3. Návrh zákona, kterým se mění některé volební zákony a další související zákony /sněmovní tisk 568/9/ - vrácený Senátem Senát vrátil návrh zákona s pozměňovacími návrhy, jeho usnesení bylo doručeno jako sněmovní tisk 568/10. Ptám se, jestli je přítomna paní senátorka Eliška Wagnerová nebo pan senátor Radko Martínek. Pana ministra vnitra vidím, požádám ho, aby zaujal zatím místo u stolku zpravodajů. A pokud ne, tak to budu brát, že senátoři jsou omluveni. Prosím tedy, aby za navrhovatele se k usnesení Senátu a k předloženým pozměňovacím návrhům vyjádřil právě ministr vnitra Milan Chovanec. [[Ministr vnitra přistupuje k řečništi]].
Já jsem, pane ministře, já se vám omlouvám, já jsem přehlédl s přednostním právem předsedu klubu ODS. [[Ministr usedá zpět ke stolku zpravodajů]].
Já mám procedurální návrh a hned zdůvodním proč. Pokud mám dobré informace, tak ten pozměňovací návrh, který schválila Poslanecká sněmovna, s kterým tak nesouhlasí Senát, původně připravovalo Ministerstvo vnitra, aby následně, kdy si ho prohlasovala vládní většina, Ministerstvo vnitra šlo do Senátu s tím, že je to legislativně špatně. A ona samotná problematika těch volebních nákladů, těch třetích registrovaných subjektů je poměrně složitá. Já bych byl docela rád, aby nám osvětlili senátoři svůj postup. Protože ono to vypadá jako úplná technikálie, já to jako technikálii nepovažuji a myslím si, že by bylo vhodné - podle mě ráno jsme se na grémiu dozvěděli, že senátoři počítají s tím, že dneska budeme projednávat všechny vrácené zákony. Tak pokud tady nejsou, tak já navrhuji přerušit projednávání tohoto bodu do přítomnosti zástupců Senátu. Děkuji.
Já tomu rozumím, pane předsedo, ale podle zákona o jednacím řádu samozřejmě dám hlasovat o vašem návrhu, ale podotýkám, že Poslanecká sněmovna vzhledem k ústavnímu systému může projednávat i bez přítomnosti senátorů návrh zákona vrácený Senátem. Jenom na to upozorňuji, je to moje povinnost jako řídícího. Čili tady je návrh na přerušení projednávání zákona volebního a dalších zákonů souvisejících podle sněmovního tisku 568/9 a 10. O přerušení tohoto projednávání rozhodneme v hlasování 34, které jsem zahájil a ptám se, kdo je pro. Kdo je proti přerušení tohoto projednávání? Děkuji vám. Hlasování pořadové číslo 34, z přítomných 149 pro 45, proti 62. Návrh nebyl přijat. Takže nezbývá nic jiného než pokračovat, a požádám tedy pana ministra vnitra Milana Chovance, aby se za navrhovatele, tedy za vládu České republiky, k usnesení Senátu a k předloženým pozměňovacím návrhům vyjádřil. Prosím, pane ministře, máte slovo.
Vážený pane předsedající, vážené poslankyně, vážení poslanci, dovolte mi, abych stručně připomněl vládní návrh zákona, kterým se mění některé volební zákony a další související zákony. Cílem předkládaného návrhu zákona je zajistit vyšší míru transparentnosti financování volebních kampaní. Předložený návrh zákona je v souladu s programovým prohlášením vlády, v jehož rámci se vláda zavázala ke zpřísnění systému financování politických stran zavedením výdajového limitu pro volební kampaně. S pozměňovacím návrhem Senátu, tak jak je předložen, souhlasím. Podotýkám, že vzhledem k tomu, že se jedná o volební zákon, je třeba, aby Poslanecká sněmovna i Senát přijaly předložený návrh ve shodném znění. Děkuji za pozornost.
Děkuji panu ministrovi, že i upozornil na článek 41 Ústavy České republiky, který se toho týká. Nyní tedy požádám, jestli chcete s přednostním právem do rozpravy. Do rozpravy až, pane předsedo [[Stanjuro]]. Tak nejdřív požádám za ústavněprávní výbor jako garanční výbor pana poslance Chvojku, jestli se chce vyjádřit jako zpravodaj k usnesení Senátu? Není tomu tak. A za kontrolní výbor pan kolega Koníček? Také nemá zájem. V tom případě otevírám rozpravu a udělím slovo panu předsedovi klubu ODS Zbyňku Stanjurovi již v rozpravě. Prosím, pane předsedo.
Děkuji za slovo. Já bych chtěl, aby nám někdo - buď pan ministr, nebo pan zpravodaj - vysvětlil odpovědi na moji otázku. Tady máme pana zpravodaje. Takže já si založím sdružení Podporuju poslance Chvojku, až bude volební kampaň. A zaplatím pět billboardů, na kterém bude napsané Nevolte Chvojku. To můžu, když se k tomu přihlásím. A bude mě to stát, dejme 5 x 10 tisíc, 50 tisíc. Chápu to dobře, že podle sněmovní verze by těchto 50 tisíc se připočetlo do volebních nákladů pana poslance Chvojky nebo jeho politické strany? Toto jste prohlasovali. To je dobrý návod, jak znemožnit konkurenční politické straně vůbec cokoliv udělat, protože budou mít plný limit. Senát to sice opravil, ale na druhé straně vlastně nezastropoval výdaje nás, takže pan poslanec Chvojka má plno přátel po celé republice, kteří ho nechtějí volit, anebo chtějí, to už je jedno - omlouvám se, pane poslanče, to skutečně jenom jako příklad -, ale máme sice strop pro politickou stranu ve všech typech voleb, počínaje krajskými, senátními, sněmovními a prezidentskými, ale strop na toto, na tu volební reklamu, která se děje bez vědomí kandidujícího, což je taky zajímavý výraz, když to bude pozitivní, tak už vidím, jak je to bez vědomí toho kandidáta: "To jsem vůbec nevěděl, těch tisíc billboardů mi koupili kamarádi." A tam ten limit není. Toto je senátní verze? A ptám se, co je lepší. Dobré není ani jedno. A chtěl bych slyšet odpověď buď pana ministra, proto jsem chtěl, ať přijdou ti senátoři a nám vysvětlí, že je lepší nedat nikomu limit, který nám nakoupí deset tisíc billboardů, a do kampaně to nepůjde. Ale budeme se tvářit, že jsme zregulovali výdaje na kampaň, a máme na to úřad a ten nám bude počítat známky a plakáty. Ale někdo jiný, který bez mého vědomí mi udělá kampaň za sto milionů, se do toho limitu nepočítá. A s vážnou tváří tady tvrdíme, že tímto regulujeme výdaje? Možná to není dobře, ale takhle jsem pochopil rozdíl mezi senátní a sněmovní verzí. Vím, že k tomu vystupoval pan poslanec Vondráček, který se za to velmi bral. Tak mi řekněte, co je dobře. Nebo možná jsou dobře oba dva ty příklady. Ale pak s vážnou tváří chcete tvrdit, že regulujeme výdaje na volební kampaň? No jenom někomu. A někomu vůbec. Já si umím představit, já nebudu nikoho jmenovat, protože on si pak hrozně stěžuje, že jsou všichni proti němu, tak ho nebudu jmenovat, kolik má spřátelených osob, firem, institucí, občanských sdružení, jejichž výdaje se do limitu podle senátní verze nebudou započítávat, anebo jejichž výdaje, když použijeme negativní kampaň, podle sněmovní verze se budou odpočítávat tomu, proti komu je ta negativní kampaň namířena. A úplně vážně tady říkáme: a v souladu s koaliční smlouvou a programovým prohlášením vlády jsme předložili návrh zákona, který reguluje výdaje na politickou kampaň. Ano, ale jenom někomu a někdy. Poprosil bych, jestli byste ty dva případy buď potvrdili, nebo vyvrátili. Netvrdím, že mám pravdu. Proto jsem chtěl tady debatovat se senátory, jak to vlastně mysleli. Děkuji.
Nyní je přihlášen pan kolega Plíšek, ale vnímám to tak, že pan kolega Chvojka chce faktickou? Pan kolega Plíšek a potom řádně pan kolega Chvojka a pan kolega Vondráček. Prosím, pane poslanče.
