Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, sukladno članku 248. Poslovnika a zbog činjenice da smo bombardirani različitim informacijama i kontradiktornim informacijama u javnosti o slučaju usklađivanja sa pravnom stečevinom Europske unije i zakona koji se kolokvijalno naziva lex Perković a jučer smo čuli stajališta Vlade tražim stanku od 20 minuta za sjednicu Kluba HDZ-a.
Slušam dalje. Poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Iz istih razloga i Klub Hrvatskih laburista traži stanku od 20 minuta.
Poštovani zastupnik Boro Grubišić.
Kao i prethodna dvojica, iz istog razloga, po članku 248. tražimo stanku u svezi ovog.
O istoj temi?
O istoj temi.
Poštovana zastupnica Jadranka Kosor.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, stanka od 10 minuta. Hvala vam.
Hvala lijepa. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Kajin koji je klub vaš, kako se zove? [[Upadica: Nezavisni.]]
Nezavisni.
Nezavisni. Dobro. Klub nacionalnih manjina.
Iz istih razloga Klub zastupnika nacionalnih manjina traži stanku od 10 minuta.
Dobro. Određujem stanku 10 minuta, dosta je, moramo raditi po dnevnom redu. Hvala lijepa. U, 50, je li dosta? Dosta, u 9,50 smo ovdje. Hvala lijepa. STANKA U 9,28 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,50 SATI]] Poštovane kolegice i poštovani kolege zastupnici u Hrvatskom saboru, završila je stanka na traženje kluba zastupnika u Hrvatskom saboru. Da vidimo stajališta klubova. Idemo po redu. Klub HDZ-a u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Davorin Mlakar.
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege. Jučer smo svjedočili, vidim čak u nekim komentarima, povijesnom govoru predsjednika Vlade o stanju u društvu i u državi koji je podnio godišnje izvješće Hrvatskom saboru. Ono je povijesno po novom Poslovniku koji ste donijeli i koji je omogućio ono o čemu smo govorili i kod donošenja Poslovnika, a to je potpuna prevlast politička Vlade nad Parlamentom. To smo svjedočili od jučer od činjenice vremena koje je ostavljeno Vladi da iznese godišnje izvješće i vremena koje je ostavljeno samo klubovima da kažu što misle o tom izvješću i čak i tako posloženo vrijeme uvijek je bilo u korist Vlade tako da i završna riječ pripada predsjedniku Vlade pa onda umjesto da on podnosi izvješće tijelu od kojeg očekuje nekakvu ocjenu o svom izvješću on je iznio svoje viđenje situacije i nakon toga se, a i u međuvremenu udaljio iz ovog parlamenta jer je imao prečih poslova. To su rezultati Poslovnika koji je donijela saborska većina. Kada smo govorili o Poslovniku upozoravali smo i na te anomalije i na ovo što će se dogoditi, to se u krajnjoj liniji i dogodilo. Što je jučer u svojem godišnjem izvješću rekao predsjednik Vlade mnogi od nas nismo imali prilike komentirati, ali možemo reći da smo čuli nekoliko stvari, a čuli smo da on nema viziju…
Oprostite kolega Davorin Mlakar. Niste tražili stanku kluba, zaustavite mu vrijeme, stanku kluba kako biste raspravljali o izvješću Vlade Republike Hrvatske [[Upadica Mlakar: Ne, ne raspravljam.]] A raspravljate [[Upadica Mlakar: Ja ne raspravljam o njegovom izvješću.]] To u najmanju ruku smatram politički nekorektnim. To jest za vašu konferenciju za tisak, ali vi ste najavili da ćete govoriti o nečem drugom… … [[Upadica se ne razumije.]] Tako je, tako je i molio bih da tu dakle odradimo korektno stav vaš. Hvala lijepa. Nastavite.
Gospodine predsjedniče, govorio je i predsjednik Vlade o lex Perkoviću, govorit ću i ja, a ovaj uvod je trebao poslužiti da obrazložim naša stajališta. Prema tome, čuli smo da predsjednik Vlade nema viziju, nema plan i nema rješenja kako državu izvući iz duboke krize, iz krize koja postoji u gospodarstvu, koja postoji u unutarnjoj politici, a koja postoji isto tako i u vanjskoj politici. I to je ono zbog čega smo se mi danas javili za riječ. Čuli smo isto tako od predsjednika Vlade samo jedno čvrsto stajalište koje uporno ponavlja, a to je da će biti još čvršći u odnosima s Europskom unijom, u pregovorima s Europskom komisijom i da ne misli popustiti od svojih stajališta kojih je do sada iznio nekoliko puta o tom tzv. zakonu ili lex Perkoviću kako se često koristi. Čuli smo da on misli da treba istrajati u pregovorima i da će doći do rješenja. Istovremeno smo čuli od ministrice vanjskih poslova i prve potpredsjednice Vlade da postoji dogovor s Europskom komisijom kako izaći iz ove krize, nezapamćene političke krize koju si je priuštila Hrvatska ulaskom u Europsku uniju i još uvijek nemamo konkretnog odgovora što će, kada i kako Hrvatska napraviti, ne da prevenira moguće buduće štete nego da smanji štetu koja je već njenom ugledu, njenoj vjerodostojnosti nastala u okvirima Europske unije. I zbog toga smo se javili kao klub u grupi saborskih zastupnika kojih imate popisanih 53 u našem prijedlogu da sugeriramo moguće jednostavno i vrlo brzo rješenje da izađemo iz ove za Hrvatsku nepotrebne i krajnje štetne pozicije i zbog toga smo vam uputili u proceduru Zakon o stavljanju izvan snage Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravosudnoj suradnji u kaznenim stvarima sa zemljama članica Europske unije. Taj zakon je u proceduri. Sugeriramo predsjedniku Sabora na kojeg je naslovljen naš prijedlog, da taj zakon odmah uvrsti u dnevni red, da ga raspravimo, donesemo zakon, vratimo se na pozicije koje smo imali 2010. godine, a to su one koje su potpuno usklađene s Europskom komisijom i da barem smanjimo štete koje su za Hrvatsku nastale politikom ove Vlade. Kada gledate predloženi dnevni red onda ćete vidjeti da od 87 točaka dnevnog reda prvih 32 se tiču zakona koje je predložila…
Privedite kraju poštovani zastupniče.
Hoćete mi dat vrijeme koje ste mi uzeli intervencijom?
Dali smo, dali smo, bilo je stalo vrijeme.
Pa držimo se onda Poslovnika kako i jučer molim vas.
Izvolite onda završit.
32 točke dnevnog reda su zakoni koje je predložila Vlada. Nakon toga čitav niz, dozvolite mi tu ocjenu, manje relevantnih odnosno manje bitnih točaka za rad Parlamenta koja su uglavnom izvješća svih mogućih agencija ili tijela. I onda nakon toga tamo iza 73., četvrte točke dnevnog reda dolaze prijedlozi zakona ali koje nije predložila Vlada. To govorim zato što od 32 zakona samo 10 zakona po vašem prijedlogu idu u redovnu proceduru, svi ostali se ponovo donose po hitnom postupku [[Upadica predsjednik: Završite poštovani kolega.]] I apeliram na kolege iz SDP-a ovo je prilika da pokažete i svoju iskrenost i vjerodostojnost [[Upadica predsjednik: Hvala lijepa. Hvala.]] pa da se suglasite sa našim prijedlogom, raspravite predloženi zakon, da ga uvrstimo odmah u dnevni red, raspravimo i tako umanjimo nastale štete za Republiku Hrvatsku. Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče. Volio bih da tako reagirate i na druge govornike.
Uvijek isto. Hvala lijepa. Sljedeći klub je klub Hrvatskih laburista i poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Uvaženi predsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege. Da nismo usvojili Poslovnik koji možemo nazvati akt o zaštiti lika i djela Zorana Milanovića danas sasvim sigurno ne bismo tražili pauzu, jer bismo riješili mnoge stvari jučer. Bio bi dijalog. Mi smo jučer imali monolog, nekoliko ljudi u ime stranaka, jedan monolog gospodina Milanovića koji se nije ticao stvarnosti i na kraju umjesto da gospodin Milanović odgovori na pitanja koja smo postavljali u ime klubova gospodin Milanović se nije udostojio odgovoriti niti na jedno pitanje. Ali je imao potrebu reći kako opozicija nije dala niti jedan prijedlog. Pazite, opozicija nije dala prijedlog kako da Vlada vlada, ni jedan zarez nije nikad ovdje u Saboru usvojen kad ga je predložila opozicija, a sad najedanput premijer predbacuje zbog hrvatske javnosti jer podmeće da opozicija nema rješenja. Opozicija ima rješenje, a najbolje je rješenje da se ova Vlada makne. To je najbolje rješenje. Gospodin premijer je rekao da lex Perkovićem brani suverenitet i dignitet Republike Hrvatske. Licemjerje na entu potenciju. Dignitet i suverenitet Republike Hrvatske se brani pravima građana. 2 i pol milijuna hrvatskih građana je ili u dužničkom ropstvu ili na pragu dužničkog ropstva, a mi ćemo dignitet i suverenitet braniti lex Perkovićem. Dignitet i suverenitet se brani sa suverenitetom financijskim, sa ekonomskim, a istovremeno kad je izrekao rečenicu da više neće Hrvatska se zaduživati naš ministar financija putuje u Ameriku skrušeno moleći milijardu dolara tko da. Time se brani suverenitet. Ne zaštitom desetaka ljudi koji su krvlju ili naredbama zaprljali svoje ruke i sada nacija mora zbog toga ispaštati. Zašto smo se mi pridružili ovoj inicijativi? Mi smo Hrvatski laburisti i gospođa Jadranka Kosor su bili jedini koji su glasali protiv ovoga zakona. Dosljedni smo, konzistentni smo u tome. Prema tome, jedini smo bili u sabornici koji su glasali protiv toga zakona i smatramo da je taj zakon štetan, smatramo da taj zakon ne koristi Republici Hrvatskoj. Rekao sam jučer, gospodin premijer jača mišiće sa zakonom, svađa se sa EU za Hrvatsku nebitnim stvarima. Zbog čega to čini? Postavio sam jučer pitanje tri puta u izlaganju zašto gospodine predsjedniče Vlade, nije odgovorio. Ali je rekao niste mi dali prijedlog. Dali smo prijedlog, odustanite od tvrdoglave borbe koja ne donosi dobro. Od zemlje simpatične koja se 10 godina borila za ulazak u EU postali smo nesimpatična zemlja samo zbog toga što predsjednik Vlade se inati, što predsjednik Vlade tvrdoglavo stoji na nekim stanovištima koja nisu jasna nikome. On nije pojasnio. Jučer je dezinformirao hrvatsku javnost tvrdeći da je lex Perković u zaštiti hrvatskih branitelja. Čak neki i to vjeruju. Hrvatski branitelji se štite na drugi način. Hrvatski branitelji se štite tkao da ne idu u dužničko ropstvo, hrvatski branitelji se štite boljim životom. Država se štiti tako da ima financijski suverenitet, a ne da je u ropstvu. A što kaže hrvatski premijer? Dat ćemo sve banke, sve ćemo rasprodati. Imat ćemo ime, grb, zastavu i himnu i bit ćemo jako suvereni, svoj na svome ćemo biti. Prema tome, gospodine predsjedniče Vlade odustanite od toga, nemojte trošiti energiju, nemojte trošiti ugled Hrvatske jer to nije ugled vaš nego je to ugled svih građana Hrvatske i u pitanju je budućnost građana Republike Hrvatske. Mi ćemo i dalje trebati surađivati sa Njemačkom kojoj ste okrenuli leđa. I ne smatramo da ovakvim stavom i Njemačka i druge zemlje podčinjavaju Republiku Hrvatsku i da brišu pod. Pod brišete sa Hrvatskom upravo vi. Vi ste nas strpali u ptičji rezervat. Hvala.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Klub HDSSB-a i poštovani zastupnik Boro Grubišić.
