Доброго ранку, шановні народні депутати, запрошені та гості Верховної Ради! Прошу народних депутатів підготуватись до реєстрації. Шановні колеги, прошу займати свої робочі місця і підготуватись до реєстрації. Ввімкніть систему "Рада". Прошу зареєструватися. [[10:02:40]] Зареєструвалося -363 Зареєструвалось 363 народних депутата. Ранкове засідання Верховної Ради України оголошую відкритим. Шановні народні депутати, відповідно до календарного плану проведення другої сесії сьогодні на засіданні Верховної Ради черговий день уряду України. В засіданні беруть участь члени уряду на чолі з Прем’єрміністром України Анатолієм Кириловичем Кінахом, Секретар Ради національної безпеки і оборони України Євген Кирилович Марчук, представники міністерств і відомств, діяльність яких пов’язана з тематикою дня уряду. Шановні народні. Що, шановні колеги, з процедури? Так з процедури чи які є питання? З процедури? Народний депутат Павловський, будь ласка.
Шановний Володимире Михайловичу, я прошу дати мені 2 хвилини для заяви у зв’язку з тим, що в п’ятницю була зачеплена гідність мене як народного депутата, скомпроментована Верховна Рада. Тому я прошу дати мені дві хвилини для заяви.
Шановні колеги, шановні народні депутати, я прошу уваги. Відповідно до Положення про День уряду України це день, коли відбувається День уряду, ми не заслуховуємо заяв, не здійснюємо запитів, таке інше. Якщо з процедури є, я з процедури готовий надати слово. Будь ласка, народний депутат Бокий з процедури. Михайло Анатолійович, якщо ви будете наполягати, з процедури одну хвилину використайте і все.
Шановний Володимире Михайловичу, я говоритиму з процедури, але з особливої процедури. Я хочу скористатися тим, що тут зараз присутній Прем’єр-міністр України і члени уряду України, а також Секретар Ради Національної безпеки і оборони і привернути їхню увагу до того варварства, яке чиниться над лідером нашої фракції, лідером Соціалістичної партії і його хворою дружиною. Як ви знаєте, два тижні тому було відключено від його будинку в Кончі Заспі, відключено буквально все - газ, світло, тепло, воду. Все! Тобто людину кинуто до первісного існування. Все це ми розглядаємо як політичну помсту. І ви добре знаєте, що у дружини Олександра Олександровича, вона прикута до ліжка, у неї вже почалися судороги і так далі. Ви розумієте, до чого ми доводимо країну?! Коли із-за того, що, вибачте, нашому Президентові не подобається хтось із політичних опонентів, його хочуть заморити і хочуть умертвити уже навіть членів його сім’ї. Його дружина, до речі, інвалід першої групи, це всі знають. Я звертаюся до Анатолія Кириловича Кінаха. Будь ласка, вживіть усіх заходів для того, щоб оце варварство, яке чиниться з відома Кучми його сім’ї, зупинити. Якщо цього не буде зроблено, ми починаємо пікетування і дачі Президента, і починаємо пікетування і уряду через те, що, Анатолій Кирилович, якщо в такий спосіб розправлятись з політичною опозицією, то це вже ми дійшли до крайньої межі. Цьому дикунству треба покласти край.
Дякую. Шановні колеги, я з цього приводу дам інформацію: вчора ми там, не тільки вчора, з Валентиною Петрівною Семенюк займались і займаємося цим питанням. Вчора там виділені кошти на ремонт, і ми будемо з боку Управління справами Верховної Ради будемо здійснювати контроль, і за підтримки уряду, щоб там ремонт відбувся оперативно, щоб включили тепло, світло, воду і газ. Михайл Антонович Павловський, тільки з процедури, я прошу вас, будь ласка. Одну хвилину з процедури.
Я дякую. Шановний Володимир Михайлович, я хочу звернути увагу до того, як забезпечується достоїнство і гідність народних депутатів. 10 листопада цього року в передачі "Епіцентр" на каналі "1+1" ведучим передачі В’ячеславом Піховшиком було сказано наступне, я цитую: "БЮТ, на мій погляд, фактично самоусувається від парламентської роботи. Але слова Олександра Турчинова, фактично, означають, що, мабуть, швидше за все є якісь все ж таки підстави для того, щоб укріпити підозри багатьох людей в Києві про наявність певного плану, який додає зрозумілих рис україноамериканській кризі довір’я. До речі, не виключено, що наступного тижня у декого з опозиціонерів почнуться проблеми по лінії Генеральної прокуратури. Мої джерела там прямо говорять про певний логічний зв’язок, який якось з’єднує між собою панів Павловського і Онопенка якісь хабарі. Кажуть, що півмільйона за начебто підтримку кандидатури Василя Онопенка на посаду голови Верховного Суду". З цих слів я та інші телеглядачі однозначно зрозуміли, що мова йде про мене, народного депутата України Павловського, оскільки іншого Павловського у блоці БЮТ немає. На моє усне звернення до заступника генпрокурора України Віктора Вікторовича Кудрявцева, на якого є посилання в окремих засобах масової інформації, він сказав мені, до на мене Генпрокуратура не веде ніякої справи і не здійснює будь-якої перевірки інформації. Тому я хочу повідомити про це моїх виборців та всіх телеглядачів, які дивились передачу "Епіцентр" 10 листопада на каналі "1+1". І потрібно розібратись, кому і навіщо потрібно дискредитувати народних депутатів і Верховну Раду. Дякую за увагу.
Шановні колеги, з процедурних вичерпано мотивів. Шановні колеги, у нас сьогодні День уряду. Будь ласка, Кармазін, Ткаченко - і все, будемо завершувати.
Дякую, Володимире Михайловичу. Юрій Кармазін, "Наша Україна", "Солідарність" Партія захисників Вітчизни. Шановний Володимире Михайловичу, шановні народні депутати. Слухається сьогодні надзвичайно важливе питання: про хід реформування Збройних сил і про те, що залишилося від Збройних сил, в якому становищі Україна. І навіть у зв’язку з цим нам сьогодні не роздають тих матеріалів, які прийшли, відповіді, спільно англійсько-американські чи американсько-українські з приводу перевірки. По всіх засобах масової інформації іде, що "я це не читав, але я це засуджую". Як можна сьогодні парламенту розглядати таке питання, не маючи на руках письмово інформації щодо цього питання? Володимире Михайловичу, ви давали коментарі з цього питання по телебаченню. Я хотів би, щоб кожен з народних депутатів мав цю інформацію. Я прошу забезпечити нас нею сьогодні до кінця засідання, вона має безпосереднє відношення до обороноздатності держави, до кожного з нас, народних депутатів. Дякую вам.
Дякую. Я попрошу Міністерство закордонних справ, щоб таку інформацію надали для спеціальної слідчої комісії. Все інше - це інформація, яку опрацьовувала відповідна комісія, група з числа експертів американських, Сполучених Штатів Америки, і там написано, для кого ця інформація має призначення. Там не написано, що вона є для народних депутатів. Для слідчої комісії, я думаю, потрібно її надати. Ми запросимо, щоб нам надали таку можливість. Будь ласка, Олександр Миколайович Ткаченко.
Шановний Володимире Михайловичу. Я до вас звертаюся як до Голови Верховної Ради, якому теж прийде час - і будете чи у відставці, чи на пенсії, чи вас чесно відправлять у відставку, чи, можливо, переворотом, як у свій час мене. Але я хочу підтримати Бокия за цей варварський підхід до сім’ї Мороза. Хіба можуть у нормальній державі так поступати із сім’єю Голови Верховної Ради, який чесно працював і працює сьогодні? Хіба може шпана якась, яка там в Управділами всім відає, оце творити такі безчинства? Чи Президенту це не зрозуміло? Володимире Михайловичу?
Я уважно намагаюся слухати. Станіславе Івановичу, я все слухаю.
Володимире Михайловичу, я вас прошу, самі особисто переговоріть з Президентом, виженіть оту шпану, за яку я прямо не стидаюся такого слова сказати з трибуни: Дагаєва, Ткачука і всіх остальних і наведіть порядок. Ви ж подивіться, скільки санаторіїв ви прихватили, скільки домів відпочинку ви побудували. Голова Верховної Ради, який пропрацював 4 роки, уже працює 10-ий рік у парламенті, і над його сім’єю отак знущаються. Хіба можна так допустити у нас на Україні? Хіба можемо ми поступати з сім’єю свого колеги? Тому, Володимире Михайловичу, я вас прошу просто як людину, якщо це вам зрозуміло, зробіть, будь ласка. І думаю до завершення сьогодні розгляду питань, які внесені на розгляд сесії по Кабінету Міністрів, ви проінформуйте, будь ласка, по прийнятих мірах. Спасибі.
Дякую. Олександре Миколайовичу, я вашу позицію поділяю на 100 відсотків. Я з цього приводу вчора спеціально був у Президента. Шановні народні депутати, дозвольте тепер приємне повідомлення зробити. Сьогодні день народження нашого колеги, народного депутата України Василя Федоровича Шпака. Давайте його привітаємо, побажаємо здоров’я, всіляких гараздів. Шановні народні депутати, представники уряду, запрошені, гості. Згідно зі схваленим нами планом сьогодні у форматі Дня уряду мають розглядатися питання реформування Збройних сил та хід виконання Кабінетом Міністрів вимог чинного законодавства щодо соціального захисту військовослужбовців і членів їх сімей, стану пенсійного, медичного, житлового, транспортного забезпечення пенсіонерів Збройних сил та ветеранів військової служби. Гострота цих проблем загальновідома. Верховна Рада розглядала їх на парламентських слуханнях у червні 1999 року. Відтоді з урахуванням вимог Конституції було схвалено базові закони з воєнного будівництва, статути Збройних сил, законодавчо врегульовані питання правового режиму майна і господарської діяльності, порядок направлення підрозділів Збройних сил України до інших держав та порядок допуску і умови перебування підрозділів Збройних сил інших держав на території України. Прийнято багато інших правових актів. Тобто, у нас створено нормативноправову базу, необхідну нормативноправову базу, яка забезпечує можливість розвитку життєдіяльності Збройних сил за нових політичних і соціально-економічних умов. Можна сказати і про певні кроки в поліпшенні соціального захисту ветеранів військової служби. Чому сприяло, зокрема, прийняття змін до закону про статус ветеранів військової служби та їх соціальний захист. Ними передбачено розширення кола осіб, яких віднесено до ветеранів військової служби. 4 липня цього року Верховна Рада внесла зміни до закону про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів Внутрішніх справ. Передбачено підвищення з 1 січня наступного року від 85 до 90 відсотків максимального розміру пенсій за вислугу років військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів Внутрішніх справ, а також особам, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній станції. На жаль, рекомендації парламентських слухань, схвалені Верховною Радою України, багато в чому залишаються не реалізованими. До того ж серйозно порушено створену в попередні роки систему соціального захисту військовослужбовців та ветеранів. Це вкрай загострило і без того напружену соціально-психологічну атмосферу у військових колективах та сім’ях військовослужбовців спричинило масове, підкреслюю, масове звільнення з лав Збройних Сил офіцерських кадрів. Потребують серйозних коректив програми реформування і розвитку Збройних Сил, інших складових частин воєнної організації держави і усієї силової сфери. Днями відбулося засідання Колегії Міністерства оборони за участю Президента України, членів уряду, а також представників парламенту. Гостроту наявних у Збройних Силах проблем засвідчує хоча б той факт, що майже третина з усіх звернень, які надходять до Верховної Ради, належать військовослужбовцям, ветеранам та їх організаціям, керівникам місцевих органів влади, які вимагають рішучих, осмислених та послідовних дій у цій сфері. Сьогодні нам потрібно всебічно і об’єктивно проаналізувати весь комплекс проблем, пов’язаних з реформуванням армії та соціальним захистом її кадрів. Цього чекають від держави, від влади самі захисники вітчизни, український народ, для якого армія - кровне дітище, плоть від плоті і з якою так чи інакше пов’язані життя та долі мільйонів наших співвітчизників. Результати сьогоднішнього обговорення потрібно буде закріпити у постановах, які мають бути схвалені Верховною Радою і прийняті до неухильного виконання всіма, хто до цього причетний. Пропонується відповідно до існуючої практики такий порядок сьогоднішнього Дня уряду. Доповідачам надати по 15 хвилин для доповіді та по одній голині для відповідей на письмові та усні запитання. Співдоповідачу від профільного комітету надати 15 хвилин, решту часу використати на дебати. О 13 годині 40 хвилин підбити підсумок проведення Дня уряду України і запропонувати виступити Прем’єрміністру України. Немає заперечень щодо такого регламенту? Переходимо до розгляду питання. Я пропоную нашу роботу провести без перерви о 12 годині. На розгляд вноситься інформація Кабінету Міністрів України про хід реформування Збройних Сил України. Доповідає та буде відповідати на запитання Міністр оборони України Володимир Петрович Шкідченко. Будь ласка, Володимире Петровичу.
Шановний Голово! Шановні народні депутати та члени Кабінету Міністрів України! Насамперед хочу висловити вдячність Верховній Раді за надану можливість висвітлити питання сучасного стану Збройних сил та ознайомити з проблемами їх реформування та розвитку. До найбільш вагомих законів законодавчої бази, про яку сказав Голова Верховної Ради слід віднести закони "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про військову службу правопорядку у Збройних Силах України". Саме завдяки наполегливості народних депутатів вдалося на законодавчому рівні визначити фінансування потреб оборони на рівні не менше 3 відсотків від валового внутрішнього продукту. Указами Президента України "Про Державну програму реформування та розвитку Збройних Сил на період до 2005 року та про Концепцію моделі Збройних Сил України зразка 2010 року" визначені напрями і шляхи подальшого реформування Збройних Сил. Постановою Кабінету Міністрів 2002 року номер 507 визначені прогнозні показники видатків із загального фонду державного бюджету на потреби оборони до 2010 року. При активній підтримці народних депутатів Кабінетом Міністрів другий рік поспіль у державному бюджеті передбачається цільове фінансування державної програми будівництва та розвитку Збройних Сил. Особливо хотів би відзначити тісну і плідну співпрацю з Комітетом Верховної Ради з питань національної безпеки та оборони. Шановні народні депутати! Основні зусилля Міністерства оборони в 2000- 2002 роках спрямовувалось на поступовому створенні ефективних Збройних сил шляхом комплексного вирішення наступних, найбільш важливих завдань. Насамперед це стосується удосконалення системи керівництва Збройними силами. Основна її мета полягає у створенні раціональної системи органів військового управління з чітким визначенням функцій і повноважень, підвищенні ефективності їх роботи. В рамках оголошеної Президентом України адміністративної реформи скасований інститут заступників міністра оборони, Натомість введені посади двох державних секретарів, уточнені повноваження функцій та завдання Міністерства оборони та Генерального штабу. Все це закріплено у затверджених Президентом України в нових положеннях про ці органи. Розпочато структурну перебудову центрального апарату Міністерства оборони та Генерального штабу в напрямі поступового їх приведення до визначених функцій і завдань, а також до європейських стандартів. Виконуються заходи щодо поетапного переходу до Цивільного міністерства оборони. Створюються сприятливі умови для подальшого зміцнення демократичного цивільного контролю над Збройними силами. Вже сьогодні Збройні сили відкриті всім гілкам державної влади, суспільству, громадським організаціям, засобам масової інформації. Наше засідання, до речі, є одним з прикладів цього. Однак, на наше глибоке переконання, демократичний цивільний контроль не повинен зводитись тільки до функцій інспекцій та ревізій. Його завданням повинно бути і підвищення відповідальності усіх органів державної влади за стан обороноздатності держави. Сучасний стан військового будівництва характеризується структурною перебудовою, позбавленням від надлишкових інфраструктур, озброєння, військової техніки та майна. На кінець цього року чисельність Збройних Сил буде складати 389 тисяч чоловік, в тому числі 295, 5 тисяч військовослужбовців. За три останні роки скорочено 28 органів управління частинами забезпечення та обслуговування загальною чисельністю понад 5300 чоловік, виведено з бойового складу приблизно 3000 одиниць бойової техніки. 1 вересня цього року завершено розформування 43-ої ракетної армії. Вирішено питання щодо поступового, на період до 2005 року поетапного переходу до трьохвидової структури Збройних Сил. Міністерством оборони завершується підготовка пропозицій щодо більш масштабних перетворень, які представлені на екрані. Цілком очевидно, що після розгляду наших пропозицій на засіданні Ради національної безпеки та оборони та затвердження їх Президентом України необхідні будуть зміни у відповідних законах, отже згідно з чинним законодавством загальна чисельність Збройних Сил на 2005 рік визначено в 375 тисяч, тобто на 50 тисяч більше, ніж ми пропонуємо. Нами підраховано, що виконання організаційних заходів в 2003 році зменшить мінімальну потребу на утримання Збройних Сил в 2004 році на 254 мільйони гривень. Це нам дозволить поступово до 2010 року при умові фінансування Збройних Сил відповідно до визначених прогнозних показників привести розподіл бюджету Міністерства оборони до загальносвітових пропорцій, а саме: утримання особового складу - 50 відсотків, проведення науководослідних та дослідницькоконструкторських робіт, модернізацію, закупівлю озброєння та військової техніки - 25 відсотків, бойова підготовка та її матеріально-технічне забезпечення - 25 відсотків. Шановні народні депутати. Часто з різних джерел Міністерство оборони звинувачується у небажанні здійснити реформи у Збройних силах, суттєво скоротити їх чисельність. Це не відповідає дійсності. Адже ми поставлені у такі рамки, за межі яких при всьому бажанні просто не можемо вийти. Для розуміння цього наведу декілька цифр. Так, нормативна потреба на реформування Збройних сил в цьому році за умов повної ліквідації військових структур та виконання усіх чинних законів і нормативних актів складає понад 1,4 мільярда гривень. В Державному бюджеті на заходи реформування на цей рік призначено лише 40 мільйонів 180 тисяч. З цієї суми на сьогодні профінансовано тільки 24 мільйона 400 тисяч, майже 61 відсоток. Приблизно така ж картина і на 2003 - 2005-ий роки. Водночас проектом бюджету на наступний рік із Загального фонду передбачено лише 60 мільйонів гривень. Сподіваюся, що ви відчуваєте різницю. Ми добре розуміємо, що економічні можливості держави не дозволяють забезпечити нормативні потреби Збройних сил. Але ж ми розраховуємо і на розуміння тих умов, в яких знаходиться Міністерство оборони. Наведу ще один приклад. Так, річна нормативна потреба на утримання механізованої бригади складає біля 32 мільйонів гривень. Реально на сьогодні фінансується в розмірі 16 мільйонів. Потреба ж для повного розформування механізованої бригади становить біля 45 мільйонів гривень. Таким чином, утримання типової структури протягом року обходиться в півтора - 2 з половиною рази дешевше, ніж повна їх ліквідація. Поступово реалізуються завдання щодо створення нових функціональних компонентів Збройних сил. При цьому пріоритет надається передовим силам оборони як прообразу майбутніх Збройних сил. На сьогодні сформовані авіаційна група оперативного призначення військово-повітряних сил та ескадра різнорідних сил військово-морських сил. Продовжується створення корпусу швидкого реагування у сухопутних військах. За рахунок цілеспрямованого фінансування поетапно нарощується боєздатність передових сил оборони. До речі, у цьому році закінчується перший етап їх створення, на кінець якого повинні бути готовити до виконання завдань за призначенням 10 батальйонів дивізіонів, 7 авіаційних ланок та біля 20 інших підрозділів. Разом з тим завдання щодо поетапного нарощування боєздатності передових сил оборони виконані не у повному обсязі. У першу чергу це стосується підвищення повітряного вишколу визначених підрозділів. Так середній наліт на одного льотчика у цьому році склав лише до 14 годин замість запланованих 90. Безперечно, на ці показники вплинув недостатній рівень фінансування на закупівлю пального для забезпечення повноцінної підготовки. Хочу висловити вдячність Кабінету Міністрів, Верховній Раді України за рішення щодо додаткового виділення авіаційного газу для забезпечення підготовки військово-повітряних сил. Суттєвою проблемою Збройних сил залишається питання справності озброєння та військової техніки. Через неможливість своєчасно здійснювати їх ремонт, модернізацію та закупляти нові зразки, рівень їх боєздатності неухильно знижується. На сьогодні переважна більшість технічно складних комплексів та зразків озброєння майже вичерпала свій ресурс експлуатації. Тобто без вжиття термінових дієвих заходів ми вже через 3-5 років можемо залишитися без бойової техніки і може постати проблема масового переозброєння Збройних сил, а це вже десятки мільярдів гривень. Певне сподівання на підвищення ефективності військовотехнічної політики ми покладаємо на державну програму розвитку озброєння та військової техніки, робота над проектом якої практично завершена. Турбує нас також проблема реалізації надлишкового майна та військової техніки. Високі ціни на неї фактично не дають можливості реалізувати її на внутрішньому ринку держави. З кожним роком ресурс техніки зменшується, зацікавленість в її придбанні також. В результаті, техніка стає додатковим тягарем на бюджеті міністерства оборони. Значні ресурси відволікає озброєння та військова техніка, які потребують утилізації. При цьому зберігання, охорона, доставка озброєння та військової техніки до підприємств, а також утилізація виконуються силами та за рахунок оборотних коштів Міністерства оборони. Окремого фінансування на зазначені цілі не передбачено. Не кращий стан фінансування служб тилу Збройних сил. Так, на забезпечення пально-мастильними матеріалами в середньому виділялося 10-14 відсотків від мінімальної потреби. Продовольством - 60-70, речовим майном - 23, для здійснення військових перевезень -31,5 відсоток. Критичне становище склалося із забезпеченістю непорушними запасами по службам тилу. Проблемою для нас є вивільнення в ході реформи 170 військових містечок, які в силу різних причин ми не можемо передати до місцевої комунальної власності. Щорічно на їх утримання необхідно понад 30 мільйонів гривень. Аналогічна ситуація складається з військовими аеродромами. Звичайно, без допомоги Верховної Ради та Кабінету Міністрів Міністерство оборони самотужки цю проблему не вирішить. Шановні народні депутати України! Предметом особливої стурбованості, занепокоєння для нас є питання військово-соціальної спрямованості, затягування процесу реформування Збройних сил не сприяє плановому перерозподілу офіцерських кадрів з призначенням їх на нові місця служби. Невизначеність у завтрашньому дні, відсутність подальшої перспективи військової служби призводить до апатичного ставлення особового складу до виконання функціональних обов’язків, викликає загальне невдоволення військовою службою. Не витримуючи цього, значна кількість працездатного та висококваліфікованого офіцерського складу достроково звільняється з лав Збройних Сил. В зв’язку з погрозою позбавлення пільг, зміну в пенсійному забезпеченні тільки протягом останніх трьох місяців близько 2 тисяч офіцерів подали рапорти на звільнення. За таких умов ми можемо втратити основу основ Збройних Сил - офіцерський корпус. До сфери соціальних проблем, які суттєво впливають на моральнопсихологічний стан особового складу слід віднести рівень житлового забезпечення. На цей час загальна кількість безквартирних у Збройних Силах становить біля 50 тисяч. Через бюрократичні перепони часто дія чинних нормативно-правових актів залишається безсилою. Прикладом цього є реалізація виділеної Кабміном інвестиційної квоти в сумі 269.4 мільйона гривень. Внаслідок дій податкової інспекції стосовно скасування визначених для інвесторів пільг на 1 вересня цього року вдалося залучити лише 102 мільйона гривень, тобто 38 відсотків. Проблема є і в тому, що на виконання заходів державної програми реформування та розвитку на наступний рік бюджетом передбачено 431.6 мільйона гривень. В принципі за мінімумом цих грошей вистачить для здійснення запланованого. Негативним є те, що з цієї суми 371 мільйон - це спеціальний фонд, тобто ці гроші нам ще й треба заробити. Виникає потреба зменшувати обсяги спеціального фонду, а фінансування Збройних Сил з 2004 року здійснювати виключно за рахунок загального фонду. Ми сподіваємося на розуміння з боку уряду та Верховної Ради. При цьому функції розпорядника коштами спеціального фонду надати Міністерству оборони для оперативного реагування на першочергові та позапланові проблеми. Шановні народні депутати України! За браком часу неможливо висвітити всі аспекти діяльності Збройних Сил. Хотів би підкреслити, що процес реформування Збройних Сил здійснюється планово. За умови повного фінансування Збройні Сили в межах прогнозованих показників, які визначені урядом, виконають плани і будуть у 2010 році мати відповідність сучасним викликам і загрозам. Ті проблеми, які я порушив у своєму виступі, можна вирішити при підтримці Президента України, Верховної Ради, уряду та українського суспільства. Дякую за увагу.
