Fru talman! Det är krig i Europa. En suverän stat har invaderats av ett aggressivt grannland med stormaktsambitioner. Den ryska invasionen är totalt oacceptabel. Putin har gång på gång visat att han inte drar sig för att uppfylla sina stormaktsambitioner med militär aggression. Nu har Putins imperialism lett till ett krig i vårt närområde, och Ukraina har invaderats. Alla länder har en ovillkorlig rätt att fatta sina egna säkerhetspolitiska beslut och i demokratiska och fria val besluta om sin egen framtid. Ryssland är ett auktoritärt och odemokratiskt land. Samtidigt som vi står upp för Ukrainas rätt att försvara sig stöder vi den ryska oppositionens och befolkningens protester mot sitt eget lands odemokratiska styre. Vi stöder det ryska civilsamhällets oberoende journalistik och människorättsförsvarare som kämpar mot invasionen av Ukraina för fred och för ett demokratiskt Ryssland. Fru talman! Vi ser protester mot den ryska invasionen av Ukraina över hela världen. I Sverige har stora demonstrationer hållits, och väldigt många människor har visat sin avsky mot Rysslands krig mot Ukraina. Protesterna måste fortsätta. De ekonomiska sanktionerna måste bli ännu hårdare, och vi ser viktiga bojkotter av Rysslands arrangerande av och deltagande i idrotts- och kulturarrangemang. Vänsterpartiet har de senaste dagarna krävt ännu hårdare ekonomiska sanktioner mot Putins styre än de som hittills har genomförts. Det är en skam att EU inte har velat eller vågat slå hårdare mot den ryska statliga ekonomin och de superrika oligarker som finns nära Putin. Det europeiska beroendet av rysk fossilgas för energiförsörjning har redan skadat våra möjligheter att agera kraftfullt mot Ryssland. Ju förr detta kan avvecklas, desto bättre. Fru talman! Ett krig drabbar alltid civilbefolkningen hårdast. Tillgång till grundläggande trygghet, mat, dricksvatten och skolgång, möjligheter att resa och fly blir svårare och ibland omöjligt. Det är alltid kvinnor och barn som drabbas hårdast i krig. Sverige måste nu ta emot flyktingar från Ukraina. Vi har stora möjligheter att göra detta, och vi behöver på alla sätt underlätta för de ukrainska flyktingarna och vara förberedda för att ta emot dem. Snacket om att vi ska ha en restriktiv flyktingpolitik i Sverige måste nu ta slut. Hjälporganisationer varnar för de humanitära katastroferna som kommer utifrån detta krig. Sverige måste gå före och börja evakuera och skapa en humanitär korridor så att omfördelningen inom EU fungerar. Det är initiativ som vi kan ta omgående. Asylrätten är ett löfte mellan människor att se sig själva i varandra, ett löfte om jämlikhet och att garantera skydd för den behövande. Sverige ska bidra med ett stort humanitärt stöd till Ukraina nu och framöver. Att regeringen har aviserat en ökning av det humanitära stödet till Ukraina om 500 miljoner kronor är viktigt och välkommet. Fru talman! Vänsterpartiet är emot vapenexport. Sverige har en praxis att inte exportera vapen till länder som befinner sig i konflikt. Det är en praxis som vi i Vänsterpartiet vill följa. Vänsterpartiet kommer därför att rösta emot förslaget som handlar om export av vapen till Ukraina. Däremot ställer sig Vänsterpartiet bakom det direkta stödet till Ukrainas väpnade styrkor om 500 miljoner kronor och förslaget att skänka skyddsvästar, hjälmar och fältransoner.
Fru talman! Sverige och hela EU har i kraftigast möjliga ordalag fördömt Rysslands väpnade angrepp mot Ukraina. Ryssland agerar oprovocerat, olagligt och oförsvarligt och möts nu av ett Sverige och ett Europa som visar sitt stöd för Ukraina och det ukrainska folket. Ansvaret för kriget vilar enbart på den ryska statsledningen. Folkrätten ger Ukraina laglig rätt att försvara sig mot Rysslands angrepp. Att Ryssland på detta sätt invaderar ett demokratiskt och självständigt land hotar hela den europeiska säkerhetsordningen, den säkerhetsordning som har varit grunden för allas vår säkerhet – också för Sveriges. Det som vi nu gör för att stödja Ukraina handlar också om att göra det som bäst värnar Sverige och Sveriges befolknings säkerhet. Fru talman! Sverige ger sedan många år tillbaka ett omfattande stöd till Ukraina, såväl på egen hand som genom EU. Det innefattar ekonomiskt stöd och humanitärt stöd, men också stöd som stärkt Ukrainas motståndskraft inklusive på det militära området. Regeringen har sedan invasionen meddelat att man höjer biståndet med 500 miljoner kronor till Ukraina inom befintlig biståndsram. Regeringen och dess tjänstemän har de senaste dagarna arbetat intensivt för att snabbt förbereda och möjliggöra ett större stöd till Ukrainas försvar. För att det ska kunna komma Ukraina till del så fort som möjligt har vi socialdemokrater lagt fram det framarbetade förslaget som ett utskottsinitiativ i riksdagens finansutskott. Det är finansutskottet som är ansvarigt för att bereda ändringar i statens budget, och det är riksdagen som beslutar om Sveriges statsbudget. Fru talman! Jag är mycket glad över att nästan hela finansutskottet har ställt sig bakom förslaget. Detta förfarande hade inte varit möjligt utan ett mycket konstruktivt samarbete med de andra partierna. Det visar på styrkan och handlingskraften i svensk politik och i den svenska demokratin. Jag är övertygad om att det i denna situation gäller att visa bred politisk enighet för att Ryssland inte ska få för sig att det råder delade meningar om Sveriges inställning. Därför är det en styrka för Sverige att sju av åtta partier i Sveriges riksdag står bakom detta beslut. Jag är, som sagt var, mycket tacksam mot de partier som tillsammans med oss nu är beredda att ta detta ansvarsfulla och mycket viktiga beslut. Det kommer att bli ett exceptionellt beslut, men det är också en exceptionell situation. Fru talman! Om en stund kommer kammaren alltså att ta ställning till finansutskottets betänkande. Där bemyndigar vi för det första regeringen att skänka militär materiel till Ukraina i form av pansarskott, hjälmar, kroppsskydd och dygnsportioner av livsmedel till ett värde av motsvarande drygt 400 miljoner kronor. För det andra anvisas Försvarsmakten drygt 400 miljoner kronor så att man så snart som möjligt kan nyanskaffa motsvarande materiel. För det tredje anvisar vi ett ekonomiskt bidrag på 500 miljoner kronor till den ukrainska centralbankens fond till stöd för landets väpnade styrkor. Sammantaget innebär detta utgiftsökningar som försämrar statens finansiella sparande med 0,9 miljarder kronor och ökar statens lånebehov med motsvarande belopp. Fru talman! Med detta yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och ett bestämt avslag på reservationen.
