Predlagam, da nadaljujemo 16. izredno sejo. Vstavite glasovalne kartice v glasovalne naprave. Ugotavljal bom sklepčnost. Ker se bojim, da ta hip še ni dovolj kolegov v dvorani [[...]]Prosim, ugotavljal bom navzočnost v dvorani. Prosim, da pritisnete tipko "kvorum". Še nekaj minut bom počakal, potem bom pa tretjič ugotavljal in bomo zavoljo tega zamudili brez potrebe petnajst minut. Zato še enkrat prosim, da pridejo kolegice in kolegi v dvorano, enajst minut čez deseto je. Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje! Najprej prosim oziroma zahtevam mir v dvorani. Prosim, da zasedete svoja mesta in s klepetanjem ne onemogočate normalnega dela. Preden bom še enkrat ugotavljal navzočnost v dvorani, vas želim obvestiti o tem, kdo od naših kolegov in kolegic danes ne bo sodeloval pri delu državnega zbora. To so: kolega Kontič, kolegica Simšičeva, kolega Bevk, dr. Bernik, Avšič, Pukšič, Kavtičnik, Barovič, kolega Aurelio Juri bo odsoten v dopoldanskem delu seje, kolega Fabjan, Pohorec, Beuermann in Germič. Prosim, da zdaj ponovno ugotovimo navzočnost v dvorani. Prosim, da pritisnete tipko "kvorum". Ugotavljam navzočnost v dvorani. Državni zbor republike Slovenije je sklepčen; navzočih je 55 poslank in poslancev. Tudi danes sem na nadaljevanje seje povabil predstavnike vlade Republike Slovenije, ki jih lepo pozdravljam. Na današnjem zasedanju, na nadaljevanju 16. izredne seje bomo nadaljevali z včeraj prekinjeno drugo obravnavo predloga zakona o sistemu plač v javnem sektorju, in sicer s predstavitvijo mnenj poslanskih skupin. Predstavnikom poslanskih skupin bom dal besedo po naslednjem vrstnem redu: kolega Potrč, kolega Kebrič, kolegica Zupanova, kolega Vnučec in kolega Podobnik, v imenu svojih poslanskih skupin. Najprej kolega [[...]]Samo hipec! Aha, se prijavljate za besedo. Prosim, kolega Potrč, v imenu poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov. Za besedo se je prijavil na koncu še kolega Peče, v imenu poslanske skupine SNS. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Gospod minister s sodelavci, kolegice in kolegi! V Združeni listi socialnih demokratov nismo zadovoljni s postopkom, po katerem se sprejema ta zakon, ne iz formalnih razlogov, ampak zaradi tega, ker menimo, da je urejanje plač zaradi izkušenj, ki jih s sistemom, ki je bil slab deset let, imamo, takšno vprašanje, da bi bilo koristno in dobro, če bi nam uspelo doseči boljše sodelovanje med vlado in sindikati, tudi znotraj sindikatov, in če bi nam uspelo doseči tudi nekaj več možnosti za presojo posameznih predlogov med poslankami in poslanci. Dosedanji postopek nam tegav celoti ni zagotovil. Želimo si, da bi nadaljevanje dalo čimveč podlag in možnosti za takšno delo, ker menimo, da bo v nasprotnem primeru nepotrebnega nezadovoljstva preveč, da bomo negotovi v rešitve, ki jih bomo sprejeli, in da bo morda popravkov sprejetega sistema potrebnih več, kot bi jih bilo normalno treba, nekateri bodo pa v vsakem primeru potrebni, ker v tako zahtevnem sistemu najbrž ni mogoče pričakovati, da bomo zadeli na vsaki podrobnosti v momentu, ko bomo zakon sprejemali. Ob tej ugotovitvi bi rad povedal še naslednje. Ne soglašam v poslanski skupini, da je za takšno stanje v postopku sprejemanja kriva izključno vlada, posebej ne tudi samo aktualna vlada. Zaradi tega, ker se je resno delo pri zakonu začelo v jeseni preteklega leta. Od takratnaprej je bil vložen ogromen napor za to, da so bili pripravljeni pregledi konkretnih plač za več kot 8.000 delovnih mest in cca. 150.000 zaposolenih. Najbrž pa nismo v poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov edini, ki trdimo, da doslej marsikdaj te plače niso bile transparentne, da nismo imeli pregleda, da so predvsem osnovne plače in dodatki bili nekaj zelo različnega. To delo je zelo zelo pomembno. Bilo je predpostavka, da je sploh mogoče pri zakonu delati naprej. Od tega časa dalje je vlada, že v januarju mesecu, 18. januarja vložila zakon za prvo obravnavo in mi ga pač zdaj dobre tri mesece v našem delu imamo. Pred tem pa vemo, da je deset let ob takšnih ali drugih ugotovitvah veljal nepregleden sistem in da smo tudi že v prejšnjem mandatu imeli napovedi, da bo vlada z novim zakonom prišla, pa ji to ni uspelo. To je prvo, kar bi rad ugotovil. Drugo, rad bi ugotovil, da je s strani sindikatov kot socialnih partnerjev bilo po naši oceni tudi nekaj ravnanj, ki ne glede na razloge, ki se danes iščejo, utemeljene ali ne, pomenijo oteževanje medsebojne razprave. Na eni strani vemo vsi, da je objektiven rok sprejemanja tega zakona pogojen z aneksom h kolektivni pogodbi za sindikat vzgoje in izobraževanja, ki se izteče 30. aprila z določenimi obveznostmi, podpisan približno pred letom in objavljen v uradnem listu. In da na tej točki je pač to bila ena od stvari, ki je visela na tem, ali bomo zakon v tem roku sprejemali ali ne. Jaz osebno in v poslanski skupini Združene liste sicer menimo, da je treba spoštovati obveznosti, ki jih je vlada sprejela. Vendar nismo mnenja, da je mogoče plačni sistem graditi na parcialnih dogovorih. Ker če ga bomo gradili na parcialnih dogovorih z vsakim sindikatom posebej, brez medsebojnega usklajevanja, potem bo rezultat takšen, kot ga zdaj kritiziramo. Da imamo toliko in toliko ločenih postopkov in sporazumov, ki vsak zase lahko prinese kaj pravičnega. Samo ko uredi pravičnost za eno skupino, se pokaže nepravičnost ali pa nezadovoljstvo v neki drugi skupini. To podobno velja tudi za sindikate vzgoje in izobraževanja. In če bi bili pripravljeni skupaj sodelovati z vlado, velja tudi za sindikat zdravstva, ker so se problemi na nek drug način rešili, potem bi bilo mnogo lažje oblikovati ta medsebojna razmerja. Dokler se pa vsak zase rešuje, tako dolgo, se bojim, da ima vlada težave tudi zaradi nepripravljenosti skupnega dela. In drugo, kar bi rad glede sindikatov rekel, spet poudarjam, ne glede na ugotavljanje razlogov, ampak tritedenska pavza v pripravljenosti dogovorov v okviru socialnih partnerjev je lahko bila potrebna, zaradi nekih pritiskov na strani sindikatov, vendar je otežila možnost vsebinskega razgovora. Vemo pa vsi, da se je vrnila, tako kot se vedno potem pogajanje vrne na tisto točko, kjer je bila prekinjena, samo čas je bil teh tri tedne približno izgubljen. In tretje, kar bi v zvezi s postopkom rad rekel, vsaj moja, naša ocena je takšna. Mi smo v državnem zboru, kar zadeva redno delo v tej smeri, delali maksimalno intenzivno. Morda preveč. Menim pa, da v neki fazi, ko smo se odločili za javno predstavitev mnenj, to ni nujno bila samo odločitev, ki je prispevala h kvaliteti dela. To je bilo sicer dobro, da smo slišali na enem mestu predstavljena stališča, predvsem sindikatov in nekaj tudi stroke, ampak zapripravljene amandmaje za drugo obravnavo vemo vsi, da nam to kaj veliko koristilo ni. Je pa za 10, 14 dni, tudi glede odločitev državnega zbora, otežilo tempo našega dela, da smo se zdaj znašli v situaciji, v kateri moramo res, ne samo neusklajeno, ampak tudi izjemno na hitro delati. Jaz pričakujem ali pa v poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov pričakujemo, da bo pripravljenost za odločanje do tretje obravnave med vlado in sindikati večja. Pričakujemo tudi, da si bomo dali skupaj takšen program, ki se ga bomo vsaj za ta naslednji teden, 14 dni, mesec dni, kakor se bomo dogovorili, držali. Ker vsakokratno prestavljanje ali pa spreminjanje odločitev, na katero sejo gre, na katero sejo ne gre, in skrajševanje rokov nam ne koristi. Jaz osebnosem se v imenu poslanske skupine Združene liste na kolegiju zavzemal, da bi izredno sejo imeli v petek, ne včeraj. Ali je bilo to prav ali ne, ne bom trdil. Ampak vem pa zakaj sem se za to zavzemal. Ker je bilo za včeraj in za danes še dogovorjeno usklajevanje s sindikati, ki ga zdaj ni bilo. In dva dneva za usklajevanje sta s tem šla, bi rekel, mimo. Treba ju bo nadoknaditi iz druge v tretjo obravnavo, zato bi bilo dobro, da se vsaj zdaj, ko bomo končali drugo obravnavo, program definitivno sprejme. Mislim, da je prav povedati tudi s strani vlade, da bo, zaradi tega, ker zakon predvideva realizacijo s 1.1.2004, pripravljeno po sprejetih odločitvah, bi rekel temeljito razmisliti, ko bo videla praktične konsekvence v izvedbi, ali bi bilo treba morda kakšno stvar dograditi in dopolniti. In zdaj glede vsebine. Dvoje vprašanj. Jaz soglašam, da odločitve danes sprejemamo tako, da si tudi postopkovno odpremo možnosti za spremembe do tretje obravnave. Ali bo to vsebinsko veliko pomagalo ali ne, bomo videli v tretji obravnavi. Ampak odpreti si te možnosti moramo. Kot drugo, menim, da ne bi bilo dobro, da vsebinsko ne dovolj premišljeno sprejemamo odločitve danes o materialnih razmerjih. Bojim se, da smo včeraj na matičnem delovnem telesu sprejeli nekaj odločitev, ki jih kaže preveriti, ker nisem prepričan, ali so usklajene in dovolj premišljene in pričakujem, če ne bom to zahteval takrat, ko bomo do teh amandmajev prišli, od vlade v tem pogledu jasne materialne ocene, jasne ocene medsebojnih razmerij na druge poklicne skupine, ker mi smo včeraj naredili kar precej sprememb. In to ne tako zelo nepomembnih, ki imajo najbrž na maso sredstev svoj učinek. Imajo pa tudi svoj učinek na medsebojna razmerja, ki razen po mnenju posameznih poslancev in poslanskih skupin nisem prepričan, ali so usklajena in dogovorjena tudi s socialnimi partnerji. Nekatera pisma, ki smo jih v včerajšnjem in današnjem dnevu od sindikatov dobivali, bolj kažejo, da niso usklajevana, kot da bi usklajevana bila. Najbrž pa vsi sploh še ne vedo, kaj smo včeraj na matičnem delovnem telesu kot predlog za amandmaje odločili in lahko pričakujemo reakcijo na to kasneje, če bomo to sprejeli. Torej predlagam, da o tem res skrajno skrajno resno razmislimo. Bi pa izrecno podprl s strani vlade in odbora predlagane tri stvari. Prvič, da se v prvi in drugi tabeli zmanjšajo oziroma ukinejo trije spodnji razredi in s tem najnižja plača poveča. In da se, tako kot je odbor predlagal, na predlog liberalne demokracije in tudi naš, da se ukinejo trije najvišji razredi. Stem bi se razpon, po zagotovilih vlade, iz bruto 1:13 že zmanjšal na 1:11 in ne vem koliko, ampak nekje med 11 in 12; najbrž vlada že ima izračune in bi nam to lahko povedala. In kot zadnje predlagam, da se vlada zadolži, da do tretje obravnave pripravi tudi nov amandma, ki bo v naslednjem obdobju - odbor na naš predlog predlaga štiri leta - omogočil nadaljnje zmanjševanje razponov na razmerje 1:10, ki bi bilo primerljivo z evropskim povprečjem in z večino držav v Evropi. Hvala lepa.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine DeSUS bo stališča predstavil kolega Kebrič; za njim kolegica Zupanova.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani gospod minister s sodelavci! V naši poslanski skupini o tem problemu menimo naslednje. Prvič. Že od leta 1994, ko so se začele razprave, da je potrebno ta sistem urediti vsaj globalno, do danes je preteklo skorajda osem let in problem je danes ta, da rešujemo zadevo, kot rečemo po domače, na vrat na nos. Vendar v poslanski skupini menimo, bolje danes kot jutri, kajti smo že v veliki veliki zamudi. Problemi na področju plač so takšni, da tisti, ki imamo iz preteklosti določene izkušnje, vemo, da ni sistema, ki bi vse v celoti zadovoljil in še vedno bodo ne samo posamezniki, ampak tudi skupine z določenimi ureditvami nezadovoljne ali pa jim bodo na ta ali drug način nasprotovali in svoje nasprotovanje tudi izražali. Menimo, da je osnovni problem razmerje. Če se razmerje ugotovi in se mi kot zakonodajno telo v zakonu opredelimo našim prilikam primerno, našemu gospodarskemu razvoju, našemu bruto družbenemu proizvodu po prebivalcu, se seveda ne moremo kar tako enostavno odločati za takšna razmerja, kot veljajo v posameznih državah, ne samo v Evropi, ampak tudi na svetu. Kot druga stvar je, da moramo po našem prepričanju, naše poslanske skupine, zadevo urediti v enem zakonu, globalno. Kajti vsa parcialna reševanja, saj vidimo v prehodnih določbah, koliko zakonov ali posebnih uredb ali podzakonskih aktov imamo še danes veljavnih, ki maličijo in izmaličujejo celotno sliko. Vedeti je treba, da primerljivost posameznih poklicev samo na osnovi izobrazbe je lahko samo eno od meril, ne more pa biti edino zveličavno. Kajti izobrazba je eno, delovno mesto, ki zahtevaustrezno izobrazbo, je drugo, okoliščine in pogoji dela so pa seveda tretje. Ti pogoji dela in določene, da tako rečem, prednosti ali pomanjkljivosti na drugi strani tudi oblikujejo profil tega delovnega mesta. In tudi so, da rečem pod narekovajem, vabljivi za določen poklic. Že mlad človek se usmerja, za kar meni, da ima talent ali ga določeno področje dela veseli, že takrat se prej ali slej zave, kakšne prednosti mu bo nudilo to delovno mesto, če ga bo zasedel, in tudi kakšne slabe lastnosti ali drugo vrsto bo moral vzeti v zakup. Primer je jasen. Tisti, ki se je odločil, bom dal enostaven primer, za železničarja ali vojaka ali policista, ve, da bo moral delati v turnusu, ve, da bo določene praznike moral biti v službi, medtem ko drugi poklici imajo pač to prednost, da uživajo takrat tisti praznik oziroma tisti prosti dan. Vendar so določene okoliščine primerljive, kot slišimo in menimo, za to, da parcialna reševanja, kakršna so sedaj bila v veljavi, da so določeni segmenti poklicev ali sektorjev, imeli možnost, čisto odkrito povedano, izsiljevanja, ne samo določenega prigovarjanja ali zahtev, ampak enostavno s stavkami so pritiskali, ne samo na javno mnenje, ampak tudi na tiste, ki bi naj odločali o njihovih plačah. In ne samo to, tudi o delovnih razmerah in o delovnih pogojih. Ko se srečujemo z določenimi primerjavami plač, vsaj tisto, kar se objavlja v javnosti, preko medijev, je vedno zadevo potrebno proučiti in se poglobiti, kateri podatek kdo navaja, s katerim namenom in ali je ta podatek res objektiven. Najprej se moramo zediniti, in to je v tem predlogu, v tabelah vsaj do nekje tranasparentno in razvidno, da je prvi problem, da se v javnosti enkrat govori o bruto plačah, drugič, ker nekomu bolj ustreza, o neto plačah, tretjič, govori se o osnovni plači, ne navaja se dodatkov. Še dodatno pa se včasih komu zdi zelo koristno, pa navede še, da tako rečem, stalnostni dodatek, ali kot mu pravimo, dodatek za minulo delo. Če vse skupaj spravimo potem za objektivno oceno na skupni imenovalec, je pa sevedaslika čisto drugačna, posebej še iz določenih okoliščin, ali ima nekdo v svojem poklicu konkurenčno klavzulo, ali je drugi nima. Pa bom predočil z enostavnim primerom. Res je, kot pravimo, nezdružljivost funkcije, ki vpliva tudi na višino plače. Ali je nekdo kmet, pa ima še kmetijo, mu tega nihče ne more preprečiti. Ali je nekdo, pa naj mi ne zameri, umetnik, pa ima še vedno možnost ustvarjanja umetnin. In to vsi pozdravljamo, hvala bogu, da jih imamo, ki so še voljni poleg svojega rednega dela tudi drugače doprinašati k naši kulturi in k vsemu ostalemu. Da ne bomo predolgo zavlačevali. V poslanski skupini menimo, da je prav, da smo vzeli zadevo zelo resno, da je prišla na dnevni red te izredne seje in da bomo pridobili še nekaj več časa za dodatna razjasnjevanja, saj se dnevno srečujemo z raznimi pripombami. Vsi poslanci dobivamo pisma, da tako rečem, kar je moderni izraz, da določene strukture lobirajo, nam dokazujejo in nam na drugi strani priporočajo, kaj naj. Zaključujem s tem, da bomo v naši poslanski skupini podprli vse tiste amandmaje, za katere smatramo, da bodo izboljšali osnovno besedilo. Zavedamo pa se tega, da je nujno, da res nastopi ta novi sistem, kakršnega bomo pač prejeli, 1. januarja 2004, kajti ta sistem in plačevanje po tem sistemu bo seveda odvisno zopet od nas poslancev državnega zbora, ko bomo sprejemali proračun za leto 2004. Nemogoče bi bilo uveljaviti prej kakršenkoli drugi sistem, ki bi zahteval znatno več sredstev, če jih pa, kot nam je znano, v proračunu za leto 2003 ni. To se pravi, da bomo pred še zelo težko in odgovorno nalogo takrat, ko bomo usklajevali proračun za leto 2004, ki bo moral upoštevati vsa zakonska določila z njegovimi ali z njihovimi posledicami na proračunske porabnike, na postavko njihovih plač. V želji, da smo ekspeditivni, se bomo opredeljevali o vsakem amandmaju in ponavljam, bomo upoštevali tiste korektne, konstruktivne prigovore, pripombe, predloge, ki jih bodo dali tako sindikati, tako določene druge skupine, ki so organizirane, ne le v sindikatih, ampaktudi kako drugače. Hvala za vašo pozornost.
