Tere päevast, lugupeetud Riigikogu! Tere päevast, austatud peaminister ja valitsusliikmed! Alustame tänast infotundi. Teeme kohaloleku kontrolli. Kohalolijaks registreerus 38 Riigikogu liiget, puudub 63. Tänases infotunnis osalevad järgmised valitsusliikmed: peaminister Andrus Ansip, haridus- ja teadusminister Jaak Aaviksoo ning kultuuriminister Urve Tiidus. Head kolleegid, meil on täna viis registreeritud küsimust, aga sellegipoolest anname võimaluse ka kohapealt kaks küsimust esitada, ja kui jääb aega üle, siis on võimalik veel küsida.
Alustame. Palun, kolleeg Kadri Simson, küsimus peaminister Andrus Ansipile!
Aitäh! Lugupeetud peaminister! Tänased küsijad on natuke keerulises seisus, sest te olete teatanud ametist tagasiastumisest. Veelgi enam, ilmselt tahetakse rohkem kuulda hoopis teie arvamust mantlipärija osas kui suuri strateegilisi vaateid. Sellele vaatamata küsin ma teie erakonna juhatuse istungi kohta, mis toimus 21. veebruaril. Ma ei küsi Siim Kallase isiku kohta, vaid küsin selle kohta, mida avalikkusele edastas peasekretär, kes ütles, et koosolekul oli arutusel majandus- ja kommunikatsiooniminister Juhan Partsi küsimus, kuna Estonian Airi ähvardab pankrot. Eesti riigi lennufirma on ka meie jaoks tõsine murekoht, sest firma ei ole alates aastast 2005 teeninud kasumit ja suure tõenäosusega lõppes ka viimane majandusaasta kahjumiga. Milline on teile teadaolevalt Juhan Partsi haldusalas oleva Estonian Airi olukord ja kui tõenäoline on firma pankrot?
Aitäh! Estonian Airi praegune olukord on hulga stabiilsem, kui see oli mõned aastad tagasi. Aga kõigile, nii opositsioonipoliitikutele kui ka koalitsioonipoliitikutele, on ju teada fakt, et Estonian Airi on tehtud väga arvestatavaid rahasüste. 2010. aastal investeeris riik Estonian Airi 17,8 miljonit eurot, 2011. aastal 30 miljonit eurot. Lisaks sellele oleme otsustanud anda Estonian Airile 37 miljonit eurot laenu, millest praeguseks on välja makstud 24,9 miljonit. Niisiis on koos aktsiakapitali laiendamise rahaga antud Estonian Airile juba praegu enam kui 70 miljoni euro ulatuses rahalist abi. See on väga suur summa. Estonian Air on suutnud oma restruktureerimisplaani suuresti täita, aga majandustulemused, niipalju kui me kõik teame, ei ole sugugi rõõmustavad. Olukord on kaunis tõsine. Samas kaalub Euroopa Komisjon praegu põhjalikult, kas riigi täiendav aktsiakapitalisüst ja Estonian Airile antud laen on kooskõlas riigiabi reeglitega või mitte. Milleni see Euroopa Komisjoni kaalumine viib, on meile paraku teadmata. Aga nagu ma juba ütlesin, praegune seis on märksa stabiilsem, kui see oli veel kolm aastat tagasi.
Palun, kolleeg Kadri Simson, esimene täpsustav küsimus!
Aitäh! Lugupeetud peaminister! Estonian Airi kahjum oli 2011. aastal 17,3 miljonit eurot ja üle-eelmisel, 2012. aastal koos ühekordsete kulutustega 49,2 miljonit eurot. Eelmisel nädalal valitsuses kinnitatud riigi äriühingute 2012. aasta koondaruandest selgub, et Estonian Air oli ainus riigiettevõte, mille tegevus hinnati mitterahuldavaks. Prognooside kohaselt jõuab ettevõte kasumisse ülejärgmisel aastal. Kes peaks vastutama Tero Taskila tehtud avantüüride eest, mis viisid ettevõtte sellisesse miinusesse?
Aitäh! Jah, nii see on. Ka mina peaministrina ei prognoosi Estonian Airile selleks aastaks kasumit ega arva, et Estonian Air oli kasumis möödunud aastal. Möödunud aasta majandustulemused ei ole praeguseks veel avalikustatud, kuid ilmselt ei ole meil põhjust oodata kasumlikkust, teades jooksvaid uudiseid Estonian Airi kohta. Samas tuleb tunnistada, et päris mitu Euroopa Liidu lennundusettevõtet, mis ei tegutse just Euroopa Liidu südamikus, on kahjumis. Mõneti võib öelda, et lennundusettevõtte kahjum on isegi objektiivsete põhjustega seletatav. Küll olen ma aga hea küsijaga nõus selles osas, mis puudutab Tero Taskila juhtimisel läbi viidud Estonian Airi ekspansiivseid laienemisplaane. Nagu me teame, kukkusid need täielikult läbi. Tänaste teadmiste juures võib ju nii nimetada, nagu teie ütlesite, et tegemist oli avantüüriga, aga toonaste teadmiste juures see nii väga selge ei olnud. Ettevõte oli kahjumis, oli vaja mingeid uusi lahendusi, uut lähenemist selleks, et ettevõte muutuks kasumlikuks. Paraku tuleb tunnistada, et investeeritud sai enam kui miljard krooni, kuid kasumisse pole ettevõte jõudnud.
Palun, kolleeg Kadri Simson, teine täpsustav küsimus!
Aitäh! Lugupeetud peaminister! Teie juhitav erakond peab neil päevil koalitsiooniläbirääkimisi. Kõnelejad on öelnud, et on võimalik samal ajal alandada makse ja tõsta toetusi. Ainsaks katteallikaks, mis seni välja on käidud, on riigiettevõtete erastamise plaan. Mis te arvate, millised ettevõtted siis peaksid nende lubaduste katteallikaks maha müüdud või börsile viidud saama? Aitäh!
Aitäh! Nagu te teate, mina ei ole osalenud konsultatsioonidel, mis võiksid kunagi eelduslikult viia läbirääkimisteni valitsuse moodustamiseks. Minul on olnud võimalus juhtida konsultatsioone, koalitsiooniläbirääkimisi üheksa aasta jooksul ja ma ei pea kuidagimoodi võimalikuks jätkata uute valitsuste formeerimist ka kümnendaks või üheteistkümnendaks aastaks. Seetõttu olen mina ennast teadlikult distantseerinud kõikidest seni peetud konsultatsioonidest. Õige on minu meelest anda võimalus nendele inimestele iseseisvalt oma otsused langetada, kes on valmis võtma valitsusvastutust. Õige pole ametist lahkuval isikul jagada suuniseid võimaliku valitsuse moodustamiseks. Ma ei pea seda teie väidetud võimalust katta jooksvaid kulutusi riigiettevõtete erastamisest laekuvatest vahenditest kuidagi võimalikuks, sest ettevõtete erastamine eelarve mõttes on ju puhas finantseerimistehing ja selle arvel ei ole võimalik katta jooksvaid kulutusi. See mõjutab oluliselt eelarve tasakaalu ja negatiivses suunas. See pole minu hinnangul võimalik. Aga ma ei ole võimeline kinnitama seda, kas taoline meediakäsitlus, mida teie praegu vahendasite, on ka kunagi mingite konsultatsioonide käigus arutelu teemaks olnud. Aitäh!
Palun kaks kohapealt registreeritud küsimust! Alustame kolleeg Marika Tuus-Laulist.
Suur tänu! Austatud härra peaminister! Seoses Estonian Airiga küsin Tartu lennuvälja kohta. Inimestele ei meeldi mitte üks põrm, et Tartu lennuväljal on rahvusvaheliste lendude osa jäänud minimaalseks. Mida te ütlete Tartumaa rahvale, miks see nii on ja millal olukord paraneb? Kas te peate seda normaalseks, et Tartu, Tartumaa ja selle ümbruse rahvas on lennuliiklusest ära lõigatud? Meil on Tartumaa inimesed rõdul ja tahavad teada.
Aitäh! Ei nad ole lennuliiklusest ära lõigatud. Maailmas valitseb lennunduses üldiselt kolme tunni autosõidu reegel: kui lennuväljale on võimalik pääseda kolme tunniga, siis sellesse raadiusesse uut suurt lennuvälja, rahvusvahelist lennuvälja üldjuhul ei teki. Selliseid näiteid me võime Euroopast küll ja küll leida. Näiteks Strasbourgis on välja ehitatud suurepärane lennuväli, kus oleks võimalik teenindada väga paljusid reisijaid ja lennukeid, aga paraku, kui te hakkate minema Tallinnast Strasbourgi, siis te lendate Frankfurti ja Frankfurdist viib teid edasi Lufthansa buss, lennuk Strasbourgi ei lenda. Miks ta ei lenda? Ikka sellesama kolme tunni reegli pärast. Buss on konkurentsivõimelisem kui lennuk. Lennundus on suuresti "mahubisnis", mahuettevõtlus, mida suurem on lennuvälja teenindusmaht, seda odavam on ühe reisija või lennuki teenindamine. Ma ei pea väga võimalikuks, et Eestimaal saaks tulevikuski olema mitu konkurentsivõimelist rahvusvahelist lennuvälja. Sellisteks feeder-lendudeks, nagu Tartu lennuvälja praegu kasutatakse, kasutatakse teda ilmselt ka kaugemas tulevikus, aga seda, et Tartust läheksid otselennud Euroopa suurematesse linnadesse, ei pea ma kuidagimoodi võimalikuks, arvestades Eesti rahva arvu ning Tartu ja Lõuna-Eesti rahva arvu.
Viimane kohapeal registreeritud küsimus. Palun, kolleeg Priit Toobal!
Aitäh, lugupeetud Riigikogu esimees! Lugupeetud peaminister! Kõigepealt lühike kommentaar. Te vastasite kolleegile, justkui oleks meedia riigiettevõtete müügi plaani välja mõelnud. Selle ettepaneku käis välja Reformierakonna endine peaministrikandidaat Siim Kallas, seda ei ole meedia välja mõelnud. Estonian Airi kohta te ütlesite, et majandustulemused pole endiselt rõõmustavad ja et üsna kindlasti peavad nende küsimustega tegelema ka järgmise valitsuse liikmed, sh peaminister. Kuna nüüd on üks võimalik Reformierakonna peaministrikandidaat Siim Kallas ära langenud, siis ma küsingi: kes on see järgmine reformierakondlane, kes peab läbirääkimiste laua taha istuma ja arutama ka Estonian Airi küsimusi?
Aitäh! Teie küsimus pole kuidagi seotud Estonian Airiga, aga te saate sellele vastuse tänase päeva jooksul. Reformierakonna juhatus koguneb täna kell kolm, et sellele küsimusele vastus anda.
Suur tänu, härra peaminister! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Järgmine küsimus on kolleeg Helmen Kütilt haridus- ja teadusminister Jaak Aaviksoole. Palun!
Tänan, proua eesistuja! Lugupeetud haridus- ja teadusminister! Eestimaal on antud kurtidele lastele kooliharidust alates aastast 1866. Praegu on üks riigikool ehk Tartu Hiie Kool ja Tallinna Heleni Kool, mis on munitsipaalkool, kes teevad seda tööd väga hästi ja võimaldavad nendel lastel haridust saada (Tartu Hiie Koolis kuni 9. klassi lõpuni ja Tallinna Heleni Koolis kuni 12. klassi lõpuni). Muidugi on ka mõned ametikoolid, minu kodumaakonnas näiteks Vana-Võidu kutsekeskkool, kus teatud erialal on võimalus viipekeeletõlgi teenust saada. Millisena te näete võimalust edaspidi seda haridust saada? 26. veebruaril oli "Aktuaalses kaameras" uudis, et Heleni kooli ähvardab kas sulgemine või vähemalt ei saa 2014/2015. õppeaastal gümnaasiumiklassi avada.