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege zastupnici. Naime, ono što smo čuli od premijera u nekoliko navrata da će biti ovim zakonom zaštićeni hrvatski branitelji došlo je do jednog tihog nezamijećenog izjednačavanja hrvatskih branitelja sa udbašima. Točno tako, točno tako sa njihovim radom i djelovanjem u onom dobu komunizma i socijalizma, a to nije tako. Hrvatski branitelji nemaju veze sa dis lex Perković. Kažem dis lex jer u Wikipediji pročitajte oni koji nisu medicinari pa ne znaju što je disleksija kaže da to nije poremećaj inteligencije ali je poremećaj učenja, čitanja i sricanja. Zašto to kažem, dis lex? Pa zato što očito netko nije dobro čitao Poglavlje 23., odnosno uhidbeni nalog EU. Nije ga pročitao, nije ga razumio i ne može ga dobro iščitati ili ne može ga dobro sročiti. Pa je onda dva dana, tri dana prije ulaska u EU došlo do izglasavanja saborske većine koja se ovdje buni tzv. lex Perković. Iako bih ja najviše volio, a to je na tragu i to je vrlo izvjesno da će ovih dana doći do eks Perković. Dakle, skidanja ovog slučaja sa dnevnog reda. Ovo je jedino mjesto i jedino vrijeme koje sam dobio ovih pet minuta da o tome nešto prozborim. Jesmo imali i na Odboru za europske poslove raspravu pod točkom razno jer Odbor za europske poslove nije našao shodnim da stavi na dnevni red ovu točku koja se zaista tiče i odnosa sa Europskom komisijom, odnosa sa Europskom unijom. I tada sam inzistirao na što hitnijem stavljanju ad acta ili lex odnosno eks Perković. No, do sjednice, nove sjednice Odbora za europske poslove nije došlo iako je zaključak bio da to bude najkasnije prošli četvrtak. To je da kažem jedna diskvalifikacija valjanosti i vrijednosti novo stvorenog Odbora za europske poslove koji bi takvu stvar zaista trebao razmotriti jer se zaista radi o europskim poslovima. Ne moramo mi odlučiti, Vlada je ta koja odlučuje ali raspraviti o tome to je naše pravo kao članova novo stvorenog odbora. Što je svemu ovome i stvaranju ovoga doprinijelo? A to je ono što je provedeno u svim zemljama bivšeg komunističkog režima, Češka, Bugarska, Poljska, Mađarska, Istočna Njemačka, Makedonija, Srbija to je lustracija. Lustracija u Hrvatskoj nikada nije provedena pa ni ono L od lustracije. A lustracija kaže da bivši pripadnici tajnih službi, UDBA-e, KOS-a i ostalih ne mogu zauzimati javne pozicije u novo stvorenim državama i novo stvorenim službama. Nažalost, ili oni pripadnici tih UDBA-i, KOS-a i ostalih ili njihovi sinovi zauzimaju visoke pozicije u ovoj državi otkako se stvorila. I to je problem. I ona postoji zapravo u njima i dan danas i djeluje dan danas. I htio bih izraziti sumnju svih građana koji mi prilaze i govore da je zapravo to djelo istih tih. Ovo odbijanje europskog uhidbenog naloga. Hoće li Njemačka i Europa provoditi lustraciju umjesto nas? Daj Bože, barem to kad već oni koji odlučuju, koji su odlučivali svih ovih 20 godina se to ili nisu usudili ili nisu htjeli jer su možda i u svojim redovima imali takvih. Kažem, možda da me ne bi netko tužio. Ali za izgovorenu riječ u Saboru ne odgovaram kažu [[Upadica: Kako tko.]] Prema tome, točno je to da su te tajne službe progonile i ubijale možda i više Hrvata negoli u 2. svjetskom ratu poslije rata, poslije '45. godine bilo odakle su, dakle bilo iz BiH i Hrvatske i gdje god se nalazili na ovoj zemaljskoj kugli našli su ih i ubili. Od Đurekovića, Bušića i svih ostalih, Jelića i ne znam ni ja koga. I hvala Bogu da je ipak i sam nadam se i ovi koji su na vlasti shvatili da su napravili i da su u disleksiji i da će Europa napokon možda dio onoga što mi neki ne znaju a neki znaju odškrinuti vrata svim onim nedjelima i zlodjelima koja su počinjena. A hrvatski branitelji, plašenje hrvatskim braniteljima i odgovornošću hrvatskih branitelja to nek sveže mačku o rep gospodin Milanović. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Na redu je klub poštovane zastupnice Jadranke Kosor i Građanske stranke. Izvolite poštovana zastupnice.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Javila sam se zapravo da bih nastavila jednu temu o kojoj sam jučer govorila govoreći o Izvješću predsjednika Vlade a odnosi se na dostojanstvo, na dignitet Hrvatskoga sabora. Ovo je Parlament, ovo je taj Dom, ovo je to mjesto gdje smo donijeli izmjene Ustava RH 2010., Zakon o pravosudnoj suradnji u kaznenim stvarima sa zemljama EU i ovo je taj Dom, u drugačijem sastavu doduše ali svejedno, dakle najviše predstavničko tijelo u kojem je promijenjen zakon, odnosno promijenjeni su uvjeti koje smo dogovorili kad smo završili 24. lipnja 2011. pregovore i koje smo potpisali 9. prosinca 2011. Dakle, ovo je mjesto gdje je taj zakon promijenjen 3 dana prije ulaska u EU. O tome smo puno jučer govorili, o tome se referirao i predsjednik Vlade, ali nijedan smjer niti naznaku smjera kojim će Vlada krenuti i hoće li se kriza priznao to tko ili ne okončati dakle jučer nije naznačena. Danas evo portali vrište okončana kriza, sve je riješeno. O tome smo mi koji smo bili budni jučer kasno navečer čuli u najavi trećega Dnevnika HRT-a, dakle sve je gotovo, sve je dogovoreno a da mi zastupnici i zastupnice u Hrvatskom saboru ovdje gdje se odlučuje, ovdje gdje je u konačnici i ratificiran hrvatski sporazum nemamo pojma. Dakle, ne znamo ništa. Nama ni na koji način nije naznačeno. Ja sam naravno zadovoljna ako je to tako, dakako vidjet ćemo u kom smjeru bi mogao ići taj kompromis. Ali sam duboko razočarana što jučer nismo dobili odgovor na pitanje hoće li se kriza riješiti, hoće li se zakon promijeniti i kada će se to dogoditi. I dakako ako Hrvatska ide u neke nove pregovore oko nekih novih uvjeta onda bismo mi tu dakle oni koji odlučuju bez obzira hoćemo li glasati za ili protiv, trebali znati. To je gospodine predsjedniče tema o kojoj bismo mi uvijek trebali razgovarati. Dakle ako dan nakon što nam se predsjednik Vlade u ime Vlade obratio i rekao puno toga, a da ni na koji način nije naznačio kako će se rješavati iako smo to četo i puno pitali kriza koja je nepotrebno opteretila Hrvatsku na početku našega članstva, onda to nije dobro prije svega za hrvatski Parlament za Hrvatski sabor. Ponovit ću još jedanput, jedino je naš klub dakle nezavisne zastupnice i Hrvatske građanske stranke podnio amandman kada se ovdje glasalo o izmjenama zakona i kada se uvodilo ograničenje vezano za 2002. Hvala još jedanput Hrvatskim laburistima koji su glasali za taj amandman i jedino je naš klub podnio izmjene i dopune toga zakona i to je činjenica. Vidjet ćemo što će se događati u danima koji dolaze. Mi ćemo svakako, to najavljujem u ime kluba, inzistirati da se ta rasprava jer će u konačnici ako se Vlada i dogovori nešto sa Europskom komisijom morati uputiti izmjene i dopune Zakona o pravosudnoj suradnji. Dakle inzistirati ćemo da se provede objedinjena rasprava. Nije dobro, loše je i loša je praksa da o tome što će sa ovako ključnim pitanjima dogovarati sa gospođom Reading kao što nije dobro da je se označava kao neku službenicu. Ona je potpredsjednica Europske komisije, dakle nije dobro da se o tome informiramo u medijima nakon što je predsjednik Vlade ovdje podnio opširno izvješće o stanju države gdje je ovo jedan od problem oko kojeg se neprekidno vrtimo. A vidjet ćete kako će se tek rasprava i kako će to biti mučna i teška rasprava otvoriti kada konačno Vlada popusti i kada predloži izmjene i dopune toga zakona. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Na redu je Klub nezavisne liste zastupnika i poštovani zastupnik Damir Kajin.
Poštovani predsjedniče, gospodo zastupnici. Jučer smo čuli godišnje izvješće u četvrtak ćemo čuti smjernice ekonomske politike. međutim pustimo sada to, da kažemo nešto o "Lex Perkoviću". Pričekajmo 11,00 sati u 11,00 sati ministar pravosuđe i gospođa Reding trebali bi se naći u Bruxellesu. Za 12,00 sazvana je konferencija za štampu. Da, na djelu je kako ja to danas iščitavam iz medija očigledno jedan kompromis ali će se ta stvar izgladiti na tragu dogovora između gospodina Milanovića i Barrosa. Ja mislim da bi HDZ upravo zbog takvog jednog kompromisa koji će se postići vjerojatno trebao biti sretan. No što je bit? Hrvatska je bila nepotrebno pritiskana po mom sudu pa iz aviona jednostavno vidimo da je tome tako. Kada je Hrvatska rekla da će svoj "Lex Perković" uskladiti sa češkim "Lex Perkovićem" sa 1.1. iduće godine e onda Europa popušta. Pametnom dosta, a Hrvatska je tu rekoh 100% u pravu, ali se slažem Hrvatska nije ni Austrija ni Njemačka ni Slovenija ni Češka a univerzalni neki princip trebao bi biti da smo ravnopravno. To bi trebala biti Europa. Ono što je dopušteno doduše Bogu nije dopušteno slažem se volu. No Hrvatska isto tako mora čuvati vlastiti dostojanstvo ako želimo zemljom se zvati. Ako želimo suditi udbašima trebamo se osloboditi zastare ali i treba suditi svakoga i onoga tko je pucao na emigrante i one koji ubijaju jugoslavenske diplomate koji je po devedesetoj ubijao sindikalne lidere, obitelj Zec i tome slično. Svima suditi. Gdje? U Hrvatskoj. Ono što mene smeta danas da neko LUburića počinje sada predstavljati ni manje ni više nego borcem za domovinu. Ono što je nevjerojatno da je HDZ-u pošlo za rukom izokrenuti teze da je Milanović taj koji štiti udbaše, a da to nisu Tuđman i Šušak kojemu je Perković bio šef SIS-a odnosno pomoćnik ministra obrane. E, šta tada niste tražili njegovo izručenje? Ali pustimo sudu njegovo. A tko nije htio lustraciju, pa nije valjda htio šta ja znam Franjo Tuđman. Ali ja sam se javio za riječ da bi vam samo iznesao dva primjera. Austrija je odbila kada već govorimo o europskom uhidbenom nalogu, znači odbila uhititi bivšeg KGB-ovca Mikhaila Golavatovog kojeg je tražila Litva zbog napada na RTV toranj u Vilniusu u siječnju '91.kada je poginulo 14 i ozlijeđeno više od 600 ljudi. Reding je tada obrazložila da Austrija nije morala provesti uhidbeni nalog jer provodi uhidbene naloge samo za djela nakon 2002.godine. Ali ima jedan drugi gori slučaj kada je Njemačka odbila europski uhidbeni nalog za jednog nacističkog zločinca Fabera kojega je Nizozemska desetljećima naprosto tražila. Nizozemske vlasti nisu odustajale, nova im se nada citiram jer nemam vremena "ukazala 2002.godine uvođenjem europskog uhidbenog naloga. Pomoću tog su pravnog mehanizma 2003.pokušali ishoditi izručenje Fabera, tada već trećeg na listi najtraženijih nacističkih zločinca Centra Simon Wiezenthal ali im to nije pošlo naprosto za rukom". Pametnom ja bih rekao naprosto dosta. Ja se slažem da se suverenitet brani gospodarskom snagom, rastom, ekonomskim, socijalnim uspjehom ali isto svo vrijeme jednostavno kada da ne želimo priznati u kom svijetu mi to živimo. Pa pola bivše Vlade je u zatvoru ne u ptičjem rezervatu. A mi očekujemo preporod u ovoj zemlji u roku od godine ili godinu i pol dana. Pa jednostavno nije, pa budimo realni da li je to moguće. Pa nije to moguće. Linić ide netko kaže po 5 milijardi kuna. Da, za šta? Za vraćanje kamata. A iduće godine imamo 2,5 milijarde kuna kamata više koje treba vratiti nego prošle godine, gotovo 13 milijardi.
Hvala lijepa. I zadnji Klub zastupnika nacionalnih manjina u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Nedžad Hodžić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažene kolegice i kolege. Kada igra reprezentacija Hrvatske košarkaška, nogometna ili neka druga svi za nju navijamo i želimo da pobijedi i onda kada ne igra dobro. Tada zaboravimo na sukobe između Bad Blue Boysa, Torcide, Armade i drugih navijačkih skupina. Premijer ove zemlje, Ministarstvo vanjskih poslova, naši zastupnici u Europskom parlamentu ali i svi mi koji sjedimo u Saboru smo politička reprezentacija ove zemlje koju valja podržavati i onda kada po mišljenju nekoga od nas ne vuče tako dobre poteze. Ova zemlja je imala i ranije pod navodnicima, jučer smo to čuli ovdje, velikih vođa, greške svih vlada su platili ovi građani pa će platiti i eventualne greške ove vlade. Ali oko ovog zakona oko kojeg se gubi silna energija, ja vas molim da sačekamo i vidimo krajnji ishod pa da onda komentiramo eventualne posljedice ili ne postojanje tih posljedica po građane Republike Hrvatske. No ono zbog čega sam se danas javio, dakle, želim zbilja iskreno da vas podsjetim pa upravo kao pripadnik nacionalne manjine koji na izvjestan način ovu državu, ovu zemlja koja je i moja ipak gleda malo sa strane. Stječe se dojam kolegice i kolege da u ovoj zemlji još nije završio II. Svjetski rat. Stječe se dojam da se u ovoj zemlji još živi u bivšoj Jugoslaviji. A ja ću vas podsjetiti da je naša odgovornost za život građana u ovoj zemlji u suverenoj samostalnoj Republici Hrvatskoj. Zato vas ja pozivam da zakopate te političke sjekire, da svi skupa pomognemo ovoj Vladi da čim prije svi zajedno izađemo iz krize. Za stanje u kojem se trenutno nalazi Republika Hrvatska i svi njeni građani po mom mišljenju najmanje je kriva ova Vlada na čelu sa Zoranom Milanovićem.
Zaista minimalno moram se očitovati sa predsjedničkog stola. Prvo što želim radi hrvatske javnosti istači to je da je demokratsko bogatstvo politički, poslovničkih mogućnosti Hrvatskog sabora iskazano jutros. Dakle nema govora da netko ne može iznijeti stav u Hrvatskom saboru bez obzira da li je tema na dnevnom redu ili nije. Drugo što želim reći vidljivo je da su stajališta klubova demokratski različita i da stajališta klubova i trebaju biti u demokraciji različita i ne traži nitko da oporba podupire Vladu ako to njoj ne odgovara. I treće što želim reći, Hrvatski sabor je donio sve zakone Hrvatske pa i ovaj o kojemu je bilo malo prije rečeno, time je Hrvatski sabor samo potvrdio svoju ustavnu poziciju a ne doveo u pitanje svoju ustavnu poziciju. I četvrto, prema Ustavu i prema Zakonu o suradnji Hrvatskog sabora i hrvatske Vlade, hrvatska Vlada predstavlja i zastupa hrvatske interese u europskim tijelima. I na kraju, legitimno je pravo klubova da ne podupiru Vladu i da se suprotstavljaju politici Vlade, zato i jesmo u višestranačkom demokratskom Saboru. Hvala vam lijepa. … [[Upadica se ne čuje.]] Hvala lijepa. Prelazimo na rad po utvrđenom dnevnom redu. Sada je na redu: - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopuni Zakona o ustrojstvu i djelokrugu ministarstava i drugih središnjih tijela državne uprave, s Konačnim prijedlogom Zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 469; Predlagateljica Zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. U skladu sa člankom 204. Poslovnika Hrvatskog sabora hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. To je u skladu sa člankom 197. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Raspravu o Prijedlogu zakona proveli su Odbor za zakonodavstvo, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Izvješće ste primili. Molim da li predstavnik predlagateljice dodatno želi obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani ministar uprave Arsen Bauk.
Poštovani gospodine predsjednice, dame i gospodo zastupnici. Ovim izmjenama zakona želi se Državni ured za trgovinsku politiku dakle priključiti Ministarstvu vanjskih i europskih poslova zato što je u dosadašnjoj praksi od postojanja ureda utvrđena sinergija rada Ministarstva vanjskih poslova i Državnog ureda za trgovinsku politiku. Posebno se odnosi na djelovanje u sferi bilateralnih gospodarskih odnosa, promicanja i štićenja trgovinskih odnosa Republike Hrvatske, koordinaciju sustava nadzora izvoza robe s dvojnom namjenom, usklađivanjem multilateralnih ekonomskih politika, sudjelovanje u multilateralnim trgovinskim pregovorima i aktivnostima vezano uz druge multilateralne, gospodarske organizacije. Također obzirom da je donesen novi Zakon o upravljanju i raspolaganju imovinom u vlasništvu Republike Hrvatske jednim člankom ovih izmjena se predlaže uskladit djelokrug Državnog ureda za upravljanje državnom imovinom s tim zakonom. Hvala.
Hvala lijepa poštovani ministre. Otvaram raspravu. U raspravu krećemo po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je Klub zastupnika HDZ-a i poštovani zastupnik Gordan Jandroković. Izvolite.