Fru talman! Detta är ingen replik, utan jag vill yrka bifall till Vänsterpartiets reservation. Jag var tvungen att begära replik för att kunna göra det.
Fru talman! Efterkrigstiden tog slut i torsdags. Den 24 februari kommer för alltid att markera en ny tideräkning och skapa ett före och ett efter på samma vis som den 11 september och andra formativa dagar i världshistorien har gjort. Vi kommer alla att minnas vad vi gjorde och var vi befann oss. Två saker spelar verklig roll om Sverige ska kunna hjälpa det ukrainska folket i det desperata krig mot Ryssland som rasar 120 mil härifrån i detta nu: Det är tid, och det är beslutsamhet att hjälpa Ukraina. Sverige har alltför länge slösat med värdefull tid och snålat med livsavgörande stöd. Hade vi skickat defensiva vapen, ammunition och förnödenheter för två veckor sedan, när Ukraina uttryckligen vädjade om vår hjälp, hade vårt stöd till Ukraina varit ännu bättre. Vi hoppas nog alla att vi inte är för sent ute nu. Med det sagt välkomnar jag att vi i stor enighet i Sveriges riksdag i dag kan fatta beslutet att skicka defensiva vapen, skyddsutrustning och förnödenheter till Ukraina. Med undantag för Vänsterpartiets obegripliga motstånd är vi i denna kammare till slut överens om att Rysslands invasion inte bara är ett angrepp på ett fredligt, demokratiskt, europeiskt land utan ett angrepp på oss alla. När de ukrainska soldaterna slåss strider de också för oss. Det minsta vi då kan göra för dem och för oss själva är att göra allt vi kan för att hjälpa dem. Ni borde skämmas, Vänsterpartiet!
Fru talman! På bara några dagar har en ny säkerhetspolitisk ordning börjat ta form i Europa. Nu måste vi själva bli medskapare till de nya regler som ska gälla framöver. Vladimir Putin har gått vilse i sin egen historieskrivning. Hans stormaktsambitioner handlar om att återskapa något som för alltid har gått förlorat. För Tysklands nya förbundskansler Olaf Scholz verkar effekten ha blivit precis den omvända: Invasionen av Ukraina har förlöst den tyska regeringen från historiska bojor. Det är goda nyheter, för när Tyskland rör sig rör sig också Europa. På bara några dagar har unionens försiktiga och lite ovilliga samlingspunkt bestämt sig för att axla sitt ansvar fullt ut. Tyskland skickar nu vapen till Ukrainas hjälp och gör en historiskt stor satsning på sitt eget försvar. De har till och med börjat prata om att återstarta kärnkraftverk för att göra sig oberoende av tysk gas. Allt detta borde även Sverige göra. Det som behövs är insikt och politisk vilja. Även Sverige måste göra en självständig omprövning av gamla dogmer och historiska låsningar. Fru talman! Detta är en farlig tid, men det är inte en tid utan hopp. Europa har nu återfunnit sitt mål och sin mening – fred och frihet – och västvärlden står närmare varandra än på många år, under en fungerande amerikansk president. Ett alltför ofta splittrat Europa och ett polariserat USA står nu enade, sida vid sida, mot Rysslands despoti. Här finns någonting stort och någonting viktigt att bygga vidare på. I det läget kan Sverige inte stå passivt eller fastlåst i lätt nostalgiska föreställningar om en efterkrigsneutralitet som helt enkelt inte längre är möjlig. Det går inte att vara neutral inför en oprovocerad attack på ett fredligt demokratiskt land i vårt eget närområde. Det går inte att vara neutral när Ryssland attackerar den folkrätt som kom till för att förhindra exakt det som nu sker. Det går inte att vara neutral gällande fria nationers rätt att självständigt välja en gemensam väg med andra fria nationer. Det gäller Ukraina just nu, men det gäller i förlängningen även andra länder i världen. Det gäller oss, och det gäller Finland. Sverige hör hemma i den fria världen, och Sverige hör hemma i Nato. Fru talman! EU:s, USA:s och Japans sanktioner är starka, och de ger effekt. Men EU och Sverige måste också bli av med beroendet av rysk gas och rysk olja – och det av flera skäl. Dessutom måste även Sverige nu fatta egna beslut om att mycket snabbt rusta upp vårt eget försvar. Att höja vår egen försvarsförmåga är det enskilt viktigaste vi kan göra för att öka stabiliteten och säkerheten i vår del av världen. Historiska resursförstärkningar är nu helt nödvändiga. Låt Tyskland visa vägen! Fru talman! Med det beslut vi snart tar här i dag skickar vi en tydlig signal. Till Ukraina, i deras kamp för frihet och demokrati, säger vi: Er sak är också vår sak. Till ryska medborgare som nu demonstrerar mot krigets vansinne säger vi: Vi ser ert mod. Till den ryska statsledningen säger vi: Era hot biter inte. Den fria världen kröker inte rygg, utan den fria världen håller ihop. Makt går inte före rätt, och bara frihet ger fred.
