Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospođe i gospodo zastupnici, pred nama je zakon koji ima za cilj na poseban način vrednovati ulogu i žrtvu Vukovara u Domovinskom ratu kao iznimno važne u novijoj hrvatskoj povijesti. Naime, Vukovar je simbol otpora, žrtve, zajedništava i obrane suvereniteta RH u Domovinskom ratu i stoga prepoznajemo potrebu za proglašenjem vukovarskog područja mjestom posebnog domovinskog pijeteta. Osim čuvanja trajne uspomene na žrtvu u Domovinskom ratu proglašavanjem Vukovara mjestom posebnog domovinskog pijeteta želimo očuvati kulturu sjećanja na žrtvu Vukovara i potaknuti aktivnosti usmjerene društvenom razvoju vukovarskog područja. Time će se stvoriti okvir za poseban nacionalni status Vukovara. Hrvatski su građani zahvaljujući ustrajnom otporu vukovarskih branitelja i zbog kataklizmičkih razaranja i ljudskih stradanja u Europi nisu zabilježeni od završetka Drugog svjetskog rata, prepoznali Vukovar kao simbol otpora, hrabrosti, domoljublja, zajedništva, požrtvovnosti. Vukovar ima iznimno važno simboličko pa i sudbonosno mjesto u povijesti današnje Hrvatske države, u formiranju modernog hrvatskog kulturnog i nacionalnog identiteta. Vukovar je postao simbol mlade Hrvatske države i borbe hrvatskog naroda i hrvatskih građana za slobodu, nacionalnu samostalnost i teritorijalnu cjelovitost. Velikosrpska agresija na Vukovar 1991. godine i višegodišnja okupacija grada ostavili su duboke i trajne posljedice na njegovoj bogatoj povijesnoj i kulturnoj baštini, a osobito na njegovoj demografskoj slici. Analiza stanja posebice povijesnih, gospodarskih i demografskih okolnosti pokazala je potrebu za utvrđivanjem posebnog statusa vukovarskog područja. Zakon potiče sustavan pristup praćenja i poticanja različitih vidova društvenog razvoja te uspostavu mehanizama koji bi omogućili poduzimanje konkretnih razvojnih mjera. Iz ovih razloga, ovim prijedlogom zakona Vukovar se proglašava mjestom posebnog domovinskog pijeteta s dva ključna cilja. Uspostava i očuvanje kulture sjećanja na žrtvu Vukovara i aktivnosti usmjerene društvenom razvoju vukovarskog područja. Zakonski prijedlog definira pojam posebnog domovinskog pijeteta i područje koje zahvaća odnosno na koje se odnosi, a to je grad Vukovar i naselje Bogdanovci. Zakon prepoznaje i definira i mjesta i razdoblje odnosno dane posebnog domovinskog pijeteta od 17. do 20. studenog i način obilježavanja posebnog domovinskog pijeteta. Obzirom da je ovaj zakon u okviru paketa mjera koje Vlada RH usmjerila prema gradu Vukovaru, podsjećam da je u Zakonu o blagdanima i neradnim danima, 18. studeni proglašen Danom sjećanja na sve žrtve Domovinskog rata. Kao mjesto posebnog pijeteta između ostalog definirana je i Nacionalna memorijalna bolnica Vukovar u kojoj se pored zdravstvene djelatnosti obavlja i memorijalno edukacijska djelatnost s svrhom promicanja vrijednosti Domovinskog rata, što je prepoznato i u prijedlogu Zakona o prijenosu osnivačkih prava nad Općom županijskom bolnicom Vukovar i bolnicom Hrvatskih veterana na RH i koji je Vlada uputila u saborsku proceduru. Memorijalno groblje žrtava iz Domovinskog rata definirano je kao središnje mjesto odavanja posebnog domovinskog pijeteta te ujedno i središnjem mjesto odavanja počasti nacionalnoj žrtvi u uspostavi samostalnosti RH. Obilježavanje uključuje razvoj edukativnih aktivnosti i pripreme stručno-edukativnih materijala sa svrhom upoznavanja učenika i drugih posjetitelja Vukovara sa povijesnim činjenicama o Domovinskom ratu i očuvanju sjećanja na ulogu Vukovara u obrani i stvaranju RH. Zakonom se predviđa uspostaviti međuresorno tijelo, Vijeće za domovinski pijetet, mir i razvoj od 17 članova koje imenuje Vlada RH, a koje čine predstavnici Ureda predsjednika Republike, Ureda predsjednika Vlade, Odbora Hrvatskog sabora za ratne veterane, Ministarstva hrvatskih branitelja, Ministarstva za demografiju, obitelj, mlade i socijalnu politiku, Ministarstva znanosti i obrazovanja, Ministarstva kulture, Ministarstva obrane, Ministarstva unutarnjih poslova, javna ustanova Memorijalni centar Domovinskog rata Vukovar, Hrvatsko memorijalno-dokumentacijski centar, Fond za obnovu i razvoj grada Vukovara, Vukovarsko-srijemska županija, grad Vukovar i tri predstavnika hrvatskih branitelja i stradalnika iz Domovinskog rata sa područja Vukovara. Vijeće prati izgradnju, uređenje, održavanje te sve daljnje intervencije na mjestima na kojima se obilježava poseban domovinski pijetet te nadležnim tijelima može predložiti mjere i aktivnosti njihove zaštite te prati njihovo provođenje. Svakako jedan od ciljeva vijeća bit će rješavanje dugogodišnjeg imovinskopravnog statusa svih lokaliteta koji su prepoznati u zakonu, a posebno ću ovdje izdvojiti lokalitet Ovčara, lokalitet Velepromet, lokalitet Borovo Commerce. Vijeće provodi i znanstvenoistraživačke aktivnosti u suradnji sa ustanovama, Memorijalni centar Domovinskog rata, Institut za povijest s ciljem očuvanja te promicanje istine o Domovinskom ratu i povijesnog sjećanja na ulogu Vukovara u obrani i stvaranju RH. Vijeće može predložiti Vladi i druge mjere usmjerene na razvoj područja posebnog domovinskog pijeteta kao i mjere aktivnosti izgradnje i trajnog očuvanja mira te prati njihovo provođenje. Vijeće prati propise te zakonodavne i druge aktivnosti nadležnih tijela koje se primjenjuju odnosno koje se primjenom odnose na područje posebnog domovinskog pijeteta te može predložiti nadležnim tijelima odgovarajuće mjere aktivnosti. Predsjednika i članove vijeća imenuje Vlada RH na vrijeme od 4 godine. Važnu ulogu u obilježavanju Dana posebnog domovinskog pijeteta ima i javna ustanova Memorijalni centar Domovinskog rata Vukovar koja u okviru svoje djelatnosti organizira odgojno obrazovne posjete učenika osnovnih škola gradu Vukovaru, a podsjećam da je to na godišnjoj razini oko 40.000 učenika i da je ovo zapravo jedino mjesto u RH gdje svi učenici 8. razreda dolaze sa ciljem učenja o Domovinskom ratu i o bitci za Vukovar. Sredstva za provedbu ovog zakona osiguravaju se u državnom proračunu te u proračunu jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave. Ovim zakonom naglasak je stavljen na očuvanje sjećanja na stradavanje Vukovara i cijele RH u Domovinskom ratu te na provedbu odgojno obrazovnih, znanstvenoistraživačkih, gospodarskih i drugih aktivnosti usmjerenih društvenom razvoju vukovarskog područja. U zakonu je naglašena važnost poštivanja članka 8. Ustavnog zakona o nacionalnim manjinama te su odredbe istoga ugrađene sa svrhom poštivanja hrvatskog naroda i pripadnika nacionalnih manjina, razvijanja razumijevanja, solidarnosti, snošljivosti i dijaloga među njima. Vukovar je mjesto stradanja i pustošenja pa njegovo značenje proizlazi iz praktičnog življenja vukovarskog iskustva i poruke upućene svima koji baštine hrvatsku slobodu i samostalnost ukorijenjenu u Vukovaru, ali i u mnogim drugim mjestima i krajevima u kojima se branila i obranila Hrvatska. Vukovar 1991. godine nije samo prošlost, on je i budućnost Hrvatske. Vjerujem kako će ovaj zakon imati pozitivan učinak na društveni razvoj vukovarskog područja te na stabilizaciju i očuvanje mira. Hvala lijepa.
Zahvaljujem se ministru. Prije nego što krenemo na replike, pozdravio bih učenike i učenice Srednje škole Antun Matijašević Karamaneo s Visa. Dobro nam došli. Idemo sada na replike, prvi je kolega Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo. Vukovar mjesto posebnog pijeteta, ministre ja vas pitam spomenuli ste u svom govoru velikosrpsku agresiju. Zbog čega se ne spominje u zakonu u nijednom stavku velikosrpska agresija? A mislim da tu tribamo staviti ovaj zakon i dobro šta je prvo čitanje. I pitao bih vas još jednom, zašto članak 3. zašto je prepisan članak 8. iz Zakona o pravima nacionalnih manjina kada znamo da tamo treba mir, tamo ne trebaju provokacije od strane znate koga, zbog čega su organizirani prosvjedi. Znate šta to znači kada neko stavi uz gdje je poginuo heroj Blago Zadro kada stavi ćiriličnu ploču na kojoj piše kako se Srbi osjećaju u Hrvatskoj. Nemamo ništa protiv ćirilice, ali u Vukovaru znate tko provocira s tim pismom i znate da je gradonačelnik Penava bacio Statut pod noge na ćiriličnom pismu, pa vaš odgovor molim. Hvala.
Hvala. Izvolite odgovor.
Uvaženi zastupniče Bulj. Dakle još jednom naglašavamo o tome je bilo rasprave i na Odboru za veterane, dakle ovim zakonom nije moguće mijenjati odredbe organskog zakona članka 8., ali je predviđen mehanizam kroz koji će se razvijati odgovarajući model rješavanja problema kojih se tiče sadržaj članka 8. i pri tome se prvenstveno misli na rad vijeća koje smo predvidjeli uspostaviti kroz ovaj navedeni zakon.
Kolega Ćelić, izvolite.
Hvala. Poštovani gospodine ministre. Vi i sa ovim prijedlogom zakona pokazujete ono što neprestano svjedočite da su hrvatski branitelji temelj stvaranja neovisne Hrvatske države i Vukovar kao mjesto posebnog domovinskog pijeteta. Ono što ste posebno istaknuli je i Nacionalna memorijalna bolnica u Vukovaru, presedan je da je od srpnja 1991. da je agresor gađao bolnicu, a jučer je dr. Vesna Bosanac istaknula ovdje u Hrvatskom saboru kao i '91. tako i danas 2019. liječnici i medicinsko osoblje ne gledaju na vjeru i naciju jer mržnja razara one koji je upućuju, a ne onim kojima je upućena. I stoga dobro se zna tko je pobjednik, a tko je agresor i ova dva prijedloga zakona služe tome u prilog. Hvala.
Želite odgovor ministre?
Svakako uvaženi zastupniče Ćelić u paketu mjera koje ova Vlada prepoznaje prema gradu Vukovaru uz ovaj zakon gdje se definira svo područje grada Vukovara i njegovo stradanje posebno se izdvaja i bolnica i stoga smo uputili Prijedlog zakona da se Županijska bolnica i Bolnica hrvatskih veterana imenuje i pozicionira kao memorijalna bolnica Domovinskog rata pod Ministarstvom zdravstva. I na taj način odašiljemo snažnu potporu od strane Vlade od strane RH prema bolnici, prema žrtvi koja je podnešena u toj bolnici za vrijeme velikosrpske agresije.
Kolega Zekanović, izvolite.
Poštovani ministre. Zanima me odgovor na dva pitanja. Prvo pitanje je, ali želim glasno i jasno da hrvatska javnost čuje rješava li se s ovim zakonom razlog pokretanja ovoga pitanja, znači da se Vukovar proglasi mjestom domovinskog pijeteta, a to je dvojezičnost, rješava li se problem dvojezičnosti? I hoće li npr. Marijan Živković biti zadovoljan sa prijedlogom ovoga zakona? Marijan Živković je čovjek koji je suđen radi razbijanja dvojezičnih ploča, a izgubio je dva sina u borbi za hrvatsku slobodu. Dakle, rješava li se pitanje odnosno problem dvojezičnosti u Vukovaru ovim zakonom, da ili ne? I hoće li Marijan Živković biti zadovoljan ovim prijedlogom zakona?
Izvolite odgovor ministre.
Uvaženi zastupniče Zekanović. Prije svega želim vrlo jasno naglasiti da je prijedlog ovog zakona rađen u uskoj suradnji sa udrugama proisteklima iz Domovinskog rata sa područja grada Vukovara, sa gradonačelnikom i svim suradnicima gradonačelnika grada Vukovara, da sam osobno u nekoliko navrata razgovarao i sa gospodinom Živkovićem, obzirom da ste vi spomenuli gospodina Živkovića i da je konačni ovaj prijedlog koji je upućen u Hrvatski sabor usuglašen sa gradom Vukovarom, sa udrugama koje djeluju na području grada Vukovara. A što se tiče vašeg pitanja vezano za članak 8. ustavnog zakona, odgovor je isti kao što sam rekao zastupniku Bulju.
Kolega Panenić, izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani ministre. Nakon tri godine od obećanja dobili smo pred nama ovaj prijedlog zakona. Ja se pitam u svemu tome kada pogledamo što je novoga, novo je samo još jedno vijeće, još jedno povjerenstvo koje bi trebalo u budućem vremenu nešto napraviti što nije definirano, sve ostalo već postoji. Ovo samo ste nabrojali već postojeće što je narod, inicijativa, lokalna samouprava su tamo stvorili. Ja ne vidim ovdje nijedan novi doprinos. Ono jedino što sam vidio, a to je da prilikom dolaska strane delegacije bit će istaknuta državna zastava te države, pa se pitam evo i vas pitam, ukoliko dođe predsjednik Republike Srbije, da li ćete tamo na mjestima stradanja istaknuti državnu zastavu Republike Srbije? Da li je to onda obilježavanje mjesta posebnog pijeteta? Na ovaj način ako se ovako bude tumačilo, onda ćemo imati veliko razočarenje hrvatskog naroda, a pogotovo hrvatskih branitelja koji su se borili i ginuli za Vukovar. Hvala.
Hvala. Izvolite odgovor ministre.
Uvaženi zastupniče Paneniću. Žao mi je obzirom da bi vi trebali znati dobro stanje na području Vukovarsko-srijemske županije i žao mi je što niste prepoznali ono što je bitno kroz ovaj prijedlog zakona. Ja vjerujem da vam je dobro poznato stanje na Ovčari, stanje na Veleprometu, dakle što točno katastarski ulazi u to područje, na koji način je ono u svih ovih 28 godina regulirano, što je tamo izgrađeno, na osnovu kojih zakonskih okvira je uređeno to spomen obilježje, dakle čitav niz mjera koje do sada sve ove godine nisu bile regulirane upravo su ovim prijedlogom zakona regulirane. A što se tiče zastave, zastava se na Memorijalnom groblju diže onda kada dolazi delegacija koja odaje počast stranom dragovoljcu koji je branio RH.
Kolega Maras, izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče, gospodine ministre. Niko neće biti protiv ovakvog zakona i isticanja uloge i pijeteta prema Vukovaru, ali ono šta ja mislim da bi u zakonu trebalo apsolutno stajati da se pitanja Vukovara, tragedije, ponosa i svega onoga šta je vezano uz taj grad isključi iz predizbornih kampanja. Znači nama je kako bih vam rekao, već dosta i ja vas molim da evo kao predstavnika HDZ-a u svakoj kampanji ne potežete pitanje Vukovara baš prigodničarski. Znači to se moglo riješiti kao što je rekao kolega prije tri godine pokrenuta je inicijativa već smo mogli to riješiti više puta. Vjerujem da možemo izbjeći kampanje, da ljudi nemaju osjećaj da HDZ to forsira samo kada njima treba, da je to jedino tada važno, kao kad predsjednica kaže da je vodila nerođenu djecu u Vukovar '98., [[Upadica: Hvala.]] a znamo da je prvo [[Upadica: Hvala kolega Maras.]] dijete dobila nekoliko godina kasnije. Evo, hvala vam lijepo.
Izvolite odgovor.
Uvaženi zastupniče Maras, apsolutno odbijam tezu da je ovo na bilo koji način vezano terminski za bilo kakav oblik kampanje. Odluka Vlade koja je bila u Vukovaru prije 3 godine i zaključak da će ova Vlada donijeti zakon koji će definirati vukovarsko područje mjestom posebnog domovinskog pijeteta. Čitav niz sastanaka i radnih skupina i analiza stanja i prepoznavanja koji će se ugraditi u ovaj zakon ili će se ugraditi u neke druge zakone, podsjećam vas da je između ostalog u prijedlogu ovog Zakona bio 18. studeni koji je u konačnici reguliran Zakonom o blagdanima, da je u ovom zakonu u prijedlogu kroz raspravu radnih skupina bila i Memorijalna bolnica, stoga možete prepoznati kroz cijeli ovaj paket mjera koje Vlada predlaže da se cjelovito sagledava pitanje Vukovara i odnos prema Vukovaru.
Hvala vam. Kolega Panenić izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče. U ime Kluba Nezavisne liste mladih tražim stanku s obzirom da sam imenovan da govorim u ime kluba po riječima ministra ispadne da sam ja neznalica, da nemam poima o stanju u gradu iz kojega na kraju dolazim i trebam se savjetovati sa svojim kolegama da zapravo vidimo što je to u zakonu što ministar toliko žestoko zastupa da je novo. Po meni, sve i jedna stavka koju imamo osim novoga povjerenstva je nešto postojeće, nešto što je nastalo iz srca ljudi, na kraju sami ljudi su se organizirali. Po ovome ispadne sada da ministar smatra da država treba to sve skupa preuzeti. Da treba uzeti od onih ljudi, od udruge koja je Ovčaru oformila koja se borila financijski, na kraju će biti samo da zakon je alat kojim će se sve to skupa oduzeti od branitelja. Pa ćemo jednog dana, kao što smo imali izmjenu statuta koji je HDZ-ovo gradsko vijeće mijenjalo za mjesto u nadzornim odborima, tako će jednog dana i ovo povjerenstvo kad bude politički pogodovalo donijeti neka nova pravila i oduzeti sve ono skupa što se ljudi tamo borili. Nisu se ministre borili ovdje u Zagrebu, znate i vi i radi toga ja osobno smatram, a to ću se savjetovati sa kolegama da je zapravo ovo sramotno. Da ono što moramo reći da donošenje ovoga zakona je isključivo unutar borbe za sadašnje mjesto predsjednika, predsjednice ono što pokušavaju vladajući, a da mi koji tamo živimo samo ćemo nakon svih ovih događanja od 2009. godine kad se pokrenulo ostati u nemilosti političkih elita koje svako malo smatraju da trebaju riješiti pitanje grada Vukovara, stanovnika, branitelja i svih onih koji tamo se grčevito bore da tamo opstanu i da žive. Na ovaj način mi zapravo izražavamo, ja izražavam sumnju, a to ću se evo savjetovat sa mojim kolegama, da nećemo postići niti jedan od ovih ciljeva i da usvajanjem ovog zakona ništa bolje neće biti u životu grada Vukovara ni njegovih građana. Hvala lijepa.
Stanka se odobrava. Kolega Bulj izvolite.
Hvala lijepo. Također u ime Kluba MOST-a tražim stanku od 10 minuta i kad govorimo o Vukovaru također bi htio reći da se Vukovar i žrtva Vukovara ne koristi isključivo i samo kao predizborno gorivo. To te žrtve, njihov vapaj ne zaslužuju, ne zaslužuju da samo u ova vremena kada se zahuktavaju kampanje da se priča o tim ljudima i da se daju obećanja, a u biti ovim zakonom se ključne stvari i ključni problemi, a to su ovaj zločinci koji hodaju slobodni po Vukovaru, vapaj Vukovara bio je i prosvjed koji je organizirao gradonačelnik grada Penava. Tada se izbjegao taj prosvjed od vladajućih, gdje se čuo krik nerješavanja zločina, silovatelja, nije se riješio. Ovdje ne rješajemo problem kojega je gospodin Marijan Živković bio na sudu izvrgnut ruglu i ponižavanju od strane sutkinje gdje mu je rečeno da tuguje za svojom dvojicom sinova heroja u tišini, u samoći. Ne rješava se to pitanje zbog čega je pokrenut val negodovanja ljudi i provokacija od strane, tko provocira, tko provocira, pa nitko ovdje nije rekao riči protiv ćirilice kao pisma, ali je činjenica da je se pod ćirilicom klalo, palilo. Pa činjenica da je na odboru čovjek kojemu brat Ivica Poljak Sokol zapovjednik Sajmišta, legendarni zapovjednik rekao da neće na Policijsku postaju u Vukovaru ćirilična ploča. Pa zbog toga je se pokrenuo val, zbog provokacija. Gradonačelnik Penava je gospodo statut bacio pod noge na ćiriličnom pismu i sada nema nikakvih primjedbi. Zbog čega sad gradonačelnik Penava nema nikakvih primjedbi i zbog čega sad šuti? Jer je predizborno vrijeme. Da li treba ćirilični natpisi kod gospodina, kod našeg heroja Blage Zadre [[Upadica: Hvala vam.]] kako Srbi žive u Hrvatskoj?
Hvala vam. Kolega Bulj hvala, stanka će biti odobrena naravno. Kolega Đakić vi ste se isto tako javljali. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Pa Klub zastupnika HDZ-a također traži stanku, ali ne zato da bi se konzultirali o tomu da li podržavamo ovaj zakon i imamo dvojbi da li je on predizborni ili nije.
Samo malo, samo malo kolege, što je bilo? Molim? [[Upadica: Jeste čuli šta je rekao?]] Da ali ne znam šta će reći do kraja … [[Upadica: Ne razumije se.]] a možda će u drugoj rečenici reći da će se ipak zbog nečeg drugog konzultirat. Ja vas molim da ne upadate. Izvolite kolega Đakić.
Da točno sam rekao da se ne tražimo stanku zato da bi se konzultirali o zakonu da li on je u političke svrhe ili nije kao što to vi implicirate nego da u ovom zakonu još dodatno raspravimo da je on u pravo vrijeme, da je on stvarno zakon koji će i žrtvi doprinijeti da se ona sa dužnim pijetetom spominje, da se mjesta stradanja obilježavaju, da se i logo i sve ono što pripada Vukovaru u daljnjem slijedu i razvoj i napredak i život i suživot jednako tako definira kroz ove zakonske prijedloge kao i podzakonske akte koji će biti doneseni u svrhu napretka života u tom gradu stradalniku. Nikako nam nije na pameti da bi raspravljali o tome da li ovaj zakon je u pravo vrijeme i da li ima političkim implikacija ili politikantstva.
Javlja li se još netko? Ako ne, stanka je do 10 sati i 20 minuta. [[STANKA U 10,02 SATI.]] [[NASTAVAK NAKON STANKE U 10,21 SATI]] Nastavljamo s replikama, kolega Babić, izvolite, vi ste.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče HS-a. Poštovani ministre s državnom tajnicom ... [[Govornik se ne razumije.]] i suradnikom. Dakle, evo i danas nakon prijedloga, plemenitog prijedloga ovoga zakona kojeg smo najavljivali neke oporbene kolege govore neistine da su pročitale ovaj zakon i samom obrazloženju ovog zakona u drugom pasosu stoji da je implementirala Deklaraciju o Domovinskome ratu, ali, eto, oni govore da to nije tako. Ono što želim, s obzirom da je prvo čitanje vas podsjetiti. S obzirom na Vijeće za domovinski pijetet, mir i razvoj i članove o kojima ste vi govorili, 17 članova u st. 4., čl. 4. st. 2. podst. od a do g, trebalo bi možda staviti i podstavak h-obeštećenje i ratna razaranja i štete. Barem da se o tome i na takav način priča kroz ovo Vijeće, to je moja sugestija u ovom prvom prijedlogu [[Upadica predsjednik: Hvala.]] čitanja. Hvala vam lijepo.
Izvolite ministre. Odgovor.
Hvala lijepo g. predsjedniče, uvaženi g. zastupniče, dakle nadležnost koja je predviđena prijedlogom zakona o radu vijeća ima široki prostor mogućnosti sugeriranja odnosno predlaganja svih akata koji su usmjereni i tiču se područja koje regulira ovaj zakon, tako da nakon donošenja zakona stupaju na snagu odnosno formiranjem vijeća očekujemo da osobe koje će biti imenovane cjelovito sagledavaju sva pitanja koja su vezana za područje koje je regulirao ovaj zakon pa u konačnici između ostalog, i u tom kontekstu o kojem vi govorite.
Kolega Sladoljev, izvolite.
Hvala g. predsjedniče. Poštovani ministre, dakle ja se nadam da poslije ovog zakona, niti jedna hrvatska institucija pa zvala se ona hrvatska Vlada ili Hrvatski nogometni savez, neće popustiti pod pritiscima nekih međunarodnih institucija koji ne žele ili ne znaju što se dogodilo u Vukovaru. 2013. na utakmici Hrvatska-Island navijači su danima pripremali transparent „Zapamtite Vukovar“, UEFA je taj transparent okarakterizirala kao političku poruku i pod pritiskom HNS-a, hrvatski navijači su taj transparent morali skinuti. Dakle, želim reći da je zbog kazne od par tisuća eura, HNS popustio pod pritiscima. Mi moramo, dakle, institucije dakle koje se zalažu za pijetet za Vukovar da ne popuštaju takvim pritiscima međunarodnih institucija jer dostojanstvo je puno veće od par kazni.
Hvala. Odgovor, izvolite. Nema, ok. Dobro. Želi li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da, kolega Đakić, u ime Odbora za ratne veterane, izvolite.
Hvala lijepo g. predsjedniče HS-a, g. ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Prijedlog Zakona o proglašenju Vukovara mjestom posebnoga domovinskoga pijeteta, Odbor za ratne veterane HS-a na svojoj 22. sjednici održanoj 10. prosinca 2019. razmotrio je Prijedlog Zakona o proglašenju Vukovara mjestom posebnoga domovinskoga pijeteta koji je predsjedniku HS-a podnijela Vlada RH svojim aktom od 5. prosinca 2019. g. Odboru je predmetni akt razmotrio u svojstvu matičnoga radnoga tijela sukladno odredbi čl. 91. Poslovnika HS-a. Prema riječima predstavnice predlagatelja, Vukovar je svojim herojskim otporom agresoru te svojom žrtvom postao simbol uspostave nezavisne suverene, samostalne i demokratske hrvatske države. Svake godine u dane sjećanja na žrtvu Vukovara od 17.-20. studenoga ogromne kolone građana u koloni sjećanja odaju poštovanje poginulim i nestalim hrvatskim braniteljima i civilima. Ogromna razaranja grada te stradanja više tisuća ljudi u velikosrpskoj agresiji, počast koju svake godine u samom gradu poginulima i nestalima odaje više desetaka tisuća i stotine tisuća ljudi, čine Vukovar posebnim mjestom. Kako bi se obnovio život na području Vukovara u dugu zajedništva, izgradnje, održavanja mira, potrebno je potaknuti gospodarske, demografske, znanstveno-istraživačke djelatnosti. Ovim zakonom određuje područje na koje se odnosi ovaj zakon, mjesta, vrijeme i način obilježavanja i posebnog domovinskog pijeteta te stalne aktivnosti koje su uz to vezane. Uspostavlja se Vijeće za domovinski pijetet, mir i razvoj koje će pratiti i analizirati stanje te predlagati razvojne mjere za područje Vukovara. U izradi ovog zakonskog prijedloga, pored predstavnika Ministarstva hrvatskih branitelja, sudjelovali su i predstavnici grada Vukovara, Vukovarsko-srijemske županije i udruga proizašlih iz Domovinskog rata sa područja grada Vukovara. Za provedbu ovog zakona financijska sredstva osigurana su u državnom proračunu i projekcijama proračuna RH te proračunskim jedinicama područne samouprave. U raspravi, članovi odbora, iznijeta su sljedeća mišljenja i prijedlozi i primjedbe. Osuđen je pokušaj politikantstva ovim zakonskim prijedlogom tvrdnjom da u prijedlogu nisu ugrađene želje i zahtjevi za referendumske inicijative za proglašenje Vukovara mjestom posebnoga pijeteta. Naglašeno je da se svi problemi, između ostalih i postavljanje ploča na ćiriličnom pismu, službene oznake odnosno logo manifestacije, ne mogu riješiti ovim zakonom već se oni rješavati kako drugim zakonskim prijedlozima, tako i provedbenim propisima te odlukama Vijeća za domovinski pijetet, mir i razvoj. Sva mjesta počinjenja zločina u Vukovaru i oko njega treba dostojanstveno obilježiti radi očuvanja istine o stradanju branitelja i civila. Ovaj se zakonski prijedlog treba shvatiti kao temelj koji će omogućiti donošenje zakona o bržem gospodarskom razvoju grada Vukovara na čemu Vlada RH u suradnji sa institucijama RH intenzivno radi. Značajna je zastupljenost hrvatskih branitelja i stradalnika iz Domovinskog rata u Vijeću za domovinski pijetet, mir i razvoj što kroz tijela državne vlasti Ministarstvo branitelja, saborski Odbor za ratne veterane i udruge branitelja i stradalnika iz Domovinskog rata. Nakon provedene rasprave odbor je većinom glasova, 7 glasova za i 1 glasom suzdržanim predložio Hrvatskom saboru donošenje sljedećega zaključka: „Prihvaća se Prijedlog zakona o proglašenju Vukovara mjestom posebnog domovinskog pijeteta. 2. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja iznijeta u raspravi uputiti će se predlagatelju radi izrade Konačnog prijedloga Zakona.“. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. I prvi će u ime Klub zastupnika MOST-a Nezavisnih lista govoriti poštovani zastupnik Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani ministre Medved sa svojim suradnicima, kolegice i kolege. Govorimo o gradu heroju, o Vukovaru, gradu žrtvi i naravno kad o tome govorimo da moramo sa pijetetom i govoriti i ja imam obavezu postaviti određena pitanja premda je dobro što ovo ide u dva čitanja i nadam se da ćemo naći ono rješenje zbog kojih su Vukovarci osjećali se strašno poniženo u posljednjih 10-ak, 20-ak godina. Ja bih prije svega rekao da prije samog ... [[Govornik se ne razumije.]] da počnem da mi ovdje kao saborski zastupnici a poglavito Odbor za veterane ne smijemo manipulirati ni činjenicama, poglavito u slučaju kada se tiče Vukovara a ni Ministarstvo branitelja, da moramo biti jasni i pozvati sve saborske zastupnike da razmislimo o trajnom rješenju u Vukovaru poglavito zbog žrtava i nadam se da se neće događati kao što se događa isključivo i samo kao što se sada događa u neka predizborna vremena. Ja bih odmah rekao da u ovome zakonu kao i o Zakonu o blagdanima kada se spominje Vukovar i Škabrnja, više bih ja osobno volio i rekao sam da je spomendan na Vukovar i Škabrnju dignuti na najveću razinu a kad govorimo o ovome Zakonu o Vukovaru, mjestu posebnog pijeteta ja moram početi sa kronološki sa određenim stvarima. Nakon velikog prosvjeda u Vukovaru 2013. 2.2., i prosvjeda u Zagrebu 7.4.2013. da ne nabrajam dalje pod okriljem noći sjećamo se da su osvanule i dvojezične ploče u Vukovaru. Poznato je što se iz toga sve događa u Vukovaru. Tada je istaknut i zahtjev da se grad Vukovar proglasi mjestom od posebnog pijeteta prema žrtvama iz Domovinskog rata. Od ovog naziva se odustalo i naziv je jednoglasno ograničen i zaživio je kao Vukovar mjesto posebnog pijeteta. Taj naziv je zadržan i do danas. Imamo osmišljen i logo koji se već nekoliko godina i nosi i nose ga svi koji su tamo redari, uzvanici, ljudi koji su tu. Osmišljen je i logo i značka i sve što ide uz to u masovnoj primjeni. Zašto je ovo važno? Važno je zbog ovoga članka 3. jer moramo znati da je tada kada je pokrenuto, Vukovar mjesto posebnog pijeteta da je se bilo, reakcija g. Marijana Živkovića koji je doživio poniženja zbog svoja dva sina. Ja ovdje neću govoriti protiv ćirilice, ćirilica je jedno od pisama ali je u Vukovaru bila na agresorskoj vojsci i ljudi ne mogu prihvatiti, ljudi koji su bili žrtve to pismo poglavito dok zločinci šetaju i sajmištem, silovatelji, oni koji su ... [[Govornik se ne razumije.]] , klali i palili. Ovo je važno, članak 3. tj. prepisani članak iz Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina trebaju se tumačiti i primjenjivati, treba ga znači, ovim zakonom primjenjivati i ovdje ispada sad da mi u biti ovim zakonom ništa novo ne donosimo. Osim u Vukovaru ste naslova, Vukovar mjesto od posebnog domovinskog pijeteta, dodan je ovaj domovinski u odnosu na ovo što je do sada bilo. Ja točne razloge ne znam. Znamo da je domovina ponos, zbog čega domovinski i zbog čega ograničavati na domovinski, možemo tako nazvati i svjetski ali lipa je to rečenica ali vidio sam da ljudi iz Vukovara s kojima sam razgovarao i Udruga i sajmišta i Željko Poljak koji je član Odbora za veterane vanjski a i čovjek koji je član Udruge sajmište Vukovar ne vide razlog da taj pridjev bude jer Vukovar je mjesto od posebnog pijeteta i za Hrvatsku i za dijasporu i za Europu i za svijet. Tako da bi to trebalo malo, evo do drugoga čitanja čisto da pojasnite. Nije točno da se u ovome zakonu spominje velikosrpska agresija. Ja bih vas zamolio da u člancima poglavito u članku gdje se u osnovnim odredbama da se spomene ciljevi, da se spomene, da bude velikosrpska agresija. Ja mislim da nije dobro i nije dobro bilo manipulativno da nekoga Plenković kod ovih bitnih pitanja postroji pa makar se to radilo o predsjedniku Odbora g. Josipu Đakiću i da jednoglasni amandman koji je donesen da bude Zakon o, kad je bio ovaj Dan sjećanja na Vukovar i Škabrnju iz Domovinskog rata zbog čega je taj amandman izbačen, iz toga amandman povućen da bude velikosrpska agresija. Velikosrpska agresija je uzrok zloćina u Vukovaru i odakle bilo kome pravo na klubu da naredi članovima odbora a da mene kao člana odbora nije se niti zovnulo da se povlači taj amandman i to je manipulacija i žrtvama i svime. Andrej Plenković nema to pravo, a nema to pravo ni Kolinda Grabar Kitarović dogovarati sa Vučićem o priznanju Vučića koji je jedan od četnika i agresora na RH da se dogovara o nespominjanju velikosrpske agresije. Pa ne smije vas nitko, gospodo, postrojiti, vi ste saborski zastupnici, da se miče iz amandman koji je jednoglasno izglasan na odboru za veterane i s tim da na telefonskoj sjednici mene nitko nije zovnio i rekao mi da dam svoj stav. Te manipulacije gospodo, pa to se radilo o meni, Đakić, Brkiću ili bilo kome. Mi ne smijemo dovoditi sebe da sami sebe poništavamo zbog nekakvih politika. Da nije prihvaćen amandman, onda okej, ali je prihvaćen jednoglasno i zbog čega u ovome zakonu se ne naglašava velikosrpska agresija? Zbog čega? Pa Vukovar nisu napali marsovci, pa danas vam, gospodo, imali smo prosvjed prošle godine, 2018. u 10. mj. u Vukovaru, krik Vukovara, da se čuje krik Vukovara, na taj prosvjed je pozvao gradonačelnik g. Penava. Ja sam tamo išao, ne iz političkih razloga, nismo u istoj političkoj opciji, da čujem krik Vukovara. Tada se spominjalo da zločinci koji su silovali, palili, ubijali, klali, šetaju Vukovarom. Mi moramo najprije moramo riješiti taj problem jer znate kako se žrtve osjećaju, oni koji su silovani živi, oni koji ne mogu pronaći svoje nestale i zbog toga bih vas zamolio da do drugoga čitanja isključivo, isključivo naglasite u ovome zakonu velikosrpska agresija. I nemojte slušati ni Vučića, predsjednika Srbije, koji je četnik, ni Kolindu Grabar Kitarović ni, nego činjenica je da je to bila velikosrpska zločinačka agresija. Dok Vučić svojim zločincima koji su zapovijedali ova klanja i najveći zločini koji su se dogodili poslije II. Svj. rata diže spomenike i biste ispred institucija u Srbiji sa najvećim vojnim izaslanstvima. Ja bi vas [[Upadica Reiner: Kolega Grmoja, molim vas, nemojte dobacivati, neka kolega Bulj kaže svoje, pa nemojte ga ometati u tome.]] Ja bih vas još jednom zamolio da u ovome zakonu, ja ću reći i ono što je dobro u ovome zakonu, a to je jedino znanstvena istraživanja što čini, što čini evo, Memorijalni dokumentacijski centar u Vukovaru i g. Nazor u to treba ulagati, istina mora izaći na vidjelo jer kako vrijeme odlazi, ispast će da je žrtva bila agresor u Vukovaru jer ne smijemo spominjati velikosrpsku četničku agresiju. Obilježavanje mjesta posebnog domovinskog pijeteta, vi ovdje nabrajate u biti, to je sve do sad, u biti sublimirali ste ovaj zakon, ali to se sada do sada sve provodi. Razdoblje obilježavanja. Razdoblje obilježavanja ste stavili 4 dana. A Vukovarci kažu da Vukovar mora biti i građani RH mjesto posebnog pijeteta 365 dana i ovdje ste točno naveli dane obilježavanja od 17. studenoga, Dan sjećanja na vukovarsku bolnicu i dobro je da je bolnica vukovarska postala memorijalna bolnica i ona je istinski simbol otpora hrvatskog naroda nadljudske borbe našim liječnika i pomaganja i žrtvama i agresoru, ljudima koji su bili na agresorskoj strani i stvarno što je vukovarska bolnica zaista moramo uložiti najviše. Nažalost županije koji su inače veliki ... [[Govornik se ne razumije.]] u RH a bila je do sada vlasnik županija, nisu dovoljno dobro brigale se o tome i vodile brigu i naravno da ću se ja time složiti. Opet kako kažem, 18., Dan sjećanja na žrtve rata i Dan sjećanja na žrtve Vukovara i Škabrnje. Žao mi je što ovdje ne spominjemo Dan žrtava velikosrpske agresije. Ne žao mi je, nego je to trebalo pisati. Zbog čega smo, izbjegavamo velikosrpsku agresiju. Pa mene ne zanima dogovor ni Kolinde Grabar Kitarović kao predsjednice koja je stavila crveni tapet pred mnoge na Pantovčaku i postrojila hrvatsku počast, Hrvatske vojske počasnu postrojbu ispred Vučića koji nam se ovdje rugao. Koji nam se rugao. Vijeće za domovinski pijetet, mir i razvoj. Tko ugrožava gospodo, mir? Ima jedna stara poslovica i to je rekao i Churchill da je poslovica kad ne možete riješiti problem jer očito se ovim ne rješava nažalost problem, znamo što je problem, dvojezične ploče su bile problem, to je bio početak, ali ovdje naglašavam kad govorim o dvojezičnim pločama da ne govorimo o nacionalnoj netrpeljivosti prema bilo kome. 9 tisuća ljudi iz srpske nacionalnosti je bilo u hrvatskim postrojbama, od MUP-a, HOS-a i HV-a. Znači kad govorimo o dvojezičnim pločama i provokacijama od strane čovjeka koji, gdje je zalipio čovjeka koji je saborski zastupnik i njegovo, stranka ili tko već stavi natpis kako se Srbin osjeća, Srbi osjećaju u Hrvatskoj, kako je biti Srbin u Hrvatskoj. Točno gdje je Blago Zadro poginuo. Tko ugrožava mir? Ministre, vaš koalicijski partner. Vaš koalicijski partner. Zbog čega to pitanje? Ja znam kako ljudi u mom kraju žive koji su srpske nacionalnosti, koji su bili u Domovinskog ratu, koji su dali veliki obol, ko i razvoj ali ovako provocirati kraj žrtava je više nego tragično. Koji mir, tko stvara nemir? Tko stvara nemir u Vukovaru? Da li žrtve ili zločinci? Da li nerad institucija koje smo morali, imali obavezu riješiti ratne zločine i oni koji su silovali i oni koji palili, oni koji su ubijali a ne sastajati se bez ne samo isprike, gdje su nestali a ne sastajat se i dogovarat se sa Vučićom, četnikom A. Vučićom, velikosrbinom, pomagačem V. Šešelja u agresiji na RH i sastajat se na najvišem nivou, dati mu, donijet će on cvijeće naravno našoj Predsjednici tada, primit ga u RH bez imena nestalih. Naših nestalih. Pa kako se ti ljudi u Vukovaru osjećaju? A ovim zakonom mi to ne rješavamo, mi moramo kolegice i kolege ako mislimo nać konsenzus i smiriti žrtve i nepreživjele, nestale, mi moramo naći način i tek onda ovaj zakon donijeti kako članak Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina za područje Vukovara, kako to pitanje dvojezičnosti riješiti. Mi moramo, ovdje nije pitanje SDP-a, HDZ-a, MOST-a, bilokoga od nas jer inače ovaj zakon ništa ne rješava, ništa. I dalje će biti nemir, i dalje će M. Pupovac stavljati ove dvojezične, stavljati ćirilične natpise poginulih naših heroja provocirati, vaš koalicijski partner a nećemo ništa riješiti. Evo ministre, nadam se da ćete do drugoga čitanja riješiti problem jer ovim zakonom se u biti ništa novo ne rješava.
Hvala. Slijedeći Klub zastupnika je onaj HDZ-a u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Marijana Balić, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre hrvatskih branitelja g. Medved sa suradnicima, uvažene zastupnice i zastupnici. Na samome početku želim istaknuti kako će Klub zastupnika HDZ-a podržati Prijedlog zakona o proglašenju Vukovara mjestom posebnog domovinskog pijeteta. Vjerujem kako značenje grada Vukovara u novijoj Hrvatskoj povijesti nije potrebno posebno naglašavati. Ovaj grad heroj koji predstavlja simbol otpora, žrtve i zajedništva u pravednom i obrambenom Domovinskom ratu, leži u srcu svih nas koji se prema njemu odnosimo s dužnim i dubokim poštovanjem međutim valja imati na umu kako Vukovar nije samo kolona sjećanja ili obilježavanje mjesta stradavanje odnosno tek sama puka uspomena. Vukovar je grad čije stanovništvo zaslužuje posebnu pažnju u smislu osiguravanja razvojnih strategija kako bis e dodatno razvio i postao poželjnim gradom za mlade koji bi ondje gradili svoj život i podizali obitelj. Naravno, navedeno se ne može ostvariti samo od sebe već je potrebno strateški promišljati i osigurati aktivnosti koje bi potaknule željene procese uz naglasak na postavljanje temelja budućeg razvoja posebno u gospodarskom i demografskom smislu. S obzirom na to da sam i sama Vukovarka, pozdravljam činjenicu što je analiza stanja ali i povijesnih, stručnih, gospodarskih i demografskih okolnosti ukazala na potrebu za utvrđivanjem posebnog statusa vukovarskog područja. Posebno veseli činjenica što proglašavanjem Vukovara područjem posebnog domovinskog pijeteta radimo i dodatni korak naprijed, stvaramo pravni okvir za poseban nacionalni status ovoga grada. Tako činimo da se objedine dvije iznimno bitne stvari, očuvanje trajne uspomene i sjećanja na podnesenu žrtvu u Domovinskom ratu kao i poticanje društvenog razvoja u svim relevantnim aspektima. Govoreći o financijskim učincima zakona, bitno je istaknuti kako njegova provedba neće iziskivati dodatne troškove već samo one predviđene za istu namjeru. Podredno, predviđena je mogućnost budućih financijskih učinaka ali o istom će se odlučivati ovisno uočenim potrebama. Iz uvodnog izlaganja ministra čuli smo detaljnije o samom području na koje se odnosi zakona, mjestima razdobljima i načinima obilježavanja posebnog domovinskog pijeteta, jednako tako i o uspostavi posebno međuresornog tijela no dopustite mi da neke stvari a koje su spomenute i bitne, ponovno istaknem. Držim kako je posebno bitno za istaknuti a stoji u samom zakonu, kako će tijekom obilježavanja dana domovinskog pijeteta, uključit brojne odgojno-obrazovne aktivnosti za učenike i studente te druge zainteresirane osobe. Ovim potezom dodatno se radi na očuvanju sjećanja i uspomene na sve one koji više nisu s nama a koji su utkali odnosno dali su veliki obol u stvaranju naše samostalne, neovisne, suvremene i demokratske države kakvom je danas poznajemo. Na istom tragu pozdravljam činjenicu kako će učenici, studenti i drugi posjetitelji koji dolaze u grad Vukovar radi upoznavanja s vrijednostima iz Domovinskog rata te bitke za Vukovar, aktivno posjećivati i javnu ustanovu Memorijalni centar Domovinskog rata Vukovar što je ponovno iznimno bitno da se ratna stradanja ne zaborave i nikada ne ponove. Dopustite mi molim vas da od riječi do riječi citiram dio zakona koji govore o tome što posebni domovinski pijetet u suštini je. Naime, on predstavlja posebno poštovanje prema poginulim i nestalim hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata u Vukovaru te svim hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata koji su branili slobodu, demokraciju i zajedništvo hrvatskog naroda, svim civilnim stradalnicima iz Domovinskog rata te Vukovaru, simbolu otpora, hrabrosti, zajedništva i mira koji je tijekom oružane agresije na RH u Domovinskom ratu pretrpio velike ljudske gubitke i razaranja materijalnih dobara odnosno kulturne baštine. Pročitavši ovu definiciju, vjerujem kako uopće nije potrebno dodati i razglabati što predloženi zakon predstavlja i što će značiti Vukovarcima i Vukovarkama. Poštovane kolegice i kolege, prošle su mnoge godine ali i dalje je prisutna ona bol koja nažalost nikada neće nestati. Mišljenja sam kako ne moram posebno pojašnjavati zašto je za mene ovaj prijedlog zakona protkan najdubljim emocijama. Gotovo da bi se usudila reći kako ćemo njegovim usvajanjem sve oni koji više nisu s nama, sačuvati u vječnosti jer nikada neće bit zaboravljeni. Hvala vam lijepa.
Slijedeći Klub zastupnika je onaj Hrvatskih suverenista i nezavisnih zastupnika Željka Glasnovića i Zlatka Hasanbegovića a vrijeme će podijeliti poštovani zastupnik Zekanović i Glasnović. Najprije poštovani zastupnik Zekanović, izvolite.