Шановні колеги, доповідь закінчено, прошу запитання. Давайте домовимося таким чином: одне запитання письмове, наступне - безпосередньо від народного депутата. Будь ласка, у нас письмові є? Давайте з письмового почнемо. А народних депутатів прошу записатися для того, щоб поставити запитання. Будь ласка. Прошу на табло висвітити. Так, будь ласка, тоді письмове, а потім від народного депутата Матвієнка буде.
Шановні народні депутати, мною отримано 67 письмових запитань. У відповідності до визначеного Головою перше запитання. "Чи розглядає уряд проблему Збройних Сил в контексті реформування воєнної організації держави, перегляд її структури, об’єднання паралельно діючих структур, радикального скорочення чисельності, яка все більше набирає ознак поліцейської держави?". Шановні товариші, на сьогодні в уряді створена державна комісія під головуванням першого віце-прем’єра, на яку покладені завдання підготовки пропозицій щодо реформування Збройних сил України, а також інших озброєних формувань. Тобто на це запитання можна відповісти позитивно.
Народний депутат Матвієнко, група "Європейський вибір", будь ласка.
Народний депутат, Матвієнко, 66 виборчий округ. Прошу передати слово народному депутату Самофалову.
Народний депутат Самофалов.
Самофалов, група "Європейський вибір". Значит, уважаемый Вадим Петрович, в Верховном Совете второго созыва я занимался бюджетным ассигнованием военных структур. Действительно, я убедился, что крайне недостаточно выделялось всегда на нужды Вооруженных сил, но когда приходили защищать бюджет Вооруженных сил, речь шла всегда об общих вопросах. Вот общая сумма, не хватает. Общей суммы не хватает. Сегодня я посмотрел бюджет на 2003 год - немножко раширились составляющие бюджета. Как вы считаете, может быть, есть смысл детализировать бюджет? Расчитывать его, исходя из конкретно каждого полка? Тогда будет все понятно всем, что действительно ситуация трагическая. И может быть, как вы считаете, есть смысл бюджет Вооруженных сил рассматривать на закрытом заседании Верховного Совета, чтобы был откровенный, понятный всем разговор, почему это нужно, для чего это нужно и что будет, если этого не будет? Спасибо.
Дякую, шановний Геннадій Григорійович. Ну, не мені судити, наскільки обширний повинен бути Державний бюджет. Я думаю, що більш доцільно при обговоренні в комітетах відповідних Міністерству оборони представляти повну розшифровку і робити обгрунтування. Що стосується розгляду питань обороноздатності і стану Збройних сил на закритому засіданні, я вважаю, що така потреба є, але по вкрай обмеженому колу питань. Ми сьогодні вийшли на рівень значної відкритості напередодні розгляду закону про посилення цивільного контролю. Я вважаю, що основні задачі повинні бути достоянням всього суспільства.
Будь ласка, письмове запитання.
Дозвольте, свіже письмове запитання, тільки що подане Соломатіним Юрієм Петровичем. "В аналітичній записці в останньому абзаці згадується про повномасштабне навчання "Форпост-2002", під час проведення яких було перевірено положення про можливості Об’єднаних сил швидкого реагування. Поясніть, будь ласка, що конкретно мається на увазі по об’єднаним силам - швидке реагування, кризова ситуація?" Що стосується сил швидкого реагування, їх створення обумовлено двома, по великому рахунку, двома причинами. Перше - це зміни характеру сучасних військових конфліктів, які не вимагають великих операцій типу фронтових і залучення Збройних Сил держав в повному складі. Друга причина, вона вимушена. На сьогодні економіка нашої держави не дозволяє утримувати 100 відсотків Збройних Сил повністю забезпеченими і організованими для бойової підготовки на 100 відсотків. Тому ми зосереджуємо зусилля на передових силах оборони. Чому об’єднані сили? Тому що ми розглядаємо використання частин постійної бойової готовності сухопутних військ, військово-морських сил, військово-повітряних сил разом, під єдиним командуванням і за єдиним замислом. Чому швидке реагування? Частини, які призначені для сил швидкого реагування, в мирний час утримуються укомплектованими на 95 відсотків особовим складом і на 100 відсотків технікою і майном. Тому ступені готовності без призову запасу складають декілька годин. От в чому суть швидкого реагування.
Так, народний депутат Малиновський, фракція Соціалістичної партії України.
Олексій Малиновський, фракція соціалістів. Шановний пане міністре, без сумніву, реформування Збройних сил - це головне завдання, яке стоїть сьогодні перед вами як міністром оборони. Але, мені здається, і ви це в своїй доповіді правильно відмітили, без соціального забезпечення офіцерів запасу це практично неможливо зробити. На мою думку, сьогодні склалася дивна ситуація, коли офіцери запасу поділені на 2 категорії: ті офіцери, які звільнилися у запас до 1991 року, посвоєму забезпечуються квартирами; ті, які звільнилися пізніше - по-своєму. І виходить така ситуація, наприклад, по Черкаській області. 118 офіцерів, це офіцери-полковники, підполковники і слугували на морфлоті, оскільки командували атомними підводними човнами, не мають житла досі. А офіцери, які звільнилися у 1995 - 1996- му році, мають це житло. Мені здається, що тут треба якось привести це співвідношення. Дякую
Шановний Олексій Петрович. Я цілком згоден з вами, що різниця в рівні пенсійного забезпечення на сьогодні є соціально несправедливою. З цього питання Міністерством оборони подавались пропозиції до уряду. Я вважаю, що в цьому місяці зроблений перший крок в напрямку ліквідації несправедливості, збільшення пенсій певної категорії військовослужбовців на 10 відсотків. В майбутньому завдання бачить перед собою Міністерство оборони і, вважаю, завдання уряду - диспропорцію ліквідувати.
Будь ласка, письмове запитання.
Я використовую свіже письмове запитання. Володимир Яворівський. "Чи передбачається при використанні Яворівського полігону натовцями екологічні збитки? Як вони. І друге. Хто знає, що відбувається у військових лісництвах? Куди вивозиться ліс?" При проведенні будь-яких навчань із залученням країн НАТО і партнерів проводиться як мінімум 3 - 4 підготовчі конференції, на яких визначаються всі питання сплати витрат з боку України на ці навчання це узгоджується і реалізується. Для запобігання негативним екологічним наслідкам ще у нас є стара практика створення так званих потравочних комісій. Вони розглядають все, що зроблено підрозділами і дають пропозицію командуванню щодо ліквідації наслідків. Насчет того, що відбувається у військових лісництвах, вони працюють згідно до затверджених планів. Як правило, територія їх на території полігонів. Це доцільно, на мій погляд, тому що забезпечує взаємодію з військовим командуванням.
Народний депутат Калінчук, фракція Аграрної партії України.
Дякую. Калінчук, Одещина, фракція Аграрної партії України. Шановний Володимире Петровичу, я погоджуюся з вашими тезами по основних напрямках реформування Збройних сил України. Я знаю вас давно як досвідченого фахівця і вам можна вірити. У той же час мене цікавить питання, які заходи повинна провести держава в особі уряду, в вашій особі як міністра оборони по забезпеченню тих військовослужбовців та їх сімей, які вивільняються у результаті проведених реформувань Збройних сил: працевлаштуванням, квартирами та іншими битовими умовами, передачею із військових містечків об’єктів соціального призначення. Дякую вам.
Дякую Василь Антонович. По-перше. Сьогодні скорочення Збройних сил іде в першу чергу за рахунок офіцерів, які мають право на пенсійне забезпечення. Немає сьогодні ситуації, коли значній кількості молодих офіцерів ми б запропонували звільнитися. Я дякую за турботу, яка лунає у вашому запитанні. Що стосується працевлаштування, то урядом створено спеціальний орган державного управління комітет, який займається цими питаннями, у тому числі з залученням допомоги іноземних організацій. Що стосується передачі інфраструктури військових містечок - це одна із самих серйозних проблем, яка має вплив і на працевлаштування звільнених, і на сучасне існування Збройних сил. На жаль, згідно до законодавчої бази сьогодні ми можемо передавати містечка державним адміністраціям, але не маємо права передавати в комунальну власність. При передачі в комунальну власність є механізм вкрай складний, який передбачає тендери. Але містечка часто в таких місцях, що тендер безперспективно. Я повинен сказати, що при попередньому обговоренні питання передачі містечок наші пропозиції, на жаль, в цьому залі підтримки не знайшли. Я би переконливо просив народних депутатів повернутися до цього питання. Дякую.
Письмове, будь ласка, запитання. Там по крейсеру "Україна" було у вас.
Запитання народного депутата Круглова. Шановний пане міністре, скажіть, будь ласка, яка подальша доля військового крейсера "Україна", який вже протягом трьох років добудовується без грошей з екіпажем? Це болюче питання для Збройних сил. Згідно до завдань Збройних сил, до нашої оцінки воєнно-політичної ситуації крейсер такого рангу військово-морським силам не потрібен, тому що своїм озброєнням він покриває все Чорне море без виходу навіть з порту. Дійсно, екіпаж сьогодні функціонує там для того, щоб утримувати його і зберегти готовий на 95 відсотків корабель. На сьогодні найбільш реальний шлях - це добудова його і продаж зацікавлених країн. Доповідь закінчена.
Народний депутат Зарубінський, фракція Народнодемократичної партії України.
Дякую, Володимире Михайловичу. Шановний Володимире Петровичу! Мені здається, що нам не потрібно посипати собі голову попелом, коли говоримо про проблему реформування наших Збройних сил. Якщо Україна здатна виробляти систему спостереження "Кольчуга", яка коштує 6 мільйонів доларів і коли ця "Кольчуга" викликає ледве не паніку у тих, хто будує літаки "Стелс" вартістю 2 мільярди доларів кожний і при наявності "Кольчуги" "Стелс" потенційно є грудою металолому - це, до речі, на мою думку, є одна із головних реальних , а не пропагандистських причин так званого., то нашому ВПК є чим пишатися. У мене конкретне запитання. Що в контексті реформ Збройних сил України робиться для того, щоб таких ефективних систем як "Кольчуга" у нас ставало все більше? Дякую.
Дякую, Олег Олександрович. Дійсно, Україна ще зберегла великий і військово-економічний потенціал, прикладом якого є комплекс "Кольчуга". Ми обмежені в коштах при державному замовленні на нові зразки техніки, озброєння. Але визначені пріоритети, які складають, в першу чергу, це системи управління, керування Збройними силами на сучасній базі. Друге. Це озброєння на нових фізичних принципах. Третє - високоточне озброєння. Зосереджуючись на цих напрямках, ми можемо зберегти і потенціал, і посилити спроможності Збройних сил.
будь ласка, письмове запитання.
Запитання народного депутата Косіва. "Чи буде внесено на розгляд Верховної Ради розроблено Кабінетом Міністрів і затверджено наказом Президента України програму військової реформи?" Діюча сьогодні Державна програма реформування та розвитку Збройних сил до 2005 року розроблена не Кабінетом Міністрів, а міжвідомчою робочою групою на чолі з секретарем Ради національної безпеки і оборони. Розроблялась вона згідно до указу Президента, тому і після відпрацювання була направлена на його затвердження. Я вже доповідав про створену урядом комісію на чолі з Першим віцепрем’єром, Ну кому буде подаватися пропозиції чи напрацювання цієї комісії, я думаю, ми почуємо від цієї комісії.
Народний депутат Раханський, фракція Партій промисловців і підприємців та "Трудової України".
Вельмишановний Володимире Петровичу, на балансі Міноборони України утримується біля двох з половиною тисяч військових містечок. Я повинен сказати, що велику увагу приділяєте облаштуванню цих містечок, тому що постійно працюю, у мене на окрузі 3 військові частини дуже великі. І в той же час згідно постанови Кабінету Міністрів України, що структура повинна передаватися до комунальної власності територіальних громад. В зв’язку з цим у мене запитання. Як Міністерство оборони сьогодні фінансує інфраструктуру цих містечок і чому не виконується все ж таки постанова Кабінету Міністрів? Можливо, потрібно було б Кабміну встановити строки передачі жорсткі до комунальної власності територіальних громад військових містечок, виділивши при цьому обов’язково відповідні кошти. Дякую за увагу.
Шановний Анатолію Варфоломійовичу, я вже доповідав, що сьогодні нормативна база вимагає при передачі в комунальну власність проводити тендер, а більшість містечок знаходиться за межами великих місць і не є привабливими. Тут я би просив, звернувся би до народних депутатів відгукнутися на пропозицію Міноборони по удосконаленню нормативно-правової бази. А при умові, коли уряд визначить терміни, графіки передачі цих містечок, а я би хотів сподіватися і на державну програму відносно інфраструктури, це було би в інтересах Збройних Сил. Дякую.
Письмове запитання.
Письмове запитання. "Який на сьогодні стан розробки воєнної доктрини та її характерні риси?" Проект доктрини пройшов розробку, був представлений Кабінету Міністрів, розглядався в Раді національної безпеки і оборони. Зараз він із зауваженнями РНБО повернутий на доопрацювання в Міністерство оборони. Роботу ми, в основному, провели, термін подання до Кабміну встановлений грудень цього року. Які риси характерні в проекті? Перше. Уточнені основні зовнішні і внутрішні воєнні загрози національним інтересам України на підставі аналізу тенденцій розвитку воєнно-політичної обстановки. Запропоновано узаконити створення нових функціональних структур в Збройних Силах України. Конкретизовані основні стратегічні цілі застосування Збройних Сил у взаємодії з іншими військовим формуваннями і внесені положення, які відображають посилення небезпеки з боку тероризму. Доповідь закінчено.
Володимир Матвєєв, фракція комуністів.
Прошу передати слово Александровской.
Народний депутат Александровська.
Фракция коммунистов, город Харьков, Александровская. Владимир Петрович, скажите, пожалуйста, собирается ли Министерство обороны уделять какоето внимание космической тематике в преподавании в высших учебных заведениях Минобороны и в научноисследовательских работах. Если да, то почему такое незначительное внимание этой тематике уделяется в Харьковском военном университете? Почему в другие учебные заведения и в другие центры переводятся эти работы, хотя всем известно, что Харьковский военный университет в наибольшей степени обладает теми кадрами, которые являются самыми лучшими специалистами в этой отрасли? Ответьте, пожалуйста, на этот вопрос.
Шановна Алла Олександрівна, я згоден з вашою оцінкою Харківського університету, але в реформуванні військової освіти ми вимушені уточнити профіль навчальний закладів. Харківський військовий університет, його профіль - протиповітряна оборона. В той же час у нас існує Житомирський інститут, в якому теж вкрай досвідчені фахівці, і космічну тематику в плані викладання ми зосереджуємо на житомирському інституті. Що стосується замовлень в космічних дослідженнях, то не так давно була затверджена програма НКАО. Там є розділ в інтересах військового відомства. Правда, він, на жаль, незначний за фінансуванням.
Письмове, будь ласка, запитання.
Запитання Комітету з питань європейської інтеграції, адресовано уряду: "Які кроки передбачається зробити у напрямку впровадження дієвого цивільного контролю над Збройними силами та іншими силовими структурами?" Ну, на сьогодні розглядається і ведеться робота над двома законопроектами цього питання. Перший напрацьований народними депутатами Крючковим, Андресюком. І є проект, напрацьований Міністерством оборони. Я думаю і сподіваюся, що в найближчий час ці законопроекти стануть предметом обговорення, де можна буде більш конкретно обговорити їх. Що стосується необхідності такого закону, у Міністерства оборони сумнівів нема.
Так, народний депутат Сокирко, фракція "Наша Україна".
Народний депутат Сокирко, прошу передати слово народному депутату Кармазіну.
Народний депутат Кармазін, будь ласка.
Юрій Кармазін, "Наша Україна", "Солідарність", партія захисників Вітчизни. Шановний пане міністр, чи не є образою для українського парламенту те, що сьогодні 12 листопада, коли слухається питання про реформування Збройних сил, планується знищити перший з тридцяти одного бомбардувальника ТУ-22, які заплановано знищити на підставі угоди про нібито допомогу Україні в ліквідації стратегічного ядерного озброєння і запобігання розповсюдження зброї масового знищення, підписаною Сполученими Штатами. Чи не варто терміново припинити це безглуздя і не варто припинити 225 ракет Х-22, які почали вже припиняти? Знищувати почали. Це перше питання. Друге питання. Безумовно, ми, депутати, відстоювали і відстоюємо свої Збройні Сили і не дамо навіть вам знищувати таким чином їх. І ми добилися рішення Конституційного Суду про пільги, де записано "визнати неконституційними дії положень закону про Державний бюджет". Чому зараз воно не виконується, це рішення, на всій території держави? В мене питання до вас сьогодні не як до міністра оборони, а як до представника уряду, бо сьогодні День Уряду. Тому, пане міністре, я прошу на мене не ображатися.
Питання, будь ласка, сформулюйте.
Шановний Юрій Анатолійович, дозвольте по порядку. За перше запитання я не ображаюсь, а я радий, що ви його задали, тому що суспільству потрібні пояснення, і я згоден в провині, що цього не зроблено. Знищення 225-ти ракет Х-22. Це ракети в варіанті ядерної боєголовки. Заміна боєголовки не передбачено, боєголовок, вам відомо, нема жодної. Тому ці 225 ракет будуть знищуватися з допомогою і за кошти Сполучених Штатів. Ніякої образи тут нема. Що стосується планів знищення 31- го бомбардувальника ТУ-22. Ну, я задоволений цим запитанням. З цих 31- го 19 бомбардувальників списаних. Вони списані в Миколаєві на заводі. Так коли їх утилізують за американські кошти, яке це знущання? Інші потребують величезного ремонту, на який коштів у нас нема. Коли бути, ще дальше піти, в структурі Збройних Сил передбачається збереження одного полку "ТУ-22" кількістю 20 літаків. Туди відібрані кращі літаки, вони забезпечують наші потреби. Сподіваюсь, що я відповів на перше запитання. Що стосується другого запитання. Я вдячний цим, Збройні сили, а не я, вдячні тим народним депутатам, які звернулися до Конституційного Суду і отримали відповідні роз’яснення. Як член уряду при обговоренні проекту бюджету я стояв на позиції, і стою, збереження так званих пільг військовослужбовцям. Дякую.
Письмове, будь ласка, запитання.
Запитання Комітету з питань національної безпеки і оборони. "Чому до цього часу не затверджено мобілізаційний план? Нині діє мобплан, затверджений ще в 1998 році". Ну, тут я теж повинен відповідати як член уряду, тому що складову мобілізаційного плану держави, що стосується Збройних сил, ми подаємо у визначені терміни. Взагалі мобплан складається з плану організації управління державою та забезпечення її функціонування в особливий період, друге - мобілізаційний план Збройних сил України і інших військових формувань, третє - мобілізаційний план господарства України, четверте - план цивільної оборони України на особливий період. Ну, шановні депутати, в нас державний устрій змінюється, змінюється економіка, підходи. І тому складання в цих умовах мобілізаційного плану України є складним процесом. Цим пояснено, ну, що на даний час, він ще не затверджений.
Народний депутат Кирильчук, фракція блоку Юлії Тимошенко.
Дякую. Шановний Володимир Петрович. На День Незалежності, коли подивишся на площі, на кількість і гарно вдягнутих генералів, то дуже радує це. А як заїдеш у військову частину і побачиш рядових солдат, то душа плаче. Скажіть, і тепер мова вже іде про те, що у нас генералів в Україні більше, ніж разом взятих у НАТО. Скільки ж тратиться на утримання одного генерала, на якого припадає декілька солдат, і на рядового солдата? Це мене найбільше цікавить. І друге. Президент проголосив, що ми ідемо у Європу, а це значить, що військові сили повинні бути також зорієнтовані на європейські структури. Скільки часу треба для того, щоб нас туди прийняли? Дякую.
Що стосується добре одягнутих генералів і погано одягнутих солдат. Ну, коли ви торкнулися параду, то і солдати були одягнуті на європейському рівні. Парад - це є парад, це свято держави. Але забезпечення речовим майном Збройних сил здійснюється приблизно на 20 відсотків. У минулому році було прийнято рішення у зв’язку з обмеженням коштів від взводу роти, і включая дивізію, всі ходять у камуфльованій формі одягу. Дійсно, сьогодні Збройні сили забезпечені речовим майном незадовільно. Що стосується термінів прийняття України до НАТО, це непросте питання, і, мабуть, ці терміни будуть щорічно уточнюватися в залежності від обстановки. На сьогодні розроблено для розгляду у Празі план дій "УкраїнаНАТО". У випадку, коли він буде прийнятий, з’являться якісь терміни на його виконання. Сьогодні я затрудняюся відповісти відносно термінів.