Hvala lepa, kolega Kebrič. Besedo dajem kolegici Zupanovi. Predstavila bo stališča poslanske skupine Nove Slovenije. Za njo bo dobil besedo kolega Vnučec. Najprej pa kolegica Zupanova. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani gospod predsednik, spoštovani minister, predstavniki vlade! Spoštovani zbor! Glede predloga zakona o sistemu plač v javnem sektorju naša poslanska skupina ugotavlja, da se vlada izredno trudi, da bi bil zakon čimprej sprejet. Vendar usklajevanje s socialnimi partnerji še zdaleč ni končano. Je pa vprašanje, do kje lahko gre vlada in do katere meje lahko popušča sindikatom s področja javnega sektorja. Iz gospodarstva se že slišijo glasovi, da ne bodo dopustili, da bi plače zaostajale za inflacijo. Delodajalce zanima, kakšne bodo finančne posledice tega zakona, pa ne dobijo odgovora. Predstavniki sindikatov iz gospodarstva so prepričani, da se bo zaradi zakona obveznost proračuna povečala. Neznank je veliko, naglica je velikanska. 30. april se približuje z velikimi koraki. Datum, do katerega naj bi bil sprejet zakon o sistemu plač v javnem sektorju, kot je vlada obljubila pred letom dni, sicer bo morala do 15. maja podpisati aneks h kolektivni pogodbi, na podlagi katere bi se avgusta zvišali dodatki zaposlenim v vzgoji in izobraževanju, to pa pomeni v povprečju kar 30.000 tolarjev bruto na učitelja. Predlagatelj je poskušal upoštevati kar 34 stališč državnega zbora iz prve obravnave in med drugim dvignil najnižjo osnovno plačo, zmanjšal razpone in izenačil plače v treh segmentih na vrhu plačne lestvice. Spremembe podaja kot po tekočem traku in do zadnjega momenta, tako da opredelitve matičnega odbora do vrste novih dopolnil potekajo tik pred ali celo v času,namenjenem za izredno sejo državnega zbora. Matični odbor umika amandmaje in sprejema nove in kar 49 jih imamo na mizi, ki so podpisani s strani odbora za notranjo politiko. Razmere so izredne in poslanci smo pod pritiskom vlade, ki nas sili, da opravimo drugo obravnavo še neusklajenega zakona. Neusklajenost je še vedno velika, nič manjša kot v marcu mesecu. Ena izmed glavnih neusklajenosti so dodatki, za katere je jasno, da so za plačna nesorazmerja najbolj krivi in so bili največkrat uporabljeni za korekcije. Potem napredovanja. Sindikati pri tem niso naklonjeni omejevanju, vlada pa trdi, da je omejitev napredovanja nujna za urejen in obvladljiv plačni sistem in da mora napredovanje, odvisno od delovne uspešnosti, nadomestiti avtomatično napredovanje. Pa seveda nasprotovanje vlade, da se orientacijska delovna mesta določijo z zakonom. Mogoče so se začeli šele pogajati, kar pa je daleč premalo za kakršnekoli odločitve v državnem zboru. Javna obravnava zakona je sicer prinesla veliko pripomb in predlogov, vendar premalo konkretnih rešitev, zlasti kako urediti vprašanja, pri katerih stojita na nasprotnih straneh vlada in koordinacija sindikatov negospodarstva, pravzaprav pa v zadnjem času kar vsak sindikat posebej. Koordinacija sindikata je med tem časom celo prekinila pogajanja, pred dobrim tednom so to šele nadaljevali. Ta naglica, ki vse udeležence sili k hitrim odločitvam, zagotovo ni dobra, pa čeprav gre za še tako visoke cilje. Pri tem celo sekretariat za zakonodajo ne utegne več pisati mnenj in ugotavlja, da niso vse stvari dodelane in so neusklajene. Še vse preveč je neznank in potrebe po celi vrsti podzakonskih aktov, uredb in kolektivnih pogodb. Tako pomemben zakon in tako potreben za urejanje plač v javnem sektorju, menimo, da bi moral zoreti. Zato takšen način dela in sprejemanja ni primeren za parlament. Zato smo v naši poslanski skupini prepričani, da bo prav zaradi tega zakon, ki naj bi bil sistemski in urejal plače 152 tisočim zaposlenih v javnem sektorju, da bo slab, nekonsistenten in do marsikoga nepravičen in zato ga ne podpiramo. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolegica Zupanova. Kolega Vnučec, imate besedo za predstavitev stališč poslanske skupine Stranke mladih; za vami bo dobil besedo kolega Podobnik. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister ter ostali predstavniki vlade! Državna služba je bila v preteklosti ugledna in spoštovana, plače niso bile velike, zaposlitev je bila dokaj gotova in pa izplačana redno. V gospodarskem sektorju je to lahko samo pobožna želja. Z raznimi izsiljevanji pa seveda javna služba izgublja na ugledu. Zato v Stranki mladih menimo, da za sprejetje tega zakona rabimo čim širši konsenz in več časa. Desetletna napačna politika in popuščanje določenim skupinam sta dejstvi, katerih posledice se ne dajo sanirati takoj. Zato se je s sindikati potrebno pogajati in pogovarjati in zato je tudi na mestu vprašanje, ali je treba res tako hiteti, da imamo že sedaj zakon v drugi obravnavi, čeprav sindikati zahtevajo, da se le-ta vrne v prvo. Postaviti pa je potrebno mejo, od katere naprej ni več prostora za izsiljevanje, in v dolgoletnem času zakon sprejeti. Je pa neokusno, da sedaj nekateri že odkrito priznavajo, da se mudi zato, da ne bo potrebno izplačati nekaterih obljubljenih dodatkov. Pot, ki jo je izbrala vlada, je sicer legalna, a povsem neprimerna do upravičencev teh dodatkov. In še eno vprašanje se poraja. Ali bo vlada enako odločna tudi glede zahtev gospodarskega sektorja, katerih sindikati zahtevajo popravo plač zgolj za nekaj tisočakov, pa ne dosežejo tega? Prav tako nas zanima skupna masa plač. Ali obstajajo kakšni izračuni, kakšna bi bila masa plač, če bi zakon začel veljati danes? Se ta povečuje ali znižuje, kajti glede na različne informacije in interpretacije to še zmeraj ni jasno. Na gospodarstvo pa se ob tej žgoči razpravi vse preveč rado pozablja, predvsem na dejstvo, da mora javni sektor deliti usodo z gospodarstvom. In na splošno, kaj to je javni sektor, še danes, ko naj bi spravilizakon skozi drugo obravnavo, ni jasno. In tukaj se nam zdi upravičen ugovor zaposlenih na RTV. Ali tudi oni spadajo pod javni sektor? Za Stranko mladih Slovenije pa se nam zdi najpomembnejše, da tisti, ki dobro in veliko dela, dobi temu primerno plačo, ne glede na to, ali dela v gospodarstvu ali negospodarstvu. Predvsem, da mladih kadrov sam sistem ne demotivira, kar je praksa v današnjem času. Mlade je potrebno stimulirati z možnostjo napredovanja, seveda v skladu z njihovimi delovnimi navadami in znanjem. Kajti po predlogu je po našem mnenju, ko je predvideno napredovanje na vsake tri leta, to nefleksibilno in destimulativno, predvsem na začetku kariere. Pomembno je pa predvsem to, da država porabi za plače le toliko, kot ima. Hvala.
Hvala lepa, kolega Vnučec. Vabim kolega Podobnika, da predstavi stališča poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Za njim bo nastopil kolega Peče. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani predstavniki vlade! Kadar smo v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke pred težko odločitvijo, in taka je tudi današnja, takrat storimo nekaj, kar naj bi po pravilu storila vsaka stranka, ki je v koaliciji. Gremo pogledat, kaj piše v koalicijski pogodbi. In na področju plač piše naslednje: Voditi učinkovito politiko plač na podlagi socialnega partnerstva tako, da bo rast plač zaostajala za rastjo produktivnosti. Zelo jasna pa je določba glede plačnega sistema v javnem sektorju. Koalicija bo storila vse za čimprejšnjo pripravo in uveljavitev novega, enotnega plačnega sistema javnega sektorja. Ta bo zajel vse zaposlene v vseh državnih organih, organih lokalnih skupnostih in pri vseh javnih zavodih in paradržavnih institucijah, vključno s poslanci, sodniki in drugimi funkcionarji.Predlagani zakon temu cilju koalicijske pogodbe oziroma zavezi sledi. Vlada bo pripravila zakon, ki bo zagotovil enotnost plačnega sistema in omogočil kolektivna pogajanja tudi v javnem sektorju. Tukaj se pa postavljajo nekatera strokovna vprašanja. Vladain koalicijski partnerji se zavezujemo za takšno dinamiko priprave zakonodaje, da bo uvajanje novega plačnega sistema časovno usklajeno z izvedbo reorganizacije državne uprave. Ta določba je delno povezana tudi s predlogom oziroma zahtevo vlade za izrednosejo, da ujamemo sprejem še nekaterih drugih zakonov, ki so vezani na državno upravo, še posebej pa na zakon o državnih uslužbencih. Koalicija se zavezuje, da bo vlada v letu 2001 preverila obstoječi sistem določanja sejnin, nadomestil in drugih prejemkovv zvezi z opravljanjem funkcij v nadzornih svetih in podobnih telesih v javnem sektorju. To je bilo storjeno. Koalicija se tudi zavezuje, da do sprejema enotnega plačnega sistema javnega sektorja praviloma ne bo sprejemala parcialnih rešitev za posamezna področja ali posamezne poklice, ki bi pomenile dvig plač le določenim skupinam. Tu je vladi spodrsnilo. Hkrati se zavezuje, da bo takoj uveljavila rešitev, po kateri bo odloženo usklajevanje osnove za obračun plač poslancev in vseh funkcionarjev, katerih plače so vezane na isto osnovo, za čas do priprave novega zakona, ki bo enotno uredil plačni sistem javnega sektorja. Morda javnost premalo ve, da je to v celoti uresničeno. O tem se v javnosti ne govori. Je odloženo usklajevanje osnove za obračun plač poslancev in vseh funkcionarjev, katerih plače so vezane na isto osnovo. Obravnava predloga zakona v drugi obravnavi je na nek način zanimiva ali pa nenavadna zato, ker je s to obravnavo državni zbor kot zakonodajalec vstopil, seveda ne kot član, ampak kot politični organ, v instrument socialnega dogovarjanja. Vstopili smo v tistem trenutku, ko smo pritisnili tipko za izredno sejo. V poslanski skupini se bomo zato zelo odgovorno odločali o posameznih rešitvah. Rad bi tudi povedal, da so ob prvi obravnavi tega zakona vse poslanske skupine podprle predlog tega zakona, da jih je 46 od 49 glasovalo za in da je vlada pravzaprav v veliki meri, razen enega samega sklepa, sledila sklepom in priporočilom državnega zbora v prvem branju. Torej, s tega strokovnega vidika ni razlogov, da bi se v drugi obravnavi nasprotovalo predlogu zakona. Lahko je samo postopkovni, konceptualni vidik, torej da se s tem sprejemanjem zakona v drugi obravnavi vstopa v občutljivo razmerje delodajalcev, delojemalcev in vlade. Ponovno je pa treba povedati, da smo v drugi obravnavi. Minister je včeraj v svojem nastopu povedal nekako nejasno, da pričakuje, da bo do konca poletja, morda je napačno napisano v stenogramu, da bo ta zakon sprejet. To se pravi, danes je državni zbor v drugi obravnavi. Veljavni poslovnik v celoti omogoča po sprejetju zakona v drugi obravnavi čimvečjo vzpostavitev zaupanja med vlado in sindikati, da se lahko potem pogajajo naprej in usklajene rešitve pridejo z amandmaji v tretjo obravnavo. Zakaj to trdimo? Tudi zato, ker bodo po našem mnenju vsi ključni členi tega zakona amandmirani in bo poslovnik odprl možnost, da se lahko dogovorjene rešitve do tretje obravnave sanirajo. Na tem mestu pa bi radi izpostavili skrb, ki jo delijo zaposleni v gospodarstvu, v privatnem sektorju. Njih in vse nas pa skrbi tako imenovana neukrotljiva inflacija. Vprašanje je najprej, kako inflacija kot pojav vpliva na pogajalce na vseh ravneh, še posebej na sindikalni. Kadar je v državi inflacija, takrat si vedno v zahtevah za dvig plač bolj agresiven, in to je eno od ključnih makroekonomskih vprašanj in problemov, pred katerimi stoji država. Istočasno pa se sprašujemo, ali ne bodo nekatere rešitve, ki so predlagane v drugi obravnavi, ali ne bodo take, da se bo vzpostavil princip domin, pričakovanja se bodo realno povečala in bo tudi sistem plač pravzaprav postal generator nadaljnje inflacije. Podpiramo razmišljanje predstavnikov gospodarstva in tudi sindikatov v gospodarstvu, da naj vlada kljub temu, da je zelo obremenjena z vprašanji plač v javnem sektorju, čim prej javnosti posreduje tudi model plač v gospodarstvu. Nekatera strokovna vprašanja, kot so vprašanja razponov, dodatka za uspešnost, vprašanje prehodnega obdobja in tudi vprašanje, kaj je plača, ali je pravica ali ne - predstavnik pravne fakultete je na matičnem delovnem telesu jasno povedal, da je v konceptualnem smislu plača pravica. Torej, če je pravica, ima potem mesto v zakonu. Sekretariat pa vendarle opozarja, da pa je zaradi širine problematike, ki jo pokriva ta zakon, odprto strokovno, morda tudi ustavnopravno vprašanje, ali se lahko plače določajo s podzakonskim aktom, torej z odlokom. To dilemo bomo vsekakor morali do tretje obravnave rešiti. Odpira se vprašanje razpona in nižanja. Tu gre pravzaprav tudi za politično vprašanje in upamo, kot je prej kolega Potrč povedal, da bomo sami našli način, če bomo v drugi obravnavi eventualno sprejeli rešitve, ki ne bodo v celoti domišljene - ne morejo biti, tudi zaradi časovne stiske, in tu imajo kolegi iz opozicije v celoti prav - da bomo v dokaj mirnem ozračju do tretje obravnave sprejeli rešitve, ki bodo v celoti domišljene in bodo končno vprašanja, ki jih ureja ta zakon, zadovoljivo rešile. Hvala lepa.
Hvala lepa vam, kolega Podobnik. Besedo dajem kolegu Pečetu, ki bo predstavil stališče poslanske skupine nacionalne stranke, in za njim zadnji med predstavniki poslanskih skupin, kolega Vučko, potem pa bom dal besedo [[...]]Prosim.
Spoštovani navzoči! Ocena ministra Bohinca je, da je zakon zgrajen na socialnem partnerstvu, da usklajevanje poteka. In tu vidimo osnovno dilemo okoli sprejema oziroma nesprejema zakona - usklajevanje poteka. V Slovenski nacionalni stranki smo prepričani, da bi zakon v tej fazi moral doseči to, da bi bila usklajevanja že opravljena. Po našem prepričanju faze, ki so bile predhodne, torej v fazah, ki so se opravile do sedaj v okviru državnega zbora in v okviru vlade Republike Slovenije, kažejo na veliko količino nesposobnosti posameznih elementov slovenske vlade v okviru njihovih pogajalskih sposobnosti. Pogajalskih sposobnosti s tistimi, ki bodo odjemalci tega zakona. Torej, komur je ta zakon pisan, komur je namenjen. Po našem prepričanju je v okviru samega zakona, kakršen je danes pred nami, kakršen je v Poročevalcu, odprtih kar nekaj bistvenih kritičnih vprašanj. Tako močnih kritičnih vprašanj, da si v naši stranki ne upamo prevzeti te odgovornosti. In v tem primeru slepo verjeti vladi Republike Slovenije, da bo po eni strani uskladila osnovno problematiko. Kajti podobnih zakonov, kjer so bili socialni partnerji oziroma drugi elementi, ki so bili potrebni za neke vrste konsenz, preveč nezadovoljni. Od kritičnih vprašanj pa bom izpostavil le dve. Verjamem, da bo pozneje v razpravi izpostavljenih več teh vprašanj oziroma tistih točk, v katerih nastopa nestrinjanje, po eni strani med vlado Republike Slovenije kot pripravljavcem, po drugi strani med parlamentom kot tem organom, ki bo ta zakon sprejel, in po tretji strani med socialnimi partnerji. Prvi je razpon plač. Vlada Republike Slovenije seveda predlaga višji razpon oziroma predlaga višji razpon plač, kot ga zagovarja sindikat in kot v temu primeru ga zagovarjamo v okviru poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Razpon plač je eden izmed tistih elementov, ki bistveno posega v obstoj in širjenje klientelizma v naši državi. Nam absolutno se zdi nesmiselno, da bi v sam zakon uzakonjali družbene sloje. In po našem prepričanju vlada Republike Slovenije dela izključno in edino to. Uzakonja razpone, ki so po našem prepričanju previsoki. Zdi se nam smiselno, da bi vlada Republike Slovenije v temu primeru oziroma v okviru tega zakona pristala na razpon 1 proti 10, kakor je bilo po našem vedenju zadnje stališče socialnih partnerjev. In pa seveda glede na to, da so plače edenizmed bistvenih elementov makroekonomske kategorije, se mi zdi popolnoma zgrešeno oziroma se nam zdi popolnoma zgrešen pristop okoli letnega usklajevanja plač. Čas, ki ga zakon ponuja socialnim partnerjem v pogovoru z vlado Republike Slovenije in pa poznejša diskvalifikacija oziroma izničitev vloge sindikatov ter prenos želja in teženj vlade na državni zbor Republike Slovenije, in državni zbor Republike Slovenije, ki danes oziroma v tem mandatu v bistvu enotno izraža voljo vlade, se nam zdi izigravanje vseh tistih, ki od tega zakona živijo. Vlada Republike Slovenije je po našem prepričanju v tem primeru hotela in po vsej verjetnosti, žal, bo dosegla to, da se pogajanja s sindikati v okviru usklajevanja, letnega usklajevanja plač ne bodo odvila, se prenesla odločitev na državni zbor, državni zbor pa tako ali tako vedno izglasuje to, kar mu vlada Republike Slovenije naloži. Po našem prepričanju zelo napačen in žalosten način. Govora je, da se pogovori med pripravljavci zakona, zagovorniki zakona in med tistimi, ki bodo od zakona, recimo, dejansko živeli, po eni strani najsibodo to uslužbenci, po drugi tisti, ki jih predstavljajo socialni partnerji, pravi, da bo vse to usklajeno do tretje obravnave. Glede na to, da ni bilo usklajeno do druge obravnave, glede na to, da je kar nekaj odprtih vprašanj, se nam zdi v tem trenutku najbolje zakon zavreči oziroma ne podpreti, mu dati čas za njegov razvoj, torej dati čas, da bo zakon usklajen med vsemi elementi, ki se v naši družbi pojavljajo in so odvisni od tega zakona in s tem doseči nek trden, stabilen zakon, ki bo omogočal, da pod vplivom plač ne bodo ostali makroekonomski elementi kazali še bolj negativno, kot v tem trenutku v Republiki Sloveniji so. Vpliv samega predloga zakona se po naši oceni dotika tako vseh socialnih kot družbenih kategorij, zato je ta zakon še kako potreben oziroma podoben zakon bi bil še kako potreben, obstoječi zakon oziroma obstoječi predlog zakona ne, ker ne daje ravnovesja med temi družbenimi in socialnimi normami, ki se bodo v naši državi preživljale prek tega zakona. Določeno stopnjo neresnosti oziroma podcenjevanja državnega zbora, vsaj poslancev državnega zbora, se nam zdi tudi sam pristop k pripravi in pa k pismeni oborožitvi posameznih poslancev. Po našem prepričanju ravno zaradi tega, ker so plače temeljni instrument v ekonomski politiki, bi morali vsi poslanci pridobiti finančno sliko oziroma sliko s strani finančnega ministrstva, kakšen vpliv bodo imele kategorije, kakšen vpliv bodo imeli novi razponi plač na vse ostale makroekonomske instrumente. Prav tako bi bilo smiselno oziroma po naši oceni modro poslance v okviru njihove pravice, to je odločanja o sprejemljivosti samega zakona ali pa ne, pridobiti tudi veliko število različnih mnenj, makroekonomskih inštitutov oziroma ekonomskih inštitutov, ki se ukvarjajo z vplivi posameznih agregatov na tiste instrumente, ki imajo potem posledično oziroma verižno reakcijo tudi na ostale, od koeficientov do ostalih instrumentov, ki oblikujejo življenje in standard v naši državi. Po naši oceni bi sprejem takega zakona, torej zakona, ki ni usklajen, zakona, ki je površen in ki po naši oceni temelji brez pravih makroekonomskih izračunov, pripeljal do nezadovoljstva, pripeljal do pospešitve verižne reakcije v nesoglasjih socialnih partnerjev Z drugimi besedami, do večjih stavk in nezadovoljstva. Torej sprejetje takega zakona bi nas pripeljalo v tisto stanje, kjer bi se popolnoma zgodilo ravnotežje na trgu delovne sile. Po eni strani med ponudbo delovne sile in na drugi strani po povpraševanju po delovni sili. V končni fazi se v Slovenski nacionalni stranki zavedamo, da to povpraševanje v bistveni meri kroji višina nagrade oziroma plače za opravljeno delo. V Slovenski nacionalni stranki seveda predloga zakona ne bomo podprli. Po naši oceni je tudi zakon v prvi obravnavi bil sprejet izključno in pa zgolj zaradi tega, ker smo vsi oziroma, rekel bom kar zagotovo, v okviru poslanske skupine vsi verjeli, da se bodo pogajanja opravila, odvila, uspešno opravila do druge obravnave. Ker pa tega seveda ni in ker je sistem plač, vprašanje plač preveč pomembno in za javno porabo in za inflacijo, od denarne mase M1, M2 do elastičnosti ponudbe in povpraševanja po delu, po ponudbi in pa na sam sistem zaposlovanja preveč pomemben, si tega zakona kot odgovorna politična stranka ne upamo v taki obliki sprejeti. Vsem polagam na razmislek, da ob morebitnem sprejemu samega zakona še enkrat premislijo. V Slovenski nacionalni stranki ga ne bomo sprejeli. Hvala.
