Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, uz puno poštovanje prema gospodinu Cesareku, da ne bi ispalo to nešto osobno, mi u klubu Hrvatske demokratske zajednice smatramo da danas se u Hrvatskom saboru raspravlja o najvažnijem zakonu koji regulira područje zdravstvene zaštite u Republici Hrvatskoj, a s obzirom na financijsko stanje, s obzirom na utjecaj troškova u zdravstvu, na cjelokupni financijski sustav Republike Hrvatske smatramo da u ovom trenutku nema važnije stvari za ministra zdravstva nego da bude prisutan u Saboru. I mislim da je ovo ponižavajuće prema Parlamentu da gospodin Ostojića danas ovdje nema. Da je neki drugi zakon može se dogoditi da dođe zamjenik ministra. Ali mislim da ako neće braniti ovaj zakon, onda ne znam koji će zakon braniti tim više što oko ove sanacije zdravstva je ostalo niz pitanja u zraku s obzirom da ta sredstva nisu predviđena u proračunu. Dakle, bit će niz pitanja na koje zamjenik bar po tumačenju predsjednika Vlade, jer predsjednik Vlade nas ovdje stalno uvjerava da zamjenik ministra nije član Vlade. Prema tome, mogućnost njegova da odgovara na neke stvari je samim tim smanjena. I mi bi molili, uljudno bi molili kao klub ako je to ikako moguće da današnjoj raspravi o Zakonu o zdravstvenom osiguranju u ovom Visokom domu bude prisutan gospodin Ostojić sa jedinim ciljem da zajednički pokušamo napraviti najviše što možemo u ovom zakonu, da riješimo taj, fiskalnu dubiozu koja traje i koja se vuče već godinama. Dakle, sa isključivim ciljem da zajednički napravimo nešto dobro. Evo ja vas kao predsjednika Hrvatskog sabora i u ime kluba Hrvatske demokratske zajednice molim da pozovete ministra da bude prisutan na ovoj raspravi.
Poštovani zastupniče razumio sam vaš zahtjev. Mogu vam samo reći da mi u klubu i ja osobno visoko cijenim sposobnost, legitimnost i legalnost zamjenika ministra u ovim stvarima posebno što to u duhu standarda koji vrijede već dugo, dugo u Hrvatskom saboru, bez obzira što je sve legitimno, legalno i u skladu sa standardima nadam se da je ministar zdravlja čuo vaš zahtjev, pa ako bude smatrao da je dobro da intervenira on će doći ovdje. Hvala vam lijepa. Molim zamjenika ministra, poštovanog mr. Marijana Cesarika da obrazloži prijedloge zakona. Hvala lijepa.
Zahvaljujem se gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani saborski zastupnici. Evo na samom početku ja bih samo rekao da ministar zdravlja, prof. Rajko Ostojić, u ovom trenutku ide na Vladu, na sjednicu Vlade tako da istovremeno ne može biti i na Vladi i u Saboru i onda normalno da smo se raspodijelili da ja dođem kao zamjenik ministra na saborsku sjednicu, a ministar će biti na sjednici Vlade. Evo, ja vas molim da to uvažite. Hvala vam lijepo. Evo ja bih sada ukratko dao jedan pregled prijedloga Zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju. Dakle, ovim prijedlogom Zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju hrvatsko se zakonodavstvo usklađuje s propisima EU, prije svega u području prekogranične zdravstvene zaštite. Ono obuhvaća planiranu zdravstvenu zaštitu za koju osigurana osoba mora pribaviti prethodno odobrenje Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje, planiranu specijalističko-konzilijarnu zdravstvenu zaštitu za koju nije potrebno prethodno odobrenje zavoda i neodgodivu zdravstvenu zaštitu. Predlaže se uvođenje obveznog zdravstvenog osiguranja djece do navršene 18 godine života kao zasebne kategorije bez obzira imaju li ili ne nositelji obveznog zdravstvenog osiguranja preko koje bi ostvarivali to pravo kao i uvođenje obveznog zdravstvenog osiguranja redovitih učenika i studenata iznad 18 godina koji se školuju u drugim državama članica EU. Prema prijedlogu zakona preventivna zdravstvena zaštita osiguranika starijih od 65 godina te osoba s invaliditetom iz Registra osoba s invaliditetom u cijelosti bi se pokrivala na teret obveznog zdravstvenog osiguranja kao i hitni prijevoz kopnenim, vodenim i zračnim putem prema uvjetima koje Pravilnikom propiše ministar nadležan za zdravlje. Predlaže se uvođenje prava na rad u polovici punog radnog vremena najduže 60 dana. To pravo može se koristiti nakon 6 mjeseci neprekidnog bolovanja kada je došlo do poboljšanja zdravstvenog stanja, ali ne i do potpunog ozdravljenja. Skraćeno radno vrijeme osiguranik može koristiti i za vrijeme privremene spriječenosti za rad radi njege člana obitelji. U tom dijelu očekuju se uštede u sredstvima namijenjenim za naknadu plaće. Zakonski prijedlog predviđa izmjene dosadašnje odredbe po kojoj se naknada za vrijeme bolovanja do tri godine nakon 18 mjeseci bolovanja umanjivala za 50%. Prema novom prijedlogu pravo osiguranika na naknadu ne bi se više ograničavala na 3 godine već bi osiguranik polovicu iznosa naknade primao dok se ne utvrdi da je ozdravio. Navedeno smanjenje naknade plaće ne odnosi se na osiguranika kojem je utvrđena privremena nesposobnost zbog liječenja zloćudnih bolesti, na osiguranika kojem je odobrena njega člana obitelji djeteta oboljelog od zloćudne bolesti, na osiguranika čija je privremena nesposobnost povezana s provođenjem hemodijalize ili peritonejske dijalize te s uzimanjem i presađivanjem dijelova ljudskog tijela. Za prijedlog Zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju i zdravstvenoj zaštiti stranaca u RH možemo kratko reći da se ovim zakonskim prijedlogom uređuje obvezno zdravstveno osiguranje stranaca u RH, opseg njihovih prava iz obveznog zdravstvenog osiguranja te postupak naplate troškova. Zdravstvenu zaštitu u RH može ostvariti stranac na kratkotrajnom boravku, stranac na privremenom boravku koji nije obvezno zdravstveno osiguran, tražitelj azila, stranac pod privremenom zaštitom, azilant i stranac, član obitelji azilanata, stranac pod supsidijarnom zaštitom i stranac, član obitelji stranaca pod supsidijarnom zaštitom te stranac koji nezakonito boravi u RH. Strancima se osigurava hitna medicinska pomoć, uključujući i hitni prijevoz u odgovarajuću zdravstvenu ustanovu te zdravstveno zbrinjavanje za vrijeme prijevoza koji su nužni zbog otklanjanja neposredne opasnosti po život i zdravlje. Prijedlog zakona regulira i postupak naplate troškova zdravstvene zaštite u stranaca koji osobno snosi te troškove. Nacionalna kontakt točka za informiranje stranaca o pravima iz zdravstvenog osiguranja je Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje. I na kraju, treći prijedlog Zakona o provedbi Uredbi EU iz područja prekursora za droge s konačnim prijedlogom zakona. Dakle, zakonski prijedlog usklađuje to područje s europskim uredbama. Predloženim zakonom definira se nadležno tijelo i njegove zadaće vezane uz legalni promet prekursora unutar teritorija EU i europskog gospodarskog prostora kao i promet prema trećim državama. Utvrđuje se nadležno tijelo za inspekcijski nadzor te propisuje obveza gospodarstvenicima, dakle pravnim i fizičkim osobama, da dostavljaju informacije o uvozu, izvozu i/ili posredničkim aktivnostima a sve radi suzbijanja zlouporabe prekursora i ilegalne proizvodnje droga i psihotropnih supstanci. Prijedlogom zakona definiraju se i prekršajne odredbe kako bi se mogućnost zlouporabe svela na najmanju moguću mjeru. Evo, hvala vam lijepo.
Hvala i vama poštovani zamjeniče ministra. Na vaše izlaganje prijavljene su replike. Prva replika i potpredsjednik Doma poštovani zastupnik Željko Reiner. Izvolite.
Uvaženi gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi zamjeniče ministra pa ja bih najprije rekao da zapravo bih ponovio ono što sam rekao pri utvrđivanju dnevnoga reda, a to je da mi se čini ne samo neprimjereno nego usuđujem se čak upotrijebiti jednu težu riječ gotovo skandalozno da Vlada šalje pred ovaj Visoki dom prijedlog Zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju 10 dana pred ulazak u EU pod tvrdnjom da je to zbog ulaska u EU i sa oznakom E.Z. Ako netko u Vladi nije imao vremena u godinu i pol dana shvatiti da Hrvatska ulazi 1.07. u EU onda je to žalosno. A taj se zakon mogao i morao donijeti ako se on mijenja zato što ulazimo u EU a to je tvrdnja da se zato radi daleko ranije, prije 3 mjeseca, 6 mjeseci, godinu dana. Dakle to je prvo što mi se čini da je uistinu neshvatljivo. Druga stvar je ta da se dolazi najedanput sa novim zakonom, ne izmjenama postojećeg zakona vezano uz one članke koji se odnose na naš ulazak u EU nego sa potpuno novim zakonom. Kako se radi o zakonu koji ključno definira funkcioniranje zdravstvenog sustava u RH, zakonu koji poglavito određuje financiranje tog sustava, a znamo da financiranje sustava zdravstva je u katastrofalnom stanju onda je tim veća šteta što nije prigodom donošenja tog zakona bilo socijalnog dijaloga, nisu konzultirani sindikati a primjedbe koje su imale komora i Udruga poslodavaca u zdravstvu uopće nisu prihvaćeni Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Nova replika i poštovani zastupnik Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Dakle govoriti o ozbiljnosti ovog zakona kada u sustavu koji godišnje troši cca oko 36 milijardi kuna, predlagatelj zakona kaže da u jednom i drugom prijedlogu da za provedbe ovog zakona nije potrebno osigurati nova sredstva u državnom proračunu. Ako sustavno ništa ne mijenjate, ako proteklih tjedan dana ministar financija, predsjednik Vlade na sva zvona pričaju kako će zdravstvo sanirati sa 5 milijardi, dakle ako vi ovim zakonom ništa ne mijenjate to znači da vam troškovi ostaju na istoj razini i to samo po sebi logički, matematički kako god hoćete, prostom matematikom dolazi do toga da u proračunu u ovom trenutku fali oko 3, 4 milijarde kuna za troškove zdravstva. S obzirom da vi kao predlagatelj u ime Vlade nijednom riječju se niste osvrnuli na taj financijski dio onda mene stvarno čudi tim više što i po poslovniku o radu ovog Visokog doma je jasno definirano da ovaj Visoki dom ne može raspravljati o zakonu za koji nisu osigurana sredstva u državnom proračunu. S obzirom da ova sredstva s kojim se sanira zdravstvo nisu predviđena u državnom proračunu, s obzirom da se ovim izmjenama zapravo ovim zakonom ne smanjuje nikakva prava i obveze hrvatskih građana, isto tako i stranaca temeljem ovog Zakon o zdravstvenom osiguranju onda stvarno postavljam pitanje kolegice i kolege vama i sebi iz kojih sredstva će se financirati ovo što je u prethodnom razdoblju stvorilo minus ili ćemo opet za godinu, godinu i po dana pričati o nekakvom minusu u zdravstvu od 2, 3 milijarde kuna. Mislim da je ovo preveliki i presložen problem da bi si netko paušalno rekao ocjenjuje se da će provođenje ovog zakona biti do neutralnog učinka na državni proračun RH, a u ovom trenutku što se tiče zdravstva u državnom proračunu nije osigurano 5 milijardi kuna što se govori o sanaciji nego se radi o nekakvoj kemiji.
Hvala lijepa. Isteklo vam je vrijeme. Da li predstavnici radnih tijela Hrvatskog sabora žele uzeti učešće dati izvješće? Ne. Prije nego otvorim raspravu najprije da se dogovorimo. Predlažem da radimo bez stanke i to odradimo ova tri zakona koja su sada u raspravi, zatim bi preskočili 18.točku Zakon o medijima išao bi sljedeći tjedan, a onda bi išli po redu sljedeće 3 točke 19., 20. i 21. u dnevnom redu. Jesmo se složili da ne radimo stanku? Hvala lijepa. Otvaram raspravu. Raspravu idemo po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. na redu je Klub nezavisnih i poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite poštovani zastupniče.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvažena gospodo zastupnici. Da, ja se isto slažem da je pred nama jedan od ključnih zakona. na ovakvim zakonima o zdravstvenom osiguranju npr. dobivaju se ili gube izbori u jednoj Americi. Mi do tog stupnja jedne društvene odgovornosti vjerojatno još uvijek nismo došli. Mi ćemo se i dalje baviti nekim drugim stvarima u RH, međutim činjenica je da Ministarstvo zdravstva ima proračun nekih 21, 22 milijardi kuna. Mi imao 70-ak što klinički bolničkih centara što općih bolnica, stopa HZZO-a sa 15% spuštene na 13%, možda je trebalo ostati na onih 15% normalno s ciljem rasterećenja gospodarstvu. I upravo je kao što je govorio gospodin Šuker u tijeku sanacija zdravstva za koju je Ministarstvo financija trebalo ili treba pozajmiti nekih 4 milijarde kuna, govori se 5, 4 milijarde kuna. Prije nego što bilo što kažem o zakonu korektno je prije svega izraziti zahvalnost našim liječnicima, zahvalnost našim sestrama, jednom riječju svima onima koji tvore taj zdravstveni sustav. Ono što se isto tako nadam, a danas imamo prilike čitati u nekim našim tiskovinama da liječnici odnosno sestre koji su temeljem kolektivnog ugovora kojima je povećana plaća sada ne znam točno za koliko posto, neće doći u situaciju da će morati ta sredstva vraćati u državni proračun. Međutim želim kazati da se to pred izbore ni na koji način gospodo ne radi. To se pred izbore ne radi i onda se ne treba čuditi zašto imamo jednu ovakvu odluku suda. Međutim idem nekako ovako redom, prije svega ovaj zakon ja normalno da promatram sa istarske perspektive. Kada govorimo o istarskoj perspektivi onda uvijek na prvom mjestu ću apostrofirati ovu Opću bolnicu Pula. Razumljivo da je bit kada govorim o Općoj bolnici Pula njena sanacija, riječ je cca 180 milijuna kuna koji se osiguravaju u prošloj i u ovoj godini. Da to nije učinjeno ja se bojim da to nije Vlada učinila, da bi naprosto problemi koje ima ne samo ta zdravstvena ustanova nego i druge u RH za sobom povukle čitav niz županija. Jasno je i to da je zgradu relativno lako sagraditi, bez obzira što su potrebna osigurati ogromna sredstva 600 milijuna kuna bez oprema ali daleko teže je onda taj sustav držati kako da se izrazim likvidnim. Međutim ja ovdje kada govorim o ovome Zakonu o zdravstvenom osiguranju, a kada govorim o Istri, polazim sa jedne druge pozicije u kojoj Zakon izuzetno puno govori. A to je ova, kako je se ovdje naziva prekogranična zdravstvena zaštita. Pa se tako u samom Zakonu citiram kaže da predloženim Zakonom u skladu sa Direktivom 2011/24 Europske unije uređuje se ostvarivanje prava na prekograničnu zdravstvenu zaštitu koja podrazumijeva zdravstvenu zaštitu koja se osiguranoj osobi osigurava u okviru prava iz obveznog zdravstvenog osiguranja u ugovorno zdravstvenim ustanovama u Republici Hrvatskoj. Pa se kaže da planirana zdravstvena zaštita za korištenje koje je osigurana osoba obvezna pribaviti prethodno odobrenje zavoda podrazumijeva zdravstvenu zaštitu koja je uvjetovana smještajem osigurane osobe u bolničkoj zdravstvenoj ustanovi. Pa se nastavlja, citiram, prethodno odobrenje potrebno je zatražiti i u slučaju korištenja prekogranične zdravstvene zaštite koja se sastoji od postupka liječenja koji predstavljaju poseban rizik za osiguranu osobu ili stanovništvo itd., itd.. Gotov ovaj citat. Zašto spominjem ovu prekograničnu zdravstvenu zaštitu? Pa poznato je da su prije svega 80-ih godina stanovnici Bušinec, što će reći Umaga, grada Novigrada, grada Buja, Brtonigle, Oprtlja, Grožnjana samo doprinosom gradili bolnicu u … [[Govornik se ne razumije.]] Do Izole tim građanima zapadne Hrvatske ili sjeverozapadne Istre potrebno je nekih 10 do 20 minuta. Do Pule brat bratu sat vremena, do Rijeke isto tako sat vremena. I ljudi doista na tom prostoru očekuju, kume, mole da se oni hitni slučajevi rješavaju ako je ikako moguće u Izoli. Ja ne mislim da Izola ima bolje liječnike no što ima Pula, Rijeka, Zagreb, ali jednostavno bliži su, prije se može prevenirati, odnosno intervenirati, bliži su posjetama itd., itd.. Ono što je isto tako pozitivno u ovome Zakonu, dobro, to je jasno, predlaže se obavezno zdravstveno osiguranje djece do navršene 18 godine života kao zasebne kategorije osiguranih osoba zavoda neovisno o tome da li imaju obavezno zdravstveno osiguranje, neovisno o tome da li imaju ili ne nositelj … [[Govornik se ne razumije.]] obavezno zdravstvenog osiguranja preko kojeg bi ostvarivali pravo na obvezno zdravstveno osiguranje kao članovi obitelji osiguranika. Predloženim Zakonom uvodi se obvezno zdravstveno osiguranje redovitih učenika itd., studenata iznad 18.-te godine života. Također se predlaže uvođenje obveznog zdravstvenog osiguranja za slučaj ozljede na radu i profesionalne bolesti. Ono što može na neki način izazvati možda jednu polemiku, to je činjenica, citiram da se predlaže uvođenje osnovne i dodatne liste ortopedskih i drugih pomagala te dodatnih pomagala na način da dodatna lista navedenih pomagala sadržava pomagala sa višom razinom cijene u odnosu na cijene iz osnovne liste pri čemu zavod na teret sredstva obveznog zdravstvenog osiguranja osigurava pokriće troškova u visini cijene istovrsnog pomagala sa osnovne liste pomagala umanjene za iznos sudjelovanja osigurane osobe u cijeni pomagala s osnovne liste, gotov citat. Znači mi se možemo osigurati i dodatno za bolje implatante, za bolja pomagala, ne znam, za bolja ta ortopedska, ortopedske dodatke. I što reći, ništa sirotinjo i Bogu si teška. Točno je i to da zdravstvo naprosto košta. Svaka usluga u zdravstvu ima svoju cijenu. Svaki zahvat košta, svako pomagalo košta, svaki prijevoz bolesnika košta, svaki krevet košta, svaki liječnik, jasno mora dobiti plaću, svaka sestra mora dobiti plaću. I sve to valja pokriti sredstvima Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje, odnosno našega proračuna. A proračun razumljivo da pune građani Republike Hrvatske. Svake godine vjerojatno mnogi od nas plaćaju onih hiljadu 500 kuna za dopunsko zdravstveno osiguranje i hvala Bogu barem meni to nije trebalo ali znam da jedna intervencija stajala bi daleko više od svih tih mojih uplata koje sam imao do sada. Točno, svi koji recimo plaćaju to dopunsko zdravstveno osiguranje riječ je prvenstveno recimo o starijim osobama, moraju znati što ono kao takvo pokriva. Možda ja ne znam, možda onih znaju, ali mislim da bi tu tablicu na neki način trebalo nam negdje i predočiti. Jasno, logično je da dopunsko je nešto što je fakultativno, a obvezno je nešto obvezno i da se na njega trebaju svi osigurati. To znači da i poslodavci jasno to obvezatno osiguranje moraju na jedan korektan način podmirivati. Što se tiče članka 19.-og na strani 16 on je vjerojatno bit cijelog ovog Zakona pa se kaže da pravo na zdravstvenu zaštitu iz članka 18. osigurava se pod jednakim uvjetima za sve osigurane osobe. A osiguranim osobama u ostvarivanju prava na zdravstvenu zaštitu iz obveznog zdravstvenog osiguranja Zakon znači, Zakona, Zavod osigurava plaćanje zdravstvenih usluga u cijelosti za cjelokupnu zdravstvenu zaštitu djece do navršene 18.-te godine, preventivnu specifičnu zdravstvenu zaštitu školske djece, studenata, preventivnu zdravstvenu zaštitu žena, zdravstvenu zaštitu žena u vezi sa poremećajem trudnoće poroda, preventivnu zdravstvenu zaštitu osoba starijih od 65 godina. I da ne čitam svih tih 22 kategorije. Jasno je da osigurane obveze su dužne, osigurane osobe obvezne su sudjelovati u troškovima zdravstvene zaštite u visini od 20% pune cijene zdravstvene zaštite, a koji iznos ne može biti manji od postotka proračunske osnovice utvrđene točkama 1. do 8. ovog stavka za specijalističku konzularnu zdravstvenu zaštitu pa onda za specijalističku dijagnostiku, pa onda za ortopedska druga pomagala, specijalističku konzilijarnu zdravstvenu zaštitu u ambulantnoj fizikalnoj medicini, rehabilitaciji, pa za liječenje u drugim državama članicama i trećim državama sukladno propisima Europske unije shodno onom ugovoru kojega sam prije citirao itd. Možda bi ovdje trebalo na neki način uključiti i oboljele, oduzimanja tih psihotropa, droga ili kako se to već zove. Zašto to spominjem, zato jer je barem po tome nažalost Istra na uvjerljivom 1. mjestu u Republici Hrvatskoj. Još jedanput ću reći kad govorimo o ovome što sam maloprije spominjao, da bi možda bilo dobro da dobijemo, dobro to se može naći u tim zdravstvenim ustanovama, ovu listu da i mi laici možemo sebi prevesti ili bolje rečeno predočiti protumačiti na što se odnose sva ova citirana plaćanja koja sam ovdje naveo. Nije da zazivam neko prošlo vrijeme, ali nekada je zdravstvo doista bilo "besplatno", jasno ono je koštalo i tada, a danas vidimo da itekako košta i to polako počinjemo svi nekako shvaćati i razumijevati. U nekim zapadnim zemljama mi koji imamo tamo dio obitelji uvijek su se jasno najviše pribojavali upravo neke bolesti i što će to onda sutradan značiti za njihove kućne budžete. S jedne strane neće moći raditi, a pitanje je da li će moći podnijeti troškove predmetnih liječničkih usluga. Utoliko svi smo mi na neki način protiv pod navodnicima fiskalizacije, ali bez toga jednostavno ne ide. Svi smo protiv poreza ali bez toga isto jedna zemlja ne može opstati. Svi smo protiv doprinosa, ali jedna zajednica na tome naprosto počiva. I zato prvo bolestan čovjek je samim time što je bolestan u teškoj situaciji i drugo, ono što bi možda trebalo naglasiti je neki dodatni socijalni moment da se najslabijim građanima što je moguće više pomogne. Imam dojam da od 1.7.2013. mogli bi biti i u još većim problemima. Ovdje se u članku 39. govori o pravu na naknadu plaće koja pripada osiguraniku u vezi s korištenjem zdravstvene zaštite, pa onda se govori i o drugim tim momentima. Ali ono što je po meni sigurno jedan od ključnih dijelova ovoga zakona to je naprosto doprinosi, obveznici doprinosa, članak 75. Pa se ovdje kaže osnovice i stope, način obračuna i rokovi plaćanja, visinu te obveznike, uračunavanje i plaćanja doprinosa za obvezno zdravstveno osiguranje i obvezno zdravstveno osiguranje za slučaj ozljeda na radu i profesionalne bolesti uređuju se posebnim zakonom i Porezna uprava obvezna je do 20.-og dana u mjesecu za prethodni mjesec dostaviti zavodu sve evidencije koje se odnose na uplatu doprinosa i ostalih doprinosa obveznog zdravstvenog osiguranja. Znači u dogledno vrijeme vidim da će biti zasigurno daleko manje izbjegavanja plaćanja samih doprinosa. Sve u svemu za kraj, ovaj zakon koji je jedan od ključnih zakona jer je težak nekoliko ne milijardi nego gotovo 20-tak milijardi kuna, valja podržati jer je uvjet opstanka cijelog sustava zdravstveni sustav jasno treba opstati, ne daj Bože da se on uruši jer bi nam se na temelju toga urušila i sama zajednica, ali ovaj zakon je na neki način i poruka da nema besplatnog liječenja, da sve košta i da će ubuduće vjerojatno zdravstvene usluge i zajednicu i nas kao poreske obveznike koštati još i više. Sve u svemu ne preostaje ništa drugo nego jasno podržati kondicije ovog zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju.
Hvala lijepa poštovani zastupniče. Na vaše izlaganje osam vaših kolega želi replicirati, neki i po dva puta. Idemo po redu. Prva replika i poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Kajin, ja ću krenuti od ove vaše završne rečenice. Vi ste rekli nema besplatnog liječenja, ali ovaj zakon treba podržati. A sve se tu govori o besplatnom. Ako je bilo sumnje na početku kad se uspostavila Kukuriku koalicija uz iskrenu suradnju IDS-a i SDP-a sasvim sigurno ne treba sumnjati da je Damir Kajin iskreni podupirač ove koalicije. Međutim, sad se javlja poput generala nakon bitke i kaže da možda nije trebalo smanjivati za 2 indeksna poena zdravstveni doprinos 15 na 13, međutim Hrvatski laburisti su kad je to predlagano u ovom Hrvatskom saboru odmah upozoravali nemojte biti demagozi, nećete pomoći nikome u Hrvatskoj ako smanjite zdravstveni doprinos s 15 na 13% zbog toga što je već u tom trenutku zdravstvo počelo grcati u dugovima, zato što se zdravstvo godinama krpa. Nastat će još veće dubioze i neće privreda osjetiti to olakšanje kao što ste vi rekli. Rekli ste tada mi ćemo smanjiti i za ta 2 indeksna poena će se otvoriti mnogo radnih mjesta. Vidimo, nema gotovo nezaposlenoga čovjeka u Hrvatskoj osim njih 400 000. Koliko se radnih mjesta otvorilo? Bolnice nemaju za osnovna sredstva, nemaju za rukavice, nemaju wc papira, nema posteljine čiste, špara se na koncu. Liste, one famozne liste koje je ministar zdravstva najavljivao da ih gotovo neće biti sve su duže. Oni koji su oboljeli oni su tako reći otpisani. Oni koji nemaju veze vrlo teško mogu doći na specijalističke preglede. Najveća pogreška, jedna od najvećih jer ih ima jako puno je upravo bilo smanjivanje zdravstvenog doprinosa s 15 na 13%.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Damir Kajin.
Zaposlenih je na današnji dan negdje oko 300000, ali znam da je to jedan ogroman problem, problem koji pogađa Istru, koji pogađa Dalmaciju, koji pogađa Zagreb, koji pogađa na neki način sve nas, a indirektno i samo zdravstvo. Nije zdravstvo počelo gospodine zastupniče grcati u problemima u trenutku smanjenja obvezatnog doprinosa sa 15% na 13%. Taj doprinos je smanjivan i ranije. Ako se ne varam bio je i 17% ili možda u nekim periodima još i veći. Ali bila je namjera i ja sam tada isto tako upozoravao da time možda nećemo puno dobiti, a da možemo indirektno zdravstvu pod navodnicima naštetiti. Ali je bila namjera pozitivna, idemo rasteretiti doprinosima na plaće naprosto gospodarstvo kako bi spasili ono od čega živi svatko od nas i od čega naprosto opstaje zdravstvo, a to je naprosto gospodarstvo. Dogodilo se i dešava se što se dešava, ali sigurno je da su ovu mjeru s jedne strane poduzetnici pozdravili, a s druge strane vidimo da zdravstvo treba ili u zdravstvo treba intervenirati proračunskim sredstvima kako bi se taj supstrat sačuvao u obliku kakvog imamo na današnji dan.
Nova replika i poštovani zastupnik Ivan Šuker, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Kajin, vi ste spomenuli zdravstvo i sanaciju zdravstva. Ja čitajući ovaj proračun i gledajući ga ne vidim tu sanaciju, rebalans proračuna. Dakle, kad pogledate na stranicu 13. poziciju Ministarstva financija onda ćete vidjeti da se ona nije praktički promijenila. Kad pogledate na stranici 88., ne pardon 83., 82. Ministarstvo zdravstva isto se ništa nije promijenilo. Onda se postavlja pitanje a mogu vam isto tako i čitati odredbe članka o Zakonu o izvršenju državnog proračuna onda se pita na temelju kojega zakona, na temelju kojega proračuna Vlada Republike Hrvatske priča o sanaciji. I kad govorimo o sanaciji mislim da bi bilo konačno dobro da mi znamo kolika je ta sanacija. Jer najprije se govorilo o sanaciji županijskih domova zdravlja koja je teška negdje oko milijardu i sto milijuna. Sad govorimo najprije o pet milijardi, pa onda o 3 milijarde 250 za sanaciju lijekova. Gledajte kolegice i kolege, ta sanacija bez odluke ovog Visokog doma ne može ići ako ćemo govoriti o transparentnosti javnih financija. Jer bez obzira kakvu kemiju ministar financija napravio u konačnici ćemo mi to morati platiti. Prema tome, kolega Kajin nemojte tako olako govoriti o sanaciji zdravstva jer to je povećanje javnog duga Republike Hrvatske bez obzira, mimo ovog Sabora, bez obzira na koji način. Ali ono što posebno, a o tome ću govoriti u svojoj pojedinačnoj raspravi to je članak 82. bivši članak 63. članak koji u Zakonu o zdravstvu ministri financija obožavaju i od tog članka im je glava ovakva. Taj članak je težak negdje po prilici oko 5 milijardi kuna. Zašto sam tražio da dođe ministar zdravlja? Dakle, uz puno uvažavanje gospodina Cesareka ovaj članak 82. zaslužuje itekako detaljno obrazloženje članovima Hrvatskoga sabora da se da, jer to je članak kojim se zdravstvena usluga plaća iz državnog proračuna, ne iz sredstava zdravstvenog doprinosa.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Damir Kajin.
Pa jasno je gospodine Šuker, da ćemo sve mi to platiti. I vjerojatno ćemo sve rebalansom proračuna na kraju mi to morati pod navodnicima i potvrditi ili odobriti. Međutim, ne mogu se složiti da se sanacija zdravstva u ovom trenutku u Republici Hrvatskoj ne dešava. Sad da li je riječ o troškovima za koje treba izdvojiti pet ili četiri milijarde kuna to ćemo vidjeti u konačnici. Ali ja ću vas eto podsjetiti na jednom primjeru koji mi je daleko bliži, da bez ove pod navodnicima sanacije zdravstva Opća bolnica u Puli kojoj je lani otpisano negdje oko 40 milijuna kuna dubioza ove godine oko 140 milijuna kuna to je negdje oko 180 milijuna kuna. Znači, da se to nije dogodilo, ne da bi samo ona krahirala, ne da bi u krajnju nezgodnu situaciju došli liječnici, pacijenti te ustanove nego bi za sobom ta ustanova povukla i osnivača, a to je Županiju istarsku i sve agencije koje su naslonjene samim time na osnivača, a to je Županija istarska pa bi se bez tih 180 milijuna kuna i bez te sanacije u problemima našlo oko najmanje dvije, a možda i više tisuća ljudi. Prema tome, sanacija zdravstva je na djelu barem one županije koje su osnivači općih bolnica to itekako osjećaju. Bez toga rekoh krah tih institucija za sobom bi povukle i županije u cijelosti.
Na redu je replika poštovanog potpredsjednika Doma, poštovanog zastupnika Željka Reiner. Izvolite.
Uvaženi gospodine predsjedniče, uvaženi zastupniče. Pa vi ste spomenuli sanaciju. Nije problem u tome i naravno svi bismo mi podržali sanaciju, ali kad bi ona bila transparentna i kad bismo znali zašto se te puste milijarde kuna daju, na koji način se daju očito mimo proračuna. Jer ovaj Visoki dom o nikakvoj sanaciji odlučio u sklopu proračuna. Međutim, tu se samo nabacuju milijarde. Ja moram podsjetiti da je jedan vlasti vrlo skloni dnevni list 18.4. bombastično najavio najveću sanaciju zdravstva u povijesti Hrvatske. I tada je ministar financija rekao da na sjednici Vlade će 5 milijardi kuna biti za sanaciju iz zaduživanja inozemnoga, a da će do kraja lipnja sve zdravstvene ustanove plaćati u roku od 60 dana. Onda se pričalo o milijardu i sto za sanaciju županijskih bolnica. Onda je Vlada 13.06. donijela Odluku o sanaciji HZZO-a u iznosu od 2,53 milijarde kuna. Onda se govorilo o ukupnim obvezama sa 31.12.2012. različite brojke. Ministar je prošle godine govorio da je dug zdravstva preko 7 milijardi. Dakle, stalno se, a onda je bila i priča da se novac za sanaciju osiguravao u iznosu od 3,3 milijarde sada u zaduživanju kod domaćih banaka. Prema tome, nabacuju se milijarde, priča se o milijardama, priča se o sanaciji, mi zapravo ovdje u ovom Domu nikad nismo dobili jasni uvid u to što se sanira, kako se sanira i sa kojim novcem se sanira. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Damir Kajin.
Gospodine potpredsjedniče mi govorimo na neki način o istim stvarima. Znači, i jedan i drugi naprosto priznajemo da je ta neka sanacija na djelu. Ja isto mogu parafrazirati ove natpise koje smo zajedno imali prilike pratiti pa tako se spominje da 3 milijarde kuna treba osigurati za sanaciju kliničkih bolničkih centara, pa 1,1 milijardu kuna za sanaciju općih bolnica, pa onda čitamo da će se tri godine tim općim bolnicama upravljati od strane države, nakon toga se vraćaju osnivačima. Ali paralelno sa time bi možda trebalo pogledati i nisku troškova unutar tog samog zdravstvenog sustava. Neću reći da postoji puno prostora, ali moj je dojam da ima u nekim ustanovama dosta neracionalnosti. A možda bi trebalo pogledati i privatnu imovinu nekih liječnika ili ravnatelja pa bi mnogi došli do zaključka da njihove plaće takav jedan status mnogima ne osiguravaju.
Nova replika, poštovanog zastupnika Dujomira Marasovića.
Štovani gospodine predsjedniče. Kolega Kajin vi ste rekli sirotinja i Bogu je teška, aludirajući da će ovaj novi zakon osigurati dobro liječenje bogatima, a crno se piše siromašnima. A možda ste mislili da je tako i danas. Ne znam da li sam vas dobro shvatio ali nemam što drugo zaključiti iz ovog što ste rekli no to. To naprosto ne stoji. U Hrvatskoj bi mogli reći da je danas sirotinja jedino ima pravo u zdravstvu, to je istina. U Hrvatskoj ima svaki građanin ove države pravo u zdravstvu na sve i to besplatno. To je neodrživo, Hrvatska nema novca za tako nešto. Zdravstveni sustav treba srediti, riješiti. U uvjetima rasta BDP-a lakše zaduživanja jer je bila manja zaduženost države, to se rješavalo. U prošlom mandatu gotovo se došlo do sređivanja stvari. Ova garnitura bježi kao malo dijete, ova Vlada bježi kao malo dijete od nekog problema koji doživi. Ministar neće da dođe na raspravu. Klubovi zastupnika, tko se javio danas? HDZ, HDSSB, partija se ne javlja koliko razumijem u ime kluba i ti drugi predstavnici, nitko se ne javlja, svi bježite od problema. Zdravstvo troši četvrtinu državnog proračuna. Gospodo, je li vama jasno ako ne riješite zdravstvo da državni proračun ne može opstati, nije održiv? Vama to izgleda nije jasno ili Vladi nije jasno. Treba tu puno napraviti, ali tvrdim da se može sa ovim novcem napraviti dobar zdravstveni sustav koji je održiv i koji bi garantirao zdravlje građanima RH, a ne bi bio ovoliko skup. A ovo sve što se radi, ovo je kozmetika, ovo je šminkanje trepavice, a problem je u cipelama. Zdravstvo žuljaju cipele, kamen je veliki u cipeli. Ništa ne radite, samo bježite od problema. Do kuda? Ne znam.
Hvala lijepa, iscrpili ste vrijeme. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Damir Kajin.
Da, gospodine zastupniče, ja ću još jedanput ponoviti da sirotinja i Bogu je teška. Hrvatska, točno je kao što primjećujete, nema novaca. Ali hrvatski zdravstveni sustav bez obzira na proračunske nemogućnosti shodno znači gospodarskim potencijalima ove zemlje možda je i najbolje pod navodnicima možda je i najbolje organiziran sustav u RH. To je sustav koji broji ako se ne varam negdje oko 77 tisuća zaposlenika, što liječnika, što medicinskih sestara, što onih ostalih koji opslužuju naprosto taj zdravstveni sustav. Ne bježi ova vlast kao što nije mogla pobjeći ni vaša od problema zdravstva, ali u godinu i pol dana problem jednostavno nije moguće razriješiti i nije moguće bitno podvući naprosto nikakve dubioze ili ostvariti nikakve dubioze u ovom sustavu. Ono što ja kad sam rekao onu matricu sirotinja i Bogu je teška mislio sam da će si bogati ubuduće moći priuštiti bolja pomagala, a da sirotinja koja nema novaca morat će se zadovoljiti sa onim pomagalima koja će se pronaći ili naći na tim listama. Netko upravo radi tog svog materijalnog statusa samim time dobit će kvalitetniju, bolju zdravstvenu zaštitu, bolje implantante, bolja pomagala a ovi drugi morat će se zadovoljiti sa onim što poznaje naš zdravstveni sustav. Nažalost, tako je vjerojatno i negdje drugdje u nekim drugim zemljama. Ja znam kako recimo moji neki iz moje obitelji boje se bolesti, koji žive u Italiji, ili u nekoj drugoj zemlji. Nema naprosto besplatnog zdravstva. Oni su toga svjesni već 30, 40 ili 50 godina, mi postajemo svjesni sada.
Hvala lijepa. Da čujemo repliku poštovanog zastupnika Darka Milinovića.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupnik Kajin je spomenuo kolektivni ugovor i da se nada da liječnici ili medicinske sestre ili tehničari neće morati vratiti ona sredstva, one novce koje su primili po potpisanom kolektivnom ugovoru prije više od godinu i pol dana. I neće, ne trebate se bojati za to. Neće, jer smo mi donijeli u petak i novi Zakon o radu koji definira da se dežurstva tretiraju kao redovni rad do 40 sati. Nakon 40 sati sva dežurstva se imaju tretirati kao prekovremeni rad i tako moraju biti plaćeni. Dakle, to je sukladno direktivi EU i sukladno novom zakonu koji je izglasan u ovom Saboru u petak.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Damir Kajin.
Pa ne daj Bože da sada svi naši liječnici i medicinske sestre i ostali koji bi bili obvezni na povrat 700 i koliko 30, 40 milijuna kuna dođu u tu situaciju da u narednih nekoliko mjeseci idu bez dijela plaće kući. Da, ja isto vjerujem i želim vjerovati u to da oni neće trebati po tom osnovu ništa vratiti. Međutim nešto drugo želim primijetiti, kolektivni ugovori takvog sadržaja ne potpisuju se u trenucima raspuštanja Parlamenta neposredno pred parlamentarne izbore sve s ciljem da se si vidimo određenoj kategoriji ljudi od koje bi mogli imati političke koristi. Oni koji to rade neodgovorno se ponašaju i prema vlasti i prema zemlji u cjelini i ti pojedinci doista, mislim da se sada ovdje ne prozivamo nepotrebno, ne zaslužuju da onda brane kondicije iz tog kolektivnog ugovora. Neka druga vlast morala je donijeti odredbe da nije potrebno vratiti ta sredstva, a ja još jedanput samo želim naglasiti da to je možda racionalno političko ponašanje za nekoga tko sudjeluje u toj političkoj utakmici ali to je krajnje neodgovorno i za sustav zdravstva i zemlje u cjelini.
Nova replika i poštovani zastupnik Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa lijepo je čuti kolega Kajin riječi zahvalnosti prema liječnicima i medicinskim sestrama. Konkretno rekli ste svaka čast doktorima i medicinskim sestrama, ali onda ste se istovremeno ubrzo demantirali i rekli ste da držite da su bolji doktori u Izoli nego u Puli i Zagrebu. Pa ja se ne mogu nikako složiti s tom tvrdnjom, možda imaju uvjete rada drugačije ali nikako na taj način. Ali ima slična situacija, tako i naš ministar kaže mi imamo sjajne doktore i sjajne medicinske sestre, a sada Liječnička komora i doktori su dali nekih 15-ak primjedbi su dali na ovaj zakon, niti jedna nije uvažena. Sa medicinskim sestrama prije kratkog vremena smo vidjeli što se događalo, bile su pred štrajkom. I onda vi kažete košta, a ja vam želim još pojasniti da će dodatno koštati, da će dodatno koštati baš u ovim okvirima gdje ste govorili o ortopedskim pomagalima. Mi znamo da se prava glede ortopedskih pomagala drastično srezala, da mnogi ne mogu ostvariti dovoljne količine i sada sa ovim izmjenama će dopunske i osnovne liste još dodatno koštati. I zato držim da trebate to znati, a naravno i HSU ima što tu za reći. Evo gledam konkretno i predstavnika njihovoga jer će dodatno koštati naše umirovljenike koji i tako nemaju dovoljno sredstava za egzistenciju, za život i sada će u tim okolnostima. I zato predlažem pitajte nas, reći ćemo vam, to je bitno znati i o takvim stvarima raspravljati. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Damir Kajin.
Ja nisam samo zahvalio liječnicima i nisam zahvalio samo sestrama nego svima onima na kojima taj zdravstveni sustav počiva, nije bitno da li je riječ o onim čistačicama, da li je riječ o onim šoferima koji prevoze unesrećene s mjesta udesa do tih trauma ili tome slično. Ja sam nešto drugo rekao kada spomenu u Izoli, ni na kraj pameti mi nikada nije bilo niti je netko to mogao čuti da ne vjerujem i da nisu liječnici u Izoli bolji od onih koji su ili koji rade u Puli, koji rade u Rijeci, koji rade u Zagrebu. Međutim rekao sam nešto drugo, da je IZola od te Bujštine udaljena 5, 10, 15 minuta vožnje, a jedna Pula jedna Rijeka sat ili sat i 30. I zato kada već govori ovaj zakon o prekograničnoj toj zdravstvenoj intervenciji ili kako se to već zove, da bi hitne intervencije stanovnicima Bujštine trebalo omogućiti u IZOlskoj bolnici s tim više što su Buježani znači Novigrad, Umag, Buje, Brtonigla, Grožnjan, Oprtalj, ako sam nekoga još zaboravio neka mi ne zamjeri na referendumu tamo negdje '80.-ih godina izdvajali čini mi se 2% svoje bruto ili neto plaće za gradnju Kliničkog bolničkog centra u Izoli. To pravo Buježima ili tim građanima tog prostora mi moramo osigurati bez obzira što liječnici, a košta, znam da košta, ali košta i zdravlje i košta i rizik da li ćemo doći na vrijeme u Pulu ili Rijeku a znamo da u Izolu možemo doći. I to je nešto o čemu treba naprosto voditi i zakonodavac računa. To je nota bene jedno od političkih obećanja i ja želim vjerovati da će se ono u ovome mandatu i realizirati.
Hvala lijepa. Nova replika i poštovani zastupnik Zlatko Tušak. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala predsjedniče. Kolega Kajin vi ste u svojoj diskusiji rekli zdravstvo košta. Je, zdravstvo je koštalo u prošlosti, ono košta danas i koštat će i u budućnosti, ono ima svoju cijenu. Ali pitanje je tko tu cijenu plaća? Najveću cijenu plaćaju korisnici i građani. Zašto? I sami ste rekli da je možda trebala ostati stopa od 15% i da nije trebalo rasteretiti gospodarstvo za 12% i smanjiti ju na 13%. Da, nije trebalo na to su Hrvatski laburisti upozoravali i govorili su da je zdravstvo u vrlo teškoj situaciji i da se ta stopa ne smije dirati. Nešto drugo što je trebala napraviti ova Vlada, a nije napravila, imamo 570 fiskalnih nameta koji opterećuju gospodarstvo. Godina i pol dana Vlada ih popisuje, a nije još ni u jednu dirnula i rasteretila gospodarstvo. Ali nudilo se tada spasonosno rješenje sa 2% bude gospodarstvo nam procvjetalo. Vidjeli smo kako nam je procvjetalo. I sada u konačnosti tko plaća tu cijenu. Imamo gubitak od 5 milijardi, imamo gubitak koji je preuzela Vlada Republike Hrvatske vezano za zdravstvene ustanove. I kako će pokriti taj gubitak Vlada? Tako što će dignuti kredit, što će se zadužiti, što će na taj kredit plaćati kamatu. I taj dug vraćati u zdravstvu. Cijena tog povrata duga kudikamo će biti veća nego da je ostala stopa 2% ili 15%. I na kraju tko to plaća? Tko će taj kredit i to zaduženje koje će napraviti Vlada platiti? Opet građani i gospodarstvo ove države samo sa većom cijemo.
Hvala lijepa odgovor na repliku poštovani zastupnik Damir Kajin.
Zdravstvo košta i zdravstvo će koštati. I tu tezu valjda ne treba više niti ponavljati, to polako svi u ovoj zemlji jednostavno razumiju. Ministarstvo zdravstva ima proračun ako se ne varam na godišnjoj razini cca. 22 milijarde kuna sa doprinosima Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje ili doprinosima od 13% uprihoduje se oko 16 milijardi kuna, negdje 5 ili 6 milijardi kuna treba pronaći u proračunu. Točno je i to što navodite da ovaj kredit od 4 ili 5 milijarde kuna biti će jedno dodatno opterećenje građana Republike Hrvatske. Dok doprinose uplaćuju poslodavci ovaj porez ili ovaj kredit na neki način morati će platiti svi građani bilo kroz formu PDV-a, bilo kroz neke druge kazne ili neke druge proračunske namete. Međutim ja još jedanput želim naglasiti da je namjera ministarstva bila pokušaj rasterećenja gospodarstva. Da li se u tome uspjelo ili nije o tome se da razgovarati a bio bih presretan kada bi se moglo intervenirati u ovih 570 parafiskalnih nameta. Od kojih negdje oko 50% znači toga broja otpada na lokalnu samoupravu a ovih drugih 50% na državu. I stvarno barem da nam ih netko popiše nakon godinu i pol, 10 godina ili nakon 15 godina da znamo za što sve hrvatski građani naprosto ili poslodavci, svejedno sada plaćaju te parafiskalne namete od komunalne naknade do spomeničke rente. Od ne znam doprinosa ovoga ili onoga. Jednostavno bilo bi dobro da već jedanput znamo za što se sve to plaća, kolika je ta masa proračunima kako lokalne samouprave, tako i države i da se jednom riječju takvoj praksi prebacivanje tereta na najslabije već jedanputa kaže dosta.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Zoran Vinković i 8 replika. Izvolite.
Evo kolega Kajin, slažem se da iz ove slike hrvatskog zdravstva doista trebamo izuzeti svo medicinsko osoblje, liječnike, medicinske sestre, tehničko osoblje koje u ovom trenutku rade u nemogućim uvjetima. Pa uđite u bilo koju bolnicu, budite malo bar bolestan pa ćete vidjeti da u tu bolnicu morate ponijeti sve. Od onog običnog wc papira do sapuna, do šampona, ne znam čega, pa čak i posteljinu morate ponijeti. S druge strane slika hrvatskog zdravstva danas je slika onog niza humanitarnih akcija, niza pomoći koju hrvatski građani daju ukoliko je netko obolio. Slika hrvatskog zdravstva je i ta da dijete koje ima 6 mjeseci i 1 dan ne može ostati u bolnici uz pratnju majke, to dijete još se vjerojatno i hrani majčinim mlijekom, to dijete prolazi traume. Slika hrvatskog zdravstva je i zatvoreno Đakovačko rodilište koje je zatvoreno nalogom inspekcije zdravstva ali tu i je i obećanje ovog novog ministra zdravlja da će ono biti otvoreno. No to rodilište se ne otvara. I to je slika hrvatskog zdravstva u 21. stoljeću. Da grad sa 30 tisuća stanovnika nema rodilište. Slika hrvatskog zdravstva je da mi sasvim sigurno ne želimo onaj američki model da onaj koji ima novca, tko je bogat ima pravo na zdravstvenu uslugu a onaj koji je siromašan, kao što je to siromašno onih gotovo 400 tisuća nezaposlenih. Onih milijun umirovljenika koji nemaju mirovinu dostojnu za život. I isto tako i oni, i oni radnici koji primaju onu prosječnu plaću oni jednostavno se mogu moliti samo Bogu da ne budu bolesni.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Damir Kajin.
Hvala ti, gospodine Vinkoviću, ali ne želim biti bolestan, ne želim biti bolestan. Ako, ali znam da ćemo svi prije ili kasnije naprosto doći po neku uslugu u neku zdravstvenu ustanovu. Međutim, želim reći nešto drugo, da imam jako dobra iskustva i sa Kliničkim bolničkim centrom u Rijeci ali boga mi i sa Općom bolnicom u Puli. I da je taj odnos prema pacijentima liječnika bio maksimalno korektan, ne zbog mene što sam ja saborski zastupnik, to nije bitno već zbog naprosto te liječničke etike. I uvjeren sam odnosa svakog od tih liječnika i svake od tih sestara do svojih pacijenata. Da teško je, biti će teško, ali pokušajmo na neki način postići barem oko jednoga ovakvog životnog zakona kao što je Zakon o zdravstvenom osiguranju kakav takav konsenzus i barem ovdje ne treba politizirati. Makar kada govorimo o politizaciji, niti kada smo mi drugi bili u opoziciji nismo baš rukovodili se bitno drugačijem no što će danas vjerojatno nastupati oni koji su u opoziciji.
Nastavljamo sa raspravom po klubovima zastupnika. Na redu je Klub Hrvatske Demokratske Zajednice i poštovani zastupnik Darko Milinović. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, poštovani zamjeniče ministra, uvaženi saborski zastupnici. Evo nisam htio početi na ovaj način ali moram odgovoriti uvaženom zastupniku Damiru Kajinu, on se razumije u sve pa evo danas se razumije u hrvatski zdravstveni sustav pa ću vam ja sad reći temeljem … … [[Upadica se ne razumije.]] Imat ćete pravo na repliku, ne trebate dobacivat iz klupe. Dakle ne razumijete se u sve, niste se razumjeli da ne možete pobijediti za župana istarskog uz pomoć SDP-a i ja ću vam sada obrazložiti zašto se ne razumijete u kolektivni ugovor. Nije bivša Vlada potpisala ništa što bi trebalo opteretiti ovu Vladu. Dapače, da se nije potpisao novi kolektivni ugovor važio bi stari zakon i nova Vlada bi bila opterećena sa milijardu i pol kuna u 2012. godini. Da ne bude tako mi smo potpisali novi kolektivni ugovor sa rokom odgode od godinu dana, dakle sa početkom 1.1. ove godine, a ova Vlada je ako je smatrala da to nije u redu, a u redu je ja i sad govorim i bit će tako, doktori će biti plaćeni onako kako je potpisano u kolektivnom ugovoru ali imala je rok od godinu i pol dana da napravi ono što ona smatra da treba biti napravljeno. Liječnička dežurstva bit će plaćena kao prekovremeni rad, ja vam to jamčim evo i s ove govornice jer to nalaže i direktiva Europske unije. Evo toliko o tome. Što se tiče ovog novog zakona ja ću, netko je ovdje rekao da je uistinu skandalozan način na koji se donosi ovaj zakon iz nekoliko razloga. To bi bilo jednako tako da se u ovom Saboru predlaže državni proračun, a da premijer Zoran Milanović ima nekih drugih obveza pa ne dođe u ovaj Sabor kada se predlaže državni proračun. Zakon o obveznom zdravstvenom osiguranju je temeljni dokument zdravstvene zaštite, temeljni dokument koji garantira na ovaj ili onaj način nivo zdravstvene zaštite Republici Hrvatskoj. Ministar zdravstva je stjeran u mišju rupu nažalost. Kada je bilo prošli tjedan na Vladi sanacija zdravstvenog sustava, bacanje novaca u prazno, u vreću bez dna, tada nije bio na Vladi, imao je nekih drugih obveza. Danas kada se donosi temeljni dokument za zdravstvo ne za iduću godinu već za iduće godine danas ima opet nekih drugih obveza, nije ovdje. Nije ovdje iz razloga što ne može politički poentirati, nije ovdje iz razloga što je ovo neobranjivo i nije ovdje iz razloga što bi morao ovdje odgovoriti na neka krucijalna pitanja na koja nije imao odgovor u godinu i pol dana. Završili su lokalni izbori, nadao sam se da se digao iz knock-downa, pravi igrači i pravi sportaši se dignu iz knock-downa, idu sa novom snagom u nove pobjede no ministra Rajka Ostojića nema nigdje. Po čemu je još skandalozno donošenje ovoga zakona? Sjetite se u ovoj sabornici kada je Vlada gdje sam ja bio ministar zdravstva predlagala izmjene novog Zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju bila je puna sabornica, ali prije toga je bilo 6 mjeseci javne rasprave. Prvi prijedlog Zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju ja sam predstavio pred 3000 ljudi u dvorani u Zagrebu, pa u Osijeku pred 2000 ljudi, pa u Splitu pred 2500 ljudi, pa u Rijeci pred 1000 ljudi. Ovaj Zakon o obveznom zdravstvenom osiguranju temeljni dokument za zdravstvo je donijet ili predložen, ja se nadam da neće na kraju biti i donesen, bez socijalnog dijaloga. Nisu o ovom dokumentu, temeljnom dokumentu za zdravstvo upoznati socijalni partneri, sindikati, udruga poslodavaca, upoznata je komora koja je dala 15-tak prijedloga za promjenu određenih članaka. Nijedan taj članak nije usvojen. Pod izlikom, mi svi znamo pa valjda zna i ova Vlada da prije dvije godine smo znali datum da 1.7. pristupamo Europskoj uniji, 10 dana kako je rekao uvaženi akademik potpredsjednik Sabora Željko Reiner, 10 dana pod izlikom da ovaj zakon mijenjamo zbog pristupa Hrvatske Europskoj uniji 1.7. ide u hitnu proceduru i HDZ bi podržao da se mijenjaju samo one odredbe ovoga zakona koje se uistinu trebaju uskladiti sa direktivom Europske unije. No međutim pod izlikom toga mijenja se čitav, kompletan zakon i danas na klupama imamo novi Zakon o obveznom zdravstvenom osiguranju, bez javne rasprave, bez sindikata, bez socijalnih partnera, bez komora koje su dale svoje mišljenje i kao što je rekao uvaženi zastupnik Šuker veli neutralno na proračun, pa u neku ruku neutralno proračun jer za zdravstvo nedostaje između 3 i 4 milijarde kuna pa ovaj novi zakon je neutralan po tome. Zapravo sada će po ovom novom zakonu nedostajati oko 5 milijardi kuna ali o tome ćemo nešto kasnije. Mi smo upozoravali iz HDZ-a da će doći do kolapsa zdravstvenog sustava prije godinu i pol dana. Danas je na sceni kolaps zdravstvenog sustava. Da je tome tako govori i podatak da je u godinu i pol dana ove Vlade ministra Rajka Ostojića dug HZZO-a povećan za 2,5 milijarde kuna. Zašto sanacija, sanacija ide u onom trenutku kada je sustav pred kolapsom. Koliko smo imali sanacija brodogradilišta jer su uvijek bili u nekakvom kolapsu. '9., '10. i '11. nije bilo sanacije zdravstvenog sustava jer smo držali sustav pod kontrolom. U godinu i pol dana 2,5 milijarde kuna novog duga. Naravno da je s obzirom na taj novostvoreni dug, ne stari dug, naravno da je bilo potrebno reagirati na neprimjeren način, povećanjem deficita, deficit državnog proračuna je 10 milijardi kuna, kroz ovo na mala vrata deficit državnog proračuna se penje za 50, gotovo na 15 milijardi kuna pod nejasnim uvjetima i na koji način se radi sanacija zdravstvenog sustava. Da je sustav u kolapsu vidimo i iz pozicije lista čekanja. Netko je spomenuo neće biti lista čekanja, to je prije godinu i pol dana spektakularno najavljivano. Ja i sada govorim nema države niti će je biti u svijetu gdje nema lista čekanja. One moraju biti. To je tako. Ali u nekakvim primjerenim okvirima koje se mogu tolerirati. Danas 100000 ljudi više čeka na svoje zdravstvene usluge nego je to bilo prije godinu i pol dana. I zato je ministar nije danas ovdje, ja poštivam zamjenika apsolutno, nije mu lako. I sada smo govorili na Odboru za zdravstvo nije lako ni direktoru Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje jer nemaju frontmana koji će se boriti za zdravstveni sustav kao što bi se trebao boriti ministar zdravlja Rajko Ostojić. Dakle, novi zakon o obveznom zdravstvenom osiguranju temeljni dokument za građane Republike Hrvatske i za njegovu zdravstvenu zaštitu ministar ima nekih novih, nekih drugih neodgodivih obveza. Nema veće obveze za ministra. Sjećate se kada sam ja to predstavljao u ovom Saboru koji ste bili tu u Saboru? Čak smo ovdje imali power point prezentaciju. Čak smo i to imali jer je to bio krucijalni dokument za zdravstvenu zaštitu. Već kada se mijenja Zakon o obveznom zdravstvenom osiguranju podsjetit ću na nekoliko prije izbornih, pa i poslije izbornih obećanja ministra Rajka Ostojića. Milinović vrši harač nad građanima povećavajući participacije. Zašto u novom Zakonu o obveznom zdravstvenom osiguranju nije ukinuo ili smanjio te participacije. Sve sada dame i gospodo dolazi na naplatu. Ja sam rekao kada smo išli u reformu zdravstvenog sustava spreman sam doći u osinje gnijezdo u onom političkom smislu riječi na Iblerov trg i govoriti i razgovarati o Zakonu o obveznom zdravstvenom osiguranju. Dopunsko zdravstveno osiguranje, sjetite se kada smo opteretili one koji to mogu podnesti. Sjetite se u ovom Saboru ako ne, ja ću vas podsjetiti kad sam rekao pa ja mislim da ja mogu policu zdravstvenog osiguranja plaćati više od 80 kuna koliko sam tada plaćao, pa smo podigli to na 130 kuna. Opteretili smo one koji to mogu izdržati i na taj način HZZO je dobio dodatna sredstva od oko 2 i pol milijarde kuna. Dakle, novim zakonom ili ako imate hrabrosti i ako smatrate da je to tako trebate smanjiti mogućnosti liječenja u čemu se mi protivimo ili iznaći nova sredstva. Sramno dakle, dopunsko, sramna participacija u primarnoj zdravstvenoj zaštiti. Vidite kako sve dolazi na naplatu? Što je niste sada ukinuli. Što niste ukinuli participaciju, što niste ukinuli dopunsko i zdravstveno osiguranje, što vladajuća koalicija nije ukinula sramnu participaciju u primarnoj zdravstvenoj zaštiti koja je po ministru Ostojiću, tada saborskom zastupniku značila kolaps zdravstvenog sustava. Vratit ćemo domove zdravlja Andrija Štampar. Pa gospodo, novim zakonom nema boljeg načina da novim Zakonom o obveznom zdravstvenom osiguranju ne napravite ono što sam ja rekao da je nemoguće vratiti ulogu doma zdravlja u vrijeme kakve su bile po principu Andrije Štampara. Ukinut ćemo sramni porez na mirovine od 1%. Što niste ukinuli? Pa danas imate za to šansu. Danas je ministar Ostojić imao šansu napraviti ono što je obećavao u predizbornoj kampanji. Kolega Vinković, ja sam ukinuo, jesam na nalog zdravstvene inspekcije rodilišta četiri ili pet i bio sam primoran na to jer nije bilo uvjeta. Sjetimo se u ovom Saboru. Sram vas bilo ministre, ne date ženama da rađaju. Mi ćemo na prvoj sjednici Vlade vratiti 4 rodilišta. Gdje su rodilišta danas? Vidite kako je dobro pamtiti, ali i dobro znati što govorimo u predizbornoj kampanji. Da ovaj zakon neće prouzročiti nova davanja ja ću reći samo iz jednog primjera. Kaže se, osiguranim osobama se osigurava prava na prekograničnu zdravstvenu zaštitu ako ne mogu ta prava ishodovati u Republici Hrvatskoj u kako ministar kaže određenim medicinskim opravdanim rokovima. Danas na magnetsku rezonancu u Hrvatskoj čekate preko 6 mjeseci. Jel' to opravdano? Ja mislim da nije. Dakle, ako nije opravdano idemo u Austriju. Napravit ću tamo magnetsku rezonancu i HZZO će mi morati refundirati te troškove. Pa evo samo s te pozicije državni proračun bi morao osigurati nova sredstva. Sjetite se ministra Rajka Ostojića ukinut ću čim dođem privatni monopol i neće novac iz javnog sektora ići u privatni sektor. Što imamo danas? Produženje ugovora sa privatnim poliklinikama da vam i to kažem što ja podržavam. Dakle, ja ni sad neću reći javni novac u privatne svrhe da, ako je to na korist građana, a bio je na korist građana. Kada je to bilo mjesec dana ukinuto došlo je novih 50-tak tisuća pacijenata na liste čekanja. Naravno da je kolaps zdravstvenog sustava iz onoga što je kolega Vukušić rekao doprinosi na zdravstveni proračun su smanjeni za 2% i na taj način je oko 3 milijarde kuna zdravstveni proračun ostao je zapravo bez te tri milijarde kuna plus dodatno milijardu iz državnog proračuna. Četiri milijarde kuna. Ako nema ministar Ostojić snage, političke snage, ali i hrabrosti, ali ako se ne može postaviti pred zdravstveni sustav kao frontman boreći se za zdravstveni sustav, kolega Šuker i ja smo se često borili za zdravstveni sustav, ali smo znali naći konsenzus pa i oko onoga članka 63. sada 82. koji košta 3 milijarde kuna, gdje Linić nije osigurao ni jedne jedine kune za taj proračun. I na kraju da završim. Zdravstvo, sve ono što mi izdvajamo za zdravstvo, kroz doprinose i kroz sve ostalo ima dovoljno sredstava. Ministar Ostojić nema snage na sjednici Vlade otvoreno pitati ministra Linića doprinos za nezaposlene se ne plaća iz doprinosa koji mi uplaćujemo 13% nego iz državnog proračuna, 620 milijuna kuna. Ministar Linić iz općih poreza mora platiti Hrvatskom zavodu za zdravstveno osiguranje 620 milijuna kuna, doprinosi iz mirovina kao obveza državnog proračuna 370 milijuna kuna. To je dakle ukupno milijarda kuna koja po važećim zakonima se mora uplatiti iz općih poreza u zdravstveni sustav. Ona se, ja vam to tvrdim, ne uplaćuje i neki dan sam govorio o tome na tiskovnoj konferenciji. I dopunsko zdravstveno osiguranje onih koji su oslobođeni, za te dopunsko zdravstveno osiguranje plaća državni proračun u iznosu od 555 milijuna kuna. Samo sam vam nabrojio tri stavke koje državni proračun mora osigurati za funkcioniranje zdravstvenog sustava mimo doprinosa, dakle iz općih poreza. Dakle, milijarda i pol kuna. A članak prije 63., sada 82. koji je ostao isti košta ovaj proračun iz općih poreza [[Upadica Leko: Privedite kraju.]] Evo završavam, 3 milijarde kuna. Dakle, da se svi zakoni poštivaju Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje bi imao proračun 24 milijarde 784 milijuna kuna, a ima 20 milijardi i 657 milijuna kuna. Ministre Rajko Ostojiću zašto dozvolite da se zakon ne primjenjuje i da vam ministar Linić ili asfaltira ceste ili pravi mostove sa 4 milijarde 126 milijuna kuna koji su oduzeti zdravstvu nezakonito.