Aitäh! Ka mina nägin seda uudist ja see tuli täiesti ebameeldiva üllatusena. Kahetsusväärselt ei ole Tallinna linn Haridus- ja Teadusministeeriumi sellel teemal informeerinud. Ma usun, et see otsus ei ole kaugeltki mitte lõplik. See saaks niimoodi olla ainult siis, kui gümnaasiumiastmes ei oleks reaalset vajadust selle õppe järele, aga meile teadaolevalt sellise olukorraga me silmitsi ei ole. Teisest küljest on kuulmispuudega õpilaste võimalused haridust saada Eestis olnud üsna head. Te viitasite siin juba Tallinna Heleni Koolile ja Tartu Hiie Koolile, lisaks neile on veel Narva Paju Kool. Viimastel aastatel on laste arv nendes õppeasutustes kahanenud, kusjuures see on kahanenud kiiremini kui laste arv tervikuna. Sellel on kaks olulist põhjust. Esiteks on järjest enam neid kuulmispuudega lapsi, kes õpivad tavakoolis, kasutades tavakoolis tugiteenuseid ja õppetöös kohaldatavaid erisusi, aga peale selle on oluliselt arenenud ka implanteerimise võimalused. Seetõttu on kuulmispuudega lastel paljudel juhtudel lihtsam nii tavakoolis õppida kui ka üldse hariduselus osaleda. Niisiis usun, et meil ei ole põhjust mingiteks erakorralisteks sammudeks, tagamaks kuulmispuudega lastele haridust, ja loodan, et olukord Tallinna Heleni Koolis leiab ka mõistliku lahenduse.
Palun, kolleeg Helmen Kütt, esimene täpsustav küsimus!
Tänan! Ma pean oma küsimuse vist selgemini sõnastama. See puudutab tegelikult põhimõtet. Tallinnas tehakse seda tööd väga hästi ja see, et koolil on ka gümnaasiumiosa, on suurepärane. Kas ei oleks mõeldav, et gümnaasiumiosa oleks ka nn riiklikus koolis, st gümnaasiumihariduse saamine oleks analoogselt Tallinna Heleni kooliga riigi vastutusel?
Põhimõtteliselt võib seda loomulikult kaaluda, nii nagu me oleme rääkinud riigigümnaasiumide loomisest, ja kindlasti võib kaaluda ka kuulmispuuetega lastele riigigümnaasiumis eraldi tingimuste loomist. Seda ei saa põhimõtteliselt välistada, aga seda tuleb otsustada läbirääkimiste teel, nii nagu me oleme rajanud riigigümnaasiume teistes maakondades või kohalikes omavalitsustes. Nii et päris kindlasti on see arutelu teema, ja kui see tõstatatakse, siis tuleb seda arutada.
Palun, kolleeg Helmen Kütt, teine täpsustav küsimus!
Aitäh! Viimane küsimus puudutab kurtide võimalusi õppida ülikoolis. Teadupärast rahastavad ülikoolid seda õppimist praegu Archimedese Sihtasutuse ja projektide kaudu. Kuid suheldes kurtide üliõpilastega, olen kuulnud nende muret, et see raha ei võimalda kõikidest loengutest osa saada. Tõepoolest, osa loenguid on võimalik visuaalselt ja muud moodi jälgida. Kas on loota, et suureneb ka see raha, mis puudutab ülikoolis õppimise võimaluste tagamist?
Aitäh! See on nüüd terviklikum küsimus, mis puudutab ülikoolide rahastamist üldse. Me oleme loobunud ülikoolide rahastamisest kulupõhiselt iga konkreetse funktsiooni jaoks. Tegemist on tervikliku rahastamisega ja ülikool peab oma autonoomia piires ise suutma tagada õppimistingimused kõikidele erivajadustega üliõpilastele. Tõsi, on riiklikke toetusprogramme, sh ka see, millele te viitasite, aga see ei puuduta mitte ainult kuulmispuudega üliõpilasi, vaid ka paljusid teisi ja mitte ainult hariduslike erivajadustega lapsi. Põhimõte on siiski üsna ühtne: ülikool saab tervikliku summa, mis ei ole ridadeks lahti kirjutatud, ja selle raha eest tuleb korraldada õppetöö niimoodi, et kõik haridusliku erivajadusega üliõpilased saaksid võrdsetel alustel haridust omandada.
Nüüd kohapeal registreeritud küsimused. Alustab kolleeg Heljo Pikhof.
Aitäh! Austatud minister! Kas on üldse kaardistatud, kus elavad kurdid lapsed, vaegkuuljad jne? Kui rääkida konkreetselt Tartust ja Lõuna-Eestist, siis seal puudub kurtidel ja vaegkuuljatest lastel tegelikult võimalus õppida erikoolis – ma mõtlen gümnaasiumiastet. Loomulikult on võimalik panna need lapsed tavakooli, aga kas kõikides koolides on ikka olemas viipekeeletõlk, liiati kui klassis on üks selline laps? Mis te arvate, kas gümnaasiumiosa ei peaks olema ka Tartus kui Lõuna-Eesti keskuses, et ümbruskonna lapsed saaksid sinna õppima minna ega peaks Tallinna gümnaasiumisse minema?
Aitäh! Kuulmispuudega lapsi on Eestis statistiliselt 0,05–0,1% kõigist õpilastest, aastast aastasse see protsent natuke kõigub. Kui nad jagunevad ühtlaselt üle Eesti, siis on ju üsna arusaadav, et neid ei ole mitte ainult Tartus ja Tallinnas, vaid ka näiteks Pärnus ja Saaremaal. Missugune on mõistlik vajadus ja kus need tingimused luua, seda ei saa otsustada mitte üldiselt, vaid lähtudes konkreetsest olukorrast ja käsitledes igat juhtumit vastavalt vajadusele. Nende õpilaste üldarv jääb alla saja. Seetõttu ma ei usu, et oleks mõistlik luua igas maakonnakeskuses tingimused selliseks õppeks, mille järele puudub praktiline vajadus. Ma ei tea, et see oleks siiamaani olnud probleemiks hariduse kättesaadavuse mõttes, vähemasti mitte niisuguseks üldprobleemiks, mida peab lahendama ministeeriumis, rääkimata seaduse tasemest.
Palun, kolleeg Mailis Reps!
Aitäh, lugupeetud juhataja! Lugupeetud haridus- ja teadusminister! Minul on küll kurb kuulata, et te ei ole siiamaani veel kuulnud, et vaegkuuljate ja kurtide laste gümnaasiumiharidus on väga tõsine probleem. See on tõsine probleem just sellepärast, et tegu on tõepoolest üksikjuhtumitega, aga praegu on need rahastatud üldise gümnaasiumihariduse tasemel. See tähendab, et neile, kes tulevad kooli kaugemalt, ei ole võimalik täisulatuses rahastada õpilaskodukohta. Praegu rahastatakse seda kas projektipõhiselt, omavalitsuse heatahtlikkuse põhiselt või siis lapsevanema toetusel. See olukord vajaks kindlasti läbivaatamist. Päris mitu aastat tagasi alustatigi ministeeriumi ja linna vahel läbirääkimisi, mis ei ole aga kuhugi jõudnud. Meil oli kahe komisjoniga kohtumine, kus see teema paluti uuesti riigi tasandil üles võtta. Kas te olete sellest infost teadlik?
Loomulikult olen ma informatsioonist teadlik ja samamoodi olen ma teadlik Tallinna linna mitmesugustest katsetest, nii seaduslikest kui ka ebaseaduslikest, oma kohustustest kõrvale hiilida. Selles küsimuses on kahetsusväärne vastasseis. Siiamaani on Tallinna linn kõik need kohtuvaidlused kaotanud. Ma loodan, et lähiajal hakatakse siiski konstruktiivselt suhtuma ka niisugustesse probleemidesse, mida me siin puudutasime, st vaegkuuljate gümnaasiumiharidusega seotud probleemidesse.
Suur tänu, härra minister! Lõpetan küsimuse käsitlemise.
Järgmine küsimus on kolleeg Jüri Jaansonilt kultuuriminister Urve Tiidusele. Palun!
Aitäh! Mind huvitab viimasel ajal avalikkuse ees olnud spordivaldkonna stipendiumide küsimus. Siinsamas Riigikogus toimus veebruari lõpus rahandus- ja kultuurikomisjoni ühisistung, kus osapooled arutasid stipendiumi maksmise põhimõtteid laiemalt. Sellega seoses tuli välja, et kõige põletavam probleem on muidugi noortetreeneritele sotsiaalsete garantiide tagamine. Sellel istungil lubas Kultuuriministeerium tegelda aktiivselt sellele probleemile lahenduse otsimisega. Kui kaugel see protsess praegu on?
Tere päevast kõigile! Suur tänu selle küsimuse eest! Protsess on edasi liikunud. Rahandusministeerium menetleb praegu tulumaksuseaduse muutmise eelnõu ning üks osa tehtavatest muudatustest puudutab ka spordivaldkonna mittetulundusühenduste õigusi ja kohustusi treenerite töö tasustamisel. Kuna stipendiumi mõiste on seni seadustes puudunud, siis on praktiline elu toonud esile vajaduse stipendiumi maksmise tingimused selgemaks teha. Treenerite töö tasustamisel tuleb lähtuda põhimõttest, et töö eest tasu ja selline tasu, millega noortetreeneritele on garanteeritud ka sotsiaalsed tagatised, sh pensionikindlustus ja tervisekindlustus. On olemas info, et kooskõlastusele jõuab see eelnõu aprillikuus. Kuid asjal on ka teine ehk rahaline pool. Nagu varasemast teada ja nagu on ka Vabariigi Valitsuse kabinetiistungil otsustatud, nähakse ette lisavahendid noortetreeneritele töö tasustamiseks, n-ö kompensatsioonimehhanismid, et sotsiaalsed garantiid oleksid kindlasti tagatud. Selleks on kavandatud rahalise toetuse mehhanism, antud sisendid riigieelarvesse, aga loomulikult lõpliku kinnituse saab see riigi eelarvestrateegias.
Palun, kolleeg Jüri Jaanson, esimene täpsustav küsimus!
Ma nii väga ei täpsustaks, pigem küsin natukene teisiti. Seoses sellesama stipendiumiprobleemiga on tõusetunud ka stipendiumi definitsiooni täpsustamise küsimus. Kas Kultuuriministeeriumil on plaanis selles suunas töötada või on juba töötatud, et täpsustada stipendiumi definitsiooni?
Sellega tegeldakse tulumaksuseaduse muutmise eelnõus.
Palun, kolleeg Jüri Jaanson, teine täpsustav küsimus!
Ma tunnen huvi veel kohtunikele makstavate stipendiumide küsimuse lahendamise vastu. Meil on väga palju spordivõistlusi ja nende kohtunike tasustamisel kasutatakse ka stipendiume. Kas Kultuuriministeeriumil on plaanis sellega samuti mingit moodi tegelda?
Mul on hea meel lisada eelmisele vastusele info, et me liigume edasi samm-sammult. Kohtunike tasustamise teema puhul on ministeeriumi ajagraafik selline, et ettepanekud valitsuskabinetile tehakse oktoobrikuuks. Kõike korraga ei jõua ja me oleme prioriteetseks seadnud 5.–7. kategooria noortetreenerid, kes otseselt tegelevad meie noorte sportliku kasvatuse ja tervisearenguga.
Kaks kohapeal registreeritud küsimust. Alustab Tarmo Tamm.
Aitäh! Lugupeetud minister! Omal ajal valitses põhimõte, et spordikoolid tuleb kaotada, sest see on nõukogude aja pärand. Ometi on maailmas palju riike, kus tänapäevalgi spordikoolid tegutsevad, ja tegutsevad väga edukalt. Ka Eestis on omavalitsusi, kus spordikoole ei ole ära kaotatud, näiteks Põlva linn, Viljandi linn, Võru linn. Minu teada Tartu vald taastas spordikooli ja teatavasti plaanib Tallinn samuti sellel aastal spordikooli taastada. See annab võimaluse treeneritel ennast kindlalt tunda ja saada sotsiaalsed täisgarantiid. Kas spordikoolide kaotamine oli suur viga?