Fru talman! Det är krig i Europa, har vi konstaterat. Jag är säker på att jag talar för var och en i den här församlingen när jag säger att jag hade hoppats och önskat att jag skulle slippa ta de orden i min mun. Önsketänkande duger dock inte; det har vi ägnat oss åt alldeles för mycket genom åren. Det duger särskilt inte i allvarstider som dessa, för det är krig i Europa. Det ukrainska folket ser nu sitt land, sin nation, sitt hem invaderas av Putins trupper. Ukraina är en stark, frihetstörstande och stolt nation där var och en sluter upp, sida vid sida, för att bjuda motstånd på alla upptänkliga vis. Mitt i allt det här mörka och hemska är det hoppingivande att se alla dessa osjälviska och många gånger hjältemodiga handlingar från såväl soldater som civila. Detta måste sägas, även om det såklart är futtigt i det här sammanhanget: Mina och mitt partis tankar går till det ukrainska folket. De går till alla som fruktar för si tt liv, till alla som försöker att ta skydd och till alla som gör motstånd mot den ryska ockupationsmakten. Det är hos dem våra tankar och vår solidaritet finns i dag. Jag är ganska säker på att jag även i detta sammanhang talar för alla i den här församlingen. Det oerhörda övergrepp som Putins Ryssland i denna stund begår mot Ukraina är naturligtvis det som just nu upptar världens alla blickar; det är både rimligt och logiskt. Men det finns, oavsett hur detta slutar, en morgondag. Den morgondagen behöver vi alla förhålla oss till redan i dag. Sverige behöver som land sluta upp med önsketänkande. Vi måste sluta att vara naiva. Vi behöver, för att travestera en tidigare statsminister, faktiskt börja se saker komma. Sverige har i många decennier gått i en mycket farlig riktning. Försvaret har mjölkats på resurser för att finansiera allsköns märkliga prioriteringar; det har till och med kallats ett särintresse. Värnplikten har lagts vilande för att sedan återinföras när man sent omsider insett att man har varit naiv. Sveriges en gång så robusta och välfungerande energimix för elproduktion har tillåtits att användas som lekstuga för en liten skara önsketänkande utan verklighetsförankring och utan konsekvenstänkande. Detta har orsakat en sårbarhet. Det är ett mycket olyckligt beroende som vi i dag har av vår omvärld, som i sin tur är direkt beroende av ryska fossila bränslen. Fru talman! Jag skulle naturligtvis kunna stå här och önska att man hade lyssnat på dem som såg det komma. Men, som sagt, i allvarstider finns det inte plats för önsketänkande. Inte heller finns det, menar jag, i dag utrymme för småaktigt detaljtjafs om vilket parti som är orsak till vilket dåligt beslut och så vidare. Det där får vi ta vid ett annat tillfälle. Det som vi i Sverige och vår del av världen behöver nu stavas enighet. I det större perspektivet är detta inte en fråga som begränsar sig till enbart Putins attack mot Ukraina, utan det handlar om två fundamentalt skilda sätt att se på världen. Det handlar om synen på demokrati och självständighet och om synen på självklara fri- och rättigheter, som yttrandefrihet och mänskliga rättigheter. Det handlar om västerländska demokratiers förmåga att stå upp för sig själva och för det fundament som vi vilar på. På lång sikt är det detta – västvärldens frihet – som står på spel. Jag hade som sagt önskat att få slippa uppleva detta under min livstid, fru talman, men jag är samtidigt oerhört stolt över att få vara med och fatta det historiska beslut som kommer att antas här senare i dag. För första gången sedan Finland invaderades av ryska trupper 1939 kommer Sverige att skicka omfattande vapenleveranser till ett land som befinner sig i krig. Det är ingenting man gör lättvindigt. Det är inget lätt beslut, men det är rätt beslut. Jag vill rikta mig direkt till regeringen och tacka för att regeringen vågade fatta detta modiga beslut. Det finns andra länder i Europa som har valt att försöka hålla sig utanför. De säger att de inte vill bli indragna. De får stå med skammen i dag. Det enda ondskan behöver för att segra är att de goda inte stoppar den. Det som händer i Ukraina är inte bara ett krig mellan två länder. Det är inte bara en konflikt mellan två statschefer. Detta är den allra viktigaste striden av alla. Det är striden mellan frihet och förtryck. Ukrainas folk är just nu det enda som står mellan oss och mörkret. Ukrainarna har visat att de inte tänker vika sig. Låt oss nu göra vad vi kan för att de inte ska falla.
Fru talman! Precis före mig stod det en partiledare i den här talarstolen som för drygt en vecka sedan inte hade förmågan att välja bort despoten Vladimir Putin i valet mellan frihet och förtryck, för att använda hans egna ord.
Krigets larm ljuder åter över Europa. För den som någonsin har tvivlat på vikten av att stå upp för den liberala demokratin, öppenheten, friheten, humanismen, det fria ordet och mänskliga rättigheter är krigets larm svaret. Vladimir Putins folkrättsvidriga och fullskaliga krig i Ukraina är ett oprovocerat och oacceptabelt slag mot det ukrainska folket, mot Ukrainas suveränitet och mot den europeiska säkerhetsordningen. Men det är också ett direkt slag mot den fred som vi länge har tagit för given, mot människors liv, trygghet och framtidstro och mot allt det som vi i Sverige och övriga Europa grundar våra liv och våra samhällen på. Det fulla ansvaret för det vi ser nu, bara timmar från Sverige, vilar på Vladimir Putin och hans regim. Putins storskaliga attack på Ukraina markerar ett nytt och historiskt mörkt kapitel i vår kontinents historia. Det vi har sett och upplevt under den senaste veckan kommer för alltid att finnas med i Europas och världens historiebeskrivningar. Historiens dom över Putins agerande kommer att vara hård. Det här är ett verk av en despot – av frihetens och människovärdets fiende. Omvärlden måste fortsätta att vara ovillkorligt tydlig i sitt fördömande av hans agerande och i sin uppmaning till Putin och de ryska styrkorna att omedelbart upphöra med våldet, dra tillbaka sina trupper och påbörja en ärlig och konstruktiv dialog med det ukrainska folkets folkvalda regering. Nu är tiden att stå på det ukrainska folkets sida. Nu är tiden att ge allt det stöd som de behöver och efterfrågar – humanitärt, ekonomiskt och materiellt – och att bidra med sjukvårdsutrustning, bistånd och försvarsmateriel som stärker Ukraina i kampen mot de ryska angriparna. Därför är jag stolt över att Sverige i går kom med besked om att stötta Ukraina såväl med fältransoner och skyddsutrustning som med defensiva vapen. Detta är en historisk händelse – senast det skedde var 1939, då som stöd för och i solidaritet med det finska folkets kamp mot Sovjetunionen. Då, på samma sätt som nu, stod ett annat europeiskt lands suveränitet och frihet på spel. Det handlade om ett grannland och ett broderfolk. Nu, på samma sätt som då, ställer sig