Hvala vam. Na vaše izlaganje prijavljeno je 7 replika. Idemo po redu. Prva replika i poštovani zastupnik Damir Kajin.
Ne, ja se gospodine zastupniče ne razumijem u sve kao što se niti ti nisi razumio kad si se kandidirao recimo za predsjednika HDZ-a. Ali pustimo sada to, nešto drugo je bitno. Rekli ste da ste uštedjeli Vladi 1,1 milijardu kuna. Da li bi to onda trebalo značiti da su liječnici bili onda oštećeni za tih, zajedno sa medicinskim sestrama i sa ostalima koji rade u sustavu, za 1,1 milijardu kuna ili za recimo 400 milijuna kuna kolika je razlika između onih 700 i nešto milijuna do milijarde i 100 milijuna kuna? Pa nije u godinu dana, dajte budimo realni, ova Vlada stvorila dubioze u zdravstvu u iznosu od 5 milijardi kuna. Ova Vlada je u poziciji da mora naprosto te dubioze razriješiti. Pa vi jako dobro kao bivši ministar zdravstva znate da je naslijeđeno oko 20 milijardi kuna dubioza što u brodogradnji, negdje oko 9 milijardi kuna, što na željeznici, preko 2 milijarde kuna, u zdravstvu ovih 5 milijardi kuna. Znači, ovih 5 milijardi kuna to je nešto što je naslijeđeno od prethodne Vlade. To su normalno obveze sviju nas i mi te obveze ćemo morati razriješiti. Istina je isto to nismo svi ravnopravni, ni kada idemo u izbore, niti kada ćemo ići liječniku i kada ćemo se morati liječiti. Onaj tko ima taj će vjerojatno brže i bolje doći do neke usluge i obrnuto onaj koji nema, kao što ja volim kazati sirotinjo i Bogu si teška. Međutim, kad govorimo o izborima u Istri da ti izbori su legitimni, ali su ostvareni gotovo na jedan neregularan način. Sa 10 milijuna kuna šporkog novca, sa PR-ima, sa potpunom kontrolom pisanih i elektroničkih medija, sa pozicije javne vlasti. Otprilike na način kako se izbori ostvaruju i u nekim drugim krajevima RH. Nema neke bitne razlike. Ali ničija nije gorjela do jutra pa neće bogami ni njima.
Hvala lijepa. Nije oko zdravstva sada, hvala lijepa, nije to zdravstvo. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Darko Milinović.
Možemo nas dva poslije ove jer vi opet ne razumijete. Dakle, ja sam naslijedio Zakon o obveznom zdravstvenom osiguranju koji je nalagao da 1.12. obveze nove Vlade, tada se nije znalo koje, su u iznosu od milijardu i pol kuna. Ja sam smatrao da to nije dobro i razgovarao sa sindikatima od 6. mjeseca, nisam razgovarao sa sindikatima u 11. mjesecu pred izbore nego od 5., 6. mjeseca. Šest mjeseci smo razgovarali za novi kolektivni ugovor gdje su pristali, i to treba zahvaliti sindikatima, da odgode primjenu na godinu dana i da ne budu izdaci novi milijardu i pol nego negdje oko 700 milijuna kuna. I oni su na to pristali, ali i da nisu pristali Direktiva EU diktira još jednom vam kažem da dežurstvo mora biti plaćeno kao prekovremeni sat. I baš me zanima kako će ministar podijeliti novu plaću ili kako će biti isplaćene nove plaće temeljem toga da je Županijski sud ukinuo kolektivni ugovor. Mislim da to ne znači ništa i da će plaće biti iste. Ne plaće, nego samo način plaćanja dežurstva. Tu se ne radi o plaćama. Hvala.
Podupirem da popijete kavu makar je ja platio pa da bistrite politiku, to nije loše među zastupnicima. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Željko Reiner, potpredsjednik Doma.
Uvaženi gospodine predsjedniče pa ja bih najprije rekao da sam zabrinut. Zabrinut sam zato jer mi ovdje govorimo o zakonu koji je kao što je više govornika istaknulo ključan za funkcioniranje zdravstva i financiranje zdravstva, zakonu koji govori o drugoj po veličini količine novca u državi Hrvatskoj, a prije nekakvih 10-ak minuta kad sam malo brojao zastupnike bilo je otprilike 20% zastupnika, sad se malo broj povećao, još uvijek dvije trećine zastupnika nisu u dvorani, a govorimo dakle o drugoj po veličini količini novca u državi Hrvatskoj. Gledajući tko se prijavio za raspravu nikog od vladajućih nema. Meni je potpuno jasno zašto je to tako. Zato jer se zna da će vjerojatno sutra kad ćemo o tome glasovati svi dići ruke vladajući za to, štogod pisalo u tom zakonu, bilo to pametno, bilo bedasto, bilo tako da će sljedeći troškovi biti još 5 milijardi više ili će biti 5 milijardi manje itd. I to nije dobro! A sada još nešto što me ponukalo izlaganje uvaženog zastupnika Milinovića, a to je da ovo je uistinu jedna kozmetika nečeg što je postojalo sa minimalnim promjenama, nisam siguran da li na bolje, s jedne strane, a da je se htjelo riješiti problem financiranja zdravstva trebalo je daleko, daleko ozbiljnije zahvate napraviti. A postavljam i jedno pitanje predlagačima, ovo je zakon koji se zove Zakon o obveznom zdravstvenom osiguranju. Što je sa Zakonom o dobrovoljnom zdravstvenom osiguranju? Logično bi bilo jer je to jedna cjelina da on bude zajedno s ovim, njega nema. Zašto? Postavljam pitanje svima skupa. Hvala.
Hvala i vama poštovani potpredsjedniče Doma. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Darko Milinović.
Ima još nešto uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, na ovaj zakon samo da ima neke kozmetičke promjene, ima tu naravno pod ovim hitnim postupkom, pod izlikom da se usklađuje sa direktivom EU ima toga, a to bi da je bila široka javna rasprava barem dva mjeseca onda bi to izašlo na vidjelo. Pa reći ćemo u svim tim izmjenama kozmetičkim "potkrala" jedna predlaže se uvođenje osnovne i dodatne liste ortopedskih i drugih pomagala te dentalnih pomagala. Što to znači? Da će ovim zakonom opet biti ugroženi oni kojima je zdravstvena zaštita najpotrebnija dakle invalidima, pa između ostalog i invalidima Domovinskog rata jer se uvodi osnovna i dopunska lista. A što znači dopunska lista? Da ćete morati plaćati svojim novcem iz džepa pomagalo koje vam je potrebno za život, a polica dopunskog zdravstvenog osiguranja to ne pokriva. Dakle i to su novi izdaci. Ovdje ne za državni proračun, ovdje za one najosjetljivije vulnerabilne skupine dakle invalide među njima i invalide Domovinskog rata. Od sada će oni koji moraju za kvalitetu svog života koristiti i ortopedska pomagala e ta će pomagala sada morati plaćati ako su ona sa dodatne liste kao što to predviđa ovaj zakon. u današnje vrijeme mislim da je to neprihvatljivo.
3.replika po redu i poštovani zastupnik Branko Vukšić. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala vam poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega Milinoviću, u pravu ste na djelu je još jedno ponižavanje Sabora. Ova rasprava dokazuje ako se raspravlja o temeljnom dokumentu o zdravstvu, sasvim sigurno da je skandalozno da se ministar odlučio za sjednicu Vlade a ne za sjednicu Sabora. Na sjednici Sabora se sasvim sigurno ne donosi dokument koji bi njemu više značio nego što znači ovaj dokument danas o kojem mi raspravljamo. Vjerojatno ono što piše u Ustavu i što piše u zakonima Sabor je taj koji može prozvati Vladu, Sabor je taj koji može naložiti Vladi, međutim tako samo kaže Ustav i tako samo kažu zakoni, a kod nas je poznato pravilo da se ne držimo Ustava i ne držimo se zakona. Bilo bi čak politički korektno da se pojavi ovdje ministar, bilo bi značajno, bilo bi značajno jer uvažava i građane RH svih građana se tiče ovaj zakon, znači uvažavao bi i građane naročito one koji mjesecima čekaju na listu. Vi ste rekli jedan podatak da se za magnetsku rezonancu čeka i 6 mjeseci. Čeka se i više nego 6 mjeseci. Na operaciju kuka se čeka godinu i po nekoliko godina. Ljudi ne mogu hodati, ne dobivaju kolica. Na sve te na sva ta pitanja ministar je bio dužan ovdje dati odgovore. Ja se nadam da će ministar kada obavi svoju zadaću u Vladi da će sjesti ovdje i da će na sva ova naša pitanja koja smo postavili dati odgovore ne nama nego hrvatskoj javnosti jer mi nju ovdje predstavljamo.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Darko Milinović.
Hvala lijepo. Slažem se s vama. Gledao sam jučer na jednoj televiziji obrazloženje nevjerojatno i možda bolje da nije tu da ne slušamo takva obrazloženja u nedostatku vizije i nedostatku rješavanja problema u zdravstvenom sustavu. I bit će ih i sljedećem ministru i onom sljedećem i uvijek je taj zdravstveni sustav podložan odnosno primorani smo na promjenu. Pita ga jedan na javnoj televiziji ima 100 tisuća novih ljudi na listama čekanja. Je, veli priznam ima, ali su liste čekanja manje. kako je to moguće ja ne znam. Dakle ministar nije ovdje jel nema odgovora, pa nema čak ni odgovora napravit ćemo to nešto za 6 mjeseci za godinu dana, bit će tako za 2 godine ili 3 godine, jel ja bih ga pitao da li doprinos za nezaposlene Linić uplaćuje u zdravstveni proračun 620 milijuna kuna na godišnjoj razini. Morao bi odgovoriti tu, ako bi odgovorio istinu rekao bi ne. Dakle taj doprinos se ne može isplaćivati iz onoga što nas dva ili mi ovdje uplaćujemo 13% nego od općih poreza ili ako nećete uplaćivati pa mijenjajte zakon. danas ga možete promijeniti. Ili prihodi po članku 63.sada 82.su negdje 3 milijarde kuna to su posebni uvjeti u liječenju određenih skupina ljudi, koštaju 3 milijarde kuna. Treba pitati ministra Linića da li uplaćuje te 3 milijarde kuna u zdravstveni proračun, da li doprinos iz mirovina onih najnižih mirovina koje iz općih poreza moraju se uplaćivati iz … ne iz doprinosa koji mi uplaćujemo 370 milijuna kuna, da li iz trošarina na duhan od milijardu 200 milijuna kuna to smo mi doveli, uveli taj zakon da se 32% uplaćuje u zdravstveni proračun to je milijardu i 200 milijuna kuna, dali se uplaćuje, da li od trošarina koji su na razini 4, 4,5 milijarde kuna, 32% treba ići za liječenje bolesti koje su uzrokovane …
Hvala lijepa.
I to sve skupa košta 7 milijardi 700 milijuna kuna. Zato nema ministra tu nema odgovora na to.
Hvala. Nova replika i poštovani zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Vidite kolega Milinović možda je skandalozno što nema ministra ovdje, ali to je jedna navika, navika koja traje evo već godinu i po dana pa i kada smo donosili proračun za 2013.godinu nije ga branio predsjednik Vlade nego ministar financija. I to je ta navika koja se ponavlja i koja ima prije svega i ukazati na odnos Vlade prema ovom Saboru. Sutra ćemo dići ručice posebno članovi Kukuriku koalicije izglasati novo zaduženje. I nije ovo kozmetika kolega Reiner, ovo je novo zaduživanje, zaduživanje Republike Hrvatske. A što se tiče ovog Đakovačkog rodilišta, krenulo se u onu izradu projekta, došli su izbori i tu smo stali. Postoji obećanje ministra sada zdravlja da će ono biti otvoreno, samo nije rekao kada. Možda vjerojatno za kojih 50-ak godina. Bez obzira na želju građana. Jer ja postavljam drugo pitanje, da li je to zato što je Vinković gradonačelnik, pa nisam ja kriv što ljudi glasaju za mene i što me vole. Ne vole neke druge koji su se kandidirali. Ali slika Hrvatskog zdravstva danas su i one političke smjene u kliničkim bolnicama, postavljanje podobnih kadrova, postavljanje svih onih koji imaju partijsku knjižicu. I to je jedini razlog zbog čega su sada na tim mjestima. S druge strane da li znate da je u Kliničkoj bolnici Osijek se prijavio samo jedan mladi liječnik za onih 1600 kuna, samo jedan. Koliko je država uložila i njihove obitelji uložila u školovanje tih kadrova? Koliko? I samo se jedan prijavi. Da li je to budućnost hrvatskog zdravstva? Kirurg za 1600 kuna, medicinska sestra za 1600 kuna. Liječnik.
Hvala lijepa. Neka cvjeta ljubav u Đakovu. A odgovor na repliku poštovani zastupnik Darko Milinović.
Pa kada spominjete bolnice. Bolnice su najveći generator duga u zdravstvenom sustavu. Kada sam postao ministar moj prvi sastanak je bio sa ravnateljima bolnica. Kolega Vinkoviću, i sada proračuni bolnica su smanjeni na razinu 2000, vjerovali to ili ne, na razinu 2008. godine. Na razinu 2008. godine. Novi ravnatelji koji su, ajmo reći, ima ministar na to i pravo da izabere svoje ljude i da stavi ne znam SDP ili već koga hoće, ali onda poštivaj zakon. Neke si ravnatelje smijenio zato što su u godinu dana napravili dug, svi ravnatelji kliničkih bolničkih centara u godinu i pol dana nagenerirali su novi dug. Zašto oni nisu smijenjeni? E, to je zato jer su članovi SDP-a. Još skandaloznije, još skandaloznije, rekao sam kada sam postao ministar prvi moj radni sastanak je bio sa najvećim gubitašima, to su bile bolnice evo i kolega Reiner je bio ravnatelj Rebra, može tome i posvjedočiti i našli smo zajednički jezik. Kako, na koji način, 09.-ta, 10.-ta i 11.-ta zaustaviti novo generi, to je bilo bitno, uzlaznu liniju duga. I našli smo zajednički jezik. Ali ne ministar sam, nego ministar sa 60-ak ravnatelja zdravstvenih ustanova. Skandalozno je godinu i pol dana ove vlasti da ministar Rajko Ostojić nije sjeo sa … [[Govornik se ne razumije.]] dijelom zdravstvenog sustava, sa ravnateljima bolnica i zamoli njih, jer on ne poznaje sustav tako dobro kao ravnatelji da mu pomognu kako riješiti dubioze u zdravstvenom sustavu. Rekao sam nekoliko puta, dakle, u godinu i pol dana nije imao snage, znanja, hrabrosti ili vremena ili već ne znam čega od ostalih obveza sastati se sa ravnateljima bolnica koji sada imaju proračun 2008. godine, na razini 2008. godine, rekao sam na tiskovnoj konferenciji, u iduća tri mjeseca zdravstvo će generirati novih pola milijarde kuna novih dugova.
Hvala lijepa, nova replika i poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, kolega Milinoviću, pa zar vama ništa nije jasno. Pogledajte među prijavljenim za raspravom niti jednog pojedinca, niti jednog kluba iz vladajuće koalicije a raspravljamo o jednom od ključnih zakona koji direktno se tiče hrvatskih građana, hoćete sa proračunske strane, hoćete sa tisuću bolesnika koji primaju usluge. Dakle, to najbolje govori, najbolje razobličuje vladajuću koaliciju koliko im je to bitno a dok su bili u oporbi onda su slali na desetine zakona. Međutim ono što ja želim reći, danas ću cijeli dan govoriti o tome, naprosto to su stvari koje se ne smiju dogoditi, to je ta famozna sanacija zdravstva u Republici Hrvatskoj. Ako pogledate proračun, ako pogledate rebalans proračuna, niti jedne riječi. Veli se, zadužiti će se netko. Međutim, člankom 26. je jasno definirano koliko se može zadužiti Republika Hrvatska. A u stavku 3. tog istog članka je definirano koliko se mogu zadužiti izvnaproračunski korisnici. Dakle niti u stavku 1., niti u stavku 2. niti u stavku 3. nije sanacija zdravstva. Ali ako se neće država zadužiti pa će dati nekome drugome jamstvo, to je opet regulirano Zakonom o izvršenju državnog proračuna člankom 31. Međutim, niti tu se ne govori da će netko dati nekome jamstvo da bi se nešto saniralo. A isto tako u svim obrazloženjima i proračuna i rebalansa proračuna i ministar financija i njegovi zamjenici a isto tako niti ministar zdravlja ne govori iz kojih sredstva će se izvršiti ta sanacija. Druga stvar, govoriti o jednom ovakvom Zakonu i napisati da … [[Govornik se ne razumije.]] to nisu potrebna sredstva, a člankom 163. definirati da od 1. 1. 2015. godine se zdravstveni doprinosi uplaćuju u fond zdravstvenog osiguranja je u najmanju ruku smiješno. Zašto? Pa zato što državni proračun, dakle izvorni državni proračun ostaje bez 16 milijardi prihoda a tih 16 milijardi prihoda postaju prihodi izvanproračunskog … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepa. Odgovor na repliku. Poštovani zastupnik Darko Milinović.
Pa uistinu to su svi primijetili da nitko u ime Kluba SDP-a se nije prijavio za raspravu po ovom zakonu. To samo govori o još jednom kažem izostanku vizije, izostanku bilo kakve ideje za rješavanje problematike u zdravstvenom sustavu. Kada ste spomenuli novo zaduživanje. Pa ja sam rekao i na tiskovnoj konferenciji i ovdje i da je ova sanacija zdravstvenog sustava protuzakonita. Niti su osigurana sredstva u proračunu a niti su poštivane sve ove odredbe zakona koje ste vi napomenuli.
Nova replika i poštovani zastupnik Mladen Novak. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepo predsjedniče. Pa više-manje su kolege prije meni rekli ono što sam ja imao namjeru reći. Međutim, kolega Milinoviću ja sam vas smatrao ozbiljnim političarom, bivšim ministrom u Vladi Republike Hrvatske jednostavno ne mogu vjerovat tu vašu naivnost da ste izjavili da svejedno očekujete da ovaj zakon ipak ne prođe. Ja znam da je to ironija ali činjenica ovo što su i prethodnici rekli, da se apsolutno nitko s ove strane nije javio za raspravu oko ovog. Ovo je stvarno… … [[Upadica se ne razumije.]] Ovo je stvarno zabrinjavajuće. Kod manje važnih zakona, kod manje važnih rasprava su imali barem nekog dežurnog tko pročita mišljenje Vlade kao svoje mišljenje koje svi unaprijed dobijemo ali ovdje ovo što su prethodnici rekli jedan od najbitnijih zakona ali ama baš da nitko ništa ne progovori. To je sramotno. S druge strane, ono što ste vi spomenuli u svojoj raspravi i mislim da treba ponovit mnogo puta jer javnost to mora znat. Oznaka PZE, svako malo nam se dešava PZE, pod tim usuglašavanjem sa Europskom unijom nam prolazi sve i svašta. Svako malo iskoriste priliku da unutra uz te prilagodbe Europskoj uniji se ubaci i masa drugih stvari. Spomenuli ste jučerašnji nastup ministra na televiziji. Između ostalog, ministar je izjavio jučer i da je normalno da bogati plaćaju više zdravstvo nego siromašni jer bogati imaju, siromašni nemaju pa je to normalno. Da li vi primjećujete s čim on to doprinosi tome koje su to promjene s ovim zakonom ili ovim drugim gdje se uvodi takva mogućnost gdje će se onima koji nemaju, koji su siromašni, koji će imat tu mogućnost zdravstvene zaštite. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Darko Milinović.
Pa ja sam se naslušao i u sučeljavanju sa tada oporbenim saborskim zastupnikom pa i sada ministrom zdravlja Rajkom Ostojićem i rekao sam u jednoj misiji čestitat ću ti ako zdravstveni proračun bude na razini 2011., dakle negdje oko 22 milijarde kuna. On je rekao bit će i veći. Ja sam znao da to neće biti tako. Nisam ja naivan, znam ja da će taj zakon proći ali što sam htio, htio sam pobuditi raspravu u ovom Saboru, htio sam onima koji nas gledaju na malim ekranima, sindikati, poslodavci, socijalni partneri, pa da se dignu na noge jer ovaj temeljni zakon Spomenku Adveršek poziva da se digne na noge danas kao što se dizala na zadnje noge kada sam ja bilo što predlagao. Sada je mogućnost, sada je inicijativa, sada je trenutak da ja sam sa gospođom Adveršek i svim ostalim sindikatima pregovarao oko tog zakona gotovo 6-7 mjeseci. E sad se oni moraju dignuti i reći da ovakav zakon, temeljni dokument ide mimo sindikata. Uvalili su svima nama kada je, kolega Reiner i ja kada smo razgovarali veli znaš li nešto o ovom novom Zakonu o obveznom zdravstvenom osiguranju, to je prijedlog PZE, usklađenje s Europskom unijom, ja sam rekao to je vjerojatno nekakvo usklađenje, ja znam neka koja se moraju napraviti. Onda sam otišao kući pa mogu reći onako nonšalantno uzeo listat i vidim da je to novi zakon. Pa Vlada je htjela prevariti građane, nas je ovdje, pa vas u SDP-u je Zoran Milanović i Rajko Ostojić htio prevariti da je usklađenje sa direktivama Europske unije. Nije, to je novi zakon koji će opteretiti invalide. I zato smatram da će možda do petka se dignuti hrvatska javnost, da će se dignuti i komora, Liječnička komora koja je dala 15-tak prijedloga, mi nećemo dati nijedan amandman jer je on nepopravljiv. Mi tražimo široku javnu raspravu da bude uistinu reformski zakon kao što je ministar Ostojić najavljivao u vrijeme predizborne kampanje.
Hvala lijepa. Nova replika i poštovani zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo. Pa uvaženi kolega Milinović, vi ste u svojoj raspravi rekli da niste nigdje vidjeli ministra Rajka Ostojića. Evo ja isto moram priznat da ga nisam jedno duže vrijeme vidio, nekoliko mjeseci, međutim sinoć sam ga ipak vidio i slavodobitno je obratio se hrvatskim građanima rekavši da je saniran dug zdravstva kojeg je stvorila porezna i zdravstvena politika ove Vlade čiji je on član. Znači stvorili su dug, onda su oni to sanirali i to je dobro za hrvatske građane. Onda je na pitanje uvaženog novinara koje se ticalo odlaska najboljih doktora i medicinskih sestara nakon ulaska u Europsku uniju u druge zemlje na bolje plaćene poslove on je rekao pa nema veze što će otići 250 dobrih, vrhunskih doktora i negdje oko 750 najboljih medicinskih sestara, da to nije toliko ni važno ni bitno jer da će on ostati u Republici Hrvatskoj, da on nigdje ne ide iz Hrvatske. A na pitanje o tome da je njegov najvažniji predizborni adut tj. najvažnije predizborno obećanje o skraćenju lista čekanja doživio praktički neuspjeh, on je rekao da je to obmana hrvatskih građana, da liste čekanja nisu povećane iako podaci govore o nekih novih 100 000 ljudi ili pacijenata na listama čekanja, već da su one smanjene za 20 do 30%, što onako generalno gledajući kao poruka hrvatskim građanima meni osobno je izgledalo ustvari da mi u Hrvatskoj nismo ni svjesni kako dobrog ministra zdravlja mi imamo.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Darko Milinović.
Pa gledajte, svaka ministarska pozicija, reći ću to možda malo sentimentalno, pogotovo pozicija ministra zdravlja zahtijeva osobu 24 sata dnevno. On si uzima taj luksuz da uzme godišnji odmor pazite u vrijeme krize, recesije. Zdravstveni sustav danas ili ove godine svaki mjesec generira novih 150 do 200 milijuna kuna novog duga, tako je bilo samo tamo prije 2003. Dakle u tim uvjetima dakle on uzima godišnji odmor i ide u bitku za gradonačelnika i daje poruku pa što mene briga za zdravstveni sustav, to će netko riješiti, ja ne znam tko. Bit ću gradonačelnik Grada Zagreba i ministarsku poziciju stavlja u rezervnu varijantu. On se pojavio kao što kažete jučer slavodobitno, Čak je rekao je moj je crimen povećanje lista čekanja, a tvoj je crimen zašto nisi otvorio nova rodilišta koje si rekao. Pa tvoj je crimen zašto nisi smanjio doprinos od 1% na mirovine. Pa tvoj je crimen zašto si dopustio, zašto nisi frontman svog sustava? Liječnika, medicinskih sestara, nezdravstvenih djelatnika. Zašto nisi taj frontman i ne boriš se za veća sredstva? Naravno sukladno vremenu, a ne mučeći povinute glave dopustiš da ministar Linić oduzme dva posto doprinosa. To je tri milijarde kuna pod izlikom otvaranja novih radnih mjesta. Što smo dobili? Stotinjak tisuća novih nezaposlenih. To je 2% proračuna. 100000 gotovo, 100000 novih nezaposlenih i vratili zdravstveni sustav nekoliko godina unatrag kada se mora sada sanirati. Podsjetit ću vas deveta, deseta, jedanaesta nije bilo sanacije. Zašto? Pacijenti su relativno da ne glorificiram, ali relativno bili zadovoljni dobavljači relativno, vele drogerije relativno zadovoljni. Oni su meni rekli ne treba nama. Mi moramo samo znati da će se od sada pa na dalje redovito, mi ćemo trpiti ovaj dug. Ali gdje će ministar kad on ima drugih obveza. Evo i danas temeljni dokument on ima obveza sjediti na Vladi.
Hvala lijepa. Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika. Na redu je Klub zastupnika HDSSB-a i poštovani zastupnik Josip Salapić. Izvolite.
Hvala predsjedniče Sabora, zamjeniče ministra, kolegice i kolege zastupnici. Istina je da bi se jedna konstruktivna rasprava i možda zbog građana i građanki Republike Hrvatske bolje vodila kada bi u sabornici bio ministar zdravlja gospodin Ostojić, pa i bivši ministar gospodin Milinović, kad se čuju argumenti od prošle Vlade i sadašnje Vlade, kad se čuju ona izborna obećanja koja su bila nakon izbora i nakon Plana 21. Mislim da ne sumnjajući u kompetenciju zamjenika ministra da bi to bilo bolje, da bi to bilo politički poštenije, ispravnije ali što je tu je. Mi možemo govoriti u Saboru kao oporba i naših 7 ruku u Klubu zastupnika HDSSB-a neće pripomoći niti da ovaj zakon prođe ili ne prođe. Ali siguran sam da jedna konstruktivna rasprava danas samo oporbe u Saboru sigurno će dati doprinos možda boljoj kvaliteti zakona, ali možda i boljem razumijevanju građana Republike Hrvatske kakva se politika vodi u Hrvatskoj i u Hrvatskom saboru. Za mene osobno i za Klub zastupnika HDSSB-a bilo bi dobro da i SDP kaže nešto o tome i pošto je Kukuriku koalicija na vlasti i bivša Vlada i mi oporba onda imamo priliku reći zaista stručno i pošteno ono što mislimo o nečemu što je pred nama. A ovako se gubi smisao političkih rasprava ako samo o zakonima u Saboru govori oporba i to po meni smanjuje jedan stupanj demokracije u Republici Hrvatskoj. To nije dobro bez obzira što smo svjesni i moramo si priznati i Vlada Zorana Milanovića da je Zdravstveni sustav u kolapsu i da nije sramota priznati da nešto ne valja ili ne ide i trenutno u Hrvatskoj nije dobro. Ali trebamo se potruditi da znamo pronaći rješenja kroz ono što su nas birači Republike Hrvatske zadužili, a to je da radimo ovdje o njihovom interesu. Istina je i to da se radi o temeljnom dokumentu za zdravstvo i da zaista nije dobro da se desetak dana pred ulazak Hrvatske u EU postavlja ovo pitanje hitnoga postupka zakona jer se radi o direktivama EU, točnije o Direktivi 24 iz 2011. godine koja, dakle regulira pitanje osiguravanja prava na prekograničnu zdravstvenu zaštitu. Dakle, glupo je biti protiv toga da se implementacija europskoga prava i direktive EU ne prihvaćaju u Hrvatskom saboru ili da mi kao klub zastupnika ili klubovi zastupnika budemo protiv toga, da se dakle europske direktive implementiraju u pravni sustav Republike Hrvatske. Zato nije dobro da se u ovom kratkom vremenu ovaj zakon u hitnom postupku daje na raspravu. Ne može se puno toga ni promijeniti, a ispada da onda je glavni cilj zakona implementacija europskoga prava. Po nama to baš i nije tako. Istina je da, dakle da treba implementirati direktive. Mi smo za to da se direktive koje će riješiti pitanja prekogranične suradnje kada je u pitanju, dakle zdravstvena zaštita i u ovim drugim zakonima pitanje zdravstvene zaštite stranaca pa i ovoga prekursora za droge da se ono da, mi smo tu raspravu objedinili. Dakle, puno je toga što se u ovome, u ovima zakonima i u ovom konačnom prijedlogu zakona treba, dakle prihvatiti i spada u jedan dakle novi moment ulaska naše zemlje u Europsku uniju i naših obveza koje su dakle proizišle iz članstva u Europskoj uniji. A druga su pitanja ovdje gdje zaista treba reći da je naš zdravstveni sustav u kolapsu i da trebamo zajedno bez obzira na to da li se radi o klubovima vladajuće koalicije ili oporbe u Saboru pokušati pronaći rješenje da si priznamo da je teško i da postoje veliki financijski dugovi i dubioze u zdravstvenom sustavu, da niti ova Vlada nije mogla na adekvatan način riješiti pitanje gomilanja dugova u zdravstvu ali na žalost niti riješiti pitanje kvalitetnije zdravstvene usluge našim građanima i građankama. Jer evo iz prijašnjih rasprava vidi se da se u 2012. godini taj dug popeo za nešto više od 2 i pol milijarde kuna novoga duga, da po ovome konačnom prijedlogu zakona, danas članku 82. tu su bitna ta, tu je najbitniji taj članak po nama nisu osigurana sredstva u rebalansu državnog proračuna da bi se pokrili, dakle svi ovi troškovi zdravstvenoga sustava koji proističu iz ovoga teksta zakona koji je pred nama. S obzirom na opseg promjena, dakle bilo je potrebno dati novi prijedlog zakona. Ali s obzirom na težinu problema bilo je potrebno osigurati i sredstva u državnom proračunu. Tako da mi ne možemo podržati to da se pod izlikom europskih direktiva jedan ovakav zakon koji kao temeljni dokument zdravstva provlači kroz Hrvatski sabor. Mi smo za to da se, dakle ono što je problematično i ono što nije bilo dobro, čuli smo i o tome da je ministar gospodin Ostojić najavio kada dođe da će, da dođe na mjesto ministra i nakon izbora da će se razmatrati pitanje participacije u primarnoj zdravstvenoj zaštiti, da će se razmatrati i pitanja dopunskog zdravstvenog osiguranja, pitanja dakle i onih poreza na mirovinu od 1% koja dakle idu, koje građani moraju uplaćivati za zdravstveni doprinos. Sva su to pitanja koja su se najavljivala i obećavala u političkoj kampanji da će se otvoriti ovdje u Hrvatskom saboru i da će biti potpuno drugačije. A danas je čak i svejedno tko će ovo podržati ili neće s obzirom na to da mi raspravljamo sami sa sobom, oporba, nego je pitanje kako će građani koji koriste usluge zdravstvenoga sustava doći na svoje. Kako će za ono na što su glasali na izborima vjerujući da je to tako zaista postići svoj cilj, a to je da imaju kvalitetniju i bolju zdravstvenu zaštitu. To nažalost nije tako. Vidimo po ovim izračunima da zdravstveni sustav godišnje košta oko 24 milijarde 780 milijuna kuna, da nedostaje po projekcijama negdje oko 4,5 milijarde kuna da bi se pokrpale dakle rupe u tome sustavu. Mislim svjedoci smo evo od nekakvih tjedan, prošli tjedan ili prije nekoliko dana da je ministar financija obrazložio novo zaduživanje od 3 milijarde i 200 milijuna kuna za pokrivanje troškova plaćanja lijekova ljekarnama i institucijama u zdravstvenome sustavu. Svjedoci smo i toga da će to novo zaduživanje proizvesti veći javni dug, dakle još veće dubioze u Državnome proračunu RH i veći javni dug za sva ta sredstva za koja se Vlada zadužuje, a pravi se istinski problemi ne rješavaju niti u jednom pitanju ovoga konačnoga teksta zakona. Ono što nažalost ponekad ispada da je to populizam i politizacija političke priče bez veze oporbe u Saboru zaista ne znam što reći pametno, a jednostavno pokazati da način i sustav rada koji mi ovdje u Hrvatskom saboru provodimo već duže vremena ignorirajući stavove oporbe, zanemarujući ono što je u ovom trenutku bitno i neke ključne zakone na ovakav način donositi smatram da to ne pridonosi ničemu, da to treba biti potpuno drugačije. Dakle, u onom dijelu zakona kada se govori o Direktivi 24 iz 2011. dakle ono što obuhvaća pitanja planirane zdravstvene zaštite, pitanje planirane specijalističko-konzilijarne zdravstvene zaštite, pitanja dakle one neodgodive zdravstvene zaštite koja je dakle obveza da se unese u naš zakonski sustav to je ono što klub HDSSB-a podržava. Isto tako smatramo da ova rješenja koja se tiču obveznog zdravstvenog osiguranja dakle državljana do 18 godine života osiguranje studenata i učenika nakon 18 godine do 26 godine života kada studiraju na fakultetima i školama, osiguranje osoba koje se nalaze na izdržavanju kazni ili afirmativnih mjera na temelju odluka pravosudnog sustava RH to su pitanja dakle pitanja preventivne zdravstvene zaštite osoba starijih od 65 godina života, to je nešto što mi kao klub zastupnika u ovome kontekstu zakona koji predlažemo podržavamo. Ali, smatramo dakle da je to nešto što se sve skupa u ovome konačnom tekstu zakona unijelo kao najbitnije u ovom tekstu zakona pa onda kažem nešto se treba reći pozitivno o tome, a ono što ne valja to je da nema financijskih sredstava koja će to osigurati. Pitanja bolje kontrole bolovanja, pitanja dakle te kontrole liječnika koji radnicima daju ta privremena bolovanja i sam sam bio dakle svjedok radeći u sustavu Hrvatske pošte da zaista su postojali problemi o tome na koji su način liječnici dodjeljivali duga bolovanja radnika pa prekidanje bolovanja pa ponovno nastavljanje bolovanja. Bilo je tu problema. I smatram da su kontrole koje smo tada imali dale svoj učinak i doprinos tome da se dakle ovaj sustav ipak, jer on i sam dakle kao takav opterećuje državni proračun, dovede u red. Tako da ova rješenja koja se tiču kontrole tih privremenih bolovanja i mogućnosti dakle da se na drugačiji način i kroz takve kontrole ostvare uštede u državnom proračunu to je nešto što mi kao klub zastupnika podržavamo. Vjerujem da do kraja ove rasprave ne znam što se može ključno promijeniti, sutra je već glasovanje o ovom zakonu, neće biti puno toga. Strah nas je vremena koje je pred nama i tog kolapsa zdravstvenog sustava RH i sve težeg stanja u bolnicama. I strah nas je toga da naši liječnici i medicinske sestre bez obzira u kojem je to broju, danas je to možda 250 a nagodinu će to biti puno više, odlazi iz RH. Samim time to ugrožava onu primarnu zdravstvenu zaštitu naših državljana i dovodi u pitanje funkcioniranja sustava u cjelini. Mi trebamo učiniti sve da si ovdje vladajući danas priznaju ako je tako kako je i da se tu ne skriva nitko iza ničijih leđa, svatko je odgovoran za svoj resor, i ono što je bila poruka Vlade kada je dobila izbore na Planu 21 da preuzima odgovornost za Hrvatsku mislimo da je ovo pitanje zdravstvene zaštite jedno od temeljnih odgovornosti Vlade prema svojim građanima imajući u vidu sustav u kojem živimo, imajući u vidu probleme i sve bolesniju nažalost naciju od i stresnih situacija u kojima se nalaze zbog gospodarskih prilika u kojima žive naše obitelji i zbog sveukupnoga stanja u Hrvatskoj koje danas nije dobro. Tu ne treba sada reći da je odgovorna samo Vlada za to stanje u kojem se nalazi, odgovorni su i različiti su uvjeti zbog kojega smo do toga došli. Ali kad nekad treba priznati da se nešto može zajednički napraviti i da treba se dakle i lijeva i desna strana i ministar i bivše Vlade i ministar sadašnje Vlade naći ovdje u Hrvatskom saboru pred nama zastupnicima oporbe da i mi zaista kao zastupnici možemo sami nekada procijeniti što u datom trenutku treba podržati ili ne. A ovako kada se izbjegavaju rasprave o ovako ključnim pitanjima za naše građane i građanke onda nema smisla podržavati zakon ako o tome ne raspravljaju oni koji su ovaj zakon predložili. Klub HDSSB-a neće podržati ovaj tekst zakona. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo prijavljenih 5 replika, ali prije toga jedna obavijest. Na zamolbu kluba HDZ-a preskočit ćemo, kad završimo raspravu o ovoj točki, preskočit ćemo na trenutak točku 19. pa ćemo prvo raspraviti točku 20., a onda ćemo se vratiti na točku 19. tako da se možete pripremiti za raspravu. Prelazimo sada na replike. Branko Vukšić je prijavio prvu repliku.
Hvala vam uvaženi potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Salapiću ove činjenice o kojima ste vi govorili, a govorili su i mnogi drugi saborski zastupnici danas u raspravi, što nema ovdje gospodina ministra Ostojića i što nema prijavljenih za raspravu klubova SDP-a i HNS-a govori o visokom stupnju suglasnosti njihove oko ovoga zakona. Možda zvuči to ironično, međutim još je jedna činjenica što nema ministra i što ovi klubovi nisu u raspravi je nespremnost na dijalog znači ne želi se razgovarati u ovom Domu u kojem bi se trebalo razgovarati. To je ignoriranje Sabora a poglavito je ignoriranje opozicije. Po onom staru psi laju karavane prolaze, mi ćemo i onako sutra dići ruke bez obzira što vi rekli i što mislili o tome, bez obzira što građani o tome misle koga vi zastupate u ovome Saboru. Sasvim sigurno da je ovo kada se jednom od temeljnih dokumenata ne samo za zdravstvo nego jednom od temeljnih dokumenta koji se tiču svih građana RH, a to je kada govorimo o mirovinskom sustavu, kada govorimo o zdravstvenom sustavu, kada se govori o ovako komornoj atmosferi dovoljno govori da politička klima nije dobra, da sasvim sigurno šutnjom nećemo doprinijeti i guranjem problema pod tepih nećemo doprinijeti boljitku Hrvatske i naprosto nedostaje ministar da odgovori na sva ona pitanja i da napokon saznamo i o listama čekanja i o dugovima, koliko je naslijeđeni dug, kako će se riješiti sustav bolnice, kada će se otvoriti rodilišta, sva ona pitanja koja smo ovdje postavili.
Na repliku odgovara poštovani Josip Salapić.
Uvaženi kolega Vukšić pa bilo bi pošteno prije svega prema građanima RH da je ministar danas ovdje jer to je jedan važan resor u hrvatskoj Vladi jedno od pitanja koja i financijski opterećuje državnu blagajnu u sve većim i većim iznosima. Ova saziv Sabora pomalo je tužno, mi smo već dva puta razgovarali o Poslovniku Hrvatskoga sabora, uveli smo replike. Replike su trebale dati doprinos većoj demokratizaciji i demokraciji u našim raspravama. Duže vremena, dvije minute replike, dvije minute odgovora a sve se svelo u posljednje vrijeme o tome da oporba u Saboru naš klub vaš klub, klub HDZ-a raspravljamo sami sa sobom. I prema javnosti se po meni stvara jedna totalno kriva slika Hrvatskoga sabora, naš dignitet naša vjerodostojnost, ispada da je oporba skroz protiv, da se mi skroz bunimo, da mi pričamo samo za sebe što to baš nije tako jel nema kvalitetne Vlade po meni bez kvalitetne oporbe. Mi moramo biti taj korektiv vlasti gdje ćemo upozoravati na ono što nije dobro i na ono što treba promijeniti. Niti jedan konačni tekst zakona koji neće uvažiti niti jedan stav oporbe po meni nije dobar zakon jer i nas su izabrali birači u našim izbornim jedinicama, mi smo svi saborski zastupnici i ja mnoge saborske zastupnike iz vladajuće koalicije poznajem iz prošlog saziva Sabora i siguran sam, jučer sam govorio Mireli Holy da ima kvalitetnih zastupnika, stručnih i pametnih ljudi koji imaju šta reći i o ovom prijedlogu zakona i zakonima koji su pred nama. Pa čemu i rasprava o Poslovniku, čemu i rasprava oko toga da se daju veće mogućnosti nama da raspravljamo ako je to vrlo često to rasrpava samo oporbe i ako se vrlo često obraćamo ne zastupnicima nego praznim stolicama. To je žalosno.
Iduća replika poštovani Željko Reiner.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovani gospodine zastupniče pa vi ste kao i više kolega prije spomenuli osjećaj frustracije da mi tako u jednom uskom krugu međusobno pričamo jedni drugima, a da je to i onako potpuno svejedno šta god mi tu rekli pametno ili manje pametno, konstruktivno ili manje konstruktivno i onako će se u dan glasovanja u petak sve ovo popuniti, vladajući će svoje izglasovati šta god mi govorili i kako god mi konstruktivno govorili. Posebice u ovakvoj situaciji u kojoj imamo zakon po hitnoj proceduri pod izlikom da se radi o usklađenju sa EU gdje je to samo par članaka i gdje se to moglo riješiti nadopunama zakona ali se nije išlo nego se išlo iz meni potpuno nejasnih razloga sa novom verzijom zakona. novom verzijom zakona koja je mogla biti iskorištena da se da jedan bitni doprinos funkcioniranju sustava zdravstva i posebice financiranju sustava zdravstva koji je u vrlo lošoj situaciji. Međutim to se nije učinilo nego se je napravio novi zakon, a zapravo sa minimalnim zadiranjem u suštinu stvari pri čemu i to minimalno zadiranje na jedan krivi način. Što god mi ovdje sada govorimo i kako god mi govorili budući da i onako govori isključivo predstavnici oporbe kako u pojedinačnim raspravama, tako i u ime klubova i onako neće imati nažalost apsolutno nikakvog utjecaja na ovaj zakon. to je prvo i drugo čitanje odjedanput, hitni postupak osim amandmana koji će sasvim izvjesno ako bi ih i donijeli svi biti odbijeni kao što su i uvijek do sada bili odbijeni ako ih je dala oporba. Prema tome ovaj naš razgovor zapravo baš nema puno smisla i eto slažem se s vama u takvoj procjeni. Hvala.
Na repliku odgovara Josip Salapić. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Uvaženi potpredsjedniče Reiner tu se slažemo u svemu što smo rekli i jedan i drugi. Naša rasprava po meni nije da nema smisla, ona će svoj smisao sigurno imati prema onima koji su dali povjerenje nama na izborima jel bez obzira koliko je teško i kritično stanje, a je, vidjeli smo po ovome tekstu zakona da zdravstveni sustav je u kolapsu, da 2,5 milijarde novih dugovanja i dugova od prošle godine iako smo svjesni toga da vladajuća koalicija ima dovoljno ruku da svaki zakon u Saboru izglasa bez obzira na to da li ćemo ga mi podržati ili ne. Ono što sam rekao dostojanstvo Sabora, vjerodostojnost zastupnika pa čak i ono što se provlačilo kroz novine kolika su naše plaće i primanja s obzirom na vrijeme u kojem živimo i sve ono što smo doživjeli prije 6 mjeseci da negdje kada dođete morate se sramotiti toga što ste zastupnik. Ljudi stječu krivu sliku o nama ovdje ono što radimo i ono što govorimo. Potpuno pogrešno i potpuno suprotno od onoga što mi trebamo raditi nakon što smo u ovome 7.sazivu došli u Hrvatski sabora. Bilo je puno bolji onaj prošli saziv Sabora kada je bila bivša Vlada kada su zastupnici s ove strane često se javljali često govorili o zakonima pa i stvarali u određenim situacijama i nerede ovdje u Saboru ne zato da bi se nešto porušilo ili krivo reklo nego da bi se bolje i kvalitetnije učinio zakon koji mi dajemo našim građanima državljanima RH. A mi smo sami ovdje sada, vi kažete, sami sa sobom. I to nije dobro, stvara se kriva slika, stvara se kriva slika pobunjene oporbe, oporbe koja terorizira … [[Govornik se ne razumije.]] kako netko tu kaže, a zaista bi trebala biti prava slika da svaki zastupnik svoj argumentima daje doprinos kvalitetnijim zakonima. Kada to bude tako, onda ćemo mi opravdati Hrvatski sabor, danas pred vratima Europske unije. Onda ćemo opravdati i povjerenje birača. I svih onih koji od nas očekuju promjene, koji od nas očekuju bolji život u Hrvatskoj a ne samo toga da se nešto svedi na nekakve besmislene rasprave u Hrvatskom saboru. Od toga nema koristi apsolutno nitko.
Repliku će sada iznijeti kolega zastupnik Dujomir Marasović.
Hvala gospodine predsjedniče Sabora. Gospodin Salapić, kolega vi ste rekli, trebamo konsenzus. Ne trebamo konsenzus, ne, ja sam uvijek razmišljao, ne uvijek, proteklih 10-ak godina da bi trebao konsenzus upravo riješiti, u državi riješiti zdravstvo da bi se ono oslobodilo velikih problema država koje zdravstvo nosi sa sobom i tako. Prošla Vlada nije imala tako jaku podršku u Saboru kao ova, ova Vlada ima gotovo prema 100, prema brojci 100 ruku u zraku i ona defacto konsenzus ne treba. Ona ima snažnu podršku u Saboru da može donijeti Zakon koji hoće i da izlazi sunce sa zapada oni bi digli ruku. Prema tome, formalno pravno ne treba, ne formalno pravno, sadržajno ne treba konsenzus, mislim brojčano, ali sadržajno bi trebalo u smislu, ovo je važna stvar za Hrvatsku i zato bi trebali konsenzus da tu važnu stvar za Hrvatsku riješimo svi nekakvim dogovorom. Pa ako ne, glasovanje, ali onda makar da oporba da doprinos. Ali vladajući kaže, nećemo s vama razgovarati. Ovo što ministar nije došao, vi meni ne značite ništa. Ovo što se nije javio, nije javila partija, niti u ime partije nitko, niti u ime drugih stranaka. Znači mi vas … [[Govornik se ne razumije.]] , vi nama ne trebate. Za nas je glasovalo 900 tisuća ljudi u državi i to je nama dosta, mi imamo vlast, možemo proglasiti ratno stanje, vas ne pitati. Ali nije samo ovo gurnulo na površinu ono, suštinu stvari u državi. Peđa Grbin, predsjednik Saborskog odbora on kaže ja neću priznati referendum, nas je izglasalo 900 tisuća ljudi da vladamo državnom. A 760 prema 800 tisuća ljudi potpisuje jedan obiteljski zakon i Peđa Grbin kaže ja taj referendum ne priznam. Eto to je odnos, to je isti odnos ove vladajuće garniture [[Upadica: Hvala lijepa.]] Kada netko dobije vlast, nekako izgubi kompas [[Upadica: Hvala lijepa.]] Čini mi se da je vladajuća garnitura izgubila kompas.
Kolega Marasoviću, ajmo se držati teme, nije tema ni Peđa Grbin ni referendum. Ali možda ćete to čuti u odgovoru na repliku. Izvolite kolega Salapiću.
Hvala potpredsjedniče, kolega Marasović, ja se ne slažem sa vama da nam nije potreba konsenzus. Na nekim nacionalnim pitanjima i problemima koji se nađu u Hrvatskom saboru a tiču se svih građana i građanki Republike Hrvatske mi bismo trebali barem u raspravi, pa nekakvi minimalni stupanj razumijevanja i kosenzusa naći jer nije glupo sve ono što dolazi od oporbe i vjerujem da je s obzirom da su mnogi imali brojna iskustva u prijašnjima Vladama nešto što se kaže konkretno kao što je danas bilo pitanje govora oko toga da je novi ministar najavio ukidanje participacije za primarnu zdravstvenu zaštitu, pa reguliranje drugačijeg pitanja dopunskog zdravstvenog osiguranja. Pa je bivši ministar to objasnio da se to nije dogodilo. To su nekakve teme, samo evo dio o kojima smo se mi kao zastupnici u Hrvatskom saboru bili lijevi ili desni ili oporba bilo kojeg kluba o temeljnom Zakonu zdravstva i o nekim drugim temeljnim zakonima kao što je pitanje ne znam Zakona o radu, sada da ne nabrajam druge držimo se ovoga trebali ipak naći neko suvislo rješenje. Ako treba i priznati da je kolaps financijski toga sustava, da put kojim je Vlada krenula u Zdravstvu da nije dobar, da se nisu ostvarile najave i prognoze ministra prije izbora i poslije izbora kako će biti. Onda treba u Saboru tražiti konsenzus pa makar i za pogrešne poteze, korake ako su oni opravdani nekim drugim razlozima i nekim možda razlozima koje mi danas nažalost od ministra ne možemo čuti. Mi danas možemo biti samo negativni prema ministru jer nije ovdje. Možemo osuđivati gospodina zamjenika koji nema veze sa time, koji je stručan u svom području koji je stručan u svojem području u kojem radi, njega poznajemo dugi niz godina, ali ne znamo pravi razlog zašto je tako jer ministar nije ovdje. I to je ono što nije dobro. Ministar je proizišao iz ovog saziva Sabora, iz ove većine i kao takav s obzirom da je odgovoran prema svom resoru odgovoran je prema građanima i građankama Republike Hrvatske. I prema nama zastupnicima i treba biti ovdje odgovarati na naša pitanje. Onda bismo bolje mogli razumjeti gdje je zaista pravi problem. Hvala lijepa.
Iduću repliku iznijeti će poštovani zastupnik Ivan Šuker, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolega Salapić, ja sam iskreno očekivao kada ste govorili o sanaciji da ćete i vi u ime svoga kluba upitati da li ćemo mi danas u ovoj raspravi o novom zakonu konačno saznati koliko je zdravstvo u minusu. Jer bilo bi logično ako donosimo novi temeljni zakon da vam netko kaže, čujte zdravstvo je toliko i toliko u minusu. Jer iz onoga što se čulo iz Vlade, proteklih tjedana mi više ne znamo je li pet, je li tri i kakvo je stanje sa županijskim bolnicama. … [[Upadica se ne čuje.]] Jer cijelo vrijeme se govori o nekakvom dugu županijskih bolnica a da ne govorim o onom dugu od prije od 7 milijardi kuna. Druga stvar, očekivao sam od vas kao pravnika, vrsnog pravnika, kao čovjeka koji se zalaže za pravo da ćete postaviti pitanje u ime kluba i osobno temeljem koje to odredbe se netko zadužio. Jer gledajte, točno je zakonima definirano tko na račun Republike Hrvatske, na koji način se može zadužiti. Mimo toga je sve protuzakonito. E sada gledajte, da je nama netko danas ponudio dva odgovora na ova dva pitanja, možda bi naša rasprava išla u drugom smjeru. Međutim, ne da nam nije ponudio odgovor na ova pitanja nego niti ne žele raspravljati o tim pitanjima. Ali mene čak niti Klub SDP-a i HNS-a ne čudi jer to je stvar njihove političke odluke. Mene čude umirovljenici. Jer oni su zbog nekih odredbi članka, bivšeg 63. sada 83. prije nekoliko godina praktički istupili iz koalicije zbog toga i zbog onoga dijela kriznoga poreza. Međutim, danas u članku 83. je sve divno i krasno. Gledajte ako taj članak 83. nekada članak 63. nije valjao prije tri godine onda bogme ne valja niti danas jer danas umirovljenici teže žive nego što su živjeli prije tri godine. Dakle ovo je bila tema da mi danas zbog dobrobiti hrvatskih građana progovorimo o stvarnim problemima i stvarnim minusima hrvatskog zdravstva. Onda bi nam vjerojatno svima ako ništa drugo bar na duši bilo lakše.
I na ovu repliku odgovara poštovani zastupnik Josip Salapić. Izvolite.
Uvaženi kolega Šuker, ja bih to pitanje postavio u svojoj raspravi i jedno i drugo i pitanje onog članka 82. i gdje ćemo naći sredstva u državnom proračunu da se to sve pokrije ali ne znam kog da pitam kad nemam koga pitati. Mogu pitati samo sam sebe ili mogu pitati bivšega ministra koji više nije ministar i koji je barem kada se Vlada HDZ-a zaduživala bio u Saboru objašnjavati zašto se zadužila i koliko pa je bilo tu svega i svačega. I ta se Vlada zaduživala i o tome smo raspravljali pa ne znamo jel to bilo potrebno ili ne al su bar svi ministri bili u sabornici i slušali one kritike oporbe i oporbenih zastupnika ako je bila paljba sa svih strana, a to je zaista nekad potrebno da se konstruktivno govori. A kad se govori u ime kluba zastupnika i kad se treba izjasniti i postavljati neka pitanja ako razgovarate sami sa sobom to vam je kao da gledate u ogledalo i vježbate to šta ćete reći ili nećete reći. Nema odgovora, nema argumenata za ono što se traži, a nema ni istini za volju niti argumenata u zakonskom tekstu, obrazloženju da se vidi iz čeg će se to pokriti. Pa onda se stvara i kriva slika o zakonu, a kriva slika o svemu ovdje u Hrvatskom saboru pa jednostavno kad nemate koga pitati onda je bolje reći svoj argument na način kako da vas najbolje to oni koji su nas izabrali razumiju. Ja sam siguran da nas razumiju birači koji su dali povjerenje nama u Slavoniji za naše djelovanje i vama u Velikoj Gorici, ono što ste vi danas ovdje govorili. Hvala lijepa.