Suur tänu selle küsimuse eest! Isiklikult ma ei arva, et see oli suur viga, aga ma saan aru, et teie küsimus on ajendatud noortetreenerite sotsiaalsete garantiide teemast. Rõhutan, et nende muudatustega, millest ma esimeses vastuses Jüri Jaansoni küsimusele rääkisin, ei tehta vahet, kas noortetreenerid töötavad spordiklubis või spordikoolis. Te mainisite õigesti linnu, kus spordikoolid on säilinud. Kuressaarlasena ütlen ma, et ka Kuressaares on spordikool alles, niisugune oli kohaliku omavalitsuse otsus. Teatavasti saab kohalik omavalitsus teha erinevaid valikuid. Aga kui anda hinnang sellele, siis on väga palju tugevaid spordiklubisid ning on väga tublisid spordikoole. Ma arvan, et vormiline osa on ainult üks pool asjast, sisulise töö teevad tegelikult ära ju treenerid. Kohaliku omavalitsuse hea toega saab noortele mitmesuguses vormis sportimisvõimalusi luua, suunata noori paremate saavutuste poole ja, mis kõige tähtsam, hea tervise poole.
Palun, kolleeg Jaak Allik!
Lugupeetud proua minister! Te ütlesite oma vastuses õigesti, et selle probleemi lahendamine vajab lisaraha, ning avaldasite lootust, et see lahendatakse eelarvestrateegia vastuvõtmisel. Ma mäletan, et komisjonide ühisistungil oli juttu vist 3,5 miljonist eurost. Kas te võite täpsustada, kas see 3,5 miljonit on mõeldud käesolevaks aastaks, st see leitakse täiendavatest vahenditest, või on see mõeldud panna järgmise aasta eelarvesse? Kui nüüd tulumaksuseaduse muudatus jõustub, siis ta jõustub ilmselt sel aastal. Ka maksuameti tegevus spordiklubide suhtes ju jätkub. Kui mõeldud on järgmise aasta eelarvet, siis tekib auk sisse ja asi vajab kiiret lahendamist. Kuidas te seda kommenteerite?
Suur tänu selle küsimuse eest! Rahanduskomisjoni ja kultuurikomisjoni ühisistungil oli jutuks ka kompensatsioonimehhanism ja see summa on tõesti 3,5 miljonit, selline on meie ministeeriumi ja spordiinimeste arvutuste tulemus. Riigi eelarvestrateegia puudutab ikkagi järgmist aastat. Ma arvan, et sel üleminekuajal, kuni tulumaksuseaduse muudatus hakkab kehtima ja kompensatsioonimehhanism rakendub, ükski treener tegevust ei lõpeta ja lapsed saavad edasi treenida. Saadakse aru, et kui üks asi tahab parandamist, siis see võtab natukene aega. Niisiis loodan, et järgmise aasta algusest on kõik asjad korras.
Suur tänu, proua minister! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Läheme järgmise küsimuse juurde. Palun, kolleeg Mailis Reps, küsimus haridus- ja teadusminister Jaak Aaviksoole!
Aitäh, lugupeetud juhataja! Lugupeetud minister! Meie vestlus on küll veidi teisest rakursist, aga on siiski väga oluline. Eelmisel neljapäeval oli Vabariigi Valitsuses kinnitamisel tasandus- ja toetusfondi määrus, mille järgi kohalikud omavalitsused saavad hariduskulude toetuseks 206 miljonit eurot. Enamik sellest, üle 166 miljoni euro on mõeldud munitsipaalkoolide õpetajate palgatoetuseks. Eelmisest infotunnist tulenevalt oli meil ka kirjavahetus härra Jürgen Ligiga, kes ütles, et kogu see määrus on välja töötatud Haridus- ja Teadusministeeriumi ettepanekul. Siinkohal ongi mul küsimus. Miks gümnaasiumiastme õpetajate palgafond keskmiselt, erinevaid arve vaadates, väheneb alates 4%-st kuni 38%-ni?
Kõigepealt, kogu kohalikele omavalitsustele mõeldud palgafondi kasv läheb valdavalt selleks, et kõrvaldada aastate jooksul tekitatud ebakoht, kus väiksematele omavalitsustele on õpetaja kohta vahel eraldatud vähem raha kui suurematele linnadele. Edasi, määrus sätestab tõepoolest, et põhikooliõpetajate ja gümnaasiumiõpetajate palgafondid tuleb hoida eraldi, välja arvatud nendes olukordades, kus kohalik omavalitsus on teinud koolivõrgu korrastamise otsuse, mille tulemusel on võimalik gümnaasiumiaste järk-järgult sulgeda, kuna selle ülalpidamine ei ole ei kvaliteedist ega ka efektiivsusest lähtudes otstarbekas. Seega on loodud võimalused ka gümnaasiumiõpetajate rahastamiseks ettenähtud tasemel, 800 eurot + 20% ehk 960 eurot kuus iga täiskohaga töötava õpetaja kohta. Efektiivselt tegutsevad gümnaasiumid Tartus ja Tallinnas saavad õpetaja kohta oluliselt üle 1100 euro kuus, mis minu arvates on üsna hea, arvestades õpetajate keskmist palka.
Palun, kolleeg Mailis Reps, esimene täpsustav küsimus!
Aitäh, lugupeetud juhataja! Kindlasti võime selle retoorikaga jätkata, aga kui vaadata seda kolmeleheküljelist tabelit, siis sealt paistavad silma väga suured langused just teie nimetatud väikestes omavalitsustes. Loomulikult on suurus ka suhteline, olgu see siis Karksi, Kanepi või Kallaste, võttes K-tähe alt, või Lääne-Nigula või Loksa või Lihula – see on suhteline, kas nad on suured või väiksed, aga tõenäoliselt on nad Eesti mastaabis ikkagi suhteliselt väiksed kohad. Kui seal ei ole veel tehtud otsust gümnaasiumiaste sulgeda, seal on gümnaasiumid, mis on lahti ka järgmisel aastal, ja rahalised vahendid vähenevad 14%, 16%, 12% ja 17%, kuidas on siis reaalselt võimalik nendes gümnaasiumides edasi korralikku haridust anda?
Nendes gümnaasiumides on kooli pidaja kohustatud andma niisugust haridust, nagu on riiklike standarditega ette nähtud. Vahendid selleks on kooli pidajal olemas, kooli pidajad tegutsevad vastavalt nendele võimalustele, mis on loodud nii riikliku toetusega kui ka kohaliku omavalitsuse oma eelarvega. Aga loomulikult, kui gümnaasiumiastmes jääb igasse klassi juba alla kümne õpilase, siis on need materiaalsed vahendid, mis kohalik omavalitsus ehk kooli pidaja peab omalt poolt juurde panema, nii suured, et tõepoolest tuleks kaaluda niisuguse gümnaasiumiastme otstarbekust.
Palun, kolleeg Mailis Reps, teine täpsustav küsimus!
Aitäh, lugupeetud juhataja! Lugupeetud minister! Kui me läheme teie jutuga kaasa, siis põhimõtteliselt annab riik väga selge suuna, et väiksemad gümnaasiumid, kus on alla 28 õpilase klassi kohta, võiksid teha need koolikorralduslikud otsused ja gümnaasiumiastme sulgeda. Sellest tulenevalt on võetud ka suund arendada ja eelisarendada riigigümnaasiume. Kas te olete näinud ette piisavalt vahendeid, et iga riigigümnaasiumi juures oleksid ka õpilaskodud ja makstaks õppetoetusi? Seda on vaja, et nende väiksemate kohtade noortel inimestel oleks tõepoolest võimalik, nii nagu see on kutsekoolide puhul, oma perekondlikule taustale vaatamata minna õppima keskusesse?
Loomulikult. Me jälgime pidevalt riigigümnaasiumides õppivate õpilaste toimetulekut ka selles mõttes, kuidas nad kooli saavad. Koostöös maavalitsustega korraldatakse ümber transporti. Õpilaskodude ülalpidamine on üldistatud kogu keskkooliastme peale, see hõlmab nii kutseõppeasutusi kui ka gümnaasiumiastet. See on iseenesestmõistetav ja loomulikult me tegeleme sellega. Ei ole ühtegi põhjust arvata, et ligipääs kvaliteetsele gümnaasiumiharidusele oleks seoses riigigümnaasiumide loomisega vähenenud. Pigem näitavad kõik märgid nendes maakondades, kus riigigümnaasiumid on loodud, et ligipääs kvaliteetsele gümnaasiumiharidusele on oluliselt paranenud.
Palun, kolleeg Helmen Kütt, kohapeal registreeritud küsimus!
Tänan, proua eesistuja! Austatud minister! Minu küsimus puudutab kõrgharidust, aga tulevikku vaadates on see ka väga oluline. Praegu on kõrgkoolides nn arvete kirjutamise aeg, st olenevalt punktide olemasolust, õigemini nende puudumise tõttu väljastatakse üliõpilastele, kellel on nõutust vähem punkte, arved. Kas ministeerium on teinud mingit statistikat ja analüüse, kui palju üliõpilasi on need arved saanud ja milline on see summa? Kui palju üliõpilasi on eksmati võtnud? Millal võiks loota analüüsi, mida see tasuta kõrgharidus on kaasa toonud?
Analüüs tasuta kõrghariduse kohta algas kohe, kui see süsteem rakendus. Päris selge on see, et tasuta õppekohti tuli juurde üle 4000. See on üsna suur arv. Nii et sõltumata sellest, kui palju õppekulude osaliseks kompenseerimiseks arveid välja kirjutatakse, on kõrghariduse omandamine läinud Eesti leibkondadele mitu korda odavamaks. Suures plaanis ei ole kahtlustki, et tasuta kõrghariduse nime all tuntuks saanud kõrgharidusreform on parandanud leibkondade ligipääsu kõrgharidusele. Nüüd teie kaks küsimust. Selle kohta, kui palju on arveid välja kirjutatud, mitu protsenti üliõpilastest on arve saanud ja kui suur summa see on, saab esimesi järeldusi teha umbes paari kuu pärast. Praegu on tõepoolest, nagu te ütlesite, arvete väljakirjutamise aeg. Kui arved on välja kirjutatud, siis saab neid ka analüüsima hakata. Esialgsed tulemused näitavad, et see puudutab suhteliselt väikest hulka üliõpilasi. Varasemaga võrreldes on üliõpilased, kui nii võib öelda, ka rohkem pingutanud, pööranud rohkem tähelepanu õppekava läbimisele ja seega on ülikoolide üldine efektiivsus kasvanud. Aga nii see väide, et efektiivsus on kasvanud, kui ka väide, et ta on oluliselt vähenenud, saavad kvantitatiivse sisu lähema paari kuu jooksul.
Palun, kolleeg Jaak Allik!
Lugupeetud minister! Viimasel kohtumisel meie fraktsiooniga, kui ma õigesti mäletan, te väitsite, et juunikuuks esitab haridusministeerium koolivõrgu arengukava Vabariigi Valitsusele kinnitamiseks. Kas ma saan õigesti aru, et see tähtaeg on seotud Euroopa Liidu toetusfondide raha kasutamisega neile haridusobjektidele, kuhu Eestil on kavas seda raha kulutada? Kas see arengukava peab andma garantii ainult neile objektidele, mida me tahame finantseerida Euroopa rahaga, pidades neid jätkusuutlikeks, või peab ta andma detailse pildi kogu koolivõrgu jätkusuutlikkusest?