Hvala vam gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani gospodine ministre. Pred nama je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu ministarstava i drugih središnjih tijela državne uprave i evo ministru je trebala jedna minuta da obrazloži o kakvim se promjenama radi. Nije me iznenadilo da mu je trebala samo jedna minuta jer se ni kriv ni dužan našao u situaciji da brani nešto što nije njegovih ruku djelo, nego je to učinjeno vjerojatno na zahtjev i traženje nekih drugih koji više nisu u Hrvatskoj Vladi, a ja ću vam obrazložiti o čemu se točno radi. Međutim, to ne skida odgovornost niti sa ministra niti sa ove Vlade. Čak bih se usudio reći da ovakav prijedlog zakona na najbolji mogući način govori o ovoj Vladi, o njenoj nesposobnosti, o njenom neznanju, o karakteru ove vlasti. U ovom zakonu radi se o tome da je na početku mandata ove Vlade osnovan Državni ured za trgovinsku politiku, dakle prije godinu i pol dana osnovan je Državni ured za trgovinsku politiku. To je bila velika inovacija, velika strategija, dio Plana 21. Prošlo je 20-tak mjeseci, sada se taj isti državni ured ukida, odnosno on prestaje sa radom i pripaja se Ministarstvu vanjskih i europskih poslova. Što iz toga možemo iščitati? Iz toga možemo iščitati da kada je donošena odluka o ustrojavanju, utemeljenju ovog državnog ureda to nije učinjeno kao promišljeni čin, kao dio neke strategije, kao neki plan, već je to učinjeno ad hoc, s ciljem da se zadovolje ambicije i interesi određenih ljudi. I zato danas imamo situaciju kakvu imamo i zato danas ministar kaže, pazite, u dosadašnjoj praksi uočena je sinergija rada Ministarstva vanjskih i europskih poslova te Državnog ureda za trgovinsku politiku, ali i preklapanje nadležnosti u nizu područja. Pa gospodine ministre, to ste vjerojatno znali i prije godinu i pol jer ovdje i definirate te nadležnosti i kažete da je to u prvom redu u sferi bilateralnih i gospodarskih odnosa, da je to promicanje i štićenje trgovinskih odnosa Republike Hrvatske, koordinacija sustava nadzora izvoza roba s dvojnom namjenom, usklađivanje multilateralnih, ekonomskih politika itd. To ste i na početku znali da su nadležnosti Ministarstva vanjskih i europskih poslova i zaista nije trebalo osnivati ovaj ured. Još mi je bolje daljnje objašnjenje predlagatelja zakona koji kaže pripajanje Državnog ureda za trgovinsku politiku Ministarstva vanjskih i europskih poslova ujedno bi omogućilo i kadrovsko jačanje Ministarstva koje je nužno s obzirom na projekt gospodarske diplomacije i na planiranu zadaću koordiniranja radne skupine za internacionalizaciju hrvatskog gospodarstva. Dakle o čemu se ovdje radi? Osnovan je novi državni ured, u njega su primljeni novi ljudi, on se nakon godinu i pol dana zatvara i svi ti ljudi prebacuju se kuda, u diplomaciju. Dobit će diplomatski status, nisu prošli natječaje koji su potrebni da bi netko bio u diplomaciji nego će opet podobni, vjerojatno stranački ljudi na indirektan način na mala vrata ući u diplomaciju. Zar nama to zaista treba? Zar zaista mislimo da je to rad i red o kojem toliko govori i premijer? Zar zaista mislimo da je to transparentno, zar zaista mislimo da je to demokratski, zar zaista mislimo da na taj način unapređujemo rad i standarde u hrvatskoj državnoj upravi, u hrvatskoj administraciji? Naravno da ne. Vi ovdje pokazujete ovim promjenama zakona da niti ste imali viziju niti ste znali što činite na početku mandata. Osnovali ste… … [[Upadica se ne razumije.]] Zastupnica nije pristojna, da blago kažem, jer dobacuje a predsjednik Hrvatskog sabora kad se dobacuje s one strane onda reagira, a sada šuti što je i razumljivo s obzirom na stranačku stegu.
Nije točno, oprostite da vas prekinem. Nije to točno jer vi ste recimo najčešća osoba, najčešći zastupnik koji iz klupe dobacuje pa vas ja ne opominjem. Nisam vas još jedanput opomenuo, to mi je žao, zato sad nemam argumenta da sam vas opomenuo, to ću sljedeći put činiti. Hvala lijepa.
Opomenuli ste me zadnji puta kada ste mi uzeli riječ kada ste mi onemogućili da govorim…
Nećemo više raspravljat oko toga. Nije točno.
Za razliku od svih ostalih zastupnika i premijera i ja vam ponavljam da nit ste objektivan, niti ste korektan predsjednik Hrvatskog sabora, ali to sada uopće nije važno.
Poštovani kolega, to su obične diskvalifikacije, a ne argumentacija i to vam ide na čast, a ne ovo što ja govorim. To je vama na čast. Hvala lijepa.
Hrvatski građani će procijeniti…
Tako je, a ne vi. … [[Upadica se ne razumije.]] A ne vi kolega, ne vi.
Hrvatski građani će procijeniti kako vodite sjednice Hrvatskog sabora.
Stoji vam vrijeme, nastavite.
Ja sam pročitao jedan izvrstan komentar gdje vas čak nazivaju i batlerom premijera. To nisam rekao ja, to je rekla jedna novinarka. … /Buka u dvorani./…
Kolega, da ja pročitam šta o vama kažu? … [[Upadica se ne razumije.]] /Buka u dvorani./… Ne, ne, ovo je još manje korektno. Ja neću zaista jer bi me sram bilo izgovoriti kvalifikaciju koju sam o vama pročitao. To bi me bilo zaista sram, to bi me jako zasramilo. Hvala lijepa.
Molim lijepo. A ovo samo pokazuje kako radite. Ponovo ometate i ne dozvoljavate da dođemo do biti ove rasprave, a bit te rasprave da vaša vlast, da vladajuća većina nema pojma o tome kako voditi državu, da niti je imala plan daj famozni 21, niti je imala strategiju jer onda ne bi osnivala ovakve urede koji Hrvatsku državu koštaju 15 milijuna kuna. O tome ćemo isto nešto reći. Tko će odgovarati? Tko odgovara za 50 milijuna kuna koji su dani Centar banci? Tko odgovara za 15 milijuna kuna koji su ovdje potrošeni? Da li će netko odgovarati za tih 15 milijuna kuna? Imate novce za nove telefone, imate novce za nove automobile, možete dati Centar banci 50 milijuna kuna, a istovremeno 7 milijardi kuna fali vam u hrvatskom proračunu. Kakvi ste vi poštenjaci, kakvi ste vi ljudi? Niti vas je briga za Hrvatsku, niti vas je briga za hrvatske građane. Jedino što znadete jest licemjerno prenemaganje, jest glumatanje, jest izbjegavanje obaveza koje ste preuzeli. Ali to se vidi. To ljudi prepoznaju! Nije dovoljno samo lijepo pričati i pretvarati se da ste fini, pošteni, moralni. Djela govore o vama! Djela govore o vama! Da, da, da. Na sudu su ljudi [[Upadica predsjednik: Pustite neka govori. Molim vas!]] Ma nema veze [[Upadica predsjednik: Molim vas pustite zastupnika. Gospodine zastupniče Jurjeviću malo se smirite. Dobro. Smirite se. Odite vani pa prošetajte. Hvala lijepa. Izvolite.]] Teško je čuti istinu i zato gospodine Jurjeviću razumijem da idete van, nije vam lako. Nije vam lako kad govorite o sudu i stranci jer zato i postoji lex Perković da se spasite od dolaska na sud. Ali malo pomalo, vi ste slijednik saveza komunista Hrvatske. Naslijedili ste i prodali njihovu imovinu. Ali naslijedili ste i sve ono što su vaši prethodnici činili, što su naređivali, a o tome se sve zna. Presuda na njemačkom sudu već kaže tko je naložio ubojstvo Đurekovića, a vidjet ćemo kako će teći i ova suđenja vezana uz lex Perković pa ćemo se onda svi zajedno veselo smijati [[Upadica predsjednik: Vratite se na temu poštovani zastupniče.]] Ja ni nisam skretao sa teme, skretali ste s teme vi i vaši partijski prijatelji [[Upadica predsjednik: Sve su drugi krivi osim vas. Sve su drugi krivi.]] Dakle ja vam kažem sljedeće. Sa ovom promjenom zakona potrošili ste državi 15 milijuna kuna. Da li će netko odgovarati? Pokazali ste da niste imali plan i strategiju jer ste osnovali ured koji zatvarate nakon 20 mjeseci. Isto tako, pokazali ste da ćete na jedan nedemokratski i nemoralan način zbrinuti kadrove koje ste natrpali u taj ured, nepotrebni ured i sad ćete ih prebaciti u diplomaciju. Sada šutite i trebate šutiti jer vas zbog toga treba biti sram, a o tome vam je Novi list pisao 23. svibnja. Mogli ste tada to pročitati. Sve je znao taj Novi list. To je zanimljivo. Tada piše Novi list kako će biti taj ured ukinut, kako će djelatnici biti zbrinuti u Ministarstvu vanjskih poslova. Tvrde čak i evo sada to piše u novinama gospodine predsjedniče Sabora da je ured osnovan da bi nekadašnji potpredsjednik Vlade za vanjsku i europsku politiku Neven Mimica ipak imao operativce na koje se može osloniti u svakodnevnom radu radi čega je ured i vodio njegov dugogodišnji suradnik Denis Čajo. Kad je Vesna Pusić dobila potpredsjedničko mjesto u Vladi, a time i koordinaciju vanjske politike ured je dijelom izgubio smisao jer je ona kao ministrica vanjskih poslova imala iza sebe cijelo ministarstvo. Još jedan prilog ukidanju ureda je i neslužbena informacija da Čajo odlazi s Mimicom u Bruxelles kada on i službeno postane povjerenik Europske komisije. I gledajte sve se to tako dogodilo. U svibnju ste već znali. Dakle, osnovan je ured tendenciozno samo za potrebe jednog čovjeka i svi ste za to digli ruke i sada kao da ništa nije bilo. Sada se ovdje smijete, sada se zabavljate jer vas baš briga što je potrošeno 15 milijuna kuna kao što vas je baš briga što je 50 milijuna kuna otišlo u Centar banku. Ali čitamo evo danas u novinama da je i DORH pokrenuo istragu i USKOK pa ćemo vidjeti za koga je tih 50 milijuna kuna bilo namijenjeno kada su bili uplaćeni iz državnog proračuna za Centar banku, a da ne govorim o telefonima, automobilima. Tu su deseci, stotine milijuna kuna, a fali vam u proračunu 7 milijardi. I vi ste odgovorna vlast koja zastupa red i rad? Niste takvi i vrijeme sve više i više pokazuje kakvi ste stvarno. Dakle, što se tiče ovog zakona mi ga nećemo podržati zato što sam obrazložio što nam u njemu smeta. Ja vas pozivam da i sami malo porazmislite o načinu kako radite, da i sami malo pogledate sebe u ogledalo i da preispitate da li odluke koje donosite jesu u korist hrvatskih građana a ne samo vas i vaših partijskih prijatelja. Hvala lijepo.
Idemo na replike. Prva replika i poštovani zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Evo kolega je s pravom ustvrdio da je zapravo riječ o nezakonitom zbrinjavanju partijskih kadrova ovakvom jednom odlukom koju će vjerojatno saborska većina i izglasati. Naime, sama činjenica da će osobe koje su bile zaposlene u tom uredu prijeći u Ministarstvo vanjskih poslova u koje inače ljudi dolaze temeljem javnih natječaja, temeljem određenih uvjeta, temeljem određenih znanja koja su potrebna za jedno takvo ministarstvo koje je itekako važno, itekako značajno u prezentaciji hrvatskih interesa. Ti ljudi će ne temeljem tih kriterija nego temeljem političke odluke vladajuće većine iz jednog takvog ureda koji je očito bio nepotreban, koji je bio stvoren da bi zbrinuo određene partijske kadrove bit će prebačeni u Ministarstvo vanjskih poslova. Da stvar bude gora na dnevnom redu Odbora za vanjske poslove je i imenovanje određenih ljudi na vrlo značajne pozicije kao što su veleposlanička mjesta ili mjesta generalnih konzula. Pa tako to isto ministarstvo predlaže da jedan generalni konzul bude zapravo osoba koju vraćaju iz mirovine, koji ima 67. godina, koji je usput bio već generalni konzul u toj državi konkretno u Njemačkoj i to u vrijeme '80-ih godina koje su vezane sa ovim zakonom o kojem se danas govorilo u uvodu. Gle čuda protiv njega su naravno ljudi Hrvati koji žive na tom području. Iz jasnih razloga i jasno na koji način partija zbrinjava svoje.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Gordan Jandroković.
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Pa dobro ste uočili kolega Matušiću osim ovih stvari o kojima danas razgovaramo postoji još čitav niz primjera o kojima ćemo govoriti u danima koji dolaze u kojima se vidi što se danas događa ne samo u pojedinim ministarstvima nego i u onima koji bi trebali predstavljati Hrvatsku u svijetu, dakle u diplomaciji koja je visoko digla svoje standarde. Sjećamo se kakvih smo sve prijepora imali i sa predsjednikom oko imenovanja veleposlanika i sad danas više nitko ne postavlja pitanje tko sve radi u hrvatskoj diplomaciji, ne samo na razini veleposlanika, imamo fenomenalne bisere u zadnjih godinu dana, nego sad se krenulo kadrovirati na nižim razinama mimo natječaja i na ovakav način kao što se čini danas nedemokratski ustvari na jedan prevarantski bizantijski način.
Hvala lijepa. Nova replika i poštovani zastupnik Đuro Popijač.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Sabora. Uvaženi kolega dobro ste naravno u svom uvodu i govoru spomenuli nepotrebno formiranje Državnog ureda za trgovinu prije 20-ak mjeseci. Znamo da su svi ti poslovi ranije obavljani i u Upravi za trgovinu Ministarstva gospodarstva i u Ministarstvu vanjskih poslova i formiran je fantomski ured ali iz Ministarstva gospodarstva i iz Ministarstva vanjskih poslova nitko nije prešao u taj ured nego su naravno zaposleni novi ljudi, 40-ak novih ljudi koji sada prelaze u vanjske poslove i bit će naravno kao što ste i sami rekli budući diplomati. No međutim, isto tako spomenuli ste da se to događalo prije 20-ak mjeseci, sada vide da se nešto nekakvo iskustvo nije pokazalo to kvalitetnim ali samo pred 2 mjeseca, dakle 7.06.2013. godine izmijenjen je Zakon o trgovini gdje se kaže da Državni ured za trgovinsku politiku kao nadležno tijelo za provođenje trgovinske politike posebnim će aktom propisivati načine i primjene neposredno primjenjivanih uredbi EU itd. Dakle, sad se ukida taj Ured za trgovinu u 9. mjesecu, a pred 3 mjeseca ste mu dali nadležnosti za odnose sa EU i regulativom koja uređuje to područje. Dakle, to još jednom potvrđuje smušenost, nesposobnost i zapravo jednu veliku traljavost i aljkavost čitave ove garniture koja je danas na vlasti. Hvala.
Hvala i vama. Nova replika i poštovani zastupnik Davor Božinović.
Hvala gospodine predsjedniče. Naravno ja se pridružujem ovim primjedbama i htio bih dodati još nešto. Naime, mi danas ovdje i gospodine ministre govorimo o dvije važne reforme. Jedna je reforma koja se tiče državne uprave i razumijem da je tu ministar uprave ali se radi i o upravi Službe vanjskih poslova i ne razumijem da tu nije nitko iz Ministarstva vanjskih poslova. Jer radi se o prenošenju važnih djelatnosti u rad tog ministarstva. Na neki način reforma Službe vanjskih poslova naše diplomacije. O tome ništa nismo čuli. Koje će biti mjesto i uloga tog odjela unutar sustava vanjske politike RH, koji će biti njegov odnos sa drugim jedinicama ustrojstvenim unutar ministarstva, kakav će bit njegov odnos prema diplomatsko-konzularnoj mreži? O tome niti riječi. U svakoj zemlji ovakav potez bi predstavljao krupno političko pitanje. Dakle, Državni ured za trgovinu ide u Službu vanjskih poslova. Jedino mi ovdje u Hrvatskoj o tome ništa nismo čuli. Rekli su, ministar je kazao u obrazloženju da je praksa pokazala nekakvu sinergiju. Kakvu sinergiju? Koje su procjene rada i doprinosa tog ureda unutar recimo gospodarske orijentacije ili izvozne orijentacije RH? Nema nikoga iz gospodarstva. Kazao sam nema nikoga iz vanjske politike. Ovo je ad hoc rješenje.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Gordan Jandroković.