Posljednju repliku iznijet će poštovani zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Salapić, dotakli ste problematiku bolovanja tj. privremene nesposobnosti za rad gdje kaže da je izabrani liječnik ovlašten u skladu sa smjernicama itd. odrediti tu privremenu nesposobnost za rad i u tom dijelu želim reći vrlo jasno da tu nema nikakvih problema. Zašto, zato jer svaki ovaj sustav informatički koji je licenciran kaže odmah na početku toliko je za tu bolest, za tu dijagnozu moguće. Druga stvar, na području Republike Hrvatske 90 kontrolora HZZO-a izabranih doktora HZZO-a koji kontroliraju funkcioniranje. Možda vi imate neka iskustva o kojima ste govorili u vašoj županiji, ali ja želim reći u županiji iz koje ja dolazim da tu nema problema. Mi stope bolovanja godinama imamo u granicama dopuštenoga i dozvoljenoga, dakle sigurno je tu. Ali ima jedan drugi problem, da kad dođe do nekakvih problema e onda kaže taj izabrani doktor je kriv. Prije kratkog vremena smo svjedočili bolovanju stjuardesa gdje su liječnici naravno na temelju indikacije budući je ovlašten ovdje stoji, dao bolovanje ali odmah drugi dan puk inspekcija koja kaže bila su sva bolovanja indicirana, sva su bila indicirana, a ovdje što se dogodilo, ponižavanja liječnika, naravno ugrožavanje njihove autonomije koje kažu svi da su oni, a činjenica je da liječnici rade u teškim uvjetima, činjenica je da nam je populacija bolesna jer ako je zdravlje potpuno duševno, tjelesno i socijalno blagostanje pa što u ovim okolnostima se može očekivati. Činjenica je da su još brojni se liječe od posljedica rata, PTSP-a i u tim okolnostima liječnici moraju plivati. Dakle krhko je znanje.
Vrijeme. I na ovu repliku odgovorit će poštovani kolega Josip Salapić. Izvolite.
Uvaženi kolega Milinković, ja sam u svojoj raspravi govorio o tome, o tom teškom stanju u zdravstvenom sustavu pa ne aludirajući ovdje na nekakvu lošu ili krivi rad liječnika i liječnica u zdravstvenom sustavu, ali je istina da to jesu nekakvi pokazatelji. Najbolje poznajete sustav kad radite u njemu pa u njemu neka iskustva konkretno ih stječete na slučajevima. Istina je da je u nekim slučajevima došlo do takvih neopravdanih bolovanja jer to se vidjelo znate kako, kad su se pojačale kontrole smanjio se broj i bolovanja i veliki se broj radnika vraća na radna mjesta. Sad to ne kriveći vijećnike, ne kriveći ni pojedine radnike jer neki zaista rade svoj posao pošteno a neki su zaista i bolesni i opravdano na bolovanjima. Ali mi trebamo sebi priznati ovdje da postoje problemi u sustavu i da treba pojačavati kontrole ne zbog toga da bismo mi krivili ili ulazili u dijagnoze liječnika ili u to jel netko zaista bolestan ili ne, ali da bi jedna prava ispravna kontrola ostvarila uštede ovom sustavu jer se vidjelo koliko taj sustav u tom dijelu naplaćivanja državnog proračuna opterećuje državnu blagajnu. Dakle govoreći o tome ja sam potpuno za da liječnici neovisno i profesionalno rade svoj posao, da su teški uvjeti, jesu, ali da u ovom dijelu treba uvesti kontrole s obzirom sad ne znam za vašu županiju svaka čast ako je tako, najbolji ste vi to kažete, ja to vama vjerujem, ali da treba pojačati taj sustav kontrole zbog interesa svih nas, a i zbog interesa koji recimo danas na 35 stupnjeva vani trebaju raditi svoj posao, a neki ga zaista možda mogu radit i nisu bolesni, a sjede doma. Znači kontrola zbog efikasnosti sustava ali i zbog uštede novca u državnoj blagajni. To je najpoštenije, a ne sumnjajući u kvalitetu bilo koga tko radi u sustavu, bilo liječnika, bilo radnika koji ide na bolovanje. Hvala lijepo
Nastavljamo sa raspravom po klubovima pa će u ime Hrvatskih laburista-Stranke rada govoriti poštovana zastupnica Nansi Tireli. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Evo gotovo smo i sve rekli i ispričali si međusobno. Ne želim se ponavljat, bit ću vrlo vrlo kratko i krenut sa svojim osobnim raspoloženjem kad sam otvorila ovaj zakon i svojim vlastitim osjećajima, a jedini osjećaji koji su bili jeste da sam pomislila u tom trenutku još jedna prevara. Na ovakav način gurat zakon pod izlikom usklađivanja hrvatskog zakonodavstva sa regulativom Europske unije nije dobro za nikoga, a mislim da je najštetnije upravo za one koji su na vlasti jer pokazuje politiku vođenja ove zemlje i odnosa ne samo prema nama kao saborskim zastupnicima, nego definitivno prema svakom građaninu Republike Hrvatske. Jednostavno nisko i jadno. Ali o tome smo danas dosta pričali. Druga stvar koja me zabrinjava jeste to što nama ispada da nitko više nije potreban, nisu nam potrebni saborski zastupnici, pa bi možda bilo dobro da razmišljamo u pravcu da možemo Sabor raspustiti. Nije nam potrebna čak ni Hrvatska liječnička komora kad donosimo jedan ovakav temeljni Zakon o obveznom zdravstvenom osiguranju. Jer evo 14 primjedbi Hrvatske liječničke komore jednostavno nisu uzete u obzir. Postavljam si pitanje da li su uopće pročitane. Pričamo danas ovdje da nije potrebno da se nitko skriva iza ničijih leđa. Mislio je kolega Salapić u tom trenutku na našeg ministra. Međutim, ono što mene više od ministra zabrinjava jesmo mi sami saborski zastupnici. Ministar je danas evo nama ovdje na klupe donio jedna prijedlog. Međutim, taj prijedlog ne donosi on. Možemo postavit stvari da ga je on predložio, a netko drugi će za taj predmet, za taj zakon glasat. Konstatirali smo već da vladajući nisu zainteresirani za raspravu. Jutros je bio odbor sa 6 glasova za vladajućih. Odbor je prihvatio i dao svoje mišljenje vezano za ovaj zakon, pa prema tome možemo i zaključiti kakvo je raspoloženje vladajućih i da će ovaj zakon kao što smo i konstatirali ne samo danas, nego već i toliko puta do sada sutra biti izglasan većinom ruku u Saboru. Međutim, te ruke u Saboru jesu ruke pojedinaca i to jeste osobna odgovornost svakog saborskog zastupnika. Ponavljam ne ni ministra Ostojića, ni bilo koga tko je u ministarstvu pisao i predlagao ovakav zakon koga danas imamo ovdje. Konsenzus bi svakako trebao, jer ispada sad da donosimo zakone uvijek za nekog drugog, a ne za sebe samog. Sutra će možda nekome od nas trebat upravo to neko pomagalo ili bilo koja naknada vezana za obvezno zdravstveno osiguranje i onda ćemo vidjet koliko ćemo se i kako osjećati kad budemo shvatili da smo sami glasali da nam bude upravo tako. Zakone donosimo za sve, ne donosimo samo za neke i pokušajmo razmišljati u tom pravcu. Rekla sam da ću bit kratka i za kraj ću evo reći čemu se mi čudimo. Prije nekoliko mjeseci svi saborski zastupnici su dobili u svoje pretince ili na svoje klupe jednu knjigu. Ta se knjiga zove "Stanje i perspektive razvoja europskih zdravstvenih sustava". Knjiga je rezultat zajedničkog višegodišnjeg rada suautora na istraživanju problema i perspektive razvoja zdravstvenog sustava. Sveobuhvatan je to pregled problematike razvoja zdravstvenog sustava, a posebno europskih zdravstvenih sustava, zdravstvenih sustava zemalja članica EU, te uskoro nove članice, te regionalne ekonomske integracije Republike Hrvatske za desetak dana. U knjizi se raspravlja o čimbenicima i odrednicama zdravlja, te povezanosti zdravlja, zdravstvenih sustava i gospodarskog razvoja. Posebna je pažnja posvećena i usmjerena problematici financiranja zdravstvenih sustava od analize izazova održivosti politike financiranja, stupova politike financiranja, različitih mogućnosti, zastupljenosti modela financiranja, važnosti strateške alokacije resursa i kupovanja usluga pa do identificiranja potencijalnih pravaca reformi, politika financiranja kao i njihova utjecaja na zdravlje stanovništva. I kako piše na kraju ovog predgovora knjiga je namijenjena svim građanima Republike Hrvatske studentima i svima onima koji žele nešto više znati o stanju i perspektivama razvoja zdravstvenih sustava u Europi, ali i u Hrvatskoj. Jedan od suautora te knjige je i naš poštovani ministar zdravlja gospodin Rajko Ostojić. I danas kad sam razmišljala zašto na ovaj način pod izlikom usklađivanje ovakvog jednog temeljnog zakona sa uskladom sa EU postupamo na način na koji postupamo. Sjetila sam se da sam nedavno dobila tu knjigu. I jedino do čega sam mogla doći jeste to da možda danas ministra nema ovdje iz jednostavnog razloga što je smatrao ako nam je dao knjigu koju je napisao jednostavno više ne treba u Saboru predstavljat svoje zakone koje evo donosi. Mislim da sam možda na dobrom tragu. Ne znam što više reći osim da možda građanima ako netko želi znati mišljenje ministra, ukoliko žele znati na koji način to ministar želi, može ili hoće naše zdravstvo izvući iz svih ovih dubioza o kojima danas pričamo, ako želi popravit sve ove minuse koje zdravstvo u Republici Hrvatskoj ima, da si negdje pronađu tu knjigu, da je pročitaju i da onda čak više ne trebamo o zakonima što se tiče zdravlja i zdravstva u Republici Hrvatskoj u ovom Visokom domu raspravljat, da se ne trebamo nervirat, da ne trebamo radit nikakve analize kako ćemo zdravstvo izvući van, da ne trebamo brojat milijune i milijarde kuna koje porezni obveznici i građani Republike Hrvatske moraju stavljat u zdravstvo da bi se pod čudnim okolnostima netransparentno odnosno sanirale zdravstvene ustanove, da bi se rješavale dubioze, zaostaci u plaćanju računa i svemu ostalome. Hrvatski laburisti neće nikako podržati ovaj zakon iz jednostavnog razloga što stvarno smatramo da nije nikakav način da se sa ovakvom izlikom usklade sa europskom regulativom, donose ovako vrlo važni zakoni i da se jednostavno marginaliziraju svi problemi koji u hrvatskom društvu, a tiču se zdravstva trenutno imamo.
Hvala lijepa. Prelazimo sada na replike kojih ima točno 5. Prvu repliku iznosi uvaženi potpredsjednik Doma Željko Reiner.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana kolegice Tireli. Ponukalo me to što ste spomenuli konsenzus slično kao i uvaženi kolega Salapić. Ja se također zalažem za to i mislim da bi bilo jako dobro kad bismo mi uspjeli dosegnuti razinu u ovom Saboru da oko nekih pitanja koja su uistinu važna za sve hrvatske građane možemo postići konsenzus. Ne zato što se ja s time bavim, ali čini mi se da je zdravstvo, školstvo, znanost da to spadaju u neka područja oko kojih bismo uistinu svi morali za dobrobit građana i svih nas postizati konsenzus. Međutim, svjedoci smo da tome nije tako. Svjedoci smo činjenice da zapravo ako bi htio ironizirati mogao bih postaviti pitanje mi zapravo uopće ne znamo što vladajući žele jer niti se ijedan njihov klub javio, niti se itko javio kao pojedinac. Pa mi ne znamo, možda se oni uopće ne slažu sa tim. Naravno da je to ironično što ja govorim, ali činjenica je i jedna druga. Način na koji je ovaj zakon i došao danas na plenarnu raspravu. Ne samo kako se ona vodi, da mi jedni drugima nešto pričamo a da to vladajuće uopće ne zanima, nego i činjenica da je Odbor za zdravstvo kao matični odbor sazvan hitno i sazvan za jutros, dakle jutros, u pola devet, naknadno, trebao je biti u devet pa je onda pomaknuto u pola devet zato jer se doznalo da će u pola deset biti kao prva točka rasprava o ovome. To ukazuje na to koliko vladajući daju važnosti ovom predmetu, predmetu u kojem ponavljam mi govorimo o drugom po veličini količini novca u državi Hrvatskoj a govorimo i o području koje se tiče doslovno svakog građana Hrvatske. Zdravstvo je nešto, za razliku od nekih drugih područja, s kojim svi dolazimo u kontakt u bilo koje životno doba. Hvala vam lijepa.
Hvala vama. Na repliku odgovara poštovana Nansi Tireli.
Pa evo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora da slažem se s vama da konsenzus treba, evo to sam nekako i apostrofirala u svemu tome jer uistinu smatram da prije ili poslije svi postajemo potrebiti u tom zdravstvenom sustavu i da prije ili kasnije svima nama treba. Meni je izuzetno, stvarno mi je izuzetno žao što iz vladajućih klupa ne čujem mišljenje vezano za ovaj zakon i žalosti me spoznaja da nitko od saborskih zastupnika uistinu nema ništa za reći. Pretpostavljam da bi puno njih imalo što za reći, ali je pitanje da li smiju ili ne smiju govoriti, zbog čega ne smiju i to je ono što možda ovdje u ovom trenutku hrvatsku javnost treba najviše i zabrinjavati. Ispada ovako da samo nekolicina ljudi u Hrvatskoj donosi određene zakone po svom nekakvom nahođenju i diktira svima ostalima što i kako u Hrvatskoj treba raditi. Zbog toga i takve politike, zbog toga i takvog razmišljanja nažalost i jesmo tu gdje jesmo, zato što smo dozvolili da pojedinci odlučuju u ime svih nas. I ne radi se čak više ni evo da tako, da budem iskrena, ni o svim ministrima ni o svim saborskim zastupnicima ni o svima onima koji predstavljaju onih 900 tisuća glasova birača koji su iskazali povjerenje ovoj Vladi.
Drugu repliku iznosi poštovani zastupnik Dujomir Marasović. Izvolite.
Poštovani gospodine dopredsjedniče, kolegice Tireli. Ma vi ste se opet malo osvrnuli na konsenzus ja tome želim dati jedan nastavak onog što sam rekao. U svojim razmišljanjima ne samo kao saborski zastupnik no kao i građanin prije ovog mandata razmišljao sam da bi ove velike teme kao što su zdravstvo i sudstvo bile vrijedne velike koalicije. Mislim da se razumijemo o čemu govorimo, da bi se riješila neka temeljna pitanja u državi. Recimo dvije godine velike koalicije jer nije jedna Vlada pojedinačna iz jednog svjetonazora nije imala takve snage da to nametne i da to riješi i da bi onda nakon dvije godine svak na svoju stranu, kao nešto u Njemačkoj pa dvije godine su bili skupa i sad svak na svoju stranu, Njemačka odlično ide naprijed. Ova Vlada ima takvu snagu u Saboru, njoj ne treba konsenzus u smislu broja ruku. Ona može sama donijeti sve što hoće, tako se i ponaša. Do poniženja oporbe u tom smislu, da se razumijemo. I ona može riješiti pitanje i zdravstva i svega ostalog ako zna i hoće. Ja smatram da tu postoji jedna generalna zbunjoza jer je očito sa Ministarstva zdravstva prešla na Ministarstvo financija. A gospodin ministar financija kaže pa u bolnice su utrpani i vešeraji. Ne mogu vam sve u okviru replike reći, ali ću vam reći ovo, pa tko će prati robu u bolnici? Pa mora netko prati robu u bolnici. Da li će bolnička služba ili ako date vani doći će trećinu skuplje. On misli kad izdvoji vešeraj iz bolnice da će ga manje koštati zdravstvo. Ma nema pojma, Linić nema pojma o čemu govori u smislu zdravstva. Postoji velika zbunjoza, a kriza je očita, ako se ne riješi pitanje sustava zdravstva doći će u veliku krizu, neće ga više moći nitko popraviti. Jer ako splitskoj bolnici treba 70 milijuna mjesečno za minimalno funkcioniranje, a sad država kaže i da joj 50, 20 milijuna minusa svaki mjesec što će onda sanirati? Nije to sanacija, to je plaćanje dugova. Ja sam za sanaciju da Hrvatska više ne treba dizati kredite za funkcioniranje hrvatskog zdravstva. Znači, za urediti sam sustav zdravstva. Eto to zastupam.
Na repliku odgovara poštovana kolegica Nansi Tireli.
Evo kolega Marasović vrlo, vrlo kratko. Konsenzus se traži i ne razmišlja se o konsenzusu po pitanju ruku. Ono što bi bilo poželjno i dobro jeste konsenzus po pitanju razuma i odgovornosti. To je jedino.
Iduću repliku iznosi poštovani Branko Vukšić. Posljednju repliku iznosi poštovani kolega Stjepan MIlinković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolegice Tireli govorili ste o razlozima i motivima dizanja ruku i tu ima raznih objašnjenja, dakle netko pod stranačkom stegom. Ali ja nikako ne mogu razumjeti onaj dio naših kolega koji ovdje jednostavno šute ne javljaju se a predstavljaju iznimno važnu populaciju u našem društvu to su umirovljenici. Ne mogu razumjeti stranku HSU koja ovdje niti jednu stvar ne kaže, a poglavito o onom dijelu što ste govorili o pomagalima jer mi svi kat tada potrebujemo određena pomagala. I svjedočimo da su nedostatne količine tih pomagala s onim pravilnikom koji je već donesen. I sada u ovim okolnostima će se dodatno još bez da je definirano to dobrovoljno osiguranje još dodatno će biti opterećeni iako je već jedan udar na standard umirovljenika napravljen to ne može nitko reći nijednu riječ. Posebna je priča naravno o čemu smo prije kratkog vremena svjedočili osobe s invaliditetom, osobe gdje je pravobraniteljica rekla da su nedostatne količine, a da ne govorimo o djeci sa poteškoćama u razvoju gdje su evo roditelji i prosvjedovali glede određenih prava prije kratkog vremena glede tih prava. Dakle sve je to jedno složeno pitanje i ja mislim da se uistinu ovdje čuti glas onih koji zastupaju one koji su nam vrlo važni i bitni. Hvala lijapo.
Na repliku odgovara poštovana kolegice Nansi Tireli.
Kolega MIlinković, ne danas prvi put već toliko vremena svjedoci smo u ovom Saboru da sve rješavamo parcijalno pa onda nam dođe izvješće pravobraniteljice za osobe s invaliditetom svi smo vrlo, vrlo senzibilni i kažemo kako je toliko toga potrebmo. Pa nam dođe izvješće pravobraniteljice za djecu pogotovo za djecu s poteškoćama u razvoju pa smo svi opet vrlo, vrlo senzibilni pa kažemo joj kako evo društvo mora to napraviti. I onda se svi uključimo u raspravu, onda se uključi u raspravu i oporba i vladajući i svi pričamo o toj zaštiti koju toliko želimo. Međutim padnemo na ispitu kada upravo to što govorimo trebamo potvrditi kroz ovaj jedan zakon, dakle to je zakon koji diktira što će invalid ili što će dijete s poteškoćama u razvoju ili bilo tko drugi kome nešto treba, a vezano je za obvezno zdravstveno osiguranje imati, onda glasamo sve suprotno onome što smo pričali kada smo usvajali i prihvaćali izvješća određenih pravobraniteljstva. Dakle to je ta osobna odgovornost o kojoj govorimo jer ako je čovjek osobno odgovoran dizanjem svoje ruke na ovakvom jednom zakonu onda isto tako potvrđuje ono što je rekao kada smo pričali o osobama sa invaliditetom. Međutim ukoliko digne ruku ovdje za nešto što ukida prava tih istih osoba onda dakako gubi kredibilitet. A ja se iskreno i toplo nadam da građani RH, a pogotovo osobe kojima se uzimaju prava to vide i točno znaju tko je za što i kada dignuo ruku.
Zahvaljujem. Za riječ se sada javio poštovani ministar zdravlja Rajko Ostojić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Prvo isprika na kašnjenje jer istovremeno se istodobno je bila sjednica Vlade a uvjeren sam da barem bivši ministri koji su se tako željno očekivali da se pojavim u Saboru znaju barem liječnici, barem profesori da ne možete biti u isto vrijeme na dva različita mjesta. To je praktički nemoguće. Levitacija, levdenje možda da ali biti u isto vrijeme na dva mjesta ne može proći. I odmah isprika jer moram dalje jer sastanak ministara zdravlja EU, a mi smo za 10 dana postajemo članica EU, dakle moram u Luxemburg. Prema tome isprika jer sam uvjeren da cijenite barem vi bivši ministri da na sjednicama Vlade morate prisustvovati i na sjednici Vlade EU ili možda mislite da ne treba. Znam da sam vam nedostajao ali znati i sami zamjenik ministra je moja zamjena, njega imenuje premijer, predsjednik Vlade pa nemojte molim vas raditi razliku između ministara i zamjenika, to naprosto nije dobro. Dakle čujem da ste raspravljali o mojoj knjizi koja je sjajna, hvala vam lijepo na recenziji, izvrsno. Dobit ćete sljedeći tjedan knjigu na engleskom, dakle to ću vam podijeliti i to je mali poklon ministra zdravlja danas svim ministrima zdravlja EU dobit će od mene poklon globalizacije i razvoja Hrvatskog europskog i svjetskog zdravstvenog sustava kao moj mali osobni doprinos a i naše države Europskoj uniji i medicinskoj literaturi. Naglašavam, dakle ne medicinska knjiga nego knjiga koja govori o zdravstvenom sustava. Pa su me recenzije o kojima ste govorili potaknuli da u ovo vrijeme napišem i drugu knjigu. Hvala vam lijepa. Šta sam radio u posljednje tri godine, posljednjih 18 mjeseci? Tri ključne stvari, prvo kada sam došao u Ministarstvo zdravlja morao sam se pozdraviti sa DORH-om, Institut za tumore kao što znate rješavao je DORH. Zatim sam dobio odluku Ustavnog suda da su donesene protuustavne odluke o Ministarstvu zdravlja a evo danas, jučer i treća da su donesene ne zakonite odluke. Dakle DORH, protuustavne odluke, nezakonite odluke. Ha čujte netko očito je dizajniran da radi nered a netko naprosto mora raditi red. Red i rad. I danas smo radili gospodo, a čujem da je bilo dosta pitanja, osobito iz financijskog sektora o sanaciji. Krenule su sve sanacije, sanacije županijskih bolnica. Gospodine kolega Vukšić, vi ste mi lijepo postavili pitanje pa ću vam reći, dakle o financijskom poslovanju dug je bio 5 milijardi, kliničke bolnice ne rade dug, rade županijske bolnice. I odgovor na drugo pitanje, slažem se županije su također veliki generator duga ali niste mi postavili pitanja, ha vjerojatno ga i ne znate da uz sanaciju ide jedan dom zdravlja. Da uz sanaciju ide jedan dom zdravlja. Uvjeren sam da znate koja je to županija. I … [[Govornik se ne razumije.]] danas bavili, i o tome smo se danas bavili. Dakle ne samo da idu u sanaciju Kliničke bolnice KBC i Županijske bolnice, nego i Dom zdravlja Gospić. Dakle, dug kliničkih bolnica zahvaljujući i novim upraviteljima, a vidjeli ste prije prošli tjedan državnu reviziju poslovanja bolnica 2011. godine. I vidjeli ste kako su poslovale bolnice. A zna se tko je vodio te bolnice. Ne mislim na političke stranke nego imenom i prezimenom. Vidjeli ste kako izgledaju i vidjeli ste da osim bolnice dvije, Požega i Karlovac sve ostale bolnice je državna revizija imala ozbiljne, ozbiljne primjedbe. Drago mi je da klimate glavom kolega iz Požege. Iz tog razloga sanacijski upravitelj Požege će biti dosadašnji ravnatelj, će biti dosadašnji ravnatelj što je još jedan dokaz da ne gledamo, ne gledamo stranačke boje nego gledamo red i rad. Poštujemo odluke Ustavnog suda, poštujemo odluke u ovom slučaju Općinskog suda, poštujemo državnu reviziju i zato ne mijenjamo ravnatelja bez obzira na njegovu stranačku pripadnost. Prošao je sve i tako će biti. Još jednom isprika, ne možete zaustaviti kao što znate Reuters, stara poznata, ne možete nažalost zaustaviti ni promet zrakoplova, ja naravno ne koristim nikakve bypass kada ulazim u zrakoplov nego stanem u red sa svim našim građankama i građanima. Ispričavam se još jednom što sam, … [[Govornik se ne razumije.]] moram otići dalje, ali uvjeren sam da moram danas prezentirati sve uspjehe hrvatske medicine, uključivo i liste čekanja jer smo primjerice jučer snizili ultrazvuk … [[Govornik se ne razumije.]] kukova, listu čekanja na 20 do 70%, dakle, preko godinu danas se čekalo 4 do 6 mjeseci, negdje i do 10 mjeseci a sada se čeka svega 60 dana. Još jednom isprika, evo ga, uvodimo red. Svjedočimo zadnjih 18 mjeseci protuustavnim odlukama, nezakonitim odlukama i naravno, naravno akcijama koje uključuju i državno odvjetništvo. Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče.
Hvala i vama uvaženi ministre. Vaše ovo izlaganje izazvalo je 6 replika. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Ovako, kolega Šuker, nemojte prvo dobacivati iz klupe jer ne možete govoriti dok vam ne da predsjedavajući riječ. Je li tako. Sada vi tražite riječ šta? [[Upadica: U ime Kluba.]] U ime Kluba. Izvolite.
Gledajte ako ne mogu dobiti riječ u ime Kluba onda ću tražiti stanku.
Dobili ste riječ u ime Kluba.
Gospodine Ostojiću, ovo ne ide vama kao Ranku Ostojiću nego ide kao ministru zdravstva. Ovo je krajnje nepristojno, vi ste inače vrlo pristojan čovjek [[Upadica: Hvala lijepa.]] A ovo je krajnje nepristojno što sada radite. Došli ste tu, … … [[Upadica se ne čuje.]] Oprostite, oprostite molim vas. Došli ste tu, održali ste nam lekciju, ni na jedno konkretno pitanje niste odgovorili, rekli ste svoju istinu, PR-ovsku priču, ja to poštujem. Ali ako ste mislili doći ovdje, držati saborskim zastupnicima lekcije i onda otići, to je nepristojno [[Upadica: Kolega, kolega Šuker.]] Ali to samo…
Kolega Šuker, ajmo se vratiti u okvire Poslovnika. Ajmo se vratiti, ja sam mislio da ćete reći možda jednu rečenicu, dvije, ali ne možete sada ovako raspravljati izvan reda. Ako hoćete ja ću odrediti stanku.
Mogu samo jednu rečenicu onda.
Ali recite jednu rečenicu.
Evo jednu rečenicu, gospodine predsjedavajući ja sam očekivao da ćete vi reagirati, s obzirom da vi niste reagirali ne možete dozvoliti nikome da dođe tu i drži lekcije saborskim zastupnicima i onda kukavički pobjegne.
Prvo ovako, prvo ovako, nisam imao nikakvog razloga da reagiram, ministar se javi za raspravu o točki dnevnog reda za koju je nadležan, ovdje imamo zamjenika ministra koji ga zamjenjuje, dakle, sve je u okvirima Poslovnika. Ja bih prekršio Poslovnik da sam učinio bilo što drugo od ovoga što vi meni sugerirate, a posebno da ministru držim nekakve lekcije. Ministar je ovdje došao, mislim da je održao jedan vrlo sadržajan govor i objasnio je, ispričao se zastupnicima i zastupnicama jer ima obaveze, ima obaveze. Ministarske obaveze otići na sastanak ministara zdravlja Europske unije. Ja mislim da je to dovoljno opravdan razlog da mu ne držimo lekcije i da ga ne prozivamo. … [[Upadica se ne čuje.]] Ministre, ministre vama je, vama je, … … [[Upadica se ne čuje.]] Ministre, ministre, ministre vi sada ne možete govoriti, možete odgovarati na replike, [[Upadica: Ispričavam se, ispričavam se.]] Možete odgovarati na replike ako to želite. Prvi se za repliku javio poštovani Branko Vukšić.
Uvaženi potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Pa ništa, ja sam isto mislio kada je došao gospodin ministar da će govoriti o suštini zdravstva, o problemima u zdravstvu, da će odgovoriti na sva ona pitanja koja je sasvim sigurno zamjenik ministra i popisao. Slažem se sa kolegom Šukerom da je ovo što je napravio sasvim sigurno ne služi ni njemu na čast jer onda nije trebao doći, nije se trebao pojaviti. To me malo podsjeća na ukazivanje ono došao se ukazati da je prisutan, da imamo čast što nas je posjetio i eto imao je toliko hrabrosti ovdje reći nekoliko rečenica, 3 minute mu je bila duga ekspozicija. Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, kad sam ja govorio 3 minute ekspozicije, nije govorio o meritumu stvari on je govorio o sebi u EPP-u, knjizi itd. Nije uopće govorio ni o čemu o čemu smo mi ovdje raspravljali. Mene ste prekinuli, rekli ste kolega Vukšić ne govorite o meritumu stvari. Ovo je još jedno podcjenjivanje Hrvatskoga sabora i ovaj odnos prema Saboru je sramotan tako da i ne treba više prizivati ministre, možemo bez ministra sasvim sigurno raspravljat.
Iduću repliku iznosi poštovani Ivan Šuker.
Hvala lijepo. Ovo su sad nekakva nova pravila u ovom Saboru, replika duhu. Ali s obzirom da je predsjednik Vlade gospodin Milanović na zadnjem aktualnom prijepodnevu tražeći neuspješno Poslovnik od predsjednika Sabora pokušao nam objasniti tko je član Vlade. E sad meni više nije jasno, tada je on tvrdio da zamjenici nisu članovi Vlade nego da su to ministri i da zamjenici ne mogu odgovarat na pitanja. Sad dođe ministar i kaže da je uvaženi, nemojte vi čitat Poslovnik, pustite Poslovnik, ja govorim što je predsjednik Vlade govorio ovdje. Prema tome, dakle mi smo se na početku ispričali gospodinu zamjeniku da to njega osobno pa niti kao zamjenika ne ide nego naprosto smo smatrali da ministar dođe ovdje, no ja sam iskreno očekivao kad je već došao, ukazao se na 3 minute kao ne znam tko, veliki zdravstveni guru očekivao sam da će mi odgovoriti na moje konkretna pitanja gdje sam citirao članke iz Zakona o izvršenju državnog proračuna. Nisam očekivao bajke jer vjerujte mi da je kolega Linić na mom mjestu postavio bi potpuno identično pitanje. Dakle nas dvojica se tu u potpunosti slažemo i ministri financija nikad neće drugačije razgovarat o tome, samo želim parafrazirati koliko su ova pitanja realna i koliko su životna i koliko ministar zdravstva bježi od njih.
Jedno malo objašnjenje. Nismo na aktualnom prijepodnevu, prema tome zamjenik ministra ima pravo… … [[Upadica se ne razumije.]] Dakle takav imamo Poslovnik, a ne možemo sad poslije Poslovnika. … [[Upadica se ne razumije.]] Pa ja moram dati objašnjenje. … [[Upadica se ne razumije.]] Treća replika i poštovani zastupnik Dujomir Marasović.
Štovani gospodine potpredsjedniče. Meni je malo neugodno iskreno vam kažem, osjećam se malo neugodno zbog ove situacije. Ja da sam na mjestu ministra mislim da je trebao saslušat makar ove replike na njegovo izlaganje pa poslije ići, ali dobro. Htio sam reći da je ministar ponudio knjigu svoju, hvala ministru na knjizi. Ne treba knjiga ni moja ni njegova ni ničija od nas. Ministar treba reći da za ostvarivanja prava kojim hrvatski zakon daje građanima hrvatske i splitske regije, za ostvarivanje tih prava treba mjesečno potrošit u splitskoj bolnici 70 milijuna kuna i da za tih 70 milijuna kuna za potrošnju tih kuna nisu krivi niti liječnici što je počeo, jako mi je žao gospodin Kajin, pljucat po liječnicima, da imaju neke kuće. Pa ima u Hrvatskoj 200 000 kuća ilegalnih koje treba legalizirat i još možda šta ja znam 500 000 kuća. A samo u Hrvatskoj 13 000 liječnika. Pa dosta više pljucanja po, ako nema ništa pametnije reći onda neka šuti. Nema ga ovdje. Nisu kriva ni ravnateljstva, jesu djelomično kao i pojedini liječnik što ima kuću, može biti ravnatelj neki i ravnateljstva kriva djelomično ili manjim dijelom. Ali nije to suština problema, suština je problema u tome da je hrvatski zakon dao prava građanima Hrvatske da konzumiraju svoja prava i nema ravnatelja koji mu može osporit ta prava ili mu smije osporit ta prava. Nema liječnika koji mu može i nema liječnika koji mu smije osporit ta prava jer je odgovoran za smrt i ide u zatvor. I ravnatelj i liječnik mora osigurat pravo koje zakon daje svakom građaninu Hrvatske. Mi nemamo u zdravstvenom sustavu dovoljno novaca za platit sva ta prava koja mu država da. Igramo se dječjih poslova i trebamo jedanput razjasnit hrvatskom narodu, izaći pred narod i kazat to je to, možemo ovo i treba ovako.
Hvala. Iduća replika, poštovani kolega Franjo Lucić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa evo ministar je otišao, žao mi je, ali ovdje je zamjenik koji dolazi iz požeške bolnice, dakle gospodin Cesarik i jako mi je drago da je tu. Dakle kad je ministar govorio kako su nastali dugovi u bolnicama zbog lošeg rukovođenja bolnica, htio sam mu reći ali se poslije ispravio pa rekao da nisu svi takvi bili jer požeško-slavonska bolnica u Požeško-slavonskoj županiji, dakle županijska bolnica je jedna bolnica koja godinama je bila profitabilna. Kada su nastali problemi, unazad godinu dana kada je Vlada Republike Hrvatske umanjila ukupne prihode za 4% i onda požeška bolnica dolazi u probleme. Stoga sam htio reći da je odgovornost naravno ravnatelja, ali nisu svi krivi nego upravo smo mi došli u probleme u Požeško-slavonskoj županiji iz razloga što su ukupni prihodi smanjeni. Dakle požeška bolnica je provela uštede na svim razinama i više nije mogla i Vlada umanjuje za 4% ukupne prihode, pa naravno da dolaziš u probleme. Nije kriva bolnica nego je kriva odluka Vlade što su se ukupna sredstva smanjila i zato je danas u sanaciji, a inače nije trebala biti u sanaciji pa bi se pitao zašto je uopće došla u tu poziciju. Nije trebala ali evo tu je gdje je. A ravnatelj godinama je tamo koji izvrsno vodi bolnicu i to je pokazatelj da je ta bolnica funkcionirala u uvjetima dok je imala sredstava onih redovnih. Hvala lijepo.
Poštovane zastupnice i zastupnici, čast nam je na galeriji Hrvatskoga sabora pozdraviti njihova carska visočanstva princa i princezu Akishino koji borave u službenoj posjeti Republici Hrvatskoj. [[Pljesak.]] Nastavljamo sa radom. Za repliku se javio i poštovani kolega Darko Milinović.
Evo nadam se da princ i princeza nisu bili ovdje nazočni kada je bio ministar, jer takvo što nije viđeno u Hrvatskom saboru koliko ja znam, ali vele ovi kolege koji su bili duže ovdje da je došao ministar na tri minute i otišao i nije niš rekao. Nije on ništa rekao. Čuli ste da je Dom zdravlja Gospić pod sanacijom, evo to je rekao, a nije rekao da HZZO Domu zdravlja Gospić duguje 4 i pol milijuna kuna. I nije rekao da nije uspio zatvoriti gospićku bolnicu, a sad pokušava zatvoriti gospićku dijalizu. Pa nije rekao evo da gospićka bolnica nije pod sanacijom. Ali pustimo Gospić, pustimo dom zdravlja, ne može on bez Like i bez mene. Poslat ću mu jednu sliku da ima tamo kad se probudi da me vidi. Otišao je jer nema odgovora na ni jedno pitanje, zato je otišao. Da ministar može danas ovdje politički poentirati, to znači da je ovaj zakon dobar on bi bio ovdje odgodio sve svoje obveze i na kraju krajeva ministar je taj koji na neki način uvjetuje kada će biti točka dnevnog reda ovdje u Saboru. Ako je imao danas obveza on je mogao zamoliti predsjednika Sabora i to bi bilo uvaženo, da ova točka dnevnog reda rečimo bude sutra ili u ponedjeljak. Dakle, isključiva odgovornost zašto ministar nije danas ovdje je njegova zato jer je htio da danas bude ta točka dnevnog reda, zato da on ne može biti, a nije tu zato jer nema odgovore na ni jedno jedino pitanje. Možda se bojao da bih ga ja pitao što ga pitaju iz Udruge hrvatskih pacijenata, a sjetite se rekao je da će poboljšati suradnju sa udrugama pacijenata. Veli do danas nismo dobili ni jedan odgovor na postavljeno pitanje. Onda je on odgovorio da su primili pitanje. Onda je Udruga pacijenata koja je ta koju je pozivao na suradnju da zahvaljivam što ste sve naše odgovore, dopise i prijedloge uredno zaprimili ali uredno i odbili. Nema ministar odgovora na ni jedno jedino pitanje i bolje da je otišao nego da se tu blamira.
Vrijeme. Hvala vam. Posljednju repliku iznosi poštovani kolega Branko Kutija.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. Pa kako vi rekoste iz vrlo sadržajnog govora mene interesira, odnosno imamo tvrdnju gospodina ministra da ne gleda ravnatelje po stranačkoj pripadnosti nego po njihovoj uspješnosti u radu. Ja bih volio da mi se da odgovor na koji način i kako je smijenjen ravnatelj bolnice iz Zadra dr. Nekić. S obzirom da, poznato mi je imamo i drugih bolnica koje spadaju u tu kategoriju, recimo u Puli, u Varaždinu, u Čakovcu, pa i Sveti Duh u Zagrebu zbog čega ravnatelji tih bolnica nisu smijenjeni, Sisak dobro. Zbog čega ravnatelji tih bolnica nisu smijenjeni, a gle vraga slučajno ravnatelj iz Zadarske županije, odnosno iz naše bolnice je smijenjen, a tvrdi prije da stranačka pripadnost nije bitna. Znači, na taj način je sam sebe demantirao očigledno.
Sada prelazimo na pojedinačnu raspravu u trajanju od 10 minuta. Prvi se za raspravu prijavio poštovani potpredsjednik Doma Željko Reiner, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, ja naravno neću komentirati ovaj malo čas događaj koji se zbio prije koju minutu. Nemam kako drugačije to nazvati, nego događaj. Žao mi je naravno što nema ministra, jer ću pokušati reći nekoliko konstruktivnih primjedbi za koje znam da su besmislene, jer je to prvo i drugo čitanje, hitni postupak i znam da će biti izglasovan takav zakon kakav je. Međutim, mislim da je uvijek dobro ukazati na nešto što se može poboljšati, popraviti ili učiniti boljim. Prije međutim toga mislim da trebam nešto reći, jer je više kolega spominjalo, pa i sam ministar sanaciju, a ima naravno izravne sveze sa ovim jer u ocjeni sredstava potrebnih za provođenje zakona piše da će to bit od neutralnog učinka na državni proračun Republike Hrvatske ili prevedeno da ništa neće to više koštati porezne obveznike. To je jasno svima da nije točno. Međutim, želim vrlo jasno još jedanputa reći nešto o sanaciji. Koliko god novaca se dalo za tu sanaciju, a nabacivalo se sa milijardama. I ministar je spominjao od 7 milijardi, 5 milijardi pa na dalje, koliko god novaca se dalo za sanaciju bolnica to vjerujte mi ništa sustavu na žalost pomoći neće. Jer na žalost u godinu i pol dana nije napravljena doslovno niti jedna jedina sustavna promjena koje su bile obećavane i o kojima se toliko puno govorilo i najavljivalo ih, a koje bi uistinu bile potrebne da se sustav izbalansira i da može trošiti onoliko koliko ima na raspolaganju. Ni jedna jedina, ponavljam od sustavnih promjena koje su nužne i potrebne nije učinjena. I ono što će se dogoditi nakon tzv. sanacije će biti sljedeće. Jedino što se dogodilo je da po partijskoj podobnosti su postavljeni novi sanacijski upravitelji. Oni će vjerujte mi a možete me i provjeriti za pola godine ili za godinu dana se naći u jednako takvom položaju kakvim su bili i prethodni ravnatelji, jer troškovi premašuju prihode, jer je imanentno sustavu koji nije izmijenjen kao što bi trebao biti izmijenjen i isti ti ljudi koji su bili imenovani dakle po partijskom ključu će slijedom toga ili bi morali biti onda smijenjeni. Naravno da se to neće dogoditi, naći će se 101 izgovor ali to je istina, to je istina i od te istine, nažalost, nitko ne može pobjeći. E sad, možda da govorimo o onome što je meritum stvari, a to su pojedini članci ovog zakona iako ponavljam opet besmisleno je o tome govoriti jer će se ionako izglasati takav zakon. Članak 21. govori da osigurana osoba ima pravo na teret zavoda ostvariti lijekove koji su utvrđeni osnovnom i dopunskom listom lijekovima pod uvjetima i na način utvrđen općim aktima zakona. Želim vam jasno reći što se sad događa, a vezano je i uz sanaciju. U sanaciji će biti dakle saniran sa 2,53 milijarde kuna Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje. Budući da Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje počinje prebacivati, preusmjeravati troškove na zdravstvene ustanove, poglavito bolnice, naravno nakon što se sanira on neće stvarati nove gubitke ali je to prebačeno na bolnice pa će bolnice stvarati još veće gubitke jer se evo i sad prije 2, 3 dana u novoj listi lijekova primjerice značajno skupi lijekovi su nestali sa liste posebno skupih lijekova koje je HZZO plaćao iznad budžeta bolnica i oni su sad na teret bolnica. Samo jedan jedini lijek u jednoj jedinoj hrvatskoj bolnici, u jednoj jedinoj klinici će značiti to milijun kuna većih dubioza toj klinici. A svakih 2 do 3 mjeseca u zadnjih godinu i pol dana su smanjivani budžeti bolnica. Dakle, novaca je sve manje, a sve više troškova se sa HZZO-a prebacuje na bolnice. Naravno, kad se HZZO sanira naravno da on neće više stvarati gubitke ali će gubitke pod navodnicima stvarati bolnice. Vrlo jasno želim isto tako reći priče o 60 dana su bajke jer taj isti HZZO je već potpisao ugovore sa dobavljačima na 180 dana. Prema tome, o kakvih 60 dana mi pričamo? Nema o tome nikakvog govora. Drugo što mislim da je važno reći je članak 34. Članak 34. koji govori o tome što ne osigurava obvezno zdravstveno osiguranje. Pa ja neću govoriti o tome da li uistinu rekonstrukcija dojke nakon mastektomije i estetska rekonstrukcija nakon teških ozljeda ne spada u to, o tome možemo svatko imati svoje mišljenje. Ja bih osobno mislio da bi trebalo spadati. Međutim, zdravstvenu zaštitu korištenu mimoilazeći utvrđenu listu naručivanja i sad smo tu na onoj pravoj stvari. Dakle, moći će se prevedeno preskočiti liste čekanja oni koji imaju novce. Je li to na tragu socijaldemokratskog pristupa? Je li to ono što je proklamirano? Dakle, onaj tko ima novce će moći preskočiti etabliranu listu čekanja. Postavljam samo pitanje svima, a onda tko želi neka o tome razmisli. Vrlo važna stvar je u članku 93. gdje se govori o tome da je ravnatelj ugovorne zdravstvene osobe, odnosno čak ugovorni zdravstveni radnik privatne prakse, voditelj čak ustrojstvene jedinice u zdravstvenoj ustanovi, dakle šefovi odjela, su obvezni osigurati osiguranim osobama zdravstvenu zaštitu i odgovaraju za nenamjensko trošenje sredstava itd. A njima se svakih 2 do 3 mjeseca smanjuje budžet. Pa kako mogu odgovarati? Pa oni na to ne mogu utjecati. Da nekome od nas svakih 2 do 3 mjeseca se drastično smanji plaća i onda se veli živi istim standardom kao što si i prije. Pa naravno da je to nemoguće. Prema tome, to je opet prebacivanje odgovornosti na liječnike, na ravnatelje itd. Usput budi rečeno nomotehnički katastrofalno. U zakonu, u prijedlogu novog zakona koji će doći pred ovaj Sabor ovih dana, novog Zakona o zdravstvenoj zaštiti se govori o sanacijskim upraviteljima. Jer su oni sada oni koji vode sve ustanove praktički, a ovdje govori se isključivo o ravnateljima. U ovom prijedlogu zakona uopće se ne spominju sanacijski upravitelji koji zapravo sad u stvarnom životu sada i sljedećih dvije godine će voditi sve ustanove. Koliko je to dobro napravljeno i to govori o tome. Upravno vijeće HZZO-a čini 9 članova koje imenuje Vlada Republike Hrvatske na prijedlog ministra zaduženog za zdravlje, a unutra su kao dva predstavnika osiguranih osoba zavoda. Sad dakle ministar bira od 4 milijuna ljudi dva predstavnika osiguranih osoba. Te će sigurno biti vrlo objektivne i sasvim sigurno će zastupati sve građane i njihova prava. Zatim dva predstavnika pružatelja zdravstvenih osoba, opet ministar dakle bira dva zdravstvena radnika. Ti su isto silno objektivni i silno će zastupati interese zdravstvenih radnika, itd., itd. Prema tome, a još jedna vrlo važna stvar koja se mora jasno reći, a to su odredbe koje govore o tome da HZZO neće samo nadzirati izvršavanje ugovornih obveza zdravstvenih ustanova nego će on zapravo imati nadzor nad cjelokupnim poslovanjem ugovornog subjekta. E sad, ako je HZZO osiguravatelj, a ustanove zdravstvene su partner koji daje usluge i HZZO kupuje neke usluge od svog partnera zdravstvenih ustanova kako onda jedan partner može imati apsolutnu vlast i nadzor nad drugim partnerom u svim pogledima, od kadrovskih pitanja do svega skupa, to je sada praksa da se razumijemo. To sad rade mimo zakona, a sada im zakon će to odobriti što je potpuno nelogično jer jedan partner ne može i ne smije nikad kontrolirati cjelokupno poslovanje drugog partnera. Za to postoje zakonom propisane procedure, postoje zakonom propisana tijela itd. HZZO bi mogao kontrolirati isključivo aspekt toga da li se ugovorne obveze izvršavaju u punom opsegu, adekvatnom opsegu, cijeni itd. Prema tome postoji jedan cijeli niz stvari koje bi se objektivno tu mogle postaviti pitanja, međutim i onako je svejedno šta god mi ovdje govorili niti imamo kome postaviti pitanja, niti će se prijedlog zakona mijenjati pa evo ovo i onako služi više zapravo kao izraz vlastitih frustracija. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Tri su prijavljene replike. Prvo poštovani kolega Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Reiner, vi ste govorili o sanaciji, međutim vrlo je interesantno da ljudi iz Vlade bez obzira da li je to ministar financija, ministar zdravstva ili kako već kome pače tu sanaciju brkaju, čupaju kako im kada paše. Najprije govore o sanaciji županijskih bolnica a ja mislim da smo mi o sanaciji županijskih bolnica u ovom Domu raspravljali i to je u proračunu predviđeno milijardu kuna. Međutim niti ovim zakonom, a niti onim zakonima prije nije bilo riješeno u principu da mi saniramo nešto što smo praktički sami stvorili, a to je da nekome namećete razinu i visinu troškova a za to mu ne osiguravate prihode. I u većini županijskih bolnica je minus nastao zbog toga. Međutim vrlo je interesantna ova druga sanacija za koju iskreno govoreći evo nakon 4 sata zapravo 3,5 sata 4 sata rasprave ja još ne znam jel ona 5 milijardi ili je 3,5 milijarde ili koliki je stvarni minus u bolnicama. No ono što ste vi spomenuli i to me ponukalo za raspravu a to je da su mnogi ravnatelji bolnica već potpisali zapravo HZZO je potpisao ugovore sa dobavljačima lijekova na 180 dana. E sada će farmaceutske kuće dobiti bar tako ministar financija kaže 3,2 milijarde kuna. Da li je država dobila to nekakav diskont i što znači ovi ugovori od 180 dana i plaćanje u roku od 60 dana da li to će to u konačnici biti jeftiniji lijekovi? Jer svaka cijena kapitala košta pa tako vjerojatno farmaceuti koji itekako dobro znaju računati su vjerojatno neke stvari ukalkulirali pa onda je vrlo interesantno kakav će tu biti odgovor na to.
Na repliku odgovara potpredsjednik Sabora Željko Reiner.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Šuker naravno ja sam to pitanje postavio upravo na tragu onoga što ste i vi rekli, a što je na kraju više kolega danas reklo. Radi se o jednom pojmu sanacije iza kojeg se skriva niz stvari kompletno netransparentni gdje mi ne znamo šta se novcem hrvatskih poreznih obveznika koji su zaduženi jer se tvrdilo da se to sanira, najprije doduše inozemnim zaduživanje, poslije se tvrdi da se to zadužuje kod hrvatskih banaka, ne znamo koji i ne znamo za koju sumu je zaduženo jer uistinu spominju se sume 5 milijardi, 2,53 milijarde za HZZO, 1,1 milijarda za županijske bolnice, pa onda najedanput neko zaduženje za 3,3 milijarde itd. dakle očito svašta se govori. Nitko jasno nije dao odgovor na ono pitanje koje smo svi mi tražili, a to je koliki je stvarni dug sa određenim danom naravno jer se tu isto manipulira sa dugom odnosno negativnim saldom da tako kažemo sa 31.12.prošle godine, a mi smo sada na kraju 6.mjeseca. prema tome i u tih 6 mjeseci je stvoren itekako veliki dug. Šta će s njima biti nitko živ ne zna. Prema tome puno je tu nepoznanica, a odgovora ni od kud. I upravo zbog toga ću ja ponoviti svoju tvrdnju koju sam već par puta rekao ovdje, nažalost budući da ni jedna jedina strukturna promjena u sustavu hrvatskog zdravstva nije načinjena, a treba je načinit uistinu ih treba načiniti samo će se stvarati novi dug, a onda će se opet nabacivati milijardama koje su ovako ili onako i to prikupljanje i onda će se sve to objašnjavati s time da to ide spominjem jedan izraz koji je ovdje upotrjebljen u ovome Saboru potpuno neprimjeren u neku crnu rupu zdravstva, a nikakva to nije crna rupa to su sve stvari koje su liječnici i sestre dali pacijentima, samo je pitanje jesmo li ili nismo osigurali zato adekvatna sredstva. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Nastavljamo s replikama. Poštovani kolega Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Reiner rekli ste na kraju svoje rasprave jednu rečenicu koja glasi i onako je svejedno o čemu mi govorili ovdje u Saboru. pa ne slažem se s vama, ne govorimo zbog samih sebe, ne govorimo svojim kolegama. Mi ovdje predstavljamo građane i govorimo upravo zbog građana i dobro da ste govorili jer ste konstruktivno govorili i ima smisla govoriti u Saboru i naše poslanje jest ovdje govoriti, tumačiti, boriti se riječima za ono što smo obećavali u predizbornoj kampanji građanima. Rekli ste u svojoj raspravi na samom početku rasprave da će sanacijski direktor županijskim bolnicama ubrzo naći u poziciji u kakvoj su bili i njihovi prethodnici zbog toga što troškovi premašuju prihode. To je točno. Upravo zato što nema strukturnih promjena, potrebne su strukturne promjene jer zapravo je sada napravljena jedna optička varka došli su naši da bi smijenili ove, međutim dobro znate da se isto tako radilo kada ste vi bili na vlasti, da su isto tako dolazili oni. Sjetite se da je bila čak jedna rečenica, postavili smo direktore kojima vjerujemo. To je bivši ministar zdravlja gospodin Hebrang rekao, ne znam da li je rekao u poziciji ministra zdravlja uglavnom sjećam se njegove rasprave u samome Saboru. mi smo postavili direktore kojima vjerujemo i koji će provoditi naš program, to je rečenica mogu vam čak i naći. Prema tome nije se puno praksa promijenila, ona je pogrešna. To na znači da treba ova vlast raditi one pogreške koje su se radile prije, koje su se radile za vrijeme Račanove vlade i onih vlada prije toga. Ono što je najbitnije što smo pomenuli u zdravstvu su potrebne strukturne promjene.
Na repliku odgovara potpredsjednik Doma Željko Reiner.
Hvala lijepo. Kolega Vukšić pa ja se slažem s vama ja sam možda želeći izraziti svoju frustraciju rekao da to nema smisla. Naravno da ima smisla i ja se nadam da će barem djelić toga o čemu mi danas cijelo prijepodne raspravljamo bez prisutnosti ministra, bez nekakvog odgovora od vladajućih itd., barem djelić doprijeti do javnosti. Jer naravno mi smo ovdje upravo zbog hrvatskih građana, oni su nas ovdje poslali, u najboljem uvjerenju da ćemo mi zastupati njihove interese. Mi zato naravno ovdje i govorimo. Da li oni drugi koji isto tako trebaju zastupati njihove interese vode o tome računa to je drugo pitanje i to oni vjerojatno sami trebaju odgovoriti sebi, svojoj savjesti pa onda i biračima koji su ih birali. Ali ono drugo što ste spomenuli sam upravo naglasio zbog toga što nije važno, čak ne mislim da je toliko važno u kojoj su stranci novi sanacijski upravitelji. Ja znam da su oni svi u jednoj ili drugoj stranci, koje su vladajuće stranke. Puno je važnije to da ih je upravo njihove stranke će ih dovesti u ne, bezizlaznu poziciju, jer kako nisu napravljene strukturne promjene nikakve, oni će se naći u situaciji, velim ponovno vrlo brzo za 6 mjeseci, ja vjerujem čak prije kraja ove godine a u … [[Govornik se ne razumije.]] slučaju proljeće sljedeće godine da jednostavno će stvarati nove gubitke i u tim novim gubitcima neće više biti opravdanja za što, da oni ostanu dalje. Onda će se izmisliti neki razlog, sasvim sigurno, ja sam u to uvjeren da oni ostanu i dalje jer su sada okolnosti nekako dramatično drugačije nego što bile godinu ili dvije ranije. Ali zapravo je to istina, oni će se naći u, što bi narod rekao nebranom grožđu a naći će se i oni koji su ih imenovali jer su stavili ih po podobnosti a zapravo su im učinili jednu medvjeđu uslugu jer nisu riješili temeljno pitanje a to je funkcioniranje sustava. Hvala lijepo.
Treću i posljednju repliku iznosi poštovana kolegica Tatjana Šimac-Bonačić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, pa gospodine Reiner evo danas smo raspravljali o situaciji o zdravstvu, možda više no o samom zakonu koji je danas ispred nas. Govorili smo o dugovima, govorili smo o u biti o činjenicama koje jesu. I upravo zbog istine i zbog građana treba se naglasiti da je situacija u zdravstvu vrlo teška. Međutim, isto tako zbog istine prema građanima treba spomenuti da se i limiti u bolnicama zapravo troše na plaće, kada pogledate dežurstva, pripravnost, su se obračunavale prema kolektivnom ugovoru koji je u periodu, prijelaznom periodu potpisao gospodin vaš, ministar iz vaše Vlade kada se zapravo obračunavalo po 50% skupljoj i naravno da se stvorio dug takav, tako da je to za pola godine taj dug se stvorio na 430 milijuna kuna. Prema tome nije to da se, da se dugovi su se stvorili sada, govorimo isto tako o tome da nije došlo do strukturalnih promjena, strukturalne promjene su počete, to je proces, međutim, bilo bi dobro da je prošla Vlada ozbiljnije prišla tome i da je počela raditi strukturalne promjene a ne radili dugovi kao što su i ovi sada. I što se sada dogodilo, kada je kolektivni ugovor postao ništetan, sada se mora smanjivati dodaci na plaće, ja ne kažem da su plaćeni zdravstveni djelatnici dobro, ali što se sada događa. Sada se zapravo događa da se moraju smanjivati upravo ti dodaci i liječnicima i medicinskim sestrama. Prema tome dugovi su, dugovi generiraju i od nekakvih loših poteza i to u loše vrijeme prethodne Vlade. Hvala lijepa.