Poštovani ministre, poštovane kolegice i kolege. Maloprije sam vas u replici nešto pitao, nisam dobio odgovor. Sad vas ne vidim od kolege Bačića, volio bi da imamo i taj vizualni kontakt. Dakle g. ministre, hoće li se riješiti problem dvojezičnosti ovim zakonom? Ponovit ću još na jedan način. Hoće li i dalje u Vukovaru biti postavljane ploče na ćirilici i latinici? A i podsjetit ću vas da je razlog donošenja ovog zakona bio problem dvojezičnih ploča u gradu Vukovaru odnosno dvojezičnosti općenito. To zna i kolegica Balić. Znači o ovome se ne bi govorilo da nije bio taj problem, ne bi se govorilo o ovome da g. Marija Žiljković, otac dva poginula hrvatska branitelja nije razbio ćiriličnu ploču i zbog toga kasnije bio tužen i proganjan. Dakle, meni je krivo što mi maloprije niste odgovorili ali evo sada nakon ovoga moga izlaganja, imate opet priliku doći ovdje, pa budite hrabri pa recite. Budite hrabri kao što ste bili u ratu hrabri, evo to vas pozivam jer ste bili, to znam da ste bili, to svi kažu. I hvala vam na tome. A sad ovdje hrabro i glasno i jasno recite da hrvatska javnost čuje, neće biti riješen problem dvojezičnosti, i dalje će Hrvate se maltretirati ćiriličnim pločama po Vukovaru, ćiriličnim statutima a to vi znate. Znači dođite ovdje i recite, donosimo zakon koji neće riješiti problem zbog koga je ovaj zakon i osmišljen a to je problem dvojezičnosti. Što se tiče pijeteta, pa Vukovar je već mjesto posebnog pijeteta za sve hrvatske domoljube, građane, Hrvatice i Hrvate, i za vas i za mene. I svi mi koji znamo cijeniti žrtvu Marijana Žiljkovića i svih ostalih hrvatskih branitelja, već imamo Vukovar u srcu i već je mjesto posebnog domovinskog pijeteta. Ali to nije bitno, ne kažem da je loš prijedlog zakona, ali je bitno da se riješi problem dvojezičnosti a ovim prijedlogom zakona se ne rješava. Zato vas pozivam i evo nakon što kolega Glasnović završi sa svojim djelom rasprave, da to izgovorite ovdje. Recite nažalost ne. Budite ono što ste bili u ratu. Budite hrabra, budite vojnik i recite da ili ne. ja znam odgovor ali želim da ga vi kao ministar dužni ste dati odgovor meni kao zastupniku u Hrvatskom saboru i hrvatskom narodu da Hrvatice i Hrvati diljem Hrvatske čuju odgovor na ovo pitanje. Evo neću duljiti iako sam mislio govoriti još nešto ali prepustit ću kolegi Glasnoviću, očekujem vas ovdje za govornicom nakon kolege Glasnovića.
Poštovani zastupnik Glasnović, izvolite.
Poštovane kolege, evo ima nas malo ovdje, to se vidi koliko poštujemo žrtvu Vukovara, retorička pitanja, molim gospodo, poslije peglajte, slušajte me malo ovdje, budite strpljivi kad ste gledali turske sapunice i šutite, ovo nije turska sapunica nego jedan važan zakon. Pitanja opet, retorička pitanja, je li uopće Vukovar simbol Domovinskog rata? Jel naša pobjeda u ratu bila ... [[Govornik se ne razumije.]] pobjeda, pirate victory, zašto to pitam? Zato jer sjede u ovom Saboru ljudi koji ne znaju tko je ih napadao, sjede u ovom Saboru i ne znam koga glume. I ovo je samo gluma od ljudi koji još ne znaju da njih napadala ona jugoslavenska armada plus četnici koji su se zamijenili, '45. su zamijenili kokardu za petokraku a u ovom ratu su zamijenili petokraku za kokardu, o tome ljudi šute ovdje i mi glumimo, vani se još govori da je ovo bio građanski rat. Ima li u tom zakonu propisano uopće ko je nas napadao? Jel propisano u tom zakonu, jel se spominje riječ velikosrpski imperijalizam i velikosrpska agresija? Zašto je to važno ? Jer prošlost nije prošla, sad će nas tući Srbi sa Agitpropom, filmovima, rade filmove, mi šutimo, imamo koliko, 140 krkana u HAZU, u JAZU, još nemamo službenu povijest ovoga rata, kamoli II. svj. rata. Da, taj velikosrpski imperijalizam, ne fašizam koji je pobio od 1912. do 1941. 100 000 ljudi na ovim prostorima većinom u miru, onda je došao II. svj. rat. A gdje je završio taj rat? Kosovo, tamo gdje je počeo Balkanski rat kad je velikosrpska ... [[Govornik se ne razumije.]] pobila 40 000 Albanaca i drugih. Da, rješenje je uvijek i odgovor na izvor, to se ignorira ovdje non-stop, ajmo malo opet o Vukovaru. Ne znam jel zna ministar, poštujem ministra, nije mu lako, znamo da ima lagani PTSP ko svi mi ali postoji uopće plakat, postoji li plakat u Vukovaru za Vukovarce pobijene '45. g. u travnju kad su došli oni šugavi partizani nakon srijemske fronte i šta je počelo, Vukovar je onda bio ... [[Govornik se ne razumije.]] što se ovom ratu događalo, tome nitko ne zna, o tome se šuti. Zašto šutimo o tome? 12. travnja '45.g. u Vukovar, ubijeno oko dvije stotine najsiturininih ljudi, to je aristocid, gdje god je došo komunista vlast, ubijao je ono što je najbolje bilo, 10% naj ovih najvrjednijih ljudi su poubijali, uključujući oca biskupa Mrzljaka, da o Nijemcima ne govorimo, tu je ubijen jedan Mihael Pjac, učitelj, bio je samo učitelj, ništa drugo, njega su ubili, sabirna mjesta, bili su okolo sabirni logori, ovaj dvorac Elc je bio sabirni logor, sabirni logor, ali dame i gospodo iz Sabora, bivši komunisti, jugozomboidi, jugonacionalisti, kada ste ikad čuli da je u logoru u Valpovu ubijeno tisuće, tisuće njemačkih civila, žena i djece, djece. Da li zločin opravdava zločin, to je retoričko pitanje. 60 000 Nijemaca je ubijeno više u logorima čekajući ekstradiciju, civila, ne ratnih zarobljenika, to, zašto to zaboravljamo? Šta misli o tome svemu ova naša pučka pravobraniteljica i drugi ovi kumrovački đaci koji danas falsificiraju hrvatsku povijest, šute o tome, tu je g. Medved, on zna koliko su masovnih grobnica do sada iskopali, do sada iskopali. Šta misli mis ova, ova mis Vidovića mislim, mis Vidović, mis kumrovački đak, jel on … [[Govornik se ne razumije]] u Kumrovcu, ne znam, meni se čini da je, koga brani ona, koga štiti, koga štiti od istine, nas štiti od istine, pa je masovnih grobnica oko Zagreba, pa ko je radio to sve, ko je radio to sve, šta je bilo? Imate vojni sud komande Grada Zagreba koji je pobio pola Zagreba, ljude su streljali i ex post faktor sudili da im uđe u tuđe stanove, tuđe stanove. A znate ko je to radio? Vlado Ranogajac, šef vojne OZNA-e, on ima na Jarunu plakat, plakat na Jarunu, to ne zanima g. Đakića, … [[Govornik se ne razumije]] na telefonu, tamo piše Vlado Ranogajac, sportski djelatnik, sportski djelatnik da. Je li su Vukovarci ginuli u drugoj, našoj drugoj domovini, BiH? Da, Robert Zadro i drugi, a mi dan danas napadamo, ovi zomboidi, ovi, ne znam kako bi ih zvao, grgani, ne znam ime za te ljude, oni nemaju nacionalnost, to je anacionalna bagra, oni danas kažu tzv. HVO bez kojeg ne bi bilo 4 … [[Govornik se ne razumije]] hrvatske države. I ovo za njih je samo igrokaz, ovo je za njih igrokaz, … [[Govornik se ne razumije]] oni jedino poštuju krvavog bravara i ona, ona, one spodobe Aštarot, Bilzibub i Lucifer, to su njihovi Marx, Sveto Trojstvo, Marx, Engels i krvavi bravar, ovo je za njih samo gluma, oni ne prihvaćaju ovu istinu. Dok imamo tisuće masovnih grobnica još stavimo onaj barikadu između HV i HVO-a, predsjednik Tuđman je uvijek govorio hrvatske snage, hrvatske snage i neke boli što minimalac tamo ide za poginule … [[Govornik se ne razumije]] iz HVO-a, a tamo, evo heroj, heroj rata iz Vukovara, Marko Babić je znao da je to bilo jedinstveno ratište, jedinstveno ratište, a to zaboravljamo i sad pravimo zakon. Odbor za branitelje gdje g. Culej zasjeda u dvorani, gdje imate na slici, zidu, jednog masovnog ubojice OZNA-e, tamnica hrvatskog naroda i tamo zasjeda Odbor za veterane, pa šta imam reć ovde, šta govorit o tome. Te glave, u životu su bili na grbaču, na grbaču naroda, imali su vikendice na moru, kleteve u Zagorju, žive ko galapagus kornjače 100.g. i mi danas raspravljamo o Vukovaru. Zašto je Vukovar simbol hrvatske države? Zašto? Da smo mi znali da će ovo ovako završit, jel bi iko pokupio pušku, '91.g. da smo znali da će nam preuzet vlast kadrovi i lijevo, desno krilo partije, tužno, tužno. Šta bi reko o tome Robert Zadro, otac njegov, šta bi reko o tome ovaj, ovi drugi vukovarski heroji? Šta bi rekli o tome? Antunović, Bosanac također je ratovao, vukovarski branitelj, kako je on završio? Mi moramo tu patnju Vukovara individualizirat jer to nije 2000 poubijanih, Ovčara, nego to je tisuće, tisuće puta jedan, svaka ta jedno ime je tragedija sama u sebi. A šta je sa drugim Vukovarima? Briševo, jesmo zaboravilo ono što se događalo u BiH? Da je u BiH od 98% zločina, kršenje međunarodnih ljudskog prava, zločina su počinili četnici, paravojne i tzv. JNA. Da, zaboravljamo to. I vani, radi naše inertnosti, autizma, autizma naše diplomacije, mi nismo opće proaktivni, većina ljudi vani danas u drugim zemljama ne znaju ništa o Vukovaru, ništa, ovo se još vodi kao građanski rat. Šta je sa školama u Vukovaru i kakva se tamo povijest proučava? Ko tamo hara? Ja ne znam, to može govorit ministar ovaj, Medved, ne znam, je li Dian Jović predava na vojnom učilištu il Jakovina i Makovina i ti karakteri, nisam siguran, ali oće nama povijest u školama predavat ovaj Dodig Tersalić i veliki patrijarh Irinej, oni će nama predavat povijest i falsificirat povijest, a mi smo sebi krivi ovde ili država koja sama plaća da se falsificira vlastita povijest, ona nema budućnosti, nema budućnosti, evo, tu držim u ruci, ajmo o drugim žrtvama, hrvatskim žrtvama. Evo, časopis „Politički zatvorenik“, ti ljudi su robovali 2-3.g., 4.g., neki 10.g. za vic, imaju svoju udrugu, pišu, oni vole hrvatsku državu, vole hrvatsku državu, bore se za istinu i mi se svi moramo borit za istinu jel ovo, ovo, taj zakon, ako mi svoju povijest ne pišemo, pravu povijest, ne samo Vukovara, nego Domovinskog rata i Drugog svjetskog rata, to je samo povlađivanje i ulizivanje nekome. Evo ministre, ja vam sve najže, najbolje vam želim i nadam se da Bog da da iskopate što više masovnih grobnica, komunističkih zločina, znam na tome radite, al ovim tempom to završit ćemo do 2050.g.
Slijedeći Klub zastupnika je onaj GLAS-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedničke, poštovani gospodine ministre sa suradnicima, u ime Kluba Građansko liberalnog saveza želim odmah deklarirati da podupiremo ideju da se posebnim zakonom definira status grada Vukovara. Ono što želimo ovdje naglasiti je da kod donošenja ovakvog zakona valja odgovoriti prije svega kvalitetno na temeljno pitanje što se njime želi postići odnosno koje je ambicije postavio predlagatelj. Ako nas pitate mi smo stava da su te ambicije prilično skučene i da postoji prostor u kojemu se te ambicije mogu kvalitete razviti prije svega ne zbog toga da bi mi koji smo živi prali svoju savjest uključujući sve, sva vodstva RH od stradanja Vukovara do danas, nego da bismo osigurali budućnost ljudima u Vukovaru. Da bismo zapravo stvorili uvjete da grad živi i razvija se i da oni koji u njemu žive, žive dostojanstveno i koliko je god to moguće sretno. Vukovar je u po mnogo čemu, ne samo simbolički najveća žrtva u Domovinskom ratu čitave naše republike. Vukovarci, a nekoliko tisuća njih je pobijeno ili je nestalo i još uvijek se za njima traga, ne zna se gdje su njihovi zemni ostaci. Ta žrtva je najveći simbol mirotvorstva hrvatske nacije i etničke i političke. Jer ta žrtva je zapravo bila najsnažniji dokaz suprotstavljanja ideji zla, ideji rata, čovjekovu bezumlju i suludim konceptima koji su htjeli prekrajati ne samo povijest nego i budućnost ovoga dijela svijeta. U tome smislu Vukovar ima i povijesno i simbolički kapacitet da postane praktički najsvjetliji primjer potrebe da se stalno zalažemo za mir. I on kao takav jest dokaz da je rat najveće zlo čovječanstva. Ono što želimo podsjetiti je da su Vukovar kao grad uvijek činili i čine ljudi i da je on nastajao kroz stoljeća i da je prije Domovinskog rata spadao u najljepše gradove, u gradove u kojima se najljepše i najkvalitetnije živjelo. Bio je to produkt generacija i generacija. To je mjesto, to je kraj u kojemu postoje ljudskoga organiziranog života nekoliko tisuća godina, ali svakako konstantnu povijest pratimo od one čuvene povelje slavonskoga hercega Kolomana koji je 1231. godine Vukovaru odnosno tadašnjem Vukovu dodijelio status slobodnog kraljevskog grada. I ono što je jako važno, dodijelio povlastice između ostalih i pravo naseljavanja stranaca. Dakle, od 13. stoljeća imamo konstantno naseljavanje toga prostora, a osobito nakon protuturskih ratova kada cijela Panonija ostaje demografski ispražnjena i nije na odmet sjetiti se da su taj kraj razvili i kultivirali oni koji su se u njega naselili osobito u 18. i 19. stoljeću. I zato u revitalizaciji vukovarske povijesti kako bismo dokazali kako je snažan bio njegov identitet i važnost prije nego što ga je velikosrpska agresija zgazila fizički, ali nikada ni emotivno, ni stvarno. Dakle, da su sudjelovale generacije i generacije i velikani kojih se Hrvatska ima ponositi, kojima se ima ponositi. Prije svega Vukovara je izrastao u glavni centar Srijema zahvaljujući grofovima …/nerazumljivo/… koji nisu ništa dobili na nadarbinu, sve su kupili i vukovarsko vlastelinstvo i ostala imanja, ukupno 35 naselja. Do dana današnjega njima nije vraćena ni mali dio te imovine, a oduzeto im je 1920. i 1945. Grofu Eltzu na otvaranju gradskoga muzeja je dodijeljeno u 10 ili 15 redu, a to je kuća njegovih roditelja. Tako smo se odnosili prema njima. To je grad Lavoslava Ružičke, hrvatskoga nobelovca, to je grad Julija Diamanta, židovskoga rabina koji je mučki ubijen u Auschwitzu. To je grad mnogih istaknutih hrvatskih velikana i u kulturi i u sportu, pa sve do novih heroja. Heroja koji su to nažalost morali postati polažući svoj život u obrani grada. Od Siniše Glavaševića, Blage Zadre i mnogih drugih koji su se gotovo golim rukama, a neki samo riječju pokušavali i u konačnici uspjeli oduprijeti toj armadi i sili koja je htjela satrati sjećanje na grad star 800 godina. Kad govorimo o dvojezičnosti, tu smo licemjeri, tu smo sebični. Promatramo to pitanje samo isključivo u nekom trenutnom kontekstu a Vukovar i njegova povijest zaslužuju ne samo statut nego i mnogo više toga, ne samo na hrvatskome koji jest i bit će zauvijek temelj i identitet i okvir njegove povijesti i budućnosti nego jednako tako i na srpskom i na ćirilici ali jednako tako i na njemačkom, jednako tako i na hebrejskom i na judaici, jednako tako na češkom, jednako tako i na rusinskom i jednako tako i na ukrajinskom. Oni koji koriste ćirilicu u Vukovaru su živjeli još prije 8000 g., tada nisu bili Srbi ali to je manje važno. Ako hoćemo odati pijetet Vukovaru, onda mu odajmo pijetet na način da poštujemo svu njegovu povijest, drevnost, najmanje 800 g. koji su omogućili da on izraste u tu ljepotu koju je velikosrpska agresija pokušala uništiti i zgaziti '91. godine. Jesmo li napravili dovoljno? Hoće li ovaj zakon promijeniti uvjete života Vukovarcima? Hoće li unaprijediti, hoće li mu omogućiti da lakše žive ili im samo zapravo nudimo jednu moralnu pomoć i satisfakciju? Što se nas tiče, mi bismo bili sretni kad bi uz ovaj oblik satisfakcije i priznanja, Vukovaru bilo omogućeno da bolje i kvalitetnije živi u budućnosti. Samo od prošlih predsjedničkih izbora do danas, iz Vukovara je odselilo 3,500 ljudi. Grad gubi svoje ljude. Zašto primjerice Vukovar nije sjedište središnjeg Muzeja Domovinskog rata u Hrvatskoj? Zašto nije središte Memorijalno- dokumentacijskog centra Domovinskog rata? Zašto je on u Zagrebu? Zašto Vukovar nije obzirom na svoju povijest, arheološko blago koje ima, blizinu Vinkovaca, zašto nije sjedište arheološkog instituta? Zašto nije sjedište permanentnih ljetnih arheoloških škola? Zašto vukovarska bolnica o kojoj ćemo razgovarati na slijedećoj točki, nije u međuvremenu postala sveučilišna bolnica? Zašto se nismo sjetili da u Vukovaru sagradimo, da Vukovar pretvorimo u sveučilišni centar, da dovedeno mlade ljude tamo? Da izgradimo novi pogon za izgradnju medicinskog kadra. Vukovarska bolnica jedina u Europi trenutno može reći da ima neposredno iskustvo ratne medicine. Jesmo li mogli napraviti više? Jesmo. A hoćemo li? Pitanje je imamo li snage, postoji li politička volja ili zapravo ovakvim prijedlozima odrađujemo tek dio potrebnoga što se od nas očekuje. Zašto Vukovar ne bi bio sjedište Ministarstva poljoprivrede? Promislimo dobro što možemo napraviti za budućnost toga grada da nam se ne dogodi da za 10 g. oni koji idu odati počast vukovarskim žrtvama ne samo 18. studenog nego i tijekom godine, ne budu dolazili u grad ispražnjen od ljudi kojih nema tko dočekati, da ne doživimo da ona generacija koja je danas, bude zadnja koja će ostati u njemu, da se grad ne pretvori u malo naselje koje odumire nego da uvijek, uvijek sve one koji dođu se pokloniti žrtvi Vukovara, tamo mogu dočekati sretniji ljudi od onih koji žive danas, s gostoprimstvom, s osmijehom i sa zahvalnošću što dijelimo sjećanje na žrtve njihovoga grada odnosno njihovih sugrađana, njihovih očeva, majki i ostalih bližnjih. Samo tako ako se potrudimo da grad živi i da u njemu bude lakše živjeti nego u drugim dijelovima Hrvatske jer to im valjda dugujemo a to se postiže različitim poticajnim mjerama. Od oslobađanja od poreza i svih ostalih davanja, samo tako dakle očuva ćemo Vukovar kao grad, grad ljudi koji će onda moći nastaviti svijetliti kao najveći spomenik hrvatskoj borbi za mir i suprotstavljanju, ludilu i ljudskoj bestijalnosti koja ga je htjela izbrisati sa lica zemlje. Mi smo oni koji možemo to napraviti, ova generacija još uvijek može napraviti nešto da osigura budućnost toga grada i na nama je ta odgovornost. Hvala lijepo.
Slijedeći Klub zastupnika je onaj HSU-a, SNAGA-e, nezavisnih zastupnika i Nove politike u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Bojan Glavašević, izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane kolegice i kolege, poštovana gđo. Benić i poštovani g. Akmadža, ministre. Stara bosanska poslovica kaže „Od nameta nema se lameta“, poštovanje i pijetet naprosto ne funkcioniraju na takav način da ih možete propisati nego možete staviti u zakon i da ih onda netko osjeća. Najbolje što možete dobiti je nešto glumljeno, nešto hinjeno, nešto što se radi iz obveze, nekakva lažna počast, lažno suosjećanje i lažni kako vi kažete, pijetet. Nema ljudskog bića sa dobrotom u srcu koja je suočena sa veličinom tragedije koja se dogodila u mom rodnom gradu neće osjetiti suosjećanje i poštovanje. Nema nikog tko se pred silinom zla koja se dogodila na Ovčari neće osjetiti sitno, nemoćno i slomljeno. Pokažite mi čovjeka koji pred pričom o hrvatskoj Guernici neće samo vrlinom svoje ljudskosti, svoje čovječnosti osjetiti poniznost i povezanost sa svima onima koji su Vukovar branili i koji su u Vukovaru bili nevine žrtve velikosrpske agresije. Ljudima sa srcem ne trebate propisivati ništa, jer oni sve što im želite propisati, pa i više i snažnije od toga i onako već osjećaju. I osjećaju to 365 dana u godini, bez ičije pomoći ili zakona koji ih na to tjera. Zato pitam, koga propisivanjem pijeteta želite natjerati da ga osjeća? Za koga se točno propisuje poštovanje? Ako na poštovanje na ovaj način želite natjerati one koji mrze, one koji su pred vukovarskom golgotom ravnodušni, one koji su sudjelovali u mučenju i pokušaja ubojstva i jednog grada, moram vas upozoriti, nećete uspjeti. Oni čija su srca crna, koji su svoju ljudskost prinijeli kao žrtvu na oltaru Miloševićeve, Šešeljeve i Vučićeve politike zla oni su odavno izgubljeni, oni ne čuju vapaj obitelji žrtava ubijenih, oni ne čuju molitve svih nas koji još uvijek tražimo naše nestale. Njih nikada neće zanimati kako smo odrastali Marijana Balić i ja i stotine djece naše generacije kojima su godine smjeha, nevinosti i mirnog djetinjstva otete i spaljene na lomači nacionalističkog bezumlja i mržnje. Takvi zlotvori odavno su, kako je Vlado Gotovac rekao i sami umrli u pustoši svojih mrtvih srca. Takvim živućim mrtvacima vaši propisi ne znače ama baš ništa. Vukovar ne treba biti mauzolej ili spomenik samome sebi, zatvoren i zaključan u neprekidnom podsjećanju na najgore zlo koje mu se ikada dogodilo. Vukovar treba biti ono što je oduvijek i bio, hram života na rijeci koja nosi život, koja ga spaja ne samo s cijelom Europom, nego i s cijelim svijetom. Bojim se da mu domovinski pijetet neće donijeti budućnost nego da će ga vratiti u prošlost. Domovinski pijetet neće dokinuti segregaciju u vrtićima i školama. Domovinski pijetet neće vratiti skoro 6.000 ljudi koji su Vukovar napustili u zadnjih 10 godina. Domovinski pijetet neće ukloniti drogu s Vukovarskih ulica. Domovinski pijetet neće smanjiti nezaposlenost u Vukovaru. Domovinski pijetet neće Vukovaru donijeti odgovorne lokalne političare kojima je važnija budućnost te zajednice od etnomafijaške podjele glasova i parazitiranja na nacionalizmu i podjelama. I ne, domovinski pijetet neće ukloniti uvredljivi spomenik Vukašinu Šaškoćaninu niti donijeti pravdu žrtvama ratnih zločina u Vukovaru. Vukovar nije poput Orfeja u grčkoj mitologiji prošao kroz svijet mrtvih da bi postao mauzolej. Prošao je kroz smrt da bi se vratio u život. Vukovar zaslužuje dječje osmjehe, sretna djetinjstva, lakomislenu zabavu i veselje, cjenjkanje na tržnici, pecanje na Dunavu i Vuki i sve ostale sitnice koje su život u Vukovaru prije rata činile dobrim i lijepim. Vukovar zaslužuje biti mjesto na kojemu ljudi žele živjeti. On sve pretpostavke za to već ima i to tisućama godina. Hrvatska je u Domovinskom ratu pobijedila. Vukovar je u Domovinskom ratu pobijedio i ne samo da je pobijedio nego je uskrsnuo i vraćen je ustavno pravni poredak RH bez ispaljenog metka. Mirna reintegracija Vukovara i hrvatskog Podunavlja jedina je uspješno završena mirovna misija UN-a. Nije li upravo taj kontrast između načina na koji nam je Vukovar ukraden i načina na koji smo ga vratili u naše okrilje vrijedan divljenja? Nije li upravo to svjedočanstvo snage Vukovara i svih njegovih stanovnika? Evo, evo istine o Vukovaru. Vukovar dijeli sudbinu Hrvatske. Ako je u Hrvatskoj dobro i u Vukovaru će biti dobro, ako je u Hrvatskoj loše to će se u Vukovaru vidjeti mnogo, mnogo više nego u Zagrebu ili u Dubrovniku ili u Ogulinu. Ako želite da u Vukovaru bude bolje, nemojte ga stavljati pod stakleno zvono, dajte Vukovaru da živi život koji živi i ostatak Hrvatske i da bude dijelom hrvatske svakodnevice. Nismo li se za to borili? Vukovar je snažniji nego što mislite. Ja vjerujem u Vukovar i vjerujem u Hrvatsku, tražim samo da vjerujete i vi.
Slijedeći klub zastupnika je onaj Nezavisne liste mladih u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Tomislav Paneninć. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovani ministre sa suradnicima, kolegice i kolege, trebali bi se uvijek kod donošenja ovakvih zakona vratiti u našu povijest. Da zapravo utvrdimo gdje je nastao ključan problem oko kojeg se vrte svi pokušaji rješavanja pa i ovaj koji nažalost neće riješiti ključno stanje, ključno pitanje, a to je pitanje Statuta grada Vukovara, pitanje ćirilice njene uporabe, neće riješiti očekivanja građana Vukovara koji su upravo očekivali da će ova Vlada svojim rješenjima ponuditi mir u gradu. Mir u gradu koji je stradao, gledajući po ovom pitanju još 2009. godine. Tada je HDZ koji nije imao svoga gradonačelnika u želji dogovora sa SDSS-om u okviru gradskoga vijeća, raspodjele mjesta, praktično upravljanje, jednog tihog upravljanja gradom, izmijenio statut što se možda tada činilo bezazleno jer nije bilo stvarne potrebe radi toga što popis 2001. nije pokazivao da srpska nacionalna manjina ima 1/3 stanovništva i onda sama ta izmjena ona nje možda predstavljala u tom trenutku problem onima koji su je donijeli. Međutim pokazalo se u budućem vremenu da je to postao problem, problem kojega političke elite naglašavaju, a problem s kojim građani Vukovara i svi mi koji živimo u okruženju Vukovara, koji dolazimo u Vukovar svakog dana moramo živjeti. Ali ja bih ukazao samo na trenutak kad se mijenjao statut koji je bio sastav gradskoga vijeća za odluku oko izmjene statuta, glasovao je HDZ, 11 vijećnika, HSP AS 2 vijećnika i SDSS 3 vijećnika. Protiv je bilo 13 vijećnika SDP-a od kojih 5 je bilo srpske nacionalnosti. To samo pokazuje da samo pitanje ćirilice tada je bilo političko pitanje, da nije bilo etničko pitanje ili rješavanje problema s kojim se susreće srpska zajednica u gradu Vukovaru, nego je bilo političko pitanje oko kojeg se prelomila koplja pa čak i oni koji su trebali biti jedinstveni u stavu da se to podrži, nisu bili. Jedno vrijeme imali smo pokušaj da to bude rješavano kao neki grafički problem, pa stavit ćemo samo drugu ploču i riješit ćemo situaciju koja je nalagala tada, to je bio pokušaj Vlade Zorana Milanovića, sve zajedno to od 2009. na ovamo, samo stvara jednu nesigurnost, jedan, jednu nerazumijevanje i problem svih građana Vukovara koji trebaju s time svaki dan živjeti. Ono što ja pokušavam reći da dvojezičnost u gradu Vukovaru, nije to pitanje samo zakona ili pitanje neke političke rutine, nego ulazi puno dublje. Ministar je pokušao s ovim prijedlogom na neki način podići razinu svijesti o potrebi obilježavanja sjećanja na stradanje, s druge strane, pokušao je isto tako zaobići problem koji, ne da više tinja nego eruptira i očekuje se od ovakvih rješenja da daju odgovor na pitanja koja su ostala otvorena, ali ovaj zakon neće dati odgovor. Meni kao zastupniku kada vidim u zakonskom rješenju da ne zahtijeva, ne očekuje od državnog proračuna nikakva dodatne troškove, jasno je da je on samo još jedan zakon, da on u sebi ne sadrži novitete, ali drago mi je s druge strane da ovo veliko povjerenstvo koje se osniva neće biti na trošak građana. Ako vidimo njegov sastav i da nema troškova proračuna, ja očekujem da će u budućem vremenu upravo biti tako da će svi članovi povjerenstva pro bono raditi, da neće imati pravo na određene naknade, s time bismo ostali pri toj stavci, nema nikakvih troškova. Sve ostalo pokriva se i sada i u budućem vremenu iz državnog proračuna, lokalnih proračuna, ali vas evo, uvjeravam i da se ne plate određeni troškovi, da bi isto tako bilo obilježavanja kolone sjećanja, održavanja određenih objekata jer oni su ugrađeni u svijest ljudi i nije potrebno zakonom naglašavati važnost za RH. Ja smatram da svaki građanin RH zna koju je žrtvu grad Vukovar podnio za slobodu RH, a da ste tamo bili, ovdje samo pojedinci su proživjeli to, onda biste shvatili koliko je Vukovar značio i što se događalo u danima nakon pada gdje je Hrvatska je bila uzdrmana, gdje je srbočetnička vojska napredovala i stvarno se očekivalo urušavanje cijeloga sustava obrane i vrlo je bilo nezahvalno tada reći gdje će to stati. Da li će to stati na nekoj liniji Virovitica-Karlobag ili će doći do Zagreba, a vjerujte mi, da nije bilo Vukovara, izvjesno je da bi se tako dogodilo i da inat, ponos branitelja Vukovara pokazao da se može i da kad je najteže, možeš se braniti, pokušati braniti, zaustaviti, dati priliku drugima da se pregrupiraju da stvorimo hrvatsku vojsku koja može odbiti napade i na kraju ta vojska je postala oslobodilačka vojska koja je i reintegrirala svojim akcijama cjelokupni prostor RH. Sada ovdje kada bismo realno govorili s obzirom na povijest problema Vukovara, trebalo bi reći da i oni koji su 2009. donosili svoje odluke, trebali bi se izuzeti iz rasprave o ovome pitanju, a isto tako i oni koji su nasilno pokušali postaviti ploče, također, bi trebali biti izuzeti jer njihove riječi više nisu dovoljno vjerodostojne da mogu osigurati mir u budućem vremenu niti da mogu osigurati da i ovaj zakon i neki drugi zakon koji se očekuje da stvarno rješava ovaj problem, može se kvalitetno provesti i da bude prihvaćen od samih građana. Vam postavljam pitanje, ako je u Zakonu o pravima nacionalnih manjina naglašeno, a u okviru predloženoga zakona ponovljeno da mora biti na obostranu korist bilo koje rješenje, a to je i na korist hrvatskoga naroda i na korist nacionalnih manjina. Ja vas pitam, kako će ovaj zakon donijeti ponovo mir? On donosi mir u obilježavanju stradanja, on donosi mir onima koji su već svoju žrtvu dali, ali i onima koji su živi, on ne donosi mir. I dalje, evo kao što je rečeno i na odboru, ljudi su jasno u svojim stajalištima da neće dozvoliti ni pod cijenu da opet bude netko kažnjeno gonjen, da se postave dvojezične ploče. Pa ja postavljam pitanje da li je naš interes da se pokuša ostvariti jedno pravo, a s druge strane da se opet stvori razdor, da opet imamo nemir koji samo ostaje u gradu Vukovaru. Neće se on prenijeti na grad Zagreb, neće on postati dnevna tema bilo kojega okupljanja ovdje. Neće za kavama u gradu Zagrebu se raspravljati o tome, ali u Vukovaru hoće. U Vukovaru se upravo govori o toj temi i ako pogledajte izjave samih građana Vukovara što o tome misle, vidite jednu duboku podijeljenost i svi su očekivali rješenje, bili oni ih hrvatske zajednice ili iz bilo koje druge manjinske zajednice. I nekako se svi boje da će u jednom skorom vremenu nać se opet suglasnost da se postave table, pa ću vam ja prenijet samo jedno razmišljanje koje je zapravo meni upečatljivo bilo i upravo naziv, taj grafički element koji se vuče iz nekog vremena prije nekoliko godina je obiljež, obilježava zapravo i ovo pitanje ako postavimo ploče koje su dvojezične da li onda će se, da li je onda moguće i postaviti i crnu četničku zastavu na kojoj ćirilicom piše „Ujedinjenje“ ili „Smrt“? Kako će reagirati institucije države tada? Da li će im biti problem ćirilica il će biti problem zastava il će bit problem to što je postavljeno? Da li će se sankcionirati i skidanje takvoga jednoga obilježja? Da li će kad se pokrenu mase ponovo biti političkih prepucavanja na svim razinama, pa i u ovoj najvišoj u HS? Ili jednostavno treba reći da nije prihvatljivo ništa što se stavlja na silu, ništa što će donijeti dodatan nemir, ništa što će onemogućavati redovan život, a redovan život je kada imate sredinu u kojoj svaki poduzetnik, u kojoj svaki građanin osjeti kad iziđe na ulicu da je stanovnik toga mjesta, da na svoj posao odlazi da bi zaradio novac, da poduzetnik kad krene u ulaganje je siguran u svoju investiciju i da neće se događati bilo koji problemi koji će ometati jedan normalan život. Upravo dani koji su trebali bit sjećanje na žrtvu pretvorili su se u već određenim situacijama u dokazivanje tko je veći Hrvat, tko je manji, tko je više zaslužan za RH, tko je možda bio predmet opstrukcije nastanka moderne hrvatske države, a sve manje se zaboravlja da ti koji o tome raspravljaju i koje mediji pitaju po tim pitanjima nisu predmet obilježavanja dana sjećanja, predmet su oni koji su dali svoje živote, kojima se zna mjesto na kome su sahranjeni, kao i brojni koji još uvijek se vode kao nestali i iznimno je teško raspravljati o ovome prijedlogu zakona cijeneći ministra i kao kolegu iz Vlade i njegove napore da bude stvarno pravi predstavnik svih branitelja, pravi ministar branitelja, da ne kažem da je ovaj zakon jedan kompromis između težnje da se prikažemo kao modernom, premodernom državom bih ja čak rekao koja neće imati niti jedan prigovor na svoj prijedlog određenog zakona iz Europske komisije, iz brojnih udruga koje štite prava iz svega onoga što s jedne strane kada usvojimo govorimo da smo na jednom velikom, na jednoj visokoj razini demokratičnosti, ali drugi dan po tome kad se dogodi stvorimo toliki unutarnji nemir gdje kad se poljuljaju mase nitko ih ne može više zaustaviti. Da li možemo bilo koje postupanje koje će ponovo pokrenuti nemire u Vukovaru opet zaustaviti sa obećanjima kada mi dođemo na vlast mi ćemo sve to riješit? Zato je i pravo pitanje upućeno i prema HDZ-u od kojeg se očekivalo kada dođete na vlast onda ćete riješiti problem koji ste stvorili 2009. izmjenom statuta. Očekuje se da u tome imate potporu od SDSS-a jel zajedno ste mijenjali statut, očekuje se da imate potporu i od SDP-a koji je išao žurno, odlučno primijeniti prava, sva prava iz Zakona o nacionalnim manjinama, kada to postignete onda ćete imati pravu sliku odgovora iz Vukovara i znati ćete da li ste djelovali u interesu naroda koji tamo živi, do tada međusobne prozivke od jednih prema drugima zapravo samo pokazuju da se i dalje radi o isključivo političkom nadmetanju, a trenutak u kojem raspravljamo o ovom prvom čitanju je više uvod u ili već dio predizborne kampanje nego što je pitanje rješavanja sjećanja na žrtvu grada Vukovara. Nikako ljudi ne mogu se oteti dojmu koji tamo žive da vladajući trenutno pokušavaju pokazati da su više desno nastrojeni, da su više hrvatski nastrojeni nego bilo ko ko je bio prije njih, a čini mi se da pokušavaju dokazati i da su zaslužniji za RH nego oni koji su svojom žrtvom u Vukovaru pridonijeli definitivno najviše i svako pitanje koje otvara bolne rane trebaju imati posebnu pažnju, posebno postupanje bez obzira na sva prava koja netko ima po bilo kojem zakonu [[Upadica: Hvala]] Hvala lijepo.
Hvala lijepa, prije nego što nastavimo pozdravimo na galeriji Crkveni zbor i Udrugu umirovljenika općine Jalžabet. … [[Pljesak]] A sada će u ime Kluba zastupnika SDP-a govoriti poštovani zastupnik Nenad Stazić, izvolite.
Poštovanje potpredsjedniče. Vukovar ima svoj zakon i taj zakon je na snazi, zove se Zakon o obnovi i razvoju grada Vukovara, donesen je 2001.g. u vrijeme kada je premijer bio Ivica Račan. To je jedan sadržajan zakon, smislen zakon, on u njemu se regulira obnova i razvoj grada Vukovara i kaže se da je ta obnova i razvoj od interesa za RH. Poticajne mjere, donose se poticajne mjere i to točno 10 poticajnih mjera. To su obnova ratom razorenih i oštećenih građevina, to je razminiranje, to je povratak prognanika i izbjeglica, to je zapošljavanje i otvaranje novih radnih mjesta, to je uvođenje informacijskih tehnologija, to je tehničko tehnološka modernizacija, razvoj poduzetništva itd.. Tim se zakonom osnovao i Fond za obnovu i razvoj grada Vukovara. Znači potrošena su i nekakva sredstva za razliku od ovog zakona u kojem se kaže da on ne iziskuju, ne iziskuje baš nikakva sredstva. Osnivač toga fonda 2001. godine je Vlada RH, sjedište fonda je u Vukovaru. I definirana je i djelatnost fonda, to je obnova i razvoj grada Vukovara. Posebnim mjerama, kaže taj zakon poticati će se osnivanje i razvoj obrta, zadruga, malih i srednjih trgovačkih društava. Studenti sa prebivalištem na području grada Vukovara imaju pravo na dodjelu stipendije. Obveznici poreza na dobit oslobođeni su od plaćanja poreza na dobit do dana prijema RH u EU jer kasnije to ta pravila više nisu dopuštala. E sad imamo ovaj zakon koji ne traži nikakva sredstva u proračunu a zakon koji ne traži nikakva sredstva je potpuno besmislen. Šta će Vukovar time dobiti? Tu se npr. u članku 4. toga zakona kaže definira se šta je to poseban domovinski pijetet. Pa glasi: „Poseban domovinski pijetitet u smislu ovog Zakona predstavlja posebno poštovanje prema poginulim i nestalim hrvatskim braniteljima.“. Znači postoji obično poštovanje i postoji posebno poštovanje. Pa netko recimo tko je poginuo u Pakracu za njega, od nekakve bombe, za njega vrijedi samo obično poštovanje a za ovoga u Vukovaru posebno poštovanje. Znači tako, pišu se, makar šta, tek toliko da se napiše. Što će ovaj zakon donijeti a što već u Vukovaru ne postoji? Što to u Vukovaru ne postoji a ovaj zakon sada donosi? Pa ja mislim da nema čovjeka, ne u Hrvatskoj nego i u svijetu koji ne gaji posebno poštovanje prema žrtvama Vukovara. Ja za takvu budalu još nisam čuo. Prema tome, ovaj zakon neće donijeti ništa. Hoće li se, sutra ćete izglasati taj zakon, hoće li se u subotu u Vukovaru živjeti bolje? Hoće li se otvoriti jedno, jedino radno mjesto? Hoće li netko dobiti malo veću plaću? Pa Vukovar je grad od kojega vi radite mauzolej, grobnicu. Pa ne možete tako pomoći tome gradu, taj grad je duboko podijeljen. Pa tamo srpska djeca idu u srpske vrtiće i škole, hrvatska u hrvatske vrtiće i škole. Tamo se ljudi uopće ne druže. Taj grad ne živi. Više je Vukovaraca u Irskoj nego u Vukovaru. Pobjegli su od tih vaših mjera i od te vaše pomoći. I sad umjesto da gradite jedan grad zajedništva, on je uređen, Vukovar je uređen, on izgleda prekrasno, sve je tamo obnovljeno osim vodotornja, tu se valjda još niste dogovorili koliko treba tamo uzeti novaca, koliko treba zgrabiti. Ali u tom gradu nema života, nema stvarnoga života. Zašto ne vratite sadržaj u taj grad? Zašto ne napravite otvoren, moderan grad, tamo da se otvori centar za mirovine studije, nekakav veliki sveučilišni kampus, da dolaze mladi ljudi. Pa ne samo da bude latinica i ćirilica, da budu ploče na hebrejskom pismu, da se tamo izučavaju, šta je rat donio i onima koji su pobijedili i onima koji su poraženi, šta je donio Hirošimi, šta je donio Nagasakiju? Japanska tamo pisma da budu na tim pločama? Da mlade generacije uče šta je to užas rata, da dolaze Nijemci da pričaju o Dresdenu? Da dolaze Rusi da pričaju o Petrogradu? Ni jedan od tih gradova, ni Hirošima ni Nagasaki nisu zakonom proglašeni gradovima pijeteta, nije to ni Petrograd, uništen je bio potpuno. A to nisu ni komunisti radili, nisu nas, proglasili Sutjesku područjem posebnog pijeteta. 7 hiljada ljudi je tamo poginulo, 7 hiljada Partizana, najviše Hrvata. Nije im palo na pamet da rade takve gluposti kao što vi radite koji nikome ništa značiti neće. Onda molim, ajde, zašto baš samo u Vukovar. A šta su žrtve Škabrnje i Nadina manje bitne? Ajmo onda, ajmo onda proglasiti cijelu Hrvatsku područjem posebnog pijeteta pa ćemo biti država od posebnog državnog pijeteta. A ratovalo se svagdje. I Zagreb je granatiran, htjeli su ubiti prvog hrvatskog predsjednika. Zašto onda ne Zagreb? A šta da su ga ubili? Što da su ga ubili? Ne bi jedan njegov sin mogao osnovati domovinu d.d., ne bi kćer mogla otvoriti dućan u prostoru Ministarstva obrane, ne bi unuk mogao otvoriti štedionicu a bez te tri ključne ustanove pa kako bi se mi Hrvati uopće obranili? Kako bi se mi obranili? A htjeli su ga ubiti, netom je privatizirao vilu u Nazorovoj koja je bila državno vlasništvo, ajmo Nazorovu proglasiti ulicom posebnog državnog pijeteta. Znate, ja mislim da je ovaj zakon jedan zastor, to je kao sipino crnilo koja treba zamračiti prostor, sakriti istinu o Vukovaru koja još nije ispričana do kraja. Zašto je kod Marinaca prekinut proboj? O tome svjedoči Dedaković Jastreb. Zaustavljen je proboj koji je trebao iz Vukovara izvući civile i djecu. Zaustavljen je u Marincima. Zašto su pretukli Dedakovića poslije rata? Pa je li to odnos koji govori o pijetetu prema jednom ratniku, branitelju toga grada? Pretukli su ga zato što je htio iznijeti istinu. O tome da je Vukovar žrtvovan, pa o tome Siniša Glavašević govori u svojim izvještajima. On napada tadašnji saziv Sabora, tadašnju Vladu, predsjednika republike i govori, izdali ste Vukovar. Izdali ste te ljude koji tamo ginu. Vi ste na toplom, a oni se smrzavaju, vi ste siti, a oni su gladni i još ste onemogućili proboj preko Marinaca, da se bar djeca spase. Gledajte, pijetet se ne da zakonski određivati jer ga ljudi ili osjećaju ili ga ne osjećaju. Ovaj je zakon koji vama treba u predizborne svrhe, njegova korist je ravna nuli, nitko od njega neće imati ništa, a najmanje Vukovarci.
Prije nastavka, pozdravimo na galeriji učenice i učenike Obrtničke tehničke škole iz Dubrovnika, a sada ćemo nastaviti sa [[Pljesak.]] klubom… ... [[Upadica se ne čuje.]] Kolega Zekanović, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, tražim stanku u ime Kluba Hrvatskih suverenista radi dodatnih konzultacija. Naime, 2 puta sam upitao cijenjenog ministra, generala pobjedničke Hrvatske vojske da mi izađe za govornicu i glasno i jasno kaže odgovor na pitanje hoće li se s ovim zakonom riješiti pitanje dvojezičnosti odnosno ćiriličnih ploča u Vukovaru. Treći put ga, evo ga, s ovog mjesta kao zastupnik u HS-u pozivam svog hrvatskog ministra, neka dođe za govornicu i neka odgovori. Ako neće on, ja ću odgovoriti. Neće. A to vi znate, ali volio bih da ste, evo, kao general pobjedničke Hrvatske vojske došli ovdje i rekli ono što građani moraju znati od vas kao ministra, od vas kao predlagača. Da kažete glasno i jasno ne, taj problem, glavni povod stvaranja ovog zakona nije, neće se riješiti ovim zakonom. Dakle i dalje ćemo imati problem dvojezičnosti i dalje ćemo imati provokacije sa statutima na ćirilici i dalje ćemo imati postavljanje ploča na ćirilici i dalje će ljudi poput Marijana Živkovića koji su dali svoju djecu za hrvatsku slobodu biti proganjani, a zaboravljamo da su se njihovi sinovi i oni borili pa i vi, generale, borili upravo protiv te ćirilice i simbola koji ona predstavlja, koji je predstavljala te 91. g. u Vukovaru. Dakle, ovaj zakon je trebao onemogućiti tu jednu provokaciju jednog i na jednom osjetljivom prostoru u gradu Vukovaru koji je mjesto domovinskog posebnog pijeteta, ali to se ne definira zakonom, to se definira, ja ću reći jednostavno domoljubljem.
Naravno da ću vam dati stanku. Moram reći međutim, jednu opasku. Ministar branitelja nije nadležan za to, to je ministar uprave nadležan za to i zakoni koji proizlaze iz Ministarstva uprave, ali u svakom slučaju, mi ćemo i stanku, dakle do 11 i 59. STANKA U 11,50 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 12,03 SATI]] Evo ga, stanka nam je istekla pa će sada u ime Kluba zastupnika stranke Rada i solidarnosti i Nezavisnih zastupnika govoriti poštovani zastupnik Kažimir Varda a podijeliti će vrijeme sa poštovanim zastupnikom Ivicom Mišićem. Izvolite kolega Varda.