Děkuji za slovo, pane místopředsedo. Měl jsem podobnou připomínku jako můj předřečník. Já jsem upozorňoval už při projednávání v Poslanecké sněmovně, že na jedné straně zavádíme volební limity na výdaje stran na volební kampaně a na druhé straně umožňujeme, že ten zákon je velmi děravý a dá se v celé řadě věcí obcházet. Na jednu takovou věc přišli senátoři. Mně to přišlo docela hodně absurdní, aby negativní kampaň konkurence na jinou politickou stranu byla připočítána té straně, o které je řeč nebo vůči které je ta negativní kampaň dělána. Mělo by to být přece směřováno k tomu zadavateli reklamy nebo té volební kampaně. A toto je jeden z příkladů. A je jasné, že takových děr v tomto zákoně je skutečně více. Děsím se těch nejbližších voleb, na které se bude vztahovat tento volební zákon, a jsem velmi zvědavý, jak si nově vytvářený Úřad pro dohled nad hospodařením politických stran s tímto poradí. Úřad si nepochybně ani neporadí s tím, když soukromé firmy budou platit a hradit volební kampaň, když soukromé firmy budou platit reklamní spoty a politici v nich budou vystupovat, jak jsme viděli v reklamě na vodňanské kuře. Takže takovýchto děravých míst tento zákon bohužel obsahuje velmi mnoho. Takže nechci, abychom tady říkali, že jsme udělali hodně pro nějakou transparentnost financování politických stran. A právě pro tu děravost a neaplikovatelnost v některých případech my nemůžeme podpořit ani tu verzi, kterou schválil Senát. Děkuji za pozornost.
Děkuji. Nyní pan kolega Chvojka a poté pan kolega Vondráček. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji za slovo. Byl jsem vyzván panem předsedou Stanjurou. Já nebudu mluvit věcně, ale spíše procesně tak, jak se ten zákon projednával na půdě Sněmovny a ústavněprávního výboru. Projednával se dlouze. Je pravda, že se tam přijalo docela dost pozměňovacích návrhů, které se snažily ten původní vládní návrh ještě vylepšit. No a to ustanovení, které se týkalo kampaně placené třetími osobami, a proto se pan kolega Vondráček přihlásil, si pamatuju, že bylo navrženo právě kolegou Vondráčkem a že to byl původní návrh naší všemi milované Rekonstrukce státu. Já nevím teď, jestli jsem pro něj hlasoval, nebo nehlasoval, to je jedno. Co se týče senátorů, neznám jejich motivaci, nechci za ně mluvit, nebyl jsem zpravodajem, který by tuto věc řešil v Senátu, takže by se k tomu měli vyjádřit oni. Já nechci mluvit za ně. Děkuji.
Děkuji. Teď je faktická poznámka pana poslance Vondráčka, potom pana poslance Tejce. Prosím, pane poslanče.
Děkuji za slovo. Vážené kolegyně, vážení kolegové, jsa vyvolán touto debatou - primárně ta inspirace je slovenská. Já vím, že samozřejmě iniciativa se zajímala o tuto otázku. Ano, přiznávám, byl to můj pozměňující návrh, nebyl součástí původního vládního návrhu, takže já bych k tomu měl hovořit, nikoliv pan ministr nebo pan kolega Chvojka. Ale problém je asi na začátku vůbec nastavení té základní premisy. Není cílem se tady snažit regulovat a limitovat veškeré kampaně, protože těch třetích osob - já budu používat termín třetích osob... Já si myslím, že to není možné. Já jsem v diskusích i se slovenskými - s těmi, co už s tím měli nějakou zkušenost... Říkají - nelze to regulovat, nelze naprosto vymýtit tyto nešvary. Otázka zní, kdybychom tuto úpravu neměli vůbec, mohly by to ty třetí osoby dělat? Zřejmě ano. A dokonce už i bez toho, že by byly aspoň registrovány. Takže není smyslem regulovat, ale je smyslem alespoň vytáhnout na světlo. Ať aspoň jdou s jménem na světlo a s částkou na světlo. A ta odpovědnost potom zbývá čistě politická, nikoliv už na straně toho úřadu. A věta, že se ty věci dají snadno obcházet... Ty se prostě obcházet dají. Ne všechny myšlenky, třeba na limity výše darů apod., byly ze strany hnutí ANO. Obcházet se bude vždycky. Je akorát zapotřebí, aby se to aspoň v nějaké rozumné míře dělo před zraky veřejnosti. Doufám, že jsme na tu právní úpravu pohlíželi, ne jestli přináší něco, ale v prvé řadě - poškozuje něco, ubližuje někomu, škodí? Troufám si říct, že v tomto smyslu ne. Neexistuje asi úplně dokonalá právní norma, ale myslím si, že tento pozměňující návrh splnil svůj účel, a to, co si kladl za cíl, tzn. ztransparentnit ty finanční toky i u těch osob, které se -
Pane poslanče, skončila vám doba pro faktickou poznámku. Nyní faktická poznámka pana poslance Tejce, potom přednostní právo ministra vnitra a pana předsedy klubu ODS. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji za slovo. Dámy a pánové, já myslím, že takto to dopadá vždy, když se podvolíme snaze vyhovět dobrým návrhům, které jsou podávány na poslední chvíli a nemají úplně přesně prověřeny všechny detaily. Nicméně na obhajobu toho návrhu bych řekl, že úplně nesouhlasím s tím, že lze vyložit návrh tak, že se ty limity, tak jak to zaznělo ze Senátu, takto sčítají. Nicméně asi se nestane nic, pokud ten návrh schválíme v senátní verzi, tzn. ve verzi, která je bez regulace třetích stran. Jediným řešením, o kterém jsem hovořil na výboru, je totiž řešení, které někteří označovali za protiústavní. A to je, že by po dobu volební kampaně, např. 60 nebo 90 dnů přede dnem voleb, nesměl nikdo jiný než registrované politické subjekty, které mají stanoveny limity, vést volební kampaň, která je samozřejmě definována. To je asi jediný účinný způsob. Nicméně byli jsme upozorněni na to, že by mohl být protiústavní, protože by narážel na právo vyjádřit svůj názor svobodně na téma voleb. To je bohužel problém, který tady je. Já jsem přesvědčen, že zavedení limitu pro politické strany je krok správným směrem. Nicméně uznávám, že tak jak o tom hovořil pan předseda Stanjura, tady může být riziko obcházení ze strany těch, kteří nebudou registrováni a především by neměli žádný limit. Takže určitě to je věc k zamyšlení. Ale jak říkám, myslím si, že za této situace je méně rizikové schválit návrh v senátní verzi.
Děkuji panu poslanci Jeronýmu Tejcovi i za dodržení času k faktické poznámce. A nyní s přednostním právem pan ministr vnitra Milan Chovanec, poté pan kolega Stanjura. Prosím, pane ministře, máte slovo. Ale ještě než začnete mluvit, požádám kolegy, aby zaujali svá místa a rozpustili ty hloučky po sněmovně. Hlasujeme velmi závažnou právní normu, na kterou platí mimořádná pravidla z Ústavy, tak jak již pan ministr ve svém úvodním slově řekl, protože není možné přehlasovávat Senát. Je nutné, aby obě komory došly ke shodnému usnesení. A bylo by dobré, abychom to vnímali, protože to vážným způsobem upravuje politickou práci v České republice. Děkuji za klid. Prosím, pane ministře, máte slovo.
Já abych tady vysvětlil ten rozdíl mezi verzí Poslanecké sněmovny a verzí Senátu České republiky. Z mého pohledu tam došlo k tomu, že Senát de facto umožnil, aby politická strana odmítla tu negativní kampaň, protože kampaň třetích osob do výše 1,8 mil. půjde započítat pouze se souhlasem toho politického subjektu. Pokud by ta verze Poslanecké sněmovny, kterou nepřipravovalo v této podobě Ministerstvo vnitra, vznikla tady v rámci legislativního procesu návrhem jednoho z koaličních partnerů, který to s námi nekonzultoval, ale to je samozřejmě jeho svaté právo, tak by to samozřejmě bylo započítáno automaticky. [[(17.00 hodin)]] Z toho plyne, že pokud bych do toho, jak mi napověděl pan předseda Stanjura, prostřednictvím pana předsedajícího, kdybych do toho zahrnul např. svou nedávnou kampaň, tak už bych žádný limit neměl. T akže teď je to o tom, že tato strana může tuto kampaň odmítnout a má právo říci: Toto se do toho limitu nezapočítává. Z našeho pohledu, z pohledu Ministerstva vnitra, ten senátní návrh je logičtější a odstranil určitá nebezpečí, která tam byla.
Děkuji a nyní prosím k mikrofonu předsedu klubu ODS Zbyňka Stanjuru. Prosím, máte slovo.
