicah za različen delovni čas, lahko pa deluje tudi v obliki posebnih skupin na področju osnovnega zdravstva in prav tukaj se pravzaprav ujemamo tudi z našimi severnimi sosedi Avstrijci, s katerimi smo nekako v povezavi in skušamo doseči enak sistem zdravstvenega varstva na osnovnem zdravstvenem nivoju z različnih dveh poti. Oni s stališča neke razdrobljene privatne službe, mi pa s stališča tako imenovanega klasičnega zdravstvenodomskega sistema in pripeljati stvari do tiste točke, kjer lahko skupina zdravnikov ali pa drugih, zaposlenih v zdravstvu, kot skupina deluje v lastnem interesu za interes tiste skupine prebivalcev, ki tudi živijo na tem območju. Pomembno je predvsem, da bomo uresničevali tiste postopne in pretehtane evropsko primerljive reformne sisteme, procese, ki nadgrajujejo doženi nivo zdravstvenega varstva, seveda ob upoštevanju tudi razvoja medicine, spremenjene patologije in predvsem staranja prebivalstva. Seveda moramo pri tem paziti tudi na socialno pravičnost in tudi na univerzalne dostopnosti do pravic zdravstvenega varstva in tudi na denar. Pri tem moramo jasno povedati, da bo potrebno zelo natančno analizirati obseg pravic, standarde pravic iz obveznega zdravstvenega zavarovanja in jih soočiti tudi z drugimi evropskimi državami, z evropskimi standardi. Doreči bo treba in vzpostaviti sodobno organizacijo opravljanja zdravstvene službe za učinkovitejšo in kakovostno delo zdravnikov in drugega zdravstvenega osebja in določiti še celo vrsto drugih stvari, kot so delitev dela med nivoji zdravstvene dejavnosti, oblikovati pa tudi pogoje za postopno privatizacijo določenih delov zdravstvenih kapacitet. Tukaj pa ne mislim več samo zasebno javno zdravstvo na primarni ravni, ampak vstop kapitala, zasebnih sredstev v investicije v bolnišnice. V tem smislu tudi pripravljamo za prihodnje obdobje spremembo zakonodaje, ki bo to bolj jasno in bolj točno omogočala. Spremembe nameravamo pač izpeljati v dveh fazah. V prvi fazi bi v zakonu o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju in zakonu o zdravstveni dejavnosti ter zakonu o zdravniški službi vgradili in dopolnili v ta zakone v obstoječi sistem nekatere spremembe, in to že v letošnjem letu. Te pomenijo sanacijo nakopičenih slabosti in razmer v zadnjem obdobju. Predvidoma do konca leta 2006 bomo pripravili strokovno podlage za novo sistemsko zakonodajo zdravstvenega zavarovanja in zdravstvene dejavnosti z oblikovanjem seveda evropske primerljive košarice pravic v obveznem zdravstvenem zavarovanju brez doplačil na podlagi popolne solidarnosti. In istočasno seveda bomo v spremenjeni zakonodaji tudi poskušali spremeniti zakonodajo tako, da bo omogočala tudi dodatna zavarovanja, tukaj ne mislim dopolnilna zavarovanja, mislim nadstandardna zavarovanja, ki bi lahko rešila marsikatero zagato, iz katere danes praktično ni izhoda. Kar se tiče zaposlovanja in pomanjkanja zdravnikov v Sloveniji, upam, da ne mislite, da je to naša krivda, da je do tega prišlo. To se je dogajalo zadnjih, bom rekel, kar osem let, včasih s hudimi organizacijskimi napakami, da je prišlo do tega stanja. Stanje je nemogoče rešiti v pol leta, niti ne verjetno v dveh. Vendar obstajajo nekatere možnosti, da se kljub temu v kratkem pomanjkanje zdravnikov, vsaj v nekaterih predelih Slovenije, reši. Ta možnost z zdravniki iz tujine [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]je verjetno najhitrejša, vendar jo je težko realizirati. Za nas bo najpomembnejše to, da bomo pridobili 100 do 150 sekundarjev po letu 2007, ko bo prenehal obvezni sekundariat in to bo že ena od možnosti, da problem pomanjkanja zdravnikov v Sloveniji vsaj deloma rešimo. Druga stvar pa je res uvoz, tu mislimo predvsem iz Slovaške. S Slovaško smo tu že nekako v povezavi za prihodnje leto dni. Toliko mogoče za prvi del. Če bo še vprašanje, bom še odgovoril.
Hvala lepa. Gospa Pozsonec.
Hvala lepa za besedo in hvala lepa za izčrpen odgovor, ker je bilo res to. Mene skrbi to, da to, kar je bilo dobro, recimo, skrb za otroke, cepljenje proti raznim boleznim: Ali bodo privatniki prav tako spremljali to kot do sedaj otroški dispanzerji? To je eno vprašanje. Drugo pa, menim, da smo mi sami odgovorni za to, da bomo imeli domače zdravnike, ki bodo znali govoriti naš jezik. Kako bo s tistimi zdravniki, ki sedaj prihajajo iz tujine? Bolniki res rabijo domačo besedo. Hvala.
Gospod minister.
Kar se tiče dispanzerjev in preventive, če sem prav razumel, potem je stanje popolnoma enako, kot je sedaj. V te stvari se 100% v zasebnem sistemu urejuje v okviru javnega sistema urejujejo seveda potem na drug način. Pri nas zaenkrat ne pride do nobenih sprememb, kar se tiče tega. Ena stvar pa je, ki jo pogosto ponavljam, da ena od dejavnosti v zdravstvenem sistemu na osnovni ravni, tako imenovana prehospitalna urgenca pa ne bo mogla biti nikoli privatna. V sistemu, v katerem je 100% zasebno javno delovanje zdravstvene službe na primarnem nivoju, bo nujno potrebno organizirati urgentno službo ločeno od osnovnega zdravstva, kar pa zna biti določen organizacijski problem. Tega se zavedam, vendar imajo na ta način organizirano svojo službo vse druge države, ki imajo praktično popolnoma privatno, zasebno osnovno zdravstvo. Večkrat sem že rekel, da urgenca v ta sistem ne sodi. Nekateri poskusi po Evropi v zadnjih letih, kjer naj bi tudi ta del zdravstva šel v privatne roke, so propadli in mislim, da takih poskusov pri nas ne bo mogoče narediti, ne bomo niti poskušali narediti, zaradi tega, ker se je to izkazalo kot neuresničljivi. Kar se tiče slovenščine, slovenskih zdravnikov, moje mnenje o tem, veste, je tako, kot je vaše. Težko je pa zagotoviti ob pomanjkanju zdravnikov, da bodo ti zdravniki, ki prihajajo iz tujih držav 100% znali slovensko. Mislim, da je pomembno to, da se znajo sporazumeti s pacienti, da jih pacienti razumejo in tako tudi sedaj delamo. Pogoje za opravljanje, za pridobivanje licence na področju zdravniškega dela je prav najprej izpit iz slovenščine. Ampak ti izpiti iz slovenščine, raje ne bi komentiral, kakšno znanje dejansko te slovenščine realno je, kljub temu da ti ljudje imajo izpite. To ni moj problem. Na izpitu sem srečal zdravnika, ki ni znal slovenščine prav nič, imel pa je izpit iz slovenščine. To ni moja kompetenca. Na vsak način vas podpiram s tem, da želim, da se naši pacienti pogovarjajo z zdravnikom v slovenščini, in to bomo tudi v prihodnje, tako kot smo do sedaj, zelo striktno izvajali.
Hvala lepa. Med tem sem prejel obvestilo, da naslednja poslanka in poslanci umikajo poslanska vprašanja, poleg tistih, ki sem jih že omenil, in sicer Alenka Jeraj, Rudi Petan, Milenko Ziherl in Bojan Rugelj. Prehajamo na tekoča poslanska vprašanja, ki bi jih morali zastaviti že prejšnji ponedeljek, in sicer kot prvi na spisku je gospod poslance mag. Milan M. Cvikl, ki bo postavil poslansko vprašanje ministru za finance. Beseda je vaša.
Gospod predsedujoči, poslanke in poslanci, gospod minister, ministri vlade Republike Slovenije! Prejšnji ponedeljek 13. junija, ko smo začeli s poslanskimi vprašanji, gospod predsednik vlade in predsednik SDS-a slovenski javnosti ni zadovoljivo odgovoril na vprašanje o tem, kaj bo naredila nova vlada kot odgovor na podatke o prepolovitvi gospodarske rasti v prvem četrletju 2005 glede na leto 2004. Mogoče to predsednika vlade na skrbi, rekel je, da to še niso statistično značilni podatki. Mogoče je pa res nekaj drugega. Predsednika vlade to ne skrbi, ker prioriteta te vlade ni nujno gospodarska rast, temveč vladanje kot takšno. Ocenjujemo, da je vlada kratkoročno naredila že dovolj, da je pospešila padec gospodarske rasti. Bojimo se, kaj šele bo, še posebej sedaj, ko tudi v okviru EU po neuspehih na refernedumih, po neuspehu na dogovoru glede naslednje finančne perspektive prihaja do politične, proračunske in postopno lahko do gospodarske krize, če bo dogovor sklenjen kasneje, kot se je to nameravalo. Ob tem je predsednik vlade, ki je pred volitvami napovedoval, kaj vse in kako hitro bo kaj naredil, pravi sedaj, da se ne da nič narediti na hitro. Več kot pol leta po prevzemu oblasti vlada pravi, da bo najprej naredila študije, nato pa bo na podlagi teh študij predlagala ukrepe. O ukrepih še ni nič znanega. Resnejše reforme, davčne reforme se pripravljajo, vendar nihajo, na eni strani med uvedbo enotne davčne stopnje, na drugi strani spremembami dohodninske zakonodaje in nekaterimi drugimi zakoni. Gospod minister, poslanke in poslanci! V tednu med 6. in 10. junijem, pred začetkom tega rednega zasedanja državnega zbora, v tednu, ko smo v Sloveniji skušali dogovoriti nekaj pomembnih tem, pogajalsko pozicijo za naslednjo finančno perspektivo, ko je vlada imela srečanje s hrvaško vlado, in to v času kot je Hrvaška od EU dobila oceno, da v njej še vedno ne vlada vladavina prava, v tednu, ko smo na matičnih odborih obravnavali rebalans proračuna, je prišlo do pomembne tiskovne konference. Statistični urad je ugotovil, da je odzvonilo ugledni rasti BDP. Zato sprašujem ministra za finance: Kaj nameravate kot minister za finance predlagati vladi Republike Slovenije, da bi preprečili nadaljevanje padca gospodarske rasti iz prvega četrtletja 2005 tudi v nadaljevanju tega leta? Kaj so po vašem mnenju ključni vzroki silovitega padca gospodarske rasti?
Hvala lepa. Minister, beseda je vaša.
Hvala lepa za vprašanje. Lep pozdrav vsem, spoštovane poslanke in poslanci! Gospodarska rast se je v prvem četrtletju 2005 pričela umirjati, kar je v skladu s predvidevanji urada za makroekonomske analize in razvoj, ki za letos napoveduje 3,8% rast bruto domačega proizvoda v primerjavi s 4,6% za leta 2004. Največ so k znižani stopnji gospodarske rasti v prvem četrtletju prispevale bruto investicije, ki so se v primerjavi s prvem četrtletjem 2004 realno zmanjšale za 0,5%. Zmanjšala se je tudi rast menjave blaga in storitev s tujino. Izvoz je v prvim četrtletju letos v primerjavi s prvim četrtletjem lanskega leta realno porasel za 8,9%, v zadnjem četrtletju lani pa za 13,3%. Uvoz pa za 6,6%, v četrtem četrtletju 2004 pa za 11,6%. Pri tem se od druge polovice lanskega leta stopnje rasti zmanjšujejo pri izvozu in uvozu blaga in storitev. Rad bi poudaril, da čeprav je zmanjšana stopnja rasti, so to zelo dobri kazalci v tem smislu, da v tem trenutku izvoz slovenskega gospodarstva predvsem tudi v države EU 15 se še vedno drži in raste in to je prav gotovo potrebno oceniti kot pozitivno. Omenjena gibanja so vsekakor v okviru pričakovanj, saj je jasno, da je bilo leto 2004 izjemno leto, vstop Slovenije v EU je močno vplivalo na gospodarsko aktivnost skozi celotno leto, v primerjavi s prvim četrtletjem letos smo zato v prvem četrtletju lani pred vstopom v EU beležili nadpovprečne stopnje rasti. Stopnja rasti bruto domačega produkta je v prvem četrtletju 2004 znašala 4,1% letos pa 2,6%. Če odmislimo enkraten vpliv vstopa v EU in primerjamo letošnjo rast s tisto iz leta 2002 ali 2003, ugotovimo, da je v prvem četrtletju 2003 in 2002 rast znašala povsem primerljivih 2,6% in 2,7%. Kaj hočemo s tem povedati? Da podatki do sedaj, in to tudi kažejo analize urada za makroekonomske analize in razvoj, ne zahtevajo, da bi ustvarjali neko vzdušje krize. Kako pa lahko država pripomore k višjim stopnjam gospodarske rasti, to je v bistvu vprašanja gospoda poslanca. Kaj kot minister za finance nameravam predlagati? V moji oceni predvsem dvoje. Vlada mora zagotoviti in še naprej zagotavljati stabilno makroekonomsko okolje ter izvajati potrebne strukturne reforme. Vlada bo še naprej zagotavljala stabilnost makroekonomskega okolja z usklajenim vodenjem ekonomskih politik, ki bo omogočilo mehak pristanek v območju evra. To pomeni, da bomo nadaljevali z ukrepi za zniževanje stopnje inflacije, ki kažejo rezultate. Do konca maja se je inflacija znižala za 2,2% na medletni ravni, kar je najnižja stopnja rasti cen, odkar je Slovenija samostojna. V zagotavljanje stabilnega makroekonomskega okolja pa sodi tudi postopno zniževanje proračunskega primanjkljaja. Rebalans proračuna za leta 2005, ki ga je ta državni zbor včeraj sprejel, v prihodnjih dneh zagotavlja ravno to, zniževanja in v prihodnjih letih nam zagotavlja zniževanje razkoraka med prihodki in odhodki, s čimer naj bi proračunski primanjkljaj že letos padel na 1,4% bruto domačega produkta. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]] Na področju strukturnih reform pa je izzivov za novo vlado več kot dovolj. In na vseh področjih bo vlada predlagala ukrepe, ki bodo spodbujale višjo gospodarsko rast, konkretno s področja ministra za finance je tukaj naprej seveda davčni sistem, ki mora biti predvsem pregleden, enostaven in učinkovit. Prejšnja vlada je na tem področju uvedla neskončno zapleten sistem [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]], da ga davčna uprava sama ni uspela prebaviti. Na tem delamo in naš načrt je, da do konca leta predstavimo spremembe davčnega sistema, ki bo poenostavilo tako davčni postopek kot tudi sistem nekaterih posameznih davkov.
/Nerazumljivo./
[[...]]omenil predvidljiv zakonodajni okvir, ki omogoča enostavno in hitro registracijo podjetij, minimiziranje administrativnih ovir za delovanje podjetji in na tem področju naš čaka še kar nekaj dela, vendar menimo, da smo se tega pravilno lotili in da bodo rezultati v kratkem tudi vidni. Hvala lepa.
Gospod poslanec, dopolnitev odgovora.
Hvala lepa, gospod minister, za odgovor. Zdaj, z vsemi številkami se čisto ne strinjava, zato ker v zadnjih 12-ih letih je bila povprečna gospodarska rast 4,2%. To je bilo tudi jasno povedano nekajkrat in seveda 2,6 v prvem kvartalu je precej manj, predvsem pa je pomembna razlika med povprečno rastjo v Evropski uniji, ki je bila doslej med Slovenijo in Evropsko unijo približno trikratna, sedaj pa je razlika, 2,6 v Sloveniji in nekaj pod 2 v Evropi, zelo zmanjšana, zato tudi pospeševanja izvoza v države EU 15. Mene veseli, da še vedno razmišljate o stabilnem makroekonomskem okolju, četudi smo včeraj ugotovili, da je vsaj po mednarodnih metodologijah, ki upoštevajo ne samo, če hočete, plačan realizacijo, ampak tudi dejansko prevzemanje dolgov, prišlo do pomembnega povečanja teh neto posojanja centralne države. Mi seveda ocenjujemo, da je rast bruto domačega proizvoda rezultat dveh dejavnikov. Prvič, da seveda je po našem mnenju tudi glede na pogovore s prejšnjim ministrom prišlo do relativno pozne uveljavitve rebalansa proračuna, relativno pozne. In drugič, da evidentni politični posegi vplivajo na to, da se gospodarstvo [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]ne ukvarja s pospeševanjem izvoza. Želim dopolnitev odgovora. Do 25. maja bi morala biti prva proračunska seja vlade, do 15. junija druga proračunska seja vlade za leto 2006, 2007. Tako pravijo zakoni in podzakonski akti. Zanima me: Kaj so prioritete vlade, ki jih boste pripravili v proračunu 2006, 2007, da bi seveda [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]razumeli, ali bo preprečilo upadanje gospodarske rasti?
Hvala. Dr. Bajuk, beseda je vaša.
Hvala lepa. Iz vašega uvoda vidim, da še vedno vztrajate pri izvajanju napačnih podatkov, kar se tiče javnofinančnega primanjkljaja. Naj še enkrat pojasnim. Da ko se gleda in ocenjuje, kakšen je dejanski položaj javnih financ, tako evropska komisija kot evropska centralna banka ne gledata samo na naš proračun, potem pa posamezne, bodisi zavod za zdravstveno zavarovanja ali pa ZPIZ in pa lokalno samoupravo. Gleda se celota. In v celoti, tudi če vam je to težko sprejeti, spoštovani gospod poslanec, se dejansko primanjkljaj znižuje, po ESA-95 se znižuje od predvidenih 2,1%, ki ga je vlada lani poročala v konvergenčnem programu, se zniža na cca. 1,6. Torej nima smisla, da še naprej vztrajate, a vendar menim, da delujete na tej podlagi, da ponavljanje določenih podatkov bo pa ja doseglo kaj in morda se bo koga kaj prijelo. Da se pa vrnem na to, kar naj bi bilo dopolnilno vprašanje, dejansko pa je popolnoma drugačno, vam pa lahko zagotavljam, da bo vlada pravočasno poslala v ta državni zbor projekt proračuna za leto 2006 v skladu z zakonom. Kdaj pa imamo sestanke ali pa ne, pa mislim, da ni tako pomembno. Vsakdo, ki pa je sledil razpravam in debatam v tem državnem zboru v zadnjih desetih dneh, pa mislim, da razume, da je bilo zelo težko, da bi minister za finance imel še kakšno posebno sejo zadnji teden o prihodnosti za leto 2006, ko smo morali ravno tukaj ponavljati in pa poslušati več kot 10-krat ena in ista vprašanja in ena in ista izvajanja. In da končam. Ni nobenega razloga, sedaj, na podlagi podatkov prvega četrtletja, da bi vlada morala kaj drugače ukrepati kot sedaj. Primerjati prvo četrtletje s podatki zadnjih 12-ih let ima samo smisel, v kolikor primerjate prva četrtletja zadnjih 12-ih let. In kot sem vam že omenil, ocenjujemo in to tudi na podlagi analiz urada za makroekonomske analize in razvoj, da je gospodarska rast desonzinirana, tako kot se spodobi, v prvem četrtletju za 2005 dejansko v skladu s tem, kar se je dogajalo tudi v prejšnjih letih. V kolikor se bo pa to dejansko izkazalo, da smo priča nekega drugačnega trenda, bo pa vlada ukrepala in to pravočasno ter tudi poročala temu uglednemu državnemu zboru, vključujoč gospoda poslanca. Hvala.
Hvala lepa. Ni več možnosti, gospod Cvikl. Proceduralno. Prosim.
V skladu z drugim odstavkom 236. člena, da se v odgovoru gospoda ministra za finance, predsednika druge koalicijske stranke in pa najbolj odgovornega za stanje slovenskih javnih financ, gospodarstva in odgovornega, da zagotovi sposobnost Slovenije za prevzem evra, razpravlja na posebni točki dnevnega reda. To pa zato, ker je navedel vsaj eno netočnost. V proračunu za 2005 imamo 3-krat več dividend kot kadarkoli prej, skoraj 27 milijard izčrpavanja gospodarstva, in to je, gospod minister, enkraten učinek, ki znaša približno 0,5% BDP-ja in tudi zato po mednarodnih klasifikacijah tega ne uvrstijo med redne prihodke. Predlagam, da o tem opravimo razpravo, odločanje o tem pa je verjetno na koncu, gospod podpredsednik.
Hvala lepa. Točno. Vaša zahteva je zabeležena in bomo o njej glasovali po opravljeni 10. točki dnevnega reda, skupaj z drugim glasovanjem. Hvala. Besedo dajem gospodu poslancu Dušanu Kumerju, ki bo postavil vprašanje ministru za obrambo.
Hvala za besedo. Spoštovani ministri, spoštovane kolegice in kolegi! V zadnjim mesecih in tednih smo imeli velikokrat priložnost slišati tako ministre kot predsednika vlade, ne nazadnje tudi ob razpravo ob rebalansu proračuna, o težavah proračunske finančne situacije. Očitno pa tolikokrat poudarjena ocena in opozorila ne veljajo vedno tudi v praksi in konkretnem ravnanju. Pred nekaj tedni se je v Ljubljani končala seja Parlamentarne skupščine zveze Nato, za organizacijo katere je po pisanju tiska bilo porabljenih najmanj 100 milijonov tolarjev. Minister Erjavec je ob tej priložnosti v enem od pogovorov z novinarji izjavil, da bo Slovenija prihodnje leto organizatorka srečanja vrha zveze Nato, ki naj bi slovenske davkoplačevalce stal nekaj dodatnih 100 milijonov tolarjev. To so seveda veliki stroški, ki pa niso v celoti neobhodno potrebni za sam status članstva v zvezi Nato. Pri tem je potrebno reči, da že goli stroški članarine znašajo v letošnjem letu okoli 1,6 milijona evrov, v naslednjem letu pa bodo znašali že 2,8 milijona evrov. Tudi enega temeljnih pogojev za članstvo Nato, to je postopno zviševanje vojaškega proračuna Slovenija disciplinirano uresničuje, saj se je od 1,23% BDP-ja za obrambo leta 2000 po petih letih ta odstotek danes zvišal že za nekaj več kot 1,7%. Zato se seveda samo po sebi zastavlja vprašanje, zakaj se troši denar, namenjen obrambi tudi tam, kjer to ni neobhodno potrebno. Zato iz vrst trošenja seveda spadajo tudi nekatere konkretne poteze, ki so zadnje dni predmet tudi javne zaznave. Zato ministra za obrambo Karla Erjavca sprašujem: Ali je ob vsakoletnem nujnem porastu izdatkov za vojaški proračun, kar je eden od pogojev za članstvo v Natu, potrebno trošiti še toliko denarja za podobna srečanja, kot je bilo zadnje v Ljubljani? Kakšno korist je in bo imela Slovenija od te naklonjenosti organiziranju in financiranju tovrstnih srečanj? Ali s tem pridobiva Slovenija dodatne razvojne priložnosti in možnosti za ekonomsko sodelovanje, kot je bilo obljubljeno pred vstopom v zvezo Nato? Katere priložnosti in razvojne možnosti so?
Hvala lepa. Gospod minister Erjavec, beseda je vaša.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Spoštovani poslanec, zahvaljujem se vam za zastavljeno vprašanje, pri čemer potrjujem, da bo Slovenija septembra prihodnje leto gostila neformalno srečanje obrambnih ministrov Nata. Moram pa povedati, da nedavno končanje seje Parlamentarne skupščine zveze Nato, pa, kot je znano, ni organiziralo ministrstvo za obrambo, temveč je njegova organizacija potekala prek parlamenta in je bil organizator Državni zbor Republike Slovenije. Naj povem, da ministrska srečanja potekajo praviloma dvakrat letno in predstavljajo ministrsko zasedanje Severnoatlantskega sveta, na katerem se razpravlja o najpomembnejših aktualnih varnostnopolitičnih vprašanjih zavezništva. Omenjena aktivnost predstavlja redno obliko dela zavezništva, na kateri se sprejemajo najpomembnejše odločitve. Ne gre za obliko seminarskega turizma, kot je bilo poimenovano. Ministrsko zasedanje se organizira izmenoma v različnih članicah, na podlagi predhodnih dogovorov, tako da bi to obveznost naša država vsekakor morala izvesti v prihodnjem obdobju. Neformalna srečanja si izrazito delovne narave. Na ministrstvu za obrambo smo prepričani, da bo organizacija neformalnega srečanja obrambnih ministrov Nata izjemna priložnost za promocijo Slovenije in njene vloge v okviru zavezništva. Iz držav članic ter nekaterih partnerskih držav bo v Slovenijo prispelo okoli 1000 udeležencev srečanja, dogodek pa bodo pokrivali vsi pomembnejši svetovni mediji. Vsi prisotni na srečanju obrambnih ministrov bodo stroške bivanja plačevali sami. Poleg tega ne gre le za srečanje v pristojnosti posameznega ministrstva, temveč za projekt na ravni države, pri izvedbi katerega bodo sodelovali posredno tudi različni gospodarski subjekti s področja turizma, logistike in ostalih storitev, potrebnih za organizacijo tovrstnega dogodka. Vsekakor bodo koristi, tako politične kot koristi vseh sodelujočih subjektov, tudi ekonomske večje od neposrednih stroškov organizacije. Z vstopom Slovenije v Nato so se odprle dodatne razvojne priložnosti in možnosti za sodelovanje pri različnih nevojaških projektih ekonomske, znanstvene in tehnološke narave. Nekatera slovenske podjetja so ponujeno priložnost že izkoristila in aktivno sodelujejo v projektih, ki jih vodi in financira Nato. S članstvom v Natu smo si zagotovili status države z nizko stopnjo poslovnega tveganja ter možnost ekonomskega sodelovanja z najbolj razvitimi državami, vključno z vojaškim področjem. Država s svojo aktivnostjo na mednarodnem področju odpira vrata sodelovanja posameznih podjetij, v konkretnih projektih pa temelji na njihovi lastni pobudi in zmožnosti izpolnjevanja zahtev razpisov za posamezne projekte. Vsekakor je te možnosti na gospodarskem področju treba ocenjevati z vidika celote aktivnosti in delovanja naše države v okviru zavezništva in ne samo posameznega sestanka ali srečanja. Ministrstvo za obrambo je v Natove skupne proračune v letu 2004 prispevalo 390 milijonov SIT, v letu 2005 bo teh vplačil 618 milijonov. Povečanje vplačil za leto 2005 je posledica dejstva, da smo polnopravno članstvo zagotovili od 29. marca 2004 in so bila za to skupna plačila nižja.
Hvala lepa. Gospod Kumer.
Hvala za besedo. Se zahvaljujem ministru za odgovor, s katerim pa seveda v celoti ne morem biti zadovoljen. Namreč večinoma tega, kar ste mi povedali, je zapisano v propagandni knjižici Natopisa, jaz sem pa konkretno o nekaterih stvareh spraševal. Moj poudarek je bil na porabi denarja tam, kjer to ni neobhodno potrebno za članstvo v zvezi Nato. Tudi v koalicijski pogodbi ste si med drugim zapisali, citram: "Vlada bo z varčnim ravnanjem in zniževanjem stroškov, ki jih povzroča s svojim delom, dajala vzgled itd." - konec citata. Nisem minister, nisem spisal in sprejel tega etičnega kodeksa in nisem sprejel še drugih dekretov, sem opozicijski poslanec, katerega dolžnost je, da vas ob oblici dela, ki ga imate, opozarjam na to, da vaša dejanja in ravnanja preveč občutno ne odstopajo od zapisanih in izrečenih obljub. Zato seveda od ministra, ki sam zase meni, da ima izostren socialni čut, da mu je prirojena socialna pravičnost in solidarnost, da ravna najmanj v duhu etičnega kodeksa vlade oziroma še kaj več; da ga bodo nedobri rezultati glede razvojnih in gospodarskih koristi za slovensko gospodarstvo po več kot leto dni v članstvu Nato skrbeli in da bo skupaj z ministrom za gospodarstvo in z ministrom za delo reagiral v vladi, da se ti trendi obrnejo v drugo smer. Zato še enkrat sprašujem, da mi konkretno poveste v tem enoletnem obdobju: Kakšno razvojno in ekonomsko gospodarsko korist ima slovensko gospodarstvo od tega in kako je to vplivalo na socialni status in položaj ljudi? Nekatere ocene kažejo, da je še slabše, kot je bilo pred vstopom. Hvala.
Hvala. Govori samo eden, lepo prosim! Gospod minister.
Hvala za to dodatno vprašanje. O koristi slovenskega gospodarstva sem že povedal. Glede mojega prirojenega čuta za socialo pa verjetno to ni pravo mesto, da bi o tem komentiral. Naj povem, da Slovenija je članica Nata, da v Natu je običaj, da vsaka država organizira enkrat to srečanje in v septembru 2006 je Slovenija to priložnost dobila in sem prepričan, glede na to, da kaže verjetno, da bo število udeležencev približno tisoč, da bo to zelo dobra promocija, da bo tudi zaslužek hotelirjev in drugih dober, tako da ne vidim nobenega problema. Glede konkretnih številk, kakšni so pa efekti v tem smislu, glede na vstop Slovenije v Natu, o teh številkah ne morem govoriti. Taka analiza ni bila opravljena, prav gotovo pa ne drži tisto, kar ste vi ugotovili, ker tudi ni o tem analize, da bi bili s članstvom v Natu efekti negativni. Povedal sem v svojem odgovoru, da ravno članstvo v Natu zagotavlja, da smo v svetu opredeljeni kot država z nižjo stopnjo poslovnega tveganja. To ste verjetno slišali v mojem odgovoru. In to je pomemben podatek, ker, kot veste, nihče ne mara poslovati z nekom, kjer je visoka stopnja tveganja.
Hvala lepa. Sprašujem naslednjo, mag. Potrata, ali želi vseeno postaviti vprašanje odsotnemu ministru za pravosodje?
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Nekoliko ste me presenetili, hitro sem prišla na vrsto. Odsotnemu ministru za pravosodje želim zastaviti to vprašanje. Stopnja zaupanja v sodno vejo oblasti v naši državi je, sodeč po javno mnenjskih raziskavah, precej omajana. V državnem zboru smo v prejšnjem mandatu razpravljali o položaju v sodstvu, tudi vsakokratno poročilo varuha človekovih pravic pa tudi opozorila iz Evropske unije prihajajo o sodnih zaostankih kot perečem problemu. V povezavi s tem problemom se pogosto postavlja vprašanje, kako zagotoviti učinkovitejše, vendar kakovostno sojenje, ki bi utrdilo zaupanje v pravno državo. Ne samo enkrat je bilo mogoče slišati ali prebrati zaskrbljenost zaradi vse večjega števila sodnic, celo za slabšo sodno statistiko naj bi bila soodgovorna feminizacija sodstva. V tej luči pa dobiva nedavna izjava predsednika vrhovnega sodišča, navajam: "Za poklic sodnika se ne odločajo več najboljši študenti prava, vse več je sodnic, kar pa za sodstvo ni spodbudno," konec navedka - sporočilo, ki lahko da, da ga predsednik vrhovnega sodišča ni imel v mislih, je pa odprl možnost tudi za drugačno razumevanje. Po podatkih iz sodne statistike za prvo polovico leta 2003 je zaznavna močnejša feminizacija na nižjih ravnih, recimo, na delovnih in socialnih sodiščih je 61,5% žensk, medtem ko na vrhovnem sodišču samo 42,6% žensk. Podobno ugotavlja predlog resolucije o nacionalnem programu za enake možnosti žensk in moških, navajam, "na sodiščih in tožilstvih je delež žensk nekoliko višji od deleža moških, vendar pa upada s hierarhijo pristojnosti sodišča oziroma tožilstva". Iz Evrope že prihajajo opozorila, da bo nekaj treba napraviti tudi pri imenovanju na odgovornejša mesta v sodstvu, kar zadeva ženske. Čeprav po moje ni mogoče govoriti o feminizaciji sodstva, ampak samo o povečanju deleža žensk, ki se približuje razmerju med spoloma v celotni populaciji, zastavljam ministru za pravosodje naslednja vprašanja: Kako po ministrovem mnenju feminizacija vpliva na delo v sodstvu? Kako se namerava spopasti s tem pojavom, če se mu zdi seveda to potrebno? In: Kaj bo ukrenil, da bo več žensk tudi [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]na odgovornih položajih v sodstvu? Ko mi bo odgovoril, se mu bom za odgovore zahvalila.
Hvala lepa. Med tem so se nam pridružili mladi obiskovalci, ki jih lepo pozdravljam v hramu demokracije in njihove spremljevalce. Prav tako opozarjam, da imamo še nekaj umikov, tako da bo marsikdo kdo prišel hitreje prišel na vrsto kot računa, in sicer svoja vprašanja umikajo: Ciril Testen, mag. Franc Capuder in Mojca Kucler Dolinar. Na vrsti pa je gospa poslanka Maria Pozsonec, ki želi postaviti vprašanja odsotnemu ministru za zunanje zadeve.
Odsotnemu ministru gospodu Dimitriju Ruplu postavim naslednje poslansko vprašanje. Zanima me: Kaj je prebivalcem ob Muri prinesel razgovor vlad obeh držav na Brionih? Slaba odločitev pri določitvi meje ob Muri je močna poslabšala življenje tamkajšnjih prebivalcev. Razen zadnjega incidenta z brodom na Muri niso zanemarljivi tudi vsakodnevni problemi ribičev, ki jih nikakor ne smemo dopustiti. Kljub prijateljskim odnosom med državama je prisotno patruljirane oboroženih hrvaških policistov v slovenskih obmejnih vaseh. Zanima me in to me točno zanima, točen podatek bi rada: Kdo in kdaj je podpisal dogovor o takšnem režimu? Zelo odločno naj pripomnim, da niti prebivalci lendavske občine, niti pripadniki madžarske narodnosti, kajti oni so lastniki zemlje tam okoli Mure, niso nikoli dali soglasja za takšno določitev meje. Že nekaj stoletij nazaj je bila reka Mura mejna reka. V luči zadnjih dogodkov opozarjam, da ni mogoče vselej vsega pomesti pod preprogo. Zdi se mi, da ni res, da mi vedno izgubljamo, torej razen kratkoročnih ukrepov, med katerimi naj bo tudi ta, da se takoj prekine patruliranje oboroženih hrvaških policistov na našem ozemlju. Imejte pred očmi tudi korekcijo meje ob reki Muri. Hvala.