Письмове, будь ласка, запитання.
Починаючи з 1992 року, з недоторканих запасів Збройних сил було вилучено велику кількість матеріальних засобів. Чому на даний час не поповнюються недоторкані запаси? Які заходи приймаються урядом України? Це питання розглядалося урядом. Було розроблена і затверджена програма відновлення непорушних запасів матеріальних засобів Збройних сил до 2010 року. Постанова була затверджена два роки назад. Я скажу відверто. Програма розроблена, але під неї немає цільового фінансування. Збройні сили повинні зі свого бюджету фінансувати ці заходи, ми на сьогодні це не спроможні робити.
Будь ласка, Бульба Степан Степанович.
Степан Бульба, фракція Соціалістичної партії України. У мене два запитання. Пане міністре, перше запитання. Коли буде відмінена заборона на проведення військових навчань з пусками тактичних та оперативно- тактичних ракет? Це перше. І друге. При Президенті України є, так звана, Координаційна рада з питань соціального та правового захисту і так далі на чолі з непотопляємим Мартиросяном. Він вже зараз генераллейтенант, скоро вас дожене, очевидно. Чи потрібна ця структура армії, а якщо армії не потрібна, то кому вона потрібна?
Дякую. Шановний Степане Степановичу! Щодо поновлення навчань з пусками бойових ракет на території України. Це буде можливе після доробки існуючих ракет та обладнання їх засобами примушеного ліквідування. На жаль, ті, що маються на озброєнні, не мають такої системи. А також доопрацювання апаратури, яка здійснює телеметричний нагляд. Це потребує біля 2 років. В даний час не можуть Збройні сили ці не робити пусків, опрацьовуються угоди з Російською Федерацією і Казахстаном відносно умов проведення пусків на їх території. Що стосується упомянутого вами комітету, я тільки можу відповісти, що особливого впливу його в Збройних силах не відчувається.
Будь ласка, письмове запитання.
Депутатська група "Демократичні ініціативи". "Здатність воєнно-промислового комплексу України забезпечити потреби України сучасним озброєнням та військовою технікою." Тут, на жаль, ми маємо певне протиріччя. З одного боку, науковий і науково-технічний потенціал України вкрай високий. З іншого боку, за умовами існування Радянського Союзу замкнутих циклів виробництва військової продукції на території України ну приблизно 6-8 відсотків. Це одна з головних проблем. Но указом Президента затверджена Концепція структурної перебудови оборонно-промислового комплексу України, де передбачається подальше вдосконалення з метою збалансованого розвитку, власного виробництва озброєння, відповідно до Державної програми розвитку озброєння і військової техніки. Но наробки і результати на прикладі "Кольчуги" вони є і сьогодні. Дякую.
Бабурін Олексій Васильович, фракція комуністів, будь ласка.
Прошу передати слово Гінзбург.
Включіть, будь ласка, мікрофон Гінзбург.
Шановний Володимире Петровичу! Ольга Петрівна Гінзбург, фракція комуністів, 161 виборчий округ. У мене до вас два таких запитання. Перше, якби прохання. Зараз по телебаченню транслюють як знищують ракети повітряного базування і також ці бомбардувальники дальних дій.СУ 122-М і при цьому коментують, що за цього будуть вирішені житлові питання. І це дає якусь надію людям, які приходять і говорять до мене, наприклад, на окрузі, що де ж?. А по-друге, це моральне. Люди не готові прийняти знищення своєї праці, яка була багатьма людьми вкладена. Не можна цього робити. Я вас дуже прошу, мабуть тут є якесь непорозуміння. І друге питання. Мій округ - це військові частини, це військовопромисловий комплекс. У мене такі незрозумілі є думки. 3 відсотки від ВВП при вступі в НАТО ми повинні будемо відраховувати. Потім ми повинні будемо якось знищувати свою мабуть промислову, воєнну промисловість. Я хотіла б спитати: чи це помилково я так думаю, що дасть нам для армії вступ України в НАТО? Що ми отримаємо позитивного від цього чи тільки негатив один? Спасибі.
Дякую, Ольга Петрівна. На перше запитання я вже відповідав, я ще раз повторю. Безумовно, знищення будь-якого озброєння - це для військової людини ніяка не радість і не свято, тому що ми військові. Але що стосується конкретно знищення ракет "К-22", їх всього у Збройних Силах 225. Ці ракети в ядерному спорядженні, заміни боєголовки не передбачається, боєголовок ядерних немає. Ми їх утримуємо на складах, а охороняти повинні, людей використовуємо, електроенергію і таке інше. Тому знищення цих ракет за рахунок коштів Сполучених Штатів - це плюс і у мене ніяких сумнів немає. Із 31 бомбардувальника, я вже казав, 19 взагалі списані, вони не підлягають поновленню. І це благо, що нам допомагають їх знищити. А інша частина, ну там вкрай вартісний ремонт і нам така кількість не потрібна. Що стосується спрямування коштів на житло, так, ми це будемо робити, але вони невеликі кошти, сподіватися на велику кількість квартир немає. Ваше друге запитання - що ми отримаємо? Ну, по-перше, ви сказали, що 3 відсотка ВВП буде відраховуватись НАТО. Ну, не зовсім так. Депутати Верховної Ради проголосували про закон, в якому визначена необхідність на потреби оборони держави в бюджеті спрямовувати не менше 3 відсотків ВВП. До речі, в поточному році це складає приблизно 1,3 відсотка. Ми досягнемо цього показника не раніше 2010 року. І ми не відраховуємо нічого в НАТО, ми будемо вкладати кошти в свої Збройні Сили для України, а не для НАТО. Що стосується - що ми отримуємо, ну, сьогодні в НАТО 19 країн Європи. Через тиждень-півтора буде, мабуть, 26. Більшість Європи, ну, спрямувалась до Альянсу, тому це шлях для України - бути в загальноєвропейській системі безпеки. Що стосується Збройних Сил, то участь в багатьох навчаннях, спілкування, навчання на курсах дозволяє нам бути на рівні сьогоднішнього рівня збройних сил європейських країн, Сполучених Штатів. Відкритість для нас достатньо висока: ми і направляємо на навчання офіцерів, і ряд програм, які для нас дуже корисні. Дякую.
Володимире Петровичу, будь ласка, письмове запитання.
"Комітет з питань промислової політики і підприємництва. Як вирішуються питання поступової модернізації наявного парку бронетехніки для підтримки його в боєздатному стані? Що передбачено для цього зробити в наступному 2003 році?" За останні роки і на заводі Малишева і на ремонтних підприємствах Міністерства оборони розроблено шляхи модернізації бронетранспортерів БТР-60, БТР-70, броньовані і розвідувальні дозорні машини БРДМ-2, а також танків Т-64 і БМП-1. Розпочаті державні випробування модернізованого БТР-3У. Державне випробування модернізованого танку Т-64 передбачається розпочати в грудні поточного року. Тобто наробки є, а реалізація буде залежати в тому числі і від обсягу фінансування в Бюджеті2003.
Манчуленко Георгій Манолійович, будь ласка.
Георгій Манчуленко, 203 виборчий округ, Чернівецька область, фракція "Наша Україна". Пане міністр, у мене декілька запитань до вас є. Перше. У світі з’явилися нові виклики і асемитричні загрози. У зв’язку з цим чи не видається вам, що потрібно піднімати роль розвідки, в даному випадку військової розвідки, і здійснювати їй належне фінансування? Наступне. Підняття ролі високомобільних радіовійськ. Це - аеромобільні війська, це - морська піхота, це - війська спеціального призначення і створення на їхній базі сил спеціальних операцій, і в тому числі в цій структурі повинні бути антитерористичні і протидиверсійні сили і засоби. І наступне питання відносно чисельності Збройних сил. Зараз дуже часто всі говорять про скорочення. Але ж є науково обгрунтовані норми відносно кількості населення, території, знову ж таки враховуючи ті виклики і загрози, має бути певна чисельність Збройних сил. Прокоментуйте це, будь ласка. І ще одне запитання. Починаючи з 92-го року, із недоторканих запасів Збройних сил було вилучено велику кількість матеріальних засобів різної номенклатури. Чому на даний час не поповнюються недоторкані запаси? Які заходи в цьому напрямку приймаються урядом? Дякую.
Шановний Георгію Манолійовичу, я по першому запитанню тільки можу цілком погодитися з вами, що в сучасних конфліктах роль розвідувальних аеромобільних, частин морської піхоти, всіх частин, вона збільшується. Як реагує Міністерство оборони на це? Ну, ви добре освідомлені про наші плани і наробки, ми плануємо до сил швидкого реагування ввести додатково сили спеціальних операцій. Що стосується використання підрозділів Збройних Сил в антитерористичній боротьбі, то тут потрібно і вдосконалення законодавчої бази. Я думаю, що при обговоренні нового проекту воєнної доктрини це відбудеться. Що стосується чисельності Збройних Сил, все ж таки комплексний аналіз сучасних загроз, сучасних викликів з одного боку, економічних можливостей держави з іншого боку приводить нас до думки, що прискорення скорочення Збройних Сил. Я знаю, що вам чудово відомо, що краще 10 добре підготовлених військовослужбовців, ніж 100 незабезпечених і незадовільно підготовлених. Що стосується поповнення непорушних запасів, на жаль, цей процес заставляє бажати кращого. На одному прикладі, коли Збройні Сили в цьому році забезпечуються пальним на рівні 20 відсотків мінімальної проблеми, що ми можемо в оперативний запас? Це не можливо. Дякую.
Письмове, будь ласка, запитання.
"Відомо, що після трагедії в Скнилові з Держкомрезерву позачергово було виділено палива для забезпечення тренувань льотного складу. Чи існує в уряді концепція узгодженого пропорційного фінансування на закупівлю техніки і обслуговування та використання її для підтримки навичок особового складу? Чи не згоден Міноборони в майбутньому обговорювати і, можливо, узгоджувати таку концепцію з експертами Верховної Ради та незалежними експертами? Безумовно, Міноборони згодне. І в умовах вдосконалення цивільного контролю готове йти по всіх напрямках назустріч. Що стосується такої концепції, вона існує, але, на жаль, вона існує як побажання. У доповіді я казав, що поступово до 2010 року ми зможемо структуру бюджету Міноборони зробити: 50 відсотків на утримання особового складу, 25 відсотків на розробку і закупівлю нових зразків техніки і озброєння і 25 - на бойову підготовку і матеріально-технічне забезпечення. Тільки при такому розподілі, ну, Збройні сили будуть забезпечені належним чином сучасним озброєнням.
Хмара Степан Ількович, будь ласка.
Шановний пане міністре. Відомо, що в армії немає жодної військової частини, яка повністю була б українськомовною. Це, насамперед, стосується офіцерського корпусу. І це є дуже небезпечний показник недостатності патріотичного виховання. Звісна річ, що при такому стані виховної патріотичної роботи важко розраховувати на виконання бойових завдань. Я хотів би вас запитати, що ви думаєте робити в кадровому плані, щоб змінити корінним чином цю дуже небезпечну ситуацію, яка склалася в наших Збройних силах?
Дякую, Степане Ільковичу. Я згоден з вашою стурбованістю, це важливе і принципове питання. Але дозвольте не зовсім погодитись, що в нас не впроваджена державна, рідна наша мова. Всі статути, всі настанови - вони на державній мові. Всі накази - від міністра оборони до командира окремого батальйону - на рідній мові. Я готовий сьогодні дати вам можливість відвідати будь-яку військову частину на території Збройних сил України. І ви не побачите російського тексту на стінах, світлицях і таке інше. Що стосується, я бачу вашу реакцію, проблема є, є у спілкуванні, використанні російської мови, є, на жаль, і на заняттях, це є, я кажу про це відверто. Це питання розглядалося колегією Міністерства оборони півтора місяця назад, розглядалося критично і суворо. Ви сказали, що у кадровому плані передбачається. У рішенні колегії в частності записано: "При атестуванні офіцерського складу враховувати володіння державною мовою". На 12-му році незалежності уже ми не можемо миритися з тим, що людина не володіє мовою. Тут я з вами цілком солідарний і солідарна колегія Міністерство оборони. Дякую.
Будь ласка, письмове запитання, Володимире Петровичу. Не заважайте. Письмове запитання, Володимире Петровичу.
Дозвольте я відреагую на боєздатності. Ми служимо в Україні, ми громадяни України і без державної мови ми не бачимо існування.
Запитання письмове.
Запитання. Які заходи приймає Міністерство оборони України з метою продовження ресурсу технічної придатності ракетного озброєння, які практично виходять за межу припустимого? Це дуже актуальна проблема для Збройних сил. Дійсно, і оперативнотактичні і тактичні ракети, і ракети військ ПВО на 80-90 відсотків вичерпали стан технічної придатності. Все це озброєння було створено у Радянському Союзі. І сьогодні основний напрямок продовження ресурсу - це співпраця з конструкторськими бюро Російської Федерації. Тому що без дозволу генерального конструктора ми не маємо права робити будь-які доробки і модернізації. Зараз ця робота проводиться, як по лінії озброєння Міністерства оборони, так і при безпосередніх контактах міністрів оборони Росії і України. Як я доповідав, протягом двох-трьох років ця проблема буде вирішена. Дякую.
Луценко Юрій Віталійович, будь ласка. Є Луценко в залі? Будь ласка, Буйко.
Буйко, Комуністична партія України, фракція комуністів. Шановний товаришу генерале армії! У мене до вас два запитання. Перше. Який реальний стан здоров’я молодого поповнення, що прибуває на укомплектування Збройних сил України і чи задовольняє він потреби Збройних сил України? І друге запитання. Починаючи з 1992 року, із недоторканих запасів Збройних сил було вилучено велику кількість матеріальних засобів різної номенклатури. Чому на даний час не поповнюються недоторкані запаси? І які заходи приймаються урядом України з цього приводу? Дякую за майбутню відповідь.
Шановний Георгію Володимировичу! Що стосується стану здоров’я призовного контингенту. Дійсно, кожні півроку ми констатуємо, що він погіршується. Одна із причин, причин багато і вони, я думаю, зрозумілі, але суто медична причина - відсутність більшості щеплень у дитячому віці, яке раніше робилося. Тому зараз у нас є випадки інфекцій паротиту, свинки, як її називають, і інших дитячих хвороб, яких називали. Що стосується стану здоров’я, то проглядається зв’язок екологічнонебезпечних регіонів і стану здоров’я призовників всіх регіонів. Це і Донецька область, і Дніпропетровська, да і Київщина. Аналіз призову весна цього року показує, що ну приблизно на 12 відсотків погіршилися показники по здоров’ю призовників. Проблему цю можна вирішити тільки загальним покращанням економічного стану нашої держави.
Письмове запитання, будь ласка.
Вибачте, я переконливо прошу повторити друге запитання. Я вже двічі відповідав на це. Коли забезпечення поточних потреб в пальному, обмундированії, техніці на рівні 15-20 відсотків, просто неможливо відкладати щось в недоторканий запас. Хоча це , скажемо так, загроза національної безпеки.
Володимире Петровичу, дуже велике прохання більш стисло відповідайте, будь ласка. Мало залишилося часу. Письмове запитання, будь ласка.
"Як оцінюється нинішній рівень співпраці України з НАТО у військовій сфері?" Оцінюється цілком задовільно. Робота йде з 1994 року. В матеріальному плані ця співпраця є вигідною для Збройних сил. Доповідь закінчено.
Семенюк Валентина Петрівна. Увімкніть, будь ласка, мікрофон Семенюк.
Семенюк, фракція Соціалістичної партії. Шановний Володимире Петровичу! Рахункова палата в 2001 році зробила перевірку Міністерства оборони і вашого відповідного підрозділу у.юсту. Назвала великі порушення стосовно нераціонального використання коштів, реалізації майна під виглядом незавершеного будівництва, вказала на неефективність і витрачання коштів не за призначенням. Скажіть мені, будь ласка, ви як міністр що зробили, щоб ліквідувати ті порушення, які були зазначені в цьому плані. Це перше запитання. І друге. Відповідно до закону про особливості приватизації незавершеного будівництва було доведено 185 об’єктів на приватизацію об’єктів, які знаходяться у підпорядкуванні Міністерства оборони. Два роки не подається в сесійний зал перелік об’єктів, які підлягають приватизації. Лише цього року дали аж два об’єкти. Чому така йшла затяжка і невиконання закону і що зроблено вами особисто для того, щоби виконувалися закони по приватизації, враховуючи те, що сьогодні під виглядом майна реалізується незавершене будівництво? Дякую за відповідь.
Що стосується другого запитання, Міністерство оборони не має досвіду приватизації державних підприємств. Тому було подано два підприємства, щоби після дозволу напрацювати методику цієї роботи. На жаль, такого дозволу ми не отримали і не маємо досвіду. Що стосується першого запитання, я вибачаюся, я не почув назву організації, яку ви сказали.
Мікрофон Семенюк увімкніть, будь ласка.
Рахункова палата перевіряла.
Тільки назву організації.
перевіряла Міністерство оборони і Укрспецюст по реалізації майна і реалізації об’єктів, які знаходяться в управлінні Міністерства оборони, і неефективне використання коштів. Цей матеріал відповідно направлявся в міністерство і ви повинні були реагувати на відповідне зауваження.
Тобто стосується цілком Міноборони і треба буде з’ясувати ці питання.
Безумовно мені це відомо і я реагував. Але що це таке Укрспецюст я не знаю. По реагуванню. Заслуховувався начальник розквартирування і будівництва Збройних Сил України генерал-лейтенант Міщереков, работало Контрольно-ревізійне управління Міністерства оборони на чолі з генералом Драганом. Ряд порушень підтвердився. Матеріали, які потребують реагування правових органів, передані до прокуратури, видано наказ міністра оборони щодо покарання посадових осіб, які це допустили. Доповідь закінчив.
Письмове запитання, будь ласка.
Ну, деякі пролунали й усно, тому я вимушений перелистувати. "Депутатська група "Демократичні ініціативи". Загальна характеристика та ефективність програм, спрямованих на соціальний захист батьків і членів сімей загиблих у мирний час військовослужбовців та інвалідів, інвалідність яких настала під час військової служби". Ці питання врегульовані Законом України "Про правовий і соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей". Ну, у мене обширна довідка по цьому Закону, але я би хотів інший аспект зачіпити. У Збройних силах не знаходить розуміння, коли приймаються закони по соціальному захисту військовослужбовців, а потім при затвердженні чергового бюджету ряд законів чи їх статей просто відкидаються. Дякую.
Останнє запитання. Оробець Юрій Миколайович.
Шановний доповідачу! Шановні депутати! Я прошу вас звернути увагу на місце головнокомандувача. Воно пусте. Це означає реальний рівень представництва і реальний рівень зацікавленості у вирішенні питань обороноздатності держави. Моє запитання таке. Зараз реалізується програма побудови житла, добудови житла, а Міністерство оборони приймає рішення перейти, купляти житло на вторинному ринку. Чи не означає це, що гроші, які були вкладені в недобудоване житло, по суті справи, заморозяться і військовослужбовці не отримають того житла, яке заплановано? Чи не краще би було добудувати по тих планах, які вже є, а вже потім приступати до реалізації закупівлі централізованої житла?
Я дякую. Невелике уточнення. Міністерство оборони не пропонує відмовитись від будівництва і купувати вторинне житло. Але і є розуміння в уряді. Такий напрямок ми би просили розглянути. Ну я не так давно працював в Золотоноші. Там є вторинне житло, яке вдвічі, втричі дешевше, ніж побудоване нове житло. І відкидати таку можливість недоцільно. Що стосується необхідності завершення всього, що почато до розбудови, я цілком згоден, це необхідно.
Дякуємо, Володимире Петровичу, сідайте, будь ласка.
Дякую.
Інформація Кабінету Міністрів України про хід виконання вимог чинного законодавства урядом України і заходи, які ним вживаються щодо посилення соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, стану пенсійного, медичного, житлового, транспортного забезпечення військових пенсіонерів та ветеранів військової служби. Доповідає державний секретар Міністерства оборони України Олійник Олександр Миколайович. Будь ласка.