Sverige på demokratins och frihetens sida. Vi i Centerpartiet har drivit på för att komma hit, och vi ställer oss helt och fullt bakom regeringens beslut om stöd till Ukraina. Vi yrkar bifall till förslaget i finansutskottets betänkande och bestämt avslag på reservationen, fru talman. Det vi gör nu kommer vi att kunna blicka tillbaka på som ett av vår generations viktigaste och mest självklara beslut. Jag är stolt över att vara en del av Europeiska unionen. Trots att det fanns en rimlig och förståelig frustration över att samtal och beslut tog tid går det inte att överskatta styrkan i det beslut som ett enigt EU fattade i går kväll. Stödet, såväl det ekonomiska som det försvarsmateriella, och solidariteten tillsammans med sanktionerna och fördömandet är av avgörande betydelse i ett extremt kritiskt läge. Det kommer att göra skillnad för situationen på plats i Ukraina, för de människor som nu tvingas fly sitt hemland men också för Europas framtid. Det är ett Europa som arbetar tillsammans och som värnar sina grundvärderingar och den liberala demokratin. Det är ett Europa som står upp som en enad kraft när mörka krafter hotar ett annat europeiskt land. Det stärker min tro på EU och Europas framtid. Det var också mitt medskick när jag i dag på förmiddagen mötte mina liberala partiledarkollegor i Alde-samarbetet för ett digitalt toppmöte om situationen i Ukraina och Europa. Vi var överens om att Europa fortsatt måste tala med en röst och agera som en kraft i denna djupt komplicerade tid. Vi var också överens om att på alla tänkbara sätt nu stärka de liberala och frihetliga krafterna i såväl Europa som Ukraina ytterligare. Därför fattade Alde-gruppen på Centerpartiets initiativ ett beslut om att nu ge president Zelenskyjs styrande parti i Ukraina, Servant of the People, Folkets Tjänare, ett snabbspår till medlemskap i vår liberala gemenskap inom Alde. Partiet kommer i eftermiddag att tilldelas en tillfällig extraordinär observatörsstatus och kommer vid nästa ordinarie kongress att prövas som fullvärdig medlem. Det här är ett sätt att visa vår solidaritet med partiet och Ukraina och ytterligare flytta fram positionerna för den liberala demokratin i ett läge och på en plats där den är under direkt attack. I ett gemensamt uttalande från vårt möte, där flera ukrainska samarbetspartier inklusive president Zelenskyjs parti deltog, lyfts flera kraftfulla åtgärder till stöd för Ukraina militärt och humanitärt. Det handlar om snabbspår för EU-medlemskap och flera verktyg för att ytterligare isolera den ryska regimen. Det var ett känslosamt möte med direktrapporter från mina kollegor i krigets Ukraina i skyddsrum. Det var ett möte som mynnade ut i ett starkt, kraftfullt och enigt stöd från oss liberala partier till Ukraina, dess befolkning och president Zelenskyj. Budskapet från det liberala Europa är tydligt. Vi backar upp den ukrainska befolkningen och visar att Ukraina inte är ensamt. Ukraina tillhör EU, och Ukrainas sak är vår. Men, fru talman, nu är också tiden att fortsätta att stå upp för öppenheten och medmänskligheten. Vi ska göra allt vi kan för att så frö av framtidstro och trygghet för alla dem som nu söker en skyddad plats för sig själva och sina familjer. Vi måste tydligt vara en röst, en klar röst, för att ge dessa människor en fristad både här i Sverige och i övriga Europa. Vi ska stå upp för rätten att söka asyl och få skydd när man försöker undkomma ett krig bara två timmar med flyg från Sverige. Vi måste själva och tillsammans med övriga EU skicka den solidariska signalen till människorna i kaosets och krigets Ukraina. När friheten, tryggheten och framtiden slås i spillror står vi enade med en öppen famn för skydd och för säkerhet. Det krävs också enighet och samling här hemma. Nu är inte tiden för politiskt spel, konflikter eller splittring. Nu är tid för ansvarstagande och handlingskraft. Vi behöver stå enade för att på alla sätt och på bästa sätt hjälpa Ukraina. Men vi måste också stå enade för att värna vår egen trygghet och säkerhet. Vi måste se till att ge Försvarsmakten och andra myndigheter bästa tänkbara förutsättningar att utföra sitt jobb så bra som möjligt. Vi behöver se över hur vi bäst förstärker vår försvarsförmåga, vår krisberedskap och vår uthållighet på både kort och lång sikt. Centerpartiet har varit en tydlig kraft för att förstärka det svenska totalförsvaret under de senaste åren, både för att förstärka vår försvarsförmåga i hela landet och för att se till att alla delar av vårt samhälle, såväl militära som civila krafter, har rätt verktyg för uppgiften. Här kommer vi att fortsätta att vara en handlingskraftig och konstruktiv kraft – en kraft för Sveriges bästa. Men Centerpartiet kommer också att fortsätta att vara en seriös, konstruktiv och tydlig röst för fördelarna med ett svenskt Natomedlemskap, där vi söker medlemskap tillsammans med Finland – inte för att göra det till en inrikespolitisk trätofråga i en allvarlig tid utan för att trycka på styrkan och betydelsen av att Sverige fortsätter att bygga sin säkerhet tillsammans med andra. Vi ska visa att vi har full bestämmande- och beslutanderätt över vår egen försvars- och säkerhetspolitik. I tider av krig, oro och ovisshet bär också du och jag ett ansvar för att agera för Sveriges bästa. Vi ska tänka på hur vi uttrycker oss, vad vi delar i sociala medier eller sprider till vänner och bekanta. Vi ska stå upp för tilliten, för öppenheten och för toleransen. Vi ska värna den frihet som vi alla har turen att leva i. Det kan inte nog betonas i dessa allvarsamma tider. Men vi delar också ett ansvar för att se vad kriget i Ukraina faktiskt är. Det här är inte ett angrepp från det ryska folket eller Ryssland som land. Det här är ett angrepp från Vladimir Putin och Putins auktoritära, nationalistiska och antidemokratiska regim. Det måste vi bära med oss. Vår ilska och våra protester får aldrig gå ut över ryska medborgare eller människor med bakgrund eller familjeband i Ryssland, vare sig här hemma eller i andra delar av världen. Vi måste vara större än så. Samtidigt som krigets larm nu ljuder över Europa hör vi också något annat just nu. Vi hör rösterna från människor i Sankt Petersburg, Moskva och andra ryska städer som trotsar förbuden och med fara för sin egen säkerhet protesterar mot Putins illegala krig. Vi måste förenas i den kampen och i det budskapet med andra röster och krafter för frihet, öppenhet och fred. Tillsammans med sanktioner, stöd för defensiva vapen och ekonomiskt bistånd ska vi låta budskapet höras till makthavarna i Kreml och till människorna i Ukraina. Tillsammans ska vi visa hur idén om människans frihet är och förblir starkare än alla diktatorers vapen och förband. Från talarstolar, gator, torg och sociala medier ska vi låta ett annat budskap ljuda över Europa: Nej till Putins krig! Frihet till Ukraina!