Hvala lepa. Ravno tako umika svoje vprašanje dr. Pavle Gantar. Ne umika pa ga gospod Ljubo Germič, ki ga bo postavil ministru za šolstvo in šport.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani ministri! Minister za šolstvo in šport, dr. Milan Zver! 2. aprila 1986 je bil v Mariboru podpisan protokol o dokončni ureditvi premoženjsko pravnih zadev med mestom Mariborom in vanj vključenimi občinami ter rimskokatoliškim škofijstvom v Mariboru. Za rimskokatoliško škofijsko je protokol podpisal mariborski škof dr. Franc Kramberger, za izvršni svet skupščine mesta Maribor pa predsednik Vinko Lapuh. Protokol določa, da z uresničitvijo določil tega protokola nimajo mesto Maribor in vanj vključene občine nobenih nadaljnjih obveznosti do rimskokatoliškega škofijstva in rimskokatoliških župnij v Mariboru iz naslova nacionalizirani ali ekspropriiranih objektov in zemljišč. Faksimile dokumenta je 30. maja 2005 na strani 35 objavila revija Mladina. Iz medijev smo izvedeli, da ste, gospod minister dr. Zver, 10. maja 2005 podpisali z mariborsko nadškofijo sporazum oziroma pogodbo z vsebino, s katerim javnost še vedno ni seznanjena, kljub poslanskemu vprašanju iz naših vrst, ki smo vam ga zastavili 16. maja 2005. Zato ponovno sprašujem: Ali je legitimno in moralno, da je mariborska škofija dobila v naravi vrnjeno premoženje, čeprav je s podpisom protokola potrdila, da je z poplačilom zadoščeno vsem njenim zahtevam? Gospod minister, kako gospodarno je ravnala vlada v tem primeru, ko je poznala protokol, priznala na vračilo v naravi?
Hvala. Gospod minister, beseda je vaša.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovani gospod poslanec! Hvala za vprašanje. O protokolu, o katerem govorite in izpeljujeta določene sklepe, je potrebno reči, da je bil sklenjen med škofijo in pa tedanjimi družbeno političnimi organizacijami v Mariboru o drugih predmetnih zadevah, kot se temu pravniško reče. Če ste podrobno pogledali citirani dokument, ki je bil objavljen tudi že v drugih medijih, ne samo v tem, lahko iz njega razberete, da gre za popolnoma druge predmete: stanovanja, hiše, dele parcel, ki niso v katastrskih občina ali pa nimajo nobene zveze s predmetom sporazuma, ki smo ga dosegli letos. Malo v vprašanju mešate jabolka in hruške. Tudi ena od pravnih podlag za sklenitev dogovora med škofijo, ki je zastopala tudi druge denacionalizacijske opravičence, in med državo oziroma vlado Republike Slovenije, ki sem jo zastopal jaz pri tem sporazumu. Potrebno je povedati, da gre za popolnoma drug pravni odnos, tudi druga pravna podlaga, mi smo to sklenili na podlagi ZDen-a in pa tudi sporazuma, ki ga je pripravilo ministrstvo za šolstvo in šport leta 1997, ko ga je vodil še tedanji minister, vaš strankarski kolega dr. Gaber. V tem sporazumu jasno piše, da bo o poravnavi in pridobitvi nadomestne nepremičnine je možno skleniti le dogovor v okviru ZDen-a - zakona o denacionalizaciji, ki je bil sprejet nekaj let po tem protokolu, o katerem govorite, to je v drugi polovici 80. let. Še enkrat, če povzamem. Protokol iz leta 1986 in sporazum, ki je bil sklenjen letos, nimata ničesar skupnega, ne pravne podlage, ne predmetov, o katerih so se ti dogovori sklepali. Ali je vlada ravnala racionalno pri tem, gospodarno ali ne, lahko zelo enostavno odgovorim. Ministrstvo za šolstvo in šport je pridobilo v last in upravljanje dva pomembna objekta, to sta tretja gimnazija in pa glasbena in baletna srednja šola, s čimer bomo lahko končno pristopili k investicijskem vzdrževanju teh objektiv, ki so v slabem stanju. Istočasno nam je omogočilo, da smo pridobili ali pa, da bomo končno uredili mrežo srednjih šol v Mariboru. Ko smo storili to dejanje, ta sporazum, smo se končno ognili večji tožbi, ki je bila vložena na sodišču in smo se s tem izognili kazni v višini več milijard slovenskih tolarjev, ki je iz dneva v dan rasla. Že zaradi tega menim, da smo ravnali gospodarno. Iz teh dveh razlogov oziroma iz teh dveh faktov je popolnoma jasno, da je slovenska vlada tokrat ravnala ne samo v skladu s pravnimi načeli, torej načeli pravne države, ampak tudi gospodarno. Hvala lepa.
Hvala, gospod minister. Gospod Germič, niste zadovoljni?
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Seveda z odgovorom ne morem biti zadovoljen, kajti še enkrat bi prebral v besedilu protokola, kjer jasno piše, da se z uresničitvijo njegovih določil dokončno rešujejo vsa premoženjskopravna vprašanja oziroma vse premoženjskopravne zadeve, ki izhajajo iz naslova odškodnin za nacionalizirane oziroma ekspropriirane objekte in zemljišča rimskokatoliškega škofijstva in rimskokatoliških župnij na območju mesta Maribor. To je definitivno jasno in glasno zapisano v tem protokolu. Toliko o hruškah in jabolkih, o čem govorimo. Seveda pa ste govorili tudi o ocenah posledic takšne ureditve, ki je bila z vašim podpisom sporazuma urejena. Je pa treba tukaj navesti naslednje dejstvo, ki je bilo sporočeno z ministrstva za finance in govori o finančnem delu. Finančni del, odškodnine za nepremičnine, o katerih ste govorili, ki niso bile vrnjene v naravi, vlaganje Republike Slovenije, odškodnina zaradi nemožnosti uporabe nepremičnin, torej iz denacionalizacijskega zahtevka, ni predmet podpisanega sporazuma. Vprašanje je, kakšne so te ocene. Ali imajo konkretni izračun? Če ta konkretni izračun obstaja, potem bi seveda morala biti ovrednotena celovita vsebina iz mojega vprašanja, ne pa takole, da govorite na eni strani o enih dejstvih, medtem ko druga dejstva ne navajate. Zanima me: Kdaj bodo ta finančna vprašanja rešena in bomo lahko dobili pravzaprav celovito oceno tudi tega dela? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister.
To slednje ni bilo predmet tega sporazuma. Ampak še enkrat bi rad poudaril. Gre za dve, popolnoma različni zgodbi. Leta 1986 je bil sklenjen protokol med dvema pravnima subjektoma o drugih predmetnih zadevah, letos pa med dvema pravnima subjektoma o spet drugih pravnih zadevah. Tukaj stvari ne moremo mešati. Morda se je med tedanjima pravnima subjektoma zapisalo to, kar se je zapisalo, ampak zakon o denacionalizaciji je popolnoma jasen, ki je bil sprejet v začetku devetdesetih let. Tudi moj predhodnik je uvidel potrebo po tem, da se ostale predmetne zadeve med denacionalizacijskimi upravičenci in državo rešujejo na tak način, torej z upoštevanjem zakona, na podlagi zakona. In če želite, vam lahko bolj podrobno tudi opredelim, kaj je pisalo leta 1997 v tej pogodbi. Recimo, točka 7 pravi, da vidi škofijska gimnazija rešitev svojega prostorskega problema v pridobitvi lokacije na Verbanski 30. Ne samo pravna podlaga, tudi po vsebini so stvari bile dorečene že leta 1997. Mi smo samo izvedli oziroma naredili to, kar je bilo že pripravljeno, ampak iz nekaterih, meni manj poznanih razlogov, zavlačevano in blokirano s strani določenih dejavnikov. Če želite, vam tudi to pogodbo lahko pokažem. Jz verjamem, da bo zelo prepričljiva tudi za vas.
Hvala lepa. Ker je precej poslank in poslancev umaknilo vprašanja, predlagam, da jih kar nekaj preberem v naprej, zaradi tistih, ki jih ni v dvorani, da bodo vedeli, kdaj pridejo na vrsto. Sedaj je na vrsti gospod Prijatelj, potem pa dr. Slavinec, Miran Potrč, dr. Lahovnik in Samo Bevk. Gospod Prijatelj, beseda je vaša.
Hvala lepa. Spoštovani predsedujoči, spoštovani ministri, kolegice in kolegi! Pravica do dela je ustavna norma, zato bi rad danes na ministra za delo naslovil nekaj vprašanj v zvezi s tem. Skoraj 97 tisoč ljudi je v Sloveniji brezposelnih. 40 tisoč novih se obeta. Zavodi za delo v občinah pa nestrokovno delujejo, po našem prepričanju, tudi koruptivno. Zato vas, spoštovani minister sprašujem: Ali boste odpravili to nestrokovno delovanje po zavodih? Vemo, da se ljudje napotujejo na izobraževanje, pa kljub končani dodatni izobrazbi ne dobijo zaposlitve. Vemo, da se izvajajo koruptivna izplačila za nova zaposlovanja novih ljudi, ki so fiktivna. Zadnje primere lahko zasledimo tudi v medijih. Ta izplačila so enormno velika, v milijonskih zneskih. Iste fizične osebe lahko danes zaprejo podjetje, jutri ponovno odprejo drugo podjetje, ki ga imajo že na zalogi, pa zaposlijo nove ljudi. Nosečnice, matere samohranilke, starejše in invalide pa enostavno pustijo na zavodu in za to so še nagrajeni z velikimi milijonskimi zneski, ki jih dobijo od zavoda. Pojutrišnjem se zgodba ponovi. Tujci neovirano opravljajo delo na črno, nihče jih ne kontrolira. Vpisani delavci, brezposelni delavci na zavodu nimajo nikakršne kontrole. Občasno se jih pokliče, najraje pa ne, ker delajo ponavadi dren v pisarnah in motijo pravnike in delavce. Tujina nam je lahko za vzor. V Italiji, če se zgodi stečaj oziroma finančna nedesciplina, sledi obvezen stečaj in država poskrbi, da se v najkrajšem roku lastništvo prenese na drugega nosilca te dejavnosti. Ta človek potem zaposli obstoječe delavce in tudi lastnika, ki je razlaščen oziroma se mu to proda, če kaj ostane, pa dobi nakazano na svoj tekoči račun. Ima pa pravico do dela v novem podjetju pod novim lastnikom. Mislim, da pri nas tovrstnih sankcij ni. Tukaj je dovoljeno skoraj vse, zato bi resnično želel, da v bistvu naredimo tem zadevam konec. Predvsem pa me boli, da se dovoljuje tako velika korupcija, kot je primer v našem gospodarstvu, da lahko neka oseba brez problema zapre svoje podjetje in naslednji dan pod nekim novim imenom odpre novo podjetje, se izogne plačilom obveznosti in enostavno dobi še nagrado od države. Kdaj boste to zadevo uredili na ministrstvu, bi želel vedeti, spoštovani minister?
Hvala. Gospod minister, beseda je vaša.
Hvala lepa, spoštovani gospod poslanec, za postavljena vprašanja. Zagotovo je v delovanju zavoda za zaposlovanje marsikaj, kar ne izpolnjuje kriterijev ali pa ne izpolnjuje pričakovanj brezposelnih oseb. Marsikaj opravljajo dobro, marsikdaj se pa zatakne. Najprej bi se dotaknil enkratnega izplačevanja teh stimulacij za novo zaposlovanje. V zvezi s tem velja tudi pravilnik in v enkratnem znesku, če se izplačuje, mora zavod za zaposlovanje pregledati, kako so izpolnjeni kriteriji, in sicer, da v obdobju zadnjih dveh let pred kandidiranjem ni kršil obveznosti iz naslova prejetih sredstev za programe aktivne politike zaposlovanja. Kot drugo, da predloži bančno garancijo oziroma po dogovoru z zavodom drugo predpisano zavarovanje in ima poravnane davke in prispevke. S prevzemom ministrstva sam strogo zahtevam, da je ob enkratnem znesku izpolnjen kriterij bančne garancije ali pa hipotekarno zavarovanje na osnovi nepremičnin. S tem se seveda odpravljajo kakršnekoli možnosti zlorabe, da bi država po eventualnem stečaju ne dobila svojega zahtevanega zneska. Zato upam, da smo v tej zvezi že odpravili te težave. Sicer pa zahtevamo v prvem letu poslovanja podatke pri teh podjetjih. Če se ugotovi, da ni visoke stopnje verjetnosti realizacije ideje, se lahko na diskrecijski način to zavrne, ravno tako, kadar je podan sum kaznivega dejanja ali pa takrat, kadar se utemeljeno domneva, da ne bo mogel izpolnjevati pogodbenih obveznosti. Ravno tako pa se ne odobri tistemu, ki je v zadnjih 18-ih mesecih pred kandidiranjem za sredstva odpuščal delavce ali kandidiral za pridobitev sredstev za zaposlitev istih delavcev. Skratka, ta nadzor smo okrepili. Nadzor opravlja tudi računsko sodišče. Menimo, da se stvar izboljšuje. Lahko tudi napovem, da bomo izvedli nekatero kadrovsko prestrukturiranje in pa kadrovsko prenovitev na zavodu za zaposlovanje, kajti vsaka institucija, vsak tak subjekt je potreben izboljšave, ker menimo, da na nekaterih področjih pa vendarle ne opravljajo dela tako, kot se od njih pričakuje. 97 tisoč brezposelnih, govorite, 40 tisoč se obeta. V zvezi s tem imamo primerne ukrepe, ki smo jih sprejeli v programu aktivne politike zaposlovanja za leto 2005. To so ustrezni ukrepi in zagotovo so potrebni tudi na drugih področjih, na gospodarskih, da bi prišlo v Slovenijo več investicij ali pa domačih investitorjev. Z ukrepi aktivne politike zaposlovanja namreč ni mogoče zagotoviti polnih učinkov, potrebni so seveda tudi na drugih področjih. Glede tujcev in dela na črno, omejitev kvot zaposlovanja tujcev. V zvezi s tem je bil sprejet tudi pravilnik, ta kvota za letošnje leto, medtem ko se nekateri pritožujejo, da se jim, predvsem veleposlaniki, ne zagotavlja ustrezna registriranost teh delavcev iz tujine. To je res, vendar pa je krivda tudi na strani teh delavcev, ki ne želijo sklepati regualarnih delovnih razmerij in šele potem inšpekcija ugotovi nezakonitost sklepanja, potem pa se začnejo mučne težave vračanja delavcev. Vendar tudi inšpektorat za delo striktno nadzoruje. Bomo pa zagotovo še okrepili to stvar [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]]
Hvala lepa. Gospod Prijatelj se je priglasil za dopolnitev odgovora.
Hvala, predsedujoči. Spoštovani minister, le delno ste mi dali zadovoljiv odgovor. Moram povedati, da v bistvu pri 2 milijonih Slovencev, če imamo tako populacijo nezaposlenosti in če odštejemo vse tiste, ki so mlajši od 18 let, pa vse tiste, ki so že oddelali svoje, uživajo pokojnino, potem lahko govorimo, da je ta procent v procentualnem izračunu dosti večji, kot bi sicer lahko prebrali v uradnih statistikah. Pravica do dela. Jaz nisem oporekal tujcem, ki pridejo k nam po uradnem postopku in za katere se ugotovi, da pri nas obstaja deficitarna panoga za zaposlitev, oporekam tistim, ki so dobili politični azil ali pa so tukaj zaradi kakršnega koli drugega razloga, pa neovirano delajo in jih nihče ne kontrolira. In ne nazadnje, sami ste zmanjšali 2 milijardi tolarjev sredstev za aktivno zaposlovanje v letošnjem rebalansu proračuna. Ne verjamem tej zgodbi, ki ste jo povedali sedaj. Pričakoval sem tudi, da boste povedali nekaj novega o noveli zakona o gospodarskih družbah. Pričakujem predvsem to, da tista fizična oseba, ki je že povzročila stečaj in naredila škodo tako posameznikom kot gospodarstvu, v Sloveniji vsaj za 15 let ne bi smela več opravljati te iste dejavnosti z istim imenom, z istim naslovom. To bi pričakoval od vas, da bi mi danes povedali. To je normalno po drugih evropskih državah. Lumpom in tistim, ki so tatiči, da se stopi na prste. Nimamo nikogar tudi v zaporu s tovrstno obsodbo. Vsaj jaz je ne poznam. Mirno se sprehajajo naprej. Da ne govorim, kakšne so plače stečajnikov, ki si milo rečeno izplačujejo še nagrade, in to v milijonskih zneskih. Hvala lepa.
Hvala. Minister.
Hvala lepa, za dopolnilno vprašanje. V zvezi s študentskim delom, kjer je bilo kar nekaj vprašanj in se je povezovalo tudi z delom na črno oziroma opravljanjem drugih oseb, smo pripravili nekatere spremembe. Spremenjene so določbe v zvezi z zakonom o zaposlovanju in zavarovanju za primer brezposelnosti, da bi se ta dejavnost boljše izvajala, z manj zlorab ali da bi jih sploh preprečili. Pripravljajo se spremembe zakona o gospodarskih družbah. Ponovno pa poudarjam, da vaša trditev ne drži glede programa aktivne politike zaposlovanja. Poglejte si realizacijo v preteklem letu in boste videli 17 milijard 200, v letošnjem letu 20 milijard 500 za program aktivne politike zaposlovanja. Vi seveda stalno primerjate, kaj je bilo v planu navedeno, ampak gledamo, kaj se je zgodilo lansko leto in kaj naj bi se letos zgodilo. To pa je povečanje za 20%, ob tem, da imamo zmanjšanje števila zaposlenih. To, kaj pa se bo zgodilo, ali bo 40 tisoč brezposelnih, te verzije pa poslušamo že nekaj časa. Mi smo pripravljeni z ukrepi, seveda pa pričakujem od zavoda za zaposlovanja promptno ukrepanje. V zvezi s tem bodo sledili tudi s strani ministrstva ukrepi, ki jih imamo na razpolago. Glede zaposlovanja v Italiji, da po stečaju zaposlijo vedno ene in iste osebe, si ne bi upal trditi, delodajalec tam tudi ni obvezen sprejemati tiste delavce na isto mesto. Sprejme jih toliko kot jih potrebuje. Marsikdaj ne sprejme kakšnih delavcev. Zagotovo. Z vami se pa strinjam, da je treba še precej postoriti, da je stanje takšno in ga je treba izboljšati, zato da bi se zagotavljala večja socialna varnost, več delovnih mest in da bi bilo deležnih ukrepov aktivne politike zaposlovanja v letošnjem letu več oseb [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]To pa smo s programom predvideli.
Hvala lepa. Na vrsti je gospod poslanec dr. Mitja Slavinec, ki bo vprašanje postavil ministru za promet.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovani gospod minister! Pomembno poslanstvo ministrstva za promet je prav gotovo zagotoviti različne usluge in storitve, povezane s prometom, in to vsem državljanom Republike Slovenije pod enakimi pogoji. Eden takšnih je nedvomno tudi homologacija motornih vozil. In prav na tem področju so prebivalci nekaterih območij v izrazito zapostavljenem položaju. Če želi, na primer, nekdo iz Pomurja opraviti homologacijo motornega kolesa, mora prepotovati celotno državo do Kopra, kjer to izvajajo. Če želi nekdo opraviti homologacijski pregled traktorja, mora pripotovati v Ljubljano, saj ima koncesijo za to podjetje tukaj. Res je, da podjetja, ki imajo koncesije, navajajo zagotavljanje teritorialne pokritosti, seveda pogodbenim partnerjem, vendar praksa kaže, da tovrstne pogodbe običajno sploh niso realizirane, saj so pregledi pri partnerskih podjetjih, ali ko koncesionarji gredo na teren, skoraj 50% dražji. 8 800 je cena v Ljubljani in preko 12 tisoč dosega konkretno v Mursko Soboti, kar spet ni v skladu z enakimi pogoji in možnostmi za vse državljane. Še toliko bolj, saj so praviloma na slabšem prebivalci manj razvitih regij. Zato vas spoštovani, gospod minister, sprašujem: Kako in kdaj boste odpravili ta evidentno diskriminatoren odnos do določenih regij, ki je protiustaven in tudi v nasprotju z evropskim pravnim redom? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister Božič.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani gospod predsedujoči, spoštovane poslanke in poslanci! Hvala za vprašanje, ki se nanaša na regionalno pokritost Slovenije z ustreznimi organizacijami, kjer je mogoče opraviti postopek homologacije vozila. Vendar je že iz samega vprašanja razvidno, da gre v tem primeru dejansko za postopek v okviru posamične odobritve vozila, kar pride v poštev pri posamičnem uvozu vozila. Homologacijo vozila namreč lahko opravi le proizvajalec vozila in se nanaša vedno le na tip vozila, ki ga proizvaja. Ta postopek ne zadeva posameznih državljanov. Trenutno se postopki v okviru posamične odobritve vozil izvajajo res samo v štirih strokovnih organizacijah, ki so locirane v Kopru, Ljubljani in dve v Mariboru, za tovorna in osebna vozila, ki pa opravljajo tovrstne preglede tudi na drugih lokacijah izven svojega sedeža, torej skupno na dvanajstih mestih. Zavedamo se določene ozkosti sedanje ureditve in s tem povezanimi dodatnimi stroški za prebivalce iz bolj oddaljenih regij, kar pa je bilo povezano predvsem s potrebno strokovnostjo za posamezna opravila in zahtevanimi enotnimi merili presoje vozil. Za bodoče že pripravljamo drugačen pristop, in sicer bo skladno z novim pravilnikom o ugotavljanju skladnosti vozil pripravljen javni razpis za organizacije, ki se bodo ob izpolnjevanju pogojev zahtevane strokovnosti lahko potegovale za imenovanje kot strokovne organizacije za preglede vozil v postopku posamične odobritve. Eden glavnih kriterijev bo ravno večja regionalna pokritost Slovenije s temi organizacijami, tako da bo ta dejavnost približana prebivalcem vseh regij. Predvidevamo, da bomo ta javni razpis pripravili v drugi polovici letošnjega leta. Hvala za vprašanje.
Hvala ministru. Dr. Slavinec.
Hvala lepa za odgovor. Veseli me najava tega razpisa. Vendar bi hkrati samo kot dopolnilno želel opozoriti, da so nekatere organizacije to že imele, tako strokovnost na tem mestu sigurno ni mogla biti edini razlog. Če so bile usposobljene tovrstne preglede izvajati v preteklosti, potem ne vidimo razloga, da bi ne bile tudi v prihodnje oziroma v sedanjosti. Izpostavljam pa tudi problem samega pravilnika. Podjetja, ki v tem trenutku tega ne izvajajo, zelo težko oziroma praktično nemogoče enakovredno kandidirajo. Sestavljen je tako, da ne morejo izpolnjevati pogojev, da bi se lahko po sedaj veljavnem pravilniku prijavile za dodelitev te koncesije. Zato izkoriščam to priložnost in vas sprašujem: Ali se tega zavedate in ali v tem razpisu predvidevate korekcijo tega pravilnika in predpisa? Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister.
Hvala za dodatna vprašanja. Seveda se zavedamo vprašanja prave konkurence na tem področju. Predvsem pa gre tu za vprašanje skladnosti z regulativo Evropske unije in primerljivost s podobnimi metodologijami, ki so uveljavljene tudi v Evropski uniji. V tem kontekstu bomo prilagodili tudi pravilnik. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti gospod poslanec Miran Potrč, ki bo postavil vprašanje ministru za finance in ministru za delo, družino in socialne zadeve. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani gospodje ministri, gospod podpredsednik! Javnost je zadnje čase upravičeno razburila informacija o možnih posledicah neplačanih prispevkov za socialno varnost, na pravice zaposlenih iz pokojninskega, invalidskega in zdravstvenega zavarovanja. Ne glede na določbe ustreznih zakonov: zakon o evidencah na področju dela, zakon o davčnem postopku, zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju in drugih, ali morda prav zaradi njihove nedorečenosti, je posebej pomembno vprašanje, ali bo Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje zaposlenim, ki imajo delovno dobo za upokojitev, to delovno dobo priznal, čeprav delodajalec zanje določeno obdobje ni plačal prispevkov, zaposleni pa o plačevanju niso vedeli, saj so prejemali neto plačo. Ob tem ni jasno, kako naj zaposleni sproti izve, ali je delodajalec zanj plačal vse prispevke, saj ne more ves čas preverjati, ali njegov delodajalec izpolnjuje zakonske obveznosti plačevanja prispevkov, ker mora takšen nadzor zagotoviti država. V poslanski skupini Socialnih demokratov smo mnenja, da je treba zaposlenim, ki so v rednem delovnem razmerju in niso imeli razlogov za dvom, da njihov delodajalec korektno obračunava in plačuje prispevke, zagotoviti, da ne bodo prikrajšani za delo in za pokojninsko ali zdravstveno varstvo. Država mora biti sposobna zagotoviti, da delodajalci izpolnjujejo zakonske obveznosti, in da so vsi prispevki plačani. Zagotoviti mora, da vsi državni organi in javni zavodi, ki pri tem sodelujejo, delujejo usklajeno in zagotavljajo polno pravno varstvo zaposlenih. Če tega država ne more zagotoviti, mora nase prevzeti obveznost in odgovornost za uveljavljanje pravic zaposlenih. Ker vsa navedena vprašanja še niso razčiščena, in odgovori še niso dani, vaju, gospoda ministra za finance, in za delo, sprašujem: Kako bo država zagotovila, da bo uveljavljena pravna in socialna varnost zaposlenih, za katere se izkaže, da delodajalec zanje ni plačeval prispevkov za socialno varnost? Ali zaradi ureditve teh vprašanj lahko pričakujemo predloge za spremembo zakonodaje? Katerih zakonov in kdaj? Kdaj bodo vzpostavljene evidence plačanih prispevkov, ki bodo omogočale sprotno kontrolo izvršenih plačil posameznih zavarovancev za vse zaposlene in celoto izplačanih plač, posebej tudi za posameznega zaposlenega, in v primeru neplačevanja tudi pravočasno ukrepanje? Hvala lepa.
Hvala lepa. Najprej minister za finance. Prosim.
Hvala lepa, za to vprašanje. Res je, da je slovenska javnost bila legitimno razburjena zaradi podatkov, ki so prišli tudi v javnost glede izvajanja zakonodaje na tem področju. Zakonodaja kot taka je v tem smislu še kar dorečena, vendar izvedba in sistemske ureditve so pa še daleč od tega, kar bi lahko pričakovali. Kot veste, je v zakonu o davčnem postopku, v 18. členu, zagotovljeno, da ima vsak zavarovanec pravico, da tudi dobi, ko se odtegne ta davčni odtegljaj, se morajo njemu tudi predložiti podatki iz obračuna davčnega odtegljaja, a vendar to načeloma se dela, a vam ne morem danes zagotoviti, če dejansko tudi ta podatek vsak zavarovanec tudi dobi. To je pa povezano s 399. členom zakona o davčnem postopku novega zakona, ki ga je ta državni zbor sprejel po silno hitrem postopku lani aprila meseca. V svojem 399. členu zavezuje državo, da mora ustvariti takšno bazo podatkov, da bo davčni zavezanec dobil izračun in vedno lahko ugotovil pri davčni upravi, ali so dejansko vsa ta sredstva bila izplačana na njegov račun. Zaradi tega so se zakonodajalci zavedali, da je tukaj en problem, a vendar smo zapisali v zakon v 399. členu in dali davčni upravi čas do leta 2010, da to izvede. To je popolnoma nesprejemljivo, po naši oceni je resnično nesmiselno. Ministrstvo za finance bo storilo vse, da bo v davčni upravi možno spremljati izpolnjevanje obveznosti individualno po zavezancu že pred zakonskim rokom, ki je bil tako določen. Potem je pa 20. člen. V 20. členu zakona o davčnem postopku pa je določeno, da mora davčni organ, ko ugotovi, da se ne izplačuje, mora to izterjati od plačnika davka s pripadajočimi obrestmi. Ne samo, da se je zakon o davčnem postopku spremenil, prišla je tudi uredba ustavnega sodišča glede tega in glede tega je nastal ta problem. Problem pa je, da informacijska tehnologija ni bila pravočasno izpostavljena, da bi lahko vse te spremembe uresničila, čeprav je ministrstvo za finance bilo seznanjeno s tem, da so težave, nismo pa vedeli, in to smo izvedeli šele, ko je prišlo to prek medijev v javnost, da so se obrazci vpisovali na roko. Vedeli smo, da so težave. Kar se tiče izvršbe, so podatki kazali, da je padlo na 28% tega, kar je bilo v prejšnjih letih, v prvih štirih mesecih, da se nekaj čudnega tam dogaja, da se to na roko dela, pa nismo vedeli. Kaj vam danes lahko povem. Takoj ko sem bil seznanjen s tem, sem sklical sestanek z gospo generalno direktorico. Ona je pripravila izčrpno poročilo. V celoti s tem nisem bil zadovoljen in sva prišla do dogovora, da je to dopolnila s konkretnimi ukrepi [[...]]
Gospod minister, samo opozarjam, da imata skupaj z ministrom 5 minut.
To smo dobili pred nekaj dnevi nazaj. Strokovne službe teh dvanajst ukrepov, ki jih generalna direktorica predlaga, smo tudi sprejeli. Vam pa lahko poročam, da do 1.6. je bilo že vnesenih 74% danih obračunov prispevkov v sistem. In po navedbah v tem poročilu pa tudi, da bo do konca julija vzpostavljena ažurnost vnosa vseh podatkov. Davčna uprava je torej ukrepala. Trenutno do konca meseca bomo to ažurnost izpostavili. Kar se pa tiče zakonodaje same, kot veste, trenutno se dela strokovna skupina na spremembah zakona o davčnem postopku. Ravno to vprašanje je tudi na dnevnem redu in na tem delamo. Če se bodo izkazale kakšne pomanjkljivosti v zakonodaji sami, bomo te predloge tudi prenesli [[...]] [[Opozorilni znak.]] [[... ...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]v spremembo te zakonodaje.
Hvala lepa. Ker predvidevam, da je to v interesu gospoda poslanca, bom dal še gospodu Drobniču 2 minuti za dodatno pojasnilo. Hvala.
Hvala lepa. Čisto na kratko. Za obračunavanje in plačevanje prispevkov zavarovanca je zadolžen delodajalec, ki obračunava iz bruto plač te prispevke. Delodajalec je dolžan ob vsakem izplačilu dati obračunski list, iz katerega so razvidni vsi obračunani prispevki. Če teh ni, potem je dolžan delavec zahtevati, zakaj se to ni zgodilo. Takrat se lahko tudi obrne na inšpekcijo za delo in inšpekcija za delo posreduje, zagotovljena pa mu je tudi sodna pot. V zvezi z izplačili in o upoštevanju zavarovalne dobe govori tudi zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, 192. člen, ki pravi, da se delavcu šteje zavarovalna doba tudi v obdobju, v katerih je delodajalec obračunal prispevke za obvezno zavarovanje od zavarovančeve plače, vendar jih ni vplačal. Če delodajalec prispevkov ni obračunal, mora torej delavec, ko vidi na obračunskem listu, da to ni izvedeno, zahtevati, da mu obračuna in plača tudi prispevke. Drugače velja, da se je s tem strinjal. Evidence o plačanih prispevkih za socialno varnost se vodijo pri delodajalcih, pri tem se šteje, da so v primeru, če je glede na maso izplačanih plač delodajalcev, delodajalec obračunal prispevek v višini, ki ustreza prispevni stopnji, plačani prispevki za vsakega delavca, ki je v določenem mesecu prejel plačo. Sicer pa predvidevamo sprejem zakona o evidencah na področju dela, to je zaveza vlade že v tem letu, s katerim bomo preprečili zlorabe in zagotavljali na tem področju red. Sicer pa se je pripravljal ta zakon, mislim, da kar nekaj let in ne vem, [[..]] [[Opozorilni znak.]] [[... ..]] [[Nerazumljivo.]] [[...]], zakaj pravzaprav se prejšnja vlada ni nekoliko bolj potrudila in ta zakon resnično tudi pripravila. Naša obveza je, in to bomo tudi izpolnili, da v letošnjem letu ta zakon o evidencah na področju dela tudi pripravimo.
Hvala lepa. Gospod Potrč, želite dopolnitev odgovora?
Hvala lepa. Obema ministroma se zahvaljujem. Želim in vesel bom, če bodo točne informacije gospoda ministra dr. Bajuka, da bomo v doglednem času, pa naj tudi to ne bo ravno 30. junij, ampak 15. julij, dobili zagotovila za polno informiranost o tem, kateri prispevki, od katerih delodajalcev se plačujejo ali ne. Jaz pa računam, da bo to tako, kot sem vprašal, za delodajalce in za zaposlene. Skratka, da bo mogoče kontrolirati, ne samo, kdo je plačal, in izterjati, če ni plačal, ampak tudi, za koga je plača. V tem delu bom poskrbel, če ne bo glede na pomembnost teme, gospod minister sam obvestil poslance in javnost, da je to opravljeno, da bom še enkrat v jeseni povprašal. Kar zadeva pa odgovor gospoda ministra mag. Drobniča, naj rečem naslednje. Ne bi ga želel razumeti na ta način, da je prevelika in nerealna odgovornost prepuščena delojemalcu. Želel bi, da je zakonodaja oblikovana na način, ki kršitve delodajalca ne prevaljuje v breme tistega, ki za to nič ni kriv. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]Jaz bi prosil, da vse bodoče spremembe, ki gredo v smer, takšen princip tudi zagotavljajo. Drugače je seveda, če tega delojemalec ne želi. Ampak če je on prijavljen, če je dobil prijavo, če ve, da je zaposlen, potem najbrž lahko upravičeno pričakuje, da se zanj plačujejo tudi prispevki. Ne more biti kriv, če ni znal na obračunskem listu preveriti, ali je bilo obračunano ali je bilo plačano ali ni bilo obračunano in podobno. Prosil bi vas, da [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]vas lahko tako razumem in da bodo v tej smeri narejene spremembe. Hvala.
Hvala lepa. Naj samo opozorim, da imata oba ministra zdaj še tri minute skupaj.
Jaz upam, da me niste nepravilno razumeli. Dejstvo je, da davčna uprava danes nima informacijskega sistema, da bi lahko zagotovili in vsakemu zavarovancu ponudili tisto ključno informacijo, koliko je sredstev bilo nakazanih na njegov račun. To, kar je 399. člen zakona o davčnem postopku dejansko hotel zagotoviti, ampak to do leta 2010, je treba izvesti. To ne bo še letos narejeno. To vam pa zagotavljam, ker to pomeni veliko spremembo in tudi veliko investicijo v informacijsko tehnologijo, ki pa še ni izvedena. Kar se pa tiče ključnega vprašanja. Res je, da davčna zakonodaja predvideva, kako se mora izvesti izvršba, in to je, upam, da s to ažurnostjo, da bo tudi davčna uprava utegnila te stvari izvesti. Ni pa jasno rešeno še vprašanje, kdo je končno odgovoren, četudi izvršba ne doprinese vsa ta sredstva, kdo je končno odgovoren za to. V tem smislu vam pa zagotavljam, da bodo predlogi spremembe zakonodaje na davčnem nivoju, kar se tiče zakona o davčnem postopku, da se bomo tega vprašanja prav gotovo tudi lotili in rešitev tudi prinesli. Strinjam se pa načeloma z vami, da je to [[...]]