Zahvaljujem se gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Da kolega Božinoviću, jasno je da nema strategije, jasno je mislim svakome ako se osnuje ured i za 17, 18 mjeseci već se zna da će se zatvarati potpuno je jasno da strategije nema. Ali možemo imati malo i razumijevanja zato što nema ni gospodarstva kojeg će taj ured predstavljati, zato što je gospodarstvo u sve lošijem stanju i kako će se graditi gospodarska diplomacija kada nema što predstavljati. Dakle ključni problem proizlazi iz loših gospodarskih rezultata iz potpunog nesnalaženja ove Vlade iz potonuća BDP-a i sve veće nezaposlenosti, iz nedostatka investicija i onda je ovo jedan spin koji gledamo praktički na dnevnoj bazi i idemo sada ćemo jačati gospodarsku diplomaciju pa će se odjedanput u Hrvatskoj dogoditi čudo. Naravno da neće i naravno da to građani prepoznaju.
Hvala lijepa. Nova replika i poštovani zastupnik Domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa kolega postavili ste jedno dobro pitanje, a to je pitanje tko će odgovarati. Pa bih onda htio pitati vas i vaše kolege tko je odgovarati za besperspektivnost i ukradenu budućnost moje generacije što nije učinjeno u zadnje dvije godine? tko će odgovarati za nagomilani deficit koji nije nagomilan u zadnje dvije godine? tko će odgovarati za neodgovorno zaduživanje koje nije nagomilano u zadnje dvije godine? tko će odgovarati za veliki koruptivni aparat koji isto nije nastao zadnje dvije godine? Teško je čuti istinu kolega. Sami ste rekli djela govore, vaša su rekla, mislim da su vaša rekla. Stranka vam je na sudu, predsjednik stranke bivši vam je na sudu. I na kraju stalno se pozivate na narod pa ću ja završiti sa jednom narodnom mudrošću ali neću biti vulgaran "Tko o čemu HDZ o poštenju". Hvala.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Gordan Jandroković.
Zahvaljujem se gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Dakle ta izreka tiče se vas jer vi ste ti koji kontinuirano moralizirate, vi ste ti koji se kontinuirano pretvarate da ste pošteni, da ste morali, a pogledajte vaša djela, pogledajte ne neću sada imenovati neke od vaših saborskih zastupnika što sjede tu u drugoj klupi, trenutno su isto tako u postupku, pa jedan kolega što je iza vas, on ima i presudu već. Dakle imate vi itekako putra na glavi. Ali imate jedan gard, mi smo pošteni samo po sebi se podrazumijeva da ste vi bolji nego drugi. E niste. A što se tiče ovih optužbi na račun HDZ-a, jest i mi to kažemo i priznajemo, u našim redovima bilo je onih koji su činili kaznena djela i interesantno je dragi kolega za vrijeme HDZ-ove vlade za vrijeme HDZ-ove većine ta su kaznena djela i procesuirana. E zanima me da li će za vrijem vaše vladajuće većine i za vrijeme vaše Vlade kaznena djela koja čine vaši stranački kolega isto tako biti procesuirani.
Nova replika i poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Kako se replicira što je rečeno iza one govornice ne mogu ne prešutjeti na ono batler. Treba se prisjetiti suđenja gospodinu Sanaderu, svjedočenja gospodina Kalmete koji kada su ga pitali, a rekao je to u nekoliko intervjua da li se suprotstavio odlukama gospodina Sanadera, on je rekao nitko se nije usudio. U vrijeme HDZ-a u vrijeme Sanadera i Tuđmana nije bilo većih batlera čak su bili veći batleri od onog na dvoru Henrika IV, pa tako nemojte to spočitavati i vrlo je nekorektno kolega što ste spočitnuli predsjedniku, mislim da to nije razina rasprave u Hrvatskome saboru. A što se tiče ovog poštenja, najveći kredit Kukuriku koalicije kada je bila u predizbornoj kampanji upravo je bio taj politička korektnost i poštenje. I slažem se sa kolegama iz HDZ-a, to vam se topi. Sve više imate afera. Kada su pitali prvog potpredsjednika Vlada šta kadrovirate, on je rekao nismo mi HDZ. Gori ste u tome. Oni su to puno pametnije, suptilnije radili. Još danas kadrovirate vi ćete 4 godine provesti samo u kadroviranju, samo zapošljavate. Ja mislim da sve što hoda ste zaposlili svoje. Ovo što sada radite sa Državnim uredom za trgovinu to je nepošteno, to je nepošteno prema svima onima koji trebaju biti na natječaju izabrani. To poštenje vam se iz dana u dan topi. I sve što radite u tome sve one urede i agencije, pa to je nešto to su fantazije što ste vi kadri izmisliti poslije toga. prema tome, polako vam se topi, ekonomskih rezultata nema tako da ćete uskoro biti izjednačeni.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Gordan Jandroković.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Jest, ja sam upotrijebio tešku riječ međutim isto tako prema nama iz HDZ-a a i prema meni tuče se teškim oružjem od strane predsjednika Hrvatskog sabora i onemogućuje nam se da govorimo. Dakle normalno je da se i mi moramo braniti. i nemojmo miješati uzrok i posljedicu, jel uzrok je taj što nismo ravnopravno tretirani. Ja ću podsjetiti na aktualno prijepodne u kojem smo imali nažalost umjesto dvije minute za odgovor samo jednu minutu, dakle već u startu dali namjerno ili nenamjerno prekršena su pravila na štetu zastupnika u odnosu na Vladu. Drugo, kada sam govorio u toj minuti ušao mi je u riječ tada predsjednik Sabora, a nije mi dao da nadoknadim to vrijeme. Danas tijekom rasprave isto tako bilo mi je dobacivano ponovno nisam dobio nikakvu zaštitu s predsjedničkog stola, dapače, dobio sam kritike. Pa imam se ja pravo braniti. Što smo mi ovdje? Vreća za udaranje. Vi ste svi naučili da je HDZ vreća po kojoj ćete tući, a da nećete dobiti natrag. I vi kolega kada spominjete Tuđmana i Sanadera, pa ja čujem i o vašoj stranici da nije baš jako demokratska i da je čelni čovjek vrlo autoritaran i da ga slušate. Pa svi mi imamo neke svoje unutar stranačke probleme, ali nećemo tući samo po jednima. To je vrijeme prošlo. Mogli ste tući po nama kada smo mi bili na vlasti i jedini izloženi jer ste vi bili oporba, a sada se vidi došla je nova vlast. Pravila su ista ako ne i gore. Njihov predsjednik ušao je u konflikt sa Europskom komisijom i oni šute, cijela javnost, predsjednik Republike svi znaju da nisu u pravu, a oni svi klimaju glavom. Čine puno veću štetu Hrvatskoj nego što oni uopće mogu shvatiti, to mi je najviše žao. Ima onih koji razumiju, ali ima onih koji uopće ne razumiju i misle da tim klimanjem, smijehom čine dobro Hrvatskoj, a jako griješite.
Opet sam uzet razmatranje nepotrebno, nepotrebno potpuno. Neću se braniti, nema ni razloga. Ponekad mi odgovara kada me neki napadaju, to donosi političke bodove. I ostati ću kod toga, nemojte me braniti, samo me napadajte. Hvala lijepa. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Boro Grubišić.
Hvala lijepa. Kolega Jandroković u mnogo čemu ste u pravu ali htio sam se osvrnuti samo na ono što ste rekli da Državni ured za trgovinsku politiku ima u svojoj djelatnosti puno preklapanja sa djelatnošću Ministarstva vanjskih poslova i europskih poslova. No, zaboravili ste reći da ovdje uz Državni ured za trgovinsku politiku postoji i Državni ured za upravljanje državnom imovinom koji također ima puno … [[Govornik se ne razumije.]] i nadležnosti koji je potpuno identičan ovome za trgovinsku politiku. I zapravo se iz toga i vidi da ne kažem beskorisnost ili stvaranje jednoga ureda, državnog ureda, središnjeg ureda koji je eto djelovao, potrošio 15 milijuna ljudi, 40 ljudi zaposlio i što je postigao pri tome. Htio bih još nešto reći. Naime, u nadležnosti toga ureda su mnoge stvari koje zapravo ne spadaju u Ministarstvo vanjskih poslova. Dakle, ne samo da se preklapaju, imaju i onih stvari koje su potpuno nelogične, nesuvisle potpuno. Dakle, uspostavlja kaže i vodi registar državne imovine, taj dotični ured za trgovinsku politiku. I to kaže, kulturnih dobara, poljoprivrednog i šumskog zemljišta. Kakve ima veze Ministarstvo vanjskih poslova sa uspostavom registra poljoprivrednog i šumskog zemljišta. I još niz drugih stvari ali nemam vremena da vam, to ću kada budem govorio onda ću.
Hvala lijepa. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Ivan Klarin.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Gospodine Jandrokoviću mene bi na vašem mjestu bilo sram nakon ove rasprave. Vi koji ste opljačkali ovu državu kada vam je predsjednik stranke, vrhovni vođa prodavao naše nacionalno blago INA-u po elitnim zagrebačkim restoranima, vi ste mu pljeskali. Vašu stranku bi trebalo zakonom zabraniti za dobrobit ove države. Niti jedna Vlada, gospodine predsjedniče, gospodine Jandrokoviću nije napravila ono što je napravila Vlada Ive Sanadera. To je Vlada koja će ostati zapamćena u hrvatskom narodu kao povijesna Vlada koja je opljačkala vlastiti narod. I nemate pravo predbacivati predsjedniku Sabora jer nema tolerantnijeg predsjednika Sabora u povijesti njega [[Upadica: Ne treba me braniti.]] A to ste vi vrlo, a toga ste vi svjesni. Vječno dobacujete iz klupe, nikada vas nije upozorio. Nikada vam nije dao opomenu a danas političke bodove, danas političke bodove pokušavate dobiti na napadanju čelnog čovjeka Hrvatskoga sabora. Mene bi bilo sram.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Gordan Jandroković.
Poštovani kolega, vas će biti sram vrlo skoro kada krene suđenje gospodinu Perkoviću pa ćete otkriti zašto vas treba biti sram, vjerojatno ne znate ili tajite ali vrlo brzo ćete uočiti tko je ustvari stranka koju treba zabraniti. To vrijeme tek dolazi i onda ćemo malo drugačije razgovarati kada se tu otkriju neke stvari koje će vam itekako biti neugodne. Što se tiče INA-e, upravljačka prava ste prodali vi. To ste isto zaboravili, to je isto jedan od … [[Govornik se ne razumije.]] koji ste jednostavno plasirali i vi nemate veze sa INA-om, pa tko je dao upravljanje Mađarima nego SDP i vaša Vlada? Tko je to dao? Pa nevjerojatno kako vi želite poništiti neke stvari. E sada, a sada ću vam reći nešto što će vas jako zanimati. I što svi opet šutite i opet se smijuljite. Vaš zastupnik Ivan Račan, prije dva dana je napisao da ne zna se koji su izvori financiranja i koje su veličine sredstva koje ulaze u stranku za financiranje unutar stranačkih izbora u gradu Zagrebu. To nije rekao HDZ, to je rekao Ivan Račan. Niti se zna tko vas financira niti koliko se troši u tim unutarstranačkim ... [[Govornik se ne razumije.]] Očekujem da će temeljem te izjave nadležne državne institucije provjeriti o čemu se radi u Gradskom odboru SDP-a i u cijeloj stranci. Zanima me isto tako kada ste prodali gospodinu Radmanu slučajno danas direktoru Hrvatske radiotelevizije hotel u Sloveniji, gdje su završili novci? Gdje je ugovor? Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora vi ste tada poručili iz Strasbourga da ne stignete sada jer imate nekih važnijih obaveza i da ćete odgovoriti kada se vratite. Vratili ste se prije 2 mjeseca i ništa o tome ne govorite. Gdje su novci dragi prijatelji iz SDP-a? Gdje su ti novci? To je bila narodna imovina koju ste prisvojili i onda rasprodali. Sram vas bilo.
Hvala lijepa. Nova replika poštovana zastupnica Đurđica Sumrak.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Pa uvaženi kolega, evo govorili ste o 40 ljudi nestručnih koji se prebacuje, govorili ste o telefonima, jesu, dobili su svaki jedan smatr telefon, misleći valjda ova Vlada da će ta sva pamet preći na njih. Zatim ste govorili o autima, jest kupila je Vlada sebi nove aute, brze, da se pomakne valjda sa mrtve točke, međutim, o nečem niste govorili. Kada ste spomenuli Centar banku povici su bili FIMI-MEDIA. Uvaženi kolega Jandroković, vi i ja smo iz Zagreba i još neki zastupnici, Holding. Pa FIMI MEDIA je kišna glista u odnosu na lopovluk u Holdingu. Holding je izvor i vešmašina financiranja SDP-a. Holding je nešto što je zaista sramota za kompletan SDP. Nego kako izvući i grad Zagreb, što učiniti. A sve je to bilo u rukama SDP-a i partnera.
Hvala lijepa. Idemo dalje sa replikama, Davorin Mlakar, poštovani zastupnik.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče. Kolega Jandrokoviću ja stvarno ne razumijem čemu se vi ustvari čudite. Vi ste se začudili Vladi koja luta i u roku dvije godine osniva pa onda zatvara ili prestaje sa radom temeljem njenih propisa neka od službi koja je u prethodnom razdoblju osnovala. Pa čemu se vi čudite kad je ta Vlada već na početku uništila ministarstva i sve ono što je bio nosivi nekakav dio profesionalaca u ministarstvima, spustila jedan, dva ili tri razreda niže da bi dovela svoje ljude i onda tim ljudima prepustila da rade u korist tih ministarstava. Ono što je poraznije od toga je činjenica da evo mladi kolege iz SDP-a da svojim žarom i bezobrazlukom mogu isprovocirat nekakvu drugu raspravu i ponovo ću se obratit uz svo uvažavanje predsjedniku Sabora, očekivali bi od vas reakciju da smirite tenzije jer govoriti ovdje svima nama da smo popljačkali, da smo kriminalci, to je bio vaš predizborni stil prije nego ste formirali Vladu punu takvih gnjevnih ljudi koji će sada svoje mandate iskoristit da bi se na ovaj način razračunavali. Može se suptilno i manje suptilno uzimati riječ, vi to dosta suptilno gospodine predsjedniče radite i uglavnom reagirate na svaki naš govor i moj danas na početku sjednice pa bi vas ja zamolio da probate malo krenut prema objektivnosti, ne uvijek gledati na lijevu stranu nego omogućiti i nama da govorimo barem pod istim uvjetima kakve imaju drugu. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama na svemu. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Gordan Jandroković.