Já bych zareagoval na slova pana poslance Vondráčka. On má takový nevinný obličej a vždycky říká, jak to všechno chce dělat dobře a jak to myslel dobře a že to vlastně je dobře. Ale v zásadě jste, pane poslanče prostřednictvím paní místopředsedkyně, řekl, že když si nějaký majitel dopravní firmy objedná negativní reklamu na koaličního politika, tak v tom vašem výborném a transparentním návrhu se to sociálním demokratům odpočítá z jejich výdajů a z jejich limitů na volební kampaň. Takový hezký, dobrý, transparentní návrh jste podal a prosadil v Poslanecké sněmovně. Neříkám, že to není transparentní, ale je to úplně na hlavu. To se na mě nezlobte. Připočítávat ve sněmovní verzi negativní kampaň třetí osoby do limitů toho, vůči kterému negativně míří kampaň. A vy takhle vlastně říkáte: Ne nevadí, hlavně že o tom víme. Ale z toho limitu se to odpočítává. A to mi nepřipadá ani logické. To, že to víme, někteří se k tomu hlásí, to není ani tajné, že?, když to někdo vyndá, podepíše se pod to, je to podle mě správně, neměla by být anonymní reklama. Na druhé straně pan ministr říká, že ten limit pro třetí osobu, abych použil tu stejnou terminologii, je 1,8 milionu korun. Takže když jich najdete deset, tak už je to 18 milionů korun. Když jich najdete 50, a to není zas tak významné číslo, to je v každém kraji zhruba čtyři a v některých krajích méně než čtyři, tak jste na 90 milionech, které má samotná politická strana jako limit. A když jich najdete více než 50, třeba v každém kraji pět, to už máte 70 krát 1,8 milionu, tak třetí osoby mají vyšší limit než politická strana, která vede regulérní kampaň. A vy říkáte: Hlavně že se o tom ví. Ha. Já nevím, kolik občanů čte pod tím billboardem, kdo ho objednal. Fakt nevím. Dobře. I kdyby to tak bylo, tak aspoň nemluvte o tom, že regulujete výdaje na volby. Nic takového neděláte. Jenom říkáte: Chceme vědět, kdo to platí. My to mnozí tušíme, zejména u vašich kampaní. Fakt tušíme, stačí, když se podíváme do výroční zprávy, a kdo půjčuje peníze jednotlivým subjektům, které sedí v Poslanecké sněmovně, takže všichni víme, kdo to platí. To není žádná nová informace. Ale je to logické? Rozuměl bych tomu, kdyby třetí osoby dohromady měly nějaký limit, např. 20 % nebo 25 %, toho, co má politická strana, aby to vždycky byla menšina, aby to nebyla většina. Nebo bych rozuměl tomu, že má třetí osoba limit a současně limit nemá politická strana. Ale takhle jste to nastavili. Kdyby tam bylo 18 tisíc, tak v pořádku, kdyby to měly být malé dary. Proč ne, když se najde deset tisíc občanů, každý z nich dá 18 tisíc. Ale ne 1,8 milionu. Takže tady já vidím to pokrytectví, tu rétoriku, jak něco regulujeme a snižujeme náklady na kampaň, ale reálně to tak být vůbec nemusí. Neříkám, že to tak bude, to až praxe ukáže. My ten zákon nepodpoříme ani v jedné verzi právě díky těm otazníkům a nejasnostem ohledně třetích osob. A spojovat politický názor každého občana, který může svobodně vyjádřit, s tím, že současně mám právo objednat si např. televizní reklamu u těch 50 osob za 100 milionů, tak to nevím, jestli je ústavní právo, že musím mít právo objednat za 100 milionů kampaň. Takže my to vždycky přeháníme. Myslím, že je naprosto v pořádku, aby každý mohl vyjádřit v kampani a pověsil na svůj plot "já podporuji toho, já volím toho, nevolte toho". To je naprosto v pořádku. A když už jsme to chtěli nějakým způsobem umožnit, a já jsem pro, tak jsme z toho třeba mohli vyjmout televize, které samozřejmě mají zdaleka největší dosah. Nebo billboardy. Nevím, jestli je ústavní právo koupit si billboard. To není to, že mám ústavní právo říci svůj názor. To jsou přece dvě úplně jiné věci. Příště pak ad absurdum bychom mohli říct, že mám právo na bezplatný billboard, když mám menší příjem, abych měl stejně rovnou šanci vyjádřit svůj názor na poli jako ten můj bohatší soused. A to už bychom se dostali do nějakých absurdních rozměrů. Takže zvažte sami, zda ten zákon přispívá. Já osobně jsem přízniv limitů na kampaně, ale netušil jsem, že nám tam proniknou třetí osoby, a když jsme je chtěli řešit, tak jsme mohli říct, že třetí osoby nemohou vést kampaň např. 60 dnů ve formě placené inzerce v televizi, v rádiu a billboardech. To si myslím, že by to v souladu s Ústavou mohlo být, případně by to posoudil Ústavní soud, zda to je ústavně konformní, nebo ne. To neznamená, jak jsem říkal, že mohu na všech sociálních sítích, všude, jak mohu, říkat svůj osobní politický názor, koho volit, koho ne, koho podporuji a koho doporučuji nevolit. Omlouvám se - pan poslanec Chvojka, já jsem ho tak trochu vyvolal, ale jenom fakt trošku. Já jsem říkal: buď pan ministr, nebo pan zpravodaj. Je hezké, že jsem slyšel, jak se to projednávalo, já vím, jak to funguje. Já jsem se ptal, zda ty dva moje příklady odpovídají realitě ve sněmovní a v senátní verzi. Protože já jsem je dal trošku jako absurdní příklad. Na to jsem se odpovědi nedočkal a myslím si, že, bohužel, ano, pak je třeba vybírat. Možná, že o něco logičtější je senátní verze. Ale dávat třetím osobám do rukou moc, že ony budou určovat celkovou výši nákladů na kampaň a ony určí, a vy máte 90 milionů... No jděte se vycpat, s takovou částkou vás nikdo neuvidí.
Děkuji. Eviduji dvě faktické poznámky. Prvního prosím k mikrofonu pana poslance Fiedlera, po něm se připraví pan poslanec Vondráček a pak řádně přihlášený pan poslanec Benda. Prosím, vaše dvě minuty.
Děkuji za slovo, paní předsedající. Když jsme projednávali tento tisk tady ve Sněmovně, tak jestli si, kolegové, pamatujete, říkal jsem tady, že se pozastavuji nad tím, jak jednoduše, v klidu tento zákon prošel, jak se tady o tom moc nediskutovalo, podle mého názoru velmi podstatný zákon. A teď tady, to, co říkal kolega Stanjura, přesně vidíme ty důsledky, jak jsme to tady podcenili. To jsem jen chtěl zmínit to, že reaguji na to, co se odehrálo před chvilkou. Já jsem tam dával pozměňovací návrhy, neprošly, to není podstatné, rozhodli jste, jak jste rozhodli, nicméně ta jednoduchost, jak tento složitý zákon prošel Sněmovnou, mě překvapila. Ale proč jsem se přihlásil k faktické poznámce. Mezitím jsem si načítal nějaké sněmovní tisky, tedy tento, díval jsem se do historie. Otázka na pana ministra. Nevím, pane ministře, jestli jsem dobře poslouchal nebo jestli jsem to dobře vnímal. Vy jste řekl, že ten daný politický subjekt se vyjádří k tomu, že akceptuje to, že to bude započítáno do toho jeho limitu. To se bude vyjadřovat k pozitivní reklamě, nebo k negativní reklamě? Kdo bude rozhodovat o tom, jestli to je pozitivní reklama, nebo jestli to není negativní reklama? Co když se třeba, nechci se nikoho dotknout, nebudu konkrétně jmenovat, nějaká politická strana, která je tady ve Sněmovně, domluví s někým, že mu objedná reklamní kampaň, on mu tu kampaň udělá a pak řekne: Já to nechci do limitu. No krásně si tím zvýší ten svůj limit a ten objem. Kdybyste na to mohl, pane ministře odpovědět. Podle diskuse, která se tady nyní odehrává, mě to vede k tomu, že se asi přikloním k názoru pana kolegy Stanjury a asi nepodpořím ani jednu verzi, protože se nám tady opět podařilo vyrobit něco, co je takový nepodařený kočkopes.
Děkuji. Nyní prosím s faktickou pana poslance Vondráčka. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo. Nejprve vaším prostřednictvím k panu Stanjurovi. My se v podstatě nehádáme. Tady jde akorát o to, že zřejmě to každý vidíme z jiného úhlu pohledu a o tom problému víme. Tenhle návrh byl přijat na půdě ústavněprávního výboru po řádné diskusi, po řádné diskusi tady, nebylo to ze dne na den. Případné limity typu, že bychom dali limity i těm třetím osobám, i takové věci zaznívaly, nicméně zase zřejmě narážíme na hranici ústavnosti, stejně jak říkal pan kolega Tejc, co se týče vůbec zákazu jakékoli reklamy. [[(17.10 hodin)]] O co nám jde? Konec anonymních kampaní, ať už pozitivních, negativních, nebo urážlivých. Vždycky tam bude rovnítko zadavatel volební kampaně, bude tam nějaký autor. A poskytovatel reklamních služeb to bude muset respektovat. Buď tam bude politická strana, nebo tam bude třetí osoba, o které se ví. Nikdo jiný to nesmí udělat pod pohrůžkou pokuty. O to šlo. O to šlo hlavně v tom návrhu. Nemůžu říct, že jsem úplně srozuměn s diskusí v Senátu, nicméně respektuji to, že to tam domýšleli až řekněme mírně ad absurdum a přijali toto upřesnění, a zachovává původní myšlenku věci. Takže s tím nemám problém. Opravdu nebylo cílem regulovat, ale pouze ukázat na světle a zamezit anonymním dalším volebním reklamám, volebním kampaním. A znova ta otázka: Kdybychom tam tuhle část vůbec neměli, tak bychom se s tímhle nešvarem zřejmě díky těm limitům, co zavádíme, potýkali ve vyšší míře, než se možná budeme potýkat. To ukáže až čas. Poslední věta. Zřizujeme nový úřad, který se bude touto tematikou zabývat. Zákon jasně hovoří o tom, že se kampaně budou posuzovat podle toho, zda se tak činí s vědomím, či bez vědomí toho konkrétního subjektu. Chápu, že to může vyvolávat někdy v praxi problém, ale musíme snad všichni předpokládat, že zafunguje nějaká kvalita toho úřadu a zdravý rozum.