[[...]]polovico časa je minila, gospod minister.
[[...]]končna odgovornost države. Mi imamo po zakonu tudi dolžnost, da izvršbo izvedemo. Če tega ni, ne more pa končno biti krivec zavarovanec. To bo treba na nek način rešiti, v tem imamo pa pravno praznino. Hvala.
Minister Drobnič še minuta vam je ostala, še malce več.
V tej smeri, ko ste razmišljali, tudi seveda mi snujemo nove spremembe, tiste potrebne spremembe, da to breme ne bi imelo naloženo delojemalcem, ki so manj uki, se manj spoznajo. Mislim, da je to razmišljanje v redu in v tej smeri bomo tudi delali.
Hvala lepa. K besedi vabim dr. Mateja Lahovnika, ki bo postavil vprašanje ministru za promet.
Hvala lepa. Spoštovani predsedujoči, spoštovane poslanke, poslanci. Moje vprašanje se nanaša na dela na slovenskih cestah in avtocestah. Sprašujem, gospoda ministra za promet, Janeza Božiča: Ali ocenjujete, da je pretočnost prometa v obdobju od aprila do septembra na odsekih slovenskih avtocest in cest, kjer potekajo različna obnovitvena dela, ustrezna ali ne? Seveda vas ne sprašujem samo kot ministra za promet, sprašujem vas tudi kot nekdanjega predsednika uprave Darsa, ker verjamem, da poznate problematiko. Sprašujem vas pa predvsem zato, ker se tudi na mene obračajo različne volivke in volivci in opažajo podobno kot jaz sam, da če greš iz severovzhoda Slovenije proti morju, ne samo, da naletiš na celo vrsto cestninskih postaj, za katere so baje na UMAR ugotovili, da so smiselne in da vinjete niso smiselne in iz tega naslova nastajajo precejšnji prometni zastoji. Še več, tudi tam, kjer se avtocesta obnavlja, pogostokrat opazimo, da se za to, da se na desetih metrih avtoceste zamenja ograja, zapre tri, štiri kilometre avtoceste. Lahko vam dam konkreten primer obnove te ograje pri predoru Jesovnik med Trojanami in Vranskim, kjer se je ta proces obnove dogajal kar več dni in je bila avtocesta na pomembnem delu zaprta na bistveno daljšem odseku, kot bi bilo to potrebno. Če se pelješ iz Prekmurja na Primorsko, najdeš cel kup takšnih zastojev. Slovenskim voznikom se zdi, kot da se premikajo iz ene barikade v drugo in da je vse skupaj nekako del tistega slovenskega turističnega gesla "Slovenija poživlja", s tem da se v tem primeru nekako voznikom spušča dodaten adrenalin v kri. Zato vas dejansko sprašujem: Ali se da resnično kaj narediti za to, da bi bila pretočnost prometa bistveno večja na slovenskim prometnih oseh? Menim, da to, kar trenutno gledamo, posebej v sezoni od aprila do septembra, dejansko ni optimalna rešitev, če gledamo z organizacijskega vidika. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister.
Hvala lepa za vprašanje poslanca dr. Lahovnika. Najprej bi odgovoril v delu, za katerega je odgovoren Dars kot izvajalec za vzdrževanje in upravljanje z avtocestami. Dars tako kot že več let v preteklosti v največji možni meri obnovitvena dela načrtuje tako, da se ta ne izvajajo med 1.7. in 1.9, torej v času največjih turističnih prometnih obremenitev. Zato v tem času zastoji na cestah niso odvisni od obnovitvenih del, ki se ne izvajajo, ampak predvsem od prepustnosti cestnega omrežja. V času od aprila do 30.6. je Dars izvajal in še izvaja obnovitvena dela na več odsekih obstoječega avtocestnega omrežja. Pri načrtovanju tako obnovitvenih del kot vrste zapor je Dars že z razpisno dokumentacijo zahteval in tudi s pogodbami zagotovil, da se dela izvajajo vse dni v tednu, tudi ob sobotah, nedeljah in praznikih, praviloma ves svetli del dneva, posamezna dela pa tudi neprekinjeno 24 ur na dan. Pri načrtovanju zapor se načrtujejo in izvedejo zapore, ki na določenem odseku zagotavljajo, da ne prihaja do zastojev oziroma ki glede na tehnične možnosti zagotavljajo največjo možno propustnost prometa. Z navedenimi ukrepi smo dosegli, da v letošnjem letu zaradi obnovitvenih del praktično ne beležimo ne vem kako velikih prometnih zastojev, razen v zadnjem času predvsem na Dolenjskem, kjer je zapora prek Višnje gore povzročila večje prometne zastoje, ampak se pač drugače ni dalo. Mislim, da bodo dela na obnovitvi starega dela te hitre ceste končana celo pred rokom. Torej samo na najbolj kritičnih odsekih se je v času največjih prometnih konic potovalni čas le minimalno povečal. Recimo, konkretno zahodna ljubljanska obvoznica od nič do pet minut, Ivančna gorica pa recimo od pet do deset minut. To so konkretni rezultati meritev. Povedal bi še to, da se uveljavljajo posebni ukrepi, dva plus dva, ko avtocesto zožimo v dva vozna pasova in s tem se tudi na nek način doseže ustrezna prometna pretočnost. Žal je le potreben čas za obnovitvena dela. Povedal bi še to, da v preteklosti je bilo zelo malo denarja posvečenega vzdrževanju zgrajenih avtocest, zato je ta intenziteta v zadnjih letih povečana in je bila nujno potrebna, kajti veliko objektov je bilo v zelo slabem stanju, celo nevarnih, da bi prišlo do večjih težav. Na osnovi navedenega lahko trdim, da je pretočnost prometa v času obnovitvenih del relativno dobra oziroma je ni praktično možno še izboljšati. Na področju, kjer pokrivajo področja državnih cest, si Direkcija Republike Slovenije za ceste tudi prizadeva, da bi bilo čim več del tudi v letošnjem letu opravljenih pred začetkom glavne turistične sezone, nadaljevale pa se bodo od septembra dalje, torej po koncu turistične sezone. Vsa redna, nujno potrebna vzdrževalna dela, kot so košnja trave, popravilo odbojnih ograj, strojno krpanje in podobno, bodo na glavnih prometnih smereh zaključena do konca junija. Z deli pa bomo nadaljevali, kot sem že omenil, septembra. V konici turistične sezone, to je v mesecu juliju in avgustu, na najbolj prometnih cestah državnega cestnega omrežja ne bo večjih zapor ali ovir zaradi obnovitvenih in vzdrževalnih del. Tudi nujno potrebna vzdrževalna dela se bodo izvajala le izven prometnih konic, in sicer tako, da ne bodo ovirala prometa. Žal se vsem začasnim oviram tudi letos ne bo mogoče izogniti, saj se bodo na nekaterih odsekih državnih cest tudi v juliju in avgustu izvajala dela investicijskega vzdrževanja. Eden izmed razlogov za spremembe rokov pričetka in zaključka izvedbe del je tudi rebalans, ki bo zagotovil pozno sklenitev pogodb. Od tega je tudi odvisna sama izvedba del na glavnih in regionalnih cestah. Pri tem pa gre večinoma za izvedbo del, kjer so izvajalci že izbrani, vendar do potrditve predloga rebalansa državnega proračuna ni bilo mogoče podpisati, zlasti ko je bil pogoj za to, da se pogodbe podpišejo. Vprašanje prometne pretočnosti na cestninskih postajah. Moram povedati, da smo tudi že v lanskem letu zahtevali dodatno razširitev cestninskih postaj na tistih, kjer je obremenitev največja, in na nekaterih se ta dela že izvajajo, na nekaterih pa se bodo še v letošnjem letu. Tako bomo zagotovili nek maksimum, ki je mogoč. Hvala lepa za vprašanje.
Hvala lepa. Dr. Lahovnik, dopolnitev.
Hvala lepa za odgovor. Spoštovani gospod minister! Na nek način sem tudi sam opozoril na tisto, kar smo tudi mi v Liberalni demokraciji Slovenije opozarjali. Namreč na dejstvo, da je, prvič, rebalans sprejet pozno. Me veseli, da je v dvorani gospod finančni minister, da lahko to sliši. In drugič, da se za državne avtoceste namenja 6 milijard manj in 2 milijardi manj za ostale ceste. Zato me tudi skrbi, glede na to, da so sredstva bistveno omejena, kako bo to vplivalo na potek investicijskih del. Da so iz tega naslova nastali tudi zastoji, ker so se nekatera dela pomaknila v poletno sezono, je pa dejstvo in tega se zavedamo. Žal nam je verjetno vsem, da je do tega prišlo. Kar se tiče nekaterih drugih trditev, moram reči, da se ne strinjam povsem s tem mnenjem, ki ga imajo na Darsu. Ne že kot voznik, pa vsaj vsi, ki poslušajo Val 202, lahko vsak petek slišijo, kakšni zastoji nastajajo, recimo proti Štajerski, proti Primorski. Mogoče je dobro, da se kdaj tudi sami odpeljejo in bodo dejansko videli. Jaz vam lahko zagotovim iz prve roke, ker se dnevno vozim skoz predor Jesovnik. Dela se popoldan niso izvajala ali pa v bistveno manjšem obsegu. Ponoči se ni dogajalo nič, ko je promet najmanjši. Mislim, da se da organizirati, da dela potekajo v več izmenah. Ne gre samo za to, ali vse dni v tednu, tudi v koliko izmenah. Ključno je, da se izvajajo takrat, ko je promet najmanjši, ker to potem najmanj vpliva na pretočnost prometa. Osebno ocenjujem in sem prepričan, da temu ni tako in da je še veliko rezerv in da bi slovenski vozniki to znali ceniti, pa tudi manj bi bilo prometnih nezgod. Ker to, kot sem prej dejal, sproža samo še dodatni adrenalin [[...]] [[opozorilni znak za konec razprave.]] pri voznikih in s tega vidika nastaja nezadovoljstvo, kar vpliva tudi na prometno varnost. Hvala.
Dr. Lahovnik, za naslednjič sem vas dolžan opozoriti, da imate po poslovniku možnost zahtevati dopolnitev odgovora, ne pa dopolniti vprašanje oziroma sami dopolniti vaš komentar. Prosim, da se tega držimo. Samo dopolnitev dogovora, vi ste pa že polimizirali. Gospod minister želite kaj dodati?
Hvala za dodatno oceno gospoda Lahovnika. Glede propustnosti na slovenskih avtocestah in državnih cestah, bi rekel, da ta problem je bil v preteklosti še bistveno večji in smo ga z različnimi ukrepi precej ublažili. Mislim pa, da popolnoma se izogniti zastojem ne bo mogoče. Ocena je, da je potrebno veliko več še storiti vizavi izvajalcem del in tako bomo tudi v prihodnje še poostrili kontrolo, predvsem pa z večjo in trdnejšo zavezo v sklopu pogodb zahtevali dosledno izpolnjevanje, da je intenziteta dela v popoldanskem in nočnem delu bistveno večja. Moja ocena je, da je bistveno to, da se ta ritem obnov ne izvaja v času turističnih konic, ampak da je to le v tistem času, ki je na razpolago: to je pozno pomadi in do poletja in pa seveda v jeseni do zime. Vsi veste, da se asfalt ne more polagati, ko temperatura pade pod 4 stopinje. Tako koristimo tisto, kar je mogoče. Mislim, da v letošnjem letu ni bilo kritičnih vikendov zaenkrat in tudi pričakujem, da bodo tudi na cestninskih postajah, kjer je lahko pričakovati večje zastoje ob navalu turistov, kar pa je seveda tudi v tujini, če se vozimo po tujih avtocestah in cestah, zelo zelo prisotno. Ne bi našteval vseh tistih kritičnih velikih šestpasovnic, ki so na področju Francije, Nemčije in podobno, kjer so tudi večurni zastoji in mislim, da ni tako to eksponirano, kot se to v Republiki Sloveniji postavlja. Hvala lepa.
Samo postopkovno je še možno.
Seveda, se razume. Hvala, gospod predsedujoči, za opozorilo. V skladu z drugim odstavkom 246. člena prosim, da se opravi razprava v zvezi z odgovorom ministra za promet, predvsem v delu, v katerem je sam omenil, da je tudi zaradi rebalansa obseg sredstev manjši od predvidenega. Po mojih izračunih gre za avtoceste v višini 6 milijard manj sredstev, za državne ceste 2 milijardi manj. Zaradi te omejitve sredstev lahko pričakujemo bistveno manjšo dinamiko razpisov, kar bo po moji oceni vplivalo tudi na pretočnost slovenskega cestnega in avtocestnega omrežja in pa na prometno varnost. Glede na to, da to zadeva vse državljanke in državljane in ne nazadnje tudi tuje turiste, predlagam, da se v zvezi s tem opravi, kot sem dejal, razprava, ker z odgovorom v celoti nisem zadovoljen in je po moji oceni pomanjkljiv. Hvala.
Hvala lepa. V skladu s prejšnjim sklepom oziroma najavo bomo o tem predlogu glasovali po opravljeni 10. točki dnevnega reda. Zdaj pa vabim k besedi gospoda poslanca Sama Bevka, da postavi vprašanje ministru za delo, družino in socialne zadeve.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Državni zbor Republike Slovenije je januarja letos sprejel novelo azbestnega zakona, ki sva ga v parlamentarno proceduro poslala s kolegico Bredo Pečan. Poleg prestrukturiranja gospodarskih družb je bil glavni namen osnovnega zakona iz leta 1996 zagotoviti socialno varnost in potrebna sredstva delavcem in prebivalcem, ki so bili izpostavljeni vplivom azbestnega prahu. Zakon je omogočal delavcem dokup zavarovalne dobe za upokojitev in izplačilo poravnav oziroma odškodnin obolelim zaradi azbesta. Zaradi prenehanja veljavnosti zakona 31. decembra 2004 je nastala zakonska praznina, ki jo je državni zbor saniral tako, da je sprejel prej omenjeni zakon ter podaljšal njegovo veljavnost do konca letošnjega leta. Tako tudi ni bilo več vprašljivo črpanje 692 milijonov tolarjev za dokup zavarovalne dobe za upokojitev in izplačilo poravnav, ki so že bila zagotovljene v proračunu za letošnje leto. Vlada je omenjeno novelo zakona podprla, zato je toliko bolj nesprejemljivo in presenetljivo dejstvo, da je v rebalansu proračuna za leto 2005 to postavko zmanjšala kar za 262 milijonov tolarjev. Azbestu je bilo namreč izpostavljenih kar okoli 23.000 delavcev. Zaradi zelo dolge latentne dobe do izbruha ene izmed oblik azbestne bolezni pa strokovnjaki napovedujejo, da bo vrh obolevnosti v Sloveniji pričakovati okoli leta 2025. Poleg tega pa so škodljivim vplivom azbestnega prahu izpostavljeni tudi prebivalci na ogroženih območjih. Vlada je decembra lani s posebnim sklepom zadolžila ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve, da na podlagi smernic in izhodišč, ki jih je pripravila posebna medresorska delovna skupina, najkasneje do drugega kvartala 2005 pripravi predlog novega zakona, ki bo celovito uredil azbestno problematiko v Sloveniji. Ministra mag. Janeza Drobniča zato sprašujem: Kdaj bodo pripravili nov zakon in na kakšnih izhodiščih bo pripravljen? Gospodu ministru se vnaprej zahvaljujem za odgovor.
Gospod minister, imate besedo. Prosim.
Hvala lepa za vprašanje. Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve je na strokovnih podlagah in na podlagi mednarodnih primerjav pripravilo besedilo zakona, ki je bilo že posredovano interesni skupini, ki zastopa delavce, ki so bili kakorkoli prizadeti z azbestnimi substancami. To besedilo zakona je bilo posredovano že v medresorsko usklajevanje. Hkrati ste bili verjetno tudi prek medijev seznanjeni, da je ekonomsko-socialni svet 17. junija obravnaval besedilo in tudi dal v nekem smislu soglasje k takšnemu besedilu zakona, z nekaterimi popravki. Predvidevamo, da bo zakon šel v postopek sprejemanja v skladu z letnim načrtom vlade Republike Slovenije za leto 2005. Torej, vladi bo posredovan zdaj v kratkem v sprejem in potem v postopek državnemu zboru. Skratka, mi smo ga pripravili na strokovnih podlagah in vključili tudi socialne partnerje ter interesne skupine v pripravo tega besedila.
Hvala lepa. Želite dopolniti vprašanje? Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Seveda, kajti gospoda ministra sem vprašal tudi, na kakšnih izhodiščih bo pripravljen ta zakon, če lahko bolj vsebinsko pove, ne samo to, da so na podlagi izhodišč, ki jih je pripravila medresorska skupina, ta osnutek zakona pripravili. Predvsem me zanima, namreč povrnitve škod zaradi izpostavljenosti azbestu, se v Evropi šele razvijajo. Zaenkrat so večinoma omejene na poklicno izpostavljanje, vedno pa se zahteva nastala škoda, ki je v diagnosticiranju bolezni, tukaj se predvsem obravnava skupina ljudi, se pravi delavcev, ki so bili izpostavljeni zaradi proizvodnje. Vendar gre trend razvoja tudi v smer odškodninske odgovornosti, tudi v primeru nepoklicne oziroma okoljske izpostavljenosti. Se pravi, ljudi, ki živijo v okolici take proizvodnje; posebej, recimo, Soška dolina je tak primer, Anhovo in tako dalje. Namreč, na Nizozemskem so že maja 2003 dosodili prvo odškodnino za nepoklicno izpostavljenost. Da je pa to res en velik problem, priča tudi direktiva Evropske unije [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]], ki je 1. januarja 2005 zahtevala, da se povsod izloči uporaba azbesta. Po zadnjih raziskavah pa naj bi v Evropi v 20-ih, 30-ih naslednjih letih zaradi posledic izpostavljanja azbesta umrlo kar od 250 tisoč, po enih ocenah, po drugih pa pol milijona ljudi. To je velik problem. Zato bi prosil: Ali lahko še o tej vsebinski plati kaj poveste, predvsem o tem okoljski izpostavljenosti prebivalcev? Hvala lepa.
Prosim, gospod minister.
Hvala lepa za dopolnilno vprašanje. Glede na to, da je malo časa, se nisem potem spuščal v vsebino zakona. Izpostavil bi predvsem tri področja oziroma težišča, kako se bo v tem zakonu obravnavala ta problematika in tudi reševala. Torej, odškodninska odgovornost tistega, ki je povzročil bolezen, to je v prvi vrsti. Kadar tega ni mogoče več ugotoviti ali od njega zahtevati, ker je šlo morda podjetje v stečaj, potem vstopi v to razmerje, v to odgovornost oziroma obveznost prevzame država po principih subsidiarnosti, tako kot v drugih državah. V to so vključeni tudi prebivalci, čeprav niso bili zaposleni pri samem delodajalcu. Ker vemo, da je šel vpliv marsikdaj tudi izven dvoriščnih prostorov in bo pač opredeljen tudi v nekem smislu radij, kjer je prišlo do teh učinkov in v tej zvezi seveda tudi možnost opravljanja zdravniških pregledov in vseh tistih postopkov, ki so potrebni, da se identificira in da se potem na osnovi tega vloži odškodninska odgovornost. Potem je pa tudi vprašanje poklicne bolezni. Glede poklicnih bolezni in seznama telesnih okvar pa mimogrede lahko omenim, da je potrebno ta seznam prenoviti. To je bil predmet razgovorov že nekaj let nazaj in jaz sem prepričan, da bomo našli tudi toliko strokovne te iniciative in enotnosti, da bo prišlo do ustreznega premika naprej in da bomo zagotovili ustrezno podlago za telesne okvare in poklicne bolezni, ne samo za te primere, ampak tudi mnoge druge tudi v skladu z direktivami EU, katere pač članica smo sedaj mi. Upam, da ste zadovoljni z odgovorom.
Hvala lepa. Gremo naprej. Gospodu ministru za promet bo zastavil poslansko vprašanje gospod poslanec dr. Marko Pavliha. Prosim.
Dvakrat hvala lepa, gospod podpredsednik. Prvič za besedo, drugič pa za prijazno nadomeščanje. Lep pozdrav gospodom ministrom, kolegicam poslankam in poslancem tudi iz tega dela dvorane. Ne želim favorizirati kateregakoli od medijev, ampak vendarle moram omeniti članek, ki je bil objavljen 3. junija v Financah z naslovom Čudne podražitve Darsovih naložb, ker me je namreč članek inspiriral za moje vprašanje in je to verjetno tudi korektno, da povem. Namreč, v članku piše, da je prišlo v preteklosti do nekaterih prekoračitev investicijskih vrednosti, konkretno govori o dveh avtocestnih odsekih, in sicer Trojane-Blagovica in Klanec-Ankaran, jasno v primerjavi z resolucijo o nacionalnem programu o izgradnji avtocest, ki smo jo oziroma takrat še ne morem govoriti v 1. osebi množine, ki ste jo sprejeli lanskoletnega februarja. Gre za podražitev v višini 36 milijonov evrov oziroma 8,3 milijarde tolarjev. Zato ministra za promet prvo sprašujem: "Zakaj je prišlo do teh podražitev? Drugi del mojega vprašanja pa se glasi: Na kakšen način bo vzpostavil nadzor nad Darsom, ne nazadnje tudi, da do teh podražitev ne bo prihajalo? Kot se minister verjetno še živo spomni, namreč, takrat sva se prvič srečala, to je bilo konec lanskoletnega aprila, in jaz sem bil tako rekoč nekaj dni šele minister, sva oba svečano podpisala dve pogodbi in ena od teh je bila agentska pogodba za izvajanje nalog v zvezi z izgradnjo in obnovo avtocest, ki natančno opredeljuje nadzorno funkcijo dveh upravnih organov, namreč ministrstva za finance in ministrstva za promet. Zato me zanima: V kateri fazi je tudi ta projekt, torej končno imenovanje strokovnih služb, ki se bodo na ministrstvu za promet ukvarjale s tovrstnim nadzorom? Za odgovor se že v naprej najlepše zahvaljujem.
Hvala. Gospod minister, prosim.
Hvala lepa za besedo. Hvala za vprašanje dr. Pavlihi. V zvezi s podražitvami, ki ste jih naštevali avtocesta Trojane-Blagovica in Klanec-Ankaran, ki so prikazane v letnem programu razvoja avtocest za leto 2005, moram povedati, da so se zgodile zaradi objektivnih okoliščin, ki vam bi jih želel tukaj na kratko predstaviti. Najprej na odseku na Klancu-Ankaran je prišlo do spremembe investicijske vrednosti zaradi, prvič, spremembe projekta protivetrne zaščite, kar je bilo potrebno storiti zaradi absolutne varnosti uporabnikov avtoceste kot tudi zaradi zagotavljanja funkcionalnosti same avtoceste. V letu 2002 so bile namreč izvajane dodatne kontinuirane meritve hitrosti vetra, horizontalnih in vertikalnih sunkov vetra, na že zgrajenih vertikalnih stebrih. Te meritve so dale popolnoma drugačno sliko kot projektno predvidena vetrna obremenitev projekta. Da je bila naša odločitev pravilna, kaže dejstvo, da viadukt Črni Kal od njegovega odprtja pa do danes zaradi burje še ni bil zaprt. V svetu ni tako, naj navedem kot primer most čez Masleniški kanal na Hrvaškem, ki je zaradi burje zaprt več kot 15-krat letno. Drugič, zaradi sprotnega dopolnjevanja tehnologij gradnje. Vi veste, da je viadukt Črni Kal največji gradbeni dosežek slovenske gradbene operative in da so bile tukaj uporabljene najsodobnešje metode gradnje, ki pa jih je zaradi njihove zahtevnosti, zaradi vremenskih, pa tudi tehnoloških pogojev gradnje bilo potrebno sprotni dopolnjevati in prilagajati. Eden takih posegov je bila spremenjena tehnologija spajanja prostokonzolne gradnje zaradi vetra in nabava dodatnih konzolnih miz, kar seveda v razpisu za oddajo del ni bilo predvideno. Tretjič, dodatna arheološka najdišča na Školaricah, ki jih je bilo seveda potrebno zaščiti v skladu s pogoji malteške konvencije v zvezi z zaščito kulturne dediščine. In naprej, izvedba predorske opreme v skladu z v letu 2004 sprejeto evropsko direktivo o minimalnih varnostnih ukrepih v predorih na evropskih cestah, ki jo je naša država dolžna spoštovati. Žal med potekom razpisa za oddajo del še ni veljala, zato Dars ni imel pravne podlage, da jo vključil v razpisne pogoje. Lahko povem, da sta predor Dekane in Kastelec, isto pa bo veljalo tudi za predor Trojane, opremljena z najsodobnejšo opremo, kar so že pokazali zadnji ADAC-ovi testi, ki so oba predora uvrstili med najvarnejše in najsodobnejše v Evropi. Zaradi navedene evropske direktive so v obeh predorih dodatno vgrajeni tudi rešilni predorski prečniki, ki niso namenjeni samo intervencijskim vozilom, ampak tudi preusmeritvam prometa v primeru nesreč, vse v smislu kar se da največjega zagotavljanja varnosti. In končno, mislim, da je prav, da tudi Slovenija začne uvajati inteligentni sistem vodenja prometa na naših avtocestnih odsekih, kar je v Evropi popolnoma normalna stvar. Res je, da ta strošek v nacionalnem programu ni bil predviden, vendar mislim, da je pravilna odločitev prometne stroke, ki je soglasno sprejela odločitev, da na štajerski in primorski avtocesti zgradimo tako imenovano pametno avtocesto. Prepričan sem, da smo Slovenci s tem dokazali, da smo enakopravni najrazvitejšim evropskim državam na področju tehnologije vodenje prometa: Nizozemski, Nemčiji, Danski. To nam priznavajo tudi tuji strokovnjaki. Že sedaj napovedujem, da bo potrebno takšen tehnološki sistem vodenja prometa uvesti na celotnem avtocestnem sistemu v državi, kar pa ni bilo predvideno v nacionalnem programu izgradnje avtocest. Kar se tiče odseka Vransko-Blagovica pa je spremembe investicijske vrednosti zaradi naslednjih vzrokov, in sicer prvič, geoloških problemov in težav in s tem spremenjenih podpornih ukrepov v levi predorski cevi predora Trojane. Veste, da so bila rudarska dela v predoru prekinjena za več kot 4 mesece zaradi dodatnih sanacijskih ukrepov, ki jih je bilo treba izvesti zaradi umirjanja hribine. Drugič, kot na prej opisanem primorskem avtocestnem odseku smo tudi na tem odseku zgradili tako imenovano pametno avtocesto, ki jo, spoštovane poslanke in poslanci, ki prihajate iz štajerske smeri, lahko tudi vidite. Prav tako pa bo, kot je že rečeno, tudi oprema predora Trojane, ki bo najdaljši slovenski predor, zgrajena v skladu z že prej omenjeno direktivo o varnosti v cestnih predorih. To pomeni, da bo v tem predoru zagotovljena najvišja možna prometna varnost njegovih uporabnikov. Menim, da je ta povečana investicijska vrednost 36 milijonov evrov, za kolikor smo v letnem planu razvoja povečali vrednost obeh avtocestnih odsekov, torej Klanec-Ankaran, Trojane-Blagovica, ki sta tako tehnično kot tudi finančno daleč najtežja avtocestna odseka v nacionalnem programu, koristno vložena v obeh investicijah. In prepričan sem, da bo zaradi vseh zgoraj naštetih vzrokov in razlogov in ukrepov [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]da bo uporaba vseh odsekov avtoceste varnejše, funkcionalnejše in predvsem uporabnikom prijaznejša. Dodal bi še to, da povečanje teh vrednosti so bile potrjene v investicijskih programih in dejansko so še vedno nižje od vrednosti v nacionalnem programu v letu 1998, bile pa so reducirane oziroma zmanjšanje v lanskoletnem nacionalnem programu izgradnje avtocest brez upoštevanja naštetih sprememb in pa izvedbe korektivnih ukrepov na projektih.
Gospod minister [[...]]
Dolžan sem še drugi del odgovora, se opravičujem. Mislim, da prej nisem izkoristil celotne možnosti, tako da si [[...]] Torej, kar se tiče vprašanja v zvezi z nadzorom ministrstva za promet nad Darsom, vam, spoštovani poslanec, lahko povem, da nadzor poteka v skladu s tako imenovano agentsko pogodbo, ki ste jo omenjali in ki ste jo tudi kot bivši minister podpisali in se v tem mesecu - torej, podpisal sem navodila o izvajanju tega nadzora že v mesecu maju ter o dokumentaciji, ki jo mora Dars predložiti ministrstvu za promet v skladu s to pogodbo in na osnovi katere bo ministrstvo za promet poročalo o izvajanju del. Kot veste, na osnovi te agentske pogodbe vršijo nadzor nad izvajanjem Darsa poleg nadzornega sveta in računskega sodišča tudi ministrstva za finance, in sicer v obliki dodatnega nadzora nad porabo sredstev iz državnega proračuna, medtem ko nadzor ministrstva za promet obsega zlasti celovito kontrolo skladnosti izvedbe posameznih investicij izgradnje avtoceste v primerjavi s sprejetimi planskimi dokumenti. Trenutno strokovne službe na našem ministrstvu, torej direktorat za ceste in pravna služba, pripravljajo tudi sklep o imenovanju te interdisciplinarne delovne skupine ministrstva za promet, ki bo v skladu z agentsko pogodbo tudi izvajala nadzor nad izvajanjem posameznih projektov v sklopu nacionalnega programa s strani družbe za avtoceste. Hvala.
Hvala lepa. Želite še dodatno?
Pravzaprav ne, ker je minister, čeravno o rdečih številkah, kar sam dodatno povedal tisto, kar sem ga želel vprašati, tako da pač se v tej fazi zahvaljujem za odgovor.
Hvala lepa. Naslednje poslansko vprašanje bo postavil gospod mag. Žnidaršič ministru za pravosodje, ki je sicer odsoten. Želite postaviti vprašanje?
Hvala lepa. Poslansko vprašanje, ki ga nameravam postaviti ministru za pravosodje sem odložil dvakrat zaradi ministrove odsotnosti, pa ga danes postavljam zaradi tega, ker pričakujem, da bom prihodnjič dobil odgovor, in ki ga želim tudi v pisni obliki. Skratka, vlada Republike Slovenije je 19. junija 2003 sprejela stališče, da je dogovor z Republiko Nemčijo o poplačilu nematerialne in materialne vojne škode iz druge svetovne vojne nezaključen in da je s tem v zvezi vprašanje poplačila materialne škode iz druge svetovne vojne državljanom še vedno odprto. Sprejela je tudi dva sklepa, in sicer je imenovala medresorsko komisijo, ki naj bi zbrala ustrezne podatke in pripravila podlage oziroma usmeritve za naslednje korake vlade Republike Slovenije pri reševanju tega zelo perečega vprašanja. Do sedaj je medresorska komisija, v kateri imajo predstavnike ministrstvo za pravosodje, ministrstvo za gospodarstvo, ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve, ministrstvo za finance in zunanje ministrstvo, zasedala 3-krat, kolikor je splošno znano, in pripravila oziroma zbrala bogato gradivo na to temo. Ministra za pravosodje, ki je določeno, da vodi to medresorsko komisijo, sprašujem: Ali in kdaj bo nadaljevala z delom ta medresorska komisija? Če pa je že začela oziroma nadaljevala z delom, pa me zanima, ker ni splošno znano: V kakšni smeri gredo njene priprave oziroma v kakšni smeri naj bi vlada Republike Slovenije napravila korake, da bi se ta stvar premaknila z mrtve točke? Pri tem naj poudarim, da upravičenci v glavnem ne želijo obremeniti s poplačilom vojne škode proračun Republike Slovenije, in da večina njih v glavnem pričakuje od vlade Republike Slovenije, da bo odprla in na novo pričela pogajanja z Republiko Nemčijo za poplačilo odškodnine, ki presega 6 milijard ameriških dolarjev in ni bila nikoli plačana. Hvala lepa.
Hvala lepa. Morda je korektno, da povem, če je minister oziroma ministrica odsotna in če poslanec izrecno ne zahteva ustnega odgovora na naslednji seji, potem je odgovor avtomatično pisen. Če pa izrecno zahteva, v skladu s poslovnikom, bo pa minister dolžan ustno pojasniti oziroma odgovoriti. Bi prosil, če lahko izklopite mikrofon, gospod Žnidaršič. Mikrofon. Hvala lepa. Naslednji na spisku je gospod poslanec Rudolf Moge, ki bo postavil vprašanje ministru za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Imam opravka s paradoksom poslanskih vprašanj. Jaz sem na eni izmed prejšnjih sej postavil vprašanje premieru Janezu Janši, odgovoril mi je minister. Vprašal pa sem ga naslednje: Kako je z bolonjskim procesom? In ker je on podpisal imenovanje sveta za visoko šolstvo in njegovega predsednika, dr. Petra Jambreka, sem ga glede na razprave dejavnosti vprašal: Ali zlorablja svoj položaj? Ali uveljavlja svoje osebne interese? Ali so tajne seje take, da vplivajo na pristranskost odločitev tega sveta? Na ta vprašanja mi je pitijsko, kot da bi hodil v Delfe, odgovoril gospod minister za visoko šolstvo. Odgovor sem dobil, moram pa reči, da ga dobro ne razumem. Na koncu teh vprašanj pa sem gospoda premiera, ki vodi tudi Socialdemokratsko stranko in ki je za tem odrom rohnel proti klientelizmu - se opravičujem, Demokratsko stranko, se opravičujem, dolgo sem že v tem zboru, pa sem navajen na prejšnjo dikcijo - sem ga potem tudi vprašal - ker je proti klientelizmu rohnel, pa kot tudi vsak dan vidimo podatke o poslancih v skoraj vseh časopisih, ali so kupili njivo ali so imeli take dohodke in podobne stvari - naslednje. V Liberalni demokraciji verjamemo, da boste javno podprli predlog, da člani strokovnega sveta Demokratske stranke, ki ste jih vključili v Svet Republike Slovenije za visoko šolstvo, javno objavijo svoje prihodke, ki so jih v zadnjih treh letih ustvarili na zasebni šoli gospoda Jambreka. Jaz sem napisal to in pričakoval odgovor, da se bo to uresničilo. Ker pa odgovora ni bilo, ker se je ta vroča juha podtaknila ministru, ki je menda iz neke druge politične opcije, bom pač zdaj vas vprašal, gospod minister, upam, da mi bo potem odgovoril gospod premier - v tem je paradoks. Sprašujem vas, gospod minister: Zakaj se niste odzvali na našo pobudo in zahtevali objavo zaslužkov vseh vidnih članov SDS, pardon, Demokratske stranke, in sveta za visoko šolstvo, ki predavajo na zasebni šoli gospoda Jambreka, ki je predsednik sveta za visoko šolstvo in najvidnejši ideolog SDS? Spoštovani gospod minister, ker mi gospod Janša ne želi odgovoriti na vprašanje, sprašujem vas: Kdaj boste objavili zaslužke omenjenih gospodov? Zakaj v vladi prikrivate njihove zaslužke? Ali so mar previsoki? In zdi se mi, da bi bilo za javnost več kot higienično, da bi te podatke objavili. Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Hvala lepa, spoštovani poslanec, gospod Moge. Ne verjamem, da vas bo moj odgovor zadovoljil. Eno je to, da moramo spoštovati zakonitost, in jaz sem prvi, ki moram to narediti. Dejstvo je, da je fakulteta za podiplomske in evropske študije zasebni visokošolski zavod in njegova dejavnost se ne financira iz javnih sredstev, zato pregleda o njihovih zaslužkih ministrstvo nima. Če dejansko to želimo, potem jaz ne morem nanje formalno vplivati, ker nimam nad njimi ingerence, tudi nimam teh podatkov. Drugo vprašanje, za katerega pa mislim, da ste ga zastavili načelno, je pa o tem, ali se jaz osebno z vašim vprašanjem strinjam. Menim, da s tem nimam osebno nobenih problemov in bi svoje podatke o zaslužkih objavil, vendar pa ravno zaradi tega ne morem na nobenega drugega vplivati, ker menim, da je etika načelno stvar vsakega posameznika in v trenutku, ko postane pravilo, ni več etika, ampak je neka obveznost. Torej, z vami se seveda strinjam, da če kdorkoli meni, da je karkoli narobe, da lahko vpraša in potem ti ljudje povedo, kakšni so zaslužki. Po drugi strani pa so zaslužki v privatnih poslih povsem stvar zasebne tajnosti, zasebnih podatkov in je seveda od njih odvisno, ali jih bodo dali ali ne. Upam, da ste s tem, kolikor sem vam lahko pojasnil, zadovoljni. Hvala.