Aitäh! See uuring, mille me oleme tellinud jätku-uuringuna Praxise käest – esimene uuring valmis teatavasti 2005. aastal –, see koolivõrgu analüüs peaks andma tervikliku pildi koolivõrgu arengust ja seda siis ka ajalises perspektiivis, sest nagu juba öeldud, eelmine uuring oli aastal 2005. Selle uuringu põhjal on kindlasti võimalik teha üldisemaid järeldusi, mitte piirduda ainult investeeringukavaga. Küll aga on tõepoolest see jaanipäeva tähtaeg seotud Euroopa struktuurifondide raha kasutuselevõtuga. Me tahame vältida olukorda, mis paraku ei olnud täiel määral välditud eelmisel finantsperioodil, et riiklikud, sh struktuurifondidest kaasrahastatud investeeringud, oleksid jätkusuutlikud ka 10, 20 ja 30 aasta pärast. Kindlasti ei saa sellele küsimusele läheneda niimoodi, et alles jäävad ainult need koolid, mida toetatakse struktuurifondide vahenditest. Kindlasti on allesjäävaid koole palju rohkem. Vähetähtis ei ole ka asjaolu, et munitsipaalkooli sulgemise otsuse saab langetada ikka kooli pidaja ise, riiklikult sekkuda ei ole kavas. Ma ei ole kuulnud ka Riigikogu saalist ettepanekuid, et keskvõim või keskvalitsus peaks hakkama otsustama, kas kohaliku omavalitsuse pädevusse kuuluvaid koole pidada või mitte. Küll aga saab riik juhtida koolivõrgu kujunemist investeeringuotsuste ja rahastamismudeli kaudu, mida me oleme ka sihikindlalt teinud.
Suur tänu, härra minister! Lõpetan ka selle küsimuse käsitlemise.
Järgmine küsimus on kolleeg Aivar Sõerdilt peaminister Andrus Ansipile. Palun!
Aitäh, austatud esimees! Austatud peaminister! Sellel nädalal lõpeb iga-aastane Rahvusvahelise Valuutafondi missioon Eestisse. Ma tean, et teie olete selle delegatsiooni liikmetega kohtunud ja ka Riigikogu rahanduskomisjon kohtus nendega eile. Millised on valitsuse järeldused kohtumisest valuutafondi delegatsiooniga? Milline on fondi hinnang meie majandusele ja meie aetud poliitikatele? Arvestades praegust kogu Euroopa majanduskeskkonna heitlikkust, on valuutafondi hinnangud erakordselt olulised.
Aitäh! Põhijäreldus on ilmselt meie mõlema jaoks üks ja sama: Eesti riik peab jätkama konservatiivset eelarvepoliitikat. Võlgu elamine ei ole mitte kuidagi aktsepteeritav meie enda põhimõtetest lähtuvalt ja seda ei aktsepteeriks ka Rahvusvaheline Valuutafond. Konsultatsioonid Rahvusvahelise Valuutafondiga on Eesti jaoks alati olnud väga kasulikud. Selline kõrvaltvaataja pilk, kõrvaltvaataja analüüs aitab paremini mõista protsesse Eesti riigis ning tänu IMF-i soovitustele oleme suutnud langetada riigisiseselt häid ja õigeid otsuseid. Põhisoovitus on jätkata samal kursil. IMF on püstitanud mitmeid küsimusi, mis on seotud Eesti tööjõuturuga ja majanduskasvuga. Ilmselt peame nende teemadega ise põhjalikult edasi tegelema. Nad ei ole oma lõplikke seisukohti ja järeldusi praegu veel esitanud, kuid konsultatsioonide käigus on küsitud, miks Eestis on suhteliselt suur tööpuudus. Meie tööpuudus on küll märgatavalt madalam kui Euroopa Liidus keskmiselt, kuid on endiselt siiski üksjagu suur. Küsimus on, mida me saaksime teha paremini, et tööpuudust vähendada, sest selline suur tööpuudus ei sobi kokku muude indikaatoritega. Ehk kui otsida ühest lahendust, siis lahendus peaks olema elukestvas õppes osalejate arvu märgatav suurenemine.
Palun, kolleeg Aivar Sõerd, esimene täpsustav küsimus!
Aitäh selle ülevaate eest! Tavaliselt käsitletakse konsultatsioonidel valuutafondiga ka liikmesriigi poliitikaid, kavandatavaid otsuseid või juba tehtud otsuseid. Tavaliselt on tähelepanu all sellised sammud, mis kas suurendavad eelarvetulusid või vähendavad eelarvekulusid. Kas te peatusite nendel läbirääkimistel ka sellisel aktuaalsel teemal nagu lastetoetused, sellel, kas need võiksid olla universaalsed või vajaduspõhised?
Aitäh! Kuna teema oli eile aktuaalne ja kohtumine toimus ka eile, siis muidugi me käsitlesime seda teemat. Rahvusvahelise Valuutafondi lähenemine on eelkõige seotud efektiivsusega. Rahvusvaheline Valuutafond soovib, et maksumaksjate raha kasutataks ühiskonna probleemide lahendamisel efektiivselt. Seetõttu olemuslikult eelistavad nad muidugi vajaduspõhiste toetuste maksmist ja mitte niivõrd universaaltoetusi. Samas on see siiski iga riigi enda otsustada, missuguseid toetusviise eelistada. Põhiliselt on küsimus ikka selles, kuidas leida optimaalne tasakaal universaaltoetuste ja vajaduspõhiste toetuste vahel. Eestis tasakaal praktiliselt puudub. Meil on valitsevalt universaaltoetused ja vajaduspõhiste toetuste, peretoetuste osatähtsus on teiste Euroopa Liidu liikmesriikidega võrreldes väga pisikene. Kuid kindlasti ei sobi ka Rahvusvahelisele Valuutafondile niisugune bravuurne lähenemine, et kui on poliitiline tahe, küllap siis raha leitakse. Kõik langetatavad otsused peavad olema vastutustundlikud. Vastutustundlikud on otsused siis, kui kulutused on kaetud ka reaalsete rahaliste vahenditega.
Nüüd kaks kohapeal registreeritud küsimust. Palun, kolleeg Tarmo Tamm!
Aitäh! Lugupeetud peaminister! Nagu me täna võisime lugeda, on Eesti riik varajases majanduslanguse faasis. Teatavasti on selle aasta riigieelarve koostamisel arvestatud majanduskasvuks 3,6%. Kui jälgida kõrvalt uue koalitsiooni läbirääkimisi, siis seal tulevad lauale järjest uued soovid. Minu jaoks on küsimus, kas uus koalitsioon ei pea esimese sammuna hakkama selle aasta riigieelarvet ringi tegema. Mis teie arvate?
Aitäh! Praegusel hetkel ei ole mulle teada, missugune see uus koalitsioon on või on see vana koalitsioon. Mina soovin kindlasti seda, et ka tulevased valitsused jätkaksid senini Eestile edu toonud konservatiivset eelarvepoliitikat. Eesti jaoks on ülioluline hoida riigi rahandus heas korras. Mis faasis see majandus meil parasjagu on, selle üle me võiksime diskuteerida. Meil on kaks naabrit, kelle tööstustoodangu maht oli jaanuarikuus väga suures languses. Samas on meil kolmas ekspordipartner, kes asetseb ekspordimahu poolest nendest kahest naabrist eespool, kellel möödunud aasta neljandas kvartalis oli tubli 3%-line majanduskasv. Nii et ega see naabruse mõju nii väga ühemõtteline ka ei ole. Tõsi, lisaks nimetatud kahele naabrile, Lätile ja Soomele, kus tööstustoodangu kasv on olnud languses, on ka kolmas riik, kus majanduskasvuga ei ole lood kõige paremad – see on Venemaa. Missugused need arengud saavad olema ja missugune saab olema nende mõju Eestile, on praegu küllalt raske prognoosida. Kuid mina vaatan Eesti majanduse tulevikule siiski lootusrikkalt ja pean Eesti majanduse potentsiaali praegu kõrgeks. Ma eeldan, et nii nagu prognoosib ka Rahvusvaheline Valuutafond, on selle aasta majanduskasv vähemalt 2,5% ja järgmisel aastal võiks see protsendipunkti jagu veelgi kasvada.
Kolleeg Helmen Kütt, palun viimane kohapeal registreeritud küsimus!
Tänan! Lugupeetud peaminister! Eestis on registreeritud töötus viis kuud kasvanud. Kas nendel läbirääkimistel oli lisaks elukestvale õppele ning täiendus- ja ümberõppele juttu ka noortegarantiidest, mida Sotsiaalministeerium teadupärast praegu välja töötab ja ilmselt uuel aastal osaliselt juba ka rakendab?
Aitäh! Ei, selliseid detailseid teemasid me Rahvusvahelise Valuutafondi delegatsiooniga kõneldes ei käsitlenud. Aga loomulikult mõistab Rahvusvaheline Valuutafond suurepäraselt ka tööturu sesoonsust. See, et üldjuhul tööpuudus neljandas ja esimeses kvartalis suureneb ning teises kvartalis ja kolmandas kvartalis järsult väheneb, on Eestile olnud omane juba viimased 20 aastat. Nii et sesoonsete trendide põhjal ei maksaks küll üritada siin teha järeldusi üldiste suundumuste kohta.
Suur tänu, härra peaminister! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise. Head kolleegid, meil jääb paar minutit aega, nii et palun, kasutage nobedaid näppe! Keegi ei soovigi kõnelda. Siis ma võin öelda, et infotund on lõppenud. Suur tänu, kolleegid, küsimuste esitamise eest! Suur tänu, valitsusliikmed, küsimustele vastamise eest! Infotund on lõppenud.
Tere päevast, lugupeetud kolleegid! Alustame Riigikogu täiskogu VII istungjärgu seitsmenda töönädala kolmapäevast istungit. Head kolleegid, kui te soovite üle anda eelnõusid ja arupärimisi, siis praegu on õige aeg. Soove ei ole. Riigikogu juhatus on võtnud menetlusse järgmised eelnõud ja määranud neile juhtivkomisjonid. Esiteks, Vabariigi Valitsuse s.a 10. märtsil algatatud Eesti Vabariigi ja Venemaa Föderatsiooni vahelise Eesti-Vene riigipiiri lepingu ja Eesti Vabariigi ja Venemaa Föderatsiooni vahelise Narva ja Soome lahe merealade piiritlemise lepingu ratifitseerimise seaduse eelnõu, mille juhtivkomisjon on väliskomisjon. Teiseks, Vabariigi Valitsuse s.a 10. märtsil algatatud kaugkütteseaduse muutmise seaduse eelnõu, mille juhtivkomisjon on majanduskomisjon. Kolmandaks, Vabariigi Valitsuse s.a 10. märtsil algatatud audiitortegevuse seaduse ja väärtpaberituru seaduse muutmise seaduse eelnõu, mille juhtivkomisjon on majanduskomisjon. Neljandaks, Vabariigi Valitsuse s.a 10. märtsil algatatud Ülemaailmse Postiliidu 25. kongressi lõppaktide ratifitseerimise seaduse eelnõu, mille juhtivkomisjon on majanduskomisjon. Viiendaks, Vabariigi Valitsuse s.a 10. märtsil algatatud keskkonnaseadustiku üldosa seaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu, mille juhtivkomisjon on keskkonnakomisjon. Kuuendaks, Vabariigi Valitsuse s.a 10. märtsil algatatud veeseaduse muutmise seaduse eelnõu, mille juhtivkomisjon on keskkonnakomisjon. Seitsmendaks, Riigikogu sotsiaalkomisjoni s.a 10. märtsil algatatud ravimiseaduse, riigilõivuseaduse ja tervishoiuteenuste korraldamise seaduse muutmise seaduse eelnõu, mille juhtivkomisjon on sotsiaalkomisjon. Kaheksandaks, Eesti Keskerakonna fraktsiooni s.a 10. märtsil algatatud põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse ja kutseõppeasutuse seaduse muutmise seaduse eelnõu, mille juhtivkomisjon on kultuurikomisjon. Üheksandaks, Riigikogu põhiseaduskomisjoni s.a 11. märtsil algatatud Riigikogu valimise seaduse ja teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu, mille juhtivkomisjon on põhiseaduskomisjon. Riigikogu juhatus on kinnitanud järgmised muudatused komisjonide koosseisus. Esiteks, Riigikogu liige Urbo Vaarmann on lahkunud kultuurikomisjoni liikme kohalt ja asunud keskkonnakomisjoni liikme kohale. Teiseks, Riigikogu liige Eldar Efendijev on lahkunud keskkonnakomisjoni liikme kohalt ja asunud kultuurikomisjoni liikme kohale. Palun teeme kohaloleku kontrolli! Kohalolijaks registreerus 93 Riigikogu liiget, puudub 8.