Váš čas, pane poslanče. [[Posl. Vondráček: Děkuji.]] Děkuji. Nyní prosím s přednostním právem pana ministra Dienstbiera. Prosím, máte slovo.
Vážená paní místopředsedkyně, vážené paní poslankyně, páni poslanci, já bych se tady pokusil nějak stručně zrekapitulovat to, jak proběhlo jednání v Senátu, resp. ta argumentace, byť nejsem pověřen za Senát, abych tady vystupoval. Návrh, který byl schválen v Senátu, vychází z jednoduché logiky. V zásadě ze závěru, že není možné zakázat třetím osobám vést kampaň a sdělovat svoje názory během kampaně, tak jak to tady zmiňoval Jeroným Tejc, protože samozřejmě nejdůslednějším a nejkontrolovatelnějším řešením by byl takový zákaz, nicméně v Senátu nebyl názor, že je možné zakazovat třetím osobám za jakýchkoliv okolností vést kampaň. To si myslím, že je v pořádku. Mohou tady být i subjekty, které nechtějí podporovat vyloženě nějakou stranu nebo vést kampaň proti ní, ale chtějí se vyjádřit nebo okomentovat postoje stran k nějakému konkrétnímu problému, a zcela jim to zakazovat asi není úplně v pořádku. V takovém případě ovšem není přijatelné, aby se kampaň takových subjektů, které vedou kampaň pro nebo proti nějaké straně bez dohody s ní, započítávala do jejího limitu. To by samozřejmě bylo zcela nesmyslné, protože by šlo účelově zlikvidovat kampaň té které strany, protože cíleně by se jí mohl vlastně zrušit ten limit. Limit pro jednotlivé subjekty, které se zaregistrují a zúčastní se kampaně, je stanoven. Je tady samozřejmě určité riziko, že subjektů může být velké množství, to znamená, že ta částka se načítá. Ale tady samozřejmě to není mezera právní úpravy v situaci, kdy se v Senátu většina rozhodla nevylučovat kampaň třetích osob. Já bych to přirovnal k právu hospodářské soutěže. To také nemá mezeru, není vadné, protože jsou tady kartely. Sankce může přijít v situaci, kdy se ten kartel prokáže. Když se kartel neprokáže, přestože je, tak sankce není. To není chyba zákona, to je v zásadě obecný právní režim. A stejně tak to bude fungovat v tomto případě. Pokud někdo povede bez dohody s politickou stranou kampaň, tak se to nezapočítává. Pokud se prokáže, že ve skutečnosti je tam dohoda s tou stranou a že to je obcházení zákona tímto způsobem, tak samozřejmě přijde sankce. Ale lépe to v právu nastavit nelze a důvody, proč to Senát takto schválil, si myslím, že jsou z tohoto zřejmé. A možná poslední poznámka. Říkal jsem to myslím i v Senátu. Tato právní úprava není vyčerpávající úpravou financování volebních kampaní jednou provždy. Všude na světě, kde přijali podobnou právní úpravu, se k tomu periodicky vracejí, reagují na zkušenosti z praxe a tu úpravu doplňují, vylepšují. Také třeba proto, že se objevují nové způsoby vedení kampaně, nové způsoby financování a je na to potřeba reagovat. Děkuji za pozornost.
Děkuji. Eviduji jednu faktickou poznámku pana poslance Fiedlera. Prosím ho tímto k mikrofonu, poté přednostní právo pan ministr Chovanec a poté řádná přihláška pana poslance Bendy. Prosím, máte slovo.
Děkuji. Pan senátor Dienstbier mi tady částečně odpověděl na dotaz, který jsem vznášel vůči předkladateli panu ministrovi, avšak nevyvrátil mé pochybnosti, protože pan senátor Dienstbier a pan ministr Dienstbier tady řekl, že pokud to bude volební kampaň nedomluvená, tak se tomu subjektu nezapočte, a pokud bude domluvená, ale nebude přiznaná, tak se to následně prokáže a bude sankcionován. A tady je ten háček! Kdy se mu to prokáže? Až bude po volbách? To je komické! Uvědomte si, kolegové, až budeme vzápětí hlasovat, že tady chceme uvést něco, zřídíme nový úřad, a já začínám mít velmi vážné obavy o funkčnosti toho, co chceme zavést. Vůbec nejsem proti tomu, abychom zpřísnili pravidla volebních kampaní. Naopak, já to velmi podporuji, ale začínám být čím dál více na pochybách o tom, jestli to, o čem tady debatujeme, je opravdu tak detailně promyšleno, a naopak to ve mně vyvolává spíše další, nové a nové otazníky. Jak dlouho to budeme posuzovat, jestli to bylo, nebo nebylo domluveno? Kdo to bude posuzovat? Jaké bude právo odvolání? Lhůta na odvolání? Je to velmi, velmi nejasné. Děkuji.
Děkuji. Nyní prosím s přednostním právem pana ministra vnitra. Prosím, máte slovo.
Vážená paní předsedající, vážené poslankyně, vážení poslanci, já jsem se asi předtím špatně vyjádřil. Já to zkusím tedy ještě dokonkretizovat. Úřad, který vzniká, samozřejmě ty věci, o kterých hovoříme, se budou domlouvat s ním dopředu. To znamená, ten, kdo chce podpořit politický subjekt, se musí nejprve zaregistrovat. Pokud ten politický subjekt nesouhlasí s kampaní, která bude vedena, smí tato třetí osoba utratit částku do maximální výše 1,8 mil. korun s tím, že se nezapočítává do limitu volební kampaně. To je z toho důvodu, o kterém hovořil pan kolega Dienstbier, že někdo může chtít vyjádřit názor k té politické straně možná i formou negativní kampaně nebo alespoň způsobem, se kterým ta politická strana nebo politický subjekt nebo kandidující subjekt prostě a jednoduše nesouhlasí. Pokud ta třetí osoba bude mít souhlas daného politického subjektu, tedy kandidujícího subjektu, může být kampaň samozřejmě větší než 1,8 mil., maximálně však do výše limitu daného pro jednotlivý typ voleb. To znamená, to je mechanismus, který tady je, ovšem dopředu registrace, a pokud by třetí osoba dejme tomu i v rámci negativní kampaně bez souhlasu kandidujícího subjektu utratila částku vyšší než 1,8 mil. korun, dostane od nového úřadu poměrně výraznou pokutu. Pokuta je natolik citelná, aby si to ta třetí osoba rozmyslela. Pokud bychom přijali právní úpravu Poslanecké sněmovny, tak de facto bez souhlasu té politické strany by mohl kdokoliv udělat kampaň až do výše celkového limitu a v podstatě by znemožnil tomu politickému subjektu dělat vlastní kampaň, anebo by tam byl minimálně spor o to, která kampaň je která. Z tohoto důvodu mi přijde senátní návrh logičtější, proto ho Ministerstvo vnitra podporuje v té předloze, která je dnes k hlasování. Děkuji.
Děkuji. A nyní již prosím k mikrofonu pana poslance Bendu s řádnou přihláškou. Prosím, máte slovo.