Gospod Moge, želite dopolnitev odgovora?
Spoštovane kolegice in kolegi! Bili smo priče smo še enega delfijskega odgovora in Pitija bi bila strahotno vesela, ko bi to slišala. Zato pravim, gospod minister, jaz tega vprašanja takrat, ko sem ga zastavil, nisem zastavil vam, in v tem je paradoks. Glede na to, da so se v tem državnem zboru kazali razpršilci pa vse ostale reči, grdobije, ki so se dogajale in so bile nekako kot dokaz, da je v naši državi klientelizem, sem gospoda premiera samo vprašal - v Liberalni demokraciji verjamemo, da boste javno podprli predlog, ne da bi zahtevali. Mi se zavedamo glede zakona o osebnih podatkih, da tega ne od vas ne od premiera ne moremo zahtevati, ampak smo ga javno pozvali glede na to, kar je govoril pred volitvami, da bo podprl predlog, da člani strokovnega sveta SDS, ki jih je vključil v svet Republike Slovenije za visoko šolstvo, s tistim odlokom ali kakorkoli se že ta akt imenuje, javno objavijo svoje prihodke, ki so jih v zadnjih treh letih ustvarili na zasebni šoli gospoda Jambreka. Samo to, in v tem je paradoks in pričakujem glede javnosti vsaj in politične higiene in obljub, ki so bile dane, da bo premije ta predlog podprl.
Minister, ste iz tega razbrali dopolnilno vprašanje oziroma v čem je potrebno dopolniti odgovor? Hvala lepa. Ponovno prosim, če se le da tudi vprašanje dodatno formulirali, da bo lažje odgovarjati. Drugače je pa pred nami še 7 vprašanj, bi jih naštel, da boste vedeli, kdaj pridete na vrsto, in sicer, Han, Lavtižar-Bebler, Juri, Horvat, Zalokar, Oražem, Sajovic in pa Klavora. K besedi vabim gospoda poslanca Matjaža Hana, da postavi vprašanje ministru za finance.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani podpredsednik, spoštovani ministri, spoštovani zbor. Potek 7. redne seje državnega zbora je unikum dosedanjega dela, namesto da bi sejo z vprašanji pričeli, pa po osmih delovnih dneh z njimi zaključujemo. Vprašanje, ki sem ga zastavil že pred 14-imi dnevi, skoraj da ni več aktualno oziroma ugotavljam, da vas je, spoštovani minister, morda prav moje vprašanje spodbudilo k hitrejšemu razreševanju zapleta, katerega ste povzročili z zavlačevanjem podpisa poroštva k že odobrenemu kreditu Evropske investicijske banke. Za nezadovoljstvo pa je poskrbela tudi vlada, ki je odredbo o državnem lokacijskem načrtu za hidroelektrarno Blanca obravnavala kasneje, kot smo pričakovali. Izgradnja elektroenergetskih objektov na spodnji Savi je strateška usmeritev Slovenije, saj bomo z dokončanjem verige petih elektrarn v naslednjih desetletjih zagotavljali prepotrebno električno energijo. Na lokalni ravni, ki zajema območje občin Radeče, Sevnica, Krško in Brežice, pa investicije v spremljajočo infrastrukturo zagotavljajo poplavno varnost, s sprostitvijo prostorskih rezervacij se omogoča ustrezno razvitost infrastrukture in, kar je za to območje tudi zelo pomembno, omogoča gospodarski razvoj. Zavedam se, da izgradnja sistema hidroelektrarn tehnično in finančno zelo zahteven projekt in tudi prepričan, da imamo v slovenski gradbeni stroki dovolj potenciala, da zgradimo kvalitetne objekte s pripadajočo infrastrukturo. Ob tem sem se vprašal: Kateri razlogi so botrovali takšnemu ravnanju? Ali ste želeli pokazati, kakšno moč imate kot finančni minister, ali pa je bilo to ravnanje posledica vašega trenutnega razpoloženja? Zato želim, da vseeno predstavite argumente, ki bodo morda opravičili vaše ravnanje ob zavlačevanju podpisa poroštva k odobrenemu kreditu. Hvala lepa.
Hvala. Dr. Bajuk.
Hvala lepa za vaše vprašanje. Dejansko je vprašanje, ki ste ga pisno formulirali, nekoliko drugačno, a vendar je le dobra priložnost, da pojasnim določene nepravilnosti in netočnosti, ki so se pojavljale v javnosti. Nobenega dvoma ni, da ima razvoj hidroelektrarn na spodnji Savi ima svojo podlago v zakonu, in sicer kar v dveh, in da je to resnično projekt, tako kot ste ga vi ocenili, strateškega pomena za Slovenijo, a vendar vsakdo, ki ima odgovornosti finančnega ministra, bi ravno tako ravnal, če bi se soočil s takšnimi nedorečenosti, kar se tiče izvedbe te zakonodaje. Ključna značilnost tega projekta je ravno v tem, da je bila celotna finančna konstrukcija narejena na podlagi načela, da se bo to krilo preko koncesij. Seveda, v kolikor je potrebna določena začasna financiacija, pa tudi to zakon predvideva. Nedorečenosti s strani Holdinga Slovenskih elektrarn glede svojih lastnih finančnih načrtov in pa tudi nedorečenosti ali pa nepravilnosti v sklopu vseh del, ki so povezana s hidroelektrarno Sava, so zahtevale, da je končno vlada na svoji zadnji seji sprejela tri sklepe, ki so ključnega pomena. Prvič, da Holding Slovenske elektrarne mora najkasneje v 60 dneh predstaviti vladi celovit srednjeročen finančni načrt svojega poslovanja, v katerem bodo vključene vse investicije v teku in načrtovane investicije ter lastni prihodki in prihodki vseh v holding povezanih družb. Drugi sklep je, da ministrstvo za okolje in prostor ter ministrstvo za gospodarstvo v sodelovanju z ministrstvom za finance prouči možnost financiranja investicij za ureditev vodne infrastrukture ter državne in lokalne infrastrukture na vplivnem območju energetskega izkoriščanja spodnje Save na način, ki bo zagotovil v skladu z zakonodajo, da se to krije izključno s prihodki ustreznih koncesijskih virov. Tukaj je tudi nejasnost v zakonu samem. Kot veste, zakon predvideva, da mora koncesija biti najmanj 7%, dejansko so pa finančni načrti bili narejeni na drugačen način. Po eni strani 15% koncesnine za te, po drugi strani pa finančni načrt holdinga, ki pa predvideva samo 7%. Tukaj je nastala neka vrzel, ki jo bo treba še pojasniti. In končno, da pa vsa tista dela, ki niso vključena v ta program, a vendar so bila na nek način dogovorjena, in kar se tiče na lokalni ravni, da jih morajo ministrstvo za okolje in prostor, ministrstvo za promet in ministrstvo za gospodarstvo do konca julija uskladiti in predložiti vladi predlog sklepa o določitvi financiranja izvedbe državne in lokalne vodne infrastrukture in da se morajo te kriti v skladu z njihovimi programi. Kar se tiče tako imenovanega poroštva, moram pojasniti nekatere netočnosti v vašem vprašanju. Dejstvo je, da E in B še ni odobrila posojilo, ampak je pisno v skladu s postopki informirala slovensko vlado, da so to pripravljeni financirati. Kot odgovorni v imenu slovenske vlade, kot guverner te banke, v kateri je Slovenija članica, sem tudi govoril z vodstvom te banke na skupščini, ki je potekala v Beogradu pred nekaj tedni in tukaj ni nikakršne zamude. Edino kar je, je neka velika nervoznost, ki se je pojavila tudi v slovenskih medijih, da bi pač stvari naredili po hitrem postopku, ne da bi določene stvari resnično tudi pojasnili. Upam, da bo to pojasnjeno. Tudi je napaka v vprašanju. Ne gre za dve elektrarne, marveč za tri: prva je Avče in ta ni povezana s spodnjo Savo. Priprave za financiranje dveh dodatnih je pa vključeno: to sta Blanca in Krško. Kar se tiče Krškega, vam moram povedati, da na podlagi podatkov, ki smo jih dobili s strani ministrstva za gospodarstvo, je trenutni program takšen, kakršen pač je, še ni pravilen v tem smislu, da je [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]podatki kažejo, da je sedanja vrednost tega projekta negativna in da ni finančnega ministra ali pa ne bi smelo biti tudi državnega zbora, ki bi takšen projekt sprejel. To seveda ne pomeni, da se bo črtal, ampak da ga morajo inženirji še enkrat proučiti in ga uskladiti s finančnimi možnostmi projekta samega. Projekt je še na ravni "prefizabiliti", ni pa muje, ker imamo časa še do leta 2008, da se to lahko tudi uredi. Torej nikakršna zamuda, nikakršni problem [[...]]
Čas je potekel, lepo prosim.
[[...]]iniciacija bo zagotovljena. Kar se tiče Blance in Avče lahko gremo naprej, ker očitno na osnovi podatkov, sicer nepopolnih s strani Holdinga Slovenskih elektrarn, sem danes lahko ugotovil, da imajo dovolj sredstev, da ta dva projekta izpeljejo, za naprej pa ne. Ko bo jasna podoba, bom prav gotovo lahko tudi temu državnemu zboru poročal o tej zadevi, zaenkrat pa mislim, da vas ne sme preveč skrbeti, stvari se bodo izvedle in izvedle na racionalen način, v skladu z zakonom, tako kot upam, da tudi vi pričakujete. Hvala lepa.
Ponovno opozarjam na čas in prosim ministre, ko odgovarjajo, da lahko malce taktizirajo, saj še vedlo lahko potem v dodatni obrazložitvi v dveh minutah povedo tisto, kar imajo povedati. Gospod Han, dodatno.
Hvala lepa. Spoštovani minister, hvala lepa za izčrpen odgovor. Glede moje skrbi bom pa takole rekel. Dobro veste, da prihajam iz občine Radeče, kjer je tudi ena od verig hidroelektrarn in da imamo s tem sistemom vrsto let že težave. In jaz sem 21.3. zastavil vam poslansko vprašanje glede izvajanja koncesijske pogodbe in pa izenačevanja koncesije z 7 na 10%. Vi ste mi takrat zatrdili, da se boste o tej zadevi pozanimali in tudi hitro rešili. Meseci bežijo, mi nismo v Radečah dobili niti enega odgovora in zato je takšna skrb glede te problematike. Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister, želite besedo? Prosim.
Tudi sam imam neko dopolnilno informacijo. Seznanjen sem z dejstvom, da je ravno ta del Slovenije bil predmet obljub vsaj 20 let. Zavračam pa v nekem smislu to zaskrbljenost, kar se tiče sedanje vlade, da naj bi morala pa v nekaj tednih te stvari rešiti. Mislim, da smo vsi zavezani temu, da bomo delali na podlagi racionalnosti in tudi zakona. V kolikor se ne more dokazati, da Holding Slovenskih elektrarn nima zadostnih sredstev, potem je treba to reševati na drugačen način. Razno razni holdingi, ki pa so v 100% lasti države, se pa morajo navaditi, da niso država v državi in da morajo poročati in da je preglednost njihovega poslovanja predpogoj, da lahko naprej delamo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Nadaljujemo z vprašanji. Na vrsti je gospa poslanka Darja Lavtižar Bebler, ki bo postavila vprašanje dvema ministroma, in sicer ministru za promet in ministru za obrambo.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani ministri! Pred dnevi so mediji objavili novico, da ministrstvo za obrambo, ministrstvo za promet in Dars zaključujejo projekt nabave šestih gasilskih namenskih vozil za reševanje v avtocestnih predorih. Projekt je seveda hvalevreden, vendar se pri tem postavlja vprašanje, kakšni kriteriji se uporabljajo pri dodeljevanju teh vozil. Nabavo vozil namreč financira Dars, uprava Republike Slovenije za zaščito in reševanje pa jih dodeli prostovoljnim gasilskim oziroma poklicnim gasilskim brigadam, ki so določene za intervencijo v primeru nesreč v avtocestnih predorih. 9. maja 2005 je bilo specialno gasilsko vozilo za reševanje v predorih izročeno tudi prostovoljnemu gasilskemu društvu Postojna, in sicer za intervencije v primeru nesreč v še nezgrajenih predorih Tabor-Slatina in Barnice pri Podnanosu. Ob tem je treba opozoriti na dejstvo, da gasilsko društvo Jesenice, na primer, ki je določeno za morebitno intervencijo v našem najdaljšem avtocestnem predoru Karavanke, takšnega vozila še ni dobilo. Predor Karavanke je enocevni dvopasovni predor in kot takšen v primerjavi z dvocevnimi predori nevarnejši in težji za reševanje ob morebitni nesreči; da ne govorim o tem, kako bi reševali ta predor, recimo, v turističnih konicah ali pa ob večjih praznikih, ko je tam promet zelo gost. Zato ministroma postavljam naslednja vprašanja: Kdo vodi projekt nabave specialnih gasilskih vozil za reševanje v avtocestnih predorih? Kolikšna je povprečna cena do sedaj kupljenih specialnih gasilskih vozil in koliko sredstev je za njihov nakup Dars že namenil? Na kakšen način so bili določeni dosedanji prejemniki teh vozil? Se mogoče uporablja institut javnega razpisa? Kakšni so strokovni kriteriji, ki se uporabljajo pri določanju prejemnikov teh vozil? Zakaj za morebitno intervencijo v primeru nesreče v predoru Karavanke še vedno ni na razpolago modernega specialnega gasilskega vozila za reševanje v predorih? Koliko je zaradi tega dejstva zmanjšana varnost uporabnikov predora Karavanke? Kateri so strokovni razlogi, na osnovi katerih je bilo kupljeno specialno gasilsko vozilo za reševanje v predorih prostovoljnemu gasilskemu društvu Postojna, in sicer za intervencijo v primeru nesreče v še neobstoječih predorih Tabor-Slatina in Barnice pri Podnanosu? Kateri so dosedanji prejemniki specialnih gasilskih vozil za reševanje v predorih in v katerih avtocestnih predorih v primeru nesreč intervenirajo ti prejemniki? Hvala lepa.
Hvala lepa. Ministra si bosta morala tovariško razdeliti pet minut. Kdo bo začel? Mag. Božič, prosim.
Hvala lepa za vprašanje. Na podlagi sklepa vlade Republike Slovenije iz leta 1996 glede zaščite in reševanja v cestnih predorih so ministrstvo za promet, ministrstvo za obrambo in Dars v letu 1997 sklenili dogovor o sofinanciranju, na podlagi katerega se je Dars obvezal financirati nabavo šestih specialnih reševalnih vozil s pripadajočo reševalno opremo in sredstvi po kriterijih in standardih, ki jih določi uprava za zaščito in reševanje. Postopke nabave po predpisih, ki veljajo za javna naročila, je vodilo ministrstvo za obrambo, uprava za zaščito in reševanje. Tudi razporejanje vozil je tako kot usposabljanje reševalnih služb za intervencije v celoti v pristojnosti ministrstva za obrambo, uprave za zaščito in reševanje. Za nabavo vseh šestih specialnih vozil je v skladu z navedenim Dars v celoti izpolnil svoje obveznosti v višini približno 690 milijonov tolarjev. To pomeni, da Dars nima v tem trenutku nobenih obveznosti v zvezi s sofinanciranjem zaščitne in reševalne opreme ter sofinanciranjem služb, ki bodo poskrbele za zaščito in reševanje v primerih nesreč v predorih. To je moj del odgovora. Hvala.
Hvala lepa. Še minister Erjavec.
Najprej se zahvaljujem poslanki za postavljena vprašanja. Naj povem, leta 1996 je bil v skladu s programom izgradnje avtocest oblikovan projekt vzpostavitve organiziranosti za primer nesreč v daljših avtocestnih predorih, razen za predor Karavanke, za katerega je bilo pred tem zagotovljeno ustrezno reševalno vozilo in izdelani načrti. Ne bi ponavljal tistega, kar je že minister povedal. Naj povem, da pogodbena vrednost nabave šestih reševalnih vozil znaša 689 milijonov, vrednost posameznega vozila pa znaša približno 114 milijonov. Sredstva je zagotovil Dars. Vse gasilske enote, ki so vozila prevzele, so jih prevzele na podlagi uredbe o organiziranju, opremljanju in usposabljanju sil za zaščito, reševanje in pomoč, za tehnično reševanje ob nesrečah v cestnem prometu [[ta uredba je bila sprejeta v letu 1999]] . Za reševanje v predorih so bile določene glede na organizacijsko, lokacijsko in tehnično primernost ter glede na usposobljenost reševalcev. Zadnja enota, to je prostovoljno gasilsko društvo Postojna, in vrstni red dodelitve reševalnih vozil je bil določen z načrtom izvajanja nacionalnega programa varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami v letu 2005, s sklepom vlade 10. februar 2005. Vozila se ne delijo na podlagi javnega razpisa, ampak na podlagi strokovnih kriterijev, pri čemer posamezna enota pokriva tudi več predorov. Nekateri tudi iz različnih strani, Celje, Postojna, Domžale. Z vsemi določenimi gasilskimi enotami je opravljeno temeljno usposabljanje za reševanje v predorih in uporabo namenskih vozil pa so tudi sklenjene ustrezne pogodbe. Glede vašega petega vprašanja, ki se nanaša na predor Karavanke, naj povem, da v omenjenem projektu ni bilo predora Karavanke, ker je moral investitor za varno obratovanje predora v skladu z lokacijsko odločbo in uporabnim dovoljenjem zagotoviti specialno gasilsko vozilo FV2, ki je bilo Poklicnemu gasilskemu reševalnemu servisu, d.o.o., Jesenice, dobavljeno leta 1993 na stroške investitorja. Vozilo je specialno reševalno vozilo, je takrat in danes ustrezalo za reševanje v predorih. Podobna vozila se uporabljajo tudi v večini evropskih držav za reševanje na cestah, vključno s predori. Ni utemeljenih razlogov, da bi se to vozilo sedaj zamenjalo. In tudi ocene letošnje vaje kažejo, da je pripravljenost služb v tem predoru ustrezna. Varnost uporabnikov predora je zato ustrezna. Eno od šestih vozil je bilo dodeljeno Prostovoljnemu gasilskemu društvu Postojna za reševanje v predorih Tabor, Slatina in Barvnice pri Podnanosu. Glede na oceno oddaljenosti oziroma najhitrejšega dostopa do omenjenih predorov, usposobljenosti, organiziranosti in opremljenosti gasilske enote. Ta enota lahko intervenira tudi v primeru nesreče v predoru Kastelec in Dekani, na drugi strani pa ta dva predora pokriva gasilska brigada Koper. Glede na ocene strokovnjakov Gasilski zavod v Sežani ni bil določen za posredovanje v naštetih avtocestnih predorih in pokriva zaenkrat le manjši predor v Sežani. Naj naštejem še, katere gasilske enote so prejele ta namenska reševalna vozila, in sicer Prostovoljno gasilsko društvo Slovenske Konjice, Javni gasilski zavod Celje, Gasilska enota Helios, Gasilska brigada Ljubljana in pa Gasilska brigada Koper ter že omenjeno Prostovoljno gasilsko društvo Postojna.
Hvala. Gospa poslanka, dopolnitev odgovora.
Jaz bi gospoda ministra Erjavca prosila, če mi lahko pove, kdo je sprejel to oceno, da je usposobljenost za reševanje v predoru Karavanke ustrezna? Namreč sama sem videla na televiziji Slovenija, da je načelnik gasilske brigade Jesenice zatrjeval, da ravno zaradi tega, ker nimajo na voljo takšnega specialnega vozila, ta brigada tam manj usposobljena. V primeru nesreče je pričakovati, da bo težje takšno reševanje tudi izpeljala. In omenili ste, da je vozilo, ki so ga dobili na voljo, staro že 12 let. Ali menite, da to res drži, da je tisto vozilo primerno, medtem ko gasilci zatrjujejo nasprotno? Hvala.
Hvala lepa. Gospod Erjavec.
Hvala za to dodatno vprašanje. Naj povem, da glede tega, kdo je to oceno pripravil, bom dal še pisno dopolnilni odgovor, ker se mi zdi, da je prav, da dobite temeljito informacijo glede letošnje vaje in glede ocene. Naj povem, da, ali je vozilo iz leta 1993 ustrezno, na to verjetno minister težko na to odgovarja, bo pa verjetno v okviru te ocene tudi posredovan ta odgovor. Naj pa povem, da v letu 2008 se bo tako in tako dopolnjeval oziroma ponovno bomo preverili nacionalni program za izgradnjo cest, sicer je to v pristojnosti ministra, in da bom takrat predlagal, da se tudi ugotovi, ali je potrebna dopolnitev v tem smislu, da bi bila zagotovljena še večja varnost. Kot minister sem pa tudi sam nekako mnenja, da je treba zagotoviti maksimalno varnost.
Hvala lepa. Nadaljujemo z vprašanji. Na vrsti je gospod poslanec Aurelio Juri, ki bo postavil vprašanje odsotnemu ministru za zunanje zadeve.
Hvala lepapredsednik, in pričakujem seveda na naslednji seji tudi ustni odgovor. Glede na pomen, ki ga je vlada dajala skupnemu delovnemu srečanju s hrvaškimi kolegicami in kolegi na Brionih, in še posebej novi in po njenih zagotovilih boljši izjavi o izogibanju incidentov, sprašujem ministra: O čem so se s tem zvezi pravzaprav dogovorili, ko se je le dober teden po objemih in obetavnih izjavah premierjev in samo dva dni po operativnih pogovorih notranjih ministrov, ki sta napovedala celo hvalevredno skupno patruljiranje kopne meje, incident vendarle zgodil? In to ne zavoljo ravnanja civilistov, kot so lahko umaški ribiči ali gospod Joško Joras - jih je včasih težko disciplinirati- , ampak kar umaške pomorske policije v Piranskem zalivu. Baje je tudi včeraj znova prišlo do bližnjega srečanja med hrvaškimi policisti in slovenskimi ribiči v istem zalivu. Ker se je to zgodilo, sklepam, da je bila izjava podpisana kar tako, za lepši vtis. Sicer verjamem v najboljši veri obeh, a brez pravega truda, da bi res do prestopov s strani državnih organov ne prihajalo več. Če sta vladi zapisali kot referenčni datum, spoštovanje status quo 25. junij 1991 leta, bi se morala hrvaška stran zavezati, da njenih patruljnih čolnov do nadaljnjega v zalivu ne bo. Naša pa, da bo prenehala z izdajo, recimo listin za gradbene posege onstran Dragonje in sicer, da bo pričela spoštovati 6a. člen zakona o ustanovitvi občin in določitvi njihovih območij. Ugotavljam in obžalujem, da se to ni zgodilo in da vas še čakajo ob meji dnevi negotovosti in napetosti. To me sili k temu, da znova tudi povprašam ministra o idejah, če sploh obstajajo, kako do odprave tega vira neprijetnosti, in upajmo, da nič več kot to oziroma kako do dogovora o poteku meje na kopnem in na morju. Kompromis Drnovšek-Račan je tudi po prepričanju našega ministra pokopan, nova pogajanja, slišim, ne pridejo v poštev, do mednarodne arbitraže ali drugega zavezujočega posredovanja tretjega ne izkazuje vlada nobene naklonjenosti. V samodejnost razrešitve problema, v dogovor zgodovinarjev ali v neko mirovno konferenco o razdelitvi Jadrana, verjame, da tudi vlada in vsak, ki je pri tem resen, ne verjame. Vprašanje torej: Kako in kdaj do dogovora? Če iskreno, kar sta vladi uprizorili in prikazali na Brionih, in če sta mislili resno, ko sta napovedovali nove čase na medsebojnih odnosih, na odgovor ne smemo čakati. Hvala.
Hvala lepa. In tudi vašo zahtevo po ustnem odgovoru smo zabeležili. Naslednjemu dajem besedo gospodu poslancu Jožefu Horvatu, ki bo postavil vprašanje ministru za delo, družino in socialne zadeve.
Hvala lepa, gospod podpredsednik, za dano možnost. Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, spoštovani ministri! Spoštovani minister za delo, družino in socialne zadeve, mag. Janez Drobnič, vam namenjam naslednje svoje vprašanje. V zadnjem času se pojavljajo mnoge vesti in časopisni članki z vsebinami glede nepravilnosti pri delovanju nekaterih študentskih servisov. Še več. Po razpoložljivih podatkih je moč za 15 tisoč slovenskih tolarjev v Mariboru pridobiti lažno potrdilo o statusu študenta ter tako z njim opravljati študentsko delo, kar je očitno zloraba. Na drugi strani pa tudi beremo, da nekateri študentski servisi vlagajo milijonske zneske, pridobljene na podlagi študentskega dela v kapitalske portfelje. V Novi Sloveniji imamo tankočuten, spoštljiv in odgovoren odnos do študentske populacije, zato nam ni vseeno, kako se bo izboljševala štipendijska politika, kako bo vlada Republike Slovenije povečevala kapacitete študentskih domov in s tem izboljševala standard študentov. Gospod minister, zanima me: Kako se nameravate lotiti reševanja anomalij in zlorab, ki so prisotne pri posredovanju dela študentom? Kakšne ukrepe nameravate sprejeti, da bi se denar, ki ga pobirajo študentski servisi, na podlagi trdega dela študentov namenil za študentske dejavnosti in študentske potrebe? Predstavniki študentov tudi trdijo, da se o vaših rešitvah z njimi niste pripravljeni pogovarjati. Zanima me: Ali se vam ne zdi pomembno vzpostaviti dialoga s študentsko organizacijo Slovenije? Za odgovor se že v naprej lepo zahvaljujem, gospod minister.
Hvala lepa. Gospod mag. Drobnič.
Hvala lepa za postavljeno poslansko vprašanje, ki vsebuje kar več podvprašanj. Te problematike smo se že lotili, ker smo jo zaznali tudi preko inšpektorata za delo in prek najav, ki so jih dali državljani, študentje in ostali prizadeti. Pripravili smo besedilo zakona sprememb in dopolnitev zakona o zaposlovanju in zavarovanju za primer brezposelnosti tudi v tem segmentu, torej urejanje študentskega dela. Zavedamo se številnih zlorab študentskega dela, o katerih je bilo v zadnjem času moč brati v dnevnem časopisju. Posredovanje dela študentov, ki kot služba v javnem interesu ne sme biti profitno naravnano, očitno prinaša dobičke, ki jih potem študentski servisi vlagajo, kot ste sami omenili, v kapitalske portfelje, namesto da bi se bolj racionalno obnašali in namenjali ta sredstva za študentske namene, za povečanje štipendij ali česa podobnega. To tudi predvidevamo. Sredstva, ki se bodo na ta način zbrala, bodo namenjena za podelitev večjega števila štipendij. Ocenjujemo, na osnovi tega ukrepa, da bo dodatnih 4 do 5 tisoč štipendij. Prepričani smo namreč, da je preusmeritev dela sredstev iz koncesnin za štipendijo najboljše zagotovilo, da bodo sredstva dobili tisti, ki jih resnično potrebujejo. Predstavnike študentske organizacije sem sprejel že 20. maja, da je bilo zelo konstruktivno. Študentske organizacije so se strinjale z nekaterimi navedbami in tudi usmeritev povečanja štipendij tudi glede koncesnin, kako ostajajo pravzaprav lastnikom za druge namene in se povsem strinjajo, da jih je potrebno namenjati za študentske potrebe. Razgovore je vodil tudi direktor direktorata oziroma vršilec dolžnosti generalnega direktorja direktorata za zaposlovanje in trg dela, kjer jim je bila tudi predstavljena možnost, da dobijo del sredstev iz programov Evropske unije tudi same študentske organizacije, ki bi izboljšale svoje delovanje. Namreč sedaj dobivajo denar na osnovi teh koncesnin, vendar pa ne polagajo računa, za kaj ga namenjajo. Na osnovi spremenjenega načina pa bi prišlo do tega normalnega, običajnega poslovanja, kot velja za druge izvajalce programov tudi na trgu dela, torej aktivne politike zaposlovanja, da se ugotavlja stopnja doseženosti ciljev in ustreznost, gospodarnost in upravičenost porabe denarja za tisto, kar so tudi predstavili. S spremembami, ki smo jih nakazali in bodo predmet spremembe zakona o zaposlovanju in zavarovanju za primer brezposelnosti in nekaterih drugih podzakonski aktov, ki jih pripravljamo, želimo zagotoviti več štipendij, preprečiti zlorabe in dopolniti sistem posredovanja študentskega dela, torej izboljšati sistem posredovanja študentskega dela, nikakor pa ne tako, kot so nekateri hoteli zlonamerno prikazati prekiniti s študentskim delom in zagotoviti posredovanje samo na republiškem zavodu za zaposlovanje. Ne! Izboljšati posredovanje, da bo vsakemu dostopno. Zakaj pa ne bi izvajala tudi javna služba? Zakaj pa ne? In s tem bomo tudi izboljšali posredovanje v zavodu za zaposlovanje in seveda zagotoviti študentsko delo tistim, ki ga resnično potrebujejo, zaradi zagotovitve socialnega varstva, vendar pa študentsko delo ne sme iti v škodo študentom, da bi onemogočili njihov študij. Štipendijske sheme pa zagotoviti na takšen način, da bodo povezane tudi z gospodarstvom, da bodo že v času študija opravljali študentsko prakso, navezali stike z delodajalci in da bomo nekako zadostili tudi tistim potrebam delodajalcem, ki pravijo, da ne dobivajo ustrezno usposobljene delovne sile, kadrov, diplomantov iz univerz, visokih šol in ostalih izobraževalnih institucij.
Hvala lepa, minister. Želite, gospod poslanec, še dopolnitev odgovora?
Ne, z odgovorom sem zadovoljen, zato se zanj, gospod minister, zahvaljujem, hvala lepa.
Hvala lepa. Imamo še dve vprašanji, in sicer prva je na vrsti gospa poslanka Cveta Zalokar Oražem, ki bo postavila vprašanje ministru za notranje zadeve.
Hvala lepa. Lep pozdrav vsem skupaj! Spoštovani gospod minister za notranje zadeve, gospod Dragutin Mate! V zadnjem času se vse večkrat sliši in bere, da naj bi v Sloveniji ustanovili tako imenovano sodno policijo, nekako po vzoru ameriške FBI. Zanjo naj bi se zavzemali na strokovnih srečanjih nekateri tožilci, pobudi pa naj bi bili naklonjeni tudi v strokovnem svetu vladajoče stranke. Razmišljanja o njej so po pisanju medijev potrdili tudi na ministrstvu za notranje zadeve. V javnosti tudi že krožijo informacije o ljudeh, ki naj bi to institucijo postavljali in jo v prihodnosti tudi vodili. To naj bi bil po pisanju medijev gospodDarko Njavro. Sodna policija je oblika delovanja na področju pregona, ki naj bi na tem področju precej spremenila. Deluje namreč samostojno in je ločena od dela policije, torej ministrstva za notranje zadeve, pač pa po vzoru kriminalistične policije deluje v okviru tožilstva in preiskovalnega sodstva. Postavlja se tudi vprašanje, ali je Slovenija dovolj velika in ima tudi dovolj usposobljenih kadrov, da bi lahko drobila službe na področju pregona, tako na kriminalistično policijo, kot tudi na sodno policijo. Dejstvo je namreč, da takšni službi lahko dobro sodelujeta. Obstaja pa tudi velika nevarnost medsebojne tekomovalnosti, rivalstva in prestiža. Glede na trenutno stanje pa lahko ocenjujejo, da je za precejšnjo neučinkovitost na tem področju vzrok tudi v pomanjkanju primernih in strokovno usposobljenih kadrov. Kot ministra za notranja zadeve vas zato sprašujem: Ali so informacije o ustanavljanju sodne policije točne? V kakšni fazi je omenjeni projekt? Zanima me tudi: Katero resorno ministrstvo je nosilec projekta? Kdo je znotraj tega zadolžen za njegovo pripravo? Drugo vprašanje pa je: Kakšne bodo pristojnosti sodne policije? Na katerih področjih naj bi sodna policija delovala?
Hvala gospe Zalokarjevi. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Poslanke in poslanci! Hvala za vprašanje, gospa poslanka. Moj odgovor bo kratek. Sam nisem nikoli dal nobenega navodila znotraj ministrstva, da se o teh zadevah razpravlja, dela ali da se kakršnikoli projekti vodijo. Na nobeni seje vlade ali katerega koli delovnega telesa vlade se o tem ni govorilo. Zato vam na žalost ne morem komentirati zadev, ki ste jih prebrali v časopisu in ki sem jih tudi sam prebral. Skratka, znotraj ministrstva in znotraj slovenske policije ne poteka noben projekt. Ni mi znano, da bi takšen projekt potekal tudi v katerem koli drugem resorju. Hvala.