Poštovani ministre sa suradnicima. Kolegice i kolege dozvolite mi s obzirom da ćemo obojica govoriti o istoj temi da vrlo kratko rezimiram sam prijedlog. Naime, pažljivo sam slušao dosadašnju raspravu pa sam se potrudio da dođem do Deklaracije Hrvatskog državnog sabora u Domovinskom ratu od listopada 2000. godine na temelju čega je zapravo jednim dijelom ovaj prijedlog i sačinjen. Naime, ovdje se govori o oružanoj agresiji Srbije, Crne Gore i JNA. Za mene je to daleko širi i ozbiljniji pojam nego velikosrpska agresija. Velikosrpska agresija je pojam. Nema državnosti, nemate koga tužiti, ovo je osnov za tužbe, ovo je osnov za tužbe države Srbije, za državu Srbiju i državu Crnu Goru. Da li ćemo ići na to ili nećemo druga stvar ali ovo je daleko širi pojam nego što je to sama velikosrpska agresija. Dakle, poštovani ministre, mislim da ste poštivajući ovu Deklaraciju ispravno to stavili u sam prijedlog zakona. Tijekom oružane agresije na Vukovar, dakle ono što predlagatelj i predlaže koju je izvršila Srbija, Crna Gora i JNA s oružanom pobunom dijela srpskog pučanstva u RH nisu počinjeni samo brojni zločini nad stanovništvom nego i namjerno uništavanje Vukovara i onemogućavanje života njegovih stanovnika uz nasilnu promjenu demografske strukture kao i namjerno masovno i sustavno uništavanje povijesne i kulturne baštine. Ja sam uistinu mislio da ćemo imajući u vidu i znajući nešto o Vučedolskoj kulturi, o povijesti Vukovara, o simbolu te kulture Vučedolskoj golubici da će ova rasprava u Saboru proći mirnije i s pijetetom s naše strane prema žrtvi Vukovara i žrtvi svih branitelja u Domovinskom ratu. Međutim, ne bih želio a i ne želim ulaziti u polemiku a niti mi to naš Poslovnik omogućava da repliciram na stajalište pojedinih predstavnika klubova. Shvatio sam da je cilj ovog prijedloga zakona očuvanje trajne uspomene i sjećanje na žrtvu Vukovara u Domovinskom ratu ali ono što je svakako prioritet je poticanje njegovog društvenog razvoja u svim njegovim aspektima. Meni ovdje poštovani ministre fali makar po društvenim, to je jedan širi pojam, fali mi ovdje i gospodarskog razvoja, to mi fali. Vezano to posebno i na članak čini mi se 26. u kojem vi govorite o sredstvima, sredstvima koja se osiguravaju u proračunu RH na poziciji ministarstva, mislite vjerojatno na svoje ministarstvo te proračunu jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave ako drukčije nije propisano zakonom. Ali u stavku 2. istog članka kažete: „Iznimno iz stavka 1. ovog članka sredstva za provedbu ovog zakona se po potrebi osiguravaju u državnom proračunu Republike Hrvatske na pozicijama i drugih tijela državne uprave temeljem unaprijed planiranih aktivnosti, odnosno projekata iz njihovog djelokruga rada.“. E tu očekujte amandman. Ovo „se po potrebi“ treba brisati. To znači da ministarstva i drugi izvanproračunski korisnici imaju određene programe i planove godišnje koji dolaze u Sabor sa projekcijama za naredne dvije godine. Mi bi rado vidjeli u tim planovima u proračunu i u planovima izvanproračunskih korisnika kako mi to realiziramo ovaj poseban pijetet prema Vukovaru. Ovo „po potrebi“ nema smisla. U tom smislu ćemo dati amandman da se ove tri riječi brišu. I da ja završim, a da dam kolegi Mišiću mogućnost da on malo opširnije kaže svoje. Završio bih na sljedeći način. Vukovar po našem klubu ima iznimno važno simbolično, u mnogim vidovima prijelomno pa i sudbonosno mjesto u hrvatskoj povijesti i povijesti današnje Hrvatske države posebno u formiranju modernog hrvatskog kulturnog i nacionalnog identiteta. Upravo zbog toga Vukovar predstavlja simbol otpora, žrtve i zajedništva u Domovinskom ratu i iz tih razloga će Klub Stranke rada i solidarnosti i Nezavisnih zastupnika osim ove iznimke amandmana svesrdno podržati ovaj prijedlog zakona. Hvala lijepo.
Nastaviti će poštovani zastupnik Ivica Mišić. Izvolite.
Hvala vam. Hvala potpredsjedniče Sabora, poštovani ministre sa suradnicima. Drago mi je danas da raspravljamo o Vukovaru o simbolu hrvatske obrane Vukovara. Želim reći tko je ubio Vukovar, tko je ubio mladost, tko je ubio život u Vukovaru i tko je ubio suživot u Vukovaru. Svi to dobro znamo koliko puta je sa ove govornice govoreno o Vukovaru, šta smo to napravili, šta se to danas dešava, zašto nema suživota u Vukovaru onako kako bi trebalo biti. Ja vas pitam i pitam kolege sa lijeve strane i ljude Srbe, srpske nacionalnosti koji žive u Vukovaru, zašto nema suživota? Naravno ni danas poslije 30 godina, poslije okupacije Vukovara, nitko se nije upitao zbog čega je, što se to dešava u Hrvatskoj, što se dešava u politici, što se dešava? Naravno, Srbi ne žele ni danas priznati ni ispričati se nama za sve zločine koje smo napravili u Vukovaru. Kako možete biti u suživotu s nekim tko vam je ubio roditelje, ubio vam familiju, razrušio vaš grad gdje ste živjeli, uništio toliko mladosti i moju osobnu, kad sam bio u Vinkovcima i moje djece i mojih sunarodnjaka, sjede ovdje u Saboru djeca koja su izgubili roditelje, a oni danas potenciraju i žele izjednačiti zločine. Pogledajmo kako se ponašaju u Beogradu prema zločinima u Hrvatskoj, prema zločinima u BiH. Kako se Vučić ponaša kao prvi čovjek srbijanske politike koja je napravila agresiju na hrvatsku državu. Naravno, ponaša se tako da kaže svi smo krivi, ali ne samo, a sva se krivnja pokušava sa neke strane, sa lijeve strane prebaciti na HDZ, na državu hrvatsku. Da mi nešto dobro nismo napravili, naravno, nismo napravili dok god četnici hodaju po Vukovaru, dok god nisu osuđeni, dok god izjednačavaju zločine, dok nam rade u policiji, carini, sudstvu i svugdje. Ne samo da žele biti ponizni, da se stide tih zločina koje su napravili njihovi sunarodnjaci i oni, oni se toga ne stide, gospodo, ni danas. Neki dan smo bili u dvorcu Eltzu, imali smo sastanak Vlade. Pitamo se, tko istjera Švabe 45. godine? Tolike tisuće, tisuće pobijeni, istjerani i oteti. Ista ekipa koja je danas uništila Vukovar, istjera nas iz Vukovara, istjera nas iz Slavonije, Like i svega ostalog. Naravno, ako govorimo o tome, pitate, onda se neko pitati, zašto se to spominje? Pa ja bih želio čuti od njih ovdje, evo, Srba koje želim poštivati, ima ih koji moram reći da stvarno, pristojni ljudi koji žive i rade u Hrvatskoj i naravno da želim da Srbi rade. Ali ne možete iz ovog Sabora ovdje govoriti da smo ustaše, da smo ne znam što uradili prema Srbina. Nismo, mi smo bili izazvani 90-ih godina, mi smo demokratski izabrali i srušili komunizam koji oni ni danas ne žele priznati pa nažalost, i neki iz ovog Sabora jednostavno, ne sviđa mu se valjda demokracija jer je možda .../nerazumljivo/... iz ove govornice sve normalno ono što nikad u komunizmu nismo sjeli. Što su i moga oca zatvarali i proganjali isti takvi koji danas sjede u Saboru i govore kako smo mi zločinci. Mi moramo preći, mi smo europska država i hvala Bogu da jesmo, mi moramo dati sva prava svim manjinama, a i te manjine moraju poštivati hrvatski Ustav, hrvatsku državu i hrvatski narod. Kada to ne budu radili, nek ne očekuju da će ih hrvatski narod ovdje poštivati, da će im se klanjati, dosta smo se klanjali 100 godina zločincima koji su nas proganjali, istjerivali i ubijali i od nas izmišljali zločine. Sjećam se jednog sastanka sa veleposlanikom Kanade koji je rekao ja se vama Hrvatima divim koliko ste vi demokrate ovi koji je otišao, da toliko možete izdržati, tolike provokacije Srba. Znači i drugi primjećuju da smo mi demokratski narod, narod koji želimo živjeti sa drugim narodima i narodi su ovdje dolazili i prije ovog rata i prije Jugoslavije i ... [[Govornik se ne razumije.]] i nisu imali problem. Tako su živjeli i u Bosni pa možemo, znamo sami da su nam Bosnu oteli, da su nas potjerali, evo i danas i moje Bosanske Posavine nema 200 tisuća ljudi. I opet se oni ponašaju onako kako neljudski, ne žele se ponašat da imamo jedan lijepi suživot, da naša djeca, evo škole u Vukovaru, zašto treba? Nisam protiv ćirilice, ćirilica je pismo srpsko, ništa nemam protiv toga. Ali u Hrvatskoj oni žive, trebali bi živjeti, učiti hrvatsku povijest, hrvatsku latinicu, ali neka oni imaju svoju školu na srpskoj jeziku, međutim, odvojene škole. Tko nas odvaja? Oni sami sebe odvajaju od nas. Ne žele priznati ono što su krivi. A mi sjedimo ovdje, promatramo situaciju i evo taj zakon, da, da li je to velikosrpska agresija, jeste. Ali to srpska, srbijanska, JNA-a i Crne Gore, točno dobro definirano. Možemo reći i velikosrpska, naravno, ali Vukovar, tko ga poznaje, a ja ga dobro poznajem prije rata, imao je suživot, bio lijepi grad, industrijski grad, rijedak grad u onoj bivšoj Jugoslaviji koji je sigurno bio jedan od najnaprednijih gradova. Oni su ga u triješće pretvorili. Znamo sve te slike, .../nerazumljivo/... Stazić spominje Hirošimu i ostalo, pa da, to su isto zločini, naravno, jednom bombom ubijeno sve ili 2. A ovdje su tisuće, tisuće srbijanskih agresora je bilo na Vukovaru i u Hrvatskoj i vikali su ovo je Velika Srbija. Nažalost danas imamo spomenike četničke u Hrvatskoj, to je sramotno, to je sramotno. Država Hrvatska bi morala donijeti zakone, ustvari taj zakon vjerojatno postoji da se to sruši, da se ne može ovdje četništvo u Hrvatskoj ponavljati. Nažalost u Srbiji je to normalna stvar i oni maltene vladaju sa 70% svoje, pa i sam Vučić je sam položio zakletvu četničku koju danas, došao je u Zagreb ovdje, primljen je kao čovjek, donio nam je nekakve papire koji ničemu ne vrijede, ismijao nas ovdje, praktično u hrvatskoj državi, a mislim da to više neće ići tako, da ova sada Vlada i ovo sad što se radi, mislim da se ide u jedan bolji smjer. Nadam se da ćemo biti čvršću prema tim zločinima i ti zločinci koji još ni danas nisu osuđeni, trebaju doći pravdi, o njima treba raspravljati, njih treba progoniti, ne treba im dati ... [[Govornik se ne razumije.]] nikakvom zločinu koji se desio na ovim prostorima. Nažalost iz kojih razloga, zašto to dosad nismo uradili, nije mi to jasno, ali nikad nije kasno nekoga prijaviti, a prijavljeno ima dosta. Zašto naše sudstvo to ne pokrene? Za neke su pokrenuli, ali smatram da je to jako, jako minoran broj ljudi koji su osuđeni za one zločine koji su počinjeni, ali mi naše mrtve ne možemo vratiti, evo, nažalost neće nam reći ni gdje su ni što su i toliko već tisuću i koliko naših ima nestalih, oni se jednostavno ponašaju kao da to oni nisu činili, da je to slučajno ili nebitna stvar. Bitna, jako je bitna stvar ko je ubio koga, nažalost puno djece iz Vukovara, iz čitave Hrvatske danas su ostali bez roditelja, možemo reći ljudi kojima je uništen život i koji moraju živjeti pod tim teretom, a ja bi volio da se politika još žešće s tim obračuna i da dođemo jednom do jednog uređenog društva i oni koji su, sve manjine poštujem, ali oni moraju poštivati Ustav i moraju poštivati hrvatske zakone i ponašati se onako kako jedan uljudan čovjek se ponaša u Njemačkoj, Australiji, Americi, naš narod koji je izašo i poštiva i to tražim od svih manjina da se ponašaju u našoj državi. Hvala vam.
Hvala. Sljedeći klub zastupnika je onaj HNS-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Stjepan Čuraj. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani ministre sa suradnicima, dame i gospodo. Dakle odmah u startu klub HNS-a će podržati ovaj prijedlog zakona. No smatramo da sigurno ne može ništa zakon naštetiti nego da može stvoriti jedan pravni okvir kako bi se nešto i promijenilo. Moram samo reći da ne mogu vidjeti odmah sada da će ovaj zakon kako se kaže imati pozitivan učinak na društveni razvoj vukovarskog područja s naglaskom na demografski, gospodarski, kulturni, odgojno obrazovani, odnosno znanstvenoistraživački razvoj, stabilizaciju i očuvanje mira. Ja to ne vidim iz ovog zakona, to se spominje jedino u članku 25. gdje se govori koje se ovlasti za domovinski pijetet, mir i razvoj pa je tu navedeno da ono može nešta korigirati iako kada govorimo o tom vijeću prva njegova zadaća je uredu, druga bi možda bila koja gdje on razmatra prijedloge zakona i drugih propisa i akata, sadržaja itd. koja su određena područja, praktički svi zakoni koji se odnose na sve jedinice, na sve građane, na cijelu zemlju koju mi ovdje donosimo i tako i treba biti. Oni će se nešto posebno razmatrati, to mi nije jasno, ali kažem te aktivnosti što će promatrati ne vidim baš da će to rezultirati i da to ima pozitivan učinak, što ne znači da neće, da ne može. Ja sada ne vidim kako će zakonom imati, ali to znači da neće moći. Samo … stvar je malo izražajnog dijela. Ono što je dobro, recimo u uvodnom dijelu dakle ocjena stanja i osnovna pitanja koja se trebaju urediti ovim zakonom i posljedice, kaže i to zbilja mogu se potaknuti da kaže da će doprinijeti obnavljanju života na području Vukovara odnosno potaknuti društvene aktivnosti te u duhu zajedništva, ogradnje, održavanje mira postaviti temelje budućeg razvoja s naglaskom na gospodarske, demografske te znanstvenoistraživačke aktivnosti, opet tu sada malo znanstvenoistraživački nije mi točno jasno kako će to biti. Ali recimo da taj cilj mi je razumljiv, opravdan donekle ga mogu shvatiti. No onda na zadnjoj rečenici kaže „problematika kojom se ovaj zakon bavi zahvaća prvenstveno stanovništvo vukovarskog područja odnosno hrvatske branitelje i stradalnike iz Domovinskog rata s vukovarskog područja, međutim ovaj će se zakon nositi na svu braniteljsku stradalničku populaciju odnosno stanovništvo RH koje prepoznaje žrtvu Vukovara odnosno njegovu ulogu grada heroja i uspostavi suvremene RH“. ova definicija, to je doduše samo obrazloženje to nije zakonski dio koje prepoznaje što de facto znači oni koji to ne prepoznaju za njih se neće odnositi zakon što je u protivnom sa samim Ustavom. Dakle nemoguće je selektivno donositi zakon, ne može se zabraniti pristup određeno društveno, sada da ne nabrajam svim tim aktivnostima koje će se raditi ili će neko pitat nekoga jel ti prepoznaješ ili ne prepoznaješ, ako prepoznaješ moš uć, ak ne prepoznaješ nećeš moći uć, mislim nonsens. Ne znam zašto je to uopće tako stavljeno i koji je smisao toga. Onaj svako će sebe prepoznati jel se vidi jel će obilježit i dati pijetet ili neće. Da se samo osvrnem na ovo što je nebrojeno puta ovdje rečeno i što se koristi ova tematika, dakle ovo nije zakon o provedbi Ustava, dvojezičnosti, ovo nije zakon o rješavanju pitanja nestalih, ovo nije zakon o procesuiranju ratnih zločina, ovo je zakon koji nam treba zapravo jamčiti jedno i to u jednoj jednostavnoj rečenici i s time ću i završiti. I samo da se nadovežem na tu dvojezičnost, dakle ovdje što sam čuo od kolege Zekanovića da Domovinski rat nije bio protiv pisma kojeg je uzgred on učio u osnovnoj školi nego je bilo protiv agresije, a to pismo koriste i druge zemlje u svijetu. Dakle mi nismo vodili rat ni protiv Rusije, niti protiv Bugarske, niti ostalih zemalja koje koriste to pismo. A sva smisao ovog zakona i s time želim završiti će se svesti u jednoj rečenici, da onaj tko živi u prošlosti nema budućnost. A onaj tko zaboravi prošlost riskira da ju ponovi i ne može imati svjetlu budućnost niti dobru. Zato dame i gospodo, mi ne smijemo se vraćati natrag i proživljavat nešto, ali apsolutno ne smijemo zaboraviti ako želimo imati dobru budućnost i to je ono što ćemo možda ovim zakonom i napraviti. I vratit ću se na onaj završni dio, da zbilja odamo počast, da imamo sve ono što se može od toga dobiti, da imamo područje, ali ne da kroz to da ponavljamo i živimo nego samo da pamtimo za buduće generacije i radimo na onome što je zbilja bitno, a to je da svi naši građani, svi naši građani imaju kvalitetnije i bolje uvjete za život i standard koje im mi ovdje moramo omogućiti sa okvirima koje donosimo. Zahvaljujem.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu, prvi se javio poštovani zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepo. Vukovar je mjesto posebnog pijeteta, Vukovar je mjesto hrvatskih žrtava, mjesto je velikosrpskog zločina, četničkog zločina jedne sulude politike velikosrpske koja je uništila jedan grad, pokušala uništiti cijelu državu. Vukovar je mjesto devedesetih godina koje su branili ljudi Vukovarci, a iz cijele Hrvatske, tako i ljudi iz moga Sinja. Prije nekoliko dana, jučer smo tj. imali Odbor za ratne veterane, na tom odboru je bio i Željko Poljak kojem je brat Ivica Poljak Sokol, njegove izjave naježe čovika. Ovdje kolega nije riječ o ćirilici kao pismu, ovdje nije riječ o bilo kakvom pismu. Ovdje je riječ da je velikosrpska četnička armada klala, palila, silovala, srpski ti isti zločinci šetaju pokraj svojih silovanih žrtava i Sajmištem i Vukovarom i provociraju. Zato mi je žao gospodo koja niste imali hrabrosti poslušnički ste slušali čelnike sadašnje vlasti, uvaženi ministre vi ste tribali također biti na prosvjedu prošle godine u Vukovaru gdje nije bilo politike koju je sazvao gradonačelnik Penava i njegovi suradnici. Krik žrtava koji pričaju kako njihovi zločinci slobodno šetaju. Višestruko silovane žene pričaju, zamislite žene pričaju pa zrak se para, svaki onaj pedalj krvlju je natopljen. I ne možemo mi ovdje ćirilicu govoriti o ćirilici kao pismu, da to je pismo koje se upotrebljava koje je upotrebljavamo, međutim Vukovar je nešto drugo. Zato ponižavanje Marijana Živkovića zbog razbijene ploče, to je bilo ponižavanje osobe, izrugivanje osobe jel na tenkovima je pisalo bit će mesa klat ćemo Hrvate od njihovih susjeda Srba koji žive sada u Vukovaru. Ali uvijek kada govorimo o nacionalnim manjinama da se neki ne bi uvridili, nacionalne manjine u Hrvatskoj su dale veliki obol u Domovinskom ratu. Samo 9.000 Srba je bilo u hrvatskim postrojbama od HOS-a, Hrvatska policije i Hrvatske vojske i dali značajan obol u obrani u sve tri postrojbe su bile. Međutim, da li Šoškočanin četnik zaslužuje onakav spomenik ili šta li je ono? Da li zaslužuje u Vukovaru toliki spomenik? Taj koljač gospodine Maras ako vas zanima, ako vas zanima već kada postavljanje pitanje iz klupe objasnite gospodinu Nenadu Staziću koji je bio u toplome kao novinar koji bi tribao hvaliti onoga koga proziva jer najveće koristi od Hrvatske države imaju takvi likovi koji su ufoteljeni bili cijelo ovo vrijeme i rugaju se sa žrtvom Vukovara, sa žrtvom Vukovara. Ma ne može meni ni Plenković ni Kolinda ni Vučić naredit da ne spomene se ovdje velikosrpska agresija u ovome zakonu, kako će mi naredit. Kada je Penava gradonačelnik sazvao taj skup veliki skup koji je bio žrtva, krik, krik, jauk žrtava, jauk žrtava u Vukovaru ja sam bio sa svojom kolegicom Ines Strenja Linić i nevjerojatno mi je da je kolega Đakić pozivao ljude da ne idu tada na poziv Penave. I zato me čudi sada šutnja gospodina Penave jel člankom 3. ovoga prijedloga zakona ne rješava se problem. A znate šta je problem? Problem je šta imamo svako malo postavljanje čak jumbo plakata gdje je Zadro poginuo, heroj Domovinskog rata prvi general kako je Srbin biti u Hrvatskoj. Kako je Srbin biti u Hrvatskoj na ćiriličnom pismu, jel to provokacija gospodo, a vi ste zajedno s njim kolegice i kolege? Bolje bi bilo da je napisao gdje je dr. Ivan Šreter na ćiriličnom pismu Milorad PUpovac vaš partner vječiti partner zbog koga se odgađaju tematske sjednice odbora za veterane na poziv udruga iz Domovinskog rata, Specijalne policije, gardijskih postrojba i naravno primio ih je predsjednik Sabora. Zbog čega se odgađa rasprava? Treba vam uz izbore. O žrtvi kada govorimo onda meni neće nitko narediti ni Vučić ni KOlinda Grabar Kitarović koja ga je primila, prostrla crveni tapet ispred njega, postrojila hrvatsku počasnu postrojbu, a on se izrugao. Umjesto popisa nestalih on je donio gruntovnice s toga područja. Da. Četnika Aleksandra Vučića koji želi da se prikaže pokajnikom. Ne, on nije pokajnik dokle god ne dostavi svako ime do zadnjega slova, ime i prezime nestaloga. Dok ne riješi problem naših logoraša i naših nestalih, dok ne plati ratnu štetu nema se tko ispred njega da ima dobru volju postrojavati, ma bila to Grabar Kitarović predsjednica, bilo tko. I u predizborno vrijeme vjerujte mi ovakvi zakoni ne donose ništa dobro. I na zadnji dan skupa u Vukovaru će se mavat s ovim jeli gori žrtvama. Ali nije riješen problem jer se može riješiti Ustavnim zakonom o pravima nacionalnih manjina, članak 8. koji je ovdje prepisan. Imamo mi li mi kolegice i kolege volje od kolege Stazića koji nije ovdje do vas ovamo da svi zajedno sidnemo i to mjesto jednom zauvijek najprije pustimo mir tim ljudima da gore ne čuje se krik i jauk tih ljudi kada prolazimo Vukovarom kada dođem u Vukovar, često sam u Vukovaru mi moramo zaustaviti napade i nasrtaje na osjećaje tih ljudi. To je naša obaveza kolegice i kolege, to je naša obaveza. Nije naša obaveza samo klanjati se ako naredi neki činovnik iz Europe bilo Aleksandar Vučić, bilo netko drugi. Ja mislim da moramo imati konsenzus u ovome slučaju. Ovdje se ne radi o ćirilici kao pismu, ne radi se o mržnji nacionalnim manjinama, ne radi se ovdje, nego se ovdje radi o žrtvama, o ljudima, čak ljudima srpske nacionalnosti koji nemaju svoj mir, koji su branili Vukovar. I sve žrtve Vukovara su zbog velikosrpske agresije. A u ovome zakonu, evo malo prije su kolege, malo prije su mene govorili Varda i Mišić da se nalazi velikosrpska agresija, ne, ne, nalazi se u obrazloženju gdje se spominje država Srbija i Crna Gora ali velikosrpska agresija ne. Uzrok žrtava i sa srpske strane, tada srpske vojske i Hrvatske velikosrpska četnička agresija jer nisu marsovci napali Vukovar. I mi da bi zaustavili ovu harangu, poglavito predizborno pumpanje bilo sa strane vas ili vašeg koalicijskog partnera SDSS-a mi moramo naći konsenzus da to mjesto bude mjesto od posebnog pijeteta i sva obilježavanja, tu već postoji, sve što u ovome zakonu, ništa nova nema ali se ključno pitanje ne rješava zbog čega je Marijan Živković završio i proganjan i zbog čega je na sudu ponižen jer mu je sutkinja rekla da u samoći tuguje za svojim sinovima. I riječi Željka Poljaka, moga Sinjanina na odboru vanjskoga člana, dođe čovjek da se naježi. Njegov brat je otišao iz Sinja braniti Vukovar uz Andriju Alčića iz drugih krajeva, bio je postao i zapovjednik sajmišta, poginuo je u policijskoj postaji u Vukovaru. I kad vam čovjek kaže otvoreno ovim zakonom se ništa ne rješava, ako stavite ćiriličnu ploču a razuman je čovjek, vjerujte mi, hrvatski je branitelj, ako stavite na policijsku postaju u Vukovaru ćiriličnu ploču ja obećajem onim gore Vukovarcima i živima s kojima se on, citiram ga s kojima se on svaki dan čuje jer svaki dan živi Vukovar, ja ću je razbiti. Da li treba te osjećaje više gajiti, da li će to riješiti mir? I vijeće, vijeće 17 ljudi, 3 samo iz Vukovara iz udruga. Pa brojne su me udruge zvale evo i Željka su zvale koje se ne slažu baš sa ovakvim načinom rješavanja problema u predizborno vrijeme gdje se ne definiraju one stvari koje su uzrok problema. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo jednu povredu Poslovnika, kolega Đakić je dignuo, čini mi se povredu Poslovnika. U čemu je povrijeđen ... [[Govornik se ne razumije.]] , točka je povrijeđena.
236. kolega Bulj je povrijedio Poslovnik govoreći neistine na temu ... [[Govornik se ne razumije.]] teret mojega imena, da sam ja pozivao branitelje da ne idu na prosvjed. To je apsolutno netočno. Kolega Bulj, stvar je sljedeća da je u naš termin koji je dogovoren s gradonačelnikom, gradonačelnik uveo prosvjed i ja sam samo rekao da neću sudjelovati u njemu. Stoga nemojte govoriti neistine nego govorite ... [[Govornik se ne razumije.]]
Kolega Đakić, dakle nije povrijeđen Poslovnik, prvo, točka 236. govori općenito o cijeloj priči, dakle uopće ni, promašili ste članak. Drugo, ono što sam ja više puta već ovdje rekao, ja ne mogu procjenjivati i ne želim procjenjivati da li netko ovdje laže ili ne laže. Jer to nije niti moja uloga niti ja to mogu raditi, po mom vlastitom uvjerenju nažalost vrlo često se ne govori istina ovdje ali to je moje vlastito uvjerenje zbog toga ne mogu nikome govoriti da je povrijedio Poslovnik. Ja vas molim sve lijepo nemojte zlorabiti instituciju povrede Poslovnika ako želite replicirati, replicirajte ljudima. Mi imamo instituciju koja omogućuje da kažete sve što mislite. Ali od sada na dalje neću više tolerirati da se zlorabi institucija povrede Poslovnika, lijepo molim. ... [[Upadica se ne čuje.]] Kolega Maras, ja još uvijek vodim sjednicu. ... [[Upadica se ne čuje.]] Ne, ne zbog toga i vi vrlo dobro znate zašto sam ... [[Govornik se ne razumije.]] Kolega Bulj, vi inzistirate na povredi Poslovnika? Ja sam lijepo zamolio nemojte se prepucavati sa povredama Poslovnika a replicirati. ... [[Upadica se ne čuje.]] U redu, ja sam svoje rekao a vi učinite svoje. Izvolite.
Kolega Đakić je povrijedio članak 238. jer jednostavno je mogao replicirati, pogriješio je i članak znači na koji se pozvao na povredu Poslovnika i naravno govoreći neistine jer je javno izjavio da to organizira MOST i još neki taj skup a nije istina, ja mogu naći tu izjavu kada je izjavio da ispred sabornice, da to MOST organizira. U biti to je bio poziv gradonačelnika Penave, koji je u vašoj strani a propo, u vašoj stranci. Prema tome, apsolutno vi ste rekli da na taj prosvjed nećete ići da organiziraju neke male, marginalne, marginalci, ... [[Govornik se ne razumije.]]
Ja sam to i rekao i zamolio da se ne čini ovo što ste sad učinili i zato vam dajem opomenu. I svakom ću od sada dati opomenu tko će kršiti povredu, institut povrede Poslovnika. Imamo dvije replike, prva je poštovanog zastupnika Miroslava Tuđmana, izvolite.
Hvala vam. Kolega Bulj, ja razumijem vaš emocionalni, opravdani emocionalni naboj ali ne razumijem zašto vi inzistiranjem na velikosrpskoj agresiji abolirate Srbiju, Crnu Goru i JNA od agresije. Jer ideologije se mijenjaju, znamo Crna Gora je odustala od te svoje ideologije, Srbija još nije, sa formulacijom, pravnom formulacijom koja je ... [[Govornik se ne razumije.]] , koja ovdje stoji u obrazloženju ovog zakona a obrazloženje zakona nije nešto što je nevažno nego je to uputa kako se zakoni primjenjuju i tumače a vi sa ovakvim vašim inzistiranjem abolirate i Srbiju i Crnu Goru i JNA od agresije i zločina koji su počinili i to naprosto nema smisla što radite jer niste svjesni pravnih konsekvenca onoga što govorite.
Poštovani zastupnik Bulj.
Gospodine Tuđman, ni Srbija država ni Crna Gora ni jedna se ne spominju u ... [[Govornik se ne razumije.]] obrazloženju u ovome zakonu. I vi to znate … ... [[Upadica se ne čuje.]] ali, vi to znate vrlo dobro, u obrazloženju da, vi govorite o obrazloženju, vi govorite o obrazloženju. Velikosrpska agresija je kriva za ovo i ja znam da vi mislite kao i ja g. Tuđman ali ne smijete reći. Znate da je Vučić izjavio da je razgovarao sa predsjednicom Kolindom Grabar-Kitarović. Ja sam od vas očekivao da ćete se vi očitovati da zbog čega je primila Kolinda Grabar-Kitarović četnika Vučića bez da je riješila ratnu štetu, bez da je riješila nestale iz Vukovara, logoraše, primila je četnika Vučića vaša kandidatkinja za predsjedniku Republike i sadašnja predsjednica. Niste tada bili glasni. Volio bih, vi ste trebali biti u Vukovaru na poziv i krik Vukovaraca pa bi vidjeli spominje li se velikosrpska agresija pa naravno da je tu sudjelovala Crna Gora, JNA i Srbija.
Hvala lijepo. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Raguža. Izvolite. Kolega Raguž, izvolite, ja sam vas prozvao.
Kolega Bulj, u okviru vaše rasprave vi inzistirate na pitanjima koja izlaze iz okvira ove teme, odnosno ovoga zakona koja se rješavaju zakonima o oblasti pravosuđa, gospodarstva i drugim pitanjima. Naglasak ovoga zakona za koga sigurno jer se radi o Vukovaru treba i hrabrosti i mudrosti naglasak je na identitetskom, suvremenom dakle odnosu hrvatskog naroda, hrvatske nacije prema razdoblju Domovinskog rata, prema poštovanju žrtve Vukovara ali isto tako zbog ključne ideje na kojoj je stvorena moderna Hrvatska, ideje pomirbe i odnosa prema stradanjima drugih u RH. Zato u okviru vaše rasprave ne stoje ti elementi koji se odnose na druga područja društvenog gospodarskog života u RH a cijenim da je ovaj zakon upravo riješio ona ključna pitanja, identitetska i zato on i vrijedi.
Hvala. Poštovani zastupnik Bulj.
Kolega Raguž, vi ste svjesni da ovim zakonom nije ključni problem riješen a to vidite u članku 3. Gospodin Živković je bio proganjan od hrvatskih institucija, Marijan Živković, čovjek koji je izgubio dva sina i kojemu na suđenju mu je sutkinja rekla da tuguje u samoći. Vi znate što je uzrok ovoga problema, žao mi je što niste bili na poziv gradonačelnika vaše stranke Ivana Penave prošle godine u 20.-tom mjesecu gore u Vukovaru da čujete krik tih silovanih žena, dođite, poslušajte, nemojte se opravdavati. Ako smo mi složni onda vi dignite se i reci mi ćemo prdložiti promjenu Ustavnog zakona o nacionalnim manjinama, članak 8. za područje Vukovara. Evo ja vas pozivam, vi ste većina. Pozivam i Milorada Pupovca koji je s vama pa zajedno to riješite, ali ne smijete, ne smijete pa trpite ... [[Govornik se ne razumije.]] Vukovaru ... [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepa. Sljedeća pojedinačna rasprava biti će poštovanog zastupnika Gordana Marasa. Izvolite.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Nažalost rasprava do sada je obilježena kao što sam rekao i uvodno predizbornim temama i predizbornim stvarima. Evo recimo kolega Bulj uporno inzistira na dvije stvari misleći da će na taj način napraviti neki minus predsjednici Republike i promovirati svog kandidata, HDZ predlaže zakon također u predizborno vrijeme da bi možda povećao šansu svojoj kandidatkinji i to je u biti ono što nije dobro i na čemu sam i u uvodnoj replici inzistirao a to je da ne koristimo Vukovar i teme oko Vukovara zbog predizbornih potreba nego zbilja da napravimo jedan konsenzus koji postoji, znači to uopće nije sporno. Neće nitko biti protiv ovog zakona niti protiv toga da konkretno i bolnicu u Vukovaru da joj damo značaj koji, više nego koji sada ima, odnosno koji zaslužuje. I nema nikakve potrebe da sada evo kolega Bulj inzistira na izrazima velikosrspska agresija zato što je navodno Kolinda Grabar-Kitarović obećala Vučiću da to neće spominjati i to je njegova sada vjerojatno jedna od glavnih motivacija da to 6 puta spomene u svojoj raspravi ili pitanje ćirilice da potencira kao da je borac protiv pisma. Znači to je, to je sada nešto šta je očito izgleda najveći problem nekima u Hrvatskoj da li je pismo ovakvo ili onakvo. Znači mi moramo biti svjesni da građani RH pogotovo manjine imaju svoja prava i ne treba se non-stop vraćati na to i stvarati od toga najveći problem. Znači Vukovar je pitanje ne samo prošlosti nego i budućnosti i trebamo na taj način odati poštovanje gradu koji zauzima posebno mjesto u svim našim srcima, mislima i svemu onome što je. Znači apsolutno se ne slažem sa kolegom Buljem i njegovom raspravom. Mislim da nije dobro na taj način inzistirati na temema koje dijele naše društvo. Znači uopće nije sporno šta mi mislimo i kakva je bila agresija na Hrvatsku i tko su bili vinovnici pa i sadašnji predsjednik Srbije je nažalost u Hrvatskoj nanio puno štetnih stvari, promovirao je određene stvari koje su poticale agresiju na RH i to je tako. Znači tog smo svi svjesni ali ne treba od toga stvarati unutar političku temu kako bi se to projiciralo na naše izbore i kako na kraju krajeva ne bi riješili apsolutno ništa, evo. Znači bilo bi dobro da kao političari u RH gledamo kako ćemo otvoriti budućnost za Vukovar i za Vukovarce i Vukovarke i kako da na neki način zaštitimo taj dio svoje povijesti, emocije koje prema Vukovaru osjećamo. Tako da bez obzira na sve kolega Bulj niste u pravu i ne treba na taj način postavljati stvari. Možda djelomično postoji mali žao što ste dva puta HDZ doveli na vlast, tad vam Milorad Pupovac nije smetao, drugi puta u koaliciji, sad vam najednom jako smeta. Znači, sa te strane, sa te strane, što vam nikada, … [[Upadica: Ne razumije se.]] kako nije bio, pa jel bio dio većine Andreja Plenkovića, a na pri proračun je glasao isto Milorad Pupovac [[Upadica: Dobro, molim vas, molim vas, nemojmo dobacivati iz klupa.]] ma ne mislim to je nešto što ja mogu shvatiti i mogu shvatiti intenciju kolegica i kolega iz MOSTA da preko gospodina Škore treći puta pomognu HDZ-u da dođe na vlast ako se Andrej Plenković makne. Znači, to je očito sad glavna tema unutar ovih predsjedničkih izbora, tko će biti u HDZ-u predsjednik pa da MOST ponovo može sa HDZ-om otići ovaj jer kolega Bulj dok je bio na skupu Miroslava Škore vjerojatno je pljeskao kad je pozvao Miroslav Škoro glasače HDZ-a da glasaju za njega ne, jer je on istinski HDZ-ovac, a ne Andrej Plenković i Kolinda Grabar Kitarović. Tako da, morao sam ovo reći zbog toga što mi se jednostavno ne sviđa petljanje izbora i predizborne kampanje u teme koje bi trebale biti nadkampanjske, nadstranačke, koje bi bile trebale biti najvažnije svima nama zbog nekih sasvim drugih motiva, a ne tih motiva tko će dobiti na izborima ili tko će dobiti glas više ili manje, je li gospođa Kitarović rekla ovo ili ono, da li je vodila djecu 2005. ili 2000. ili '99., znači to nisu stvari koje bi trebale dominirati kada pričamo o ovom zakonu. Ja ću dati osobno podršku i ono što sam zamolio ministra, molim ga i dalje, nemojte od Vukovara raditi uvijek predizbornu priču. Gospodin ministar je rekao u svom uvodno izlaganju da je i blagdanska ova problematika također proizlazi iz ovog zakona. I ona je također dio predizborne priče zbog toga što se na taj način sada mijenjao i Zakon o blagdanima i totalno promijenio opet koncept, ne samo za 18.11., nego i za neke datume prije. Znači, mi moramo imati državu i moramo imati dogovore koji će vrijediti za veliku većinu odnosno ne, koji će vrijediti za sve, ali koji će imati konsenzus velike većine našeg društva, a ne da se parcijalno od izbora do izbora mijenjaju i blagdani, da se mijenjaju i zakoni kako to nekome odgovara. U pravilu odnosno ne u pravilu nego uvijek je to HDZ inicijator toga. Znači SDP nikada nije na taj način niti potezao određene zakone vezane uz nacionalne neke teme, povijesne teme, teme koje su jako emotivno vezale, vezale naše građane. Sa te strane, evo kažem još jednom mogu dati podršku ovome. Volio bi kada bi se u Vukovaru uz ovaj dio i bolnice i obilježavanje ovih mjesta gdje su hrvatski građani branitelji, stanovnici Vukovara i svi oni koji su bili tamo prošli ogromna stradanja, naravno da se ta mjesta proglase i da im se da određeni veći značaj nego što je to sada, ali volio bi da u Vukovaru imamo jedan dio koji se odnosi na budućnost. Ne znam da li je to tko spominjao, kako samo krenuli sa ovim školama gdje djeca dolaze učiti o Vukovaru i sve ono šta je u Vukovaru bilo i kako se Hrvatska branila, generacije koje tada nisu bile rođene, bilo bi možda dobro da se napravi nešto što će, da li kao neki fakultet koji će se baviti određenim temama, kampus ili nešto gdje će se buduće generacije moguće školovati, mislim da za to postoji prostor. To bi bilo nešto šta mislim da bi Vukovaru pogotovo u ovoj situaciji kada dosta ljudi odlazi od tamo i kada se ljudi idu trbuhom za kruhom po cijelom, po cijelom svijetu, možda ne bi bilo loše da imamo tamo mogućnost da se napravi neko sveučilište, veleučilište ili nešto gdje bi mladi ljudi učili za budućnost i da to bude jedan zalog koji bi pokazao da je Vukovar mjesto odnosno grad koji spaja mlade ljude iz cijelog svijeta. Znači sa ne govorim samo o regiji odnosno o susjednim zemljama nego da dolaze ljudi iz cijelog svijeta i da se tu školuju. Mislim da je Vukovar kao grad imao jaku industriju i poljoprivrednu i određenu ja bih rekao, druge određene grane, znači postalo bi prostora da se tu na taj način nešto napravi. Ali još ona glavna stvar koju sam rekao na početku, reći ću i sada, molim sve da isključe te svoje stranačke izborne motive, pranje savjesti i sve ono što ide uz to i da jednostavno puste Vukovar što se izbora tiče na miru, nego da ako već postoji mogućnost, a postoji mogućnost da se napravi jedan konsenzus oko toga da to ne kvarimo na način na koji se dosta često počinje kvariti. Jer predsjednički izbori ili parlamentarni izbori su svakih 4 ili 5 godina, ljudi dolaze i odlaze, kandidati se kandidiraju, pobjeđuju ili gube, a Vukovar će siguran sam ostati zauvijek posebno mjesto za sve naše građane, za nas, za našu djecu i generacije koje dolaze. I mislim da zaslužuje da ga lišimo toga, da ga lišimo i ovakvih rečenica i šta piše koja riječ u zakonu, mislim da to sigurno neće pomoći da imamo drugačiji osjećaj prema Vukovaru i da Vukovar dobije još mjesto koje više zaslužuje nego šta to ima sada jer sam siguran, jer sam siguran da ćemo se oko toga svi složiti. Znači nema ni jedne osobe koja ovdje nije bila u Vukovaru, nema ni jedne osobe koja se nije poklonila žrtvama u Vukovaru, koja to ne radi svake godine. Znači svi mi mislimo isto o Vukovaru, o velikosrpskoj agresiji, o Domovinskom ratu bez obzira kako će netko to pokušati omalovažiti zbog neke stranačke svoje priče. Vjerujte mi tu smo svi na istoj strani. Hvala vam lijepo.
Hvala. Vaše izlaganje je izazvalo priličan broj replika. Idemo redom, prva je poštovanog zastupnika Hajdukovića.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Kolega Maras dobro, dobro ste rekli i zapravo me čudi što desna strana sabornice odbija priznati da je ovo predizborni zakon. Tri godine kažu je inicijativa bila da se sličan zakon donese, zašto se donosi baš sada? Jako dobro pitanje. Isto kao i niz pitanja drugih koje ste postavili, koliko će Vukovaru zapravo biti bolje i koliko će Hrvatskoj u cjelini biti bolje od ovog zakona. Ali to vam je znate politika HDZ-a. Puna su im usta zajedništva a sve čine da razjedine hrvatske građane. Puna su im usta pravde i jednakosti a vidjeli ste porezne zakone, superhik porezne reforme, bogatima daje više onima koji imaju, onima koji nemaju daje manje. Puna su im usta demokracije a sustavno ignoriraju institucije koje su zadužene za čuvanje tog istog demokratskog poretka, to je politika HDZ-a pa me zato ovakav zakon u ovo vrijeme uopće ne čudi.
Odgovor poštovanog zastupnika Marasa.
Hvala lijepo g. Hajduković. Mene je uvijek čudilo i zanimalo me zbog čega ljudi iz HDZ-a imaju potrebu toliko uzdizati svoje osjećaje prema Vukovaru, doprinos itd., evo vidite da sad predsjednica RH proziva Škoru zato šta je čovjek otišao u Ameriku a ona je radila kao službenica ne znam gdje u ministarstvu ili negdje za 90 maraka ali ima potrebu reći da je ona nešto više doprinijela od nekog drugog. Ja polazim iz pozicije da mi svi imamo iste osjećaje prema Vukovaru, svi ovdje, ne bih nikoga htio uvrijediti na taj način da mu kažem e ti misliš o Vukovaru ovo ili ono a ovaj misli na drugačiji način. Znači za mene tu uopće nema razlike niti bih htio da ima razlike među nama. Zbog toga, ja to zbilja ne razumijem i žao mi je što HDZ to komercijalizira da bi pomogao sebi sa poenom ili dva na izborima ovim ili onim, mislim da to n ije u redu i sa time bi trebalo stati. Hvala lijepa.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Vučetića.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Sabora. Poštovani kolega ispravno ste uočili da se Vukovar može i da se često politički instrumentalizira. Kada se Vukovar politički instrumentalizira onda je riječ o političkom, povijesnom i emocionalnom sadizmu. Tu nema pozitivnim emocija. Pijetet je sjećanje na žrtvu i sjećanje na počinjeno zlo ali s druge strane kroz sadizam progovara zlo sjećanje ili zlopamćenje a zlosjećanje ili zlopamćenje je ono u kojem se Vukovaru oduzima život. Kad se Vukovaru daje politički život zbog političkog sadizma da bi neki kandidati profitirali na rekonstrukciji vlastite povijesti i stvaranju privida vlastite povijesti radi se o zlopamćenju. Kada se radi o sjećanju na počinjeno zlo onda u Vukovaru nastaje život pa i život ćirilice.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Marasa.
Pa ja se s vama mogu složiti u tom dijelu jer kad vidite koje teme dominiraju, kada vidite da je obično to negativna emocija, kada vidite, evo netko je danas rekao kako gradonačelnik Penava, kako je postupio u jednoj situaciji bacivši Statut grada Vukovara. Znači to su sve više-manje na žalost negativne emocije. Znači mi moramo tom gradu i tim ljudima koji tamo žive dati neki optimizam, n adu, kako bih rekao budućnost. Znači ako mi inzistiramo a nažalost u našoj politici većinom se stvori negativna priča da li je Đakić naredio da se ide na prosvjed ili da se ne ide na prosvjed. Znači da li je instrumentalizirala se branitelje na ovaj ili onaj način, znači to su sve negativne priče. Znači to je nešto što opterećuje našu državu, naše društvo i naše građane. I ja apeliram još jedno na HDZ da pusti ljude, da im jednostavno da mira. Hvala lijepo.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Bulja.
Hvala lijepo. Pa od najuspješnijega ministra u ovome slučaju meni se čini obrta koji je napravio i najveći razlog od '90.-te godine nisam ništa drugo ni očekivao. Nisam očekivao ništa drugo jer kada vidim da on spominje samo predsjedničku kampanju i da mu je problem predsjednička kampanja, nisam o tome govorio. Ja sam govorio da se više nikada ne dogodi, kao što je to bilo za vrijeme vas da šaljete policijske kordone na Marijana Živkovića čovjeka koji je dao dva sina, da se ne dogodi više slučaj Darka Pajčića. Ja ovdje vas pozivam sve a vi ste okrenuli na predizbornu kampanju. Zašto, još se podsmijavate, još se posmijavate. Da, vama je teško što se netko drugi kandidirao van inkubatora Budimira Lončara pa bio to Zoran Milanović ili Grabar-Kitarović, van Ministarstva vanjskih poslova iz istog inkubatora a meni ne namećete da sam ja govorio o predsjedničkoj kampanji, ja sam govorio svoj stav o problemu Vukovara i Vukovaraca.
Odgovor poštovanog zastupnika Marasa.
Pa kako niste govorili o predizbornoj kampanji? Znači aludirate kada govorite o velikosrpskoj agresiji, onda aludirate na to da je gđa. Grabar-Kitarović obećala g. Vučiću da to neće spominjati. Kako to nije predizborna kampanja? Pa niste vi baš tako naivni. Možete ovako se praviti malo naivni ali niste vi baš tako naivni. Jedino što kod vas osjećam je zbilja ta frustracija da ste HDZ dva puta doveli na vlast. I da si to ne možete oprostiti i da sada pokušavate… ... [[Upadica se ne čuje.]] I sad, i sad pokušavate, sad pokušavate oprati svoju savjest, mislite i maštate o tome da smijenite Andreja Plenkovića da bi netko novi u HDZ-u došao kojeg bi opet doveli na vlast. Evo to je vaš plan. Pa recite tako iskreno svima. Neka to znaju. Pa šta, nije to sramota g. Bulj, dovesti HDZ tri puta na vlast, pa nije. Za vas nije, za mene bi bila velika sramota ali za vas to očito nije sramota. Hvala lijepa.
Hvala. Kolega Bulj, vi ste digli povredu Poslovnika? Sigurni ste u to? Dobro. U čemu je povrijeđen Poslovnik, koji članak
Hvala lijepo predsjedavajući. Hvala lijepo g. predsjedavajući, članak 238. jer mi stavlja kolega Maras riječi koje ja nisam niti spomenuo. Što se tiče velikosrpske agresije ja sam reagirao kada je dolazila ovdje, kada je dolazio Milanović, kad je dolazio Vučić a problem kampanje apsolutno mene ne zanima, ja govorim o Vukovaru, a nisam kao vi, nisam kao vi, najuspješniji ministar i žao mi je zaista šta vi niste nastavili jer da ste nastavili bilo bi bar 10 puta gore nego sada. Hvala lijepo.