Moc se omlouvám, vážená paní místopředsedkyně, vážený pane ministře, vážené dámy, vážení pánové. Já myslím, že je naprosto tragické, že tady není zástupce Senátu a že to fakt nemůžeme dodělat. Já nevím, kdo z vás ví, co v tom zákoně je v tuto chvíli za text. Já si tím sám nejsem jist. A moc by mě zajímalo, jestli to ve skutečnosti ví pan ministr, co regulujeme a co neregulujeme. Já se to celou dobu tady snažím dávat dohromady a mám pochybnost o tom, že výklad, který je zde vykládán, je vůbec smysluplný. Neprobudili se senátoři, nebo aspoň jsem neměl pocit, že se probudili senátoři. Probudilo se Ministerstvo vnitra, aspoň ze zpráv, které mám ze Senátu, které začalo říkat, že se musí regulovat nějak jinak. [[(17.20 hodin)]] Jenom zrekapituluji. Návrh pana poslance Vondráčka tady byl předložen 17. 3., 30. 3. byl schválen na ústavněprávním výboru. Druhá čtení probíhala 12. 4., 25. 5. a 1. 6. Dva měsíce čisté měli všichni na to, aby si to studovali. 15. 6. ústavněprávní výbor před třetím čtením, 29. 6. schváleno v této Sněmovně ve třetím čtení. A teď přijde někdo během léta do Senátu a začne říkat, že to je všechno blbě a že registrované třetí osoby jsou totéž jako třetí osoby. A řekne se: ono by hrozilo to nebezpečí, že registrovaná třetí osoba se bude započítávat do limitu politické strany, a proto musíme z limitu politické strany vyjmout ty, se kterými nesouhlasí. Ale moc prosím, fakt by mě zajímalo, kdo ví, jaké je dneska znění paragrafu 16 písm. c) odstavce 3, do kterého ten Senát dává výjimku. Pokud mám správně usnesení Poslanecké sněmovny, tak do částky podle odstavce 2 se započítávají částky, které kandidující politická strana, politické hnutí nebo koalice, jejich kandidát nebo nezávislý kandidát uhradili nebo mají uhradit včetně částek, které uhradily nebo se za ně zavázaly uhradit třetí osoby. Do tohoto textu se vkládá podle usnesení Senátu "s jejich vědomím". A máme pocit, že jsme něco zregulovali. A já se obávám, že jsme to jenom fatálně otevřeli. Protože tohle je účast třetích osob na regulérní volební kampani toho kandidujícího subjektu. A tady někdo může najednou přijít, jako se chudákovi nezvolenému prezidentovi náhle stalo, že po tom, co se stal ministrem financí, tak za něj byly uhrazeny volební dluhy - tady může někdo přijít a říct: "No já to za vás uhradím. Já se nezúčastňuji jako zvláštní osoba volební kampaně, na mě se vůbec žádná registrace nevztahuje. Já za ně uhrazuji jejich dluhy." A když, a najednou nebude s jejich vědomím, on řekne "Já jsem byl v bezvědomí.", tak je možné ten dluh uhradit? Bojím se, že ta senátní verze přináší mnohem větší komplikace a mnohem větší rizika, než která přinášela sněmovní, a že může vést naopak k tomu, že kromě té kampaně těch třetích osob, které všichni víme, že zregulujeme velmi složitě, tak ještě jsme úplně deregulovali kampaň politických stran. Moc poprosím, abychom se teď rozmysleli, jestli nemá být text včetně usnesení Senátu promítnutého - protože víme, že se nemůžeme vrátit k usnesení Poslanecké sněmovny, jsme v nějaké pasti volebních zákonů - aby byl skutečně rozmnožen tak, jak dostáváme, nebo dán k dispozici tak, abychom věděli, o čem se bude hlasovat, aby tady byl někdo za ten Senát a byl schopen tu jejich verzi obhájit. Já fakt tvrdím - a je to poskládané z tisků, které nám sem takhle přinesli, Senát k tomu nedal žádnou důvodovou zprávu, nedal ani svoje standardní takové to odůvodnění. A já se bojím, že schválíme-li senátní verzi, tak jdeme mnohem horší a mnohem nebezpečnější cestou. A to jsme se na registraci třetích subjektů mohli úplně vykašlat, když řekneme, že mně na moji kampaň, na moji kampaň když mi někdo přispěje a já řeknu "Bylo to bez mého vědomí.", tak že se to do mojí kampaně nezapočítává.
Děkuji.Nyní prosím k mikrofonu předsedu klubu ODS Zbyňka Stanjuru a poté pana ministra Chovance. Prosím, máte slovo.
Nejprve chci říct, že nejsme pod žádným časovým tlakem. První volby, kterých se to má týkat, jsou sněmovní volby zhruba za třináct měsíců. Skutečně si myslím, že jsme chybovali, že jsme nepřerušili jednání, aby tady byli zástupci Senátu. Když mluvil pan ministr Dienstbier o poučení z proběhlé kampaně a pak úpravě toho zákona, tak už jsme tady měli jednu kampaň, kde byly limity volebních výdajů. Mluvil o tom můj kolega Marek Benda. Je to normální, aby zůstaly nezaplacené faktury, a potom, když se kandidát stane ministrem financí, někdo za něj ty faktury uhradil, a my se tváříme, že všechno proběhlo transparentně a skvěle? A nemá náhodou Marek Benda pravdu, že tímhle tím jsme to otevřeli? Že já to objednám, nezaplatím a pak řeknu "Já o tom nevím. A tady ten kolega těch 85 milionů za nás zaplatil, ale bez našeho vědomí."? To přece není normální. Já fakt doporučuji jednání přerušit, ten tisk jakoby v platném znění toho návrhu po Senátu vytisknout, požádat senátory, aby to pořádně přišli zdůvodnit a vysvětlit. Pak se nic nestane, když to odložíme, protože se to netýká letošních voleb logicky, a nejbližší volby jsou zhruba za třináct měsíců, pokud ovšem někdo neplánuje předčasné volby. Ale to by muselo hlasovat 120 poslanců a poslankyň v této Poslanecké sněmovně a já si myslím, že ne. Fakt nejsme pod časovým tlakem a není žádný důvod. A opravdu mi vadí - já vím, že tady nemusí být, a ani jsem nenamítal, že nemůžeme projednávat bez přítomnosti senátorů, ale zrovna v bodě, kde se obě komory musí shodnout, tady není ani noha ze Senátu. Já už si nevzpomínám, jak četl pan místopředseda Filip seznam těch senátorů - měl jsem pocit, že to je prezenční listina z jejich schůze, pokud ovšem bychom odhlasovali, že tady můžou dneska vystoupit. A ani noha. Tak já nevím. Senát asi dohodu se Sněmovnou nepotřebuje. Pak mám ještě jiné řešení, možná ještě lepší. Pokud to nechcem přerušit, dejme si pauzu pět minut, zkusme se domluvit, zkusme to odmítnout, a jak říká klasik v jednom slavném českém filmu, pane ministře: znovu a lépe, pane správče. A můžeme se k tomu vrátit a všechna ta rizika zvážit. Když nám vláda umí poslat zamítnuté zákony za tři dny zpátky, nebo za tří týdny, když je to o NKÚ, tak co by vláda neuměla poslat znova návrh zákona volebního třeba do tří měsíců? To by pořád v pohodě stačilo před tou příští volební kampaní. Anebo všechna ta rizika, o kterých mluvíme, někdo zná, namodeloval si je do návrhu zákona a už si připravuje kampaň s tím, že ví, jak on bude ten, který využije nová pravidla, a ti ostatní konkurenti se budou ještě divit, co všechno se dá při regulaci a maximálním limitu volebních výdajů zaplatit třetí registrovanou osobou nebo třetí osobou. Již to, že máme dvě kategorie a mluvíme jednou o té, jednou o té a na každou z nich se pohlíží podle toho zákona úplně jinak. Takže procedurálně navrhuji, abychom přerušili projednávání toho bodu do příštího úterka, dostali jsme, pokud to Sněmovna schválí, abychom dostali návrh zákona včetně zapracovaných změn ze Senátu. Věřím, že senátoři ze Senátu přijdou, aby to vysvětlovali. To jako první krok. Pokud to neschválíte, tak všem doporučuji, abychom nepodpořili senátní verzi, a tím pádem měli novou možnost se nad tím zamyslet a ta rizika minimalizovat. Děkuji.
Ano, já o vašem návrhu nechám hlasovat. Přivolám kolegy z předsálí. Všechny vás odhlásím. Poprosím, abyste se všichni zaregistrovali svými kartami. Nyní budeme hlasovat o procedurálním návrhu pana poslance Stanjury na přerušení tohoto bodu do příštího úterý, tj. 13. 9. Zahajuji hlasování a táži se, kdo je pro. Zmáčkněte tlačítko, zvedněte ruku. Proti? Hlasování končím. Je to hlasování s pořadovým číslem 35, do kterého je přihlášeno 147 přítomných. Pro 61, proti 66. Návrh byl zamítnut. Mám tady faktickou poznámku, musím jí dát přednost. Prosím pana poslance Vondráčka. Prosím, máte slovo.
Chtěl bych pogratulovat kolegovi Stanjurovi ke kvalitní opoziční práci, kdy chce zbrzdit tady tento zákon. Nicméně ta problematika třetích osob je skutečně svým způsobem ne to hlavní. Nechci říct marginální, ale není to podstata toho návrhu. Ty volební zákony přinášejí mnohem důležitější věci. Jsou spojeny se zákonem o sdružování v politických stranách, který už prošel oběma komorami a je, tuším, u podpisu pana prezidenta. Teď se ale chci ptát. Já jsem takový pomalejší, tak se na to radši zeptám. Takže bude nějaká prezidentská kampaň, kde už máme limit, je nepřekročitelný, takže ten kandidát nemůže nechat větší dluhy, než je ten limit, protože už se pohyboval jaksi v těch mantinelech, no a zůstanou nezaplacené. [[(17.30 hodin)]] A když někdo třetí přijde, tak je zaplatí, ale dodrží ten limit. Kdyby přišel někdo teď po těch volbách a ex post by platil něco, s čím překročil ten limit, tak už není registrovaný. Opět se poruší zákon. Takže já si myslím, že to ošetřeno je včetně všech otázek, které si kladl kolega Benda. Já si myslím, že na ně odpovědi máme, a až mě mrzí, že mě nenapadla taky ta argumentace s těmi kartely. Tam se bude prostě prokazovat, zda to bylo s nějakým vědomím, nebo bez. Zda to byla tajná nebo veřejná dohoda, nebyla. Ale opravdu smysl toho celého návrhu je jenom odstranit ty anonymní kampaně, ne regulovat. A to je asi ta základní bariéra, proč se nemůžeme nějak normálně domluvit, ale vzniká tady tahle diskuse. Děkuji.