Hvala gospodu ministru. Želite dopolnitev odgovora? [[Ne.]] Na vrsti je mag. Vasja Klavora, ki bo zastavil poslansko vprašanje ministru za delo, družino in socialne zadeve. Izvolite.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani minister, spoštovani poslanci! Ministru za delo, družino in socialne zadeve bi rad postavil poslansko vprašanje glede priznavanja statusa in pravic žrtvam vojnega nasilja za primorske Slovence, pripadnike italijanske vojske. V slovenski, zlasti pa v primorski javnosti se vse pogosteje postavlja vprašanje ureditve statusa primorskih Slovencev, ki so jih kot nekdanje mobilizirance v Italiji zajele nemške okupacijske sile, ki so se po razpadu italijanske vojske vračali domov. Tako so Nemci zajete primorske vojne ujetnike poslali v delovna taborišča. Ob tem bi rad še dodal, da je v letih 1942 in 1943 prišlo do mobilizacije mladoletnih primorskih fantov, petnajst-, šestnajstletnih, ki so jih pošiljali ne v redne italijanske vojaške enote, pač pa v specialne enote, to so bili tako imenovani "battalioni speziali", ki so bili v notranjosti Italije, kjer so bili ti fantje brez orožja, nadzorovani v posebnih taboriščih. Ko je prišlo do razpada Italije, so se poskušali vrniti domov, kajti že poslani so bili tja zaradi vse večjega razmaha odpora proti okupatorju in zato so Italijani preventivno to z njimi tudi naredili. Ob tem bi rad povedal, da je pred kratkim izšla tudi monografija o tem dogajanju, z naslovom "Battalioni speziali", napisana od primorskega avtorja, kjer je podan tudi točen seznam vseh teh mladoletnih fantov, ki so bili mobilizirani v italijansko vojsko. Večina od njih se je potem znašla v nemških delovnih taboriščih. Obstoječi zakon o žrtvah vojnega nasilja določa, da je žrtev vojnega nasilja državljan Republike Slovenije, ki je bil v vojni ali vojaški agresiji na Republiko Slovenijo izpostavljen nasilnim dejanjem, oziroma žrtev, ki so jih zaradi političnih, nacionalnih, rasnih ali verskih razlogov prisilno izselili ali poslali na prisilno delo. Takšna dikcija določb citiranega zakona pa žal ne daje pravnega naslova za ureditev statusa primorskih mobilizirancev. Podobno kot drugi ujetniki so bili v delovnih taboriščih izpostavljeni nasilju s strani okupatorja in zato se zdi z vidika občutenja ljudi na Primorskem nerazumno, da so njihovo usodo zamolčali ter da niso predvideli nobenega pravnega naslova za rešitev navedenih težav. Zato vas sprašujem, gospod minister: Kakšne so možnosti oziroma kakšne pravne ukrepe ste predvideli, da bi rešili navedeni problem? Podoben problem je bil že večkrat predstavljen, ker so se pa ponovno obrnili name, ga pa ponovno izpostavljam. Hvala.
Hvala gospodu Klavori. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa, za postavljeno vprašanje. Določbe obstoječega zakona o žrtvah vojnega nasilja, ki ste jih sami navedli, postavljajo pogoje za priznanje statusa in pravic žrtvam vojnega nasilja. Ugotoviti moramo, da je bilo ozemlje Primorske v času od leta 1900 do 1947, v prejšnjem stoletju, pravno sestavni del Italije. Prebivalci tega ozemlja so se takrat šteli med italijanske državljane in kot taki so bili tudi vojaški obvezniki Italije. Za njih Italija ni bila okupacijska oblast, zato mobilizacijo primorskih Slovencev v italijansko vojsko, pa čeprav le v enoto, ki ni neposredno sodelovala v borbi, ni mogoče šteti kot obliko prisilnega ukrepa, upoštevajoč določbe zakona o žrtvah vojnega nasilja. Mnogi so bili mobilizirani 1943. leta kot vojaki v posebni delovni bataljon, nato pa kot italijanski vojaki internirani v nemško ujetništvo, kjer so morali delati. Mnogi so tam žal tudi umrli. Veljavna ureditev žrtev vojnega nasilja ne predstavlja kršitve ustavnega načela enakosti pred zakonom in upoštevanje tega načela ne narekuje spremembe zakona. Ustavna določba pomeni, da je potrebno bistveno enake položaje urejati enako, različne položaje pa različno. Prepoznavanje in tehtanje teh različnosti je bistvena sestavina zakonodajnega odločanja. Posebno varstvo žrtev vojnega nasilja je dopolnilno in vezano na celostni sistem socialnega varstva. Vsekakor pa pri tem obstaja polje proste presoje, posledice teh pravic pa predstavljajo tudi materialno breme za državo. Zakonodajalec ima pristojnost in odgovornost, da v sklopu vseh javnih bremen presoja kolikšno, je lahko to breme. Ne prezreti, da je Italija za služenje v italijanski vojski določila obliko varstva. Tako je za pojem žrtev vojnega nasilja potrebno ovrednotiti položaje in okoliščine, ki jih je šteti za pravno upoštevne, kar je vprašanje primernosti, vendar mora biti ureditev skladna z ustavnimi okviri. Predlog novele zakona o žrtvah vojnega nasilja ne širi kroga upravičencev za takšne primere.
Hvala, gospodu ministru. Samo dovolite, gospod Klavora, da vse, ki nas spremljate v hiši, opozarjam, da bomo čez nekaj minut prešli na 9. točko dnevnega reda, to je na obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja. Prosim, da se nam v kratkem času pridružijo vsi, ki so navedeni kot nastopajoči. Gospod Klavora želite dodatno obrazložitev? [[Ne.]] S tem seveda smo bili pri zadnjem vprašanju. Ostali so umaknili svoja vprašanja. Ministrom se zahvaljujem za podane odgovore. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. O predlogih poslancev, magistra Cvikla in doktorja Lahovnika, da državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovorih ministra za finance in ministra za promet, bo državni zbor odločal v okviru glasovanj, ki se bodo začela po obravnavi 10. točke dnevnega reda. Ker se nam še niso pridružili na seznamu navedeni nastopajoči, prekinjam sejo državnega zbora za 5 minut. Nadaljevali jo bomo ob 13.15.
Nadaljujemo s sejo državnega zbora. Prehajamo na 9. TOČKO DNEVNEGA REDA - PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ORGANIZACIJI IN FINANCIRANJU VZGOJE IN IZOBRAŽEVANJA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Besedo dajem doktor Magdaleni Šverc, predstavnici ministrstva za šolstvo in šport. Izvolite. Izvolite h govornici.
Lepo pozdravljeni, predsedujoči, in vsi navzoči! ZOFVI, ki je bil sprejet leta 1996, določa ustanovitev 14 šolskih uprav. Leta 2002 pa je bila sprejeta zakonska novela, ki pravi, da moramo do 1. septembra 2005 ustanoviti 14 šolskih uprav. Ker za to niso vzpostavljeni pogoji, predlagatelj predlaga, da se odpravi zakonska podlaga za ustanovitev šolskih uprav in se preloži ustanovitev šolskih uprav na takrat, ko bo tudi država sprejela odločitve glede regij v slovenskem prostoru. Druga sprememba se nanaša na potrjevanje učbenikov in učnih gradiv. Zakonodajalec predlaga, da se črta sprejemanje in potrjevanje učil, ker smatramo, da so učitelji dovolj strokovno avtonomni, da lahko sami sprejemajo, katera učila in pripomočke bodo uporabljali pri pouku. Hvala lepa.
Hvala gospe Švercovi. Predlog zakona je obravnaval odbor za kulturo, šolstvo in šport, kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora, magistra Branka Grimsa, da predstavi poročilo odbora.
Hvala za besedo. Vsem prav lep pozdrav! Odbor je na svoji 5. redni seji 1. junija 2005 obravnaval predlog tega zakona, ga potrdil, in dopolnil tudi z več amandmaji, vključno s štirimi amandmaji, ki jih je oblikoval odbor sam. V razpravi se je izkazalo, da marsikdaj še vedno ne razumemo dovolj tega, kaj pomeni pozitivno pravo, to se pravi, da je dopuščeno vse, kar ni izrecno prepovedano. Veliko nepotrebne polemike je bilo prav v zvezi z že prej omenjenim določilom o svobodi učiteljev pri izbiri učil, kajti črtanje dosedanje formulacije seveda ne pomeni, da se to kakorkoli omejuje, ampak nasprotno, da je učitelj pri izboru učil poslej popolnoma avtonomen in torej v svojem delu samostojen. Zato v imenu odbora predlagamo, da se ta zakon sprejme. Hvala.
Hvala gospodu Grimsu. V imenu Slovenske nacionalne stranke bo mnenje stranke predstavil gospod Prijatelj. Izvolite.
Spoštovani predsednik, spoštovane kolegice in spoštovani kolegi! Dovolite mi nekaj kritičnih besed ob tem, ko bomo povedali stališče poslanske skupine do predloga zakona o dopolnitvi zakona o financiranju vzgoje in izobraževanja. Predlagatelj je v osnovni preambuli zapisal, da se s predlogom zakona odpravlja zakonska podlaga za vzpostavitev šolskih uprav, saj do realizacije zakonskih odločb v skoraj desetih letih ni prišlo. To je res. Hkrati pa njihova uresničitev glede na načrtovano reorganizacijo oziroma decentralizacijo države ne bi bila smiselna. Ob slednje bi se želel obregniti, če lahko tako rečem, kajti če me spomin ne vara, smo družno podprli predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o državni upravi, pri čemer smo bili veseli, da se je vlada odločila in se javno zaobljubila pred širšo javnostjo Slovenije, da z decentralizacijo državne uprave misli resno in da bo decentralizacija države, ki je strateško pomemben projekt za vlado v prihodnjem mandatu, vzela za svoj projekt, ki ga morajo podpreti vse resorne politike. Zato je smiselno, je zapisano, da se za področje lokalne samouprave in regionalnega razvoja imenuje minister brez resorja. To pomeni decentralizacijo državne uprave in s tem tudi prenos dobrih služb ne samo na Ljubljano, ampak tudi na obrobna mesta širom po Sloveniji. In tega smo bili veseli. Danes imamo pred sabo drug zakon, kjer z isto obrazložitvijo istega organa negira poprej široko podprt zakon. Za kaj namreč gre? Že naš poslanec Bogdan Barovič je v svojem poslanskem vprašanju leta 2004 poudaril to vprašanje kot zelo nujno, saj bi namenilo temu področju 120 milijonov tolarjev. In seveda odprla bi se možnost, da bi se tako imenovani šolski upravni centri razširili na Celje, Koper, Kranj, Brežice, Ljubljano, Maribor, Mursko Soboto, Novo Gorico, Novo mesto, Postojno, Slovenj Gradec, Trbovlje in Velenje. To bi pomenilo kar nekaj dobrih delovnih mest tudi na obrobju Slovenije, ne samo v beli Ljubljani, kjer so danes stacionirane vse dobre službe. Seveda ne moremo mimo tega, da vlada oziroma predlagatelj predlaga tak zakon, ki je v čisti kontradiktornosti s tem, kar smo sprejeli pred mesecem v posebnem zakonu, ki naj bi spremenil politiko upravljanja državnih služb. To, kar je stališče matičnega delovnega telesa, je kredibilno stališče, temu ne gre oporekati, to je res. Vendar vlada ukinja 14 šolskih uprav. Ne glede na to, kakšne so njihove pristojnosti, vse naloge prenaša na ministrstvo. To po mojem mnenju in po mnenju in prepričanju Slovenske nacionalne stranke ni modro dejanje. Zato temu zakonu ne bomo a priori nasprotovali, verjetno pa, vsaj sam lahko zagotovim, glasovali bomo po svoji lastni vesti, bom nasprotoval temu predlogu izključno zaradi tega, ker sem lokal patriot in ker se ne morem strinjati s tako mačehovskim odnosom in nestrokovno odločitvijo vlade. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Prijatelju. Gospod Branko Marinič bo govoril v imenu Slovenske demokratske stranke. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja v predlaganih okvirih bomo v Slovenski demokratski stranki podprli. Gre za manj zahtevne spremembe in dopolnitve zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja, ki se nanašajo zgolj na ukinitev zakonske podlage za ustanovitev šolskih uprav in njihovih pristojnosti. Rok za ustanovitev šolskih uprav je 1. september 2005, zato je sprememba zakona nujna, ker se s 1.9.2005 izteka rok. Z ozirom na dejstvo, da gre za ukinjanje postopka ustanavljanja šolskih uprav, je nesmiselno, kajti decentralizacija na področju lokalne samouprave ni časovno bila tako daleč, da bi bilo to smiselno. Gre seveda za to, da predlagane spremembe nimajo finančnih posledic, nasprotno, z načinom, ki ga predlagamo, pomeni to, da na finančnem področju tudi nekaj prihranimo. Se pravi, ne gre za finančno breme. Tisto, kar se nam zdi zelo pomembno. To, kar smo na odboru za kulturo, šolstvo in šport tudi poudarjali, gre za ločevanje med učili in učbeniki, da večjo avtonomnost pri izboru učil imajo potem učitelji, da lahko samostojno odločajo, katere pripomočke bodo izbirali pri svojem pedagoškem delu. Gre za to, da lahko uporabijo potem nagačene živali ali kaj podobnega. Kot sem že povedal, Slovenska demokratska stranka bo predlagane spremembe zakona tudi potrdila. Hvala.
Hvala gospodu Mariniču. Gospa Majda Potrata bo govorila v imenu Socialnih demokratov. Izvolite.
Hvala za besedo gospod predsednik. Spoštovana predstavnika vlade, spoštovane kolegice in kolegi! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja, ki ga je, podobno kot večino drugih predlogov zakona v tem mandatu kar praviloma, predlagala v obravnavo vlada po skrajšanem postopku, nosi kar nekaj značilnosti, ki kažejo na hitenje pri spreminjanju zakonodaje. Predlog zakona, recimo, nima v uvodu prikaza ureditve v drugih pravnih sistemih, čeprav odpravlja določila o ustanovitvi šolskih uprav in s tem posega v vzpostavitev upravnega podsistema na področju šolstva, povezanega z očitno na novo zamišljeno decentralizacijo oziroma teritorializacijo izvajanja upravnih in drugih sistemskih nalog v šolstvu. Predstavnica vlade, državna sekretarka, je predlagala, da se šolske uprave ustanavljajo takrat, ko bo tudi jasna vizija regionalizacije države. Socialni demokrati mislimo, da to navaja na sklep, da je regionalizacija države za koalicijo zelo nejasna in oddaljena namera, lahko pa tudi, da se rok za ustanovitev, lahko bi bila rešitev predlagana tudi tako, da se rok za ustanovitev šolskih uprav samo preloži, če je verjeti, da pogoji za njihovo ustanovitev niso izpolnjeni. Zanimivo pa je, da je v dopolnjenem predlogu obravnavanega zakona, objavljenem v Poročevalcu števila 36, na strani 62, mogoče brati v dopolnilni obrazložitvi predstavnice vlade stvari, ki jih v magnetogramu seje odbora za kulturo, šolstvo in šport, opravljene 2. junija 2005, ni mogoče najti. Predlog zakona je iz pristojnosti strokovnega sveta med drugim izločil učila, čemur Socialni demokrati ne nasprotujemo, saj je pregled nad učili, ki jih že sedaj uporabljajo učiteljice in učitelji pri pouki, nemogoče opraviti in je nemogoče trditi, da so vsa učila že sedaj šla skozi presojo strokovnega sveta. Pomisleke pa imamo pri tem, da predlagatelj predloga - zelo kratkega - zakona, predlog zakona obsega namreč samo 11 členov skupaj s prehodno določbo, ni pripravil tako, da bi bil predlog zakona sprejemljiv tudi za zakonodajno-pravno službo državnega zbora. Samo k 7. in 11. členu predloga zakona zakonodajno-pravna služba ni imela utemeljenih pripomb. Pravim utemeljenih zato, ker je predlagatelj potem naknadno s predlogi amandmajev posegel v zakon in tako uredil stvari, ki poprej niso bile dobro urejene. Zaradi vsega navedenega Socialni demokrati predloga zakona ne bomo podprli.
Hvala, gospe Potrati. Gospa Marjetka Uhan bo govorila v imenu Nove Slovenije, izvolite.
Spoštovani predsednik, predstavnika ministrstva, poslanke in poslanci! V obravnavi imamo predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja. Z omenjenim zakonom spreminjamo zgolj zakon, ker se v praksi določbe zakona še niso realizirale. Po omenjenem zakonu iz leta 1996 je bilo predvidenih 14 šolskih uprav, ki se naj bi ustanovile do začetka letošnjega septembra in naj bi prevzele nekatere upravne storitve, kadrovske, finančne in organizacijske naloge, ki so sicer pod okriljem ministrstva. V Novi Sloveniji podpiramo spremembo, ki črta ustanavljanje šolskih uprav. Ker v desetih letih ni prišlo do realizacije zakona, očitno ni bilo pravih potreb. Z morebitno ustanovitvijo v letošnjem letu bi morali dodatno zaposliti uslužbence v državni upravi in jim omogočiti izobraževanje, hkrati bi to potegnilo za seboj prostorske in finančne težave. Sama ustanovitev pa tudi ne bi rešila problema decentalizacije in regionalizacije države, za katero se zavzemamo, temveč le prenos določenih nalog z ministrstva na šolske uprave. S predlagamo spremembo zakona se ohranja potrjevanje učbenikov s strani strokovnih svetov, medtem ko se črta predpisovanje učil. S tem dobiva učitelj več avtonomije. Učitelju je prepuščena sama izbira učil v vzgoji in izobraževanju otrok. Nobene potrebe ne vidimo v tem, da bi jih omejevali in jim predpisovali še izbiro učil in pripomočkov. V Novi Sloveniji podpiramo predlagani predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja.
Hvala, gospe Uhan. Gospod Mihael Prevc bo govoril v imenu Slovenske ljudske stranke. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! S predlogom zakona o spremembah zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja, se nekako predlaga razveljavitev tistih določb zakona iz leta 1996, s katerim se ustanavljajo šolske uprave. Teh uprav naj bi bilo 14, kot vemo, razdeljene po teritorialnem načelu, ki bi delovale kot samostojne uprave enote, seveda izključno na področju šolstva, in bi prevzele pravzaprav vse upravne pristojnosti in tudi nekaj sistemskih nalog ministrstva. Predlagana rešitev v teh spremembah bi tako zagotovila, da bi se do nove zakonske ureditve državne uprave v smislu decentralizacije in regionalizacije ohranilo obstoječe stanje in bi njihove naloge še naprej izvajalo pristojno ministrstvo. Dejstvo je, da do realizacije šolskih uprav v teh desetih letih od tega zakona ni prišlo. Izvajanje tega zakona bi vsekakor za seboj potegnilo veliko negativnih posledic, predvsem pa bi to pomenilo zelo neracionalno obnašanje, saj bi bilo treba zagotoviti dodatna sredstva tako za plače kot materialne stroške, s tem, da se učinkovitost ne bi bistveno povečala. Poleg tega pa se v zvezi s temi spremembami zakona, ki nekako posežejo tudi na področje potrjevanja učbenikov, nekako povečuje avtonomija učiteljev, saj se jim zakonsko predpisujejo le učbeniki, vsa ostala učila in pripomočke pa lahko pri pouku učitelji uporabljajo po svoji lastni izbiri. Iz zgoraj navedenih dejstev bomo poslanci Slovenske ljudske stranke spremembe tega zakona tudi podprli.
Hvala, gospodu Prevcu. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, ni možna razprava o členih, zato razpravo zaključujem in s tem tudi drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o zakonu bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj po končani 10. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 10. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA PRVO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O DELOVNEM ČASU IN OBVEZNIH POČITKIH MOBILNIH DELAVCEV TER O ZAPISOVALNI OPREMI V CESTNIH PREVOZIH. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Ker predstavnika vlade ni, prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Zvonko Černač bo govoril v imenu Slovenske demokratske stranke. Izvolite.
Spoštovane kolegice in kolegi in ostali prisotni! Pred nami je predlog zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih. Osnovni namen zakona je ureditev tega področja v skladu s pravnim redom Evropske unije. Iz obrazložitve predlagatelja lahko razberemo, da je trenutno ta materija, predvsem o nadzorni napravi v cestnem prometu, urejena v zakonu o varnosti cestnega prometa. Poleg tega je vprašanja tahografov urejal pravilnik o meroslovnih zahtevah za nadzorne naprave za kontrolo dela voznika in gibanja v cestnem prometu, ki je bil sprejet na podlagi zakona o meroslovju. Pravilnik o meroslovnih zahtevah je povzemal določbe evropskih uredb, ki urejajo ta vprašanja, s 1. majem 2004, ko so uredbe neposredno začele veljati tudi na območju Republike Slovenije, pa je ta pravilnik postal nepotreben. Tudi zakon o varnosti cestnega prometa prinaša v slovenski pravni red določbe navedenih evropskih uredb, kar pa je po praksi sodišča evropskih skupnosti izrecno prepovedano. Uredbe se namreč neposredno uporabljajo v državah članicah in jih le-te ne smejo prevzemati v svojo nacionalno zakonodajo, kar pomeni, da so navedene določbe zakona o varnosti cestnega prometa predvsem v členih 73. do 81. neskladne s pravom evropske skupnosti. Iz tega razloga in zaradi celovite ureditve tega področja so predlagane rešitve v zakonu, ki je pred nami. Predlagani zakon določa za izvedbo navedenih uredb sveta pristojne organe in njihove naloge, nosilce javnih pooblastil, njihova pooblastila in način podelitve teh pooblastil in uradne evidence za izvedbo ter globe za prekrške, ki pomenijo kršitve teh uredb. Hkrati pa ta zakon tudi prinaša v slovenski pravni red direktivo sveta 88/599, ki ureja nadzorne postopke za izvedbo omenjenih uredb in direktivo evropskega parlamenta in sveta številka 2002/15, ki podrobneje ureja nekatera vprašanja delovnega časa mobilnih delavcev. Zakon prinaša v slovenski pravni red le tiste določbe obeh direktiv, ki glede na ta pravni red predstavljajo zakonsko materijo in pušča podzakonskim predpisom urejanje podrobnejših vprašanj, ki so v skladu s slovenskim pravnim redom lahko urejena s takim predpisom. Gre za določena pooblastila ministru, predvsem v 8. členu zakona in tako dalje. Spoštovane kolegice in kolegi! Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke bo predlog zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih podprla. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Černaču. Dr. Pavliha ni. Gospod Veber, imate proceduralno predlog? Izvolite.
Hvala za besedo, predsednik. V 66. členu poslovnika je določeno, da predlagatelj oziroma njegov predstavnik mora podati dopolnilno obrazložitev, če tako sklene državni zbor. Danes obravnavamo ta zakon brez predstavnika predlagatelja. Sam sem zakon prebral, je izjemno nejasen in resnično je potrebno podati dopolnilno obrazložitev že v samem uvodu, kaj šele pozneje pri razpravi, zato predlagam, da državni zbor glasuje o tem, da predlagatelj oziroma njegov predstavnik mora podati obrazložitev, če bomo seveda tako sklenili v državnem zboru. Hvala.
Hvala gospodu Vebru. Slišali ste proceduralni predlog in ga dajem na glasovanje. Glasovanje teče. Kdo je za proceduralni predlog? Prosim, da preverite kartice, bili smo nesklepčni. Glasovali bomo še enkrat o proceduralnem predlogu, da se v skladu z drugim odstavkom 66. člena seja prekine in se nadaljuje oziroma se najprej zahteva predstavitev predlagatelja. Glasujemo. Glasovanje teče. Kdo je za proceduralni predlog? Še vedno smo nesklepčni, prekinjam sejo, nadaljevali jo bomo čez 10 minut, to je ob 13.53 uri.
Čeprav je sedaj minister že med nami in je predlog brezpredmeten, moramo zaključiti postopek glasovanja. Zato vas pozivam, da glasujemo o proceduralnem predlogu, tretjič. Glasujemo. Navzočih 61, za 23, proti 34. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da predlog ni sprejet. Gospod Veber, izvolite.
Hvala, predsednik, še enkrat za besedo. Glede na to, da je minister med nami, predlagam, da mu vseeno omogočimo, da opravi predstavitev zakona, in če je potrebno, o tem tudi glasujemo. Vendar mislim, da so izpolnjeni pogoji, da predlagatelj poda predstavitev, kar tudi sam želi.
Res je, o predlogu moramo glasovati, sicer minister nima besede. Slišali ste proceduralni predlog, da damo besedo ministru za uvodno obrazložitev. Glasujemo. Navzočih 57, za jih je glasovalo 48, proti 6. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Gospod minister, izvolite, imate besedo za uvodno obrazložitev izza govornice. Hvala.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Predlagani zakon določa za izvedbo uredbe Sveta EGS številka 3820/85 in uredbe Sveta EGS številka 3821/85 z vsemi spremembami pristojne organe in njihove naloge, nosilce javnih pooblastil, njihova pooblastila, način podelitve teh pooblastil in uradne evidence za izvedbo ter globe za prekrške, ki pomenijo kršitve teh uredb. Hkrati v slovenski pravni red prenaša tudi direktivo Sveta 88/599-EGS, ki ureja nadzorne postopke za izvedbo omenjenih uredb in direktivo evropskega parlamenta ter sveta številka 2002/15-ES, ki podrobneje ureja nekatera vprašanja delovnega časa mobilnih delavcev. Poudariti je treba, da predlog zakona prenaša v slovenski pravni red le tiste določbe obeh direktiv, ki glede na pravni red predstavljajo zakonsko materijo, urejanje podrobnejših vprašanj pa pušča podzakonskim predpisom, ki so v skladu s slovenskim pravnim redom lahko urejena s takim predpisom. Predlog zakona v splošnih določbah najprej navaja uvodoma navedeno vsebino, v nadaljevanju pa vsebuje definicije v zvezi z zakonom. V naslednjem poglavju predlagani zakon ureja delovni čas in obvezne počitke ter v svojem najbolj obširnem poglavju zapisovalne naprave v cestnem prevozu, ki jih imenujemo tahografi. V okviru tega poglavja je urejeno področje pristojnosti delavnic ter pomnilniških kartic. V poglavju nadzor in poročanje so urejene pristojnosti za nadzor. V poglavju kazenske določbe pa predlog zakona določa prekrške in globe za kršitev določb obeh uredb, ATR, to je skladno z evropskim sporazumom o delu posadk vozil, ki opravljajo mednarodni cestni prevoz, in tudi tega zakona. V prehodnih in končnih določbah predlagani zakon najprej nalaga Direkciji Republike Slovenije za ceste rok za podelitev javnega pooblastila. V nadaljevanju pa omogoča sedaj pooblaščenim delavnicam za analogne tahografe, da še naprej opravljajo to dejavnost, na podlagi dosedanjih pooblastil, do pridobitve nove odobritve. Predlagani zakon tudi razveljavlja določbe členov 73 do 81 zakona o varnosti cestnega prometa, ki so do sedaj urejali delovni čas voznikov in tahografe, ter 10. člena pravilnika o napravah in opremi vozil v cestnem prometu. Hvala lepa za besedo.
Hvala, gospodu ministru. Nadaljujemo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Gospod Janko Veber bo govoril v imenu Socialnih demokratov. Izvolite gospod Veber.
Hvala za besedo, predsednik, in lep pozdrav vsem! V poslanski skupini Socialnih demokratov ugotavljamo, da je predlog zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih izjemno nejasen in nedorečen. Zato bi radi opozorili predvsem na nekatere ključne dileme, ki jih zakon ne rešuje, so pa seveda izjemno pomembne za to, kako bo prevoz v praksi tudi potekal. Gre za daleč najbolj odprta vprašanja ravno na področju oziroma v poglavju, ki govori o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev. Postavlja se namreč vprašanje in dilema glede uporabe specialnega zakona, ki ga predstavlja ta zakon, ki ga danes obravnavamo, in uporabe splošne delovno-pravne zakonodaje. Gre predvsem za zakon o delovnih razmerjih. Postavlja se tudi vprašanje uporabe evropskih predpisov in izvajanja teh predpisov v prostoru Slovenije. Poleg tega je nejasna tudi uporaba prav konkretnega predpisa, ki je zapisan v tem zakonu. Gre namreč za evropski sporazum o delu posadk vozil, ki opravljajo mednarodni cestni prevoz. Tega sporazum Slovenija sploh še ni ratificirala, je pa vključen v besedilo tega zakona. Seveda se postavlja vprašanje, ali ga uporabljamo ali ga ne uporabljamo. Cela vrsta dilem, ki bodo zagotovo pripeljale do tega, da bo izjemno velika težava pri izvajanju tega zakona v praksi. Za odpravo teh težav je bila tudi že organizirana javna razprava oziroma točneje strokovni posvet glede problematike izvajanja domačih in evropskih predpisov o delovnem času in obveznih počitkih voznikov v cestnem prometu. Na tem strokovnem posvetu je bilo zelo jasno izpostavljeno, da tako gospodarska zbornica kot uporabniki, sindikat, niso zadovoljni s tem zakonom, in so opozorili na že naštete dileme, ki jih prinaša ta zakon. Namreč zakon po eni strani zelo jasno govori, da prevzema direktive in uredbe evropskega sveta, po drugi strani pa spet govori, da pa ne povzema vseh določb direktiv in uredb in jih nekaj zapiše v ta zakon, ostale si pa naj uporabniki preberejo v teh evropskih predpisih. Skratka, izjemno zahtevno, težavno, da ne rečem celo mukotrpno delo za uporabnike v cestnem prevozu. Vse to bi tudi še nekako razumeli, da si nekdo vzame čas, da prebere vse te akte, vendar zelo težko je to razumeti, če vemo, da se prevozniki srečujejo z izredno hudo konkurenco. Ta konkurenca pa seveda prihaja tudi iz in predvsem iz drugih evropskih držav, kjer imajo te predpise dorečene ali pa vsaj, če niso dorečeni, so jasni za prevoznike, tako da lahko v praksi resnično dosegajo daleč konkurenčnejše pogoje, kot pa je to pri nas v Sloveniji. Gre torej tudi za vprašanje, ali bomo naše prevoznike postavili zaradi nejasnih predpisov v podrejen položaj, v primerjavi z ostalimi prevozniki iz drugih držav Evropske unije. Gre tudi za velike finančne in gospodarske posledice, ki jih lahko povzročimo, če bi ta zakon bil sprejet brez resne razprave med vsemi zainteresiranimi socialnimi partnerji. Zato je naše mnenje, da je potrebno izvesti predhodno javno obravnavo predlaganega zakona, da se izvedejo celo ustrezne simulacije glede praktične uporabe v praksi, torej pri samih prevozniških podjetjih. Le s skupnim dialogom v skupini strokovnjakov, je možno tako s pomočjo vlade in tudi predstavnikov ali pa poslancev priti do tega, da bodo podani odgovori glede neusklajenosti tega zakona z našo delovno pravno zakonodajo in neusklajenosti tega zakona tudi z evropskimi direktivami, uredbami in ostalimi predpisi, ki naj bi veljali na tem področju. Naj samo navedem nekaj konkretnih primerov, ki govorijo o tem, da v Sloveniji pravzaprav že imamo opredeljene razmere o tem, kako naj bi delovni čas mobilnih delavcev izgledal. Zakon o varnosti cestnega prometa in zakon o delovnih razmerjih že jasno določata, na kakšen način se v cestnem prometu obravnava področje delovnega časa in obveznih počitkov mobilnih delavcev. Tako je delovni čas omejen s 40 urami na teden, v skladu z določbami zakona o delovnih razmerjih pa so možne tudi nadure oziroma je možno delati tudi 56 ur, če je delovni čas neenakomerno razporejen. Glede počitkov je v zakonu o delovnih razmerjih določeno, da mora voznik počivati 12 ur oziroma 11 ur, če je delovni čas neenakomerno razporejen. Dejstvo pa je tudi, da se dodatne posamezne določbe glede urejanja delovnega časa podrobneje oziroma natančneje določajo na podlagi zakona o delovnih razmerjih v kolektivnih pogodbah, konkretno v tej dejavnosti, ki je vezana na prevoz. Obstajajo zakonski predpisi v Sloveniji, ki omogočajo in narekujejo izvajanje delovnega časa mobilnih delavcev, vse izjeme pa je mogoče dodatno opredeliti v kolektivnih pogodbah. Vendar v Sloveniji je dejstvo, da kolektivne pogodbe ne veljajo in je iskanje rešitev v tem, da sprejmemo zakon, ki bo omogočal izogibanje pogajanj z delodajalci, to je ena od možnih oblik, vendar dejstvo je, da je ta oblika ponesrečena, ker vnaša bistveno večji nered na to področje, kot je do sedaj, ko lahko uporabljamo zakon o varnosti v cestnem prometu in zakon o delovnih razmerjih zelo jasno. Nujno bi bilo, da se pristopi k sklenitvi kolektivnih pogodb, zato pa je seveda potrebno izpeljati ustrezna pogajanja in v teh pogajanjih doreči vsa odprta vprašanja. Odprta vprašanja pa niso samo pri prevoznikih, ki se ukvarjajo s prevozom blaga. Gre tudi za problem mešanih prevozov, kajti dejstvo je, da je pri linijskem prevozu do 50 kilometrov možno uporabljati in uveljavljati status mešanega prevoza. Ravno pri tem mešanem prevozu se postavlja vprašanje uporabe zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev. Ta zakon ne ureja natančno razmer pri mešanih prevozih. In če k temu dodamo, da se javni linijski prevozniki že tako srečujejo s slabim finančnim položajem in da se tudi verjetno zaradi tega poskuša izogibati celi vrsti socialnim predpisom, je nujno, da se pristopi k zelo konkretnim pogajanjem in se razreši tudi dilema mešanih prevozov, ali v kolektivni pogodbi ali pa se to jasno opredeli v zakonu. Ugotavljamo, da v zakonu te opredelitve niso jasno določene. Gre za resnično zelo resna odstopanja in dileme, ki se nam pojavljajo pri tem zakonu. Ker se to vse skupaj nanaša na funkcioniranje slovenskega gospodarstva, ki je v veliki meri vezano ravno na prevoznike in ne nazadnje tudi konkurenčnost naših prevoznikov, če se podjetja odločajo za tuje prevoznike, ogrožamo celo vrstno delovnih mest, ogrožamo celo vrsto podjetnikov, ki so vlagali svoja sredstva v to, da imajo svoja prevozna sredstva in z nedorečenostjo predpisov so nekonkurenčna, s tem pa lahko izgubijo vse svoje premoženje lahko in tudi svojo zaposlitev. Zato predlagamo, da vlada pred nadaljnjo obravnavo tega zakona jasno obrazloži, na kakšen način se bo zakon uporabljal v praksi. Vsekakor je potrebno zagotoviti, da bodo z dnem uveljavitve tega zakona, če bo sprejet, za mobilne delavce v praksi prenehale veljati določbe splošnega zakona o delovnih razmerjih. Če do tega ne bo prišlo, bo seveda ta zakon v nasprotju z zakonom o delovnih razmerjih. Zato menimo, da je zakon, če ne bo dodatnih pojasnil predlagatelja zakona, ki bodo odpravile te dileme, resnično neprimeren za nadaljnjo obravnavo in bi bilo primerneje, da danes zaključimo z zakonodajnim postopkov in ga nadaljujemo po opravljeni javni predstavitvi mnenj k temu zakonu in, potem sprejmemo zakon, ki bo omogočal konkurenčno izvajanje prevozniških dejavnosti na območju Slovenije in predvsem konkurenčno dejavnost slovenskih prevoznikov na območju celotne EU, kajti drugi prevozniki imajo bistveno ugodnejše pogoje. Hvala.