Kolega Bulj, vi ste izgleda namjerno niste htjeli čuti ono što sam ja rekao, a to je da ću kažnjavati zlorabljenje onih, zlorabljenje onih odredba Poslovnika koji zapravo uopće se ne odnose na to. I temeljem Članka 240. stavak 1. izričem vam sad opomenu s oduzimanjem riječi. Idemo na slijedeću repliku, a to je poštovanog zastupnika Sladoljeva.
Poštovani kolega Maras, vi ste s ovom svojom raspravom uvrijedili inteligenciju veliki broj, dio naših građana jer ste ime rekli da će ova naša rasprava, koju ne smatram baš previše intelektualnom polučiti nekome neke političke poene ili neki izborni rezultat. Pa zar vi stvarno mislite da hrvatski građani ovaj mogu padati na takve ove? Oni su već odredili da kad, politički stavovi se znaju. Dakle, vi ste za ćirilične ploče u Vukovaru, mi nismo. Osim toga rekli ste u svojoj raspravi da ćirilične ploče dijele hrvatski narod, pa sve ankete pokazuju da velika većina hrvatskih građana smatra da još nije vrijeme da se uvode ćirilične ploče. To uopće nije dijeljenje hrvatskog naroda, ako velika većina, a pogotovo Vukovaraca, pogotovo Vukovaraca kojih se to najviše tiče. Dakle, nema tu dijeljenja.
Odgovor poštovanog zastupnika Marasa.
Hvala lijepo. Gospodine Sladoljev, nisam se ja uopće ovdje referirao na hrvatske građane nego na pokušaj pojedinaca, konkretno ovdje predlagača Vlade RH i konkretno kolege iz MOST-a Bulja da na ovoj temi imaju određeni politički benefit odnosno da na predsjedničkim izborima promoviraju jednog ili drugog kandidata. Ja se nadam da ste u pravu i da to ljudi prepoznaju i da neće to honorirati. Ako ste u pravu tim bolje, ali to ne znači da njihov pokušaj nije dobar odnosno da je njihov pokušaj dobar i da to tako treba raditi. Ja mislim da ne treba raditi i zbog toga sam na taj način reagirao. Znači, apeliram i dalje i na vas i na kolege iz HDZ-a nemojte raditi i nemojte na Vukovaru pokušavati ubrati politički poen ili dva. Hvala lijepo.
Slijedeća je replika poštovanog zastupnika, ne zastupnice Petrijevčanin Vuksanović.
Hvala lijepa. Pa poštovani kolega Maras imali ste konstruktivnu raspravu i dobro ste primijetili da kolega Bulj, koji nažalost sad nije ovdje, manipulira s dvije stvari, a jedna je pojam velikosrpske agresije. Kolega Bulj nažalost zbog nepoznavanja povijesnih činjenica ne zna da je pojam velikosrpska agresija uži pojam od onog koji je napisan u obrazloženju zakona. To bi značilo da je agresiju na Hrvatsku izvršila samo Srbija, a ovdje lijepo piše da je agresiju na Hrvatsku izvršila Srbija, JNA, Crna Gora te pobunjeni Srbi u Hrvatskoj. Dakle, ovo je onako kako je, a to što kolega Bulj govori to je manipuliranje. Dakle, on poznaje povijesne činjenice. Šteta što sad nije ovdje, jer da je ovdje mogao je to naučiti. Hvala lijepo.
Poštovani zastupnik Maras.
Hvala lijepa. Nije mi drago šta je kolega Bulj dobio opomenu sa oduzimanjem riječi ovaj mada kako bi rekao striktno držanje pravila nije na dijelu non stop. Na neke se to primjenjuje, na mene čak zadnji puta i preekstenzivno, ali i to ovisi naravno o predsjedatelju, ali u pravu ste. Znači sa te strane, sa te strane kolega Bulj pokušava, rekao sam poentirati na temi da je Kolinda Grabar Kitarović obećala gospodinu Vučiću da se neće spominjati ta terminologija. I to je jedini razlog zbog čega se tu toliko to spominje i inzistira na pisanju, da bi se onda sutra reklo evo vidite HDZ od toga bježi. I to je ono što reko, znači guranje predizborne tematike, tema u Zakon o Vukovaru šta ja mislim da nije dobro. Hvala lijepo.
Slijedeća replika poštovanog zastupnika Raguža.
Kolega Maras u prvom dijelu vaše rasprave čovjek se može obradovati kako ste vi naglasili najbitnije elemente ovoga zakona i kazali kako ćete poduprijeti ovaj zakon iz razloga što on koordinira rad znanstvenih, obrazovnih i odgojnih ustanova na pitanjima Domovinskog rata kada je Vukovar tema i to je dobro da na taj način pristupate ovomu zakonu, ali ste u drugom dijelu vaše rasprave, ponukani raspravom kolege Bulja otišli u pravcu politizacije ovoga zakona povezujući ga sa predizbornim vremenom. Uvijek će biti izbora, ali treba raditi i cijenim da je upravo ovaj zakon na tragu te poruke da treba raditi i pomicati stvari naprijed i uspješno se to napravilo s ovim zakonom kada je u pitanju Vukovar. Hvala.
Poštovani zastupnik Maras.
Nažalost teme su takve, to ne forsiram ja, to forsiraju i kandidati odnosno kandidatkinje. Zbog čega bi predsjednica uopće trebala isticati kad je ona vodila svoju djecu, nerođenu još u to vrijeme da posjete Vukovar ili za koliko je maraka tad radila u službi ministarstva dok proziva drugog kandidata da ga uopće nije bilo u Hrvatskoj. Znači sve je to vezano nažalost u ovom trenutku uz predsjedničke izbore i zato bi bilo dobro da se ovaj zakon predložio pola godine ranije ili godinu ranije. Mislim da je bilo dovoljno vremena da se to napravi. Znači u ovoj situaciji u kojoj smo sada te teme se neminovno vežu uz izbore i to nije dobro i sa te strane evo još jednom samo mogu apelirati na predlagače da to više ne rade. Imat ćemo slijedeće godine parlamentarne izbore, nadam se da nećemo drugo čitanje zakona imati u 6. mjesecu. Hvala lijepo.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Đakića.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Maras lijepo ste govorili o ovom zakonu i zapravo sam zadivljen kako ste to pozvali na zajedništvo u pijetetu prema žrtvi i donošenju ovoga zakona samo sam zabrinut, ne znam u kojem ste klubu jer vaš predstavnik kluba je govorio o besmislici i beznačajnosti i bez … ovoga zakona. Mislim da niste ili u istoj stranci ili u istom klubu. Ispred kluba je govorio Stazić i rekao je ovaj je zakon bezveze. Da li vi tako mislite ili ne mislite, ja iz vašeg izlaganja sam zaključio da vi podržavate ovaj zakon i stoga mislim da niste u istom klubu i da isto ne razmišljate.
Poštovani zastupnik Maras.
Hvala lijepa. Siguran sam da nije koristio izraz bezveze, kao šta sam siguran da misli na određene stvari kada govori o tome koje su se mogle definirati na ovaj ili na onaj način ili koje su već definirane. I vjerojatno kao i ja misli da je HDZ to iskoristio za kampanju, šta nije uredu. I ako hoćete to da je HDZ iskoristio ovaj zakon za kampanju je totalno bezveze i štetno. Evo to je ono što ja mislim, a vjerujem da misli i kolega Stazić jer na ovim temama pokušavati ušićarit poen ili dva je bezveze i krivo i pogrešno i nemojte to raditi. Vi ste kao jedan od ljudi koji instrumentalizira svoju poziciju za HDZ toga najviše svjestan kroz HVIDRA-u jer hrvatski branitelji isto nisu pravo i vlasništvo jedne stranke. Hvala lijepo.
Prije nego što se vratimo na točku koju smo prekinuli, bez obzira što ste dobili ja mislim pisanu obavijest o tome vezano za sutrašnji raspored rada, htio bih vas obavijestiti da ćemo sutra dakle 13. prosinca, koji je zadnji dan rada, zasjedanja Hrvatskoga sabora u ovoj godini, nakon rasprave planirane točke iznimno sa iznošenjem stajališta klubova započeti u 11,15h a u 12h ćemo onda glasovati o raspravljenim točkama nakon čega će biti upriličen prigodni božićni domjenak. Tako da, dobili ste o tome obavijest ali mislim da je bilo potrebno da još jednom podsjetim iako nažalost nema puno zastupnika u dvorani. Sada ćemo se vratiti raspravi o točci koju smo načas prekinuli pa će pojedinačno raspravljati o njoj poštovani zastupnik Stevo Culej.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege. Narodi su djeca velika i lako ih je zavarati igračkama, lažnim obećanjima, lažima barem do onog trenutka dok ne osmislimo nove igračke, nove laži. Kaže svi smo mi bili u Vukovaru jedan od govornika koji je upravo napustio ovu dvoranu. A dobro mi je znamo zašto nikog i nema s one strane kada ja govorim, kao i inače. Dobro mi je znamo kad kaže svi smo mi bili u Vukovaru a za razliku od njih svih ja sam jedini bio tamo od vas svih ovdje kada je to bilo potrebno i kada je hrvatski narod bio u nesreći i u tuzi i u zlu, tada oni tamo nisu bili ali oni mogu pričati o tome sa javnih govornica, hvalospjeve sebi i sebi sličnima jer ovo je jedna obična pozornica, pozornica koju gledate, ako vam se ne sviđa prebacite na drugi kanal. Možete uvijek naći istomišljenike koji će vas slušati, kojima ćete pričati nešto o čemu oni nemaju pojma ali ovo kada se govori o Vukovaru ja smatram da sam ovdje pozvan da o tom govorim. Pozvan sam i ja, pozvana je Marijana Balić a i Siniša Glavašević jer oni mogu dio onoga što znaju i osjećaju prenijeti na one koji su o tome samo wikipedia čitali ili su slušali hvalisanja nekih svojih bivših kolega iz saborskih klupa. Te mračne 2013. godine kada je pod okriljem noći Vlada Zorana Milanovića uz svesrdnu podršku Arsena Bauka i Ranka Ostojića, kada su pod okriljem noći kao ... [[Govornik se ne razumije.]] postavljali ćirilične ploče po Vukovaru unaprijed znajući koju reakciju će polučiti na postavljanje tih ploča. Jer da je to bilo legalno, legitimno i ustavno ne bi se pod okriljem noći postavljalo. Tu jednu, mogu je nazvati srbijansku zavjeru jer oni su poznati po prijevarama, zavjerama, po lažima su osmislili u svojoj crvenoj kuhinji za Vukovarce. Zamislite kad oni govore o pijetetu prema Vukovaru, gradu heroju kako to izgleda iz njihovoga kuta. Nikad nisu bili sa pravim Vukovarcem koji će im prenijeti svoja iskustva iz opkoljenoga grada, iz podruma, iz bolnice, iz logora zarobljeništva osim onih koji su imali neke benefite u tim logorima pa su se čak i zaljubili, uspjeli su se i oženiti nakon dugo vremena. Zamislite, ja znam samo jedan slučaj poznat u Hrvatskoj, svima nam je poznat, nema ga, otišao je i dobro da je otišao, makar i na bolje, neka mu je sretna. Ali kada govorio o projektu Vukovar o mjestu posebno pijeteta ja ne mogu ovdje da se ne sjetim te 2013. godine i tih ćiriličnih ploča koje su izazvale nemir u hrvatskom dijelu Vukovara jer je to bila jedna nova, opetovana agresija na njihovo loše sjećanje prošlosti ne tako davno koje je bilo. Znači tada postavljene su ploče, čuvali su ih neki policajci i ili bivši milicajci koji su te iste Vukovarce u Vukovaru, u Borovu Selu, Boboti, Trpinji, Negoslavci, Veri, gdje su ih mučili i ispitivali, ubijali njihove najbliže, gdje su sad ti isti ponovno čuvali, postavili i čuvali te ćirilične ploče. Pa logički je, da se je hrvatski duh probudio u Vukovaru, te 2013. godine i da se je uspio skupiti kao i '91. godine u obliku stožera za obranu hrvatskoga Vukovara. Taj stožer te 2013. na čelu gdje smo svi bili isti među jednakima, gdje se nije znalo tko je vođa, gdje smo svi imali jednu ideju a to je pružiti otpor toj nakaradnoj odluci o protupravnoj, protuustavnoj odluci da se ćirilične ploče postave kao opomena hrvatskome Vukovaru, mi smo ovdje ponovo, računajte na nas, ne može bez nas ništa proći i neće proći ovdje u Vukovaru. Znajte, ne možete nam ništa, znate da smo vas ubijali i silovali, ali ne možete nam ništa jel pravosudna kočnica je dobro ukočena. Osim one lijepe zgrade suda u Vukovaru i one Spomenploče poginulih policajaca ispred nje, gdje su mnogi meni znani, a vama neznana imena. Jel to pravda za Vukovar? Jel to postupanje i pijetet prema Vukovaru? Ne nije. Kada u gradu jedan mali pokušaj da se jedna strukovna srednja škola nazove po imenu heroja Marka Babića kojemu su oca i mater odveli zvjerski mučili i ubili u Trpinji i njihova tijela još nisu pronađena, da je protiv te odluke da se po heroju Marku Babiću nazove ta škola u tome gradu SDP i SDSS zajednički ponovo u atakovanju kako oni to kažu u napadu na ostatke hrvatskoga bića u tome gradu. Žalite u govorima oni odlaze, nema Vukovaraca, otišlo je najčestitije, najpoštenije Hrvatskoj najodanije što je trebalo ostati ovdje kao nukleus u Vukovaru. I na taj način ne bude li Vukovar dobio pijetet koji je zaslužio, poštovanje za sve ono što je učinio za obranu Hrvatske, ostat će nam pusta granica, ostat će nam puste livade, polja gdje Hrvata neće biti, ali će dolaziti neki drugi prekodrinski, neki novovjeki osvajači. Kako ćemo održati Vukovaru pijetet prema hrvatskim braniteljima i onima koji su otišli kada u samome Zagrebu imamo obilježavanja Dana vojske Republike Srbije u Mimari. Te iste vojske za zvijezdom petokrakom koja je Vukovar srušila i koja je ubijala u Vukovaru? Kako ćemo održati taj pijetet u Vukovaru kada u samom srcu Hrvatske u Zagrebu stoluju oni koji su i protiv osnivača te nove Hrvatske? Kada u vijestima, po profilima, portalima vidite sliku našeg predsjednika u nekoj markici, a na njoj piše markica izbačena iz upotrebe nakon kratkog vremena jer narod nije znao s koje strane da pljune na nju i to objavi Denis Latin koji radi na državnoj televiziji. Zar je to pijetet hrvatskoga naroda prema onima koji su vas zadužili i vas sve nas i cijelu Hrvatsku svojom žrtvom? Zar je to oblik i stil pijeteta prema njima? Nama je dobro znano da pored slobode i demokracije koju smo vam svojom žrtvom dali, a pričam na taj način, mi možda vam nismo mogli omogućiti neka druga blaga, neke druge vrijednosti koje su sada bitnije od tih prvotnih, a to je bilo golo preživljavanje. Ali to nisu krivi ni Vukovarci, ni hrvatski branitelji, a ni prvi predsjednik, to su krive neke druge strukture, to su krive one strukture koje su se skrivale, koje nisu smjele podići glavu dok nije nastupila mirna reintegracija. Strah je bio u njihovim izdajničkim srcima do mirne reintegracije kada su se osokolili i ispuzali iz svojih rupa, kroz neokomunističku partiju pretvorivši se u socijaldemokrate. Zamislite koja pretvorba žaba iz mršave u debelu se pretvorila da bi ponovo pljuvala, blatila ostatke hrvatstva u Hrvatskoj. Pa ovo je Hrvatska država bez obzira na ono što nam se slijeva s istoka, mi moramo ostati svoji, moramo ostati zajedno. Pa nećemo dozvoliti onima preko Drine da kažu uvijek, oni ustaše, pretvorili su nas u ustaše jer smo pobili Srbe, pretvorili su nas i u partizane koljače Hrvata, koljače Srba u sve su nas pretvorili.
Hvala lijepa. Imamo više replika na vaše izlaganje. Prvo je poštovanog zastupnika Ivice Mišića. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Kolega Culej u vašem nastupanju rekli ste da obična pozornica da je Sabor. Ne, ovo je časno mjesto, ovo je časno mjesto hrvatskog naroda i svi koji sjedimo u Saboru moramo biti časni. Naravno, u pravu ste, ovu pozornicu Sabora žele pretvoriti u običnu pozornicu. Nažalost, već dugo vrijeme u ovoj pozornici u ovom Saboru časno mjesto želimo napraviti nekakvo kazalište, komediju i šta ja znam sve više, neozbiljnost države. Što se tiče ćirilice u Vukovaru, ona je jako nebitna stvar, ćirilica je nebitna stvar, ali je zaštita da se ne progone zločinci, da se ne govori o zločinima koji su napravili o kojem ste vi već govorili. Bolje govoriti o ćirilici nego o zločinima, o četničkim spomenicima, o nepronađenim ljudima našim braniteljima i civilima, a to je ustvari bit, a ne ćirilica.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Culeja.
Kolega Mišiću, dobro me razumijete kada govorim jer puno smo puta pričali i ja sam sam u postupku zbog ćiriličnih ploča, ali to je bilo u jednom afektu u jednom verbalnom deliktu zbog kojega me progone, a koji kao ne postoji. Ja sam u postupku samo zato što sam govorio na onaj isti način na koji sada govorim ovdje u Hrvatskom saboru, ništa drugo nisam govorio tamo, čak sam gandijevskim pristupom rekao, idemo tamo gdje su ploče postavljene pa kome razbiju glavu koga privedu. Jesu, bilo je privođenja, bilo je guranja, a razbijanje glave nisu se usudili jer još nije sazrilo vrijeme da nam to naprave. Budemo li popustili, doći ćemo i do toga.
Sljedeća replika poštovanog zastupnika Kirina. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre sa suradnicima. Zastupniče Culej, jasno iz vašeg izlaganja i općeg mišljenja da nije vrijeme za postavljanje dvojezičnih ploča. Kada će po vama to vrijeme doći, koje bi kondicije trebale biti zadovoljene da se to dogodi, da li su to gospodarske ili nešto ili bi trebalo mijenjati zakon kao što je bio da bude 50+1% manjine na nekom području, gradu a ne kao što je promijenjen 2001. na 33%? Hvala lijepa.
Poštovani zastupnik Culej.
Poštovani kolega Kirin, mi smo svjedoci da u Vukovaru postoje škole gdje idu srpska djeca. Ako smo mi već prolijevali krv jedni drugima u tome ratu i tukli se jedni protiv drugih, zbog čega prenosimo i na našu djecu neke običaje i neko sjeme zla za neka druga vremena? Zbog čega ta djeca se ne upoznaju na neke drugi način nego će se upoznavati po ulicama, po utakmicama i na drugim mjestima gdje će odmjeravati svoje snage ne u znanju i onome što znaju od Domovinskome ratu jer o njemu ne znaju ništa jer svatko uči na svoj način tko je pobjednik, tko je junak. Ako su moja djeca podučena da je njihov stric pokojni junak, a oni s druge strane da im je Šoškočanin Vukašin junak, o čemu mi govorimo? O tome da poslije ovoga eksperimenta tko zna šta će nas dočekati u budućnosti.
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Stričaka.
Hvala. Kolega Culej, smatram da nijedna Vlada do sad kao nijedan saziv Hrvatskog sabora nije toliko bio fokusiran na dignitet Domovinskog rata i naravno hrvatske branitelje. Upravo u ovom sazivu je donesen cjeloviti Zakon o hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata potom Zakon o osobama nestalim u Domovinskom ratu, kao što vam je poznato RH još uvijek traži 1892 osobe. Potom 18. 11. proglašen je Danom sjećanja na žrtve Domovinskog rata i Dan sjećanja na žrtvu Vukovara i Škabrnje. I danas raspravljamo o Zakonu o proglašenju Vukovara mjestom posebnog domovinskog pijeteta. Prema tome, da postoji određeni dio otprije nepravilnosti, postoji, ali da smo svi pozvani da radimo na tome da se to suzbije i da štitimo i prava branitelja a isto tako i dignitet Domovinskog rata, smatram da smo pozvani a upravo ova Vlada i ovaj saziv Sabora na tome predano rade.
Hvala. Poštovani zastupnik Culej.
Ma zahvaljujući jednom bivšem predsjedniku HDZ-a, T. Karamarku mnogi od nas smo se ovdje našli u Hrvatskome saboru koji pitanje da li bismo ikad dobili šansu da dođemo. Ja mislim da je sazrjelo vrijeme da hrvatski branitelji, barem ono što je opstalo, što nije se odalo raznoraznim bremenitostima ovoga društva, vremena i prostora, mislim da je sazrjelo vrijeme da damo onaj zadnji svoj trzaj za Hrvatsku koji smo dužni dati zbog svih onih koji su svoje živote dali, da nam ne prođe ovi zadnji dani u žalovanju za onim što je moglo biti. Upravo zato nastavit ćemo gdje su oni stali tj. pali, nećemo pokleknuti, posustati, onima koji su uvijek bili gori od nas.
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Đakića.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Culej, govoreći u vašem izlaganju, dobro ste spomenuli što znači ćirilično pismo u Vukovaru, u ... [[Govornik se ne razumije.]] kao i u cijeloj hrvatskoj domovini. Sve poruke koje su bile ispisane, sve prijetnje smrću, sve pretenzije i svi ciljevi velikosrpske jugoslavenske agresije na RH bile su napisane na toj ćirilici. Smrt Hrvatima, smrt ustašama, ovo je Srbija, sve to piše na ćirilici. Kako to hrvatski narod može uopće prihvatiti to krvavo pismo koje je toliko tisuća života odnijelo i toliko tisuća ranjenih i oboljelih ostavilo iza sebe? To je teško pitanje koje se razmatra i kroz Ustav i kroz ustavne zakone i kroz sve ostalo ali rješenja nema za takve greške i bolne rane.
Poštovani zastupnik Culej.
Puno je obilježja pored ćiriličnoga pisma koje Vukovarce i hrvatske građane barem stradalnike podsjeća na ono što im smeta u njihovom miru, redu, opuštenosti u jednom životu a to su zvijezda petokraka koja je uništavala Vukovar, to su četničke kokarde i raznorazna druga obilježja. Četnička kokarda za koju M. Pupovac iz SDSS-a a koji je naš koalicijski partner, koji kaže da nema zakonske osnove da kokarda bude zabranjena. Ima, ima, itekako ima. Barem što se tiče onih koje ja poznam i koji znaju kako reagirati na tu istu kokardu. Još će malo možda zvijezda petokraka biti abolirana u hrvatskom društvu, no steći će se i to vrijeme da jedan i drugi simbol završe tamo gdje im je mjesto, na otpadu, na otpadu gdje su i oni koji su začeli tu ideju.
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Marasa.
Hvala lijepo. Sva sreća g. Culej da vi ne predstavljate neke vrijednosti koje vrijede u našem društvu jer ovo što pričate zvijezdi petokraci, nema nikakve s ničim, ona je simbol i pobjede antifašizma nad najvećim zlom koji se desio prošlog stoljeća i sa druge strane postavlja se pitanje kad vidimo da ovdje neki zastupnici tvrde da je pismo ubijalo. Znači moje dijete u osnovnoj školi uči njemački. Da li zbog toga šta je Njemačka bila pokretač najvećeg rata i najvećeg zločina u povijesti čovječanstva prošlog stoljeća, naša djeca ne bi trebala učiti njemački. Je li vi vidite koliko je to što vi govorite usko, koliko nas držite zarobljene u nekim vašim strahovima i iracionalnim stvarima? I dobro je da ste se ovdje outali i da ste rekli da u biti vaš kandidat za predsjednika HDZ-a Karamarko da znamo u biti čiju politiku [[Upadica Reiner: Hvala.]] zastupate, još bi nas samo zanimalo [[Upadica Reiner: Sljedeća…]] da čujemo koga podržavate za predsjednika RH. Hvala.
Odgovor je poštovanog zastupnika Culeja.
Kažete da ja nisam i ne predstavljam neku vrijednost u hrvatskome društvu. A ja bih vas upitao koju to moralnu, intelektualnu, kulturološku ili neku drugu vrijednost vi zastupate? Ta ja sam od svog naroda dobio dva puta skoro 11 tisuća glasova, znači da ja u ovome narodu nešto predstavljam. 2 puta! Mene nije stranački šef izabrao zato što sam lijep, plav i visok kao vi. Nego zato što nešto predstavljam u Hrvatskom Podunavlju u Vukovaru. I u Vinkovcima u svojoj okolici. Pa tamo se zna tko sam ja. Tko ste vi u ovome gradu? Pa mene pozna zadnje selo od Strošinaca, Ilače, Vrbanje, nema gdje me ne znaju ljudi. Tko vas pozva? Pa ne zna vas ni vaš susjed u liftu kojega srećete, niti se ne pozdravljate. U tome je razlika. Meni ne treba stranački šef da me stavi, on je mene prepoznao, prepoznao je čovjeka iz naroda, kojeg narod voli. Mene moj narod voli. Ja ne moram hodati naoružan [[Upadica Reiner: Hvala.]] po svome selu ni drugim selima.
Sljedeća pojedinačna rasprava bit će poštovanog zastupnika Josipa Đakića. Izvolite.
Hvala lijepo g. predsjedniče HS-a. Pa evo, rasprava o zakonu o posebnom domovinskom pijetetu u gradu Vukovaru i okolici sigurno je dobrodošla sa bitno smanjenim tenzijama i sa određenim zajedništvom koje bi trebalo biti kada govorimo o strahotama i žrtvi stradanjima i razaranjima samoga grada Vukovara i okolice kao i puno mjesta u RH. Vukovar ima posebnu važnu ulogu u hrvatskoj povijesti, uspostavi samostalne, neovisne, suverene i demokratske države. Predstavlja simbol otpora, žrtve, zajedništva u Domovinskom ratu. Vukovar ima iznimno važno simbolično u mnogim vidovima prijelomno, pa i sudbonosno mjesto u povijesti hrvatske države, osobito u formiranju modernoga hrvatskoga društva. Kulturnoga i nacionalnoga identiteta, iskustvo i značenje Vukovara iz 91. g. nadilazi i lokalnu i regionalnu i nacionalnu razinu pa je on ujedno i europski i svjetski fenomen otpora i žrtve. Hrabrost, domoljublje i zajedništvo, požrtvovnost. Hrvatski narod zahvaljujući ... [[Govornik se ne razumije.]] otporu vukovarskih branitelja, kao i zbog kataklizmičkih razaranja i ljudskim stradanjima koje u Europi nisu zabilježena od dovršetka II. Svj. rata, prepoznao Vukovar kao simbol otpora, hrabrosti, domoljublja, zajedništva i požrtvovnosti. Vukovar je posebno simbol mlade hrvatske države i borbe hrvatskog naroda za slobodu, nacionalnu samostalnost i teritorijalnu cjelovitost. Velikosrpska agresija zajedno sa JNA na Vukovar je 91. g. kao i uz pomoć domaćih pobunjenika na tom prostoru, skoro u većini, višemjesečnu okupaciju ostvarila sa konačnim okupacijom samoga Vukovara i ostavili su duboke negativne i u mnogim gledištima trajne posljedice na njegovu, bogatoj povijesnoj, kulturnoj baštini, u demografskoj slici jer su ljudska stradanja i gubici bili iznimno veliki i izrazito teški. Ovaj zakon je potreban kako bi taj pijetet koji izražavamo svaki puta kada dolazimo u Vukovar, kada se sjećamo tih dana kada se stradalo i kada je herojstvo bilo na prvom mjestu, moramo naglasiti da žrtve Vukovara ne smiju biti nikad zaboravljene, pa tako i ovaj zakon precizira jasno sva mjesta gdje su stradanja bila, kako se događala, kako ih obilježavati, kako ih se sjećati i kako ih nikada ne zaboravljati. Za razliku od onih koji govore da je ovaj zakon bezvezan samo zbog toga što u njemu nema materijalno-financijskih pokazatelja, stvarno sam zaprepašten takvom raspravom takvih ljudi koji bez duše, bez srca, bez emocija govore o ovom zakonu. To su isti oni koji govore o tome da posao nije napravljen 45., to su isti oni koji bi vjerojatno voljeli da uz Vukovar, da je pali su i Vinkovci i Županja i da se došlo do Zagreba. Tako se moglo iz njihovih izlaganja zapravo i vidjeti, no očuvanje trajne uspomene i sjećanja na žrtvu Vukovara ne mogu zamagliti ni takvi bezosjećajni bezdušni ljudi koji zapravo nikada ovakvu Hrvatsku, niti su željeli niti voljeli. Ciljevi koje želimo postići ovim zakonom u Vukovaru proglašava se mjesto posebnog domovinskog pijeteta i tu su dva ključna cilja, uspostava i očuvanje kulture sjećanja na žrtvu Vukovara te aktivnosti usmjerene društvenom i gospodarskom razvoju vukovarskoga područja u cjelini. Zakonom definiramo pojam posebnoga domovinskoga pijeteta i područja koja zahvaća odnosno na koje se odnosi, a to je grad Vukovar i naselje Bogdanovci, mjesta i razdoblje, dani posebnog domovinskog pijeteta, uključujući i razdoblje od 17.-20. studenoga te način obilježavanja posebnoga domovinskoga pijeteta. Kao mjesto posebnoga pijeteta definira se i Nacionalna memorijalna bolnica Vukovar u kojoj se pored zdravstvene djelatnosti obavlja i memorijalno edukacijska djelatnost sa svrhom promicanja vrijednosti Domovinskog rata. I svi oni koji govore o tome da tamo ne dolaze mladi, da tmo nema života, tamo ima života, tamo je život u punom naponu, tamo se događaju učestali posjeti naših učenika iz cijele Hrvatske, tamo se educiraju o tome što je to bilo, možda nekome to ne odgovara što stvarna istina se prezentira od stručnih i kvalitetnih osoba i povijesna činjenica je stvarno tamo dostupna i vidljiva. Ujedno obilježavanje u značajnoj mjeri uključuje i razvoj edukativnih aktivnosti i pripreme stručno edukativnih materijala sa svrhom upoznavanja učenika drugih posjetitelja Vukovara sa povijesnim činjenicama o Domovinskom ratu i očuvanju sjećanja na ulogu Vukovara u obrani i stvaranju RH, ali i utvrđivanje konačnoga popisa poginulih i nestalih hrvatskih branitelja i civila Vukovarskog područja što je također trajna zadaća dok god svi oni koji se još uvijek vode nestalima ne budu pronađeni. Ja, važnu ulogu u svemu ovome obilježavanju imat će i posebni pijetet imat će i javna ustanova Memorijalni centar Domovinskog rata Vukovara koji u okviru svoje djelatnosti organizira odgojno obrazovne posjete učenika gradu Vukovaru. Nadamo da pozitivan učenik, učinak na razvoj vukovarskog područja imat će sve ove zakonske mjere i kriteriji, da će sve drugo biti doneseno u pravilnicima ili uredbama koje će se izraditi i koje će predložiti vijeće koje je ovdje definirano, a vjerujemo da to vijeće koje sigurno ima svoju posebnu ulogu i sastavljeno je od većine i državnih institucija, ali i braniteljskih predstavnika da će imati za cilj kako bi što bolje i što kvalitetnije pomoglo u daljnjem razvoju, napretku, suživotu i svim detaljima koji zasigurno Vukovar čine posebnim gradom i zaslužuje svoje posebno mjesto u hrvatskoj povijesti. Današnje rasprave mogle su se razabrati kao politikantske i one koje žele zasjeniti zapravo donošenje ili raspravu o ovom zakonu govoreći o tome da je on namijenjen u predizborne svrhe. Vjerujem da je tako da ne bi se onda išlo u raspravu u dva čitanja, da ne bi raspravljalo o njemu ovako kako što se to događa i da većina zastupnika je suglasna da u zajedništvu trebamo donesti baš ovaka zakon, da on bude na korist svim hrvatskim građanima, da bude na čast i ponos Vukovaru i Vukovarcima, a sjećanje na žrtvu je prije svega ono što je upisano u samom pijetetu o Domovinskom ratu. Vjerujem da sve ove napade koje danas su izrekli moji kolege nisu nimalo ugodne, nisu nimalo bile na pravom mjestu i da do toga nije trebalo doći. I na samom odboru se raspravljalo o svemu i svačemu samo ne o meritumu stvari, ne o bitnim stavkama koje ovaj zakon donosi i stoga pozivam kolege da još jednom razmisle i oni koji, koje se ne može urazumijeti, koji ne osjećaju, koji nemaju emociju, koji Hrvatsku vjerojatno takvu ni ne žele i koji i Tuđmana i sve drugo nazivaju svakakvim imenima iako su od njega kao što smo mogli čuti imali zapravo u svom radnom vijeku i najviše koristi. Vjerujem da će biti ciljevi ispunjeni, da ovaj zakon će biti na ponos i Vlade RH i Hrvatskog sabora i da svi oni koji su na odboru bili suzdržani ili koji su sada protiv ovog zakona da još jednom će razmisliti do sutra i glasovati kako bi [[Upadica: Hvala.]] ipak zajedništvo prevladalo.
Hvala. Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Stričaka. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolegice i kolege, kolega Đakiću često svjedočimo da kolege iz oporbe kad nemaju jedan jedini argumenat koji bi suprotstavili donošenju određenog zakona služe se počesto demagogijom. Tako smo imali prilike čuti, vi političari, ko da oni nisu državni dužnosnici, nisu političari. Potom, to se donosi zbog izbora, pa tko je njih sprječavao da prije 3 ili 4 godine predlože takav zakon, ja sam siguran da bi ga i vi i ja podržali. Međutim, kad imate Vladu, kad imate saziv sabora koji je zaista posvećen problematici Domovinskog rata, braniteljima, vojsci, policiji, znači svim snagama zaduženim za domovinsku sigurnost, kad imate na svim poljima rezultate, e tada vrtimo mantru to je zbog izbora. Naravno da je to zbog izbora, ali tu moramo odvagnuti dvije stvari, jednu tko ima rezultate [[Upadica: Hvala.]] i tko nema rezultate. Oni ih nemaju i nikad ih nisu imali.
Poštovani zastupnik Đakić, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Stričak, pa naravno kada usaglasi se gradonačelnik županija, braniteljska populacija, ministarstva i uprave i branitelja i obrane i svih drugih relevantnih čimbenika, kada nema argumenata protiv onda se izmišljaju teze koje apsolutno ne stoji. Onda se kaže zakon koji ne traži nikakva sredstva za, je bezvezan. Zamislite si, Stazić kaže da zakon koji ne traži nikakva sredstva je bezvezan. Bez imalo emocija u njemu, bez imalo suosjećanja sa zakonom koji govori o pijetetu, pa nije se sjetio kada je službenim brodom dolazio na Brijune godinama i ljetovao za 7 kuna on sa svojom svitom i sa Šerbedžijom i ostalima što čine i danas. O tome nismo nikada raspravili to mu još danas država omogućava što je žalosno. Takvima sigurno nije niti volja niti želja da ovaj zakon ugleda svjetlo dana i počinje važiti.
Hvala. Sljedeća pojedinačna rasprava biti će poštovanog zastupnika Gorana Aleksića.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažene kolegice i kolege. Ja nisam bio u Vukovaru za vrijeme rata naravno, nisam bio čak niti prije rata nikad u Vukovaru, poslije rata sam bio nekoliko puta i htio sam o ovome zakonu ustvari o samom pojmu posebnog pijeteta govoriti iz cipela nekoga tko je Vukovarac. Zbog toga sam razgovarao sa mojim dugogodišnjim prijateljem vukovarskim braniteljem koji je bio branitelj u ratu, ali je bio branitelj i u miru jer puno, puno godina zajedno radimo na slučaju Franak, to je Vlado Iljkić koji je idejni začetnik i autor slogana „Vukovar mjesto posebnog pijeteta“ i ujedno je jedan od autora toga projekta. Pa sam onda u razgovoru s njim pripremio jedan tekst koji ću ovdje pročitati, to ustvari govori netko tko je baš odande, to ne govorim ja, ali se ja s time u potpunosti slažem, tako da je to gotovo kao da govori taj čovjek umjesto mene ili ja umjesto njega. Dakle „Vladina ideja bi bila da moralna, etička, društvena, duhovna, pravosudna, pravna, žrtvoslovna, povijesna, sociološka, demografska, kulturna, mirotvorna, gospodarska i svaka druga dimenzija Vukovara stave u kontekst čovjeka, u kontekst naroda, u kontekst grada Vukovara, u kontekst Hrvatske države, u kontekst Europe i cijeloga svijeta ta ideja je duboko humana i antiratna, ali i protivna zaboravu te inzistira na istini i na pravdi. Još od 2014. postoji ideja prepoznatljivog obilježavanja mjesta stradavanja kako bi se pri tom izbjegle prevelike razlike u pristupu. Vlado mi je rekao da je nadahnuće za to rješenje pronašao u njemu u najljepšoj pjesni na svijetu, a to je naša himna i to u stihovima „dok nam hrašće bura vije“. Hrast je naime stoljetni simbol opstojnosti hrvatskog naroda, na mjestima stradavanja ili u krugu od 50 metara trebalo bi pronaći prostor i posaditi hrast uz koji bi se postavila diskretna info ploča i napravila prilazna staza. Tako bi mjesta herojstva, stradanja i žrtve u Vukovaru bila oplemenjena i sljubljena sa simbolom opstojnosti hrvatskog naroda hrastom koji je i dio hrvatske hime. Time bi se oplemenila pejzažna arhitektura i s vremenom sama vizura grada jer bi se stoljetnom živom simbolikom hrasta osnažio hrvatski identitet i opstojnost Vukovara. Vukovar treba upravo takvo spomen obilježje čija stoljetna simbolika u svakom smislu nadmašuje i nadvisuje neživost sadašnjih spomen obilježja. Osim toga Vlado podsjeća da je hrast zbog svoje razvijene krošnje i korijena drvo dvaju svjetova i da bi s vremenom i sam plod tj. žir takvih vukovarskih hrastova imao posebnu simboliku. Jednako tako postoji prijedlog da se u Vukovaru uspostavi dom svjetskog mira, upravo zbog toga što ne postoji niti jedno ljudsko pravo koje u Vukovaru nije nemilosrdno pogaženo, Vukovar i Vukovarci zaslužuju dom svjetskog mira koji bi trebao sadržavati sve dokumente koji se odnose na ljudska prava donesene bilo gdje u svijetu gdje bi oni u svom punom smislu bili pristupačni baš u Vukovaru. Idejni začetnik i autor slogana „Vukovar mjesto posebnog pijeteta“, pardon dio teksta mi je nestao, dakle „dom bi trebao sadržavati dokumente koji govore o svim totalitarnim režimima u kojima su kršena ljudska prava. Dom svjetskog mira bi u Vukovaru svake godine trebao biti domaćin posebne UN-ove akademije te s vremenom postati europski i svjetski obrazovni centar iz područja humanističkih znanosti. U kontekstu svega navedenoga, zaštita ljudskih prava u Vukovaru trebala bi dosegnuti takvu razinu da bi Vukovar po ugledu na gradove prijestolnice kulture jednoga dana mogli proglasiti svjetskom prijestolnicom ljudskih prava. Time bi Vukovar u skladu sa idejom mjesta posebnog pijeteta dobrim dijelom upravo bio paradigma za kontekst Europe i svijeta u cjelini. Postoji i razrađena ideja spomen parka Vukovar koji bi na području od oko 12 kvadratnih kilometara u sebi objedinjavao maketu srušenog Vukovara i svih njegovih značajnih objekata, prometnica i prvih crta bojišnice. Spomen park s takvom maketom bio bi obgrljen alejom i parkom prijateljstva koje bi sadržajno bili posvećeni prirodnim i drugim značajkama županija i gradova u kojima su boravili Vukovarci tijekom progonstva, time bi Vukovar i Vukovarci nastavili njegovati neraskidive veze uspostavljene u najtežim danima za ljude i za grad.“ Danas smo mogli čuti puno toga, ali čini mi se najmanje o tom jednom pijetetu prema Vukovaru. Puno se govorilo o nekakvim prijeporima o kojima stalno slušamo ovdje u sabornici zadnje tri godine. Uvijek ista priča, stalno neko nekoga napada i stalno neko nekoga kritikuje. A ovo što sam sada pročitao ustvari bi trebala biti nekakva paradigma za Vukovar. Vukovar bi trebao postati centar Hrvatske na neki način, pa i centar svijeta. A to nećemo nikada postići dokle god se ovako preko nišana gledamo s nekim ljudima ovdje u sabornici u životu i bilo gdje drugdje. Moramo jednostavno ostaviti iza sebe tu prošlost koju imamo i prepustiti institucijama da se bave onime što nije riješeno jer mi to ovdje nećemo riješiti, a nećemo to riješiti ni svađom sa susjedima ukoliko nam susjedi ne odgovaraju. Tako da Vukovar uistinu može postati jedno sjajno mjesto, ali samo ako ćemo raditi na sadržaju, ako taj zakon koji će biti donesen ne bude samo slovo na papiru jer bojim se onoga što se često događa s takvim zakonima, da oni postanu samo nekakva ceremonijalna fraza, a da sadržajno to ne bude to. Znači radimo na sadržaju, radimo na tome da Vukovar uistinu postane grad prijateljstva, grad mira, grad izvrsnosti na kraju krajeva i ostavimo prošlost iza sebe jer prošlost nam ništa dobro ne donosi, ako ćemo previše o njoj govoriti. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeća pojedinačna rasprava je poštovanog zastupnika Ivana Šipića.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče, poštovani ministre sa suradnicima. Ako ijedna tema ne bi trebala izazvati i izazivati podjele i kojekakve varijacije na ovu temu, onda je to zasigurno Vukovar. Simbol obrane u Domovinskom ratu, toliko patnje i žrtve u ponosnoj borbi za Hrvatsku, ne smije nam biti poligon za nove podjele. Ova tema, ovaj prijedlog zakona danas treba o je biti pročitan i sveden na najmanju ili najminimalniju raspravu. zašto? Zato što rekoh, podjele i kojekakvi pokušaji sitno političkog skupljanja bodova neće dati niti izroditi mudre prijedloge i pravedne zaključke na temu Vukovara. Danas smo trebali čitajući ovaj prijedlog svi skupa reći, da, da za Vukovar, da za bolju budućnost jer to je Vukovar zaslužio. U Vukovaru se vide promjene kada je u pitanju ulaganje u svim poljima. To se vidi i ovim zakonom još se više želi učiniti napor da se osjeti život, da se otvaraju radna mjesta, da ljudi ostaju, da se sačuvaju ognjišta. Svaka nova podjela, svako novo dokazivanje razno raznim sitnim obračunima pa i u Saboru ne doprinosi onom što Vukovaru treba, a Vukovaru treba bolja, ljepša sigurnija budućnost koja se neće temeljiti na kojekakvim danas raspravama, osobito u ovom predizbornom ciklusu ili izbornom ciklusu već budućnost koja će se temeljiti na novim projektima kroz život, to Vukovaru treba. Ovim prijedlogom daje se dužno poštovanje svetim mjestima u Vukovaru, ali je naglasak da je Vukovar okrenut prema novom razvojnom razdoblju i da će se sva tijela državne vlasti u koordinaciji donositi odluke i podržati sve što će sačuvati i razvijati život. S jedne strane stoji ponosna, teška i krvava prošlost kojoj se daje dužno štovanje i sjećanje, a s druge strane okrenutost prema boljoj budućnosti. Ovim prijedlogom zakona želi se stvoriti trajni odnos izvršne i zakonodavne vlasti. Spram Grada heroja, grada koji je više od emocije, grada koji je prvi na braniku stao i tisućama života, nedužnih sudbina, nestalih, ubijenih, progonjenih pokazao i dokazao da je zlato, da je najvrjednija i najsvjetlija točka Domovinskog rata. Prema tome, ako je to tako, a jest, onda ostavimo se podjela i prihvatimo sve što je dobro i sve što otvara novu perspektivu tim našim ljudima i što vraća novu nadu Slavoniji, posebno mjestu tako svetom, a to je Vukovar. Hvala vam lijepo.
Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Davora Lončara.
Hvala potpredsjedniče. Poštovani ministre sa suradnicima. Kolega, Ivane dragi. Cijeli dan slušamo ovdje ovo i mislio sam se apsolutno ne javljati, međutim, slušajući sve ovo mi se molimo, kome se mi to molimo da prihvatimo ovakav zakon kada je u pitanju Vukovar i svi drugi koji su stradali u Domovinskom ratu? Pa zar za taj napaćeni grad, žrtve koje je taj grad dao nije zaslužio ovakav zakon? U kojoj mi to državi živimo? U državi u kojoj nas osporavaju ovi kojih ovdje nema. U državi pojedinaca koji nikad nisu voljeli ovu državu i kad je bio Domovinski rat su utekli iz ove države. Napokon, slažem se sa kolegom Culejem od riječi do riječi što je kazao. Treba stati na put svima onima, bez odlaganja, kako smo išli u Domovinski rat, tako i danas jer nemaju pravo blatiti Domovinski rat, a posebice Vukovar. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Prije nego što nastavimo pozdravimo na galeriji učenice i učenike Gimnazije Josipa Slavenskoga iz Čakovca. [[Pljesak.]] A sada će sa pojedinačnom .../nerazumljivo/... a pardon, odgovor, poštovanog zastupnika Šipića. Izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Pa poštovani kolega Davore, pa evo i ova slika danas i baš dobro da smo pozdravili djecu i učenike i mlade jer su potrevili, kako mi u Dalmaciji kažemo potrevili, dakle upravo kada govorimo o Vukovaru, mjestu posebnog pijeteta, dakle imamo djecu koja prisustvuju raspravi u polupraznoj, pa na pogotovo, gotovo praznoj dvorani, a imamo njih koji bi trebali, kako mi opet kažemo slikovito u Dalmaciji, djeco i mladi, pripaliti i prenijeti na drugog što znači ime Vukovar. Evo, prazne, prazna mjesta. Možda će nekome teška usporedba biti, ali ovako nekada je bila i prazna kada se izglasavalo da Hrvatska ide svojim putem. Hvala vam lijepo.