Na repliku odgovara poštovani Željko Reiner, potpredsjednik Doma.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, pa uvažene kolegice, dakle prvo nije, to je jedan spin koji se sada vrlo zgodno stvorio u jednim vama sklonim novinama prije nekoliko dana kada smo pročitali da je problem zapravo u tome što su liječnici i sestre dobili te dodatke na plaće prije godinu i pol, pa je sada eto najedanput sada pred donošenje ovoga zakona najedanput, i pred donošenje ovog, odnosno uz donošenje ove Odluke županijskog suda najedanput sada se otkrilo da oni imaju nešto veće plaće nego što su imali prije više od godinu i pol, naglašavam prije više od godinu i pol. I to da je problem financija u hrvatskom zdravstvu. Ma i vi i ja znamo da to uopće nije tako. Naravno da to nije tako, naravno da je problem hrvatskog zdravstva prvenstveno to što i nisu napravljene strukturne promjene, nisu ni započete što ste vi rekli pa da … [[Govornik se ne razumije.]] nisu započete jer ja ne znam niti jednu strukturnu promjenu o kojoj smo mi ovdje raspravljali a da bi ona stvarno započela i bila makar za godinu, dvije ili tri donijela neku dobrobit, prema tome nisu započete i to je jedan od osnovnih problema. Ali činjenica jest jedna da smo to što je značajni postotak budžeta bolnica odlazi na plaće nije veliki problem. Problem je zašto taj budžet nije veći, zašto se taj budžet svaka dva do tri mjeseca smanjuje. A pri tome, nitko, nitko neće napraviti stvarne strukturne promjene ili reći građanima ako je to stav vaše Vlade pa onda recite građanima da im želite uskratiti neka prava. Naravno da to nećete učiniti, ali onda se optužuju liječnici i medicinske sestre da su njihove plaće to uzrokovale. To je spin i to nije u redu. Jer nije, nisu plaće liječnika razlog ovako teškog financijskog stanja zdravstva. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Pa riječ dajem poštovanom kolegi Stjepanu Milinkoviću.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa u dosadašnjem tijeku rasprave smo čuli gotovo uglavnom sve. I ne bih se želio ponavljati tako da možda i neću iskoristiti ono pravo na 10 minuta. A i još sam pod dojmom posjeta japanskog princa i princeze. I uistinu želim reći ako je suditi po njihovom produljenju životnog vijeka zasigurno im i zdravstveni sustav to omogućava. A možda imaju i predstavnike one koji se u njihovom parlamentu izbore bolje za prava korisnika. Danas isto tako raspravljamo o objedinjeno ova tri zakona i o ovome provođenju Uredbe o prekursorima droge smo suvlasni u tom dijelu. Iako razmišljanja imamo različita na neki način ne može se prihvatiti ono nekakvo olako tumačenje da lake droge pa ovakav i onakav pristup zasigurno nije dobar, poglavito u današnje vrijeme kad eto vidimo da prag mladosti i alkoholizma i svega se nažalost pomiče prema niže. Naravno i u ovom dijelu zdravstvene zaštite stranaca, i tu smo suglasni da, ne vjerujem da je bilo primjedbi i tu ne bi bilo nikakvih poteškoća da se prihvati. Pa i sam zakon PZE koji govori o prekograničnoj zdravstvenoj zaštiti, provedbi ove uredbe 24 iz 2011. ne bi zasigurno izazvao toliku pozornost i ona uredba 863 isto tako koja govori o tome ne bi izazvalo. U tom dijelu smo mi zasigurno bili suglasni i glede provedbe one planirane gdje postoji potreba odobrenja HZZO-a i hitnih potreba glede te zdravstvene zaštite. Ali kako se ispostavilo u ovom zakonu uistinu se na kraju ispostavilo da se radi tu o jednom tako važnom i osnovnom temeljnom zakonu je nedopustivo je da se dođe na raspravu da se jedan tako važan zakon provodi bez javne rasprave na način da se krene evo danas sa sjednicom odbora pa onda a sjećamo se 2008. kada je donošen zakon koliko je dugo provođena javna rasprava i gotovo 10 000 ljudi je sudjelovalo u toj javnoj raspravi i koji je iznjedrio dakle to, a svi se zaklinjemo u dostupnu i kvalitetnu zdravstvenu zaštitu. Naravno da svatko od nas je primijetio određene nedostatke u ovom zakonu dakle koji su jednostavno na neki način trebali doživjeti pozornost i biti raspravljeni. Ja sam se u onom dijelu dakle već u replikama govorio o ortopedskim pomagalima koji već pravilnikom dosadašnjim su umanjena prava, tome svjedočimo svakodnevno, poglavito osoba s invaliditetom i svega drugoga. Ali sada se ovdje predlaže uvođenje osnovne i dodatne liste ortopedskih i drugih pomagala te dodatnih dentalnih pomagala na način da dodatna lista navedenih pomagala sadržava pomagalo itd. Dakle jednostavno se dovodi do zaključka da će morati oni kojima je udar na standard izrazito velik, a potrebuju naravno isto tako kvalitetnu zdravstvenu zaštitu koju ste obećavali. Nema druge, dostupnu i kvalitetnu zdravstvenu zaštitu će morati, niti je regulirano dobrovoljno zdravstveno osiguranje i sad će morati oni još dodatna sredstva izdvajati za to. Mislim da je to neprihvatljivo i nedopustivo je da to treba vrlo jasno ovdje ponoviti. Druga stvar koja zasigurno upada u oči, a to je ono bolovanje ili privremena nesposobnost za rad. Pa rekli smo da tko je nadležan za utvrđivanje privremene nesposobnosti za rad, ali smeta ovo kad kaže time se očekuje veća odgovornost izabranog doktora u utvrđivanju privremene nesposobnosti osiguranika za rad koji je dužan se pridržavati smjernica, medicinskih kriterija. Pa ja pitam čega su se do sada ti liječnici pridržavali, pa čega? Pa nisu nekakvih, nekih pravilnika o aromaterapiji nego smjernica i svega. I uistinu u tom dijelu komora, ako se ne uvažava mišljenje komore koja je dala 15 primjedbi pa to nije dobro. To nikako nije dobro, a zasigurno nije dobro ni radi liječnika koji su izloženi velikim kontrolama, od stope bolovanja, od indeksa onih raznih, od potrošnje lijekova. Sve su to kontrole svakodnevne koje svaki sustav, ovaj koji je licenciran, koji to uredno i redovito prati. I znači još ovi liječnici HZZO-a uredno i redovno prate. Pa to je liječnicima jednostavno frustrirajuće koji ne mogu u takvim okolnostima jednostavno raditi, stalno mora pratiti. Evo vidite prije kratkog vremena rekao sam već i ovo što se dogodilo kada su stjuardese koje rade u takvim okolnostima završile na bolovanju odmah drugi dan. A druga stvar, moramo spomenuti još jedno itekako važan momenat, a to je zaštita na radu. Osim što imamo dakle toliki broj nezaposlenih, imamo zaštita na radu je isto manjkava i ako kažemo podatak da smo mi prvi u Europi po broju invalida rada mislim da to dovoljno govori samo za sebe. I u tim okolnostima sad da se taj liječnik koji određuje tu privremenu nesposobnost za rad, bolovanje, da se nosi sa svim tim uistinu su to velike teškoće i veliki problemi, a vidite kakva su kretanja tog pobola itd. Zasigurno je to silno teško i otežavajući momenat glede rada i glede liječenja. I treću stvar koju sam još primijetio, kaže se ovdje da uvode se preventivni pregledi osoba iznad 65 godina u članku 82. Pa do sada je to bilo u članku 63., ja ne vidim te potrebe, zašto je to, jel trebalo možda nešto više spomenut da ima netko više materijala, bilo je do sada, evo točno mogu to vrlo jasno podastrijeti da se radi o tome. A da ne govorimo da su oni koji su preventivni programi koji su bili uvedeni u vrijeme ministra Milinovića i MAMA i otkrivanje … rektalnog karcinoma zasigurno glede preventive doprinijele puno. Držim da ovo nije dobar način da se ovako brzo ide i bez rasprave o ovako jednom važnom problemu, važnoj problematici, segmentu življenja što je zdravstvo koje kaže se u programu osigurati dostupnu i kvalitetnu zdravstvenu zaštitu. Na ovakav način to nije moguće i neće biti moguće. Ja mislim da treba uvažavati i mišljenje korisnika Udruge pacijenata koji nam se obraćaju gotovo svakodnevno sa svojim upitima i naravno onih koji su u ozbiljnim financijskim teškoćama tu mislim na Hrvatsku stranku umirovljenika koja nije se oglasila o ovom problemu o kojim sam ih ja nastojao isprovocirati. I u tom smislu naravno nije moguće podržati ovaj zakon. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Na ovo vaše izlaganje replikom najprije ustaje potpredsjednik Sabora gospodin Željko Reiner. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa uvaženi kolega Milinković vi ste zapravo točno uočili da ovo u svezi sa prevencijom nije ništa novo, ali nije, puno tu stvari ima koje nisu nove, a one koje su nove nisu baš sretno napravljene. Međutim, vežući se uz ono što je uvažena zastupnica Šimac-Bonačić prije rekla tvrdeći da treba strukturne promjene uvoditi i postupno itd. Ovo je upravo bila idealna prilika, dakle novi Zakon o zdravstvenom osiguranju. Gdje ćeš bolje prilike i to nakon godinu i pol dana vlasti. Dakle, moglo se fantastično to doraditi, promisliti, domisliti, konceptualno riješiti itd. i osmisliti, dakle strukturne promjene koje su svi sve slažemo hrvatskom zdravstvu potrebne. Umjesto toga mi nismo dobili ništa. Ja sam uistinu očekivao da ako se već ne idu u promjene postojećeg zakona samo adaptacija vezana uz naš ulazak u EU daleko zakašnjela itd. Ali da će, ako se radi novi zakon u njemu biti sve ono što zapravo se zamislilo da treba promijeniti u hrvatskom zdravstvu. Ništa nismo dobili. Unutra recimo nije uopće spomenuta košarica usluga, zdravstvenih usluga. Hrvatski građani danas ne znaju šta u sklopu obveznog zdravstvenog osiguranja moraju dobiti i u kojim rokovima to moraju dobit, a šta ne moraju dobiti ili ne mogu dobiti. To je potpuna nepoznanica. Postoje nekakve floskule u nekim pravilnicima o tome, ali zapravo ne točno izrečeno. Drugo, sustav funkcionira tako da Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje određuje cijene i on kaže ja imam toliko novaca i ja ću tu uslugu platiti bolnici toliko. Da li bolnica možda duplo ili trostruko potroši novaca objektivno nabavljajući repromaterijal itd. za to, to nije važno. On plaća tolko i naravno da će onda bolnica doći u gubitak i to je ključni problem koji je trebalo riješiti, ali se ne rješava ovim zakonom. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Drugu repliku iznosi poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Uvaženi gospodine Milinkoviću, rekli ste jednu konstataciju koja je ovako zapanjujuća na prvi pogled, a to je prvi smo po broju invalida rada u Europi. Sad se treba zapitati zbog čega smo prvi? Sjetite se imena Lazar Gruić koji je čelnik jedne stranke i koji je po bolesti trebao biti prije 15 godina u invalidskim kolicima po onom zbog čega je otišao u mirovinu, a otišao je u mirovinu s 40 i nešto godina. To je primjer zato što je kolega političar, pa se može o njemu govoriti, znači i pisale su sve novine o tome. Ali mislim bez posljedica je bilo. Imamo puno doktora Rubala. Mnogi invaliditeti su kupljeni, to znate. I drugo, potpuno se slažem s vama imamo lošu zaštitu rada. I ne radimo ništa ni po prvom pitanju, znači nakon nagodbe onih koji su radili kriminal 15, 20 i više godina, kad se moglo invaliditet kupiti za nekoliko tisuća maraka i oštetiti Hrvatsku državu za milijarde ako se sve zbroji. Svi oni koji su lažni invalidi i koji su u penziji dobivaju penziju, ne rade, ne puni fondove, nego samo traže novac, zato smo prvi. Zato što ne pada zemljama u EU da kupuju i da ne sankcioniraju one koji kupuju invaliditet. I mislim da je puno lakši dio onog što ste govorili zaštita na radu, da je to puno lakše srediti nego ovo, nego lažne invalide zbog toga što pravna država u Hrvatskoj ne funkcionira.
Zahvaljujem. Imamo odgovor, kolega Milinković izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa ja ovdje ne bih o lažnim invalidima ili o imenima govorio. Zato su institucije koje rade svoj posao, koje trebaju i donijeti pravorijek kakav je. Ali invalida ima u onom dijelu o kom sam ja govorio, dakle i glede zaštite na radu, kvalitetne zaštite na radu da je potrebito puno više učiniti. Naravno, potrebno je učiniti i onom cijelom doprinosu zdravlju ljudi i socijalne okolnosti u životu pojačati. Jer ako nema socijalne sigurnosti tu je i zdravlje naravno ugroženo. Naravno, često puta se neka imena nekih liječnika spominju, pa se onda cijela struka pokušava na taj način dovesti u jedno, reći e to su svi takvi nevaljani. U Hrvatskoj rade časni liječnici, časne medicinske sestre. Ovaj naš ministar kaže sjajne koji odgovorno rade svoj posao u teškim okolnostima i mnoge ove stvari se preklapaju preko njihovih leđa, oni su ti koji moraju reći onima kada dođu tražiti zdravstvenu uslugu evo vidiš to ti je tako, naravno a s druge strane im se kaže vi imate prava ovakva i onakva. O tome se puno puta očituju i udruge pacijenata i mislim da treba svakako saslušati njihovo mišljenje. Fala lijepo.
Hvala i vama. Sljedeća replika, Dinko Burić. Izvolite kolega.
Zahvaljujem. Poštovani kolega, vi ste mene u stvari potaknuli u jednom dijelu svoje rasprave i o obvezama koje liječnici imaju u svom radu i zaista stoji činjenica da su danas liječnici u Hrvatskoj zatrpani tolikim birokratskim poslovima da im sve manje vremena ostaje za obavljanje onoga zbog čega ustvari su se školovali i što im je primarna zadaća, a to je posvetiti se pacijentu i liječenju i pomoći pacijentima. Međutim, mislim da ne samo ovaj zakon nego generalno u Hrvatskoj je jedan veliki problem, nadam se da će se to promijeniti ulaskom Hrvatske u EU. To je problem monopola HZZO-a koji ima prilikom ugovaranja sa svim liječnicima i ustanovama u RH. Nesporno je, to nitko ne može dakle demantirati i osporiti, da bilo koji zdravstveni subjekt u Hrvatskoj je prilikom ugovaranja sa HZZO-om u situaciji uzmi ili ostavi. Nema partnerskog odnosa. Dovode se u situacije čak i osnivači zdravstvenih ustanova, dakle u ovom slučaju mislim na županije, kad su u pitanju domovi zdravlja ili Opće županijske bolnice da kad netko odluči po nalogu ministarstva u HZZO-u da se smanje određena sredstva ili određeni limiti onda je to princip ili uzmi ili ostavi bez obzira kakve će to u konačnici imati posljedice i na financijsko poslovanje tih zdravstvenih ustanova. Nadam se da kad budemo ušli u EU da će se i po tom pitanju nešto promijeniti kao što smo sad svjedočili oko ove struje. Čim se pojavi konkurencija tada se pokazuje da neke stvari mogu biti i puno povoljnije nego što se to svim građanima Hrvatske pokazuje. Kad se bude riješio monopol HZZO-a u ugovaranju za zdravstvene subjekte ovdje onda mislim da će i za hrvatske građane u pogledu zdravstvene zaštite nastupiti i ipak nešto lakša i bolja vremena. Hvala.
Hvala. Imamo odgovor, kolega Milinković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Burić drago mi je da je u ovoj raspravi na kraju došao i taj momenat da se spomenu i liječnici i oni koji rade u tom sustavu i to tako težak i odgovoran posao. Mene prije možda jedne godine mi najbolje to ilustrira mišljenje jedne kolegice liječnice obiteljske medicine koja je rekla da je njezin posao da je ona niži operater HZZO-a. To najbolje govori u prilog ovome. Niži operater HZZO-a. On je toliko danas u tome dijelu od svih mogućih tih obveza dakle naravno jer nema partnerskog odnosa kao što ste i rekli, suglasan sam s vama u tom dijelu, od svih obveza dakle praćenje ono što sam govorio indeksa potrošnje ovakve ili onakve. Sve to naravno je potrebno u duhu štednje, ali sigurno na neki način ograničava. Pa i ova, evo i ova odredba koja se ovdje posebno naglašava, koja je mene zasmetala glede određivanja privremene nesposobnosti za rad. Dakle, daje se određena, oni su ovlašteni da to rade, ali se mora raditi takva kontrola koja naravno i narušava autonomiju, a i Hrvatska liječnička komora u tom smislu ima što za reći i rekla je ali se nije čulo, nije bilo sluha za čuti. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Nastavljamo sa raspravom. Ivan Šuker, izvolite kolega.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa evo nakon što se ovdje ukazao ministar i rekao nam je da je sve divno i krasno, da je napisao knjigu na hrvatskom i engleskom, da će je podijeliti u Bruxellesu, ja se iskreno nadam da neće prepisivati rješenje i probleme hrvatskog zdravstva no ja sam očekivao danas da će kolege koji su medicinske struke više progovoriti o ovom zakonu, ne samo kolege iz oporbe nego i iz vladajuće koalicije. A isto tako mislim da kad govorimo o ovom zakonu da prije svega moramo govoriti o njegovom fiskalnom efektu. Iz jednostavnog razloga što zdravstvo već godinama grca u gubicima. Ja sam danas pokušao i kroz replike isprovocirati i ministra i njegovog zamjenika da čujemo odgovor na dva pitanja. Koliko ovakav sustav zdravstva košta i koliko mi temeljem pozitivnih zakonskih propisa možemo ubrati prihoda? I onda možemo govoriti o ovom zakonu jel' on dobar, jel' on loš. I s obzirom da proteklih mjeseci slušamo stalno o sanacijama onda bi logično bilo da u ovom zakonu se i kaže koje su to promjene da ove sanacije kad se provedu da neće ovaj zakon stvarati nove gubitke. E onda bi mi mogli reći da je to prava stvar i onda čak ne bi ni bilo bitno da li je ministar nakon prvih 15 minuta tu ili je otišao, ali s obzirom da nismo čuli odgovor na ta pitanja nažalost ovaj zakon neće ništa promijeniti. Ovaj zakon neće valorizirati problem liječnika, medicinskih sestara nego danas se neki hvale kako će im smanjiti plaće tj. dati im pokaz svima onima koji će moći otići za veće novce raditi u EU. Ali kolegice i kolege ja bih htio ovdje progovoriti o dva članka. Jedan je članak 83. bivši članak 63., članak bez obzira koji broj bio ali to je članak koji svakog ministra financija itekako boli, a isto tako boli itekako svakog građanina RH iz razloga što odredbe ovog članka 63. se plaćaju iz poreznih prihoda. Prema starom članku 63. on je težio negdje oko 3,5, a niti ovaj novi članak 83. neće težiti manje od 3,5 ili 4 milijarde kuna. Dakle, o čemu se radi u članku 63.? TU se radi o određenim pravima ovih koji po ovom ili onom osnovu praktički ne uplaćuju zdravstveni doprinos i naprosto te zdravstvene usluge za njih ili neke druge zdravstvene usluge treba platiti iz državnog proračuna. I logična je stvar ako netko donese zakon i kaže to i to će se plaćati za one koji ne uplaćuju zdravstveni doprinos da se to osigura i u državnom proračunu. I kad pogledate analogiju članka 82.i članka 163.onda ćete vidjeti da projekcije državnog proračuna za 2014.zapravo za 2015.nisu u skladu sa ovim zakonom. Zašto? Zato što se u članku 163.kaže da će se od sada doprinosi uplaćivati na fond neće više biti prihod državnog proračuna. automatski za taj iznos se smanjuje prihod državnog proračuna. to je u ovoj godini predviđeno negdje oko 16 milijardi kuna, povećava se prihod ili financijski plan HZZO-a ili gdje će to biti. Međutim kolegice i kolege, onda se javlja stvarni problem članka 63. Zašto se javlja stvarni problem članka 63.? Zato što sada imate u sumi ukupan trošak zdravstva, na jednoj strani imate, na drugoj strani prihode od doprinosa koji su zbrojeni sa svim ostalim prihodima i to je 100 i toliko milijardi kuna, a ovi rashodi su u iznosu od 120 i toliko milijardi kuna. Međutim, u onom trenutku kada se počne primjenjivati članak 163.onda će ovaj prihod od 16 milijardi biti prihod ovoga fonda ili HZZO-a a obveze sukladno članku 82.će ministar financija morati osigurati na rashodovnoj strani državnog proračuna. onda to više neće moći biti u masi nego će se tu morati točno izračunati. I zato u ovom prijedlogu zakona je smiješno da nama predlagatelj ove sve financijske odredbe zakona obrazloži onako pa čak ni tehnički nego površno u dvije rečenice jer ovaj članak 82.će biti itekako velika rashodovna strana državnog proračuna u narednim razdobljima. Zašto? Pa zato što ćemo morati iz poreznih prihoda osigurati ovaj dio. Druga stvar, s obzirom da doprinosi iz zdravstva i kakva je politika ove Vlade i imaju tenziju daljnjeg smanjivanja na rashodovnoj strani državnog proračuna će treba osigurati i taj dio sredstava da bi se pokrili rashodi državnog proračuna. I ovdje želim nešto otvoreno reći što sam rekao od prvog dana kada se donosio Zakon o zdravstvenom doprinosu ove 2,5 milijarde su bačeni novac u vjetar. Zašto? Zato te 2,5 milijarde 200 i još nešto obveznika zdravstvenog doprinosa naprosto nisu … to su premali novci. To kada je na hrpi onda je to veliki iznos, međutim te 2,5 milijarde su koštale hrvatske građane povećanje PDV-a sa 23 na 25%. I pitajte bilo kojeg gospodarstvenika nitko vam neće reći da ima bilo kakav financijski efekat pozitivan i da je s tim otvorio nekakvo novo radno mjesto ili investiciju što je bila nakana ali 2,5 milijarde su otišle u vjetar. Međutim ovaj članak 82.i članak 163.su nešto što će itekako promijeniti sliku državnog proračuna u trenutku kada se ovaj zakon počne primjenjivati. I to je nešto što nije zanemarivo i to je ono što je predlagatelj sukladno Poslovniku ovog Visokog doma morao u točki mislim da je 3.napisati i objasniti kada se govori o potrebnim sredstvima jer ako kažete da ćete 16 milijardi kuna uzeti iz proračuna i staviti ih negdje drugdje, a da ćete istovremeno proračunu morati osigurati sredstva sukladno članku 82.onda ovaj zakon itekako utječe na to kako će izgledati državni proračun za godinu i još nešto dana. Dakle to je ono što je meni predlagatelj rekao da nema nikakvih promjena i da neće utjecati, utjecat će itekako vi ste to napisali da će to utjecati, ne ja. Vi ste napisali člankom 82.i člankom 163.i to ste morali obrazložiti. A što se tiče ovih sanacija, gledajte kolegice i kolege često se vole ovdje voditi prepucavanja transparentnost, netransparentnost ovako ili onako međutim meni je nezamislivo da netko govori o tome da će sanirati nešto sa tri milijarde i još nešto i da će se zadužiti na domaćem financijskom tržištu a da o tome nema niti u jednom dokumentu koji pokriva to. Dakle vi u Zakonu o izvršenju državnog proračuna imate točno definirano koliko se država može zadužiti i zašto će se to zaduženje koristiti. Isto tako dva ili tri članka poslije toga imate točno naveden iznos koliko će država dati jamstava. Zašto? Pa kao u slučaju brodogradnje vidite da su ta jamstva na kraju nažalost povećala javni dug. Svako jamstvo je rizik. Vi ako nekome dati jamstvo to znači ako on ne bude mogao vratiti taj kredit ta jamstva će biti naplaćena iz državnog proračuna. Dakle nema niti u jednoj odredbi tog članka o izvršenju državnog proračuna dakle odredba državnih jamstava vam je članak 31.a o tome koliko se država može zadužiti imate točno tri stavka je članak 26.gdje između ostaloga je raščlanjeno koliko se mogu zadužiti izvanproračunski korisnici, a tu se misli na Hrvatske vode, Hrvatske ceste pa čak i HZZO dakle nigdje tog podatka nema. Toliko o transparentnosti o busanju u prsa da netko čiti nečiji nered. O tome neredu ako itko može govori mogao bi govoriti ja što sam čistio od 2004.pa nadalje. A danas ipak državne financije izgledaju malo dulje ali ne bi o tome. I ne bi o sanaciji govorio zašto? Zato što ćemo se svi složiti da sanaciju treba učiniti, dakle to je nešto što nije sporno. Ali bi željeli svi znati koliko to sanacija košta i da li je to stvarno zadnja sanacija i da li ovaj zakon sprečava bilo kakvu sljedeću sanaciju. Zašto? Pa zato što su i prethodne vlade vršile i sanaciju brodogradnje i sanaciju zdravstva, dakle to nije ništa novo i ne treba tu sada napadati ovu Vladu zašto onda to čini ali mora napraviti na način na koji to treba ići jasan i transparentan i ne mimo ovog Visokog doma jer ovo ponašanje danas ministra najbolje pokazuje kako Vlada sve vas doživljava i vladajuće i opoziciju. Mi ćemo raditi što hoćete a ovi zbog političke stege moraju to glasati. Najbolji primjer je HSU-a meni je žao što to moram reći ali je vrlo interesantno da njih ovaj članak 82.upoće ne zanima da o njemu nisu prozborili niti jednu riječ, a prije 3 ili 4 godine kolega Hrelja je bio itekako glasan što se tiče tog članka 63. Hvala lijepo.
Vrijeme. Hvala. Imamo prijavljene tri replike. Prvi se javio potpredsjednik Željko Reiner. Izvolite kolega.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Šuker vi ste točno rekli da nažalost evo cijelo prije podne tu mi pričamo, uglavnom sami sebi a da nismo čuli niti koliko zdravstvo košta ni koliko se može ubrati prihoda kojima bi se to zdravstvo moglo financirati. Međutim, ono što bih želio još jedanputa vrlo jasno svima naglasiti jer ste i vi spomenuli pitanje hoće li sanacijom zdravstva se zapravo dobiti neka nova kvaliteta i hoće li to biti zadnja sanacija, onda treba jasno reći neće, neće biti ni u kom slučaju to zadnja sanacija jer što smo više puta rekli nisu načinjene one strukturne promjene koje su trebale biti načinjene. Prema tome gubici se gomilaju. Razlika između prihoda i rashoda je svakim danom sve veća i veća. Mi imamo pokušaje da se to smanji. Pokušaji se svode na to da monopolista, Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje svakih toliko smanji bolnicama prvenstveno, ja govorim iz tog aspekta posebice ali i primarnoj zdravstvenoj zaštiti cijenu njihovih usluga. Evo nedavno je za čak prosječno 30% smanjen ono što mi zovemo DTS dakle uprosječena nekakva cijena koja se plaća bolnicama prvenstveno, ja govorim iz tog aspekta posebice ali i primarnoj zdravstvenoj zaštiti cijenu njihovih usluga. Evo nedavno je za čak prosječno 30% smanjen ono što mi zovemo DTS, dakle uprosječena nekakva cijena koja se plaća bolnicama za čak 30%. Naprosto smanjena jednostranom odlukom HZZO-a. … [[Govornik se ne razumije.]] za pojedine zahvate, dijagnostičke i terapijske isto tako je smanjen. Budžeti bolnica se smanjuju prosječno brzinom svaka dva do najviše tri mjeseca. Prema tome, za iste usluge, isti opseg usluga, jer naravno nije Hrvatska najedanputa izgubila dio svog stanovništva, niti su ljudi najedanput postali zdravi, oni su jednako bolesni, oni jednako trebaju bolnice, liječnike itd., dakle za isti opseg usluga svako toliko se smanji financiranje bolnica, primarne zdravstvene zaštite itd [[Upadica: Vrijeme je.]] Naravno da će se nedostatak novca itekako vidjeti. I naravno da ovo neće biti zadnja sanacija jer to zapravo nije prava sanacija nego krpanje postojećih rupa. Hvala lijepo.
Imamo odgovor na repliku kolega Šuker, izvolite.
Kolega Reiner ja sam iskreno očekivao da će danas u ovom Zakonu u Saboru bez obzira da li pripadaju opoziciji ili poziciji progovoriti liječnička struka. A isto tako da će onaj ekonomski dio Sabora progovoriti o ovom Zakonu. Međutim, ključno pitanje kada govorimo o sanaciji je koliko ovakav sustav zdravstva košta i koliko mi imamo osiguranih novaca za to. Dok god se ne odgovori za to pitanje sanacija će biti nešto što će se, što se tiče hrvatskog zdravstva ponavljati svake dvije ili tri godine. I to je nešto naprosto od čega se ne može pobjeći. Imamo najbolji slučaj brodogradnje. Pogledajte, u brodogradnju je, u sanaciju ovakve, onakve pomoći, sada kada podvučete crtu u proteklih 10 ili 11 godina, znači tu je ona bivša koalicijska Vlada pa i HDZ-ova pa i ova sada ... [[Govornik se ne razumije.]] negdje 25, 26 milijardi kuna i što imamo, kakva nam je situacija danas u brodogradnji? Katastrofalna. Biti će tragedija za građane Republike Hrvatske ako nakon svih ovih sanacija situacija u zdravstvu bude takva. Dakle, to je nešto što je ključno pitanje i što je predlagatelj ovoga Zakona morao danas reći prije svega hrvatskoj javnosti. Reći ovakva razina zdravstvenih usluga vas košta toliko i toliko. Međutim gledajte, nakon ovakve PR-ovske priče kao što je ministar tu danas za ovom govornicom ispričao vrlo teško je smoći hrabrosti i reći hrvatskim građanima istinu. Osobito nakon svih balalajki što im se obećavalo i to je ključni problem zdravstva. Netko će konačno a to je prije svega ministar koji je odgovoran za to i predsjednik Vlade morati reći konačnu istinu. Dok se ne kaže istina, svaka sanacija je čisto bacanje novaca hrvatskih građana tj. poreznih obveznika.
Hvala. Sljedeća replika Branko Bačić. Izvolite kolega.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Šuker, sjećate se kada smo, kada je Vlada predlagala Hrvatskome saboru prije u proljeće prošle godine državni proračun i kao dvije temeljne mjere na kojima se gradi prihodovna i rashodovna strana proračuna bilo je povećanje PDV-a sa 25 na 23%. Sa 23 na 25%. I u isto vrijeme smanjivanje stope za zdravstveno osiguranje sa 15 na 13%. To je bilo obrazloženo iz razloga da se s jedne strane pomogne da će zdravstvo imati dovoljno sredstava da bi moglo normalno funkcionirati i da bi se pomoglo poduzetnicima koji će onda manje izdvajati za, imati će, biti će im manji troškovi rada. I da ćemo s druge strane onda ta sredstva nadomiriti kroz povećanje stope PDV-a jer to ćemo onda proporcionalno rasporediti na sve građane Republike Hrvatske koji su obveznici plaćanja PDV-a kada bilo što uzima, kupuje itd.. I što je epilog? Epilog je prva stvar, da nismo pomogli poduzetnicima, jer su, u međuvremenu je došlo do masovnih otpuštanja, do stečajeva, gospodarstvo je na koljenima. Dakle, ta zamisao kako će to značajno pomoći poduzetnicima apsolutno nije uspjela. Dapače, svjedoci smo i pada BDP-a i svega onoga što je, što je, povećanja broja nezaposlenih itd., itd., A s druge strane je zdravstvo gotovo pred kolapsom. Evo što je, te dvije najvažnije mjere koje, na kojima se temeljio, temeljila gospodarska politika ove Vlade kakav će epilog donijeti, do čega je došlo. I na kraju još, možemo samo reći s čime, evo s čime se slažem a to je da ovo neće biti posljednja sanacija u zdravstvu jer ti gubici u zdravstvu koji su počeli od tada se i ovog trenutka dok mi o tome raspravljamo nastavljaju. Prema tome, nas do godine čeka jasno opet ovakva ista situacija kao što je ova o kojoj danas evo ovdje u Saboru govorimo a to je da će kronično zdravstvu nedostajati sredstava i da ono što je Vlada prvo mislila napraviti jednostavno nije uspjelo.
Vrijeme je. Hvala. Imamo odgovor kolega Šuker, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Da, kolega Bačiću, upozoravali smo, međutim, ove njihove dvije odluke su temelj njihove ekonomske politike. A temelj te njihove ekonomske politike je 300 i toliko tisuća nezaposlenih, već praktički drugu godinu za redom pad bruto domaćeg proizvoda, pad životnog standarda, pad praktički svega onoga što život znači hrvatskim građanima. Pristojan život. Dakle ukidanje, smanjenje zdravstvenog doprinosa za 2% je smanjilo prihoda doprinosa za 2 milijarde 400, 2 milijarde i 500 i da se primjenjuje ova odredba članka 163. onda bi se to jasno vidjelo, ali prihode s osnova PDV-a je povećala 3,5 milijarde kuna. Znači 3,5 milijarde kuna smo direktno uzeli hrvatskim građanima iz džepa. To je kao da zavučete ruku i uzmete svakom građaninu toliko i toliko. Međutim do čega je to dovelo, to je dovelo do smanjenja potrošnje, a potrošnja je itekako bila generator rasta BDP-a. To je dovelo do smanjenja i potrebe hrvatskih građana za pružanjem raznoraznih usluga gdje su one naprosto se ograničili na ono što moraju i krajnji efekt toga svega skupa je bio pad gospodarstva BDP-a u prošloj godini 2,5%, pad potrošnje na godišnjoj razini preko 6%. Pa na kraju krajeva kad tome dodate još i povećanje elementarnih energenata a to su električna energija i plin, a to automatski znači povećanje struje onda vidite da je ova mjera kojom se navodno htjelo pomoć gospodarstvu, možda je namjera bila dobra ali neke namjere, put u pakao je popločen dobrim namjerama su se pokazale katastrofalnim za hrvatske građane. Dakle mi smo sa povećanjem energenata i sa povećanjem PDV-a hrvatskim građanima trajno uzeli 6 milijardi kuna, ne mi nego ova Vlada, 6 milijardi kuna iz džepa i kad dodate ovo vodi, samo što to ministar neće reći i ka nekakvom kresanju zdravstvenih prava onda možete misliti koje će pogubne mjere biti ove Vlade.
Hvala. I zadnja replika, Branko Vukšić. Izvolite kolega.
Uvaženi kolega Šuker, kao financijaš postavili ste jednu jednadžbu koja je ključ svega. Rekli ste koliko sustav zdravstva … trebao jasno pojasniti ministar kada je došao ali u 3 minute samopromocije nije stigao to i koliko možemo ubrati novca. Znači kad, najveća umotvorina je kako u praksi provesti tu jednadžbu, umotvorina svih vlada i rijetko koja Vlada to uspijeva napraviti na dobar način. I točno je, ili će se kresati prava ili trebamo dati u toj jednadžbi trebamo pronaći rješenje na koji način. Prije je rekao gospodin Milinović je rekao da novca u zdravstvu ima, vjerojatno ima dovoljno ali se krivo taj novac raspoređuje. Kad ste bili ministar rekli ste, tumačili ste isto kako se želi ministar financija zbog zdravstva zadužiti na domaćem financijskom tržištu 3 milijarde kuna, ali se ne zna, nema toga u najavi, ne zna se je li to po zakonu ili nije. Ja ću sad jednu digresiju samo, kad ste vi sjedali u avion kad ste bili ministar tada je kružila jedna priča ne dajte da avion poleti, opet će nas zadužiti u inozemstvu. Jeste li vi isto tako postupali jer se znalo za što se zadužujete ili ne. Ne trebate na ovaj drugi dio pitanja odgovarati, više je to kao anegdota.
Hvala. Izvolite kolega Šuker, odgovor.
Mogu odgovorit kako ne, zadužujete se da financirate deficit i zadužujete se da reprogramirate dugove, za treće se ne možete zadužit. Prema tome, zato jesam citirao članak 26. mislim Zakona o izvršenju državnog proračuna jer mi smo dali pravo da se netko može zadužit, mi, Hrvatski sabor. Bez našeg prava netko to pravo nema. Dakle o tome se radi, o ničem drugom. Međutim, kad se radi o jednom ovakvom zakonu koji direktno iz proračuna okreće 22 milijarde kuna, kad uzmete još direktne prihode bolnica, domova zdravlja itd., ta cifra se penje još ohoho gore, onda ne možete o njemu raspravljati da ne vidite tzv. cost benefit, koliko to košta i koji je efekt toga svega skupa. Jer lako je populistički govorit mi ćemo napravit ovo i ono, istovremeno … dat ćemo vam to i to, ali treba imat hrabrosti reći čujte, to tak ne ide i to je ključni problem i to je razlog zašto danas nema ministra, to je razlog zašto danas kolege iz vladajuće koalicije ne raspravljaju, jer nemaju hrabrosti reći. Ja nisam htio vadit danas zakone koji su dolazili u ovaj Visoki dom dok smo mi bili na vlasti. Šta se sve nudi, pa smanjenje doprinosa čak na 7%. E sad ako vama 1% nosi … 1,2-1,3 milijarde puta 7 to vam je 9 milijardi kuna. Takav prijedlog zakona je došao u ovaj dom, takav prijedlog zakona sad nema. Dakle, ključno je ono što mi moramo kao saborski zastupnici inzistirat da nam konačno netko kaže koliko to zdravstvo košta, a onda nek nam ponudi zakon da dođemo do prihoda kako financirat to zdravstvo jer drugačije slušat ćemo stalno iste priče. Ja sam kao ministar, ne ja kao Ivan Šuker nego kao ministar bio u poziciji tri puta da saniramo dugove bolnica prema lijekovima, to je bilo 500, 600 milijuna i tako, tri puta u 7 godina mandata. Ja ne znam je li kolegica Dalić to napravila, evo kolega Linić već ima drugu sanaciju samo koje su daleko veće. A zašto su veće, zato jer se proračun zdravstva smanjio za milijardu i 400 milijuna kuna i vi ne možete iste usluge koje zbog svoje da tako kažem vrste rastu jer lijekovi su sve skuplji i skuplji, ne možete financirat nešto sa manjim iznosom nego što je to…
Vrijeme. Hvala. I završna riječ u ime Kluba zastupnika HDZ-a u trajanju 5 minuta, Darko Milinović. Izvolite kolega.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani zamjeniče ministra. Kad se dijete preplaši kad nešto napravi pogrešno pa kad ga pitate što je, zašto si to napravio a nisi smio napravit onda šuti pa ga pitate još jednom šuti, onda znate ono kako roditelj kaže šta je, popapala maca jezik, popapala dragi prijatelji s lijeve strane maca jezik. To je dobro, to je jedna poruka ili ministar zdravlja nema potporu u klubu SDP-a i to bi bilo dobro ili druga, da uistinu nemate nijednog jedinog argumenta braniti ovaj zakon i mislim da je ovo drugo na stvari, da nemate ni jednog jedinog argumenta da ni jedan jedini zastupnik vladajuće koalicije nije se javio za riječ da bi pokušao obraniti ovaj novi zakon. Kolega Šuker, ovaj zakon i zdravstvo danas uređeno košta 24 milijarde 780 milijuna kuna i 178000, a proračun HZZO-a je 20 milijardi i 600 milijuna kuna. Dakle, nedostaje 4 milijarde i 126 milijuna kuna. No međutim, ova rasprava je ipak donijela određene zaključke, a kako vidimo da oporba se nije javljala, da su oni suglasni sa, pardon da se pozicija nije javljala, da su oni suglasni sa ovim danas izrečenim i pojedinim konstatacijama. Dakle, prva konstatacija zdravstvo je u kolapsu. Sanacija je nepotrebna, bacanje novaca u vreću bez dna i kako se vi rekli protuzakonita. Kolaps zdravstvenog sustava nalaže i činjenica da je zdravstvenom sustavu svaki mjesec nedostaje između 150 do 200 milijuna kuna. Porazna je činjenica da je 100000 novih pacijenata na listi čekanja. Poznata je činjenica i danas je to u raspravi vrlo jasno rečeno da ministar nije ostvario niti jedno svoje predizborno obećanje, ali niti jedno. Ja sam zaboravio kada je rekao da će uspostaviti košaricu obveznog zdravstvenog osiguranja da se zna koje pravo s obzirom na obvezno zdravstveno osiguranje pacijent ili građanin ima. Dakle, udruge pacijenata. Nema ništa od suradnje s njima. Nije ukinuo dopunsko osiguranje kao što je rekao. Nije ukinuo participacije kao što je rekao, nije ukinuo kako je rekao sramne participacije u primarnoj zdravstvenoj zaštiti, nije vratio domove zdravlja onako kako je rekao, nije ukinuo jedan posto na mirovine, jedan posto doprinosa na mirovine i nije vratio rodilišta koja je obećavao. I zapravo nije ništa, apsolutno ništa napravio iz svog predizbornog obećanja. Jednako tako kada sam rekao da zdravstvenom sustavu s obzirom na ovaj zakon nedostaje četiri milijarde 126 milijuna kuna ako bi poštivali zakon njih mi imamo. Ponovit ću još jednom i to ja molim da zapamtite i vi iz pozicije, a mi iz opozicije to znamo. Doprinos za nezaposlene je 620 milijuna kuna iz općih poreza ne plaća državni proračun. Članak 82. bivši 63. hajmo reći konzervativno dvije i pol milijarde kuna. Neka ne bude tri, tri i pol. Neka bude dvije i pol milijarde kuna, ne plaća se iz općih poreza, a treba. Doprinosi iz mirovina iz općih poreza se trebaju plaćati 370 milijuna kuna a ne plaća se. Trošarine na duhan 32% treba ići u zdravstveni proračun, a ne ide i dopunsko zdravstveno osiguranje za one oslobođene 550 milijuna kuna. E sad pogledajte, ovo što sam nabrojio je 5 milijardi i 240 milijuna kuna. Današnji proračun HZZO-a je 20 i pol milijardi kuna. I sad dodajte ovih 5 milijardi kuna koji se zbog nepoštivanja zakona nema u državnom proračunu, dakle proračun HZZO-a bi tada bio negdje oko 25 milijardi kuna koliko košta zdravstvo po ovom zakonu i po uređenju kakvo je ono danas. Pa na kraju kada smo svi pozivali ministra da dođe i da reče nekoliko riječi o ovom zakonu koji je uistinu skandalozno došao ovdje, na skandalozan način došao ovdje u Hrvatski sabor pa ja ću vam reći ja nisam mislio na ministra zdravlja. Ministar zdravlja je prošli tjedan priznao da nije ministar zdravlja već je to ministar Linić. Za nas bi bilo puno bolje da je došao ministar Linić koji je preuzeo prošli tjedan resor Ministarstva zdravlja, jer on uistinu bi mogao odgovoriti na neka od ovih pitanja. Možda bi mogao reći zašto je oduzeo zdravstvu negdje oko 5 milijardi kuna. Zbog svega narečenog Hrvatska demokratska zajednica neće podržati ovaj Zakon o obveznom zdravstvenom osiguranju.
Hvala. Imamo prijavljene replike. Prvi se javio Branko Vukšić. Izvolite kolega.
Uvaženi kolega Milinoviću, vi ste postavili ne znam koji ste po redu pitanje čemu šutnja s ove meni desne strane, vama tada lijeve strane. Pa jednostavno zbog toga što im nije stalo. Zapitali ste se jel' se slažu ili se ne slažu sa gospodinom ministrom Ostojićem i da bi bilo dobro da se ne slažu. Bez obzira slažu se ili ne slažu trebali su iznijeti svoje mišljenje. Mislim da to javnost zaslužuje. Ne govore oni zbog nas kao što mi isto ne govorimo zbog njih, nego govorimo zbog hrvatskih građana. Čast im je spasio pridruženi član Damir Kajin i to treba naglasiti koji je govorio i koji je iznosio svoje stavove. Vi ste ovdje iznijeli i prije ste rekli u svojoj diskusiji da novca ima za zdravstvo i govorili ste na ovim primjerima 4 i nešto milijarde kuna koje država ne isplaćuje zdravstvu i to radi protuzakonito. Evo to je samo primjer kako Hrvatska država funkcionira i kako nitko nikome ne polaže račune, a u Hrvatskom saboru je to prekriveno šutnjom. Međutim, to znate kad se previše dugo šuti, da je najgore u državi kad se dugo šuti, kad se razgovara je dobro. Ali kad se počne šutit, onda to je loša praksa, a najgore je kad šuti narod i kad se počne bunit protiv onih koji ne smiju šutjeti.
Hvala. Imamo odgovor, kolega Milinović izvolite.
Pa kolega, ja doživljavam ovo nepojavljivanje ministra pa i izostanak potpore, pa znate ona stranačka stega postoji u svim strankama, pa baš ni ta stranačka stega nije natjerala ni jednog zastupnika SDP-a da barem pokuša obraniti ovaj zakon koji je zapravo neobranjiv. Ja mislim da je ovo još jedan dokaz, dakle da uz ovaj kolaps zdravstvenog sustava, da sad ponovno ne nabrajam od lista čekanja, od nepoštivanja Udruga pacijenata, nepoštivanje Hrvatskog sabora na kraju krajeva, od svega toga ja mislim da je uistinu sazrjelo vrijeme, pa i izostankom potpore kluba SDP-a ovom zakonu da ministar Ostojić uistinu dobro razmisli. Jer to nije izostanak rasprave u Hrvatskom saboru nego je to izostanak podrške radu ministra Ostojića, a vidjeli smo u ovih godinu i pol dana da nema gotovo nikakve vizije i nije predložio nijedno sustavno rješenje. Ja sam ih predlagao, neka su bila kriva ali sam ih predlagao u dobroj namjeri. Neka su vjerojatno bila i kriva, ali godinu i pol dana imamo izostanak bilo kakve vizije i bilo kakvih strukturalnih rješavanja problema u hrvatskom zdravstvenom sustavu. Ja mislim da je manji poraz ministra Ostojića na lokalnim izborima u Zagrebu, da je ovo veći poraz jer izostala je potpora njegove stranke ovom zakonu. Ja uistinu mislim da je sazrelo vrijeme da dobro razmisli da li ta rezervna pozicija koju je on uzeo kada je izgubio zagrebačke izbore za gradonačelnika da li ova rezervna pozicija mislim da ne može biti rezervna pozicija i mislim da mora razmisliti o tome da se jednostavno nakon današnje rasprave povuče i da ustupi sve. Ja prihvaćam da je istrošen i da je ispuhan, svi smo na neki način ispuhani lokalnim izborima, ali vrijeme je da se uistinu povuče i da dade novim snagama mogućnost da zajedno s ovim Hrvatskim saborom doprinese poboljšanju zdravstvenog sustava.
Hvala. Sljedeća replika, Damir Kajin. Izvolite kolega Kajin.
Gospodin Milinović si je postavio pitanje koliko zdravstvo košta? Da, točno je, zdravstvo košta. Mi na dispoziciji imamo cca 21 milijardu kuna. Pretpostavljam malo, ako se ne nađe neka unutarnja rezerva. Jednom riječju ovo zdravstvo košta otprilike isto koliko je koštalo i pred dvije godine. Koliko se može uštedjeti? Možda 5%, možda 10%, sumnjam, ne znam, priznajem da ne znam. Međutim, ne polemiziram vis-a-vis ove tvrdnje već vis-a-vis jedne druge konstatacije koju ste spomenuli da sanacija zdravstva je nepotrebna, gotov citat. A ja sebi postavljam pitanje, i hrvatskoj javnosti, tko bi npr. platio 180 milijuna kuna koliko je Opća bolnica Pula imala gubitaka samo u 2012. i 2013. godini? Opća bolnica Pula ili opće bolnice osnivač je županija Istarska. Županija Istarska koja ima realno proračun 280 milijuna kuna ne može sanirati jedan sustav koji uprihoduje cca 300 milijuna kuna i koji na današnji dan ima preko 1300 zaposlenika. Da nema sanacije sustav u županiji Istarskoj bi doslovce kolabirao. Ne da bi to sa sobom povuklo samo opću bolnicu, pacijente koji joj gravitiraju nego županiju i sve županijske agencije. Tvrdim, negdje oko 3000 ljudi bilo bi ugroženo. Pretpostavljam da svi oni koji su pristali na sanaciju u drugim hrvatskim županijama u istoj su poziciji kao i Istra. Znači, bez ove sanacije, bez ovih 4 ili 5 milijardi kuna jednostavno u ovom trenutku nije moguće izliječiti hrvatsko zdravstvo. Da to gospodin Linić ili gospodin Ostojić ili Milanović nisu učinili bojim se da bi u ovoj zemlji bilo još i daleko gore, a u konačnici sve će to platiti hrvatski građani. I tu se slažemo.
Hvala. Imamo odgovor, kolega Milinović. Izvolite.
Kolega Kajin nisam ja rekao da je nepotrebna sanacija, ali je nepotrebna na ovakav način. Ja mislim da ćete se složiti sa mnom ja sam rekao i sa govornice ajmo pratiti zajedno. Ja sam i na tiskovnoj konferenciji pozvao sve i sindikate i novinare ajmo pratiti situaciju u zdravstvu zajedno. Ja vam sada jamčim da će 7., 8. i 9. mjesec nastati novog duga u zdravstvu pola milijarde kuna, da će bolnica u Puli, vi to pratite, da će bolnica u Puli sad ako je saniraju sa ne znam koliko, da će 6., 7., 8. i 9. mjesec stvoriti nove obveze, novi dug. E pa zato je ta sanacija na ovakav način nepotrebna. Ona bez strukturnih promjena, ja ću vam reći i bilo je tu puno razgovora, ja sam rekao u 6 mjeseci sa sindikatima pa sa tadašnjim ministrom Šukerom, prvi Proračun Ministarstva zdravstva kada sam ja postao ministar bio je gotovo 25 milijardi kuna. I onda smo išli u strukturne promjene i polako smanjivali do 22,5 milijarde kuna i takav sam proračun ostavio. Sada je 20,5 milijardi kuna. Dakle, za 2 milijarde kuna manje nego prije godinu i pol dana. A zdravstveni sustav svake godine u Europi pa tako i naš košta 5 do 10% više. Što se ja bojim? Da je ovo priprema, ovaj zakon, za rezanje prava. Imate u zdravstvu dvije mogućnosti, to je nekidan rekla i Europska komisija. Ili rezanje prava pa vam je dovoljno 21 milijardu kuna ali onda svi mi ćemo morati lako za nas nego oni koji ne mogu morati plaćati dodatno svoje zdravstvene usluge ili naći novi izvor financiranja što je ministar Linić pokušao kroz porez na nekretnine i nije uspio. O tome se radi. Dakle, i ovo je dovoljno, ali onda kad odete u bolnicu, kada pokucate morat ćete platiti 500 kuna. E onda bi ovaj sustav mogao držati vodu. Dakle, treba naći nove izvore financiranja, ovaj sustav košta oko 25 milijardi kuna. Ili mijenjajte zakone pa ne dovodite Vladu u situaciju da krši zakone. Ako se poštivaju svi zakoni, sve ono što mi izdvajamo za zdravstvo na ovaj ili onaj način je oko 25 milijardi kuna i ono može financirati ovaj sustav. Je li to potrebno o tom potom, ali poštujmo zakone i sredstava za zdravstvo ima. Ili mijenjajte zakone.
Vrijeme kolega Milinović isteklo je već. Imamo sljedeću repliku, Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo. Dakle, kolega Milinović vi ste rekli koliko se uprihoduje u zdravstvu, dakle temeljem svih zakonskih odredbi, međutim kad ovaj članak 163. stupi na snagu 1.01.2015. godine onda će se napraviti jedna rupa od nekakvih 7, 8 milijardi kuna. Dakle, u onome što će se uprihodovati od doprinosa i u onome koliko će zdravstvo koštati. To je znači za 7, 8 milijardi kuna povećanje praktički deficita ili smanjenje drugih rashoda u državnom proračunu da se to pokrpa. A kada govorimo i o smanjenju doprinosa i o tom famoznom porezu na nekretnine ministar je ne jedanput rekao da želi porezom na nekretnine dovesti u poziciju da smanji za 2 do 4%-na poena doprinos za zdravstvo. To znači da je on planirao od hrvatskih građana dodatno uzeti 6, 7 milijardi kuna i s tim financirati zdravstvo. Dakle to su činjenice od kojih se ne može pobjeći i to su dvije stvari koje danas predlagatelj ovog zakona morao reći u ovom Visokom domu iz jednostavnog razloga i ono što ste vi rekli, a to je da se netko očigledno sprema na kresanje prava i ovo je lagana priprema, ovo je lagano loženje vatre i zagrijavanje da bi nekoga konačno ispekli i pripremili ga na to da to mora prihvatiti. Nažalost opet će to na svojoj koži osjetiti hrvatski građani. I ono što u svim ovim svojim replikama danas i u raspravi nisam rekao a ono što mislim da bi ovaj zakon morao imati itekako a to je taj socijalni aspekta. Nažalost većina naših građana se našla na marginama društva i neki ne svojom krivicom i mislim da ovaj zakon njih skoro pa da ne vidi nego ih stavlja u masu onih koji imaju ili nemaju pa što bude, bude.
Hvala. Imamo odgovor, kolega Milinović.
I ja sam rekao da se bojim da je ovo nekakva baražna priprema za kresanje prava u hrvatskom zdravstvenom sustavu. Ali ja bih se usudio reći uistinu ako izglasamo u petak ovaj zakon daje on protuustavan jer na kraju krajeva vi kada donosite neki zakon morate imati i procjenu financijskog učinka. Mi ga ovdje nemamo. U ovom zakonu se mora ministar ili Linić ili Ostojić mora u ovome zakonu reći ovaj zakon vam košta 20,5milijardi kuna koliko je sada proračun HZZO-a. O.k po Zakonu o fiskalnoj odgovornosti vidjet ćemo jeli to na kraju godine 20,5 milijardi kuna. Ako ne osigurate odgovarat ćete. Dakle ovaj zakon podliježe čak treba možda razmisliti i o ustavnoj tužbi. Nisu osigurana sredstva za provođenje ovog zakona i to je jedina istina. Pa tako možda treba razmisliti ako se ovaj prihvati zakon i o ustavnoj tužbi jel na neki način i ovdje se režu nekakva prava, a ono što je najbitnije nisu osigurana sredstva za realizaciju ovog zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju. Ponovit ću još jednom 7., 8., 9.mjesec imat ćemo u zdravstvenom sustavu pola milijarde kuna novog duga. Dakle ovo ćemo baciti u vjetar ide novi dug do kraja godine će biti milijarda kuna novog duga. Osim ako se a izgleda da je u pripremi osim ako se ne stupi pripremi novog zakona gdje će se rezati prava osiguranika, a mi u HDZ-u se protivimo takvom načinu rješavanja situacije u hrvatskom zdravstvenom sustavu. I zbog svega toga SDP-u popapala maca jezik. Nemaju što reći na to jer ovo su činjenice ovo su dokazi, ovo su argumenti i točka. Ali Damir Kajin je stojećki branio. Valjda nećeš ući u SDP.
Vrijeme, kolega Milinoviću vrijeme. Imamo sljedeću repliku Josip Đakić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Milinoviću dobro ste zaključili da ovaj zakon nema utemeljena. Ovaj zakon koji nema financijsku potporu sigurno ne može biti ni proveden. Jednako tako kao što nema odluka o sanaciji. Sanacija županijskih bolnica koja je još uvijek na vrbi svirala nema novaca niti su osigurani novce, nema upravitelja sanacijski koji bi bili imenovani opće bezvlašće vlada na terenu, ne događa se ništa a do sanacije je došlo što se smanjila decentralizirana sredstva, smanjila su se redovna sredstva pa se onda na kraju smanjio bod za određene djelatnosti u bolničkim operacijama kao što je operacija kuka, koljena, zgloba za 30% i tako se je umjetno prouzročio dug naših bolnica kako bi se promijenile uprave kako bi se promijenila upravna vijeća i kako bi se prije lokalnih izbora upravljalo njima, evo nažalost nisu to stigli. A u cijelom tom vremenu 2,3,4,5 ili 6 mjeseci apsolutno se ne događa ništa. Prazan prostor. Ne zna se tko upravlja, ne zna se tko odlučuje, ne zna se tko će biti, a vjerojatno će biti svi partijski drugovi oni su stručni i kompetentni samo bez novaca teško mogu osigurati i osnovnu djelatnost naših bolnica, a kamoli sve ono što je bilo. Jedino ako otpuste svagdje 200 ljudi da idu kući da osiguraju kao što smo čuli da gospodin Linić traži da više nema ni čistačica, nema ni pranja veša, nema ni hrane, sve će to vanjski servisi raditi za bolnicu. Samo ne znam tko će ih plaćati i s kojim novcima. Vjerojatno se misli ugasiti i po pet odjela svakoj općoj bolnici pa da ostane na dva ona nužna hitni prijem i možda kako koja ima formulaciju i tako bi oni zadovoljili potrebe ovoga proračuna ili ovoga zakona koji ne vode ničemu. Ovo je pucanj u prazno još jedanput pucanj u one koji sigurno nemaju ni za osnovno a kamoli za sve drugo osiguranje koje u zdravstvu treba osigurati.
Vrijeme. Hvala. Imamo odgovor kolega Milinović. Izvolite.
Kolega Đakić slaže se sa vama. Od ove sanacije ništa. Sanacijski upravitelj koji će biti izabrani po ključu već kakvom znamo će već prvi sljedeći mjesec stvarati ne iste nego veće obveze nego dosadašnji ravnatelji. I onda se postavlja pitanje tko će smijeniti iil tko će onda odgovarati kada sanacijski upravitelji preuzmu rukovođenje bolničkom zdravstvenom ustanovom. Nama otpuštanja u zdravstvenom sustavu jer u zdravstvenom sustavu ima manjka kadra. Revizija je 2011.utvrdila da smo mi u zadnjoj godini zaposlili 435 pazite zdravstvenih djelatnika kojih ima i sada manjka i bit će ih i nijedan nezdravstveni. Svako onaj koji je išao u mirovinu ako je bilo potrebno je nadomješten sa drugim nezdravstvenim, dakle nije bilo povećanja nezdravstvenih djelatnika. Tako da otpuštanjem u zdravstvenom sustavu se ne mogu riješiti ti i takvi problemi. Ali onda se postavlja pitanje, svi ravnatelji kliničkih bolničkih centara koje je imenovala nova Vlada u godinu i pol dana zajedno sa svim sektorom zdravstva su stvorili dug od 2,5 milijarde kuna novog duga. Ljudi, u dvije, u godinu i pol dana 2, 5 milijarde kuna novog duga nebitno na onaj stari. E sada se postavlja pitanje. Oni su postavili ravnatelje, dakle oni posluju negativno, tko će smijeniti te ravnatelje i tko će biti sanacijski upravitelj tim ravnateljima koje je imenovala Vlada Republike Hrvatske. Možda Europska komisija. Tako od te sanacije ništa, bili su rekli do početka ove godine pa su prolongirali do 1. 4. pa su rekli do 1. 6. nije ni do 1. 6.-ga. Tako od te sanacije ništa. I bolje je da ništa. Neka uđu u strukturne promjene i onda je to jedini način i onda ići u sanaciju zdravstvenog sustava i onda bi to nešto značilo, onda bi to bila nekakva normalna sanacija zdravstvenog sustava a ne ova koja je protivna zakonu.
Hvala. Ovime smo završili. Zaključujem raspravu. Glasovati ćemo kada se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZE br. 406. Rasprava o konačnom tekstu zakona je završena. Vlada Republike Hrvatske podnijela je amandmane nakon roka utvrđenog Poslovnikom. U skladu s člankom 166. Poslovnika dajem na glasovanje prijedlog da raspravljamo i odlučujemo o amandmanima Vlade Republike Hrvatske. Tko je za to? Hvala. Tko je protiv? Ima netko suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno, sa 102 glasa, prihvaćeno da raspravljamo i odlučujemo o amandmanima Vlade Republike Hrvatske. Samo je jedan amandman. Molim poštovanog zamjenika ministra zdravlja Marijana Cesarika da obrazloži amandman.