Hvala, gospodu Vebru. Gospod Jožef Horvat bo govoril v imenu Nove Slovenije. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci. Pozdravljam tudi ministra s sodelavcema. V okviru Evropske skupnosti je bilo uvedeno obvezno beleženje voznikove dejavnosti že leta 1969. Beleženje je izvajal voznik sam, dobesedno lastnoročno. Šele v letu 1985 uredba uvaja tehnološke izboljšave, to je tahograf, ki ga vsi dobro poznamo. Leta 1988 je bila ob dejstvu, da je tahograf uvedel nove značilnosti beleženja, sprejeta direktiva sveta EGS, ki je določala različne načine nadzorovanja voznikovih aktivnosti tako na cesti kakor tudi v prostorih podjetja. Tahografi so bili sprva zasnovani na zamisli, da se je voznik pripravljen podvreči nadzoru in zato niso bili zadostni zaščiteni pred ponarejanjem podatkov oziroma zapisov. Prihajalo je do goljufij, kar je poslabševalo položaj prevoznikov, ki spoštujejo pravila. Zaradi tega, pa tudi zaradi izboljševanja cestne varnosti, zaradi boljšega nadzora nad počitki voznikov se je začela uvajati nova generacija digitalnih tahografov, ki omogočajo višji varnostni nivo ter odpravljajo omenjene pomanjkljivosti. Z digitalnimi tahografi namerava evropska komisija v naslednjih letih nadomestiti običajne, to je, analogne tahografe. Pri digitalnih tahografih je težje spreminjati oziroma prirejati zabeležene podatke, poleg tega je omogočeno bolj kakovostno in učinkovito zbiranje želenih podatkov, že omenjeno doseganje konkurenčnosti, boljša preglednost dela nad konkurenti ter morda najpomembnejše, večja prometna varnost z bolj poostrenim nadzorom nad delom voznikom. Uvedba novih tehnologij prinaša torej digitalni tahograf in tahografske kartice. Tu gre za vozniške tahografe, za vozniške tahografske kartice in tahografske kartice za potrebe podjetij, servisnih delavnic in nadzornih organov. Te kartice so namenjene predvsem identifikaciji določenih oseb ali ustanov, vključenih v ta proces, ter po drugi strani beleženju podatkov in nadzoru. Ravno nadzoru pa je namenjen še dodaten element uvajanja digitalnih tahografov, to je sistem tahomet. To je v bistvu telematično omrežje, ki naj bi delovalo na celotnem ozemlju Evropske unije kot centralno stičišče za izmenjavo informacij med nacionalnimi administracijami. Po mnenju poslanske skupine Nove Slovenije pričujoči predlog zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih ustrezno usklajuje evropske direktive s slovenskim pravnim redom. Zaradi tega bo poslanska skupina Nove Slovenije ta zakon podprla. Hvala lepa.
Hvala gospodu Horvatu. Gospod Franc Kangler bo govoril v imenu Slovenske ljudske stranke. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani predstavniki vlade, spoštovani predsednik, poslanke in poslanci! V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo podprli predlog zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih, kot ga je vlada predlagala v prvi obravnavi. Predlagani zakon dobesedno sledi navedbam direktive in ne uporablja pooblastila, da države članice lahko določijo za delavce ugodnejše pogoje. Predlagani zakon v celoti povzema zahteve direktive po tedenskem delovnem času, odmorih, počitku pripravnikov in vajencev ter nočnem delu. Predlagani zakon prenaša v slovenski pravni red določbo, da morajo biti delavci obveščeni o zahtevah predpisov, ki so izdani na podlagi te direktive, in da mora delodajalec evidentirati delovni čas mobilnih delavcev in te zapiske hraniti vsaj dve leti. Seveda najobširnejše poglavje predlaganega zakona ureja zapisovalne elektronske naprave v cestnem prevozu. V tem poglavju predlagani zakon najprej določa splošno pristojnost za upravne naloge, potrebne za izvrševanje obeh uredb, in sicer za izdajanje podzakonskih predpisov, ki jih predpiše minister za promet, za druge upravne naloge pa direkcija Republike Slovenije za ceste. Pomembno je, da se tudi pri drugi obravnavi tega zakona soočimo z eno izmed najbolj pomembnih problematik, ki jih ta zakon prinaša. To je, da dejansko obremenitev slovenskih prevoznikov oziroma šoferjev prilagodimo trenutnim razmeram in v okviru direktiv, ki so za to predpisane. Poudariti je treba, da v Sloveniji bistveno primanjkuje šoferjev, in če bi s tem zakonom preveč zaostrili to področje, kar se tiče tedenskega delovnega časa, odmorov in počitkov ter nočnega dela, se bo bistveno povečalo povpraševanje po tej delovni sili v slovenskem prostoru. In tu poslanska skupina Slovenske ljudske stranke opozarja, da je treba poskušati najti takšno solucijo, ki bo na eni strani zadovoljila predpisom Evropske unije, na drugi strani delodajalce in na tretji strani seveda tudi delojemalce. Kot sem že dejal v prvi obravnavi, bomo zakon podprli.
Hvala, gospodu Kanglerju. Gospod Boštjan Zagorac bo govoril v imenu Slovenske nacionalne stranke. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani prisotni! Predlog zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih je v bistvu zakon, na katerega nas silijo določene direktive Evropske unije. Nekaj teh direktiv je že bivša Jugoslavija prevzela v svoj pravni red, nekatere pa so tiste, ki čakajo zdaj nas. Prvo vprašanje, ki bi ga namenil vladi Republike Slovenije, preden bomo povedali stališče Slovenske nacionalne stranke o tem, ali zakon podpreti ali ne, je, ali je v bistvu res zakon o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih res lahko umestiti v samo en zakon ali pa bi bilo mogoče potrebno napraviti dva zakona. Če ste se odločili za takšen potek in takšno obravnavo zakona, kot je danes pred nami, bi bilo dovolj, če bi šli pa spremenili zakon o prevozih, ne pa da uveljavljate nov zakon. Če gremo kar na vsebino zakona, da ne bom ponavljal zgodovine, kot so jo predhodniki pred menoj, katere direktive je treba implementirati v slovensko zakonodajo in kateri so tisti razlogi, ki jih navajate za to, da ta zakon danes sprejemamo, ker vemo, da edini razlog je v bistvu prisila Evropske unije. Zakon je pripravljen na hitro, ker vemo, da rok že zamujamo za implementacijo teh direktiv v slovenski pravni red in zato je tudi, bom rekel, če ga človek dobro pogleda, zelo slab oziroma slabo pripravljen in mislim, da tudi soglasja z zainteresirano javnostjo, pri tem mislim na prevoznike, niste dosegli. Kolikor je meni znano, ste le malo tistih zahtev oziroma, prošenj, ki so jih prevozniki naslovili na vlado, tudi dejansko upoštevali. Prva zadeva, ki je zelo moteča, je določitev, bom rekel, delovnega časa prevoznika in pa časa, v katerem je delavec oziroma bom rekel, avtoprevoznik ali pa šofer, če ga drugače imenujem, na razpolago. V zakonu, ki je pred nami, ste določili, da v bistvu čas, ki ga šofer preživi na mejni kontroli, je čas, če je daljši kot pol ure, se šteje v čas, ko je delavec na razpolago. Seveda ste tukaj omenili tudi čas, katerega se da predvideti v naprej. Jaz ne vem, kako lahko nekdo, bodisi da gre za pravno osebo, ki izvaja prevoze, bodisi za šoferja samega, predvidi, koliko časa bo pa čakal na eni meji. Če vzamemo konkretni primer, šofer, ki vozi v Srbijo in Črno Goro, ne more predvideti, ko zaštarta svoj tovornjak, koliko bo čakal na hrvaški meji in koliko bo čakal na srbski meji. Mislim, da je prejšnja ureditev zakona oziroma zakona o prevozih boljša, ki določa, da se čas čakanja na državni meji šteje v delovni čas, če je krajši od ene ure in pa tudi, ko ste omenjali gospod minister v svojem nastopu kazenske določbe. Mislim, da tudi tam ste, bom rekel, prehiteli, tako direktive kot tudi v bistvu namen sprejemanja takega zakona, saj ste v kazenskih določbah zapisali, da če šofer, ki dela pri določeni pravni osebi, ki izvaja prevoze krši prometno zakonodajo oziroma zakon o prevozih ali pa ta zakon, s tem posledično kaznujete tudi pravno osebo. Mislim, da pravna oseba oziroma lastnik določenega podjetja ne more vplivati na to, kako bo šofer svoj prevoz opravil oziroma ali ga bo opravil v skladu z zakonom. Uveljavljanje tako imenovanih, kar je tudi temelj tega zakona, elektronskih tahografov, mislim, da je to v skladu s časom, saj je že čas, da se tudi nad šoferji naredi nek nadzor. Kot nasvet oziroma priporočilo za drugo obravnavo tega zakona pa s strani Slovenske nacionalne stranke toliko. Dajte, probajte še enkrat se sestati z zainteresirano javnostjo, dajte upoštevati njihove dobronamerne predloge in ne biti trmasti in oblikovati oziroma implementirati evropsko zakonodajo v slovenski pravni red samo zato, ker je to rekla Evropa in na najlažji ter najhitrejši možen način. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Zagorcu. Sledi splošna razprava poslank in poslancev. Besedo ima dr. Marko Pavliha. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Ponovno lep pozdrav tudi ministrom, svojima sodelavcema, drage kolegice in kolegi! Pričujoči predlog zakona, kot vemo, je pomembni del socialne zakonodaje v cestnem transportu. Socialna varnost pa skupaj s prometno varnostjo, mobilnostjo, učinkovito oskrbo gospodarstva in varstvom okolja predstavlja rdečo nit evropske prometne politike. Predlagani zakon bo imel vpliv tako na prometno varnost kot tudi na učinkovitost oziroma ekonomsko uspešnost cestnega transporta. Vse tri komponente, torej socialna varnost, učinkovitost ter varovanje okolja, morajo biti v ravnotežju in sozvočju. Določbe prvega dela zakona, ki urejajo delovni čas in obvezne počitke, v precejšnji meri spreminjajo dosedanjo ureditev. V poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije se seveda zavedamo, da omejevanje delovnega časa voznikov in znotraj tega časa vožnje ter zakonsko podaljševanje časa obveznega počitka in odmora povečuje prometno varnost, kar je seveda v javnem interesu in izboljšuje delovne pogoje. Ob tem se nam pa tudi postavlja vprašanje, kaj pomeni omejevanje delovnega časa 56 ur na 48 ur tedensko oziroma celo na 40 ur tedensko z vidika konkurenčnosti slovenskih cestnih prevoznikov. Ob tem ni nezanemarljiv tudi podatek, da v slovenskem cestnem prevozništvu ta trenutek primanjkuje med 2000 in 3000 vozniki. Zanimiva je tudi ocena, da bi že sedaj ob doslednem upoštevanju veljavne zakonodaje moralo v posameznem tovornem vozilu sedeti, reci in piši, 1,3 do 1,5 voznika namesto enega. Nadalje. V našem poslanskem klubu opozarjamo predvsem 4. člen predloga zakona ni dovolj jasen oziroma, da odnos med posameznimi pravnimi akti, ki urejajo delovni čas voznikov in tahografe, ni dovolj natančno definiran. Pri evropskem sporazumu o delu posadk vozil v mednarodnem cestnem prometu pa je treba še posebej opozoriti na dejstvo, da njegovih sprememb, torej prvega, drugega in tretjega amandmaja, naša država ni, ponavljam, ni ratificirala. Dodatne omejitve, ki izhajajo iz zakona o delovnih razmerjih, kažejo tudi na določeno stopnjo nerazumevanja posebnosti cestnega prevozništva. Ponovno pa bo treba premisliti o predlogih za podaljšanje referenčnega obdobja štirih na šest mesecev. Spoštovani! V našem poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije kljub želji po čim večji prometni varnosti in izboljšanju delovnih razmer voznikov, ne želimo, da predlagani predpis postane faktor nekonkurenčnosti našega cestnega prevozništva. Ne nazadnje ustvarja prometna dejavnost kar dobršen procent bruto proizvoda, podatki se gibljejo nekje od 5 do 7%, kar je dovolj. Zaposluje več kot 50 tisoč ljudi. Znotraj prometne dejavnosti izredno pomemben deleže predstavlja zlasti cestni transport. Zato pričakujemo, da nam bo predlagatelj predstavil tudi svojo oceno vpliva predlaganega zakona na konkurenčnost slovenskega cestnega prevozništva. Če pogledamo ključne dokumente, pogodbe Evropske unije, in ne nazadnje tudi ustavo, ki je sicer doživela, vsaj zaenkrat, klavrno usodo, lahko vidimo, da je rdeča nit in alfa in omega sporočila konkurenčnost. In temu namenjajo največ členov v teh predpisih. In seveda, da bo predlagatelj proučil stanje na področju socialne zakonodaje v cestnem prometu v tistih državah, iz katere prihaja konkurenca našemu cestnemu transportu. Na to opozarjajo tudi, če jih lahko tako imenujemo, cehovska združenja. V poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije ne bomo nasprotovali sklepu, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo, pričakujemo pa, da bodo v nadaljnjem zakonodajnem postopku vprašanja, na katera smo opozorili, razjasnjena. V nasprotnem primeru si seveda pridržujemo pravico, da predpisa ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Pavlihi. Gospa Breda Pečan. [[Je ni.]] Gospod Janc. [[Ga ni.]] Gospod Aurelio Juri, imate besedo. [[Se odpoveduje.]] Gospod Srečko Hvauc. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Sam bom podprl predlog zakona, pa bom mogoče navedel dva razloga za to. Res je, da se postavlja vprašanje konkurenčnosti slovenskih prevoznikov, kar je pred mano že odprl kolega doktor Marko Pavliha. V teoriji bi seveda bili najbolj konkurenčni, če bi šoferji delali zastonj in če bi delali 24 ur na dan. Ampak to ni mogoče. Potrebno je poiskati pač neko pravo mero, ko je delo še znosno, ko zaradi delovnega časa in počitkov ne prihaja do ogrožanja varnosti prometa, ko pa smo še na meji konkurenčnosti. Mislim, da zakon, tak, kot je, z delovnim časom in z določenimi odmori, to omogoča. Je tudi v skladu z zakonom o delovnih razmerjih. Celo določa nekoliko strožje ali pa krajši delovni čas, kot sam zakon, kar jaz mislim, da je glede na naravo dela, tudi pravilno. Pač moramo vedeti, da vožnja v tovornjaku je takrat, ko je šofer utrujen, lahko tudi nevarna, ne samo za njega, ampak tudi za druge udeležence v prometu. Kar se pa tiče kazenskih določb, ki določajo tudi sankcije ali pa globo za pravno osebo oziroma odgovorno osebo pravne osebe v primeru določenih kršitev, kršitev členov tega zakona, pa mislim, da je tudi pravilna. Res je, da pravna oseba ali pa odgovorna oseba pravne osebe ne more neposredno ne more kršiti določil okoli počitka ali pa okoli delovnega časa, lahko pa z raznimi pritiski tako ali drugače vpliva na to, da vozniki zavestno kršijo ta določila, kar seveda ni dobro. Zato jaz mislim, da je tudi ta rešitev pravilna Zaradi vsega tega, kar sem povedal, bom zakon tudi podprl.
Hvala, gospodu Hvaucu. Besedo ima gospod Bojan Rugelj. Izvolite.
Hvala, gospod predsednik. Menim, da je zakon o delovnem času in obveznem počitku mobilnih delavcev primeren za prvo obravnavo, saj se z njim približujemo evropskim normativom. Trenutno vidim problem le v tem, kot je dejal že gospod minister Božič, da bi bilo treba nekako prilagoditi delovni čas mobilnih delavcev z evropskimi normativi. Sedanji zakon o delovnih razmerjih omejuje delovni čas na 40 ur tedensko v povprečju, medtem ko je to v Evropi 48 ur. Seveda pa je jasno, da je za tako spremembo potrebna širša razprava in tudi konsenz vseh socialnih partnerjev. Če do tega ne bo prišlo, menim, da se bo v bodočnosti povečalo število nezaposlenih v prevozništvu. Tema bo seveda še zanimiva. Ob nujnem upoštevanju specifike naših prevoznikov bo verjetno kmalu prišlo tudi do teh sprememb. Do takrat pa, lahko poudarimo, velja še zakon o delovnih razmerjih. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Ruglju. Besedo ima gospod Branko Marinič. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav ministru s sodelavcema! Spoštovane kolegice in kolegi, kolikor nas je pač v dvorani! Menim, da gre za pomembno pridobitev na področju urejanja zakonodaje v tem smislu, in zdi se mi prav, da je vlada v skladu z normativnim programom dela pravočasno začela z aktivnostmi pri urejanju zakonodaje tudi na tem področju. Ne moremo zaostajati v smislu digitalizacije in prav je, da na tem področju sledimo evropskim normativom, ki urejajo to področje. Predvsem pa se moramo vprašati, ko odločamo o tako pomembnih zadevah, kaj se dogaja na slovenskih cestah. In prav gotovo je del tega povezan in odvisen tudi od tega, kako bo urejena zakonodaja na tem področju. Menim, da je predlog zakona o delovnem času in obveznih počitkih voznikov urejen tako, da zagotavlja po eni strani socialni vidik in po drugi strani ekonomski vidik. Socialni vidik je predvsem, ko govorimo in upoštevamo zakonodajo o delovnih razmerjih. In zdi se mi, da je to vkomponirano in da upošteva ta obvezen počitek oziroma določen delovni čas v skladu z zakonodajo, ki ureja to področje. In če smo danes pri prvi obravnavi, menim, da bo dovolj časa in dovolj priložnosti, da pritegnemo zainteresirano javnost in stroko, ki nam bo na tem področju tudi rade volje pomagala. Seveda pa bomo v končni fazi do tretje obravnave imeli dovolj možnosti in priložnosti, da lotimo obravnave tega predloga zakona v najširši možni obliki. Hvala lepa.
Hvala gospodu Mariniču. Besedo dajem gospodu Danijelu Krivcu. [[Se odpoveduje.]] Gospod Janko Veber, imate besedo.
Hvala. Pri tem zakonu bi rad podal še eno primerjavo, ki je zelo aktualna in se nanaša na razmere v Avstriji. Tudi v Avstriji imajo zakonodajo, ki ureja področje sociale, in na ravni splošne zakonodaje je v Avstriji določen 40-urni delovnik. Vendar vozniki pa lahko na zahtevo delodajalca, v skladu z branžno kolektivno pogodbo, morajo delati 55 ur na teden. Referenčno obdobje pa je 12 mesecev. Torej Avstrija tudi še ni prevzela evropske direktive na tem področju, kljub temu da je njihov predpis, ki ga ta hip uporabljajo, seveda daleč bolj širok, kot je tudi sama evropska direktiva. Ne vem, zakaj se v Sloveniji ne izpeljejo pogajanja za sklenitev kolektivnih pogodb, kjer bi lahko dorekli te izjeme, na podlagi katerih bi seveda bili naši prevozniki konkurenčnejši in bi izvajali prevoze še vedno v okviru direktiv Evropske unije ali pa vsaj na podlagi teh sklenjenih branžnih kolektivnih pogodb. Že samo dejstvo, da bo po vsej verjetnosti, če bo ta zakon sprejet, zagotovo veljalo določilo, ki je zapisno v zakonu o delovnih razmerjih in bodo slovenski prevozniki lahko vozili vsega 40 ur na teden. To lahko sledi iz povsem jasne razlage oziroma razumevanja tega zakona. Ta specialni zakon sicer poskuša uvajati daljši tedenski delovni čas na 60 ur, samo če se v teku štirih mesecev ne preseže tedenskega povprečja 48 ur, vendar zakon o delovnih razmerjih seveda takšnih rešitev ne pozna. Ga bo pa potrebno, kot vse kaže, zelo jasno uporabljati. Ta zakon tudi govori o tem, da ne glede na to določilo, ki sem ga prebral, to je, da se najdaljši tedenski delovni čas lahko poveča na 60 ur, če se v teku štirih mesecev ne preseže tedenskega povprečja 48 ur, je potrebno upoštevati določbe uredbe. Potrebno pa je upoštevati tudi tako imenovani evropski sporazum o delu posadk vozil, ki opravljajo mednarodni cestni prevoz. Slovenija tega mednarodnega sporazuma še ni ratificirala. Se pa sklicujemo točno na njega, in ga je potrebno upoštevati točno v tistem delu tega zakona, ki poskuša dati nekaj več možnosti oziroma nek daljši delovni čas mobilnim prevoznikom, kot to določa zakon o delovnih razmerjih. Zato bo zagotovo prišlo v praksi do težav pri tem, kateri predpis sploh v Sloveniji velja, kateri predpis, če se ugotovi, da nek ne velja, se uporablja, kajti moje mnenje je, da je zakon o delovnih razmerjih zagotovo tisti, ki bo narekoval izvajanje teh prevozov, brez sklenitve kolektivnih pogodb, ki jih zakon o delovnih razmerjih omogoča, pa ne bo možno uveljavljati teh izjem. Še posebej pa ob tem dejstvu, kot sem že povedal, tisti del zakona, ki te izjeme omogoča, bo nemogoče izvajati, ker ta mednarodni sporazum Slovenije, evropski sporazum o delu posadk ni ratificiran. Mislim, da bi te odgovore resnično morali dobiti. Če te razmere niso izčiščene, bi bilo res primernejše, da se z zakonom počaka, dokler se ta vprašanja ne odpravijo, kajti, ko bo zakon prišel v drugo obravnavo oziroma v proceduro delovnega telesa, praktično ni mogoče več prekinjati teh razprav in je možno samo z nekimi dopolnili skušati odpraviti določene pomanjkljivosti v zakonu. Bojim pa se, da so te pomanjkljivosti takšne narave, da jih samo v tem zakonu ni mogoče rešiti oziroma se lahko z vsakim dodatnim posegom v ta zakon razmere dodatno zakomplicirajo in postanejo še bolj nejasne. Mislim, da res ni odveč razmislek o tem, ali je smiselno nadaljevati razpravo, dokler se ta vprašanja, ki sem jih navedel, ne odpravijo.
Hvala, gospodu Vebru. Gospod Zvonko Černač. Imate besedo, izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Še enkrat lep pozdrav vsem prisotnim. Jaz sam vidim ta zakon kot neke vrste tehnični zakon in uskladitev s pravnim redom EU. Po mojem mnenju je tudi temu namenjen. Ne vidim, da bi šlo za kakšno posebno hitenje pri pripravi tega besedila. Mislim, da so te določbe zelo natančne, jasne in na določen tehnični način urejajo predvsem ta del glede zapisovalne opreme, ker je v glavnem tu glavna materija tega zakona. Če pogledamo od 46 členov, se jih samo 5, od 4. do 8. členov nanaša na delovni čas in obvezne počitke. In tudi ti členi so za tistega, ki želi brati in ki bere tako, kot so napisani, zelo jasni, ne derogirajo določb ZDV-ja v ničemer, to je jasno napisno v 4. členu, na specifičen način pa, upoštevaje uredbe, določajo tisto, kar je specifično v prometu in iščejo nek kompromis med interesi delodajalca in ustreznimi zaščitnimi normami voznikov oziroma delojemalcev. Prej bi rekel, da so določene razprave malo nejasne in da je zakon dokaj jasen. Mislim, da gre za uskladitev s pravnim redom in kot takega ga tudi vidim primernega za nadaljnjo obravnavo. Zaradi tega ga bomo v poslanski skupini Slovenske demokratske stranke tudi podprli. Hvala lepa.
Hvala gospodu Černaču. Gospod minister imate besedo.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Poskušal bom na kratko odgovoriti na odprte dileme oziroma poglede na sam zakon. Ne bom ponavljal stvari, ki sem jih že uvodoma povedal, da gre za implementacijo in pa uskladitev naše pravne zakonodaje na tem področju z EU. Mi smo dolžni že z vstopom v EU ta zakon praktično izvajati. Poudaril bi, da je to, kar je bilo že rečeno, da je ta zakon eden izmed pomembnih načinov urejanja tudi prometne varnosti. Ne nazadnje je sinergija med vsemi tistimi elementi, ki so pomembni za ustvarjanje boljše prometne varnosti eden izmed prvih korakov, ki ga mora Slovenija storiti. Vprašanje, ki je bilo postavljeno glede usklajenosti zakona o delovnih razmerjih Republike Slovenije in pa implementacijo direktive, je dejstvo, da gre za izvajanje uredbe EU 2002/15, to je direktiva o urejanju delovnega časa oseb, ki opravljajo spremljevalno dejavnosti na cestnem prometu in rok te uredbe je bil že marec 2005, torej ne hitimo. Dejansko na nek način sočasno z možnostmi izvajamo te predlagane spremembe oziroma predlagamo ta zakon v sprejem v državnem zboru. Podaljšanje delovnega česa v dejavnosti cestnega prevoza je možno le ob ustreznih spremembah zakona o delovnih razmerij, to je bilo nedvoumno tudi povedano. Zakon ni v ničemer neskladen, predlagani zakon, z zakonom o delovnih razmerjih. Zakon kot tak omogoča 60 urni delovnik na teden, to je 48 na 4 mesece in pa 40 ur na leto je v povprečju. To je odgovor na to, da gre za skladnost z zakonom o delovnih razmerjih. Vprašanje o izvajanju zakona. Mislim, da je samo izvajanje dokaj jasno napisano v samem zakonu. Prvi korak, kjer je rok, da se v 7 mesecih izberejo nosilci javnih pooblastil in potem sledijo vse ostale aktivnosti. Vprašanje, ki je bilo postavljeno, da bi bilo bolj potrebno napraviti dva zakona. Mislimo, da je možno, da je ta rešitev najbolj primerna, ne nazadnje gre za usklajeno urejevanje prometne zakonodaje viz-a-viz evropski zakonodaji v Sloveniji nismo nič drugačni od drugih. Vprašanje konsenza z različnimi partnerji, ki nastopajo v tem delu, predvsem tisti od sindikata itd., lahko povem, da smo dosegli konsenz v tistih delih, kjer je bilo pač to mogoče in kjer je to seveda zakonito in je možno bilo upoštevati njihove pripombe, sugestije in želje. Dejstvo je, da je želja, da bi se na eni strani dosegel čim večji ekonomski učinek tistih, ki imajo ta podjetja, ki se ukvarjajo s prevozniško dejavnostjo. Na drugi strani pa je seveda ta faktor prometne varnosti, ki je po moji oceni v sinergiji s tudi tem kriterijem ekonomske uspešnosti podjetij pomembnejši. Še to bi povedal. AETR je omenjen v zakonu zato, ker s tem uveljavljamo ta pravila in pogoje, in sicer našim voznikom izven EU, omenja ga pa seveda tudi uredba EU. Še to na koncu. Različna stroka, ki se spozna na to vrsto dejavnosti, je bila vključena pri pripravi zakona. Hvala lepa.
Hvala, gospodu ministru. Ker določen čas za razpravo še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena poslovnika še kdo razpravljati? [[Nihče.]] S tem zaključujem razpravo. O predlogu sklepa, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo, bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanja. Prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na glasovanja zbora o predlogih odločitev. Prehajamo na prekinjeno 1. točko dnevnega reda, to je na vprašanje poslank in poslancev. Preden preidemo na glasovanje, prosim poslanke in poslance, da preverijo delovanje glasovalne naprave, in sicer mora na desni strani vložene kartice goreti oranžna lučka. V tem primeru glasovalna naprava deluje in se glasovanje lahko opravi. V skladu s predlogom poslanca magistra Milana M. Cvikla bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji redni seji opravil razpravo o odgovoru ministra za finance dr. Andreja Bajuka na poslansko vprašanje mag. Milana M. Cvikla o ukrepih vlade za preprečevanje nadaljnjega upadanja gospodarske rasti. Želite obrazložiti glas? Izvolite.
Pojasniti želim oziroma dodatno obrazložiti moj proceduralni predlog oziroma predlog za odločitev zbora. Danes je minister za finance govoril o nekaterih številkah, ki ne dajejo odgovora na moje vprašanje, kaj bo vlada naredila. Skladno z zakonom o javnih financah naj bi vlada v spomladanskih mesecih opravila proračunsko razpravo. Ta proračunska razprava glede na veljavno zakonodajo in podzakonske akte tudi opredeljuje prioritete ekonomske politike, kar bi po mojem mnenju bil ustrezen odgovor na to, da nam v prvem četrtletju 2005 pada gospodarska rast glede na leto poprej. Mi ocenjujemo v opozicije, da je to odraz dveh vrst problemov, na eni strani relativno pozno sprejetega rebalansa državnega proračuna in zmanjševanja znotraj tega investicijskih odhodkov, in drugo, evidentnih političnih posegov, ki se dogajajo v gospodarskih družbah. Ne nazadnje prejšnji teden nacionalizacije našega največjega farmacevtskega podjetja Krke, delniške družbe, ker mali delničarji nimajo več pravice sedeti v nadzornem svetu. Mi pričakujemo, da bo vlada RS v skladu z analizo makroekonomske situacije predstavila osnutek proračunskega memoranduma s katerim se bodo določile državne razvojne prioritete in pričakujemo, da bi v teh državnih razvojnih prioritetah bilo smiselno opraviti razpravo v okviru razprave o odgovoru ministra za finance danes. Tega danes nismo slišali in tudi upoštevaje včerajšnjo diskusijo, predlagam zboru, da vzpostavi možnost, da o tem razpravljamo. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Cviklu. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev, za je glasovalo 24, proti 39. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da predlog sklepa ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca dr. Mateja Lahovnika bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji redni seji opravil razpravo o odgovoru ministra za promet, mag. Janeza Božiča, na poslansko vprašanje dr. Mateja Lahovnika o pretočnosti prometa v obdobju od aprila do septembra na odsekih slovenskih cest in avtocest, kjer poteka obnova. Želite obrazložiti glas? Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke, poslanci. Gospod minister je danes v svojem odgovoru sam odprl temo oziroma dodatno področje, ki je ključno. V obstoječem rebalansu je predvidenega kar precej manj denarja za ceste, kot je pa bila to navada v preteklosti. V skupni vrednosti, če seštejemo zneske, ki se namenjajo manj za izgradnjo avtocestnega omrežja in tudi ostalih cest, pridemo do številke 8 milijard tolarjev, kar bo pomembno vplivalo tako na prometno varnost na slovenskih cestah kot verjamem tudi na bistveno zmanjšano pretočnost slovenskega cestnega omrežja. Zaradi manjših zneskov bo dinamika razpisov počasnejša, zaradi tega tudi izgradnja počasnejša. Seveda to vpliva, ne samo na turizem in druge dejavnosti, vpliva seveda tudi na trg delovne sile zaradi manjše mobilnosti delavcev in podobno. S tega vidika se mi zdi izjemno pomembno opraviti razpravo o odgovoru, še enkrat poudarjam, gospod minister je sam poudaril, da zaradi pozno sprejetega rebalansa nekatera dela zamujajo. In drugič. Dejstvo je, da zaradi bistveno manjšega zneska, ki se namenja za izgradnjo avtocestnega omrežja v Sloveniji in pa za vzdrževanje ostalih cest, se zmanjšuje prometna varnost, kot tudi seveda hitrost, s katero lahko posamezniki pridejo iz točke A do točke B znotraj Republike Slovenije. Hvala.