Da, slažem se s vama kolega Mlaka, ovakvu atmosferu u sabornici ne proizvodi oporba. Ovakvu atmosferu u sabornici proizvode oni koji ne prihvaćaju ravnopravnost svih zastupnika. Vidjeli smo da su i promjene Poslovnika išle u smjeru da se pogoduje izvršnoj vlasti, Vladi. Imali smo jučer ovu smiješnu nažalost raspravu o godišnjem izvješću o kojem niti ima rasprave, niti se može polemizirati. Na kraju svega dolazi nakon što ga uopće nije bilo premijer i onda svima kaže svoje završno slovo. Dakle to nije pravi parlamentarizam i oni koji su donijeli takve odluke, oni koji ih provode preuzimaju i odgovornost za ono što se danas sa demokracijom i parlamentarizmom u Hrvatskoj događa. A činjenica je, to je strategija SDP-a, ne od jučer. Kad god bismo dotakli njihove grijehe, kada god bismo ukazali na loš rad Vlade, kada god bismo kritizirali ono što svi vide, za što smo u konačnici ovdje i izabrani, tada kreću optužbe na račun Sanadera, na račun HDZ-a. HDZ je svoju cijenu političku platio na izborima. Kao što ste rekli, protiv nekih od naših članova vode se i postupci i to je cijena koju smo platili, i politička i ljudska i moralna. Međutim, vi ne priznajete svoje grijehe, vaša taktika je druga. Vi odbijate raspravu o pogreškama koje činite, vi odbijate raspravu o strašnim stvarima koje su vaši prethodnici i Saveza komunista Hrvatske činili. To jednostavno želite to prekriti plahtom kao da to ne postoji a postoji, duhovi prošlosti se vraćaju. Lex Perković je taj duh koji će izići sada iz te posude i bit će vam jako teško, jako neugodno, a vaša stranka imat će nesagledive posljedice od onoga što će biti dio procesa protiv svih onih koji su činili ubojstva u vrijeme komunizma.
Hvala lijepa. Isteklo je vrijeme. Nova replika i poštovani zastupnik Hrvoje Nekić. Izvolite.
Predsjedniče Sabora, ministre. Kolega Jandroković, ja se zaista moram složiti s vama da novca u državi nedostaje, ali javnost zna od prije, a i moramo ju konstantno podsjećati. Novac koji nedostaje, isti onaj novac koji je završio u crnim fondovima, u crnim vrećama, a zna se čiji su crni fondovi i čije su crne vreće bile. Bile su vaše i od vaših kolega. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Gordan Jandroković.
Pa riješili smo mi HDZ, znadete vi sve o HDZ-u, cijela javnost zna. Ima istine, ima i onog što je napuhano. Ali ja ću vam sada reći 200 milijuna koje ste potrošili u zadnjih nekoliko mjeseci, a koje ste potrošili ili na svoj standard i komfor za razliku od svih ostalih građana koji ga gube ili ste ga potrošili neodgovornim upravljanjem. Jedno je Čališkan kojem ste dali jamstva, država je dala jamstva 5 milijuna eura za zemljište i za upravljanje DIOKI-jem, 5 milijuna eura otišlo je u vjetar. 37,5 milijuna kuna. 50 milijuna kuna Centarbanka, 85, 15 milijuna ovaj državni ured o kojem danas raspravljamo, 100 milijuna kuna, telefoni i automobili preko 200 milijuna kuna, vlast vaša Kukuriku koalicije predvođena vašim premijerom i prvom potpredsjednicom bacila je u vjetar, 200 milijuna kuna. Pa optužujte vi. Slučaj Fimi media je 30 i nešto milijuna kuna. Pogledajte sve što je bilo, zbrojite i usporedite s ovih 200 milijuna kuna i uspjeli ste već u godinu i pol dana napraviti ogromnu štetu državnom proračunu i građanima Republike Hrvatske.
Hvala lijepa. Poštovani ministar uprave Arsen Bauk u ime predlagateljice.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, kako je rekao gospodin Mlakar suptilno, nema ga. Malo ću odmaknuti ovu zanimljivu raspravu i vratit se na točku dnevnog reda. Želio bih samo ispraviti jedan stav koji je počeo tu se dakle govoriti o novim zapošljavanjima itd. Dakle Državni ured za trgovinsku politiku u prosincu 2011. godine prešlo je 25 službenika iz Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva i još jedan broj službenika tijekom 2012. iz drugih ministarstava i državnih tijela, kao što su iz tog ureda tijekom 2012. godine ljudi koji su prešli iz Ministarstva gospodarstva prelazili negdje drugdje što je normalna pojava u državnoj upravi. To ne bi nikoga trebalo čuditi, dakle svi ti službenici su bili državni službenici prije nego što je osnovan državni ured pa onda ova informacija o toliko i toliko nestručnih i zaposlenih se možda može odnosit na nestručne koji su eventualno možda bili prije u državnoj upravi, a koji nisu zaposleni za vrijeme ove Vlade. Što se tiče zapošljavanja u državni ured, slovom i brojkom tijekom 2013. godine putem javnog natječaja zaposleno je troje službenika, a isto toliko ih je otišlo iz državne službe. Prema tome, govoriti o nekom novom zapošljavanju i o šteti itd., ne stoji. Dakle, i državni službenici koji su to bili prije nego što smo mi došli na vlast prijeći će u Ministarstvo vanjskih i europskih poslova i ostat će i dalje državni službenici. I ako netko od njih bude htio prijeći negdje drugdje sukladno Zakonu o državnim službenicima to će moći napraviti. Prema tome, htio sam to reći da se barem ta teza o izmišljanju radnih mjesta za stranačke poslušnike itd. ne bi ponavljale ili da barem ne ostane neizgovorena ovdje. Zahvaljujem.
Hvala i vama poštovani ministre. Ima jedna replika. Poštovani zastupnik Boro Grubišić.
Hvala i vama poštovani ministre. Ima jedna replika. Poštovani zastupnik Boro Grubišić.
Odgovor na repliku, poštovani ministar Arsen Bauk.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Dakle, što se tiče dolaska na njihova radna mjesta u Ministarstvu gospodarstva na ta radna mjesta nije došao nitko jer se djelokrug Ministarstva gospodarstva u tom dijelu suzio i to tijelo je preuzelo i kako piše u zakonu i poslove i službenike i proporcionalno arhivu i sve ono što ide. Prema tome, to je bila jedna organizacijska promjena koja nije imala utjecaj na novo zapošljavanje. To sam evo sad i za govornicom rekao. Ako treba mogu i pisanim putem sa svim imenima, naravno uz zaštitu osobnih podataka dokazati. Što se tiče rezultata Državnog ureda za trgovinsku politiku vjerujem da u Vladi ima onih koji mogu o tome malo suverenije govoriti od ministra uprave što je i gospodin Jandroković rekao na početku. Vjerujem da će dolaskom ili ministra gospodarstva ili ministrice vanjskih poslova moći vam na to pitanje, dakle relevantnije odgovoriti a ja ću se držati onoga za što sam nadležan. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Nastavljamo sa raspravom po klubovima zastupnika. Na redu je klub nezavisne liste i poštovani zastupnik Damir Kajin.
Hvala gospodine predsjedniče, gospodine ministre, uvažena gospodo zastupnici. Evo meni je isto drago, ja isto moram pohvaliti predsjednika Sabora što je otvorio ovu sjednicu spomenom pazinskih odluka. Kad se pred 70 godina na današnji dan ili kad su pred 70 godina na današnji dan najbolji istarski sinovi … [[Govornik se ne razumije.]] Rakovac, Toni Cerovac, Pino Budičin veliki nadbiskup Pavlišić potvrdili proglas kojeg je svojom rukom ispisao Ljubo Drndić kao što je citirao predsjednik da duh Istre ostaje nepokoren i da se Istra priključuje svojoj hrvatskoj braći. Ta poruka je digla Istru na noge. Ne želimo biti pisalo je poslušno roblje. Nakon toga je uslijedila jedna strašna ofenziva. Osobno ju je predvodio sam Felmaršal Romel i u nekoliko tjedana srušen ili skršen je otpor onih ali duh, koji su digli ustanak, ali duh Istre ostao je nepokoren. Evo i zato još jedanput zahvaljujem normalno predsjedniku Sabora što se sjetio tog dana. Ovdje je riječ o zakonu ili tih dana, pardon o ustrojstvu i djelokrugu ministarstva i drugih središnjih tijela državne uprave s konačnim prijedlogom zakona. Pa ja mislim da nitko ovdje ne misli da se politike mogu mijenjati sa 20-tak, 30-tak ili stotinjak novih ljudi koji bi došli i preuzeli vođenje zemlje. Znači sa novim premijerom, novim predsjednikom Sabora, nije bitno, četiri potpredsjednika Vlade koliko imamo 19 ministara i još recimo stotinjak novih ljudi. Pa možda je trebalo se nakon izbora zahvaliti stotinama ljudi koji su bili dovedeni do 2013. Malo prije smo čuli od gospodina ministra da de facto ako uzmemo onu trojicu, prema tome ne može biti trošak nikakav 15 milijuna kuna kad u obrazloženju stoji ovoga zakona da je trošak 0 kuna. Znači, osim one trojice nitko nije doveden u to tijelo ili taj pod navodnicima da me ljudi razumiju koji slušaju. Znači premještaju se tko? Oni ljudi koji su došli u te institucije do 2013. godine. I ono što bi po mom sudu možda trebalo napraviti da po isteku mandata ove Vlade jednostavno svi oni koji sada dolaze i dobijaju pod navodnicima ako je to točno status diplomate ostanu eto ili da ponude mandate na raspolaganje. O čemu se rad u ovome zakonu? Ovdje se kaže, citiram da u dosadašnjoj praksi uočena je sinergija rada Ministarstva vanjskih i europskih poslova te Državnog ureda za trgovinsku politiku, ali i preklapanje nadležnosti u nizu područja. Ja ću isto tako reći, ja sam isto protiv da netko dolazi bez natječaja, pogotovo da netko samo tako dobija status diplomate. Ali isto tako se usuđujem kazati po okončanju mandata gospodo potražite možda negdje drugdje posao kao što je to nota bene sudbina svakog od saborskih zastupnika nakon gubitka mandata. Ja osobno ne vidim razlog zašto se ne bi pristupilo tim izmjenama. Jučer je premijer sam apostrofirao tu jednu poslovnu diplomaciju i doista nije posao te trgovinske politike samo u Bruxellesu privlačenje europskih sredstava već i rad u konzulatima, ambasadama, afirmiranje Hrvatske, ne znam koga sve ne. Da gospodo, slušao sam cijelo jutro primjedbe i oko lex Perkovića i kažete da je to razlog ili uteg stranim investicijama. Ja mislim da je daleko veći, neusporedivo veći uteg se ogleda u činjenici da je pola bivše Vlade procesuirano. To je problem. A problem je i to da je Hrvatska atraktivna ne onoliko koliko mi mislimo da je atraktivna nego koliko to procjenjuju oni koji su spremni uložiti svoj kapital na ove prostore. Pa mi smo s druge strane, valjda tu se slažemo, do '99. godine imali jedan nametnuti rat. Hrvatska je integrirana nakon onog Erdutskog sporazuma u drugoj polovici '90-ih godina. '99. godine izgubili smo još jednu tako reći turističku sezonu zbog napada NATO-a na ondašnju SR Jugoslaviju itd., itd. O čemu se zapravo radi u ovom zakonu, citiram ovaj članak 2., "da ministarstvo obavlja upravne i stručne poslove koji se odnose na trgovinsku politiku, posebice na sudjelovanje i zastupanje hrvatskih interesa u tijelima EU, u procesu usvajanja zajedničke trgovinske politike, trgovačkih mjera, itd., itd." Hrvatska je dio Europe, jasno. Hrvatska nije da ništa nije dobila od Europe ali i Europa je sigurno nešto dobila od Hrvatske. Mi izvozimo 10 milijardi, uvozimo 20 milijardi. Turizam nam tako reći drže stranci. T-HT drže stranci, banke nam drže stranci. INA-u su preuzeli stranci, Mađari nije bitno. Dobar dio medija drže isto tako stranci. Nismo valjda zaboravili kredite dobivamo normalno od zapadnih banaka i slično. Stranci u Hrvatskoj drže dionice u vrijednosti od 87,6 milijardi kuna. Što je to ova aktualna vlast prodala? Vjerojatno će sutra ponuditi ili dati u koncesiju autoceste jer ova država ne može u roku od tri godine servisirati 18 milijardi kuna, nema ih, nema ih gospodo. Na početku ove godine strane kompanije i fondovi držali su 28,7% svih dionica u Hrvatskoj. Tko je to rasprodao? Oni su sve to kupili, sve su to pošteno platili a zašto? Jer smo mi to prodali, jer nismo znali te sustave voditi. Što želim reći? Da teoretski bi Hrvatska do 2020. godine mogla ako teoretski povlačimo svih milijardu i pol eura godišnje povući nekih 10, 11 milijardi eura. U tih 10, 11 milijardi eura 33% je našeg novca, da ne bi bilo zabune, proračunskog svih građana Hrvatske. Znači, 2 puta više danas stranci imaju dionica u Hrvatskoj no što će Hrvatska povući iz EU u periodu do 2020. godine. Ali, hrvatska ekonomija je otvorena, takva ekonomija mora ostati. Mi bez stranog kapitala ne možemo i ne možemo opstati i on je naprosto dobrodošao. Članak 4. ovog zakona govori da državni ured je središnje tijelo za upravljanje i raspolaganje državnom imovinom, koordinaciju upravljanja pa se onda govori o utvrđivanju smjernica za ostvarivanje vlasničke politike u trgovačkim društvima i drugim pravnim osobama koje su od strateškog i posebnog interesa za RH te u sustavnom praćenju i izvršavanju rada, upravljanja, razvoja i ostvarivanja strateške politike u tim društvima. Pa se kaže da državni ured predlaže Vladi RH donošenje odluke o utvrđivanju popisa trgovačkih društava i drugih pravnih osoba od strateškog i posebnog interesa. Pa se onda govori da državni ured upravlja, raspolaže fondom stanova, poslovnih prostora u vlasništvu RH, a u odnosu na koje upravljanje nije uređeno posebnim propisima upravlja i raspolaže rezidencijalnim objektima, nekretninama koje je Ministarstvo obrane proglasilo neperspektivnim za vojnu namjenu te ostalim građevinskim zemljištem u vlasništvu RH. Da rekoh, strani kapital je dobrodošao, možda nas može vrijeđati na primjer da je T-HT prodan '99. godine čini mi se za 2,5 milijarde kuna a da danas je godišnja dobit T-HT-a 2,5 milijarde kuna. … [[Upadica se ne razumije.]] Kako je prodan? … [[Upadica se ne razumije.]] Za T-HT?
Molim vas, poslije ćete tako razgovarati.