Dakle, Vlada Republike Hrvatske na konačni prijedlog zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju podnosi sljedeći amandman. Članak 165. mijenja se i glasi: "Ovaj zakon objavljuje se u Narodnim novinama, a stupa na snagu danom pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji osim odredbi članka drugi i treći i članka 34. u dijelu koji se odnosi na primjenu Direktive 2011./24EU i članka 26. do 32. koji stupaju na snagu 25. listopada 2013. godine, članka 18. točaka 5. i 6., te članaka 19., 22., 23. i 25. u dijelu koji se odnosi na osnovnu i dodatnu listu ortopedskih i drugih pomagala, te dentalnih pomagala koji stupaju na snagu 1. siječnja 2014. godine. Članka 82. stavka 2. koji stupaju na snagu 1. siječnja 2015. godine. Navedenim amandmanom želi se osigurati stupanje na snagu zakonskih odredbi koje se odnose na primjenu propisa Europske unije s danom pristupanja Republike Hrvatske EU.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. Nema zainteresiranih. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje amandman Vlade Republike Hrvatske. Molim da se izjasnimo tko je za? Hvala lijepa. Tko je protiv? Hvala lijepa. Ima netko suzdržan? Hvala lijepa. Molim rezultat? Hvala lijepa zamjeniče ministra. Utvrđujem da je većinom glasova 76 glasova za, 23 glasa protiv i 2 suzdržana glasa prihvaćen amandman Vlade Republike Hrvatske. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Dajem na glasovanje, … … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] A ima još amandmana. Ispričavam se. Imamo amandman Odbora za zakonodavstvo. Amandman broj jedan poštovani zamjeniče ministra na članak 165.
Hvala lijepa. Amandman se ne prihvaća, jer je Vlada Republike Hrvatske sama predložila amandman koji je sadržajno identičan amandmanu Odbora za zakonodavstvo Hrvatskog sabora.
Predsjednice Odbora, poštovana Ingrid Antičević.
Povlačim, jer smo upravo glasovali o identičnom amandmanu.
Hvala lijepa. Amandman povučen. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnimo tko je za? Tko je protiv? Hvala. Tko je suzdržan? Molim rezultat. Hvala lijepa. Utvrđujem da je većinom glasova 76 glasova za i 24 glasa protiv donesen Zakon o obveznom zdravstvenom osiguranju u tekstu kako ga je predložila predlagateljica zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Nastavljamo sa, pardon: - Konačni prijedlog Zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o prijevozu u linijskom i povremenom obalnom pomorskom prometu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 398; Predlagatelj Zakona je Vlada Republike Hrvatske Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu. Izvješća ste primili. S nama je zamjenik ministra gospodin Zdenko Antešić sa suradnicom. Zamjeniče želite li uvodno? Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažene zastupnice i zastupnici. Javni prijevoz u linijskom obalnom pomorskom prometu u Republici Hrvatskoj obuhvaća 56 državnih linija. Od toga 27 trajektnih, 16 brzobrodskih i 13 brodskih klasičnih linija u čijemu održavanju sudjeluje 13 brodara s flotom od 77 brodova. Radi se o jadroliniji Rijeka kao najvećem državnom putničkom brodaru i 12 privatnih brodara. U 2012. godini ukupni broj prevezenih putnika u javno obalnom linijskom pomorskom prometu iznosio je 11 milijuna 157 tisuća i 109 putnika i 2 milijuna 764 tisuće i 73 vozila. Jadrolinija u ukupnom prometu putnika sudjeluje s oko 84,9% a u ukupnom prometu vozila sa udjelom 86,4%. S obzirom na djelatnost javnog prijevoza u linijskom obalnom pomorskom prometu karakterizira nerentabilnost u poslovanju. Proračunskim sredstvima subvencionira se ova djelatnost na način da se sredstva potpore daju u slučajevima kada se na određenoj liniji od ostvarenog prihoda ne mogu pokriti stvarni troškovi. Godišnja proračunska sredstva za subvencioniranje ove djelatnosti posljednjih godina kretala se u sljedećim iznosima. 436 milijuna kuna u 2008. godini, 382 milijuna 749 tisuća kuna u 2011. godini, 375 milijuna kuna u 2012. godini a 2013., a u 2013. ova sredstva iznose 355 milijuna kuna. U tom kontekstu izuzetno je značajno donošenje novog Zakona o trošarinama čija primjena započinje sa 1. srpnjem 2013. Temeljem predmetnog Zakona brodari su oslobođeni od plaćanja trošarine na energente koji se koriste kao pogonsko gorivo za plovidbu. Oslobađanjem od plaćanja trošarine brodari u Republici Hrvatskoj dolaze u ravnopravnu situaciju u odnosu na brodare iz ostalih zemalja Europske unije zbog čega će biti konkurentni te će moći poboljšati nivo usluga kroz bolja, uređenija i sigurnija plovila. Time se ujedno smanjuju troškovi održavanja sustava linijskog prijevoza za državni proračun. Procjenjuje se da će djelatnost javnog obalnog linijskog pomorskog prijevoza sa tog osnova ostvariti efekt uštede u razdoblju od srpnja do prosinca 2013. godine za oko 39 milijuna kuna. Slijedom rečenog možemo konstatirati da se djelatnost javnog obalnog linijskog pomorskog prometa obavlja redovito i kontinuirano na zadovoljavajući način pri čemu odobrenja prijelaznog razdoblje kao i primjena Zakona o trošarinama omogućavaju obavljanje ove djelatnosti bez smanjenja broja linija uz istovremeno osiguranja, pomlađivanja flote s obzirom da je starosna struktura flote još uvijek neodgovarajuća posebno u kontekstu primjene standarda sigurnost i plovidbe Europske unije. Uvjet korištenja prijelaznog razdoblja kao što je poznato bila je i uspostava linijskog prijevoza u cijelosti na koncesijskim osnovama. A do ulaska Hrvatske Republike u Europsku uniju do ulaska Hrvatske u Europsku uniju. Od ukupno 56 državnih linija, od donošenja Zakona iz 2006. godine do početka 2013. godine koncesionirano je ukupno 12 linija. U razdoblju od ožujka do lipnja 2013. godine proveden je i okončan postupak koncesioniranja preostalih državnih linija čime ukupni broj koncesioniranih linija danas iznosi 49. Pri tome 5 državnih linija obavljaju javni prijevoz temeljem ugovora o obavljanju obalnog linijskog pomorskog prometa a ne temeljem koncesije. Radi se o sezonsko trajektnoj liniji Rijeka-Dubrovnik, klasičnoj brodskoj liniji Brodarica-Krapanj, o sezonskoj trajektnoj liniji Drvenik-Dominče, brodskoj liniji Komiža-Biševo i sezonskoj brzobrodskoj liniji Pula-Zadar. Preostale dvije državne linije od ukupno 56 sada se ne održavaju zbog neizgrađene lučke infrastrukture a radi se o linijama Zadar-Ošljak-Preko i Prvić Luka-Šepurine. Time je proces koncesioniranja državnih linija u sustavu javnog obalnog linijskog pomorskog prometa priveden kraju, a zaključeni koncesijski ugovori koji će biti potpisani upravo danas konzumirat će prijelazno razdoblje za primjenu uredbe Vijeća Europske zajednice broj 3577 od '92., od 7. prosinca 1992. godine o primjeni načela slobode pružanja usluga u pomorskom prijevozu unutar država članica, odnosno pomorska kabotaža za obalni linijski pomorski prijevoz do 31. prosinca 2016. godine, a za povremeni izletnički prijevoz do 31. prosinca 2014. godine. Naime, u procesu pregovaranja o pristupanju Republike Hrvatske Europske uniji zatražena su i prihvaćena su prijelazna razdoblja za primjenu ove uredbe. Odobrenje spomenutog prijelaznog razdoblja omogućit će domaćim brodarima u javnom obalnom linijskom pomorskom prijevozu i povremenom izletničkom prijevozu i povremenom izletničkom prijevozu pripremu za konkurenciju koja ih čeka na zajedničkom europskom tržištu. Osnovni cilj ovog zakona je usklađenje s pravnom stečevinom Europske unije iz područja pomorstva. U tom smislu zakonom se stvaraju uvjeti za primjenu uredbi Vijeća br. 3577/92 od 7. prosinca 1992. godine o primjeni načela slobode pružanja usluga u pomorskom prijevozu unutar država članica, ili tzv. pomorska kabotaža dijelu koji se odnosi na javni linijski prijevoz, kao i primjenu novih pravila koja uređuju pitanje dodjele državnih potpora u obliku naknade za obavljanje usluga od javnog interesa. U tom je kontekstu bilo potrebno izmijeniti članak 6. Zakona te iz pojma državnih linija brisati pojam duž obalna linija dio te obveze usklađivanja zakona s pravnom stečevinom Europske unije. Naime, Uredba Vijeća br. 3577/92 od 7. prosinca 1992. godine o primjeni načela slobode pružanja usluga u pomorskom prijevozu unutar država članica u članku 4. propisuje da države članice mogu zaključivati ugovor o javnoj usluzi i nametati ograničenja javne usluge samo u odnosu na brodare koji sudjeluju u linijskom prijevozu prema, sa ili između otoka, tzv. otočna kabotaža. Iznimka su duboki zaljevi i fjordovi čiji cestovni obilazak prelazi 100 km. Komunikacijom komisije prema Europskom parlamentu, Vijeću i Europskom ekonomskom i socijalnom odboru i Odboru regija o interpretaciji Uredbe Vijeća 3577/92 kojom se dodatno obrazlažu pojedine odluke uredbe u točci 5 prepoznajući značaj pomorskog prijevoza za stanovnike otoka navodi se da se obveza javne usluge može nametati za otočnu kabotažu i to onda kada brodari prema svom gospodarskom interesu ne bi održavali odgovarajući servis. Uredba dakle ograničava pravo uvođenja javne usluge samo na otočnu kabotažu, dok ostali pomorski prijevoz treba biti prepušten tržištu. Iz tog razloga se pojam duž obalne linije mora isključiti iz sustava javnog linijskog prijevoza jer se prema europskom zakonodavstvu obalna kabotaža, odnosno … smatra prijevoz putnika i roba morem između luka na obali iste države članice bez ticanja otoka. Treba međutim reći da je pitanje državne linije broj 101 koja povezuje Rijeku, Split, Stari Grad, Korčulu, Mljet i Dubrovnik, jedno drugo pitanje. Po svom karakteru ova linija iako je mi kolokvijalno zovemo duž obalna je otočna linija i njeno zadržavanje u sustavu javnog linijskog prijevoza ne dovodi se u pitanje izmjenom članka 6. zakona. Državna linija 101 se kao što je poznato od 2010. godine održava kao sezonska linija. Prema već spomenutoj Uredbi vijeća br. 3577/92 članku 4. obaveza javne usluge može se nametnuti samo u odnosu na redovnu uslugu, redoviti linijski prijevoz u otočnoj kabotaži, odnosno kao usluga koja se pruža redovito u cjelogodišnjem razdoblju. Dakle sezonski servisi ne mogu biti predmet ugovora o javnoj usluzi. U tom smislu sezonske linije prestaju biti dijelom sustava javnog obalnog linijskog pomorskog prometa i postaju oblik povremenog prijevoza. To je potvrđivanje i u presudi Europskog suda protiv Španjolske iz 2006. godine gdje je sud potvrdio da sezonske linije imaju prije svega turistički karakter i kao takve ne mogu biti predmet ugovora o javnoj usluzi. Tamo gdje se održava javni prijevoz temeljem ugovora o koncesiji ne može se uspostavljati povremeni sezonski prijevoz. To nas vraća na potrebe otvaranja rasprave o budućim značajkama državne linije broj 101. Naime, ako želimo ovu liniju zadržati u sustavu javnog prijevoza ona mora imati cjelogodišnji karakter, a to u brojkama izgleda ovako. U 2004. godini je bilo prevezeno 156 436 putnika i 27 027 vozila, a u 2009. samo 80 534 putnika i 13 545 vozila. Dakle u kratkom razdoblju od 5 godina promet je prepolovljen, točnije broj putnika smanjen je za 51,5, a vozila 50,1%. Zato je 2010. godine odlučeno da državna linija broj 101 postaje sezonska linija. Trend pada broja putnika i vozila nastavljen je i u sezonskom razdoblju. Tako je 2010. prevezeno 65 897 putnika i 11 464 vozila, u 2011. promet je bio čak za trećinu manje, odnosno 45 323 putnika i 7934 vozila. Dodatni pad promet zabilježen je i u 2012. kada je prevezeno 41 312 putnika i 7044 vozila što je za 8,8% putnika i 11,2% vozila manje nego godinu prije. Istovremeno troškovi održavanja linije su izuzetno veliki pa njezino subvencioniranje samo u sezonskom razdoblju, četiri mjeseca uz učestalost od dva putovanja tjedno iznosi približno 15 milijuna kuna. To znači da bi subvencioniranje ove linije u cjelogodišnjem razdoblju sa istim kapacitetima i uz dva povratna putovanja tjedno i uz uštedu koja proizlazi sa osnove korištenja tzv. plavog goriva iznosila oko 35 milijuna kuna. Ova linija bez sumnje ima posebno mjesto u tradiciji hrvatskog linijskog brodarstva. Stariji, tj. mi stariji je nostalgično pamtimo kao mjesto susreta, ćakule i lijepih uspomena. Značajna je i to linija i za otoke koje tiče. Ona međutim košta i njen značaj treba staviti u korelaciju s angažiranim sredstvima državnog proračuna. Spremni smo o ovom pitanju otvoriti širu i argumentiranu raspravu kada se pristupi izradi nove odluke o državnim linijama. U dijelu koji se odnosi na usklađivanje sa pravnom stečevinom EU ovim se zakonom osigurava i primjena Uredbe Vijeća broj 1177 od 2010. u vezi prava putnika u pomorskom prometu. U odnosu na primjenu spomenute uredbe zakonom se propisuje nadležnost Agencije za obalni, linijski, pomorski promet kao nadležnog regulatornog tijela koje je odgovorno za provedbu Uredbe broj 1177/2010 o pravima putnika kada putuju morem i unutarnjim plovnim putovima i mijenja Uredbu broj 2006/2004 a sve u cilju osiguranja više razine zaštite prava putnika u pomorskom prijevozu. Nadalje, uvjeti koje mora ispuniti pravna, odnosno fizička osoba kako bi mogla ishoditi koncesiju za obavljanje javnog prijevoza u obalnom linijskom pomorskom prometu odnosno da bi mogla ishoditi pravo na obavljanje javnog prijevoza temeljem Ugovora o javnoj nabavi za usluge prijevoza vodenim putovima usklađuje se sa pravnom stečevinom EU. Radi zaštite interesa hrvatskih pomoraca i brodara, te omogućavanje učinkovite komunikacije posade sa putnicima radi osiguranja sigurnosti za ključne članove posade zadužene za sigurnost propisuje se obaveza znanja hrvatskog jezika. Ova mogućnost predviđena je i pravilima o pomorskoj kabotaži EU. Pored navedenog, zakonom se proširuju poslovi povjereni Agenciji za obalni, linijski, pomorski promet na način da će isti obuhvatiti i utvrđivanje najvišeg iznosa cijena usluga javnog prijevoza na državnim linijama, te obavljanja poslova upravljanja informacijskim sustavom javnog obalnog linijskog pomorskog prometa. Ocjenjujući kako je od vitalnog interesa za Republiku Hrvatsku daljnji razvoj usluga prijevoza u javnom obalnom linijskom pomorskom prometu provedbom ovog zakona stvorit će se uvjeti za informatizaciju sustava linijskog pomorskog prijevoza što će omogućiti osiguranje povećanja dostupnosti usluga, efikasnijeg nadzora sustava, a u konačnosti omogućiti transparentniju kontrolu sustava subvencioniranja usluga u javnom linijskom obalnom pomorskom prometu. Ovim zakonom djelatnosti agencije su usklađene sa odredbama Zakona o koncesijama koji predviđa mogućnost prijenosa ugovora o koncesiji, smanjen je broj članova Upravnog vijeća Agencije u odnosu na dosadašnji čime je povećana njegova operativnost i efikasnost u donošenju odluka, te djelokrug rada Upravnog vijeća usklađen s djelatnostima agencije. Također, uređuje se i pitanja za koja se u dosadašnjoj primjeni zakona uočilo da nisu u cijelosti uređena, te da ih treba na drugačiji način ili jasnije propisati kao što su poboljšanje koncesioniranja linija s posebnim osvrtom na uvjete i način dodjele koncesije, podizanje razine učinkovitosti i ekonomičnosti sustava javnog obalnog linijskog pomorskog prometa uz istovremeno podizanje kvalitete usluga prijevoza, te uređivanje prava na povlašten prijevoz s obzirom na veći broj propisa koji međusobno nisu usklađeni, a reguliraju ovu materiju. Nadalje, prošireni su uvjeti za podnošenje ponuda za dodjelu koncesija s mogućnošću sudjelovanja broda u gradnji čime se osigurava pomlađivanje flote javnog obalnog linijskog pomorskog prometa s obzirom da je starosna struktura putničke flote još uvijek neodgovarajuća, a posebno u kontekstu primjene standarda sigurnosti plovidbe EU. Ovim izmjenama i dopunama zakona također se uređuje materija povlaštenog prijevoza u linijskom obalnom putničkom pomorskom prometu koji može bit besplatan ili uz popust. Zakonom se posebno uređuje sustav prava na povlašteni prijevoz za otočno stanovništvo. Pravo na povlašteni prijevoz daje se i vlasnicima vozila, odnosno korisnicima leasing vozila ili pravnim osobama, odnosno vlasnicima obrta koji imaju prebivalište odnosno sjedište na otoku. Pravo na povlašteni prijevoz u javnom prijevozu imaju fizičke osobe koje imaju prebivalište na otocima, pravne osobe i vlasnici obrta sa sjedištem na otoku, djeca do navršenih 12 godina starosti, zdravstveni djelatnici pri obavljanju redovitih i hitnih prijevoza, bolesnika sa otoka na kopno i obrnuto i djelatnici vozila drugih javnih službi u slučajevima izvanrednih događaja. Pravo na besplatni prijevoz u javnom prijevozu imaju učenici, studenti i umirovljenici i osobe starije od 65 godina koji imaju prebivalište na otoku. Na linijama koje povezuju otok njegovog prebivališta s kopnom i drugim otocima, zdravstveni djelatnici pri obavljanju redovitih i hitnih prijevoza bolesnika sa otoka na kopno i obrnuto i djelatnici i vozila drugih javnih službi u slučajevima izvanrednih događa. Pored otočana pravo na povlašteni prijevoz u javnom linijskom obalnom pomorskom prometu imaju i posebno osjetljive kategorije stanovništva, a to su učenici osnovnih i srednjih škola koji nemaju prebivalište na otocima, te redovni studenti visokih učilišta koji nemaju prebivalište na otocima, te na poluotoku Pelješcu kao i invalidne osobe čime će se na sustavan način riješiti povlašteni prijevoz u linijskom obalnom pomorskom prometu s obzirom da ovu materiju u sadašnjim uvjetima regulira veći broj drugih propisa kao Zakon o povlasticama, o unutarnjem putničkom prometu, a čija su prava s osnova korištenja povlastica primjenom ovog zakona zadržana. Također se u okviru Glave Prekršajne odredbe izvršene odgovarajuće nomotehnička poboljšanja u odnosu na dosadašnje odredbe zakona, te su iste proširene i za djela koja su propisana ovim zakonom. Zakonom se donose i odgovarajuće tehničke i nomotehničke poboljšice u cjelini. Hvala lijepa.
Hvala i vama zamjeniče. Imamo dvije replike. Prvi se javio Branko Bačić. Izvolite kolega.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine zamjeniče ministra, pažljivo sam vas slušao i evo mogu samo reći s obzirom da sam 6 godina vodio taj resor koji danas vi vodite i znam sve probleme koji se pojavljuju u funkcioniranju tog zahtjevnog vida prometa. Ali, mi na jugu Hrvatske, sad vam govorim kao zastupnik iz Dubrovačko-neretvanske županije više ne možemo misliti da se ovdje radi o spletu okolnosti, slučajnih okolnosti koje dovode do potpunog zapuštanja Dubrovačko-neretvanske županije. Ovo je čini mi se sad već jedan sustav i namjera da se doista zapostavi Dubrovačko-neretvanska županija, grad Dubrovnik, poluotok Pelješac, a nadasve otok Korčula, nadasve otok Korčula. Naime, nakon što smo napravili što je ova Vlada napravila s pelješkim mostom to što je napravila, nakon što godinu dana kasnimo sa izgradnjom autoceste prema Pločama, a i ne znamo kad će biti dovršena, nakon što nije ništa napravljeno odnosno jako, jako malo sa prometnicama na Pelješcu koji će nakon 1.07. preuzeti kudikamo veći promet nego što je to bio slučaj dosada, nakon što nije riješeno pitanje novog trajekta većeg kapaciteta na relaciji Trpanj-Ploče, nakon što je prije par dana Agencija za javni linijski obalni i pomorski promet prema Koručuli uputila novi, odnosno izabrala katamaran značajno manjih i lošijih performansi u odnosu na postojeći i što se tiče brzine, a još pogotovo što se tiče broja kapaciteta i još k tome šećer na kraju je ukidanje duž obalne linije Rijeka-Dubrovnik koja staje i na Korčuli. Dakle, sve što se moglo dogoditi da bi se zapostavila Korčula i jug Hrvatske s ovom se Vladom u proteklih godinu i pol dana dogodilo. I ja doista ne znam što i na koji način dalje ova Vlada misli kad je u pitanju hrvatski jug.
Evo odgovor ćete dobiti od zamjenika ministra. Izvolite zamjeniče, odgovor na repliku.
Uvaženi gospodine Branko Bačić, uvaženi zastupniče, evo ja ću vam iznijeti i nekoliko podataka vezano za otok Korčulu. Ja u potpunosti razumijem vas jer i sam sam otočanin i izuzetno sam osjetljiv na tu problematiku, međutim kada razgovaramo o ovome dakle o jednom sustavu povezivanja koje je od nemjerljive važnosti pogotovo za otočane jer elementarni doseg civilizacijskog bistvovanja na otoku je prometna povezanost. Dakle, da možemo od nekud otići i vratiti se. E pa ja ću vam samo pročitati nekoliko podataka vezano za otok Korčulu. Dakle, otok Korčula na kojem naravno vi živite je povezan državnim linijama i to ovako: 2 cjelogodišnje trajektne linije i to državna linija 604 Lastovo-Vela Luka-Split i 634 Orebić-Dominče; jednom sezonskom trajektnom linijom 641 Drvenik-Dominče; 2 cjelogodišnje brzobrodske linije i to Lastovo-Vela Luka-Hvar-Split i Prigradica-Hvar-Split; jednom sezonskom brzobrodskom linijom, a to je Dubrovnik-Mljet-Korčula-Lastovo i jednom cjelogodišnjom klasičnom brodskom linijom Orebić-Korčula. Od sveukupne subvencije za linije koje povezuju otok Korčulu na godišnjoj razini iznose oko 70 milijuna kuna ili približno 20% ukupnog proračuna Agencije za obalni linijski pomorski promet. I ukupno gledajući otok Korčula povezan je u izvansezonskom razdoblju sa 25 putovanja dnevno što se postupno povećava prema sezoni i u sezonskom razdoblju iznosi 41 putovanje dnevno. Naravno, da je ovo sve malo ali u odnosu na neke druge otoke i nije tako malo. I kod diskusije u ovom smislu mislim da se mora imati u obzir ukupnu društvenu situaciju, prije svega mislim na ekonomsku situaciju i mogućnost da se iz državnog proračuna, odnosno iz poreznih prihoda svih nas građana subvencioniraju ovaj pomorski promet.
Hvala zamjeniče. Isteklo je vrijeme, nadam se da će biti prilike još na odgovore na repliku. Sljedeća replika Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Pa uvaženi zamjeniče vi ste u svojem uvodnom izlaganju rekli da ovaj zakon uvodi povlastice u prijevoz i otočana, ali i onih koji nemaju prebivalište na hrvatskim otocima i tu ste naveli skupinu učenika osnovnih i srednjih škola, redovite studente visokih učilišta i invalidne osobe. Za invalidne osobe razumijem, to rješava jedan zakon. Međutim, mi u ovom zakonu u članku 23. ne iščitavamo takvu mogućnost, ona jednostavno nije propisana osim ako se to ne odnosi na članak 6. gdje piše ostale osobe koje stječu pravo po posebnim propisima. Međutim, dosada smo imali od 2005. godine pa i prije povlašteni prijevoz. Ne znam, ja zaista ne poznajem te propise po kojima to postoji a da mi to dosada nismo uvažavali niti se to koristilo. A ovaj zakon izrijekom ne navodi baš što da se te skupine sada oslobađaju tj. da imaju pravo na povlašteni prijevoz. Pa bih evo volio čuti na koji način ste vi to osmislili da bi znali zaista o čemu pričamo i da li to ovaj zakon zaista ima. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Evo odgovor, izvolite zamjeniče ministra.
Hvala lijepa. Gospodine Borić ovaj zakon, dakle u ovim kategorijama, posebno osjetljivim kategorijama stanovništva koji ostvaruju povlastice odnosno povlastice na prijevoz u obalnom linijskom prometu ne uvodi ovaj zakon, dakle nije to predmet ovoga zakona već postojeća prava koja su regulirana Zakonom o povlasticama u unutarnjem putničkom prometu iz 2000.godine dakle NN 97/2000., a jednostavno ovaj zakona o izmjeni i dopuni Zakona prepoznaju to i uvrštavaju kao nešto što je već postojeće.
Zahvaljujem. Da li izvjestitelji odbora žele uzeti riječ? Ukoliko ne krećemo sa raspravom po klubovima. U ime kluba Hrvatskih laburista Mladen Novak. Izvolite kolega Novak.
Hvala lijepo. Poštovani potpredsjedniče, uvaženi zamjeniče. Prije nego što počnemo o ovom zakonu moram iskazati svoje negodovanje i nezadovoljstvo s tim što je danas radimo bez stanke. Ne zato što je meni stanka kao takva ili bilo kome od vas potrebna nego ako su već zakazani odbori u vrijeme stanke onda mi je nedopustivo da u to isto vrijeme radimo bez stanke pa smo onemogućeni otići na te iste odbore. Toliko o tome koliko je usklađen taj rad, mislim da se to nije smjelo, ne nije smjelo donest nego ne bi smjelo inače događati. Što se tiče ovog zakona u uvodnom dijelu stoji da je djelatnost obavljanja javnog prijevoza u linijskom obalnom pomorskom prometu djelatnost od osobito javnog interesa za RH. tu se navode i neki značajni postoci u kojima sudjeluje Jadrolinija. Ovo što je kolega Borić sada spominjao, posebno zaštićene skupne odnosno skupine kojima je taj prijevoz omogućen po posebnim uvjetima odnosno povlašteni prijevoz. Sve to govori o tome da je riječ o izuzetno bitnom zakonu. Sada da naglašavamo opet to da pred ovako smiješnim brojem zastupnika govorim o tome i da samim tim dajemo do znanja da je to ovakav tekst kakav je već usvojen, bez obzira mi o njemu pričali ili ne pričali nema smisla pa ću se osvrnuti na par onih detalja koji su po meni usko vezani uz ovaj zakon, možda nisu sama srž zakona. Kao što je rekao zamjenik ministra u uvodnom dijelu 20 milijuna kuna je ovim proračunom predviđeno manje sredstava za subvencioniranje tog vida prijevoza u odnosu na prošlu godinu. Tih 20 milijuna kuna treba negdje naći. Nađe se uvijek na jedan te isti način poveća se cijena prijevoza, to plate korisnici prijevoza, uglavnom bi to trebali biti s obzirom na krizu u državi da naši ljudi ne mogu si odvojiti na ljetovanje na moru pa bi to onda trebali biti strani turisti pa bi to trebalo biti da ne kažem humano. Međutim budimo realni to je trošak najviše upravo na one ljudi koji su ovisni o tom prijevozu i na one koji se nažalost odluče na ljetovanje na otoku jer su prisiljeni s obzirom da imaju nešto tamo, nekoga pa odlaze na taj način. Mislim da je to nekorektno prvenstveno prema tim stanovnicima koji su dolje. Povećanje te cijene će vjerojatno neke koji su bili u razmišljanjima da li ići na ljetovanje na otok ili ne. Možda će to biti upravo ona presudna kap koja prelije čašu pa će se odlučiti da ipak ljetuju na kopnenom djelu pa je to udar na prihod otočana odnosno otočkih proračuna. U svom uvodnom dijelu ustvari čak mislim da je to bio odgovor na repliku zamjenik ministra je rekao da je civilizacijski doseg prometna povezanost. Ja se apsolutno s tim slažem i civilizacijski doseg je prometna povezanost ne samo otočana nego i onih dijelova koji su na kopnu potpuno izolirani onih dijelova gdje su autoprijevoznici propali pa ne postoje pa to ima recimo udar, moram to iskoristiti i za nas, pa to ima itekako posljedica da recimo kompletna Banovina ili Banija kako vam više odgovara je raseljena, isto tako i sa Likom, Kordunom ista takva situacija je što veli kolega Mandić u mnogim slavonskim krajevima. I stoga podupirem apsolutno podupirem sve one koji se zalažu za prometnu povezanost otoka jel mi iz svoje perspektive razumijemo što to znači. Subvencije odnosno ulazak u EU samim tim ograničava mogućnost subvencioniranja tog prijevoza i uvodi ako se ne varam sa 2017.godinom počinje kompletna liberalizacija tog vida prijevoza. Da li će dotle Jadrolinija postojati, da li će ona biti u hrvatskom vlasništvu to ne znam. Kako je ova Vlada uzela nešto kao uobičajen način poslovanja ne bi me začudilo da poslije Croatia airlinesa, poslije Croatia osiguranja da jedno od tih poduzeća koje bude predviđeno za krpanje proračunskih rupa da bude upravo i Jadrolinija. U tom slučaju subvencioniranje da li će biti potrebno ili neće biti potrebno o tom po tom, to ćemo tek vidjeti. Sama ova liberalizacija za postojeće naše prijevoznike koliko sam vidio na odboru čak ni oni koji su iz te branše koji bolje to razumiju baš nisu previše suglasni koliki će to biti udar od strane međunarodne konkurencije od nekih drugih koji bi se mogli javiti na te koncesije. Ali po onome što ja vidim mi kada god dolazi neka liberalizacija koja je nametnuta, nije nametnuta mi smo sami pristali biti dio te EU da li smo se uspjeli izboriti za ono što je trebalo to je druga stvar. Mi se na neki način povlačimo i kažemo O.K. sve što je, što dolazi iz Europske unije to je dobro, bez pogovorno to prihvaćamo. I na žalost moglo bi se desiti i da ostanemo i bez svog prijevoznika, da to uzme netko drugi ali taj netko drugi će vjerojatno, to je moja pretpostavka, volio bih da me isprave oni koji bolje poznaju tu problematiku, ali će taj netko drugi zadržati samo one linije koje su profitabilne. Ovdje smo puno puta čuli da što će nam ono što ne donosi dobit. No međutim on što nam donosi dobit to idemo brže bolje prodati da popunimo proračunske rupe. Ako netko ima određene linije koje su, ne donose dobit, koje jednostavno su sada još subvencionirane, ne može sigurno donositi dobit ako su one druge linije date, koje donose dobit, koje ostvaruju neki prihod date nekom drugom koncesionaru. Samim time ne možemo imati ni neku firmu koja da ne kažem ne stvara gubitke, koje sama po sebi nije problematična. A s druge strane upitno je kakve smo i kadrove s obzirom da se ne bi trebali zavaravati, sve do sada su državne firme kadrovirane po sistemu mi smo pa moraju biti i naši. Koliko je puta bilo uopće došlo u obzira da popunimo ljude sa, popunimo ta mjesta sa kvalitetnim kadrovima pa da vidimo neki pozitivan pomak. Jedan od zadnjih najboljih primjera je upravo Croatia airlanes koji sada koliko vidim traži bonus za uspješno poslovanje. U svakom slučaju jedan od poteza koji je sa ovim Zakonom predviđen je smanjenje broja članova upravnog vijeća agencije. Zahvaljujem onima koji su me na to upozorili što se ustvari s time dešava. Smanjujemo one, smanjujemo upravno vijeće upravo za one kadrove koji imaju što reći o tome, koji su upućeni u problematiku, čija to interesna sfera i to svodimo na tijelo produženo tijelo Vlade. Šta je to stvarno jedino pravilo kojim se vodimo? Ekskluziva na pamet od strane vladajućih. Pa zna se dobro da ne može se donijeti neka odluka ako nemaš dovoljan broj glasova. Ali sada više ne odgovara čak niti činjenica da imaš pravo reći. Pa makar i reći na tom nekom tijelu koje je zatvoreno, koje ne možeš izaći van sa nekom informacijom, sa nekim svojim stavom, odluka agencije je odluka agencije. Zar stvarno ne postoji ni zere zdravog razuma? Ni zere dobre volje da se ako ništa drugo barem da mogućnost onima koji misle drugačije da kažu svoje mišljenje. Klub Hrvatskih laburista će oko ovog Zakona biti suzdržan upravo iz ovog razloga što ovaj način postavljanja, kadroviranja upravnog vijeća agencije je za nas neprihvatljiv i smatramo da imate mogućnost da to promijenite. Vjerujem da ipak postoji mogućnost, da li postoji dobra volja to vi trebate dokazati. Hvala.
Hvala i vama. Imamo dvije replike. Prvi se javio Branko Bačić. Izvolite kolega.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Novak u svemu ste u pravu, slažem se sa svime što ste rekli. I nas u Klubu Hrvatske Demokratske Zajednice i mene osobno smeta da Vlada intervenira u Zakon osim u dijelu u kojemu se usklađujemo sa Direktivama Europske unije samo kako bi pokazala da joj smetaju osobe koje taj posao znaju u Upravnom vijeću Agencije za javni, obalni linijski pomorski promet. Naime, do sada su pored tri člana Vlade tu sjedili predstavnici sindikata pomoraca. Pa me čudi da Vlada, da Vladi smetaju predstavnici pomoraca u Upravnom vijeću Agencije. Pa su bili predstavnici Udruge hrvatskih brodara "Mare Nostrum" pa su i njih izbacili. Pa je tu bio Hrvatski registar brodova koji je najstručnija tvrtka institucija u Hrvatskoj koja ima šta reći kada se govori o koncesioniranju brodskih, brzobrodskih i trajektnih linija. I na kraju smeta i Hrvatska gospodarska komora. Dakle, umjesto da ta agencija na određeni način njeguje taj tripartitni odnos između administracije poslodavca i zaposlenika, ovdje se na jedan jednostavan način ukazuje da je najbolje imati svoje partijske drugove u upravnom vijeću, tamo ih porazmještati, izbaciti one koji to znaju i pokazati kako se i na koji način upravlja tom agencijom. Ta agencija je upravo bila odraz čitavog pomorskog sektora jer je i kroz Hrvatsku gospodarsku komoru svoj … [[Govornik se ne razumije.]] o frekvencijama, o broju linija, o veličini trajekata, o veličini plovila mogli dati predstavnici Hrvatske gospodarske komore, pa evo i oni su u tome smetali. Držim da je ovaj članak doista po meni sramotan i da na ovaj način nije trebalo mijenjati Zakon. I slažem se s vama, mislim da bi bilo dobro da Vlada do glasovanja povuče, odnosno napravi vlastiti amandman, i mi ćemo također evo taj amandman podržati. Hvala.
Hvala i vama. Odgovor kolega Novak. Izvolite.
Hvala lijepo. Je, u pravu ste, to je stvarno, primjenjuje se pravilo ekskluziva na pameti i mi drugi, ne mi drugi, ovdje nismo u pitanju mi, ovdje je u pitanju struka koja ja vjerujem ipak ima šta reći. Ali to je ono što smo danas već govorili, što je bilo govora već prije par dana. Na svaki prijedlog zakona se stavlja P.Z.E.. I sada, svaka izmjena zakona, čak i kada je 90% usklađivanje sa odredbama Europske unije. Ali zbog čega svaki puta se nađe za shodno da se uglavi takav neki dio koji je klasično kadroviranje. Ovo je klasično kadroviranje, ovo nije ništa drugo. I sada pod okriljem toga, 1. 7. je tu, ajmo sada, vezani smo s rokovima, sve to mora proći kroz neku proceduru i onda ajmo iskadrovirati upravno vijeće agencije. Hvala.
Hvala i vama. I još jedna replika, Branko Vukšić. Izvolite kolega.
Uvaženi kolega Novak i vi ste se nadovezali na izlaganje gospodina Antešića i konstatirali da promet za otoke život znači. Sasvim sigurno da je to točno, međutim treba shvatiti otočane koji nisu zadovoljni cijenama prijevoza trajekata koji povezuju otok i obalu. Recimo cijena trajekata iz godine u godinu rastu pa tako recimo od počeka '90.-tih kako ja odlazim na Cres cijene trajekta prijevoza automobila i putnika, više automobila, porasle su 200, možda i 300%, trebam točno izračunat, pogledati, ali za to vrijeme standard sasvim sigurno da nije povećan 2 ili 3 puta nego baš suprotno, standard je pao i građana Republike Hrvatske koji odlaze na otoke i onih koji žive na tim otocima. Pa recimo sad nije čudo da na samom otoku Cresu vikendima je sve manje ljudi na otocima jer jednostavno preskup im je prijevoz. Mislim da je vrlo pogrešno nadoknađivati visinom cijene samog prijevoza automobila, treba sveukupnost turističke ponude na otoku gledati jer ako ne dolaze turisti na otok sasvim sigurno da će šteta biti daleko veća nego da sve ono, da cijenu prijevoza plaćaju samo putnici. Znači ako nećemo imati turista, imat ćemo još manje novca za prijevoz putnika i vozila.
Hvala. U ime Kluba zastupnika… Pardon, izvolite kolega Novak.
Hvala lijepo. Kolega Vukšić, spominjali ste nezadovoljstvo otočana sa cijenom. Apsolutno se mogu s tim složit, mada moram konstatirat nije to sad neka pohvala ali ako se ne varam mislim da je kolega Borić nema dugo spominjao to da je prvi puta se desilo nakon dugo, dugo vremena da se povećava broj stanovništva na otocima. Izgleda da je neka kalkulacija, sad ih ima više pa ne plaćaju. Loša šala. Bojim se da osim što je problem cijena, bojim se da u vrlo skoroj budućnosti bi mogao biti problem i pomanjkanje linija, odnosno ukidanje određenih linija i smanjenje njihovog broja što će bit dodatni udar ali ne samo za stanovništvo otoka, ne samo u onom grubom smislu nego za stanovništvo otoka i u smislu prihoda s obzirom na turizam. Sjetio sam se sad otoka Brača i aerodroma na Braču. Zar nije to isto u sklopu neke turističke ponude, zar ne bi trebao ostati taj aerodrom. U tom aerodromu koliko se ja sjećam država ima svoj neki udjel koji pod hitno sad prodaje. U tom aerodromu ako se ne varam je prije godinu ili dvije dana država kompletnu aparaturu za kontrolni toranj financirala. Mislim da tu je evidentno da nedostaje neke strategije, da ne postoje to bi sve po mome trebalo biti dio nekog zajedničkog plana, trebalo bi se znat šta se radi. Očito kod nas je po sistemu danas sam se probudio i mislim da je ovo najbolje, sutra će možda nešto drugo bit bolje.
Hvala. U ime Kluba zastupnika SDP-a Tonka Ivčević. Izvolite kolegice.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Cijenjeni zamjeniče ministra sa suradnicom, kolegice i kolege zastupnici. Ovim zakonom osigurava se redovita povezanost naseljenih otoka sa kopnom, ali i otoka međusobno sa primjerenim brojem dnevnih veza u oba pravca, a sve u cilju zadovoljavanja potreba otočana, stvaranje boljih uvjeta za život na otocima i poticanje njihovog razvitka. Ovim zakonom vrše se usklađenja sa pravnom stečevinom Europske unije i to u dijelu koji govori o slobodi pružanja usluga u pomorskom prijevozu unutar država članica, odnosno pomorskoj kabotaži o primjeni pravila koja uređuju pitanja dodjele državnih potpora u obliku naknade za obavljanje usluga od javnog interesa u svezi prava putnika na pomorskom prometu te se propisuje nadležnost agencije za obalni linijski promet kao regulatornog tijela koje je odgovorno za provedbu odredaba uredbi Europske unije, a sve u cilju osiguranja zaštite i prava putnika u pomorskom prijevozu. Iz tog razloga se proširuju poslovi povjereni Agenciji za obalni linijski promet. No krenimo redom. Evo kako je zamjenik ministra već rekao, ukida se duž obalna linija jer sukladno pravilima kojima se uređuje pomorska kabotaža obveze i ograničenja se mogu nametati samo linijama koje osiguravaju kontinuirano i redovito povezivanje naseljenih otoka s kopnom i otoka međusobno što znači da sezonske linije prestaju biti dijelom sustava javnog obalno linijskog prijevoza i postaju oblik povremenog prijevoza. Ovdje bi sugerirala predlagatelju da još jednom razmotri i pronađe načina da se dodatno sufinancira duž obalna linija koja bi tada morala biti redovita i cjelogodišnja s mogućnošću da u zimskim mjesecima broj isplovljenja bude maksimalno reduciran. Ova linija na neki način je postala hrvatski brand. Svjedoci smo da se u ljetnim mjesecima kontinuirano traže karte više koje je potrebno kupiti i do mjesec dana unaprijed. Bilo bi dobro da su ulažu dodatni napori i da duž obalna linija bude cjelogodišnja. Možda bi se moglo tražiti i sufinanciranje od jedinica lokalne i regionalne samouprave te hotelsko-turističkih subjekata koji imaju dakako direktne koristi od ove linije. Nadalje se proširuje djelatnost Agencije za obalni linijski promet zbog usklađenja zakona sa koncesijama i uredbama Europske unije. U članku 13. mijenja se sastav upravnog vijeća sa 7 na 5 članova kako bi se povećala operativnost i efikasnost u donošenju odluka. Svi članovi su predstavnici ministarstava i to pomorstva, financija i regionalnog razvoja zaduženog za otoke. Mislim da je ovdje jasan stav bio na početku hrvatske Vlade koja je rekla da je odgovorna za sve svoje postupke i provođenje svih odluka kako u ministarstvima tako i agencijama i zato je evo i ovim primjerom rekla da je odgovorna i sa namjerom da postavlja svoje ljude na tim određenim pozicijama. Također se mijenja i sastav stručnog povjerenstva za koncesije koje se ne definira kao predstavnike ministarstva institucija kako je bilo do sada Lučke kapetanije, Hrvatskog registra brodova i agencije već kao stručno tijelo koje je definirano po strukama i to pomorske, pravne, tehničke i ekonomske struke, te se zadržava predstavnik Lučke kapetanije koji je pomorske struke. Ovo ne isključuje da članovi povjerenstva ne bi mogli biti iz prethodno navedenih institucija koje su sudjelovale do sada u radu stručnog povjerenstva. U članku 18. propisuje se da članove posade zadužene za sigurnost obveza znanja hrvatskog jezika, a sve radi osiguranja sigurnosti i omogućavanju učinkovite komunikacije posade sa putnicima. Ovim člankom omogućava se i iznimno na linijama za male otoke koji imaju godišnji promet putnika manji od 300000 pravo na obavljanje javnog prijevoza temeljem Ugovora o javnoj nabavi. Te usluge mogu se dati na rok do 12 godina ili čak na razdoblje do potpune amortizacije broda u slučaju namjenske gradnje broda na određenim linijama. Ovakva iznimka jako je dobra jer se radi o specifičnim linijama sa malim brojem putnika, a koja za pojedinu sredinu znače zapravo sve. Ovakvu situaciju imam na svom otoku na državnoj liniji na relaciji Komiža – otok Biševo gdje je grad putem gradske tvrtke upravo kako bi održao ovu neprofitabilnu liniju sagradio brod koji zadovoljava sve uvjete koje je pravilnikom propisala agencija i zaista bi bilo šteta da taj brod i ne plovi na toj liniji. Također smo imali situaciju na relaciji do otoka Prvića gdje su otočani željeli svoj stari brod … [[Govornica se ne razumije.]] jer su za njega na razne načine vezani, pa ako hoćemo i emotivno. Ovaj zakon također u članku 23. definira povlašteni prijevoz koji može biti besplatan ili uz popust na način da se točno definiraju osobe i vozila koja to pravo imaju. Uvodi se i kategorija ostalih osoba koja prava na povlašteni prijevoz stječu po posebnim propisima. Na ovaj način ćemo potaknuti da škole svoje izlete, ekskurzije, školu u prirodi i slične programe provode na otocima čime će se potaknuti gospodarstvo na otoku upravo u predsezoni i podsezoni. Ovo je dobro i za sredine koje imaju na otocima visoka učilišta kao na primjer moj otok Vis gdje je prošle godine otvoreno veleučilište gdje će ovakva odredba zasigurno pomoći studentima koji studiraju na otoku, a možda i potakne ostale otočne sredine da otvore ovakve institucije. Visinu popusta za povlašteni prijevoz po ovim izmjenama utvrđuje ministar dok je do sada stajalo da se cijena određuje na način da ne bude veća od cijene prijevoza na linijama iste udaljenosti u županijskom cestovnom prijevozu matične obalne otočne županije. Ne znam kako se do sada određivala ova cijena, ali znam da se nikada nije provodila ova odredba i da su cijene prijevoza redovito bile veće. Nadam se da će ministar biti pravedniji, da će voditi računa o teškoj gospodarskoj situaciji na otocima i sveprisutnoj depopulaciji otočana pogotovo otoka koji pripadaju prvoj skupini otoka po Zakonu o otocima. Ovim zakonom točno se definira naknada koja pripada brodaru i to u visini razlike u prihodu koju brodar nije ostvario zbog korištenja prava na povlašteni prijevoz osoba i vozila. Također se definira potpora brodara koja ne smije biti viša od iznosa koji je nužan za podmirenje troškova brodara nastalih uslijed obavljanja obaveze javne usluge prijevoza uzimajući u obzir ostvarene prihode kao i razumnu dobit. Ova odredba se usklađuje s odlukom Komisije 2012/21EU o kriterijima za dodjelu držanih potpora. Proširena je i nadležnost agencije s obzirom na utvrđivanje reda plovidbe. Ranije se plovidbeni red usklađivao u Županijskoj komori na prijedlog brodara, u Županijskoj gospodarskoj komori na prijedlog brodara na kojim sastancima su bili pozivani svi otočni gradonačelnici i načelnici, te ostali zainteresirani gospodarski subjekti kako bi se plovidbeni red uskladio sa potrebama otočana. Smatram da bi predlagatelj svakako trebao razmotriti mogućnost uključivanja lokalne samouprave, utvrđivanje reda plovidbe jer on se formira upravo radi potrebe otočana, a ne radi potreba agencije. Nije mi jasno na koji će se način jedinice lokalne samouprave uključiti u donošenje reda plovidbe ili se može dogoditi da će agencija plovidbeni red donijeti samostalno bez uvažavanja otočnih potreba. Molim predlagatelja da razmotri ovaj problem i da se u članku 27. ugradi način uključivanja lokalne samouprave, utvrđivanju reda plovidbe ili da to pitanje ministar uredi u okviru pravilnika kojeg mora donijeti. Također, nije jasan novi članak 29. kojim se mijenja članak 55. u kojemu se briše stavak 3. On je omogućavao da ako brod ne može preuzeti sve prispjele putnike i vozila, brodar će osigurati kontinuirano obavljanje javnog prijevoza sukladno uvjetima utvrđenim ugovorom o koncesiji. Jel' to znači da brodar neće biti u obvezi osigurati kontinuirani prijevoz u slučaju kada u ljetnim mjesecima stotine putnika i vozila ostanu iza rampe i ne mogu se ukrcati. To bi bila jako loša slika za hrvatski turizam i stvorile bi se enormne gužve u trajektnim lukama. Kako je svaki brodar u obvezi osigurati zamjenski brod smatram da brodarima ne bi trebao biti problem da osiguraju kontinuirano obavljanje prijevoza u slučaju takvih potreba u vrhuncu turističke sezone kako je to bio običaj i do sada. Sve u svemu ovaj zakon o izmjenama i dopunama Zakona o prijevozu u linijskom i povremenom obalnom pomorskom prometu donosi puno više poboljšica nego prethodni, te će stoga klub SDP-a podržati donošenje ovog zakona. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imamo dvije replike. Prvi se javio Branko Bačić. Izvolite kolega.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovana kolegice Ivčević. U značajnom dijelu se slažem s vama i sve ono što ste rekli gotovo bih i ja potpisao. Međutim, evo ne slažem se u načinu, bolje rečeno u pokušaju kojim pokušavate braniti stav odnosno izbacivanje stručnih ljudi iz Upravnog vijeća agencije i to predstavnika pomoraca, brodara, Gospodarske komore i Hrvatskog registra brodova pravdajući to navodnim stavom Vlade da želi preuzeti odgovornost za funkcioniranje agencije. Čak bih možda to i povjerovao kad bi to bilo prvi put da Vlada zbog zadovoljavanja političkih ambicija svojih članova i svojih partijskih drugova ne intervenira u jedan dokument koji je također osnovni akt za agenciju. A vi to jako dobro znate. Kad je trebalo zbrinuti ili bolje reći zaposliti sadašnjeg gradonačelnika Splita gospodina Baldasarija da bi postao ravnatelj Agencije za javni linijski obalni i pomorski promet, a to je ova ista agencija, Vlada je morala mijenjati statut kako bi se udovoljilo njegovim ambicijama. Prema tome, ovo je u svega evo godinu dana drugi put da Vlada intervenira u rad agencije na način da omogućava da se evo osobe koje su njoj sklone mogu zbrinuti na jedno od rukovodećih mjesta u agenciji. Hvala.
Hvala. Imamo odgovor, kolegica Ivčević. Izvolite.
Evo ja bih rekla samo da Vlada sigurno nije zbrinjavala gospodina Baldasara nego je smatrala da je on upravo stručna osoba na to mjesto i da će dobro voditi agenciju što je i pokazao kroz prethodnih godinu i pol dana objavljujući sve natječaje i mi smo u roku zaista dobili koncesionare za većinu linija na cijeloj našoj obali. Također, smatram i dalje da je Vlada itekako odgovorna za rad agencije. Ni mi saborski zastupnici otočani sigurno nećemo biti mirni i tražit ćemo zaista da agencija radi dobro. U tome ćemo i prozivati svakako i naše ministre ako to bude potrebno na zadovoljstvo evo svih otočana jer evo to je cilj u biti postojanja agencije. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeća replika Josip Borić. Izvolite kolega.
Hvala lijepo. Pa kolegice Ivčević vi ste tvrdili u završnom dijelu svog izlaganja da je ovo značajno bolji prijedlog zakona nego što je bio ovaj koji vrijedi dosada. Pa evo ja osobno se s time ne slažem i meni on ostavlja mnogo dvojbi. Već sam i pitao, čuli smo ovdje objašnjenje o osobama koje nemaju prebivalište, a na njih se širi mogućnost da budu obuhvaćeni ili besplatnim ili povlaštenim prijevozom. Međutim, mene interesira kako će to funkcionirati u stvarnosti kada i taj zakon na koji se pozivaju o povlasticama u unutarnjem prometu u članku 13. kaže da se ne mogu koristiti povlastice po dvije osnove. Kako ćete vi to iskontrolirati tko koristi povlasticu u jednom dijelu prijevoza da je ne bi dobio u brodskom ili pomorskom prijevozu? Čisto me to interesira. Ili što znači u ovom članku 23. da pravo na povlašteni prijevoz imaju recimo stavak 4. zdravstveni djelatnici i vozila pri obavljanju redovitih i hitnih prijevoza bolesnika s otoka na kopno i obrnuto, a onda oni imaju pravo i na besplatni prijevoz. Znači imamo pravo i na povlašteni i na besplatni. Pa što imamo onda? Ili je besplatno ili je povlašteno. Ja ne znam, evo meni tu ostavlja dvojbe. I ne znam tko je, mislim da su pisale službe unutar ministarstva, ali mislim da bi članak bio jasniji kad bi se točno navelo što je i tko obuhvaća besplatno, a tko je povlašten. Iako je to već riješio i Zakon o otocima. Ili kažemo danas tj. tek od danas ustvari ja stječem dojam da mi uvodimo uopće to besplatno ili povlašteno kad to već traje više od 10a-ak godina. Ja imam osjećaj da evo ovaj tekst zakona uvodi nekakve povlastice. Iako znamo svi da otočani, njihova vozila povlaštene kategorije to ostvaruju već 10-ak godina. Pa ne znam po čemu je to ovaj zakon puno bolji od onog postojećeg ili je možda čak i bolji od Zakona o otocima koji je riješio na vrijeme sve one probleme koji su otočane mučili. Mislim da se to iz ovakvog prijedloga ovako nomotehnički uređenog ne vidi.
Imamo odgovor kolegice Ivčević. Izvolite.