Hvala, gospodu Lahovniku. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 66 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 25, proti 40. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da predlagani sklep ni sprejet. Nadaljujemo s prekinjeno 9. točko dnevnega reda - predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja. Prehajamo na 3. obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati. Zato prehajamo na odločanje o zakonu. Ob tem vas obveščam, da me vlada oziroma zakonodajno-pravna služba nista obvestili, da bi bil zakon neusklajen. Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 66 poslank in poslancev. Za je glasovalo 42, proti 14. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 14.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 10. točko dnevnega reda - prva obravnava predloga zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa. Predlog zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih, prva obravnava, je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 64 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 46, proti 7. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel, zato bo zakon dodeljen v obravnavo matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 25. TOČKO DNEVNEGA REDA - MANDATNO-VOLILNE ZADEVE. Zbor bo v okviru te točke obravnaval 13 predlogov sodnega sveta za izvolitev v sodniško funkcijo, predlog sklepa o imenovanju nadzornega odbora sklada kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije ter predlog predsednika Republike Slovenije za izvolitev kandidatke za nacionalno predstavnico v Eurojustu. Prehajamo na razpravo in odločanje o posameznih predlogih. Sodni svet je državnemu zboru predložil 13 predlogov o izvolitvi v sodniško funkcijo na sodniška mesta okrožne sodnice na Okrožnem sodišču v Kopru ter 11 okrajnih sodnic in okrajnega sodnika na Okrajnem sodišču v Brežicah, Celju, Mariboru, Domžalah, Murski Soboti in Šmarju pri Jelšah. Predlog je obravnavala mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo ter zboru predložila predloge sklepov. Prijavljenih k razpravi ni, zato prehajamo na odločanje o posameznih predlogih sklepov. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Tatjane Škrinjar na sodniško mesto okrožne sodnice na Okrožnem sodišču v Kopru. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih 59, za 55, proti nihče. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Danijele Knez Molan, na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Brežicah. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih 57, za 53, proti nihče. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Petre Kranjc na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Celju. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih 59, za 55, proti nihče. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Karoline Pečnik na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Celju. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih 59, za 55, proti nihče. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Ksenije Lorenčič na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Mariboru. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih 59, za 54, proti nihče. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo mag. Simone Kolar na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Mariboru. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih 59, za 55, proti nihče. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Lucije Semeja na sodniško mesto okrajne sodnice na okrajnem sodišču v Domžalah. Glasujemo. Navzočih 57, za 54, proti nihče. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Dragice Kolenc na sodniško mesto okrajne sodnice na okrajnem sodišču v Murski Soboti. Glasujemo. Navzočih 60, za 55, proti nihče. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Romane Košorok na sodniško mesto okrajne sodnice na okrajnem sodišču v Ljubljani. Glasujemo. Navzočih 61, za 57, proti 1. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Andreje Sajovic na sodniško mesto okrajne sodnice na okrajnem sodišču v Ljubljani. Glasujemo. Navzočih 59, za 54, proti nihče. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospoda Aljoše Žorža na sodniško mesto okrajnega sodnika na okrajnem sodišču v Ljubljani. Glasujemo. Navzočih 57, za 53, proti nihče. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Maje Manček Šporin na sodniško mesto okrajne sodnice na okrajnem sodišču v Šmarju pri Jelšah. Glasujemo. Navzočih 58, za 54, proti nihče. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Leonide Jager na sodniško mesto okrajne sodnice na okrajnem sodišču v Šmarju pri Jelšah. Glasujemo. Navzočih 57, za 54, proti nihče. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Prehajamo na predlog sklepa o imenovanju nadzornega odbora sklada kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila mandatno-volilna komisija. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Franc Sušnik.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik, spoštovani zbor! V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke se zavzemamo za transparentnost in preglednost poslovanja vseh državnih inštitucij, še posebej pričakujemo gospodarno ravnanje pri upravljanju z državnim premoženjem tistih inštitucij, ki jim le-to zaupano. To velja brez izjeme tudi za sklad kmetijskih zemljišč in gozdov oziroma za nadzorni odbor tega sklada, ki mu je zaupano posredno opravljanje velikanskega premoženja. V upravljanju sklada je kar več kot 260 hektarjev državnih gozdov in 110.000 kmetijskih zemljišč, in to tistih najboljših, ki jih ima sklad v upravljanju. Zato bomo z odgovornostjo in hkrati z veseljem pri nadzorovanju dela sklada prevzeli tisto odgovornost, ki nam pripada in ki smo jo dolžni do naših volivcev. Zaradi vsega navedenega bomo podrli sklep o imenovanju članov nadzornega odbora sklada kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije, ki ga je mandatno-volilna komisija državnega zbora predlagala v potrditev državnemu zboru. Upoštevajoč spremenjen statut sklada kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije iz leta 2004 je mandat predlaganih članov nadzornega odbora sklada 4 leta. V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke podpiramo tudi vse aktivnosti ministrstva za kmetijstvo in vlade Republike Slovenije, da se razčistijo vse očitane nepravilnosti pri delu sklada, ki jih je nadzorni odbor sklada oziroma posamezni člani izpostavil in iznesel v obdobju pred potekom tega zadnjega dveletnega mandata. Še posebej pa bi radi izpostavili pravilnost in podporo tudi predlogu imenovanja članov sveta sklada kmetijskih zemljišč in gozdov, ki jih imenuje oziroma predlaga vlada Republike Slovenije, vse to s ciljem zagotoviti čim večjo transparentnost in legitimnost delovanja tega sklada. Novo imenovanemu nadzornemu odboru sklada kmetijskih zemljišč in gozdov želimo in od tega novo imenovanega nadzornega odbora tudi pričakujemo, da bo zagotovil gospodarno in pregledno upravljanje s kmetijskimi zemljišči in gozdovi ter vsekakor razjasnil tudi vse številne očitane nepravilnosti pri delovanju sklada v preteklosti. V sedmi sestavi nadzornega odbora sklada bodo naši predlagani predstavniki prvič prevzeli vidnejši položaj in vlogo, zato so naša upravičena pričakovanja še toliko večja. Splošno znano je, da so do sedaj naši predstavniki praviloma ostali brez podpore in da v dosedanjih šestih nadzornih odborih je naša stranka uspela z izvolitvijo samo enega člana, ki smo ga predlagali. Prepričani pa smo, da bo novo imenovani nadzorni odbor sklada kmetijskih zemljišč in gozdov doprinesel tudi k ureditvi največjega, najbolj perečega, najbolj v nebo vpijajočega problema gospodarjenja in delovanje tega sklada ali še bolje rečeno, negospodarnega ravnanja s slovenskimi gozdovi, ki je resnici na ljubo povedano, z utesnjeno zakonodajo in tudi z ustavno odločbo in tudi zaradi tega izrazito negospodarno in neracionalno. Skrajni čas je, da se ta očitna in groba anomalija odpravi. Skrajni čas je, da se zagotovi gospodarno ravnanje z gozdovi in tudi neupravičeno bogatenje lastnikov gozdnih gospodarstev, katerim je zaupano gospodarjenje s temi državnimi gozdovi, se mora nepreklicno in čim prej nehati, prekiniti, kar je, v to sem globoko prepričan in v to smo prepričani tudi v Slovenski demokratski stranki, v interesu številnih lastnikov gozdov, številnih naših volivcev, ki so neposredno prizadeti zaradi takšnega ravnanja in posledično podvrženi nelojalni konkurenci. Prav tako bi rad povedal, da smo mnenja, da ni prav nobene podlage za podaljšanje mandatov članov nadzornega odbora sklada kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije, imenovanega 19. junija 2003, in sicer za dobo dveh let je bil imenovan. Nadzorni odbor sklada kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije, ki je bil imenovan, kot sem že povedal, 19. junija 2003, je bil ob imenovanju seznanjen, da traja njegov mandat dve leti. Neposredno pred iztekom mandata je bil svet sklada kmetijskih zemljišč in gozdov tudi s strani mandatno-volilne komisije državnega zbora obveščen o začetku kandidacijskega postopka zaradi poteka mandata sedanjemu nadzornemu odboru Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije. Zato menimo, da pobuda, ki je bila posredovana pet dni pred iztekom mandata, da se mandat podaljša zaradi številnih odprtih vprašanj in domnevnih nepravilnosti, kot navajajo, in ki so bile izpostavljene v zadnjem času, ni utemeljena oziroma je ni mogoče upoštevati. Prepričani smo, da je v interesu slovenskega kmetijstva, da se razjasnijo vse obtožbe, ki vse vprek letijo na račun delovanja sklada kmetijskih zemljišč in gozdov in so tendenciozno prikazane in prikazane tudi v škodo slovenskega kmeta in slovenskega kmetijstva. Zato bo največji prispevek nadaljnjemu razvoju in boljšemu položaju slovenskega kmetijstva s strani novo predlaganega ali novo predlaganih članov nadzornega odbora sklada kmetijskih zemljišč in gozdov, če bodo opravičili našo zaupanje. To pa je, razjasnili vse nepravilnosti in zagotovili transparentno in pregledno delovanje sklada kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije v prihodnje. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Sušniku. Besedo ima gospod Alojz Sok. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Naj na kratko predstavim stališče Nove Slovenije Krščansko ljudske stranke. Mi bomo danes glasovali za to, da se imenuje novi nadzorni odbor. Ta predlog, ki smo ga lahko prebrali, da se sedanjemu nadzornemu odboru podaljša mandat, se nam seveda zdi neresen. Pričakujemo pa, od sedanjega nadzornega odbora, da bo podal poročilo, in da bo to poročilo prišlo v kratkem v državni zbor, da ga bomo lahko tudi v državnem zboru obravnavali. Rad bi pa povedal še to, da vse te govorice, vse te obtožbe, ki smo jih lahko v zadnjih dnevnih in tednih poslušali na račun dela sklada, seveda mečejo zelo slabo luč na slovensko kmetijstvo in z vsem tem je narejena slovenskemu kmetijstvu velika škoda. Predvsem seveda tistim, ki so pošteno delali, ki nimajo z delovanjem sklada ali pa v preteklosti niso imeli ničesar. To povem zato, ker bomo, prepričan sem, vsi skupaj v državnem zboru vztrajali pri tem, da se te obtožbe potrdijo ali pa ovržejo. Naj povem še to, da je nadzorni odbor tudi v preteklih letih seveda vsakič izdelal poročilo, vendar v poročilih nadzornega odbora nikoli ni bilo nekih tovrstnih namigov, ali tovrstnih priporočil državnemu zboru, da gre v delovanju sklada za tako velike nepravilnosti. So bile omenjene nekatere pomanjkljivosti, kot je splošno znana ta, da zemljiško stanje ni urejeno s stanjem v naravi, ampak to pač nosi hipoteko neke dolge preteklosti. Tudi v državnem zboru smo vsakič sprejeli sklep in naložili vodstvu sklada, da je pač to treba čim prej urediti. Videli bomo, ali se je od zadnjega poročila pa do sedanjega stanja na tem področju tudi popravilo. Ugotovili smo tudi, da pravzaprav iz tega razloga sklad nikoli ni vedel, s kakšnim premoženjem dejansko gospodari. Niso problem kmetijska zemljišča, za ta seveda vemo, problem so vedno bila nezazidana stavbna zemljišča in pa nerodovitne površine. Sedaj smo pred tem, da imenujemo novi nadzorni odbor. Ta novi nadzorni odbor pa bo seveda postavljen pred veliko nalogo, da stanje na tem področju sanira in da zadeve postanejo pregledne in pa transparentne. Še enkrat povem, da nam niti na misel ne pride, da bi sedanjemu nadzornemu odboru kakorkoli podaljšali mandat. Bom pa poskušal kot predsednik odbora za kmetijstvo, zagotoviti, da bomo poročilo čim prej obravnavali in da bodo sedanji nadzorniki pri obravnavi poročila v državnem zboru tudi prisotni. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Soku. Besedo ima gospod Jakob Presečnik. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo podprli sestavo članov nadzornega odbora Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov v Republiki Sloveniji, od katerih pričakujemo, da bodo sproti in korektno opravljali delo, za katero bodo v tem državnem zboru tudi imenovani. Istočasno pa pričakujemo od njih tudi, da bodo nadaljevali in zaključili tudi pregled za nazaj in s tem dokazali oziroma ovrgli obtožbe in govorice, ki so prerasle že v pravo afero. Napad je bil izveden na Slovensko ljudsko stranko, in želimo, da se stvari korektno razčistijo. Hvala lepa.
Hvala gospodu Presečniku in. Sledi razprava poslank in poslancev. Besedo ima gospod [[...]] [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in dajem na glasovanje predlog sklepa o imenovanju nadzornega odbora Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije za dobo štirih let. Obrazložitev glasu, najprej gospod Sajovic. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Kolegice in kolegi. V poslanski skupini LDS in pa v svojem imenu mislim, da je prav, da se nadzorni odbor zamenja. Vendar pa bi bil lahko ta nadzorni odbor, ki se bo ukvarjal za vso Slovenijo in pa za vse slovenske kmete, razvoj podeželja in pa tudi za kredibilnost uporabe davkoplačevalskega denarja bolje sestavljen. Mi v naši poslanski skupini ne bežimo od odgovornosti in bomo tako kot vse druge poslanske skupine storili prav vse, da se zadevam pride do konca, v dobro slovenskega kmeta in pa davkoplačevalca, ne pa, da se zadeva zlorablja za neke interne politične obračune. Ker pa kljub temu, da smo se trudili, da v ta nadzorni odbor glede na volilni rezultat pride tudi eden iz naše poslanske skupine, pa mislim, da ta odbor ni ustrezno sestavljen, lahko bi bil boljši, zato bom temu seveda nasprotoval.
Hvala gospod. In še gospod Džuban.
Hvala lepa, gospod predsednik. Jaz imam veliko in preveč razlogov, da se na skladu kmetijskih zemljišč oblikuje nadzorni organ, čeprav je tako sestavljen, da LDS nima nobenega člana v njem. Kot je gospod Presečnik prej omenil, ker je napadena Ljudska stranka, še bolj umazano je napadena Liberalna demokracija Slovenije in jaz osebno. Denacionalizacija kot postopek, katerega so predvsem poslanci iz desnega pola političnega prostora zagovarjali, predvsem vračanje v naravi, se je prekvalificirala v razne nakupe in preprodaje zemljišč, umazanije, ki se trosijo po Sloveniji in blatijo imena nekaterih nas. Časovne distance, ki so bile po denacionalizacijah, potem pozneje koriščenje zemljišč in prodaja so se spremenile iz štirih let v minus pol leta in se uporabljajo za diskreditacijo raznih državljanov, vključno poslancev. Lahko špekuliramo, iz kakšnih razlogov. In številke, ki se uporabljajo, se ničle odvzemajo in dodajajo tako, da postajajo grozljive številke, na kar je slovenski narod občutljiv. In to, kar se dogaja pri nas v Sloveniji, je redkost v evropski demokraciji in mislim, da prestopamo meje demokracije. Jaz osebno bom podprl ta nadzorni svet. Istočasno sem zelo zainteresiran in se pridružujem stališču gospoda Podobnika, da tudi dobimo komisijo, ki bo razčistila tovrstne umazanije, pri katerih sem prepričan, da imam popolnoma čisto vest. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Džubanu. Glasujemo o imenovanju nadzornega odbora sklada. Navzočih je 57 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti 12. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. Prehajamo na predlog predsednika Republike Slovenije za izvolitev kandidatke za nacionalno predstavnico v Eurojustu. Pozdravljam dr. Matjaža Nahtigala, generalnega sekretarja urada predsednika Republike Slovenije. Predsednik Republike Slovenije dr. Janez Drnovšek je na podlagi 6. člena zakona o predlaganju kandidatov iz Republike Slovenije za sodnike mednarodnih sodišč državnemu zboru predlagal, da se za kandidatko za nacionalno predstavnico v Eurojustu izvoli gospo Malči Gabrijelčič. Predlog je obravnavala mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Franc Sušnik. [[Ne.]] S tem zaključujem razpravo. Prehajamo na izvedbo glasovanja. V skladu s prvim odstavkom 7. člena zakona o predlaganju kandidatov iz Republike Slovenije za sodnike mednarodnih sodišč o izvolitvi državni zbor odloča s tajnim glasovanjem. V skladu s prvim odstavkom 92. člena poslovnika vodi tajno glasovanje komisija, ki jo sestavljajo predsedujoči ter štirje poslanci, ki jih izvoli državni zbor. Poslanske skupine so mi že posredovale predloge za člane komisije, ki vodi glasovanje. To so: Franc Jazbec, SDS, Rudolf Moge, LDS, Aurelio Juri, Socialni demokrati, in Ciril Testen, Nova Slovenija. Član te komisije sem tudi sam kot predsedujoči. Ali kdo temu predlogu nasprotuje? Če ne, prehajamo na odločanje o taki sestavi komisije. Glasujemo. Navzočih 50, za 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je komisija v predlagani sestavi izvoljena. V skladu s tretjim odstavkom 92. člena poslovnika zbora bo poslancem vročena glasovnica tako, da pride vsak poslanec k mizi predsedujočega in pove svoje ime in priimek. Glasuje se tako, da se na glasovnici obkroži besedo "za" ali "proti". V skladu s petim odstavkom 91. člena poslovnika državnega zbora je neizpolnjena glasovnica neveljavna, neveljavna je tudi glasovnica, s katere volja poslanca ni jasno razvidna. V skladu s prvim odstavkom 7. člena zakona o predlaganju kandidatov iz Republike Slovenije za sodnike mednarodnih sodišč bo predlagana kandidatka izvoljena, če bo zanjo glasovala večina vseh poslancev, to je 46 ali več. Glasovali bomo v dvorani v glasovalnih kabinah. Poslanke in poslanci bodo izpolnjeno glasovnico oddali v glasovalno skrinjico, ki bo v dvorani na mizi ob kabinah za glasovanje. Prehajamo na izvedbo tajnega glasovanja. Prosim poslance, ki mi bodo pomagali pri glasovanju, da se takoj zglasijo v sobi 217, kjer bomo prevzeli volilni material. Dovolite. Ker gospod Moge pri imenovanju ni bil prisoten, sprašujem poslance iz vrst LDS, ali bo gospod Moge lahko sodeloval pri komisiji?
Predlagam v imenu poslanske skupine LDS, da namesto gospoda Rudija Mogeta to funkcijo opravi gospod Germič Ljubo.
Dobro. Gospod Germič Ljubo, bo šlo? Še enkrat moram dati na glasovanje: namesto gospoda Mogeta gospod Germič. Glasujemo. Navzočih 51, za 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je gospod Germič potrjen namesto gospoda Mogeta. Glasovanje se bo pričelo ob 15.35 uri ter bo trajalo do 15.50 uri. Po končanem glasovanju prosim poslance, ki mi bodo pomagali pri glasovanju, da se zberejo v sobi 217. S sejo bomo nadaljevali ob 16.05 uri.
Spoštovane poslanke in poslanci! Nadaljujemo s sejo. Prebral bom zapisnik o ugotovitvi izida glasovanja o kandidatki za nacionalno predstavnico v Eurojustu. Glasovanje je bilo v prostorih državnega zbora Republike Slovenije, 22. junija 2005. Razdeljenih je bilo 60 glasovnic. Oddanih je bilo 60 glasovnic. Neveljavna je bila ena glasovnica. Veljavnih je bilo 59 glasovnic. "Za" je glasovalo 54 poslancev, "proti" je glasovalo 5 poslancev. Na podlagi izida glasovanja je bila z večino glasov vseh poslancev izvoljena kandidatka Malči Gabrijelčič. Izvoljeni kandidatki iskreno čestitam! [[Aplavz.]] S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na nadaljevanje 2. TOČKE DNEVNEGA REDA - TRETJA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O ZAČASNI ZAŠČITI RAZSELJENIH OSEB. Državni zbor je v torek, 14.6.2005, opravil drugo obravnavo predloga zakona. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili sprejeti amandmaji, v skladu s 139. členom poslovnika prehajamo na odločanje o zakonu. Na podlagi petega odstavka 140. člena poslovnika zbora vas obveščam, da me zakonodajno-pravna služba in vlada nista opozorili, da bi bil zakon zaradi sprejetih amandmajev neusklajen. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje je končano. Ugotavljam, da je bilo navzočih 49 poslancev, za je glasovalo 45, proti 1. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na nadaljevanje 4. točke dnevnega reda - tretja obravnava predloga zakona o Radioteleviziji Slovenija. Državni zbor je v četrtek, 16.6.2005, opravil drugo obravnavo predloga zakona. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili sprejeti amandmaji, v skladu s 139. členom poslovnika prehajamo na odločanje o zakonu. Na podlagi petega odstavka 140. člena poslovnika zbora vas obveščam, da me zakonodajno-pravna služba in vlada nista opozorili, da bi bil zakon zaradi sprejetih amandmajev neusklajen. Prosim, gospod Potrč, proceduralno.
Hvala lepa. Gospod podpredsednik, ponovno ugotavljam, da pogoji za tretjo obravnavo zakona niso izpolnjeni. O tem sem včeraj povedal nekaj stavkov, bistveno več jih ne bi želel povedati danes. Ponavljam samo to, da je pismo, ki ga je poslal gospod Cukjati prvopredlaganemu in ki sem ga lahko dobil na vpogled šele na podlagi posebne zahteve, njegova prva informacija je bila, da je namenjena samo prvopodpisanemu, ne pa tudi javnosti in poslancem, da iz nje ni točno razvidno, kakšne so posledice te odločitve. Drugo, nesporno jasno je, in jaz sem dokumentacijo pregledal, da je doslej predsedujoči oziroma predsednik v podobnih primerih vedno postavil rok in zahtevo za dopolnitev vloge. Tega tokrat ni naredil. In tretje. Tudi če je pismo gospoda predsednika mogoče šteti za pravno možno in formalno korektno, potem moram reči, da po mojih informacijah - ne osebnih, ampak časopisnih - nimam obvestila, da je bilo to pismo vročeno. In če ni bilo vročeno, po mojem ne more imeti pravnih učinkov. To sem včeraj povedal in želel, da na te stvari dobim odgovor. Jaz sem mnenja, da je obnašanje ali pa ravnanje gospoda predsednika, ki ni štel za potrebno, da pove svoja stališča na te, včeraj izražene, argumente in trditve, nekorektno. Da pomeni ignorantski odnos do mene kot predlagatelja teh zahtev in da bi pričakoval, da bo strokovno mnenje dano, da bom lahko ocenil, ali spreminjam stališča, ki sem jih izrekel, in ali so argumenti sprejemljivi. Gospod predsednik najbrž misli, da bo to povedal v parih stavkih ali pa tudi ne. Takšno ravnanje je nesprejemljivo. Iz tega razloga sem tudi danes, mislim, da ob 12.45, zahteval sklic kolegija predsednika državnega zbora, ker se kolegij posvetuje o sejah, in trdim, da bi bilo korektno, ne obvezno, formalno, ampak korektno, po vsebini medsebojnih odnosov v tem državnem zboru, da bi bil kolegih sklican, da bi tam lahko dobili pojasnilo, zakaj so pogoji izpolnjeni. Če vi, gospe in gospodje, večina menite, da za vas ni potrebna argumentacija, da ni potrebno pisno gradivo, ki zagotovi, da so pogoji izpolnjeni, lahko odločate tudi na pamet. Jaz na pamet na ta način ne želim odločati. In to, kakor ravna predsednik državnega zbora, pomeni, da si lasti vso oblast v tem državnem zboru, ne da bi ostali imeli možnost, da pri tem sodelujemo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod predsednik Cukajti.
No, res sem danes dopoldne dobil zahtevo za sklic kolegija na to temo. Ker med sejo državnega zbora ne morem sklicevati kolegija, predlagam, gospod predsedujoči, in edino vi lahko to naredite, da prekinete sejo za, recimo, 15 minut za posvet z vodji poslanskih skupin, kjer bom obrazložil zadeve. In če bo želja in pripravljenost, jih bom potem tudi na seji. Obenem pa prosim strokovne službe, že imajo odgovor zakonodajno-pravne službe na vprašanja, ki jih je včeraj postavil gospod Potrč, da tekom te pavze skušajo razmnožiti to gradivo, ki je že prispelo, in ga tudi razdeliti vsem poslancem. Predlagam torej, gospod predsedujoči, da odredite 15 minut za pavzo, in sicer za posvet z vodji poslanskih skupin.
Hvala lepa, gospod predsednik. Na seji tudi pozdravljam gospoda ministra Vaska Simonitija. Obenem pa na predlog predsednika državnega zbora in v skladu z prvim odstavkom 73. člena poslovnika prekinjam sejo državnega zbora in sklicujem posvet z vodji poslanskih skupin v sobi 217. Sejo bomo nadaljevali ob 16.30.
Spoštovane poslanke in poslanci! Nadaljujemo 4. točko dnevnega reda, to je tretjo obravnavo predloga zakona o Radioteleviziji Slovenija Obveščam vas, da je bil opravljen posvet s predsednikom, podpredsedniki in vodji poslanskih skupin. In zato prosim predsednika državnega zbora, gospoda Cukjatija, za besedo. Prosim, gospod predsednik.
Hvala, gospod predsedujoči. Opažam, da je medtem bilo razdeljeno poslancem tudi pojasnilo, ki ga je pripravila zakonodajno-pravna služba na podlagi vprašanj, ki jih je včeraj zastavil gospod Potrč. V prvi točki zakonodajno-pravna služba jasno pove, da je pristojnost predsednika državnega zbora odločati o zakonitosti referendumske pobude. In da so bili taki primeri že v zgodovini, če je bila pobuda zelo slaba, ki je ni bilo mogoče tako popraviti, da ne bi bistveno spremenili referendumskega vprašanja in bi bilo potrebno zopet zbirati podpise, je predsednik državnega zbora zavrnil sam pobudo. To je bilo v primeru Franca Majcna iz Gornje Radgone, to je bilo v primeru zavrnitve Jelene Pečarič in pa pobude Nove stranke. Torej taka praksa je že bila, sicer zelo redka, ker so tudi tako slabo pripravljena referendumska vprašanja tudi zelo redka, kot je bilo to. Nadalje zakonodajno-pravna služba govori, da gre pri teh aktih za akt "sui generis", kjer ima predlagatelj referenduma možnost sicer pravnega varstva v upravnem sporu, vendar to ne zadrži postopka. To je pomembno. To ne zadrži postopka nadaljnje obravnave v državnem zboru. In tudi glede vročanja odločbe oziroma obvestila pobudniku zakonodajno-pravna služba jasno govori, da gre za akt, za katerega ne veljajo neposredno pravila upravnega postopka. Kajti zakon o referendumu in ljudski iniciativi je "lex specialis" in v tem primeru ni mogoče uporabiti pravil o vročanju vlog strankam. In zaključuje zakonodajno-pravna služba takole. "Če v konkretnem primeru predsednik ni določil roka za zbiranje podpisov v podporo referendumski zahtevi, pobudnik pa je odpotoval v tujino, to seveda nikakor ne more biti razlog za odlašanje z nadaljevanjem zakonodajnega postopka. Če pobudnik sam ne zasleduje svojega interesa in je v času, ko ve, da bo obveščen o odločitvi glede svoje pobude v tujini, to pač ne more in ne sme vplivati na nadaljnji postopek zakonodajnega postopka oziroma na delo državnega zbora." Spoštovani! Ko smo mi zaključili drugo obravnavo zakona smo rekli, da ga bomo nadaljevali, ko bodo izpolnjene poslovniške in zakonske okoliščine. In te so sedaj izpolnjene oziroma so bile izpolnjene že v ponedeljek. V 139. členu poslovnika je v prvem odstavku zapisano takole: "Če v drugi obravnavi ni bil k dopolnjenemu predlogu zakona sprejet noben amandma, državni zbor na isti seji preide na glasovanje o zakonu." V primeru zakona o Radioteleviziji Slovenija ni bil sprejet noben amandma, torej ga po poslovniku, če so izpolnjeni pogoji, moramo obravnavati in sprejeti še na tej seji. Razen, seveda, če je dan proceduralni predlog, da se odločanje prestavi na eno naslednjih sej. To je pa vsekakor možno. To se pravi, glede tega, glede pobude gospoda Potrča, ki je korektna, je v skladu s poslovnikom, vendar gre pobuda na glasovanje. Čeprav obrazložitev njegove pobude ni dobra. Ob tem naj omenim še to, da sem včeraj v Delu prebral naslednje: "Gospa poslanka Majda Širca je menila, da bi Cukjati lahko predlagal dopolnitev vprašanja in ne, da ga je zavrnil." Ali: "Vodja poslancev Socialnih demokratov Miran Potrč je ocenil, da bi moral Cukjati upoštevati dosedanjo prakso, ko so lahko pobudniki referendumov v primeru nejasnih predlogov dopolnili vprašanje." Mislim, da so to nekorektne izjave, sicer verjetno s strani Dela zelo korektno povzete, ampak izjave so nekorektne. In take izjave, da bi moral nekaj narediti, kar je v nasprotju z zakonom, kajti če bi dovolil, da se zbirajo podpisi ali da se postopek nadaljuje, bi kršil zakon o referendumu in ljudski iniciativi, ki jasno govori, kakšen mora biti predlog referendumskega vprašanja. In taki očitki se nadaljujejo, kar pa ni dobro, namreč očitki, ki smo jih slišali že v preteklosti in jih verjetno še bomo ob kakšnem posebnem poročilu varuha človekovih pravic, ki ga odbor ne bo zaključil in bodo očitki, zakaj ga ne vključim na sejo državnega zbora. Toliko z moje strani. Menim, da zakon izpolnjuje možnosti, lahko nadaljujemo, seveda je pa to stvar naše odločitve, ali bomo ali ne bomo nadaljevali.
Hvala lepa, gospod predsednik. Gospod Potrč, izvolite, proceduralno.
Hvala lepa. Najprej hvala gospodu predsedniku za informacije, ki jih je dal vam vsem in posredno tudi meni. O vsebini teh informacij se na pamet in v petih minutah ne morem izjasnjevati. Še vedno trdim, kar sem povedal včeraj. In povem še enkrat, da sem včeraj dal najavo prav zato, da bi lahko bil pripravljen ustrezen odgovor. Moram reči, da ne vem, kdo je za odgovor potreboval 20 ur: ali služba ali gospod predsednik, da nam ga je razdelil. V vsakem primeru je nekorektno, da nimam priložnosti proučiti, ker so v tem odgovoru trditve, ki jih je treba preverjati. Jaz, gospod predsednik, trdim, da je v podobnih primerih praviloma pogosto predsednik ravnal tako, da je zahteval dopolnitev vloge. Vi navajate tukaj v pismu tri primere, za katere jaz ne vem, ali je pravna in dejanska situacija podobna ali ne. Za enega vem, da ni, ker sem ga sam proučil, in je to, kar je tukaj zapisano, zavajanje. S strani tudi službe zavajanje, ker v primeru, ko je bila dvakrat o isti stvari dana enaka zahteva, je takratni predsednik to zavrgel in je rekel, da ne more, ker bi to pomenilo zlorabo pravice do referenduma. V tem primeru za to ne gre. Ostalih primerov pa nisem proučil. Zato se mi zdi, da bi bilo korektno, da se nam da priložnost, da stvari najprej proučimo, in jaz prosim, da nam ne daste za proučitev pol ure, ampak najmanj en dan, tako kot je imela služba pravico, da odgovor pripravi na vaše zahteve. In to je ta trenutek moj proceduralni predlog. Hvala.
Hvala lepa, gospod Potrč. Podan je bil predlog za pol urno [[...]]
Jaz prosim, da se nam ne da pol ure, ampak najmanj en dan, tako kot je bila dana službi možnost ali pa gospodu predsedniku, da nas obvesti o tem, kar smo mi včeraj [[...]]
Hvala lepa. Podan je bil predlog gospoda Potrča. Mislim, da moram ta predlog po poslovniku dobi na glasovanje. Čeprav opozarjam, da jutri ni predviden dan za sejo državnega zbora. Vztrajate na tem predlogu gospod Potrč? [[Da.]] Predlog dajem na glasovanje. Glasujemo. Postopek teče. Glasovanje je končano. 67 poslank in poslancev je glasovalo. Za je bilo 20, proti 43. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da predlog gospoda Potrča, da se to odločanje odloži ni sprejet. Proceduralno vprašanje, gospod Potrč.
Najprej ugotavljam, da poslanke in poslanci opozicije nimamo pravice, da bi proučili argumente, ki jih je navedla služba in gospod predsednik za sprejeto odločitev. To je pač metoda dela tega državnega zbora, v katerem argumenti ne veljajo nič, ampak število poslank in poslancev. Zaradi tega nimam nobenega razloga ne misliti enako kot včeraj zvečer, da pogoji niso ustvarjeni in da odločanje v tretji obravnavi ni mogoče. Zaradi tega predlagam, da se odločanje o zakonu o javni RTV v tretji obravnavi preloži na eno naslednjih sej. Hvala.
Predlog gospoda Potrča, drugi predlog, dajem na glasovanje. Poslanske skupine še prej, prosim, če se lahko o tem odločijo oziroma vsaka poslanska skupina ima na voljo tri minute, če želi, da pove svoje mnenje. Prosim. Gospod Školč v imenu poslanske skupine.
Hvala lepa.
Gospod Školč v imenu poslanske skupine.
Saj drugače ni mogoče v tem trenutku, če prav razumem.
Hvala lepa.
Glejte, nekaj redkih kolegov je tukaj, ki se boste spomnili, da sem svoj čas tudi sam vodil državni zbor in da se je takrat utirala praksa teh problemov reševanja dobrih in slabih pobud okoli referenduma. Zato vam lahko zagotavljam, da je gospod predsednik narobe razumel to, kar so mu sporočali kolegi v Delu, češ da je mogoče popraviti posamezno pobudo za referendum in da bi to pomenilo kršitev zakona. To ni res. To se je dogajalo velikokrat in se je dogajalo tudi, ko je bil tekst še manj jasen od tega, ki ga imamo, bom rekel, sedaj za seboj. Zato je bilo pričakovanje tako podpisnikov kot tistih kolegov, ki so se okoli tega vnaprej oglasili, pa na nek način tudi moje, da bo predsednik v tem pregretem ozračju izkoristil tisto možnost, ki mu jo zakon ponuja, da podpisnike pozove k bolj jasnemu formuliranju vprašanja. Nedvomno je imel za to tudi podlago v stališču, ki ga je pripravila zakonodajno-pravna služba, vsaj kar se tiče prvega vprašanja. Tega ni storil, zato se tukaj seveda postavlja vprašanje, zakaj je ravnal tako. Predsednik državnega zbora je član Slovenske demokratske stranke. Verjamem, da ima kot član verjetno neke obveznost in naloge kot vojak stranke. Po drugi strani pa je gospod Cukjati tudi predsednik državnega zbora in s tega vidika so, [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]bom rekel, pričakovanja vseh poslancev in poslank v tem zboru, ne glede na to, ali so takrat oddali glas za njega, upravičeno taka, da je predsednik državnega zbora, ne pa, bom rekel, ena od izpostavljenih, da uporabim metaforo, pesti stranke. In zato se mi zdi, da je le narobe [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]], da je to storil, in podpiram to, da se te stvari premaknejo, da jih lahko vsi normalno proučimo, da lahko argumentiramo o njih. Možnosti, da bi to v državnem zboru počeli tako ali tako glede na poslovnik, nimamo, ampak senca dvoma o odločitvi vrha njihove stranke bi bila s tem odvržena.
Gospod Školč [[...]]
Če bomo danes glasovali, pomeni, da temu državnemu zboru vladajo Janševi demokrati.
Hvala lepa, gospod Školč. Gospa mag. Potrata, Socialni demokrati.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. V poslanski skupini Socialnih demokratov menimo, da pogoji za glasovanje o zakonu o radioteleviziji v tretji obravnavi niso izpolnjeni. Res je, da smo se Socialni demokrati, ko smo bili še Združena lista socialnih demokratov, zavzemali za spremembo zakonskih določil v zvezi z referendumom, ker smo ugotavljali, da se zlasti takrat, kadar gre za predhodni zakonodajni referendum, ni mogoče izogniti vtisu, da je bil ta institut marsikdaj zlorabljen. Vendar pa dovolite, pobuda za predhodni zakonodajni referendum je sprožena, podpisi so tukaj, vprašanje je zastavljeno, tukaj pa se mi zastavlja neko drugo vprašanje. Sklicevanje na to, da vprašanje ni ustrezno zastavljeno - v enem delu da, v drugem ne - in omemba zakonodajno-pravne službe, da bi dopolnitev vprašanja lahko bila samo redakcijske narave, vsaj kar moj spomin zadeva, ne zdrži. Spomnim se vsaj dveh primerov zahtev ali pobud za referendum, kjer je bila dana predlagateljem možnost za dopolnitev oziroma spremembo vprašanja. To je vsaj referendum o železnicah, če mu tako zelo poenostavljeno rečem, in referendum o trgovini, da ne omenjam vseh drugih, ker bi se dalo to tudi narediti. Zato mislim, da je bila zahteva po tem, da se natančno prouči odgovor zakonodajno-pravne službe, ki je zvezan s tem ali so izpolnjeni pogoji za glasovanje v tretji obravnavi ali ne. Ustrezna večina v tem državnem zboru je odločila drugače, mnenja Socialnih demokratov pa glede izpolnjevanja pogojev ostajajo taki, kot so bili prej; torej menimo še vedno, da pogoji niso izpolnjeni. Hvala.
Hvala lepa, gospa Potrata. Besedo ima gospod Peče, Slovenska nacionalna stranka. prosim.