Hvala, kolega Peče. Zdaj dajem besedo kolegu Vučku. Predstavil bo stališča poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Je zadnji od predstavnikov poslanskih skupin. To pravim zato, ker bomo potem, kolegice in kolegi, prešli na obravnavo in odločanje o posameznih členih. Zato vabim vse, da pridejo nazaj v dvorano. Prosim.
Spoštovani predsednik! Spoštovane kolegice in spoštovani kolegi! Zakon o sistemu plač v javnem sektorju je nedvomno velikega pomena za to državo. Sedanji zakon oziroma sedanja zakonska in pravna ureditev tega področja po naši oceni ne ustreza več. Lahko povem, da imamo na področju, ki ureja plače, preko 40 predpisov. To je v preteklosti povzročilo javnofinančno neobvladljivost tega sistema in nepreglednost. Če to ilustriram na enem primeru. Za zagotovitev plače predsednika računskega sodišča moramo poznati tri zakone, en podzakonski predpis in en interni akt državnega zbora. Se pravi, vse to moramo poznati, da pridemo do izračuna plače enega uslužbenca v javnem sektorju. Po zakonu o računskem sodišču ima plačo kot predsednik ustavnega sodišča, po zakonu o ustavnem sodišču kot predsednik državnega zbora, torej imamo dva zakona. Tretji zakon je zakon o poslancih, ki določa, koliko je plača poslanca, in potem imamo še sklep državnega zbora, ki govori o funkcijskih dodatkih. Skrajni čas je, da imamo pred seboj predlog zakona, ki glede na povedano ureja način določanja in razmerja plač v javnem sektorju. V poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije seveda pozdravljamo vse napore vlade, da je za drugo obravnavo predloga zakona pripravila večje število sprememb, predvsem kot posledico usklajevanja stališča reprezentativnih sindikatov, in tudi podpiramo razmislek samega predlagatelja po razpravi v prvi obravnavi. Tako so vrata za nadaljnja dogovarjanja s sindikati in za iskanje novih rešitev še vedno odprta. Poslanska skupina liberalne demokracije bo podprla ključne določbe oziroma rešitve v zakonu. Zakaj? V preteklosti je bilo že predlagatelju očitano, da zakon ne določa plače oziroma sindikati nekateri so želeli, da bi tudi v novem zakonu jasno določili plačne razrede na ta način, da bi bil jasno razviden posamezen količnik za posamezen poklic. To določa, na tak način so urejene plače po sedanjem sistemu. Seveda tak sistem je preveč netransparenten in rigiden. Jasno je, da se seveda razmerja v družbi, pa tudi na področju plač spreminjajo in se je seveda potrebno tem razmeram tudi prilagajati. Vendar sedanji zakon tega ni omogočal, zato so se v preteklosti uvedli sistemi dodatkov. Tako imamo sedaj kar sedem prepisov, ki urejajo posamezne dodatke na posamezne plače. Seveda določitev plač z zakonom po naši oceni na tak način, kot je bilo urejeno v preteklosti, ne bo rešila problema. Mehanizmi za preglednost in primerljivost so drugi. Predvsem menimo, da je zelo pomembna javnost plač. Ravno na tej podlagi javnosti bomo prišli do sistema, ki bo bolj fleksibilen in ne bo iskal izvensistemskih rešitev, kot se je to dogajalo v preteklosti z uvajanjem raznih dodatkov. Javnost plač je torej tista po naši oceni, ki bo omogočila preglednost in primerljivost. Zakon o razmerjih plač v javnem sektorju podpiramo predvsem zaradi tega, ker vsebuje naslednje rešitve. Prvič, zakon ukinja dve osnovi za obračun plač. Po zdajšnjem sistemu poznamo poslansko osnovo, ki velja za poslance, ministre, sodnike, in osnovo, ki je določena za ostale zaposlene v javnem sektorju. Zakon podpiramo tudi zato, ker ukinja količnike in za vse določa plačo v znesku, ki je določena kot vrednost plačnega razreda, v katerega bo uvrščeno delovno mesto, naziv ali funkcija. Predlog zakona podpiramo tudi zato, ker zakon ukinja že omenjeno veliko število dodatkov, ki so bili sedaj določeni z zakoni, podzakonskimi predpisi, pa tudi s kolektivnimi pogodbami. In še posebej podpiramo zakon zato, ker zakon določa sistem plač za vse zaposlene v javnem sektorju, kar pomeni, da na ta način postavljamo enotna temeljna izhodišča, saj bo na njegovi podlagi možno uvrstiti delovna mesta in funkcije le na ta tri načine: z odlokom državnega zbora, za funkcionarje z uredbo vlade in s kolektivno pogodbo. Nov sistem bo po naši oceni odpravil sedanjo razdrobljenost, tudi pri funkcionarjih, kjer so bile plače določene tako, da se je določen zakon skliceval na drugega, ta pa na zakon o poslancih. Tak način pa pomeni seveda posledično tudi zmanjšanje predpisov, ki bodo urejali področje plač. Poslanska skupina LDS bo podprla tiste amandmaje odbora, ki gredo v smeri urejanja razmerij in zmanjševanju razlik med višino plač. Zato bomo zakon podprli.
Hvala lepa. Pri tem predlogu zakona v drugem branju so se zvrstile prav vse poslanske skupine in predstavile svoja stališča. Zdaj bomo prešli na obravnavo in odločanje o posameznih členih predloga zakona. Še enkrat pozivam vse kolegice in kolege, ki so vpreddverju, da pridejo v dvorano. Najprej predlagam postopkovni predlog, da skladno z drugo alineo 189. člena poslovnika po končani razpravi in glasovanju o amandmajih in členih razpravlja in glasuje skupaj o preostalih členih, h katerim niso bili vloženiamandmaji. Opozarjam, da predlagani sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj ena tretjina navzočih poslancev. Ta postopkovni predlog dajem na glasovanje. Glasujmo! Glasujmo o postopkovnem predlogu. 52 navzočih. 40 za, 2 proti. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je sprejet. Zdaj pa prehajamo na razpravo o posameznih členih in vloženih amandmajih. Razpravo in odločanje bom vodil na osnovi pregleda, ki ste ga prejeli danes. Šli bomo od člena do člena, glasovali najprej o amandmajih in potem o členu v celoti. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 1. členu in o 1. členu v celoti. Želi kdo besedo? [[Ne želi.]] Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 1 k 1. členu. Če bo kdo ugovarjal na hitrost samega načina odločanja, naj me takoj opozori, to bom upošteval. Sicer pa prosim za pozornost. Še enkrat. Upam, da imate vsi pregled pred sabo. Odločamo o amandmaju pod zaporedno številko 1 k 1. členu predloga zakona. Glasujmo! Prosim za mir in pozornost v dvorani. 55 navzočih. 40 za, 3 proti. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo o 1. členu v celoti. 51 navzočih. 39 za in 2 proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da smo 1. člen sprejeli. K 2. členu imamo prav tako vložen en amandma. Želi kdo o njem besedo? Ugotavljam, da ne. Glasujmo o amandmaju pod zaporedno številko 1 k 2. členu! Prosim. 52 navzočih. 38 za, 1 proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da smo amandma sprejeli in da lahko glasujemo o besedilu 2. člena v celoti. Glasujmo! Glasujemo. 54 navzočih, 41 za, eden proti. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da smo 2. člen sprejeli. Prehajamo na 2. stran pregleda k 3. členu. Odbor za notranjo politiko predlaga amandma, vlada ga podpira. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 1 k 3. členu. 55 navzočih, 42 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Zdaj glasujemo o besedilu 3. člena v celoti. Besedilo je izglasovano. Za je glasovalo 41 od 52, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti nihče.]] K 5. členu imamo vložen amandma odbora, ki ga vlada podpira. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 1 k 5. členu. Prosim. 55 navzočih, 39 za, 6 proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo o besedilu 5. člena v celoti. Nekoliko je popustila koncentracija. Še enkrat bom dal v odločanje predlog, da glasujemo o besedilu 5. člena v celoti. Smo sredi glasovanja o besedila 5. člena v celoti. Ne razumem, ali je kakšen problem ali samo ni zbranosti. Prekinjam sejo za deset minut. Nadaljujemo ob 11.28 uri. Mislim, da nam to ni potrebno. Še vedno menim, da je šlo za nezbranost, ampak več kot dvakrat vljudno opozarjati ne morem, ker smo vsi ljudje in vsi enako odgovorni, tako da več kot toliko si tudi jaz ne smem dovoliti. Prosim. Nadaljujemo ob 11.28 uri.
Vabim kolegice in kolege v dvorano, čez minuto bom ugotavljal navzočnost, s tem ko bomo tretjič glasovali. Prosim. Prosim, da zasedete svoja mesta. Desetminutni odmor je potekel. Kolegice in kolegi, desetminutni odmor je mimo. Tretjič bom dal na glasovanje predlog besedila 5. člena v celoti - tretjič, zato prosim za pozornost, ker menim, da tudi prej ni bilo drugih razlogov za nesklepčnost. Glasujemo o besedilu 5. člena v celoti. Od 61 navzočih je 44 za, 3 proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je besedilo sprejeto. Prehajamo k 6. členu, kjer imamo vložen amandma odbora za notranjo politiko. Samo hipec. [[Medsebojni pogovor.]] Generalna sekretarka me obvešča, da smo ta hip dobili še en vložen amandma, to je poslanske skupine slovenske nacionalne stranke. Tega amandmaja v pregledu nimate, niti na mizah, zato ga bom prebral - dal ga bom na glasovanje pod zaporedno številko 2 - glasi pa se: "V 6. členu se doda nov prvi odstavek, ki se glasi [[citiram]] : 'Kolektivno prostovoljno dodatno pokojninsko zavarovanje za zaposlene v javnem sektorju se določi v kolektivni pogodbi za javni sektor.'; sedanji prvi odstavek postane drugi odstavek." Oba vložena amandmaja, odbora za notranjo politiko in poslanske skupine slovenske nacionalne stranke, dajem v obravnavo. Želi kdo besedo? Ugotavljam, da nihče in da lahko glasujemo. Najprej glasujemo o amandmaju odbora za notranjo politiko. Prosim? Nove Slovenije? Pardon! Nove Slovenije, se opravičujem, amandma Nove Slovenije. To je amandma poslanske skupine Nove Slovenije. Se opravičujem. Želite besedo, kolega Lavrinc?
Preden bi se odločal, bi najprej prosil predlagatelja, če pojasni, kaj je želel in seveda potem tudi mnenje vlade k temu amandmaju.
Dobro. Ali želi besedo kdo iz poslanske skupine Nove Slovenije? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik vlade? Prosim.
Vlada podpira predlog odbora za notranjo politiko k 6. členu.
Prav. Želi še kdo besedo? [[Želite.]] Prosim. Kolega Sok. Prosim za potreben mir v dvorani.
Jaz bi prosil gospod predsednik, nisem bil pozoren. Ali je to amandma k 7. členu?
K 6. členu.
Aha, potem [[...]]
Vaša poslanska skupina je ta hip, zadnji hip pred glasovanjem vložila k 6. členu amandma, ki predlaga, citiram, "Kolektivno prostovoljno dodatno pokojninsko zavarovanje za zaposlene v javnem sektorju se določi v kolektivni pogodbi za javni sektor". Dobro. Stvari so torej jasne. Imamo dva amandmaja. Najprej bomo odločali o amandmaju odbora, potem o amandmaju poslanske skupine Nove Slovenije. Glasujemo. Najprej o amandmaju odbora za notranjo politiko. Mir v dvorani. 55 navzočih. 45 za, 1 proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma dobil potrebno podporo. Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 2, ki ga nimate v pregledu, ki sem ga citiral. Gre za amandma poslanske skupine Nove Slovenije. Glasujemo. Prosim za mir v dvorani. 57 navzočih. 22 za, 34 proti. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 34.]] Amandma ni dobil potrebne večine. Sedaj glasujemo o besedilu 6. člena v celoti. Glasujemo o besedilu 6. člena v celoti. 50 navzočih. 41 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je besedilo 6. člena sprejeto. K 7. členu imamo amandma odbora in amandma poslanske skupine Nove Slovenije, ki ga imate pred sabo na posebnem listu. Če bo prvi amandma sprejet, postane amandma poslanske skupine Nove Slovenije brezpredmeten. Želi kdo razpravljati? Kolega Sok.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Rad bi obrazložil amandma, ki ga je vložila poslanska skupina Nove Slovenije, in sicer smo vložili ta amandma na željo sindikata veterinarjev Republike Slovenije. Rad bi vas opozoril, da je o tej zadevi tekla beseda že pri razpravi v prvi fazi sprejemanja tega zakona. Takrat je bil sprejet v tem državnem zboru dopolnilni predlog ob prvi obravnavi, da naj vlada razmisli in za drugo branje pripravi ta zakon o sistemih javnih plač na način, ki bo tudi uvedel novo poklicno skupino, in sicer skupino veterinarjev. Takšen dodatni predlog je bil takrat sprejet. Jaz v obrazložitvi ministra v drugi obravnavi nisem slišal argumenta, s kakšnimi argumenti vlada tega dopolnjenega predlog ni upoštevala pri pripravi zakona za drugo branje. Zato smo v poslanski skupini Nove Slovenije prisluhnili sindikatu veterinarjev. Že takrat smo v tem parlamentu povedali, da pravzaprav veterinarji, ki delajo v sistemu državne uprave, opravljajo zelo pomembno delo, da opravljajo delo v sistemu javnega zdravstva, da imajo veliko odgovornost in da je bila želja, da se jih v tem zakonu nekako izenači s področjem zdravstvenih delavcev. Tudi ne vem, kako bo to urejeno, ker v državah Evropske unije potekajo približno te zadeve na takšen način. S tega razloga smo vložili ta amandma, vendar je potem prišlo do vložitve amandmaja tudi odbora in če bo sprejet amandma odbora, bo postal amandma naše poslanske skupine brezpredmeten. Zato sem se v odmoru s sekretarko državnega zbora dogovoril, da bomo ta amandma spremenili. Sedaj bom prebral, kako bi se ta amandma glasil, naknadno pa ga bomo seveda dostavili tudi pismeno. Obrazložitev v bistvu ostaja enaka, besedilo amandmaja pa bi se glasilo: "V tabeli plačne skupine, plačne podskupine, se pri plačni skupini C-Uradniški nazivi v državni upravi in v upravah lokalne skupnostih ter v drugih državnih organih doda nova plačna podskupina - C7 - Veterinarji. S tem amandmajem, če bo v tem državnem zboru sprejet, bi nekako sledili tistemu, kar je bilo v obliki dopolnilnega predloga sprejeto že v prvem branju. Jaz mislim, da ta amandma v ničemer ne kvari in ne slabša namenov predlagatelja, vendar sledi tistemu, kar je bilo v tem državnem zboru enkrat že sprejeto. Zato vas prosim, da v takšni obliki amandma sprejmemo, vlada pa ima potem še vedno možnost, da do tretjega branja karkoli s to obljubo popravi. Hvala lepa.
Gre torej za amandma na amandma odbora in bomo v tem smislu o njem glasovali pred predlogom amandmaja, ki ga daje odbor. Želi minister besedo? Prosim.
Hvala lepa. Rad bi pojasnil, zakaj nismo tega stališča, ki je bilo sprejeto v prvem branju, uvrstili med dopolnila. Razlog je v tem, da se veterinarji uvrščajo v več poklicnih skupin in ne predstavljajo ene same poklicne skupine. Razlika pa je v tem, ali imajo inšpekcijska pooblastila ali jih nimajo oziroma ali so uvrščeni med uradnike ali ne. Tako se veterinarji uvrščajo v poklicno skupino C1, tisti del veterinarjev, ki so uradniki, tisti del, ki pa imajo poklicna inšpekcijska pooblastila, pa se uvrščajo v C6. Deloma pa se veterinarji uvrščajo tudi v poklicno skupino J, pardon, v poklicno skupino I, to so delovna mesta v javnih zavodih, kot strokovni delavci v I1. Ker se pojavljajo na več mestih, jih ni možno združiti v eno poklicno skupino, ampak jih uvrščamo v obstoječe poklicne skupine. To je pojasnilo za našo odločitev v zvezi s stališčem državnega zbora.
Želi še kdo besedo? Ugotavljam, da nihče. Najprej bomo torej glasovali o predlogu amandmaja poslanske skupine Nove Slovenije, to je amandma na amandma odbora. Prav? Glasujemo. 54 navzočih, 17 za, 35 proti. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 35.]] Ugotavljam, da amandma ni dobil potrebne podpore. Glasujemo o amandmaju odbora. Prosim. 49 navzočih, 38 za, 7 proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da smo sprejeli ta amandma in s tem tudi člen v celoti. Pri 8. členu imamo dva amandmaja na 5. strani našega pregleda. Odpiram razpravo, če kdo želi besedo. [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje, najprej o amandmaju pod zaporedno številko 1 odbora za notranjo politiko, ki ga vlada podpira. Glasujemo. Prosim za mir v dvorani. Spet je malo popustila pozornost. Še enkrat bom dal na glasovanje amandma pod zaporedno številko 1 k 8. členu. Pa bi zdaj posebej prosil, da ste pozorni, da nem ne bo treba jemati deset minut odmora. Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 1 k 8. členu. Glasujemo. Smo sredi glasovanja, prosim. 54 navzočih, 42 za, 2 proti. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je prvi amandma dobil podporo. Zdaj glasujemo še o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujemo. 51 navzočih, 40 za, 2 proti. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da smo tudi drugi amandma sprejeli. Tako lahko glasujemo o besedilu 8. člena v celoti. Glasujemo. Besedilo je sprejeto. 40 jih je glasovalo za, 2 proti od 51 navzočih. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 2.]] Prehajamo na odločanje o amandmaju pod zaporedno številko 1 k 10. členu odbora za notranjo politiko, ki ga vlada podpira. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Ta predlog dajem na glasovanje. Glasujmo o amandmaju pod zaporedno številko 1 k 10. členu. 52 navzočih. 40 za, 1 proti. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Lahko dam na odločanje besedilo 10. člena v celoti. Glasujmo o besedilu 10. člena v celoti! 49 navzočih. 40 za, 3 proti. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je besedilo sprejeto. K 11. členu imamo na 6. in 7. strani pregleda pet vloženih amandmajev. Želi kdo o njih besedo? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje po vrstnem redu, kot jih imate v pregledu. Gre za amandmaje odbora za notranjo politiko, ki jih vlada po vrsti podpira. Najprej bomo glasovali o amandmaju pod zaporedno številko 1. Glasujmo o amandmaju pod zaporedno številko 1 k 11. členu na 6. strani pregleda! 46 navzočih. 37 za, 2 proti. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je prvi amandma sprejet. Glasujmo o amandmaju pod zaporedno številko 2! Glasujmo o amandmaju pod zaporedno številko 2! Amandma je sprejet. 40 za, 2 proti od 50. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujmo o amandmaju pod zaporedno številko 3! Glasujmo o amandmaju pod zaporedno številko 3! 47 navzočih, 36 za, 3 proti. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujmo o amandmaju pod zaporedno številko 4! Glasujmo o amandmaju pod zaporedno številko 4! Amandma je sprejet. 47 navzočih. 38 za in 2 proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končno glasujemo še o amandmaju pod zaporedno številko 5. Glasujmo o amandmaju pod zaporedno številko 5! 50 navzočih. 38 za, 2 proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Zdaj lahko glasujemo o besedilu 11. člena v celoti. Glasujmo! Glasujmo o besedilu 11. člena v celoti. 47 navzočih. 39 za, 2 proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da smo predlog sprejeli. Tudi pri amandmaju k 12. členu imamo predlog poslanske skupine Nove Slovenije za amandma, ki ni v vašem pregledu in ga bom prebral. Poleg amandmaja odbora za notranjo politiko, ki ga vlada podpira, ima Nova Slovenija oziroma poslanska skupina predlog, ki pravi: V 12. členu se tretji odstavek spremeni tako, da se glasi, citiram "Skupna metodologija se določi s posebno kolektivno pogodbo, ki jo sklenejo Vlada Republike Slovenije in sindikati javnega sektorja." Konec citata. Odpiram razpravo o obeh vloženih amandmajih k 12. členu. Kdo želi besedo? Minister, prosim.