Ma evo u članku 23. lijepo stoji da je povlašten javni prijevoz obuhvaća besplatni prijevoz i prijevoz sa popustom. Znači povlašteni je i jedan i drugi i onda definira da zdravstveni djelatnici imaju besplatno u tom dijelu. … [[Upadica se ne razumije.]] Nemaju, zato jer je besplatni povlašteni. To je jasno definirano u članku 23. u stavku 1. Što se tiče poboljšica one su također u ovome članku 23. u stavku 6. koji govori da pravo imaju ostale osobe koje to pravo stječu po posebnim propisima koje će definirati ministar Pravilnikom i koji to jesu. Ja sam u svojoj raspravi rekla da se to odnosi osim na invalidne osobe i na učenike i studente koji su na neki način i dosada ali samo spretni koristili zapravo tu povlasticu. Jer smo imali slučaj da kad dolaze učenici sa nekog područja iz unutrašnjosti Hrvatske oni koji bi se snašli i poslali bi Jadroliniji zahtjev da im omogući 50% popusta. Jadrolinija je to redovito radila. Mi na neki način to želimo ozakoniti i želimo da sve škole i sva visoka učilišta na području RH znaju da mogu dobiti popust. Koliki će on biti to će ministar odrediti svojim pravilnikom. Također se kršila cijelo vrijeme i visina cijene usluge zato jer svi znamo da je cijena vozila na trajektima za otoke bila puno veća nego što je bila određena zakonom koji je bio prije na snazi.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HDZ-a Branko Bačić. Izvolite kolega.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine zamjeniče, gospođo Markovčić, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Već je čini mi se maloprije to rečeno da je Zakon o prijevozu u linijskom i povremenom obalnom pomorskom prometu gotovo za život na otocima i za otočane najvažniji zakon kojega donosi Hrvatski sabor. Usudio bi se reći da je gotovo važniji od onog našeg lex specialis Zakona o otocima jer bez kvalitetne prometne povezanosti bez dobrihbrodova nema života na otocima,nema turizma na otocima, nema gospodarstva na otocima, bez učestalih veza jednostavno na otocim anije moguće živjeti. Stoga ovaj zakon je donesen 2006., izvorni zakon je donesen negdje u proljeće 2006.godine kada je već bilo posve izvjesno da ćemo postati članica EU i kada je trebalo tadašnje zakonodavstvo koje je ovaj dio rješavalo polako pripremati za pristupanje Hrvatske u punopravno članstvo u EU i da smo to tada dobro napravili praktično je potvrda gotovo benigna ako mogu tako reći izmjena zakona koja samo prihvaća direktive.jedna se odnosi na kabotažu a druga na sigurnost putnika. Prema tome inače cijelo hrvatsko pomorstvo i hrvatsko pomorsko zakonodavstvo je po samoj naravi po samoj prirodi stvari ono na svjetskomtržištu pa onda i na europskom pa onda je i samim time i ranije trebalo biti usklađivano. No ovaj zakon je donesen 2006.godine prvenstveno da bi se učinila još bolja i kvalitetnija prometna povezanost otoka s kopnom i povećala sigurnost pomorskog prometa. To je bio prvi razlog. Drugi je bio razlog da se ne mala sredstva, a ona su u najbiljim godinama dolazila na 450 milijuna kuna da bi se racionalno trošila s jedne strane i da bi se utroškom tih subencija tih sredstava mogao vršiti kvalitetniji državni nadzor kojega omogućava agencija koju smo već u nekoliko navrata spomenuli. I treći ne i nego treći i vjerojatno najvažniji razlog donošenja ovog zakona jest što smo omogućili tržišni pristup obavljanja ovog prometa kroz uvođenje natječaja za svaku od linija bilo trajektnih, bilo brzobrodskih bilo brodskih linija. Htjeli smo s ovim zakonom još dvije stvari napraviti, a to je u prvom redu zaštititi hrvatske brodare i to smo uspjeli jer praktično i na ove koncesije koje su nedavno raspisane, a i čitavo ovo vrijeme gotovo nitko niti jedna strana tvrtka a mogla je prema zakonu kroz otvaranje podružnice ovdje u Hrvatskoj participirati u ovom pomorskom prometu, nitko se nije javio. I peta stvar htjeli smo zaštititi hrvatske pomorce da imaju gotovo ekskluzivno pravo biti dio posade na svim tim brodovima što je u najvećem dijelu i slučaj s obzirom na odredbe ovoga zakonakoje su išle u tom pravcu. Kada smo prije 7 godina ovaj zakon raspravili, rasprava o njemu je trajala što je za sada barem prema iskustvu ovog saziva Sabora nepojmljivo tri dana. Mi smo o ovom zakonu tri dana raspravljali ovdje u Saboru. nije bilo gotovo niti jednog odbora niti jedanog tijela niti jednog zastupnika koji nije participirao u raspravi o ovomu zakonu. Između ostaloga i sadašnji zamjenik ministra gospodin Antešić sada kao zastupnik bio je oštro protiv ovog zakona govoreći da će ovaj zakon praktično pogoršati prometnu povezanost hrvatskih otoka i gotovo mogu citirati potopiti Jadroliniju. Što se u međuvremenu dogodilo sa Jadrolinijom, mislim da nam je svima jasno. Jadrolinija nije nikad bila bolji državno poduzeće jer je u svega tih 5, 6 godina provedbe zakona u flotu Jadrolinije došlo 14 brodova, od toga 8 novogradnje i 6 vrlo kvalitetnih brodova i to je razdoblje najvećeg rasta flote Jadrolinije u njenoj povijesti. Pa ne da ovaj zakon nije naudio, naoškodio ili potopio Jadroliniju on je Jadroliniju sa ovim zakonom praktično još Jadrolinija je između ostalog i kroz ovaj zakon jer je po njemu i postupala čini mi se napravila još jedan iskorak. Ja sam također otočanin i mogu reći da smo ovim zakonom doista unaprijedili prometnu povezanost hrvatskih otoka. I u to vrijeme kada smo zakon donosili nismo znali da ćemo u pregovorima za pristupanje Hrvatske u punopravno članstvo u EU uspjeti dobiti prijelazno razdoblje za kabotažu što smo uspjeli 2010.godine što je i potpisano 9.prosinca 2011.na rok do 31.prosinca 2016.godine je kabotaža odnosno promet, prijevoz putnika i voda u hrvatskim teritorijalnim vodama i unutarnjim morskim vodama praktično rezerviran samo za hrvatske brodare. Ali tada ne znajući da ćemo to moći isposlovati kroz pregovore sa EU komisijom smo unijeli ovakav vid natječaja kako bi omogućili da na tržištu u ravnopravnoj konkurenciji brodar pobijedi i time neovisno o tome hoćemo li isposlovati ili nećemo isposlovati to prijelazno razdoblje za kabotažu on će dok mu teče ugovor biti sam na toj liniji i neću mu biti konkurencija niti jedan europski brodar. I stoga je politika one vlade bila da ne žurimo sa koncesioniranjem i to je bio razlog da tamo gdje nismo bili primorani koncesionirati jer nisu istekli ugovori kao što je to bio slučaj sa brzobrodskim linijama politika je naša bila da što više i što kasnije koncesioniramo trajektne i brodske linije kako bi onda brodari koji na tim natječajima pobijedi, a to će biti hrvatski brodari neovisno o tome hoće li se ikada će se omogućiti europskim brodarima ima li ekskluzivno pravo na tj dio financijskog kolača koji nije mali a koji iznosi negdje oko 400 milijuna godišnje, transferira hrvatskim brodarima. Prema tome nije razlog što je malo prije gospođa Ivčević rekla da je ravnatelj agencije sada uspješan jer je raspisao natječaj nego smo mi to svjesno radili. Nismo htjeli žuriti sa natječajima čekali smo zadnji bar je tako bilo dok sam ja bio tamo i u naše vrijeme da ne žurimo s tim, polako ćemo natječaj raspisati kada to nas bude volja i kada ocijenimo da je to za hrvatske brodare i za interese hrvatskog brodarstva najprimjerenije vrijeme. Što donosi ovaj zakon, to smo također čuli. Dakle tu nemamo nikakve primjedbe, on implementira u naše zakonodavstvo dvije uredbe. Jedna čuvena iz '92.godine o kabotaži o čemu sam već govorio i ova druga koja daje agenciji određene prenadležnosti u dijelu koji se odnosi na sigurnost putnika koji putuju u tom dijelu, u tom dijelu pomorskog prometa. I to je dobro, mi tu nemamo nikakvih primjedaba, to ćemo prihvatiti i to je trebalo i napraviti. No, u drugom dijelu zakona su dvije ili tri stvari. Jedna stvar o čemu je prije i gospodin Borić govori ovaj zakon po meni ne donosi ništa novo u odnosu na prijevoz otočana. Sve ono što je bilo u Zakonu ili u Zakonu o otocima, praktično je sada na određeni način razdvojeno u jednom ili dva članka. Osim što djeca do 12 godina čini mi se bez prebivališta na otoku imati će sada besplatan prijevoz. To ja podržavam, svaka čast. To je u redu da se, evo da se ako je moguće i još više osoba da im bude besplatan prijevoz na otocima jer svaki dolazak na otok jasno doprinosi, doprinosi životu na hrvatskim otocima. Ne slažem se, to sam već i u replikama govorio ovakvim stavom Vlade, ne znam zbog čega Vlada iritira hrvatske brodare, Hrvatsku gospodarsku komoru, hrvatski, neće Hrvatski registar brodova jer praktično upravlja njime ali hrvatske pomorce izbacivanjem iz jedne agencije iz upravnog vijeća agencije gdje je njihova nazočnost ne samo dobra, nego, ne da je dobra za taj jedan, taj jedan imidž Vlade koji bi govorio o njenoj želji da tripartitno odlučuje i o ovom segmentu gospodarstva jer je pomorstvo isto gospodarstvo. Nego je potrebna nužna. Nitko od Hrvatskog registra brodova u ovoj državi ne zna bolje o novim konvencijama o novim pravima, o novim mogućnostima, o sigurnosti plovidbe, o sigurnosti brodara od Hrvatskog registra brodova. Nema toga. Nitko o pravima pomoraca o provedbi Opće konvencije o pravima pomoraca ne zna bolje od sindikata pomoraca. Koji su vrlo važan segment u funkcioniranju pomorskog prometa. Umjesto da ih pozovemo da dođu u agenciju Vlada ih tjera iz te agencije kako bi onda ona imala i jasniju odgovornost za funkcioniranje agencije. Mislim žalosno je po meni da ne bi bilo smiješno. Trebalo bi taj, takav sastav upravnog vijeća zadržati. Jasno da su tu predstavnici Ministarstva pomorstva, predstavnici Ministarstva financija, predstavnici ministarstva u čijoj nadležnosti jesu otoci. Ali to doista nije trebalo napraviti. Mislim da je ovo loš korak koji govori o toj strašnoj želji Vlade da svugdje gdje god može postavlja, postavlja … [[Govornik se ne razumije.]] na uštrb onih koji znaju stručnih, koji, koliko ima to jednostavno životno opredjeljenje, životni poziv. A sada malo o onome što ovaj Zakon ako se dobro ne provodi može usprkos tome što je dobar loše proizvesti. Prva stvar, ovaj Zakon jest temeljni akt ali iz njega proizlazi dva podzakonska akta koji su, ako su loši onda i ovaj zakon će biti loš. To je u prvom redu Uredba o koncesioniranju linija koja je dobra, koja je dobra i na koju ja nemam primjedaba. Ali ide još jedan akt koji je važniji nego oba akta. A u nadležnosti je Vlade a to je Odluka o određivanju brodskih, trajektnih i brzobrodskih linija kojom se odlukom propisuje veličina broda na svakoj liniji. Kojom se Odlukom propisuje kapacitet broda, kojom se odlukom propisuje kapacitet broda, kojom se odlukom propisuje broj putovanja povratnih, polaznih putovanja dnevno. I ovaj Zakon može biti najbolji ali ako ta odluka koju donosi Vlada ne sadrži sve ono što mi koji na otocima živimo, želimo a to je brzi kvalitetan, dobar brod, brod sa velikim brojem, sa velikim kapacitetom i dovoljan broj povratnih polaznih putovanja onda od ovog Zakona nema ništa. I tu je Vlada, i tu je agencija pogriješila po meni što nije, što nije kada je raspisivala natječaj za brzo brodske linije shvatila da od trenutka kada je ta odluka donesena pa do danas se život na otocima promijenio. Da su se kroz ovih 10-ak godina otkada su uspostavljene brzo brodske linije da su se neke linije već etablirale. Da su postale i prepoznate, da ih koristi i veliki broj turista, da ih koristi i sve više gostiju koji dolaze na otoka a ne moraju biti stranci itd., itd.. I da ono što je bilo dobro prije 10 godina nije polazna osnova danas. To je klasičan primjer linije Split-Korčula u ljetnom periodu i Prigradica a inače tijekom godine Korčula koja je postala jedna od najfrekvetnijih linija na Jadranu. I umjesto da se, da se samo primijeti da i brodar koji je do sada tu liniju održavao je u tih 10 godina četiri broda promijenio i svaki puta je kupovao brod sa većim kapacitetom, pa onda da je Vlada koncesionirala tu liniju na temelju tog zadnjeg broda koji je bio primjeren i po brzini i po kapacitetu raspisao natječaj sa elementima otprije gotovo 10 godina, i gotovo, proizvodi strahovito nezadovljstvo na Korčuli. Tako da je samo, samo sa, a takvih je slučajeva ne na Korčuli takvih je slučajeva i na drugim linijama. I događa se da najveći katamarani na Jadranu idu na najmanje linije po broju putnika. To je, pa valjda bi, kada se na kraju su natječaji raspisani valjda je i netko trebao primijetiti da tu postoji nelogičnosti i da prije nego što takva odluka postane pravomoćna da se to malo isčekira, provjeri, prokontrolira i na taj način to riješi. Da ne kažem da nije trebalo ići u povećanje cijena brzobrodskog prometa. Nije trebalo, tih je zahtjeva bilo i prije 7, 8, 9, 10 godina da se, da cijena u katamaranskom brzo brodskom prijevozu se povećaju, mi to nismo htjeli napravi jer smo znali da takva pristupačna cijena brzo brodskog prometa snažno povećava promet na hrvatske otoke, dolazi i veliki broj turista upravo na hrvatske otoke. A da ne govorim da je povećana ta međuotočna povezanost upravo zbog takve cijene, cijene katamarana. I nije dobro predsezonu ništa povećati 50%, pred sezonu povećati cijenu brzo brodske karte za 50%. Svima koji dolaze na otok a nisu otočani, nije dobra poruka jedne Vlade niti u ovako teškoj situaciji. Za otočane to nije u apsolutnom iznosu povećano puno 11% to nije veliko povećanje u apsolutnom smislu ali svakako nije dobro. Ja pohvaljujem i podržavam to što zakonom su oslobođeni plaćanja trošarina hrvatski brodari na gorivo koje koriste, ali još uvijek taj iznos neće biti dovoljan za sve ono što bi trebalo napraviti da se osnaži pozicija hrvatskih otoka i da se još dodatno napravi iskorak za poboljšanje života na otocima. Evo s obzirom da mi vrijeme ističe onda to ću kasnije u pojedinačnoj raspravi ali sad ću samo reći jednu stvar, dakle klub HDZ-a nažalost ne može podržati ovaj zakon. Mi ćemo svoj stav vezati uz onaj amandman, ali u svakom slučaju najmanje što ćemo biti suzdržani upravo iz razloga što držimo da nema razloga osobe, struke i institucije koje znaju uklanjati iz agencija koje u bitnome određuju životni položaj hrvatskih otoka. Hvala.
Hvala. Imamo prijavljene tri replike. Prvi se javio Josip Borić. Izvolite kolega.
Hvala lijepo. Kolega Bačić, s pravom ste upozorili na samom početku svoje rasprave na vrijeme kada se donosio aktualni zakon koji je na snazi, da je rasprava trajala tri dana, ne samo rasprava nego smo i otišli i u županijske centre i Split i Rijeku, ako se sjećate i objašnjavali i saborskim zastupnicima i svim zainteresiranima što znači novi Zakon o linijskom prijevozu. Tada smo optuženi da ćemo uništit Jadroliniju, da ćemo njezino sjedište prebaciti iz Rijeke u Split, da će agencija biti jedno tijelo koje će dokrajčiti tu Jadroliniju. Kad usporedimo ono što je rekao sam zamjenik ministra na početku u uvodnom izlaganju, da je obim koji pokriva Jadrolinija danas u putnicima 85%, a u vozilima 87, vidljivo je da ta Jadrolinija nije propala, da je taj obim neznatno pao, jednim većim dijelom jedino u dijelu putnika jer su se mali brodari okrenuli tom vidu više nego prijevozu samih vozila, znači nabavkom trajekata. I danas kad gledamo vrijeme i situaciju otoka u odnosu na ono što imamo s pravom se trebamo zapitati gdje idu hrvatski otoci i kako će ustvari otočanima biti, jer ovdje slušamo hvalospjeve, a sjećate se i sami koliko smo napora uložili najprije da ostane uprava za otoke, ukinuli, pretvorili u sektor. Mi ne znamo što se dešava unutar samog sustava državne cijele uprave. Izvješće o provedbi Zakona o otocima iako je to zakonska obveza već dvije godine mi vidjeli nismo, znači Vlada ignorira vlastite zakone, tj. ne poštuje ih, ne želi dati ovdje da vidimo što se to dešavalo i 2011. i 2012. godine, sad smo već na sredini 2013., pitanje je da li ćemo dobiti za ovu godinu itd. Jednostavno ušli smo u fazu stihije gdje se i ovakvi gotovo nikakvi pomaci proglašavaju velikim događajima za otočane, a u biti promjena nema nikakvih.
Hvala. Imamo odgovor, kolega Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Tako je kolega Boriću. Naime, posljednje izvješće čini mi se da je bilo za 2010. godinu i to je već bilo vrijeme debele krize ako tako mogu reći i recesije u Hrvatskoj. Još uvijek je negdje preko milijardu i 700, 800 milijuna kuna bilo usmjereno godišnje na razvoj hrvatskih otoka kada se prikupe sredstva i rekapituliraju sredstva svih ministarstava. Ali nije samo poboljšanje pomorskog prometa i prometne povezanosti hrvatskih otoka rezultiralo donošenje ovog zakona nego još i više, vi dobro znate da brod nije jedini razlog da li je otok dobro povezan. Tu su brojne luke na otocima koje smo izgradili, primjerice Rab, vi to jako dobro znate, izgrađena je stinica, da ne govorim na svim hrvatskim otocima gotovo su izgrađena nova pristaništa itd. Uvedene su noćne linije za hrvatske otoke, 90% otočana je temeljem ovog zakona, a i Zakona o otocima praktično bilo trajno kontinuirano povezano sa otocima, osim Korčule koja je prije toga godinu dana imala tu istu povezanost na relaciji Orebić i Korčula. Također je ovim zakonom i Zakonom o otocima omogućeno uvođenje vinjete koja je značajno pojeftinila prijevoz vozila koja su na otocima registrirana i značajno pripomogla poduzetnicima na hrvatskim otocima. Dakle to je bilo jedno vrijeme kada se doista maksimalno radilo za hrvatske otoke i stoga ste vi u pravu, evo mi danas ovdje ponavljamo sve ono što je u zakonima već napisano i to nam se prikazuje kao veliki iskorak Vlade. Ja bih volio da Vlada doista napravi iskorak, dakle da umjesto ovoga što je tu napisano napravi se još jedan značajan iskorak ka prometnom povezivanju hrvatskih otoka pa prema tome ja držim da doista ima i mjesta i načina da se život na otocima izjednači sa svim hrvatskim građanima koji žive na kopnu. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika, Mladen Marelić. Izvolite kolega.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Bačić, više puta smo ovdje diskutirali i čujem od vas da puno kadroviramo. Pogledajmo samo u agenciji da je bivši ravnatelj agencije za godinu dana skoro bio zamjenik ravnatelja, sad je ponovo v.d. ravnatelj, znači ostao je u sustavu kompletan tu. Što se tiče ukidanja upravnog vijeća, pa mislim da netko drukčije tko je bolje da radi u tom upravnom vijeću jer mi smo imali tamo natrpani radi ruka i dosta dobrih odluka kako sam informiran, nisu mogle proći radi ljudi koji su gledali uske interese svoje grupacije i toga. I mislim da je Vlada napravila dobar potez što je napravila jedan rez u tome i da će ipak biti stručni ljudi unutra. I treće, što ste rekli u svezi dobrih brodova, jeste, napravili smo i toliko loših poteza da imamo brodove koji u godinu dana po mjesecima ne mogu vozit. Imamo brod koji je kupljen, koji vozi relacija Split-Vela Luka-Lastovo jednom tjedno taj brod ostane u Splitu vezan i moramo imat zamjenski brod koji se koristi radi toga. To je loš potez jer dobar brod koji vrijedi za ljetno vrijeme, a za zimski može ostat vezan. Mislim a to su sredstva, tako da imamo jedan brod koji nije upotrebljiv od strane Jadrolinije, nije u funkciju, jer dosta je vremena nekorišten.
Zahvaljujem. Odgovor kolega Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega … [[Govornik se ne razumije.]] pa vi ste upravo potvrdili to što sam rekao. Vama smetaju u Upravnom vijeću ljudi koji znaju, smetaju vas sindikati, smetaju vam brodari, smeta vam Gospodarska komora, smetaju predstavnici Hrvatskog registra brodova. I što? Izbacimo ih iz Upravnog vijeća i onda ćemo lako donosit odluke. Pa to, upravo to je ono što mi upozoravamo. Umjesto da te ljude ostavimo, pa da s njima u raspravi, u argumentaciji ukažemo da je ono što Vlada, odnosno resorna ministarstva misle da je dobro da onda donesemo najkvalitetniju odluku Vlada ima solomunsko rješenje uklonimo ih i onda ćemo doista vrlo jednostavno donositi odluke kakve se nama sviđaju. To je jedan zanimljiv pristup. A što se tiče broda Korčula. Ako je brod Korčula a nije očito pogođen za vanjske otoke imamo za njega krasnu relaciju Stari Grad – Split. To je brod za tu relaciju sjajan pa nek' se uzme novi brod koji će imati performanse primjerice Marka Pola, pa nek' plovi za Velu Luku i Lastovo. Ja dižem obje ruke u zrak za takvu investiciju i evo pozivam gospodina Antešića i ministarstvo da Jadrolinija čim prije nabavi jedan brod tipa Marko Polo i da ga uputi prema Veloj Luci i Lastovu, a ovaj brod, trajekt Koručulu kojeg napadate ćemo prepustit Stari Gradu i Hvaru. Mislim da će Hvarani bit prezadovoljni.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HNS-a Petar Baranović. Izvolite kolega.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine zamjeniče ministra sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege. U ime kluba Hrvatske narodne stranke nastojat ću što kraće obrazložiti stavove HNS-a, a za početak mogu reći u ime kluba Hrvatske narodne stranke da ćemo mi podržati ovaj zakon. Zakon kao što su neki prethodni govornici podvukli izuzetno bitan i nije ni čudo da se u doba donošenja ovakvog zakona vodila duga i žustra rasprava jer on zapravo u cijelosti rješava pitanje, temeljno pitanje funkcioniranja života na hrvatskim otocima, a Hrvatska je jedna od onih zemalja koja je ja bih se usudio kazati rijetkih zemalja koja je zemljom tolikog broja otoka, takvog arhipelaga, takve razvedenosti i taj život na otocima otočani su neizostavni dio hrvatske tradicije, povijesti, kulturne baštine, kako god dio hrvatskog identiteta. I u svakom slučaju možemo procijeniti da je očuvanje života na otocima jedan od strateških ciljeva Republike Hrvatske. Jasno, bez kvalitetne povezanosti takvo što nije moguće postići. Isto tako je potpuno jasno da koliko god kroz donošenje zakona i podzakonskih akata, kroz ulaganje financijskih sredstava u subvencioniranje nikad nećemo moći postići takvu razinu prometne povezanosti koja bi u cijelosti anulirala specifičnost života na otocima. Ovaj zakon, ove izmjene i dopune zakona su izmjene i dopune zakona iz 2006. godine koje su rezultat ne samo usklađenja, potrebnih usklađenja sa onim što donosi 1.7. pa iz tog razloga nosi zakon oznaku P.Z.E. već su i koliko sa zadovoljstvom mogu primijetiti i plod primijećenih nedostataka u funkcioniranju linijskog prometa, u koncesioniranju, u obavljanju ove bitne djelatnosti. U ovom zakonu u uvodu je dat pregled financijskih sredstava koji su se minulih godina ulagali u ovu djelatnost kao i sredstava koja će se ulagati u narednom periodu. Razvidno je da se iz državnog proračuna izdvajaju i značajna financijska sredstva mada naglašavam nikad dostatna za dati otočanima ono što bi i mi kao društvo htjeli i trebali dati. Jednako tako je prikazana i struktura brodara koji obavljaju taj bitan posao. Oko 85% prijevoza putnika i robe prevozi Jadrolinija uz participaciju još 12 manjih brodara. Prikazan je i broj koncesioniranih linija od ukupnih linija. I mi koji živimo i radimo u priobalju, a koji smo imali i kroz svoju profesiju doticaja sa ovom problematikom znamo da taj sustav koncesioniranja do sad je imao svojih nedostataka, da smo imali situacija u kojima su se koncesije obarale po nekoliko puta i da su prolazile godine a da pojedine linije nisu bile koncesionirane u cijelosti, nego smo imali palijativna rješenja koja su jako često izazivala opravdano nezadovoljstvo otočana. Nismo u cijelosti imali idealnu situaciju, jer i u pojedinim situacijama linije prema otocima, reći ću, navest ću primjer šibenskog arhipelaga i šibenskih otoka su realno gledajući obavljali brodovi i brodari koji nisu kondicionirani za tako nešto. I to je politika dame i gospodo tolerirala. To je činjenica. Neću ulazit u razloge zbog čega su pojedini brodari koji su možda mogli na Bledskom jezeru obavljat takvim plovilom linijski promet, dobivali linije. Ali to je činjenica. I činjenica je da su brodovi ostajali u kvaru i valjda je samo dragi bog htija da se to ne desi na 40 čvorova bure, jer da se desilo na 40 čvorova bure netko bi danas nosija veliki teret na savjesti. Kako god, ono što vidimo u ovom zakonu kao dobru promjenu to je da se na neki način prihvaća specifičnost pojedinih linija na kojima odista ne treba inzistirat da se obavljaju brodovima koji zadovoljavaju uvjete za obavljanje državnih brzo brodskih linija jer je apsurdno da se na linijama koje su kraće od 3 nautičke milje kao primjerice linija Brodarica – Krapanj držu brodovi koji plovu recimo za Lastovo, Korčulu ili Vis. To je preskupo, to su ogromna sredstva i uvažavanje specifičnosti moja osobna procjena je da će Agencija za linijski promet doći u poziciju da uštedi na subvencijama jer realne subvencije za plovila kakva su potrebna na takvoj liniji su znatno niže od onog što bi trebalo izdvojiti za brodove koji udovoljavaju Pravilniku o obavljanju državnih brodskih linija. Isto tako drago nam je da se u ovom zakonu predviđa i povlaštena kategorija pri nabavi karata, međutim mi iz HNS-a tu imamo jednu malu primjedbu dobronamjernu mislimo možda da je autor ovog zakona kod formulacije članka 23. napravio slučajni previd jer naime kaže se da u članku 23. članak 47. mijenja se i glasi pa se onda definira povlašteni javni prijevoz obuhvaća besplatni prijevoz i prijevoz s popustom. Pravo na povlašteni prijevoz u javnom prijevozu imaju sljedeće osobe pa se nabraja fizičke osobe koje imaju prebivalište na otocima znači otočani što je apsolutno ispravno pa onda pravne osobe i vlasnici obrta sa sjedištem na otoku. Mi bi se usudili dodati i u tom pravcu smo uložili amandman da ovaj stavak glasi: "Pravne osobe i vlasnici obrta sa sjedištem na otoku ili oni koji na otoku obavljaju redovitu gospodarsku djelatnost potrebnu za normalno funkcioniranje života na otocima." Jer ovako se u praktičnom smislu dovodimo u situaciju da netko tko obavlja na kopnu redovitu djelatnost a ima vikendicu na otoku prebacit će sjedište na otok, ići će s Mercedesom povlaštenom kartom na otok, a s druge strane na otoku Žirju je nedavno ugašen dućan jedini dućan i trgovina koji je opskrbljivao otočane. Ugašen je isključivo zbog previsokih troškova među kojima značajan udio imaju troškovi transporta kamiona koji dostavlja namirnice potrebne za život otočana. I mi u HNS-u smatramo da je opravdano da se onim trgovačkim društvima ili obrtnicima koji obavljaju redovitu gospodarsku djelatnost koja sačinjava sastavni dio standarda otočana posebno na malim otocima, na udaljenim otocima mora omogućiti baš njima da imaju povlaštenu kartu za teretna vozila, a ne da bez da imamo jasno razrađene kriterije samom činjenicom što će netko registrirati svoje boravište na otoku dobiva subvencije koje mu možda u njegovom redovitom poslovanju nisu bitne i od kojih otočani nemaju apsolutno nikakvu korist. U svakom slučaju ovaj zakonski prijedlog smatramo korektnim. Drago nam je da su obuhvaćene kao povlaštene kategorije pri nabavi putničkih karata i posebne kategorije građanstva u koje spadaju i invalidi, studenti i učenici. Otoke treba učiniti dostupnima. Mi ćemo u HNS-u u svakom slučaju ovaj prijedlog zakona ocijeniti korektnim i podržati na glasanju. Hvala lijepa na pažnji.
Hvala. Kolega Josip Borić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Baranović vi ste u raspravi u jednom trenutku s malo i dozom ironije osvrnuli se na prometnu povezanost šibenskih otoka i na onog brodara koji je održavao brzobrodsku liniju. Međutim, tek je Zakonom o linijskom povremenom obalnom prijevozu omogućio da danas to možda izgleda bolje, ako se ne varam. Jer teško je bilo, kažem bez uvođenja konkurencije i tržišnog principa, doći do toga da se pojave i bolji brodovi. Za to je trebalo proći neko vrijeme i evo nakon 7 godina mislim da to vrijeme je pokazalo. E sad, da li su i sad Šibenčani zadovoljni? Bilo je u onom vremenu, koliko se ja sjećam, a bio sam dosta često dolje, sa svih mjesnih odbora iskazivano zadovoljstvo pa i sa takvim brodarom, bili su zadovoljni. Da li danas oni temeljem ovog zakona mogu biti zadovoljniji? Ja to ne vidim. Ako smo već raspravljali u svjetlu ovog zakona. Međutim, ovo drugo što ste spomenuli i amandman kojeg ste podnijeli on bi mogao uvesti i nepravdu pa bismo onda s obzirom na gospodarsku djelatnost na otocima mogli popust dati i vozilima recimo neke banke. Da li Privredne, Erste, Splitske itd. jer i oni obavljaju gospodarsku djelatnost od interesa za otočane, a mislim da oni baš i mogu platiti recimo punu cijenu karte. Otvaranje Pandorine kutije koju otvaraju člankom 23. ovako kako je nomotehnički napisan, ne osporavam Zakon o povlasticama u unutarnjem prometu, jednostavno će učiniti neke stvari neprovedivim. A što se tiče onoga koji je registrirao vikendicu tj. ima vikendicu na otocima, a živi na kopnu pa s Mercedesom povlašteno dođe nije moguće ako automobil ne registrira na otoku i ako ne prijavi prebivalište na otoku on vinjetu ili povlašteni prijevoz dobiti ne može. Tako je bilo dosada, to sada piše i u ovom zakonu iako se to provodilo i dosada.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, Petar Baranović.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Uvaženi kolega Borić prema vama bi u tom slučaju privilegiju imali jedino otoci koji imaju i status jedinice lokalne samouprave, a manji otoci koji su integralni dio recimo grada Šibenika ne bi imali. Kad govorimo o registriranju djelatnosti jel'. Jer mislim ako je netko registriran na Žirju onda je on registriran u gradu Šibeniku, a ako je netko registriran na Rabu onda je on registriran u Općini Rab, odnosno gradu Rabu ispričavam se. Ovaj amandman je odgovor na pitanje situacije … [[Upadica se ne razumije.]] Molim vas kolega Šuker, molim vas. Odgovor na situaciju u kojoj su se našli stanovnici otoka Žirja koji nemaju dućan. Kao donedavni dogradonačelnik kontaktirao sam promptno nakon tog događaja sa trgovačkim lancima. Svi su ukazali na isti problem i ne žele pristati uz takve troškove obavljati djelatnost trgovine. Žirjanima treba neko u ovoj zemlji dati odgovor kako i na koji način će oni imati normalnu opskrbu hranom, to je elementarna potreba. A što se tiče moje opservacije o kvaliteti plovila, kolega Boriću ja sam po struci brodski strojar, pomorac profesionalni i ono što se zna desiti na našim nekim pojedinim linijama, a posebno u tom slučaju je ispod svake razine odgovornog i sigurnog obavljanja linije i brige o sigurnosti putnika na moru jel da se desila tragedija, a dešavali su se kvarovi i ostajanja na moru na 40 čvorova bure nitko te ljude ne bi spasio nikakvi parafi nikakvi formalizmi a najmanje ne državna birokracija i politika, ljudi bi bili izgubili glavu. Hvala lijepo.
Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi na redu je kolega Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa evo i ja da nešto kažem o izmjenama i dopunama Zakona o prijevozu linijskom i povremenom obalnom pomorskom prometu. Najprije ću reći da mi je drago da nas ima otočana 5, 6 ovdje u Saboru ako se ne varam, imamo zamjenika ministra koji je otočan, imamo i jednog ministra koji je također s otoka i sve bi to trebalo biti u funkciji toga da bi onda otočanima i za vrijeme ove Vlade trebalo biti u najmanju ruku jednako ako ne i bolje. Međutim ja sa skepsom gledam na sve ovo što se radi pogotovo po pitanju otoka i to sam već nemali broj puta i rekao ovdje u Saboru. najprije izdvajanje jedne stručne i vrijedne uprave, Uprave za otoke koja je itekako brinula o potrebama ne samo svih otoka i otočana nego i svih onih koji su na te otoke dolazili pa i jedanput godišnje i koja je kroz vrijeme, a nije postojala niti u zadnjih 8 godina nego je postojala od '95.godine u raznim oblicima jednostavno svedena danas na jedan sektor koji se izgubio u velikom Ministarstvu regionalnog razvoja. Niti taj sektor danas proizvodi neke nove mjere niti proizvodi neke nove programe, sveo se na stihiju i provođenje svega onoga što je ostalo u nasljeđe od bivših vremena ili vremena HDZ-ove vlade. Tako da mi nemamo niti jedan novi program, niti jednu novu mjeru. Imamo manje novaca gotovo na svim pozicijama pa i na poziciji javnog linijskog prijevoza na poziciji agencije u Splitu koja u ovoj godini ima 30-ak milijuna manje nego prošle godine. I zbog tih 30-ak milijuna kuna evo već se gotovo nekoliko mjeseci razvija jedna javna rasprava koja traje uglavnom u medijima uglavnom se nešto pokušava pa smo imali i najave o uvođenju nekakvih i otočnih iskaznica i najave o tome da će se izgraditi neki brodovi Jadrolinije, pa da će se pokušati intervenirati kroz cijene, pa su se podigle i cijene ne samo sezonske nego i otočanima. Neki će reći pa nije to puno 10, 15, 20%. Ja ću podsjetiti na vrijeme iz 2005.godine kada smo smanjili cijene prijevoza prema hrvatskim otocima u rasponu od 30 do 50% za otočane. Tada je to doživljeno sa odobravanjem. Mogu reći da je i to dijelom razlog da ja danas mogu reći da se prema svom otoku vozim jeftinije nego 2003.godine i to je sigurno i teret i za brodare kojemu je ova Vlada omogućila ili dopustila ako već nije mogla ili htjela utjecati da plaćaju iznimno visoke cijene energenata koje koriste u prijevozu. One su u prosjeku kunu, kunu i pol više nego 2011.godine. kada trošite 20 milijuna litara goriva da bi održavali prijevoz na području Jadrana prema otocima i sa otoka, jasno je da vam je to odmah u trenutku 30 milijuna kuna manje i da to treba negdje nadoknaditi. Čuli smo od zamjenika da se ukidaju trošarine, pozdravljamo to. to smo pozdravljali kada je bio taj zakon ovdje i mislimo da je to jedan mali dio i supstitut koji će pomoći. Sada čujemo da se ukida i dužobalna linija, daje joj se mogući novi status. Međutim puno tih čimbenika u samom tom cjelokupnom sustavu jednostavno ne pokazuju gdje mi to danas idemo. Uz ovaj zakon jasno je i duboko vezana sama Jadrolinija, pitanje tročlane uprave rješavano je gotovo punih godinu i nešto dana. Na čelo Jadrolinije došao je neiskusan po meni stručnjak sa 35 godina koji uopće nikad nije radio u sustavu pomorstva. Imamo silne najave međutim od rezultata gotovo ništa. Upozoravaju na to i brojke. Razina putovanja putnika i vozila koji prevoze naši brodari u odnosu na 2010.je gotovo jednaka. Imamo možda desetak tisuća više putnika i 10tisuća vozila. Sustav očito dosiže ili doseže svoj limit. Postavlja se pitanje može li taj sustav opstajati ako nemamo povećanja kakva smo imali. U razdoblju 2004.-2008.kada je broj putnika povećan sa 8 milijuna 140 tisuća 2004.na 11 milijuna i 150 tisuća putnika 2010. Kada imate povećanje od 3,5 milijuna putnika i povećanja od gotovo 600 ili 700 tisuća vozila onda se jasno isplati ulagati u takav sustav, osmisliti mjere kojim on treba napredovati dalje i naći mjere ili modele kako još povećati kažem taj ukupan broj putnika godišnje. Međutim, kada on stagnira, čak na brzo brodskim linijama i pada onda su jasni signali da ne činimo nešto kako treba. Da li će to ovaj Zakon promijeniti? Po meni ne. Da li će 3 , 2 člana upravnog Vijeća manje u Agenciji tome doprinijeti? Neće. Hoće li tome doprinijeti uvođenje neke kategorije bez prebivališta na ovakav jedan za mene dvojben nomotehnički izveden način također? Mislim da ništa mi s time posebno nećemo dobiti. Jer oni koji su htjeli prava konzumirati imali su priliku to činiti po istom zakonu ako se nije mijenjao već 13 godina na isti način. Rekao sam da od brodova ništa. Podsjetiti ću samo u razdoblju 2004.-2010. 12 novih trajekata Jadrolinije, Marjan, Cres, Bol, Sveti Krševan, Zadar, Supetar, Juraj Dalmatinac, Hrvat, Ilovik, Biokovo, Jadran, Korčula i dva katamarana Karolina i Novalj i dva trajekta Rapske plovidbe Sv. Marin i Barbat. Mi danas nakon godinu i pol dana nemamo niti jedan novi brod u Jadroliniji. Imamo najavu da će to biti možda sljedeće godine. Imamo pokušaj malih brodara da itekako konkuriraju u dijelu gdje se raspisuju koncesije i pokazuju žilavost i znanje i dovode bolje i kvalitetnije brodove čak i od samog državnog brodara koji pokriva kažem gotovo 90% cjelokupnog područja u prometu. Kada gledamo kažem razinu subvencija, ona je varirala od 200. do 2010. ali je u prosjeku negdje sa 370 milijuna kuna pokrivan čitav jedan obim koji je danas također na snazi, on se nije puno mijenjao, dapače, slušali smo najave i o manjim frekvencijama, pa i o ukidanju noćnih linija. Noćne linije uveli smo 2006. godine o omogućili da 90% svih otočana mogu komunicirati sa kopnom gotovo 24 sata dnevno. Do tada to nije bilo moguće. Nekada su se u onom vremenu do 2003. otoci zatvarali ili u 8 ili u 9 sati sa zadnjom linijom. I često se onda poseže za argumentom racionalnosti ili ekonomske neisplativosti. U onom trenutku kada krenemo u tu ekonomsku isplativost onda sve postane suvišno i bilo kakvo objašnjenje o tome da li nam potpora, subvencija, uopće treba ili ne treba. Jer ekonomske isplativosti pokazalo se u prijevozu imamo na svega 6 linija. A što se tiče samog ovog dijela gdje se kažem tobože, ponovno uvode nekakve povlastice. Pravila vinjeta su ili izdavanja vinjeta su jasna. I ona su samo prepisana u ovaj članak 23. Zakona. Mislim da nisu ništa drugačija od onoga što piše u onome što se provodi od 1. 4. 2005. godine kada je podijeljeno u prvom dijelu preko 40 tisuća vinjeta po popisu Ministarstva unutarnjih poslova a do današnjeg dana evo što sam uspio uhvatiti preko 52 tisuće vinjeta za vozila koja imaju to pravo, koja imaju i prebivalište i sjedište na otocima, govorim o fizičkim i pravnim osobom. Tako da zaista osim ovog dijela gdje se smjenjuje ili smanjuje broj članova upravnog vijeća i uz činjenicu [[Upadica: Zaključite raspravu.]] da se uvode ili pojašnjavaju dvije direktive Europske unije ovaj Zakon u biti otočanima ne donosi ništa, ništa novo. Hvala lijepo.
Hvala. Replika Branko Bačić.
Kolega Borić i vi ste spomenuli ukidanje duž obalne linije od Rijeke prema Dubrovniku. Kada je u ime Kluba SDP-a gospođa Ivčević govorila o tome da je moguće da gradovi i općine na otocima sada dijelom umjesto agencije, odnosno … [[Govornik se ne razumije.]] državnog proračuna participira u njenom … [[Govornik se ne razumije.]] ja mislim da ona kao gradonačelnica Komiže zna kakvo je stanje gradskih i općinskih proračuna na hrvatskim otocima. I da je subvencija potrebna za redovno funkcioniranje te linije jednaka gotovo svim proračunima, gotovo svih gradova i općina na hrvatskim otocima zajedno kada bi se uvela godišnja linija, redovna godišnja linija. No, ono što, gdje ima mjesta da bi se omogućilo pored državnog proračuna da se uključi još jedan izdašni fond, tj. Hrvatska turistička zajednica. Naime, ako Hrvatska turistička zajednica ima sredstava za oglašavati na globalnim oglašivačima i promovirati Republiku Hrvatsku ja mislim da s obzirom na činjenicu da na hrvatskim otocima boravi preko 2 milijuna turista da se gotovo 12 ili 12,5 milijuna noćenja ostvari na Hrvatskim otocima da i taj brod koji je jedan od, ta linija i taj brod koji je povezivao i plovio duž jadranske obale je jedan od velikih promotora turizma na Jadranu i da bi na taj način vjerojatno se moglo, moglo pripomoći u ponovnom povratu ove linije barem u ljetnoj sezoni, barem tijekom ljeta, da to bude onda povremena linija a ne jasno sezonska. Jer smo čuli da to prema acquis ona i ne može biti. Zato evo ja držim da je to doista moguće napraviti. Znam da nema sredstava iako sada uz ovu uštedu koju pruža brodarima ne plaćanje trošarina mislim da bi se to sada moglo naći sredstava za njenu uspostavu.
Odgovor na repliku Josip Borić.
Hvala lijepo. Pa kolega Bačić evo ja ću vam pročitati jedan dio intervjua novog predsjednika uprave Jadrolinije koji je rekao za tu liniju, on kaže: za blisku budućnost tražit ćemo neke druge opcije. Možemo govoriti o plavoj magistrali, vidjeti jesu li europski fondovi spremni podržati neki takav projekt. Duž obalnu liniju Rijeka-Dubrovnik sačuvat ćemo, to su njegove riječi. Sada vidimo da se duž obalna linija neće sačuvati, to je ono što sam govorio da nema usklađenosti između uprave Jadrolinije kao najvećeg brodara koji pokriva 90% cijelog područja i onog što se dešava kroz ovaj zakon, a ovaj zakon tu liniju jasno ukida i dolazimo opet u situaciju u kojima smo bili i u mnogim drugim ministarstvima da se jedno govori kroz zakon, drugo kroz neke važne institucije i onda smo tu gdje jesmo. Svaki mali pomak ove vlasti se doživljava sa velikim pljeskom, a gotovo i da ga nema. Prije su uvijek bili maksimalni zahtjevi i ako se nisu ispunjavali maksimalni zahtjevi takva bi vlast ili netko drugi ili tko je vodio određene aktivnosti bio proglašen neuspješnim. Ja ne znam što bih trebao reći više o ovoj politici prema hrvatskim otocima, osim da je ona opet kažem u jednoj stihiji, neuspjehu i da se bojim da ćemo s obzirom na tretman koji otočani dobivaju dovesti u pitanje sve ono što piše jasno, nedvosmisleno u Zakonu o otocima koji će vrijediti i dalje, a da će se pokušavam svi ti neuspjesi objašnjavati kao nešto veliko, dobro za nas, pa i poskupljenje cijena karata, pa i manje broj linija, pa ukidanje noćnih linija. Sve će to biti na dobrobit hrvatskih otoka i otočana, a tko preživi kažem onda će pričati.
Nastavljamo s raspravom. Kolegica Đurđica Plančić.
Hvala poštovana potpredsjednice. Poštovani zamjeniče ministra sa suradnicom, kolegice i kolege. Pa meni koja cijeli život živim na otoku nemoguće je izbjeći raspravu o ovom zakonu, a istovremeno teško mi je biti objektivna u toj raspravi. Naime, objasniti ostatku države što za nas otočane znači prijevoz u linijskom obalnom prometu zaista je teška, gotovo nemoguća zadaća. Kako organizirati život uz unaprijed određenu mogućnost odlaska liječniku, poslovnom partneru, u trgovinu, prisustvovati sportskom ili umjetničkom događaju kad prve novine stignu i opskrba stignu tek u 12 sati ili kad brod ne plovi zbog nevremena to znaju samo otočani. Zato mislim da u njihovo ime imam pravo reći da ovaj prijevoz nama znači život. Jasno, mi otočani htjeli bi što učestalije, brže, udobnije, sigurnije i naravno jeftinije linije bez obzira na njihovu rentabilnost što je jasno ograničeno i ovisno o osiguranim proračunskim sredstvima i tu je potrebno naći ravnotežu. Uvjeravam vas da mi otočani nismo nerealni ljudi i da smo itekako svjesni teške gospodarske situacije u zemlji i ne očekujemo nemoguće, tek uvažavanje specifičnosti i što jednakije uvjete života. Istina je da su posljednjih godina velika sredstva uložena u poboljšanje linijskog pomorskog prijevoza, kako u izgradnju novih pristaništa tako i uvođenje novih brzobrodskih linija i brodova te da se izdvajaju konstantno i velika sredstva za potpore brodarima na nerentabilnim linijama. Međutim, nastupanjem ekonomske krize već početkom 2008. godine uočavamo stagnaciju i nazadovanje koje smo bolno osjetili upravo mi na Hvaru kada nam je odlukom Vlade ukinuto jedno vitalno dnevno putovanje s čime se ni do danas nismo pomirili. Sredstva osigurana proračunom iz godine u godinu se smanjuju što nas čini zabrinutim za zadržavanje postojećeg stanja i dostignutog standarda putovanja. I sada imamo izmjene i dopune zakona pa ću ih komentirati u najvažnijim segmentima. Izmjenama se osigurava primjena uredbe Vijeća br. 1177 iz 2010. godine čime će se osigurati više razina zaštite i prava putnika što je svakako za podržati, kao i izmjena članka 28. kojim se definiraju uvjeti za dobivanje koncesije te proširuje krug mogućih koncesionara na zemlji Europske unije što je u skladu s Uredbom br. 3577 iz '92. Izmjenama i dopunama proširuju se poslovi povjereni Agenciji za obalni linijski pomorski prijevoz te mijenja sastav upravnog vijeća te agencije. Smanjenje broja članova upravnog vijeća sa 7 na 5, kao i jasnije odredbe o sastavu stručnog povjerenstva za provedbu postupka dodjele koncesije trebali bi doprinijeti operativnosti i efikasnosti njihova rada što će praksa brzo pokazati. Ovom izmjenom upravnom vijeću agencije daje se ovlast za određivanje najvišeg iznosa cijene prijevoza te za utvrđivanja redova plovidbe. Cijenu usluga do sada je utvrđivao brodar koji je dobio koncesiju, a na nju je trebao dobiti suglasnost agencije. Novo rješenje kojim agencija utvrđuje najviši iznos cijene, a brodar može odrediti i nižu smatram boljim jer je time unaprijed određena najviša moguća cijena prijevoza. Vjerujem da će pri tome predstavnici ministarstva u upravnom vijeću voditi računa da linijski pomorski prijevoz koriste i svi naši gosti kojima je već sada putovanja na otoke preskupo, kao i vlasnici brojnih nekretnina na otocima, a kojima je prebivalište na kopnu, koje imaju vrlo važnu ulogu u očuvanju života na otocima, a koji nemaju nikakve pogodnosti u prometu. Također podržavam i izmjene zakona koje preciznije definiraju koje osobe imaju pravo na besplatan, odnosno povlašteni javni prijevoz te pravo na povlašteni prijevoz proširuju i na vozilo u vlasništvu vlasnika obrta sa sjedištem na otoku i korisnike leasinga što će sigurno doprinijeti razvoju poduzetništva na otocima, ali i na poluotoku Pelješcu koji se spominje kao poluotok na koji se odnose sva ova prava. Za sada ne možemo znati koliko će taj recimo privilegij otočkog stanovništva iznositi jer će odluku o visini popusta donijeti ministar u roku od 60 dana od dana stupanja na snagu ovog zakona. Izražavam svoje uvjerenje da se neće obistiniti najave u medijima po kojima će cijene prijevoza za otočane porasti te apeliram na Vladu i posebno ministra da prilikom odlučivanja o tome imaju na umu odredbu Zakona o otocima koja kaže da cijena javnog prijevoza na linijama koje povezuju otoke s kopnom i otoke međusobno za stanovnike otoka ne smiju biti veće od cijene prijevoza na linijama iste udaljenosti u županijskom cestovnom prijevozu matične obalno otočke županije. Davanje ovlasti agencije da samostalno utvrđuje red plovidbe bez prethodnog usuglašavanja u županijskim gospodarskim komorama kako je to sada regulirano ne smatram boljim niti dobrim rješenjem, evo i zašto. Kao gradonačelnica grada na otoku posljednjih godina sudjelovala sam u postupcima usuglašavanja redova plovidbe. U tom postupku sudjelovali su osim predstavnika agencije brodari, predstavnici lučke uprave, Lučke kapetanije, Gospodarske komore, ali i predstavnici jedinica lokalnih samouprava na otocima. Iako je taj postupak bio mukotrpan, a sastanci ponekad žučni i emotivni predstavnici otočana imali su priliku argumentirati potrebe svojih otočana i vrlo često uspješno korigirali plovidbeni red prema tim potrebama ili ga uskladili sa redovima vožnje drugih vidova prometa. Sigurno da je postupak usaglašavanja redova plovidbe valjalo preispitati i pojednostavniti, ali nikako ne izostaviti sudjelovanje otočana u tom postupku. U ovom prijedlogu nigdje se ne navodi koji su to razlozi zbog kojih red plovidbe može biti izmijenjen što bi po mom mišljenu u interesu putnika trebalo zakonom propisati. Izostavljena je i obaveza brodara da osigura kontinuirano obavljanje prijevoza u slučaju ako brodar ne može preuzeti sve prispjele putnike i vozila što je bio već dostignuti standard pa se nadam da će ovu obvezu davatelj koncesije nekako ugraditi prilikom utvrđivanja uvjeta i kriterija za dodjelu koncesije. Na kraju, ovim izmjenama i dopunama propisuje se uspostava sustava informatizacije što je vrlo važno sa aspekta jednostavnije rezervacije kupnje karata, ali i naročito sa aspekta kontrole kako korištenja povlastice u prijevozu, tako i brodara u korištenju državne potpore. Naime, svjedoci smo vrlo čestih zloupotreba kako povlastica od strane putnika, ali isto tako i od strane posada brodara pa šteta za proračun ali i sve nas sigurno nije zanemariva. Nadam se samo da svim otočanima neće biti nametnuta obaveza izrade posebnih iskaznica o čemu je bilo najava u medijima. Po mom mišljenju to bi bilo primjereno i prihvatljivo samo za one skupine koje imaju pravo na besplatan prijevoz kao što je to praksa i u drugim vidovima prometa. Konačno, unatoč nekim zamjerkama koje sam iznijela na ovaj prijedlog zakona podržat ću donošenje ovih izmjena i dopuna zakona budući se prvenstveno radi o nužnom usklađenju sa propisima EU ali donosi i poboljšanje u uvjetima i organizaciji prijevoza. Hvala.
Hvala. Kolega Josip Borić, izvolite repliku.
Hvala lijepo. Pa kolegice Plančić, čisto da ne ostane onako u zakonu nejasno, jer ste vi rekli da tek ovaj zakon uvodi popust recimo za osobna i teretna vozila fizičkih i pravnih osoba. Ne, ovaj zakon ne uvodi to. To je uvedeno 1.4.2005. godine uvođenjem vinjeta i jasnim pravilima, a pravilo prvo glasi: Vrijedi znači popust za sva osobna i teretna vozila registrirana na otocima fizičkih i pravnih osoba koje imaju prebivalište i sjedište na otocima, na svim državnim, trajektnim linijama koje povezuju otoke s kopnom i otoke međusobno. Onda smo još imali i leasing društva. I to smo riješili i to je ovdje napisano. Tako da ministar neće određivati nikakve tarife ni popuste jer to određuju brodari sa svojom cijenom karte temeljem otočne tarife, a na koju suglasnost daje agencija ako se ja ne varam. Znači, ministar će valjda reći sam, sada vi ćete voziti za toliko brodara. Ja mislim da neće. Dalje, što se tiče dijela gdje ste govorili o ovim drugim popustima. I ona su već inkorporirana i to cijelo vrijeme govorim kroz Zakon o otocima, pa i onaj postojeći zakon iz 2000. i tko god ih je htio mogao ih je koristiti na taj način. Vi kažem ponašate se i stavljate ovaj zakon kao nešto novo, a u biti nema ničeg novog. Ništa ovdje nije novo i ništa se neće promijeniti i to sam pokušao objasniti u svojoj pojedinačnoj raspravi. Otočanima sve isto uz malo skuplje karte. Opet odlukom agencije one sezonske su poletjele iza svih posebno brzo brodskoj liniji što opet nije bilo u korist otočana i otoka, tako da ovi vaši hvalospjevi jednostavno ne nalaze po meni nigdje opravdanja. Jer sve ovo što piše u zakonu vrijedi već punih osam godina.
Odgovor na repliku Đurđica Plančić.
… [[Govornica nije uključena, ne čuje se.]] [[Upadica Zgrebec: Uključite mikrofon.]] našla sam mu i zamjerke, a očito ne razumijemo na isti način ovaj zakon.
Dalje idemo sa raspravom. Kolega Mladen Marelić.
Hvala gospođo zamjenice, poštovani zamjenici ministra, kolege. Isti ovaj zakon je za nas otočane kao jedno pravilo života. Znamo da ovaj zakon obuhvaća 56 državnih linija. Ako u njemu sudjeluje 13 brodara, kuća, brodarskih kuća, 77 brodova u njemu, ako je ostvareno 11 milijuna prijevoza, ako je ostvareno 2 milijuna i 700 prevoz automobila znači da je to dosta respektivni zakon i oko njega moramo vodit računa. Mislim da je ministarstvo dobro napravilo što je proširilo poslove, djelatnost poslova agenciji jer agencija je u samom radu, osobno nisam zadovoljan sa radom agencije, ali to mi sad proizlazi od velikog broja i upravljanje unutra i di nije moglo doć do korektnog rada i nekad su osobni ili pojedini interesi prevlađivali interes nas za koje je ova agencija otočana za koje je stvorena. Dobro je što ste proširili potpore, jer znamo svi da su potpore proširili invalidima bilo gdje je njihovo mjesto boravka, da li je na otocima ili je na poluotoku Pelješcu, znači i drugim dijelova zemlje da mogu imat te subvencije, te korist od toga. Također je dobro kad školama smo … [[Govornik se ne razumije.]] da znamo da u predsezonama i sezonama studenti, srednjoškolci dolaze na otoke, kad su hoteli nisu ni popunjeni da je to jedan vid pomoći i mislim da je direkt pomoć na gospodarstvu. I da to je stvarno jedan dobar potez Vlade. Malo sam o ovom zakonu, znači o članu 6. a izmjenama u članku 3. di je došlo do riječi briše se dužobalna linija. Mislim da to ne možemo prihvatiti i ja bih stvarno molio da se dobro razmisli o tome i da se još jednom o tome pokuša rješavati. Jer kad znamo da ova linija koja je dužobalna linija 101 ide od Rijeke-Splita-Starigrada-Korčule-Dubrovnika znači povezuje dva najveća grada sjevera i juga i da je to linija koja stvarno dosta znači i za nas na Korčuli ja vam samo mogu reći da ta linija kad je radila čitavu sezonu da smo imali, Korčula je imala 400 tisuća noćenja. Dočim se smanjilo 2011., mislim da je došlo do smanjenja 2011. godine, da se smanjio broj koji znači … u polusezonsku liniju, sezonsku liniju, da je pao već za 100 tisuća noćenja. Da je to značajan pad. Još također je nama značajno bilo što je 50% skoro, odnosno 48% putnika koji su koristili tu liniju koristilo se za iskrcaj ili ukrcaj u Korčuli i kao 45% automobila koristio se isto taj dio. Znači, Korčula je bila ta gdje se koristilo to. Također, nama je dosta interesantno mislim za opstanak te linije, ali i svih nas skupa, da je tu još 120 članova posade koji gube posao na tome. A možemo uz to korištenje toga možemo dosta atraktivni dio Hrvatske od Rijeke do Dubrovnika gdje se korištenje tog broda turistički možemo dobro iskoristiti. Zamjeniče, dali ste u vašem izlaganju da je došlo do opadanja korištenja te linije. Da došlo je do opadanja, svi znamo kad se brod "Marko Polo" nasukao da je došao zamjenski brod "Liburnija" koji je 50% manjeg kapaciteta nego "Marko Polo". I znamo da mi svi koristimo, tražimo kartu više koja se ne može dobiti u sezoni i post-sezoni jer je brod jako malih kapaciteta. Tako da je to ona linija koja bi bila isplativa dosta bolje isplativa ako se poveća brod i onaj brod koji je bio i namijenjen, takav kao "Marko Polo" i to. Jer sadašnji brod od 671 putnika i 93 automobila, a znamo da su, ona je bila, dat je proračun kad je rađeno na automobile koji su tada bili dosta manje i obim širine i njihova danas su automobili sasvim neki drugi tako da više nije 93 nego dođe ispod 80. Sljedeće je dosta atraktivna ta linija kad bi se brod koji je, ipak je "Liburnija" stari brod, sa bržim brodom koji bi išao u kasne sate iz Rijeke oko 22 sata on bi već u Dubrovniku bio ujutro u 11 sati i to bi bila neka dužobalna linija koja bi bila interesantna i za goste, a naročito za naše i kamione i putnike i automobile kad još nismo ni u Schengen prošli. Znači to bi bilo korisno da bi se moglo dosta kvalitetno to sve skupa iskoristiti. Što se tiče realne procjene ja bih stvarno molio da još jednom ministarstvo pogleda to, da vidimo i da pokušamo naći realne mogućnosti da ta linija ostane kao kompletna čitava godina i da bi se mogla financirati prema pravilima EU. Ali, ne bih mogao ne završit ako se ne spomenem i zadnje odluke agencije o raspisanom natječaju za korištenje brzobrodskih linija. To je zadnja brzobrodska linija na području Korčula-Hvar-Split linija koja je 58 milja, linija koja prevozi otprilike 150 tisuća putnika. Također, linija Lastovo-Vela Luka-Split koja prevozi tu negdje oko 130 tisuća i Vis-Split mislim Hvar-Split ovo što ide sa 30 milja i koja prevozi oko 50 tisuća. Ja bih molio da ministarstvo formira neku komisiju ili nešto da izvrši uvid u raspisanu koncesiju za to područje i da se ne pusti da agencija da koncesiju prije nego se izvrši revizija. Jer je to direktan atak i jako pogoršava odnose, odnosno dobili smo za Korčulu puno lošiji i brod koji vozi koji je 20 godina star a imali smo ranije dosta kvalitetniji brod i sa puno boljim kapacitetima. Evo, toliko. Hvala.