Дякую. Шановні члени Президії, шановні народні депутати України, шановні члени Кабінету Міністрів України, питання порядку денного, які сьогодні розглядається Верховною Радою України, без сумніву, як це було уже зазначено в доповіді і міністра оборони України, є актуальними не тільки для Збройних сил України, їх подальшого радикального реформування, розв’язання соціальних проблем військовослужбовців, але і для суспільства в цілому. Бо всі ми і громадяни України хочемо бути завжди впевнені в тому, що в особливі періоди воєнних дій та під час техноекологічних катастроф військовослужбовці готові будуть прийти на професійне виконання завдань і при цьому мати сучасне озброєння та військову техніку і відповідну майстерність. З іншого боку, благословляючи своїх дітей на строкову службу в Збройних силах України, батьки теж хочуть мати переконаність щодо того, що юнаки не потраплять до відомих військових негараздів, а опановуватимуть військову справу під керівництвом досвідчених і відповідальних офіцерів. І всі вони разом від солдата до генерала повинні перебувати під захистом держави, мати усю повноту прав і свобод, закріплених Конституцією України. Скажу без перебільшення, що негативні тенденції та проблеми у Збройних Силах за останні роки значно загострились. Приклад тому, як уже говорилось в доповіді, це плинність кадрів, реальна можливість втрати кадрового потенціалу, зниження бажання молоді служити в Збройних Силах, занепокоєння в суспільстві, відомі трагічні події. І причини тому не тільки в занадто обмеженому фінансуванні та ресурсному забезпеченні життєдіяльності військ сил, а ще в більшому недофінансуванні соціальних пільг та гарантій військовослужбовців, спрямованих на забезпечення їх добробуту як під час проходження військової служби, так і під час її закінчення. Основним і єдиним джерелом існування військовослужбовців є грошове забезпечення, тому що їм законодавством заборонено отримувати інші доходи. Об’єктивні дані переконливо свідчать, що солдати, сержанти контрактної служби, прапорщики та навіть молоді офіцери за доходом на одного члена сім’ї опинилися за межею бідності, а отримати квартиру зможуть тільки через 12-14 років. Працівники Збройних Сил теж за браком потрібного обсягу фонду оплати праці мають найменшу середню заробітну плату серед працівників інших військових формувань у середньому до 35 відсотків. Тому з метою посилення соціального захисту військовослужбовців, збільшення їх обсягу грошового забезпечення до рівня військовослужбовців інших військових формувань держави, які його мають вже біля двох років, 23 лютого 2002 року видано указ Президента України за номером 173 про посилення соціального захисту військовослужбовців та осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ. Цим нормативноправовим актом відмінено 40-відсоткову надбавку за службу у Збройних Силах України, яка виплачується нині, а введена 100-відсоткова надбавка в розмірі грошового утримання з 1 липня поточного року військовослужбовця Військово-морських сил, а з 1 січня 2003 року всій військовослужбовцям Збройних Сил України. Реалізація цього указу дозволить підвищити грошове забезпечення кожного військовослужбовця на 60 відсотків щомісяця, та як було вже сказано, збільшити його до рівня грошового забезпечення військовослужбовців інших військових формувань. Але, на жаль, проектом Державного бюджету на 2003 рік на виконання Указу Президента при потребі в 630 мільйонів гривень заплановано лише 390. Це складає 61 відсоток, що реально створює проблему для реалізації вимог Указу Президента. До того ж, значно ускладнює ситуацію введення оподаткування військовослужбовців. Це знизить рівень грошового забезпечення у середньому ще на 15 - 20 відсотків. А, враховуючи те, що при звільненні військовослужбовця, необхідно забезпечити виплату грошової допомоги в середньому з коефіцієнтом навантаження 1,4 до поточного грошового фонду утримання, то можна вже сьогодні стверджувати, що скорочення, зазначені міністром оборони України, чисельності Збройних сил у 2003 році без збільшення фінансування практично неможливе. Тому необхідною започаткування організаційних заходів реформування Збройних сил, пов’язаних із скороченням військовослужбовців, є збільшення фонду грошового утримання військовослужбовців та фонду оплати праці працівників Збройних сил на величину 200 мільйонів гривень. В іншому випадку реформування просто неможливе і воно буде ще зволікатися на 1 рік, і в наступному, 2004 році, буде розпочинатися з ще із значно гірших наявних умов і вимагатиме ще більше додаткових фінансових ресурсів. Шановні народні депутати України, я переконливо прошу вас підтримати ці необхідні умови виконання Указу Президента України, збільшити фонд грошового забезпечення та заробітної плати особовому складу Збройних сил при розгляді бюджету держави у другому читанні та надати можливість не тільки планувати, а й реально реформувати наше військо. Щодо соціального захисту військовослужбовців. У відповідності з законами України про Збройні сили України, про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, про статус ветеранів військової служби ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист визначені категорії військовослужбовців та членів їхніх сімей, що мають право на слідуючі пільги: 50-відсоткову знижку оплати за житло та комунальні послуги, користування телефоном, безкоштовний проїзд міським пасажирським, приміським та міжміським транспортом для військовослужбовців строкової служби і ветеранів. Безкоштовний проїзд до місця проведення відпустки та у зворотному напрямку військовослужбовцям та членам їх сімей, крім військовослужбовців строкової служби. Пільгове санаторнокурортне лікування та безоплатне придбання ліків, безкоштовне зубопротезування. Інші пільги призупинено. Так безкоштовний проїзд у відпустку а також одержання військовослужбовцями, крім військовослужбовців строкової служби, продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість пайків та грошової компенсації призупинено Законом України "Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів". Хотів би зазначити, що реально на сьогоднішній день військовослужбовці та ветерани військової служби користуються повною мірою тільки однією пільгою, це 50-відсоткова знижка оплати за житло та комунальні послуги. Але при цьому через неповне відшкодування коштів із місцевих бюджетів до будинку управління військових містечок є величезна заборгованість перед енерго і газопостачальними організаціями. Постійні обмеження по тепловій електроенергії та іншим видам комунальних послуг і, як наслідок, повна відсутність коштів на поточний ремонт та ліквідацію аварійних ситуацій. Особисто загострюється така ситуація на початку опалювального періоду. Це призводить до того, що рахунки блокуються та зростає соціальна напруженість. А враховуючи те, що багато військових частин знаходяться на одних і тих же енергопідстанціях, то місцеві енергетики, не зважаючи ні на що, відключають лінії електропередач навіть від частин, які несуть бойове чергування. А відшкодування зазначених видатків із місцевих бюджетів відбувається за залишковим принципом. Найбільшу заборгованість мають місцеві бюджети Львівської 5,2 мільйони гривень, Одеської -2,7 мільйона гривень, Хмельницької - 2,3 мільйона гривень, Житомирської та Кіровоградської областей. Пільговим санаторно-курортним лікуванням через обмеженість фінансування фактично користуються лише 20 тисяч із 800 тисяч військовослужбовців та членів їх сімей. Так, для пільгового санаторнокурортного лікування потреба Міністерства оборони складає 267 мільйонів гривень на рік, але Державним бюджетом на 2002 рік передбачено лише 70 мільйонів. При цьому всі кошти мають надійти із спеціального фонду, як для військовослужбовців, так і для всіх категорій пільговиків. Тому санаторії Міністерства оборони повинні заробляти ці кошти за рахунок господарської діяльності. І, як наслідок, у цьому році у них відпочивало тільки 20 відсотків військовослужбовців та інших пільговиків, бо фінансувати санаторій з інших джерел спеціального фонду можливості у Міністерства оборони немає. Відповідно до законодавства України військово-медичні заклади Міністерства оборони повинні здійснювати медичне забезпечення 1 мільйона 317 тисяч громадян України, серед них 310 тисяч військовослужбовців, більше ніж 680 тисяч членів їхніх сімей, які користуються таким правом, і 327 тисяч ветеранів війни та військової служби. Розгорнута мережа військово-медичних закладів дозволяє це виконувати. Але при потребі Міністерства оборони на ці цілі 270 мільйонів гривень Державним бюджетом України на 2002 рік призначено лише 18 мільйонів, а на сьогодні реально профінансовано 12 мільйонів гривень. Це, звичайно, не дає змоги підтримати в належному рівні стан здоров’я військовослужбовців. До того ж на адресу Міністерства оборони надходять численні звернення та скарги ветеранів війни та військової служби щодо ненадання їм медичних послуг у повному обсязі. Хотів би привернути увагу народних депутатів України до цієї нагальної проблеми. Міністерство оборони України, на плечі якого покладено величезний тягар медичного забезпечення визначеної категорії громадян України, неспроможне самотужки її вирішити, Вкрай необхідні додаткові кошти. Наші батьки, які захищали незалежність Батьківщини, безперечно, достойні цих витрат. Ще однією з найгостріших проблем пов’язаних із проходженням військової служби є житлова проблем та створення належних житлово-побутових умов. На сьогоднішній день у Збройних силах України нараховується 48,8 тисячі безквартирних військовослужбовців, із них 3,7 тисячі, які звільнені із військової служби. Для вирішення цієї важливої проблеми за дорученням Президента України розроблено та затверджено постановою Кабінету Міністрів комплексну програму забезпечення житлом військовослужбовців та членів їх сімей, якою передбачено протягом 1999-2006 років побудувати і передати під заселення 54,9 тисяч квартир із запланованих на 2000-2002 роки 16,5 тисяч квартир фактично отримано під заселення 8,5 тисяч квартир, що становить 52 відсотка від запланованого. На 2003 рік за показниками програми передбачено будівництво та придбання 8,8 тисяч квартир. На це потрібно 572 мільйона гривень. Проектом Державного бюджету України передбачено 285 мільйонів, що дозволить отримати приблизно 4 тисячі квартир. Вкрай недостатнє отримання житла для військовослужбовців, яке передбачає за рахунок. передбачено за рахунок.відсотків від податку на прибуток підприємств. Із зазначеного обсягу субвенцій доля на будівництво житла для військовослужбовців складає 62,9 мільйона гривень, що відповідає вартості 721 квартирі. Фактично отримано лише 195 квартир, що складає приблизно 27 відсотків. На жаль, такі області як Київська, Волинська, Житомирська, Закарпатська, Львівська, Полтавська, Чернігівська, Рівненська, Сумська, Хмельницька, Херсонська та місто Севастополь не передали військовослужбовцям жодної квартири. Ми бачимо вихід із цієї ситуації в більш ефективному використанні коштів, тому в Міністерстві оборони України відпрацьовуються пропозиції щодо придбання житла на вторинному ринку та порядку пільгового дострокового кредитування. Зокрема, ми передбачаємо внесення змін та доповнень до закону України про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей щодо надання можливості компенсації як самого кредиту, так і відсотків за його користування. Це дасть можливість знизити соціальну напругу особливо у віддалених гарнізонах, зменшити чергу безквартирних військовослужбовців, а також військовослужбовців звільнених у запас або відставку, які перебувають на квартирному обліку. Шановні народні депутати! До Верховної Ради на друге читання подано допрацьований проект закону про Державний бюджет на 2003 рік, яким передбачено віднесення видатків на будівництво та придбання житла до захищених статей бюджету. Прошу вашої підтримки. Хочу зазнати, що завдяки прийнятим вами, шановні народні депутати України, законам, діям Президента України та Кабінету Міністрів України виплата пенсій здійснюється своєчасно і в повному обсязі. Внесення Верховною Радою України від 4 липня 2002 року змін до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" вдосконалило систему пенсійного забезпечення військовослужбовців, розширило коло осіб, які матимуть право на пенсії. Максимальні розміри пенсії збільшено на 5 відсотків, її граничний розмір становитиме 90 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, за що військовослужбовці вдячні народним депутатам України. Поряд з цим залишається дві найбільш болючих і гострих проблеми, це, по-перше, розміри військових пенсій, які в середньому становлять сьогодні 222 гривні. По-друге, це наявність диспропорцій у розмірах пенсій військовослужбовців, звільнених з військової служби в різні роки. Ця проблема виникла в результаті прийняття низки нормативних документів щодо підвищення грошового забезпечення військовослужбовців за рахунок введення різноманітних надбавок та провадження механізму обчислення пенсій. Однією із причин, які не дозволяють повною мірою забезпечити реалізацію проголошених державою гарантій, це звичайно є в цілому недосконалість механізму їхнього фінансування. З метою усунення цієї проблеми і подібних причин Кабінетом Міністрів у вересні 2002 року затверджено стратегію заміни системи пільг на адресну допомогу населенню. На наш погляд, поетапна заміна пільг повинна бути тісно пов’язана з одночасним наданням військовослужбовцям рівноцінної компенсації і грошовому еквіваленті без звуження змісту та обсягу існуючих прав і гарантій. При цьому процедура надання компенсації, в першу чергу для ветеранів війни та військової служби повинна бути максимально спрощена. Шановні народні депутати, аналіз виконання чинного законодавства і заходів щодо посилення соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, а також стану пенсійного, медичного, житлового забезпечення військових пенсіонерів та ветеранів військової служби дозволяє зробити наступні висновки. По-перше, причини існуючих негараздів в соціальній сфері криються в недостатньому фінансуванні соціальних програм та недосконалих його механізмів. По-друге, на соціальне становище військовослужбовців, військових пенсіонерів і членів їх сімей суттєво впливає рівень законодавчого та нормативно-правового забезпечення розв’язання соціальних проблем, узгодженість і відповідність юридичним нормам. Узагальнені пропозиції з цих питань додаються. Дякую за увагу і сподіваюся на ваше розуміння і допомогу.
Шановні колеги, прошу записатися на усні запитання. А тим часом, Олександре Миколайовичу, можете починати відповідати на письмові запитання. Будь ласка.
Дякую. З питань соціального захисту військовослужбовців отримано на сьогоднішній день попередньо 97 питань. Перше питання. "Загальна характеристика та ефективність програм, спрямованих на соціальний захист батьків і членів сімей загиблих у мирний час військовослужбовців та інвалідів, інвалідність яких настала під час військової служби". Питання соціального захисту батьків.
Висвітіть, будь ласка, хто записався.
і членів сімей загиблих у мирний час військовослужбовців та інвалідів регулюється Законом "Про правовий і соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей". Цим законом передбачено, це, перш за все, і 50- відсоткова знижка плати за житло, комунальні послуги в будинках усіх форм власності, 50-відсоткова знижка при користуванні міжміським транспортом. І на медичному забезпеченні в закладах охорони здоров’я Міністерства оборони України знаходиться близько 108 тисяч батьків і членів сімей загиблих військовослужбовців. На медичному забезпеченні в закладах охорони здоров’я також Міністерства оборони знаходиться близько 64 тисяч інвалідів, інвалідність яких настала під час проходження військової служби.
Самофалов Геннадій Григорович, будь ласка.
Группа "Европейский выбор", Самофалов. Александр Николаевич, скажите, пожалуйста, вот судя по бюджетным ассигнованиям 2001 года, когда на строительство жилья для военнослужащих выделялось всего 20 миллионов, 2002 года, когда выделялось 15 миллионов, в этом году выделяется 5 миллионов, на 200. - 5 миллионов, я думаю, что сегодня главная надежда Министерства обороны в этом вопросе на инвестирование жилья для военнослужащих. Вот действует программа инвестирования жилья для военнослужащих. Скажите, пожалуйста, какие объемы сегодня утверждены по договорам, какие суммы освоены и сколько жилья сегодня построено на эти суммы?
Дякую за запитання. На поточний рік за рахунок інвестицій Міністерство оборони має ліміти на 269 млн. гривень плюс 5 млн. фінансування на будівництво житла за загальним фондом і 10 млн. за спеціальним фондом. За підсумками роботи Міністерства оборони за 10 місяців підрядними організаціями освоєно біля 52 відсотків, що дає можливість забезпечити біля 4 тис. житлом. З різних суб’єктивних причин ми впевнені в тому, що нам, на жаль, не вдасться освоїти весь обсяг інвестицій, які заплановані в цьому році, бо багато існує перепон сьогодні в реальному житті, коли підприємствам не зараховуються ці інвестиції, які ними надсилаються або фінансуються в будівництво житла. З обсягу фінансування 5 млн., які передбачені загальним фондом, на сьогоднішній день профінансовано, на жаль, півтора мільйони. Що стосується спеціального фонду, то він теж виконується в неповному обсязі. Що стосується майбутнього року, то за загальним фондом сплановано 274 млн., взагалі сплановано 284, 10 млн. за спеціальним фондом. Все це планується фінансування через загальний фонд захищеною статтею. Дякую за запитання.
Письмове запитання. Олександр Миколайович, чи є письмове запитання?
"Ярослав Сухий, місто Запоріжжя, фракція СДПУ(о)."
Ні, ні, ні, одну хвилинку. Письмове запитання є, Олександр Миколайович?
Є письмове запитання.
Будь ласка, письмове запитання.
"Який на даний час є механізм застосування постанови Кабінету Міністрів номер 452 від 98-го року про упорядкування додаткових видів грошового забезпечення військовслужбовців з урахуванням того, що указ Президента за номером 923 від 96-го року про грошове забезпечення військовослужбовців, на який посилається ця постанова, втратив чинність?" Механізм застосування постанови Кабінету Міністрів від 06.04.98 "Про упорядкування додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців" є діючим, оскільки пунктом 6 указу Президента України від 04.10.96 передбачено, що Кабінет Міністрів України повинен упорядкувати перелік, розміри і порядок виплати надбавок за особливі умови служби винагород за кваліфікацію та інших додаткових видів грошового забезпечення, що і було, практично, зроблено.
Сухий Ярослав Михайлович.
Шановний Олександр Миколайович, я хочу торкнутися теми, котру постійно обходять військові у своїх звітах. Ви знаєте, що сьогодні на Україні гостро стоїть питання відшкодування матеріального і морального збитку сім’ям військовослужбовців, ті, хто в мирний час загинув, виконуючи службовий обов’язок. Давно немає Афганістану, наші діти не воюють в Чечні, служать тільки на Україні, а постійно множаться тих, хто загинув в мирний час. Перше питання, що робиться урядом, Кабміном аби різко зменшити кількість загиблих військовослужбовців в мирний час? І друге, яка позиція міністерства, Кабміну щодо внесення змін і доповнень до закону про статус ветеранів війни, про соціальний і правовий захист військовослужбовців, зокрема щодо стопроцентового фінансування похорон, встановлення однакової надбавки до пенсій і пільг для сімей загиблих, реальне збільшення мізерних надбавок по втраті годувальника і тому подібне? Будь ласка.
Дякую за запитання. Я з вами згоден, що воно актуальне. З моєї точки зору для того, щоб менше було, на жаль, загиблих при проведенні тих чи інших бойових навчань, треба мати достатній рівень забезпечення на ці заходи для того, щоб і солдати, і офіцери мали належну майстерність та виучку. З цією метою ми завжди реально подаємо свої бюджетні запити до уряду і разом до Верховної Ради. Але, мабуть, є проблеми в тому, що держава, на жаль, не може забезпечити належний рівень заходів щодо бойової підготовки. Що стосується другого вашого запитання, то рівень фінансування тих видатків, які на ці проблемні питання є сьогодні, збільшується кожний рік несуттєво. На майбутній рік закладено до 10 відсотків збільшення фінансування на ці проблеми і питань, які ви задавали. Дякую.
Письмове запитання.
Маючи на меті посилення захисту членів сімей військовослужбовців, чому уряд планує призупинити дію другого речення частини другої статті 118 Закону України про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей у частині оплати дружині, чоловікові військовослужбовця лікарняного листка при тимчасовій втраті працездатності в розмірі стовідсоткового посадового окладу незалежно від стажу роботи. Проектом Закону України про Державний бюджет на 2003 рік, який був поданий до Верховної Ради України на перше читання, статтею 56 було передбачено зупинити на 2003 рік дію другого речення частини другої статті 18-ої Закону України про соціальний, правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей. У проекті зазначеного закону, представленому у Верховну Раду на друге читання, цей абзац статті 56 вилучено.
Беспалов Олег Павлович.
Уважаемый Геннадий Андреевич, уважаемый Анатолий Кириллович, уважаемые депутаты. То, как страна сегодня занимается финансированием Вооруженных сил, - это в общем-то позор для нас. И те цифры, которые сегодня докладываются, сколько мы недофинансировали и сколько мы не приняли мер, это в общем-то говорит о том, как мы защищены. Именно поэтому наши самолеты сбивают наших мирных граждан и зрителей, именно поэтому мы сбиваем дома и именно поэтому так относятся к нам во всем мире. Именно из-за того, как мы относимся к обороноспособности, когда не разработана ни доктрина, когда не разработана концепция, соответствующая нынешнему положению дел, вот именно так к нам и относятся. Вопрос у меня следующий. То, что средств недостаточно, это совершенно очевидно. И, поверьте, в ближайшее время вы их не получите, потому что за тот бюджет, за который мы в первом чтении проголосовали, там ничего нового вы не увидите. Мы больше тратим денег на внутренние войска, находя нашего внутренного врага какого-то, нежели на оборону. Вопрос такой, Александр Николаевич. Какие нестандартные методы для ликвидации этого бедственного положения в Вооруженных силах, особенно рядового состава, собирается предпринять Министерство обороны?
У доповіді міністра оборони було сказано, що сьогодні Міністерством оборони на тій колегії, яка недавно відбулася, приймаються заходи щодо радикального скорочення чисельності, а саме головне щодо зниження видатків на утримання в цілому особливого складу Збройних сил. І відсоток на ці заходи утримання складає сьогодні понад 90 відсотків. Тому ми плануємо найближчі три роки знизити відсоток на утримання до приблизного рівня 68-65 відсотків для того, щоб вивільнити ці кошти із фонду грошового утримання та тилового забезпечення на підвищення, перше, соціального захисту, а друге, що мабуть найбільш головне, щодо додаткового фінансування проведення дієздатності війскових сил та оновлення військової техніки та озброєння. Дякую.
Письмове запитання.
Які заходи передбачив уряд на період до 2005 року у рамках гарантування державою військовослужбовцям матеріального та іншого забезпечення у розмірах, що стимулюють зацікавленість громадян України військової служби? Я хотів би наголосити, що Президентом України видана директива від 29 жовтня 2002 року, у якій поставлено завдання Кабінетом Міністрів України до 1 січня 2003 року розробити та внести на затвердження проект комплексної цільової програми щодо забезпечення стабілізації удосконалення матеріального та іншого забезпечення у розмірах, що стимулюють заінтересованість громадян України у військовій службі. Ще одне запитання, які тільки що поступило. Чи відомо вам, що пілоти, які брали участь у скнилівському шоу, були без спецодягу під час польоту, і що вони за день до трагедії просили дати їм пальне для тренувального польоту? Командування не дало. Я хотів би сказати, що дійсно питання забезпечення пальним, на нього вже декілька раз давав сьогодні відповідь міністр оборони України, що воно дуже гостро стоїть, але завдяки рішенням Верховної Ради щодо виділення з державного резерву 30 тисяч тонн пального та рішенням Кабінету Міністрів, яким теж сьогодні виділяється 30 тисяч тонн пального за рахунок заборгованості НАК "Нафтогаз України" перед Міністерством оборони за попередні роки, я думаю, що це суттєво поліпшить забезпечення Збройних сил пальним і дозволить вирішити проблеми в якійсь мірі, які сьогодні існують при підготовці льотчиків. Дякую.
Манчуленко Георгій Манулійович, будь ласка.
Георгій Манчуленко, 203 виборчий округ, Чернівецька область, фракція "Наша Україна". Шановний доповідачу! Перше питання стосовно забезпечення військовослужбовців житлом і тієї цілої армії безквартирних офіцерів, які на сьогоднішній день є. Ми неодноразово проводили в законі про Державний бюджет норму щодо пільгового оподаткування прибутку підприємств тих коштів, які направляються, інвестуються на будівництво житла для військовослужбовців. Я думаю, що вже настала пора кардинально вирішити цю проблему і, можливо, відмовитися від такої моделі, а купляти службове житло для військовослужбовців і давати пільгові кредити, погашати відсотки по кредитах для тих людей, які повинні придбати це житло: чи офіцери запасу, чи вже ті, які вийшли у відставку. Як швидко буде ця проблема врегульована на законодавчому рівні? І друге питання стосується і відпочинку, і лікування військовослужбовців Збройних сил України і виділення для цього належних коштів. Для того, щоб можна було нормально служити, треба мати нормальне здоров’я. Як буде врегульовуватися це питання? Дякую.
Дякую за запитання. Щодо першого вашого запитання. Я вже говорив про ті обсяги бюджетного фінансування, які виділяються у майбутньому бюджетному році за рахунок загального фонду державного бюджету в розмірі 274 мільйонів. Ці кошти за призначенням можуть направлятися на будівництво житла і, друге, на закупівлю житла на вторинному ринку. Думаю, що це питання ми прагматично вивчимо ще раз і забезпечимо добудівлю тих вже розпочатих будинків, які сьогодні існують у генпідрядників, які працюють над будівництвом житла в Міністерстві оборони і після цього максимально направимо всі наші кошти за бажанням військовослужбовців на закуплю житла на вторинному ринку. Що стосується кредитування військовослужбовців і будівництва за рахунок цього житла та придбання житла, на жаль, існуючим законодавством не передбачено погашення відсотків за користування кредитами військовослужбовців. Тому ми розробили зміни і доповнення до законодавчих основ для того, щоб військовослужбовці в майбутні роки, починаючи із 2003 бюджетного року, мали можливість на компенсування кредиту за рахунок держави при його використанні.