Fru talman! Vid gränsen mellan Polen och Ukraina utspelar sig nu scener vi inte har sett i Europa på närmare 80 år. Vi ser fäder föra sina familjer till säkerhet, säga adjö, ge vad som kan vara en sista blick och sedan vända sig om för att slåss mot en armé mångdubbelt större än deras egen. Vi ser grannar, ibland rena främlingar, föra andra människors barn över gränsen till säkerheten i grannlandet. Men köerna ringlar inte bara ut ur landet. Vi hör rapporter om köer in i landet, från Polen, från England, från Irland och från Sverige – från hela världen återvänder ukrainare för att försvara sitt land. I går på tv i Agenda hörde vi en sådan röst, Julia. Hon sa: Jag är en ukrainsk kvinna och ukrainsk mor. Jag vill ansluta mig till armén. Jag vill strida. Jag är inte rädd. Dessa kvinnor och män personifierar det Gilbert Keith Chesterton en gång skrev: En sann soldat slåss inte för att han hatar det som är framför honom utan för att han älskar det som är bakom honom. Om Ryssland lägger ned sina vapen kommer kriget att vara över. Om Ukraina lägger ned sina vapen kommer Ukrainas tid i frihet att vara över. Ukraina har inte önskat detta krig. Ansvaret ligger helt och fullt på Putin. Lidandet, krigsbrotten, försöken att inta eller omringa Kiev för att ta en gisslan till förhandlingar – ansvaret ligger på Putin. Men situationen ställer också oss inför ett moraliskt ansvar. Vilka är vi? Är vi sanna bundsförvanter? Är vi sanna mot våra ideal? När finska vinterkriget var över tackade Mannerheim sina soldater och konstaterade att Finland vet att man stått i skuld till den västerländska civilisationen för allt man fått ärva men att man nu också äger vetskapen om att man till sista penningen betalat den skulden. Nu när Ukraina försvarar demokratin, friheten och varje folks rätt att bestämma sitt eget öde bör vi fråga oss vilken skuld vi har till våra ideal. Detta är vad vi har för ögonen när vi i dag är med och beslutar om att Ukraina inte ska behöva stå ensamma. När vi gör det ställer vi oss inte bara på samma sida som Ukraina; vi står upp för vad vi håller sant, och vi står därmed också upp för de ryska och vitryska folken som är Putins första offer. Vi står bakom alla dem som trots riskerna för liv och lem samlas för att protestera för sin frihet och för fred i Sankt Petersburg , i Moskva, i Minsk. I denna situation måste vi också i denna kammare ta det ansvar som bara vi kan ta, det som svenska folket har gett oss – ansvaret för att trygga också vårt eget lands säkerhet. Ett medlemskap i Nato framstår alltmer som en nationell nödvändighet. Därtill, här och nu, måste vi också säkerställa vår egen förmåga att möta angrepp på vårt territorium och följa Tysklands exempel nu senast. Medel bör avsättas omgående för inköp av materiel, och jag hoppas att vi ska hitta enighet om att en upprustning bör ske av Försvarsmakten i dess helhet liksom ett återuppbyggande av vårt civilförsvar och vår civila beredskap. Vi måste också säkra vår egen energi- och livsmedelsförsörjning. Scenerna som nu utspelar sig vid Ukrainas gräns skär i allas hjärtan. Men de scenerna kommer att blekna i jämförelse med vad som kommer att ske bortom denna gräns om Putin segrar och en ny järnridå tillåts skära loss Ukraina från Europa. Vi är inte sanna mot oss själva om vi stillasittande låter det ske. Jag yrkar bifall till utskottets förslag till beslut i dag, för frihet och för demokrati. Slava Ukra j ini – njet vojne!
Fru talman! I dag på morgonen gick president Zelenskyj ut och berättade att enligt hans bedömning är de kommande 24 timmarna helt avgörande för Ukraina. Vi har nu en situation där varje minut räknas för detta land. Av det skälet, fru talman, kommer jag att hålla mig väldigt kort här i dag. Det Sverige nu gör är, åtminstone för vår tid, unikt. Unik är också den situation som vi befinner oss i. Det som händer ställer både vårt sätt att leva och hela vår framtid på spel. Fru talman! Just i detta ögonblick kämpar Ukrainas hjältar för oss alla och för den fria världen. Oavsett krigets utgång kommer den värld som uppenbarar sig inte att se ut som den vi nyss lämnade. Det är min förhoppning att den breda enighet som har rått i den här kammaren i dag också kommer att bestå i de många, svåra prövningar som nu ligger framför oss. Hjälpen vi skickar är ett bra första steg, men det är min övertygelse att det kommer att krävas mycket mer. Jag yrkar bifall till utskottets förslag.