Hvala. Kolega Branko Bačić, izvolite.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa evo ja sam u ime kluba iznio stav kluba HDZ-a koji se u kratkome svodi na sljedeće, dakle ovaj zakon osim u dijelu kojim se implementiraju dvije europske uredbe koje smo dužni do pristupanja Hrvatske u punopravno članstvo i implementirati ništa vrijedno spomena drugo ne donosi. Naime, u dijelu koji se odnosi na odredbe kojima se propisuje povlašteni, odnosno besplatni prijevoz otočanima samo je konstatirano i razloženo sve ono što je upisano u zakonima koji su na snazi, a to je postojeći Zakon o javnom linijskom obalnom pomorskom prometu s jedne strane i s druge strane u Zakonu o otocima. Ono što nije dobro i što želimo i ja ću u tom smislu i dati amandman to je da Vlada odustane od te želje da uporno njezin način rada i promišljanja se svede na činjenicu da podobni imaju u ovoj Vladi prednost ispred stručnih i ispred onih koji taj posao najbolje znaju. I stoga držim da je potrebno da Vlada u tom dijelu korigira ovaj zakon. Ono što sam rekao u replici gospodinu zamjeniku to je da više za nas, kažem na jugu Hrvatske, ovakav odnos nije slučajan, nije splet različitih zakonskih okolnosti koje na određen način determiniraju položaj Dubrovačko-neretvanske županije pa onda poluotoka Pelješca, a nadasve otoka Korčule. Čini mi se da je ovo više jedna sustavna politika koja jednostavno zapostavlja jug Hrvatske. A to sam rekao da smo trebali autocestu do Ploča dovršiti prošlu godinu, nije dovršena. Most Pelješac je tu gdje je, ne znamo kako i na koji način će se nastaviti sa gradnjom Pelješkog mosta. Supstitut za sve one koji neće moći prolaziti od 1. srpnja kroz Neum, a tih će biti jako puno, jest trajektna linija Ploče-Trpanj. Prošla Vlada je napravila potrebne predradnje da se omogući 1. srpnja dovođenje kvalitetnog trajekta na tu liniju, a kvalitetni trajekt podrazumijeva trajekt gotovo dvostruko većeg kapaciteta od postojećeg ili najmanje dvostruko većeg kapaciteta od postojećeg što zasada mi ne znamo u Dubrovačko-neretvanskoj županiji ako vi gospodine zamjeniče znate koji će to brod tu doći i spasiti situaciju svim onim putnicima koji budu išli prema jugu Hrvatske a koji neće moći iz raznih razloga proći kroz prostor Neuma, odnosno BiH nije još objavljen. Ja ne znam iz postojeće flote Jadrolinije koji će brod moći doći na tu trajektnu liniju, a da se ne naruši onda ona linija s koje će taj trajekt biti skinut, odnosno uklonjen i upućen na trajektnu liniju Ploče-Trpanj jer tu neće postojećim trajektima … moći opsluživati. Nadalje, nije ova Vlada napravila ništa u dijelu koji se odnosi na uređenje prometnica, ili gotovo ništa, prometnica preko Pelješca. Mi smo jučer imali prometne nesreće na Pelješcu upravo zbog toga što već sada polako počinje rasti taj promet kroz Pelješac. Na nekim mjestima je glavna prometnica koja će ići prema jugu Hrvatske široka manje od 4 metra. Upozoravali smo na to da se u proteklih godinu dana barem kritične točke prošire. Ni to nije napravljeno. Zatim je maloprije i gospodin Marelić govorio o tome da je agencija zbog neću reći neznanja, ali rekao bih nebrige raspisala natječaj prema Korčuli koji je onda omogućio jedan katamaran koji je za veličinu tog otoka i tog grada neprimjeren i koji će stupiti 1. srpnja. Dakle, daleko ispod postignutog standarda koji još uvijek je na toj katamaranskoj liniji. I sada kao kruna svega ukida se još i dužobalna linija. Prema tome, ja doista ne vidim da je to baš slučajno da se sve to događa prema jugu Hrvatske i prema Dubrovačko-neretvanskoj županiji. A onda ste mi vi u odgovoru gospodine zamjeniče rekli kako bih ja trebao šutjeti zbog toga što Korčula ima rekli ste 25 linija dnevno izvan sezone, a 30-ak linija u sezoni. I da zbog toga se iz državnog proračuna za Korčulu treba izdvojiti 70 milijuna kuna što je 20% ukupnih sredstava koja se izdvajaju iz državnog proračuna. Za vašu informaciju najprije Korčula je otok od 16 tisuća stanovnika, ali ta sredstva nisu samo namijenjena Korčuli, ta su sredstva namijenjena i Hvaru jer ti brodovi koji i trajekti, odnosno katamarani koji idu prema Korčuli staju na Hvaru, neki nastavljaju prema Lastovu a do Lastova je samo iz Splita 62 nautičke milje, neki nastavljaju prema Mljetu i prema Lastovu, zavisi da li im je polazna luka Dubrovnik ili Split. Prema tome, većinu tih linija o kojima vi govorite otok Korčula je imao još '60-ih godina. A nećete mi valjda reći da nam je prednost to što nam je polazna luka Orebić? Za 25 linija s kojima je Korčula spojena s kopnom je polazna luka Orebić. A za vašu informaciju iz ovog Sabora, iz ove zgrade do Orebića je 630 km, a usput morate proći kroz drugu državu. Pa evo onda vidite koji je to nama privilegij imati 25 polaznih linija iz Orebića do kojega treba doći prolazeći kroz drugu državu i iz Zagreba samo proći 630 km. Ja mislim da kada bi na takav način gledali koliko i koji otok ima i kakvu prometnu povezanost da bi to bio krivi pogled Vlade prema hrvatskim otocima jer koliko god uložili u prometnu povezanost hrvatskih otoka otočani će uvijek biti u tom dijelu diskriminirani. Pa slušajući vas gotovo mi zvuči da je ozbiljno mislio gospodin premijer kad je rekao da je kad je bio na Korčuli da je naša izoliranost i naša prednost. Da je izoliranost otoka i prednost nas otočana. Čini mi se da ćemo s ovakvom politikom Vlade doista mi biti u prednosti na sve ostale stanovnike na ovom planetu. Jer kako ste započeli što se nas Korčulana tiče doista ćemo imati veliku prednost prema riječima evo gospodina predsjednika Hrvatske vlade, a očito ste to i vi potvrdili. Zato ja mislim da bi bilo dobro gospodine zamjeniče da shvatite ozbiljno ovo što vam govorimo i u dijelu koji se odnosi na katamaransku povezanost Korčule i u dijelu koji se odnosi jer vi ste zamjenik ministra pomorstva, prometa i infrastrukture i u dijelu koji se odnosi na normalno funkcioniranje prometa na jugu Hrvatske nakon 1. srpnja. To što je na Pelješcu u ovom trenutku obnovljeno negdje oko čini mi se 2,5 ili 3 km cesta a od Trpnja do Stona, odnosno do ponovnog povrata na kopno ima negdje oko 45 km, a obnovljen je tek jedan dio, nije dobra politika Vlade. Bit će problema ovo ljeto, vidjet ćete, na Pelješcu. Bit će to usko grlo i neće biti moguće uspostaviti normalan promet na jugu Hrvatske upravo u dijelu pelješke ceste. Hrvatske ceste su u nekoliko navrata obećavale da će riješiti pitanje Pelješke ceste. Nije napravljeno ništa ili bolje rečeno gotovo ništa. Odgovor možebitni odgovor kojeg ja slušam i od Vlade i od ministra, a i od nekih zastupnika to vam je zbog toga što niste prihvatili, to vam je zbog toga vam radimo zato što niste prihvatili da se uspostavi trajektna linija Komarna – Brijesta jer jalov odgovor, naime jer ozbiljna Vlada koja ima namjeru na bilo koji način spojiti dva odvojena hrvatska teritorija to će onda napraviti upravo na dijelu akvatorija između te dvije luke Komarne i Brijesta. Bio to most, bio to tunel, bilo to bilo što bilo to će se uspostaviti tu na tom prostoru i na tom prostoru gdje će bit nekakva građevina za koju mi u klubu Hrvatske demokratske zajednice mislimo da je most jedina solucija uspostaviti neku trajektnu vezu pa da bi nam bilo onda manje voziti po, sa vozilima po Pelješcu je neozbiljna jer vi ne možete graditi most ako na toj lokaciji uspostavite trajektni promet, a usput budi rečeno studija utjecaja na okoliš to priječi jer je to posebni rezervat u kojemu vaša Vlada ne dozvoljava ni ribarenje. Dakle, u tom akvatoriju ne smijemo ribariti, a trebali bismo uspostaviti trajektnu vezu koja čini bioraznovrsnosti Malostonskog zaljeva kud i kamo veću štetu nego što bi napravile male brodice koje bi tamo ribarile u Malostonskom zaljevu i koji bi onda po stavu vaše Vlade više oštetili, odnosno onečistili taj Malostonski zaljev. Prema tome, nije argument i to nam nemojte govoriti. Morate uspostaviti neku improviziranu liniju gdje još nema ni pristaništa, gdje još nema ni luke, gdje nema ničega, gdje nema pristupnih cesta. E pa zbog toga vas kažnjavamo i nećemo vam uređivati cestu preko Pelješca. To vam je jalov, krivi odgovor i to morate napravit čim prije jer ovo ljeto će život na jugu Hrvatske, na Pelješcu, Dubrovniku za sve one koji ne mogu proći kroz prostor Bosne i Hercegovine, a to su svi oni koji prevoze vrijednost više od 10000 eura, koji prevoze žive životinje, koji prevoze teret koji se mora provjeravati …
Hvala. Kolega Bačić, imate dvije replike pa ćete nastavit. Malo bi mogli i o zakonu raspravljati, ali o tom potom. Replika Mladen Marelić.
… [[Govornik naknadno uključen.]] vašom takom argumentiranom napadu kad znamo svi da ste pokušali ukinut duž obalnu liniju i da ste bili ukinuli ovu liniju. Kolega Bačić, ta linija je svojevremeno bila je cjelogodišnja. Ukinuli ste je kao sezonsku, mislim ako ćemo o tome ovdje pričat. Sljedeće osam godina ste bili na vlasti i što ste napravili na mostu? Mogli ste ga sagradit samo da nije bilo drugih namjera između vaših unutra. Sljedeće Pelješka cesta. 2003. godine je Vlada Ivice Račana asfaltirala tu cestu. Od tada 8 godina vi na vlasti na njoj ništa niste radili. Mi smo došli i već se je dio te ceste sanira di su bile klizne ceste. To je ona momenat kad je predstavnici Hrvatskih cesta su dali natuknice i upoznali … [[Govornik se ne razumije.]] radi i to se napravilo. Što se tiče katamarana, trajekta Komarna – Brijest, trajekti su mogli vozit, most će se radit u zajedničko i mogli smo izbjeć Pelješac da ga vozu oni koji ga ne trebaju vozit, a to je stvarno bila tvrdoglavost i sebi pravit jednu stvar ne mi hoćemo most ništa drugo. Nije trajekt zamjena za most, nego dok ne bude most gotov. Tako je trebalo bit. I puno je priča bilo, karte. Ja znam da je meni neugodno kad kupim trajektnu kartu, dođem u Velu Luku kupit trajektnu kartu za Split 25 kn ili katamaransku 27. Mislim tu se vozi dva, tri sata u take karte. Mislim da, bar što se tiče doli da smo mi zadovoljni sa cijenama karata. Evo to je to.
Odgovor na repliku, Branko Bačić.
Kolega Mareliću, znate vi što znači napraviti, izgraditi most, a doći, preuzeti odgovornost za Hrvatsku a ne imati ništa od tog mosta niti dogovor sa susjednom državom, niti lokacijsku dozvolu, niti projekt, niti koncesioniranje, niti izgradnju pristupnih cesta, niti izgradnju luka. Sve je to napravljeno. Ishođena je građevinska dozvola, Studija opravdanosti izgradnje Pelješkog mosta. Napravljena je Studija utjecaja na okoliš, potpisan je sporazum sa susjednom državom, započeti su radovi, vi ste tu prekinuli. Uspjeh je u šest godina to sve zajedno riješiti i početi graditi most, u šest godina. Jer evo protekle su dvije godine od kad ste na vlasti vi još ne znate kako biste to spojili. Pitate Europsku komisiju da vam ona kaže kako biste trebali spojiti jug Hrvatske. I još evo očekujemo svaki dan samo što nam Europa nije rekla kako bimo trebali spojiti taj most, a da ne kažem da sa susjednom državom niste postigli nikakav sporazum, a ne znate da je praktično i dogovoreni su osnovni elementi mosta sa susjednom državom. Što se tiče Pelješke ceste, Pelješka cesta je uređivana u nekoliko navrata u onom dijelu u kojemu ona treba biti sastavni dio buduće prometnice preko Pelješca kad se izgradi most. I to je ono što je napravljeno i što ova Vlada uporno zaboravlja da je prije svega potrebno započeti gradnju mosta, da je potrebno nastaviti sa uređenjem Pelješke ceste, a da do tada treba učiniti sve da život na Pelješcu i na jugu Hrvatske bude normalan. Nakon ovog ljeta sa ovakvom Vladom će život bit nemoguć, to vi znate jako dobro. Kažete da ste nešto napravili. Recite koliko? Rekonstruirali ste kilometar i pol ceste koja je duga 60 km u godinu i pol dana, a znali ste da nakon 1.7. slijedi novi režim na granici u Nemu, da treba napraviti sve da se barem koliko toliko omogući normalan promet preko Pelješca.
Hvala. Josip Borić, replika.
Hvala lijepo. Pa uvaženi kolega Bačić, lijepo ste razložili probleme Dubrovačko-neretvanske županije i odnos Vlade prema tom dijelu Republike Hrvatske a to bi se moglo svesti pod onu pjesmicu "Što južnije to tužnije". I upravo tako se i ponašaju. Ali čak ni to nije problem, nego je problem kada netko dolazi iz tog kraja, iz tog područja i podržava zakon koji mu još više donosi izolaciju, ukidanje ove dužobalne linije, koji kaže da mu je neugodno jer plaća 25 kuna, a on bi platio 100 kao otočanin jer bi to onda kao bilo doprinos državnom proračunu i na taj način sugerira da ustvari država treba krenuti još malo žešće prema otočanima jer da ovo dosada nije bilo dovoljno. To me čudi. Jer jednostavno da čovjek nekad ne povjeruje svojim ušima ono što čuje i onda se krene objašnjavati sve što ne treba. I onda je uspjeh kilometar ceste na Pelješcu. To je ono što ja stalno govorim. Svaki minimalni pomak, a to je baš ono minimalno ispod tri decimale ne' u bilo kakvom području je velik kao kuća ovoj vlasti. A prije su takvi maksimalni zahtjevi proglašavani katastrofom ili bilo čime, a sve se gotovo uvažavalo i ispunjavalo. I ne čudi onda da i onaj grad kojeg su imali ja mislim dosta dugo gdje su bili na vlasti kao SDP kao što je grad Korčula da su ga i izgubili upravo takvim odnosom jer njima je dobar i taj lošiji katamaran i ukidanje te linije i skuplja bi trebala biti cijena i onda je to prava politika prema hrvatskim otocima, a posebno prema Korčuli i Dubrovačko-neretvanskoj županiji.
Odgovor na repliku, Branko Bačić.
Tako je kolega Borić, ma ne čudim se ja svom evo kolegi Mareliću što podržava stav svoje Vlade to mi je jasno iako vjerujem da ga nitko ništa nije ni pitao jer da ga je itko išta pitao ne bi se ni on usuglasio s time da se ukine dužobalna linija i da Korčula od ovog ljeta ima još manji katamaran u odnosu na oni koji je bio do prije, koji još uvijek plovi, a manji će početi ploviti 1. srpnja. Nego se čudim što ne daje podršku nama u Dubrovačko-neretvanskoj županiji neovisno o političkoj opciji da se taj most čim prije sagradi, da se ne čeka stav Europske komisije o tome kako ćemo biti povezani, da izgradnja tog mosta ne mora ovisiti o sredstvima Europske komisije. Ako ona dođu, bit će dobrodošla svakako, rado ćemo ih primiti. Ali, ako ne dođu mi taj most svejedno moramo izgraditi. Dakle, tome se čudim. Čudim se tome što ne učinimo sve da se ta cesta na Pelješcu popravi, čudim se što evo što se ne zalaže da Hrvatske ceste već sada nastave radove na uređenju evo te pelješke trase. To je ono čemu se čudim. A to što će gospodin Marelić podržati vlastitu Vladu u ovako lošem zakonu to je evo dio stranačke stege koji očito treba napraviti.
Završna riječ zamjenika ministra pomorstva, prometa i infrastrukture Zdenka Antešića. Izvolite zamjeniče.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, uvažene zastupnice i zastupnici. Moram reći da sam s pažnjom slušao vaše diskusije i definitivno će one biti svakako jedan dobar prilog u primjeni, odnosno većoj pažnji u primjeni ovog zakona i da se ovaj sustav obalnog linijskog prijevoza kontrolira odnosno da profunkcionira na najbolji mogući način da korisnici, a to se prvenstveno odnosi na ljude sa otoka i koji žive na obali pa i drugih, da bude na sveopću korist. Htio bih da ne ostane nerazjašnjeno osvrnut se na navode nekih diskutanata koji možda iz nedovoljne informiranosti su iznijeli činjenice koje ne stoje. U pripremi ovoga zakona, odnosno u pripremi postupka za subvencioniranje ovih linija mi smo obavili široku raspravu, podijelili smo cijeli Jadran u nekoliko plovnih područja, to je Riječko, Zadarsko, Šibensko, Splitsko, Dubrovačko i obavili razgovore sa svim zainteresiranim čimbenicima, dakle sa predstavnicima jedinica lokalnih samouprava, sa komorom, sa predstavnicima brodara naročito. Sa dakle svim mogućim zainteresiranima i postigli jedno suglasje, dakle jedan visoki stupanj suglasja u rješavanju ove problematike. To je rezultiralo da dakle ovaj sustav linija koje je sada u jednom dijelu uspostavljen i koji je iskoncesioniran dakle gotovo da nema bitne promjene. Bilo je nekih, postoje neke devijacije nekih linija. Dakle, bolje ekonomsko korištenje brodskih i drugih resursa i apsolutno nema povećavanja cijene trajektnih karata u odnosu na prethodno razdoblje, a povećanje cijene katamaranskog prijevoza je gotovo beznačajno. Ako mi s jednim komfornim brodom se vozimo od Splita do Visa prije 23, a sada 27 kuna onda moramo priznati da to bez obzira koliko mi bili vješti ili manje vješti političari onda moramo ako stavimo prst na čelo priznati da je to beznačajno. I da je u današnje vrijeme kada država ne može jednostavno ne može nositi teret ovolikih usluga u javnom sektoru zapravo je to povećanje potpuno beznačajno i država čini ogromne napore da ovaj sustav održi ovakvim racionalnim i po mom sudu relativno kvalitetnim. Daleko od toga mene kao otočana ne treba uvjeravati da bi trebalo biti bolje, da bi trebalo biti češće linije itd., itd. Ali ako ćemo biti racionalni i pošteni prema sebi i prema građanima onda moramo priznati da je to tako. Subvencije u državnom proračunu iznose kao što je već rečeno 355 milijuna kuna, a kad tome pripišemo a što svakako moramo oslobađanje od trošarina za cijenu pogonskog goriva onda ono iznosi oko 300, dakle skoro 400 milijuna kuna što je značajnije više nego proteklih godina kad je usudim se reći u odnosu na sadašnju opću društveno-ekonomsku i svaku drugu situaciju bilo blagostanje. Tako da država, odnosno ova Vlada koju neki tako rado napadaju da ne radi ništa i da srozava ovo društvo u bezdan čini ogromne napore da u tom dijelu održi, ne samo održi nego i poboljša sustav. Htio bih se još jedanput osvrnuti na tzv. dužobalnu liniju da napravimo jasnu distinkciju, odnosno razliku između pojma dužobalna linija i državne linije 101. Dakle, prema Uredbi Vijeća Europe o kabotaži koja postaje sastavni dio, koja se naprosto implementira u naše zakonodavstvo onda dužobalna linija je linija koja povezuje mjesta na obali. Dakle, osim nekih izuzetaka fjordova itd., dakle ona povezuje mjesta na obali bez da dotiče otoke. Naša linija, državna linija 101 koja je kolokvijalno nazvana dužobalna linija Rijeka-Split-Hvar-Korčula-Peljašac-Dubrovnik ona je kolokvijalno nazvana dužobalna linija ali ona u svojoj biti nije dužobalna linija. Dakle, ona ne spada u tu kategoriju. Ona je 2010. godine proglašena sezonskom linijom upravo iz onog razloga što sam vam u uvodu govorio da je promet značajno pao tom linijom iz razloga što smo izgradili sustav autocesta i objektivno je prestala potreba za prometovanjem tim brodom. A moram priznati da je i zbog možda neadekvatnog broda i neadekvatnog plovidbenog reda i još nekih drugih elemenata promet nije samo izgradnjom cesta nego možda i iz nekih drugih razloga ali to zahtjeva jednu posebnu raspravu. I ja osobno smatram da prilikom utvrđivanja plovidbenog reda za iduću godinu treba ozbiljno otvoriti pitanje naravno zajedno sa potencijalnim brodarom, a to je u ovom slučaju naš državni brodar Jadrolinija to pitanje opstanka te linije, odnosno na koji način ona može funkcionirati. Ja osobno mislim da može i da je ona potrebna, da ona nije samo izraz jedne nostalgije za brodskim povezivanjem između sjevera i juga itd., itd. već da ona može u svjetlu dobre budućnosti i turističke i gospodarske pogotovo obale, priobalja i otoka ona može naći svoje mjesto, ali treba naravno postaviti adekvatan brod, adekvatan plovidbeni red sa adekvatnim sadržajima i onda ona vjerojatno neće trebati subvencije od sadašnjih otprilike 50 milijuna kuna godišnje nego bi vjerojatno ona mogla i po nekakvim drugim kriterijima funkcionirati. Ja mislim da o tome trebamo otvoriti jednu ozbiljnu raspravu. O opservacijama gospodina Bačića ne bih govorio, samo ja sam naravno bio zastupnik u jednom mandatu i ne bih volio da mi se stavlja u usta riječi koje nisam izgovorio. Ali prisjećam se svoje diskusije prilikom donošenja Zakona od 2006. godine i moja žaoka je bila usmjerena na usporedbu bivše Jugolinije i sadašnje Jadrolinije jer znamo i sami kako je završila Jugolinija naš bivši najveći brodar u zemlji, jedan među 4 najveća u svijetu, i ako je ta diskusija urodila plodom da mi danas imamo Jadroliniju ovakav sustav kakav je onda sam na to, na tu žaoku ponosan. Eto, hvala lijepa zastupnice i zastupnici na kvalitetnim opservacijama na ovaj zakon i evo ja mislim da ćemo mi kao ministarstvo i kao Vlada uložiti još napore da se ovaj sustav obalnog linijskog prijevoza ne samo održi u ovakvoj kvaliteti nego i ubuduće unaprijedi. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo naknadno.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o prijevozu u linijskom i povremenom obalnom pomorskom prometu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 398. Rasprava o konačnom tekstu zakona je završena. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo, Klub zastupnika HNS-a i zastupnik Branko Bačić. Molim ministra pomorstva, prometa i infrastrukture poštovanog Sinišu Hajdaš Dončića da se očituje o amandmanima. Amandman br. 1. Odbora za zakonodavstvo.
Amandman br. 1. Odbora za zakonodavstvo, to je amandman na članak?
19.
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio. Amandman br. 2. na članak 35.
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Amandman br. 3. na članak 38.
Ne prihvaća se.
Obrazloženje?
Jer namjera je u prijelaznim odredbama ovog zakona članka 38. pozvati se na članak 13. stavka 4. Zakona o prijevozu u linijskom i povremenom obalnom pomorskom prometu.
Molim predsjednicu odbora.
Povlačimo.
Hvala lijepa. Amandman br. 4. na članak 39., poštovani ministre?
Ne prihvaća se.
Obrazloženje?
Uz obrazloženje da je namjera u prijelaznim odredbama ovog zakona člankom 39. pozvati se na članak 47. stavak 6. Zakona o prijevozu u linijskom i povremenom obalnom pomorskom prometu.
Molim?
Povlači se.
Hvala lijepa. Amandman Kluba zastupnika HNS-a poštovani ministre?
Amandman Kluba zastupnika HNS-a na članak 23. ne prihvaća se zato jer se zakonom želi stimulirati gospodarske aktivnosti na otoku pa u tom smislu … se odnosi na otočne gospodarstvenike. Prihvaćanje ovog amandmana dovelo bi do velikog proširenja kruga osoba koje imaju pravo na povlašteni prijevoz a time i do urušavanja cijelog sustava povlaštenog prijevoza.
U ime podnositelja poštovani zastupnik Petar Baranović.
Hvala gospodine predsjedniče. Žao mi je zbog nerazumijevanja materije, ali povlačimo amandman.
Hvala lijepa. Amandman poštovanog zastupnika Branka Bačića.
Amandman zastupnika Branka Bačića na članak 13. ne prihvaća se uz obrazloženje da sustav Upravnog vijeća mijenja se radi osiguranja efikasnosti i operativnosti racionalnosti rada Upravnog vijeća i upravljanja agencijom.
Poštovani zastupnik Branko Bačić.
Gospodine ministre neprihvaćanjem ovog amandmana kojega sam predložio Vlada još jednom pokazuje da vam je politička pogodnost i stranačka pripadnost ispred struke, znanja i kompetencije. Naime, vi ovim prijedlogom zakona iz Upravnog vijeća jedne Državne agencije za javni linijski obalni i pomorski promet izbacujete Hrvatski registar brodova, izbacujete Sindikat pomoraca Hrvatske, izbacujete HGK i izbacujete Udrugu brodara. Nije mi jasno da vam ta tripartitnost ako tako mogu reći u jednoj agenciji koja upravlja pomorskim prometom smeta, da vam nije stalo do mišljenja onih koji najbolje poznaju pomorsku struku i koji mogu najviše govoriti o toj prometnoj povezanosti u prvom redu hrvatskih otoka. Mislim da ste i na ovaj način pokazali da vam socijalni dijalog sa Sindikatom pomoraca Hrvatske također nije važan, da vam do njega nije stalo i da prvenstveno želite povećati broj politički podobnih članova Upravnog vijeća te agencije. I zato tražim glasovanje.
Molim da se izjasnite o amandmanu zastupnika Branka Bačića kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim tko je za? Hvala. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 76 glasova za, 17 glasova protiv i 4 suzdržana glasa donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o prijevozu u linijskom i povremenom obalnom pomorskom prometu u tekstu kako ga je predložila predlagateljica zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Prelazimo na - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vijeća ministara BiH o načinu financiranja i izrade glavnog projekta te vođenja upravnih postupaka za procjenu utjecaja na okoliš, ishođenje lokacijskih dozvola, suglasnosti i građevinskih dozvola za projekt "Obnova i modernizacija vodnog puta rijeke Save od Račinovaca do Siska", hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 400; Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu, Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. Želite li obrazložiti prijedlog? Izvolite. Zamjenik ministra pomorstva, prometa i infrastrukture Zdenko Antešić.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, uvažene zastupnice i zastupnici u Hrvatskom saboru. Evo nekoliko riječi o ovom zakonu. Vlada je 14. siječnja 2010. godine donijela Odluku o pokretanju postupka za sklapanje ovog sporazuma te je potom 21. listopada 2010. usvojili Izvješće o vođenim pregovorima. Ovim zakonom potvrđuje se sporazum kako bi njegove odredbe postale dio unutarnjeg pravnog poretka RH. Ovim sporazumom koji je potpisan u Sarajevu 1. prosinca 2010., a njegovo stupanje na snagu omogućit će projektne dokumentacije za buduće uređenje, obnovu i modernizaciju međunarodnog vodnog puta rijeke Save. Ovaj sporazum uređuje odnose između dviju zemalja u pogledu načina financiranja i izrade glavnog projekta te vođenja upravnih postupaka za procjenu utjecaja na okoliš, ishođenja lokacijskih dozvola, suglasnosti i građevinskih dozvola za Projekt "Obnova i modernizacija vodnog puta rijeke Save od Račinovaca do Siska". Sporazumom se RH obvezuje izraditi glavni projekt za radove na obnovi i modernizaciji vodnog puta rijeke Save od Račinovaca do Siska i to samo na dionici od Brčkog do Siska koja će se urediti po zahtjevima četvrte klase plovnosti. Sporazum se sklapa na određeno vrijeme do datuma pravomoćnosti posljednje od izdanih uporabnih dozvola. Za izradu glavnog projekta za obnovu i modernizaciju vodnog puta rijeke Save RH je aplicirala za IPA EU fond i dobila financijska sredstva. Iz IPA fonda će se financirati 85% sredstava, a RH će sufinancirati s 15%. U Državnom proračunu za 2013. godinu osigurana su financijska sredstva u ukupnom iznosu od 15 milijuna i 300 tisuća kuna od čega su proračunska sredstva RH u iznosu od 6 milijuna 2 tisuće 500 kuna, a sredstva iz IPA fonda su 8 milijuna 797 i 500 eura. Predviđena financijska sredstva, odnosno projekcija za 2014. u ukupnom iznosu od 9 milijuna 975 tisuća kuna od čega su sredstva RH 4 milijuna i 110, a financijska sredstva IPA 5 milijuna 865 tisuća eura. Za Projekt "Obnova i rehabilitacija vodnog puta rijeke Save od Račinovaca do Siska" putem IPA fonda ugovorena je izrada glavnog projekta, dakle to je sadašnje stanje projekta. Za dionicu od Brčkog do Siska u iznosu od 2 milijuna i 300 tisuća eura predviđeno je projektiranje s Bosansko-hercegovačke strane rijeke Save BiH strana je prema međudržavnom sporazumu bila obvezna ishoditi sve dozvole i suglasnosti koje prethode izradi glavnog projekta. Još nedostaju suglasnosti iz Republike Srpske te provesti razminiranje, a uskoro se očekuje početak razminiranja. Odlukom Savske komisije i međudržavnom sporazumu svaka zemlja će financirati radove na svom teritoriju. Procijenjena vrijednost ukupna ovog projekta je otprilike oko 55 milijuna eura. Hvala lijepa.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Nema prijavljenih za raspravu. Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo naknadno.
Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade RH i Vijeća ministara BiH u načinu financiranja i izrade glavnog projekta te vođenja upravnih postupaka za procjenu utjecaja na okoliš, ishođenje lokacijskih dozvola, suglasnosti i građevinskih dozvola za Projekt "Obnova i modernizacija vodnog puta rijeke Save od Račinovaca do Siska", hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 400. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnite. Tko je za? Hvala lijepa. Tko je protiv? Ima netko suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno, 97 glasova za, donesen Zakon o potvrđivanju Sporazuma između Vlade RH i Vijeća ministara BiH, P.Z. br. 400 u tekstu kako ga je predložila predlagateljica.
I još ćemo večeras raspraviti - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravosudnoj suradnji u kaznenim stvarima i s državama članicama EU, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 405; Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe. Izvješća ste primili na sjednici. Uvodno će prijedlog obrazložiti ministar pravosuđa Orsat Miljenić. Izvolite ministre.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice, uvažene dame i gospodo. Znači pred vama je Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o pravosudnoj suradnji u kaznenim stvarima s državama članica EU. Dakle, o čemu se radi? Zakon je donesen 2010. godine i njime je izvršena prilagodba našeg zakonodavstva u suradnji sa drugim zemljama članicama. Dakle, ono što nam treba kod ulaska u EU. U međuvremenu od te 2010. došlo je do određenih promjena kako kod nas doma tako i u EU koje zahtijevaju prilagodbu ovog zakona. Dakle, to su te izmjene. Što se tiče naših, ono što se kod nas dogodilo osnovno je stupanje na snagu Zakona o kaznenom postupku, drugačija uloga Državnog odvjetništva u svemu ovome koje je znači preuzelo neke dužnosti i neke poslove koje je prije obavljao sud, suci istrage, odnosno istražni suci tada. Dakle, u tome smo trebali proširiti ovdje u ovom zakonu ono što radi Državno odvjetništvo. S druge strane mi smo imali jednu odredbu s kojom se zapravo ta pravosudna suradnja trebala odvijati preko 4 Županijska suda u Hrvatskoj. Kroz ovo vrijeme dobili smo zapravo informaciju s terena i struke da bi bilo puno bolje to rasporediti na sve županijske sudove, dakle to je druga izmjena. Što se tiče ovih europskih izmjena da tako kažem znači prihvaćene, odnosno donijete su neke odluke vijeća i jedna direktiva koje su iziskivale znači ovu prilagodbu. Prvo se radi Odluka o EUROJUST-u, dakle osniva se EUROJUST. Ovim cijeli taj mehanizam unosimo u naš pravni sustav i omogućava nam se da od 1.07. funkcioniramo u EUROJUST-u. Drugo je mjere opreza, odluka o mjerama opreza također jedna tehnička stvar koja se ovim ponovno uvodi. Pravo na informacije u kaznenom postupku i odluka o zaštiti osobnih podataka dakle koji se obrađuju u ovoj policijskoj i pravosudnoj suradnji. Dakle, to je ono što je tu. Naravno ovaj zakon je svakako tituliran i svi znamo o čemu se radi i spominje se taj čuveni koji već članak 32. stavak 3. Dakle, njime se uvodi vremensko ograničenje za privremenu upotrebu europskog uhidbenog naloga. Dakle, on se ne bi primjenjivao za kaznena djela počinjena prije 7.kolovoza 2002. godine. Obzirom da se o tome puno priča, piše i tako pa ću ja reći par stvari više o tome. Dakle radna skupina koja je radila na izradi ovog zakona u kojoj su bili prvenstveno praktičari dakle to je MUP, DORH, sudovi je predložila da stavimo ovo ograničenje jer ulazimo u jedan novi sustav. Mi u ovom trenutku imamo nešto ispod 100 tih naloga koje očekujemo za ovo razdoblje znači od 2002.na dalje, ali postoji čitav niz drugih aktivnosti koje će se morati voditi i jednostavno to je nešto novo za što se jesmo pripremali ali dok ne počnete raditi, kako gledamo praksu u drugim zemljama ne znate kako će se i što će se događati. Dakle iz toga je proizašao prijedlog radne skupine da se to vremensko razdoblje ograniči. Drugo, mi imamo već 11 godina od kada je taj europski uhidbeni nalog na snazi. Dakle mi i kod ovog vremena uračunavanja u kaznena djela na koja se ne bi odnosio već je 11 godina prošlo. Dakle to je razlog više zašto smo se odlučili na ovu opciju. I postoji tako pet zemalja dakle to je Austrija, Francuska, Luxemburg, Češka i ne znam točno sada na pamet, ali piše u obrazloženju koja je peta koje su prihvatile to rješenje da se vremenski ograniči. Dakle to nas je rukovodilo s ovim prijedlogom. Ja napominjem da zakon nije ni ovaj ni bilo koji pisan ni prema kojoj osobi ne ulazeći ni u jedan konkretni predmet. To nismo radili i nećemo raditi. Također ono što trebam reći ovdje je da se mi i dalje znači mi jesmo ovo je nešto što su radile i druge zemlje i mislimo da to možemo ali se i dalje konzultiramo oko ovog i sa EU komisijom zato što postoje različita tumačenja da li je ovakvu rezervu možda trebalo staviti prilikom pregovora dakle prije zatvaranja i to je recimo eventualno jedna stvar koju ćemo još vidjeti do glasanja o ovom zakonu. Da li smo onda morali staviti i da li smo nestavljanje eventualno konzumirali to svoje pravo ili ne. Dakle evo to je pred vama ja sam obrazložio o čemu se radi. Hvala lijepo.
Hvala lijepo ministre. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne žele. Otvaram raspravu. Prvi će u ime Kluba nezavisnih zastupnik govoriti kolega Damir Kajin. Izvolite.
Poštovana potpredsjednice, uvaženi gospodine ministre, cijenjena gospodo zastupnici. Znači čuli smo sada ovo kratko obrazloženje koje imamo i u samom zakonu, zakon je donesen 2010.godine treba nam ta prilagodbe. U međuvremenu Hrvatska donosi svoj zakon o kaznenom postupku, neke odredbe treba izmijeniti. Suradnja danas ide preko ova 4 velika županijska suda od Rijeke preko Zagreba, Osijeka, Splita, oni predlažu da to sada obuhvati sve županijske sudove. Međutim da točno je kao što je sam ministar rekao svi znamo o čemu se ovdje radi. Radi se o tom članku 32.stavku 3.i svi ćemo zasigurno o tome govoriti. Jednom riječju kolokvijalno su mediji ovaj zakon nazvali Perkovićevim zakonom. Činjenica isto tako da kao što je ministar malo prije rekao da iza ovog zakona stoje suci praktičari, stoje ljudi koji provode ove poslove u Ministarstvu unutrašnjih poslova i činjenica je da na neki način Hrvatska već 11godina primjenjuje taj uhidbeni europski nalog. Što želim reći? Da glede ovog zakona Hrvatska ne smije učiniti nikakvu grešku i dobro je da se konzultira i dobro je da još uvijek postoje određene rezerve. Ne smijemo isto tako pogaziti niti jedan princip, znači princip za koji se zalagala opozicija sada većina ili vlast svih ovih godina mogu reći od '95., '96.na ovamo ili bolje rečeno ne smijemo pogaziti sve one principe za koje smo se zalagali od usvajanja Ustavnog Zakona o suradnji sa Haškim sudom ako se ne varam iz godine 1996. Tada od nas ovdje prisutnih u ovim saborskim klupama, a koji smo digli ruku za taj ustavni zakon sjedila je gospođa Jadranka Kosor, sjedila je potpredsjednica gospođa Zgrebec, znači u ovim klupama i u ovim klupama sam tada za taj zakon digao ruke i ja. Govorim o ustavnom zakonu. E sada, jasno ljudi si postavljaju ovako neko pitanje kako ja to sebi tumačim, da li postoji u ovom trenutku neka razlika npr. između naših generala gospodina Gotovine, Markača, Čermaka s jedne strane i nekih drugih slučajeva. Mi sada govorimo o tom europskom uhidbenom nalogu. Jasno je da moramo imati na umu i sve ono što se čulo u toj raspravi na odboru i drugdje u medijima što se dešavalo i tih ranijih devedesetih godina. Pa isto ova činjenica ili činjenicu koju spominje ministar da nekih 80-ak uhidbenih zahtjeva može zapljusnuti hrvatske sudove. Međutim ja mislim da je to manji problem. manji problem je i taj koliko takvih može "zapljusnuti" hrvatske sudove i za razdoblje recimo od 1980.pa sve tamo do 2002.godine. Gdje je problem? ili izruči ili sudi. Ako postoje jasno djelo koje ne zastaruje po nekim međunarodnim standardima onda nema nikakve amnestije a pogotovo ne smije biti nikakve amnezije. Neke zemlje EU nemaju ograničenja, međusobno u tim slučajevima taj princip izručenja je na djelu. U konkretnom slučaju danas imamo isto tako prilike čitati da naprosto za najteža kaznena djela ubistva Njemačka ne poznaje institut zastare. E sada idemo na taj slučaj o kojemu će vjerojatno i mnogi drugi govoriti. Koliko je prije svega taj iskaz tog famoznog … [[Govornik se ne razumije.]] u slučaju Đureković vjerodostojan. Da li je taj osuđeni imigrant bio doušnik UDBA-e, tj. da li se baranio lažnim svjedočenjem. Koja je u svemu tome uloga ne znam, bivšeg recimo ministra obrane gospodina Šuška kojemu je Perković bio desna ruka a znamo da je i gospodin Šušak bio najbliži suradnik bivšeg pokojnog predsjednika Republike Hrvatske. Zašto bivša Vlada nije ništa učinila. Što sve u tom slučaju zna usuđujem se reći ondašnje političko vodstvo. Zašto bivše službe nisu ništa poduzimale od onih na kojem je čelu bio danas aktualni predsjednik HDZ-a pa nadalje. Sada čitam jutros baš, čini mi se da je to bilo u Jutarnjem listu netko povezuje premijera i Sašu Perkovića. Ja bih samo jednu stvar mogao reći da dosta toga, da djeca odgovaraju za očeve i za djedove, dosta da ih se, ili da nas se, mene ne hvala Bogu povezuje za bilo koje radnje naših očeva ili djedova. Zašto država Hrvatska nije stavila npr. adact na taj slučaj, a o tome koliko ja pratim prilike na političkoj pozornici Hrvatske od 91. godine, znači u tom slučaju se od tada već nekako počelo govoriti. Ne govorim ja ovdje o nikakvoj … [[Govornik se ne razumije.]] ali da li je nešto bilo sporno ili da je bilo nešto sporno ja ne mogu misliti da bi bivši ministar obrane gospodina Perkovića uzeo ni manje ni više za svog pomoćnika. Ili je o gospodinu Šušku, gospodin Perković znao nešto više od ovoga što znamo mi. Međutim, gospodin Šušak je u ono vrijeme bio toliko moćan da je mogao učiniti što god je htio. Dobro. Trebalo je ustrojiti [[Upadica: Kolega Kajin govorite o Zakonu, nemojte o slučaju.]] Samo malo, pa možemo govoriti i o načelu i možemo govoriti i o samim detaljima oko ovoga Zakona. Još samo par rečenica, trebalo je ustrojiti jasno obavještajnu službu, tko će bolje od ljudi koji su u njoj raditi poznavati i sada dolazimo do onog kako funkcioniraju te stvari i sada dolazimo do onoga što je bitno. Taj rok od 7. 8. ili 7. kolovoza 2002. ili treba nastupati možda bez roka. Ja sam intimno možda za ovo drugo, rekoh Njemačka podnosi ili hoće podnijeti ne znam, čitamo sada taj jedan zahtjev za znamo događaj koji se dogodio 90., pardon, 83. godine. Sve je legitimo, u Njemačkoj je to kazneno djelo, to kazneno djelo kao što rekoh ne zastarijeva. U Hrvatskoj jasno to je jedna dilema i sada se postavlja pitanje koje pravo preferirati. Ne branim ništa ali ili konsenzus ili promjena, ili puna primjena, ja bih rekao tog uhidbenog naloga. Ministar je rekao da očekuje nekih 80.-ak takvih slučajeva samo za period od 2002. na ovamo. Postavlja se normalno pitanje koliko za onaj period prije 2002., da li još 80-ak ili nešto manje. Ja mislim da bismo to isto na neki način morali znati. Tko su nota bene ti ljudi. Zašto se traži njihovo izručenje. Hoće li ili neće biti procesuirani po našem zakonodavstvu. Vjerojatno neće, ne treba nikoga štititi. Zašto bi nekoga štitili. I jednom riječju moramo ovdje biti oprezni i ne bih volio živjeti u zemlji dvojnih standarda. Za sve isto pa po onoj narodnoj kome opanci, kome obojci. Razumljivo, domaće zakonodavstvo treba štiti, taj pravni standard mora biti svetinja, europsko pravo tj. uhidbeni nalog danas je i dio hrvatskog pravnog standarda. Ako nam se jamči da ovaj standard 7. kolovoz 2002. jamči da se Hrvatska neće prozivati a i još više da će se pravda onda poštivati. Da će se pravičnost u svakom slučaju apostrofirati onda jasno je da takav jedan zakonski prijedlog treba podržati. Točno je i ovo što spominje ministar da Hrvatska u slučaju ovakvog zakonskog rješenja neće biti usamljena. Spomenu je slučaj Češke, Austrije, Francuske itd.. koje također imaju određene rezerve na ovaj Zakonski prijedlog ali sve u svemu trebalo bi do sutrašnjeg dana u najmanju ruku "dogovoriti" pod navodnicima sa zemljama Europske unije da nam sutradan netko pod navodnicima "dvojne" standarde ne bi stavljao na teret. I očekujemo u najmanju ruku ili očekujem da nam takav jedan stav ne znam europskih institucija netko prije sutrašnjeg glasanja o ovom zakonskom prijedlogu i predoči.
Hvala lijepa. U ime Kluba zastupnika SDP-a kolegica Vesna Fabijančić-Križanić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, gospodine ministre, kolegice i kolege. Pred nama je Prijedlog Zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o pravosudnoj suradnji u kaznenim stvarima s državama članicama Europske unije. Ovim Izmjenama i dopunama pravni sustav Republike Hrvatske, se u pravni sustav Republike Hrvatske uvodi nekoliko odluka Europske unije. Prilagodba hrvatskog zakonodavstva prvenstveno u odnosu na Odluku Vijeća od 28. veljače 2002. o osnivanju eurojusta i izmjeni te Odluke a sve sa ciljem jačanja borbe protiv teških kaznenih djela. Eurojust, odnosno europska jedinica za pravosudnu suradnju osnovana je 2002.godine kako bi se poboljšala učinkovitost nadležnih tijela u okviru država članica u području prekograničnog i organiziranog kriminala. Misija Eurojust-a je ojačati suradnju širom Europe u kaznenim slučajevima. Eurojast i RH potpisali su kao što smo već čuli sporazum 2007.radi djelotvornijeg sudjelovanja suzbijanja ozbiljnog oblika međunarodnog organiziranog kriminala. Tada je Hrvatska uz Norvešku, Island i SAD bila jedina država koja je sklopila sporazum, a nije članica EU putila 2009.državnog odvjetnika za vezu u Eurojust koji je između ostalog i sudjelovao u radu skupštine Eurojusta. Odredbe ovih izmjena i dopuna zamijenit će navedeni sporazum kako bi se stekla zakonska osnova za unapređenje i poboljšanje koordinacije i suradnju nadležnih pravosudnih tijela država članica EU u kaznenom progonu. Organizirani kriminal, teška kaznena djela, terorizam s obzirom na jačanu povrede i ugrožavanja pravnih dobara kao i posljedice tih dijela zahtijevaju zajedničko djelovanje država članica. Ovim izmjenama i dopunama propisuje se da će se na zaštitu osobnih podataka i njihovo prosljeđivanje posredstvom policijske i pravosudne suradnje primjenjivati odredbe domaćeg prava. Tako je nacionalnim pravom regulirana zaštita osobnih podataka te su definirani pojmovi načelo zakonitog postupanja s podacima, ispravak, brisanje i obrada posebnih kategorija osobnih podataka, iznošenje podataka iz RH, prava osobe čiji se podaci koriste odnosno obrađuju uključujući i sudsku zaštitu i pravo na naknadu štete, nadzor nad korištenjem odnosno obradom osobnih podataka kao i tijelo koje je za to nadležno i vrijeme čuvanja osobnih podataka. Nadalje, ovim izmjenama i dopunama određuje se nadležnost županijskih državnih odvjetništava i županijskih sudova u odnosu na europski uhidbeni nalog i postupak predaje u odnosu na nalog za osiguranje imovine i dokaza, u odnosu na europski nalog za pribavljanje dokaza, u odnosu na priznanje i izvršenje odluka o oduzimanju imovine i predmeta, u odnosu na priznanje i izvršenje odluka o novčanoj kazni, u odnosu na priznaje i izvršenje presuda kojim su izrečene probacijske mjere i alternativne sankcije, u odnosu na priznanje i izvršenje presuda kojima je izrečena kazna zatvora ili mjera koja uključuje oduzimanje slobode te u odnosu na priznanje i izvršenje odluka o mjerama opreza. Do sada je to bilo u nadležnosti 4 županijska suda i to županijskih sudova u Bjelovaru, Velikoj Gorici, Vukovaru i Zadru, a sada svi županijski sudovi i sva županijska odvjetništva što je svakako dobro. Olako se smatralo da će taj posao moći odraditi samo 4 suda i nikada nije baš bilo razumljivo zašto baš ta 4 županijska suda kada mnogi drugi županijski sudovi su imali i kadrovski i materijalne uvjete za to. Nadalje, ovim izmjenama i dopunama razrađuje se primjena schengenskog informacijskog sustava jer je na razini EU ustanovljen jedinstveni schengenski informacijski sustav. U skladu s ulogom koju je državni odvjetnik ima u izvršavanju europskog uhidbenog naloga propisane su i druge obveze državnog odvjetništva tijekom postupka izvršenja i nakon njega. Državnom odvjetniku dana je veća uloga u izvršavanju naloga za osiguranje imovine ili dokaza te odluke za oduzimanje imovine ili predmeta s obzirom da državni odvjetnik pred sudom zastupa interese nadležnog tijela države članice. Nalog za osiguranje imovine ili dokaz je procesna mjera koju i prema domaćem pravu donosi odnosno inicira državni odvjetnik. Postojećim Zakonom o pravosudnoj suradnji u kaznenim stvarima s državama članicama EU nije obuhvaćena pravosudna suradnja u izvršenju mjera opreza izrečenih u zamjeni za pritvor odnosno istražni zatvor i stoga je to svakako trebalo implementirati u ovaj prijedlog izmjena i dopuna. Stoga je uređeno područje priznanje izvršenja odluka stranih pravosudnih tijela o izrečenim mjerama opreza osobi koja na području RH ima prebivalište ili boravište i pristala se vratiti u RH dok traje kazneni postupak te područje prosljeđivanja odluka domaćih pravosudnih tijela kojima su izrečene mjere opreza osobi koja na teritoriju države članice ima zakonito i uobičajeno prebivalište i pristala je u tu državu vratiti se. Mjere opreza usklađene su osim s okvirnom odlukom i odredbama Zakona o kaznenom postupku. Za priznanje stranih odluka u mjerama opreza neovisno tko ih je izrekao nadležan je županijski sud, a one će biti izvršavane u skladu sa domaćim pravom. Definira su obligatorni razlozi za odbijanje priznanja strane odluke o mjerama opreza te je regulirano postupanje suda u slučaju potrebe za dodatnim obavijestima. Prijelazne i završne odredbe određuju prijelazno razdoblje za početak primjene postupka po europskom uhidbenom nalogu kao i u odnosu na kaznena djela s obzirom na vrijeme kada su počinjena počinje primjena europskog uhidbenog naloga. Postupci koji su na dan stupanja na snagu ovog zakona u tijeku povodom molbe države članice EU za izručenje osobe za kojom je izdan i europski uhidbeni nalog bit će dovršeni prema odredbama domaćeg prava kojim je uređen postupak izručenja. Prema prijedlogu europski uhidbeni nalog izvršit će se u odnosu na kaznena djela počinjena nakon 7.kolovoza 2002. Taj datum je najraniji datum omogućen u odluci o europskom uhidbenom nalogu. Kao što smo čuli imaju ga Austrija, Luxemburg i Italija. Francuska ga ima od 1.studenog 1993.,a Češka od 1.studenog 1994. Europski uhidbeni nalog djeluje retroaktivno pa se primjenjuje i na slučajeve prije nego što će Hrvatska postati članica EU. Hrvatska nije ovlaštena i ne može izmijeniti datum od kada će se primjenjivati europski uhidbeni nalog odnosno na koje zahtjeve za izručenje se legislativa odnosi. To su i takve deklaracije države članice donosile prilikom usvajanja legislative o europskom uhidbenom nalogu prije desetak godina. Sada čeka kao što smo čuli 80 uhidbenih naloga i tom se odredbom ograničava prvi nalet, jer iz prakse ostalih članica vidljivo je da je prvih šest mjeseci najveći nalet. A osim toga što je i najbitnije smatramo odgovornim štititi svoje građane i to ne manje od drugih zemalja EU. Zbog svega klub SDP-a podržat će ovaj prijedlog izmjena i dopuna zakona. Hvala vam lijepo.
Hvala. Na redu je Klub nezavisne zastupnice Jadranke Kosor i HGS-a, a govorit će kolegica Jadranka Kosor. Izvolite.
Poštovana gospođo potpredsjednice Hrvatskoga sabora, gospodine ministre, gospodine pomoćniče, dame i gospodo, kolegice i kolege. Dakle, predlažem da uvodno, mislim da si to mogu dopustiti predložiti da malo sjednemo u jedan saborski vremeplov ovog trenutka i evo da odemo tri godine unatrag. Dakle, u ovo po prilici isto vrijeme kad smo konsenzusom promijenili Ustav Republike Hrvatske 16. lipnja je koliko se sjećam stupio na snagu i kad smo kroz te promjene Ustava još jedanput učvrstili sve one temelje za nastavak pregovora i za ulazak, uspješan ulazak Republike Hrvatske u EU. Dakle, tim smo izmjenama među ostalim prije svega dodatno osnažili neovisne hrvatske institucije i Državno odvjetništvo i Državno odvjetničko vijeće, Državno sudbeno vijeće. Ali isto tako i rad sudova, Hrvatsku narodnu banku itd. Međutim, u taj smo sustav ugradili i institut europskog uhidbenog naloga. Nakon toga u srpnju kao što je puno puta rečeno, točnije 9. srpnja 2010. godine mi smo i donijeli čini mi se jednako tako konsenzusom i zakon koji Vlada danas predlaže mijenjati. A što se u međuvremenu promijenilo? U ovom i zakonodavnom i pravnom smislu i u smislu pravne stečevine EU ništa dame i gospodo ili ništa posebno, dakle odluka o kojoj, ja ću govoriti najviše o ovom što je i najviše zainteresiralo političku pravosudnu i svaku drugu javnost u Republici Hrvatskoj. Dakle, oko ograničenja datuma vezano za odluku. Dakle, i u to vrijeme kad smo ovdje, kad smo mi u Vladi prije svega raspravljali o promjenama Ustava, kad smo dogovarali to sa našim koalicijskim partnerima, pa poslije naravno sa predstavnicima oporbe i nakon toga kad se raspravljalo u Hrvatskome saboru kao što je malo prije dobro rekao ministar nitko nije postavljao pitanje ovog ograničenja. Dakle, vezano za odluku iz 2002. godine, odluku iz kolovoza 2002. godine. Sve je to bilo, dakle poznato i u vrijeme kad smo ponavljam mijenjali Ustav, unijeli naravno potpuno svjesni tu odredbu u Ustav Republike Hrvatske, tako napravili i dodatno učvrstili pravni okvir i dakako donijeli zakon. Zakon smo potpisali, dakle bez ograničenja. Podsjećam da je to jednako tako bilo jedno od važnih mjerila u poglavlju XXIII. koje je bilo poglavlje svih poglavlja, jedinstveno poglavlje koje je imala Hrvatska gdje smo uz sve ostale morali rješavati i teško naslijeđe rata. Striktnu, dosljednu, potpunu, otvorenu suradnju sa Međunarodnim kaznenim sudom. Sjetimo se i u zadnjim metrima mi smo morali neprekidno odgovarati na pitanja što je sa tzv. famoznim "topničkim dnevnicima". I to smo poglavlje zatvorili tako kako je vidljivo, među ostalim i iz zakona kojeg danas mijenjamo. Dakle, i u razgovorima mnogobrojnim sa gospođom Rebing koja je bila nadležna za poglavlje XXIII. dakle vezano za pravosuđe potpredsjednicom Europske komisije, puno puta smo razmatrali mnoga područja i dobili potporu i njezinu potvrdu da zatvorimo poglavlje XXIII. na taj način kako je ugrađeno i u Ustav Republike Hrvatske i u zakon vezan za suradnju. Dakle, ništa se u međuvremenu nije promijenilo. Ja apsolutno vjerujem gospodinu ministru koji je jučer na jednom odboru i danas ovdje rekao da mu ne pada na pamet da se neki zakon modelira ili da se neki zakon donosi u skladu sa potrebama određenih osoba u Republici Hrvatskoj. Neću naravno nikoga imenovati. Vratit ću se na suradnju sa Međunarodnim kaznenim sudom. Državna politika je ta koja zapravo rekla bih udara tempo, koja trasira put. Državna politika jest bila potpuna suradnja sa Međunarodnim kaznenim sudom i državna politika je bila i mnogi smo strepili i zbog toga i zbog naših generala koji su evo završili u Haagu kojima se sudilo, ali državna politika je bila sve protekle godine čvrsta, nedvosmislena i otvorena suradnja sa Međunarodnim kaznenim sudom bez obzira koliko nam to katkada bilo bolno i koliko je to katkada bilo teško. Prema tome, ježim se od rasprava u smislu vi ne želite isporučiti ove, onda mi ne želimo isporučiti ove ili vi ste isporučili one, mi smo skrivali one itd. To nije dobra politika. Klonimo se toga pogotovo ovdje u Hrvatskome saboru. Dakle, moramo se voditi načelima, onim načelima koji su nam bili ključni da dobijemo status kandidata, da otvorimo pregovore, pa onda u jednom trenutku da ih deblokiramo jer nije nam samo Slovenija blokirala 14 poglavlja. Blokada je bila vezana i rezervom mnogih država ili nekih ako hoćete i vezano za Poglavlje XXIII. Prema tome, dosljedno smo išli kroz taj proces i moramo biti dosljedni i u trenutku kad ulazimo u Europsku uniju. Bilo bi jako loše da bilo tko na bilo koji način kalkulira sa činjenicom o kojoj se naravno i govori i piše da smo evo do zadnjeg trenutka čekali njemačku ratifikaciju našeg pristupnog ugovora. Proces je završio 6. lipnja, a da je onda 13. lipnja došao ovaj prijedlog. Ja duboko vjerujem da nema nikakve veze sa tim i da ovaj zakon nije modeliran prema osobama, prema bilo kojem imenu i prezimenu. Ali to moramo dokazati na taj način da ostanemo kod svog izvornog prijedloga oko kojeg je postojao ponavljam konsenzus kad smo mijenjali Ustav jer sve ovo što je zapisano u zakonu o suradnji zapravo je svoj temelj našlo u Ustavu RH. Dame i gospodo zašto mislim da 1. srpnja moramo ući krajnje vjerodostojni i zaista visoko uzdignute glave, krajnje vjerodostojni sa svim kartama na stolu kao 28. ponosna članica EU. Naime, mi očekujemo da se nakon toga otvore i neki drugi procesi. Ja vas podsjećam na slučaj INA-MOL. Na činjenicu da jedna osoba ima prvostupanjsku presudu u slučaju INA-MOL. Osoba za koju je evo sud u prvom stupnju rekao da je primila mito. U izrijeku presude stoji i da je neka druga osoba dala mito. Dosada Državno odvjetništvo Republike Hrvatske tu drugu osobu nije moglo niti saslušati, dakle nije moglo niti uzeti temeljne podatke o tome što svjedoci i naravno što istraga, odnosno do čega je istraga i u konačnici optužnica za tu osobu koja ima prvostupanjsku presudu kažu. Prema tome, očekujem da Državno odvjetništvo Republike Hrvatske upravo na tragu obveza koje proizlaze iz europskog uhidbenog naloga i činjenica da ćemo mi postati članica EU da dobije šansu i da zatraži saslušavanje te druge osobe. Dakle, jedne od ključnih osoba u tom procesu. INA je strateško pitanje za RH. Tu se mogu otvoriti naravno neviđene mogućnosti nakon toga kako ih ja vidim. Prema tome, ponašajmo se vjerodostojno i onda kad nam se možda to ne čini najpraktičnijim jer će sutra doći trenutak i sutra će doći dan kad ćemo itekako mi imati koristi od onoga što smo ugradili ponavljam u Ustav RH i u zakone. I na kraju, budući da sam spominjala puno puta promjene Ustava RH. Znači, mi smo na temelju tih promjena vezano i za pravosuđe i za Državno sudbeno vijeće, Odvjetničko vijeće itd., itd. donosili na tom tragu donosili i zakone. Ugradili smo tada i nezastarijevanje pretvorbenoga kriminala. Dakle, i donosili zakone na tome tragu bez ograničenja. Znači li to, spominjem Zakon o nezastarijevanju pretvorbenoga kriminala, to može značiti da s time uvođenjem nekoga datuma, nekog ograničenja možemo otvoriti dodatno Pandorinu kutiju i tražiti da se u taj zakon primjerice ugradi neka vrsta vremenskoga ograničenja. Zaključno, pod uvjetima pod kojima smo i u kojima smo otvorili i zatvorili Poglavlje 23. i u konačnici završili pregovore, potpisali pristupni ugovor i dobili datum ulaska pod tim uvjetima moramo izglasati i ovaj zakon. I zato je moj klub i podnio amandman vrlo jednostavan da se ova odredba vezana za 2002. godinu briše iz ovoga zakona. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Repliku ima Branko Vukšić.
Uvažena potpredsjednice Hrvatskog sabora, uvažena kolegice Kosor mora da je jako vruća tema, a nema nijedne replike, ovo je prva replika. Ovako, rekli ste moramo se voditi načelima. Ja se u potpunosti s vama slažem. Ajmo se voditi načelima. Druga konstatacija s kojom se u potpunosti ne slažem je ta rekli ste da vjerujete da se ovaj zakon nije pisao prema određenoj osobi ili osobama. Ja se slažem za ovaj zakon, ali se ne slažem za zakone, mi smo ovdje, znate dobro da smo zbog gospodina Komadine donosili zakon. Prema tome mi smo zbog gospodina Komadine da bi on mogao sjesti u fotelju, kratko mu je to trajalo, ministarsku i donosili smo zakon. Zakoni se nekad pišu prema osobama, interesima, događajima, prema svemu tome. Ja jesam za princip ovaj koji se, ali sam za princip ili izručujemo ili ne izručujemo. Ja sam protiv izručivanja hrvatskih građana drugima, ali sam za to da funkcionira pravosuđe, da pravosuđe bude vjerodostojno i da sudimo mi u Hrvatskoj i da ne izručujemo dalje. Protiv sam toga do ovog datuma da, do ovog ne, ovo ćemo tako. Zato mi je sve to malo vodi me u sumnje i zato su svi ovi napisi koji su u novinama imaju utemeljenja. Imaju jer kažu ovako, zbog čega, postoje države koje ne izručuju. I ne treba hrvatske građane izručivati drugim sudovima i normalno da špekulira se zašto je taj datum od 2002. godine. Pa vjerojatno je zbog Domovinskog rata, vjerojatno smo 2002. nešto potpisali što bi nas obvezivalo itd. Jer bi se sručilo na naše branitelje koji ništa nisu krivi, sručilo bi se na njih stotine tisuća sudskih procesa, zahtjeva za izručivanje itd. Zato i jest dobro da se ne izručuju hrvatski građani, ali onda donesemo zakone u kojima ćemo reći ne mi, hrvatsko pravosuđe ne izručuje hrvatske građane drugim državama i vodimo sudske procese u Hrvatskoj.