Письмове запитання.
Питання. "Як планується урядом виконання пункту 6 статті 12 закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" стосовно надання пільг за квартирну плату та плату за комунальні послуги?" Я відповідав у своїй доповіді на це питання. Вважаю, що воно на сьогоднішній день законодавчо врегульовано. Єдине що необхідно мати достатню величину субвенцій за рахунок місцевих бюджетів для того, щоб надані пільги і субвенції для всіх тих громадян, які проживають в наших містечках, своєчасно відшкодовувалися. Що стосується майбутнього року, то в статті 53 проекту закону про Державний бюджет запропоновано, що всі ці видатки в майбутньому році будуть фінансуватися через бюджет Міністерства оборони. На жаль, можу сказати сьогодні, що поки що ніяких сум у видатках Міністерства оборони поки що не заплановано в нашому бюджеті на майбутній рік. Думаю, що ці питання потрібно буде вирішувати нам з вами при розгляді проекту бюджету на наступний рік при другому читанні. Дякую.
Наливайко Анатолій Михайлович.
Прошу передати слово Носенко Миколі Петровичу.
Дякую. Микола Носенко, фракція комуністів. Шановний Олександре Михайловичу, в засобах масової інформації було прокоментовано дані по створенню міліції чи-то поліції при Збройних Силах України. Скажіть, будь ласка, які підстави для створення такого органу та які кошти підуть на цю справу? Можливо це має зв’язок з соціальним захистом військовослужбовців. Дякую за відповіді.
В Збройних Силах дійсно зараз створюється служба правопорядку, яка створюється на основі прийнятого відповідного закону. Це започаткований процес, на створення цієї служби, яка буде займатися всіма тими правопорушеннями, які, на жаль, сьогодні є серед особового складу Збройних Сил. І досвід армій зарубіжних країн переконав і нас в тому, і ми в цьому абсолютно переконані, що це буде тільки на користь Збройним Силам України і ніяких суттєвих коштів за рахунок статей забезпечення соціального захисту на ці цілі не передбачається. Дякую.
Письмове запитання.
Який середній розмір грошового утримання різних категорій військовослужбовців Збройних Сил України та середній дохід на одного члена сім’ї? Хочу привести, відповідаючи на це запитання, такі приклади, що, наприклад, командир, роти, капітан, за вислугою 10 років служби отримує місячний дохід у розмірі грошового забезпечення 533 гривні, що становить на одного члена сім’ї з трьох осіб приблизно 177 гривень. Якщо брати прапорщика, десятий вищий розряд з вислугою 15 років служби, то він отримує місячний дохід у розмірі грошового забезпечення 431 гривня, що становить на одного члена сім’ї із трьох осіб, наприклад, 143 гривні.
Ременюк Олексій Іванович.
Прошу передати слово народному депутату Анатолію Матвієнку.
Матвієнко, Українська республіканська партія "Собор", Блок Юлії Тимошенко. Олександре Миколайовичу, дайте мені, будь ласка, відповідь на два запитання. Ви говорите про соціальний захист, скажіть, будь ласка, чим пояснюється, що проблеми соціального захисту всіх суб’єктів Збройних сил сьогодні є як падчериця? Навіть порівняно з іншими силовими структурами це в декілька разів менше відношення і уряду і Президента щодо гарантій соціального захисту. Для прикладу. Ті кошти, які видаються сім’ї загиблих для військовослужбовців це 8 тисяч, а для співробітників міліції, СБУ, прокуратури це 50-60 тисяч. Як ви це можете пояснити? Що це за політика в державі? І друге питання. Якщо ви радите Президенту і він виступає, очевидно, після ваших рекомендацій, то як можна пояснити те, що Президент заявляє, що в 2 рази буде в цьому році збільшено бюджет на 2003 рік військовослужбовцям? Як пояснити те, що Президент заявляє, що війська вже наші є небезпечні для власного народу? І третє. Як пояснити те, що Президент заявив, що кожний четвертий офіцер є злочинець? Що це за політика? Ви як держсекретар можете пояснити депутатам. Дякую.
Відповідаючи, шановний Анатолію Сергійовичу, на ваші запитання, я можу тільки сказати про ті заходи, які сьогодні розробляються Міністерством оборони щодо вирішення тих проблем соціального захисту військовослужбовців і підвищення стану загального фінансування Збройних Сил. Дійсно, за рішенням Ради національної безпеки і оборони, яке відбулося за два дні до трагічних скнилівських подій, було вирішено на суттєве збільшення фінансування всіх заходів Міністерства оборони. Але, на жаль, в проекті бюджету є інші цифри, які, я думаю, в найближчий час будуть трішки скориговані і все-таки на грошове утримання згідно з указом Президента, яке сьогодні чекають всі військовослужбовці, буде достатньо коштів для забезпечення їх рівня грошового забезпечення на 60 відсотків. Що стосується соціального захисту, то я вже говорив, що нами розроблена ціла низка законодавчих пропозицій, яка в найближчий час буде внесена і в рішення Кабінету Міністрів і в зміни до відповідних законів, і це теж дозволить поліпшити стан соціального забезпечення. На всі інші питання я відповідав в своїй доповіді. Дякую.
Будь ласка, письмове запитання.
Запитання ще є одне: чи вірю я, що наша армія готова нині захистити, хай Бог милує, незалежність нашої України? Вірю.
Ніколаєнко Станіслав Миколайович.
Ніколаєнко, Соціалістична партія. Соціалістична партія має чітку військову доктрину, і питання соціального захисту в ній надзвичайно потужно виписано. Але немає часу. Я два питання конкретних задам. Шановний Олександр Миколайович, мене абсолютно цікавить ваша думка і уряду з приводу ситуації, яка склалася з житлом взагалі по Україні, і ми вважаємо, що можна було б підключити до цього національний координаційний центр адаптації військовослужбовців, щоб вони отримали кошти і впливали на розподіл житла. Але я в зв’язку з цим хотів би запитати за житло для військовослужбовців, скажімо. в Севастополі. Що в Севастополі не можна побудувати хоча б малосімейку, щоб оці хлопці по 10-15 років, які закінчили училища військові, не можуть отримати цього житла. Росія поряд будує. Ми хоча б оцей гуртожиток збудували для цих капітанів і лейтенантів. І друге. Яка оце ваша позиція, що у нас командир полку вийшов на пенсію до 01.0195, отримуватиме пенсію менше, ніж старшина роти, який буде звільнений з 1 січня цього року? Нам, певно ж, потрібно подбати і про тих військових, які ж раніше йшли на пенсію. Дякую.
Дякую за запитання. Я поділяю вашу турботу, і, дійсно, ті проблеми, які є по забезпеченню житлом наших військовослужбовців в місті Севастополі, ми це питання, думаю, що врегулюємо в найближчий час, в майбутній рік, коли будемо розглядати ці питання будівництва житла по регіонам. Що стосується другого питання, то для врегулювання всіх розмірів пенсій необхідно сьогодні і їх соціального вирівняння, необхідно сьогодні мати додатково в Державному бюджеті біля 1 мільярда 470 мільйонів гривень. Перше сума уже започаткована на майбутній рік, вона складає 147 мільйонів гривень, і на 10 відсотків, як вже сьогодні говорили, на першому етапі дозволить ці проблеми частково вирішити. Якщо в Державному бюджеті буде інша сума, то вона в іншій мірі буде дозволяти ці питання вирішувати. В наступні роки теж передбачено Кабінетом Міністрів щодо поетапності вирівняння цієї проблеми, і на майбутній рік 2004 запропонована сума 200 мільйонів гривень для вирішення цих проблем. Тобто я думаю, що поступово ці проблеми знайдуть реальне вирішення. Дякую.
Олександр Миколайович, чи є ще письмові запитання?
Немає.
Яворівський Володимир Олександрович, будь ласка.
Володимир Яворівський, Яворівський Жолківський район, Львівщина, "Наша Україна". Спершу невеличке зауваження до вас, пане державний секретар: називайте прізвище депутатів, які поставили вам запитання, бо таке враження, що ви письмові запитання поставили собі самі. І друге, не сепаруйте запитання - на одне відповідаєте, друге обминаєте. Але тепер два запитання конкретних. Одне, шанований мною міністр, він так зрикошетив трошки у відповіді на це запитання: є величезний, найбільший в Європі Яворівський полігон, який нам дістався у спадщину. Він трагічно дістався нам, бо тисячі людей були звідти депортовані, виселені і таке інше. І сьогодні ми його експлуатуємо, і слава Богу. Є таке запитання в людей з мого округу, він на території мого округу: чи вписується в угоди між натівцями і нашим командуванням екологічні збитки, які наносяться обов’язково? Якщо вони вносяться в угоду, то чи вони використовуються і як вони використовуються? І друге запитання. Наполеон, а він тямив в армійських справах, казав: "50 відсотків боєздатності армії - це її патріотизм". Я, це моє особисте право як людини, я сьогодні в патріотизмі, в національному дусі і патріотизмі я дуже сумніваюсь. Це велике питання, ми будемо про нього говорити. В мене конкретне запитання як голови Спілки письменників. Ми готові десантувати зараз військові частини півтори тисячі, тисячу українських письменників, які, скажімо, можуть поговорити з солдатами, разом з ними поїсти кашу. Ви готові до цього?
Готові. Шановний Володимире Олександровичу, я перепрошую вас за те, що я, дійсно, не на всі ваші питання, які тут до мене письмово поступили, відповів. Тому що, ну, я тільки відповів на ті питання, які по вашому почерку я зміг для себе прочитати і зрозуміти, в чому вони полягають. Вибачте, я відверто відповів на ваше запитання. Що стосується, хто задавав питання, то є перелік. Я в подальшому при відповіді буду це враховувати. Щодо ваших запитань по Яворівському полігону. Збитки відшкодовуються при фінансуванні. Тому при подальшому використанні просто треба розглядати ці питання.
Володимир Олександрович, чи вистачить усім каші, якщо ваші письменники візьмуть у цьому участь?
Я відповів на питання, що ми готові до співпраці, і каші вистачить.
Анісімов, будь ласка, В’ячеслав Олександрович.
Дякую. Прошу передати слово народному депутату Цибенко.
Спасибі. Голова Комітету у справах пенсіонерів, ветеранів і інвалідів Цибенко Петро Степанович. Шановний доповідачу, ви знаєте, я знаю і знає величезна кількість громадян України, що є одна дуже гостра соціальна проблема - проблема пенсійного забезпечення людей, які пішли на пенсію трошки раніше, в кінці 80-х - на початку 60-х років. Це не просто велика різниця, а дуже часто це просто прірва у пенсійному забезпеченні. Я все-таки сподіваюся, що та постанова Кабінету Міністрів, яка прийнята, вона почне працювати і в кінці кінців ця проблема буде знята. Але, як ви вважаєте, як довго в часі буде тривати цей період, бо у нас є досвід, скажімо, вирішення цієї проблеми по Закону про пенсійне забезпечення, коли чотирма підвищеннями протягом періоду з грудня 2000 року по серпень 2001 року, тобто протягом 8 місяців ця проблема була вирішена. Тобто я ставлю запитання стосовно можливих важелів для прискорення вирішення цієї проблеми І як ви її оцінюєте у часі? Дякую.
Шановний Петро Степановичу, відповідаючи на ваше запитання. хочу сказати, що по тим розрахункам, які планується для вирівнення цієї проблеми у найближчі роки, вона розрахована на термін часу приблизно 5 років. Якщо є можливості у бюджеті більше запропонувати і прийняти до виконання і виділити кошти на вирішення цієї проблеми, то звичайно її необхідно прискорити.
Будь ласка, Турчинов. Немає його? Олексюк. Немає? Малиновський Олексій Петрович.
Дякую. Олексій Малиновський, фракція соціалістів. Шановний пане доповідач, тут я дивлюся динаміку звільнення офіцерів запасу. І планується з урахуванням рапортів більше 6 тисяч звільнення. Чи є у вас аналіз тих рапортів, хто подає, які офіцери? Це молодший офіцерський состав чи старший офіцерський состав? Це перше питання. Друге питання. Коли розформовується частина і, мабуть, виникнуть ситуації, коли офіцер прослугував 17-18 років, а він фактично звільняється. Як їм буде соціально гарантована його чи пенсія, чи як це планується зробити? Дякую.
Міністр оборони, відповідаючи на це питання, вже зазначав, що сьогодні фактично звільняються зі служби Збройних сил ті офіцери, які мають достатній стаж служби для виходу на пенсію. Практично немає тих офіцерів, у яких стаж не досягає 20 років. Якщо стаж офіцера сьогодні досягає 20 років, то він має уже право на пенсію, і розмір цієї пенсії регулюється як 50 відсотків від його окладу або в цілому рівня грошового забезпечення. А далі іде прогресивна стимулююча система.
Сімонов Володимир Дмитрович, будь ласка.
Симонов, фракция Компартии Украины. Шановний Олександре Миколайовичу! В мене таких невеликих два запитання до вас. Перше. Яким чином вирішуються проблеми перенавчання і працевлаштування військовослужбовців звільнених у запас або у відставку? І друге питання. Який існує механізм виплати страхових сум по обов’язковому страховому державному страхуванню? Дякую.
Дякую за запитання. Наприклад, в цьому році із числа військовослужбовців, які були звільнені за попередні роки вдалося трудовлаштувати більше 6 тисяч військовослужбовців. Це різні форми, починаючи із створення робочих місць на тих підприємствах, які сьогодні підпорядковані Міністерству оборони, і закінчуючи їх системою перенавчання, в тому числі і вивчення іноземної мови, яка дозволяє їм потім бути більш гарантованими в трудовлаштуванні на тих чи інших посадах. Що стосується страхових виплат, то проблеми є величезні. Сьогодні, в тому числі і ви, шановні депутати, задаючи питання, піднімали це питання щодо їх рівня. Думаю, що нам вдасться, а по крайній мірі вже є розроблені законодавчі акти, цю проблему трішки зладити і частково вирішити вже в майбутньому році.
Омельченко Григорій Омелянович.
Омельченко Григорій, народний депутат України, голова Спілки офіцерів України. Скажіть, будь ласка, що навіть за оцінками президента України про стан Збройних сил, про ті масові факти корупції, коли сам Президент кожного четвертого офіцера Збройних сил України називає злодієм, даючи таку оцінку, в мене запитання такого характеру. Є масові приклади, які надходять у Спілку офіцерів України, у Комітет з питань боротьби з корупцією, організованою злочинністю, коли десятки українських офіцерів - патріотів України, які виступають проти свавілля у Збройних силах, звільняють із Збройних сил. Я вам назву прізвища: полковник Микола Аселюк, полковник Петро Недзельський і багато інших. І куди б не зверталися ці офіцери, які незаконно звільнені, вони не можуть добитися правди. А Міністерство оборони просто відмахується відписками на депутатські запити, депутатські звернення. Чи можете ви особисто під вашим контролем розглянути питання про незаконні звільнення таких офіцерів і дати відповідь.
Будь ласка. Для цього необхідні звернення, я готовий до співпраці.
Родіонов Михайло Кузьмич, будь ласка.
Родіонов, фракция коммунистов. У меня к вам такой вопрос. Ну прежде всего, вот та аналитическая записка и доклад министра обороны и ваш говорит о том, что за 10 лет реформирования Вооруженных сил можно сказать, мы их довели до банкротства. Ни одна позиция практически, которой минимально вот здесь была запланирована, не выполнена. Это порвое. Второе. Вам известно выражение "То государство, которое не может свою армию прокормить, будет кормить чужую армию". И вопрос такой. Скажите, по вашему мнению, вот какие сейчас нужно ассилнования и сколько времени, чтобы армия Украины была способна защитить свою страну? Ибо вот то, что вы дали ну вот и вы, и. это просто невозможно.
Відповідайте, будь ласка.
Дякую. Відповідаючи на ваші запитання, я хочу зазначити, що дійсно туй обсяг фінансування, який сьогодні є у Збройних силах України він занадто мізерний і не дозволяє вирішити суттєво ні бойову підготовку, ні оновлення військової техніки та озброєння. Враховуючи програму реформування, що дійсно оновлення може наступити, якщо рівень цього фінансування буде приблизно збільшений ну принаймні вдвічі, як це показують всі попередні розрахунки. Щодо реального стану, то він дійсно тяжкий і ніхто сьогодні не говорить за те, не перебільшуючи, що всі ці проблеми, які накоплені, дуже просто і легко розв’язати. Достатньо тільки сказати, що борг Міністерства оборони, який очікується на 1 січня майбутнього року, приблизно буде складати біля 600 мільйонів гривень.
Лещенко Володимир Олексійович.
Володимир Лещенко, і Комуністичної партії України. Шановний Олександре Миколайовичу, у відповідності з постановою Кабінету Міністрів пенсія колишнім військовослужбовцям нараховується з окладу на останній посаді. Але після 1991 року, коли Радянський Союз був зруйнований, є певна кількість офіцерів-українців, які служили за межами нашої республіки і повернулися в Україну і влаштувалися на значно нижчих посадах, ніж там вони займали, щоби дослужити необхідний термін до виходу на пенсію. Тепер вони потерпають від незалежних від них причин. Це потрібно виправляти. Як ви ставитеся до мого питання, яке я порушив? Дякую.
Дякую. Я позитивно ставлюся до цієї проблеми. Я вже сьогодні говорив, що уже прийнято місяць тому відповідне рішення Кабінету Міністрів, яке частково дозволяє вже врегулювати це питання. Дякую.
Шкіль Андрій Васильович.
Шановний доповідачу, я хотів би задати вам два питання. Перше - це торкається, звичайно, проблем мого округу, а це два військових містечка в місті Калинів і Червлене. Там ведеться в одному, У Червлені, відчуження від армії майна і продаж її місту Городок. І в Калинові десяткидесятки офіцерів, які лишилися без житла, звернулися з проханням про обладнання військових будівель у те, щоби. у житлові приміщення. І це питання не вирішується вже останніх, напевно, 5 років. Я хотів би почути вашу відповідь на питання: чому? І друге. До мене звернулися колишні члени організації, яку очолює УНАУНСО, які до цього часу зазнають переслідування в армії. І я можу назвати вам прізвища, дати, місяця і таке інше тільки за те, що вони належать до цієї організації і жодних проблем у них з несенням строкової служби не було. Чи надалі армія переслідує всіх інакомислячих чи представників інших політичних партій, ніж ті, які зараз керують в державі? Дякую.
Відповідаючи на ваше питання, я хотів би сказати, що я не знаю, чому відбувається по тим прикладам, які ви наводите, такий стан. Я прошу вас звернутися і ми готові до співпраці. Дякую.
Парубок Омелян Никонович.
Я неодноразово звертався в Міністерство оборони з проханням добудови 30-квартирного будинку у місті Жашкові, там розміщена невелика військова частина військ ПВО. Але на сьогоднішній день за 30 з лишнім років у Жашкові не було жодної квартири військовослужбовцем отримано. І в цьому році я звернувся знову у департамент по розквартируванню і на сьогоднішній день я не отримав ніякої відповіді. Чи буде надана цьому невеличкому містечку і цій невеличкій військовій частині допомога в добудові даного будинку, тому що будинок побудованих десь в межах 70 відсотків і на сьогоднішній день вже його розтягують?
Дякую за запитання. Я обіцяю вам його розглянути і прошу вас звернутися особисто з цих питань, які ми з вами розглянули.
Павловський Михайло Антонович.
Прошу передати слово Григорію Омельченку.
Включіть мікрофон Омельченка.
Шановний Олександре Миколайовичу, відносно, практично, відсутності вашої відповіді. Десятки лежать депутатських запитів і звернень, починаючи ще коли був міністром оборони Олександр Кузьмук, і нинішній міністр оборони Олександр Шкідченко, про незаконне звільнення зі Збройних Сил України полковника Миколи Селюка та інших. Запитання іншого характеру: чи відомо вам що відбувається у військовій розвідці Міністерства оборони, де із-за безвідповідального відношення керівництва військової розвідки процвітання зловживань та інших негативних речей, що взагалі не повинно бути в цій спецслужбі, військова розвідка по суті розвалена. Звільнені десятки професіоналів. Якщо вам це не відомо, призначте мені зустріч, і я з вами поговорю на цю тему не як народний депутат, а як полковник Служби безпеки України, тому що військова розвідка практично зруйнована.
Дякую за запитання. Справа в тому, що до моїх функціональних повноважень не входить підпорядкування і те завдання, яке виконує розвідка. Тому я не можу напряму відповісти на вашу запитання.
Мигович Іван Іванович.
Шановний Олександр Миколайович, в Ужгородському районі і в інших регіонах нашої області не виплачується елементарні доплати, які повинні згідно закону і про статус ветеранів війни, і соціальний захист військовослужбовців. Причому посилаються місцеві органи на все, що завгодно, але ж правова база є, рядок в Бюджеті відповідний є. В чому причина, як все-таки вийти з цієї ситуації, на ваш погляд?
Я думаю. що єдино вірним варіантом розгляду цієї проблеми буде наша особиста співпраця з вами з їх розгляду, тому що узагальнення не може видати рецептів, які б дозволяли уніфіковані ці питання вирішувати.
Тимошенко я не бачу в залі. Єщенко, будь ласка, Володимир Миколайович. Петров Віктор Борисович.
Шановний Олександр Миколайович, Компартія України, Петров. У Вінниці-місті є воєнномедичний центр. Когда закрывали военный госпиталь, были все переведены на обеспечение в этом центре, все ветераны войны и ветераны Вооруженных сил. Сейчас периодически в связи с тем, что отсутствует финансирование, поднимается вопрос, что ветераны войны и вооруженных сил в этом центре обслуживаться не будут. Это вызывает у нас в городе соответствующее напряжение. Во-первых, я прошу, чтобы вы держали в курсе этот вопрос и не допустили, чтобы закон о ветеранах не обеспечивался в городе Виннице. И вопрос такой: сколько всего в Министерстве обороны на учете ветеранов Вооруженных Сил и ветеранов войны и какая тут планируется забота об этих людях?
Я давав відповідь уже з цього питання і говорив, що на сьогоднішній день в Міністерстві оборони на обліку, наприклад, для забезпечення різними послугами медичного характеру знаходиться 1 мільйон 370 тисяч осіб. З них це приблизно 800 тисяч - це військовослужбовці і їх сім’ї, а решта - це пільговий контингент, це колишні військовослужбовці, ветерани Великої Вітчизняної війни, учасники бойових дій, інваліди, які потребують на це в наших закладах пільгового забезпечення. Що стосується нашого першого питання, я його помітив, візьму на контроль. Дякую.