Alustame tööd tänase päevakorraga. Päevakorra esimene punkt on põhiseaduskomisjoni algatatud märgukirjale ja selgitustaotlusele vastamise seaduse ning Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse muutmise seaduse eelnõu 518 kolmas lugemine. Kas fraktsioonide volitatud esindajad soovivad läbirääkimisi pidada? Palun, kolleeg Neeme Suur Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni esindajana!
Proua juhataja! Eelnõu, mida me praegu hääletama asume, on samm rahvakogu ettepanekute suunas. Petitsiooniõigus ei olnud Eestis seni sisustatud, selle eelnõuga see mehhanism luuakse. Sotsiaaldemokraatidel on hea meel, et eelnõu menetlemisel arvestati meie ettepanekut, mille kohaselt petitsiooni esitajate esindaja kutsutakse igal juhul komisjoni oma ettepaneku kohta suulisi selgitusi andma. Õigus olla ära kuulatud on demokraatlikus ühiskonnas üks põhiõigustest. Tõsi ta on, eelnõusse jäi sisse Riigikogule esitatava märgukirja tuhande allkirja nõue. Meie ettepaneku kohaselt oleks petitsiooni esitamiseks piisanud 500 toetusallkirjast. Tõsi ta on, eelnõusse jäi ka ebameeldiv lisaklausel, mis annab kodanike vastuvõttu korraldavale ametnikule õiguse otsustada, kas suuliselt pöörduja õigust olla ära kuulatud ilmselgelt kuritarvitab või mitte. Endiselt on üleval kahtlus, kas selline säte ei anna alust ametnike omavoli suurenemiseks. Kuna aga põhimõtteliselt on tegemist võimaluse loomisega petitsioone esitada ja rahvakogu vaimust kantud eelnõuga, siis sotsiaaldemokraadid hääletavad eelnõu poolt. Kui eelnõu seadusena rakendamisel ilmneb siiski kirjeldatud asjaoludest tulenevaid probleeme, siis peame vajalikuks loodavat regulatsiooni edaspidi korrigeerida. Aitäh!
Suur tänu, kolleeg Neeme Suur! Rohkem kõnesoove ei ole, lõpetan läbirääkimised. Me võime minna lõpphääletuse juurde. Kolleegid, tundub, et enamik Riigikogu liikmetest on saalis. Kuna selle seaduse vastuvõtmine nõuab Riigikogu koosseisu häälteenamust, siis palun teeme kohaloleku kontrolli! Vabandust, ma katkestan kohaloleku kontrolli! Kolleeg Kaia Iva, millised on probleemid? (Kaia Iva: "Ei ole probleeme.") Ei ole probleeme. Veel kord, palun, teeme kohaloleku kontrolli! Kohalolijaks registreerus 92 Riigikogu liiget, puudub 9. Hea Riigikogu, panen lõpphääletusele põhiseaduskomisjoni algatatud märgukirjale ja selgitustaotlusele vastamise seaduse ning Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse muutmise seaduse eelnõu 518. Palun hääletada! Poolt hääletas 92 Riigikogu liiget, vastuolijaid ega erapooletuid ei ole. Eelnõu on seadusena vastu võetud.
Algab Vabariigi Valitsuse algatatud tööturuteenuste ja -toetuste seaduse ning töötuskindlustuse seaduse muutmise seaduse eelnõu 521 teine lugemine. Ma palun ettekandeks kõnepulti sotsiaalkomisjoni esimehe Margus Tsahkna!
Lugupeetud proua esimees! Hea Riigikogu! Vabariigi Valitsuse 4. novembril m.a algatatud tööturuteenuste ja -toetuste seaduse ning töötuskindlustuse seaduse muutmise seaduse eelnõu 521 esimene lugemine lõpetati 15. jaanuaril s.a. Muudatusettepaneku eelnõu kohta esitas Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon. Samamoodi esitasid arvamusi ja ettepanekuid eelnõu kohta sotsiaalkomisjonile Eesti Kaubandus-Tööstuskoda, Teenusmajanduse Koda ja Eesti Ametiühingute Keskliit. Riigikogu Kantselei õigus- ja analüüsiosakond koostas arvamuse Eesti Kaubandus-Tööstuskoja ja Teenusmajanduse Koja pöördumise kohta. Sotsiaalkomisjon valmistas tööturuteenuste ja -toetuste seaduse ning töötuskindlustuse seaduse muutmise seaduse eelnõu teist lugemist ette neljal istungil: 11. ja 18. veebruaril ning 10. ja 11. märtsil. Räägin menetlusest lühidalt. Kaubandus-tööstuskoja kirjas tehti ettepanek jätta eelnõust välja § 1 punktid 5 ja 6, mis näevad ette, et töötuna ei võetaks arvele äriühingu juhti ega mittetulundusühingus või sihtasutuses väikese tasu eest töötavat inimest. Nende arvates ei ole põhjendatud, et töötuna ei võeta arvele isikut, kes on juhatuse liige. Samuti võib see nende meelest avaldada negatiivset mõju ettevõtlusaktiivsusele. Teenusmajanduse Koda väljendas seisukohta, et muudatus, mille kohaselt äriühingu liige ei saa edaspidi ennast töötuna arvele võtta, sõltumata sellest, kas ta saab töö eest tasu või mitte, on põhiseadusega vastuolus. Kooskõla põhiseadusega on Riigikogu Kantselei õigus- ja analüüsiosakond põhjalikult analüüsinud ning leidnud, et vastuolu põhiseadusega puudub. Ametiühingute keskliit ei toeta eelnõuga kavandatavat muudatust, mille kohaselt ei võeta enam töötuna arvele mittetulundusühingu või sihtasutuse juhtimis- ja kontrollorgani liiget, kes saab oma ülesannete täitmise eest tasu, mis on väiksem kui pool kehtivast töötasu alammäärast. Pöördumises tehakse ettepanek jätta eelnõust välja § 1 punktid 5 ja 6. Sotsiaalministeeriumi väidetel lähtuti eelnõus sätestatud muudatuste kavandamisel sellest, mis on töötamine, ega leitud põhjendust sellele, miks mittetulundusühingute ja sihtasutuste juhtimis- ja kontrollorganite liikmed peaksid olema teiste töötajatega võrreldes eelisseisus. Kui inimene töötab mittetulundusühingus väikese tasu eest, siis ta ei ole ilma tööta. Selline oli ministeeriumi seisukoht. Analoogselt ei ole töötu see inimene, kes töötab mõne muu juriidilise isiku heaks osalise tööajaga ja saab väikest tasu. Töötajaid tuleb kohelda võrdselt. Mittetulundusühingu ja sihtasutuse töötaja ei ole ka siis töötu, kui ta saab väiksemat töötasu kui pool töötasu alammäärast. Eelnõus on nähtud ette erand, mille kohaselt töötuna võetakse arvele mittetulundusühingu või sihtasutuse juhtimis- või kontrollorgani liige, kui ta ei saa selle eest tasu. Erand on tehtud lähtudes vajadusest võimaldada ka töötuna arvel oleku ajal vabatahtlikkuse alusel (ilma tasuta) tegutseda mittetulundusühingu eesmärkide täitmise nimel. Muudatusettepanekuid oli kolm. Esimese muudatusettepaneku oli esitanud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon, komisjon seda ei toetanud. Selle ettepaneku kohaselt tuleks maksta tööandjale palgatoetust, kui ta võtab tööle töötu, kes on 16–24-aastane ja olnud töötuna arvel vähemalt kolm kuud järjest. Kehtiva seaduse ja eelnõu kohaselt makstakse tööandjale palgatoetust, kui ta võtab tööle töötu, kes on 16–24-aastane ja olnud töötuna arvel vähemalt kuus kuud järjest. Komisjon ei toetanud seda ettepanekut, nagu ma juba ütlesin. Ministeeriumi arvamuses on öeldud, et uuringute põhjal soodustab palgatoetuse maksmine tööandjale töötaja tööl püsimist vaid juhul, kui sellega kaasneb töötaja oskuste parandamine, st see on kombineeritud koolitusega. Sotsiaalministeerium valmistab ette noortegarantii meetmeid, mille kohaselt makstakse palgatoetust soodsamatel tingimustel, kui tööturuteenuste ja -toetuste seadus ette näeb. Noortegarantii kohaselt makstakse palgatoetust tööandjale, kes võtab vähemalt kaheks aastaks tööle noore töötu vanuses 17–29 aastat, kes on olnud töötuna arvel vähemalt neli kuud ning kellel puudub töökogemus ja erialane haridus. Palgatoetust makstakse kuni 12 kuud. Tööandjale, kes korraldab noorele töötajale koolituse, hüvitatakse kahe aasta jooksul osa koolituskulusid. Need on noortele mõeldud ja noortegarantii raames tehtavad muudatused. Muudatusettepanekud nr 2 ja 3 on seotud tehniliste lahendustega ja ka seaduse jõustumise tähtajaga. Muudatused on siin vajalikud, kuna selle seaduseelnõu menetlemine on kestnud päris pikka aega. Head Riigikogu liikmed! 11. märtsil toimus sotsiaalkomisjoni koosolek, kus me seda teemat arutasime. Kuna meil on veel sisulisi muudatusettepanekuid, mida sotsiaalkomisjon põhimõtteliselt aktsepteerib, siis me teeme täna ettepaneku teine lugemine katkestada. See otsus tehti konsensuse alusel. Kui meie plaanid ilusasti täide lähevad, siis jätkub eelnõu teine lugemine siin järgmisel nädalal. Komisjon otsustas määrata uueks muudatusettepanekute esitamise tähtajaks 13. märtsi kell 17.15. Kui teil on veel ettepanekuid selle eelnõu kohta, siis te saate need esitada ja komisjon kindlasti arutab neid. Aitäh!
Suur tänu, kolleeg Margus Tsahkna! Küsimus on kolleeg Urbo Vaarmannil.
Aitäh, lugupeetud eesistuja! Lugupeetud komisjoni ettekandja! Kas te arutasite ka seda, et kui ettevõtja lõpetab oma tegevuse ja peaks ennast tööbörsil arvele võtma, siis kui kaua kestab see aeg, mis läheb firma likvideerimiseks, ehk see aeg, kui ta tegelikult ei saa ennast arvele võtta?
Aitäh! Tõepoolest, ka ettevõtjate organisatsioonid juhtisid tähelepanu sellele, et ettevõtte likvideerimine võtab aega. Kuid see seaduseelnõu käsitleb juhatuse liikmeks olemist. Selle staatuse muutmine ei ole otseselt seotud ettevõtte likvideerimisega, vaid küsimus on selles, kas inimene on juhatuse liikmena tööl või mitte, kas ta on juhatuse liige või mitte. Seaduse järgi on niimoodi, et kui ta on juhatuse liige, siis ta töötuna ennast arvele võtta ei saa, kui ta juhatuse liige enam ei ole, siis ei takista mitte miski teda töötuna arvele võtmast.
Palun, kolleeg Urbo Vaarmann, teine küsimus!