Sljedeća pojedinačna rasprava biti će ona poštovanog zastupnika Vlahe Orepića. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, dame i gospodo. Domovinski rat, žrtva u Domovinskom ratu, Vukovar zaslužuje da smo danas tu i na ovom mjestu i da raspravljamo i o ovom zakonu. Da bi bilo koji grad bio mjesto posebnog pijeteta, prvo država u kojoj živimo u kojoj je taj grad, treba biti mjesto gdje se živjela pravda, pravednost i solidarnost. Vukovar je bio i voljen i uspješan i posjećivan i dostojanstven grad, bio je grad, bio je mjesto slavljena života i dogodio se rat, dogodilo se oružje, generale, vi znate šta je oružje, znamo svi i znamo da čak ni osvajači koji koriste oružje na one načine na koje se ne smije koristiti oružje, tada se oružje koristilo da bi se uništilo i toga moramo biti svjesni. To oružje je bilo u rukama pogrešne politike, u rukama velikosrpske politike koja je htjela uzeti ono što njeno nije. Tu politiku smo pobijedili. Tu politiku smo satrali. Ta politika je ponižena za sva vremena. Mogu se oni trzat koliko god hoće, ta politika je ponižena. Vidimo iz današnje rasprave da još postoji grč u ljudima što se tiče žrtve Vukovara, žrtve uopće. I to bez obzira na ove bezdušne politike koje danas na bilokoji način pokušavaju profitirati na ovoj temi i to me zgrožava i želim svima reći koji su današnju raspravu upotrijebili za bilokakvo političko nadmetanje, za bilokakvu političko poentiranje, sram vas bilo gospodo koji ste god. Vukovar je sad simbol boli, patnje, stradanja ali i izdaje. Vukovar je sad simbol otpora ratu, simbol žrtve rata ali i simbol zajedništva što nam svima skupa treba i daje nadu. Želim da naš Vukovar postane mjesto posebnog domovinskog pijeteta što ovaj zakon ima namjeru. No da bi to bio, da bi takav postao Vukovar, da bi takva postala država, želim da prvo saživimo i pravdu i pravednosti i solidarnost, što još nismo, toga trebamo biti svjesni a to konkretno u ovom slučaju znači da ono zlo koje se dogodilo u Vukovaru i bilogdje u domovini Hrvatskoj za vrijeme Domovinskog rata, treba biti nazvano pravim imenom, treba biti osuđeno isto kao što trebaju biti osuđeni i svi oni koji su to zlo napravili. Tada ćemo moći govoriti o stvorenim preduvjetima da i Vukovar bude mjesto posebnog pijeteta. Želim da Vukovar ponovno bude voljen, uspješan tj. mjesto slavljenja života. Bit će ako napustimo sve politike mržnje, sve politike podjela, to jednostavno moramo napustiti. Ako ništa od toga, trebamo biti svjesni jer to se tako radi, bez toga ne ide. Zato kažem da Vukovar da bi uspio, treba živiti širinu pobjednika, širinu pobjednika koji su bili u ratu gdje smo savladali i tu velikosrpsku politiku, stavili je tamo gdje joj je mjesto ali želim isto da bude pobjednik i da dijelimo tu širinu pobjednika i u miru a to je da politiku odnosno mržnju koja se pokušava uporno generirati među narodom, ne znam, svi slojevi društva, ne znam po čemu se sve danas ne dijelimo, s tom politikom i s tim načinom života jednostavno trebamo prestat ukoliko želimo dati pijetet Vukovar na ovaj način na koji danas govorimo. Donijeti zakon bez te i takve širine pobjednika kako u ratu, kako u miru je poraz i svi ćemo danas biti poraženi ako to ne shvatimo da nam je nužna i potreba širina pobjednika. Zato na leđa Vukovara mi danas ne stavljamo samo etiketu nekog grada koji će biti mjesto pijeteta nego i stavljamo ogromni teret tom gradu, vjerujte mi, ogromni teret jer to je grad koji treba biti simbol, kroz čiju prizmu mi trebamo vidjeti da smo uspjeli širitu tu kulturu, tu širinu pobjednika. Želim da pobijedimo na taj način tu mržnju politike, to stanje čovjeka, to društveno uvjerenje koje uopće može dovesti do toga, do takvih kriza da se dogodi to i takvo zlo ko što se dogodilo. Podržat ću ovaj zakon dizanjem ruke sutra ali i podržat ću ga upornim nastojanjem i upornom borbom za politiku koja će se biti politike mržnje, koja će biti protiv stanja čovjeka i sustava uvjerenja koji dovode do takve mržnje da se dogodi takvo zlo kao što se dogodilo u Vukovaru i u cijeloj našoj domovini za vrijeme Domovinskog rata. Hvala lijepo.
Hvala. Slijedeća pojedinačna rasprava biti će poštovane zastupnice Irene Petrijevčanin Vuksanović.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Prije svega, čestitam ovdje nazočnom ministru Medvedu sa suradnicima i svima koji su sudjelovali da ovaj zakon ugleda svjetlo dana. Mogu reći da smo dugo čekali ovakav zakon i konačno smo ga dočekali. Sutra oni koji budu stisnuli crveno ili bijelo, dakle budu suzdržani ili protiv ovog zakona, s tim će pokazati i svoj stav prema Domovinskog ratu i prema svim žrtvama koje su poginule, svim nestalim i svim koji su bili prognani. Ovaj zakon smo dugo čekali i ovaj zakon treba shvatiti na nekoliko načina. Nažalost, sada nema ovdje onih u sabornici koji su cijelo dopodne prosipali žuč, mržnju i animozitet prema ovome zakonu i svim pozitivnim činjenicama i benefitima koje će ovaj zakon donijeti za žitelje Vukovara, okolnih mjesta ali i za cijelu Hrvatsku. Nažalost sada ih nema ovdje da repliciramo i da argumentirano razgovaramo u dijalogu. Prosuli su svoju žuč i onda su otišli ali ja vjerujem da svaki dobronamjerni hrvatski građanin, svaki žitelj vidi što se događalo do podne u sabornici i da se u najmanju ruku zgrožava nad tim. Simbolika Vukovara, čuli smo, nadilazi lokalnu i nacionalnu razinu i to je činjenica. Broj poginulih, ubijenih, nasilno odvedenih, prognanih i nestalih uz sve ogromne materijalne štete i potpuno uništen grad, kroz ovaj zakon simbolizira čin otpora mržnji i agresiji, čin otpora golorukog naroda naspram nadmoćnog agresora. Čuli smo da Vukovar nije samo jednom godišnje kolona sjećanja kako su neki s ove strane pokušali imputirati ovoj Vladi. Vukovar je puno više od toga a to će se kroz zakon i kasnije u daljnjoj nadogradnji kroz druge pravne okvire kojih je ovaj zakon platforma, itekako osjetiti. Proglašavanjem Vukovara područjem od posebnog domovinskog pijeteta, stvorit će se prije svega pravni okvir za poseban nacionalni status Vukovara. Ovaj zakon se ne bavi samo Domovinskim ratom i prošlošću kako su s ove strane krivo govorili, ovaj zakon bavi se prvenstveno budućnošću koja izrasta iz bolne, tragične ali ponosne prošlost. Ovaj zakon bavi se svom braniteljsko-stradalničkom populacijom ali i sadašnjim žiteljima ali i budućim generacijama Vukovara. Mislila sam tijekom dopodneva zamoliti neke zastupnike da prestanu obmanjivati javnost iznoseći neistine ali budući da ih sad nema, nemam koga ni zamoliti. Ovaj zakon o proglašenju Vukovara mjestom od posebnog domovinskog pijeteta nema veze sa dvojezičnošću i cijelo do podne se manipulira sa dvije činjenice koje uopće nisu istinite. Dakle dvojezičnost pa ću sada iskoristiti tri minute za malu lekciju iz povijesti i za malu lekciju onima koji cijelo vrijeme u ovoj sabornici manipuliraju, možda neki od njih slušaju, možda ih nije briga ali ja ću iskoristit svoje vrijeme da uputim javnost na činjenice. Dakle, Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina propisuje dvojezičnost, zašto? Pa zato što u Vukovaru još od 2011. a i prije živi 1/3 pripadnika srpske nacionalne manjine što bi danas bilo 33% pripadnika srpske nacionalne manjine. Ovaj zakon nije iznad Ustavnog zakona, on to niti ne želi bit. ako netko želi promijeniti dvojezičnost u Vukovaru i u cijeloj Hrvatskoj, onda se zna kako se to radi i koja je procedura, procedura je da se to izglasuje u Hrvatskom saboru. Za jedne je ta dvojezičnost privilegija a za druge je kamen spoticanja i smutnje. Oni koji dvojezičnost koriste kao kamen spoticanja i smutnje su to jutros obavili i onda su otišli kući i sad trljaju ruke zadovoljni jer misle da su bacili novu žuč među hrvatski narod ali ja vjerujem u inteligenciju hrvatskog naroda i vjerujem da se to neće dogoditi. Hrvatska je zemlja u kojoj nacionalne manjine pa uključujući i srpsku nacionalnu manjinu kao jednu od najbrojnijih, ostvaruju vrlo velika i visoka prava i na taj način je omogućen kvalitetan suživot. Nacionalne manjine nemaju objektivno nikakvog razloga biti nezadovoljne ali isto tako domicilno stanovništvo Hrvatske, hrvatsko stanovništvo, ne smije biti nezadovoljno i ne smije biti nauštrb njih. Za nas Hrvate Vukovar je ključna točka obrana istočne granice Hrvatske na Dunavu odnosno Podunavlja a za Srbe je to grad u kojem oni prelaze 1/3 stanovništva po brojnosti i čime prema važećim zakonima koje sam spomenula, usprkos svim strahotama, oni stječu pravo na dvojezičnost i to je činjenica. Po tom ako gledamo brojčano, Vukovar se vratio na stanje prije rata i sada agresori i žrtve moraju živjeti zajedno. Žive zajedno jedni pored drugih i to nije nimalo lako, to nije ugodno, to često izaziva frustracije i nezadovoljstvo. Pa i u mom rodnom mjestu Aljmašu, mi smo sada opština Erdut, općina Erdut i na mađarskom općina Erdut, dakle trojezičnost, srpski, hrvatski i mađarski. Jel ja trebam bit frustrirana? Mislim da ne, mislim da je to jedan civilizacijski doseg mirne reintegracije i to je dio Erdutskog sporazuma potpisanog '95. a inače ako znamo da u Hrvatskoj manjine čine više od 10% stanovništva, izuzetak je srpska koja sama čini 4,5% stanovništva, imamo talijansku, imamo 4 nacionalne manjine koje u Hrvatskoj ostvaruju vrlo visoka prava i otišli su najdalje u ostvarivanju tih prava i to nije samo srpska nego i talijanska i češka i mađarska. Erdutskim sporazumom koji više nije na snazi a koji je potpisan '95., koji proizlazi iz Daytonskog sporazuma i tijekom pregovora Predsjednika Tuđmana i Miloševića kada je dogovorena mirna reintegracija Podunavlja, Hrvatska je zajamčila srpskoj manjini sva prava a dogovorena je mirna reintegracija sa naše strane. I zašto sada neki u sabornici tijekom cijelog dopodneva obmanjuju hrvatsku javnost i tvrde da je nekakva ova Vlada radila nekakve iznimke, nekakva ponižavanja, nekakve ustupke, da je netko nešto radio što nije radio? Zašto to rade? Da li to rade iz nepoznavanja povijesnih činjenica ili to rade zlonamjerno ili rade i zbog jednog i zbog drugog? Odgovor ću prepustit hrvatskoj javnosti. Erdutski sporazum kao što sam rekla, nije više na snazi ali još od '91. Hrvatska je imala prvi zakon kojim je zajamčila neka prava nacionalnim manjinama pa je onda drugi zakon bio Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina iz 2002. itd., itd., itd. i sad smo u 2019. Znači ova Vlada nije napravila ništa od onoga što se ovdje do podne govorilo. Isto tako se ovom ovdje cijenjenom ministru i generalu imputiralo, prigovaralo nekakvo povlađivanje kao što se to prigovaralo i premijeru nacionalnim manjinama i određenim pojedincima i takve gluposti. Pa ja ću reći da su to baš gluposti. Žalosno je ali to su gluposti i glupost je ovdje dominirala tijekom cijelog do podneva umjesto da se govorilo o onome što je sukus i meritum ovog zakona. Umjesto da priznaju da ovaj zakon nosi samo pozitivne učinke i benefite ne samo za branitelje, ne samo za žitelje Vukovara nego i za buduće generacije Vukovara. Isto tako umjesto da priznaju da je ova Vlada uložila u Vukovar zaista enormna sredstva, ako gledamo brojke i govorimo konkretno o činjenicama onda je iz državnog proračuna za grad Vukovar uplaćeno 435,68 milijuna kuna a ako gledamo Vukovar i cijelu Vukovarsko-srijemsku županiju, onda je to 863 milijuna kuna što je u odnose na neke prethodne Vlade, nemjerljivo. Ako gledamo efekt porezne reforme, onda je to 9,5% više novca za grad Vukovar. Govorili su da je Vukovar mrtav grad, da se ništa ne poduzima, nije istina. 36 sekundi imam i ne mogu nabrojat što se sve poduzelo za Vukovar ali zaposleno je više od 2000 osoba, 618 obitelji je dobilo obiteljske kuće što je koštalo 50 milijuna kuna, 181 stan jedan od strane Vlade odnosno države, 318 stanova je otkupljeno i dano ljudima, dakle u Vukovar se ulaže, stanovnicima se pomaže, to je istina, to su činjenice a ovo drugo što je ovdje Nažalost govoreno su neistine i podmetanja. Hvala lijepo.
Hvala, imamo nekoliko replika, prva je poštovanog zastupnika I. Mišića.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Kolegice Irena, vi ste govorili o prognanima iz Vukovara, prognani iz Slavonije pa i vi ste jedna žrtva, moglo bi se tako reći koja ste morali izać iz vašeg Aljmaša sa vašom familijom, sjetim se tih dana, onog plača, onih suza, onih problemima, nije samo Vukovar, i puno toga je oko Vukovara i u Vukovaru pa i nacionalne manjine kada gledamo danas, kada govore da mi nismo demokratska zemlja. Sve nacionalne manjine poštivaju nas, imamo Rusine, Mađare, Srbe i sve druge nacionalne manjine, nemaju problem međutim Srbi i danas se nisu pomirili da poštuju već trebaju biti poštivani i tu je problem. Oni moraju shvatiti da je ovo hrvatska država, da se to dobilo ratom i demokratskim putem ali njihov je problem što oni ustvari sami prave probleme u našoj Slavoniji. Ne mi već oni. Hvala.
Poštovana zastupnica Petrijevčanin Vuksanović.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupniče Mišić, ja se s vama u potpunosti slažem, prava nacionalnih manjina ne smiju ići nauštrb hrvatskog naroda i domicilnog žiteljstva u tim krajevima. Naravno da ima razloga za frustraciju, naravno da su se vratili i neki koji su činili ratne zločine i nažalost nisu još procesuirani ali to nije razlog da radimo dodatnu mržnju, da radimo dodatnu zavadu i da radimo dodatnu agresiju na to stanovništvo koje tamo treba živjet zajedno i koje treba živjeti zajedno i koje treba živjeti u suživotu. Što se tiče RH, mnoge države u svijetu nemaju takva prava prema nacionalnim manjinama kakve je ostvarila RH još prvim zakonom kao što sam rekla '91. Svaki slijedeći zakon je išao na ruku nacionalnim manjinama i danas možemo reći da hrvatska država ako gledamo čak i u svijetu, nacionalne manjine ostvaruju izuzetno visoka prava.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Stričaka.
Hvala. Kolegice, pažljivo sam slušao vašu raspravu i zaista se slažem da pojedini naši kolege dođu u sabornicu da proliju žuč, mržnju, animozitet i potom nestanu umjesto da ostanu ovdje i argumentirano i činjenično raspravljaju. Često ističem da nema bojišta od Vukovara do Dubrovnika gdje nije Varaždinaca i upravo su Varaždinci vezani uz dva simbola dva grada, Vukovar, simbol žrtve i Knin, simbol pobjede. Uz Vukovar policija, uz Knin vojska. Pa evo samo par podataka vezano za policajce varaždinske i međimurske koji su branili Vukovar. Od 1021 policajca koji su dolje bili kroz 8 smjena, zadnja grupa, njih 185, 21 poginulo, 5 nestalih, 66 teško ranjeno, 119 završilo u koncentracijskim logorima. Uz to još pokušaj proboja od specijalne jedinice policije roda, 4 poginula ... [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala, poštovana zastupnica Petrijevčanin Vuksanović.
Uvaženi kolega Stričak, vi kao branitelj znate dobro kako je bilo u ta vremena i koliko je to bilo teško i kolike to posljedice ostavlja na čovjeka, na obitelj i na cijelo društvo. I kad danas slušamo neke kao kolegu Zekanovića koji cijelu svoju političku platformu temelji na animozitetu, na mržnji i na pokušaju imputiranja istinskim hrvatskim braniteljima da su danas nekakvi izdajnici, da su prodane duše itd., ja imam osjećaj da je svakom istinskom hrvatskom branitelju to degutantno slušati i da se nad tim zgraža. I ako kolega Zekanović na tak način gradi svoju političku platformu, na mržnji, na animozitetu i na zavadi hrvatskog naroda, ja mislim da to nije dugoročno isplativo i da će se prije ili kasnije to sve skupa naplatiti na pravdi boga, kako se to kaže u našem narodu.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Ante Babića.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana kolegice Petrijevčanin Vuksanović, ja vjerujem da su vašu raspravu slušali mnogi građani RH i zapravo nakon vaše rasprave možda ne bi trebalo više ništa ni reći jer vi ste vinovnik tih događanja prvo kao izbjeglica iz Aljmaša a nakon toga a nakon toga i kao povratnik nakon mirne reintegracije. Dobro je da se uočili te stvari, možda naša zdrava pamet nam ne nalaže da ponavljamo po nekoliko puta iste stvari ali s obzirom na nekolegijalnost naših kolega i izokretanje činjenica, dobro je reći dvije stvari koje ste vi ponovili. Prvo, kada govore o agresiji na RH, 2000. g. Hrvatski sabor je donio Deklaraciju u Domovinskom ratu i tu jasno stoji tko je agresor. Druga star, ono što kažete, Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina čl. 8. koji kaže kako i na koji način će se određeno pismo nacionalnih manjina upotrebljavati u određenom kraju, u ovom slučaju u samom gradu Vukovaru. Hvala.
Poštovana zastupnica Petrijevčanin Vuksanović.
Hvala lijepa. Uvaženi kolega, bila sam prognanik a ne izbjeglica, prognanici su oni koji su morali otići a izbjeglice su možda imali dovoljno vremena da sami odu, da se spakuju, mi nažalost nismo imali vremena da se spakujemo pa smo tog 1. 8. '91. iako je bila vrućina, iako smo se morali ukrcati u taj šlep, natovarili na sebe i zimske kapute i veste, jakne jer sve što smo obukli na sebe to smo mogli iznijeti, a ništa drugo nismo iznijeli. Kad je taj novosadski korpus preko Bogojevskog mosta, poduprt sa belim orlovima mi smo znali da imamo otprilike nekih par sati da se evakuiramo ili bi bili vjerojatno poklani. Nažalost to su činjenice, ali ja danas ne živim sa mržnjom i ne živim s mržnjom ni prema kome. Ja mislim da svjedočim međusobnu toleranciju i da mislim da sa svakim svojim govorom pokušavam pomiriti te zaraćene strane jer mislim da mržnja stvara samo novu mržnju. Onda smo zarobljeni u toj spirali i ne nosimo ništa dobro ni sebi ni društvu.
Slijedeća pojedinačna rasprava je poštovanog zastupnika Ante Babića.
Potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani ministrice, poštovana državna tajnice sa suradnikom, kolegice i kolege, dakle Vukovar je simbol stradanja Hrvatske države, ali Vukovar je i simbol stavanja Hrvatske države. I to je evidentno i tako će i ostati. Sama bitka za Vukovar ima posebno, posebno mjesto u suvremenoj hrvatskoj povijesti, o njoj je dosta napisano, izučavat će se, izučava se na vojnim učilištima, način na koji se ona zapravo vodila. Treba reći da je i Memorijalno groblje u Vukovaru zapravo najveća masovna grobnica u Europi nakon Drugog svjetskog rata i svi mi koji smo bili tamo i onih 938 bijelih križeva koje smo vidjeli zapravo simboliziraju sve one koji su nestali, ali i onu najmlađu žrtvu od 6 mjeseci odnosno najstariju od 104 godine. Točan broj poginulih u samom gradu Vukovaru još se ne zna, govori se o 4.000 i više ljudi, bilo je oko 7.000 ljudi koji su bili zatočeni u srpskim koncentracijskim logorima i 22.000 ljudi koji su prognani iz grada Vukovara. Vukovar je grad sigurno koji je odolio napadima gotovo desetorostruko jačeg neprijatelja i ono što sam rekao kolegici Petrijevčanin Vuksanović mene iznenađuje, čudi kada kolege koji su vinovnici tog vremena ovdje u Hrvatskom saboru se ne mogu sjetiti te sile i silne armade, tih silnih tenkova po Trpinjskoj cesti, po gradu Vukovaru, JNA tenkova, četnika koji su tamo harali i zaboravljaju zapravo što se događalo u samom gradu Vukovaru. Nakon Drugog svjetskog rata, najviše se govorilo o stradanju tada kada je Luftwaffe njemački zapravo sa zemljom sravnio grad u Guernici, baskijski grad i to je zapravo izazvalo sablazan cijele zapadne Europe i cijeloga svijeta, pa čak i jedan veliki Picasso je nasliko jedno svoje Guernicu koje se čuva u Marija Sofia muzeju u muzeju u Madridu i taj grad je bio grad trpljenja, grad slobode i grad stradanja. Mnogi gradovi u našoj bližoj okolici i Srebrnica i Sarajevo doživjela su velika stradanja, Dresden u Njemačkoj, danas se govorilo o Hiroshimi i Nagasakiu, ali Vukovar je zapravo jedan jedini grad koji je bio u kompletnom okruženju pod opsadom više od 87 dana, iako se govorilo tada da će taj rat zapravo trajati u Vukovaru nekoliko sati. To se na sreću nije dogodilo. Kada ga se uspoređuje recimo sa današnjim St. Petersburgom onda St. Petersburg je zapravo imao jednu odstupnicu i nije, nije bio u takvom okruženju. Tijekom dana danas su ovdje govorili predstavnici klubova, parlamentarnih klubova, jedni od uvaženih saborskih kolega koji su govorili u ime klubova dosta sarkastično su govorili o ovom prijedlogu zakona govoreći zapravo da bi cijelu Hrvatsku trebalo proglasiti mjestom posebnog pijeteta. Pa ako ćemo govoriti o istini i sjetiti se tih dana cijela Hrvatska jest bila napadnuta, od Dubrovnika, Stona, Sinja, Karlovca, Siska, pa da ne govorim i cijeli ovaj dio Slavonije i Županje pa sve gore do Vukovara i zašto ne. Svi ti koji govore zapravo o tome i sarkastično i sa prijezirom podsjetit ću da su na isti ili sličan način isto tako govorili kada smo donosili Zakon o braniteljima, kada smo donosili, govorili o strategiji o nacionalnoj sigurnosti, kada smo govorili i donosili Zakon o nestalima u Domovinskom ratu i sada nedavno kada smo govorili o danima i spomendanima u RH, govorili o 18. 11. kao Danu sjećanja ne žrtve u Domovinskom ratu i na žrtve Vukovara i Škabrnje, na sličan sarkastičan način i sa prijezirom su govorili o tome. Vukovar kao simbol stradanja i kao simbol stvaranja Hrvatske države je siguran sam duboko u podsvijesti hrvatskog naroda i na dane kad obilježavamo tu tragediju koja se dogodila za grad Vukovar cijela Hrvatska je složna u tome. Svako živo biće ima svoje faze odrastanja, a institucije one imaju svoje faze razvoja, '98. godine svi oni koji su bili u Vukovaru znaju kako je izgledao taj grad, ne samo grad već i objekti koji su se tu nalazili. Pa sjećam se kad smo dolazili u Vukovar stabla su bila do pola, dakle uopće nije bilo krošnje koliko je zapravo stradao taj grad. Nakon mirne integracije, što je po meni jedna mudra odluka i predsjednika Tuđmana, mislim da je to jedna od uspješnijih misija UN-a koja se tada, ali možda evo vi mi kažete najuspješnija misija. Dakle, Hrvatska država je ulagala i ulaže u grad Vukovar i u ta područja. Rekao sam postoji proces, postoji vrijeme koji se treba dogoditi da se određene stvari dogode i one se ne mogu tako brzo dogoditi, ali je želja da to bude grad prosperiteta, da to bude grad blagostanja i zapravo da se u njega i vraćaju. Sam ministar je na početku u svom obraćanju rekao da je ovaj prijedlog zakona temelj, ako se ja dobro sjećam, za suživot ne samo u području, nego temelj koji će stvoriti jedan pravni, zapravo jedan pravni okvir za poseban nacionalni status grada, grada Vukovara. Ono što sam govorio i kolegici u raspravi, a i što želim ponovno naglasiti, bez obzira što se ponavljamo, dakle šteta je kada mi u HS, jer nas ipak gledaju hrvatski građani, dajemo određene dezinformacije i zapravo ih zbunjujemo time kada pojedini kolege kažu da u ovom prijedlogu zakona ne piše tko je agresor na RH. Mislim da nema potrebe se ponavljati u određenim stvarima, ali Deklaracija o domovinskom ratu to je jasno rekla i to se spominje zapravo u ocjeni stanja prijedloga ovoga zakona u drugom pasusu točno se stoji i nabraja se kako i na koji način se zapravo govori o agresiji na RH i tko je zapravo agresor na RH. Sad ću se vratiti sve ove 3 minute samo na zakon, dakle sam zakon govori o Vijeću za domovinski pijetet, mir i razvoj i čl. 21. se zapravo kaže tko su ti članovi od ureda predsjednice, Vlade, resornih ministarstava, samog grada Vukovara, Vukovarsko-srijemske županije i 3 člana stradalnika domovinskog rata, branitelja, poginulih, poginulih branitelja u domovinskom ratu. Dakle, biti u ovom vijeću je po meni časno, svi oni koji budu tu naravno da će razgovarati o onim stvarima koji su predmet, predmet ovoga zakona. Zakon također kod čl. 4., to sam rekao i u svojoj replici, zakon u st. 2. pod 8. od a) do g), ja bih volio da se stavi i jedan dio koji bi govorio zapravo o obeštećenju za ratna razaranja odnosno o materijalnoj šteti koja je bila u samom gradu Vukovaru, dakle i u naselju Bogdanovci odnosno u općini Bogdanovci jer se, jer je to tema ovoga zakona. Zakon također jasno kaže da se problematika ovoga zakona odnosi na hrvatske branitelje, na samo stanovništvo vukovarskog područja i na stradalnike domovinskog rata s vukovarskog područja. Boli svakako činjenica da pojedini kolege na poseban način ističu, ističu ćirilicu, korištenje ćirilice, dvojezične ploče samo u Vukovaru, dakle o tome smo jako puno govorili u HS. Podsjetit ću još jednom, zbog svih onih kolega koji jednostavno ili ne čitaju ili ne znaju ili ne žele prihvatiti činjenicu da je kroz Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina u čl. 8. toga zakona jasno stoji i kaže se da se tu uređuju prava i slobode samih nacionalnih, pripadnika nacionalnih manjina koji se moraju primjenjivati i tumačiti sa svrhom poštivanja pripadnika nacionalnih manjina, ali i hrvatskog naroda, dakle, u samom gradu Vukovaru zbog razvijanja razvijanja solidarnosti, snošljivosti i dijaloga među njima. Prema tome, i kolegi Bulju koji je cijeli dan govorio o tome i kolegi Zekanoviću i drugim kolegama koji su govorili o tome treba reći da grad Vukovar i Gradsko vijeće grada Vukovara će odlučiti kada i u koje vrijeme će doći vrijeme za to da se stavljaju dvojezične ploče, ni ja, niti oni, a evo usudio bi se reći niti ministar neće odlučivati o tome, Vukovarci će zapravo reći kada je vrijeme za to. Hvala vam lijepo.
Imamo nekoliko replika i na vaše izlaganje, prva je poštovanog zastupnika Miroslava Tuđmana.
…predsjedniče. Kolega Babić, vi ste rekli da se Vukovar branio 87 dana, to je od nje žrtva velikosrpske agresije, međutim treba reći da se i na Vukovaru ta agresija zapravo slomila jel je plan bio JNA za 15 dana otpočetka doći do Zagreba i srušiti demokratsku vlast ovdje. Međutim, ono što bi još trebalo pri tome, oni koji su pratili tu situaciju, taj zapravo vojni poraz, to je pirova pobjeda te JNA odnosno velikosrpske agresije su htjeli pretočiti u, u, u pobjedu odnosno iskoristiti kao razlog da se traži zbog pada Vukovara smjeru i hrvatske, hrvatske Vlade, hrvatskog predsjednika, kako bi onda postigli ono što nisu vojnom silom postigli. Nažalost, to smo i danas čuli [[Upadica: Hvala]] te zahtjeve da se ponavljaju u HS.
Poštovani zastupnik Babić.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče HS, poštovani kolega Tuđman, koliko znam vi ste nešto slično replicirali i kolegi Bulju koji vas nije htio razumit, on je zapravo govorio o onome što je on želio reći, a nije htio slušati ono što, što vi govorite. Istina je recimo da je vukovarska obrana fenomen i ona je iznimka koja je zapravo u suprotnosti sa taktičkim i sa strategijskim vojnim pravilima i o tome se zapravo danas govori na vojnim učilištima i ovo što ste vi rekli zapravo to je bila taktika koja se srećom tada nije dogodila, a zapravo sve ono što se nakon toga dogodilo mirnom integracijom ja sam uvjeren tada jednom mudrom odlukom predsjednika Tuđmana, jer oni koji nisu bili u Vukovaru i koji ne znaju to područje, tada u to vrijeme vojno djelovati sa naoružanjem koje nismo imali zapravo je, bi iziskivalo ogromne, ogromne žrtve koje bi se tada dogodile, a pitanje je što bi se tada dogodilo sa, sa hrvatskom državom. Hvala.
Slijedeće replike poštovane zastupnice Petrijevčanin Vuksanović.
Uvaženi kolega Babić, gotovo je teško povjerovat da je neko omalovažavao i posprdno govorio o ovom zakonu, a tome smo svjedočili. Ja bi rekla da je najlakše da se brutalno izrazim pljunuti na tuđi rad, to je najlakše, teško je govoriti istinu, a još je teže čuti istinu kad ta istina ne odgovara i ja bih rekla da neki upravo čini mi se iz današnje rasprave navijaju da u Vukovaru budu novi sukobi, da bude nova mržnja, da bude novi ekscesi, da budu novi incidenti, jel možete vjerovat da netko to danas navija da to ponovno bude u Vukovaru i šalje takve poruke iz hrvatske sabornice, upravo priželjkuju to, e pa to ne smijemo dopustit.
Poštovani zastupnik Babić.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS. Poštovana kolegice Petrijevčanin Vuksanović, jedan od kolega je danas kada je govorio u ime kluba govorio upravo o tome da bi RH, ali vrlo, vrlo sarkastično, trebalo proglasiti cijelom posebnim pijetetom, rekao je pa zar mislite da je vukovarska žrtva više vrijedna od one koja je bila u Škabrnji, u Petrinji ili nekom drugom mjestu što ćemo mi govoriti o posebnom pijetetu za žrtve Vukovara o običnom pijetetu za neke druge žrtve, to je taj sarkazam koji nama ne treba. Ja sam uvjeren i siguran sam da i ljudi iz Škabrnje i iz Petrinje hoće i žele da Vukovar bude mjesto posebnog pijeteta jel je to simbol, kao što su simboli zastava i himna za jednu državu tako i simbol stradanja za pojedine države su pojedina mjesta. U Andermattu u Švicarskoj 250 godina se obilježava pogibija Ruskih vojnika od strane Napoleona, 250 godina. Prema tome i mi kao država imamo pravo na to da nam Vukovar bude mjesto posebnog pijeteta.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Domagoja Hajdukovića.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Babić spomenuli ste jednu temu koju, a mislim da je nepravedno zanemarena i često o njoj ne pričamo puno, a mislim da ona upravo to zaslužuje, a to je mirna reintegracija. Mirna reintegracija je jedinstvena takva misija UN-a koja u svega nekoliko godina u pravni poredak RH vratila okupirani teritorij, koja je bila potpuno uspješna i koja je bez većih incidenata to uspjela napraviti. Meni je žao što mi taj brend fenomen više što o njemu više ne pričamo, što ga više „ne izvozimo“, što više ne pričamo o pozitivnim učincima toga, a vjerujte mi da je interes i znanstvene javnosti i opće javnosti koja se bavi mirovnim studijima, mirovnim procesima itekako velik. Tu možemo brendirati Vukovar, ne samo kao mjesto stradavanja, nego kao mjesto nečeg jedinstvenog u svijetu što je postigao UN i Hrvatska sa jedne strane.
Poštovani zastupnik Babić.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa evo govoreći o tome kolegica je rekla da je to bila najuspješnija mirovina misija UN-a i dobro je da je tako završila. Vi kada govorite o brendiranju koliko znam i često smo u tim mješovitim izaslanstvima da kada govorimo našim kolegama zapravo govorimo upravo o toj mirnoj reintegraciji, pogotovo za one zemlje koje su izišle iz Sovjetskog saveza u Gruziji, danas u Armeniji u Azerbajdžanu u Kirgistanu njima znamo često reći način na koji smo mi to tada rješavali u RH. Ono što bih ja danas želio, ono što bih ja volio ako ste pratili pozorno izlaganje kolegice Petrijevčanin Vuksanović, ja bih volio da se to dogodi u samom gradu Vukovaru i na tome području svjesni činjenice kroz što je jedan i drugi narod prolazio, ali isto tako znajući i imajući na umu što se dogodilo i tko je bio agresor, što prije to prihvatimo to ćemo lakši i brži suživot imati na tom području.
Zahvaljujem. Sljedeća replika poštovani kolega Zekanović. Izvolite.
Poštovani kolega Babić. Rekli ste lijepo ste govorili moram priznati, međutim u jednoj stvari ipak ste pogriješili. Ovaj zakon je bio zamišljen i svi smo očekivali da će on riješiti problem dvojezičnosti jer pijetet kao pijetet zapravo ne interesira Vukovarce. Njih zanima jedna druga stvar, a to je isprika onih koji su razarali Vukovar, a koji danas još uvijek žive u Vukovaru i zabrana ćiriličnih ploča. Kolegica Petrijevčanin također se osvrnula na moje izlaganje, dakle ovo je zapravo odgovor i njoj. Poanta, cilj ovog zakona, intencija je bila zabrana ćiriličnih ploča, ako gospodin Stazić tako i gospođa Petrijevčanin iz HRID-i je govorila samo da rata ne bude. Postoji i obrambeni rat i dobro je da je naš general Medved ustao i kroz obranio našu domovinu.
Zahvaljujem. Odgovor kolega Babić.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega Zekanoviću. Dakle vi ste cijelo jutro gradili tu svoju platformu na tome na ćiriličnim pločama, ja ću vam samo ukazati da kada ste prisegnuli u ovom Hrvatskom saboru vi ste rekli da ćete poštivati Ustav RH, zakone u RH kao i međunarodne zakone i akte koje je primijenila RH. Jedan od tih zakona je Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina, nemojte se bojati ćirilice u Vukovaru, nemojte je se bojati zato što vam taj zakon, Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina u članku 8. kaže kada se stvore uvjeti kroz nacionalne manjine i većinskog naroda, Hrvatskog naroda tada će Gradsko vijeće grada Vukovara kazati hoće li ili neće imati ćirilične. Uostalom vi imate recimo dvojezične ploče u Istri kod Talijana kojih nema 30%, daleko manje, ali je njihova lokalna zajednica rekla da prihvaća dvojezičnost i oni su je prihvatili. Kada to bude moguće u Vukovaru, ne znam kada će bit, danas, sutra, prekosutra, za godinu dana, 10 ili 15 ne znam, to će se dogoditi. Hvala.
Zahvaljujem. Prelazimo na sljedeću raspravu, poštovani kolega prof. Miroslav Tuđman. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Danas raspravljamo o Zakonu o Vukovaru kao mjestu posebnog domovinskoga pijeteta i zapravo začuđuje ovaj raspon koji imamo u Saboru da s jedne strane imamo podršku tome zakonu, s druge strane imamo fiktivnu podršku jel se kaže da se podržava onda se nabrajaju i razlozi zašto nisu suglasni do toga da smo imali nekoliko rasprava koje su tvrdile da ovaj zakon ne traži nikakva sredstva pa je besmislen, da neće donijeti Vukovaru nikakve koristi, da se od toga neće živjeti bolje, da se ne može staviti u zakon pijetet odnosno da je to lažni pijetet do tog zahtijeva da se treba staviti u zakon izrijekom velikosrpska agresija, a ne navoditi agresore Srbija, Crna Gora, JNA i pobunjeni Srbi u Hrvatskoj, tako da imamo jednu lepezu što zapravo je dosta porazna činjenica za politički, i ako hoćete, intelektualni sklop ovoga Sabora u razumijevanju i pravnih propisa i intencija ovoga zakona. S druge strane, začuđuje ovdje da smo imali priliku i čuti da treba, da trebamo kao istinu o Vukovaru, dati ono što je proizvod velikosrpske propagande i onda 91. g. kad je pao Vukovar i koji neki mediji i danas ponavljaju, premda su bili prije, imali veću podršku, a danas su samo sporadični. O tome da je Vukovar izdan, o tome da se nije politika ili predsjednik Tuđman nije dozvolio da djeca izađu iz Vukovara. Znate, tu bi trebalo podsjetiti na ono što je Marko Babić rekao kad su ga pitali kako to da je pao Vukovar nakon 3 mjeseca, on je rekao, dođe mi da zapalim mu šamarčinu onome tko to, tako nešto pita jer je pitanje kako se Vukovar mogao 3 dana održati, a ne kako se održao 3 mjeseca. Ono što bi ovdje trebalo spomenuti, znači kad se radi o, jedna je kad se radi o pravnim formulacijama, onda je to nešto drugo od naših emocionalnih stavova koji su objektiv, u manjoj ili većoj mjeri objektivni i opravdani. Staviti u zakon u uvod, u uvodne odredbe zakona da je odgovornost za agresiju i na Srbiji i na Crnoj Gori i na JNA i na pobunjenim Srbima, onda je to daleko preciznija i pravno sa većim posljedicama nego formulacija o velikosrpskoj agresiji. Veliko, koncept, termin velikosrpske agresije je politički termin. Države mijenjaju svoje ideologije, svoja stajališta, vidjeli smo na primjeru Crne Gore da je ona to, tu svoju politiku davno već promijenila, Srbija ili službeni dio Srbije to nije, prema tome, kad imamo ovakvu formulaciju, onda to znači da su odgovornost, da se ne može odreći samo, samim odricanjem te ideologije nego države ili institucije moraju snositi odgovornost za ono što je rečeno. Jedan od prigovora je ovdje bio da nisu predviđena financijska sredstva. Opet je pitanje kako čitamo taj zakon zato što je predviđeno ovo Vijeće, predviđeno je da tu Vijeće uđu predstavnici ovih triju najvećih znanstvenih institucija koje se bave Domovinskim ratom od historije za, Instituta za hrvatsku povijest, Memorijalno-dokumentacijskog centra, dokumentacijskog centra u Vukovaru, prema tome, oni će predlagati, zagovarati i posredno će to obvezivati vijeće, odnosno za znanost, kako se zove ovaj, Zakladu za znanost, da financira takve projekte. S druge pak strane, točna je to da zakonom se ne propisuje pijetet, ali se zakonom propisuju norme ponašanja za iskazivanje pijeteta prema Vukovaru i žrtvi Vukovara, upravo u tome je smisao i ovoga Vijeća za domovinski pijetet, mir i razvoj jer neke stvari možemo zakonom normirati, ali neke se ne daju normirati. Ako idemo, uzmite, nigdje zakonom nije propisano kako se moramo ponašati kod sviranja državne himne, ali se zna kako se ponaša. Prema tome, postoji nešto što je institucionalni propis i postoji nešto što je norma ponašanja, jedna opće prihvaćena norma ponašanja. Nigdje nije propisano da se Wagnera ne smije snimati, odnosno ne snimati, nego svirati, izvoditi u Izraelu, ali sam ne znam, prije dosta godina čitao da je prvi put, mislim da je čak Netanjahu bio, ali nisam siguran da je on bio koji, koji je dirigirao tim koncertom, da se ispričao što je prvi put u Izraelu sviran Wagner. Wagner sam po sebi, nije bio kriv, ali ga je ta nacistička ideologija svojatala odnosno koristila. Prema tome, tu postoje te, moramo biti osjetljivi za te, za te razlike. Kolega Panenić je rekao da nije prihvatljivo ništa što se nameće ili što je nametnuto silom i s time se moramo suglasiti, ali upravo zato jeste ovo Vijeće za domovinski pijetet, ona, ne nekakva norma, novo povjerenstvo koje bi trebalo sve to odgoditi nego upravo jedan, jedna institucija koja treba usuglasiti sve te naše emocije, osjećaj za pravdu, za istinu, da se dođe do jednoga civiliziranoga odnosa prema žrtvi Vukovara sa svim onim zahtjevima da se kazne svi oni koji su počinili zločine. Bilo je ovdje puno riječi o dvojezičnosti, da li to riješiti na ovaj ili onaj način, kolega Babić je rekao kako će se to rješavati, ali mislim da čak ne bi bilo, ovdje je puno toga, nekoliko puta je i koliko zastupnika je govorilo o tome da je oko 9 tisuća Srba sudjelovalo u Domovinskom ratu. Te brojke idu od 9 do 10 tisuća, ako se ne varam. A kad je riječ o Vukovaru, ne može biti taj stav da se cijeli narodi odnosno nacionalne manjine ili zajednice stigmatiziraju i proglašavaju odgovornima za zločine koji su počinili njihovi pripadnici ili dio njihovih pripadnika jer naprosto već ovaj podatak od 9-10 tisuća branitelja Srba u Domovinskom ratu to poništava, ali bi bilo vjerojatno jedan veliki korak kada bi upravo ta zajednica predložila da skinemo tu točku dnevnog reda o dvojezičnosti na određeno vrijeme jer vjerujem da bi to svi dobro prihvatili i u Vukovaru i u uopće u Hrvatskoj. Tako da se te tenzije ne pojačavaju nego da se naprosto traži put za jedno pravično i dugotrajno rješenje. Evo, hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Tuđmanu. Replika poštovani kolega Raguž, izvolite.
Kolega Tuđman, u svojoj raspravi ste istakli jedan važan detalj koji nije primijećen u dosadašnjim raspravama da se danas ne uvodi ovim zakonom pijetet prema Vukovaru i da se propisuju norme kojima se taj pijetet izražava. Naime, u hrvatskoj naciji postoji pijetitet prema Vukovaru od 1991., dakle ne samo u RH već i kod Hrvata u BiH i Vukovar je jednostavno postao dio i našega identitetskog koda u BiH koga smo izrazili već 18. studenog 1991. stvaranjem Hrvatske zajednice Herceg-Bosne upravo na dan pada Vukovara kada smo jasno kazali kako želimo biti politički ravnopravan narod u BiH i na tome ustrajavamo do današnjih dana.
Zahvaljujem. Odgovor poštovani kolega Tuđman. Izvolite.
Hvala. Kolega Raguž pa upravo Vukovar je imao učinak upravo suprotan onome što je i JNA i agresor na Hrvatsku htio postići jer je došlo do homogenizacije hrvatskoga naroda i jednoga zajedničkoga otpora pogotovo što dobar dio ljudi danas ne shvaća a pogotovo mlađe generacije koje već po definiciji kada čuju Hrvatska i BiH ne shvaćaju da je to bilo jedno ratište i da je obrana, obrana i Hrvatske i BiH zavisila o tom zajedničkome naporu a Hrvatska zajednica Herceg-Bosna je prva koja se tome suprotstavila jer politika SDA tada je bila da se traže rješenja u zajednici sa, zaboravlja se da je Alija Izetbegović u 5. mjesecu nakon priznanja BiH tražio od Adžića, generala Adžića da imenuje nekoliko JNA Muslimana, JNA generalima kako bi zaštitio BiH.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Tuđmanu. Prelazimo na sljedeću raspravu poštovani kolega Ivica Mišić. Izvolite kolega.
Hvala potpredsjedniče Sabora, kolege i kolegice. Danas kada raspravljamo o Vukovaru o Zakonu o pijetetu u Vukovaru možda trebao je još davno, davno donijeti se, ali dobro došao i danas za Vukovar, dobro došao za hrvatski narod i Hrvatsku državu. Gledajući danas Vukovar a poznavajući ga nekada prije rata prosto ne mogu a ne reći takav jedan zločin koji su napravili prema tome dijelu svijeta je nemjerljiv. Nekada je u Vukovaru radilo 29 tisuća ljudi od 40 i nešto tisuća stanovnika. Sve je to porušeno, sve je to pobijeno, rastjerano, prognano. Naravno da to nas kao hrvatske građane, posebno hrvatske branitelje koji su tamo ostavili svoj život, svoje tijelo i onda vidimo šta se sve dešava pa čak i u ovom Hrvatskom saboru i u Hrvatskoj državi da mi ni do dan danas neke stvari nismo uspjeli riješiti. Danas u ovom Saboru ima ljudi koji pokušavaju naglasiti antifašizam. Naravno njemački fašizam je osuđen u svijetu pa i kod nas ali gdje je tu srpski fašizam? Da li pričaju oni o fašizmu, srpskom fašizmu, evo govorim o kolegama kojih danas nema, kojih ustvari ne zanima Vukovar, ne zanima ga hrvatska obrana jer oni o tome fašizmu, srpskom ne žele razgovarati. Ako razgovaramo o srpskom fašizmu smatraju da mi vrijeđamo Srbe. Ne, mi vrijeđamo, mi ne vrijeđamo već govorimo o onim zločinima koje su oni to učinili. Njihov narod, nije sav kriv, naravno kao i svi narodi ali većinski narod koji je želio uzeti Slavoniju, oteti je, pobiti je, rastjerati je. Na neki način su oni to danas i učinili. Danas kad gledamo Slavoniju, kada je promatramo iz ovog kuta, kada vidimo da se i u ovom Saboru a i svugdje priča o nekakvoj siromašnoj Slavoniji što mogu i sam gdje živim dolje reći da. Zašto? Zašto smo mi siromašni? Ne zato što Slavonci nisu vrijedni, ne zato što Slavonci nisu znali već zato što su Slavonci prognani, rastureni, opljačkani, pobijeni, da bi danas pričali o srpskom fašizmu, to bi bila prava riječ, srpski fašizam u Hrvatskoj i u BiH gdje su nas pobili, zapalili, dobre slike i danas u glavama držimo da ne kažem o BiH gdje su i oni žalosno ubili 8 tisuća Muslimana u jednom logoru. Takav fašizam od Drugog svjetskog rata do danas nije nigdje bio na ovim prostorima pa ni u svijetu. Kada govorimo o nacionalnim manjima u Hrvatskoj pa i samom Vukovaru gdje žive Srbi, Mađari, Rusini i sve druge manjine, ja mislim da su nacionalne manjine u Hrvatskoj daleko najbolje poštivane nego bilo gdje u Europi. Mi smo svima priznali što interesantno nas nisu i evo ima recimo, spomenuti ću Sloveniju gdje je 50 tisuća Hrvata u Sloveniji, 10 tisuća Slovenaca u Hrvatskoj su manjine a Slovenci su manjina a mi u Sloveniji nismo. Nadam se da će to i to jednog dana biti, samo toliko da kažemo koliko Hrvati su korektan narod. Kada promatramo danas Vukovar koji ima nekih, koliko sam čuo 12000 zaposlenih, odlično, od 29000, zamislimo kako je to sve izgledalo nekada kad su ti fašisti htjeli uzeti nam taj dio bogate Slavonije. Danas kad vidimo uređene i lijepe zgrade u Vukovaru, ceste, putevi, infrastrukturu, što smatram da je to sigurno Vukovar zaslužio, zaslužio je i puno više od toga, ali nažalost Slavoniji se okrenulo, ja bih rekao, ovih 20.g. leđa na neki način, imamo željeznicu koju ja često spominjem prema Slavoniji gdje putujemo po 4-5 sati, nekada istina putovali smo za 2 i po sata prije 30.g. Zašto se Slavonija ne rješaje to je isto jedno pitanje, ja i dalje mislim, evo ova Vlada koliko vidim, promatram zadnjih 4.g. radi na tome i ja im se na taj način zahvaljujem, mislim da će, ali je možda već pomalo zakasnilo jel nam je Slavonija postala prazna, djeca nam odlaze, standard nije onakav kakav je bio. Danas kad promatramo Vukovar i vukovarske spomenike u Vukovaru vidimo da ih pokušavaju oštetiti, pisati 4S na spomenicima, znači to pokazuje samo jedan znak da isti ti koji su nas napali '91.g., koji su nam htjeli oteti taj dio svijeta, ni danas se s tim nisu pomirili, da ne pričam o četničkim spomenicima i ostalim stvarima koje se tamo još uvijek, još uvijek stoje, to je jedna, jedna po meni, ne znam kako bi to objasnio, jedna državna politika, svi do sada koji nisu jednostavno naredili da se to poruši jel ovdje četnici nemaju šta domovati, ni oni ovdje spomenike nemaju pravo graditi, to niko neće da spomene, nitko prava naših logoraša iz Vukovara, sjetimo se onih kolona, one djece, onog dana kada je pao Vukovar, kad su ga okupirali, sjetimo se tih svih zločina nad našim braniteljima koji su doživili po Srbiji u Stajićevu i okolo, svi da ih ne nabrajam redom, gdje danas Srbija o tome ne želi razgovarati. O čemu onda mi razgovaramo, o demokraciji, o svemu tome, a taj isti narod koji je napao nas još uvijek nas na neki način pokušava provocirati na određene načine. Maloprije kolega Raguž je spomenuo BiH odakle i ja potičem, iz moje Posavine gdje je 200 000 ljudi prognano, potjerano, pobijeno, spaljeno i danas imaju jako, jako velike probleme u toj tzv. Srpskoj republici koja je postala na zločinu i koje nažalost svijet i danas priznaje. Puno toga bi se moglo reći još, ali kolege su u ovim raspravama dosta kazali, prema tome samo bi htio reći da Vukovar živi, da će živjeti i ovaj zakon koji je donijet o pijetetu jest dobro došao i ja to podržavam, podržavam taj zakon. Hvala vam.