Děkuji. Eviduji dvě faktické poznámky. Pane ministře, musíte počkat. Prosím místopředsedu Sněmovny Vojtěcha Filipa a po něm pana poslance Zdeňka Stanjuru. Prosím, máte slovo.
Děkuji. Vážená paní předsedající, paní kolegyně, páni kolegové, já to vnímám jinak, než řekl kolega Vondráček. To není otázka opoziční práce. Prosím vás, to je zákon o politických stranách, o financování volební kampaně a v tomto ohledu tedy, promiňte mi, jestliže je někdo v opozici nebo v koalici, je úplně na stejné lodi. A my tady máme opravdu velmi vážný problém s tím, že se vystavujeme tomu, že třetí osoby registrované, neregistrované, ještě paní senátorka Wagnerová popsala v tom svém dokumentu, který poslala ze Senátu, ta změna, která v Senátu nastala, mění ta pravidla. Tak si tedy řekněme, jestli vůbec máme v úmyslu něco regulovat, dát tomu nová pravidla, nebo to celé zamlžit. To je samozřejmě zásadní věc. Už to, že zřizujeme úřad, že ten úřad zásadním způsobem prolamuje článek 5 Ústavy, svobodnou soutěž politických stran, je rizikem pro politický režim, protože, promiňte mi, 15 byrokratů, nebo kolik jich tam zřídíte, bude kontrolovat statisíce členů politických stran, protože těch je u nás registrovaných přes 150. A teď neříkám, kolik má která politická strana politických stran (?). Ale v tomto ohledu my nadřazujeme byrokracii nad politické strany, nad jejich svobodnou soutěž a upravujeme prostředky, které odporují tomu, že ta soutěž má být svobodná, protože má tam registrované neregistrované třetí osoby. To bude tedy pěkný maglajs. To bude pěkný maglajs! A za to chcete nést odpovědnost! Promiňte mi, já ne!
Děkuji. Nyní prosím k mikrofonu s faktickou pana poslance Stanjuru. Prosím, máte slovo.
Panu poslanci Vondráčkovi vaším předsednictvím. Typická ukázka, co jste řekl, urážky. Já jsem proti anonymním kampaním. Říkal jsem to jasně. A nejde o to, že jsem v opozici. Vy jste mi ani jednou neodpověděl na to, jak je výborný váš návrh, tak jste se k němu přihlásil a dneska plédujete za senátní verzi. Tak aspoň přiznejte, že to, co jste prosadili, je blbě, když už nic. A nezkoumejte mé motivy, jestli to říkám, proč [[protože?]] jsem v opozici, nebo ne. A nehodnoťte to. Hodnoťte to, co jsem říkal a na co jsem se ptal, a ne mé motivy. To si opravdu vyprošuji. Já vám taky neříkám, že vaším motivem by mohlo být, zamlžit všechno. V tomhle měl pan místopředseda Filip, já jsem s ním často nesouhlasil, měl pravdu. Jenom v tom uděláte binec a ještě si zatleskáte a budeme říkat, jak je to výborné. Vám nevadí, že někdo se nechá zvolit prezidentem a dluhy pak za něho někdo zaplatí? Hlavně, že se to ví! Ale neví se to v okamžiku té kampaně! Co to jsou citelné sankce pro tohle to... Za jeden mandát ve Sněmovně je jenom čistý příspěvek za volební období 3,6 milionu korun. Tak si představme, že díky překročení kampaně získá nějaká stran 10 mandátů navíc, 36 milionů čistých peněz ze státního rozpočtu všech daňových poplatníků. Jaká je sankce za to, že někdo překročil ten limit? Bude 36 milionů, resp. víc, aby se to nevyplatilo? Bude, nebo nebude? Nebude. Místo abyste věcně polemizovali nebo vyvraceli naše obavy, tak řeknete: blahopřeji vám k opoziční práci, vy ten zákon nechcete. Já nechci špatný zákon. Já už jsem říkal v minulém volebním období, že jsem pro zavedení limitu, ale musí to mít hlavu a patu. Jsem proti anonymním kampaním, anonymním inzerátům, anonymním billboardům. Když má někdo právo a má právo se vyjádřit, tak podle mě má povinnost se podepsat. Takže v tom není vůbec spor. Tak nehledejte spor tam, kde není, a zkuste věcně argumentovat proti našim obavám a výhradám. [[Upozornění na čas.]] To je všechno.
Děkuji. Nyní pan poslanec Vondráček s faktickou, připraví se pan poslanec Fiedler, také faktická poznámka. A poté pan poslanec Benda s faktickou. Prosím, máte slovo.
Děkuji, paní předsedající. Vaším prostřednictvím ke kolegovi. Tu jízlivost do toho komentáře jste tam přidal vy. Já jsem ji tam neříkal. Prostě jste využil těch nástrojů, co má opozice, abyste to celé otevřel, aby se to tady celé znovu řešilo, ačkoliv všichni víme, že jsme v té pasti toho volebního zákona. My už to tady změnit nemůžeme. Tolik k dovysvětlení. Rozhodně jsem vás nechtěl nějakým způsobem osobně napadat. Ta jízlivost tam z mé strany nebyla. Vždycky přece za toho prezidenta někdo platí tu kampaň. To snad nebylo nikdy, že by si to platil sám. Ale v okamžiku, kdy bude platit, tak bude mít ten limit a nemůže platit víc. Já vám v tomto argumentu prostě nerozumím. Jestliže překročí jeho náklady na kampaň, tak překročí limit, překročil zákon, bude sankcionován. A to už nejde zhojit tím, že se objeví potom někdo a zaplatí to za něj. To se stalo v minulosti. Ano, vím to, ale my to chceme spravit tím zákonem. Už se to nestane. [[Poslanec Stanjura oponuje z místa.]] Jak to, že se to nespraví? Já si myslím, že nemáte pravdu. Já jsem otevřený jakékoliv diskusi, pobavme se o tom dál, ale ten příklad, co jste dal, tak jsem na něho teď odpověděl. Tak mi, prosím vás, neříkejte, že vám neodpovídám na vaše věcné připomínky. Já se s vámi rád budu jakkoliv kdykoliv o tom bavit.
Děkuji. Nyní prosím s faktickou pana poslance Fiedlera. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo. Mě hlavně zaujala ta slova, která řekl kolega poslanec Vondráček. Jsme v pasti toho volebního zákona. Přemýšlím, co to znamená, že jsme v pasti toho volebního zákona. To je past, která na nás sklapne, že jsme vyrobili něco nedobrého - nebo jak to mám chápat, jsme v pasti volebního zákona? Já to začínám vnímat tak, že to opravdu není dobrá věc, to, co máme nyní rozhodnout. A ještě prostřednictvím paní předsedající panu kolegovi Vondráčkovi. Mě se to také opravdu dotklo, tak jak kolegů z opozice, že to byla ukázka opoziční práce. To opravdu odmítám. Ale potom se musím z tohoto úhlu pohledu zamyslet nad tímto hlasováním. Velmi pragmatický návrh kolegy Stanjury - pojďme to přerušit, ne zamítnout. Říkali jsme, pojďme to přerušit, zamyslet se, ať se rozhodneme správně. Ale když jsem se podíval na tu tabuli, kdo jak hlasoval, tak pane kolego Vondráčku prostřednictvím paní předsedající, to byla koaliční práce. Výsledek toho hlasování, nezlobte se, to byla koaliční práce, to, co jste předvedli. Ne, my to protlačíme. Nám je jedno, jestli o tom budeme, nebo nebudeme diskutovat, jestli se správně rozhodneme. Prostě to byla ta koaliční práce. Omlouvám se, pane kolego.
Děkuji. Nyní prosím s faktickou pana poslance Bendu, připraví se pan poslanec Stanjura. Prosím, máte slovo.