Spoštovani prisotni! Verjetno ga ni naivneža v tej dvorani, ki bi verjel v resničnost odprte debate, ki bi verjel v skrb predlagatelja tega proceduralnega predloga, v tisto skrb, da ga resnično skrbi, ali je vse v redu z demokracijo. Verjetno se vsi zavedamo, da je problem samo en, kako zavleči proceduro sprejemanja omenjenega zakona. In nobene druge skrbi, vsaj po oceni poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke, ni, kajti dejstvo je, da se proceduralni predlogi, zahtevki, kakorkoli jih imenujemo, izpostavljajo izključno o pravici enega izmed nas, to je predsednika državnega zbora. Predsednik državnega zbora, pa naj vam to ustreza ali ne ustreza, ima pravico in dolžnost obvestiti predlagatelja referendumske pobude oziroma zbiranja podpisov, kaj se bo z njegovo pobudo zgodilo. To je pravica oziroma dolžnost izključno predsednika državnega zbora. In ali bo odločitev predsednika povšeči gospodu Potrču ali gospodu Školču - mislim, da to ni debata državnega zbora. S tega mesta bi rad izpostavil še dvoje, v okviru časa, ki ga imam. Po moji oceni oziroma po oceni poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke smo bili prej kar malo presenečeni, ko je ravno iz tistih vrst, ki se ponavadi oglašajo o potrebi kulture dialoga v tej hiši, da nekdo predsednika državnega zbora, ki je le inštitut skoraj sam zase, vsaj v tem primeru, kar se tiče zakona o referendumu in ljudski iniciativi, imenuje na glas, brez kakršnegakoli pomisleka ali pa protesta kateregakoli izmed poslancev, vojak državnega zbora. Zanima me, če se bo tudi okoli tega s strani tistih, tako imenovanih samooklicanih moralnežev in edinih normalnih komunikatorjev v državnem zboru kdo oglasil in vzel v bran prvega izmed nas. Ampak, seveda, do zdaj se to ni zgodilo. Po moji oceni je to slabo, tako nazivanje, tako kot je slabo marsikaj. Ampak ta nazivanja so očitno že praksa državnega zbora. Da pa ne bom preveč o tem govoril, bom samo povedal, da v Nacionalni stranki samemu predlogu ne bomo nasprotovali, tako kot nas ne moti, če zakonodajni proces končamo danes v okviru seje državnega zbora. Verjamemo izključno v eno - da smo plačani ali pa poklicani na to delo, kakorkoli vam je bolj všeč, zato, da sprejemamo čim kvalitetnejše zakone, in ne zato, da nagajamo eden drugemu in v zameno za iskanje nekih tretjih interesov prilagajamo oziroma si ustvarjamo državni zbor kot neke vrste svoj peskovnik. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mislim, da je bila razprava predstavnikov poslanskih skupin izčrpana. Prosim, proceduralno?
Ne, hvala lepa.
Potem prosim [[...]]
A preberem člen poslovnika?
Mislim, da ima predlagatelj še pravico obrazložiti. Prosim, izvolite.
Ja, saj. Hvala lepa. Hvala lepa, da ste mi dovolili. [[Oglašanje iz ozadja.]] A pojasnite gospodu Soku, da smem govoriti?
Gospod Potrč, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Kot predlagatelj dodatno utemeljujem razlog za preložitev. Menim, da je nekorektno, da se temu državnemu zboru ne omogoča, da razmisli o odločitvi. Rad bi povedal, da nisem sam in v poslanski skupini Socialnih demokratov nismo niti pravni niti politični zagovorniki in zastopniki predlagateljev in prvopodpisanega in da tudi nismo imeli nobenih kontaktov v tem pogledu. Vendar, pobuda je vložena. Res pa je, da imamo nekaj sorodnega z njimi: menimo, da je vsebina zakona neustrezna, in menimo, da bi bilo dobro, če bi poslušali tudi tuje strokovnjake, če bi poslušali tudi predsednika države, ki je včeraj rekel, da se najbrž tako zelo ne mudi. Če bi v tem državnem zboru ustvarjali neko vzdušje medsebojne tolerance in predvsem tudi olike, poenostavljeno da rečem, v katerem bi tri dni, zaradi tega, da bo lahko vlada razpisala nov razpis in zagotovila svojo kontrolo nad RTV, ne bilo tako pomembnih, da ne bi lahko tri dni počakali. In če lahko tri dni počakamo, potem je možno sprejeti naš predlog, in to preložiti, da bomo skupaj temeljito preučili, kaj nam je zakonodajno-pravna služba povedala, in da bomo temeljito videli tudi vse druge možnosti. Če se vam zdi to tako grozno in je treba iskati piko in črko in vejico zakona, in biti kot, kdo reče "črkobralec", zato da bi našel argumente za svojo razlago, jaz vam pa povem, ni ga jurista, ki ne more iz enega člena narediti najmanj dveh razlag. In vsaka bo utemeljena. Tudi ta je lahko utemeljena. Samo utemeljena je lahko tudi drugačna. In gre poleg pravnih formalnosti za nekaj politične dobre volje. Tudi na to plediramo, če je za njo pripravljenost. Če pa ne, in povem še enkrat in menimo, da moramo o tem odločiti danes, da bi jutri lahko razpisali - šalim se, ker ne bo tako dobesedno. Ker šele veljajo vsi postopki, preden se zakon objavi, pa tudi v "catin legis"; ampak, če je to tako pomembno, potem pa, gospe in gospodje - odločite. In bi prosil, da ne obtožujejo nas tiste kolegice in kolegi, da smo neprijazni, ki največkrat neprijazen govor v tem državnem zboru uporabljajo. Hvala.
Hvala lepa. Prehajamo na glasovanje o predlogu gospoda Potrča, da se odločanje o predlogu zakona o Radioteleviziji Slovenije odloži na eno od naslednjih sej državnega zbora. Glasujemo. Glasovanje teče. Ugotavljam, da je glasovalo 67 poslank in poslancev. Za je bilo 24, proti se jih je odločilo 42. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da predlog gospoda Potrča, da se odločanje o predlogu zakona o Radioteleviziji Slovenija odloči na eno od naslednjih sej državnega zbora, ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona o Radioteleviziji Slovenije. Glasujemo. [[...]] [[Glas v ozadju.]] [[...]]Prosim. Prekinjam glasovanje.
Hvala lepa. Jaz bi prosil, da dovolite poslankam in poslancem, kdor se bo tako odločil, da ima možnost obrazložiti svoj glas. Jaz pa v imenu poslanske skupine hkrati povem, da ko se bo pristopilo k glasovanju, naša poslanska skupina, potem ko bo obrazložila razloge zakaj, ne bo sodelovala, ker mislimo, da je postopek, po katerem smo do tretje obravnave tega zakon prišli, neugleden, politično in pravno, za ta državni zbor. In sokrivde za to ne želimo nositi. Hvala.
Hvala lepa. Želite besedo?
Hvala lepa, gospod podpredsednik. V imenu poslanske skupine LDS tudi [[...]]
Prosim. Najprej obrazložitev v imenu poslanskih skupin. Obrazložitev glasu, nato posamezno, nato preidemo k odločanju. Prosim.
Jaz imam proceduralni predlog in sicer v tem smislu, da tudi poslanska skupina LDS ugotavlja, da niso podani pogoji za odločanje o tem zakonu. Mi potrebujemo čas za to, da se v poslanski skupini posvetujemo, kako naprej. Že sedaj pa tudi napovedujemo, da bomo po vsej verjetnosti obstruirali pri tem odločanju, in tudi sedaj že napovedujemo, da bomo proučili vsa pravna sredstva, ki so nam na voljo, da bomo prišli do referenduma o tem zakonu.
Hvala lepa. Kdo prosim še v imenu poslanske skupine obrazloži glas? Izvolite, gospod Sok.
Hvala lepa za besedo. V Novi Sloveniji bomo predlog zakona podprli. Moram pa povedati dejansko, da nas skrbi oziroma da se čudimo temu, kako naenkrat mnenje strokovnjakov zakonodajno-pravne službe nič ne pomeni v tem državnem zboru. Torej, izhajajoč iz dveh dopisov zakonodajno-pravne službe seveda izhaja, da državni zbor v tem trenutku lahko nadaljuje z odločanjem v tretji fazi postopka. Lahko. In sicer v prvem mnenju je zapisano, da je referendumsko vprašanje tako pomanjkljivo in nepravilno oblikovano, da ga ni mogoče popraviti in na podlagi njega izvesti referenduma [[...]]
Lahko, prosim? Imam eno pripombo kot predsedujoči. Prosim za obrazložitev glasu in prosim, nobene druge razprave.
Predsedujoči, saj to je obrazložitev, zato ker se tukaj očita, češ da sprejemamo zakon v tretji fazi, ko ni pogojev za to. Hočem povedati, da pogoji za to so. Ti pogoji, za to pa izhajajo iz teh dveh dopisov zakonodajno-pravne službe, to hočem obrazložiti. In bolj verjamem temu, kar je tu napisano kot pa temu, o čemer nas poučuje gospod Potrč. Hvala lepa. Mi bomo glasovali in podprli ta predlog, seveda pa razumemo, da boste povzročili proceduralne zaplete, kolikor se pač da. Hvala lepa.
Še kdo, prosim, v imenu poslanske skupine? Gospod Brenčič, proceduralno vprašanje.
Jaz razumem, institut obrazložitve glasu je izključujoč z napovedjo obstrukcije. Namreč, mi glas obrazložimo, da bomo glasovali za ali proti. To se pravi, če se mi glasovanja vzdržali ne bomo, nimamo pravice do tega instituta. Tako je bilo zastavljeno v poslovniku nekdaj in tako mislim, da tudi danes stoji. Hvala.
Rad bi povedal, da v obrazložitvi glasu nisem še popolnoma lahko ugotovil, da bo šlo tudi za obstrukcijo, zato je bilo to tudi tako sprejeto. Vendar, ko bo obstrukcija, mislim, da imate prav in da ste pravilno povedali. Še kdo v imenu poslanske skupine? Gospod Kumer, Socialni demokrati.
Hvala za besedo. Mi bi obrazložili glas, če bi imeli možnost, da bi lahko proučili nekatere stvari, tako kot je kolega Potrč predlagal, pa te možnosti nimamo v tem postopku. Sam bom navedene tri razloge, zakaj poslanska skupina Socialnih demokratov tega predloga zakona ne podpira. Ob tolikih pripombah je prava farsa govoriti, da gre za odličen zakon. Ugotoviti je potrebno, da je že samo izhodišče priprave zakona napačno. Brez kakršnekoli poprejšnje analize je narejen predlog za spremembo zakona. Se pravi, gre za povsem nov zakon. Z enim samim namenom, tistim, ki je vedno skušnjava politike in politikov: podrediti si medije v svojem boju za oblast. Posledice bodo številne kadrovske menjave v tej hiši. Če povlečemo paralelo prakse vladajoče koalicije s tem, kar počne v gospodarskih službah in družbah, da najprej zamenja nadzorni odbor in nato upravo, bo to isto doletelo tudi to RTV hišo. Razlika bo le v tem, da imajo vse redakcije en sam nadzorni odbor, to je generalni direktor RTV in ta bo te menjave tudi opravil. Isto velja za programski svet in nadzorni odbor. Gre za eno najslabših rešitev v tem zakonu. Programski svet bo imel funkcijo debatnega kluba brez nekih posebnih kompetenc. Nadzorni odbor pa bo imel poleg nalog nadzora tudi funkcijo upravljanja. Torej bo odločal o marsičem in potem bo še sam sebe nadziral. 9 članov od 11 članov imenuje vladajoča koalicija v ta nadzorni odbor. Javna RTV s tem postaja ena od služb oziroma uradov vlade Republike Slovenije, na čelu katerega bo generalni direktor. In na koncu. Tisti, ki trdite, da bo s tem, ko ta državni zbor imenuje večino članov programskega sveta, ta programski svet apolitičen ali depolitiziran seveda politizirate. Najbolj političen organ v državi je ta državni zbor. In večina v tem državnem zboru, koalicija, je do sedaj dokazala, da gre zares, kot sem že večkrat rekel, za lepo vzgojen in poslušen politični razred. Skratka, s tem zakonom, če bo sprejet, gre za sovražen prevzem RTV iz rok javnosti in dan v roke vsakokratni vladajoči koaliciji v tem državnem zboru. To je noro in še enkrat noro.
Hvala lepa. Še kdo v imenu poslanske skupine? Gospod Žnidaršič. Oprostite, gospod Žnidaršič. V imenu poslanske skupine gospod Grims - je bil prej.
Hvala za besedo. Vsem lep pozdrav! V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo zakon seveda podprli, ker smo prepričani, da je dobro, da dobimo javno radiotelevizijo, ki bo odprta za vse, za različna mnenja, in ki bo seveda omogočila državljankam in državljanom, da so čim bolj objektivno in celovito informirani o vseh vprašanjih družbenega življenja in bodo zato lahko pri vseh teh odločitvah tudi sami sodelovali, tako kot to določa ustava Republike Slovenije. Zakon, ki ga je predlagala vlada, je evropsko primerljiv. Še posebej v tistem delu, ko govori o sestavi in načinu oblikovanja organov javnega zavoda, o čemer se lahko prepriča vsakdo, ki bo pogledal neko primerjavo z državami Evropske unije, s tistimi, ki imajo dolgoletno tradicijo demokracije. Kar se tiče politizacije, ki je bila očitana, naj povem, da tisti, ki o tem govorijo, so sami predlagali, da bi ta imenovanja v celoti opravil predsednik države, ki je, kot veste, predsednik neke politične stranke bil dolga leta. In če pogledate prejšnjega predsednika, velja isto. To se pravi, gre za, blago rečeno, dvojna merila. Zagotovo ni nobena institucija tako demokratično izvoljena in uživa toliko legitimitete kot državni zbor, v katerem so zastopani vsi tisti, ki so prestali preizkus na neposrednih volitvah, na tajnem glasovanju. Dodaten argument, ki nas še posebej prepričuje, da je smiselno in nujno sprejeti ta zakon čim prej, pa je bil, ko sem se v ponedeljek sestal, na njihovo prošnjo, s predstavniki sindikatov in tudi sveta delavcev Radiotelevizije Slovenija, in kjer je bilo z njihove strani enotno mnenje, da je potrebno, da se sedanja kriza vodenja zaključi čim prej in da je torej sprejetje novega zakona tudi v interesu in še posebej v interesu zaposlenih na javnem zavodu RTV Slovenija. S temi argumenti, se pravi z evropsko primerljivostjo, z interesom čim boljšega delovanja javnega zavoda RTV Slovenija, in pa seveda z dejstvom, da je novi, sedaj predlagani zakon odlično pripravljen tudi z vidika odločbe ustavnega sodišča, ki je jasno povedalo, da je sedanji zakon, sedaj veljavni zakon o RTV Slovenija v neskladju z ustavo, bomo torej v poslanski skupini SDS glasovali za novi zakon o RTV Slovenija. Hvala.
Hvala. Besedo ima predstavnik poslanske skupine DeSUS, gospod magister Žnidaršič. Prosim.
Hvala lepa. Naša poslanska skupina bo ta zakon podprla, kljub temu da je imela pomisleke glede vsebine tega zakona. In moram reči, da morda ni v celoti zadovoljna s tem, kar je nastalo po dolgi razpravi in vseh polemikah, ki so tekle v tem smislu. Res pa je, da tudi večino naših volivcev prav malo briga, kdo bo sedel v nadzornem svetu ali v programskem svetu Radiotelevizije Ljubljana, pač pa jih bolj zanima, kakšen je program, koliko to stane, in se o tem vedno znova lahko potem odločajo za ali proti tistim, ki so zakon sprejeli na volitvah. Žal je na zadnjih državnozborskih volitvah kar 40% ljudi pokazalo, da jim je vseeno. Če potem še zmerimo težo rezultata na volitvah, pomeni, da je veliki večini vseeno, kaj se dogaja. In priložnost bo na vsakih volitvah vedno znova nagraditi ali kaznovati tiste, ki se tako ali drugače odločamo. Kljub temu da ne trdimo, da ni bil glavni argument morda pri oblikovanju in sprejemanju tega zakona večina, ki jo imamo v tej koaliciji, bomo mi ta zakon podprli. Hvala.
Hvala lepa. To so bile obrazložitve predstavnikov poslanskih skupin. Želi še kdo obrazložiti glas? Gospod Gulič, izvolite.
Spoštovani predsedujoči, cenjene kolegice, kolegi! Glasoval bom proti, razlogov pa je več. Dovolite mi, da jih naštejem. Eden zadnjih, ki je bil izrečen pred nekaj minutami, je, ker nas je prvi med enakimi napotil, kako naj glasujemo, rekoč, da moramo danes obravnavati zakon in ga sprejeti. To, da ga moramo obravnavati, je bilo jasno po glasovanju. Da ga pa moramo sprejeti, pa mislim, da takšnega napotka ne smem sprejeti. Drugi razlog, ki je tudi pomemben, je ta, da je bil ves postopek sprejemanja tega zakona, blago rečeno, zelo nasilno. Da se je pravzaprav kar naprej prepričevalo o tistem, kar v zakonu ni napisano. V zakonu je zelo močno izražena personalizacija, unipersonalizacija programskih in poslovnih odločitev. Vse je pripeljano do enega vrha in od tam naprej pa sledi potem navidezno ohranjanje pravice do obveščanja in pa pravice do obveščenosti. Zakon pa omogoča predvsem to, da se ukinjajo vse možnosti za pravico obveščanja in obveščenosti. Namreč, lažno ponujanje nefiltriranih prenosov, ne vem česa že vse, seveda je daleč od pravice do obveščenosti. Že čisto časovno lahko pogledamo, kdo pa bo spremljal vse te zadeve cele dneve, pa še kaj več. In tudi to ni vse. Zadaj so druge zgodbe. Zadaj so tiste zgodbe, recimo, ki so našega kolega Geza Džubana porinile v to, da se mora sedaj prati tega blaga, ki mu je bilo nametano in konca tega potem ni videti. Namreč iz osarjev se da tudi okostnjake lepo presejati, pa tam pa tam kakšnega z "celectat variatio", ponuditi tudi drugače. Tretji razlog, samo še tega povem, je ta, da mi je eden od najvišjih političnih funkcionarjev v tej državi zadnjič povedal, da sem sovražnik, da sem njegov sovražnik, tako kot vsi drugi, in jasno je, da se potem sovražnikom prav gotovo ne pripravlja [[...]]
Gospod Gulič [[...]]
[[...]]nič dobrega. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Sajovic, prosim, ima besedo, dajem gospodu Sajovicu, je prej dvignil roko. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani predsedujoči, kolegice in kolegi! Zakonu bom tudi danes nasprotoval, tako kot sem mu nasprotoval vseskozi, kajti mislim, da imamo v tej državi veliko več pomembnejših zadev kot pa to, da se kot s prioriteto ukvarjamo s televizijo. Predvsem pa ocenjujem iz lastnih izkušenj, kako je slabo, kadar se politika polasti katerihkoli medijev, pa bodi to državni ali pa lokalnih. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite gospod Brenčič, proceduralno.
Gospod podpredsednik, jaz še vedno ne razumem, kako peljemo poslovnik. Če je predstavnik oziroma poslanka poslanskega kluba Liberalne demokracije napovedala obstrukcijo, potem ni obrazložitve glasu, da bo nekdo glasoval proti. Ni! To je zloraba poslovnika!
Gospod Brenčič, slišal sem besedico "verjetno", ne pa "sigurno". Zato prosim, verjetno obstrukcija ne pomeni, da bo obstrukcija. Prosim, tako je bilo. Bomo ravnali prav, brez skrbi bodite. Še kdo želi besedo? Gospod Školč.
Hvala lepa. Da ne bo pomote, če bomo pri tem glasovanju sodelovali, potem bom sam glasoval proti temu zakonu, iz preprostega razloga, ker omogoča prevzem javne RTV s strani zmagovite politične koalicije. Ni sporno, da je nekdo na volitvah zmagal, sporno je, da si jemlje tisto, kar mu pri zmagi ne pripada. Pripada mu vlada, ne pripadajo mu javni servisi. Da je temu tako, dokazuje ne nazadnje tudi gospod Grims, ki se že dogovarja s sindikati o tem "prijaznem" prevzemu. Ta prevzem bo pa tekel očitno tako, da bo sicer to pokril državni zbor, dejansko pa verjetno kakšno pravljičarsko društvo, recimo bratov Grimm. Tako kot se je pokazalo, da je svet za visoko šolstvo v celoti pravzaprav skadriralo neko društvo matematikov, fizikov in astronomov. Zakon tam govori o velikih strokovnih referencah, kadrujejo pa člani iz rezervnega ešalona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na odločanje. Izvolite, gospa Beblerjeva, proceduralno.
Hvala lepa, gospod podpredsednik, za besedo. V skladu s 73. členom poslovnika predlagam, da nam odredite odmor 15 minut, da se v poslanski skupini odločimo glede našega nadaljnjega sodelovanja pri tem odločanju. Hvala.
Ugodil bom vaši prošnji in odredil odmor [[...]] [[Oglašanje iz ozadja.]] Prosim? Ja, če je v tem kontekstu, prosim.
Hvala, spoštovani predsedujoči, da sem dobil možnost, da povem stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Oprostite, jaz sem vas vprašal, če je v tem kontekstu, ker gospa Beblerjeva je [[...]]
Želel bi obrazložiti stališče [[...]]
Ja, vem, vendar je bila pred vami, je predlagala, in o tem ni razprave. Odredil sem 15-minutni odmor. Prosim, čez 15 minut se dobimo tukaj, to je 17.33.
Nadaljujemo s prekinjeno, 4. točko dnevnega reda. Prosil bi predstavnico poslanskega kluba Liberalne demokracije, če pove, če želi.
Hvala lepa, gospod podpredsednik za besedo. V imenu poslanskega kluba LDS izjavljam naslednje. Poleg tega, da še vedno vztrajamo pri oceni, da niso bili podani pogoji za tretjo obravnavo tega zakona, vztrajamo tudi pri oceni, da je zakon popolnoma neprimeren za sprejem, da je nedemokratičen, da je bila nedemokratično izpeljana tudi vsa procedura od začetka do konca v zvezi z njim, da zamerimo predsedniku državnega zbora, ki ni storil vse za to, da bi omogočil, da se izvede in realizira pobuda civilnih pobudnikov za izvedbo referenduma, kajti menimo, da bi od dobri volji to seveda lahko storil. Menimo, da gre dejansko za očitno političen prevzem javne RTV, zato ne želimo sodelovati pri odločanju, pri sprejemanju takšnega zakona, ki bo takšnemu političnemu prevzemu nadel tudi neke vrste demokratično fasado. Poleg tega tudi sedaj že najavljam, da bomo obstruirali tudi pri naslednji točki dnevnega reda, ker podobni argumenti veljajo tudi za naslednji zakon, ki je danes v proceduri. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ni več obrazložitve glasu. Pred glasovanjem je bila odrejena pavza, zato ne morem več dati obrazložitve glasu. Glasujemo. Prosim. Prekinitev. Je proceduralno vprašanje? Proceduralno.
Spoštovani podpredsednik, predsedujoči! Nam se dela nekakšna krivica. Istočasno sva z gospo Beblerjevo dvignila roko. Njej je bila dana pravica govora, meni jo odvzemate. Ali smo v hramu demokracije, ali smo v kakšnem hlevu? Jaz bi želel povedati, kaj si mislim o tem zakonu.
Prišlo je do tega, da morda nisem slišal oziroma nisem vedel oziroma niste rekli, da želite obrazložiti svoj glas. Če bi to rekli, bi dobili besedo. Prosim.
Smem obrazložiti glas? V Slovenski nacionalni stranki smo za spremembe, vendar pa pristranskost nacionalne RTV hiše je zelo velika. Zlasti se kaže v slabem odnosu do malih strank. In nemalokrat smo bili izigrani, nemalo krat smo bili potisnjeni v ozadje pri zelo pomembnih temah. Veliki so bili prisotni v medijskem prostoru velikokrat, in na široko, mali malokrat. Zaščita slovenskega jezika, ki je opredeljena v 5. členu zakona o medijih, ni spoštovana. Tukaj s tega mesta sem mnogokrat opozoril gospoda ministra, da bi moral spoštovani 5. člen, ki jasno govori, da izdajatelj, ki je registriran v Republiki Sloveniji in izvaja regionalne programe, mora spoštovati slovenski jezik. V Kopru se potujčuje Slovence, ker je tričert tega programa v italijanščini. Še danes nismo dobili odgovora na to vprašanje. Financiranje, kar je po našem mnenju najbolj sporen dejavnik v tem členu, je najbolj neprizanesljivo ravno do teh regionalnih, študentskih, lokalnih postaj, radijskih in televizijskih, ki imajo poseben status. Želimo povedati, da se kršita tudi 149. in 162. člen zakona o medijih, ker se ne sprosti določen denar, ki bi moral biti sproščen. In ne nazadnje ne želimo izražati našega nestrinjanja na takšen način kot večina opozicije. Želimo delovati parlamentarno, zato bomo ostali v tej dvorani in glasovali proti temu zakonu, ker mislimo, da je slab. Naše nestrinjanje je v osnovi podano v tem, da je dejansko velika krivica narejena regionalnim, študentskim ter lokalnim [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]RTV ustanovam, ki imajo po zakonu poseben status, ker se jim ne dovoli financiranja in nimajo nikakršnega sredstva za preživetje. Prišli bomo v to, da bomo imeli samo en medij in nobenega več v Sloveniji. To je velika krivica.
Hvala lepa. Ob tem bi rad povedal naslednje. Ker je bila prej situacija pregreta in je prišlo tudi do nesporazuma, vam ne bi smel dati besede po odrejeni pavzi, ki jo je zahtevala poslanska skupina. Zato sem vam dal izjemoma in nikoli več, zdaj besedo, vendar dajem izjemoma tudi besedo gospodu Grimsu, ki je dvignil ravno tako roko. S tem zaključujemo obrazložitev.
Hvala za besedo. Dovolite kolegi, samo [[...]]
Proceduralno, prosim [[...]]
[[...]]sam osebno javil [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] [[...]]
Gospod Grims, vi ste govorili [[...]]
Kolegi, če dovolite pojasnilo. Prej sem dal pojasnilo [[...]]
[[...]]v imenu poslanske skupine [[...]]
[[...]]obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine, potem sem se želel še javiti, da bi govoril v lastnem imenu. Da pa ne bi bilo zdaj tega zapleta, umikam razpravo.
Hvala lepa. Želi še kdo obrazložiti glas? Če sem dovolil in naredil izjemo, sprašujem, če želi še kdo obrazložiti glas. Proceduralno? Želi še kdo obrazložiti glas? [[Ne.]] Glasujemo. Glasovanje teče. Glasovanje končano. Ugotavljam, da je glasovalo 47 poslancev, za jih je bilo 43, proti 3. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na nadaljevanje 5. točke dnevnega reda - tretja obravnava predloga zakona o registraciji istospolne partnerske skupnosti. Državni zbor je v četrtek, 16.6.2005, opravil drugo obravnavo navedenega predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, je zbor na predlog predlagatelja zakona odločil, da bo na podlagi prvega odstavka 138. člena poslovnika še na tej seji opravil tretjo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker do začetka obravnave predloga zakona ni bilo vloženih amandmajev, bo zbor opravil le razpravo o predlogu zakona v celoti. Želi s tem v zvezi kdo besedo? Ugotavljam, da ne. Ker ne želi nihče razpravljati, zaključujem razpravo o predlogu zakona v celoti. Na podlagi petega odstavka 140. člena poslovnika zbora vas obveščam, da me zakonodajno-pravna služba in vlada nista opozorili, da bi bil zakon zaradi sprejetih amandmajev neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine. Prosim, SNS, gospod Zagorac.
Hvala za besedo. V Slovenski nacionalni stranki zakona ne bomo podprli, in sicer iz več razlogov. Prvi izmed razlogov, zakaj tega zakona ne bomo podprli, je sigurno ta, ker smo še vedno prepričani, da je zakon popolnoma nepotreben in da obstajajo številna druga področja, za katera bi, mislim, vsaj vlada morala imeti več razumevanja. Še danes sem prepričan in v Slovenski nacionalni stranki smo prepričani, da je zakon nastal pod pritiskom manjše marginalne skupine ljudi. Moram pa povedati, da se strinjamo s tistim delu zakona, ki dovoljuje popis oziroma registracijo teh ljudi. Sam sem prepričan, da zakon daje tej skupini ljudi preveč pravic, in to je tudi eden izmed razlogov, zakaj tega zakona ne bomo podprli. Če mi dovolite, bi se dotaknil samo še očitkov, ki sem jih bil deležen, ker sem pri predstavitvi stališča poslanske skupine v drugi obravnavi zakona te ljudi imenoval pedri in lezbijke. Veste, v okolju, iz katerega prihajam, jim pač pravimo pedri in lezbijke. Na Primorskem so to kulatini, v Ljubljani pa geji. Jaz sem pač človek, ki s tem, ko pride v Ljubljano, ne spremeni svojega jezičenja in besedičenja. Pač na Štajerskem imamo pedre pa lezbijke. In mislim, da je to vseeno milejši izraz od tistih, ki so jih uporabljali tisti, ki so hoteli zakonu dati še večjo veljavo in tem ljudem še več pravic in so jih imenovali drugačni, oni, tisti, vse drugo so bili, samo to ne, kakšen naziv pač imajo. Nam pravijo heteroseksualci, oni so pač istospolni partnerji, pedri na Štajerskem, kulatini pa na Primorskem. Glasoval bom proti.
Hvala lepa za te lepe izrečene besede. V imenu poslanske skupine še kdo? [[Nihče.]] Želi še kdo obrazložiti glas? Gospod Prijatelj, izvolite.
Hvala, predsedujoči. Verjetno v tej dvorani ni nikogar, ki bi želel imeti svoj plod ljubezni, ki bi bil tako opredeljen, kot danes glasujemo s pravicami. Z drugimi besedami, nihče od nas ne bi želel imeti svojega sina ali pa hčerke, ki bi se opredelil za tako zakonsko zvezo. Sam mislim in glasoval bom proti ravno zaradi tega, ker sem prepričan, kot je že moj kolega Barovič poudaril, da če gredo lahko naši brezdomci s trebuhom za kruhom na Finsko in še kam dlje, gredo tudi te gospe in gospodje lahko se poročati na Finsko ali Dansko, kjer je to svobodna presoja posameznika. Ne nazadnje, najbolj bi bili oškodovani otroci, ki bi bili posvojenci teh zakonov, kajti predstavljajte si otroka v šoli, po katerega bi prišel oče, ki bi ga pozdravil: "Čavči, prišel sem pote. Si že oblečen?" Mislim, da bi bil izigran, zasmehovan, ponižan, ne vem, če je to [[....]] O tem, kar odločamo danes, mislim, da ni primeren zakon za ta hram, zato bom glasoval proti.
Hvala lepa. Gospod Sok, prosim.
Rad bi v svojem imenu povedal, da bom glasoval za ta zakon. Istočasno bi se rad distanciral od takšnega načina govorjenja, da ne bo pomote, češ, da s tem in s takšnim nastopanjem simpatiziramo. Gre za to, da je pred nami ena od pomembnih odločitev. Mi smo se v tej vladni koaliciji odločili, da bomo to področje uredili, uredili na dostojen, človeka vreden način. To je pač zakon, ki se imenuje zakon o registraciji istospolne partnerske skupnosti. Ni to zakon o zakonski zvezi ali o nekaj podobnem, kar je hotela opozicija tukaj uveljaviti in kar pravzaprav ta opozicija, ki je bila prej 12 let pozicija, v 12 letih ni zmogla uresničiti. Jaz sem ponosen na to, da sem član te vladajoče koalicije, ki bo to vprašanje rešila. Bi pa rad opozoril na nekaj. Sedaj bomo ta zakon sprejeli in potem bomo lahko tako mi v vladajoči koaliciji kot tisti v opoziciji čez eno leto, čez dve leti ugotovili, koliko teh istospolnih skupnosti bo pravzaprav na podlagi tega zakona o registraciji registrirano. Jaz z zanimanjem pričakujem ta podatek, da bomo videli, kjer pravzaprav na tem področju smo in kakšne so tudi potrebe v tej smeri. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Battelli ima besedo. Prosim.
Gospod podpredsednik, jaz mislim, da se v državnem zboru ne sme dovoliti, da pride do žalitev dostojanstva človeške osebnosti. In prosim, da, ko se to zgodi, prosim vas in ostale, ki predsedujejo, da posežejo, ko je očitno, da se prav to dogaja.
Hvala lepa. Lahko povem svoje osebno mnenje, ki sem ga pred nekaj dnevi izrekel iz klopi. Mislim, da tisto prepričanje, ki sem ga izrekel ob tem, velja. Če kdo ni tega slišal, mi je prav žal. Smo vsi odrasli. Izvolite prosim, kdo še?
Hvala lepa. Zakon bom podprl, ampak s pristnim namenom, da s tem zakonom razrešujemo neko družbeno vprašanje, ki je v tej naši družbi ostalo še nerazrešeno. Če nič drugega, na normativnem področju, ki zajema tudi tisti minimum posledic in premoženjsko pravnih zadev, ki smo jih kot družba pripravljeni priznati dvema človekoma, ko živita skupaj. Govorim o ljudeh. In ta zakon je namenjen ljudem, ne pa temu, da bomo na njemu delali statistiko. In tako poslanstvo tudi želim temu zakonu. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Tanko je že prej dvignil roko. Potem gospod Grims. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. V poslanski skupini bomo ta zakon podprli. Moram reči, da smo veseli, da se družbeno vprašanje, kot je rekel kolega Brenčič, ki je ostalo dolga leta zatajevano, pa čeprav je bila koalicija, ki je sestavljala prejšnje vlade, mnogo bolj odprta do podobnih problemov, kot je ta, ga ni uspela rešiti. In vesel sem, da je tudi v teh prvih mesecih ali pa v prve pol leta aktivnega dela vlade, da se je podprlo tudi tako pomembno vprašanje, da ga je sprejela vlada, desna vlada, in upam, da se bodo stvari tudi v naprej dopolnjevale in urejale. Pomembno je, da je narejen ta prvi korak, ki ga do sedaj osem ali deset let kljub dvetretjinski, ne posebno veliki, večini niso uspele vlade, ki so bile do marginalnih skupin izredno naklonjene in so jih zelo rade sprejemale na pogovore in jim zelo rade veliko let veliko obljubljale in v veliko letih niso uspele na tem področju narediti niti tistega minimalnega koraka, da bi v svojem mandatu vložile v proceduro zakon. Kot rečeno, zakon je predlagala ta vlada, bil je relativno hitro sprejet, vem, da ni celovit, da ni popoln, vendar narejen je ključen korak, ki daje možnosti za bistveno izboljšanje urejanja in pa tudi življenja na tem področju.
Hvala lepa. Gospod Grims, prosim.
Hvala za besedo. Zakon, ki je danes pred nami, je kompromis, je plod usklajevanja znotraj vlade, pa tudi z drugimi subjekti, ki jih ta zakon zadeva. Sam osebno bom ravnal tako, kot me zavezuje moja podpora tej vladi, ki je seveda izhajala že iz samega glasovanja za vlado takrat, ko se je ta vlada postavila. Ob tem naj povem samo to, da obžalujem marsikaj, kar je bilo izrečenega o tej temi, pa tudi o drugih stvareh, v tem državnem zboru na neprimeren način. Vendar sem prepričan, da je to v veliki meri plod ravnanja tistih, ki so mnogih let to in še nekatere druge teme izkoriščali pač za politične bitke, zlorabljali, pa so imeli oblast in bi to lahko že zdavnaj vse uredili, če bi za to pri njih obstajala iskrena volja. Sedaj poskušamo po najboljših močeh to storiti v sedanji vladni koaliciji. Tistih, o katerih sem govoril, pa žal tudi tokrat ni z nami, ker so pač šli na svoj svet ob polni uri. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo oziroma obrazložiti svoj glas? [[Ne.]] Preidemo k odločanju. Glasujemo. Ugotavljam, da je glasovalo 48 poslancev, za 44, proti 3. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 3.]] S tem ugotavljam, da je zakon sprejet. Zaključujem 7. sejo državnega zbora Republike Slovenija.