Aitäh! Siit tekib küsimus, kuidas on võimalik omada ettevõtet, kus ei ole juhatuse liiget. Ma arvan, et Eestis on pooltes või rohkemates ettevõtetes omanik ja juhatuse liige üks ja seesama isik. Firma ei tohi jääda ilma juhatuse liikmeta. Sisuliselt tekib seis, kus ei ole ikkagi võimalik börsile minna.
Ma ei saanud hästi aru. Kas te pidasite silmas tööbörsi? Okei. Tööd otsida on ikkagi võimalik. Teistpidi võttes on ettevõtluse eesmärk teenida tulu. Loodetavasti on see inimene juhatuse liikmena saanud juba varem töötasu. See olukord on selline. Ma avan korraks selle vaidluse, mis toimus sotsiaalkomisjonis. Ettevõtjate organisatsioonide arusaamad on väga mõistetavad. Ettevõtjatel on üks filosoofia: kõikvõimalikud toetused (töötu abiraha; töötuskindlustusmaksest laekunud toetused, mida on võimalik saada ennast töötuna arvele võttes, kui varem on teatud aeg töötuskindlustusmakseid tasutud; ettevõtlustoetused, nt ettevõtluse alustamise toetus või mis tahes) on selle järgi kõik ettevõtlust toetavad meetmed, nii me saime aru. Mida peab riik tegema? Ta peab selgelt eristama, et ühed meetmed on seotud töötuks jäämisega ja tööturumeetmetega ning teised meetmed on ettevõtlusmeetmed. Töötuna käsitletakse inimesi, kes ongi töötud ja kes ei saa tasu. Seda tähendab selle joone tõmbamine siin. Erand on seotud just mittetulundusühingutega, see puudutab vabatahtlikku tööd. See informatsioon võiks muidugi minna ka majanduskomisjonile ja nendele komisjonidele, kes tegelevad otseselt ettevõtlusega. Mõned ettevõtluse arendamise ja toetustega seotud teemad on seni omavahel kuidagi seotud olnud. Töötute toetamine ei ole tegelikult ettevõtluse arendamise teema, aga need teemad on natuke segamini läinud. Ma arvan, et kolleeg Urbo Vaarmann küsis õige küsimuse. Mis siis sel hetkel sellest inimesest saab? Meile on Reformierakonna fraktsioonilt laekunud ettepanek, osaliselt sellepärast me selle arutelu siin täna katkestamegi. See näeb ette, et kui alustav ettevõtja on saanud kasutada tööturumeetmeid, ta on saanud ettevõtluse alustamise toetust, siis kuni kolm kuud saaks see ettevõtlusega alustav isik olla ikkagi ka töötuna arvel, kuni ettevõte käivitub. Me ei peaks talt kohe tuge ära võtma. Siin on võib-olla tegemist n-ö piiri peal mängimisega, aga ma isiklikult arvan, et selline muudatus võiks siia sisse tulla. Ka komisjon arutas eile seda teemat.
Rohkem küsimusi ei ole. Suur tänu, kolleeg Margus Tsahkna! Kas kolleegid soovivad läbirääkimisi pidada? Kõnesoove ei ole, läbirääkimisi ei avata. Nagu ettekandja ütles, seaduseelnõu kohta on tehtud kolm muudatusettepanekut. Esimese on esitanud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon, juhtivkomisjon on jätnud selle ettepaneku arvestamata. Teise ja kolmanda ettepaneku on esitanud sotsiaalkomisjon, st need on täielikult arvestatud. Kuna aga juhtivkomisjon on palunud eelnõu 521 teise lugemise katkestada, siis määran eelnõu 521 muudatusettepanekute esitamise tähtajaks s.a 13. märtsi kell 17.15. Eelnõu 521 teine lugemine on katkestatud.
Järgmine päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud kriminaalmenetluse seadustiku, karistusregistri seaduse, kriminaalmenetluse seadustiku rakendamise seaduse, riigilõivuseaduse, riigisaladuse ja salastatud välisteabe seaduse ning riigi õigusabi seaduse muutmise seaduse eelnõu 578 esimene lugemine. Ettekandeks palun kõnetooli justiitsminister Hanno Pevkuri! Ohoh, ta on juba siin!
Austatud Riigikogu esimees! Head Riigikogu liikmed! Seaduseelnõu pealkiri on väga pikk. Riigikogu esimees luges selle ette, ma seda kordama ei hakka. Aga seda võin küll öelda, et tegemist on hea eelnõuga. Seaduseelnõu peaeesmärk on korrastada kriminaalmenetluse seadustiku osa, mis käsitleb rahvusvahelist koostööd kriminaalmenetluses. Seda on vaja täiendada rahvusvahelises koostöös tekkinud probleemide tõttu ja vajaduse tõttu muuta koostöö regulatsioon kohaldajatele selgemaks. Lisaks on meil kui Euroopa Liidu liikmel kohustus võtta Euroopa Liidus heakskiidetud õigusaktid üle Eesti õigusesse. Eelnõuga võetakse üle kuus raamotsust, kaks direktiivi ja üks Euroopa Liidu liikmesriikide vahelise kriminaalasjades vastastikuse õigusabi konventsiooni protokoll, mis reguleerib pangasaladusena käsitatavate andmete vahetamist liikmesriikide vahel. Kõigepealt räägin raamotsusest konfiskeerimisotsuste suhtes vastastikuse tunnustamise põhimõtte kohaldamise kohta. Selle eesmärk on kehtestada eeskirjad, mille alusel liikmesriik tunnustab ja täidab oma territooriumil mõne teise liikmesriigi kriminaalasjades pädeva kohtu tehtud konfiskeerimisotsust. Teiseks võtame Eesti õigusesse üle raamotsuse tagaseljaotsuste vastastikuse tunnustamise kohta, mille eesmärk on kehtestada ühtsed reeglid tagaseljaotsuste vastastikuse tunnustamise ja jõustamise kohta. Ühtlasi tehakse muudatused varasemates vastastikuse tunnustamise raamotsustes. Tagaseljaotsuste tunnustamise regulatsioon oli varem erinev ning seda on vaja ühtlustada. Kolmas raamotsus, mille üle võtame, on otsus tingimisi karistuste ja alternatiivsete mõjutusvahendite vastastikuse tunnustamise kohta. See raamotsus kehtestab eeskirja, mille kohaselt üks liikmesriik tunnustab teises liikmesriigis tehtud kohtuotsuseid ja vajaduse korral vangistuse tingimisi kohaldamata jätmist käsitlevaid otsuseid ning teeb kohtuotsuse alusel määratud tingimuslike meetmete või sellises kohtuotsuses sisalduvate alternatiivsete mõjutusvahendite järelevalvet. Raamotsust kohaldatakse üksnes kohtuotsuste ja vajaduse korral vangistuse tingimisi kohaldamata jätmist käsitlevate otsuste tunnustamise suhtes ning tingimuslike meetmete ja alternatiivsete mõjutusvahendite järelevalve eest vastutuse ülevõtmise suhtes. Neljas raamotsus, mille üle võtame, on otsus Euroopa Liidu liikmesriikide õiguskaitseasutuste vahelise teabe ja jälitusteabe vahetamise lihtsustamise kohta. Nagu nimetus ütleb, sätestab see raamotsus õiguslikud alused ja menetluse, kuidas vahetatakse teavet ja jälitusteavet Euroopa Liidu liikmesriikide pädevate asutuste vahel. Nähakse ette, et seaduses sätestatud ulatuses saavad teavet ja jälitustoiminguga kogutud teavet Euroopa Liidu liikmesriikide vahel vahetada jälitusasutused. Liikmesriik võib esitada teisele liikmesriigile taotluse, saamaks teavet või jälitusteavet, mis on vajalik kuriteo avastamise, tõkestamise või kohtueelse menetluse läbiviimise eesmärgil. Viiendaks võtame üle raamotsuse vangistuse vastastikuse tunnustamise kohta. Selle otsusega kehtestatakse eeskiri, mille kohaselt tuleb liikmesriigil tunnustada kohtuotsust ja viia mõistetud vanglakaristus täide, hõlbustamaks süüdimõistetud isiku sotsiaalset rehabilitatsiooni. Veendumaks, et karistuse täideviimine täidesaatvas riigis hõlbustab süüdimõistetud isiku sotsiaalset rehabilitatsiooni, peab väljaandjariigi pädev asutus võtma arvesse sellist üksikasja nagu isiku sidemed täidesaatva riigiga, kas ta peab seda perekondlike, keeleliste, kultuuriliste, sotsiaalsete ja majanduslike sidemetega paigaks või on tal muud seosed täidesaatva riigiga. Raamotsuse artikli 4 lõige 1 sätestab muu hulgas tingimused, mille alusel saab kohtuotsust tunnustamiseks ja täitmiseks teise liikmesriiki edastada. Kohtuotsust saab edastada süüdimõistetu kodakondsusjärgsele riigile, kus isik elab, või kodakondsusjärgsele liikmesriigile, kus isik ei ela, kuid kuhu isik saadetakse välja kohtuotsuses või kohtuotsusega seonduvas kohtu- või haldusotsuses sisalduva väljasaatmis- või piirile tagasisaatmise meetme alusel, või mis tahes liikmesriiki, mida ei ole nimetatud eelmistes punktides, kelle pädev asutus on nõus kohtuotsuse ja tunnistuse edastamisega sellesse liikmesriiki. Raamotsusest ei tulene kohustust võtta karistuse kandmiseks vastu isikuid, kes ei ole liikmesriigi kodanikud, kuid liikmesriikidele on antud selline võimalus eeltoodud artikli 4 lõike 1 punktiga c (minu nimetatud kolmas punkt). See tähendab, et see säte võimaldab valikuvabadust, liikmesriikidele antakse võimalus edastada kohtuotsus tunnustamiseks ja täitmiseks ka liikmesriiki, kus süüdimõistetud isik elab ja on seaduslikult elanud pidevalt vähemalt viis aastat ning tal on selles liikmesriigis alaline elamisõigus. Raamotsuse üks peamisi eesmärke on tagada süüdimõistetu tõhus ja edukas sotsiaalne rehabiliteerimine vangistuse kandmise ajal ning ka pärast seda. Kuues raamotsus, mille üle võtame, on raamotsus kriminaalasjades tehtava politsei- ja õigusalase koostöö raames töödeldavate isikuandmete kaitse kohta. Raamotsust kohaldatakse üksnes selliste andmete suhtes, mis on saadud riikidevahelise andmevahetuse käigus kriminaalmenetlusalase koostöö raames. Raamotsuse eesmärk on tagada, et riikidevahelises andmevahetuses saadud isikuandmeid kaitstakse kõrgel tasemel peale andmeid edastanud riigi ka vastuvõtvas riigis. Niipalju raamotsustest. Nagu alguses ütlesin, võtame üle ka kaks direktiivi. Esimene puudutab Euroopa lähenemiskeeldu reguleerivat direktiivi. Selle direktiivi eesmärk on tagada inimeste elu ja tervise kaitse kogu Euroopa Liidu territooriumil ning selle kohaselt tunnustab üks Euroopa Liidu liikmesriik teise Euroopa Liidu liikmesriigi poolt kriminaalmenetluse käigus tehtud otsust lähenemiskeelu kohaldamise kohta. Direktiivi kohaselt kohustub üks liikmesriik täitma teises liikmesriigis kohaldatud lähenemiskeeluotsust ning rakendama ohustatud isiku kaitseks oma riigis kehtivaid süsteeme. Teine direktiiv, mille üle võtame, käsitleb õigust saada kriminaalmenetlusest teavet. Direktiivi eesmärk on kehtestada kahtlustatava ja süüdistatava õiguste miinimumreeglid informatsiooni saamisel kriminaalmenetluses. Direktiiv näeb ette tingimused, millal isikule tuleb anda teavet tema vastu esitatud kahtlustuse või süüdistuse sisu kohta, samuti see, millal ja kui suures ulatuses on tal õigus tutvuda kriminaaltoimikus sisalduvate materjalidega. Lisaks võetakse eelnõuga üle Euroopa Liidu liikmesriikide vahelise kriminaalasjades vastastikuse õigusabi konventsiooni protokoll, mis reguleerib pangasaladusena käsitatavate andmete vahetamist liikmesriikide vahel. Selle protokolli eesmärk on näha ette õiguslik alus ja tingimused, vahetamaks liikmesriikide vahel pangasaladusena käsitatavaid andmeid. Protokolli kohaselt on iga liikmesriik kohustatud võtma meetmeid ning nägema ette menetlused, mis võimaldavad teisest liikmesriigist tulnud päringu korral sellele liikmesriigile edastada teavet selle kohta, kas küsitud füüsilisel või juriidilisel isikul on pangaarve või kontroll pangaarve üle liikmesriigi territooriumil asuvas pangas, ning detailsed andmed tuvastatud pangaarvete kohta. Ettepanek on korrastada ka kriminaalmenetluse seadustiku 19. peatüki struktuuri ning lahendada mitmed praktikas tekkinud probleemid ja kaotada kitsaskohad. Muu hulgas muudetakse tulenevalt seaduse praktilisel kohaldamisel esilekerkinud puudustest ja raskustest kriminaalmenetluse seadustiku järgmisi sätteid. Esiteks täpsustatakse kaitsja ja asenduskaitsja määramist. Teiseks täpsustatakse konfiskeeritud ja arestitud vara säilitamise regulatsiooni. Kolmandaks muudetakse paindlikumaks ning laiendatakse lepitusmenetluse regulatsiooni. Neljandaks täpsustatakse regulatsiooni koopiate eest võetavate riigilõivude ja tasude kohta. Eelnõuga oli plaanis täpsustada ka avalikustatavas kohtulahendis isikuandmete avaldamise regulatsiooni. Ettepaneku kohaselt oleks kohtulahendis süüdimõistetu nimi edaspidi asendatud initsiaalidega, kusjuures initsiaalidega ei oleks asendatud raskemate kuritegude, näiteks mõrva, inimsuse või rahvusvahelise julgeoleku vastase kuriteo, inimkaubanduse, seksuaalkuriteo, narkokuriteo, riigivastase või ametialase kuriteo eest süüdimõistetud isiku nime. Kuigi nimetatud muudatus on oluline osa isikute põhiõiguste tagamisest ja tugevamast isikuandmete kaitsest ning selle vajadusele on korduvalt juhtinud tähelepanu õiguskantsler, teen siin ja praegu ettepaneku nimetatud muudatus seaduseelnõust välja võtta. Kutsun lähiajal kokku täna avalduse teinud ajalehtede liidu esindajad, õiguskantsleri ja teised asjasse puutuvad isikud, et inimeste põhiõiguste kaitse ja avaliku huvi tasakaalupunkt veel kord läbi arutada. Lugupeetud Riigikogu liikmed! Eelnõu põhisisu on teile avatud. Ma toetan õiguskomisjoni ettepanekut esimene lugemine lõpetada. Aitäh!