Ali opet me i to vrijeđa ako je tome tako. Ako je tome tako, ako je kontrolni paket pa i 2001. jednostavno i to me vrijeđa. … [[Upadica se ne razumije.]] Ma i hiljada je hrvatska riječ, daj Đakiću. Kako te je mati doma vadila, tisuću ili hiljadu? Mene je doma … [[Govornik se ne razumije.]] A vidite, Ingrid iljadu, iljadu. I sad mi recite da iljada nije hrvatska riječ ili hiljada ili da ćirilica nije i hrvatsko pismo. Dajte molim vas! E sad pustimo ćirilicu i iljadu. Ja mislim kada govorimo znači o ovom članku 4. da je dobro da je prije toga izmijenjen Zakon o poljoprivrednom zemljištu da se više npr. 1000 kvadrata ne može kupovati za 5 šteka cigareta ili hektar za protuvrijednost jedne plaće. Ali, ono što je daleko bitnije je to da se je po ranijem zakonu dodjeljivalo na godišnjoj razini negdje oko 25 tisuća hektara, a sada u ovih prvih 5 ili 6 mjeseci u zakup se daje 50 tisuća hektara što je zasigurno nešto konkretno i dobro. Ne prodaje nego se daje u zakup. Hrvatska ima mnoštvo neiskorištenih nekretnina. Treba staviti u funkciju prije svega turističko zemljište. Na godišnjoj razini plaćaju veliki hotelijeri 35, 36 milijuna kuna. Zamislite koliko bi platili za tih milijun hektara mali trgovci, obrtnici i zanatlije itd. tvrdim 10 puta više, međutim nije ni to bit, neka ne plaćaju ništa samo da se nešto novo dešava na tim nekretninama, samo nešto novo jer kroz to opet ćemo imati jednu zajedničku korist. Ovdje u zakonu se spominju i rezidencijalni objekti, projekt Brijuni Rivijera ne znam šta je s njime, to je izgleda propalo, ali cijeli projekt treba revidirati. Ali ono što bih ja kada već govorimo o rezidencijama se zauzeo da se onaj rezidencijalni dio na Brijunima jednostavno da se ona žica između rezidencijalnog dijela na Brijunima jednostavno uklone. Inače Brijuni su najzapušteniji hotelski reći ću resors u Istri a možda i u Hrvatskoj. Vojno zemljište treba staviti u funkciju. Jednako tako i Muzil treba otvoriti Puležanima, ali jasno treba čuvati i tvrđave i vojarne od devastacije i pljačke, treba vidjeti kako to izgleda u nekim krajevima kada spominjemo neke vojarne, vjerojatno ne samo u Puli nego diljem RH. sve je zapušteno, sve je opljačkano sve je "rastureno". Rekoh, ovo vojno zemljište treba staviti u funkciju. No kada se nekome nešto "daje" ništa se ne daje, kada se prodaje ili daje u zakup treba definirati rokove kada će objekti biti u funkciji da nam se ne dogodi ovo što imamo danas na Monomentima odnosno na Katarini dolje u Puli da sve stoji ali ne zbog konzervatora nego zbog tobože investitora. Ponavljam, te vojne objekte treba zasigurno čuvati a ne pretvarati ih u neka narko središta. Sve u svemu ne vidim nikakav problem s ovim zakonom. Još jedanput ponavljam da nije riječ o nekih bačenih 15 milijuna kuna nego je ovdje gospodo riječ da ljudi koji su zaposleni do 2012., 2013.godine premješta se "pod kapu" drugog ministarstva. I da ne zaboravim kada govorimo o Centar banci, da, da li je ta država trebala intervenirati u Centar banku sa 50 milijuna kuna? Netko će reći, netko će reći ne. A ja tvrdim da da, jer državne tvrtke u Centar banci gube u ovom trenutku 125 milijuna kuna, najviše HBOR 100 milijuna kuna, Fond za zaštitu okoliša 13 milijuna kuna, Pliacro 7,5 milijuna kuna itd. novac preko 750 milijuna kuna izgubit će još netko, no rijetko koji građanin ili neka mala tvrtka. A zašto je trebalo intervenirati? Jer u zadnjih 4, 5 godina se tu vrtilo negdje oko 350 milijuna kuna i netko je naprosto imao namjeru to spasiti. A ono što je gotovo nevjerojatno da recimo bivši vlasnik gospodin Bjondić po riječima šefice Slovačke banke koja je htjela preuzeti Centar banke nije htio založiti svoju vilu u Dubrovniku. A čiji je kadar taj gospodin Bjondić koji je nota bene došao do jednog velikog zemljišta u Istri za 23 milijuna kuna koji je prethodno kupljen za milijun kuna?
Privedite kraju. Vrijeme isteklo.
Sve u svemu ne vidim neki problem s ovim zakonom.
Hvala lijepa. Na vaše izlaganje imamo prijavljene replike. Idemo po redu. Prva replika i poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Žao mi je što nije u Saboru gospodin Batinić pa da vidi da mi više ne smije nikad oduzeti riječ ili prekinuti me kada ne govorim o meritumu stvari. Ovako, relativizirali ste kolega natječaj, rekli ste pa šta oni će preć, pa nema veze pa poslije će im se netko zahvaliti. Stvar je u tome što to nije po pravilu, stvar je po tome što će neki ljudi doći u poziciju u koju nisu smjeli doći jel nisu prošli proceduru koja je propisana, samo zbog toga što to država čini na taj način. Nije bitno kada su oni primljeni u suštini nije bitno da li su primljeni za HDZ-a, SDP-a itd. srž je toga što stranke na vlasti zapošljavaju isključivo svoje članove. I pitanje je zašto ti ljudi trebaju biti zaštićeni ko lički medvjedi ili ko svete krave? Zašto oni ako taj Ured za trgovinu nije imao rezultata? Zašto bi sada imao rezultata kada bude pripojen ministarstvu. Jesu li ti ljudi sposobni? Nisu. kada ćemo o tome raspravljati? A ne čujte oni su primljeni oni sada moraju raditi. koliko? 40 godina trebaju raditi, 40 godina trebaju uništavati. Ili su sposobni pa su njihovi šefovi nesposobni. I još jednu samo digresiju, rijetko zlo koristim to, autokracija se vježba nad onima koji autokraciju dopuštaju. To je kolegama prije. Autokrati su uglavnom proizvod najviše onih koji dopuštaju poltrona su autokrati položaj. Nadamnom nitko nikada to nije vježbao, pokušao vježbati ali nikad nije uspio i nikad neće gospodo prije mene.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Nisam razumio ovo zadnje, mislim da nisi ništa o meni govorio. Ne, o.k. bolje tako. Ja se isto slažem. Možda je taj ured trebalo ugasiti, možda je trebalo državni proračun rasteretiti za 20-ak ili 30-ak ljudi. Ne znam kako bi to pred nadležnim sudovima na kraju prošlo. Ali je činjenica da ova Vlada, pa o tome je govorio malo prije gospodin Bauk ministar uprave, pa ne zapošljava svoje članove zaposlila je tih troje svojih ajde recimo u taj ured. A ja sam isto za proceduru apsolutno, za natječaj, protiv diplomatskog imuniteta, protiv onih smart telefonića, autića itd. koji bi možda netko od tih djelatnika koji sada ulaze u Ministarstvo vanjskih poslova dobio jer mi ni to niti nemamo ne samo zbog toga što mi nemamo jer to možda ni njima nije potrebito. Ali … [[Govornik se ne razumije.]] isto tako da možda po isteku mandata i ta gospoda koja na taj način se premještaju svoje mandate stave na dispoziciju, ne raspolaganje nekoj budućoj Vladi pa da vidimo koga će ta buduća Vlada zadržati. A svi znamo da je to naprosto nemoguće.
Iduća replika Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, pa ja sam se kolega Kajin, evo ponadao kada ste onako u uvodu pomirljivo postupili, evo vam … [[Govornik se ne razumije.]] našega kolega Kajina ali onda sam se uvjerio da je evolucija čudna disciplina, da se naš Kajin ovaj od onoga borca … [[Govornik se ne razumije.]] za prava Istre pretvorio u jednog gorljivoga zagovornika SDP-a. A dobro, ali to je vaše pravo, dinamika razmišljanja je moguća. Ali ste dalje govorili o utezima u ulaganju. I u tom dijelu nesporno je da pravna sigurnost svakom ulagaču je itekako važna i jasna pravila igre. U svakom području pa i onome o kome ste govorili posebno meni dragom poljoprivredi. A vi ste rekli kako su velika postignuća učinjena u raspolaganju. A ja vam kažem da nije donesen onaj poznati naputak ministra Jakovine na početku njegovog mandata u zabrani raspolaganja poljoprivrednim zemljištem bilo bi toga zemljišta itekako u funkciji itd., a ovi podaci nisu točni. A postignuća ovih naporima ministra Jakovine i Ministarstva poljoprivrede govore o tome da je 4 do 5 tisuća obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava gotovo. Da je proizvodnja mlijeka pala na nulu, da se jadni seljaci, poljoprivrednici podižu tužbe da bi se zaštitili. To su katastrofe a ne postignuća i to je slom hrvatskoga sela, kolega Kajin. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku Damir Kajin.
… [[Govornik naknadno uključen.]] prvi put ali gospodine zastupniče doista ste me razočarali svojom ne inventivnošću, svojim sudovima do kojih vjerojatno ni sami previše ne držite jer se dobro jednostavno poznajemo. Ja sam govorio o jednoj činjenici da prije se kroz postojeći, stari zakon o poljoprivrednom zemljištu na godišnjoj razini našim poljoprivrednicima dodjeljivalo što u prodaju, što u zakup negdje oko 25 tisuća hektara. Sada je to u roku od 6 mjeseci dignuto na 50 tisuća. Ne dignuto je na 50 tisuća. Što će reći da neku svojevrsnu korist moraju ostvariti oni koji će biti u prilici upravljati tim nekretninama.
Sljedeća replika zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Kolega Kajin ja reagiram na onaj vaš navod iz rasprave da danas dvije godine nakon vlasti koju vi, … … [[Upadica se ne čuje.]] Danas nakon dvije godine gotovo ove vlasti, kukuriku Vlade da nema investicija u ovoj državi jer da je pola bivše Vlade u zatvoru. To evo čovjek ne može vjerovati. Nakon onog vašeg jučerašnjeg istupa gdje ste 150 puta ponovili da ova Vlada nije kriva za ništa nego da je valjda očito krivi narod ili neki drugi ljudi ili možda svijet, postavlja se pitanje što se desilo sa gospodinom Kajinom. Sjećam se 2000. godine tada ste isto bili dio one prve SDP-ove vlasti i koalicije, pobjegli ste iz te Vlade sa puno boljim rezultatima tada. Sa jednim drugačijim premijerom, sa boljim ministrima već nakon nekoliko mjeseci kao stranka i vi zajedno sa svim članovima IDS-a. Danas gorljivo, kako je netko rekao možda najhrabrije od svih zastupnika vladajuće koalicije branite upravo ovu najneuspješniju Vladu u povijesti ove države. Vama je sve najedanput dobro, sve što se desi, sve je dobro. Za svaki zakon dignete ruku a onda malo onako kažete pa možda bi moglo i drugačije. Tako i ove vaše ne znam, moralne prodike, pogotovo nama sa ove strane u HDZ-u. Kolega Kajin, vaši moralni balkoni su na podu, ja to moram utvrditi. Odavno su posebno u zadnje dvije godine pali kažem s neke visine koju ste nekada imali dolje na pod. I možda bi bilo dobro da nedostatak investicija, lošu ekonomsku politiku ove Vlade potražite unutar vaših redova tamo s one strane jer zaista čovjek se nekada ne može načuditi što vi ovdje izgovorite. I još nešto, s obzirom na one Pazinske odluke, [[Upadica: Ništa više, isteklo je vrijeme. Hvala vam.]] Volio bih vas vidjeti na beatifikaciji gospodina Miroslava Bulešića 28. rujna u Puli.
Kolega Boriću je li vama naš Poslovnik nešto znači? Jel vi mislite da ste iznad Poslovnika? Da ste vredniji od svih drugih zastupnika? Pa ja vas upozorim da vam je vrijeme za repliku isteklo vi nastavite govoriti? Odgovor na repliku Damir Kajin.
Gospodine Boriću, pitaš me da li ću ja biti na beatifikaciji don Bulešića, biti ću. Kao što je dan prije toga što se dogodilo u Lanišću moja majka Marija zajedno sa, Klarić, zajedno sa svoje dvije sestre Ane i Albinom trebala biti bermana u Buzetu. Kao što je tog istog dana trebala biti bermana i kćerka mog oca Ljiljana. Svjetina ih je rastjerala oni su to naknadno učinili. Sestra oca. Od Nine i Franeta Kajin iz Kajini 6. Pa mogu ja ispričati šta se dogodilo. Dogodila se, dogodilo se, ali možda nekome drugome. Dogodio se jedan zločin kojemu se treba cijela Istra pokloniti. Danas ne znam, koliko 70-ak godina kasnije. Ili nešto malo manje godina kasnije. I to će cijela Istra i učiniti za nekoliko dana u subotu u Pulskoj Areni. Ja ću reći da si možda ti moralno bankrotirao. Ali bi bilo bolje da me pažljivo slušaš. Ja sam rekao da na investicije više utječe apsolutno to što je cijela bivša Vlada ili gotovo cijela bivša Vlada po zatvorima, na optuženičkim klupama nego lex Perković i sa time će se valjda svatko razuman u ovoj zemlji složiti. A nemojmo zaboraviti nikada da je HDZ bio na vlasti 17 od 23 godina te mlade nazovimo je hrvatske demokracije. I zar je ova Vlada u godinu i pol dana odgovorna za sve što se naprosto na ovim prostorima dogodilo.
Vrijeme.
Pa što biste vi napravili u ovih dvije godine, osim što bi zemlja naprosto klekla pod teretom one politike koju ste vodili do 2013. godine, a kasnije ćemo i o don Bulešiću.
Kolega Kajin. Kolega Kajin, držite se Poslovnika, vi kao i svi drugi. Iduća replika Davor Božinović.
Gospodin Kajin, kazali ste da ne vidite nikakav problem sa ovim zakonom. Ja ga vidim i ponovit ću gdje ga vidim. Ovaj zakon ulazi u reformu nekoliko resora u ovoj Vladi, bez da je dio neke sveobuhvatne reforme. Gospodin Grubišić je pitao ministra o rezultatima rada Državnog ureda za trgovinu, ministar je na to odgovorio da ne zna koji su rezultati. Prije sam kazao da je tu trebao biti netko iz vanjskih poslova jer se tiče diplomacije i vanjskih poslova općenito, da je trebao biti netko iz gospodarstva jer se tiče gospodarstva odnosno izvozne orijentacije Republike Hrvatske. Ako već nitko nije bio, ako je tu ministar onda se ministar mogao pripremiti oko toga jer mi sad ne znamo da li je taj ured radio dobro, je li on radio loše, jel taj ured potreban, jel taj ured možda nepotreban, mi ne znamo ništa. Na temelju kojih analiza se krenulo u ovu promjenu Zakona o državnoj upravi? Kako se to odnosi na reformu uprave koju ministar pretpostavljam je započeo, na reformu vanjske politike, na reformu gospodarstva ili reformi nema. U svakom slučaju uskratit Sabor za raspravu o tome, a ponavljam u svakoj državi ovo bi bila veoma ozbiljna tema, nije doprinos dignitetu rada ove institucije.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, Damir Kajin.
Ja se moram evo gospodine zastupniče složiti sa vama. Ni ja ne znam koji su rezultati ovoga ureda, ne znam, ne znam. Ne znam ni da li je on potreban, da li je on nepotreban, ali znam ono što se pokušavalo gospodine Jandrokovića inputirati da ova Vlada ne zapošljava u ovome uredu nove ljude, to znam i da taj trošak tog novog ureda nije 15 milijuna kuna. A ono što svi mi znamo isto tako da iduće godine mi svi, ova zemlja, proračun, treba osigurati nekih 2,5 novih milijardi kuna za kamate, da treba osigurati za Europsku uniju dodatnih 2 milijarde kuna, za penzije dodatnih milijardu kuna, za plaće vjerojatno, za socijalu itd., ili ograničenje ili štrajkovi ili otići u Ameriku, dignuti milijardu eura zajma i platiti kamate koje iduće godine će iznositi 12 do 13 milijardi kuna, što sigurno nije opet politika ove Vlade nego posljedica nekih ranijih politika, pa i onih politika od 2000.-2004., ali najmanje ove od godine 2013. do sada. I to nije nikakvo apologetstvo, to je naprosto činjenica, to su istine, a sada možemo se vrijeđati, možemo se zavaravati ali budimo toliko obazrivi, ako ništa drugo i iskreni jedni prema drugima da govorimo na način da nas i građani razumiju.