Fru talman! Det här är en tung tid i Europas historia. Återigen råder krig på vår kontinent. På den ena sidan står en stormakt med en maktfullkomlig despot som ensidigt har anfallit ett demokratiskt grannland. På den andra sidan står en vald president som med mod och integritet leder sitt land, som kämpar för demokrati i underläge och gör allt för att försvara sin befolkning, sin frihet och sin rätt. Det är en oerhört allvarlig situation, och den kommer att kräva det bästa av oss som politiker, som demokrater och som européer. Hundratusentals ukrainare tar nu avsked av sina syskon, sina partner, sina föräldrar. Medan många blir kvar för att försvara sitt land tvingas andra att fly för sina liv till oss, till sina grannar i Europa. Som européer och som demokrater måste vi nu ta ansvar både för dem som stannar och kämpar och för dem som flyr. Nu har riksdagen att ta ställning till att bidra till Ukrainas försvar med alltifrån matransoner, ekonomiskt stöd och skyddsmateriel till hjälmar, skyddsvästar och även vapen. Det är åtgärder som vi välkomnar. Miljöpartiet kommer att rösta ja till det här stödet i dess helhet. Kampen för demokrati måste vinnas för det ukrainska folket skull men också för alla våra demokratiers skull. Som vi ser det är vapen alltid den sista utvägen. Men vi kan inte heller se på när demokrati och mänskliga rättigheter mals ned utan att ge den hjälp som då krävs. Putins agerande mot Ukraina hotar inte bara Ukraina och Ukrainas folk, utan det hotar friheten i hela Europa. Men det här stödet är inte nog. Vi måste också öka våra ansträngningar för att tillgodose alla de andra behov som finns i Ukraina. Genom vårt starka bistånd har vi kunnat och kan fortsatt bidra med rent vatten, mat, mediciner och vårdutrustning. Därför är vi också väldigt glada och stolta över de biståndsinsatser som regeringen har annonserat, och vi hoppas att vi också kan stå redo när nya behov uppstår. Jag får väl också skicka med en förhoppning om att det här kan bli en väckarklocka om biståndets betydelse och kanske också en varningssignal till dem som har velat dra ned på biståndet i en orolig tid i vår värld. Fru talman! Det här är en tid när människor åter är på flykt genom vår kontinent, genom Europa. Asylrätten föddes en gång ur erfarenheterna från andra världskriget. Människor vars liv och säkerhet hotas ska alltid ha rätt till skydd. Nu står vi inom EU inför en stor gemensam utmaning att ta hand om dem som nu flyr från krigets Ukraina. Det får inte råda någon som helst tveksamhet i vårt mottagande av dem, och därför gläder det mig att flera partier nu ser vårt ansvar och ansluter sig till den solidariska flyktingpolitik som mitt parti alltid har värnat om. Regeringen behöver nu verka för att EU-länderna snabbt ska kunna komma överens om hur den akuta situationen kan lösas på bästa sätt. Vår EU-kommissionär Ylva Johanssons förslag att aktivera massflyktsdirektivet ser vi som mycket välkommet, och vill vi att den svenska regeringen fortsätter att driva på för att denna mekanism ska komma igång så fort som möjligt. Ett nära samarbete inom EU krävs för att se till att mottagandet fördelas på rätt sätt så att inte ett eller två grannländer tvingas bära hela ansvaret. Ukraina och dess folk ska veta att vårt stöd finns där för dem. Fru talman! Att bidra ekonomiskt och med utrustning till dem som försvarar sitt land och sin frihet är viktigt, men det är inte vårt enda påtryckningsmedel. EU är en ekonomisk stormakt som den ryska ekonomin är starkt beroende av. Detta gäller inte minst den export av gas, olja och uran som Rysslands ekonomi är beroende av. Från Miljöpartiets sida har vi under lång tid varnat för det europeiska fossilberoendet och hur det göder skurkstater som Vladimir Putins Ryssland. Just därför har vi alltid motsatt oss den stora importen av rysk olja och gas och ryskt kärnbränsle och kämpat emot den. Även i de fall där biobränslen importeras från Ryssland anser vi att de ska ersättas med produktion i vårt land i stället. Det ryska angreppet på Ukraina är finansierat av EU:s import av fossila bränslen. Så länge vi fortsätter att vara beroende av att köpa rysk olja och gas fortsätter vi att göda deras krigsapparat. Nu ser vi tydligt konsekvenserna av detta beroende i vårt närområde. Detta är en dyrköpt läxa som visar på behovet av den omställning till förnybar energi som måste göras och som måste göras ännu mer kraftfullt. Klimatpolitiken har nu visat att en sådan omställning är möjlig. Den är här och nu, steg för steg. Varje vindkraftverk som sätts upp, varje solcellspanel, varje elbil som rullar ut på gatorna och varje ljusbågsugn i industrin som ersätter kol är också en insats för att vrida vapnen ur Vladimir Putins händer. Nu behöver vi öka tempot i den omställningen. Europas behov av importerad energi får inte hindra oss från att införa kraftfullast möjliga ekonomiska sanktioner. Ryssland, precis som ryska banker, måste uteslutas helt från finanssystemet Swift. Vi kan inte låta det europeiska behovet av fossila bränslen fortsätta att finansiera Putins aggression mot Europa och demokratin. Fru talman! Vladimir Putin och den ryska statsledningen måste ställas till svars för den kränkning som sker – det aggressiva angreppet på Ukrainas suveränitet. Det är ett avskyvärt brott mot folkrätten som vi nu bevittnar. Detta visar än en gång att Vladimir Putin inte delar våra demokratiska värderingar. Den uppbackning och det breda stöd som vi nu ser för Ukraina är avgörande. En attack mot en demokrati är en attack mot demokratin överallt. EU och FN föddes ur denna insikt, och nu har vi alla ett ansvar för att bidra och leva upp till det som vi vill göra inom EU och FN och det som vi har åtagit oss. En attack på ett land i Europa är en attack på hela Europa. Ukrainas folk kämpar nu för sin överlevnad, sin demokrati och sin frihet. Med det beslut som vi kan fatta här i dag står Sverige, precis som flaggorna på mitt kavajslag, sida vid sida med Ukraina.