Suur tänu, härra minister! Küsimus on kolleeg Marika Tuus-Laulil.
Aitäh! Härra minister, te nimetasite ajalehtede liitu. Te praegu ei andnud vastust, miks me tahame kurjategijate nimed initsiaalidega asendada. Kuidas te neile vastaksite? Te rääkisite, et raskete kuritegude puhul nimed avalikustatakse. Aga kas ka näiteks väljapressijate, varaste ja tapjate õiged nimed ei tuleks kirja panna? Ajalehtedes ju avalikustatakse neid lugusid ja siis saaks rahvas teada, kes selliseid tegusid toime pannud on.
Aitäh küsimuse eest! Hea meelega selgitan siit puldist seda teile veel. Kehtiv õigus ehk karistusregistri seaduse § 28 näeb ette, et pärast isiku karistusandmete kustutamist registrist asendatakse avalikustatud kohtulahendites või muudes registrisse kandmise aluseks olnud ametnike avalikustatud otsustes isiku nimi initsiaalide või tähemärgiga. Isiku nime ei asendata, kui isik on süüdi mõistetud karistusseadustiku teatud paragrahvide alusel. Laias laastus on tegemist raskemate kuritegudega, mille kohta ma mõne näite ka tõin. Ajalehtede liit räägib oma tänases avalduses sellest, et inimesel peab olema õigus teada, kes on tema äripartner või üüriline. Ma olen sellega igati nõus, loomulikult on see nii. See õigus ja võimalus on nii kehtiva õiguse kui ka muudatusettepaneku kohaselt olemas. Nagu ma ütlesin, ma olen valmis seda teemat edasi arutama. Seetõttu teengi õiguskomisjonile ettepaneku praegu see osa seaduseelnõust välja jätta. Aga kindlasti tuleb leida tasakaalupunkt. Õiguskantsler on korduvalt pöördunud sel teemal Justiitsministeeriumi poole ja on ka avalikkuse ees rõhutanud, et isikuandmete kaitse peab olema tagatud. Kui me vaatame, kas isikul on õigus kohtulahendite kohta päringuid teha, siis vastus on jah. Ka tulevikus, sõltumata sellest, milline on regulatsioon, jääb karistusregister avalikuks. Karistusregistris saab igaüks päringuid teha, selles osas on ajalehtede liidu avaldus ebatäpne. Kindlasti saab igaüks, kes soovib saada infot selle kohta, kas tema naaber on kriminaalkorras karistatud või mitte, sellise päringu teha. Kohtulahendid jäävad avalikuks, kuigi ajalehtede liit oma avalduses väitis vastupidist. Samamoodi on aga vaja tagada isikute põhiõigused. Kui isik on süüdi mõistetud ja ta on oma karistuse ära kandnud, siis on tal õigus eeldada, et tema karistusandmed on kustunud. Guugeldades ei peaks nägema kohtulahendit, kui inimene on näiteks 13 aastat tagasi ühe moosipurgi vargusega vahele jäänud. Tuleb leida mõistlik tasakaalupunkt. Eelnõus on pakutud üks võimalus, aga ma olen valmis seda teemat edasi arutama. Eelkõige ootan ma õiguskantsleri arvamust. Koos ajalehtede liiduga tuleb leida selline tasakaalupunkt, et isikuandmed ja isikute põhiõigused oleksid kaitstud, aga samas oleks tagatud ka ajakirjandusvabadus.
Palun, kolleeg Valeri Korb!
Aitäh! Lugupeetud härra minister! Seaduseelnõu korrastab koostööd rahvusvahelises kriminaalmenetluses. Kas liikmesriikides on need asjad edasi liikunud või oleme meie jälle esimesed?
Aitäh! Kindlasti ei ole me esimesed. Ma mainisin mitut raamotsust ja kahte direktiivi. Mitmed liikmesriigid on need üle võtnud. Rahvusvaheline kriminaalkoostöö saab olla edukas ainult siis, kui liikmesriigid omavahel infot vahetavad. Vaatame toimepandud rahvusvahelisi kuritegusid ning politsei koostööd või justiitsalast koostööd prokuratuuri valdkonnas. Need raamotsused ongi vajalikud selleks, et seda tõhusamalt teha. Kui näiteks varastatud auto liigub läbi mitme liikmesriigi, siis on vaja jälitusinfot vahetada. Eriti majanduskuritegude ja küberkuritegude puhul on rahvusvahelise koostöö vajadus üha ilmsem. Olukorras, kus Euroopa Liidus on teenuste ja isikute vaba liikumine, rahvusvaheline koostöö igal juhul tugevneb. Selle üks näide on Euroopa Komisjoni algatus Euroopa prokuratuuri loomiseks.
Rohkem küsimusi ei ole. Suur tänu, härra minister! Palun ettekandeks kõnepulti õiguskomisjoni aseesimehe Kalle Laaneti!
Austatud esimees! Head kolleegid! Õiguskomisjon arutas seda eelnõu enne esimest lugemist kahel korral. Esimest korda tegime seda esmaspäeval, 27. jaanuaril 2014. Komisjoni istungil osalesid justiitsminister Hanno Pevkur, ministri nõunik Madis Timpson, rahvusvahelise justiitskoostöö talituse nõunik Imbi Markus ning karistusõiguse ja menetluse talituse nõunik Markko Künnapu. Jõuti seisukohale, et see eelnõu tuleks võtta täna täiskogu päevakorda. See oli konsensuslik otsus. Tehti ettepanek esimene lugemine lõpetada (ka see otsus tehti üksmeelselt) ja määrata ettekandjaks Kalle Laanet. Teisel korral arutati eelnõu sisulisemalt. See toimus teisipäeval, 11. märtsil. Sellest istungist võtsid osa Markko Künnapu ja Imbi Markus Justiitsministeeriumist ning Riigikogu Keskerakonna fraktsiooni nõunik Kätlin Joala, lisaks osalesid loomulikult õiguskomisjoni liikmed. Kuna minister juba andis üsna põhjaliku ülevaate seaduseelnõu eesmärkidest, siis mina kajastan natuke neid meeleolusid, mis 11. märtsil komisjonis olid, ja küsimusi, mida esitati. Härra Künnapu kandis meile pidulikult ette, et 10% sellest eelnõust käsitleb riigisisest õigust ja 90% rahvusvahelist kriminaalkoostööd. Riigisisese õiguse teemadest olid kõne all kahtlustatava või süüdistatava ja tema esindaja tutvumine kohtutoimiku materjalidega. Eesmärk on luua neile suuremaid õigusi. Käsitleti ka kaitseõiguse uusi aspekte. Kõige olulisema küsimusena oli laual just nimelt see § 4081, mis käsitleb jõustunud kohtulahendites nimede asendamist initsiaalidega. Suur õnn ja rõõm oli kuulda, et minister on jõudnud seisukohale, et see tuleks eelnõust praegu välja võtta ja seda kõpitseda sellel moel, et see rahuldaks kõiki osapooli. Võib-olla oleks tõesti mõistlik leida infotehnoloogiline lahendus, et ei oleks vaja käsitsi kohtuotsuseid läbi töötada. Õiguskomisjonis arutati tol päeval ka seda, et kui karistusregistris maksab praegu päring neli eurot, siis võib-olla võiks see olla tasuta. Need on kõik aruteluteemad. Eelkõige ootame seda, millise lahendi pakub Justiitsministeerium. Mida otsustati? Osa otsuseid tehti juba varem, aga teisipäeval, 11. märtsil, otsustati teha ettepanek määrata muudatusettepanekute esitamise tähtajaks 26. märts kell 17. See otsus oli ka üksmeelne. Põhimõtteliselt on see kõik.
Suur tänu, kolleeg Kalle Laanet! Küsimus on kolleeg Lembit Kaljuveel.
Aitäh, proua esimees! Hea ettekandja! Rääkisid, et päring maksab neli eurot. Mille alusel see neli eurot selleks tasuks määratud on? Meil kehtib kord, et riigi teenused peavad olema kulupõhised. Sina rääkisid nüüd sellest, et õigem oleks üldse mitte raha võtta. Põhimõtteliselt peaks see teenus olema ikkagi kulupõhine.
Aitäh küsimuse eest! Ka see oli meil arutlusel, kui palju see riigilõiv neli eurot riigikassasse raha sisse toob. Härra Künnapu väga täpset arvu ei osanud öelda, kuid ta arvas, et mõni tuhat eurot. Riigieelarvele see kindlasti suurt mõju ei avalda. Eks tuleb mõelda ja vaadata, kuidas seda õiguslikult lahendada, juhul kui seda teed minnakse.
Rohkem küsimusi ei ole. Suur tänu, kolleeg Kalle Laanet! Kas fraktsioonide volitatud esindajad soovivad läbirääkimisi pidada? Tundub, et jah. Kolleeg Marika Tuus-Laul Keskerakonna fraktsiooni esindajana.