Slijedi replika kolege Đakića. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Kajin, ustvrdili ste puno tog što ne stoji pa ja ću samo neke stvari reći. naime, u proteklom vremenu 15 milijuna kuna je potrošeno na plaće tih 40 osoba u uredu, koji nisu dali nikakve efekte, da su efekti poznati oni bi bili vidljivi u gospodarskim pokazateljima današnje hrvatske vlasti, o pokazateljima bi se pohvalio i premijer u svojem izlaganju. Njih apsolutno nema, oni su ljudi koji su nesposobni, nekompetentni i postavljeni po stranačkim funkcijama tj. uhljebljeni. To je problem o kojem govorimo stalno. Kada govorite o utegu investicija u Hrvatskoj pa naravno da oni koji su procesuirani ili su u stupnju procesuiranja za nekakav kriminal ne mogu danas biti uteg jer poglavlje 23 smo zatvorili jasnim rečenicama da među našim stranačkim kolegama … postoji oni koji su krali moraju biti procesuirani. Kad ćete to vi učiniti sa svojima koje ste prozivali u kampanji bit će ljepše i bolje. No lex Perković je siguran uteg koji je i predsjednik Europske komisije i Vivian Reding jasno iskazala da 240 milijuna eura za schengenski proces uspostave gdje bi se građevinska operativa zaposlila i stručni kadrovi i oni koji bi napravili odvajanje od Balkana, sigurno bi pomoglo zapošljavanju u Republici Hrvatskoj. I budite uvjereni da je to strašan uteg u naredne dvije godine ukoliko se ne riješi već za jedan sat ili za jedan dan i poništi taj famozni zakon koji štiti udbaške komunističke ubojice.
Na repliku odgovara Damir Kajin.
Sigurno da je Balkan ono što se dešavalo '80.-tih ili '70.-tih godina u Njemačkoj kada su ubijani hrvatski emigranti, Balkan je ono kada su ubijani jugoslavenski diplomati, Balkan je i ono što se dešavalo nakon Oluje, Balkan je i pljačka državnog proračuna u periodu od 2003.-2012., 2013. godine, Balkan je puno naprosto toga. Ali gospodine Đakiću, tih 15 milijuna kuna koje spominjete pa to je išlo de facto za plaće vaših kadrova, za plaće vaših kadrova, za ovih 40-tak ljudi koji je radilo u tom uredu a koje je spomenuo gospodin Bauk. Evo samo to. A ako vi mislite da je za stanje hrvatske brodogradnje kriv gospodin Bauk o.k. kriv je. Ako vi mislite da je za stanje ne znam brodogradilišta Uljanik kriv Damir Kajin o.k. Ako vi mislite da je za prilike, ne znam u hrvatskom turizmu odgovoran netko drugi od zastupnika o.k. Ako vi mislite da je za prilike u zdravstvu kriva ova administracija što ne može ispuniti kolektivni ugovor iz 2011. kojim se kupovala predizborna naklonost, jer bi trebalo pronaći 850 milijuna kuna o.k. odgovorna je. Međutim, ja vas uvjeravam da građani još uvijek imaju pamćenje malo dublje od čovječje ribice i da jako dobro sjećaju se i perioda koji je za nama.
Iduća replika Dražen Đurović, izvolite.
Hvala. Vi ste gospodine Kajin govoreći o Centar banci utvrdili kako je trebalo intervenirati u Centar banku jer su državne tvrtke imale račune i novac u toj Centar banci. Ta slavna posudba od 50, ulaganje države od 50 milijuna kuna međutim mislim da će i predmet zapravo i istrage i ono pitanje koje si mi trebamo postaviti koje su državne tvrtke otvorile manje-više podračune ili dopunske račune u Centar banci i kada su otvorile te račune. Da li su ti računi PLINACRO-a, JANAF-a, HEP-a i još nekih javnih poduzeća otvarana prije ili poslije izbora krajem 2011. godine. Jer ako su ti računi i ti podračuni i transakcije koje su preko njih rađene otvarane poslije izbora krajem 2011. godine on i nakon toga par mjeseci uplaćeno je ovih 50 milijuna kuna. Mislim da se tu onda otvara ozbiljno pitanje o mogućnosti političke korupcije.
I na ovu repliku odgovara Damir Kajin.
Da, činjenica je da je država, sad ova Vlada intervenirala sa onih 50 milijuna kuna da pokuša naprosto spasiti jednu instituciju, da pokuša spasiti i depozite državnih tvrtki. Ja sam malo prije rekao da u Centar banci samo HBOR će izgubiti negdje oko 100 milijuna kuna. Fond za zaštitu okoliša oko 13 milijuna kuna, Plinacro oko 7 i pol milijuna kuna itd. Ali novac preko 750000 kuna možda će izgubiti i još neki. Znači to vam je riječ o osiguranoj štednji, no rijetko koji građanin ili rijetko koja mala naprosto tvrtka. Činjenica je da ste u pravu kada spominjete 2010., jedanaestu, dvanaestu jer samo HBOR preko Centar banke vrti oko 350 milijuna kuna. Ogroman je to naprosto novac, a vjerojatno da li ide u tom pravcu istraga DORH-a ili neke druge institucije ne znam. Vidjet će se i da li neki od suvlasnika, vlasnika itd. mogli su na drugačiji način postupati da ne dođe do jedne posvemašne državne ili društvene naprosto štete. Neki pojedinci kao što sam rekao nisu htjeli založiti svoje vile u Dubrovniku da spase jednu financijsku instituciju, ali su zato prije toga recimo kupovali brda po Istri od nekih recimo ministara. Sve u svemu vidjet ćemo kada dobijemo i ta saborska izvješća o čemu se zapravo ovdje radi, a do tada neka je institucijama sa srećom.
Nastavljamo sa raspravom po klubovima. U ime kluba HNS-a govorit će poštovani kolega Goran Beus Richembergh.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine ministre, kolegice i kolege. Pred nama je prijedlog Vlade Republike Hrvatske da se intervenira u tekst postojećega zakona o ustrojstvu i djelokrugu ministarstava i drugih središnjih tijela državne uprave iz dva razloga. Prvi je da se zapravo postigne organizacijski preduvjet za razvoj novoga modela gospodarske diplomacije, a drugi je da se tragom nekih zakonskih rješenja i donošenja Strategije o upravljanju državnom imovinom podrobnije definiraju ovlasti Državnoga ureda za upravljanje državnom imovinom. Poznato je da postoji čitav niz različitih modela ili koncepata gospodarske diplomacije gdje negdje glavnu ulogu u tom sustavu obavlja Ministarstvo vanjskih poslova, negdje je to kombinacija Ministarstva vanjskih poslova i ministarstva koje se brine o gospodarstvu i vanjskoj trgovini, negdje je to sustav koji direktno uključuje predstavnike gospodarskih komora. Međutim, ono što je simptomatično za Republiku Hrvatsku, ona u ove 23 godine nije koristila ni jedan jedini. Niti je razvila neki poseban svoj funkcionalni model gospodarske diplomacije. Postavimo pitanje jesmo li zadovoljni vanjskom trgovinskom bilancom? Jesmo li zadovoljni prisutnošću hrvatskih roba i usluga, izvezenih roba i usluga na tržištima izvan EU i regije? Jesmo li zadovoljni vrijednošću stranih investicija. Naravno da nismo. I nismo jako dugo. Ali malo se ili ništa činilo da se uspostavi funkcionalni sustav koji će pod modelom gospodarske diplomacije pomagati svim onima koji su akteri toga procesa. Dakle, od gospodarskih subjekata, gospodarskih udruženja, regija, lokalne samouprave, pa nadalje da bi se olakšao njihov izlazak na vanjsko tržište i promocija hrvatskih znanja, roba i usluga. Štoviše, imamo čitav niz primjera gdje je hrvatska diplomacija servisirala narušavanje hrvatske trgovinske bilance, gdje je svim silama pomagala stranim kompanijama koje su bile zainteresirane za povećanje izvoza u Hrvatsku. Ne kažem da je to bilo iz zle namjere, prije je bilo iz neznanja. Ali to nije posao ni diplomacije ni gospodarske diplomacije. Ona ne smije servisirati potrebe tuđih gospodarstava nego upravo suprotno štititi i promicati gospodarske interese vlastite zemlje i njenih gospodarskih subjekata u promociji roba, znanja, know how usluga koje proizvedemo mi ovdje a za koje smatramo da su konkurentne na inozemnom tržištu. Jednako tako u promociji onih vrijednosti koje izvozimo na specifičan način, kao što su turističke robe i usluge koje se izvoze na način da se prodaju ovdje gdje su i proizvedene. Ali jednako tako i u promociji mogućnosti stranih ulaganja u RH. I danas kada Vlada Republike Hrvatske dolazi s jednim prijedlogom koji je zapravo na tragu uspostave funkcionalnog modela gospodarske diplomacije da jedan državni ured postane sastavni dio diplomatskog sustava i da se ojačaju kapaciteti koji će našim veleposlanstvima i svim diplomatsko-konzularnim predstavništvima omogućiti bolju logistiku, razumijevanje i stručni feedback sada opozicija umjesto da pozdravi racionalizaciju ovoga sustava i uspostavu funkcionalnijeg sustava gospodarske diplomacije protiv toga ustaje i to pod egidom novog zapošljavanja kojega uopće nema, čak štoviše ukidanje posebnoga Državnoga ureda za vanjsku trgovinu znači ukidanje ravnateljskog mjesta, tajnica, šofera, auta i svega onoga što državna tijela takvog ranga su dosada imala i njihovo integriranje u sustav koji vodi brigu o vanjskoj politici diplomacije. Dakle, to je krajnje nelogičan stav opozicije. Da je Vlada došla s prijedlogom da se umnože, iskompliciraju i nanovo preklope ovlaštenja onih koji se bave svim ovim pitanjima od povećanja izvoza, od nastupa na novim tržištima, od promocije mogućnosti stranih ulaganja u Hrvatskoj onda je opozicija pozvana da skoči na zadnje noge da to kritizira i da to stavi pod svjetla reflektora i kaže da je to neracionalno trošenje i uludo bacanje proračunskog novca. Ovdje se radi upravo suprotno. Mi nažalost dosad nismo imali apsolutno nikakve modele gospodarske diplomacije na djelu. Da, neki će reći najprije treba imati dobro gospodarstvo, dobru robu i uslugu pa onda možemo razgovarati o gospodarskoj diplomaciji. To je samo uvjetno točno. Jer nije istina da mi nemamo konkurentno znanje, konkurentnu robu ili konkurentnu uslugu. To bi značilo da ne izvozimo ništa, a mi itekako izvozimo, mnoštvo dobrih kvalitetnih usluga posljedica znanja, tehnologije i robe. Ali isto tako je istina da je Hrvatska bila i u konjukturnim vremenima, a ne samo u krizi. U konjukturnim vremenima se smatralo da je gospodarska diplomacija otići u Veronu na operu i tamo dogovarati neke ekonomske dealove ili možda sjediti u restoranima i dogovarati podjelu udjela u firmama. Je li to gospodarska diplomacija? Sigurno nije. Opozicija ovdje spočitava ne samo novo zapošljavanje, kojega nema, nego optužuje da će se na ovaj način partijski kadrovi nekakvi zapošljavati u državnoj upravi. Smiješno! Tko to optužuje? Ja postavljam pitanje tko je u vladama predsjednika Vlade Ive Sanadera bio odgovoran za to što je iz sustava obavještajne zajednice u Ministarstvo vanjskih poslova dovedeno 180 obavještajaca bez ikakvoga natječaja, bez ikakve provjere po modelu prekomande iz državne uprave u državnu upravu? Kome su trebali? Jesu li možda trebali Vladi kad je 2008. godine otvoreno opstruirala suđenje Krunoslavu Pratesu kasnije osuđenome UDBA-inom ubojici Stjepana Đurekovića? Jesu li trebali Vladi koja je tada pretrpjela veliku sramotu jer su dva hrvatska diplomata protjerana iz Njemačke? I to ne bilo kakva, to su bivši visoki dužnosnici HDZ-a. Jedan je bio potpredsjednik mladeži HDZ-a, a drugi je bio međunarodni tajnik mladeži HDZ-a. Oni su preko obavještajne zajednice dospjeli u diplomaciju, oni su ti koji su dobili diplomatski status a nisu zaslužili, a ne ovi koji će se baviti vanjskom trgovinom. I njih je Savezna Republika 2008. ekstradirala, naredila napuštanje Savezne Republike. Tko je bio ministar 2008. godine koji je njima bio nadređen? Tko? Tko je od siječnja 2008. godine vodio Ministarstvo vanjskih poslova? Kolega Gordan Jandroković. Hoćemo to zaboraviti? Nećemo. Kad već stvari pokušavate dotjerati na čistac, ja ću kao dijete političkog zatvorenika jako, jako biti sretan da se konačno rastvore sva ta pitanja tko je i za koji i čiji račun radio takve stvari. Hrvatska narodna stranka liberalnih demokrati zalaže se za uspostavu funkcionalnog modela gospodarske diplomacije i u tome smislu ne samo da će podržati ovaj prijedlog Vlade nego će podržati i nastojanja Vlade RH za koje je poznato da ih koordinira u posljednje vrijeme zamjenik ministrice vanjskih i europskih poslova kako bi se novi model u sljedećih nekoliko mjeseci uspostavio i počeo davati pravu potporu stručnu potporu našim diplomatsko-konzularnim predstavnicima koji više prestat će biti karijerni diplomati ili politički diplomati, a sve više će biti zapravo zaštitnici i promotori hrvatskih gospodarskih interesa. Ono na što se ovdje malo obaziralo, to je drugi dio ovih izmjena koji je također važan jer on garantira adresiranje odgovornosti za upravljanje državnom imovinom. On konačno raščišćava situaciju i kaže tko je za što nadležan u upravljanju državnom imovinom. I to je još jedan korak u ozbiljniju toga važnoga posla kojega Hrvatska nije napravila pune 23 godine jer se još uvijek mnogo toga ne samo vodi kao društveno vlasništvo nego općenarodna imovina. Pa država nikad nije napravila registar imovine do ove godine kada ga je počela raditi. nikada. Mi nikad nismo saznali čime sve raspolaže RH, ali smo zato bili sudionici odnosno svjedoci čitavoga niza situacija gdje se knjiženjem vlasništva RH na određenim nekretninama napravila teška pomutnja u lokalnim samoupravama, a da ne govorimo o tome da su i građani često puta dovedeni u situaciju da tužbom moraju dokazivati vlasništvo nad dijelom imovine koje je država prisvojila jednostavnim upisom po nalogu državnog odvjetništva. Automatizmom. '96.je vrlo znakovita godina u tom procesu. Klub HNS-a Liberalnih demokrata podržava ovaj zakon. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Slijede replike. Ima ih točno 9. Prvi na redu je kolega Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Kolega Richembergh vi ste govorili o gospodarskoj diplomaciji koja je potrebita zaista potrebita RH i od koje bi RH imala koristi poglavito u investicijama u izvozu itd. to zapravo samo govori o tome neizravno da ovaj ured koji je postojao i koji je osnovan odlukom Kukuriku koalicije nije izvršio svoju ulogu i funkciju, dakle rezultata i dalje nema. Drugo što ste govorili a u prilog tome i onome što ste još govorili to je da je u jednom trenutku država davala poticaje uvoznicima mesa, dakle poticaj onima koji uvezu recimo svinjsko meso dobiva se poticaj. Ja sam naučio na poticaje za domaću proizvodnju da postoji za domaću poljoprivrednu proizvodnju, međutim kažem da je postojao jedno vrijeme poticaj za uvoz mesa. Evo to je u prilog vašoj raspravi. A što se tiče ovog zanimljivog detalja iz 2008.godine i abschiebung kako se kaže njemački protjerivanju nekih naših nazovi dužnosnika, to je zaista zanimljiv podatak. Hvala lijepo.