Zahvaljujem. Imamo replike, poštovana kolegica Irena Petrijevčanin Vuksanović, izvolite.
Hvala lijepo, uvaženi kolega Mišić, vi ste u svojoj raspravi spomenuli i mirnu reintegraciju hrvatskog Podunavlja za koju trebamo reć da je sjajno izvedena i jedinstvena u svijetu, političko strateška operacija iza koje je osobno stajao pokojni predsjednik Tuđman koji se uvijek zalagao za mir, međusobnu toleranciju, poštivanje svih prava uključujući i prava nacionalnih manjina i kad bi barem vojvođanski Hrvati imali upola prava kao što srpska nacionalna manjina ima u RH, to bi bilo sjajno, ali nemaju nažalost i to pokazuje dobrohotnost hrvatske politike naspram srpske politike, ali mi se nadamo da će doći bolja vremena i za vojvođanske Hrvate i da će oni ostvariti prava koja srpska nacionalna manjina ima u RH.
Zahvaljujem. Odgovor kolega Mišić.
Mirna reintegracija je jedan, jedno veliko djelo našeg predsjednika Tuđmana u ta vremena gdje ne bi da ljudi, da ne izginu naravno i naši branitelji i ostali, međutim oni to ne poštivaju danas, oni to ne uvažavaju, oni to smatraju normalnim da je to ono takvo kakvo jeste. Što se tiče Hrvata u Srbiji, naravno ja bi isto želio da oni žive u slobodno u Srbiji kako žive slobodno Srbi u RH poslije svih zločina, a mi zločine prema njima nismo počinili, nit smo htjeli uzeti bilo koji srpski dio ni u RH, ni u BiH, a nažalost oni su sve uzeli, pobili, popalili i još i danas to rade samo na jedan drugačiji način. Hvala vam.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Mišiću. Prelazimo na slijedeću raspravu, poštovani kolega Marko Vučetić, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče HS, poštovane kolegice i kolege, mi od jutra raspravljamo o nečemu što je trebalo već biti usvojeno na razini društvenog bitka. Da je naš društveni subjekt ili ono što se promatra kao društvo već usvojilo vrijednosti dokumenta o kojem danas raspravljamo, no iz rasprave je vidljivo da tome nije tako, iz rasprave je vidljivo da je došlo do uzurpacije pojma domoljub i domoljublja. Domoljub je i domoljubi su danas gotovo identificirani s jednim patološkim pogledom, taj patološki pogled je vidljiv iz dosadašnje rasprave o tome kakva stvarnost u Vukovaru jest i kakva bi stvarnost trebala po tim patološkim domoljubima biti. Svi hrvatski gradovi su, bi trebali biti jednaki, no u toj jednakosti ipak postoji nekakvo prvenstvo, Vukovar i Knin bi trebali biti gradovi koji su gradovi iznad svih gradova. Onaj život koji postoji u Kninu i život koji postoji u Vukovaru bi trebali biti paradigmatika života u RH a znamo i vidimo kakav je život u Vukovaru i kakav je život u Kninu. Život u Kninu je još nešto bolji nego što je u Vukovaru ne postoje tolike međunacionalne, međunacionalni sukobi, no u Vukovaru iz dosadašnjih rasprava vidimo da postoji jedan zazora prema ćirilici. Recite mi ako nema mjesta za ćirilicu u Vukovaru u kojem gradu i kojem mjestu bi to trebalo biti? Gdje bi ćirilica trebala biti, ako ne bi trebala biti u Vukovaru koji je simbol stradanje? Upravo u Vukovaru dokle god ćirilice ne bude u Vukovaru RH nije slobodna. Oni koji negiraju i bore se protiv ćirilice u Vukovaru nisu i ne mogu biti domoljubi. Zbog čega? Zbog toga što ne priznaju vrijednost Domovinskog rata. Domovinski rat je rat koji je oslobodio sve građane RH i koji je oslobodio svu stvarnost u RH, pa i stvarnost ćirilice, ako ćirilica nije slobodna i ako nacionalna manjina niti jedna u Hrvatskoj ili u Vukovaru nije slobodna i nije ravnopravna i ne može konzumirati svoja prava onda ti koji to sprječavaju ne priznaju vrijednost Domovinskog rata jer kažu da Domovinski rat nije oslobodio RH, nije oslobodio sva pisma nije oslobodio sve nacije, nije oslobodio sve identitete. Oni koji razmišljaju na način da nekome trebaju skratiti neka prava zato što imaju strah od pisma to su oni koji su u domoljublje naselili patologiju. To su oni koji ne mogu voljeti nikoga. I to su oni koji ne mogu biti u odnosu prema niti jednoj i nikakvoj žrtvi. To su oni koji zbog patologije domoljublja nisu u stanju usvojiti ni ono što znači pijetet. Pijetet nije ono što sam u replici kolegi Marasu rekao, to nije zlopamćenje. Nego je to pamćenje na zlo, to je pamćenje i to je unošenje društvene sućuti, individualne obiteljske sućuti i naše mogućnosti da empatijski na razini operativnih modela priđemo žrtvi. Ne da proizvodimo nove žrtve, ne da budemo ukopani u tragediju, nego da izrazimo sućuti i naše opredjeljenje da smo uvijek na strani žrtve. A na strani žrtve smo onda kada se borimo za jednakost, za ravnopravnost, kada se borimo za zakonitost. Ne kada se borimo za autonomiju naše volje, ne kada se borimo za autonomiju nekakve grupacije, tada pripadamo patologiji i patološkom domoljublju. Takvih nažalost ima. Takvi su danas blokirali mogućnost života u Kninu i takvi su negirali mogućnost života u Vukovaru. Takvi neće proizvoditi, producirati, niti će znati ikada što je pijetet. Njima će život biti usmjeren prema ratničkom pozivu i ratničkom zazivu da se neprestano usmjeravaju na sve. To usmjeravanje na sve neće biti usmjeravanje samo na jednu patološku istinu u nekom gradu, nego će biti usmjeravanje patološko i prema pripadnicima vlastite stranke, vlastite grupe. Jer oni koji su zloupotrijebili domoljublje oni se prema svemu, budući da su sebe identificirali s domoljubljem i smatraju da je mjera domoljublja sadržana u njima samima, oni incestuozno pristupaju u svoj stvarnosti, društvenoj, političkoj, obiteljskoj, ekonomskoj. Takvi su radikalno nesposobni za odati pijetet bilo kome, a pogotovo Vukovaru. Takvi su progovorili odvajanjem oca od sina, godinama to već čine, Siniše od Bojana. Siniša Glavašević je održao onaj svoj poznati govor u kojemu optužuje, govor u kojem upozorava, govor u kojem osuđuje, osuđuje zbog istih stvari koje se danas događaju. On osuđuje i optužuje sabornike, zastupnike zbog toga što njihova djeca su u toplom, a djeca u Vukovaru su u krastama. Zar nisu djeca Vukovara danas u krastama odijeljenosti, u različitim školama, zar djeca Vukovara danas nisu krastama? Zbog toga što nisu u stanju izricati svoje identitete, zbog toga što pismo promatramo neprijateljski, zbog toga što smatramo da se naše domoljublje sastoji u koloni koja će nekoga u nečemu spriječiti, a ne koji će žrtvama prići sućutno. Istina o Domovinskom ratu je da je to bio obrambeni rat. Istina o Domovinskom ratu je da je to bio rat u kojem je RH oslobođena. Oni koji nisu u stanju to prihvatiti, oni koji i danas smatraju da Domovinski rat nije oslobodio sve u Hrvatskoj i Srbe u RH. U jednom tekstu sam napisao da je Domovinski rat bio rat za prava Srba da budu Srbi u RH. To ću i danas ponoviti, a Srbi u RH budući su oslobođeni u Domovinskom ratu imaju pravo na ćirilicu jer im to jamči RH i jamče im hrvatski zakoni. Svi oni koji to ne shvaćaju, svi oni koji to nerazumijevaju nisu sposobni prihvatiti vrijednost Domovinskog rata kao onog rata nakon kojeg je nastupio mir. Oni nose rat u svojoj nutrini, oni će odvajati Sinišu od Bojana, oni će u Bojanu neće pronalaziti očinstvo Sinišino niti će u mrtvom Siniši pronalaziti sinovstvo Bojanovo. Zbog čega? Zbog toga što nisu spremni na pijetet. Zbog toga što nisu osvijestili što je domoljublje nego se nalaze u neprestanom ratnom pohodu na sve što ih ugrožava, a ugrožava ih mir, snošljivost, tolerancija, različitost, jednakost. U konačnici ugrožava ih slobodna RH u kojoj je sve slobodno od Vukovara do ćirilice, od Hrvata do Srba, od povijesti do kulture. To su oni koji oduzimaju domoljublje, to su oni zbog kojih kasnimo s donošenjem ovih zakona i koje zakonima moramo prisiliti da usvoje domoljublje, da zavole domovinu, da zavole građane RH, da zavole povijest i da mogu izreći povijesne činjenice. A povijesna činjenica je da je RH oslobođena u Domovinskom ratu i neka ti domoljubi umišljeni u svojoj patologiji uzvišeni ne žive u uvjerenju da su nas sve uvjerili kako su domoljubi jer to nisu. Oni su patologija, živuća, hodajuća u biologiji nastanjena patologija koja ne priznaje vrijednost Domovinskog rata i koji ne priznaju samostalnu RH u kojoj su sva pisma oslobođena i u kojoj su svi građani slobodni. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na galeriji su nam se pridružile žitelji Općine Mali Bukovec, srdačno iz pozdravljam, želim im dobrodošlicu i ugodan boravak u Hrvatskom saboru. Sljedeća rasprava poštovani kolega Domagoj Hajduković. Izvolite kolega.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Kao neko ko je izuzetno vezan za Vukovar, za Borovo Selo točnije tko je svoje prve radne godine proveo tamo uzet ću si za pravo malo govoriti o Vukovaru kakvog većina ovdje možda ne zna i o problemima Vukovara koje možda namjerno ili ne namjerno ignoriramo. No prije nego što se osvrnem na sam zakon nekoliko bih stvari rekao općenitih neke stvari koje sam čuo iz rasprave i neke teze koje su danas iznesene, a ne bi trebale po meni biti takve. Dakle, prije svega ovdje raspravljamo o Zakonu o Vukovaru kao mjestu posebnog domovinskog pijeteta, pa kolegice i kolege ne znam za vas, ali meni ne treba zakon da bi Vukovar za mene bio mjesto posebnog pijeteta. Mislim da je to bio i do sada, da je bio simbol stradanja, da je bio simbol obrane, ali da je bio i simbol pobjede. I mislim da kada razgovaramo o Vukovaru, kada razgovaramo o Domovinskom ratu, premalo naglašavamo i ono po čemu je Hrvatska tu posebna, a to je i mirna reintegracija kako sam i rekao, jedinstvena misija UN-a u svijetu, to je predanost RH da reintegrira tako dio Hrvatske mirnim putem, što smo i uspjeli i na kraju dana da svi hrvatski građani imaju garantirana pravo pa i pravo na manjinsko pismo i jezik ako ga koriste. Jako puno puta se u ovoj raspravi su se čule kvalifikacije kolektivne krivnje za Domovinski rat koja se baca na jedan narod, naciju, nacionalnu skupinu ili manjinu. Ali ja ću vam reći jednu stvar kolegice i kolege, ako generaliziramo, ako govorimo o kolektivnoj krivnji onda nismo ništa bolji od onih koji su agresiju vršili jer oni su isto govorili o kolektivnom zločinu, o kolektivnom ustaškom pokretu, o kolektivnim koljačima i što ja znam čemu, onda nismo bolji od njih i bojim se da oni koji tako razmišljaju upravo to i pokazuju, da nisu bolji od njih. Također u puno rasprava sam čuo kvalifikacije koje bih mogao sumirati u izrazu domoljublje, to sam ja, ja sam utjelovljenje domoljublja. Kolegice i kolege, da li su neki od nas koji ovdje sjede krivi zato što su bili maloljetni u vrijeme Domovinskog rata pa nisu aktivno mogli sudjelovati u obrani ili su zbog drugih razloga nisu aktivno sudjelovali u obrani ili su imali radnu obavezu? Pa zar su ti ljudi manje Hrvati, manje domoljubi zato što je netko držao pušku, a oni eto nisu iz različitih objektivnih razloga? Ja mislim da nisu, zato što se Hrvatska i što se domovina voli i radom i poštenjem, radom i poštenjem kolegice i kolege i to je način na koji Hrvatsku možemo voljeti bez obzira na spol, dob, rod, nacionalnost. Prema tome, takve kvalifikacije mislim da isto ne stoj kada govorimo o Vukovaru, kada govorimo o Domovinskom ratu. Citirao bih i neke kolege prije mene koji su govorili. Evo prva koja mi je sjajna to je kolega Đakić ako se ne varam, život u Vukovaru je u punom mahu. Ja bih volio da kolega Đakić dođe u Vukovar kada nije Dan sjećanja pa da vidi taj život u punom mahu, ne samo u Vukovaru, u Slavoniji općenito, ali Vukovar je prije jer Vukovar je i prije bio pogođen demografskim problemima zbog rata, zbog reintegracije, zbog toga što su mnogi ljudi na kraju izabrali ne vratiti se itd., itd. Jako puno problema tu ima gospodarskih, socijalnih, ekonomskih, ja bih više volio da ovaj zakon rješava takve probleme, da od Vukovara ne pravimo mauzolej nego da pravimo živi grad, da pravimo grad koji će biti spomenik hrvatskoj ustrajnosti, hrvatskom prkosu kada se brani svoje, hrvatskom istinoljublju kada se govori o Domovinskom ratu i hrvatskoj žilavosti kada se govori i životu, suživotu poštivanju tuđeg i voljenju svojeg. Također jedan kolega, mislim da je kolega Stričak je rekao, siguran sam da bi podržali ovakav SDP-ov zakon. Pa kolega Stričak ja sam siguran da ne bi podržali jer govoreći iz iskustva nekoliko mandata sjećam se da je HDZ-ova oporba glasala protiv apsolutno svega što je tada većina predlagala, ali apsolutno svega pa čak i da smo imali zakon o boji bijele boje, ja mislim da bi HDZ bio protiv. To nije slučaj sada, mi se ne sramimo i ne bojimo podržati ono što mislimo da je dobro, ali isto tako ne i kritizirati ono što mislimo da je loše. Također jedan citat kolegice Petrijevčanin, kaže oni koji stisnu crveno ili bijelo pokazat će svoj odnos prema Domovinskom ratu, misleći na glasanje o ovom zakonu. I tu ponovo dolazimo do toga tko je već domoljub od koga i na koji način to pokazuje. Pa ako upozoravamo na nešto što mislimo da je problem zar smo zato manje domoljubi? Zar bi trebali šutjeti ako mislimo da nešto nije uredu? Zašto HDZ uvijek kada govori o konsenzusu to je konsenzus koji on nameće, znači može biti ovako ili nikako drugačije. Jeste razgovarali sa oporbom o ovom zakonu, o bilo kojem zakonu kada smo već kod toga? Konsenzus da, jako lijepo zvuči, ali konsenzus je samo kada to većini odgovara. Kako sam na početku rekao, za mene ne treba zakon da Vukovar bude mjesto posebnog pijeteta, posebno mjesto i kako sam rekao volio bih da zbog nekih drugih razloga bude živi spomenik nekim kvalitetama koje sam apostrofirao. Zakon predviđa i osnivanje vijeća za domovinski pijetet, mir i razvoj, to me jako asocira na čuveno Vijeće za suočavanje s posljedicama vladavine nedemokratskih režima osnovanog 2. ožujka 2017. g. Mislim da se svi, kolegice i kolege sjećate svih povijesnih odluka koje je to Vijeće za suočavanje s prošlošću donijela. Ja se sjećam njih 50, ja se sjećam da su riješili sve probleme zbog kojih su osnovani, ja se sjećam da je zbog njih, zbog tih odluka prosperitet naglo porastao u Hrvatskoj, a da ne govorimo o BDP-u, životnom standardu i povratku ljudi. Takav mi prizvuk ima i ovo Vijeće za domovinski pijetet, mir i razvoj. Zato što postoji jedna jako dobra izreka u birokratskim krugovima, kada ne želite riješiti problem, onda osnujte vijeće, komisiju, odbor. Pa neka eto, neko se zabavlja, razgovara, raspravlja, ali od toga na kraju ionako neće biti ništa. I tu dolazimo do toga. Donijet ćemo ovaj zakon koji kažem, lijepo je da se donosi, ali nije presudan. Da li će to, zbog toga sutra biti nešto biti bolje Vukovarkama, Vukovarcima, žiteljima Borovog Sela, žiteljima okolnih naselja, istoku Hrvatske, Slavonije, Baranje, Srijemu? Pa mislim da ne. Mislim da ne. I mislim da smo previše opterećeni svojom prošlošću. Naravno, mislim da ne moramo govoriti o istini Domovinskog rata ovdje jer je ona i više nego jasna, barem svima koji žele čuti i koji žele vidjeti. Osim toga, ovaj Dom je i donio Deklaraciju o Domovinskom ratu, mislim da se na to više ne treba vraćati. Trebamo raditi na tome, da Vukovar, kako sam rekao bude živi spomenik hrvatskom, hrvatskoj istrajnosti, hrvatskom prkosu kada brane svoje, hrvatskom poštovanju prema tuđem i hrvatskoj ljubavi prema svojem. Hvala.
Zahvaljujem. Prelazimo na sljedeću raspravu, poštovani kolega Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Poštovani predstavnici Vlade. Zamislimo da situacija u Hrvatskoj izgleda ovako. HDZ i SDSS zajedno u predizbornoj koaliciji nastupe na izborima u Vukovaru. Zamislite sljedeću situaciju. HDZ i SDSS zajedno promijene statut grada Vukovara i uvedu dvojezičnost čak i kad to ne bi bila zakonska obaveza, da de facto naprave od Vukovara simbol tolerancije kakav u Hrvatskoj ima još samo u Istri. Zamislite da stranka koja po svom sastavu multietnička pobjedi na izborima u Vukovaru za gradonačelnika, recimo. Zamislite da se predsjednik Srbije ispriča i položi vijenac na Ovčari. Zamislite Vladu u kojoj će potpredsjednik biti član SDSS-a, zamislite da je emisija Lijepom našom, ovu koju vodi Branko Uvodić iz Vukovara počne nastupom Ansambla narodnih igara Srpsko-kulturnog društva Prosvjeta i da dobije veliki pljesak okupljenih kao čuvari tradicijske kulture Srba u Hrvatskoj i zamislite, uostalom,, da ne postoji samostalno Ministarstvo hrvatskih branitelja. Ne moramo to zamišljati. To smo u Hrvatskoj imali 2009., 2010. i 2011. godine. Evo, dakle, na izborima za gradonačelnika grada Vukovara 2009. nastupila je koalicija stranaka HDZ-HSP-HSU-HSS-HSLS i zamislite, SDSS. I nije to bila podrška. Kandidat za gradonačelnika je bio Damir Barna, a jedan od kandidata za zamjenika gradonačelnika na istom listiću je bio g. Dejan Drakulić iz SDSS-a, poslije zamjenik, ne na manjinskom listiću, na istom listiću s HDZ-om i poslije zamjenik gradonačelnika na manjinskom listiću, a danas pomoćnik ministra uprave, ako još nije postao ravnatelj ili još nešto. Zamislite riječi predsjednika Srbije koji kaže, ovdje sam da se poklonim žrtvama i odam počast ubijenima. Ovdje sam i da, klanjajući se žrtvama još jednom uputim riječi isprike i iskreno žaljenje te da stvorim mogućnost da Hrvati i Srbi okrenu novu stranicu povijesti, riječi su koje je na mjestu masovne grobnice na Ovčari uputio predsjednik Srbije. I mi i vi, kolege iz HDZ-a biramo društvo u kojem ćemo se naći, pa tako i u ovim europskim strankama. Onaj koji je u našem društvo ovo izgovorio, Boris Tadić, predsjednik Socijaldemokratske strane danas, inače prije predsjednik Demokratske stranke, a onaj koji je u Europskoj pučkoj stranci u vašem društvu, taj neće izgovoriti to, ne bojte se. Tako da kad biramo društvo, onda malo bolje biramo i pratimo društvo. Naravno, kad sam rekao da je potpredsjednik Vlade bio iz SDSS-a, to je bio g. Slobodan Uzelac, kada sam rekao da su HDZ i SDSS promijenili zajedno statut grada Vukovara i uveli dvojezičnost, to je bilo 2009. jer naravno imali su većinu u vijeću, pa da bi mogli zajedno dijeliti vlast u firmama jer tada je vijeće određivalo skupština tvrtke, onda nije bio problem uvesti ćirilicu. Svaka firma je imala svoj znak na latinici i na ćirilici. Kad je za vlast, nema nikakvih problema. Čak ni SDSS-u nije smetalo, bio je u koaliciji s HSP-om, kad je za vlast. Prema tome, sve se to događalo u Hrvatskoj prije 10 godina. Pa kad se već vraćamo u prošlost, bolje mi se vratiti u 2009. nego u 91., manje je stresna, manje je bolna. Dakle, kad sam rekao da nije bilo samostalnog Ministarstva hrvatskih branitelja, nije bilo. Bilo je Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti na čijem je čelu bila najprije gđa. Kosor, koja je inače proglašena i počasnom i danas je još uvijek počasna građanka grada Vukovara, mada su je htjeli ovi 2013. oduzeti to, tu titulu. A emisija Lijepom našom iz Vukovara nastupom Ansambla narodnih igara Srpsko-kulturnog društva Prosvjeta, imate na Youtubeu, 2. siječnja 2011. Eto. Prema tome, da se povijest, ide u raznim smjerovima, to možemo svjedočiti u ovom slučaju. Priča sa ćirilicom i dvojezičnim pločama bila je jedan igrokaz kojom bi se na emocijama ljudi koji su izgubili i puno propatili u Domovinskom ratu, pokušao ostvariti određeni politički poen, kao što se 2001. g. na splitskoj rivi pokušalo opstruirati suradnja sa Haaškim sudom, a onda kad se došlo na vlast, nije bio problem izručiti generala Gotovinu. Tako i ovo, 2013., 14. nije bio problem niti spriječiti legalno vodstvo RH da sudjeluju u koloni sjećanja a nakon toga 2016. nije bio problem ponovno otići u koaliciju kao ovima iz HDZ-a tako ni ovima iz SDSS-a. Prema tome, ja predlažem da se u ovome zakonu uvedu i prekršajne odredbe jer zakon doista nema smisla ako u njemu neće biti i prekršajne odredbe pa onaj tko se ne drži odredbi ovog zakona za šta je ispravno kolega Tuđman rekao da bi ovo trebao biti jedan normalan obrazac ponašanja. Dakle ništa što piše ovdje nije nešto što se možda već sad ne provodi ili što ne bi bio dobar obrazac ponašanja a onda ako netko ima jako veliku želju na ovome raditi politiku onda se ponaša suprotno obrascu ponašanja iz nekog prosvjeda. Jer isto kao što neki sportaši u Americi u znak prosvjeda protiv Trumpove politike ne obilježavaju intoniranje američke himne na način kako to rade većina drugih tako je i u Hrvatskoj legitiman oblik političkog prosvjeda isto se ponašati malo drugačije dok to ne vrijeđa druga, ako vrijeđa onda postoje prekršajne odredbe. Nije u ostalom, ne jednom sam da bih argumentirao neke svoje stavove koristio citate predsjednika Tuđmana o raznim temama pa tako mogu i iz 8.6.1997. kada je došao sa vlakom u Vukovar. Ali znate kako ja najlakše prepoznam politiku HDZ-a u mnogim stvarima? Vidim što je govorio predsjednik Tuđman i siguran sam da će napraviti potpuno suprotno barem ovaj današnji HDZ a i ovaj prošli Karamarkov isto. Prema tome nije, to doista nije problem detektirati. Dolazim ustvari u jedan problem da mi ovi neki drugi ne zamjere što se često pozivam na predsjednika Tuđmana, što ga često citiram, ali šta se može, imao je on i dosta dobrih svojih političkih procjena i ocjena. Što se tiče ovoga zakona mislim da bi za Vladu bilo bolje da ovo umjesto u zakonski tekst pretvori u deklaraciju. Ovo je neka vrsta deklaracije i u tom smislu ili stavite u zakon prekršajne odredbe pa onda onaj koji ne iskazuje poseban domovinskih pijetet prema kriterijima kojih netko već odredi što je to posebno a šta nije, neka još plati novčanu kaznu, pa dovedimo stvar, dovedimo stvar do apsurda. Dakle protiv sam toga da se jedan grad koji je imao svoj normalni tijek razvoja do 2009. i kasnije sad odjednom pretvara kako je to netko rekao u mauzolej. O Vukovaru su napisane mnoge pjesme, većina ih je na latinici ali jedna od najljepših pjesama koja je o tom gradu napisana u vezi njegove patnje možda je, ne znam na kojem je pismu dok je tekst pisao Balažević za svoju pjesmu čovjek s mjesecom u očima na kojem je pismu pisao ali ona jednako moćno i jednako sa poštovanjem i jednako trnce izaziva kada je slušate na bilo kojem pismu da je napisana i na bilo kojem jeziku da je opjevana. Jer ja ove moje i tuđe ne dijelim po tome odakle su, što su po nacionalnosti, što su po vjeri i što su po rasi nego ih dijelim samo na jedan trenutno način, to je da li mrze ili ne mrze. Prema tome, Hrvati koji mrze nisu moji a Srbi koji ne mrze su moji. To vam je tako, ja tako dijelim trenutno ljude. I nemam nikakav problem reći da sve što je radila Vlada RH čiji sam bio član u vezi primjene Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina od objavljivanja rezultata popisa stanovništva iz 2011. pa dok je ta Vlada bila na vlasti uključujući i zadnji dan mog mandata i zadnje sate mog mandata kada sam donio jednu odluku koju je u većoj mjeri potvrdio Ustavni sud je bilo po mom dubokom uvjerenju u interesu RH ili kako je to predsjednik Tuđman 1997. rekao: „Sve ovo što činimo nije samo u uskom lokalnom interesu nego i opće hrvatskom, opće europskom i u interesu mira, budućnosti ovoga kraja i Europe. I neka nam živi suživot hrvatskog naroda sa srpskim i drugim etničkim zajednicama na ovim prostorima neka nam živi jedna i vječna Hrvatska.“. Citat ... [[Govornik se ne razumije.]] Hvala.
Zahvaljujem. Imamo replike, poštovani kolega Domagoj Hajduković, izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Uvaženi kolega dali ste lijepi osvrt na ne tako davnu povijest, pa se možemo čak, možemo čak i konstatirati da je prije 10 godina bilo bolje. Ali ja sam htio nešto drugo reći, znači podsjetiti na nešto što sam već prije rekao a to ste zapravo, to je neki ... [[Govornik se ne razumije.]] svojevrstan vaše rasprave a to je kakva je to politika HDZ-a. Puna su im usta zajedništva s jedne strane a s druge strane sve čine da bi razjedinili. Puna su im usta pravde i jednakosti a vidjeli ste njihove prijedloge poreznih zakona, superhik reformu, dajte bogatima više a siromašnima manje. I na kraju puna su im usta demokracije a ne poštuju institucije koji tu istu demokraciju čuvaju poput Povjerenstva za sprječavanje sukoba interesa, mislim da je to pametnom dosta.
Zahvaljujem. Odgovor kolega Bauk, izvolite.
Da parafraziram ponovno prvog hrvatskog predsjednika, politika današnjeg HDZ-a se može svesti u jednu parafrazu njegove izjave a to je: „Sve za vlast a vlast ni za što.“. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo sljedeću repliku poštovani kolega Josip Borić, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Bauk, slušao sam vašu raspravu, ono što želim reći da ćete ostati upamćeni u Hrvatskoj i kao ministar i političar koji je u taj grad Vukovar uveo dvojezične ploče na ćirilici, da ste to pokušavali sanirati noću ulazeći na stražnja vrata u taj grad, da ste podijelili Hrvatsku na onaj čuveni način mi ili oni, vi i vaš tadašnji premijer, sadašnji predsjednički kandidat. I to je ono što će povijest pamtiti a sve ove ostale izražaje koje ste izgovarali ovdje na račun HDZ-a itd., uopće će biti manje bitni.
Zahvaljujem. Odgovor kolega Bauk.
Po meni se ništa neće zvati kao ide ona pjesma. Kolega Boriću, ja nemam problem s time kako će me pamtiti, mene će pamtiti kao ministra koji je provodio zakon, koji je ploče postavljao zakonito i nenasilno, a neki drugi su ih skidali nasilno i nezakonito. I tri godine, skoro četiri nakon što sam prestao biti ministar ploče su još uvijek tamo, neke su prelijepljene, neke nisu, ali su one još uvijek tamo. Ja te onda nisam stavljao, … niste ih onda ni vi skidali. Hvala.
Zahvaljujem. Završna riječ u ime predlagatelja, poštovana državna tajnica Nevenka BEnić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani zastupnici. Zahvaljujem svima na iscrpnoj i konstruktivnoj raspravi i svi prijedlozi danas izneseni razmotrit će se do drugog čitanja u Hrvatskom saboru. Još ću jednom naglasiti kako ovim prijedlogom zakona želimo vrednovati ulogu i žrtvu Vukovara u Domovinskom ratu, želimo ne samo očuvati kulturu sjećanja već i potaknuti aktivnosti usmjerene društvenom razvoju kroz sustavan pristup te uspostavu mehanizama koji bi omogućili poduzimanje konkretnih razvojnih mjera. U tu svrhu smo definirali u prijedlogu zakona i pojam posebnog domovinskog pijeteta, područja, mjesta, razdoblje i način obilježavanja. Izuzetno važnim i drago nam je što su mnogi zastupnici prepoznali je uspostavljanje vijeća za domovinski pijetet, mir i razvoj koji čine predstavnici kako državnih tijela, tako i lokalne i regionalne samouprave, ali i znanstvenih institucija te predstavnici udruga. Vijeće koje će imati točno definirane nadležnosti i zadaće i koje će svojim radom doprinijeti očuvanju kulture sjećanja, društvenom razvoju, ali i razumijevanju, solidarnosti, snošljivosti i dijaloga među stanovnicima vukovarskog područja. Ovaj prijedlog zakona je samo jedan od paketa mjera Vlade u okviru svih aktivnosti koje provodi za područje Vukovara. Stoga vas sve zajedno pozivamo da prepoznate potrebu za proglašenje vukovarskog područja mjestom posebnog domovinskog pijeteta. Hvala lijepa.
Zahvaljujem državnoj tajnici. Imamo repliku, poštovani kolega Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospođo državna tajnice. Meni je jasna intencija Vlade, ali ne mislim da je dobra. Dakle ja mislim da velika većina građana Hrvatske sa ovim zakonom ili bez ovoga zakona razumije i ulogu i simbolično značenje Vukovara u Domovinskom ratu i da jednostavno ovo nije nešto čime će se to sjećanje i poštovanje povećati, na svu sreću neće se ni smanjiti. Dakle smatram da bi deklaracija koja bi bila donesena na neku obljetnicu, možda evo 2021. je 30 godina od pada ili 2023. je 25 godina od završetka mirne reintegracije, to bi bila prilika da Hrvatski sabor onda donese jednu deklaraciju kojom bi se na neki način reklo ovo. Mislim da ovo nije klasičan zakonski tekst, držim da je ovo deklaracija.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo o ovoj točki kada se za to steknu uvjeti. Još jednom zahvaljujem državnoj tajnici u Ministarstvu hrvatskih branitelja, gospođi Nevenki BEnić i njenom suradniku na obrazloženjima i odgovorima.
Prijedlog zakona o proglašenju Vukovara mjestom posebnog domovinskog pijeteta, prvo čitanje, P.Z. br. 808., predlagatelj je Vlada, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: „Prvo, prihvaća će prijedlog Zakona o proglašenju Vukovara mjestom posebnog domovinskog pijeteta. Drugo, sve primjedbe i prijedlozi dostaviti će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta Konačnog prijedloga Zakona.“. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 91 za i 16 suzdržanih donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda: - Prijedlog zakona o prijenosu osnivačkih prava nad Općom županijskom bolnicom Vukovar i bolnicom hrvatskih veterana na RH, prvo čitanje, P.Z. br. 809 Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članaka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom raspravi o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku. Molim predstavnika predlagatelja državnog tajnika u Ministarstvu zdravstva gospodina Željka Plazonića da nam da dodatno obrazloženje prijedloga zakona. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažene saborske zastupnice i zastupnici. Dakle ovim zakonskim prijedlogom uređuje se da danom stupanja na snagu predloženog zakona, dosadašnji osnivač Opće županijske bolnice Vukovar i bolnice hrvatskih veterana Vukovarsko-srijemske županije prestaje biti njezin osnivač te osnivač postaje RH, a prava i dužnosti osnivača u ime RH obavljat će Vlada RH odnosno Ministarstvo zdravstva. Nadalje, utvrđuje se da Opća županijska bolnica Vukovar i bolnica hrvatskih veterana danom stupanja na snagu predloženog zakona nastavlja sa radom kao Nacionalna memorijalna bolnica Vukovar. Međusobna prava i obveze između Vlade RH, Vukovarsko-srijemske županije, grada Vukovara i Nacionalne memorijalne bolnice Vukovar uredit će se posebnim sporazumom. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo replike, poštovani kolega Tomislav Panenić. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani državni tajniče. Prvo smo imali odluku Vlade HDZ-a da se prenesu prava na županije, ali to je bila samo na kraju formalna odluka jel financijska nije bila u rukama županije. Imenovano je vijeće i na kraju najveći domet koji može biti sve ostalo se vodilo prema kolektivnim ugovorima, prema odlukama HZMO-a, a sada imamo ponovo prebacivanje vraćamo to državi. Ja pitam što će nakon ovoga što se tiče samoga poslovanja, razine usluga se značajno povećat? Da li će dugovi se smanjiti, da će država riješiti ovu dubiozu koju trenutno bolnica ima ili će se nastaviti isto ovo poslovanje pa će državni proračun rješavati situaciju tako kada zagusti i onda ćemo malo dodati, malo oduzeti? Evo to je situacija koja je bila do sada. Nije ovisilo o županiji, tako da je ovo samo formalan akt.
Slijedeća replika, poštovana kolegica Ines Strenja. Izvolite.
Zahvaljujem. Kolega Plazoniću, pozdravljam ovaj zakon i svaka zemlja pogotovo nakon ovakvog rata, Domovinskog rata zaslužuje da ima jednu nacionalnu memorijalnu bolnicu, ali i postoji veliki problem veteranskih bolnica u Hrvatskoj koje su također u dugovima. Dakle, jedna memorijalna nacionalna bolnica, ali isto tako trebalo bi razmotriti situaciju da bolnice koje smo proglasili veteranskim, a znamo zbog čega smo to učinili isto tako trebaju sasvim drugačiji pristup osobito što se tiče financija jer sve one su također u dugovima. Govorim o bolnici u Kninu koja ima stratešku poziciju za građane tog okruženja i isto tako znamo što je predstavljala i što predstavlja danas, a isto je i sa bolnicom u Zaboku. Da li planirate i da ostale veteranske bolnice postanu državne kako biste bolje mogli kontrolirati troškove odnosno dugove koji se tamo stvaraju, a liječe se naši veterani?
Zahvaljujem. Slijedeća replika, poštovani kolega Ante Babić. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicom, prije ovog zakona imali smo prijedlog Zakona o proglašenju Vukovara mjestom posebnog domovinskog pijeteta, evo sad već razgovaramo o jednom novom zakonu, konkretnom, zapravo o prijenosu osnivačkih prava sa županije na RH. Iako se to ne vidi u prijedlogu ovoga zakona, ali recite mi hoće li se sada ovim, međusobna prava i obaveze između Vlade RH i županije i bolnice regulirati posebnim sporazumima ili je to samo predviđeno ovim prijedlogom zakona? Hvala.
Zahvaljujem. Želi li možda izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista, poštovana kolegica Ines Strenja. Izvolite.
Pozdravljam predsjedavajućeg i predstavnike ministarstva. Danas pred nama je Zakon o proglašenju Opće županijske bolnice Vukovar, Nacionalnom memorijalnom bolnicom i to je trenutak kada zbilja moramo, moram u ovom trenutku ponovit neke osnovne podatke zbog čega ta bolnica koja je najviše stradala u Domovinskom ratu, bilo je i drugih, zbog čega zaslužuje ovakav naziv. Dakle, iz perspektive liječnika koji je te ratne dane proveo na nekom drugom ratištu gdje je također bilo teško znam koliko je nama značilo i koliko smo pozorno pratili sve ono što se tih teških dana dešavalo u Vukovaru, koliko smo to sve teško podnijeli i koliko na kraju nije nas demoraliziralo, ali smo jednostavno shvatili da je Vukovar pao, ali da ostale dijelove Hrvatske moramo obraniti. Teški su to dani bili u Gospiću. Kolega Plazonić i ja smo u tom trenutku bili na istom mjestu, u istom sanitetu. Dakle, simbol stradanja Vukovara bila je ostala Vukovarska ratna bolnica, a njezinu su liječnici i medicinsko osoblje heroji humanosti. U 3 mjeseca opsade grada, zbrinuli su 4.000 ranjenika i civila te izveli oko 2.250 dugotrajnih operacija, sve to pod kišom granata koje su svakodnevno padale na bolnicu iako je krovu i u dvorištu stajao znak Crvenog križa. Vrijeme je to kada se vapaji iz nje nisu čuli u međunarodnoj zajednici koja je šutke, šutke promatrala ono što se dešava, a to je ubijanje jednog rada. A ta Vukovarska bolnica bila je simbol toga grada i zato su je ubijali. Ona je dijelila sudbinu grada nesmiljeno razaranog neprijateljskim projektilima. U jesen 1991. Vukovar je postao hrpom ruševina, protjerano je 22.000 stanovnika, pošteđena nije bila ni jedna zgrada, pa ni bolnica. Vukovarske žrtve i danas zbrajamo. U ratnom paklu prema dostupnim podacima stradalo je između 3 do 5.000 osoba među njima 200 ranjenika, bolesnika i medicinskog osoblja odvedenih iz podruma bolnice nakon sloma grada i pogubljenih na Ovčari. JNA i srpske paravojne postrojbe nisu poštivale ni jednu ženevsku konvenciju, a međunarodna zajednica nije reagirala na apele iz bolnice u kojoj nije bilo hrane, vode, struje, lijekova, sanitetskog materijala. Na dan okupacije grada u podrumima bolnice bolo je 450 ranjenika i bolesnika, a s njima 300-tinjak djelatnika bolnice te brojni civili kojima kraj agresije nije donio spas. Bestijalnost i mržnja JNA i ostalih srpskih postrojbi koje su pred očima cijelog svijeta razorile Vukovar, a nakon okupacije izvele ranjenike iz bolnice te ih mučile i poubijale sve su nas svakodnevno držale prikovane uz radio, uz televizor, pokušavajući shvatiti što je to u čovjeku što može drugom čovjeku to činiti. Dojučerašnji susjed, prijatelj i nema odgovora. Kakva je situacija bila prije početka napada? Dr. Juraj Njavro, pokojni, legendarni naš dr. Njavro koji je uz pomoć Blage Zadre organizirao ratni sanitet u Vukovaru opisao je da je početkom '91. stručni kolegij kirurškog odjela činio 15 liječnika od kojih su samo 2-ica bili Hrvati. Kada je počeo otvoreni sukob hrvatske policije i vojske velik dio liječnika, JNA, velik dio liječnika i bolničkog osoblja uglavnom srpske nacionalnosti napustio je grad i prešao na stranu JNA ili otišao u izbjeglištvo. Otišao je i dio Hrvata, tako je bilo svugdje i u svim drugim našim bolnicama osim Srba otišli su i Hrvati liječnici. I u bolnici ostala trećina osoblja, među njima, otprilike 30 do 350, 300 do 350, među njima samo 30 liječnika i među tim liječnicima bili su liječnici koji su ostali i srpske nacionalnosti i ostali su i cijeli rat. Dakle, većina od njih je radila svoj posao korektno i profesionalno. Odbjegle liječnike djelomice su zamijenili liječnici dragovoljci koji dolaze onda iz Zagreba iz Osijeka. Otvoreni napad svim raspoloživim sredstvima na Vukovar počeo je 25. kolovoza '91., sustavno je razaran grad, a nisu štedjele ni bolnicu te je ravnateljica dr. Vesna Bosanac naredila evakuaciju pacijenata i osoblja u podrumske prostorije. Zrakoplovi JNA bombama su najmanje 15 puta izravno pogodili bolnicu iako je na njoj bio istaknut znak Crvenog križa. Tijekom napada na grad je liječničku pomoć u Medicinskom centru Vukovar dobilo oko 4000 osoba, a kirurški je zbrinuto oko 2500 do 2900 ranjenih, dugotrajnih operacija, kao što sam rekla, bilo je otprilike 2250, redovno su vodili podatke o svakoj operaciji i sačuvali sve te dokumente do pada bolnice. Od početka napada, pa do pada svakodnevno je na bolnicu prosječno primano 30 novih ranjenika, u neke dane do 80, među njima je bilo najviše civila, čak 70 do 90%, više od 80% ozljeda bile su nastale od eksplozivnih sredstava, dakle odlučnost i volja medicinskog osoblja da pomaže, liječi i operiraju u najtežim okolnostima kada ljudski život nije vrijedio ništa i snalažljivost osoba koja je u nedostatku sredstava tako učinkovito improviziralo, pokazuju uzvišenu humanost i inteligenciju koja trajno obilježava vukovarsku ratnu bolnicu i njeno osoblje. Ako tome dodamo činjenicu da su u bolnici liječeni i neprijateljski vojnici, te da je osoblje do samog kraja bilo višenacionalno, onda uza sve prijepore i sva tumačenja, vukovarskoj bolnici dajemo posebno mjesto u našem društvu i povijesti. Jučer je čak na našem odboru, pošto smo na odbor pozvali i dr. Bosanac sa svojim najbližim suradnicima koji su prošli cijelo to stradanje napada na vukovarsku bolnicu, rečeno da bi ona trebala postati referalni centar za etiku i deontologiju u medicini zbog načina na koji su se ponašali tijekom zbrinjavanja svih ranjenika. Danas je teško zamislit probleme s kojima se suočavalo bolničko osoblje, dakle voda se primjerice posljednja dva tjedna nosila u kantama iz obližnjeg bunara, destilirala improviziranim uređajima, prikupljala se kišnica, a kao tehnička voda upotrebljavala se čak i ona iz radijatora, prehrana je bila normalna do kraja rujna, a onda su počele restrikcije, kuhinja je premještena u podrum gdje se kuhalo na tri štednjaka, meso je nabavljalo lovom stoke na rubnim dijelovima grada ili su ga donosili dečki s bojišnice, ali se uvijek kontroliralo. Nevjerojatan je podatak da u takvim okolnostima nije bilo ozbiljnije kontaminacije rana, što dovoljno govori o stručnosti i predanosti liječnika i sestara. Tek uoči pada grada pojavila se plinska gangrena kod 9-ero pacijenata, od kojih je samo 3-je umrlo, tome nam je svjedočio dr. Aleksijević, prošle godine nam je i prikazao kompletno, stručno objavio jedan takav rad o tome kako su rješavali plinsku gangrenu, a nije bilo lijekova. Neravnopravna bitka za Vukovar završila je predajom ostatka hrvatskih snaga 18. studenog u ranim popodnevnim satima u branjenom dijelu grada na prostoru dugom 10 i širokom 3 kilometra uz desnu obalu Dunava, ostalo je 15-tak tisuća ljudi koji su preživjeli tromjesečnu agresiju i razaranje, među njima 1500 do 2000 djece, mnoge Vukovarce čekao je novi pakao, među njima i ranjenike vukovarske bolnice, umjesto misije UN-a i timova Međunarodnog crvenog križa u bolnicu oko podneva ulaze pripadnici JNA gdje su zatekli 420 ranjenika, od kojih 390 je bilo evidentirano po bolničkoj dokumentaciji i ambulantnom protokolu, uz ranjenike tu je bilo 200 djelatnika bolnice, ali i veći broj civila koji su tu potražili utočište vjerujući da je bolnica koliko toliko sigurno mjesto. Međutim, liječnik sa beogradske Vojno medicinske akademije dr. Marko Ivezić uz pomoć dijela osoblja srpske nacionalnosti obavio je dobru selekciju ranjenika, te su večeri većinu civila i nekolicinu branitelja koji su se sklonili u bolnicu, prebacili u vojarnu JNA i prostorije Veleprometa, ondje su ih 30-tak izdvojili, premlatili, ukrcali u autobus i odveli u nepoznato. Sutradan 20. studenog u 7 ujutro major Veselin Šljivančanin koji dva dana nije dopuštao ulazak međunarodnih organizacija u bolnicu, organizirao je sastanak bolničkog osoblja i obavijestio da su na snazi sada vojni zakoni i da je dr. Vesna Bosanac smijenjena. Za to vrijeme vojnici JNA oduzeli su bolničku dokumentaciju, te su na sporedni izlaz izveli pokretne bolesnike, civile i dio osoblja koji nije bio na sastanku. Do 10 sati gotovo svi preostali muškarci odvezeni su autobusima uglavnom u vojarnu JNA, predstavnicima međunarodnih organizacija dopušten je ulazak tada tek u 10,30 kada je većina ranjenika već bila odvedena, zatekli su žene, djecu, nekoliko staraca i manji dio osoblja. Tog je jutra u Veleprometu Vlada SAO Slavonije, Baranje i zapadnog Srema održala sjednicu s vojnim zapovjednicima na koju su se lokalni srpski čelnici Goran Hadžić i Slavko Dokmanović oštro usprotivili prebacivanju zarobljenika u Srbiju i odlučeno je da se zadrže u logorima u okolici Vukovara, što je značilo da je njihova sudbina zapečaćena. Na Ovčari je poslije otkriveno i ekshumirano 200 tijela od kojeg su identificirana 193, još se ne zna sudbina 66 osoba odvedenih iz bolnice. Nepobitno je utvrđeno da su 97 ubijenih na Ovčari bili pacijenti vukovarske bolnice, dakle bitka za Vukovar i vukovarski heroji poznati su hrvatskoj javnosti, poznati su i zločini JNA i srpskih pobunjenika nad zarobljenim braniteljima i civilima. Jedino još nije dovoljno bila honorirana uloga vukovarske bolnice i njenog osoblja jer bolnica je bila srce Vukovara, srce obrane, utočište i mjesto odakle je sve počinjalo i gdje je sve završavalo, a pokazuju to i riječi da citiram ovdje g. dr. Vojislava Stanimirovića koji je u jednom članku napisao „Da se ne zaboravi, tog 18. novembra '91. pao je i posledni bastion, posledne utočišće ustaške vlasti u Vukovaru, vukovarska bolnica, njenim padom oslobođen je i sam grad Vukovar, nekada grad lepotan“, to je rekao kolega Stanimirović, ako ga mogu zvat kolega. To sam željela ponoviti još jednom, da još jednom se čuje što je, jer nije dovoljno nikad ponoviti dovoljno puta, što je značila u ratu ova bolnica i zašto zaslužuje ovakav poseban status u hrvatskom zdravstvu? Jer to je bolnica koja živi i dalje. Nakon mirne reintegracije 1997. ponovno je pripojena sustavu zdravstva RH. Tada se zvala Sv. Sava i onda je ponovno postala bolnica, Opća bolnica Vukovar, danas opća županijska bolnica. 98. započinje se sa obnovom i nije bilo lako. Jedan dio zaposlenika bolnice ostao je tokom cijelog rata i ostao je raditi u bolnici i nakon mirne reintegracije, jedan dio njih radi i dan danas u bolnici. Vukovarskoj bolnici gravitira oko 85 tisuća pacijenata s područja od Vukovara do Iloka. I njezina pozicija je zbog toga vrlo bitna za to područje Hrvatske. Posljednjih godina zbog iseljavanja iz Slavonije, broj osiguranika opada i sad u Vukovaru je samo 20, otprilike 27 tisuća i kako su nas izvijestili jučer na odboru, dolazi sve više pacijenata i oni su na to ponosni jer pacijenti polako dolaze i iz ostalih dijelova, iz cijele Slavonije, iz Vinkovaca, Osijeka, Donjeg Miholjca jer su uspjeli održati kvalitetu tokom svih ovih godina i liječnike koji odrađuju vrlo kvalitetno svoje uže specijalizacije i svoje uže specijalističke djelatnosti. K tome bolnica ima oko 50% pacijenata iz braniteljske i stradalničke populacije i to ne samo iz Vukovara, dakle, nego iz šire okolice. U njoj je zaposleno otprilike sada, zaposleno 680 osoba, od toga 120 liječnika, 80 specijalista. Kadrovski je situacija trenutno dobra mada povremeno imaju potporu i specijalista iz Vinkovaca i Osijeka. Ima 106 akutnih kreveta na 7 odjela, 68 u dnevnoj bolnici, rade polikliničke ambulante. Dakle trenutna situacija popunjenosti je dobra, ali je problem sa financiranjem. Obnova je dosad stajala oko 230 milijuna kuna, obuhvatila je građevinsku obnovu i nabavu nove medicinske opreme, sterilizacija i praonica rublja već su stare 21 godinu nakon prve obnove i traže novu obnovu, trenutno se obraćaju i pokušavaju to riješiti kroz fondove, kroz EU fondove. U ovom trenutku dug bolnice stariji od 360 dana veći je od 22 milijuna kuna, a ukupni dospjeli i nedospjeli je 74 milijuna kuna. To je trenutna situacija. Dakle, pokušala sam prikazati ono što je bila i u ovom trenutku što bi trebala značiti za to područje ova bolnica [[Upadica Brkić: Zahvaljujem.]] i zbog toga mislimo da u ovom trenutku trebamo se postaviti na ovaj način i proglasiti je za nacionalnu memorijalnu bolnicu. Hvala.