Fru talman! Den ryska invasionen av Ukraina inleddes 2014 genom övertagandet och annekteringen av Krim. Detta folkrättsvidriga agerande får nu sin fortsättning i det grymma, brutala och omotiverade ryska anfallskrig som hela världen kan beskåda. Senast bomber föll över Kiev var 1941 under andra världskriget. Nu sker samma sak. Vi ser hur den ukrainska allmänheten och de väpnade trupperna bjuder motstånd. De kämpar för demokratin, friheten och Ukrainas suveränitet. Deras kamp är också vår kamp. Ryssland och dess regim hotar hela den europeiska säkerhetsordningen, det vill säga vår rätt att göra våra egna val, fatta våra egna beslut och leva våra egna liv i fred och säkerhet. Ingen vill leva med en skugga eller ett direkt hot från Moskva. Så är det. Ryssland har förberett sitt angrepp mot Ukraina under lång tid. Det har varit militära övningar. Man har lämnat kvar militär materiel. Hybridaktiviteter med bland annat flyktingströmmar har ägt rum. Det har varit cyberangrepp. Det har varit vilseledning. Det har varit desinformation. Det har varit agerande på belarusiskt territorium. Och det har varit falska löften som har föregått angreppet mot Ukraina. Det är det ukrainska folket som just nu betalar priset för den ryska regimens stormakts- och imperiedrömmar. Nu riktas sanktioner, och det gör att Ryssland nu blir alltmer isolerat. EU och Nato agerar enigt. Det demokratiska Europa sluter sig samman tillsammans med USA och ledande demokratiska länder. Det handlar ytterst om en konflikt kring synen på andra länders rätt till suveränitet och självbestämmande och de demokratiska värderingarna. Det är detta som är grunden för konflikten. Ett öppet, demokratiskt synsätt står mot den auktoritära ryska maktens våldsutövning. Vår solidaritet med Ukraina måste vara tydlig, och den måste vara stabil. Vi ska inte svikta. Vårt beslut att sända 5 000 pansarskott, 5 000 hjälmar, 5 000 skyddsvästar och 135 000 dygnsra ns oner mat är en logisk fortsättning på det stöd som under många år levererats till den ukrainska staten och till Ukrainas försvarsförmåga. Det militära stödet kompletterar det redan omfattande civila stöd som Sverige har bidragit med sedan länge och som de senaste månaderna har förstärkts ytterligare. Ett demokratiskt, fritt och välmående ukrainskt samhälle bygger motståndskraft mot ryska destabiliseringsförsök. Statsministern sa i går att det inte är svensk praxis att skicka militär materiel till konfliktzoner. Senast vi gjorde detta var när Sovjetunionen angrep Finland 1939. Finland är ett grannland som vi har djupa band till. Ukraina är ett grannland till våra grannländer 120 mil härifrån. Det är inget långt avstånd. Det är i dag ett kort avstånd. Kommunikationerna går snabbt. Nu tar vi tillsammans med en lång rad andra länder detta steg. Vi gör det därför att kriget i Ukraina utgör ett hot mot hela Europa och de värderingar vi står för. Läget är exceptionellt, och jag hade hoppats att alla i riksdagen kunde stå bakom hela beslutet. Utöver det materiella stöd som nu presenteras ger vi Ukrainas väpnade styrkor ett direkt stöd på 500 miljoner kronor. Det utbetalas till Ukrainas centralbanksfond. Det samlade värdet på detta nya svenska stöd till Ukrainas försvarsförmåga är sammanlagt 1,4 miljarder kronor och utgör en del av Sveriges breda stöd till Ukraina, som uppgår till 260 miljoner kronor per år. Vi kommer att få anledning att återkomma till frågan om stöd till Ukraina. Det som är viktigt att säga i kammaren är att Putins vilja att förstöra den ukrainska staten och den ukrainska demokratin, att få det statliga systemet i Ukraina att kollapsa och att skapa rysk dominans och överhöghet är något fullständigt oacceptabelt. Om man är demokrat kan man aldrig acceptera detta.
Vi har sett rysk upprustning under lång tid. Vi har också sett att retoriken har hårdnat. Vi har haft möjlighet att följa det här på detaljnivå. Nya vapensystem har introducerats, övningar har blivit alltmer avancerade, nya baser har öppnats, den militära förmågan har blivit stegvis högre och det har utförts olika typer av internationella operationer. Det är mängder av sådana saker som har skett. Det är klart att den inringning som Ryssland gjorde av Ukraina, den typen av griptång, med ända upp till 190 000 soldater och mängder av militära system , gör man inte om inte syftet ytterst är krig. Ibland säger man i internationella sammanhang att det handlar om övning. Men det går att se en skillnad när den gränsen passeras och uppbyggnaden är för krig. Så var det när det gällde inringningen av Ukraina. Vi får inte glömma Georgien 2008, och vi får inte glömma Krim 2014. Vi har också tagit vissa konsekvenser av detta i Sveriges riksdag. Både 2015 och 2020 fattade vi försvarsbeslut som innebar att vi lade om hela den försvarspolitiska strategin i Sverige. Mellan 2014 och 2025 handlar det om en sammanlagd ökning av budgeten med 80 procent. Under den tiden har vi också slutit ett tjugotal avtal om olika typer av försvarssamarbeten. Jag vill påminna om att det till de besluten också kopplades säkerhetspolitiska analyser där det bland annat har konstaterats – och det är det som riksdagen står bakom – att ett väpnat angrepp mot Sverige inte kan uteslutas. Nu drar inte jag de slutsatserna. Men jag tycker ändå att man ska nämna detta och tydliggöra att det faktiskt har gjorts analyser, tagits konsekvenser och gjorts investeringar. Det är dock inte detsamma som att vi inte behöver göra mer. För det måste vi göra. Jag förväntar mig att vi redan det här året ska kunna lägga till ytterligare bitar till de försvarsbeslut som är fattade. Hur tekniken för detta ska se ut får vi återkomma till. Men här har vi också möjligheter att komma överens på ett brett sätt i Sveriges riksdag. Det tror jag skulle vara en styrka. Vi har samlats här i dag eftersom finansutskottets ordförande har kallat till ett extra sammanträde för att besluta om ett utskottsinitiativ, så att riksdagen kan godkänna de åtgärder som jag precis läste upp. Jag uppfattar att det råder en bred politisk enighet om förslagen. Jag vill tacka riksdagen för ett konstruktivt förhållningssätt i den situation vi befinner oss i. Försvarsmakten är förberedda och kan så snart regering och riksdag har fattat beslut påbörja arbetet med leveranserna. Jag upprepar: Det ryska agerandet är fullständigt oacceptabelt. Vår solidaritet med Ukraina ska vara solid och tydlig. Våra tankar är hos den ukrainska befolkningen. De kämpar för sin rätt till frihet, demokrati och nationell existens. Sverige står för frihet och demokrati. Vi vet var vi står. Ukrainas sak ska också vara vår.