Петренко Володимир Сергійович.
Уважаемый Александр Николаевич, скажите, почему на Украине не соблюдается Ташкентское соглашение руководителей стран СНГ о равноценном размере пенсий военнослужащих по всей территории бывшего СССР? Это первый вопрос. И второй вопрос, почему военнослужащим определяется пенсия в зависимости от срока увольнения из Вооруженных Сил до 2000 года и после 2000 года?
Перше питання, по ньому, дійсно, дуже багато звернень в останній час надходить до Міністерства оборони. Я думаю, що це питання теж в найближчий час буде врегульоване. Що ж стосується різного рівня пенсійного забезпечення, то справа в тому, що за останні 5 років збільшення фонду грошового утримання військовослужбовців йшло за рахунок додаткових виплат, але за рахунок підвищення посадових окладів і таке інше, тому і утворився цей дисбаланс.
Олександр Миколайович, дякуємо вам, сідайте, будь ласка.
Дякую.
Співдоповідає голова Комітету з питань національної безпеки і оборони Крючков Георгій Корнійович. Будь ласка, Георгій Корнійович.
Шановні колеги, шановні члени уряду. На думку нашого комітету, при розгляді звіту уряду з обговорюваних питань найважливішим є з’ясування того: чи наблизили нас здійснювані заходи, про які тут доповідалося, а робота проведена велика, применшувати її ні в якому разі не можна, до вирішення головного завдання - мати в державі в результаті реформ мобільні, оптимальні за чисельністю, озброєні сучасною технікою професійно підготовлені, всебічно забезпечені і водночас не занадто обтяжливі для суспільства Збройні сили, здатні виконати конституційний обов’язок, забезпечити територіальну цілісність і недоторканність України, дати відсіч можливому агресору. На жаль, аналіз не дає підстав для позитивної відповіді. Скажемо більше: проблеми, які вже давно накопичувалися у Збройних силах, за останні роки настільки загострилися, що створюється загроза державним інтересам України, її обороноздатності, національній безпеці. По-перше, небезпечних масштабів і темпів набуває деградація військовотехнічного потенціалу Збройних сил. За даними Міноборони, понад 60 відсотків озброєння і техніки, що є сьогодні у військах, в тому числі більше половини бойових літаків, зенітно-ракетних комплексів, дві третини ракетно-артилерійського озброєння, практично всі бойові кораблі знаходяться в експлуатації більше 15 років і в будь-який час можуть вийти з ладу. Нових видів озброєння і бойової техніки армія практично не одержує. Українські збройні сили оснащені в основному зброєю третього покоління, тоді як армії НАТО - п’ятого і шостого. Якщо становище не зміниться, після 2005 року майже 20 основних типів озброєння вироблять свій технічний ресурс. Може бути перейдена межа, за якою Збройні сили України втратять свою боєздатність. І це при тому, що вітчизняні науковці, конструктори, проектанти, колективи оборонних підприємств здатні створювати і виробляти кращі в світі літаки, бронетанкове, ракетно-артилерійське, навігаційне озброєння, високоточну зброю, засоби протиповітряної оборони, управління і зв’язку. Хоча нинішній рівень бюджетного фінансування оборонно-промислового комплексу передусім досліджень і практичних розробок у стратегічно важливих для підтримання обороноздатності і конкурентоспроможності напрямках може позбавити нашу країну цієї переваги. Додамо до цього практично відсутність стратегічних резервів, особливо палива. Складається враження, що комусь потрібно аби українська армія, позбувшись свого часу ядерної зброї, залишившись наодинці з дуже непростими проблемами, не мала у своєму розпорядженні і звичайної зброї, також належного матеріальнотехнічного забезпечення. По-друге. Буквально на очах відбувається руйнація основи основ Збройних сил, її кадрового потенціалу. Жалюгідне, інакше не скажеш, матеріальне становище основної маси військових, третина сімей, яких не забезпечена житлом, вперте намагання нинішнього уряду, який у цих питаннях продовжує лінію свого попередника Кабінену Міністрів Віктора Ющенка, обмежити чи позбавити військовослужбовців, ветеранів війни і праці, воїнів-інтернаціоналістів на порушення Конституції соціальних гарантій, встановлених чинними законами, здійснювані в останні роки і пропоновані Кабінетом Міністрів подальші заходи у цьому напрямку спричинилися до величезної, останнім часом, я б сказав, обвальної плинності офіцерських кадрів. Зараз на розгляді у Міністерства оборони знаходиться більше 2000 рапортів офіцерів про звільнення з військової служби. А з початку року вже звільнилося 4 з половиною тисячі офіцерів, тоді як передбачалося, що за весь рік їх звільниться трохи більше 100, 104 для точності. У Держкомкордоні за півроку звільнилося 132 офіцери, а лише за жовтень 137. За перші 9 місяців нинішнього року подали рапорти на звільнення 500 офіцерів Служби безпеки України. А вже у жовтня надійшло 320 рапортів. Серед тих, хто звільняється, багато старших офіцерів, тобто найдосвідченіших кадрів, на підготовку яких затрачені величезні кошти. Якщо цей процес не зупинити, а він зачепив і таку специфічну сферу як розвідка, Збройним силам загрожує втрата у найближчі роки офіцерського корпусу. Будемо відверті, частину вини за таке становище має взяти на себе Верховна Рада, бо дискримінаційні щодо військовослужбовців закони ухвалювалися саме тут під умовляння урядовців за будь-яку ціну прийняти Державний бюджет. Якою ціною, якими втратами це обернулося, тепер бачать всі. В армію за призовом приходить все менше і менше освічена і фізично здорова молодь в основному з бідних селянських сімей. Українська армія давно вже стала селянсько-робітничою. Відповідно до затвердженої Президентом програми здійснюється перехід до комплектування армії за контрактом. Але як це виглядає на практиці, судіть самі. Місячне грошове утримання контрактника-сержанта складає всього 291 гривню, механікаводія - 243 гривні при офіційно визначеному прожитковому мінімумі 365 гривень. Хіба не зрозуміло, що при такому становищі і повних перехід на контрактну систему, який дехто розглядає мало, як не панацею від всіх негараздів, нічого не дасть. Я вже не кажу про те, що льотчики, танкісти, водії через відсутність палива позбавлені можливості здійснювати навчання і тому втрачають професійні навички і дискваліфікуються. Не можу не сказати в про те, що наявність в армійському середовищі серйозних проблем і негараздів, недавні трагічні події у військах, кампанія по дискредитації Збройних сил спричинилася до того, що у суспільстві військова служба перестала розглядатися, як виконання почесного конституційного обов’язку, а професія людини у погонах втрачає свою престижність і шанованість. Особисто я як громадянин України, член парламенту розглядаю це, як трагедію для держави, відвернути яку зобов’язані уряд, Президент, Верховна Рада. По-третє. В Україні накопичилася величезна кількість застарілих боєприпасів, які потребують негайної переробки і утилізації. Однак, через мізерність коштів, які виділяються Міноборони, це здійснюється такими темпами, що створює серйозну небезпеку з наслідками, які важко передбачити. Ситуація може ще більше ускладнитися в результаті наступного розформування багатьох військових частин. Перелік критичних проблем у військах міг би продовжувати. Додам лише, що про все це говорилося, хоча, можливо, і в такій тривожній формі ще в червні 1999 року на парламентських слуханнях. На жаль, схвалені Верховною Радою рекомендації слухань урядом були фактично ігноровані. Ситуація від тоді не просто погіршилася, загострення досягло критичної межі і поставило Україну перед загрозою втрати боєздатних Збройних сил. В чому ж справа? Головну причину комітет вбачає в тому, що виконання конституційних повноважень по здійсненню заходів щодо забезпечення обороноздатності національної безпеки в діяльності Кабінету Міністрів не зайняло належного місця. Колеги знають з якою гостротою ставилися ці питання кожного разу при затвердженні Державного бюджету України при розгляді конкретних законопроектів. Однак, конструктивні пропозиції нашого комітету, народних депутатів, як правило, відкидалися. Фінансування Збройних сил здійснюється на рівні менше половини від мінімально необхідних потреб. Вимоги закону про оборону України , укази Президента ігноруються і реакції на це ніякої. Рівень бюджетних асигнувань дозволяє в кращому випадку утримувати особовий склад, тобто забезпечувати так би мовити фізичне існування Збройних сил, більш-менш пристойне, та й то не завжди продовольче, речове забезпечення воїнів. Але ж це підриває всю систему державних програм, планів, заходів щодо реформування армії. У світовій практиці вважається оптимальним коли на утримання особового складу Збройних сил, як тут говорилося, спрямовується близько половини воєнного бюджету. На його підготовку приблизно четверта частина і стільки ж на реалізацію військово-технічної політики. В Україні це співвідношення зовсім інше. Майже 90 відсотків йде на утримання особового складу, 7-8 відсотків - на підготовку і близько 2 відсотків - на технічне переозброєння військ. В абсолютному вимірі витрати на здійснення заходів щодо оновлення і підтримання бойової техніки і озброєння, на підготовку воєнних кадрів, на воєнну науку просто мізерні. При таких підходах сподіватися на швидке перетворення української армії на таку, яка б повною мірою відповідала сучасним вимогам, потребам оборони держави не доводиться. Не може не викликати занепокоєння і те, що вкрай небезпечні процеси в оборонному будівництві в Україні відбуваються в той час, коли наші сусіди різко збільшують витрати на воєнні цілі, а західні держави по суті відгороджуються від України новою "залізною завісою". Ось кілька цифр. В Україні на потреби армії витрачається бюджетних коштів в розрахунку на 1 громадянина майже в 5 разів менше, ніж в Росії; у 8 разів менше, ніж у Польщі і Угорщині; в 13 разів менше, ніж у Туреччині. Про Федеративну Республіку Німеччини, Францію, Великобританію і інші європейські країни годі й казати. Новобранці НАТО Польща, Чехія і Угорщина, маючи загалом на 120 тисяч квадратних кілометрів менше територію, населення в 59 мільйонів [[в Україні, як відомо, 48 мільйонів]] у Збройних силах 276 тисяч людей, в Україні - 390 тисяч, спрямовують на військові цілі 5,5 мільярдів доларів бюджетних асигнувань щорічно, тоді як Україна - близько 700 мільйонів доларів з урахуванням пенсії для пенсіонерів Збройних сил. Висновок із сказаного такий: ставлення уряду до проблем оборони, до потреб Збройних Сил має бути радикально змінене, інакше Україна може втратити один з найважливіших атрибутів державності - армію, здатну захистити її суверенітет і недоторканість, мирну працю нашого народу. Що, на думку комітету, потрібно невідкладно зробити? Перше. Якомога скоріше переглянути з урахуванням нової геополітичної обстановки, нових викликів і загроз, реального стану у державі і Збройних Силах програми їх реформування, уточнити структуру, чисельність, строки та масштаби скорочення, строки переходу на контрактну основу. Вжити радикальних заходів до прискорення переоснащення армії сучасною воєнною технікою і озброєнням. Ця проблема, на наш погляд, має розглядатися комплексно одночасно з реформуванням інших ланок воєнної організації і, наголошую на цьому, всієї силової сфери, яка набула у нас гіпертрофованого характеру і стала для держави занадто обтяжливою при недостатній ефективності. Верховній Раді належить ухвалити нові основи національної безпеки України, оновлену воєнно-оборонну доктрину, ряд нових законів, внести корективи до раніше прийнятих правових актів. Наш комітет має план цієї роботи, але це справа всієї Верховної Ради. Друге. Попри всі труднощі, потрібно радикально змінити вже при затвердженні бюджету на наступний рік ставлення до фінансового забезпечення оборони, програм реформування Збройних Сил. Водночас вжити рішучих заходів до викоренення фактів незаконного та неефективного використання бюджетних коштів, забезпечити здійснення такої тендерної політики, яка зробила б неможливим "прилипання" до військових організацій різного роджу фірм, фірмочок, інших структур, які, мов кліщі, висмоктують державні кошти, про що свідчать матеріали перевірок, які проводяться Рахунковою палатою України. Реформування - справа комплексна і багатогранна. Не можу не сказати в зв’язку з цим про таке, у нас є міста такі, наприклад, як Старокостянтинів на Хмельниччині, існування і функціонування яких практично повністю пов’язано з діяльністю дислокованих військових частин. Яка доля чекає там людей? А це десятки тисяч військових, членів сімей у разі розформування військових частин! Хто про це думає? Хто буде вирішувати долю колишніх військових містечок, баз, арсеналів, сховищ, аеродромів? Третє. Необхідно прискорити затвердження державної програми розвитку озброєнь і воєнної техніки, розробка якої невиправдано затягнулася. Четверте. Слід негайно розробити і затвердити мобілізаційний план України, забезпечити створення потрібних для гарантованої оборони стратегічних резервів. Сьогодні ці питання вирішуються за мобілізаційним планом, затвердженим ще в 1986 році. Стратегічні резерви практично не поповнюються. П’яте. Треба зупинити антиконституційний наступ на соціальні і правові гарантії захисників Вітчизни. Вже в найближчі 2-3 роки потрібно зняти гостроту із забезпеченням військовослужбовців житлом, все зробити для відновлення престижності військової служби. Відверто скажу: сьогодні ситуація у Збройних Силах багато в чому тримається на вихованій десятиліттями самовідданості військових кадрів, усвідомленні ними свого обов’язку перед Вітчизною, професіоналізмі, якщо хочете, на притаманній нашому народові терпеливості, але і цей ресурс при такому як зараз ставленні до проблем оборони ми можемо втратити. Нікого не хочу лякати, але мушу сказати: морально-психологічна обстановка у військовому і ветеранському середовищі вибухонебезпечна. Не враховувати цього, грати з вогнем - неприпустимо, якщо не сказати більше. Шосте. У зв’язку з переходом на контрактну систему комплектування Збройних Сил необхідно розробити і послідовно здійснювати загальнодержавну програму підготовки молоді до виконання конституційного обов’язку щодо захисту Вітчизни. Основні напрями цієї роботи визначені у Концепції допризовної підготовки і військово-патріотичного виховання, схвалені нещодавно указом Президента України. І ще одне. Потрібно прискорити розгляд і прийняття Закону про демократичний цивільний контроль над воєнною організацією і правоохоронними органами держави. Звичайно, шановні колеги, все це буде робитись, якщо державі справді потрібні сучасні боєздатні збройні сили, надійна, гарантована оборона і безпека, якщо ми не хочемо, щоб Україна перетворилась на протекторат якихось інших держав чи блоків, а така загроза є реальною. Варто замислитися над тим, як стратегічний партнер України, заявляючи про кризу довіри в українсько-американських відносинах, нагнітаючи ситуацію навколо питання про радарні комплекси "Кольчуга", розігруючи фарс стосовно формату участі представників України у празьких зібраннях НАТО, водночас всіляко інтенсифікує контакти по військовій лінії, добивається розкриття нашої державної комерційної таємниці в галузі новітніх технологій, співробітництва з іншими країнами, форсує здійснення під своїм пильним наглядом так званого фундаментального оборонного аналізу, мета якого, за словами натовських генералів, визначити розміри і кількість збройних сил, які відповідали б наявним ресурсам, тобто ще більше їх ослабити. Вдаючись до санкцій, не встановивши якогось криміналу, Сполучені Штати не шкодують десятки мільйонів доларів на подальше роззброєння України, знищення ракет Х-22 та їх носіїв, наших "бекфайєрів". Позбавляючи нашу країну бомбардувальної авіації, американці з пафосом називають це обезглавленням дракона війни. Насправді ж це є ніщо інше, як примушення нашої країни до стриптизу в оборонній сфері. ДО чого ми в цьому відношенні вже дійшли? Красномовно сказано в опублікованому минулої суботи матеріалі одного з українських тижневиків не лівого спрямування. Цитую: "Здається, в Україні стає все більше тих, хто розуміє, що ми не можемо вести самостійну і незалежну політику, що в ситуації, яка склалася, Україні потрібно або повністю лягати в річище американської політики, як, до речі, вчинила більшість східноєвропейських країн, або шукати могутнішого захисника." І далі: "Якщо не забувати про європейську інтеграцію, то як не крути, доведеться мати справу з американцями". Одним словом, приїхали, як висловлюється відомий парламентський класик. І все це під гучні гасла утвердження незалежності і державостворення. Дозвольте мені на цьому закінчити. Дякую за увагу.
Дякуємо, Георгію Корнійовичу. Спасибі. Переходимо до обговорення питання. Слово надається Гінзбург Ользі Петрівні. Наступний Пузаков.
Шановні народні депутати, шановний Головуючий, Гінзбург, 161 виборчий округ, фракція комуністів. Виходячи на цю поважну трибуну і говорячи про таке складне питання, як Збройні сили нашої України, я хотіла б сказати головне, що сьогодні Збройні сили нашої України не цікавлять нікого в нашій державі. І причина, чому наші Збройні сили стали в такому тяжкому стані, залежить, є голова нашої держави - Президент, є уряд, але я для себе зробила висновок, що якби в залі Верховної Ради не підтримували ту політику Президента, яка проводиться по зруйнуванню наших Збройних сил, то такого б не сталося. І не можна сьогодні говорити, що винна тільки одна особа чи Кабінет Міністрів. Винні ми всі тут в цьому залі присутні, тому що ми або ж доброї волі, або під тиском підтримуємо ту політику, яка проводиться в нашій державі. Я хочу свій виступ розпочати з звернення - с обращения ветеранов вооруженных сил Сумщины, которые обратились ко мне как к депутату и к моим коллегам - полковник Гордиенко, Падал, Караченко и Шальнов. Они просят: "В дни государственных торжеств, особенно в дни побед, слов признательности, уважения и любви в наш адрес произносится предостаточно со всех уровней власти. Но так пенсионерам Министерства обороны, уволенных из армии до 2000 года пенсии не добавлялись и не индексировались с июня 2000 года. В результате наши реальные доходы сократились на 40 процентов. Служащим офицерам начали перечислять различные доплати, в том числе за секретность, особые условия службы и так далее, которые начали учитывать при начислении пенсий только тем офицерам, которые уходили в запас только после 2000 года. В результате офицеры, служившие в равнозначных должностях, воинских званиях и имеющих одинаковую выслугу лет в армии, уволенные после 2000 года стали получать пенсию примерно на 40 процентов больше. Этими необоснованными действиями игнорируется Ташкентская договоренность руководителей государств стран СНГ, а также грубо нарушаются статьи 22, 24 Конституции Украины. Нас же планируют еще увеличить пенсию на 10 процентов, правда, не всем. Уважаемые депутаты, это не циничное издевательство, унижение, этой добавки хватит только на валидол и корвалол. И так далее". Я, уважаемые товарищи, вышла на эту трибуну сказать еще основные такие вопросы. Ракеты воздушного базирования, бомбардировщики дальнего действия ТУ-22-М, которые сегодня режутся, убираются с нашего вооружения, их невозможно обслуживать, есть проблемы, нечем финансировать. У меня вопрос такой, я для себя ставлю вопрос и нашла ответ. Мне интересно, почему мы в наших Вооруженных Силах убрали клубы офицеров? Клуб офицеров, который занимал жен, жены были устроены на работу, создавались кружки, они обеспечивали воспитательную работу. Куда у нас девались сегодня военторги, которые обеспечивали в том числе и рабочие места, обеспечивали продовольствием и многие города. Но дело в том, что они сданы в аренду, а деньги поступили куда? Кто может ответить? Я еще хотела сказать другое, я готовясь к выступлению хотела затронуть душу не только депутатов, которые в зале присутствуют, а избирателей, которые меня слушают. Смотрите: Жуков, Суворов, Кожедуб [[я называю на имя пришедших великих военачальников]], Ватутин, Черняховский.
Пробачте, будь ласка, скільки часу потрібно ще?
Одну хвилиночку прошу. Яременко, Конев. Я называю выдающихся военных, которые свою армию своим именем подняли на такой уровень, чтоб ее уважал и любил весь народ. Я сегодня хочу вспомнить присутствующего в зале Александра Ивановича Кузьмука, который тоже поднял свою армию за 5 лет на определенный уровень. И это тоже ложится ответственностью на этого человека. Я хочу предложить, какой вариант сегодня. Это принятие бюджета должно приниматься в интересах нашей армии. И второе. Для того чтобы поднять рейтинг и авторитет армии у народа, нужно книжки писать про армию, называть героев. Мы помним фильм, когда у нас был Иван Бровкин. Мы должны сегодня фильмы такие же с вами ставить. И это тоже поднимает авторитет нашей армии. Я надеюсь и думаю, что кадров достаточно в армии, и политической силы и воли хватит депутатам, чтобы на эту проблему обратить внимание и решить. Спасибо.
Ольга Петрівна, так же не можна. Ви ж забираєте час у своїх колег! Будь ласка, Пузаков Володимир Тихонович. Наступний - Шершун.
Пузаков. Фракция Коммунистической партии Украины.
Дотримуйтесь регламенту, будь ласка, усі.
Что касается реформирования Вооруженных сил Украины, предельно ясно. Оно проходит в одном русле радикальных реформ Президента. Поэтому, как вся страна, так и Вооруженные силы доведены до такого состояния, что они не только не в состоянии защищать Родину, но и стали опасными для нее. Надежда на профессиональную наемную армию радует только НАТО. Наемная армия будет защищать не интересы нашего государства и его народа, а выполнять заказ нанимателя. Кое-кто уже давно пригрелся под сапогом НАТО и сейчас путем реформирования затягивает туда всю Украину, не считаясь с ее национальными интересами. В то же время, разворовывая, растаскивая и продавая материальный и моральный потенциал оставшихся в наследие от советской армии, в нашей стране развернута компания дискриминации и геноцида по отношению к тем, кто его создавал и укреплял, переносил тяготы, жертвуя своим здоровьем, а иногда и жизнью. Как можно объяснить то, что, как уже говорила Ольга Гинзбург, в Украине не выполняется действительно ташкентское соглашение глав государств СНГ от 15 мая 1992 года, где в пункте 1 записано: уровень пенсионного обеспечения военнослужащих и из семей, устанавливаемый законодательством государств-участников СНГ, не может быть ниже уровня, установленного ранее законодательством и другими нормативными актами бывшего СССР. У нас пенсионеры Вооруженных сил получают пенсии в 8-10 раз меньше, чем получали в Советском Союзе. В 1999 году указами Президента всем силовым структурам, кроме Министерства обороны, были повышены оклады и пересчитаны пенсии. А военнослужащим Министерства обороны была введена ежемесячная надбавка за службу в Вооруженным силах Украины и пересчет пенсий ветеранам не производился. Почему пенсионеры, ветераны Министерства обороны в течение трех лет получают пенсии на 40 процентов меньше, чем СБУ, СВД и МЧС, и когда этот материальный и моральный ущерб будет им компенсирован? В результате различных хитростей и финансовых манипуляций за какую-то секретность, особые условия и тому подобное, военнослужащие, уволенные до 1992 года, получают пенсии на 30-50 процентов меньше, чем уволенные в 2000 году. А с 2003 года разрыв в пенсиях увеличится в двое. Уже не первый раз издаются указы о так называемом поэтапном повышении должностных окладов и пенсий военнослужащим. В результате чего то летчики, то моряки оказываются в особых условиях. Неужели трудно чиновникам сделать расчеты и поэтапно повышать всем и не делить на белых и черных. Это же повышение сделано в виде надбавки, а поэтому, очевидно, пенсии ветеранов пересчитаны не будут. Во всех областях имеются управления МВД, МЧС, СБУ со своей социальной сферой, которой пользуются и пенсионеры. А пенсионеры Министерства обороны опять оказались ущемленными. В частности военные поликлиники и госпиталя имеются не во всех даже областных центрах.