Head kolleegid! Meil on saanud peaaegu reegliks, et alati, kui me võtame üle mõne Euroopa Liidu direktiivi või raamotsuse, siis peidame sinna eelnõusse ära ka mingi Eesti riigi varjatud probleemi, mille lahendamisega hakkama ei saada. Direktiivi või raamotsuse ülevõtmise varjus muudetakse seadust ja tehakse jällegi kobareelnõu. Nii ka seekord. Koos sellega, et oleme üle võtmas rahvusvahelise koostöö plokki kriminaalõiguse valdkonnas, hakkame lahendama koduseid probleeme, millega valitsus hakkama ei ole saanud. Nii tahetakse selle eelnõuga teha võimalikuks, et enne kohtulahendi avalikustamist asendatakse süüdistatava nimi initsiaalide või tähemärgiga, välja arvatud eriti raskete kuritegude puhul (nimetatud on nt riigivastast kuritegu, inimkaubandust, narkokuritegu ja mõrva). Samas jäetakse lubamatult salastatuks tapjate, väljapressijate, varaste ja paljude teiste kurjategijate nimed. Nii ei saa enam isegi mõne kahtlase teenuseosutaja või üürilise tausta lihtsalt kontrollida. Selleks et seda teha, tuleb teha tasuline päring karistusregistris, üks päring maksab neli eurot. Me saame väga hästi aru ajalehtede liidu pahameelest ja nende tänasest pöördumisest justiitsminister Hanno Pevkuri poole, kus muu hulgas öeldakse, et selle muudatusega muudetakse Eestis kohtulahendite avalikustamise traditsiooni ning Eesti riik muutub läbipaistmatumaks ja kinnisemaks. Keskerakonna fraktsioon ei pea õigeks, et raskemaks muutub kuritegude sisu meedias avalikustada, mille tagajärjel jäävad tähelepanuta kogukonnas toimuvad olulised protsessid. Pealegi tehakse seda taas kord Euroopa Liidu õigusaktide ülevõtmise kontekstis. Teine küsimus puudutab muidugi perioodi, millal on tegelikult vaja initsiaale kasutada. Põhimõte "õigus olla unustatud" hakkab kehtima siis, kui kohtuotsus on aegunud, mitte enne seda, kuid meil ei taheta seda arvestada. Eesti riik ei suuda infotehnoloogiaajastul tagada otsingumootorites ja teistes serverites asuvates aegunud kohtuotsustes nimede initsiaalidega asendamist, mida seadus ju praegugi ette näeb. Ettekäändeks tuuakse, et asendamine on väga töömahukas, nagu ka komisjonis juttu oli. Me ei pea õigeks, et seetõttu tahetakse muuta seadust, tehes Eesti elu läbipaistmatumaks. Aitäh!
Suur tänu, kolleeg Marika Tuus-Laul! Palun kõnepulti kolleeg Andres Anvelti Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni esindajana!
Proua juhataja! Head kolleegid! Lugupeetud justiitsminister! Ma ei saanud jätta sõna võtmata, kuna olen selleks väikseks sõnavõtuks ka valmistunud. Aga mind tabas justiitsministri sõnavõttu kuulates meeldiv üllatus, sest ta võttis eelnõust välja, ütleme niimoodi, vaidlusaluse punkti. Tahan öelda, et see seaduseelnõu üldisemalt, selle kõik teised punktid on meile väga vajalikud. Seda mitte ainult sellepärast, et Euroopa neid nõuab, vaid ka sellepärast, et need aitavad kaitsta Eesti elanikke juhul, kui nad on jäänud rahvusvahelise kriminaalmenetluse hammasrataste vahele. Seda on aeg-ajalt juhtunud. Tasub meelde tuletada aastapäevad tagasi eetris olnud saadet "Pealtnägija". Sealt me nägime, et alles peale pikka kannatuste rada sai kodanik tõestatud, et asjaolud ei olnud päris sellised, nagu esmases rahvusvahelises vahistamismääruses kirja oli pandud. Nii et kui kokku võtta, siis võib öelda, et seaduseelnõu teiste punktide eesmärk on peale selle, et aidata meie õiguskaitseorganeid, ka see, et kaitsta meie kodanikke keeruliste rahvusvaheliste kriminaalmenetluste hammasrataste vahele jäämise eest. Küll aga tõesti tekitas see punkt, millele juhtisid tähelepanu ajakirjanikud, ka minus väga palju ebalust. Kes on kindlaks määranud, milliseid kurjategijaid me sisuliselt kaitseme ja milliseid mitte? Jah, sõjakuriteod, mõrvad, inimkaubandus, kindlasti ka korruptsioon, õigusmõistjatele suunatud kuriteokoosseisud, rahapesu – need on tõesti rasked kuriteod. Kuid enamasti me puutume igapäevases elus kokku varavastaste kuritegudega ja kõige lihtsamate vägivallakuritegudega. Me näeme statistikast, et suureneb perevägivalla juhtumite arv. Ka nende toimepanijate nimed oleksid muudatuse kohaselt jäänud initsiaalide taha peidetuks, kuid need teod vajavad, vastupidi, rohkem avalikustamist, et näidata seda, mis Eesti ühiskonnas toimub, ja võidelda sellise teguviisiga ka ilma karistuspoliitikata. Meedia, nagu me teame, tihtipeale ka ju harib ühiskonda, selgitab, mis on hea ja mis on halb. Eriti käib see perevägivalla kohta. Nii et mul on hea meel justiitsministri ettepaneku üle. Meil oli kavas täna selle eelnõu menetlemist mitte kuidagi segada ja täiendada seda muudatusettepanekutega enne teist lugemist. Aga nüüd ma loodan, et see küsimus lahendatakse erakondadeüleselt ja me kõik koos leiame hea lahenduse, et kurjategija mäletaks kuni oma karistuse kustumiseni, et ta on kurjategija. Pole midagi teha, kui tal oli julgust see tegu toime panna, siis peab tal olema ka julgust ära oodata teatud aeg, mis on seaduses ette nähtud. Inimesed peaksid teadma, milliseid ohte meie ümber võib igapäevases elus olla ja kes endast millist ohtu kujutab. Ka õiguskomisjonis arutati, et me ju räägime meie e-riigis sisuliselt infotehnoloogilisest probleemist. Meil on praegu karistusregister ja kohtulahendite register eri kohtades, kuigi need registrid on ühe ministeeriumiga seotud. Küsimus on ju lihtsalt rahas ja võimalustes need kaks registrit ühendada. Kui inimese nimi kaob karistusregistrist, siis peaks see kaduma ka kohtulahendite registrist või vahetuma seal initsiaalide vastu. E-riigis on kõik võimalik, peaasi, et oleks tahet. Ei tohi juhtuda niimoodi, et kui me selle "e" sealt eest ära võtame, siis kukub riik kokku. Aitäh!
Aitäh, kolleeg Andres Anvelt! Rohkem kõnesoove ei ole, lõpetan läbirääkimised. Määran eelnõu 578 muudatusettepanekute esitamise tähtajaks s.a 26. märtsi kell 17. Eelnõu 578 esimene lugemine on lõpetatud.
Viimane päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud maksuasjades vastastikuse haldusabi konventsiooni ratifitseerimise seaduse eelnõu 589 esimene lugemine. Ettekandeks palun kõnepulti rahandusminister Jürgen Ligi!
Austatud juhataja! Austatud Riigikogu liikmed! Maksuasjades vastastikuse haldusabi konventsiooni tekst on välja töötatud Euroopa Nõukogu ja OECD koostöös ning see avati Euroopa Nõukogu ja OECD liikmesriikidele allkirjastamiseks 25. jaanuaril 1988. Eesti allkirjastas selle 2010. aasta protokolliga muudetud konventsiooni 29. mail 2013. aastal Pariisis. Konventsiooni eesmärk on edendada rahvusvahelist koostööd maksualase teabe vahetamisel ja maksunõuete sissenõudmisel. Konventsioon sätestab halduskoostöö vormid, mille abil saavad riigid tõhusamalt makse määrata ja koguda ning võidelda maksude tasumisest kõrvalehoidmise vastu. Eesti vahetab maksualast teavet ka topeltmaksustamise vältimise lepingute ning Euroopa Liidu direktiivide alusel. Konventsioon annab täiendava õigusliku aluse halduskoostööks riikidega, kellega Eesti ei ole sõlminud maksulepingut või kes ei ole Euroopa Liidu liikmesriigid. Eestis vahetab teavet ja osutab haldusabi Maksu- ja Tolliamet. Konventsioon sätestab järgmised haldusabi liigid. Esiteks, teabevahetus. Maksuhaldurid vahetavad teavet taotluse alusel automaatselt või omaalgatuslikult. Samuti võimaldab konventsioon teha üheaegseid maksukontrolle ning viibida teise riigi nõusolekul sealse maksukontrolli juures. Teiseks, abi maksunõuete sissenõudmisel. Sellega võtab riik kohustuse teise riigi eest maksunõuded sisse nõuda, nii nagu oleksid need tema enda nõuded. Kolmandaks, dokumentide kättetoimetamine. Eesti puhul kohaldub konventsioon seitsmele riiklikule maksule ning kohustusliku kogumispensioni maksele ja töötuskindlustusmaksele. Tollimaksule konventsiooni ei kohaldata. Eesti soovib piirata konventsiooni ulatust ning kavatseb teha reservatsiooni. Nimelt, Eesti ei kohalda konventsiooni kohaliku omavalitsuse kehtestatud maksudele, selleks et vähendada maksuhalduri halduskoormust. Nendel maksudel ei ole suurt fiskaalset mõju. Tänan tähelepanu eest!
Suur tänu, lugupeetud minister! Küsimusi ei ole. Palun ettekandeks kõnepulti rahanduskomisjoni aseesimehe Rannar Vassiljevi!
Head kolleegid! Ma tänan harukordse võimaluse eest seda põnevat teemat põhjalikumalt lahata ja kõike seda, mida me komisjonis arutasime, jagada kõigi teiega, kes te siin saalis olete! Rahandusminister andis väga põhjaliku, võiks isegi öelda, et ammendava ülevaate selle konventsiooni ratifitseerimise seaduse eelnõust. Eelnõu iseenesest on üsna paks, aga rahandusministri ülevaade võttis selle väga kenasti kokku. Aja kokkuhoiu huvides ma sellel pikemalt ei peatu. Lähen kohe selle juurde, millised olid huvitavad teemad, mida rahanduskomisjon oma koosolekul arutas. Põhiline mure oli seotud reservatsiooniga. Nimelt jätab Eesti konventsiooni kohaldamisalast välja kohalikud maksud. Põhjendus oli see, et meil on kohalikke makse väga piiratud hulgal ja nende osatähtsus nii omavalitsuste eelarvetes kui ka kogu avaliku sektori tulubaasis on üsna pisike. Seetõttu jätame need maksud siit välja ehk vastastikuse haldusabi korras seda infot ei vahetata. Sellest tulenevalt tekkis küsimus, et kui me seda teeme, kas me ei võta sellega endalt ära ka mingeid õigusi ja kas õiguste loovutamine on mõistlik. Jõuti arusaamale, et kohalike maksude puhul meil haldusabi vastastikku osutada ei ole võib-olla põhjust. Küsimustele saadi ammendavad vastused. Komisjon langetas järgmised konsensuslikud otsused: tegime ettepanekud saata eelnõu päevakorda 12. märtsiks, esimene lugemine lõpetada ja määrata muudatusettepanekute esitamise tähtajaks 17. märts kell 17.15. Aitäh!
Suur tänu, kolleeg Rannar Vassiljev! Ka teile ei ole küsimusi. Kas fraktsioonide esindajad soovivad läbirääkimisi pidada? Kõnesoove ei ole, läbirääkimisi ei avata. Määran eelnõu 589 muudatusettepanekute esitamise tähtajaks s.a 17. märtsi kell 17.15. Eelnõu 589 esimene lugemine on lõpetatud. Head kolleegid, me oleme päevakorra ammendanud. Istung on lõppenud. Istungi lõpp kell 14.55.