Jaz bi prosil predlagatelje, če lahko pojasnijo, v čem vidijo razlike med amandmajem, ki ga predlagajo, in amandmajem, ki ga predlaga vlada, ker ima vsaj na videz povsem sorodno oziroma identično vsebino.
Želi kdo od kolegic ali kolegov iz poslanske skupine Nove Slovenije besedo? Prosim, kolega Drobnič.
Hvala lepa za besedo. Torej vsebina je zelo identična, mislim pa, da je naš amandma bolj natančen. Hvala.
Dobro. Gospod minister. Prosim.
Če prav razumem, gre za izraz, ki želi opredeliti, s kakšno kolektivno pogodbo se sklene. Vi govorite o kolektivni pogodbi javnega sektorja, če sem si prav zapomnil. Amandma odbora pa govori o tem, da to sklene vlada z reprezentativnimi sindikati. Je v tem distinkcija?
Dobro.
Gre za enako vsebino izraženo na drugačen način.
Kakšno je stališče vlade, če smem vprašati?
Vlada ne izključuje podpore tudi takšni formulaciji.
Kolega Lavrinc. Potem bom dal besedo predstavniku sekretariata. Prosim, moramo biti zelo natančni, odločamo o drugem branju. Sprejeti amandmaji morajo biti konsistentni. Prosim.
Glejte, kaj sem hotel opozoriti, tudi vlado celo. Amandma odbora je širši. Ni samo v tem distinkcija, ker jaz sicer amandmaja v celoti Nove Slovenije k 12. členu nimam pred seboj. Tako mi ne zamerite, če govorim kaj na pamet. Ampak če že kaj, da je treba v tej dikciji popraviti, potem bi jaz to razumel kvečjemu tako, da bi bil to amandma Nove Slovenije amandma na amandma odbora in da se v tem v zadnjem delu ta stvar popravi. Bi bil pa hvaležen, če bi ta amandma Nove Slovenije v celoti slišal.
Še enkrat bom prebral, preden bom dal besedo predstavniku sekretariata. V 12. členu se tretji odstavek spremeni tako, da se glasi, citiram: "Skupna metodologija se določi s posebno kolektivno pogodbo, ki jo sklenejo vlada Republike Slovenije in sindikati javnega sektorja". Konec citata. Predstavnik sekretariata, prosim. Želeli ste besedo.
Hvala za besedo. Ta razlika med amandmaji je bolj vsebinska. Ta amandma Nove Slovenije se nanaša na dikcijo tretjega odstavka, ki pravi: "Enotna metodologija ter orientacijska delovna mesta in nazivi se določijo s kolektivno pogodbo". To se pravi, tukaj se črtajo "orientacijska delovna mesta". Ta amandma je treba gledati v povezavi z amandmajem k 13. členu, tudi Nove Slovenije k temu zakonu, ki predvideva, da se bodo orientacijska delovna mesta določala z zakonom. Torej gre za vsebinsko razliko tukaj. Hvala.
Dobro. Minister, ste želeli besedo? Prosim.
Po tej dodatni razlagi mi bolj čvrsto, kot sem prej izrazil, podpiramo amandma odbora.
Dobro. Želi še kdo besedo? [[Ne želi.]] Glasovali bomo najprej o amandmaju odbora. Če je amandma odbora sprejet, bo postal predlog amandmaja poslanske skupine Nove Slovenije brezpredmeten. Ni ugovorov. Glasujemo o amandmaju odbora za notranjo politiko pod zaporedno številko 1 v vašem pregledu na 7. strani k 12. členu. Mir v dvorani. 54 navzočih, 41 za, 9 proti. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je amandma odbora za notranjo politiko izglasovan. To pomeni, da je postal amandma, ki ga predlaga poslanska skupina Nove Slovenije k 12. členu, brezpredmeten. Tako lahko odločamo še o besedilu 12. člena v celoti. Glasujemo. Prosim za mir v dvorani. 47 navzočih, 39 za, 5 proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da smo besedilo 12. člena izglasovali. K 13. členu imamo, če prav razumem, tri amandmaje. En amandma je v pregledu, to je amandma odbora za notranjo politiko, ki ga vlada podpira. Imamo amandma poslanske skupine socialdemokratske stranke in imamo amandma poslanske skupine Nove Slovenije, ki ga poslanci pred seboj nimate in ga bom prebral. Pregled amandmajev poslanske skupine Nove Slovenije se fotokopira in ga boste dobili na klopi, vendar predlagam, da ne prekinjamo zasedanja, da jih preberem, ker niso dolgi, lahko večkrat, če bo treba. Naši kolegi iz poslanske skupine Nove Slovenije predlagajo: "V 13. členu se v prvem odstavku črta besedilo [[citiram]] 'kolektivno pogodbo za javni sektor' [[konec citata]] in se ga nadomesti s [[citiram]] 's tem zakonom'." [[Konec citata]] . Želi kdo od predlagateljev ali kdo drug besedo? Imamo tri amandmaje k 13. členu. O vseh treh odpiram razpravo, potem bomo šli po vrstnem redu na glasovanje. Minister, prosim.
Tu gre za zelo pomembno konceptualno vprašanje zakona, razmerja zakona tudi do socialnega partnerstva, do kolektivnih pogodb, in razmerje med tako imenovano splošno kolektivno pogodbo za javni sektor in panožnimi ali kolektivnimi pogodbami za posamezne dejavnosti javnega sektorja. Izrecno bi nasprotoval enemu in drugemu amandmaju obeh strank in bi podprl amandma odbora za notranjo politiko, in to iz zelo pomembnih konceptualnih razlogov. Prvi amandma socialdemokratske stranke si prizadeva za to, da bi se orientacijska delovna mesta oziroma da bi se tako imenovana spremljajoča dela v tabeli iz 7. člena določala s kolektivno pogodbo ne za javni sektor, ampak po dejavnostih. To bi pomenilo, da bi se naslednje poklicne skupine, administrativni delavci, finančno-računovodski poklici, informatiki in ostali strokovno-tehnični poklici, plačno lahko urejali različno po posameznih dejavnostih. Ideja zakona pa je ravno poenotenje poklicnih skupin za celoten javni sektor in bi sprejem amandmaja socialdemokratske stranke pomenil pravzaprav fragmentacijo plačne politike za istovrstne poklicne skupine po različnih delih javnega sektorja, kar je pa ravno eden od koncepcijskih ciljev tega zakona, da se to poenotenje doseže. Zato predlagam, da tega amandmaja s teh pomembnih razlogov ne podprete. Drugo vprašanje pa odpira Nova Slovenija. Tu pa gre za vprašanje, ali tako imenovana orientacijska delovna mesta določiti z zakonom ali s kolektivno pogodbo za javni sektor, kar predlaga vlada in podpira tudi odbor za notranjo politiko. Če bi orientacijska delovna mesta določal že sam zakon, bis tem močno zmanjšali obseg socialnega partnerstva, za kar si je razprava v tem državnem zboru tudi danes zelo prizadevala. Kolektivne pogodbe za javni sektor in določitev orientacijskih delovnih mest je pomemben vzvod prav tega socialnega partnerstva. Zakonska določitev teh tako imenovanih tipičnih delovnih mest po posameznih delih javnega sektorja bi pomenila enostransko oblastveno določanje brez sodelovanja s sindikati tega zelo pomembnega opredelilnega sistema plač v javnem sektorju. Poleg tega gre še za en pomemben argument. Teh orientacijskih delovnih mest ta trenutek še ni in bodo predmet dogovarjanja s sindikati po sprejetju tega zakona. Tudi če bi dali takšno opredelitev v zakon, je to ta trenutek v obdobju sprejemanja zakona neuresničljivo, ker jepo siceršnjem načrtu oblikovanja sistema plač to na vrsti po sprejetju zakona z metodo kolektivnih pogajanj. Zato predlagam državnemu zboru, da vsekakor podprejo amandma odbora za notranjo politiko.
Želi še kdo besedo? Kolega Gaber.
Gospod predsednik! Spoštovani predstavniki vlade! Moje osebno mnenje je, da v resnici drugačna ureditev, kot je bila predlagana s strani vlade, ne bi pomenila kršitve načela socialnega partnerstva. Ne bi pomenila tega v primeru, če bi dosegli prej, preden bi ta razmerja v zakon zapisali, dogovor o teh vprašanjih. Bi pa pomenila nekaj drugega. Pomenila bi, da je potrebno vložiti bistveno večji napor v tej fazi priprave regulative za področje plač z vseh strani zato, da bi kasneje imeli manj problemov, manj težav, manj pritiskov, ki zadevajo razmerja. Zakaj bi bilo to vsaj načeloma zelo pomembno? Zaradi tega, ker so razmerja glavni generator mase plač v tej državi in glaven generator držav. Jaz ne trdim, da je to tako potrebno urediti, vlada se o tem odloča. Opozarjam pa na to, da je problem socialnega partnerstva mogoče rešiti drugače in opozarjam na nevarnost, da je povsem mogoče, da bo vlada po določenem času, v katerem se bo poskušala v zvezi s tem uskladiti, ali pa po določenem številu let, ko bo potrebno to konstantno ponovno usklajevati, vendarle želela to urediti v zakonu. Meni bi se zdelo to bistveno bolje. Povem pa naravnost, da bom podprl v tem primeru tisto, kar bo pričakovala vlada, da se naj podpre. Argumentacije pa ne bom sprejel.
Hvala, kolega dr. Gaber. Kolega Drobnič.
Hvala lepa za besedo. Nisem se mislil oglasiti, ker zadeva je pač jasna, vendar glede na obrazložitev gospoda ministra, pa je vseeno potrebno. Gre seveda za koncept oziroma prostor, širino prostora, ki ga dajemo socialnim partnerjem, da to urejamo. Ko govorimo ali urejamo razmerja oziroma področje plač za javni sektor, bi morali to stvar nekoliko manj zapreti, ker vemo, kdo je pogajalec, da je vlada, ker je vlada torej tisti delodajalec v primeru javnega sektorja. Zato je ta naš predlog utemeljen. Je pa stvar bodočnosti socialnega partnerstva odprta, zlasti za nejavni sektor, da vse bolj pridobiva na pomenu in na širini to partnerstvo. Kot že rečeno, pa področje javnega sektorja praviloma v svetu ni tako široko odprto. Hvala.
Kolega dr. Cukjati. Prosim za mir v dvorani!
Hvala za besedo. Zagotovo je ambicija zakona postaviti sidra glede plač in to intenco zagotovo podpiramo. Sidra pomeni ne samo najnižja in najvišja plača v posamezni branži. Lahko bi tudi med sidra uvrstili povprečno plačo ali globalna sredstva za posamezno branžo ali kakorkoli. Vsekakor pa je nemogoče pustiti široko področje konkretnega dogovarjanjav posamezni branži neki univerzalni kolektivni pogodbi za javni sektor in s tem pravzaprav po eni strani predpostavljati, da med posameznimi branžami obstaja takšna velika podobnost, da bo to možno, ker zagotovo ne bo. Med njimi je namreč toliko specifik,da je nemogoče, da se predstavniki ene branže pogovarjajo in dajejo soglasje glede notranje razporeditve, notranjih določb. Znotraj okvira teh sider je nemogoče, da drugi sindikati ali drugi predstavniki povsem na drugem področju dajejo soglasja ali razpravljajo ali kakorkoli. Po drugi strani je pa zagotovo pomembno, da se tem sindikatom vendarle še dovoli, če sedaj ni mogoče doseči nekega konsenza, nekega dialoga, da se jim pusti odprto možnost, da se znotraj teh sider vendarle pogovarjajo o svojih specifikah. Zato menimo, da je naš predlog korekten, da pravzaprav to, kar manjka v tem zakonu, nekako rešuje v kvaliteti zadnji hip in seveda zato predlagamo, da se to sprejme.
Hvala lepa. Imamo torej tri vložene amandmaje. Na glasovanje jih bom dal po naslednjem vrstnem redu. Najprej amandma poslanske skupine Nove Slovenije, zatem amandma odbora za notranjo politiko in končno še amandma poslanske skupine socialdemokratske stranke. Najprej dajem na glasovanje amandma poslanske skupine Nove Slovenije k 13. členu. Glasujemo. Prosim za mir. 51 navzočih, 13 za, 33 proti. [[Za je glasovalo 13.]] [[Proti 33.]] Ugotavljam, da amandma ni dobil podpore. Sedaj dajem na glasovanje predlog amandmaja odbora za notranjo politiko [[imate ga v pregledu na strani 7]] . Glasujemo. 53 navzočih, 39 za, 6 proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je ta amandma dobil potrebno podporo. Odločamo še o amandmaju poslanske skupine socialdemokratske stranke. Glasujemo. 52 navzočih, 16 za, 34 proti. [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da amandma ni dobil potrebne podpore. Sedaj lahko glasujemo o besedilu 13. člena v celoti. Glasujemo. 50 navzočih, 39 za, 6 proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da smo sprejeli besedilo 13. člena. K 14. členu imamo vložen amandma odbora za notranjo politiko. Želi kdo besedo? [[Ne.]] Dajem na glasovanje amandma odbora za notranjo politiko, to je amandma pod zaporedno številko 1 v vašem pregledu. Glasujemo. Amandma je sprejet. 37 za, 4 proti od 50 navzočih. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 4.]] Sedaj lahko dam na glasovanje besedilo člena v celoti. Glasujemo. Spet je popustila pozornost. Kolegice in kolegi, še enkrat bom dal na glasovanje besedilo 14. člena v celoti. Glasujemo o besedilu 14. člena v celoti. Glasujemo drugič, zato prosim za pozornost. 54 navzočih, 39 za, 2 proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. K 16. členu imamo poleg treh vloženih amandmajev odbora za notranjo politiko še amandma poslanske skupine Nove Slovenije [[zdaj ga imate že v pregledu amandmajev, ki jih je vložila poslanska skupina Nove Slovenije, pred seboj. To je na drugi strani pregleda teh amandmajev. Želi kdo besedo o vloženih štirih amandmajih? (Nihče.]] Želite besedo? Prosim. Gospod Klinar.
Jaz bi podal komentar k amandmaju k 16. členu, ki ga je dala poslanska skupina Nove Slovenije. Pri tem je potrebno povedati, da predvideni bodoči način napredovanja ne predvideva avtomatskega napredovanja v plačni razred, če se napreduje v naziv. Ko bodo narejeni horizontalni karierni sistemi in napredovanja v nazive, se bodo seveda tile nazivi oziroma plačni razredi prekrivali med sabo. To pomeni, da bo lahko prišlo tudi do situacije, ko bo nekdo šel v višji naziv, pa bo v bistvu horizontalno prišel v višji naziv in zato ne bo napredoval v plačni razred. Ampak bo samo spremenil naziv in potem napredoval v tistem nazivu naprej. To pomeni, da mi mislimo, da kvaliteta, glede na sedanji način napredovanja, je ravno v tem, da ne omogoči več avtomatizma v napredovanju. Se pravi, da ne gre avtomatično takoj za večjo plačo, če napreduješ v naziv. Zato ne podpiramo amandmaja k 16. členu.
Dobro. To je stališče vlade. Ugotavljam, da nihče ne želi razpravljati. Naj povem, kako bomo glasovali in po kakšnem vrstnem redu. Najprej o amandmaju poslanske skupine Nove Slovenije in potem po zaporednem vrstnem redu amandmajev v vašem pregledu, ki jih je predlagal odbor. Najprej bomo glasovali o amandmaju poslanske skupine Nove Slovenije. Glasujemo. Prosim za pozornost. Glasujemo o amandmaju poslanske skupine Nove Slovenije k 16. členu. 53 navzočih. 15 za, 35 proti. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 35.]] Amandma ni dobil potrebne podpore. Zdaj bomo glasovali o amandmaju pod zaporedno številko 1 v vašem pregledu, to je amandma odbora za notranjo politiko. Glasujemo. Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 1, to je amandma odbora za notranjo politiko. 46 navzočih. 36 za, 1 proti. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da smo ta amandma sprejeli. Prehajamo na odločanje o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujemo. Prosim za pozornost v dvorani. Smo sredi glasovanja. Tudi drugi amandma je sprejet. 36 za, nihče proti od 48 prisotnih. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti nihče.]] Končno še amandma pod zaporedno številko 3, odbora za notranjo politiko. Glasujemo. Prosim za pozornost, glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 3, odbora za notranjo politiko. 48 navzočih. 38 za, 3 proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 3.]] Amandma je dobil potrebno podporo. Sedaj lahko glasujemo še o besedilu člena v celoti. Prosim. Glasujemo o besedilu 16. člena v celoti. Prosim za pozornost v dvorani. 47 navzočih. 36 za, 3 proti. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 3.]] Končali smo odločanje o 16. členu, ki je sprejet. K 17. členu imamo vložen en amandma, to je amandma odbora za notranjo politiko. Želi kdo besedo? [[Ne.]] Odločamo o predlogu amandmaja odbora za notranjo politiko k 17. členu, ki ga vlada podpira. Glasujemo. Mir! 48 navzočih, 39 za, 3 proti [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je predlog izglasovan. Glasujemo o besedilu 17. člena v celoti. Prosim za mir v dvorani. Prosim, da kolegice in kolegi iz preddverja stopijo v dvorano. Še enkrat, tokrat drugič, dajem na glasovanje besedilo 17. člena v celoti. Glasujemo. Prosim za pozornost. 49 navzočih, 39 za, 4 proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da smo odločanje o 17. členu zaključili, besedilo je sprejeto. Poglejte, tako kot vi tudi jaz moram kolikor se da zbrano voditi postopek sprejemanja, zato vas prosim za malo več miru. Prosim lepo! K 18. členu imamo vložen amandma odbora in poslanske skupine Nove Slovenije, torej dva amandmaja. Želi kdo o njiju besedo? Prosim, gospod direktor. Prosim za mir.
Komentiral bi amandma k 18. členu poslanske skupine Nove Slovenije. Moram povedati, da amandma odbora že spreminja tarifno skupino v tarifni razred, tako da po novem govorimo o tarifnem razredu. Vendar ni bistvo tega amandmaja v tem. Bistvo je v tem, da nekdo, ki je uvrščen v plačni razred za neko delovno mesto skupaj z razredi napredovanja, ne sme priti čez zgornji prag, ki ga z razponi določamo. To je bistveno. Se pravi, do sedaj so med usklajevanjem sindikati nekako hoteli ta člen črtati, na enak načinpravzaprav ne bi imeli nekih omejitev. Se pravi, da ne bi imeli omejitev do napredovanja, da ne bi imeli omejitev v teh razponih. Če bi ta člen črtali, potem ne vidim sploh smisla priloge 2, sploh ne vidimo smisla omejevanja teh razponov. To je ključna vsebinska zadeva, zato mi nasprotujemo temu 18. členu in podpiramo amandma odbora.