Володимире Петровичу, скільки часу потрібно?
Заканчиваю. Где могли бы обслуживаться ветераны Вооруженных сил. На мой взгляд, назрела необходимость вопросы социального и пенсионного обеспечения военнослужащих вмешаться Верховной Раде, создать специальную комиссию, разобраться со всеми этими ведомственными хитростями и принять закон, который прекратил бы издевательства над старшим поколением защитников Отчизны. Спасибо.
Слово надається Шершуну Миколі Харитоновичу. Наступний Кармазин. Шановні, не треба завжди брати приклад з жінок, вони теж бувають неправі.
Микола Шершун, Рівненщина, фракція Аграрна партія України. Шановний головуючий! Шановні колеги! Прикро, але ми згадуємо про армію лише тоді, коли з її вини трапиться біда, і починаємо вимагати від армії, щоб вона не становила загрози цивільному населенню. Але мовчимо про те, що неможливо вміти користуватися зброєю, якщо бачиш її лише на картинці або уявляєш з розповіді. Причина зла тут. Наведу кілька прикладів притаманних для всієї армії. У військових частинах дислокованих на Рівненщині вже кілька років поспіль практично не проводяться зайняття з водіння бойових машин, інфраструктура однієї з авіаційних частин забезпечує діяльність звичайного автошоу, військовий полігон республіканського значення практично стає громадським пасовищем, а найбільша гордіть місцевих військових - це проведення вперше за 10 років бригадні маневри, які повинні проводитися, до речі, бодай раз в рік. В той же час нам знову пропонують на армії зекономити чверть мільйона через рік. Для цього військо має стати на 24 тисячі меншим, з його складу має бути виведено 900 одиниць основних зразків озброєнь. Про яку економію йде мова, якщо сьогодні на одного солдата в місяць держава витрачає аж 17 гривень? Це в 13 разів менше, ніж, скажімо, в Польщі, І при цьому всі з серйозними обличчями говорять про реформування Збройних сил у професійну армію. Хто ж піде на військову роботу за контрактом, якщо майор міліції отримує більше полковника в армії? Ніхто. Свідченням цього є реальний стан справ з контрактниками. Черга є лише з бажаючих служити в українськопольському батальйоні саперів у Лівані. Бо там солдат отримує щомісяця 550 доларів США. Ось це і реальний рівень оплати праці військового, який диктує саме життя. Тому тікають з армії фахівці. Із Збройних сил ідуть кращі з кращих - ті, хто завдяки своїй освіті , досвіду без проблем знаходить цивільну роботу. Бо що чекати від держави, яка не виконує перед ними соціальні зобов’язання? Адже зникли пайки, за ними й право на безкоштовний проїзд до місця відпустки. Я вже не кажу про 50-відсоткові пільги на оплату комунальних послуг. Як цією пільгою можуть скористатися люди, які й житла не мають. Наприклад, у Рівенському гарнізоні без власного даху над головою перебувають майже 500 військових спеціалістів, з яких третина команди склад корпусу на чолі з самим командувачем та його заступниками, а сім’ї лейтенантів, які мешкають в гуртожитках, майже півзарплати повинні сплатити за койко-місця, на що дія пільг не передбачена. Я глибоко переконаний і закликаю усвідомити це вас, шановні колеги, що якщо сьогодні ввести для військовослужбовців ще й прибутковий податок, повністю скасувати пільги на оплату житла, зменшити пенсійну допомогу та пільги на санаторне лікування, українське військо може залишитися без особового складу. Хочу звернутися до колег. Я закінчую. Армія - це необхідний інструмент суверенності держави, який фінансувати необхідно. Правда, варто, на мою думку, посилити і контроль у тому числі з боку Верховної Ради за використання військовими цих коштів, а також коштів, які вони заробляють, надаючи різноманітні послуги. Тих же депутатів, які визначилися, що будуть підтримувати скорочення та обмеження фінансування видатків на Збройні сили закликаю згадати древню мудрість про те, що "той, хто не годує власну армію, годує чужу". Дякую за увагу.
Шановні, я змушений буду виключати мікрофон, якщо будете перебирати регламент. Кармазін Юрій Анатолійович. Наступний Герасимов. Дотримуйтесь регламенту, Юрій Анатолійовичу.
Юрій Кармазін, "Наша Україна", "Солідарність", Партія захисників Вітчизни. Шановні народні депутати! Шановний уряд! Шановний народе України! Конституція України, зокрема стаття 17 передбачає, що захист суверенітету і територіальної цілісності, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави справою всього українського народу, а в частині 5 цієї статті записано, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. Що зробив уряд, ми всі тут з вами почули. Ми побачили, що було в тих аналітичних інформаціях, і матеріалах, як нам надані. На жаль, тільки перша сторінка, супровідна, підписана главою уряду - Прем’єр-міністром Анатолієм Кінахом. Ми, народні депутати, хотіли побачити на трибуні сьогодні безумовно Прем’єр-міністра як главу уряду. В дуже погано, Анатолію Кириловичу, що ви не захотіти перед нами виступити, не захотів прийти Президент.
Це ще попереду.
не захотіли і ви виступити. За 11 років незалежності у нас не закуплено жодного літака. 10 танків власного сучасного виробництва поставлено на озброєння. Хоч би по одному на рік незалежності було чи літака, чи танка, зате ми ріжемо те, що добуто не нами і починаємо це робити в той день, коли парламент, власний парламент, власної держави починає дивитися. Зате якби приїхав якийсь паршивенький конгресменчик, ви б йому там доріжки розіслали в Адміністрації Президента, і головна секретарша - Медведчук - розпинався би перед ним як і що відбувається. А тут перед власним парламентом показатися немає кому і ніхто цього не хоче. Я вважаю, що те, що нам надали, підкреслюю, тільки один лист підписаний Прем’єр-міністром України, інше йде без підпису, інші матеріали. Це є визнання банкрутства, на жаль, всієї держави від імені уряду. Для чого ми це робимо цю ганьбу? Все вже зрозуміло і так. І Партія захисників вітчизни не вважає себе винними за стан справ в Збройних Силах. Партія захисників вітчизни не може брати такої вини, тому що вона ставила це питання 97-го року і послідовно проводила всі питання, які говорила, просто ви не хотіли нас чути. І тут ми говорили про розумне прийняття нової доктрини України, яка б забезпечила охорону від будь-якого агресора. Тут ми говорили і про послідовне скорочення, і про забезпечення демократичного контролю. Ви сьогодні пропонуєте, вдумайтеся, в своїх пропозиціях прийняти закони про Кабінет Міністрів України. А що парламент проти прийняти закон? Та він вже прийняв цей закон. Головнокомандувач не захотів його підписати. А ви сьогодні пропонуєте це тут. Ви пропонуєте і говорити, що сьогодні виконується якось фінансування речового забезпечення. 1998 рік - 17 відсотків, 1999-ий - 17, 2000-ий - 23 відсотка, 2001-ий - 36 відсотків речове забезпечення. Скажіть, будь ласка, ми добилися, ми - 50 депутатів, 55, тут які присутні, добилися рішення Конституційного Суду, так ви ж його не виконуєте!
Закінчуйте, будь ласка.
Я закінчую, мені одну хвилиночку прошу добавити.
Одну це дуже багато.
Закінчую. Шановні друзі, як же так, я звертаюся до уряду? Є рішення Конституційного Суду, є кримінальна відповідальність за невиконання рішення Конституційного Суду. І що ви зробили? Ви ж його брутально не виконуєте! І сьогодні міністра фінансів я тут не бачу, мабуть, це йому не цікава проблема. І ось.
Ви говорите 4 хвилини.
І ось тому ми маємо звернення громадян з усіх регіонів, які говорять про розкрадання, про корупцію.
Юрій Анатолійович, закінчуйте.
Я закінчую. Якби тільки закінчилось те, що йде знищення збройних сил. Я категорично проти того, що знищуються ракети, знищуються літаки і я.
Виключіть мікрофон, будь ласка. Довідково. Юрій Анатолійович, мабуть, не був присутній на початку нашого засідання, коли ми визначалися, що прем’єр-міністр буде виступати підсумково. Слово надається Герасимову, наступний - Андресюк.
Уважаемый Геннадий Андреевич! Уважаемый Анатолий Кириллович! Уважаемые депутаты! Древние философы правильно, наверное, предупреждали, что если хочешь жить в мире, готовься к войне, поэтому состояние боевой и мобилизационной готовности государства и его вооруженных сил должно быть на первом плане у руководителей законодательной и исполнительной власти Украины. Рассматривая проект Бюджета Украины на 2003 год, нетрудно сделать определенные выводы о том, что проблемы защиты суверенитета и территориальной целостности государства и в частности состояния развития и повышения боевой и мобилизационной готовности Вооруженных сил Украины, мягко говоря, мало кого волнует. Свидетельством этого является хотя бы исполнение бюджета, выделенного для Вооруженных сил, на этот год. Он выполнен всего порядка 8,5 процентов. Чем можно объяснить это? А 10 месяцев прошло. А куда ушли остальные миллионы? На какие цели более важные? Поэтому недавно случившее чрезвычайное происшествие в Вооруженных силах Украины, свидетельствующее о недостаточно высокой выучке войск, наверное, в какой-то мере закономерный, так как финансирование Вооруженных сил в последние годы не позволяет вести плановую и практическую учебу войск. Поэтому летчики Вооруженных силах не летают, моряки не ходят в море, танкисты не водят танки и не стреляют, ну и другие специалисты тоже не могут заниматься повышением своего профессионального мастерства. Все это называется недостаточной полевой, морской и воздушной выучкой личного состава. Я уже не говорю о том, что нет средств на заказ новых средств вооруженной борьбы и развитие новейших технологий выделяемых средств еле-еле хватает на оплату питания личного состава Вооруженных сил и выплату заработной платы. Я думаю, что надо просто поблагодарить еще Министерство обороны и командиров соединений частей, которые как-то выкручиваются в этом положении. Думаю, что Верховная Рада обязана вмешаться в вопрос финансирования Вооруженных сил Украины. Средств следует выделять столько, сколько требуется для поддержания постоянно высокой боевой мобилизационной готовности войск. Да и, наверное, неплохо было бы подумать о том, чтоб поприличнее одеть защитников Родины. Имеется в виду рядовой и сержантский состав. Форма, которую они сейчас носят, годится только для полевых занятий. И уж никак не для постоянного ношения. Конечно, прав был гениальный полководец Наполеон, говоривший, что не желающий кормить народ свою армию, будет кормить чужую. Поэтому нельзя допустить принятия Бюджета, который преимущественно отдается содержанию других министерств и ведомств в ущерб финансированию Вооруженных сил. Кроме этого, следовало бы подумать руководству парламента и Кабинета Министров о проявлении настоящей заботы об увольняемых с воинской службы ветеранах, особенно об обеспечении их жильем. Сегодня более 30 тысяч уволенных военнослужащих с военной службы без жилья. Как живут эти семьи, как живут защитники Родины? И об этом никто не думает. Я думаю, что надо решительно отказаться от существующей сейчас дискриминации в размерах пенсий, которые уволены офицеры до 1994 года и после. Разница очень значительная. На надо делить на своих и чужих! Анатолий Кириллович, мы говорили с вами на встрече, надо решительно поправить это дело, надо выровнять пенсии тех, кто уволен раньше и тех, кто уволен позже. И, наконец, надо обратить серьезное внимание на физическую подготовку призванного молодого контингента. Дорогие товарищи, приходят в армию молодые люди совершенно физически неподготовленные. Этим надо заниматься и это надо поручить соответствующим органам. Спасибо.
Дякуємо, Іване Олександровичу, дякуємо. Слово надається Андресюку Борису Павловичу. Будь ласка.
Дякую. Шановні колеги, ми останнім часом почали дещо забувати про те, що армія та воєнна організація держави повинні бути, дійсно, народними. Більш того, чисельність військових формувань та спеціальних служб дає підстави окремим політикам говорити про утворення в Україні військовополіцейської держави. Щоб припинити подібні розмови, Верховна Рада спільно з Президентом України, виконавчою владою має попрацювати над оптимізацією структури воєнної організації держави, оскільки збройні конфлікти кінця XX- початку XXI століття вимагають від нас всебічного та об’єктивного перегляду всієї національної безпеки, насамперед, її воєнної складової, якщо ми не хочемо залишитись "танковими Дон Кіхотами" в епоху "космічних млинів". Ми повинні змінити ідеологію нашої оборонної доктрини, підтримувати обороноздатність не кількістю, а якістю. Водночас необхідно позбавити Збройні Сили невластивих їм функцій. Я маю на увазі необхідність передачі вивільняємих військових містечок місцевим органам влади. До речі, їх реконструкція допомогла б суттєво розв’язати проблему житла для офіцерів. На жаль, офіцерський корпус нашої армії продовжує залишатись однією з найбільш соціально незахищених категорій населення. Про це свідчить вельми промовистий факт: протягом останніх трьох місяців подали заяви на звільнення майже дві тисячі кадрових офіцерів, серед яких багато офіцерів старшої ланки. Цей процес починає набувати загрозливого характеру. З чим пов’язаний процес розмивання військової еліти України? Відповідь на питання проста: все традиційно упирається в гроші. Згідно прийнятого Верховною Радою Закону офіцер, що звільнявся в запас, міг розраховувати на отримання суттєвої грошової допомоги, вона складалась з розрахунку 50 відсотків місячного грошового утримання офіцера за кожний повний рік служби. Ці кошти були реальною соціальною допомогою, адже давали можливість вирішити питання працевлаштування колишніх офіцерів, їх соціальної адаптації до цивільного життя, допомагали розв’язувати житлову проблему. Проте ще уряд Віктора Ющенка свого часу видав постанову, яка змінила дію механізму соціального захисту військовослужбовців. У відповідності з нею офіцер, що звільнявся в запас, міг розраховувати максимум на 5 посадових окладів, тобто на суму значно меншу, ніж раніше. Прикро, але і нинішній уряд хоче взяти на озброєння цю практику. У такому разі наша держава може залишитись практично без офіцерського корпусу середньої та старшої ланки. А говорити про обороноздатність країни можна буде лише теоретично. Наша фракція послідовно підтримує Кабінет Міністрів в питанні оптимізації бюджетних витрат. Але ми не вважаємо за можливе здійснювати її за рахунок коштів, що спрямовуються на соціальний захист. Фракція СДПУ(о) буде послідовно та неухильно відстоювати інтереси військовослужбовців та членів їх сімей. В умовах нестабільної зовнішньополітичної ситуації підтримання обороноздатності повинно бути в центрі уваги всіх законодавців. Ідея створення сучасної та ефективної армії може і повинна стати консолідуючою для різних політичних сил, що стоять на патріотичних позиціях. Дякую за увагу.
Дякуємо. Слово надається Кузьмуку Олександру Івановичу. Наступний Доманський.
Шановні народні депутати, шановний український уряд, шановні члени Колегії Міністерства оборони! У 1999 році з цієї трибуни я доповідав українському парламенту про сучасний стан Збройних сил України і головні напрями реформування і їх розвідку. Що змінилося? Змінилося слідуюче. І я просив би на це звернути увагу. Абсолютна більшість виступаючих назвала таки Збройні сили "наші Збройні сили України" і менш стали Збройні сили предметом політичних спекуляцій. Що стало гірше? За цей час ми розробили науковообгрунтовані сучасні державні програми реформування Збройних сил. Ми прийняли кращі у світі закони, які регламентують діяльність Збройних сил України. До нас приїжджали, їх переписували, по ним розвиваються інші. Ми ж самі їх повністю не виконуємо. Міністр оборони України сьогодні чесно і відверто доповів про сучасний стан Збройних сил, проблеми їх реформування та розвитку. Загальний стан більшості видів озброєння вже досягнув критичної межі, а деякі зразки пересягнули її. Непорушні запаси практично відсутні. Накопичена велика кількість озброєння, боєприпасів, які потребують утилізації. Їх подальше вже зберігання становить реальну загрозу життю громадян. Накопичена значна і трагічна кількість соціальних проблем, які не вирішуються роками. Гадаю, ви погодитися зі мною, що є підстави для висновку. Збройні сили знаходяться у такому стані, подальше ігнорування та зволікання з вирішення їх проблем призведе вже у найближчі роки до повної втрати боєздатності і спроможності виконати конституційний обов’язок. Тому питання ресурсного забезпечення, фінансування - це не бажання, а розуміння того, в чому причина таких наслідків. Формування бюджету на 2003 рік свідчить, що потребами реформування займається лише Міністерство оборони. Виконується ще одна хронічна помилка - бюджет лише на сподівання, але бюджет не на розвиток. Для скорішого виправлення ситуації необхідно, як мінімум протягом 2003- 2005 років забезпечити гарантоване і ритмічне фінансування потреб. Інакше, через чотири-п’ять років нам прийдеться для відновлення боєздатності військ і сил, закупівлі нової техніки, підготовки кадрів в п’ятьдесять разів більше коштів, ніж зараз. Крім того, шановні колеги, вважаю, необхідно підтримати пропозицію Міністерства оборони щодо фінансування потреб Збройних сил виключно за рахунок загального фонду, право розпоряджатися коштами спеціального фонду під відповідним контролем надати Міністерству оборони для оперативного реагування на першочергові та позапланові проблеми. Кілька останніх років ми ведемо мову про створення цивільного контролю над Збройними силами, одним із складових якого є парламентський контроль. У нас сьогодні є можливість його застосувати. В цьому залі немає байдужих до майбутнього нашої держави. Тому звертаюся до своїх колег. Давайте підтримаємо Збройні сили, щоб не повторювалися катастрофи, щоб армія повернула народу повагу. Хочу зупинитися ще на одній проблемі. За роки незалежності скороченню підлягає тільки Міністерство оборони України і Збройні сили. Разом з тим від року в рік зростають інші військові формування. інші міністерства і відомства, які створюють свої армії. Це призводить до дублювання функцій, розмивання державних коштів, виникнення чисельної армії чиновників, які носять погони та звання. Чи не тут треба шукати необхідні кошти? В зв’язку з цим приведу історичну аналогію. Сполучені Штати Америки розпочали це 1968 року. Польща розпочала з 1990, Росія - з 2000, а 1905 рік архівні дані - деморалізована небоєздатна армія. І імператор поставив завдання 300 вченим надати пропозицію. Рік вивчали ситуація і цих пропозицій всього 3: підвищити престиж захисника вітчизни в очах суспільства , збільшити платню офіцерам і ресурсне забезпечення армії і познімати погони і різні звання чиновників інших відомств. Дякую за увагу.
Доманський Анатолій Іванович. Наступний - Юрковський. І закінчуємо.
Уважаемые участники сегодняшнего заседания! После 10 лет реформирования Вооруженных сил нашему Президенту только сейчас пришлось осознать, что Вооруженные силы находятся в критическом состоянии. Президент сделал это заключение, выступая на коллегии Министерства обороны неделю назад. Но меня удивляет почему сегодня, выступая, докладчики, содокдадчики - все, кто тут выступал и говорил: развалили Вооруженные силы. Того нет, сего нет. А где же имена тех, кто ответственен за это? Где Верховный главнокомандующий? Где премьерминистры, которые здесь сидели в этом зале? Пустовойтенко, который ни копейки не давал на вооружение техникой? Где Ющенко, который блокировал и отобрал льготы во всех военнослужащих и членов их семей? Где сегодня команда товарища Кинаха? Я понимаю, они - хорошие ребята, но они от Вооруженных сил стоят как мы с вами от Африки. Они боятся этих вооруженных сил. Товарищи! Я 5 год работаю в комитете и я вам сейчас примером докажу. Каждый год Верховный Совет по 4-5 раз заседал выездные заседания. Разве мы не говорили министру обороны и Кучме, что летчики не летают, что будет Скнилов? Разве не говорили, что танкисты не стреляют? Разве мы не говорили, что коммунальные условия воинской части отрезают от электроснабжения и газообеспечения? Разве не просили принять экстренные меры, чтобы решить все проблемы с жильем офицеров. Семья офицера получает копейки на члена каждой семьи. О каком прожиточном минимуме можно говорить? Копейки! Многие офицеры не могут послать своих детей в школу, потому что не за что купить обувку, не за что купить тетради. Мы можем сегодня говорить и о других вопросах. В чем же причина этого состояния? Вы мне назовите страну, которая б вместе с независимостью получила ракетную армию стратегического назначения, 4 воздушных армии, более 5 тысяч танков, я не говорю о ядерном оружии тактическом, оперативно-тактическом и другим. Почему же? Потому что был выбран руководством страны и теми руководителями Вооруженных Сил ошибочный путь, они пошли по ошибочному пути, чтобы сохранить сдерживающие силы в виде ракет стратегического назначения и других разных сил, они пошли по тому пути, что начали армию расформировать. Я хочу, учитывая, что мы во времени. внести предложение. Первое. Не будет никакой реформы пока не будет создана специальная организация, комитет во главе с вицепремьером, освобожденным от всех дел, туда должен быть включен зам.министра социального обеспечения, зам.министра про образованию и другие, и которые должны заниматься только реформированием Вооруженных Сил или же вам казать, их сокращением. Я считаю, что Верховный Совет должен принять специальный закон о сокращении Вооруженных Сил. Ни один чиновник не имеет права отступить от закона, офицер увольняется - выдать ему пособие, офицер увольняется, он должен получить пособие на квартиру, то есть должен быть принят специальный закон, без которого это дело не пойдет. И хочу еще раз сказать, сегодня мы видим отношение, обсуждаем вопрос Вооруженных Сил, Верховного главнокомандующего нет, секретаря Совета Безопасности нет, Голова Верховной Ради и тот обозначил участие в этом вопросе и поехал непонятно куда. Если такое отношение будет этих посадових осиб, то, извините, мы с армией с мертвой точки не сдвинемся. Еще один. А какое отношение, учитывая, что товарищ Кинах здесь, не успели.