Zahvaljujem kolegice Strenja. Prelazimo na sljedeću raspravu. u ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovana kolegica Marijana Balić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovani državni tajniče sa suradnicom, uvažene zastupnice i zastupnici. Evo, iz uvodnog izlaganja državnog tajnika imali smo priliku čuti na koji način se i što planira urediti i utvrditi predloženim prijedlogom zakona tako da se ja ne bih ponavljala već samo dodala nekoliko važnih elemenata odnosno rekla slijedeće. Nacionalna memorijalna bolnica Vukovar, od posebnog je interesa za RH i predstavljat će mjesto obilježavanja posebnog domovinskog pijeteta u kojoj se pored zdravstvene djelatnosti obavlja i memorijalno-edukacijska djelatnost sa svrhom promicanja vrijednosti Domovinskog rata. U tom kontekstu nužno je voditi računa i o samoj održivosti, prije svega u financijskom smislu. Na taj način s jedne strane, osigurala bi se budućnost djelovanja same ustanove u kojoj će se i dalje liječiti ljude, a s druge strane, postaje posebna bolnica u povijesti hrvatskog naroda koja je svim svojim dosadašnjim djelovanjem to i zaslužila. Vjerujem kako ne treba posebno isticati činjenicu da je bolnica Vukovar jedina zdravstvena ustanova za koju možemo sa sigurnosti reći da je duboko urezana u kolektivnu svijesti hrvatskoga naroda. Bolnica je to, koja je kako smo već čuli u izlaganju kolegice Strenja, dijelila sudbinu grada Vukovara, nesmiljeno razaranog neprijateljskim projektilima. Ne, nisam sigurna da postoji primjer bolnice koja je izdržala u okruženju gotovo 90 dana dok je na nju svakodnevno padalo i do 700 projektila. U tim uvjetima liječnici i osoblje u vukovarskoj bolnici pokazali su najveću moguću razinu hrabrosti, humanosti i domoljublja. Stoga mi dopustite da i s ovoga mjesta upravo njima, djelatnicima vukovarske bolnice uputim riječi zahvale na nemjerljivom doprinosu u pravednom i obrambenom Domovinskom ratu budući su oni bili ti koji su spašavali živote, liječili, njegovali ranjene i bolesnike, pružili svaku vrstu potpore. Od morale, psihološke do ljudske, a nesumnjivo je kako su i svojim djelovanjem utjecali na moral branitelja i civila. Vukovarska bolnica zauvijek će ostati zapamćena po iznimnom herojstvu i sposobnosti svih njenih djelatnika. Slijedom svega navedenoga, Kluba zastupnika HDZ-a podržat će predloženi prijedlog zakona. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Zekanović. Nije nazočan. Poštovani kolega Goran Beus Richembergh, nije nazočan. U ime Nezavisne liste mladih poštovani kolega Tomislav Panenić, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Sabora, državni tajniče. Naravno da ovdje mislim da su kolegice zastupnice prije mene rekle, opravdane razloge zašto trebamo i podržati prijedlog zakona koji zapravo bi trebao u svome dijelu jasnije, ono što je i stajalište moje, odrediti koji su benefiti koje ćemo imati proglašenjem, zapravo bolnice jednim nacionalnim zapravo projektom u kojem će država maksimalno davati potporu ne samo opstojnosti nego i djelatnostima koje će održavati ulogu koju je bolnica imala u ratu, koju bolnica treba imati sada i u miru i tu nema spora oko toga. Ono što bih ja samo ukazao, ako govorimo o dobrobiti liječnika, medicinskog osoblja, pacijenata Vukovara, bolnice koja trenutno funkcionira, onda govorimo o tome da svi očekuju rješavanje situacije, prvenstveno financijske koja bi treba unaprijediti onda i stanje bolnice, mogućnost nabava, opremanja, izgradnje i pružanja usluga i time bismo zapravo digli bolnicu na jednu puno višu razinu i onda ja ne bi postavio pitanje sada državnom tajniku, u slučaju prijedloga ovoga zakona koji će se usvojiti, ja sam siguran u to, kada vi navedete da nemam dodatnih troškova iz državnog proračuna onda se opravdano moram pitati na koji način ćemo mi ostvariti ciljeve koji se postavlja u preambuli zapravo u opisu stanje i želje da podignemo standard vukovarske bolnice? Jer ako će i dalje njihovi prihodi biti samo iz HZZO-a gdje je negdje popunjenost ležaja u bolnici oko 50%, stalno će biti nedostatak financijskih sredstava za održavanja stanja, onda ovo što je kolegica Ines Strenja govorila oko mogućnosti servisiranja, modernizacije određenih dijelova bolnice će postati trajan problem. Ja znam da trenutno situacija u zdravstvu nije sjajna i upravo i kod ove rasprave očekujemo na neki način stav ministarstva i stav Vlade kako će se opća situacija rješavati jer to što su druge županije pa čak i Vukovarsko-srijemska županija nakon usvajanja ovog zakona ostaju osnivači jedne bolnice, ne znači da će se značajno promijeniti stanje ako bismo promatrali svaku bolnicu ponaosob. Obaveze financijske i izdaci zapravo evo koje na županijskoj skupštini se raspravljalo su značajno veće, evo ja ne znam gdje je kolegica Strenja dobila ovaj podatak ali trenutno financijski minus je preko 100 milijuna kuna gdje prošle godine je bilo iskazano nekih 40 milijuna kuna gubitka što su jako veliki iznosi, jedno su obaveze možda za plaćanje ali postoje i druge obaveze koje imaju pa bi onda trebalo uzeti ukupnosti i to je iznos koji straši svakoga i ja se nadam da ćete evo do drugoga čitanja uvrstiti ovaj prijedlog zakona i model kako ćete financijski osigurati da ne bude samo ime bolnice, da ne bude samo namjera i želja koja je dobra, koju pozdravljamo nego isto tako da i onaj operativni dio, financijski dio bude takav da stvori motor da bolnicu koja će biti pokazna zapravo pokazati kako bolnica koja je stradala u ratu može biti primjer najbolje prakse u miru. To očekuju i svi građani i Vukovara i Vukovarsko-srijemske županije koji trebaju i žele imati bolnicu koja može pružiti vrhunske usluge. Nažalost problem sa liječničkim kadrom, osiguravanjem svih uvjeta za njihovo zadržavanje, za stvaranje specijalizacija koje su potrebne tamo je vrlo otežavajući i ključna uloga države ovdje mora biti da pokaže i na primjeru Vukovarsko-srijemske županije, grada Vukovara i bolnice u Vukovaru da može se stvoriti kvalitetan centar koji ne samo braniteljima nego svakom tko prvenstveno gravitira a drugo dođe tražiti uslugu bolnice, da svako može dobiti najbolju uslugu. Time ćemo smanjiti pritisak i prema kliničkim centrima u Zagrebu ili negdje dalje koji pružaju puno kvalitetnije usluge i pokazati da i male bolnice sa kvalitetnom specijalizacijom, sa modernim uređajima mogu davati usluge koje će biti ne samo tražene putem liječenja koje financira preko HZZO- nego isto tako da mogu i tržišno ostvarivati određene prihode. Ako pogledamo, i sami ste naveli koja je struktura prihoda preko 80% je izvor HZZO onda upravo i naglašavam da pitanje limita koje ste postavili, značajno ograničava napredak bilokoje bolnice ali ograničavat će isto tako i napredak i vukovarske bolnice tko god da joj bio titular, bila županija ili u budućem vremenu država. Prema tome, davanjem ovakve počasti jednoj bolnici, zahtjeva isto tako i značajni financijski angažman da se opravda da ne ostane sumnja da je prijedlog ovog zakona došao samo radi predizborne kampanje, jačanje određenih pozicija nego isto tako da je to stvarna intencija koja će kasnije opravdat se kroz djelovanje ali građani Vukovara, Vukovarsko-srijemske županije i osoblje bolnice očekuju nakon ovoga da osjete dobrobit odmah, da vide ubrzo. Prema tome, ako bude preuzeto upravljanje, ja se nadam da imate i pripremljene planove kojima ćete reagirati brzo i pokazati da je ovo dokument koji nije samo načelan nego i stvaran i da iz njega nastaje jedna nova povijest vukovarske bolnice a na dobrobit cijele Vukovarsko-srijemske županije. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Slijedeća rasprava u ime Kluba zastupnika HNS-a, poštovani kolega Stjepan Čuraj, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicom. Vrlo kratko, dakle nisam se ni planirao javiti no imam nekoliko pitanja koje bi volio ovdje i malo i apostrofirati, dakle ovdje je istaknuto da treba uzeti u obzir memorijalno-edukativni značaj bolnice i posvetiti posebnu pažnju njenoj održivosti naravno što uključuje i financijsku održivost. I kaže se dalje da županija zbog svog fiskalnog kapaciteta nije u mogućnosti pravovremeno podmirivati obveze koje proizlaze iz poslovanja bolnice te se ona trenutačno bori sa velikim nepodmirenim obvezama itd., itd. Dakle da bi se ovim preuzimanjem postiglo bolja učinkovitost postupcima zajedničke javne nabave i standardizacije nabave lijekova, medicinskog i drugog materijala. Kada stavimo na stranu ovaj današnji dan i sve u obliku ovoga memorijalno edukativnog značaja, pijeteta i svega onoga što je to značilo u obrani grada Vukovara, a time i naše države, mene zanima zašto onda ovo ne napravimo za sve bolnice županijske koje su, ako je to rješenje problema? Ako ćemo time uštediti nešto, pružiti bolju skrb i u krajnjoj liniji pružiti bolju zdravstvenu skrbi samim građanima i njima da bude bolje onda mislim da je strategija rada dalje razvoja sustava zdravstvene zaštite da se sve bolnice županijska jednostavno pripoje države, pogotovo ovdje u slučaju gdje imamo unutar 20km dvije opće bolnice, Vinkovci, Vukovar, a u 40 još je i KBC. Cilj svega po meni bi trebao biti bolja zdravstvena skrb, to bi moralo biti cilj. Kaže se ovdje da oni imaju pokriveno 89% prihoda od HZMO-a, to znači da im fali tih 11% jel sada će to osigurati država pa će sve biti uredu jel inače KBC-i su super, sve plaćaju u roku, ništa im ne smeta, nema problema sa financiranjem zato što su pri državi ili nisu, ne znam. Dakle po meni ako je ovo rađeno da bi se pomoglo županiji Vukovarsko-srijemskoj pošto ima dvije županijske bolnice, nadam se samo da je barem tamo neko dovoljno pametan u toj strukturi napravio specijalističke odjele koji se ne podudaraju unutar 20km koji su izuzetno skupi, jel ne vidim svrhu toga, 20km nešto što se unutar Zagreba prelazi u jednom danu, pa bi bilo malo čudno da imaju specijalističke ordinacije koje su maltene iste i dva puta plaćamo sve iste sestre, svu istu administraciju, istu opremu itd., a nisu kapaciteti popunjeni, ako jesu onda super i zašto to ne radimo dalje. Ako je cilj bio da uspostavimo taj memorijalno edukativni značaj to mogu razumiti, da je briga države tu malo veća i uredu, ali nama osnovni dio priče o zdravstvu mora biti briga za što kvalitetnije, efikasnije i ekonomičnije zdravstvo. I sada se samo bojim da ne bi druge županijske skupštine donijele zaključke kao što je donijela 28. svibnja 2019. Skupština Vukovarsko-srijemske županije iz nekih razloga koji su i sentimentalni, ali i financijske prirode pa da onda država i njih mora preuzeti ili je to po nekom ključu rađeno, to mi nije evo jedino jasno. Dakle cilj mora biti još jednom efikasnost, kvaliteta pružanja zdravstvene zaštite, zato nam bolnice postoje i da se smanje liste čekanja, da se dobije što kvalitetniji pregled i to mora biti svrha i smisao i cilj svih ovih stvari koje radimo u zdravstvu. Zato me zanima samo dalje da li će se to odnositi na ostale županije ili je ovdje samo izdvojeni slučaj, pogotovo što imamo 20km, ove 40km dalje KBC, a ovdje još jednu županijsku bolnicu, da li ćemo onda objedinjavati bolnicu županijsku Vinkovci sa ovom bolnicom u drugom koraku ili ne, evo tih samo par nekoliko pitanja bi volio znati što je ovo i kaže ovdje da će biti kao sredstva osigurana na razdjelu 096, to je razdjel koji se odnosi na cijelo Ministarstvo zdravstva koje ima još niz određenih podrazdjela. Naravno ono što je glavni cilj to ćemo podržati, ali ja bih volio zbilja da idemo i korak dalje da se vide efekti toga da građani dobiju bolju uslugu, građani unutar Vukovarsko-srijemske županije i šire da dobiju bolju, kvalitetniju, ekonomičniju uslugu i to onda treba preslikati na sve druge županije. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačne rasprave, poštovani kolega Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo. Odmah na početku ću kazati da pozdravljam da Bolnica hrvatskih veterana sadašnja u Vukovaru postaje ovim zakonom Nacionalna memorijalna bolnica Vukovar jer Vukovarska bolnica to zaslužuje, Vukovarska bolnica i dan danas vidimo da je ona postala simbol ljudi koji su u bolnici toj za vrijeme najveće velikosrpske agresije u biti njihovi liječnici, medicinsko osoblje svi su unutra davali u nemogućim uvjetima sve kako ranjenim braniteljima, civilima, a tako i agresorskim vojnicima. I to je jedna posebna i velika priča njihova uloga u Domovinskom ratu, a poglavito sada prenoseći na našu djecu već u bolnici osmaši naši idu svi redovito, a naravno i svi oni koji žele posjetiti Vukovar, naravno da je bolnica ono gdje je najdojmljivije, osjećaji ostavljeni da se vidi gdje su ljudi i na koji način su liječeni. I još jednom bih sve liječnike živuće i one koji nisu među nama medicinsko osoblje istakao kao heroje, hrvatske heroje, heroje Domovinskog rata i kao uzore kako nama koji nismo medicinari, a poglavito svim koji se bave s tim pozivom, ja mislim da te ljude trebamo napominjati. Međutim, ja ću samo kratko kazati ovdje da je dobro što se osnivačka prava prenose Županijske bolnice u Vukovaru i hrvatskih veterana na RH, to je trebalo davno učiniti, ta bolnica je zaslužila taj status i zato ću podržati ovo jel smatram da je to minimalno ono što moramo napraviti. Naravno da je upitan ovdje financijski okvir, svi ćemo govoriti što s tim postižemo. Sve ono košta bolnicu, sve košta Vukovar, sve ima svoju cijenu, ja samo kada pogledam koliko ljudi, djece uđe u memorijalnu bolnicu, evo bit će skoro memorijalna, ... [[Govornik se ne razumije.]] u Vukovaru, trud koji ulažu tamo koji ljudi koji predaju, koji ovaj govore o bolnici, znači tu imamo ogromne troškove i ne može se to sve svesti na samu bolnicu i na grad Vukovar, tako da je vrlo bitan ovaj financijski okvir. Financijski okvir zato šta, jednostavno treba zahvaliti ljudima koji rade u toj bolnici i koji prezentiraju našim učenicima sve što trebaju. To sve košta. To sve ima svoju cijenu. Smatram da financijski okvir i dugove koje ima bolnica, dosada Županijska bolnica Vukovar i bolnica hrvatskih veterana da bi država trebala hitno to sanirati jer očito vlasnik i osnivač, županija niti je imala snage, to je, županije si i inače samo protočni bojler pun kamenca i vjerojatno i županije taj novac koji je namijenjen bio vukovarskoj bolnici nije otišao. Prijedlog kako sam rekao ćemo podržati, ona je ponos, ona je simbol, ona je uz Ovčaru iz Vodotoranj koji se sada obnavlja uz brojne te gore, te memorijalne i mjesto pijeteta i cijeli Vukovar, ali bolnica zaslužuje to što zaslužuje. Podržavam, ali još jednom kažem da je vrlo bitna financijska konstrukcija, znači da li imate financijski okvir za rješavanje trenutnih problema u bolnici Vukovar? Ja taj okvir nisam čuo, čujem da se radi o ogromnim troškovima, kao u ostalim bolnicama u RH, ali kad govorimo o Vukovaru, mislim da bi trebali taj problem riješiti jer očito županija niti je imala volje, niti je imala snage, župan vladajući govorim jer jednostavno županije su smisao same sebi i vukovarska bolnica, sada uskoro i memorijalna bolnica je dokaz, dokaz u biti zbog čega županije treba ukinuti i one su u ovome slučaju bespotrebne, bolje da je taj novac išao direktno na bolnice, a ne da imamo protočni bojler. Još jednom bi naglasio isto problem koji je ukazala kolegice Ines, a to je problem i ostalih bolnica, naravno, to je ova veteranska u Kninu bolnica, smatram da nije dovoljno samo dolaziti, znači podržavam vukovarsku, ali kninska je u problemima velikim. To je bolnica veteranska i opća bolnica u Kninu Hrvatskog ponosa. Kao čovjek koji dolazi iz tih krajeva, to je jedina bolnica u tom kraju, znamo što znači Knin. Knin je grad, tu slavimo Dan pobjede i Dan hrvatskih branitelja. Međutim, ta bolnica je zaboravljena, evo zovu me medicinske sestre koje žive udaljene iz Sinja ili drugih krajeva, da nemaju više ni putne troškove. Prema tome, nemamo županija Šibensko-kninska pere ruke pilatovski, slično kao i županija, kao župan vukovarski. Prema tome, nemaju dovoljno snage. Bile su i tematske sjednice, međutim, smatram da bi trebalo pod hitno pomoći bolnice, evo, koristim ovu prigodu, kninskoj bolnici, u kaosu je, nemojte dozvoliti da ta bolnica, da samo na Dan pobjede dolazimo u Knin na Oluju i da se naslikavamo u biti, a kad završi Oluja, za proslava Oluje, da odemo i ostavimo u zaborav grad Knin. To je jedina bolnica u Zagori, u zaleđu, ona može rasteretiti i šibensku i splitsku bolnicu. Naše veterane, ona, na usluzi su uz velika odricanja i ravnateljice i medicinskog osoblja i svih nažalost još uvijek, njihova odricanja, ona još uvijek opstaje. Znači jednostavno treba uložiti, koji imamo baze za fizikalne terapije gdje sam ja davao amandmane, međutim, nemate, nemate taj osjećaj da to treba dovršiti jer to je veteranska bolnica, opća bolnica Hrvatski ponos, prema tome, podržavam ovo što ste napravili, dajem vam potpunu podršku za vukovarsku bolnicu, međutim, sada vas pozivam, još jednom sjetite se Knina i kninske bolnice, nemojte samo za dane Oluje. Ja ovo moram reći i iskoristiti ovaj trenutak i upozoravati, to upozoravam na Odboru za veterane, svi peru ruke, Ministarstvo branitelja, Ministarstvo zdravstva, svi peru ruke, županija, nije ih briga, njima je bitno da oni dižu, njima je bitno da primaju oni što više uposlenih, da spavaju, evo, države uprave, da imaju župani faraonske ovlasti, da mogu kontrolirati izborne procese, međutim, ovdje vas ja još jednom molim sve, čak evo je bila i županijska sjednica u Kninu gdje nije donesena odluka da se prebaci na državu nego jednostavno svi peru pilatovski ruke još jednom ponavljam. To je isključivo govorim o ovome što sam se vezan s gradom Kninom u kojem sam 14 godina živio, radio kao pripadnik 4. gardijske brigade, odmah od Oluje sam ostao u Kninu. To je moj grad, to je grad kojega ću uvijek spominjati i još jednom pod ovim svjetlima očito zaboravimo kako ti ljudi žive, to je bio najmlađi grad, u jednom trenutku je bio najperspektivniji grad, a sada se događa da zbog ovoga više nemamo liječnika. Županiju apsolutno nije briga, osim naslikavanja dana Oluje, ja ovo moram ovako govoriti i na kraju iznađite rješenje za financijski okvir za bolnicu Vukovar. Podržavam ovaj zakon, dapače, to bolnica Vukovar zaslužuje i isto, evo, van okvira ovoga zakona, ali smatram da je i Knin vrlo značajan grad, grad pobjede hrvatskog vojnika nad velikosrpskim okupatorom isto tako kao što je i heroj grad, Vukovar, pobjednik, bez obzira što je i žrtva, i žrtva je znači Domovinskog rata. Da ne zaboravite, financijski okvir rješavanja problema jer nije lijepo. Nije lijepo kad meni medicinsko osoblje šalje poruke da nemaju za putne troškove, iz Sinja, Drniša do Knina. Nije lijepa poruka. Župana to nije briga, on ima svoje županije, ... [[Govornik se ne razumije.]] predstavnik županija svih, naslikama se sve okej, sve lipo, međutim te županije su hrvatsko prokletstvo, nažalost. Ja bih volio da nije tako, sve što je pod županijama do temelja je uništeno, osim što dobro kontroliraju stranačke kadrove imamo bezbroj primjera takvih i zbog toga bih vas zamolio da napokon i kninska bolnica postane vlasnik RH. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo replike poštovani kolega Tomislav Panenić, izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Bulj, evo ja ću reći podatak, ono kada ste već pitali za Vukovarsku bolnicu. 2017. poslovala je sa gubitkom od 22 milijuna 400 tisuća kuna, 2018. gubitak je bio te poslovne godine 46 milijuna 150 tisuća kuna. Ukupno dug sa prenesenim i sadašnjih, na kraju 2018. je bio 158 milijuna 313 tisuća kuna, nešto se malo saniralo, nešto je SDP-ova Vlada malo sanirala, nešto je HDZ-ova sanirala ali ja bih predložio da idemo jednom zajedničkom inicijativom da kad bude u drugom čitanju ako predstavnici Vlade ne stave to da mi podnesemo amandman koji tražimo da se postojeće obaveze moraju anulirati znači na teret državnoga proračuna pa onda ako već proglašavamo jednu nacionalnu, memorijalnu bolnicu da onda krenu zdravi temelji od jedne nule i da onda realno možemo dati koje poslovanje da ne bude stalno. Tko je kriv, opet ćemo slušati da su to lijevi ili desni krivi.
Zahvaljujem. Odgovor kolega Bulj, izvolite.
Odmah potpisujem unaprijed da se saniraju svi troškovi i gubici jer to Vukovar zaslužuje kao memorijalna bolnica, kao ponos, Vukovarska bolnica je ponos hrvatskoga naroda, ponos liječnika koji su dali, imali veliku ulogu u teškim uvjetima, koji su pomagali kao što sam rekao i pristajem na to da. I to bi trebalo biti normalno, ja sam i očekivao da će oni te milijune koje su vlasnici kao županija dozvolili da se uopće digne na tu razinu. I smatram da bi bilo dobro da financijski okvir bude na nuli, barem na nuli, da nemaju te terete, memorijalna bolnica u Vukovaru. Već ako je proglašavamo da ne grca u dugovima i da se pozivamo na tu bolnicu i da je prezentiramo ... [[Govornik se ne razumije.]] u najboljem svjetlu i da ti ljudi u Vukovaru na miru nastave raditi kako liječnici a tako i oni koji će raditi dolje i našoj djeci prezentirati sve što se događalo u bolnici i nikad je ne smijemo zaboraviti. Znači pristajem na to što govorite. Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeća replika poštovana kolegica Branka Juričev-Martinčev.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolega Bulj, između ostalog spomenuli ste kninsku bolnicu i cijenim vaše zalaganje i brigu za kninsku bolnicu ali samo jedna informacija evo i radi naših građana i nama, informacija od same ravnateljice, nije istina da se ne vodi briga i da se samo u Knin dolazi 5. kolovoza, već evo i u listopadu mjesecu kninska bolnica uz redovna sredstva dobila je posebno iz državnog proračuna još milijun i 200 tisuća kuna i od županije 300 tisuća kuna. Nisu tako velika sredstva ali da se zna uz redovna da su dobili još sredstava.
Zahvaljujem odgovor kolega Bulj.
Ja sam govorio da vlasnik županija i bolnice Hrvatski ponos, opće veteranske bolnice u Kninu i da slabo vodi brigu, tih 300 tisuća kuna županije nemojte niti spominjati,70, preko 70 milijuna dugova. Ja bih još jednom zamolio kao što je kolega Panenić rekao za Vukovarsku bolnicu da napokon Kninsku bolnicu, ona to zaslužuje i povijesno i strateškom područje je takvo, u Zagori nemamo niti jednu bolnicu, imamo domove zdravlja koji su u rasulu, one puno znače i za veterane. Ljudi veterani koji tamo idu hvale i liječnike i zalaganja. Meni je žao što nije prihvaćen amandman, imamo bazen koji treba dovršiti za te ljude, za koristi. Međutim, nije prihvaćen ni taj moj prijedlog. Ali ne bitan je sad prijedlog, nego smatram da bi trebalo kako Vukovarsku, tako i Kninsku bolnicu Hrvatskog ponosa sanirati država na nulu bar staviti. Evo hvala lijepo.
Zahvaljujem. Sljedeća replika, poštovani kolega Marko Vučetić, izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Bulj, potpuno ste u pravu. I sam sam sudjelovao na jednoj sjednici Gradskog vijeća u Kninu gdje sam istaknuo kako se upravo na primjeru Kninske bolnice vidi snaga Hrvatske države. I Knin i Vukovar su dva grada koja ne smiju odumirati, dva grada u kojima se život mora nastaviti. A pogotovo ako promatramo ovu našu Kninsku bolnicu koja je Opće veteranska bolnica. Moramo spasiti i Opću veteransku bolnicu jer opća bolnica jamči razvoj života a veteranska bolnica nam jamči razvoj živog i zdravog sjećanja jer je namijenjena prema onima koji su zaslužni i koji su svojim organizmom, zdravljem i svoje organizam, zdravlje i čitavu biologiju, strah uložili u RH i njezinu obranu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Odgovor kolega Bulj.
Kolega Vučetiću, slažem se da je bolnica u Vukovaru i to moramo reći ovdje tajniku koji je ispred ministarstva da bolnica koja je dužna sa 17 milijuna kuna gdje medicinsko osoblje nema putne troškove, gdje bolnica Hrvatskog ponosa, gdje je opća i veteranska bolnica, gdje je grad koji je krenuo dobro Knin, poslije Oluje i bio je jedan od najmlađih gradova sad u ovome trenutku ima rapidan pad ali baš zbog ovoga, znači baš zbog ovoga što nemaju zdravstvene usluge jer liječnici odlaze u bolnice, ne ulaže i županija taj problem ne želi riješiti jer županije su problem same po sebi. I stoga smatram da bi trebali svi zajedno, evo svi zajedno a poglavito vi iz ministarstva sve napraviti da kako u Vukovaru bolnica, tako i u Kninu da se saniraju i dugovi u Kninskoj bolnici negdje oko 17 milijuna u Vukovaru puno više, sanirajte, pomnožite da barem krenu sa nule u tim krajevima ... [[Govornik se ne razumije.]] Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Maras, nije nazočan. Poštovani kolega Đakić, nije nazočan. Završnu riječ u ime predlagatelja poštovani državni tajnik g. Plazonić, izvolite.
Zahvaljujem se poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Ja sam morao na kraju ipak par riječi reći zbog toga što smatram da ova diskusija je malo skrenula kao onim putem koji nije bio tema samoga ovoga, ove točke dnevnog reda, a to je bila Nacionalna memorijalna bolnica Vukovar. Pošto je prije ovoga bio podosta velika diskusija o gradu Vukovaru i pijetetu itd., ja bi samo započeo sa jednom konstatacijom da je razaranje Vukovara jedinstveni primjer razaranja bez strateškog interesa u povijesti novijeg ratovanja u svijetu. A jednako tako i jedinstveni primjer razaranja jedne zdravstvene institucije kao što je vukovarska bolnica je također jedinstveni primjer u svijetu, ne samo po razaranju, nego i po činjenici da je za vrijeme tog razaranja ta bolnica praktično kontinuirano radila u neizmjerno teškim uvjetima, ali vrlo uspješno i to po principima najviših medicinskih etičkih i deontoloških standarda. Dobro je i vi vjerojatno znate da danas u vukovarskoj bolnici postoji muzej i ovaj ime memorijalni, znači sjećanje na tu bolnicu i na taj dio njezine povijesti je nešto što treba biti zauvijek zapamćeno i redovito osvješćivano u svim našim generacijama, pa je i zbog toga ova, ovo ime memorijalni, ja bi reko, najprimjerenije jer ćemo na taj način vidjeti kako se može u nekakvim nemogućim uvjetima ipak ostvariti optimalan rezultat rada medicinskog osoblja u cjelini. Ja govorim to je jedinstveni primjer u svijetu, mi smo u RH imali dosta razaranih bolničkih institucija za vrijeme domovinskog rata, ja znam dvije koje su bile selektivno uništavane, jedna je bolnica u Vukovaru, a druga je bolnica koja se svojim položajem nalazila preko puta stare vojarne, a to je bila bolnica u Gospiću, one su bile selektivno baš uništavane, bombardirane iz topovskih, bolnica u Vukovaru iz svih mogućih artiljerijskih i ostalih, ostalih oružja. Upravo taj memorijalni aspekt vukovarske bolnice je izuzetno važan, ja bi reko da on u ovom trenutku značajno nadilazi taj financijski aspekt oko kojeg smo se mi ovdje na neki način počeli svi hvatati jer pokazuje doista ono što je bilo jedinstveni primjer djelovanja jednoga zdravstvenoga sustava u domovinskom ratu, naime vrlo malo se zna o tome da smo mi za vrijeme domovinskog rata imali jedinstveni sistem zdravstva u domovinskom ratu koje nikada do tada nije u povijesti ratovanja nigdje u svijetu zabilježen, pa čak su naši primjeri služili mnogim zemljama za edukaciju kako se u takvim okolnostima i u takvim prilikama može razvijati, održavati i djelovati jedno, ja bi reko, potpuno funkcionalno kvalitetno zdravstvo i jedan zdravstveni sustav, mi nismo imali rat koji je bio agresivan, nego imali smo domovinski rat i prijelaz i naših ratnih saniteta i cjelokupnog zdravstvenog sustava je bio u tome doista i jedinstven. Ono što bih ja naglasio nisu sve bolnice koje su bile razarane Vukovar, Vukovar je samo jedan i on mora uvijek ostati kao Nacionalna memorijalna bolnica upravo zbog redovitog obnavljanja sjećanja na sve ono što je ta bolnica u svojoj povijesti i novijoj povijesti prošla. Zbog toga je ova inicijativa bila, mislim da nema nikakvih drugih naročitih razloga da mi tu bolnicu nazivamo memorijalnom, da ona pređe u vlasništvo hrvatske države, a mora preć u vlasništvo hrvatske države jer time se garantira njezina trajna opstojnost što je itekako, itekako bitno. S druge strane ako se brinemo o tome kako funkcionira vukovarska bolnica sada, onda ja mogu odgovorno tvrdit da je to jedna od najbolje opremljenih županijskih bolnica u RH koja cjelokupno stanovništvo zbrinjava sa najvišim liječničkim standardom, da ona ima dovoljan broj i tehničke aparature, tehničkih sredstava i dovoljan broj kadrova i da ona fantastično radi svoj posao. S druge strane ako dođete u vukovarsku bolnicu ili kao građanin, ili kao posjetitelj ili kao čovjek koji želi vidjeti sve to skupa što se tamo može vidjeti ili kao profesionalac, ali barem ja sad govorim svoj osjećaj, ja osjećam u toj bolnici jednu posebnu, posebnu atmosferu, jedan poseban izrazito pozitivne energije koja između svih tih zaposlenika tamo i dan danas vlada i upravo je to nešto što je primjetljivo u odnosu na sve naše zdravstvene institucije u RH, oni doista odišu i danas jednim posebnim, posebnim senzibilitetom, jednom posebnom osjećajnošću, humanošću, radnom, ja bi reko, efikasnošću i željom da se što više pomogne bolesnom čovjeku, upravo zbog te svoje, ja bih reko, veličanstvene epopeje tijekom domovinskoga rata. Zbog toga ja mislim da je to daleko najvažnija stvar, ja sam duboko uvjeren i zahvaljujem se svim kolegama koji su diskutirali da ćete vi podržati ovaj naš prijedlog i ja mislim da ovo što sam ja reko da je to nama glavni motiv bio, barem nama u Ministarstvu zdravstva. Što se tiče financiranja, vjerujte mi, ja sam predsjednik upravnog vijeća lovranske bolnice, to je državna institucija koja ne stvara gubitke, pa ako treba ja ću se maksimalno založiti i u ovoj bolnici, a ako treba i kod dr. Bitunjac u Kninu da pokušamo iznaći metode i načine financijske održivosti tih naših županijskih institucija. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Imamo replike, poštovani kolega Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Ja ću se samo očitovat u onome dijelu da smo skrenuli sa teme, ja mislim da smo ovdje jednoglasni što se tiče vukovarske bolnice, da bude memorijalna bolnica, da bude u vlasništvu RH i da država skrbi o tome, znači tu smo postigli smo konsenzus i to je bolnica iznad svih bolnica. Najveća žrtva, a kad ste rekli i najveći poticaj svim kad dođu tamo, poticaj bez obzira bili profesionalci, bili učenici, bili posjetitelji, u tome centru muzejskom, to jednostavno je činjenica i to tribamo podržati, al mi smo govorili o kninskoj bolnici isključivo zbog toga jel bi trebalo također ne zaboraviti taj kraj i vi ste to u jednom trenutku spomenuli i ravnateljicu Bitunjac i njenu borbu i borbu svih djelatnika koji trenutno vrlo teško kao medicinsko osoblje pokrivaju troškove, rekao sam vam da dovoljno nemaju za putne troškove, a putuju po stotine kilometara dnevno. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Slijedeća replika poštovani kolega Tomislav Panenić. Izvolite.
Hvala lijepo. Evo, poštovani državni tajniče meni je drago da osjetite tu atmosferu koja tamo vlada i mi kao pacijenti isto tako dijelio to stajalište, ali bi vas ja onda zamolimo sada da isto tako pronađete stvarno to rješenje. Nije to samo pitanje bolnice u Vukovaru koja je jako stradala, ali vidimo financijski pokazatelji pokazuju da je ona strada i dalje jer financijska nestabilnost je najveća zapreka bilo kojem razvoju i jednom zdravom djelovanju. Da ne bi bilo da samo mi govorimo o Vukovarskoj bolnici i Vinkovačka bolnica je bila na prvoj liniji obrane, isto tako je stradala jako. Gubici su preko 100 milijuna kuna i tog ste svjesni. Imao u Pakracu bolnicu, prema tome nije dovoljno samo da dođete, da nešto osjetite nego da i nešto učinite, a i dosada svi prihodi bolnice ovisili su praktično o izvoru, jednom izvoru i sami ste naveli preko 80% je to izvor HZZO-a je Vlada skupa s ministarstvom vašim određuje praktično limite i načine kako će se financirani djelatnost bolnice.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Zahvaljujem državnom tajniku gospodinu Željku Plazoniću i njegovoj suradnici na obrazloženjima i na odgovorima. Glasovat ćemo kada se za to steknu uvjeti.
Prijedlog zakona o prijenosu osnivačkih prava nad Općom županijskom bolnicom Vukovar i bolnicom hrvatskih veterana na RH, prvo čitanje, P.Z. br. 809, predlagatelj je Vlada, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: „Prvo, prihvaća se Prijedlog zakona o prijenosu osnivačkih prava nad Općom županijskom bolnicom Vukovar i bolnicom hrvatskih veterana na RH. Drugo, sve primjedbe i prijedlozi dostaviti će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta Konačnog prijedloga Zakona.“. Molim glasujmo. Utvrđujem da je jednoglasno 108 glasova za donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Prelazimo na slijedeću točku dnevnog reda, to je: - Konačni prijedlog Zakona o biljnom zdravstvu, drugo čitanje, P.Z.E. broj 759. Predlagatelj je Vlada RH na temelju Članka 85. Ustava RH i Članka 172. u svezi s Člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu. Molim predstavnika predlagatelja državnog tajnika Ministarstva poljoprivrede, gospodina Željka Kraljička da nam da dodatno obrazloženje konačnog prijedloga zakona. Izvolite državni tajniče.
Govornik naknadno uključen./… Hrvatskog sabora, poštovane gospođe saborske zastupnice i gospodo saborski zastupnici. Europski parlament i vijeće EU donijeli su Uredbu 2016/2031 o zaštitnim mjerama protiv organizama štetnih za bilje sa odgovarajućim izmjenama uredbi te stavljanja izvan snage Direktive samoga vijeća. U vezi s tim Ministarstvo poljoprivrede je izradilo novi Zakon o biljnom zdravstvu kojim se osigurava provedba Uredbe 2016/2031 i uspostavlja se nacionalni zakonodavni okvir u području biljnog zdravstva. Odredbe Zakona o biljnom zdravstvu kao i odredbe Uredbe broj 2016/2031 posebno su usmjerene ka učinkovitoj zaštiti unije od organizama štetim za bilje, biljne proizvode i druge predmete koji se mogu unijeti na području unije osobito zbog globalizacije trgovine i promjena klimatskih uvjeta. Konačnim prijedlogom zakona definiraju se nadležna i stručna tijela. Kao mjere postupanja definiraju se novi propisi štetnih, opisi štetnih organizama, karantenski štetni organizmi, prioritetni štetni organizmi, ne karantenski štetni organizmi, karantenski štetni organizmi zaštićenih područja te ne reguliranim karantenskim štetnim organizmima samog bilja. Daje se mogućnost za propisivanje strožih mjera od onih koje su navedene uredbom pa je u tom smislu zakonom predviđeno da ministar nadležan za poslove poljoprivrede može donositi pravilnike i naredbe u cilju poduzimanja mjera za sprječavanje, širenje i suzbijanje štetnih organizama. Daje se mogućnost da se mjere iskorjenjavanja primjenjuju i na one štetne mehanizme za koje se smatra da bi mogle ispunjavati uvjete za uvrštavanje na popis karantenskih štetnih organizama unije. Uvodi se obveza pružanja informacija putnicima i korisnicima poštanskih usluga koji na područje unije unose bilje, biljne proizvode i druge predmete što po važećem zakonodavstvu nije bilo propisano. Uvodi se nova kategorija registra specijaliziranih subjekata. Za specijalizirane subjekte odnosno posrednike bilja olakšava se dolaziti u jedinstvenoj i transparentnoj dokumentaciji, unificirani obrazac biljne putovnice, boljoj zaštiti kao i mogućoj financijskoj pomoći u otkrivanju i iskorjenjavanju štetnih organizama. Daje se mogućnost specijaliziranim subjektima da samostalno pregledavaju bilje, biljne proizvode i druge predmete te za njih izdaju biljne putovnice što se do sada po važećem zakonu o biljnom zdravstvu nije bio slučaj. Nije bio predviđen kao i samo osposobljavanje. Osposobljavanje specijaliziranih subjekta provodit će nadležna tijela. U odnosu na tekst nacrta prijedloga zakona u ovaj konačni prijedloga Zakona o biljnom zdravstvu ugrađene su i određene primjedbe i prijedlozi, a tu posebno ističemo slijedeće. U Članku 7. dodani su stavci koji se odnose na donošenje rješenja na zahtjev specijaliziranih objekata od strane Ministarstva poljoprivrede, ovlasti za izdavanje biljnih putovnica za bilje, biljne proizvode i druge predmete prenijete su iz nadležnosti Hrvatske agencija za poljoprivredu i hranu u nadležna fitosanitarne inspekcije. U dijelu koji se odnosi na dodjeljivanje ovlasti u drugim pravim osobama sa javnim ovlastima, Članak 12. uz Ministarstvo poljoprivrede dodan je i Državni inspektorat kao tijelo državne uprave koje može dati ovlasti i drugim pravnim osobama sa javnim ovlastima za potrebe provedbi uredbi te odredbi ovoga zakona. U svezi odredbe o stupanju na snagu zakona, Članak 33. izvršena je izmjena na način da se predmetni zakon stupa na snagu 8 dana od dana objave u narodnim novinama. Također naglašavam da se za provedbu ovog zakona osigurana i dodatna financijska sredstva u državnom proračunu na poziciji Državnog inspektorata u dijelu koji se odnosi na obavljanje poslova iz djelokruga rada Državnog inspektorata odnosno za troškove analize inspekcijskih uzoraka i zapošljavanje u dodatnih 348.000 kuna. Slijedom navedenog danas u raspravi imamo i Konačni prijedlog Zakona o biljnom zdravstvu u čim je uključena većina primjedbi i prijedloga istaknutih u okvirnom prvome čitanju. Ovdje bih također spomenuo da predlagatelj zakona prihvaća i amandmane koje je na konačni prijedlog zakona dao Odbor za zakonodavstvo, u članku 29. i u članku 32. naime radi se o nomotehničkim pravilima za prijelazne i završne odredbe. Također primjena odredbi ovog zakona osigurat će bolju zaštitu teritorija RH, a time i bolju zaštitu teritorija EU od štetnih organizama. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem državnom tajniku. Imamo repliku kolega Josip Križanić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine državni tajniče sa suradnicima. Naime, mene interesira samo vaše mišljenje vezano uz ovaj članak 12. koji govorio o dodjeljivanju ovlasti drugim pravnim osobama s javnim ovlastima da se uz Ministarstvo poljoprivrede dodan i Državni inspektorat kao tijelo državne uprave koje može dati ovlasti drugim pravnim osobama. I sada me tu zanima da li tu neće doći do preklapanja ili dupliranja ovlasti i nadležnosti ako se radi o spuštanju nekih poslova javnih ovlasti npr. za isti posao?
Zahvaljujem. Odgovor gospodine Kraljiček. Izvolite.
Ja bih se zahvalio na pitanju gospodinu saborskom zastupnika. Ovdje bih vrlo jasno ponovio i samu odredbu članka 12., a to je da provedbu ovoga zakona imamo nadležnost Ministarstva poljoprivrede u dijelu posla i nadležnost Državnog inspektorata u dijelu službenih kontrola. I upravo u ovome dijelu nadležnostima i zadaćama službenih kontrola po zakonu kako smo sada pripremili je nadležan Državni inspektorat i nema sukoba.