Imamo dva amandmaja. Najprej bom dal na glasovanje amandma poslanske skupine Nove Slovenije. Če bo ta sprejet, postane drugi brezpredmeten. Prosim za pozornost pri glasovanju. Glasovali bomo najprej o amandmaju poslanske skupine Nove Slovenije. Če je ta sprejet, postane amandma, ki je zdaj vpisan pod zaporedno številko 1 v pregledu, brezpredmeten. Glasujmo! Prosim za mir v dvorani! 52 navzočih. 14 za, 34 proti. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Tako lahko zdaj odločimo o amandmaju odbora za notranjo politiko, ki ga vlada podpira. Glasujmo! Prosim za pozornost! 47 navzočih. 36 za, 4 proti. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da smo amandma sprejeli in da lahko glasujemo o besedilu 18. člena v celoti. Še enkrat bom predlagal, da glasujemo o besedilu 18. člena v celoti. Prosim, ali lahko še kdo od poslank in poslancev, ki so v preddverju, pride v razpravno dvorano. Drugič bom dal na glasovanje predlog besedila 18. člena v celoti. Glasujmo! Prosim za pozornost, za mir v dvorani! Smo sredi glasovanja o besedilu 18. člena v celoti. Mir v dvorani! 48 navzočih. 37 za, 2 proti. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je 18. člen sprejet. Odločanje o 18. členu, ki je sprejet, smo s tem zaključili. K 19. členu imamo samo en amandma. To je amandma odbora za notranjo politiko. Želi kdo besedo o njem? [[Ne.]] Potem bomo odločali o amandmaju pod zaporedno številko 1 k 19. členu, to je na 9. strani vašega pregleda. Glasujmo o amandmaju odbora za notranjo politiko k 19. členu. Mir v dvorani! Kolegice in kolegi! Še enkrat bom dal na glasovanj, drugič, predlog amandmaja k 19. členu. Glasujmo drugič, prosim! Prosim za pozornost v dvorani. Drugič glasujemo o amandmaju k 19. členu. 49 navzočih, 37 za, eden proti. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da smo amandma sprejeli. Glasujemo o 19. členu v celoti. Glasujemo. Prosim za pozornost. 48 navzočih, 37 za, 4 proti. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Tako lahko preidemo na odločanje o 20. členu. Odbor za notranjo politiko predlaga amandma. Želi kdo o njem besedo? [[Ne.]] Gre za amandma, ki ga vlada podpira, in o njem glasujemo. Glasujemo o amandmaju odbora za notranjo politiko. 47 navzočih, 39 za, eden proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo o 20. členu v celoti. 49 navzočih, 39 za, 3 proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da smo 20. člen sprejeli. K 21. členu imamo dva vložena amandmaja - tri? Tri vložene amandmaje, odbora za notranjo politiko, socialdemokratske stranke in poslanske skupine Nove Slovenije. Želi kdo o njih besedo? Prosim, gospod direktor.
Hvala lepa. Komentiral bi oba amandmaja, obeh poslanskih skupin, Socialdemokratske stranke in Nove Slovenije. 21. člen govori o določitvi obsega sredstev za delovno uspešnost. Predlog odbora, ki ga vlada podpira, govori o tem, da se to določi s kolektivno pogodbo za javni sektor za vse segmente javnega sektorja in da se določi v višini 5%. Mi to podpiramo in s tem hkrati tudi nasprotujemo obema tema amandmajema iz razloga, ker bi povečanje obsega sredstev na 10% pomenilo večje javnofinančne odhodke, zakar nimamo mandata, in zato temu nasprotujemo. Medtem ko drugi amandma govori o tem, da - če bi črtali kolektivno pogodbo za javni sektor, bi prišli v situacijo, da bi to morali urejati s posameznimi pogodbami dejavnosti, kar bi pripeljalo do popolnoma neenotnih rešitev. To pomeni, da podpiramo amandma odbora.
Kolega Drobnič.
Razpon za delovno uspešnost ne pomeni nujno povečanja plač, to je zanesljivo, temveč omogoča bolj stimulativno nagrajevanje državnih uslužbencev, to, kar je vlada napovedovala. Ti vaši argumenti ne vzdržijo. Smo pa povedali, da je pri postavljanju sider ključnih poklicev, tam bi se pa lahko zdaj z zakonom postavila določena meja, zato da ne bi prišlo do izredno hudih pritiskov s strani sindikatov na vlado. To je pač vse. Če mislite, da bo s 5% v redu, potem - saj, če bi hoteli znižati plače, bi lahko rekli, zakaj pa ne samo 1% - zato, ker bi vam uslužbenci rekli: "Pojdite vi nekam se solit z 1%." Hvala lepa.
Prosim, najprej minister, če želi. Prosim.
Morda v pojasnilo, kakšna so razmerja danes. Verjetno poznate zakonsko ureditev, po kateri je za delovno uspešnost mogoče nameniti največ 3%, v praksi se ta izvaja na višini 2%. 5%-na delovna uspešnost, kot jo predlagamo, pomeni torej podvojitev današnjega obsega sredstev za delovno uspešnost in po izračunih strokovnjakov to zadošča za cilje, ki jih je vlada postavila, kar zadeva tega dela stimulacije.
Želite dopolniti ministra, gospod direktor? [[Ne.]] Prav. Prosim, kolegica Pavlinič Krebs.
Hvala lepa, gospod predsednik. Mislim da bi ob tem členu bilo vredno pojasniti tudi to, da četrti odstavek ne zapira možnosti posameznim uporabnikom proračuna, da z racionalizacijo oziroma prihrankom dosežejo možnost, da se ti prihranki porabijo za povečanje obsega delovne uspešnosti pri posameznem proračunskem uporabniku. To se mi zdi izjemno pomemben, spodbuden moment posameznemu proračunskemu uporabniku, da seveda v delu, kjer razpolaga s kadrovskimi viri ob upokojevanju ne nadomešča teh izpraznjenih delovnih mest, ampak z večjo obremenitvijo zaposlenih, če ocenijo, da je to mogoče iz naslova tega prihranka, ki mu s tem zakonom in s četrtim odstavkom uporabniku dajemo kot možnost za povečano nagrajevanje bolj obremenjenih delavcev iz tega naslova. Tako mislim, če to beremo v kompletu, je to velika pridobitev, tako v smeri povečanj stopnje delovne uspešnosti kakor tudi stimulacije pri bolj racionalni organizaciji posameznih proračunskih uporabnikov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister.
Morda samo še tole dodatno pojasnilo. Pritrjujem temu, o čemer kot o dodatnem argumentu govori kolegica. Z zakonom predvidevam, kot veste, največ do ene plače uspešnosti iz dveh različnih naslovov: eno je že omenjena racionalizacija in drugo je prodaja na trgu storitev, ki jih upravlja javni sektor. To je en argument, ki povečuje dodatno k temu obseg sredstev za delovno uspešnost. Drug argument je pa ta, morda se prezre, ker je nekako skrit v sistemu: odstotek za delovno uspešnost se bo poslej izplačeval na bistveno višjo osnovo. Namreč, osnovna plača se povečuje zaradi tega, ker se vrsto dodatkov, tudi do 20 jih je v posameznem delu javnega sektorja, sedaj vključujejo v zaradi tega povečano osnovno plačo; kar pomeni, da bo tudi to dalo učinek na povečanem delu sredstev za uspešnost.
Dobro. Še kdo? [[Nihče.]] Kolegice in kolegi! Najprej moram opozoriti, da nas je ravno toliko, da lahko odločamo, če bomo vsi pozorno glasovali. To je prvo opozorilo. Drugo pa je postopkovne narave. Najprej bomo glasovali o amandmaju Nove Slovenije, amandmaju odbora in na koncu amandmaju poslanske skupine Socialdemokratske stranke. Opozarjam, vsi moramo glasovati, če želimo odločati. Najprej bom dal na glasovanje amandma poslanske skupine Nove Slovenije. Glasujmo! Prosim za pozornost! Mir v dvorani! 51. 14 za, 32 proti. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 32.]] Ni dobil potrebne večine. Glasujemo o amandmaju odbora: 49 navzočih, 39 za, 5 proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 5.]] Dobil je potrebno podporo. In zdaj amandma poslanske skupine Socialdemokratske stranke. Glasujemo. 46 navzočih, 19 za, 22 proti. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 22.]] Ni dobil potrebne podpore. Glasujemo o besedilu 21. člena v celoti. Mir, glasujemo o besedilu 21. člena v celoti. 46 navzočih, 37 za, 2 proti. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da smo besedilo izglasovali. Imamo 22. člen, amandma poslanske skupine Socialdemokratske stranke ter dva odbora za notranjo politiko. Odpiram razpravo o vseh treh. Ne vidim interesa za razpravo. Minister.
Iz razlogov, ki smo jih že navedli, to pomeni, poenotenje ključnih delov plačnega sistema za celoten javni sektor, ne podpiramo tega amandmaja, ki bi omogočil, da se merila za uspešnost določajo različno po posameznih delih in s tem tudi postavlja v različen položaj delavce v posameznih delih javnega sektorja.
Hvala lepa. Nihče več. Zaključujem razpravo. Prehajamo na glasovanje. Najprej bomo glasovali o amandmaju poslanske skupine Socialdemokratske stranke k 22. členu. Glasujemo. Glasujemo o amandmaju poslanske skupine socialdemokratske stranke k 22. členu. 52 navzočih, 13 za, 34 proti. [[Za je glasovalo 13.]] [[Proti 34.]] Ni dobil potrebne podpore. Sedaj odločamo o amandmaju odbora za notranjo politiko. Glasujemo. Glasujemo o amandmaju odbora za notranjo politiko. Še enkrat, kolegice in kolegi. Kolegice in kolegi, še enkrat bom dal, drugič, na glasovanje. Drugič dajem na glasovanje predlog amandmaja oziroma amandma odbora za notranjo politiko k 22. členu. Glasujemo. Drugič dajem to na glasovanje. Prosim za pozornost, glasujemo o amandmaju odbora za notranjo politiko. Kdo ugovarja, da še enkrat dam na glasovanje? Poslovniško bi bilo to prav. Ugovarjate? Dobro. Potem dajem 10 minut odmora. Nadaljevali bomo ob 12. uri in 41 minut. Če nihče ne bi ugovarjal, bi nadaljeval. Poslovnik pa je tak, da v tem primeru moram dati [[...]]
Prosim, da zasedete svoja mesta. Ponovno vabim vse kolegice in kolege, da pridejo v dvorano. Počakal bom samo še slabo minuto, potem pa dal tretjič predlog na glasovanje. Tretjič glasujemo o amandmaju odbora za notranjo politiko k 22. členu. Smo zbrani? Glasujemo o amandmaju odbora za notranjo politiko k 22. členu. Prosim, mir v dvorani. 53 navzočih, 40 za, 4 proti. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je amandma odbora sprejet. Glasujemo o amandmaju odbora za notranjo politiko, pod zaporedno številko 2. Glasujemo. Mir v dvorani. 51 navzočih, 39 za in 6 proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Tako lahko glasujemo o besedilu člena v celoti. Prosim za pozornost. Glasujemo o besedilu člena v celoti. Je bil kakšen problem? Poglejte, smo sredi odločanja o besedilu člena v celoti, 22. člena. Zdaj bom dal drugič na glasovanje predlog. Če bi bila navzočnost ponovno prešibka, bomo morali spet vzeti odmor, mislim, da bi bila škoda. Predlagam torej, da ponovimo glasovanje, drugič. Prosim, da glasujete. Prosim za zbranost in za glasovanje. 51 navzočih, 38 za, 4 proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je besedilo izglasovano. K 23. členu imamo tri vložene amandmaje poslanskih skupin, Nove Slovenije, Socialdemokratske stranke in odbora za notranjo politiko. Vse tri dajem v obravnavo, če kdo želi besedo. Glasovali bomo po tem vrstnem redu, najprej amandma poslanske skupine Nove Slovenije. Če je ta sprejet, postane predlog oziroma amandma poslanske skupine Socialdemokratske stranke brezpredmeten. Na koncu glasujemo o amandmaju odbora. Glasujemo najprej o [[...]]Gospod minister.
Če dovolite, bi se opredelil do amandmaja poslanske skupine Nove Slovenije k 23. členu. Namreč, govor je o dveh vprašanjih, o sedmi alinei 23. člena, kjer je predlagana formulacija, ki izključuje "ki niso upoštevane v drugem vrednotenju delovnega mesta oziroma funkcije" in da se črta besedica "posebne", oziroma besedilo "se pojavljajo občasno". V tem delu je ta amandma za nas sprejemljiv in smo v tem smislu že sprejeli dogovore s socialnimi partnerji. Tako, da v tem delu smo pripravljeni preoblikovati to določilo v tretjem branju, ali pa, če Nova Slovenija v tem smislu preoblikuje ta amandma, da bi izpustila zadnji odstavek svojega amandmaja, ki pa je za nas nesprejemljiv. Namreč, tu je pa ponovno predvideno tisto, da se s kolektivno pogodbo o dejavnosti lahko določajo dodatki in ne s kolektivno pogodbo za javni sektor. Povedal sem že argumente za to, da je fragmentiranje odločanja o tovrstnih dodatkih v kolektivnih pogodbah dejavnosti nesprejemljivo. Skratka, v tem delu amandmaja ni moč podpreti, v prvem delu pa je sprejemljiv v vsebinskem smislu.
Želi še kdo besedo? [[Nihče.]] Ponavljam vrstni red glasovanj. Amandma poslanske skupine Nove Slovenije, če je sprejet, ne odločamo o amandmaju poslanske skupine Socialdemokratske stranke. V vsakem primeru odločamo o amandmaju odbora. Glasujmo najprej o predlogu amandmaja poslanske skupine Nove Slovenije! Mir! Odločamo! 49 navzočih, 13 za, 32 proti. [[Za je glasovalo 13.]] [[Proti 32.]] Ugotavljam, da predlog ni dobil podpore. Glasujmo o amandmaju poslanske skupine Socialdemokratske stranke! Glasujmo o predlogu amandmaja poslanske skupine Socialdemokratske stranke! Tudi ta ni dobil podpore. 33 proti, 14 za od 49. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 33.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Glasujmo o amandmaju odbora za notranjo politiko! 48 navzočih, 39 za, 4 proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujmo o besedilu člena v celoti! Glasujemo o besedilu člena v celoti. Kolegice in kolegi, še slabih 10 minut nas odloči do prekinitve dopoldanskega dela zasedanja. Še enkrat bom dal na glasovanje predlog besedila člena v celoti in prosil za potrebno zbranost. Glasujemo. Glasujemo, prosim. 50 navzočih, 38 za, 4 proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 4.]] Besedilo člena je izglasovano Pri 24. členu imamo vložena dva amandmaja, oba s strani odbora za notranjo politiko. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Glasujemo najprej o amandmaju pod zaporedno številko 1. Prosim. Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 1 k 24. členu. 49 navzočih, 37 za, 3 proti. (Za je glasovalo 37. )(Proti 3.) Ta amandma je sprejet. Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 2. 49 navzočih, 37 za, 3 proti. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je tudi ta amandma sprejet. In odločamo o besedilu 24. člena v celoti. Odločamo o besedilu 24. člena v celoti. Smo pri odločanju o besedilu 14. člena. Prvič za nekaj glasov državni zbor ni bil sklepčen. Zdaj bom dal na glasovanje besedilo 24. člena v celoti, drugič. Glasujemo. Prosim za zbranost in za glasovanje o besedilu 24. člena. Prosim za mir v dvorani. Mir v dvorani. 47 navzočih, 37 za, 3 proti. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 3.]] Besedilo je sprejeto. K 25. členu imamo vložene tri amandmaje. Pardon. Dva amandmaja. Imamo amandmaja odbora za notranjo politiko in poslanske skupine Nove Slovenije. Želi kdo od njih besedo? [[Želi.]] Prosim, kolega Drobnič.
Upam, da bo naš amandma podprt. Upam, da tudi vlada zagovarja naš predlog. Ker že prej, mislim, da v 3. členu je gospod minister omenil, da želi čim večji prostor dati za pogajanja s socialnimi partnerji. Tako mislim, da ne bo težav s podporo, razen, seveda, če se motim, pa je med tem časom spremenil mišljenje. Hvala lepa.
Preden dam besedo ministru, bom prosil za potrebno zbranost v dvorani. Minister.
Hvala lepa. Ni nobene spremembe mnenja, ta amandma Nove Slovenije podpiramo, tudi na podlagi argumentacije, ki je tu dana, se ne izključuje s konceptom, na katerem ta zakon temelji, in se tudi ne izključuje z amandmajem odbora za notranjo politiko.
Še kdo? [[Nihče.]] Potem bomo glasovali tako, da bomo najprej odločili o amandmaju odbora in potem o amandmaju poslanske skupine Nove Slovenije. Najprej glasujemo torej o amandmaju odbora k 25. členu. Glasujemo. Prosim za zbranost v dvorani. Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 1, odbora za notranjo politiko, k 25. členu. Mir v dvorani! 48 navzočih, 36 za, 4 proti. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je amandma dobil podporo. Sedaj glasujemo o amandmaju poslanske skupine Nove Slovenije k 25. členu; vlada ta predlog podpira. Prosim za mir v dvorani. Očitno so posveti v poslanskih skupinah povzročili premajhno zbranost. Počakal bom nekaj trenutkov, potem pa v drugo dal na glasovanje predlog amandmaja poslanske skupine Nove Slovenije, ki ga vlada podpira. Glasujemo o amandmaju poslanske skupine Nove Slovenije, drugič. Mir v dvorani! 51 navzočih, 41 za, 6 proti. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo o besedilu 25. člena v celoti. Glasujemo. Besedilo je izglasovano. Od 46 navzočih je predlog podprlo 45, nihče mu ni nasprotoval. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] K 26. členu je amandma vložila poslanska skupina Socialdemokratske stranke. Želite besedo, minister? Prosim, gospod minister, imate besedo.
Tega amandmaja Nove Slovenije ni mogoče podpreti iz razlogov, ki smo jih že predstavili. Tudi tu je zahteva, da se ureja mentorstvo, dodatek, s kolektivno pogodbo dejavnosti, kar je nesprejemljivo z vidika koncepta, ki želi poenotenje na vseh področjih, ki zadevajo dodatke.
Želi še kdo besedo? Prosim, kolega Vučko.
Smo pri 28. členu, kajne?
Pri 26. členu.
A, pri 26. členu.
Okej, se mi je zdelo, da gre za nesporazum. Imamo amandma poslanske skupine Socialdemokratske stranke k 26. členu. Nihče več ne želi razpravljati, zato bom ta predlog dal na glasovanje. Glasujemo. Mir v dvorani. Smo sredi glasovanja. Mir! 56 navzočih, 18 za, 32 proti. [[Za je glasovalo 18.]] [[Proti 32.]] Ugotavljam, da predlog ni dobil potrebne večine. Glasujemo še o členu v celoti. Glasujemo o besedilu člena v celoti. 47 navzočih, 36 za, 5 proti. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je besedilo sprejeto. Pozor, pri 28. členu imamo vložen amandma kolegice Pozsonec, ki ga vlada podpira, in kolega Battellija, ki ga imate na posebnem listu. Želi kdo o teh dveh razpravo? Želi najprej kolega Battelli, za njim kolega Lavrinc. Najprej kolega Battelli. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Izvorno vlada predlaga, da višina dodatkov za dvojezično poslovanje je predmet pravzaprav sindikalnih pogajanj. Torej vlada ohranja načelo in pravico in princip, ampak prepušča kolektivni pogodbi določitev višine tega dodatka. Mi nismo mnenja, da je to lahko nevarno v danem trenutku za pravno varnost. Zaradi tega, ker tu gre za specifiko, ki je tudi teritorialna. In v sindikalni dialektiki je to lahko predmet, kako bi rekel, borbe in tudi lahko bojkota določenih pravic, ki so sicer sestavni del naše pravne ureditve. Iz tega razloga se nam zdi bolj smotrno fotografirati, da tako rečem, sedanje stanje na tem področju in zakonsko zagotoviti te dodatke v višini, kot so ta trenutek priznani v različnih pravnih aktih, ki so v veljavi. Še to bi dodal, nekaj bi dodal še o razliki med amandmajem, ki ga je podpisala gospa Pozsonec, in pa mojim amandmajem. Če dobro pogledate, tu gre za opredelitev dodatka za sodnike. Ker pri tem prvem amandmaju smo spregledali vlagatelji, gospa Pozosnec in jaz, dejstvo, da so sodniki funkcionarji po terminologiji, ki se jo uporablja. Skratka, dodani so tudi sodniki, ki v tem trenutku dobivajo 10 procentov dodatka na osnovno plačo, če delujejo, če delajo na narodnostno mešanem območju; tam, kjer so v veljavi posebne pravice za obe avtohtoni narodni skupnosti. Zato predlagam, da podprete amandma, ki sem ga jaz podpisal, ker zajame vse kategorije, ki v tem trenutku dobivajo ta dodatek. Hvala lepa.
Dobro. Jaz bi zdaj prekinil razpravo. Ura je 13. Predlagam, ker je še prijavljenih za razpravo, da zdaj prekinemo in vas vabim na zelo kratek, a prisrčen sprejem. Tukaj bomo sprejeli svetovnega rekorderja, plavalca Mankoča in reprezentante, ki so se vrnili z medaljami iz prvenstva. In vas vabim vse v preddverje. Prosim.