Fru talman! Tack, försvarsministern, för ett starkt anförande! Det är i dag på dagen tre veckor sedan Ukraina för första gången inkom med en förfrågan, en vädjan, om att få eller kunna köpa försvarsmateriel från Sverige. Det har tagit tid, men jag är glad över att vi är vid den här punkten och nu kan fatta det här beslutet. Jag vill tacka för att vi har beretts den möjligheten. Min fråga är rak, givet att det finns ett så stort stöd i kammaren för att bistå och försöka gör allt vi kan för att stötta Ukraina i detta utsatta och svåra läge. Har regeringen planer på ytterligare åtgärder? Har regeringen identifierat eller bett Försvarsmakten att identifiera ytterligare delar på Ukrainas behovslista som Sverige skulle kunna avvara framåt?
Fru talman! Jag tror att det klokaste är att tala när man har någonting konkret att säga och föreslå. Det innebär att vi återkommer i den typen av ärende. Men det jag har sagt här i dag innebär egentligen att jag öppnar för att det här inte är slutet. Däremot tänker jag inte gå in på några detaljer.
Fru talman! Låt mig vara tydlig: Om uppdraget inte redan finns hos Försvarsmakten att göra den identifieringen och att jämföra ytterligare med Ukrainas behovslista bör det ske i närtid, givet den tid vi ändå tog på oss för att komma till den här punkten. Med det sagt har jag uppskattat de kontakter vi har haft under veckan och ser fram emot att vi kan fortsätta med dem framåt.
Fru talman! Jag ska inte gå in ytterligare i den delen i diskussionen, eftersom jag har sagt det jag kan säga i dag. Däremot vill jag säga att när vi analyserar vad man kan avvara i nuläget måste vi också se till den svenska försvarsmaktens behov. Vi har gjort noggranna analyser i det här beslutsförslaget för att se vad som kan avvaras i det här läget, eftersom det i varje sådant beslut också ligger ett riskmoment. Jag vill bara förklara den delen för kammaren. Vi måste också se till de svenska behoven i det här, särskilt när historien är sådan att vi har haft stora uppbyggnadsbehov under många år. Det har gjorts väldigt mycket, men det finns större behov och mer att göra.
Fru talman! Det finns ingen militär lösning på kriget i Ukraina. Jag säger detta eftersom jag själv har upplevt krig och flykt under större delen av mitt liv som barn och i ungdomsåren. Det gör ont att se barn och kvinnor säga adjö till sina pappor, bröder, söner och makar. Jag kan inte hejda mina trådar när jag ser barnens, kvinnornas och männens blickar som är fyllda av sorg, rädsla och förtvivlan. Det väcker starka minnen. Jag har sett det många gånger förr. När det talas om krig vet jag mycket väl vad det handlar om. Putins krigsförklaring mot Ukrainas suveränitet är olaglig och går emot folkrätten. Det måste fördömas. Jag är glad för att omvärlden agerar. Fru talman! Att släcka en eldsvåda med bensin brukar dock sällan fungera. Sverige borde inte exportera vapen utan fredsdiplomater. Krig och konflikter skapar först och främst ett enormt mänskligt lidande men får också stora ekonomiska konsekvenser. Att bygga upp länder som drabbats av krig tar ofta en generation eller mer. Ansvariga ministrar skrev i en artikel i Aftonbladet i maj 2016 följande: ” Utan fred är mänsklig utveckling svår att tänka sig. Decennier av framsteg raseras lätt när ett krig väl bryter ut. De senaste åren har vi sett hur ett antal krig och konflikter blossat upp i världen, vilket bidragit till att antalet flyktingar nu är det högsta sedan andra världskriget. Därför tar regeringen nu initiativ till en ny satsning på fredsdiplomati, för att ytterligare stärka Sveriges arbete med att förebygga och stävja konflikter. ” Längre fram i artikeln står följande: ” Att investera i fredsbyggande och konfliktförebyggande är ett effektivt sätt att främja utveckling och motverka fattigdom. Varje krona som satsas för att bygga mer fredliga och stabila samhällen innebär många sparade kronor i form av kostnader för krig och konflikter, humanitära insatser och flyktingströmmar. ” Man undrar var dessa fredsdiplomater håller hus. Ryssland är en av världens starkaste militärmakter. De 5 000 pansarskott av engångsvapentypen AT4 som nu troligen kommer att skickas är en signal om militärt stöd, men de kommer sannolikt att göra marginell skillnad på styrkeförhållandet mellan de ryska styrkorna och de ukrainska styrkorna. Det blir sannolikt inte mer än en signal – och då fel signal. Samtidigt får detta beslut konsekvenser på både kortare och längre sikt. Att hjälpa Ukraina med vapen försvagar Sveriges möjligheter att verka som en medlande kraft. Enbart en massiv militär insats från Nato och USA skulle ha en chans att bemöta de ryska styrkorna. Det finns starka anledningar till att detta ännu inte föreslagits och att USA meddelat att man inte kommer att skicka trupp till Ukraina. Riskerna skulle vara enorma, och med en eskalering av konflikten kommer också risken att Putin gör verklighet av sina hot om eventuell kärnvapenanvändning. Om Sverige ska kunna medla eller tillsammans med andra militärt alliansfria länder som Schweiz och Österrike ta ett fredsinitiativ, kan vi givetvis inte samtidigt skicka vapen till den ena sidan i konflikten. Min bedömning av Ukrainatragedin är att den mycket väl kan leda till Putinregimens fall eftersom detta angrepp på ett slaviskt broderfolk är extremt impopulärt i Ryssland. Förhoppningsvis träder en mer fredsinriktad president till efter Putins fall. I bästa fall kan vi då på nytt börja prata om att bygga en paneuropeisk säkerhetsarkitektur, som ju OSSE är ett embryo till. Därefter kan vi gå vidare och börja tala om upplösningen av Nato. Just nu är det rena julafton för Natokramarna, men jag tror att de möjligen begår misstaget att ta ut sin seger i förskott. Att överföra vapen för att aktivt stödja en sida i en väpnad konflikt, som det är tal om här, är dock någonting som bryter mot svensk praxis om att inte använda vapenexport som utrikespolitiskt verktyg. Vi ser med oro på vad detta kan leda till när denna dörr öppnas. Därför kommer jag att rösta nej i denna fråga, men jag stöder naturligtvis Sveriges bistånd, humanitära stöd, hjälmar och annan skyddsutrustning som sänds till Ukraina. Vi ska öppna våra dörrar och plånböcker för de flyktingar som är på väg till Europa.