Vážená paní místopředsedkyně, vážené dámy, vážení pánové, já se moc omlouvám, že se věnuji textu zákona. Možná v této debatě je to nepatřičné, protože něco regulujeme, ale já moc prosím, abychom se skutečně zabývali textem, textací zákona. To, co udělal Senát, možná v dobré víře - já si myslím, že ve zmatené dobré víře, protože podle mého názoru v původním výkladu se v žádném případě registrované třetí osoby, které vedou nějakou kampaň, nemohly počítat mezi ty osoby, které uhradily za kandidáta nebo za kandidující stranu její náklady. Ty je tam vložily samy, ty jsme nějakým způsobem regulovali. A teď tady říkáme, že jestliže Senát to znění, které říká Senát a kde fakt prosím, abychom četli 16 c) odst. 3 ve znění Senátu, do části podle odst. 2, to je limit, se započítávají části, které kandidáti uhradili nebo mají uhradit včetně částek, které s jejich vědomím uhradily, nebo se za ně zavázaly uhradit třetí osoby. [[(17.40 hodin)]] To znamená, když to bylo bez jejich vědomí, za ně, za ně jako objednavatele - já si objednám kampaň za sto mega na sebe, ta není za žádnou třetí osobu, na mě - a někdo mi z ní polovinu uhradí. A náhle je kouzlem těchto slovíček, slovíček dodaných - to když já řeknu "nebylo to s mým vědomím", tak se nepočítají do toho limitu, pane kolego Vondráčku prostřednictvím paní předsedající. To je to, čeho bojím. To je to, co říkám, že tam je nebezpečí, že říkám, že můžu za někoho v průběhu kampaně uhradit. A když se řekne, bylo to bez jeho vědomí [[upozornění na čas]], tak to náhle nepatří do limitu?
Děkuji a nyní prosím s faktickou pana poslance Stanjuru. Prosím, máte slovo.
Já můžu volně pokračovat. Ano, je to tak, jak říkal pan poslanec Benda. Ale jak říká pan poslanec Vondráček, alespoň o tom víme. Ale to je dobře, že o tom víme. To jsme fakt ve shodě. To nechci ironizovat a fakt si myslím, že máme vědět, kdo platí kampaně. Ale pak ten limit nemá žádný smysl. Pak neplatí vaše premisa, kterou jste tady tak obhajoval, že - on to sice zaplatil, nic se neděje, nepřekročil. Ale po úpravě Senátu se to nepočítá do toho limitu. Tak proč máme pak limitovat ty politické strany? A pak mám jeden konkrétní dotaz. Já jsem říkal, kolik dostane politická strana. Abych pořád nebyl ve Sněmovně, tak řeknu Senát, senátní volby - šest let, 6 x 900 = 5,4 milionu korun na státním příspěvku dostane během toho mandátu politická strana. Kolik je ta citelná pokuta? Může mi někdo z těch, kteří chtějí pro to hlasovat, říct, kolik je ta citelná pokuta, pokud ten mandát získal s překročením povolených limitů? Kolik je citelná pokuta, když ta politická strana za ten mandát dostane 5,4 milionu? Je vyšší než 5,4 milionu, nebo není? Já to nevím, já vás nezkouším. Já se prostě ptám. Děkuji.
Děkuji. A nyní prosím s faktickou poznámkou pana poslance Fiedlera.
Když poslouchám kolegy, tak jsem rád, že se konečně k tomuto zákonu rozvířila na půdě Poslanecké sněmovny debata, kterou jsem postrádal u toho řádného projednávání v Poslanecké sněmovně. A to, co tady říkal kolega Stanjura. Pořád se tady teď omlouvám, ale já se k tomu vrátím, na co nahrál kolega poslanec Vondráček. Není to právě ta koaliční taktika? Prostě to prohnat tou Sněmovnou dřív, než na ty díry přijdeme? A ještě jedna věc, kterou jsem zapomněl v tom předchozím vystoupení. To, co tady říkal pan ministr Chovanec - a to není pane ministře vůbec žádná výtka, to je jenom konstatování. Začínáme tady v podstatě mluvit o tom, že bereme na vědomí, že budou existovat nějaké negativní volební kampaně. Mě to dost děsí, že se s tím začínáme smiřovat, že o tom mluvíme jako o realitě, že tohle se bude započítávat. Prosím vás, kolegové, uvědomme si, kam se dostáváme. Že začínáme brát na vědomí, že negativní kampaň, špinicí kampaň, jaksi bude běžnou věcí. To jen tak na okraj. Děkuji.
Děkuji. Nyní prosím k mikrofonu s přednostním právem pana ministra Chovance, po něm pan ministr Babiš. Prosím máte slovo.
Vážená paní předsedající, vážené poslankyně, vážení poslanci. Vaším prostřednictvím bych rád odpověděl panu Bendovi na to, kdo se probudil. My jsme celou dobu, i při projednávání v ústavněprávním výboru, měli negativní stanovisko k návrhu pana kolegy Vondráčka. To nebylo žádné probuzení. My jsme celou dobu říkali, co je s tímto návrhem spojeno za riziko. Pozměňovací návrh, který dnes máte před sebou a který je z dílny Senátu Parlamentu České republiky, s námi byl konzultován. To znamená, mám od našich specialistů v této oblasti odkonzultováno, odsouhlaseno, že tato podoba, tak jak je tady, je bezvadná. Že s ní není problém. K těm drakonickým pokutám, o kterých jsem tady hovořil. Pokud strana překročí mantinel, tedy překročí ten limit pro danou volební kampaň, z toho, o co překročí, platí 1,5násobek. To znamená, platí o 50 % více, než překročila. Pokud překročí o milion, pokuta je tedy 1,5 milionu korun. Mně to přijde jako poměrně významná sankce v neprospěch toho kandidujícího subjektu. U těch kampaní to není - nevím, jestli to bude kampaň negativní, nebo kampaň pozitivní. Tady jde o to, jestli to bude kampaň, kterou ten kandidující subjekt chce. Někdo může některou kampaň považovat za negativní, někdo za neutrální, někdo za pozitivní. Tady jde o to, aby se ten subjekt, který chce vstoupit do politického klání, zaregistroval a měl souhlas daného politického subjektu s tím, jestli se to započte, nebo nezapočte do jejich limitu. Právě k tomu směřuje senátní pozměňovací návrh. Z mého pohledu ta norma, tak jak je teď v senátní podobě, je krokem správným směrem. Nelze vyloučit, že v průběhu času se bude měnit, jako každá norma, která prochází určitým vývojem. K té otázce prezidentského kandidáta a zaplacení dluhů za kampaň. Myslím, že každý, kdo obdrží finanční prostředky, musí je přiznat jako dar, musí je zdanit, musí z nich zaplatit darovací daň. A je-li tam nějaká pochybnost o transparentnosti, nebo důvodech poskytnutí finančních prostředků, pak je přece reálná šance obrátit se na Policii České republiky, aby to vyšetřila. Je-li tam taková pochybnost. Žijeme v právním státě. Toto jsou právní instrumenty, které máme, a já si myslím, že jsou dostatečné.
Děkuji. A nyní s faktickou pan poslanec Chvojka, po něm s přednostním právem pan ministr Babiš. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo, paní místopředsedkyně. Jenom k tomu procesu ještě jednou. Chtěl bych reagovat vaším prostřednictvím na pana kolegu Fiedlera, protože mě trošku zlobí to, co říká. Samozřejmě jsou tady zákony, které se projednávají delší dobu, a jsou tady zákony, které se projednávají kratší dobu. Musím říct, že jak ten zákon, který upravuje financování, tak ten zákon, který upravuje sdružování, ten větší zákon, oba ty zákony, respektive obě ty novely se projednávaly na poměry Poslanecké sněmovny docela dlouho. Tento volební zákon byl na půdě výboru asi třikrát nebo čtyřikrát. Musím říct, že se tam o tom debatovalo. I zástupci vaší, nebo už ne vaší strany, k němu měli různé připomínky a ty jsou občas správné. Takže to není o tom, že tady jde o nějaký návrh, který byl schválen, že se v lednu dal do Sněmovny a prohnal se výborem a opozice neměla právo k němu mluvit a v dubnu se schválil ve třetím čtení. Není to pravda. To, jak říká pan ministr Chovanec, tak to je. Někdy se nepodaří vychytat všechny mouchy. Já samozřejmě nemůžu jako zpravodaj předpokládat, jaké problémy se můžou, ale také nemusí objevit. Můžou se objevit s tím Úřadem pro dohled nad hospodařením politických stran a hnutí. Ale to se uvidí v tom běhu. Ale principy toho zákona jsou nějakým způsobem pokrokem oproti tomu, co tady bylo těch předchozích 20, 25 let. Nebyly tady žádné limity, neřešily se tyhle věci. Takže to je velký krok dopředu. Opakuji ještě jednou, a pan kolega Vondráček se za to na mě zlobit nebude, možná to bude memento do budoucna. Ten pozměňovací návrh vzešel z leckdy nenáviděné, někým milované Rekonstrukce státu. Já jsem pro něj nehlasoval. A opravdu je to memento do budoucna, že asi ne úplně všechno, co oni předkládají, může být správné. Děkuji.
Děkuji. A nyní prosím s přednostním právem pana ministra financí Andreje Babiše. Prosím máte slovo.