Gospe in gospodje! Začenjam popoldanski del 16. izredne seje in vas najprej obveščam, da so za popoldanski del opravičeno odsotni - kot je tu zapisano še mag. Janez Kramberger, Davorin Terčon od 15.00 ure dalje, Jurij Malovrh od 17.00 ure dalje, Janez Podobnik od 16.30 dalje in Zoran Gračner za popoldanski del. Ostali smo pri 28. členu. Preden pa nadaljujemo z delom, ugotavljamo prisotnost v dvorani. Prosim, če preverite, če so kartice vstavljene in pritisnete "kvorum". Ugotavljamo sklepčnost, prosim! Ugotavljam, da je prisotnih 34 poslank in poslancev, kar seveda ni dovolj. Prosim vse tiste, ki ste v bližini, da se nam pridružite, da bi lahko nadaljevali z delom. Čez minuto bom ponovno, drugič, ugotavljal sklepčnost. Drugič ugotavljamo prisotnost v dvorani! "Kvorum", prosim! Prisotnih je 50 poslank in poslancev. Smo sklepčni in lahko nadaljujemo z delom. Smo pri 28. členu, in sicer imamo dve razpravi prijavljeni. Najprej gospod Vučko in potem gospod Lavrinc. Gospoda Vučka ni, gospoda Lavrinca pa vidim. Prosim.
Jaz predlagam, da daste najprej besedo dami. Marika je dvignila roko, se mi zdi, tudi.
Po vrsti gremo.
Dobro, potem bom pa zelo načeln, da ne bi koga užalil. Sprejemam argumente, zaradi katerih sta tako Marika Pozsonec kot cenjeni kolega Roberto Battelli vložila ta amandma, ampak sprašujem pa se ob tem. Tudi vem celo to, da je to pravzaprav posnetek nekega stanja. Ampak mi sprejemamo nov, sistemski zakon, v katerem smo nekatere stvari precej drugače določili. In zato bi vprašal predstavnike vlade in pa seveda oba predlagatelja amandmajev, ali je to uravnoteženo vis-a-vis zakonu. Ta posebna ureditev štrli ven - dobro, zaradi posebnih potreb, bom rekel, obeh manjšin. Ampak govorim o količini oziroma o višini teh dodatkov. Ali so ti dodatki uravnoteženi glede na splošno ureditev v tem zakonu, to bi želel vedeti.
Hvala. Gospa Pozsonec.
Hvala lepa. Če smem pripomniti, gospod predsedujoči, niste bili načelni - jaz sem ostala iz dopoldanskega dela, torej sem že bila takrat na vrsti.
Na tretjem mestu.
Ja. Torej, gre za to, da ni sprejemljiva vladna verzija, da bi dvojezičnost urejali s kolektivno pogodbo, zato ker je to ustavna kategorija 40 let, najmanj 40 let. To drži, da vzgojitelji, učitelji dobijo 20% osnovne plače, in verjemite mi, da vsak tolar zelo težko zaslužijo, so si ga zaslužili, torej upravičeno, in da so uradniki pa dobili 3ali 6% osnovne plače glede na znanje jezika. Torej, amandma, ki sem ga podpisala, je imel intenco, da to nekako uzakoni. Sicer sva ta amandma podpisala oba z Robertom Battellijem. Razlika med mojim amandmajem in njegovim je v tem, da sama trenutno ne podpiram 10% dodatka za sodnike iz več razlogov. Največji razlog je ta, da sem ugotovila, da v zakonu niti nimajo pogoja znanja jezika kot pogoj za sprejetje v službo. Zato sem postavila nekaj vprašanj in če bom nanje dobila odgovore, potem bom lahko mirne duše dala svoj podpis. Vendar pa sem zdaj razumela tudi to, kaj skrbi kolege. Zdaj bo plača drugače obračunana, vendar če ne bo podprt niti en amandma, potem je v tretjem branju člen zaprt in ne moremo priti do njega. Tako mi je zdaj pravzaprav vseeno, kateri amandma podprete, samo da bo člen odprt, da se lahko pogovarjamo naprej o tej zadevi. Hvala.
Hvala. Še kdo od poslancev želi besedo? Gospod Battelli.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Z gospo Pozsonec se v celoti strinjam in sem tudi pripravljen umakniti svoj amandma, če bo najin, kjer je gospa Pozsonec prva podpisnica, sprejet. Dejansko gre za to, da pustimo - sedaj se zavedam tudi sam tega - da pustimo vendar odprto možnost, da do tretje obravnave, glede na novi način izračunavanja plač, uredimo celovito problematiko dodatkov za dvojezičnost, ki je sicer sestavni del naše veljavne ureditve, gre samo za uskladitev procentov oziroma vsot kot takih. Zaradi tega tudi sam prosim za podporo amandmaju, kjer je prva podpisnica gospa Pozsonec. Če bo ta sprejet, seveda bom jaz svojega umaknil. In mislim, da na ta način bomo najbolje celovito lahko uredili to zadevo. Hvala lepa.
Gospod Battelli, to tako ne gre. Žal. Ali umaknete amandma ali pa o njem glasujemo? Po vrstnem redu je vaš najprej. In ker je amandma na amandma. In potem je od gospe Pozsončeve.
Se opravičujem, nisem vedel, da je moj prvi.
Vaš je širši tudi vsebinsko.
Razumem.
Tako moramo iti po tem vrstnem redu.
Ja, ja, razumem. V redu.
Če vam je prav, bi, ko bomo glasovali o tem, šli po tem vrstnem redu, razen, če boste umaknili.
Jaz mislim, da je dobro, da slišimo mnenje vlade prej in potem bomo videli, kako.
Potem se boste odločili.
Tako.
Hvala.
Hvala vam.
Še kdo od poslancev, poslank želi besedo? [[Nihče več.]] Prosim direktorja urada za plače, gospoda Klinarja.
Hvala. No, tako bi povedal. Vlada se opredeljuje do obeh amandmajev tako, da podpira amandma gospoda Battellija zato, ker je širši. Ker zajema, če je že na dvojezičnem področju treba upoštevati to specifiko, potem jo je treba upoštevati tudi za funkcionarje. Zdaj glede na spremembo sistema, ker pravzaprav osnovna plača v novem sistemu je širša, kot je bila prej, bi aplikacija istih odstotkov, kot so bila po starem sistemu, pomenilo višje nominalne dodatke. Mi sicer vemo, da pri funkcionarjih teh sprememb ne bo, ker funkcionarska plača je tudi prej bila - dodatki so bili izračunani s sodniškim dodatkom. In bo sedanja osnovna plača enaka, enaka obračunska osnova, kot je bila prej. Tako mislim, da pri funkcionarjih ne bo tega problema. Ampak bi si vzeli to možnost, da do tretjega branja preverimo te odstotke in da, če bo potrebno, pridemo z amandmajem potem na ta 28. člen. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še kdo želi besedo? Prosim, gospod Battelli.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Torej, amandmaja ne bom umaknil. Razumel sem, da vlada podpira naše splošno razmišljanje o tej problematiki in da torej, za to, da ostane člen odprt, ga je treba sedaj amandmirati. In torej se mi zdi, da sem razumel, da tudi vlada pravi, da dajmo ga amandmirati, tako da do tretjega branja zadevo rešimo primerno. Hvala.
Hvala lepa. Ker nihče ne želi več razpravljati, razpravo zaključujem in prehajamo na glasovanje. Po vrstnem redu, najprej bomo glasovali o amandmaju gospoda Battellija in, če bo ta sprejet, je potem amandma gospe Poszončeve brezpredmeten Torej glasujemo o amandmaju gospoda Battellija. Glasujmo, prosim. 45. Glasovanje bomo ponovili. V dvorani nas je več sicer. Glasujemo torej drugič. Glasujmo, prosim. 43. Sejo nadaljujemo ob 15.00 uri.
[[...]]Tako prosim, če se na to pripravimo. Odločamo o amandmaju gospoda Battellija, tretjič. Glasujmo, prosim. Od 51 prisotnih je za glasovalo 26 poslank in poslancev, 12 je bilo proti. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet; s tem je tudi amandma gospe Pozsončeve brezpredmeten, in na ta način je člen spremenjen. Prehajamo na 29. člen, kjer imamo dva amandmaja. Najprej je tu amandma Socialdemokratske stranke in potem amandma odbora za notranjo politiko. Pri amandmaju Socialdemokratske stranke so izpadle - če lahko, prosim, pogledate na strani 3 - izpadle so besede v prvi vrstici, in sicer, "v 29. členu se" in tu manjkajo zdaj besede "v prvem odstavku [[ni navedeno, kje]] za besedo 'pogojih', ne 'pogoji'", in potem tekst, kot je naprej zapisan. Mislim, da sem to korektno prebral, vsaj upam. Kdo želi razpravljati o amandmajih in o členu? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje. Najprej bomo glasovali o amandmaju Socialdemokratske stranke. Glasujmo, prosim. Od 46 prisotnih je za glasovalo 14, 26 poslank in poslancev je bilo proti. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 26.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Glasujemo o drugem amandmaju k 29. členu. Glasujmo, prosim. 44 prisotnih. Glasujemo drugič. 45 prisotnih. Ponovno ni šlo. Ta odmor bo zdaj trajal do 15.13 ure, začel bom točno ob 15.13, tretjič.
Glasujemo tretjič o amandmaju odbora za notranjo politiko k 29. členu. Glasujmo, prosim. Od 56 prisotnih je za glasovalo 39 poslank in poslancev, 4 so bili proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 29. členu v celoti. Glasujmo. Od 49 prisotnih je za glasovalo 39 poslank in poslancev, eden je bil proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. 30. člen, trije amandmaji, po vrstnem redu: amandma Nove Slovenije, nato drugi amandma - Socialdemokratska stranka, tretji amandma pa je amandma odbora za notranjo politiko. Če bo prvi amandma, torej Nove Slovenije, sprejet, potem amandma SDS ni aktualen, tretji je pa tako ali tako nevtralen, ali kako naj rečem, nekaj vmes, neodvisen od tega. Dobro.Odpiram razpravo o členu in amandmajih. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje. Najprej glasujemo o amandmaju Nove Slovenije. Glasujmo, prosim. Od 49 prisotnih je za glasovalo 14, 30 poslank in poslancev je bilo proti. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 30.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 2, to je amandma Socialdemokratske stranke. Glasujemo. Od 51 prisotnih je za glasovalo 14 poslank in poslancev, proti 31. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 31.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. In še tretji amandma, odbora. Glasujmo, prosim. Od 53 prisotnih je za glasovalo 40 poslank in poslancev, proti 3. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo o 30. členu v celoti. Glasujmo, prosim. Od 46 prisotnih je za glasovalo 36, 2 proti. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. 31. člen, kjer imamo en amandma Nove Slovenije. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na glasovanje o amandmaju k 31. členu. Glasujmo. Od 50 prisotnih je za glasovalo 15 poslank in poslancev, 28 jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 28.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Glasujemo še o 31. členu v celoti. Glasujmo, prosim! Od 50 prisotnih je za glasovalo 40 poslank in poslancev, 4 proti. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. 32. člen. Tu imamo amandma Socialdemokratske stranke. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje. Glasujmo, prosim! Od 50 prisotnih je za glasovalo 15 poslank in poslancev, 30 jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 30.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Glasujemo še o 32. členu v celoti. Glasujmo, prosim! Od 48 prisotnih je za glasovalo 37 poslank in poslancev, 1 je bil proti. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je 32. člen sprejet. Smo pri 38. členu. Dva amandmaja sta tu. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje. Najprej glasujemo o prvem amandmaju k 38. členu. Glasujmo, prosim! Od 48 prisotnih je za glasovalo 38 poslank in poslancev, 1 je bil proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujmo o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujmo, prosim! Od 48 prisotnih je za glasovalo 40 poslank in poslancev, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujmo še o 38. členu v celoti. Glasujmo, prosim! Od 47 prisotnih je za glasovalo 39 poslank in poslancev, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 38. člen sprejet. 39. člen. En amandma. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje k 39. členu. Glasujmo, prosim! Od 46 prisotnih je 38 poslank in poslancev glasovalo za, nihče proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 39. členu v celoti. Glasujmo, prosim. 45 prisotnih. Glasujemo drugič, prosim, drugič o 39. členu v celoti. Glasujmo. Od 48 prisotnih je za glasovalo 39 poslank in poslancev, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Smo pri 40. členu, kjer je vložen en amandma. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na glasovanje o amandmaju k 40. členu. Glasujmo. Od 39 prisotnih je za glasovalo 37 poslank in poslancev, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 40. členu v celoti. Glasujmo, prosim. 44 prisotnih. Ni dovolj, čeprav nas je sicer dovolj. Drugič glasujemo o 40. členu v celoti. Glasujmo, prosim. Od 50 prisotnih je za glasovalo 39 poslank in poslancev, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 40. člen sprejet. Oprostite - 42. člen - jaz verjamem, da se tudi vam zdi neumno glasovati o kakšnih amandmajih, ampak če gre samo za sklon, to vendar ni amandma - ampak, v redu. Torej, kdo želi razpravljati o sklonih v 42. členu? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na glasovanje o amandmaju k 42. členu. Glasujmo, prosim. Od 47 prisotnih je 37 glasovalo za, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo o 42. členu v celoti. Glasujmo. 43 prisotnih. Glasujemo drugič o 42. členu v celoti. Glasujmo, prosim! Od 48 prisotnih je za glasovalo 36 poslank in poslancev, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 42. člen sprejet. 44. člen. En amandma. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje. Glasujmo o amandmaju k 44. členu. Glasujmo, prosim! 42 prisotnih. Glasujmo o amandmaju k 44. členu drugič. Glasujmo! Od 48 prisotnih je za glasovalo 37 poslank in poslancev, nihče proti. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. 44. člen v celoti. Glasujmo, prosim! 42 prisotnih. Drugič glasujmo, prosim! 42 prisotnih. Očitno ni zadostne podpore k 44. členu. 15.26. - 15.36. Jaz bi vendar prosil vodje poslanskih skupin, zlasti tistih, ki imate veliko večino, da zagotovite ali prisotnost, ali večjo resnost, ali ne vem kaj. Vsakih 10 minut imamo odmor namreč.
Prosim, če pridete v dvorano, da bi lahko odločali tretjič. Torej, ob 15.36 glasujemo tretjič o 44. členu v celoti. Glasujemo tretjič, prosim. Glasujmo. Od 55 prisotnih je za glasovalo 38 poslank in poslancev, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 44. člen sprejet. Pri 46. členu imamo amandma na amandma, ki ga je vložila [[na posebnem listu imamo to]] Liberalna demokracija, in potem imamo še amandma k 46. členu. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo s strani poslank in poslancev? [[Nihče.]] Gospod minister, izvolite.
Kar zadeva amandma na amandma, bi rad pojasnil naslednje. Strokovno smo večkrat razpravljali o vprašanju poklicnih kolektivnih pogodb in njihovi vlogi znotraj sistema plač, kakor ga določa zakon, in je bilo zavzeto stališče, tudi v strokovnih krogih, da so poklicne kolektivne pogodbe lahko izvedbeni instrument tega zakona, seveda izrecno v okvirih, ki jih zakon določa prek orientacijskih delovnih mest oziroma razponov. Skratka, če gre za to, da se s kolektivnimi pogodbami izvaja zakon s svojimi siceršnjimi omejitvami in ostalimi limiti, potem je poklicna kolektivna pogodba lahko instrument. Amandma na amandma širi možnost poklicne kolektivnih pogodb tudi na visoko šolstvo oziroma raziskovalno dejavnost in na tiste, ki so že sklenjene v trenutku sprejetja tega zakona. V tem smislu, kot sem zavzel stališče do poklicnih kolektivnih pogodb, bi takšen amandma lahko bil sprejemljiv.
Hvala. Izvolite, gospod Potrč.
Hvala lepa. Gospoda ministra bi, z vsem spoštovanjem, vprašal, ali v tem smislu ta amandma tudi piše, ker jaz ga lahko berem tudi drugače. Mnenja sem namreč, da zdaj vnaprej določati, širiti prostor pogodb za posamezne poklice, pomeni zopet odpirati tisti sistem, ki smo ga že imeli; to je, specialno urejati za vsak poklic posebej, hkrati pa imeti napisan zakon, ki bi naj nekaj na novo uredil. In če je gotovo to, kar minister trdi, da nimam prav in da se da ta člen samo tako razumeti, da bo v okviru sistema, nimam nič proti. Samo rekel je tako, da ni bil precizen, da bi se dalo tudi tako - da bi bila taka želja. Moram reči, da sam hočem, da je tekst takšne, ne želja. Hvala.
Hvala. Gospod minister.
To vprašanje je utemeljeno. Sam razumem formulacijo, in mislim, da jo pravilno razumem, na ta način, da izključuje drugi, tretji, četrti, peti in šesti odstavek 13. člena, ne pa prvega odstavka - prvi odstavek pa izrecno pravi, da se orientacijska delovna mesta določijo s kolektivno pogodbo dejavnosti, kar pomeni, veljajo tudi za te kolektivne pogodbe poklicne. Da pa razponi, ki so prav tako zakonski limit, veljajo tudi za poklicne kolektivne pogodbe, tako kot za vse ostale pa sploh ni nobenega dvoma. Amandma je torej še natančnejši, ker izrecno citira določbo 13. člena in izpušča 1. točko 13. člena, ki govori o orientacijskih delovnih mestih.
Hvala lepa. Še kdo? [[Nihče več.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje. Glasujmo o amandmaju na amandma. Glasujmo, prosim! Od 53 prisotnih je za glasovalo 29, 7 je bilo proti. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da amandma na amandma je sprejet. Zdaj pa glasujmo še o amandmaju k 46. členu. Glasujmo, prosim! Od 47 prisotnih je za glasovalo 39, 1 je bil proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujmo še o 46. členu v celoti. Glasujmo, prosim! Od 50 prisotnih je za glasovalo 39, 2 proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. 47. člen, en amandma. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 47. členu. Glasujmo! 43 prisotnih. Glasujmo drugič o amandmaju k 47. členu. Glasujmo, prosim! Od 49 prisotnih je za glasovalo 39, 2 proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. 47. člen v celoti. Glasujmo, prosim! Od 48 prisotnih je za glasovalo 39 poslank in poslancev, 1 je bil proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. 48. člen, en amandma. Kdo želi besedo? To pa ni sklon, zdaj pa množina, taka bistvena sprememba [[...]]Nobene razprave ne vidim. Dobro. Hvala. Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o tej neumnosti, ne morem reči drugega. Se oproščam za diskurz. Glasujmo, prosim!44. Glasujemo drugič. Od 48 prisotnih za 39, 1 proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. 48. člen v celoti še. Prosim, glasujmo! Od 47 prisotnih je za 37 poslank in poslancev, 1 proti. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. 50. člen. En amandma. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje. Glasujmo! Od 48 prisotnih je za glasovalo 38, 2 proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Še 50. člen v celoti. Glasujmo! Od 47 prisotnih je za glasovalo 41, 1 je bil proti. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je 50. člen sprejet. 51. člen, en amandma. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Glasujmo o amandmaju k 51. členu! Od 52 prisotnih je za glasovalo 40 poslank in poslancev, 2 sta bila proti. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. 51. člen v celoti. Glasujmo, prosim! Od 48 prisotnih je za glasovalo 36, 2 proti. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je 61. člen sprejet. 52. člen. Tu imamo obsežen amandma, ki člen v celoti spreminja. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o amandmaju k 52. členu. Glasujmo! Od 48 prisotnih je za glasovalo 40 poslank in poslancev, 3 proti. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet in člen spremenjen. Priloga 1. Dva amandmaja. Odpiram razpravo. Nihče ne želi razpravljati. Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o dveh amandmajih k prvi prilogi. Najprej amandma k prvi prilogi. Glasujmo! 45 prisotnih. Ponavljamo glasovanje. Drugič glasujemo o prvem amandmaju k prilogi 1. Glasujmo. Od 47 prisotnih je za glasovalo 39, nihče proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo o drugem amandmaju k prilogi 1. Glasujmo. Od 49 prisotnih je za glasovalo 38 poslank in poslancev, 2 proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo o prilogi 1 v celoti. Glasujmo. Od 48 prisotnih je za glasovalo 39 poslank in poslancev, 2 proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je priloga sprejeta. Smo pri prilogi 2. Tu imamo štiri amandmaje in ta trenutek še petega, skupine poslancev s prvopodpisanim Rudolfom Mogetom. Sprašujem predlagatelja, gospoda Mogeta, ker smo ta hip tudi dobili ta amandma, ali lahko pojasni, za kaj gre, da se bomo lažje znašli. Namreč odpiram razpravo - oprostite, tega proceduralnega dela nisem naredil - odpiram razpravo o prilogi 2 in amandmajih in bi prosil, če najprej gospod Moge pove svoje, da bi se lahko poslanke in poslanci znašli v tej množici. Prosim.