Hvala lijepa. Ali ne bi trebalo govoriti o stotinama tisuća građana koji bi bili pod kaznenim. … [[Upadica se ne razumije.]] Stotinama tisuća ste rekli. Odgovor na repliku, Jadranka Kosor.
Hvala lijepa. Ja sam rekla kolega Vukšiću da želim vjerovati i ja uvijek želim vjerovati da predlagatelji zakona predlažu zakone u dobroj vjeri i da ih predlažu u skladu sa Ustavom i da ih predlažu sa dobrom praksom. Dakle želim vjerovati i zato sam i uložila amandman. Ta moja želja vjerujem da će se pretvoriti u stvarnost kada Vlada RH prihvati taj amandman. A ne mislim da će se ulaskom Hrvatske u EU dogoditi neki tsunami predmeta koji će nas zasuti i koji će nas zatrpati i onemogućiti da funkcionira hrvatsko pravosuđe jer bismo takve naznake naravno već imali i do sada. Međutim i druge su zemlje članice EU i imaju kao što vidite kod većine kod 22 članice nema nikakvoga ograničenja i uredno funkcioniraju i nema nikakvoga zatrpavanja. A što se tiče branitelja iz Domovinskog rata ja vas podsjećam na Zakon o ništetnosti koji smo negdje tamo u jesen 2011.izglasali u Hrvatskome saboru i koji sada čeka, gdje se samo kaže da RH ne priznaje odluke JNA i pravosudnih tijela znači vojnih sudova JNA i da ne priznajemo jurisdikciju Republike Srbije na području RH i evo danas na Ustavnom sudu čekamo odluku o ustavnoj tužbi jer je bilo onih koji su uložili ustavnu tužbu upravo na taj zakon koji je trebao zaštiti hrvatske branitelje.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Davorin Mlakar. Izvolite.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Gospodine ministre, gospodine pomoćniče, kolegice i kolege. Lijepo je u četvrtak popodne evo u pola 6, 10 dana prije ulaska u EU na plus 40 stupnjeva s relativno malim brojem zastupnika razgovarati o zakonu koji na oko izgleda kao jedan tehnički propis, malo ćemo nešto uskladiti još sa zakonodavstvom EU. Međutim taj zakon u sebi krije nešto puno važnije. Bilo je o tome već govora i ispričat ću se predlagateljima da umjesto cijelom zakonu da će se naša rasprava de facto svesti na jedan jedini članak. Lijepo je rečeno RH završila je pregovore oko ulaska u EU i Vlada koja je vodila taj postupak dobila je povjerenje potpisa pristupnog ugovora zbog truda koji je uložila u otklanjanje svih prepreka i zbog vjerodostojnosti kojom je mogla garantirati za obveze koje preuzima stupanjem u članstvo u EU i vjerujem da je to jedan od temeljnih razloga zašto su nas i članice EU pozdravile za napore koje smo uložili i pozdravile nas kao 28.članicu te kako mnogi vole reći najnaprednije zajednice civiliziranih naroda. Ovo danas je anticivilizacijski zakon zbog jedinog članka koji on sadrži. Ovaj zakon je protivan svemu onom što nam je do sada bilo honorirano kao kvaliteta države za pristupanje EU. Ovaj zakon je odustajanje od preuzetih obveza i to na jedan vrlo perfidan način do sada rekao bih nezapamćen u našem zakonodavstvu i u ovom Parlamentu. A to je članak koji se često citira da ne bih pogriješio dakle primjena europskog uhidbenog naloga ili članak 132.a u ovim izmjenama i dopunama zakona. a on kaže sljedeće: "RH će izručiti svoje državljane na zahtjev država članica EU ukoliko se u njima vodi kazneni postupak, ali ne za djela, kaznena djela koja su počinjena" odnosno isporučit će ih "izručiti samo za kaznena djela koja su počinjena nakon 7.kolovoza 2002.godine". Čuli smo i obrazloženje ministra zašto baš taj datum. Zato jer se bojimo poplave ili kako su rekli tsunamija zahtjeva za izručenje odnosno primjenu europskog uhidbenog naloga. Prema statistikama koje daju zemlje EU od 2005.do 2009.godine izdano je 54 tisuće 689 takvih naloga, a izvršno njih 11 tisuća 630, prednjači Republika Poljska i sve ostalo manje važno što se tiče statistike. Nevjerojatno je da nas neka buduća vrlo neizvjesna situacija motivira da unesem ovaj datum. Mi naime ne znamo koliko uhidbenih naloga može RH primiti i koje će morati izvršiti. Pa je tako vrlo teško govoriti o tome da nas čeka poplava zbog koje smo ograničili sve na kaznena djela nakon 2002.godine. I nažalost i javnost je prepoznala kao i mnogi u ovom Parlamentu da to nema veze s poplavom koju bi mogli doživjeti naši sudovi izvršavajući europski uhidbeni nalog. Razlozi su puno dublji, puno ozbiljniji ali nažalost nikada izrečeni niti od predlagatelja, a niti za ovom govornicom. Neću govoriti o osobama na koje se to odnosi, govorit ću o sustavu koji želite štititi. Želite reći da sve ono što se događalo prije tog datuma bez obzira što hrvatskog pravosuđe nije bilo u stanju na adekvatan način riješiti i dogodilo se da su neke druge zemlje naše kolegice od sutra u Europskoj uniji pokrenule postupke e mi im nećemo pomoći ni da te kaznene postupke dovrše. Mi ćemo spriječiti izricanje ili odlučivanje o istini i pravdi zato jer imamo skrivene namjere i imamo razloge zašto neke od ljudi ne bi pripustili na sudove države Europske unije. I to je ono zbog čega mislimo da je ovo anticivilizacijski Zakon. Ovo je Zakon koji je suprotan svemu onom što je Hrvatska učinila da bi pristupila Europskoj uniji. Ovaj Zakon je suprotan tom da budemo kvalitetna članica Europske unije koja odgovara za svoje obveze i koja se drži onoga što je preuzela kao svoju obvezu u članstvu Europske unije. A ono što je nažalost posljedica i što su mnogi već do sada iščitali to je da će na ovaj način oni koji su se bavili pa ako hoćete i aktima državnog terorizma biti zaštićeni od ruke pravde u europskim državama a naša država sama neće imati snage procesuirati i osuditi takve zločine. I zbog toga bih citirao samo dva dokumenta koji se tiču u konačnici ovog članka 132. Jedan je dokument iz 2006. godine koji je donio Hrvatski sabor a zove se Deklaracija o osudi zločina počinjenih tijekom totalitarnog komunističkog poretka u Hrvatskoj od 1945. do 1990.-te godine. I tako u toj Deklaraciji u njenoj točki 12. Hrvatski sabor se pridružuje pozivu koje je Parlamentarna skupština Vijeća Europe uputila svim komunističkim ili post komunističkim strankama da u svojim zemljama ako to do sada nisu učinile ponovo procjene povijest komunizma i svoju vlastitu prošlost, jasno se distanciraju od zločina počinjenih od strane totalitarnih komunističkih režima i da ih osude bez ikakvih nejasnoća. Bez ikakvih datuma od kojih će se nešto primijeniti, bez ikakve sumnje da smo spremni osuditi sve zločine. Pa kada smo imali snage odlučivati o kaznenim djelima i zločinima nastalim za vrijeme Domovinskog rata onda moramo imati snage, volje, odlučnosti i poštenja suditi svim zločinima bez obzira tko ih je i u koje vrijeme počinio. A ovu Deklaraciju koju je donio Hrvatski sabor, ona je ustvari citirala istu odredbu koju iznosi i Rezolucija 14/81 skupštine Europskog parlamenta o potrebi za međunarodnom osudom zločina totalitarističkih komunističkih režima i koju smo prenijeli u svoje zakonodavstvo. A prihvaćanjem svih ovih Rezolucija i te Rezolucije su postale dio pravnog poretka Republike Hrvatske. Zbog svega toga, ovaj Zakon, ovaj jedan članak u inače tehnički možda potrebnom, možda i manje potrebnom Zakonu smatramo da je nedopustivo da se nalazi u tekstu zakona. Smatramo jednako tako da je nedopustivo da nakon što su sve države članice Europske unije ratificirale pristupni ugovor Republike Hrvatske, pozdravile nas i prihvatile u članstvo koje će se dogoditi za 10 dana, nakon što smo prikupili sve potrebne ratifikacije sada svoje preuzete obveze mijenjamo. Mijenjamo Zakonom 10 dana pred ulazak u Europsku uniju i odričemo se onoga što je bila naša obveza između ostalog temeljem i ovih dokumenata koje sam citirao a to je da osudimo i da pomognemo u iznalaženju svih krivaca i da procesuiramo sve zločince jer ta ruka pravde a osobito u ovakvoj zajednici naroda mora biti dostižna za svakoga. Ne možemo se složiti niti sa jednim prijedlogom da se uvjetuje drugačija primjena ovoga Zakona. Klub HDZ-a koji je inače bio pozvan da radimo na konsenzusu za donošenje ovoga Zakona koji je u međuvremenu u hodnicima hrvatskoga parlamenta nestao kao potreba. Nitko nas više nije ni kontaktirao da bismo došli do kvalitetnijeg teksta ovoga Zakona. Mi ovakav Zakon ne da nećemo podržati, mi ćemo napustiti Sabor i nećemo dati legitimitet parlamentu da donosi ovakve zakone kojima ne samo da grubo vrijeđa obveze koje smo već preuzeli nego preferira zaštitu kriminalaca koje je odavno trebalo privesti sudu pravde. Zbog toga ukoliko smatrate da u ovom tekstu Zakon trebate donijeti ne mogu govoriti o ostaloj oporbi ali na nas ne samo da ne možete računati mi u takvoj farsi sudjelovati nećemo. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. U ime Kluba zastupnika HDSSB-a kolega Josip Salapić.
Hvala lijepo potpredsjednice Sabora, uvaženi gospodine ministre sa pomoćnikom, kolegice i kolege zastupnici. Sve nas je manje a teme su sve važnije. Tako da nadam se da od vas kolega koji smo tu ćemo se najbolje razumjeti kada su u pitanju najbolji interesi prije svega Republike Hrvatske i svih naših građana. Istina je da smo o ovome Zakonu govorili i raspravljali 2010.godine i da je to jedan od onih ključnih zakona iz poglavlja 23 koji su bili kao mjerilo za zatvaranje poglavlja i jedno od najvažnijih područja pri završetku našeg pristupnog ugovora za punopravno članstvo RH u EU. Mnogi su od nas upravo i radili kroz odobre u Hrvatskom saboru, ja sam bio jedan od tih koji je od 2009.bio u Odboru za zakonodavstvo i pravosuđe i radio na usuglašavanju naših zakonskih prijedloga za završetak poglavlja 23. Jedan od zakona bio je i Zakon o pravosudnoj suradnji u kaznenim stvarima s državama članicama EU. To smatramo i danas bitnim i jako važnim pitanjem jer nije samo prilika ili neprilika za ono sve što smo odradili u proteklim godinama i dobili puno pacaka i puno negativnih mišljenja na naše zakone i puno ispravaka izmjena i dopuna od strane predstavnika EU komisije. Mislim da je učinjen jedan ogroman i značajan iskorak u pravnom sustavu RH i da je naše pravosuđe danas i u ime kluba HDSSB-a često sam u zadnje vrijeme govorio o ovim zakonima. Nikad nismo bili protiv donošenja zakona koji su ključni zakoni za interes RH u budućem punopravnom članstvu u EU. Ono što je važno istaknuti ovo jesu izmjene koje su došle u jednom manjem dijelu od 2010.godine do danas kao prilagodba hrvatskog zakonodavstva odlukama Vijeća EU i odlukama koje se tiču Eurojusta i svega onoga što se u sitnim detaljima promijenilo od 2010.godine do danas i točno je da smo to nomotehnički i tehnički trebali uskladiti sa odlukama EU komisije a isto tako i sa onim okvirnim odlukama koje su odluke vezane za poboljšanu suradnju između Državnog odvjetništva i državnih odvjetništava RH sa istim tijelima u zemljama članicama EU. Ovo rješenje da sada prelazimo sa 4 županijska državna odvjetništva na sva državna odvjetništva u RH možda tehnički je dobro, ali hoće li to u praksi biti dovoljno provedivo kada smo o tome raspravljali i u 2010.godini. mi smo se prije svega zalagali da se kapacitetima i stručnošću i nekim novim izazovima koji će se naći pred hrvatskim pravosuđem pred hrvatskim sucima i sudstvom. Radio sam i u Državnom sudbenom vijeću i vidjeli smo ustvari da je ono što smo mi kao zakone donijeli i usklađivali sa pravnom stečevinom EU da bismo to zaista proveli u djelo mi moramo osposobiti i hrvatske sudove, hrvatske suce, buduće hrvatske suce kroz to smo i u ovome kontekstu donosili kroz Pravosudnu akademiju, Državnu školu za pravosudne dužnosnike, kroz drugačiju ulogu Državnog sudbenog vijeća kod promjene Ustava gdje smo dali jednu snažnu neovisnost, jedan veliki značaj, dakle u tom kontekstu izbora najboljih sudaca kroz Državno sudbeno vijeće ali i najboljih kadrova i u Državnom odvjetništvu RH i u državnim odvjetništvima županijskim državnim odvjetništvima dakle u RH. Dakle osim što mi stvaramo pravni okvir i utemeljujemo neka druga tijela pri sudovima i Državnom odvjetništvu RH trebamo se potruditi da to zaista kroz ovu stručnost i kroz dovoljno financijskih sredstava i tehničkih uvjeta zaista ne bude sporno kada se ovi zakoni trebaju u praksi provoditi, a to će biti kroz desetak dana. Dakle oko jačanja uloge državnog odvjetnika, Državnog odvjetništva RH, državnih odvjetništava, županijskih sudova oko te tehničke suradnje oko pravila koja ovaj zakon predviđa mi nemamo tu ništa protiv, dapače, smatramo da su ovo izmjene koje su u manjem opsegu ali su bitne za funkcioniranje i za realizaciju ovoga zakona u cjelini kako smo ga i donijeli 2010.godine. Dakle važan je zakon no ono što je pomalo čudno i pomalo baca možda krivu sliku na ovo sve, ne treba baš previše vjerovati ni medijskim natpisima ni nekad pompama koja se dižu oko određenih zakona ali mi se ne zalažemo da se u Saboru donose zakoni prema bilo kome i bilo čemu osim prema interesima prije svega građana i građanki RH, a onda i naše domovine u cjelini. Naše punopravno članstvo u EU otvara samo jedno novo poglavlje života u ovom slučaju jedno novo poglavlje u pravosuđu RH i niti jednu mrlju ne bismo trebali baciti na sve ono što smo odradili i što ste i vi u Ministarstvu pravosuđa i vi ministre u vašem mandatu, a i prošla vlada u svom mandatu odradili na ovom važnom poglavlju 23 i na ovom području koje je bilo područje nadgledanja institucija EU do samog kraja pristupnih ugovora i do samog kraja ratifikacije pristupnog ugovora u svim zemljama članicama EU. Nemam ništa za dodati u ovom smislu nomotehnike usklađivanja sa pravnom stečevinom EU u smislu odluka i direktiva ali bi postavio jedno pitanje na koje nam sigurno može, a smatram i treba odgovoriti a to je jesmo li dobili zeleno svjetlo za ovaj zakon u smislu zaključivanja poglavlja 23 2010.godine u smislu donošenja zajedničkog konsenzusa oko ovog zakona i glasovanja, jesmo li dobili zeleno svjetlo prije svega Bruxellesa, a onda i Berlina za ovaj zakon?
Hvala. I još će u ime Kluba zastupnika Hrvatskih laburista govoriti kolega Branko Vukšić. Izvolite.
Uvažena potpredsjednice Hrvatskog sabora, uvaženi ministre sa suradnikom. Evo odmah na početku da samo kažem ja sam prije rekao stotine zarez tisuća, prema tome nisam rekao stotine tisuća. S obzirom koliko imamo branitelja moglo bi biti stotine tisuća ali nisam to rekao. Mnogo toga što je vezano uz ovaj zakon budi sumnju zašto je donesen ovaj zakon, odnosno samo jedan članak, a o njemu govorimo i to je znači suština ovog zakona. Zapravo suština naše rasprave, nije suština zakona. Taj članak će sasvim sigurno i zbog tog članka ćemo snositi posljedice ili ćemo dobiti ili izgubiti vjerodostojnost. Ja ću ponoviti i ono pitanje na koje vjerujem da će mi ministar Miljenić odgovoriti kao što je uvijek odgovarao na naša pitanja kako to odrediti do jednog određenog datuma izručujemo članicama Europske unije građane Republike Hrvatske, a od drugog, od ponoći istoga dana, znači od ponoći ne izručujemo. Bismo li bili principijelni kada bismo izručili one građane protiv kojih su postupci u stranim zemljama počeli. I uvijek smo rekli da se pravila utakmice ne mijenjaju u tijeku utakmice. Ovdje su već neke utakmice započele. Mediji nisu bez vraga počeli nagađati je li dio tog zakona, odnosno jedan članak napisan za određene osobe ili nije napisan za određene osobe. Sasvim sigurno da se građani s pravom pitaju kako to da smo bespogovorno izručivali hrvatske generale, a sada nećemo izručivati recimo građane koji su osumnjičeni za kriminal, terorizam, ubojstva. Kako to da sada odjedanput počinjemo štititi interese Republike Hrvatske, interese građana i koji su to interesi Republike Hrvatske ako štitimo neke građane koji su, koji bi trebali odgovarati recimo za teška kaznena djela napravljena u drugim državama. Prije sam govorio u replici da trebamo zauzeti princip jesmo li kao država za izručivanje hrvatskih građana ili nismo za izručivanje, jesmo li kao pravosuđe sposobni procesuirati određena nedjela s obzirom da naši, a to smo govorili nekoliko puta sudski procesi, odnosno procesi na hrvatskim sudovima traju desetljećima. Znate gospodine ministre za najdugotrajnije sudske procese. Radni sudovi, radni sporovi traju desetak godina pa i više. Rijetko koji radni spor završi na hrvatskim sudovima u razumnom roku. Ako je tako, a vi dobro znate da tu moju tezu podupire praksa tad su sudovi nerazumni jer se sudi u nerazumnim rokovima. Mislim da ćemo ovakvom odredbom u zakonu izgubiti vjerodostojnost i to izgubit ćemo vjerodostojnost i činjenicom da donosimo zakon nakon što su sve države članice EU potvrdile da nas primaju u svoje društvo. Bili bismo daleko vjerodostojniji da smo taj zakon donijeli prije, da smo taj zakon donijeli nekoliko mjeseci prije. Tada ovih sumnji ne bi bilo. Samo je pitanje da li bismo sa ovakvom odredbom u zakonu dobili pristanak svih članica EU da uđemo u njihovo društvo, da budemo 28 članica EU. Ako samo 5 zemalja članica EU timari ovakav oblik kakav smo mi predložili u ovom zakonu, znači da velika većina članica se protivi tome da ne podržavaju takav oblik. Zašto zanemarujemo iskustvo tih država? Zbog čega se ne priklanjamo većini kad uvijek znamo kada nam je potreban taj argument u Saboru reći mi to donosimo jer većina zemalja u Europi tako radi, mi se priklanjamo tome jer EU ima takve i takve odredbe. Ovaj puta nam to izgleda nije važno. Zato budi sumnju da jest da se pogodovalo nekim ljudima. I prvi put sam čuo od ministra pravosuđa koji je rekao da se konzultiralo sa policijom, sa DORH-om vjerojatno oko ovog članka, a vjerujem da se konzultiralo i sa nekim moćnicima. Ovdje već danima na hodnicima se raspravlja o tome, danas se nije jako glasno o tome raspravljalo, zauzimali su se stavovi i ja ću iskreno reći nedovoljno sam informiran, nisam pravni stručnjak, razgovarao sam sa nekoliko pravnika koji su isto tako rekli da ovdje nije pitanje prava nego etike, etike, morala, vjerodostojnosti i funkcioniranja hrvatskoga pravosuđa a na kraju vjerodostojnosti ovoga Sabora a poglavito Vlade koja je predložila ono što je sigurna da će Sabor izglasati. Po prvi puta pošto klub nije zauzeo stajalište o tome, a zauzet će po prvi puta ja kao saborski zastupnik sasvim sigurno neću podržati ovaj zakon, mislim zakon koji izlazi iz radionice gospodina Miljenića. Hvala lijepa.
Replika, kolegica Jadranka Kosor.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolega Vukšić sigurno da svaku utakmicu je dobro i nužno završiti po istim pravilima po kojima smo i počeli. Budući da ste evo spomenuli utakmice u kontekstu i početka i završetka hrvatskih pregovora. Na vašu dvojbu oko toga, odnosno konstataciju da se moramo odlučiti želimo li izručivati svoje građane ili ne mi smo se to odlučili. Dakle, mi smo odlučili da ćemo to činiti 2010. godine izmjenama Ustava RH. Sad je kasno za razmišljanje. Tad smo to konsenzusom donijeli jer naravno bez sudjelovanja i vladajućih i oporbe u Hrvatskom saboru Ustav se nije mogao promijeniti. I tu u članku 9. jasno piše državljanin RH ne može biti prognan iz Hrvatske niti mu se može oduzeti državljanstvo, a ne može biti ni izručen drugoj državi, osim kad se mora izvršiti odluka o izručenju ili predaji donesena u skladu s međunarodnim ugovorom ili pravnom stečevinom EU. Na temelju toga smo naravno i pripremili taj zakon koji se danas mijenja. A što se tiče ove dvojbe da neke države, mali broj država članica EU ima neki datum od kojeg se to primjenjuje, a veći, najveći broj država ne. Koristim još jedan argument imate činjenicu da jedan dio država članica EU nije priznao primjerice Kosovo. Hrvatska jest i to evo sada prije već nekoliko godina. Dakle, svaka država vodi se nekim svojim načelima i u tom smislu i u unutarnjoj i vanjskoj politici morate imati jasan, čvrst i prepoznatljiv stav. Ali, ta činjenica da neke države nisu u EU priznale Kosovo kao što znate nije zapreka da se daljnji put, europski put RH uvjetuje od svih država članica EU rješavanjem svojih, odnosno njihovih odnosa sa Kosovom. I to recimo može također biti jedna zgodna paralela kad raspravljamo o ovom pitanju.
Odgovor na repliku, Branko Vukšić.
Uvažena kolegice Kosor pa rekli ste da smo se već opredijelili kao što ste vi promijenili Ustav 2010. za vrijeme vaše Vlade, da vaše Vlade, tako se može Ustav promijeniti jel'. Pa ja govorim o tome, mi raspravljamo nisam mislio da ćemo mi to od danas, da moramo zauzeti stav o tome. Neovisnost i samostalnost o ovom što ste rekli da je o nama samima ovisila o tome hoćemo li priznati Kosovo ili nećemo, to je dobrodošlo, ali često se pozivamo upravo na odluke EU i nekih drugih zemalja. Ovaj puta nismo postupili, po mom mišljenju, principijelno i mislim da sva ova obrazloženja koja smo ovdje čuli su na vrlo tankim nogama i kao što rekoh maloprije i dalje bude sumnju.
Završna riječ ministra pravosuđa gospodina Orsata Miljenića.
Hvala lijepa. Dakle, naravno izlišno je odgovarati onima koji su izašli van, ali proglasit Austriju, Češku, Francusku, Italiju, Luksemburg neciviliziranim zemljama jer su stavile isti datum koji se ovdje predlaže je ispod svake razine. Dakle, mi se moramo naučiti ponašati sada i ubuduće kao jedna od članica, jedna od 28 zemalja koja ima sva prava. Mi nismo zemlja pod monitoringom, zemlja koja ima skrbnika ili tutora nego smo zemlja koja ulazi, koja je ušla praktički i koja ima pravo kao i sve druge zemlje. I treba ih koristiti. Dakle, to je ono što je jednostavno jedna promjena u ponašanju. Mi sad raspravljamo o ovom zakonu, ali bit će čitav niz zakona pred vama koja se mora dogoditi nama u glavama. Mi više nismo zemlja koja se gleda ovako ili onako, mi smo zemlja koja odlučuje. Dakle, ovo, ovaj datum on je izabran zato što je on takav predviđen okvirnom odlukom o europskom uhidbenom nalogu. On nije izmišljen, nije isisan iz prsta, on je kao takav predviđen tamo. Ja sam rekao uvodno da i dalje postoji pitanje da li smo to mi konzumirali prilikom pregovora gdje nismo stavili takvu ogradu i to smo propustili i da li to možemo sad ili ne. I to je jedna stvar koju raspravljamo kad ste govorili o zelenom svjetlu sa komisijom. Da, i to je jedno otvoreno pitanje koje ćemo raščistiti i za koje ćete znati kako stvari stoje. Ali kažem, to je jedno pravo, mi se moramo naučiti da možemo koristiti svoje pravo. Pa ako je to jedna zemlja, je, jedna je zemlja ali ako postoji takvo pravo i ako mi smatramo da nam je u nacionalnom interesu ili bilo kojem drugom da iskoristimo trebamo koristiti. Dakle kažem i u ovom i u svakom drugom slučaju ovdje se radi o tome da se jednostavno druge zemlje su imale tu opciju kad su bile članice, kad su pregovarale. Kod nas, obzirom u pregovorima smo zauzeli jedan stav, sad se postavlja pitanje da li smo to konzumirali i da li možemo sada staviti rezervu ili ne. I to sam vam rekao odmah uvodno. Dakle, nije nikakvo muljanje, zaobilaženje itd. Odmah sam rekao koja je dilema. Što se tiče, tu ste postavili još nekoliko stvari, naravno da jesmo sposobni procesuirati i procesuiramo sve svoje probleme koje imamo doma. I to je prva stvar ne naša nego svake zemlje koja je članica EU, uopće svake zemlje na svijetu. Prvo, znači pometimo doma ono što je naš problem. U kaznenom pravu evo sa srećom mogu reći nema zaostataka. Mi praktički više ne bilježimo nijednu zastaru kao što se događalo do prije nekoliko godina i ovi primjeri koji se iznose možda za neke druge grane u kaznenom ne stoje. Dakle, tu nema tako dugih predmeta i nema zastara. Dakle, iz tog se vidi da predmeti ne traju tako jako dugo. Govorilo se o konzultacijama, ne, tu sam ja kao što ste vi krivo shvaćeni možda bili sa stotinama i tisućama ja sam rekao da su članovi radne skupine bili predstavnici tih državnih tijela. Ja se konzultirao nisam ni sa kim. Dakle, to su ljudi koji su stručnjaci i koji su predložili ovo rješenje, obrazložili ga s obrazloženjem koje je pred vama, meni se činilo prihvatljivim i ja sam ga stoga prihvatio i proslijedio dalje. Konzultirao se nisam ni sa kim, a vjerujem da se nisu ni oni ni u jednom pogledu osim u stručnom. Dakle, pred vama je prijedlog, rekao sam ostaje još ova jedna mala dilema koju ćemo raščistiti i to je to. Hvala lijepa.
Hvala lijepa ministre. I replika Branko Vukšić.
Vrlo kratka replika, zapravo jedno pitanje. Zapravo najvažnije pitanje, pitanje svih pitanja ste vi izrekli u jednoj rečenici. Jeli to u nacionalnom interesu? E pa ja se isto pitam jeli to u nacionalnom interesu ovakva odredba? Ako jest valjda ćete nam obrazložiti zbog čega je u nacionalnom interesu.
Ministre hoćete odgovarat? Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo naknadno. S time bismo ovaj dan završili sa sjednicom, prekinuli bismo i sutra u 9,30 počet ćemo sa Konačnim prijedlogom zakona o izmjeni i dopuni Zakona o u gostiteljskoj djelatnosti. Hvala vam lijepa i doviđenja.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravosudnoj suradnji u kaznenim stvarima s državama članicama EU, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 405. Slušam.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Pa do ovoga trenutka nismo znali s obzirom na kontradiktorne informacije koje su dolazile od strane Vlade, od strane pojedinih zastupnika u Hrvatskom saboru da li će ovaj zakon biti danas izglasavan ili neće s obzirom na njegovu važnost, s obzirom na to ako ga usvojite u postojećem obliku da će imati negativne posljedice na međunarodni položaj Republike Hrvatske u ime Kluba Hrvatske demokratske zajednice tražim stanku od 15 minutra.
Dobro. Poštovani zastupnik Igor Dragovan.
U ime kluba SDP-a tražim stanku.
Poštovani zastupnik Kajin Damir.
Isto, isto.
Hvala. Poštovana zastupnica Jadranka Kosor.
Također.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Jozo Radoš? Dobro. Možemo odrediti stanku. Da, stanka 15 minuta. U 13,50 smo tu. STANKA U 13,35 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 13,50 SATI]] Poštovane kolegice i poštovani kolege možemo nastaviti sa radom. Imamo zahtjev klubova za stanku. Prvi je klub HDZ-a i poštovani zastupnik Tomislav Karamarko. Izvolite poštovani zastupniče u ime kluba.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Od samog početka našeg puta kao samostalne države isticali smo želju da budemo dio EU. Htjeli smo da se Hrvatska europeizira, a to znači da istinski prihvati demokraciju i odbaci svaki totalitarizam. Dug put smo prošli do završetka pregovora i potpisivanja pristupnog ugovora 2011. godine. Nije bilo lako, bilo je teško, ali bili smo vjerodostojni i došli smo do cilja. Tu vjerodostojnost danas Vlada doslovce ubija ovim prijedlogom zakona o pravosudnoj suradnji u kaznenim postupcima članicama EU. Nije čak toliko bitno tko će sve prekosutra doći u Zagreb ili tko je odustao od proslave iz ovog ili onog razloga, bitno je i žalosno što je Vlada odustala od europskog ponašanja i prije nego što smo postali punopravna članica. Bojim se da to neće proći bez posljedica. Svi oni koji su radili na ovom prijedlogu o zaštiti osumnjičenih sudionika u ubojstvima od europske pravde nisu shvatili da Hrvatska neće biti uspješna i gospodarski razvijena dok se ne suoči s vlastitom prošlošću i otvori prema istinskoj, autentičnoj vladavini prava. Hrvatska je preuzela obavezu da postupi prema europskom uhidbenom nalogu bez vremenskog ograničenja i ne može se sada izigrati ono što je obećano. Bit će posve jasno ako ovaj zakon bude danas usvojen znači da je u Hrvatskoj izvršen udar na vladavinu prava. Od tog trenutka u Hrvatskoj više nije bitno tko je lijevo, a tko desno, bit će samo bitno tko je za demokraciju, a tko je protiv pravne države i protiv europske Hrvatske. Dame i gospodo zašto Vlada ovo radi? Zašto ulazi u sukob s Europom i sve hrvatske građane drže taocima tog sukoba? Kažu da je to zbog branitelja. Ali mislim da je nekorektno manipulirati sa braniteljima jer dobro znamo i u Vladi znaju da nijedan branitelj neće biti izručen europskim uhidbenim nalogom jer se rat vodio u Hrvatskoj, a ne na teritoriju drugih članica EU. Posebno treba imati na umu da su predstavnici današnje vladajuće koalicije bili izričiti protivnici Zakona o ništetnosti određenih pravnih akata pravosudnih tijela bivše JNA, bivše SFRJ i Republike Srbije kojim je Vlada HDZ-a zaštitila sve sudionike Domovinskog rata od protuzakonitih postupaka pokretanih iz Republike Srbije. I taj primjer pokazuje njihovo lažno prikazivanje razloga za uvođenje neprihvatljivih zakonskih odredbi u ovom novom pokušaju zaštite izvršitelja i nalogodavaca komunističkih zločina. Ali zato su u Njemačkoj, dragi prijatelji, i širom Europe ubijani hrvatski iseljenici od strane UDBA-e, a po nalogu vrha Saveza komunista Hrvatske i Saveza komunista Jugoslavije. Za njih postoje europski uhidbeni nalozi, a ne za hrvatske branitelje. Vladina argumentacija vrijeđa rekao bih zdravu pamet i cijeli ovaj zakonski prijedlog vrijeđa sve one koji istinski žele europsku Hrvatsku. To se ne da popraviti amandmanima dragi prijatelji. Nije dovoljno ni glasovati protiv i sudjelovati u ovoj parodiji demokracije. Ako Vlada stavi na glasovanje ovaj zakon mi ćemo napustiti ovaj Visoki dom, nećemo dati nikakav legitimitet ovom udaru na vladavinu prava. Kolegice i kolege koje će biti posljedice ako Sabor danas donese ovakav zakon koji negira europsku pravnu stečevinu? Europska komisija može pokrenuti postupak protiv RH pred Sudom EU koja će onda i moći će naložiti ukidanje spornih odredbi zakona koji danas Vlada predlaže. Dakle, na kraju će Vlada morati postupiti prema uhidbenom nalogu iz Njemačke. No u međuvremenu će Hrvatska ući u EU kao zemlja koja krši temeljne vrijednosti EU i može biti izložena sankcijama i suspenzijama prava u EU. Zamislite hipotetski koliko bi to moglo koštati hrvatsko gospodarstvo i hrvatske građane. Zbog čega? Zbog toga da se ne saznaju tajne iz vremena komunističke diktature. Iz Vlade i vladajućih krugova stalno prijete nekakvim tajnama. Prijeti se oporbi, prijeti se Crkvi. A ja sad ovdje kažem dosta je tih prijetnji jer su one besmislene. Naprotiv vrijeme je da se već jednom suočimo s tom stranicom mračne prošlosti i okrenemo budućnosti. Vrijeme je da se Hrvatska uzdigne i doista krene naprijed … europskim putem [[Upadica: Hvala lijepo.]] Draga gospodo što god vi danas napravite i odlučite šteta je već načinjena. I kao što sam rekao mi ne želimo sudjelovati u ovoj farsi. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Na redu je Kluba zastupnika SDP-a i poštovani zastupnik Igor Dragovan.
Poštovane kolegice i kolege. Danas smo uveli praksi kažeš što misliš pa izađeš iz sabornice, ali neka. Ono što želim poručiti hrvatskim građanima i mislim da ovo treba vidjeti. Svako ima pravo izražavati svoja stajališta demokratska u ovom Domu na način na koji misli da im je najbolje politički. Ali treba vjerodostojan i odgovoran i kada si na vlasti i kada si u opoziciji i ne vrijede jedna pravila kada si na vlasti, a kada si u poziciji onda inauguriraš druga pravila i smatraš da treba biti drugačije. Vladavina prava u RH o kojem govori gospodin Tomislav Karamarko prethodni govornik je bilo i devedesetih godina i trebala su se poštivati. Vladavina prava u RH bilo je 2006. I 2008., a sve te godine nije postojalo niti snage niti volje da se dirne u stvari koje su na određeni način kočile put Hrvatske u EU. Nikada nismo imali snage sami istražiti i zločine i sve ono što je bilo negativno u hrvatskoj prošlosti. I sada o tome govore ljudi koji su sudjelovali koji su nosili teret odgovornosti koji su bili na čelu službi koji su taj postao trebali raditi, koji su rekli da je sve čisto. Ja postavljam ovdje pitanje i u svoje ime zašto to niste napravili i zašto sve ove godine to nije riješeno? Zašto nismo sami rekli ako postoji problem istražimo i budimo čisti pred hrvatskom javnošću prije svega, a nakon toga pred europskom javnošću. I zato ponavljam da i ovaj zakon koji danas donosimo je pitanje interesa građana RH, svih građana RH. za nas u SDP-u nema selektivno da postoje interesi za jedan dio hrvatskog društva, a za drugi dio hrvatskog društva to ne postoji. Govorimo ovdje bespotrebno o jednoj osobi koja se provlači u medijima kao sinonim za ovaj zakon što uopće ne odgovara istini i to mi sve vrlo dobro znamo ali oni koji to ne žele vidjeti guraju to u prvi plan. Ali ako ćemo već kod toga to su ljudi koji su bili najbliži suradnici tih istih ljudi koji su sada protiv koji su bili najbliži suradnici i pokojnog predsjednika koji su sudjelovali u ključnim da tako kažem vremenima za RH. i ako je postojalo nešto ne razjašnjeno i ako postoji to mi u Hrvatskoj moramo napraviti, to moraju napraviti hrvatski sudovi, to moraju napraviti sve institucije Hrvatske države i razriješiti taj problem. to je naša obaveza kao parlamentarne većine i ove Vlade i tu obavezu ćemo ispuniti do kraja, a to znači da ništa ne može ostati nerazjašnjeno, neistraženo i neprocesuirano. Hvala.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Na redu je Klub nezavisnih zastupnika i poštovani zastupnik Damir Kajin.
Poštovani predsjedniče. Nitko mi nikada i gospođi Kosor koju poštujem. Nikada mi nitko nije rekao ni kako ću glasati ni kako ću govoriti. Gospodin Karamarko je malo prije govorio o odbacivanju totalitarizma postavljao si pitanje tko je za demokraciju, tko je za pravnu državu. A samo malo prije toga njegov potpredsjednik kluba gospodin Mlakar govorio je da će klub HDZ-a raditi na temelju "bivšeg poslovnika" citiram ga, ne ovog koji je pet minuta kasnije usvojen, točnije na temelju kojeg su izabrani. I zamislite sada što bi se dogodilo u ovoj državi kada bi netko rekao neću poštovati Kazneni zakon, neću poštovati financijske propise, neću poštovati Zakon o prometu itd. Konačno zamislimo do čega je dovelo kada je jedna manjina tamo devedesetih godina rekla neću poštovani volju većine. A znate tko je tako govorio da priznaje samo sud svoje partije? Tako je govorio tamo ako se ne varam '28. Josip Broz Tito i HDZ-u je trebalo eto 23 godine od uspostave demokracije da dođu naprosto na te principe. Međutim pogledajte gospodo samo današnje naslove u našim novinama "Bivši obavještajac pomogao organizaciji prvog sabora HDZ-a" Novi List ili što kaže gospodin Jakovina povjesničar. Tvrtko Jakovina smatra da je političko vodstvo Jugoslavije načelno moralo znati za likvidacije ali da još nije do kraja istražena njihova uloga. Zašto? Jer policija nikada nije predala u arhiv dokumentaciju hrvatske Udba-e pa tako ni ne znamo što je istina. Pa neka se to učini. Zašto to ne učiniti? Pa zaklela se zemlja raju da se svaka tajna doznaje. U Hrvatskoj su se stvari dodatno zakomplicirale kaže jer su udbaši imali istaknutu ulogu u stvaranju države. Jakovina kaže da se nije dogodilo ništa drugo nego ono što se dogodilo i u Njemačkoj nakon 2.svjetskog rata kada su neki drugi obavještajci stvarali novu njemačku tajnu službu. Ako ide nakon ovog Zakona izmjena Ustava onda se otvara jedna druga mogućnost da oni koji su bili svojedobno abolirani zbog politike pomirenja odgovaraju. I neka odgovaraju. Neka odgovara svatko onaj koji je počinio takav zločin. Svaki zločin treba sankcionirati. I znamo da je UDBA radila zločine, ali zločine ne može se pripisati samo njima. A šta ćemo sa jednim Blažom Kraljevićem koji je isto tako likvidiran negdje na teritoriju Bosne i Hercegovine 90.-te godine, jednim Paradžikom, jednim Milanom Levarom, Bušićem. Političke su oni žrtve jednoga vremena. Onoga vremena nakon 90.-te godine. Tu su i Pakračka poljana i Lora i Sisak i da ne nabrajam sve ovo ostalo kada su mnogi naprosto samo zbog svog podrijetla također naprosto završavali kako su završavali. Ja se slažem da se stavi već jedanput točka na I. Da se prestane politizirati. Ali slažem se i ovo što govori gospodin Dragovan, zašto HDZ nije prozivao recimo Šuška za suradnju sa jednim Perkovićem. Zašto je Tuđman sve to tolerirao? Zašto je obavještajna zajednica, zašto je policija rekla sve je čisto a evo sada se slučaje otvara? I neka se otvori. Zašto je DORH rekao sve je čisto. Reći s druge strane da ova Vlada štiti zločine bilo kojeg režima, pa i onog pod navodnicima "udbaškog" pa to je naprosto uvredljivo. Pa tko to od ove generacije ljudi u ovoj Vladi ima bilo što sa UDBA-om, kada su ti ljudi naprosto rođeni? Hoćemo li mi sutra tražiti izručenja onih iz Bosne i Hercegovine, Slovenije, Srbije koji su radili u tim tijelima? Valjda bi trebali. Tko je taj King Kong, vjerojatno je to šef policije, tu mislim da premijer nije mislio na gospodina Perkovića. No bez obzira na sve, nemamo se što skrivati, međutim, bojim se da i sutra recimo taj nova ustavna intervencija proći će kao i ova kada govorimo o nezastarijevanju pretvorbe. Što je učinjeno po tom pitanju naprosto nije učinjeno jako puno ili ništa. Činjenica jeste da su ljudi koji su bili u emigraciji ubijeni i to zasigurno treba suditi one koji su izdavali takve naloge. I šta nam ostaje nakon toga? Ostaje nam nažalost možda i razdoblje nakon 90.-te. Ali sve u svemu Vlada mora surađivati i sa Njemačkom i sa Europom. Razumijem da je htjela otkloniti događaje iz 90.-tih, neka ide nakon ovoga Zakona izmjena Ustava. Ako, ali sigurno isto tako nitko ne treba ništa podmetati i neka se arhivi otvore i neka povjesničari konačno zajedno sa pravnicima, državnim odvjetnicima daju sud o jednome vremenu.
Hvala lijepa. Klub nezavisne zastupnice Jadranke Kosor i zastupnika HGS-a i poštovana zastupnica Jadranka Kosor.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. U potpunosti se slažem sa onim što je malo prije rekao gospodin Dragovan, kada smo na vlasti i kada smo u oporbi moramo uvijek govoriti isto. O tome sam puno puta otkako sam u Hrvatskome saboru i ja u različitim prilikama ponešto rekla. Dakle, i zalagati se, ne samo govoriti nego se zalagati za iste vrijednosti. Pa predlažem da se ponovo vratimo iz tih rasprava iz daleke, sada već daleke prošlosti kada govorimo o komunističkim vremenima da se vratimo na trenutak sadašnji, na današnji dan i na odluke koje donosimo u ovom trenutku. Dakle, tako reći nekoliko sati pred ulazak Hrvatske u Europsku uniju. Ono što će se propitivati u prvim minutama našega ulaska u Europsku uniju, dakle, kao 28 sigurna sam ponosne članice, kada Hrvatski jezik postaje 24 službeni jezik, jest vjerodostojnost Hrvatske. Ona će se propitivati i kroz posao koji smo obavili, dakle kroz pregovore. Pregovori su bili mučni i teški. I naši pregovori su dakako značili i donošenje puno zakona, puno reformi, zakona koji su bili mjerila za otvaranje i za zatvaranje pojedinih poglavlja. Jedan od zakona o kojima smo ovdje raspravljali ja vjerujem sa posebnom pozornošću, mi tada u Vladi svakako jest bio ovaj Zakon koji je vezan za primjenu instituta europskoga uhidbenog naloga. Podsjećam još jednaput, promijenili smo Ustav i oko konzultacija, odnosno u konzultacijama oko izmjene Ustava nije nikada bilo niti jedne primjedbe ni iz tada vladajuće koalicije ali niti iz oporbenih stranaka da bi se u taj Zakon trebala uvesti bilo kakvo ograničenje. Da jest dakako da bismo to uzeli u obzir i da bi naši pregovarači radili na tom tragu. Kada je Zakon došao 2010. nakon promjene Ustava u Hrvatski sabor također koliko ja znam nije bilo primjedaba na tu odredbu, niti je bilo amandmana da bi se tada ugradio, ugradilo to ograničenje vezano za kolovoz 2002. godine. Da je bilo takvog amandmana sigurno je da bismo ga mi u Vladi itekako razmotrili. Od 2010. otkako je izglasan taj zakon do danas niti jedna se pravna, pravosudna okolnost u tom smislu nije apsolutno promijenila. Ništa se nije promijenilo. Mi smo ispregovarali Zakon koji primjenjuje insitucije Europskog uhidbenog naloga onako kako izvorno piše u Zakonu iz 2010. godine. I ja se naravno apsolutno ne slažem sa onima koji govore ne treba ulagati amandmane. Pa čemu, čemu onda Hrvatski sabor? Naravno da treba ulagati amandmane, ako je bilo potrebe moglo ih se ulagati 2000, odnosno podnositi 2010. kao što se može i danas. I zato sam predložila kao tadašnja predsjednica Vlade a sada zastupnica u Hrvatskome saboru amandman u ime svojega kluba samo jedan, da uklonimo to ograničenje, dakle da brišemo to ograničenje vezano na 7. kolovoza 2002. godine. Ništa više i ništa manje od toga. Mislim da ako vladajuća većina prihvati taj amandman da ćemo prije svega sniziti tenzije, a ono što je užasno važno u ovom trenutku ljudi dragi, dragi prijatelji, kolegice i kolege, ulazimo u Europsku uniju, nema potrebe da Vlada ulazi sa ijednim otvorenim bokom, nijednim. Nema potrebe za to. Prihvatite taj amandman. Za dva dana vjerujte zaboravit će se tko je amandman podnio, ali ćemo imati zakon prema kojem u Europskoj uniji, u Europskoj komisiji neće postojati nijedna jedina primjedba. Imena me ne zanimaju, imena su nevažna i loše je što govorimo o imenima, govorimo o pravu, pravnoj državi, institucijama pravne države, funkcioniranju pravne države, vladavini prava i govorimo o putu koji smo prošli, što smo ispregovarali i taj zakon je prošao i 2010. kroz Nacionalni odbor gdje su bili predstavnici sviju stranaka. Što se tiče daljnjih koraka koji su predloženi iz Vlade, podupirem. Izmijenimo Ustav, izmijenimo Ustav, nijedno političko ubojstvo, motivirano političko ubojstvo ne bi smjelo proći nekažnjeno. Gospodine predsjedniče, prvi govornik je govorio minutu i tri sekunde duže pa molim da i meni osigurate to vrijeme.
Nije istina.
Je, je, ja sam mjerila.
I ja sam.
Ali nije važno, ja mogu budući da vam govorim zaista uvjerena u ono što govorim iz punoga srca završit ću. Dakle i mene naravno kao i vjerujem sve vas zanima u konačnici da jedanput zatvorimo tu knjigu tko su bili ti suradnici UDBA-e i je li možda netko od njih i danas aktivan u političkom životu. Zaključimo to jedanput, zatvorimo tu knjigu, a sad predlažem da glasujete za moj amandman.
Hvala lijepa. Sljedeći klub i poštovani Jozo Radoš u ime kluba HNS-a u Hrvatskom saboru.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Mi očito teško otvaramo knjige, ali još ih teže zatvaramo kad ih jedanput otvorimo, zato je to malo. Ja razumijem apel kolegice Jadranke Kosor, ali to očito tako neće ići. Vraćajući se sinoć i slušajući na vijestima ovu priču učinilo mi se da to teško može tko razumjeti iako imam 20 i više godina zastupničkog iskustva, a smisao politike je da bude što je moguće jednostavnija i bliža građanima, da ju građani mogu razumjeti, a ovo očito nije to. Dakle stranka koja se diči zaštitom hrvatskih branitelja zauzima se za odredbu koja će omogućiti podizanje optužnica i njihovo izručenje. Stranka koja je započela i stalno bila dosljedna na liniji europskih integracija ulazi u sukob sa Europskom komisijom neposredno prije ulaska i sad tko tu situaciju može razumjeti. No ova situacija je mogla biti davno riješena ili da se ta odredba ako se smatra da je to potrebna unese u pretpristupne dokumente, a nije Hrvatska to tražila kao što reče kolegica Kosor, a mnoge zemlje koje imaju manje razloga da to čine nego Hrvatska su to učinile, zatražile to izuzeće. A drugi marginalni slučaj koji je došao u fokus, slučaj Perković se mogao riješiti zadnjih 15-tak godina ako se to htjelo. Prema tome, nije tu u pitanju zaštita počinitelja ubojstava u vrijeme komunizma, zašto bi to, koji bi bio motiv ove Vlade, nego je pitanje ako je to tema, a u nekoj mjeri svakako je, zaštite uglednog i moćnog dužnosnika obavještajca, još moćnijeg ministra i svih mogućih i nemogućih tajni koje on ima. Ali sve su to zapravo pitanja koja su marginalna za ono što Hrvatska treba učiniti. Naravno da nije dobro da ulazimo u sukob sa Europskom komisijom, odnosno europskim tijelima. Nezgodno je da to baš radimo nekoliko dana prije ulaska, dakle dan prije svečane proslave, a tri dana prije ulaska u Europsku uniju, ali nije to samo po sebi ništa tragično. Ono što je tu problematično je mogućnost da se hrvatski branitelji i to je motiv koji je istaknuo i predsjednik Vlade i ja se sa tim motivom potpuno slažem, razumijem ga, na neki način izlože čestom sudskom problematiziranju i da se to ne pretvori u razne vrste politika. To je moguće i to će nam se vjerojatno dogoditi. Sjetite se samo kako jedan benigni slučaj Purda u kojoj mjeri je taj slučaj uznemiravao hrvatsku javnost i naravno uznemiravao tog čovjeka i njegovu obitelj, koji je pri tome pokazalo se bio potpuno nevin. Ova odredba ako bi dakle bila ukinuta to sigurno omogućava. Pravda je slijepa, ali politička upotreba pravde postoji i na to treba također paziti. Dakle nije ovdje pitanje vladavine prava, vladavina prava bi bilo i rješavanje slučaja Perkovića ili pravno reguliranje ovoga na odgovarajući način ako se smatra da treba štititi hrvatske branitelje. Danas štitimo hrvatske branitelje, a sutra smo za Europsku uniju. Pa šta god to mi radili mi smo u pravu, to je pozicija kolega iz HDZ-a, niti je to neki strašni sukob sa Europskom unijom. Ako je to neki sukob, taj će sukob biti riješen i siguran sam da neće biti poteškoća na tom glavnom putu Hrvatske kao članice Europske unije. Vidjet ćemo što će biti, to se trebalo učiniti ranije ako se smatralo da treba, ja mislim da je to trebalo pokrenuti, Hrvatska je u specifičnoj situaciji, ali ako to nije učinjeno ništa za to. Ne trebamo se mi bojati svakog sukoba sa tijelima EU neće to ugroziti mjesto Hrvatske u EU. Stoga će Klub zastupnika HNS-a glasovati za ovaj prijedlog zakona. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sada možemo da je rasprava o tekstu zakona završena. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo, Klub zastupnika nezavisne zastupnice Jadranke Kosor i HGS-a. Molim predstavnicu predlagateljice poštovanu Sandru Artuković Kunšt, zamjenicu ministra da se očituje o amandmanima. Najprije amandman Vlade Republike Hrvatske podnesen u roku u skladu sa Poslovnikom postao je sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandmani Odbora za zakonodavstvo, poštovana zamjenice broj jedan.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. Vlada prihvaća amandman broj jedan Odbora za zakonodavstvo Hrvatskog sabora.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio. Amandman broj dva na članak 14. istog odbora.
Vlada prihvaća amandman.
Hvala lijepa. Amandman broj tri.
Vlada također prihvaća amandman.
Hvala lijepa. Postali su sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman nezavisne zastupnice Jadranke Kosor. Amandman, molim da se očitujete jedan.
Hvala vam lijepo. Amandman poštovane nezavisne zastupnice Jadranke Kosor i zastupnika HGS-a odnosi se na članak 132a. kojim se uređuje primjena Europskog uhidbenog naloga i koji u stavku 3. propisuje, u odnosu na koja će se kaznena djela izvršavati Europski uhidbeni nalog, a s obzirom na vrijeme počinjenja kaznenog djela. Predložena je primjena za kaznena djela počinjena nakon 7. kolovoza 2002. Zašto nakon 7. kolovoza 2002.? Zato što je to datum kada je stupila na snagu okvirna odluka Vijeća Europe o Europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica. Odluka je donesena 13. lipnja i kao što sam rekla stupila je na snagu 7. kolovoza 2002. U toj odluci države članice odlučuju da će izvršavati Europski uhidbeni nalog za kaznena djela počinjena nakon što odluka stupi na snagu. To je članak 32. točno odluke. Dakle, pravilo je izvršavanje nakon što odluka stupi na snagu. Neke europske države su išle dalje od toga, napravile su iskorak i odredile su da se primjena Europskog uhidbenog naloga proteže i na kaznena djela počinjena prije stupanja na snagu. Dakle, to je nešto što su neke odluke svojevoljno izvršile, odnosno ugradile u svoje zakonodavne sustave. Mi nećemo otvoriti nikakav sukob sa EU i to je nešto što se stvorilo u ovoj političkoj raspravi potpuno nepotrebno, jer mi smo okvirnu odluku Vijeća Europe ugradili onako kako ona glasi u potpunosti. Dakle, primjenjuje se na kaznena djela počinjena nakon 7. kolovoza 2002. I mi nismo sa ovom odredbom ni u čemu u suprotnosti, nego upravo ugrađujemo odluku onako kako glasi. Implementirana je okvirna odluka sa vremenskim učinkom od njezinog stupanja na snagu, a za prethodno vremensko razdoblje primjenjuju se postojeći instrumenti pravosudne međunarodne suradnje. Mi smo imali do 7. kolovoza 2002. primjerice Sporazum Republike Hrvatske i EUROJUSTICE od 2007. godine, a imamo i druge instrumente kao što je da sad ne nabrajam. Dakle, nije ovo nikakva novost koja remeti međunarodnu pravnu suradnju. Ukoliko se razlozi ovog predloženog amandmana tiču u javnosti spominjanog konkretnog slučaja onda samo radi obrazloženja odbijanja amandmana valja ukazati da su precijenjene mogućnosti ovog zakona jer zastara kaznenog progona predstavlja zapreku za izvršavanje Europskog uhidbenog naloga po odredbi članka 21. stavak 1. točka 5., a osim toga i predviđena je zastara kao razlog i u samoj okvirnoj odluci. Dakle, i tu smo okvirnu odluku u potpunosti implementirali. Na tom tragu je razmatrana mogućnost izmjene Ustava Republike Hrvatske po pitanju nezastarijevanja određenih kaznenih djela i to je onaj odgovarajući pravni put. Iz ovih razloga mi ne prihvaćamo predloženi amandman.
Poštovana zastupnica Jadranka Kosor kao predlagateljica amandmana.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, gospođo zamjenice. Dakle, još jedanput ne znam po koji put naglašavam moj amandman se ne odnosi ni na jedan konkretan slučaj. Podnoseći taj amandman nisam mislila ni na jedno ime, ni na jedno prezime, nego praksu i sve ste odlično spomenuli vezano za okvirnu odluku osim činjenice da 22 od 27 u ovom trenutku članica EU nemaju ograničenje, dakle nemaju nikakvo ograničenje pa ni ograničenje vezano za 7. kolovoza 2002. godine. Dakle, i to je bilo vrlo kratko moje obrazloženje vezano za taj amandman. Ponavljam još jedanput mi smo nešto ispregovarali pod određenim uvjetima koje smo ispregovarali pa i ovo vezano za institut Europskog uhidbenog naloga nama, Republici Hrvatskoj je 27 država članica EU ratificiralo naš pristupni ugovor uključujući i Njemačku koja je to učinila u zadnjem koraku 6. lipnja ove godine. Prema tome, vodeći računa o svemu ovome o čemu danas raspravljamo. Dakle, 27 država članica EU ratificiralo naš pristupni dokument onako kako smo ga ispregovarali, izglasali u ovome Domu 2010. godine. Mi u nekoliko sati pred ulazak u EU mijenjamo te odredbe. I na kraju još nešto mi ćemo kad postanemo članica za nekoliko sati vjerojatno naša pravosudna tijela, Državno odvjetništvo aktivirati jednako tako te mehanizme prema nekim drugim državljanima drugih država EU. Samo naznačavam jedna osoba koja je prema optužnici u Republici Hrvatskoj davala mita u jednom sudskom procesu zbog čega je jedan državljanin Republike Hrvatske danas u zatvoru prema prvostupanjskoj presudi osuđen na deset godina. Druga osoba koja je navodno davala mito nije mogla biti niti saslušana u tom postupku dosada. Prema tome, ja očekujem da će DORH aktivirati mehanizam prema toj osobi u susjednoj državi, konkretno Mađarskoj. Hoće li onda ta država promijeniti svoj zakon dame i gospodo? [[Upadica Leko: Hvala lijepa.]] Molim gospodine predsjedniče glasovanje. Hvala vam.
Molim vas da se izjasnimo o amandmanu poštovane zastupnice Jadranke Kosor kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Za izglasavanje ovog zakona potrebno je 76 glasova od ukupnog broja, dakle natpolovična većina od svih zastupnika u Hrvatskom saboru. Tko je za zakon? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 78 glasova za i 6 glasova protiv donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o pravosudnoj suradnji u kaznenim stvarima s državama članicama EU u tekstu kako ga je predložila predlagateljica zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Poštovane kolegice i poštovani kolege zastupnici u Hrvatskom saboru sutra se vidimo na svečanoj sjednici Hrvatskog sabora povodom pristupanja Republike Hrvatske u Europsku uniju. Molim vas da spremite svoje materijale i klupe kako bi mogli naći te sve materijale u srijedu 3.07. u 9,30 sati kako bismo mogli nastaviti na plenarnom zasjedanju Hrvatskog sabora i to sa prijedlogom Zakona o strateškim investicijama, projektima Republike Hrvatske, prvo čitanje, P.Z. br. 420. Hvala vam lijepa, vidimo se sutra. Poštovane kolegice zastupnice u Hrvatskom saboru, poštovani kolege zastupnici u Hrvatskom saboru nastavljamo sa 8. sjednicom, Plenarnom sjednicom Hrvatskoga sabora. Na dnevnom redu je: - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 392; Predlagateljica Zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog Zakona primili ste u pretince. U skladu sa člankom 159. Poslovnika Hrvatskoga sabora hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmane možemo podnositi do kraja rasprave. U skladu sa člankom 164. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Raspravu o Konačnom prijedlogu Zakona proveli su: Odbor za zakonodavstvo, Odbor za turizam, Odbor za gospodarstvo. Izvješća ovih radnih tijela primili ste na sjednici. Želi li predstavnik predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Da. Ministar turizma, poštovani Darko Lorencin. Izvolite.