Děkuji za slovo. Dneska jsem byl obviněn, že porušuju zákon, ze strany pana poslance Kalouska a pana Korteho, na což jsem na základě konzultací s Celní správou konstatoval, že oba lžou. A můžu to jenom potvrdit, že oba lžou. Protože podle zákona č. 17/2012 § 65 ministr financí posílá stálé komisi pro kontrolu použití odposlechů celní správě zprávu. Za rok 2013 jsem ji podepsal 29. 10. 2014 pod č.j. V153/14/31 a za rok 2014 jsem ji podepsal 2. 10. 2015 pod č.j. V241/15/31. Tady je doručenka do Poslanecké sněmovny. [[Ukazuje.]] Je to v režimu vyhrazené. [[(17.50 hodin)]] Takže ty zprávy jsou vevnitř, dodané [[čte:]] Generální ředitelství cel, odbor 31, Poslanecká sněmovna, Parlament České republiky, tajná spisovna. Stvrzenka o převzetí utajované písemnosti. Převzal PhDr. Jan Gabriel, tajemník Stálé komise pro kontrolu použití odposlechů Celní správy. [[Opětovně ukazuje papír.]] Takže tady je důkaz, že pan Korte dostal zprávu za 2013, za 2014 a že lže a že lže i pan Kalousek. Takže já ho vyzývám, aby se omluvil, protože na ty desítky lží, které tady odzněly, tak je samozřejmě problematické mít jasné důkazy. Ale stačí se podívat, kolik činí dotace na biopaliva na tento rok, ze státního rozpočtu za šest měsíců například 350 tisíc korun. Ten byznys skončil. Takže znovu vyzývám pana poslance Kalouska, aby se omluvil, a pan Korte taky, protože oba lžou. Žádný zákon jsem neporušil a plním si povinnosti ministra financí podle zákona. Děkuji za pozornost.
Děkuji. Eviduji tři faktické poznámky - pana poslance Stanjury, pana poslance Laudáta a pana poslance Korteho. Takže první prosím k mikrofonu pana poslance Stanjuru. Prosím, máte slovo.
Já určitě znám jednací řád. Já vím, že ten, kdo je vybaven přednostním právem, nemusí mluvit k věci. A já jsem jeden z nich, tak to občas také využívám. Ale po poměrně vzrušené a řekl bych poměrně věcné debatě k volebním zákonům přijde pan ministr financí s tímto svým expozé. Já nevím, co s tím máme dělat, jak nám přispěl do rozpravy - ještě faktickou připomínkou. A tady došlo k porušení jednacího řádu. To je zákon, když se dneska chytáme za slovo, kdo porušil zákon. Protože má reagovat na to, co zaznělo v rozpravě k tomuto bodu od předchozích řečníků. V tomto bodě jsme o celnících opravdu, pane ministře, nemluvili. Naštěstí. Mně to vůbec nechybí, že jsme v tomto bodě nemluvili o celnících. Vy jste tu debatu úplně rozbil. Ale úplně. [[Posměch z lavic ANO. Zvyšuje se hladina hluku.]] A teď nevím, jestli skutečně nepotřebujeme čas na poradu klubu, co budeme dělat s tím zákonem, protože jestliže tady budeme debatovat celníky a budou tady někteří poslanci běhat a říkat: vy lžete, ne, vy lžete... Kdyby to bylo aspoň k tomu zákonu, tak mi to vůbec nevadí. Ale je to úplně mimo mísu. Neříkám, že to ministr financí říct nemohl. Mohl. Ale k čemu nám to je? To jste si mohl udělat tiskovou konferenci, pane ministře. [[Ministr Babiš reaguje z vládní lavice: Ještě udělám!]] V pořádku. To vám nikdo nemůže bránit. Ale nevím, jestli jste reagoval na tu docela vážnou debatu o tom, kdo může platit volební výdaje, kdo nemůže, komu se započítává, komu se odpočítává. Úplně jste to svým vystoupením rozbil. A až si zas budete stěžovat, že vám to nejde tak rychle, jak jste chtěli, tak si vzpomeňte na to, jak to dneska od 14. hodiny vypadá [[upozornění na čas]] a kdo tady mluví k věci a kdo ne.
Váš čas, pane poslanče.
Uplynul. Děkuji za upozornění.
Prosím dalšího s faktickou a tím je pan poslanec Laudát. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo, paní místopředsedkyně. Já jsem víceméně chtěl říct totéž. Protože pan ministr neohlásil přednostní právo, začal mluvit úplně z cesty k něčemu jinému.
Omlouvám se, já jsem uvedla, že pan Babiš jde s přednostním právem. Říkala jsem to.
Tak to se omlouvám. Nicméně skutečně, a není to poprvé, vzpomínám si, jak... A když někdo sleduje debatu, tak si musí nutně udělat názor, že už jsme všichni zralí na psychiatrii, protože já jsem něco před zahájením schůze, před schválením programu, někdy v červnu jsem ho kritizoval, načež on se probral v půl jedné a zcela rozbil debatu o spotřebitelských úvěrech. Teď udělal totéž, když potom přátelé na telefonu mu dodali podklady. A skutečně tohle věci neslouží, protože skutečně potom můžeme působit ve smyslu té arabské průpovídky, jak jel Arab po Sahaře a potkal druhého Araba a ptal se ho: Prosím tě, kolik je hodin? Ten mu odpovídá: Pětatřicet ve stínu. A následující odpověď byla: Děkuji, nekouřím. A vy se v tomto stylu chováte. Prosím. Jako skutečně, když se na to někdo kouká, tak už se to nedá poslouchat. Tak aspoň počkejte, až se doprojedná ten bod, do toho udělejte ten svůj mezivstup s čímkoli. A pak aspoň to má nějakou logiku. Ale takhle rozbíjet debatu je velmi nešťastné.
Děkuji. Nyní prosím k mikrofonu pana poslance Korteho s faktickou poznámkou. Prosím, máte slovo.
Děkuji. Opravdu tady nechci mařit debatu o tak důležitém zákoně, takže nechci zde hovořit o tom, co se pokusil nastolit pan ministr. Pro pana ministra: Svolávám kontrolní orgán na čtvrtek 13 hodin. Žádám pana ministra, aby se dostavil s příslušnými doklady, že odevzdal zprávu za rok 2013, 2014, 2015 a první pololetí 2016. To je všechno. Tam bude mít dost prostoru to vysvětlit. Děkuji.
Děkuji. A nyní prosím s faktickou pana poslance Fiedlera.
Bude to k věci na vystoupení předřečníka, nikoli k bodu, který nám svítí na tabuli. Chtěl bych vyzvat pana - teď nevím, koho prvního, protože on vždycky bude jeden uražený, že jsem ho jmenoval prvního. Tak chtěl bych vyzvat pana Babiše a pana Kalouska, a řeknu to i obráceně, pana Kalouska a pana Babiše, aby už zanechali tady těch přestřelek tady ve Sněmovně. Myslím, že to obtěžuje už občany tohle poslouchat, obtěžuje to nás poslance ve Sněmovně. Vidím to tady dneska na sněmovně. Zažil jsem to minulý týden ve středu na rozpočtovém výboru. Prosím vás, už toho nechte. Vyřiďte si to ve volbách v rámci volebního klání, kdo vyhraje. A přestaňte už těmi vašimi invektivami a přestřelkami a minulý týden ve středu na rozpočťáku nadávkami a dříve sprostými výpady už obtěžovat jak Poslaneckou sněmovnu, tak občany. Děkuji.
Děkuji a táži se, jestli se někdo hlásí do rozpravy. Není tomu tak, tudíž rozpravu končím. Dříve než přistoupíme k hlasování, svolám kolegy z předsálí a využiji té chvilky a načtu omluvu paní poslankyně Matušovské, která se omlouvá z dnešního jednání od 18 hodin do konce jednacího dne z osobních důvodů. A nyní přistoupíme k hlasování podle § 97 odst. 4 zákona o jednacím řádu Poslanecké sněmovny. K přijetí následujícího usnesení je zapotřebí souhlasu nadpoloviční většiny přítomných poslanců. Přednesu návrh usnesení: "Poslanecká sněmovna vyslovuje souhlas s návrhem zákona, kterým se mění některé volební zákony a další související zákony, podle sněmovního tisku 568/9, ve znění schváleném Senátem, podle sněmovního tisku 568/10." Dříve než zahájím hlasování, všechny vás odhlásím a poprosím, abyste se znovu přihlásili svými kartami. V tuto chvíli zahajuji hlasování a táži se, kdo je pro, zmáčkněte tlačítko, zvedněte ruku. Proti? Hlasování končím. Je to hlasování pořadové číslo 37, do kterého je přihlášeno 152 přítomných, pro 92, proti 36. Konstatuji, že jsme návrh zákona ve znění schváleném Senátem přijali, a končím projednávání tohoto bodu. Nyní přistoupíme k projednávání dalšího bodu a tím je