Predsedujoči, hvala lepa za besedo. Javnosti, tudi na podlagi statistike, je že dolgo poznano, da so bili učitelji v preteklosti in tudi v sedanjosti glede na ostale poklice deprivilegirani, da niso mogli tako napredovati kot drugi delavci. Na kratko povedano, s tabele, ki smo jo dobili kot prilogo 2, na katero dajem amandma, se jasno vidi, da učitelji nikoli ne morejo doseči takšnega razreda kot policisti, kot vojaki, kot cariniki, kot ostali uradniki s posebnimi pooblastili, kot zdravniki, kot farmacevti, kot medicinske sestre, kot ostali zdravstveni delavci, kot zdravstveni sodelavci, kot strokovni delavci, strokovni sodelavci in nazadnje, da ne bi našteval, kot administrativni delavci ter ostali strokovno-tehnični delavci. Če gradimo državo, ki bo v ljudeh vzbujala neko zaupanje, ljubezen do lastne države, državljane, ki bodo sposobni delati, potem je treba tudi ljudem v vzgoji in izobraževanju, kjer pa jih dela 52.000, omogočiti, da se nekoliko dvignejo nad ta prag. Vlada je v Poročevalcu objavila gradivo, kjer je bila kolona D2 nepreimerno višja in z včeraj na danes se je ta kolona znižala za nekaj razredov. Amandma, ki ga je sprejel Lavrinčev odbor oziroma Lavrinčev amandma, govori o tem, da se razreda D2 in D4 dvigneta za 2, ker pa tega včeraj nismo vedeli in je vlada to po njenih zagotovili čez noč spremenila, ta amandma samo dopolnjuje Lavrinčev amandma s tem, da tudi višješolske predavatelje in ostale strokovne delavce dvigne za razreda na višje. Treba je povedati, da se gre tu samo za plače učiteljev, in sicer za tiste, ki imajo strokovni naziv svetnik. Le tem bi bilo omogočeno, torej, napredovanje za 2 razreda, teh je v vsej masi 1,7 procentov oziroma samo 495. In če iz te mase vzamemo še za 2 razreda ven, pridemo do števila promil, ki bi jih učitelji lahko kot zgornji prag dosegli. Zaradi tega mislim, da bi najprej vlada morala odgovoriti, zakaj tako nizko ceni učitelji tukaj in ali tak odbor podpira oziroma amandma podpira. Če ga pa ne odpira, kaj misli narediti, da bi to sedlo najnižje, v katerem sedijo zdaj učitelji, vsi so skoraj nad njimi, najnižje sedlo, ali misli napraviti s kakimi dejavnostmi, da bi to sedlo nekoliko dvignila na višje in bi tudi vsem profesorjem, od gimnazij do osnovne šole, omogočila napredovanje, kot ga je omogočila v vseh drugih segmentih. Če hočemo imeti, da se samo stanje zatečeno ohranja, potem sploh ne potrebujemo tabele, ne potrebujemo zakona, ampak potrebujemo samo to, da pogledamo statistiko, pa napravimo to tabelo po statistiki. Zdi se mi pa, da bi s sprejetjem zakona morali vsaj na tem segmentu, ki izrazito odstopa od drugih, pač narediti to, da bi se ta odnos do šolstva na splošno na Slovenskem spremenil, hkrati tudi s tem zakonom. Zato vas v imenu predlagateljem poprosim za podporo temu amandmaju.
Hvala lepa. Gospod minister, prosim izvolite.
Hvala lepa za besedo. Predlog, za katerim stoji vlada in tudi njeni izračuni, je ta. Poslanci ste ga dobili na klop ta predlog. Sledi nekaterim pravilom, ki smo si jih postavili. To je odpravljanje nesorazmerij na treh, štirih ravneh, kot je obrazloženo tu spodaj v tej tabeli. Prvič, izenačitev vseh vej oblasti. Drugič, vrhunski strokovni poklici. Tretjič, poklici s posebnimi pooblastili in tako naprej. To je predlog, ki temelji na dosedanjih usklajevanjih, na dosedanji stopnji spoznavnosti, na dosedanjih interesnih storitvah s socialnimi partnerji, ki pa zagotovo ni dokončen. Vlada ima namen v tretje branje predložiti dodatne uskladitve, ki jih bomo dosegli s socialnimi partnerji v naslednjih dneh. O tem bo zagotovo najbolj tekla beseda. Kako odpraviti nesorazmerja - s tem, da bo za vsako odločitev, seveda, izvedla finančne izračune, kaj to pomeni na strošek plač v javnem sektorju.Kot rečeno, za ta današnji predlog imamo izdelane izračune in imamo mandat, da v državnem zboru podpremo, torej le povečanja, ki jih vidite tu na stolpcih, označenih z rdečo barvo. Ta predlog torej ne pomeni zatečenega stanja, pomeni nekatere pomembne korekcije znotraj tistega, kolikor doslej zmorejo izračuni. To seveda ne izključuje možnih znižanj, če se boste odločili - in nekateri amandmaji gredo v to smer - nikakor pa predlagatelj nima mandata s strani vlade, da pristane na kakršnakoli povečanja danes. S tem pa bi izrecno rad povedal, da ni izključeno, da bodo prišle korekcije tudi te vrste, o katerih je danes že bilo govor v predlogu za tretje branje.
Gospod Lavrinc, prosim.
Hvala lepa za besedo. Res je, da je odbor za notranjo politiko sprejel en amandma, ki je na nek način podoben amandmaju, ki ga vlaga skupina poslancev s prvopodpisanim gospodom Rudolfom Mogetom. Vendar, res je tudi to, da sem sam temu amandmaju nasprotoval. Namreč, toliko me pa je v hlačah, da upam na glas povedati, da vladi v tem času, ko se pravzaprav pogaja, stola ne bom spodmikal. To počnite drugi, tisti, ki mislite, da je tako v redu. To je prvo. Drugo, mislim, da je ta priloga 2 tako ali tako zdaj ranjena na več strani. Nisem prepričan, da je uravnotežena. Navsezadnje smo popravljali marsikaj, zato je treba seveda stvari doreči. Mi smo, denimo, na odboru z veseljem znižali število razredov oziroma teh stopenj, smo pobrusili tri, zato da bi se približali tistemu, na kar opozarja sindikat, da niso pri nas take razmere, da bi imeli - ne vem, tako kot v nekih banana republikah - nekatere v oblakih, druge pa v blatu. Zato sem šel vedno v to smer in seveda, ker cenim ta učiteljski poklic in poklic vzgojiteljev, ne morem kar takoreči, ali sem "za" ali sem "proti". Treba je zadeve pogledati in menim, da je do tretjega branja ravno prav časa in tudi vlada bo imela možnost, da se s sindikalnimi partnerji o teh stvareh pogovori in jim ob tem seveda pove tudi to, kar se sliši po hodnikih, da samo poslanci in sodniki ne smemo početi nič drugega zraven v tej državi, da poslanci imamo mesec dni počitnic, drugi ga imajo precej več in tako naprej. Skratka, vse te stvari se ne dajo tako, v eni taki široki diskusiji predebatirati, zato sam tovrstnih amandmajev ne bom podpiral.
Hvala. Gospod Potrč.
Hvala lepa. Najbrž ne bom rekel nič novega, če bom povedal, da je priloga 2 bistvo tega zakona in da priloga 2, bi rekel, pove, kakšne so lahko absolutne plače za posamezne poklice in poklicne skupine, da pove, kakšni so medsebojni razponi med plačami in s tem tudi možno napredovanje, da pove, kaj je v posameznih skupinah najnižja in najvišja plača, da pove, katere plače se horizontalno primerjajo, in najbrž nisem znal našteti vsega, kaj še pomeni. Pomeni seveda tudi skupno maso plač in podobno. To je prvo. Drugo. Sam razumem, da je naša največja odgovornost -tistih, ki smo doslej eno samo besedo rekli o tem, kako pomembno je tudi sodelovanje sindikatov na tej točki. Če hočemo biti dosledni svoji izjavi, potem jo moramo uveljavljati tu. Zakaj? Ker kdorkoli se je od nas kdajkoli kaj ukvarjal s plačami, ve, da predvsem plača ni samo absolutna, ampak v enaki meri tudi relativna kategorija, mnogokrat veliko pomembnejša. Mnogokrat je pomembneje, ali ima moj sosed dva tolarja več ali manj od mene, kot pa, ali imam jaz tisoč ali pa tisoč dva. In, seveda, medsebojna razmerja, ki jih mi na podlagi včerajšnje razprave in nekaj amandmajev, kjer, ne zameriti, kolegice in kolegi, trdim - pa ni krivda niti predlagateljev niti predsednika odbora, niti nas, poslancev -: vsi na odboru za notranjo politiko smo včeraj delali pod presijo, da želimo, da bi bilo pripravljeno končno poročilo, na podlagi katerega bi lahko začeli delati na vsebini zakona. Zaradi tega trdim z vso gotovostjo, da sam za vse predloge nisem vedel, kaj pomenijo, in upal bi predpostaviti, da je mogoče še kdo bil tam na seji odbora, ki ni vedel za vse predloge, kaj pomenijo. Zato menim, da bi bilo najkorektneje, če bi v zvezi z vsemi vprašanji, ki so povezana z usklajevanjem, sprejeli samo en amandma za tabelo 2, namreč da se črtajo 66., 67. in 68. plačilni razred, kar smo se, tako razumem, že tudi pri prilogi 1 dogovorili. Glede vsega ostalega pa, da bi res naložili vladi, da temeljito prouči, pogleda, kaj - kakršnokoli razmerje povečanja ali zmanjšanja pomeni, da pove, kaj tu mislijo posamezni partnerji med seboj, če hočemo zagotoviti tudi njihovo prihodnje sodelovanje. Če pa ne želimo zagotoviti prihodnjega sodelovanja prek kolektivne pogodbe za javni sektor, ampak bomo mi naprej določali vse, in to na tak način kot zdaj, da bo vsak imel svojega zagovornika, potem mislim, da bo slabo. S tem pa bi rad rekel še nekaj. Ne bi rad, da gospod Moge meni ali pa trdi, da sem proti učiteljem v vzgoji in izobraževanju. Resnično ne, gospod Moge, samo bojim se, da na tej točki ni mogoče ostati, ker bo potem kdo govoril o zdravnikih, pa smo že govorili; kdo bo govoril o policistih, carinikih in še kom, pa smo že govorili; kdo bo govoril o sodnikih, ki imajo svoje zahteve, pa smo že govorili. Pa še o kom in stvari se bodo začele med sabo prepletati in jih ne bomo znali končati. Zato je moje osebno mnenje, da bi korektno do tega zakona na najpomembnejši točki samo tako ravnali, da bi pa res - se opravičujem gospodu ministru za morda tudi ne najbolj prijazno besedo, ki jo bom tokrat izrekel, ampak jo rečem iskreno in z dobro željo -, da bi do tretje obravnave vlada imela stališče, da bi to stališče do tretje obravnave držalo, pa bi bilo utemeljeno z medsebojnimi argumenti in primerjavami, da bi bilo utemeljeno tudi vis-ŕ-vis skupne mase in razmerij, ker kdaj pa kdaj ima, bi rekel, clovek občutek, da zaradi želje, da se zakon sprejme, tudi v krajšem času rahlo dopolnjujemo, da ne bom kaj hujšega rekel, svoja stališča. Jaz torej, če ne bo sprejeta usmeritev, da se v tabeli 2 omejimo samo na črtanje prvih treh najvišjih razredov, za te predloge ne bom glasoval. Hvala.
Zdaj imajo pa replike gospod Lavrinc, Moge in Bohinc. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Kakorkoli se že zdi ponudba kolege Potrča vabljiva, je na nek način neizvedljiva. In po mojem tudi ni dober signal iz te hiše. Bom povedal zakaj. Prvo, poglejte, mi smo sprejeli 52. člen tako, kot smo ga. Tam notri smo že vložili tudi posamezne zakone, denimo o varuhu človekovih pravic in tako naprej, še nekaj je takih, kjer smo menili, ne tako kot vlada, ki nam je tu poslala, ker nismo tako menili, na odboru, da je voditi vladov tej državi pač nekaj več, kot voditi, recimo, vrhovno sodišče, biti predsednik vrhovnega sodišča, biti ombudsman v tej državi Sloveniji, smo menili, da ni popolnoma adekvatno tistemu, kar opravlja predsednik vlade. In to, kolikor mi moje vedenje da, je to tako tudi po svetu. Zato seveda, se je oblikoval amandma, ki ga imate pod številko 3. Ali je to najbolj posrečeno, ali je to najboljše in tako naprej, ne bom rekel, ni govora. Nesporno, da je še posebej pomembno vprašanje, o katerem bo treba diskutirati ampak jaz ne bi diskutiral tu vnaprej, naj o tem diskutira vlada, nasproti pa seveda socialni partnerji - področje, kjer smo se pogovarjali, o šolstvu in pa vzgoji in izobraževanju. Moteče je bilo za nas nekatere in zame še vedno, da smo skočili za toliko razredov pri teh umetniških poklicih. Namreč, če je nekdo vrhunski umetnik, mi povejte, kje je ovira, da gre nastopati v milansko Skalo ali na Dunaj in tako naprej in v enem večeru zaslužiti plačo mojega premierja. Tako mislim, da s tovrstnimi, majhnimi sicer, padalskimi akcijami in kamenčki smo sprožili plaz in zdaj so apetiti povsod. Kar poglejte, koliko je rdečega. In mislim, da to ni resna, ni državotvorna drža nas, poslancev. Po eni strani smo sprejeli proračun, sprejeli smo ga celo za dve leti - vsivemo, da gospodarstvo ječi pod bremenom te javne sfere, opozorila prihajajo iz gospodarstva, da dlje pa res ne gre, torej se ne da več, tu pa dajati - saj za drugega tako ali tako ne gre. Na to še enkrat opozarjam: danes je drugo branje, gre samo za to, kakšen signal, kakšno sporočilo bomo mi poslali iz parlamenta, "aha", bodo rekli, "poglejte, poslanci pa so na naši strani, kar pomeni, vlada, tu je treba popuščati, seveda potem se bodo spomnili še teh, teh in tako naprej". Recimo, primer, sodna veja oblasti - rekli so, samo predsednika vrhovnega sodišča. Ne, ni res. Problem je tam tudi pri okrajnih sodnikih in sodnikih za prekrške. Kakor hitro raztegneš to harmoniko, je sredina harmonike nekje drugje, kot je bila prej. In pri teh stvareh, tudi kljub tako dobrim željam, bomo imeli odlok, pa bo tam sidro, pa bomo imeli tu pogodbo, pa bo tam sidro, in tako naprej. Pri teh stvareh je signal ob drugem branju, po moje, v tem trenutku napačen. Zato vabim k treznosti - in jaz sam bom podprl ta tretji amandma, že zaradi tega tudi, da bo imela vlada, ko se bodo strokovnjaki premetavali zdaj s temi amandmaji, kaj smo sprejeli in česa ne, kolikor toliko transparentno in pa koherentno sliko tudi - torej tretji amandma k prilogi 2 in seveda 52. člen, tam, kjer smo že našteli, kateri zakoni se spreminjajo. Tako ali tako, seveda, pa tako, kot gospod Potrč in kot vsi drugi tu notri, pričakujem seveda, da ko boste prišli s predlogom zakona za tretje branje, lepo vas prosim, ne nas hecati. Sam sem razumel danes predsedujočega, da mu je ušlo, ker ko smo popravljali sklone, pike, vejice in tako naprej, se je vedelo - in nehajmo blefirati, zakaj smo to popravljali. Popravljali smo zato, da je praktično zakon ves odprt. Ampak za tretje branje, gospodje, pa ne prenašati tega neobdelanega materiala v ta prostor. Naj pride sem zadeva rešena, povedati: za tem stojimo ali pademo. In takrat, seveda, se bomo usedli - mislim, da tu tudi med pozicijo in opozicijo ni ne vem kakšnih razlikovanj. Glava ne bo bolela zdaj tistih, ki so ta trenutek, glava lahko boli potem tiste, ki bodo takrat. Zato prosim, no, za razum in za dobro ter jasno sporočilo iz tega državnega zbora po današnji seji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Moge, replika.
Hvala lepa. Najprej oporekam gospodu Potrču, da je njegova izjava, "priloga je bistvo zakona", napačna. On je mož, ki izmed vseh nas verjetno najbolje pozna pravo, sam sem pa mož, ki zna računati. In torej so v tej prilogi samo robni pogoji, za katere bo formula, kibo dobljena na podlagi zakona, slikala ljudi in njihovo delo v enega izmed teh plačilnih razredov. In od te formule je odvisno ter od pogajanj vlade in ministrov, kako bodo maso denarja razporedili, ne pa, ali bo nekdo, kar je pravilno rečeno, prestižnegapomena, malo višje ali malo nižje. Seveda, ti robni pogoji vplivajo nekoliko na to, je pa bistvo zakon, ne pa ti robni pogoji, po mojem mnenju. Zato se mi zdi, da je bila ta izjava napačna. Druga stvar je, spoštovani kolega Potrč je s svojim izvajanjem povedal, da neznanje škodi. Njegovo neznanje včeraj, nepoznavanje stvari je bilo to, da se je napačno odločal. Mi smo zdaj v drugi obravnavi in smo ljudje z napakami, ampak če se hočem zdaj odločati, si lahko vzamem - in procedura in kolega Potrč je mojster procedure -, si lahko vzamem po proceduri toliko časa, da mi bodo ljudje povedali pri moji odločitvi, ali ravnam prav ali ne ravnam prav. Zdaj pa prelaganje to na tretjo obravnavo in s figo v žepu za amandma glasovati, ali za - zopet potrjuje to, da to neznanje škodi. Sam vem, kako se bom opredelil. Če je kdo pač v dvomih in ne ve, kako bi se opredelil, lahko zahteva tudi določeni time out, na podlagi katerega bo dobil takšne odgovore, ki mu bodo nedvomno dopustili, da se lahko odloči.
Hvala. Replika, gospod Vizjak.
Hvala lepa. Sicer sem pričakoval, da se bo podobna debata razvila že prej, vendar vidim, da se je in prav je temu tako. Že uvodoma, v imenu poslanske skupine sem povedal, da mi nismo tisti, ki bomo pisali ta zakon in ki bomo tudi definirali rešitve, ampak da so to socialni partnerji. Zato je razprava o teh zadevah tu preuranjena in zdaj delamo nekaj, kar se ne dela v urejenih državah ob vprašanjih plač, pravicah iz dela in podobnega. Posegamona enem primeru in seveda, to bo povzročilo tako ali drugačno rešitev. Mislim, da to ni ustrezen pristop. Mislim, da ta pristop, katerega smo si mi v tem državnem zboru vzeli, da je slab in bo ponujal nesprejemljive rešitve, ki jih tudi v naravi ne bo močizvajati, ali pa jih bo pa zelo težko izvajati in po pravilu se bodo kršile. Zato sem to tudi že včeraj poudaril. Seveda, vi vsi ste rekli: "Imamo še časa do tretjega branja," sedaj smo pa tu, ko bomo naleteli na domine, ko se bo ena podrla, podrla se bo druga, tretja, četrta in potem bo to slaba rešitev. Vesel sem, da je do tega tu prišlo. Vesel sem tudi do teh komentarjev iz vrst koalicije, ki so si vsi enotni, da je to treba narediti, da smo na pravi poti, delajo pa slabo. Sam še enkrat poudarjam, da to ni pravi pristop, da je pravi pristop ta, da se počaka do določene stopnje usklajenosti med socialnimi partnerji glede rešitve teh vprašanj. Hvala.
Hvala. Še kdo želi razpravljati prosim? Gospod Kebrič.