Zahvaljujem. Žele li možda izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovani kolega Josip Križanić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Još jedanput pozdravljam državnog tajnika uvaženog sa svojim suradnicima, malobrojne kolegice i kolege. Neovisno o tome što smo ovaj zakon detaljno elaborirali u prvom čitanju i što nema puno promjena od prvog čitanja, ipak bih neke stvari ponovio koje su važne za ovaj zakon. Dakle Zakon o biljnom zdravstvu protekli donesen je u lipnju 2005. i stupio je na snagu 1.1.2006. godine. Ovim nacrtom prijedloga Zakona o biljnom zdravstvu prenosi se nacionalno zakonodavstvo i Uredba EU 2016/2031 o zaštitnim mjerama protiv organizama štetnih za bilje te se uređuje pravni okvir nacionalnog zakonodavstva u dijelu koji nije propisan odredbama Uredbe EU br. 2016/2031 čime se postiže učinkovitija provedba zdravstvene zaštite bilja u RH. Nacrtom prijedloga zakona uređuje se područje zdravstvene zaštite bilja, mjere za sprečavanje, unošenje i širenje štetnih organizama bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta koje njihovo suzbijanje primjenom fitosanitarnih mjera. Ovim zakonom definiraju se nadležna tijela u provedbi zakona, to je Ministarstvo poljoprivrede i Državni inspektorat odnosno Fitosanitarna šumarska inspekcija, Hrvatska agencija za poljoprivredu i hranu i Hrvatski šumarski institut. Poslove nadzora unosa bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta u granično područje RH u iznimnim slučajevima mogu obavljati ovlašteni granični službenici RH, carinski službenici, službenici granične policije, a za obavljanje poslova i zadaća iz područja biljnog zdravstva mogu se ovlastiti druge pravne osobe s javnim ovlastima. Definiraju se novi propisi štetnih organizama kao što su karantenski štetni organizmi, prioritetni štetni organizmi, ne karantenski štetni organizmi, karantenski štetni organizmi zaštićenih područja te neregulirani karantenski štetni organizmi bilja. Daje se mogućnost za propisivanje strožih mjera od onih koje su navedene Uredbom EU br. 2016/2031 gdje je ministar nadležan za poljoprivredu može donositi pravilnike s ciljem fitosanitarne zaštite s tim da se vodi računa da te mjere nemaju za posljedicu zabrane ili ograničenje unosa bilja na područje Unije. Fitosanitarne mjere mogu se primjenjivati i na one štetne organizme za koje se smatra da bi mogle ispunjavati uvjete za uvrštavanje na popis karantenskih štetnih organizama Unije. Uvodi se obveza pružanja informacija putnicima i korisnicima poštanskih usluga koja na područje Unije unose bilje, biljne proizvode i druge predmete što po važećem zakonodavstvu nije bilo propisano, stvaraju zakonske okvira za nadogradnje registra specijaliziranih subjekata, a to su specijalizirani subjekti koji u Uniju unose ili unutar Unije premještaju bilje, biljne proizvode i druge predmete koji su ovlašteni za izdavanje biljnih putovnica koji imaju fitosanitarne certifikate koji postavljaju oznake za drveni materijal, za pakiranje i drugo. Za specijalizirane subjekte posjednike bilja olakšanje dolazi i u jedinstvenijoj i transparentnijoj dokumentaciji, unificiranju … biljne putovnice, boljoj zaštiti kao i mogućoj financijskoj pomoći u otkrivanju i … štetnih organizama. Jedna od najvećih novina za specijaliziranog subjekta posjednika bilja što se u nacrtu prijedloga Zakona o biljnom zdravstvu između ostalog daje mogućnost specijaliziranim subjektima da samostalno pregledavaju bilje, biljne proizvode i druge predmete te za njih izdaju biljne putovnice što do sada po važećim Zakonu o biljnom zdravstvu nije bio slučaj. Kao što je već rekao i državni tajnik u svojem uvodnom izlaganju u odnosu na tekst nacrta prijedloga zakona ovaj Konačni prijedlog Zakona o biljnom zdravstvu ugrađene su i određene primjedbe i prijedlozi i rasprave iz sabornice, tako je u članku 7. dodana u stavci koja se odnose na donošenje rješenja o zaštiti specijaliziranog subjekta od strane Ministarstva poljoprivrede, ovlasti za izdavanje biljnih putovnica za bilje, biljne proizvode i druge predmete prenijete su u nadležnost Fitosanitarne inspekcije. Ovaj članak 12. koji sam ja maloprije komentirao u dijelu koji se odnosi na dodjeljivanje ovlasti drugim pravnim osobama s javnim ovlastima uz Ministarstvo poljoprivrede dodan je i Državni inspektorat kao tijelo državne uprave što može dati ovlasti drugim pravnim osobama i javnim, s javnim ovlastima za potrebe provedbe uredbi, te odredbi ovog zakona, to je dobro jer se tu radi o našim specifičnostima i sigurno je da mi moramo uvažavat naše specifičnosti koje su drugačije nego u EU. Za provedbu ovog zakona potrebno je osigurat dodatna sredstva u državnom proračunu za obavljanje poslova iz djelokruga rada državnog inspektorata, on stupa na snagu 8 dana od dana objave u Narodnim novinama kada prestaje važiti Zakon o biljnom zdravstvu, a pravilnici se trebaju donijeti u roku 6. mjeseci ili godine dana i na kraju želim reći da će Klub HDZ-a ovaj zakon podržati. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. U ime Kluba zastupnika HNS-a poštovani kolega Stjepan Čuraj, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, vrlo kratko, evo ovo je, ovako komorniju malo atmosferu, zapravo samo da iznesem da će Klub HNS-a podržati Konačni prijedlog Zakona o biljnom zdravstvu, onako najkraće, laički, ovdje se uvode određene zadaće i propisuju koja su odnosno definiraju koja su stručna i nadležna tijela za provedbu ovog zakona koji u svojoj konačnoj, u svojoj suštini nam osigurava kvalitetniju, posredično zdravstvenu zaštitu, ali prije svega govorimo ovdje o biljnoj zaštiti, zaštiti naših biljaka, samo ću napomenuti ovom prilikom kolko se puno pisalo o bolesti koja se dogodila, koja je napala naše šume, pogotovo na Marjanu tj. Potkornjaku koji možda nije direktno vezan uz ovo, ali samo da se dobije jedna ideja što znači ako nemamo ovo, dakle moramo biti svjesni, jasno da postoje određene bolesti koje se mogu, biljaka koje se mogu i prenositi i da to treba biti uređeno i apsolutno ovime uređujemo tu materiju što se tiče koje su to agencije, državni inspektorati, šta je zadaća Ministarstva poljoprivrede, Hrvatske agencije za poljoprivrednu hranu kao što sam reko, Šumarski institut itd., dakle od biljnih putovnica i svega onoga što je potrebno da bi osigurali svoju, svoj biljni svijet. Mislim da je to presudno i apsolutno da definiramo i inspekcijske nadzore i uprave, koje su ovlasti nadležnih inspektora, carina itd., itd. jel mislim da i normativno moramo znati od čega se to borimo i tu se uvode novi pojmovi kao što su odnosno novi popisi štetnih organizama kao što su karantenski štetni organizmi, prioritetni štetni organizmi itd., znači mislim da nešto što sigurno će pomoći u očuvanju našeg biljnog, cijelog fundusa i također mislim da je bitno da se ovim omogućuje i jedna primjena fitosanitarnih mjera zapravo da govorimo o kojim se mjerama može i primjenjivat na te štetne organizme. Zaključujući, Klub HNS-a će podržati ove izmjene zakona. Zahvaljujem.
Zahvaljujem poštovanom kolegi. Kolege Gordana Marasa nema. Zaključujem raspravu, još jednom se zahvaljujem državnom tajniku g. Željku Kraljičku i njegovim suradnicima na obrazloženjima konačnog prijedloga zakona, glasovat ćemo o ovoj točki kad se za to steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o biljnom zdravstvu, drugo čitanje, P.Z.E. br. 759, predlagatelj je Vlada, rasprava je zaključena, amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo koje je predlagatelj prihvatio te postaju sastavni dio Konačnog prijedloga Zakona. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o biljnom zdravstvu. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 107 za i 3 suzdržana donesen Zakon o biljnom zdravstvu.
Prelazimo na slijedeću točku dnevnog reda, to je: - Konačni prijedlog zakona o genetski modificiranim organizmima, drugo čitanje, P.Z. br. 666. Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. u Svezi s čl. 190. Poslovnika HS-a. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje Zakona. Amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku. Molim predstavnika predlagatelja poštovanog državnog tajnika Ministarstva zdravstva g. Željka Plazonića da nam da konačni, obrazloženje Konačnog prijedloga zakona, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS, uvaženi saborski zastupnici, dakle ovim zakonskim prijedlogom osigurava se provedba Direktive 2018/350 o izmjeni Direktive iz 2001.g. Europskog parlamenta i vijeća o procijeni rizika genetski modificiranih organizama za okoliš, zatim se utvrđuju nadležna tijela, zadaće nadležnih tijela, uređuje se postupanje sa genetski modificiranim organizmima, kao i proizvodima koji sadrže ili se djelomično sastoje ili potječu od GMO-a, zatim ograničena uporaba GMO-a, uređuje se odobravanje i primjene lijekova, znači medicinskih proizvoda koji se sastoje od GMO-a ili koji sadrže neke oblike genetski modificiranih oblika ili kombinaciju. Namjerno uvođenje GMO-a u okoliš u svrhu različito ostavljanje na tržište, ograničavanje ili zabranu uzgoja GMO-a, stavljanje GMO-a i proizvoda koji sadrže ili se sastoje ili potječu od GMO-a na tržište, rukovanje, prijevoz, pakiranje, gospodarenje sa otpadom koji je nastao uporabom GMO-a, te odgovornost za štetu koja je nastala nedopuštenom uporabom GMO-a, te službene kontrole. U tekstu Konačnog prijedloga zakona u odnosu na prijedlog zakona pojačavaju se odredbe koje su vezane uz obvezu informiranja javnosti i to putem mrežnih stranica tijela državne uprave u području ograničene uporabe GMO-a, zatim uvođenja GMO-a u okoliš ili stavljanja istoga na tržište, te se u Vijeće za GMO uključuju i predstavnici civilnoga društva. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Imamo replike, poštovani kolega Miro Bulj, izvolite.
Evo po pitanju, uvaženi tajniče po pitanju GMO-a uvijek ista priča, nova uredba, u biti ja ću predložiti jedan amandman kao i do sada dao sam i Zakon o potpunoj zabrani uzgoja uvoza i stavljanja na tržište za sve GMO ili skupine GMO-a na cijelom području RH osim u medicinske svrhe, mi znamo da je RH tu zaostaje, više od 400 proizvoda imamo danas na policama GMO-a koji naši građani idu, 700 000 kvadratnih, četvornih hektara, 700 000 hektara neobrađenih površina, imamo sve uvjete za ekološku proizvodnju, promociju turizma, međutim očito interesne skupine su prejake da mi moramo uvoziti njihov GMO a uništavati našu domaću proizvodnju, iseljavati naše ljude, 2/3 Hrvatske su prazne i ovo je i dalje su naša djeca pokusni kunići GMO proizvođača.
Zahvaljujem. Sljedeća replika poštovani kolega Josip Križanić. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicom. Ma ja opet moram vas pitati vrlo jasno, s obzirom na česte manipulacije i krivo nepotrebno uznemiravanje javnosti o štetnom utjecaju GMO-a na zdravlje ljudi, mene zanima da li ste vi negdje u stručnoj literaturi našli taj podatak? Ja nisam, da je negdje dokazan da je GMO štetan za ljudsko zdravlje i da li imate isto tako da se u Hrvatskoj sije GMO sjeme. Ja nisam našao niti jedan podatak da je negdje to zasijeno pa me zanima da li vi nešto o tome znate. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor državni tajnik, izvolite.
Evo hvala lijepo na postavljenom pitanju. Ja ću vam odgovoriti sa jednim podatkom koji je podatak Svjetske zdravstvene organizacije. Zemlja u Europi koja ima najviše zasađenih kultura sa GMO jeste Španjolska. Španjolska uz to ima i najveću svjetsku proizvodnju pršuta i ona je najveći svjetski izvoznik pršuta. I sad neovisno o tome što oni imaju najveće površine zasađene sa GMO oblicima Španjolska ima najduži očekivani životni vijek u Europi koji iznosi 83,4 godine. Oni su na prvom mjestu. Pa mislim da taj podatak sam po sebi dovoljno govori o izuzetnoj štetnosti genetski modificiranih oblika.
Zahvaljujem državnom tajniku na odgovoru. Želi li možda izvjestitelji odbor uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Klub zastupnika MOST-a Nezavisnih lista poštovani kolega Miro Bulj.
Dobro, evo, hvala lijepo. Evo ja bih samo kratko, neću duljiti, jasno je, moj je stav tu jasan, ja sam povezanost, poglavito tvrtki jakih kao što je Monsanto koji je prevladao i sjemenom a također i herbicidima i pesticidima, dao sam nedavno i zakon koji je povezan isključivo sa GMO proizvodnjom i tim jakim multinacionalnim kompanijama koji uništavaju domaće sjeme, domaće proizvođače. Mi da smo država uredna, da bi trebali imati banku sjemena, domaćeg sjemena, nema više one pomidore ili rajčice, pomidore, vi ste iz Dalmacije koja je nekada mirisala kada je otvorite, sad kad kupite pomidoru iz Italije možete je dvije godine držati na ormaru i nakon 2 godine je potpuno ista. Toliko o zdravlju i promociji domaće proizvodnje. Ali znam da vi ćete lobistički nastupiti i čitati neke podatke. Međutim, žalosti me kad ne uviđate povezanost glifosata, GMO proizvodnje, Monsanta i tih tvrtki koji su proizveli taj, tu, koji koriste tu tvar u prskanju, koji koriste tu tvar poglavito jer su istraživanja, kažite i Svjetska zdravstvena organizacija je provela, ukazala na to da je glifosat vrlo opasan, da je povezan sa GMO-om, proizvodnjom GMO hrane. Pa to je sasvim jasno, mislim, gledajte, pa mi imamo ministricu poljoprivrede koja kaže da joj nije problem glifosat a Austrija u EU je zabranila, šta ćemo sad. To što GMO kad ga posijete cidokorom, gdje je glifosat, to ćemo reći po domaćem premda imaju druge nazive, kad pod trava naraste to se žuti, to je smrt, znači kad i brojni ljudi u Americi tuže tvrtku Monsanto, dobivaju sporove zbog bolesti. Imate slučaj nedavno evo u medijima je našim bio gdje je čovjek bio portir, jer radio je u školi i tu je travu poprskao sa tim njihovim proizvodom, obolio je čovjek bez obzira na svu zaštitu, teške bolesti ima karcinogene. Imali smo istraživanja, imamo prijatelje u Europi i potpise, peticije, čak i EU rasprava o tome ali povezanost glifosata i provedeno je čak u laboratorijima testiranje gdje 40% imamo glifosat koji je u biti to sjeme je otporno. I vi vrlo dobro znate da GMO proizvodi su preplavili naše tržište, niti su obilježeni niti se kontroliraju, niti se usjevi kontroliraju a niti je koga briga. Ja mislim da treba jedna puno šira i ozbiljnija rasprava jer neozbiljnost ministrice koja kaže da glifosat nije nikakva opasnost a znamo da se protive i pčelari glifosatu jer pčele ugibaju. Znači imamo jedan ogroman problem. Naravno da su herbicidi potrebni, da danas imamo takvu proizvodnju. Međutim tvar koja je dokazana i Svjetska zdravstvena organizacija upozorava da su teške bolesti karcinogene, karcinomi i ostalo od glifosata. E vidite, u Hrvatskoj sve je lipo. U Španjolskoj to lipo cvita međutim nažalost u RH 700 tisuća hektara neobrađenog zemljišta. Nažalost, kupiti će vam ti Španjolci i Mađari sada unutar EU naše poljoprivredno zemljište jer je 700 tisuća hektara znači neobrađenoga a 2020. strane pravne i fizičke osobe mogu kupiti to zemljište i bez problema će oni to tretirati i glifosatom, tj. herbicidima koji je jedan od, sastoji se od glifosata. GMO proizvodi su preplavili naše tržište, oni u biti uništavaju domaću ekološku proizvodnju. I to je za jednu širu i ozbiljniju raspravu i zato smatram sve osim u medicinske svrhe što je potrebno treba zabraniti. Samo što je za medicinske svrhe. Sada ćete vi reći da GMO je križanje nastalo davno, ne to gospodo, znate o čemu se radi, o tome sam govorio, ja mislim da je ovaj amandman minimum onoga što ja mogu dati da vam podržim. Ja vjerujem da ćete napokon podržati ovaj moj amandman jer ja zaista ne želim da građani RH budu pokusni miševi, poglavito djeca. Ista stvar vam je koliko smo mi neozbiljni, koliko mi sam prepisivamo ove uredbe. Imate slučaj teleoperatera koji postavljaju bazne stanice gdje im god pada na pamet u RH nevezano sa ovom temom, ne mogu to u drugim državama EU. Mi ćemo postati glavno tržište ovih proizvoda, al u nas je sve nekako u rukavicama. Vi se sjetili Španjolske, isto tako vi dolazite iz mojih krajeva, imate i ja iz vaših ajd, Vrlika pokraj Sinja, htio sam vam reći da tako imamo isti slučaj, primjer zašto mi tako se Hrvati ponašamo u našoj slobodnoj državi, pa mi imamo problema da smo uništili našu stočnu proizvodnju, zašto, zato što ćemo pogodovati nekom investitoru da bude sinjsko mleko proizvedeno u Srbiji. Imamo Mlekara Sinj samo kupina na Kukuzovcu i dobili su adresu na Kukuzovcu uvoze nama moja kravica lipo mliko, al mliko proizvedeno u Republici Srbiji i Srpskoj Republici. Al nema mlika. Tako u ovome slučaju. Zašto sve radimo protiv našeg seljaka? Vaših ljudi, znate da je vaše sve praznog gdje ste vi bili, možda se vi sjetite u alku kad dođete gori u Vrliku, sve je prazno, nema stoke, nema starih više bakica i one pomalo doumiru, nema ih više na peškariji sinjskoj koje su prodavale, ja sam sa svojom babom prodava, tako sam se odgojio, nema tih ljudi. Imate ove GMO proizvode koji se kupuju u lancima proizvedeni, križanjima ne znam kojim, to bi vi tribali kazati i onda blitva dolazi ta, nego obrnuto prije smo mi sa sela gonili na tržnice, sad oni, sad ti uvozni lobiji koji su tretirani uglavnom sa glifosatom, površine naravno da je zaraženo, kontaminirano tim glifosatom, a neću govoriti, neću samo govoriti o tome, di je sojina sačma, di je svinjetina. O tome bi mogli pričati dva dana. O uvozu svinjetine mi bi mogli dva dana. Mi imamo dalmatinski pršut, a di su svinje, mi kažemo prasad u Sinju. Nema prasadi. Vi se sjećate iz naših ste krajeva, otiđite sad u vrijeme ovo sada, svinjokolja kad je i u nas kad se kaže klanje, onda je bilo puno, ma nema nitko nemojte ja znam sve, ja dolje živim, vi st dolje vrlo rijetko, vi ste se u Zagreb otišli, to je vaše pravo, međutim ja planiram ostat, živit i umrit i vjerujem da će moja dica, vjerujem, nadam se i svi mladi ostat u tim krajevima. Prazno sve. Sve je prazno. Evo zbog ovakve politike. Vi se sjetili Španjolske i čitate meni ovde o Španjolskoj. Jeste bili u Sinjskom polju? Zbog tih proizvoda koje uvozimo iz Španjolske, zbog tih proizvoda koje mi uvozimo iz Španjolske nema naroda, prazno sve. E, a normalno šta, neš ti, španjolski proizvodi duže žive. Pa zdravija ona pomidora il rajčica, mi kažemo pomidora domaća da smo sačuvali sjeme nego ova ponavljam dvije godine kad je kupite uvezenu iz Italije tj. Španjolske ostavite je na stol, nakon dvije godine vam je potpuno ista. Jel to normalan proces truljenja? Ja nisam stručnjak, nego znam kao domaći čovik jer živim taj život. Imamo li banku sjemena možda starih naših ovih jel to prodaje se, jel se to promovira, jel se to potiče il potičete te Španjolske ovaj proizvode GMO? Promičite ih, promičite ih, mašite im, a naravno da morate biti lobisti nečiji, morate to štititi. Međutim, još jednom ponavljam Hrvatska ima dosta ekološki previše, ekološki očuvanog poljoprivrednog zemljišta da može razvijati domaću eko proizvodnju, a turistička smo grana iz nažalost više tih rajčica iz ne znam iz Italije il ne znam kojih proizvoda iz Španjolske se ovaj proda za vrijeme turizma u RH nego naših vlastitih domaćih. Sve je rečeno. Sve je rečeno, znači ne štitimo naše domaće proizvođače, nismo dobro upravljali poticajima, štitili smo velike igrače, promičemo GMO proizvode strane, hvalimo ih, čak ovdje što me žalosti moja hrvatska vlast, moja, vi ste moja vlast bez obzira što sam ja oporba. Vi hvalite pod hrvatskom zastavom Španjolske proizvode, a moje polje Sinjsko u korovu. Nije navodnjeno, nemamo proizvoda, nema stoke, nema ljudi, nema života, nema plača, nema ništa, a vi kažete u Španjolski proizvod. Čiji proizvod? Pa draži je meni moj proizvod doli od mojih ljudi nego ovo sve skupa, to promičite. Ne ponosni ste sa tom uredbom evo je uredba prepisivajte je. Zabranimo uvoz GMO proizvoda, potičimo domaću ekološku proizvodnju, ulažimo u opstanak ljudi na tim područjima, kroz turizam, ovo je za širu raspravu ljudi moji, pa mi nemamo svinja više, u nas se kaže prasaca. Imamo jedino pršute koji su u Dalmaciju, vide znate kad, kad prođe hladnjača kroz Dalmaciju, suše se na 100-tine tisuća tona iz Mađarske preko Srbije, nemam poima odakle se i kako se hranjeni, bit će sa ovom sojinom sačmom koja je kontaminirana, kontaminirana vrlo štetnim spojem glifosatom i utječe na zdravlje naših ljudi. Jel to moj pršut dalmatinski, jel to pršut vrgorački, jel to drniški, jel to? Nije, nije. Zašto? Jer ne promičemo, a kad meni ministrica ja sam bio zgrožen kako se Austrijanci čvrsto bore, kako i koja rasprava je bila u EU, kako su lobisti Monsantovi rekli da je glifosat spoj koji je potreban, koji spašaje sve. Pa kad ja vidim kad se to polije travnjak sa tim glifosatom to ne reste trava nikako. I stoga ti tu ćeš posijati sad nešto, neki kulturu, proizvod i to će biti zdravo. Naravno da je kontaminirano, naravno. I zbog toga ja dajem amandman, ja vam oču reći da moramo poticati isključivo i samo uvaženi kolegice i kolege domaću proizvodnju. Bez domaće proizvodnje, ekološke proizvodnje mi smo turistička država to je dodatna vrijednost, dodatna vrijednost, mi ovim zabranom koju ja predlažem cijelo vrijeme ne tribamo biti ničiji pokusni kunići niti tribamo hvaliti tuđe proizvode. Pa mi ne možemo jabuku domaću prodati, čovjek je mora zavaliti i bacati doli u zadarskom zaleđu. Ne može prodati našu jabuku, a vi mašete Španjolskom ovde, ma vidi šta je reći, ja ne znam koji je razlog. Mi ne potičemo ništa šta je domaće, zato mene mori kada ja vidim GMO proizvode, strane koji se prodaju u našim centrima. Mi moramo poticati domaću proizvodnju na strana tržišta, da mi njima izvozimo, da mi njima izvozimo kvalitetu, zdravlje, tradiciju, domaći proizvod. Naravno da je teško sad kontrolirati taj proces, ali ako imamo opasne spojeve, ako su povezani GMO proizvođači sa proizvodnjom glifosata koji je opasan, vrlo opasan. Za ministricu poljoprivrede nije opasan. Za Austriju je, u EU, ljudi u parlamentu su bile rasprave ogromne, u EU. Čak se razmatra da 2023. bude potpuno zabranjen. E, ali u Hrvatskoj po ministrici je to odlično, samo što ne može se piti. ... [[Govornik se ne razumije.]] Prema tome, još jednom u dobroj vjeri predlažem ovaj amandman, spreman sam, ako prihvatite ovaj amandman, prihvatiti ovaj zakon da ne bi ja ispao destruktivan, da ne bi ispao u ovome slučaju ja čovjek koji destruktivno djeluje. Ja sam spreman ako prihvatite ovaj amandman, glasati za ovaj zakon. Odmah, svi ćemo glasati. Ali vi nećete jer ne smijete. Evo, dajem ga vama, dajte vi ovaj amandman u ime Vlade, ne trebate moje ime. Zaštitimo domaću proizvodnju, ovo je za široku raspravu, ja ne mogu o ovome pričati, ovo je široka, s ovim je od soje do svega što utječe na zdravlje naših ljudi, što ugrožava proizvodnju našeg svinjogojstva, svih tih priča. Zašto uvijek mašemo sa stranim proizvodima kad sam vidio da ovdje ... [[Govornik se ne razumije.]] sa francuskim, sa ovim španjolskim proizvodima, mislim to je katastrofa. Pa ljudi su ... [[Govornik se ne razumije.]] živjeli ovdje i živjet će na domaćoj hrani, na domaćoj spizi. Svi volite kad dođete u svoje krajeve na domaću spizu, svi volite domaću janjetinu. Svi volite domaću janjetinu kad se vratite, ne mašete onda francuskim, španjolskim proizvodima nego se svi vrtite oko ... [[Govornik se ne razumije.]] to je okej. Tako svi, svi vole domaću spizu. Morete vi glumiti ovdje, smijat se, šta. Znam ja tu, to je kampanja, nema onda janjaca, to sam sto puta rekao da ne bi sad ponavljao. Znači promičemo domaće, GMO proizvode koji forsiraju Monsanto i velike tvrtke, čak i Bayer koji se uključile i ove farmaceutske koje svoje herbicide, pesticide, svoje proizvode prodaju da bi se tretirala naša zemljišta i tako kontaminiralo. To treba zabraniti zbog zdravlja ljudi. Ako je to Austrija i povezanost je tu ista. Međutim, pošto se ovdje radi, ali što se tiče medicinske svrhe, ja o tome ne bi zaista što se tiče medicinske svrhe, upotreba GMO proizvoda zaista bi dao to da odluči vijeće i struka o tome što je potrebno za zdravlje ljudi i liječenje ljudi. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. U ime predlagatelja, državni tajnik, g. Plazonić, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a. Ja upravo zbog javnosti, moram reći par riječi da ove dezinformacije koje je uvaženi saborski zastupnik širi ne bi ostavile negativnu percepciju o ovome o čemu smo mi danas razgovarali, a što ne odgovara niti znanstvenim niti bilo kojim drugim kriterijima. Kao prvo, samo da kažem, glifosfat je jedna priča, GMO su druga priča. To jedno s drugim u principu nema nikakve direktne veze, a čak neki GMO ne moraju upotrebljavati glifosfat ni kao herbicid ni kao pesticid. To je ono što je prvo i što je bitno da se zna. Što se tiče službenih kontrola u području GMO, hrane GMO-a, sjemenja i zelene mase od 2007. do 2019. provodi se Nacionalni monitoring prisutnosti GMO-a u hrani. Znači on se provodi. U 2019. g., to će reći u ovoj godini uzrokovano je od 1.4. od strane sanitarne inspekcije pri Ministarstvu zdravstva i od 1.4.2019. od strane sanitarne inspekcije u Državnom inspektoratu u ukupno 148 uzroka hrane. Za potrebe monitoringa GMO-a u hrani 2019. uzorkovano je 141 uzorak hrane, to su proizvodi na bazi soje, mesni proizvodi, dodaci prehrani, pšenični proizvodi, konditorski proizvodi, riža i rižini proizvodi, papaja, a za potrebe službenih kontrola na granici, 7 uzoraka hrane, riža, pšenica, kukuruz, konditorski proizvodi, itd. Svi uzorci su bili negativni na prisutnost GMO-a. Trenutno je u provedbi zadnja faza monitoringa u 2019. g. te je izuzeto još 30 uzoraka hrane za ispitivanje. Rezultati monitoringa u 2019. g. objavit će se do 31. ožujka 2020. Što se tiče monitoringa GMO-a u sjemenu i zelenoj masi u 2019., poljoprivredna inspekcija u svrhu ispitivanja prisutnosti GMO-a u sjemenskom i reprodukcijskom materijalu uzrokovala 30 uzoraka sjemenja, 2 uzorka sjemenske šećerne repe, 16 uzorka sjemenskog kukuruza, 6 uzoraka sjemenske soje, 4 uzorka sjemenske uljane repice i 2 uzorka sjemenske pšenice, da je provela 6 inspekcijskih nadzora u području proizvodnje sjemenja i stavljanja na tržite RH. Svi uzorci su sukladni našim zakonskim propisima. Na razini primarne biljne proizvodnje, a u svrhu ispitivanja prisutnosti GMO-a, kukuruza, soje, uljane repice, provela je 50 inspekcijskih nadzora, uzela je 50 uzoraka zelene mase od 3 vrste poljoprivrednih kultura i to 12 uzoraka zelene mase poljoprivredne kulture kukuruza, 30 uzoraka zelene mase poljoprivredne kulture soje i 8 uzoraka zelene mase poljoprivredne kulture uljane repice i svi su uzorci bili sukladni našim zakonskim propisima. Trenutno smo samo jedan GM kukuruz koji je pod imenom MON-810 odobren je za kultivaciju na tržište cjelokupne Europe. Taj dio, taj tip GMO kukuruza ne treba za svoj .../nerazumljivo/... glifosfat, ne treba ga. Teritorij RH izuzet je od mogućeg uzgoja tog kukuruza i to sukladno odredbi priloga provedba odluke Europske komisije o prilagodbi zemljopisnog područja odobrenja za uzgoj genetski modificiranog kukuruza. Prema tome ovo je znanstvena, pravna legislativno dokazana situacija na tržištu i na poljoprivrednom uzgoju genetski modificiranih organizama. Ono što sam rekao za Španjolsku ne treba zlorabiti moj primjer niti krivo ga interpretirati. Samo sam dao primjer da zemlja koja ima najviše kultura genetski modificiranih uzgoja ima i najbolje pršute na svijetu da li vi to iz Drniša, Vrlike, Sinja priznali ili ne priznali to je istina, najveći je izvoznik i ima najduži životni vijek 83,4 godine. Kod nas je za usporedbu 78 godina zbog mnogih, mnogih razloga ali najmanje zbog genetski modificiranih oblika u našoj prehrani. Hvala lijepo.
Hvala. Replika poštovani kolega Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Ma niste se trebali toliko pravdati. Da, mahali ste, mahali ste koliko žive, koliko proizvode GMO proizvoda i najviše koriste u Španjolskoj, mene to ne zanima, mene zanima da mi zaštitimo domaće proizvođače i da zabranimo uvoz i prijevoz i trgovinu GMO proizvodima izvana. To je moj cilj. I o tome se može otvoriti rasprava znanstvena, ovakva, onakva ali je činjenica da nemamo dovoljnu proizvodnju da uvozimo iz Italije, Španjolske prehrambene proizvode. 3 milijarde eura u porastu je uvoz prehrambenih proizvoda, kako turizam raste u nas tako rastu prehrambeni proizvodi. Prema tome, našli ste se tu da se pravdate, ne trebate se vi meni pravdati ali ne trebate ni promovirati GMO proizvode i ne trebate im zakonom to omogućavati nego zaštitite domaću proizvodnju, zaštitite naš narod da ostane na ovim područjima i da proizvode i bave se proizvodnjom kao što su se bavili uvijek uz pomoć države.
Zahvaljujem. Sljedeća replika poštovani kolega Josip Križanić. Izvolite.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. G. državni tajniče, mi smo se jasno odredili kao zemlja GMO free što se tiče uzgoja. I to stalno govorimo i to treba vrlo jasno ljudima govoriti da ne bi došlo do zabune. Vrlo mi je drago što ste pročitali sve ove nalaze naših inspekcija i te inspekcije trebaju danonoćno raditi na tome upravo zbog naše javnosti da javnost ne strepi, u strahu su velike oči a koje kakvi dušebrižnici ljudima govore stvari koje ne trebaju čuti i boje se svega i svačega. Tako da je dobro što ste nam vi ovdje pročitali sve ove nalaze, imam ih i ja od svih inspekcija, dakle niti u jednom uzorku nigdje nismo našli niti jedan nedozvoljeni GMO uzorak. Hvala vam.
Zahvaljujem. U ime Kluba zastupnika HNS-a poštovani kolega Stjepan Čuraj. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege, vrlo kratko. Ovim Konačnim prijedlogom Zakona o genetski modificiranim organizmima zapravo usklađujemo odredbe vezane uz ovlašćivanje obveze službenih nacionalnih referentnih laboratorija. Razraditi će se kriteriji za uvrštavanje zatvornih sustava ograničene uporabe GMO-a u razini opasnosti i standardi za zatvorne sustave i mjere sprječavanja i druge sigurnosne mjere. Dakle unaprijediti će se sustav procjene rizika prilikom uvođenja GMO-a na okoliš, razraditi će se postupci prijave prvog stavljanja na tržište GMO-a, naravno i stvoriti će se pravni temelj za donošenje provedbenih akata potrebnih za ograničavanje i zabranu uzgoja GMO-a, propisati će se odredbe u vezi sa kliničkim ispitivanjem lijekova, dakle i koji moraju udovoljiti zahtjevu namjernom uvođenju GMO-a u okoliš ili odredbama o ograničenoj uporabi GMO-a. Uvesti će se obaveza uspostave pisane procedure sljedivosti GMO-a i proizvoda koji se sastoje od ili sadržaja GMO ili kombinaciju GMO-a na tržištu RH kao i obveze označavanja tih proizvoda, dakle itd. i tako nadležnosti inspekcijskih tijela znači smisao i sustav ovog zakona ako ste primijetili je ograničavanje, praćenje, označavanje, obavješćivanje dakle nadzor, prekršajne odredbe sve u cilju što kvalitetnije hrane odnosno što kvalitetnijih zdravstveno ispravnijih lijekova i svega onoga što se danas, za što se danas može ili nažalost koristi GMO. Dakle ovime podižemo kvalitetu na jednu višu razinu, nadzor i sve ono što zapravo suštinski je bitno da se jede što zdravija hrana i to ne zato što smo mi to već hoćemo, znamo, možemo nego zato što to postaju europski zapravo standardi na temelju kojeg mi ovo i radimo. Tako da klub HNS-a naravno će prihvatiti sve ovo što smo ranije čuli, bolje je manje-više za zanemariti a s ovakvim zakonima podižemo standarde zdravstveno ispravne hrane i lijekova prije svega i radimo ono što je u interesu naših građana. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Poštovanog kolega Škibole nema. U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Križanić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicom. Pred nama je Prijedlog zakona o GMO-u kojem je nacionalno zakonodavstvo usklađuje sa novom pravnom stečevinom EU i određuje pravni, službeni i inspekcijski aspekt u poslovanju sa GMO-om. U GMO-u raspravljali smo u prethodnim sazivima Hrvatskog sabora u okviru matičnog radnog tijela Odbora za zdravstvo te Odbora za poljoprivredu. Analizom važećeg zakona o GMO-u utvrđeno je da taj zakon ne predstavlja odgovarajući normativni okvir za provedbu europskog zakonodavstva u području uvođenja GMO-a u okoliš ili za stavljanje na tržište GMO-a i proizvoda koji sadrže GMO. S ciljem pojednostavljenja cjelokupnog postupka autorizacije GMO-a potrebno je uskladiti prikupljanje informacija među svim dionicima u procesu autorizacije GMO-a na području EU a samim time i u RH. Razraditi će se postupanje u vezi s primjenom i uporabom GMO-a u svrhu znanstvenih istraživanja u vidu ograničene uporabe GMO-a u zatvorenim sustavima procedure u svrhu uvođenja GMO-a u okoliš različito stavljanje na tržište odobravanje primjene lijekova koji sadrže ili se sastoje od GMO-a, procedure stavljanja na tržište, ograničavanje i zabrane uzgoja kultivacije i slijedivosti, označavanja, rukovanja, prijevoz i pakiranje GMO-a i odgovornost za zaštitu nastalu nedopuštenom uporabom GMO-a. uskladit će se odredbe vezane uz ovlašćivanje obveze službenih nacionalnih referentnih laboratorija za GMO-a s Uredbom EU 2017/625 na način da će se produžiti rok ovlaštenja s dvije na četiri godine. Razradit će se i kriteriji za uvrštavanje zatvorenih sustava ograničene uporabe GMO-a u razine opasnosti, mjere sprječavanja, načini i rukovanja i drugi uvjeti za rat u zatvorenim sustavima ograničene uporabe GMO-a. unaprijedit će se sustav procjene rizika prilikom uvođenja GMO-a u okoliš, stvorit će se mehanizam procjene kako kratkoročnih, tako i dugoročnih učinaka GMO-a na okoliš, zdravlje ljudi, životinja i biljaka. Razradit će se i postupci prijave prvog stavljanja na tržište GMO-a kao u RH, tako i susjednoj, kako u EU-u, tako i RH. Također, stvorit će se pravni temelj za donošenje provedbenih akata i potrebnih za ograničavanje i zabranu GMO-a, propisat se odredbe u vezi s kliničkim ispitivanjima lijekova, medicinskih proizvoda za naprednu terapiju koji se sastoji od GMO-a ili sadrže GMO-a ili kombinaciju GMO-a. Uvest će se obveza uspostava pisane procedure slijedivosti GMO-a na tržištu RH, dodatno će se razraditi nadležnosti odgovornih inspekcijskih tijela za provođenje službenih kontrola ili inspekcijski nadzor na području GMO-a na tržištu RH. Dodatno će se razraditi prekršajne odredbe kako za pravne, tako i za fizičke osobe. Nakon intervencije kolege Bulja moram reći par osobnih opservacija iako je ovo klub u ime kluba zastupnika, dakle bitno je reći da RH kao država članica EU preuzela prava i obaveze koje trebamo ispoštivati ukoliko hoćemo bit odgovorna i punopravna članica EU. Pri tome zaštiti interese koje RH zastupa vezano uz temu GMO-a. želim podsjetiti kako su određenja svih hrvatskih županija koje su odlukama svojih tijela proglasile slobodnim od GMO-a potvrđuju smjer RH kao GMO free države. Želim podsjetiti da je nedvojbeno da smo protiv uzgoja GMO-a na cijelom području RH sukladno stavu svih ovih županija. Neovisno o tome, donošenje ovog zakona izaziva veliki interes javnosti i opravdanih sumnji u mogućnost sprečavanje utjecaja globalizacija, posebice jedinstvenog europskog tržišta na čuvanje državnog suvereniteta po pitanju unošenja GMO-a u RH u vidu sjemena i zabrane uzgoja istog i tu želim energični, rezolutni jer i sama pomisao na pokusna polja i u kontroliranim uvjetima, ako se dogodi da sjeme izmakne kontroli, može izazvati posljedice. Hrvatska je mala država i stoga sam što se tiče unosa bilo kakvog GMO-a sjemena, makar i za pokuse i u najstrožim uvjetima, protiv. Dakle, poduzeti sve mjere zaštite od sjetve GMO-a sjemena kao i mjere strogog kažnjavanja prekršitelja. S druge strane, sukladno već unaprijed navedenom, RH je članica EU tržišta, jedinstvenog EU tržišta. Samim time je preuzela i prava i obaveze koje je nemoguće zabraniti, uvoz mesa od životinja hranjenih GMO hranom iz EU. To nije uvoz, nego je uvoz, nije uvoz nego je unos i tu nema kontrole na granicama nego se radi o slobodnom prolasku. Stoga ne bi bilo korektno niti dopustivo zabraniti našim seljacima GMO hranu za životinje koje nesmetano koriste njihove kolege u EU jer je ona puno jeftinija. Takvom zabranom naš bi stočar uz sve druge benefite koje koriste seljaci u EU dodatno bio nekonkurentan na EU tržištu. Zato je izuzetno važno po uzoru na druge članice EU maksimalno poticati sve moguće načine i GMO free proizvodnje. Nadalje, dodatno jasno propisati obvezu označavanja i deklaracije prehrambenih poljoprivrednih proizvoda, pa tako i GMO i GMO free te strogu kontrolu provedbu iste. U slučaju, u tome slučaju izbor na potrošaču. Na kraju, još jedanput želim vrlo jasno reći i čvrsto, ne uzgoju GMO-a, pa čak ni za pokuse, ali hrana za životinje da uz obvezu deklaracija i označavanja. Klub HDZ-a će ovaj zakon podržati. Hvala.
Zahvaljujem. Kolega Lovrinović, kolega Maras, nisu nazočni. Zaključujem raspravu. zahvaljujem državnom tajniku g. Plazoniću i suradnici na obrazloženjima konačnog prijedloga zakona. Glasovat ćemo o ovom zakonu kada se za to steknu uvjeti. Poštovane kolegice i kolege, prije nego pređemo na izjašnjavanje o amandmanima, izvješćujem vas da ćemo nakon amandana raspraviti točku Izbor imenovanja i razrješenje. Prelazimo na amandmane, na Konačni prijedlog Zakona o genetski modificiranim organizmima, drugo čitanje, P.Z. br. 666., predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Molim državnog tajnika, g. Željka Plazonića da se očituje na amandman poštovanog zastupnika Mire Bulja. Izvolite državni tajniče.
Hvala lijepo poštovani g. potpredsjedniče HS-a, kolegice i kolege saborski zastupnici. Je počelo je, da. Ne prihvaćamo amandman našega saborskog zastupnika Mire Bulja. Naime, sukladno čl. 22 Direktive EU iz 2001, 18. o uvođenju GMO-a u okoliš države članice ne mogu zabraniti GMO koje su odobreni u skladu sa odredbama ove Direktive. Samim time, RH ne može prihvatiti prijedlog saborskog zastupnika jer odredbama ovog zakona uspostavit će se sustav pojačanih kontrola sa jedne strane, a s druge strane mehanizam ograničavanje i zabrane uzgoja GMO-a u skladu sa odredbama EU i njegovoga zakonodavstva te odredbama ugovora o funkcioniranju EU.
Zahvaljujem. Kolega Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Nadam se i predložio sam vam da zaštitimo domaću proizvodnju od GMO-a i ovim amandmanom sam tražio radi javnosti da se potpuno zabrani uzgoj, uvoz, stavljanje na tržište za sve GMO ili skupine GMO-a na cijelom području RH osim u medicinske svrhe. Ovo sam vam govorio poglavito zbog toga što Hrvatska ima ogromne potencijale proizvodnje ekološki domaće hrane, 700.000 hektara je neobrađeno, poljoprivrednoga čistoga okoliša, a vi i dalje promičete GMO strane proizvode. Zbog toga nam mladi odlaze, zbog ciljano će sada moći 2020. prodavati poljoprivredno zemljište, stranim pravnim i fizičkim osobama dok Hrvati fizičke i pravne osobe, građani RH neće moći u Mađarsku. Prema tome, nemojte isključivo samo gurati strane GMO proizvode, nemojte stvarati od naše djece pokusne kuniće, mi to ne zaslužujemo. Ovaj narod zaslužuje dvije trećine Hrvatske su prazne, da ovih 700.000 hektara zemljišta obrađuje, da opstane na tim područjima. Mi smo turistička država da ti domaći proizvodi budu plasirani kroz turizam na tržište. Nažalost kod nas je sve obrnuto, 700.000 hektara zemljišta je pod korovom poljoprivrednom, pod korovom, zbog promocije, zbog lobiranja za GMO proizvode, to je činjenica i to svak zna. Nema više domaćih pomidora, nema svinjetine domaće, uvoz je iz Mađarske, iz Nizozemska koji se tretirano kako smo rekli tko zna s čime hrane te svinje. Prema tome, prihvatite ovaj amandman kolege zastupnici, glasat ću za to ako prihvatite ovaj amandman. I ne dozvolite da naša dica budu pokusni kunići interesnih skupina, a očito i ministarstvu. Hvala.
Zahvaljujem kolega Bulj. Jel tražite glasovanje? [[Upadica Bulj: Da, obavezno.]] hvala lijepo. Zahvaljujem državnom tajniku Plazoniću.
Konačni prijedlog Zakona o genetski modificiranim organizmima, drugo čitanje, P.Z.E br. 666, predlagatelj je Vlada, rasprava je zaključena, amandman je podnio zastupnik Miro Bulj. O amandmanu smo se izjasnili ranije na sjednici. Sada ćemo glasovati o amandmanu kojeg predlagatelj ne prihvaća. To je jedan amandman. Molim glasujmo. Utvrđujem da amandman nije dobio potreban broj glasova pa dajem na glasovanje Konačni prijedloga Zakona o genetski modificiranim organizmima. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 96, 3 suzdržana i 7 protiv donesen Zakon o genetski modificiranim organizmima.
Sada prelazimo na Izbor i imenovanje razrješenje. Molim predsjednika Odbora za izbor, imenovanje i upravne poslove, poštovanog kolegu Antu Sanadera da obrazloži prijedlog odluke. Izvolite g. Sanader.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Na temelju čl. 105. st. 1. podst. 1. i 3. i čl. 161. st. 1. i čl. 273. Poslovnika HS-a Odbor za izbor i imenovanje predlaže odluku o razrješenju članica Odbora za obranu HS-a. Predlaže se razrješenje članice Odbora za obranu HS-u Ane Komparić Devčić na osobni zahtjev [[Upadica Brkić: Dajte sve.]] Predlaže se razrješenje potpredsjednika Odbora za gospodarstvo HS-a, dr. Damira Tomića, a za potpredsjednika Odbora za gospodarstvo HS-a predlaže se Saša Đujić. Razrješuje se, predlaže se razrješenje člana Odbora za gospodarstvo HS-a Saše Đujića. Predlaže se razrješenje člana Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina HS-a Dražena Barišića, a za člana Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina HS-a predlaže se Dražen Srpak. Predlaže se razrješenje članice Odbora za obitelj, mlade i sport HS-a, Ane Komparić Devčić na osobni zahtjev. Predlaže se razrješenje potpredsjednice Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu HS-a, Sabine Glasovac, a za potpredsjednika Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu HS-a predlaže se dr. Damir Tomić. Za članove Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu HS-a predlažu se Sabina Glasovac i dr. Goran Marić jer je dana 10. srpnja 2019. dužnost članice Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu HS-a prestala obnašati dr. Marija Alfirev, a dana 1. prosinca 2019. dužnost članice Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu HS-a prestala je obnašati Sunčana Glavak zbog prestanka zastupničkog mandata. Predlaže se za predsjednika Odbora za informiranje, informatizaciju i medije HS-a dr. Goran Marić jer je dana 1. prosinca 2019. dužnost Odbora za informiranje, informatizaciju i medije HS-a prestala obnašati Sunčana Glavak zbog prestanka zastupničkog mandata. Predlaže se za člana Odbora za ravnopravnost spolova HS-a Arsen Bauk jer je dana 10. srpnja 2019. dužnost članice Odbora za ravnopravnost spolova HS-a prestala obnašati dr. Marija Alfirev zbog prestanka zastupničkog mandata. Predlaže se razrješenje zamjenika člana Izaslanstva HS-a u parlamentarnoj dimenziji srednjoeuropske inicijative Stjepana Čuraja, a za zamjenika člana Izaslanstva HS-a u parlamentarnoj dimenziji srednjoeuropske inicijative predlaže se Dražen Srpak, za člana Izaslanstva HS-a u parlamentarnoj dimenziji srednjoeuropske inicijative predlaže se Stjepan Čuraj jer je dana 1. prosinca 2019. dužnost članice Izaslanstva HS-a u parlamentarnoj dimenziji srednjoeuropske inicijative prestala obnašati Sunčana Glavak zbog prestanka zastupničkog mandata. Predlaže se razrješenje predstojnika Ureda predsjednika HS-a Danijela Glumčića. Ova odluka objavit će se u Narodnim novinama, stupa na snagu 30. prosinca 2019. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom predsjedniku Odbora g. Sanaderu. Otvaram raspravu. Hvala lijepo. Zaključujem raspravu. glasovat ćemo o ovim prijedlozima kada se za to steknu uvjeti. Poštovana kolegica i kolege, s ovime smo iscrpili sve točke dnevnog reda predviđene za današnji dan. Nastavljamo s radom sutra u 9,30 sati sa točkom dnevnog reda Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o strateškom partnerstvu između EU i njezinih država članica s jedne strane i Japana s druge strane, drugo čitanje, P.Z. br. 774. U 11,15 ćemo imati iznošenje stajališta klubova, a u 12 sati ćemo imati glasovanje o raspravljenim točkama. Hvala lijepo i ugodan ostatak dana. SJEDNICA PREKINUTA U 18,26 SATI.
Idemo sada na izbor, imenovanje i razrješenja, predlagatelj je Odbor za izbor, imenovanja i upravne poslove, rasprava je zaključena. Sada prelazimo na glasovanje o 9 odluka koje je predložio Odbor za izbor, imenovanja i upravne poslove, jeste li suglasni da se glasuje objedinjeno ili ćemo pojedinačno glasovati? Možemo li dakle objedinjeno? U redu. Onda dajem na glasovanje prijedloga odluka Odbora za izbor, imenovanja i upravne poslove koje ste dobili u pismenom obliku, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 105 za odnosno jednoglasno, 105 za donijeta odluka i odluke kako ih predložio Odbor za izbor, imenovanje i upravne poslove. Ovim smo poštovane kolegice i kolege došli do kraja 15. sjednice, ja ju sada zaključujem. Najavljujem da će nova 16. sjednica početi 15. siječnja 2020. g. i pozivam za 15-ak minuta na prigodni domjenak u prostorijama do. Hvala vam, Sretan vam Božić i Nova godina. SJEDNICA ZAVRŠENA U 13,33 SATI