Завершуйте, будь ласка.
Завершаю. Не успели мы принять постановление о выделении армии 30 тысяч керосина и уже НДС дай, 20 процентов договор заключи, что ты керосин купишь, и так далее. И последнее, товарищи. Есть, поступает много писем, ведь реформирование вооруженных сил это не только армия, это города, где 60 процентов военных живет, это военные городки. Именно группа или не комиссия, а комитет, который бы занимался и решал бы комплексно эти вопросы, только тогда мы можем решить эти вопросы и решить. И завершая свое выступление, скажу, что пока руководство страны так будет относиться к армии, мы этот вопрос с мертвой точки не сдвинем.
Рудковський Дмитро Олександрович, будь ласка. Я хочу повідомити народних депутатів, слухачів, що Голова Верховної Ради Литвин Володимир Михайлович сьогодні поїхав до Польщі з офіційним візитом. Будь ласка.
Шановні народні депутати! Шановні члени уряду! Питання, що розглядається сьогодні, не може залишити байдужим не тільки кожного присутнього в цій залі, а й усіх громадян України, адже мова йде про спроможність Збройних сил України забезпечити виконання функцій по захисту суверенітету і незалежності нашої держави. Тому я сьогодні хотів би звернути увагу шановної аудиторії на те, а чи надано державою своїм збройними силам хоча би мінімум, який відповідає вимогам Конституції і законів України, який життєво їм необхідний для виконання своїх функцій? Сьогодні стоїть питання про той рівень фінансового забезпечення, нижче за який збройні сили взагалі існувати не можуть. Я не буду наводити загальні цифри, вони прописані в проекті бюджету, поданому Кабінетом Міністрів на друге читання, а лише зупинюся на кількох питаннях, які необхідно та цілком можливо вирішити. По-перше, з них криється в тому, що Кабінетом Міністрів України виключено з проекту бюджету, схваленого Верховною Радою в першому читанні, 150 мільйонів гривень, які необхідні для виконання Указу Президента України щодо підвищення грошового забезпечення. Військовослужбовці з надією очікують на реалізацію його положень, адже їх сьогоднішнє забезпечення не підвищувалось 4 роки. Сьогодні наш військовослужбовець одержує втричі менше, ніж російський, в 6 раз менше від, наприклад, Латвії не кажучи вже про інші. Введення стовідсоткової надбавки замість діючої на сьогодні сорокавідсоткової не дає можливості наздогнати за рівнем грошового забезпечення наших сусідів, хоча дещо поліпшить життя військовослужбовців. Але замість безумовного забезпечення бюджетного ресурсу для цього підвищення в бюджеті прописується стаття 53, за якою військовослужбовці позбавляються соціальних гарантій щодо знижки плати за житло та комунальні послуги, причому без будь-якої компенсації. Є спроби піти дальше і ввести ще прибутковий податок з військовослужбовців, і таким чином можна повністю звести нанівець визначене указом Президента України. Друге питання. В результаті щорічного державного недофінансування Міністерство оборони перетворилося на основного боржника, і борг цей складає майже 600 млн. гривень. За рішенням господарських судів неодноразово блокувалися фінансові рахунки Міністерства оборони України, що є взагалі прямою загрозою обороноздатності нашої держави. Тому я звертаюсь до уряду, що обов’язково ці питання треба передбачити в Бюджеті і погасити заборгованість Збройних сил України. Інакше вони існувати не зможуть. Дякую за увагу.
Шановні колеги, передбачений Регламентом час для обговорення і інформації закінчено. Перед тим, як перейти до підведення підсумку проведення Дня уряду, дозвольте надати слово голові тимчасової спеціальної комісії Верховної Ради України з аналізу стану справ у Збройних силах України та підготовки відповідних пропозицій, заступнику Голови Верховної Ради України Олександру Олексійовичу Зінченку. Будь ласка, Олександре Олексійовичу.
Шановні народні депутати, уряд, гості та запрошені, під час обговорення звіту уряду відбулась змістовна, відверта, часом гостра розмова. При всіх розбіжностях у поглядах переважало почуття високої відповідальності за долю Збройних сил. Всі ми переконалися, що ситуація серйозна і потребує вжиття невідкладних радикальних заходів. Тому від комісії Верховної Ради, що готувала ці парламентські слухання, спробую стисло підсумувати те, в чому позиції майже всіх виступаючих співпадають. По-перше, існуючі проблеми вимагають комплексного підходу до їх вирішення, і стосується не лише Збройних Сил, а всієї воєнної організації держави. Реформування власних Збройних Сил є лише складовою частиною військової реформи, в якій крім армії та флоту задіяні всі гілки влади, державне управління, транспорт, підприємства АПК, академічна та галузева наука. Часткові, косметичні, так би мовити, рішення бажаного результату на дадуть. Ми маємо переконатись, що обираємо чітку, прозору, науково обгрунтовану, а значить, прогнозовану воєнну доктрину. Якщо виділити чотири головні елементи військової реформи, глибоке перетворення системи управління військової організації держави, реформування системи комплектації Збройних Сил, зміну системи набору та виховання особового складу, принципову зміну системи забезпечення зброєю, то слід зробити висновок: нам всім вдалося зробити дуже мало. Ми, скоріше, утримували ситуацію, ніж змогли перейти до творення та розвитку. Результат достатньо хаотичної діяльності у сфері військового будівництва часто зводиться до суто організаційних заходів. Але разом з тим хотів би підтримати спроби керівництва Міністерства оборони в умовах надзвичайно скрутного стану з матеріально-технічним забезпеченням, створити умови для забезпечення боєздатності Збройних Сил і скористатися цією парламентською трибуною, висловивши слова всім командирам, офіцерам, прапорщикам, мічманам, хто працює, забезпечуючи безпеку держави. Друге, зрозуміло, що без належного фінансового і матеріального забезпечення ми не зможемо реформувати армію і всю силову сферу, вирішити гостри соціальні проблеми, які накопичувалися у військовому середовищі. І уряду, і комітету Верховної Ради потрібно в процесі роботи над бюджетом 2003 року при всіх фінансових негараздах і труднощах знайти оптимальне правильне рішення. На жаль, в діючій редакції бюджету це зробити не можливо. Третє, всі ми повинні усвідомити, що без прийняття радикальних заходів щодо соціального захисту військовослужбовців, ветеранів військової служби, пенсіонерів ми не зможемо уникнути небезпечних загострень суспільства. Кабінету Міністрів України потрібно невідкладно розглянути всі питання, пов’язані з вирішенням соціальних проблем, які виникають із скороченням Збройних сил, вивільненням військової інфраструктури, особливу увагу звернувши на ті міста і населені пункти, де дислокуються військові частини, що будуть розформовуватися. Тут особливо потрібні з боку уряду упереджувальні заходи, щоб не допустити вибухонебезпечної обстановки. Ми чекаємо, що створена за рішенням Президента України урядова комісія з реформування та розвитку Збройних сил України підготує масштабні пропозиції, в тому числі врахує і думки, які сьогодні висловлені в цій залі. Одна з найгостріших проблем - це проблема утилізації застарілого озброєння та військової техніки, реалізація зброї, надлишкової техніки, майна, які вивільняються у зв’язку із скороченням Збройних сил. Розв’язання цієї проблеми вимагає якісно нових комплексних підходів, її вирішення дасть можливість отримати додаткові кошти на реалізацію першочергових завдань реформування армії. Хронічний дефіцит фінансування Збройних сил змушує шукати нетрадиційні джерела. Треба надзвичайно уважно поставитись до проблеми приватизації військової торгівлі, підсобних господарств, інших непрофільних організацій, які необхідно відірвати від військового бюджету. При цьому слід врахувати, що ми маємо і негативний досвід, і зловживання при здійсненні подібних заходів у минулому. Протягом останніх років складалася непроста ситуація з виконанням державного оборонного замовлення, особливо в напрямку проведення науково-дослідних і дослідно-конструкторських робіт з модернізації існуючого та виготовлення нового озброєння та військової техніки для потреб армії, що також негативно впливає на її реформування. Більше того, це може призвести до втрати наукового потенціалу обороннопромислового комплексу, руйнування його виробництва і технологічної бази, чого допустити не можна. Кабінету Міністрів треба прискорити затвердження програми розвитку озброєння та військової техніки на період до 2010 року та збільшити видатки на обороні замовлення, а також вжити вичерпних заходів до відновлення в повному обсязі незнижувального запасу матеріальних засобів, необхідних для гарантованого забезпечення потреб оборони країни, належної бойової та мобілізаційної підготовки військ. І наступне. Якщо ми визнаємо, що військова реформа в Україні має привести до створення армії не тоталітарної, а демократичної держави, яку поважає народ, яка є посильною для економіки, яка є сучасно забезпеченою та відкритою для суспільства, то обмежитися лише перетворенням Збройних сил та інших силових структур не вдасться. У такій масштабній та важливій для долі держави справі без ефективного громадянського контролю не обійтися. Громадський контроль потрібен за виконанням військового бюджету, за використанням Збройних сил у військових цілях, за обсягом та якістю виробництва озброєнь та військової техніки, за боєздатністю армії та флоту. А громадяни, платники податків, мають знати, куди і на що витрачаються чималі фінансові ресурси, чи відповідає чисельнісна структура силових відомств наявним оборонним завданням та чи є посильними їх існування для економіки. Об’єктом громадянського контролю має бути все, що не обмежене законом і не є військовою таємницею. Саме такий контроль має не допустити корупції, недобросовісності та безвідповідальності. На жаль, на цьому напрямі зроблено явно недостатньо. І останнє, щодо наступних після слухань дій. Комітетам Верховної Ради України, в першу чергу профільному, разом з урядовими структурами, Міністерством оборони, іншими міністерствами і відомствами, доручається підготувати пакет пропозицій щодо законодавчого забезпечення заходів по здійсненню реформування Збройних сил України. Верховна Рада має повною мірою використати весь наявний арсенал засобів контролю, передбачених законодавством. З питань, які сьогодні тут обговорені, внесені проекти постанови Верховної Ради України. Ми їх розглянемо в установленому порядку. Якщо в уряду міністрів, народних депутатів, є зауваження, пропозиції, прохання подати їх. Дякую всім, хто залучився до підготовки цих парламентських слухань, надав свої пропозиції, розраховуємо на таку ж роботу у подальшому. Дякую за увагу.
Шановні народні депутати, як і передбачено Положенням "Про День уряду України" до слова для підбиття підсумку запрошується Прем’єр-міністр України Анатолій Кирилович Кінах. Будь ласка, Анатолію Кириловичу.
Шановні народні депутати! Шановні колеги! Перш за все я хотів би від уряду висловити слова вдячності Верховній Раді, народним депутатам, які критично і з розумінням поставилися до проблем Збройних сил, на які статтею 17-ою Конституції України покладається високе завдання - забезпечення оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості. Необхідно відмітити, що забезпечення обороноздатності і національної безпеки держави є проблемною і чутливою сферою з усіх сторін: політичної, економічної, фінансової та дипломатичної. Уряд вважає, і я радий відмітити, що це практично сьогодні було і в доповідях, і у виступах в Верховній Раді чітко і детально аргументовано, що проведення реформ в оборонній сфері має базуватися на головних принципах: економічної спроможності держави, ефективності використання відповідних ресурсів на оборонні потреба та безумовного, цивільного, демократичного контролю за цією сферою. І це повинні усвідомлювати і виконувати всі структури державної влади. За моїм глибоким переконанням, процес реформування Збройних сил - справа загальнодержавна. Вона має проходити в органічному взаємозв’язку з процесами стабілізації економіки, нарощування темпів її зростання під пильним неупередженим цивільним контролем. Ці глибокі системні питання можна вирішувати тільки, поглиблюючи взаємодію конструктивну, професійну гілок влади. Наприклад, я хотів би зауважити, що той факт, що Україна суттєво відстає від інших держав по формуванню розумних правил гри в економіці, не прийнятий Податковий кодекс, не завершена пенсійна реформа - це все те, що дуже негативно впливає і на проблематику, як реформування, так і розвитку Збройних сил України. Тому з врахуванням пропозицій, які сьогодні пролунали, я хотів би особливо підкреслити пропозиції професійних, аргументованих. Уряд вважає пріоритетними слідуючі напрями подальшої діяльності в співпраці з Верховною Радою. По-перше, це безумовно потребує уточнення загальна структура та чисельність особливого складу Збройних сил, кількість озброєння та військової техніки, органів військового управління, тощо. В тому числі це стосується і управлінського апарату. До речі, на це звернув увагу і Президент України на розширеному засіданні колегії Міністерства оборони 5 листопада цього року. Необхідно визначити раціональний рівень видатків на оборону як на 2003, так і наступні роки. Провести оптимізацію організаційно штатної структури органів військового управління, починаючи від центрального апарату Міноборони до корпусу. Включення до передбаченої мінімізації та вдосконалення. Ці питання мають бути врегульовані безумовно відповідними законами України, указами Президента, рішеннями Кабінету Міністрів. Нам необхідно ще раз з урахуванням пропозицій, які сьогодні зафіксовані в ході парламентських слухань переглянути розподіл коштів Державного бюджету на 2003 рік з метою спрямування їх головним чином на покращання підготовки передових сил оборони, оптимізацію структури та чисельності Збройних сил. Тобто, підсилювати складову, розвідку Збройних сил, змен.питому вагу, яка стосується споживання без погіршення відповідних умов. Організувати і провести на належному рівні оборонний огляд. Це питання має принципове значення для України з точки зору імплементації національних цілей, тактики і стратегії воєнної реформи, маючи на увазі дуже складні і динамічні процеси, які проходять в світі, які оточують Україну. Безумовно нам необхідно звернути увагу і на питання, які впливають на ефективність використання матеріальних ресурсів, у тому числі результативність господарської діяльності Міністерства оборони. В першу чергу вивчити економічну ефективність діяльності підприємств Міністерства оборони ремонтних, будівельних, сільськогосподарських та інших і визначитись щодо подальшої доцільності їх утримання у структурі Міноборони. Безумовно, необхідно привести у відповідність з чинним законодавством господарську діяльність Збройних сил, закрити шляхи невиправданих видатків з державного бюджету, зловживань та корупції як таких, що не відповідають інтересам забезпечення обороноздатності держави. Державне майно, що вивільняється в результаті скорочення збройних сил, має реалізовуватись і передаватись в оренду тільки уповноваженими органами відповідно до законодавства України. Нам необхідно відмітити, що є дуже серйозний напрям, який також впливає на обороноздатність України і в цілому на використання того науково-технічного, інтелектуального потенціалу, який є ще в нашій державі, це - військово-промисловий комплекс, який повинен бути приведений у відповідність до потреб та обсягів воєнних замовлень, безумовно, з урахуванням розвитку міжнародної кооперації в розробці новітніх зразків військової техніки, обсягів структури та експорту озброєнь. Державне замовлення на найближчу перспективу необхідно скласти з урахуванням реальних можливостей держави, передбачати де лише збереження, а в першу чергу - удосконалення технологій, особливо важливих для виробництва сучасних зразків озброєння і військової техніки, і, безумовно, виконання вимог конкурентноздатності. Необхідно удосконалити систему створення мобілізаційного резерву, і тут я повністю підтримую ті критичні зауваження, які були сьогодні зафіксовані в цьому залі, військової техніки та інших матеріальних ресурсів в особливий період, визначити мобілізаційні можливості держави в сучасних економічних умовах і потреби створення мобілізаційних потужностей. Хочу зауважити, що невирішення цього питання до сьогоднішнього дня суттєво знижує конкурентоспроможність величезної кількості українських підприємств, і це питання необхідно вирішувати як першочергове. Запаси матеріально-технічних засобів привести у відповідність до обсягів ресурсів, що спрямовуються на зазначені цілі, з послідовним їх збільшенням пропорційно нарощуванню економічних можливостей держави і потреб обороноздатності України. Безумовно, велике значення має вирішення питань, які стосуються соціальної проблематики. Я абсолютно впевнений, що реформування Збройних сил має проводиться на фоні динамічного поліпшення соціального забезпечення військовослужбовців та їх сімей. Нам необхідно, і я маю надію на конструктивну і плідну співпрацю з Верховною Радою, відпрацювати законодавчу базу про соціальні стандарти забезпечення військовослужбовців, щоб ця гостра тема не була заручницею короткотермінової політичної кон’юнктури, а люди мали перспективу і могли би планувати своє життя. Ці стандарти повинні встановлюватися як невід’ємна частина щорічної державної фінансової соціальної і бюджетної політики і передбачати необхідне пенсійне забезпечення військовослужбовців, які звільнені в запас або відставку і привести їх, безумовно, до єдиних стандартів, які діють в Україні. Повністю підтримую виступи і пропозиції про необхідність прискорення прийняття проекту закону України про демократичний цивільний контроль за військовими формуваннями та правоохоронними органами. Це дозволить впровадити принципи міжнародного кодексу поведінки щодо демократичного цивільного контролю в оборонній сфері і правоохоронній діяльності. Необхідно, на наш погляд, переглянути відповідні нормативно-правові акти на предмет їх відповідності концепції національної безпеки України, нової редакції воєнної доктрини ї обов’язковим фінансово-економічним експертним аналізом проектів. Впевнений, всі нормативно-правові акти, що стосуються військової сфери, повинні бути обов’язково економічно обгрунтованими. Завершується підготовка дуже важливого документу, це мається на увазі державна програма розвитку озброєння і військової техніки. Ми плануємо розглянути проект державної програми на засіданні Ради національної безпеки і оброни України, орієнтовно грудень, і просимо Верховну Раду України в першочерговому порядку розглянути проект державної програми розвитку озброєння військової техніки як основа для обороноздатності і відповідних наукових, технічних досліджень і конкретної діяльності. Шановні народні депутати, шановні колеги, підтримую висловлені сьогодні критичні зауваження і пропозиції щодо необхідності вжиття прямих конкретних заходів з метою забезпечення соціальних гарантій і суттєвого покращання стану справ в середовищі військовослужбовців, військових пенсіонерів і їх сім’ях. Хочу доповісти вам, що сьогодні я повністю підтримую народного депутата генерала армії Герасимова. Кабінет Міністрів робить перший крок по питанню, яке стосується дуже серйозної проблеми розбіжності пенсійного забезпечення військових, які вийшли на пенсію в різні роки. Інформую вас, що 25 жовтня 2002 року Кабінет Міністрів прийняв постанову 1576 про заходи щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу і зробив перший крок по підвищенню раніше призначених пенсій зазначеним категоріям військовослужбовців. І ми будемо поглиблювати цю роботу, бо в її основі в тому числі принципи соціальної справедливості. Хочу запевнити шановних народних депутатів і відповідаю на запитання, яке пролунав в одному виступі, що урядом буде забезпечена реалізація внесених змін до закону України, які передбачають суттєві кроки по пенсійному забезпеченню військовослужбовців, осіб начальницького і рядового органів внутрішніх справ і інших, які мають до цього відношення. Зміни до закону від 4 липня 2002 року. Безумовно, ми будемо підсилювати роботу, і вважаю, що в нас є всі можливості повністю виконати указ Президента України від 23 лютого 2002 року за номером 173 про підсилення соціального захисту військовослужбовців та осіб рядового та начальницького складу, які передбачають виплати щомісячних надбавок в розмірі 100 відсотків грошового забезпечення. Ще раз підкреслюю: Указ за номером 173 від 23 лютого 2002 року буде виконаний безумовно. І, про це неодноразово підкреслювалося і в ході виступів, я хочу поінформувати вас про тактику і стратегію дій уряду. Що уряд не допустить до при удосконаленій системі державної підтримки військовослужбовців, удосконаленій системі соціальних податків і пільг порушення матеріального і соціального стану відповідних категорій наших громадян. І з метою соціального захисту військовослужбовців ми пропонуємо, і в тому числі будемо далі працювати в ході проекту бюджету, відповідно статті проекту Закону про Державний бюджет на 2003 рік зберегти державну підтримку на житло, проїзд у транспорті та санаторно-курортне лікування. Але паралельно робити крок, щоб ця державна підтримка мала конкретний адресний характер без зниження соціальних гарантій громадян, яких це стосується. Шановні народні депутати, колеги. Я абсолютно впевнений в тому, що сьогодні ті проблеми, які достатньо гостро впливають на всі складові національної безпеки України і життя громадян, можна вирішити тільки на основі, в першу чергу, консолідації з силь, зміцнення політичної стабільності і створення необхідних умов для розвитку економіки України як основи для покращання життя громадян, підвищення їх добробуту. Впевнений, що спільними зусиллями Верховної Ради, Кабінету Міністрів ми зможемо забез ечити необхідні умови для створення сучасних, мобільних, достатньо забезпечених, з гарантованими соціальними стандартами Збройних сил України. Щиро дякую від імені уряду Верховну Раду України, народних депутатів за розуміння ситуації, що склалася в оборонній сфері, конкретно, чітко дає можливість поглиблювати співпрацю і досягати відповідних результатів, які чекає від нас і суспільство і держава. Щиро дякую за увагу.
Шановні колеги, підводячи підсумки нашої відвертої розмови, я хочу ще раз привернути увагу до того, що ми з вами, як законодавці, відповідальні за подальшу долю наших Збройних Сил. Виходячи з проблем, що були визначені у виступах, доцільно розробити і втілити у життя нову систему мобілізаційного розгортання Збройних сил. Вирішити питання утримання запасів озброєння і військової техніки в арсеналах і на базах оперативних командувань та використання резервів офіцерських кадрів. Розобити і прийняти закон, який буде регламентувати порядок формування воєнного бюджету те, про що сьогодні дуже багато казалося. Глибоко вивчити всі ті пропозиції, які висловили виступаючі у цій сесійній залі, і визначити шляхи їх реалізації. У нас є час кваліфіковано і відповідально відпрацювати проект Постанови Верховної Ради України з цих питань. Ми знаємо, що солдати і офіцери, не зважаючи на негаразди сьогодення, гідно виконують свій обов’язок. Давайте висловимо щирі слова вдячності всім, всім тим, хто несе військову службу, тим, хто вибрав професію захищати Батьківщину. На цьому розгляд питань Дня уряду завершено. Дякую всім, хто брав участь у розгляді. Надалі сьогодні цього тижня працюємо у комітетах. На все добре.