Hvala za besedo. Menim, da je koristna razprava o vseh treh amandmajih in sploh o tem členu. Kajti, ta člen je prav gotovo eden zelo pomembnih, ne bom rekel najpomembnejših v tem predlogu zakona, ki je sedaj v drugem branju. Moje razmišljanje gre v tej smeriin je moje prepričanje, kako se bom opredelil pri glasovanju, naslednje. Če mi določimo najnižjo plačo, ki mora po mojem globokem prepričanju in pričakovanju večine državljanov zagotavljati dostojno življenje, ne pa samo preživetje. Če enkrat to postavimo in če pogledamo najvišjo plačo v okviru zmožnosti naše države, potem bo razmerje samo avtomatično iz preračuna prišlo. Zato menim, da sta ti dve, da rečem skrajnosti - najnižja in najvišja plača -, najpomembnejša odgovornost nas, poslancev za našo odločitev, kakršno bomo sprejeli in pripravili za tretje branje. Kar se tiče pa te tabele, kdor jo je proučeval, vidimo, da v principu iz teh amandmajev izhajajo samo določeni predlogi za določene omejitve. Ne rešujejo pa teh razmerij, če jih gledamo z enega ali drugega zornega kota, pa smo zagovorniki določenega, ne bom rekel sloja, ampak določenega segmenta v tem razponu kot takem. Menim, da bomo, če bomo sprejeli to najnižjo in najvišjo plačo in jo kot tako določili, verjetno povzročili tudi določena razmerja ali sorazmerja med posameznimi horizotalami, ki bodo iz tega izhajali. Še enkrat poudarjam, da nisem zasledil konkretnega amandmaja, da bi pa iz tega predloga bilo katerokoli višino uvrstite v plačilni razred znižali. Osnovno razmišljanje pa je, kje bomo vzeli denar. Ampak ta denar, če rečemo, da hočemo tem zvišati, če je segment tak, kakršen je, bomo morali nekje drugje znižati. In sem v nastopu, v mnenju poslanske skupine jasno izpostavil, da je ta zakon neposredno vezan na naše odločanje o proračunu za leto 2004. Zato menim, da bo vlada prav gotovo upoštevala in se nadalje pogajala s socialnimi partnerji, našla določen, ne verjamem konsenz ali dokončni sporazum v vsem, ampak v glavnem bi se pa morala ta razmišljanja oziroma mnenja, približati tistemu, kar bi bilo za večino sprejemljivo. Hvala.
Hvala. Gospa Pozsončeva.
Hvala lepa. Na tem listu se še bolj vidijo razlike in nesorazmerja kot na tistem malem. Jaz trdim in odgovorno trdim, da brez tega, da bi [[...]]
Mir v dvorani, prosim.
človeka bilo sram, se nekaj takšnega ne bi dalo v poslanske klopi. Poglejte samo, kje so učitelji. In trdim to, kar je bilo stoletja, da so učitelji bili zmeraj dninarji slovenske družbe in izgleda da ostanejo tudi dalje. Ampak ste lahko brez skrbi, kljub temu bodo vzgojili takšnega, da bo napredek šel naprej.
Gospod Kremžar, prosim.
Hvala lepa. Torej moram reči, da je meni razmišljanje gospoda Potrča zelo blizu. Sovpada s tem, kar je povedal minister, pa ne zato - ni mi zato blizu -, ampak zato, ker se mi zdi, da bi bilo modro dobiti še več podatkov, tako kot sem kolega Potrča razumel. In kot sem razumel ministra, da sopripravljeni, da je vlada pripravljena in da bo - vsaj tako sem razumel to obljubo - do tretjega branja pripravila vse posledice teh premikov, takšnih ali drugačnih. Ker, konec koncev, mi moramo vedeti, da so tudi na listu, ki ga imamo, premiki, sicer premiki, s katerimi se predlagatelj strinja, ker jih je že nekako vkomponiral, ampak so premiki; vse to, kar je rdeče tu zgoraj, to ni zdaj, to je predlog, to je želja, to naj bi bilo, je lahko. In ravno tako so amandmaji, ki smo jih sprejeli včeraj na odboruza notranjo politiko, ideje članov tega odbora, kaj bi naj bilo večinsko podprto. To je isti rang. Tu ne morem ločevati tega, kar ste vi kot predlagatelji narisali in pobarvali rdeče, in tega, kar smo mi včeraj sprejeli na odboru za notranjo politiko. Oboje, na eni strani je želja vlade, na drugi strani je želja posameznih poslancev oziroma večinsko podprto na odboru za notranjo politiko. Zato se mi zdi, da bi v tem trenutku najbolj smotrno bilo, če bi lahko - pa ne predlagam proceduralno, ker je to treba doumeti, kaj bi to pomenilo proceduralno. Če bi mi prenesli v bistvu odločanje o tej zadevi, kar bomo tako ali tako, v tretje branje in v tretjem branju ob vseh teh podatkih, ki jih bomo dobili, odločali o tem, ali je predlog vlade za dvig, bom zdaj vzelkot primer samo, sodniške te zgodbe za toliko in toliko razredov gor, in o tistem, kar smo mi zapisali za učitelje, za župane, za policiste in carinike in ne vem kaj vse smo že spreminjali na odboru, ali je to - ker to je treba uskladiti, vse tiste zadeve ki so šle gor, in tiste, ki gredo dol, in tiste, ki ostajajo, in za tem bi moral stati v končni fazi vendar nek izračun in nek denar. Sam tako razumem ministrovo uvodno razmišljanje pri tej tabeli in predlog kolega Potrča in se mi zdi, da je to prava pot in najbolj smotrno, kar bi lahko v tem trenutku naredili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še kdo želi besedo? [[Ne.]] Zaključujem razpravo o amandmajih in prilogi 2. Amandma, ki ga je vložila skupina poslancev s prvopodpisanim gospodom Mogetom, uvrščam na drugo mesto, torej pod zaporedno številko 2. Tako da bi najprej glasovali o amandmaju pod zaporedno številko 1, nato o amandmaju gospoda Mogeta in skupine poslancev, potem pa po vrsti naprej amandmaji tako, kot so zapisani. Se pa opravičujem, ker sem v tem času pozabil dati besedo gospodu ministru. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Sicer sem računal, da se bo možno opredeljevati po posameznih točkah amandmaja k prilogi 2, pa bom izkoristil sedaj še, da se opredelim do posameznih vprašanj. Pred tem pa bi rad, da ponovim stališče, ker očitno nisem bil dovolj jasen, glede tega, da vlada podpira ta predlog. Ta predlog ustvarja razmerja, do katerih smo se dokopali v dosedanjih razgovorih s socialnimi partnerji in za katerevemo, da z odgovornostjo lahko prevzamemo takšna razmerja. Izrecno bi moral nasprotovati amandmaju, ki povišuje, to je pod točko 1, funkcionarje v lokalnih skupnostih, ker to pomeni povečanje, hkrati pa to pomeni predlog, ki je višji od tistega, ki je bilusklajen v zvezi z zakonom o lokalni samoupravi in je tja uvrščeno amandmajsko. Izrecno predlagam, da danes ne podprete amandmaja pod točko 2 iz razloga, ker bo o tem še v naslednjih dneh tekla razprava s sindikati za vzgojo in izobraževanje in ker ni povsem jasno, kaj pomenijo premiki, ki so v tej točki 2 predlagani. Rad pa bi ponovil, da bomo po pogajanjih s šolskimi sindikati vsekakor prišli s spremenjeno tabelo v tretjem branju.
Hvala. Prišlo je do nesporazuma pri komunikaciji med ministrom in menoj glede tega, da je minister mislil, da bo imel možnost potem pri vsakem amandmajem posebej povedati potem, ko bodo poslanci zaključili. Zato sem tudi rekel "zaključujem razpravo" in seveda, to je bila napaka in se zanjo opravičujem. Torej prosim, gospe in gospodje poslanci, če imate željo replicirati, se lahko oglasite. Gospod Lavrinc, prosim.
Bojim se, da je ministru nekaj v tej naglici ušlo. Gre za prvi amandma, torej takrat vas verjetno ni poslušal, je zdaj amandma, ki govori o povišanju najvišjega plačilnega razreda za lokalne funkcionarje na razred 60. In je bil proti. Potem je govoril o drugem amandmaju, ki bo amandma gospoda Mogeta. Nato pa imamo tretji amandma, ki je amandma odbora, ima pa popolnoma identičen cilj. Torej, tam višamo 42 in 43. Torej, če razumem po vsebini gospoda ministra, je proti prvemu, drugemu in tretjemu amandmaju, nič pa nima proti četrtemu, zato ker je nek signal, kako naj tudi te najvišje vrhove oblasti v tej državi popravi.Če sem prav razumel, bi bil hvaležen za to, da se mi to pove.
Gospod Moge, izvolite. Replika.
Hvala lepa, predsedujoči. Gospod minister, niste odgovorili na bistveno vprašanje. Kaj vas je vodilo, da ste v sodstvu in kulturi šli za sedem razredov, pri vzgoji in izobraževanju, ki niso imeli plače, vzgoji in izobraževanju so bili pa najnižji za 3. To je prvo vprašanje. Drugo vprašanje. Na podlagi tega, kar kot nas poslance silite zdaj v kot, je to, da se na podlagi vaših razlag tega ne moremo prav odločiti. In vas sprašujem, ali želite, da preden dobite in govorite v imenu vlade o podpori temu amandmaju, če v nasprotnem kak "time out" dan ali dva ali tri, da se lahko odločimo, ker nam ponujate, da boste pa nam pravilne odločitve že potem, ko se bomo v drugi obravnavi odločali, pa dali v tretji obravnavi. In temu preprosto več ne verjamem. Torej dve vprašanji. Prvič, zakaj tam 773 in ta drugo, druga reč, ali potrebujete dan, dva ali pa mogoče nekaj ur, da imate mnenje vlade o teh amandmajih, ki so bili vloženi, ali je to vaša osebna interpretacija teh amandmajev.
Prosim, gospod minister.
Najprej odgovor kolegi Lavrincu. Pravilno je interpretiral moje stališče. Gre za nasprotovanje tam, kjer gre za izrecna povečanja. In to velja za občinske, torej lokalne funkcionarje, in za oba amandmaja, ki se nanašata na šolstvo. Mi nimamo mandata vlade, da podpremo kakršnakoli povečanja v tej fazi. To pa ne izključuje, da bomo z novimi preračuni, z novimi razmisleki, novi usklajevanji, tabelo za tretje branje pripravili tudi drugače. Zdaj pa na vprašanje spoštovanega poslanca. Povedal sem v obrazložitvi stališče na ta amandma Mogeta; namreč, da je eden od kriterijev bil izenačevanje vseh treh vej oblasti. In to je razlog pri drugačni razvrstitvi sodstva, z izrecno opombo, da gre tu samo za najvišje funkcionarje sodne oblasti. Ta opomba je tudi v obrazložitvi. Kar pa zadeva kulturo, prav tako smo tu sledili kriteriju izenačevanja tako imenovanih vrhunskih, strokovnih poklicev. Skratka, sledili smo neki politiki. Ta se izenačuje vrhunski poklici v kulturi se izenačujejo z raziskovalci, znanstveniki, visokošolskimi učitelji, specialisti, zdravniki in tako naprej. To so bila vodila za ravnanje.
Hvala. Lahko sedaj zaključimo. Replika. Gospod Moge.
Če sem pravilno razumel, bolj težko "kapiram", pomeni, da podpirate vrhunske strokovnjake v sodstvu in v kulturi, v izobraževanju pa ne.
Gospod minister, izvolite.
Torej, gospod Moge me je napačno razumel. Ne gre za to, da bi odtegnil podporo kakršnikoli vrhunskim strokovnjakom. Gre za to, da bomo pri predlogu za tretje branje upoštevali nove argumente, nove izračune, nove uskladitve in prišli s tabelo, ki bo verjetno upoštevala tudi kaj takega. Trenutno pa nimam mandata, v imenu vlade dati podporo kakršnimkoli povečanji. In prosim, da to z razumevanjem sprejmete.
Hvala. Zaključujem razpravo, prosim, in prehajamo na odločanje. Najprej odločamo, glasujemo o amandmaju, ki ga imamo na strani 21 spodaj, to je k prilogi 2, pod zaporedno številko 1. Glasujmo, prosim. Od 55 prisotnih je za glasovalo 12, proti 31 poslank in poslancev. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 31.]] Ugotavljam, da amandma pod številko 1 ni sprejet. Drugi amandma, to je amandma skupine poslancev s prvopodpisanim gospodom Mogetom. Glasujmo, prosim. Od 52 prisotnih je za glasovalo 19, proti je bilo 26. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 26.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. No, in sedaj bomo glasovali o amandmajih, tako kot so po zaporedju naprej zapisani. Se pravi, prejšnji amandma postane zaporedna številka 3, prejšnji amandma pod številko 2 je zdaj pod številko 3, začnemo na strani 22. Torej glasujmo, prosim, o amandmaju pod zaporedno številko 3. Od 52 prisotnih je za glasovalo 10, proti 35. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 35.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Sledi amandma pod zaporedno številko 4 [[prej je bila 3, zdaj je 4]] . Glasujmo, prosim. Od 52 prisotnih je za glasovalo 35 poslank in poslancev, 11 je bilo proti. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 11.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Na strani 23 imamo še zadnji amandma k tej prilogi. Glasujmo, prosim. Od 52 prisotnih je za glasovalo 39 poslank in poslancev, 2 sta bila proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. In zdaj glasujemo še o prilogi 2 v celoti. Aja, oprostite! Se oproščam, procedura. Priloga 3. Tu imamo samo en amandma. Kdo želi razpravljati? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Na glasovanje dajem amandma pod zaporedno številko 1. Glasujmo. Od 52 prisotnih je za glasovalo 36 poslank in poslancev, 2 sta bila proti. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet; priloga je bila s tem črtana. S tem smo zaključili razpravo in odločanje o amandmajih. Prehajamo na razpravo o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Kdo želi besedo? Ker nihče ne želi besede, prehajamo na odločanje o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Glasujmo prosim! Od 51 prisotnih je za glasovalo 38 poslank in poslancev, 5 jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da so preostali členi sprejeti. Naslov zakona. Torej, razprava o naslovu zakona. Ali želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo in glasujmo o naslovu. Glasujmo! Od 54 prisotnih je za glasovalo 44, 3 proti. [[Za je glasovalo 4.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je naslov sprejet. V razpravo dajem še naslednji predlog sklepa: "Predlog zakona za tretjo obravnavo pripravi vlada Republike Slovenije." Želi v zvezi s tem sklepom kdo razpravljati? Gospod minister.
Predlagam še proceduralni sklep glede razprave v tretjem branju v tem smislu, da se uporabi 194. člen, drugi odstavek, v tem smislu,da se razprava obravnava na redni ali izredni seji, ne prej kot v 7 dneh. Hvala lepa.
Proceduralni sklep, ki ga je predlagala vlada, smo slišali. Besedilo, ki sem ga prebral, torej predlog sklepa, ki se glasi, še enkrat ponavljam: "Predlog zakona za tretjo obravnavo pripravi vlada Republike Slovenije." Ta je prvi na vrsti. Potem je predlog, ki ga je predlagal gospod minister. Torej, glasujmo najprej o tem prvem predlogu. Še enkrat, predlog zakona za tretjo obravnavo pripravi vlada Republike Slovenije. To je običajen predlog sklepa. Glasujmo! Od 52 prisotnih je za glasovalo 43 poslank in poslancev, 7 jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. In še en tak sklep imamo. "Državni zbor bo tretjo obravnavo zakona opravil na podlagi drugega odstavka 194. člena poslovnika." Ali lahko glasujemo o tem? Glasujmo, prosim! Od 50 prisotnih je za glasovalo 39 poslank in poslancev, 7 je bilo proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je tudi ta sklep sprejet. Na vrsti so dodatni sklepi. Želel bi vas opozoriti, da imamo štiri sklepe. Najprej imamo tri dodatne sklepe odbora za notranjo politiko v gradivu z dne 15.4.2002. To so trije. Potem imamo pa v dodatnem poročilu odbora za notranjo politiko še en dodatni sklep. Tose pravi, imamo štiri dodatne sklepe, ki so v teh dveh poročilih. Odpiram razpravo o vseh teh dodatnih sklepih. Kdo želi razpravljati? [[Nihče.]] Ker ne želi nihče razpravljati, zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje. Začnemo s prvim dodatnim sklepom. Glasujemo o prvem dodatnem sklepu. Glasujmo, prosim. Od 47 prisotnih je za glasovalo 13, proti je bilo 23 poslank in poslancev. [[Za je glasovalo 13.]] [[Proti 23.]] Ugotavljam, da dodatni sklep ni sprejet. Drugi dodatni sklep. Oprostite, očitno gre za neko neskladje, morda. Proceduralno, gospod Anderlič.
Seja odbora je bila, preden je vlada poslala dopolnjen predlog za drugo branje in so ti sklepi konzumirani v dodatnih amandmajih in predlogih, ki jih je odbor potem dopolnil ali pa oblikoval in smo jih že sprejeli tekom te razprave. Tako zdaj sprejemamo nekaj, kar je bilo v fazi sprejemanja že konzumirano. Ampak [[...]]
Mi smo presodili, glede na formalno besedilo, da - kjer piše, "izrecno za tretjo obravnavo" in tako naprej - to so formalni sklepi odbora, ki jih jaz nimam pravice spreminjati, umikati ali prirejati po svoje. Odbor je tako sklenil in jaz lahko samo sledim temu, kar je odbor naredil. Če se komu zdi kaj drugače, naj odbor umakne te dodatne sklepe in bomo prihranili nekaj pritiskanja na tipke. Vendar pa smo sredi glasovanja, tako da se oproščam vsem tistim, ki jih jezi tudi to neskladje. Smo pri drugem dodatnem sklepu. Glasujemo. 43 prisotnih. Ponavljamo glasovanje, drugič. Glasujemo. 45 prisotnih. Ura je 16.38 plus 10 je 16.48. Ob 16.48 uri nadaljujemo.
Glasovali bom tretjič. Glasovali bomo tretjič o drugem dodatnem sklepu odbora za notranjo politiko. Prosim, če pridete v dvorano. Mimogrede, po zaključku izredne seje nadaljujemo z redno sejo. To je pa zakon o državni upravi, potem zakon o javnih agencijah in tako naprej. Ampak ne vse danes, prosim. Ne vse danes. Jaz ne vem, kje so zdaj poslanski kolegi in kolegice. Torej prehajamo na glasovanje o drugem dodatnem sklepu odbora za notranjo politiko. Glasujmo tretjič, prosim. Glasujmo! Od 51 prisotnih je za glasovalo 37, proti 2. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 2.]] Dodatni sklep je sprejet. Dodatni je sklep. Glasujemo. Oprostite. Razprave ni. Torej lahko samo obrazložitev glasu k tretjemu sklepu.
Obrazložil bi glas, gospod podpredsednik, glasoval bom proti, kajti vsebina tega tretjega sklepa pravzaprav je že konzumirana v amandmaju, ki smo ga danes pravzaprav že sprejeli. Zato bi bil tak sklep neumesten.
To vidimo. Hvala. Zdaj pa lahko glasujemo. Glasujmo. Od 46 prisotnih sta za glasovala 2, 35 proti. [[Za je glasovalo 2.]] [[Proti 35.]] Dodatni sklep ni sprejet. Zdaj imamo še en sklep v tem drugem dodatnem poročilu. Glasujemo torej še o četrtem dodatnem sklepu. Glasujmo, prosim! 42 prisotnih. Glasujemo drugič, prosim. Malo več pozornosti. Drugič torej glasujmo! 42 prisotnih. Ob 17.02 nadaljujemo s tretjim glasovanjem. Prosim vodje poslanskih skupin, če se da kaj narediti, da ne bi bilo vsakih par minut 10 minut odmora.
Spoštovani, spoštovane! Tretjič bomo glasovali o predlogu dodatnega sklepa poslanca Mirana Potrča, ki predlaga, da državni zbor predlaga vladi, da za tretjo obravnavo pripravi amandma k prehodnim določilom predloga zakona, ki bo zagotovil, da se v štirih letih po uveljavitvi zakona uveljavi znižanje razponov med najvišjimi in najnižjimi plačami na razmerje 1:10. O tem predlogu odbora, ki ga je sprejel na predlog poslanca gospoda Potrča, glasujemo. Samo trenutek! Glasujmo! Navzočih je 47 poslank in poslancev. Za je glasovalo 23, proti 6. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je predlog dodatnega sklepa sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda izredno sejo in tudi 16. izredno sejo. Predstavnici in predstavniku vlade se za sodelovanje najlepše zahvaljujem, tudi predstavniku sekretariata. Hvala lepa.