Na repliku odgovara Goran Beus Richembergh.
Kolega Grubišiću, nismo ni mogli očekivati bolje rezultate od diplomacije koja je servisirala hrvatske potrebe proteklih recimo desetak godina jer ona se zapravo bazirala na kadroviranju koje je završavalo na sudu, neovisno o tome da li se radilo o švercu alkohola, da li se radilo o seksualnim prijestupima ili se radilo naprosto o lopovluku, pa je to valjda zaštitni znak te diplomacije da se slalo ljude koji su bili naprosto u poziciji da jednom nogom bez ikakvog problema zakorače preko strane zakona. njih gospodarski interes RH nisu nikad ni zanimali pa kako ćemo onda tako očekivati od takvih ljudi i bilo kakav rad u interesu RH. Hvala lijepo.
Replika Igor KOlman.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Beus naravno podržavam većinu onoga što ste rekli ali oko jedne stvari se moram s vama ne složiti. Vi ste otprilike utvrdili da je nelogičan stav opozicije da ne podržava racionalizaciju sustava koja se ovim prijedlogom postiže, otprilike ste to rekli. Ja se ne slažem s vama. Meni se čini potpuno logičan stav iz perspektive te opozicije. Ta opozicija je 20 godina gradila sustav koji je izuzetno neracionalan, on je s jedne strane bio i ostao neracionalan zato jer je bio poligon punjenju stranačkim kadrovima, prijateljima, rođacima po babama i stričevima i svog sela, iz svoje ulice, iz svoje mladeži što ono što se danas nama prigovara, dakle to je jedno. A drugo, taj sustav je namjerno bio neracionalan, jer što je sustav neracionalniji to je naravno veća mogućnost da unutar njega bude korupcije i da se svi ovi koji su unutra i izvan njega i oko njega omaste na račun poreznih obveznika. Tako da u tom smislu kolega Beus mislim da niste u pravu i mislim da je logično da oni ne podržavaju ne racionalizaciju sustava.
Odgovor na repliku Goran Beus Richembergh.
U jednome se slažemo, a to kada je logika u pitanju o njoj je jako teško govoriti kada govorimo u kontekstu hrvatske političke scene odnosa pozicije i opozicije. Ja se nadam da će se logika vratiti kući, a između ostaloga i kod nas vrlo skoro. Hvala lijepa.
Slijedi replika kolege Frane Matušića.
Zahvaljujem. Pa moramo priznati da sam očekivao malo jaču argumentaciju u obrani ovog lošeg poteza hrvatske Vlade. Kolega Richembergh u toj argumentaciji vi ste propustili reći da je gospodarska diplomacija već postojala, da su ljudi koji su bili zaduženi za to područje izabrani javnim natječajem i da nisu bili politički obojani i da su isključivo bili birani temeljem stručnih kompetencija. I vi ste tu i takvu gospodarsku diplomaciju koju ste zatekli odnosno ne vi nego oni koji rade u tome ministarstvu koji su zatekli takvu gospodarsku situaciju jednostavno su je raspustili. Ljude su jednostavno raspustili sa tih poslova i ta gospodarska diplomacija je na taj način bila osakaćena. I nakon toga ta vlada Kukuriku koalicije uvodi ured, ured koji očito nije opravdao svoje postojanje. Kao što ste rekli možda je i bio razlog formiranja ureda da bi neki ravnatelj imao neki automobil ili nekakav mobitel itd. da bi imao plaćene određene usluge koje nemaju zastupnici, to vi dobro znate, dakle možda je to bio razlog. Možda u tome trebamo tražiti razloge formiranja toga ureda. A daljnja racionalizacija kao što ste rekli, ja se slažem sa racionalizacijom u svakom slučaju i svatko pametan će podržati racionalizaciju određenih sustava ako on ne donosi benefite, međutim ovdje se ne radi o tome. Ovdje se radi o tome da se doista ljudi uvaljuju u jedno ministarstvo temeljem činjenice da je raspušten jedan ured koji nije opravdao svoje poslove. Kako mislite da će opravdati ti isti ljudi koji nisu opravdali svoje postojanje u tom uredu koji je formiran da bi se danas rasformirao, kako mislite da će opravdati svoj rad u Ministarstvu vanjskih poslova? To je doista vrlo interesantno. Ja mislim da je jasno da je riječ o jednom lošem potezu Vlade Republike Hrvatske koji se evo morao s vaše strane braniti, meni je to razumljivo i jasno ali argumentacija koju ste iznijeli ne stoji.
Na repliku odgovara zastupnik Goran Beus Richembergh.
Kolega Matušiću jako je simpatično kada vi jednu zapravo smiješnu epizodu, jedan smokvin list hrvatske diplomacije proglašavate gospodarskom diplomacijom. Naime, vrlo dobro se sjećamo te situacije kada je Vlada koju je vodio HDZ pritisnuta kritikama da diplomatski sustav ne proizvodi učinke koji se očekuju od hrvatskog gospodarstva preko noći izmislila formu natječaja kako bi se izabrali gospodarski diplomati. Taj natječaj je bio predmet javne sprdnje nažalost. Taj natječaj je zapravo bio smokvin list na nesposobnosti uspostavljanja sustava. Radi se o tome da ne postoji model, vi možete zaposliti 150 ljudi i proglasiti ih gospodarskim diplomatima, ako oni ne znaju što su njihove kompetencije, što je njihov posao, s kime rade i što moraju zapravo raditi, kako se mjeri njihov učinak onda ste đaba krečili.
Slijedi replika kolega Branka Hrga.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega rekli ste da će se ukinuti mjesto direktora tajnice pa neće biti troškova i to je svakako pozitivno što je već bilo ovdje i govoreno. Ja bih čak mogao reći da je bilo jako pozitivno ako bi ovo trebao postati trend da se nakon mnogih donošenja zakona, odluka, uredbi po onom načinu metode pokušaja ide nešto ukidati što nije zaživjelo u praksi pa da se onda počne sagledavati stanje u Hrvatskoj da se ukida možda jedan dobar dio nepotrebnih agencija za koje ni ne znamo koliko ih ima. Ali ono što ne mogu nikako podijelitivaše mišljenje, razmišljanje, vaš stav je da sada to prikazujete kao pozitivno a pred vrlo kratko vrijeme se je to prikazivalo kao nešto što će riješiti mnoge probleme u hrvatskoj državi. Nazdravlje. Istina je ovo možda što govorim. A s druge strane govorite sada kako će Ured za upravljanje državnom imovinom koje je također tako sada posloženo, ustrojen jedna neman u državnoj upravi stvorena koja će upravljati svom imovinom, sve će znati, vjerojatno jako dobro poslovati. Da li se neće dogoditi da za jedno kratko vrijeme u jednoj sabornici dobijemo prijedlog i ukidanje tog ureda i kažemo isto eto smanjiti ćemo troškove jer nećemo imati plaću direktora, tajnice ili možda nekih službenih mobitela ili automobila.
Slijedi replika Josipa Borića.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Pa kolega Beus, ja sam samo htio dodati već kada smo kod tih ukidanja, preporučiti ministru uprave ako smije, ako može da ukine i ovaj centar za investicije, popularno u narodu nazvan uhljeb centar Hrvatske narodne stranke. Jer ova država očito ne može izdržati nalet tih investicija, posebno u energetskom sektoru. Pa kada već kažem ukidamo i ovaj u Ministarstvu vanjskih možda bi bilo dobro i toga. A kada već držite i moralne prodike samo primjer kako vi decentralizirate ovu upravu. Jedan vaš kolega koji je postao u 6 mjesecu načelnik općine ja mislim Gornja Stubica a bio je prije toga direktor uprave u Hrvatskim autocestama je dan prije razrješenja radi sukoba interesa izmislio savjetničko mjesto u Hrvatskim autocestama. Tako da ne bude u sukobu interesa, da ga Hrvatske autoceste plaćaju a da on bude načelnik. Evo čisto radi nekakvih moralnih prodika. A rekao sam vam da su vam moralni balkoni već nakon drugog dana mandata negdje u podrumu. Hvala lijepo.
Na ovu repliku odgovara kolega Goran Beus Richembergh.
Ah, kada se netko pozove na moral, teško je razgovarati ali ja ću se zapravo osvrnuti na ovu vašu priču o uhljeb centrima nadovezujući se na kolegu … [[Govornik se ne razumije.]] Potpisati ću svaku vašu inicijativu za ukidanje svih uhljeb centara uključujući i sve one koje ste vi osnovali, uključujući i onaj kojega ste tako dobrodušno, tako široke ruke poklonili Hrvatskoj seljačkoj stranci potkraj prošloga mandata. Znate dobro o kojemu govorim i koliko je tamo zaposleno kadrova te stranke. Hvala lijepo.
Idući na redu za repliku je kolega Gordan Jandroković.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče Sabora, pa ima dosta stvari koje je kolega Richembergh izgovorio koje zaista nisu točne. Dakle, išao je onom metodom napad je najbolja obrana ili drž'te lopova. Ja ću jednu po jednu točku demantirati. Prvo, 1. mjesec 2008. godine ja tada postajem ministar i nisam mogao nikoga zaposliti jer sam prvi natječaj raspisao u trećoj godini svoga mandata. Dakle, to nema nikakve veze sa onim o čemu vi govorite niti znam da su se takvi ljudi zapošljavali, možda je netko ušao po nekom natječaju otprije, ali to samnom veze nema. Drugo, što se tiče, i vrlo opasna jedna teza da su ti ljudi koji su tada ušli bili protjerani iz Njemačke. Ljudi koji su ulazili a oni koji su protjerani iz Njemačke nisu bili diplomati nego su bili djelatnici službi. Ti koji su protjerani iz Njemačke navodno su protjerani zbog utjecaja na proces vezan uz Perkovića. Dakle, to nisu diplomati, to u nekim drugim sferama pa to tamo onda potražite a to sigurno nije radio nitko tko je bio blizak meni, to je možda radio netko tko je blizak bio onome drugome koji je kreator vanjske politike i tko utječe na izbor obavještajaca. Nadalje, spominjali ste kolega Kolman, spominjali ste 2008. Do 2011. Da je uhljebljeno jako puno ljudi i da je [[Upadica: Ali ne možete replicirati Kolmanu.]] bilo novih zapošljavanja. Dobro, sada moram, neću njemu replicirati nego samo hoću reći. Za vrijeme mog mandata sa 1520 ljudi završili smo na 1280 ljudi. Dakle 18% manje ljudi u sustavu Ministarstva vanjskih poslova i to možete provjeriti. Nisam se s time puno hvalio ali provjerite brojke, imate ih, pogledajte u kadrovsku službu i vidjet ćete što je točno. A kolega Kolman, kad smo kod nepotističkog zapošljavanja ja mislim da bi bilo jako dobro da on o tome ne govori. Samo sam to htio reći.
Gledajte, ja vas ponovo moram upozoriti, kolega Jandrokoviću. Ali ne možete Kolmanu replicirati.
I zadnje, u redu neću, ispričavam se, ali samo to kažem. A što se tiče atašea komercijalnih, to je projekt koji je bio napravljen u suradnji sa svim nadležnim institucijama, to su ljudi izabrani na natječaju. 300 ljudi se javilo, 5 ih je izabrano u dogovoru sa komorom, sa HUP-om, sa hrvatskim izvoznicima i ako sam na nešto ponosan onda je to taj natječaj i to ti ljudi koji su tada izabrani. Ovo što sada svi oni su radili u privatnom sektoru, iz privatnog sektora valjda po prvi puta u Hrvatskoj državi…
Isteklo je vrijeme. Na repliku odgovara kolega Goran Beus Richembergh.
Meni je žao kolega Jandrokoviću što vi ili imate kratko pamćenje ili stvari ne razumijete. Dakle to mogu biti fenomenalni ljudi, tih 5 koje ste vi zaposlili. Oni nisu imali nikakve alate, oni nisu imali sustavni model u kojemu će raditi i to je problem. Vi ste zapravo javnosti predstavili cijelu priču kao rješenje naših problema, a zapravo se to nije dogodilo i doveli ste njih u nezgodnu situaciju. Niti ste im dali ovlasti, niti ste im dali mogućnost da zapravo odrade konkretnu stvar. A što se tiče onoga prvog, vi ste gospodine Jandrokoviću bili ministar od siječnja 2008. Osobe o kojima se ovdje radi su bile na platnom popisu Ministarstva vanjskih poslova, jedan u Generalnom konzulatu naše države u Muenchenu, drugi u ambasadi u Berlinu. Obojica su imali status diplomata i imali su diplomatske putovnice. Vi ne možete pobjeći od odgovornosti da ste vi bili na čelu sustava u kojemu su oni dobivali plaću. E sad to je meni drago da ste vi rekli dakle da su oni ometali suđenje Krunoslavu Pratesu. E sad ja vas pitam, ako su oni bili službeni predstavnici Vlade Republike Hrvatske u inozemstvu u našim diplomatsko-konzularnim misijama koja je to politika Vlade Republike Hrvatske da 2007. i 2008. godine ometa suđenje pred sudom u Muenchenu čovjeku koji je osuđen kao ubojica Stjepana Đurekovića. I to je pitanje na kojega će se nadam se naći uskoro odgovor. Vi ne možete pobjeći od odgovornosti, to je vaša Vlada, vi ste bili šef, ali tko je dovodio tih 180? Možda niste vi, niste stigli, već su dovedeni prije vas, to je radila gospođa Kolinda Grabar i gospodin Žužul prije vas, a i vi ste tada radili u toj kući. Hvala lijepo.
Na povredu Poslovnika upozorava kolega Igor Kolman.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Sabora. Ja vam zahvaljujem, vaša reakcija je bila korektna, pravovremena i apsolutno u redu ali zbog zadržavanja forme ja ću ipak i službeno reći da je povrijeđen članak 235. Poslovnika Hrvatskog sabora. Kolega Jandroković u ovoj situaciji ipak nije imao mogućnost meni replicirati, ali ponavljam reakcija je bila…
Dobro, to smo apsolvirali. Druga povreda Poslovnika, Gordan Jandroković.
Povrijeđen je članak 216. gdje zastupnik odudara od uobičajenog ponašanja u sabornici i zalazi u sferu nečega što bi se moglo tretirati kao državna tajna. Dakle ja ne mogu govoriti o tim stvarima, ja samo mogu načelno reći da Ministarstvo vanjskih poslova u ono vrijeme, vjerojatno tako i sada, ne kadrovira taj dio i nema ovlasti i utjecaje ne izbor ljudi koji dolaze iz službi u diplomatsko-konzularna predstavništva Republike Hrvatske. To je jedna stvar. Dakle nemojte me povezivati s nečim s čime ja nisam imao nikakve veze. To možete pitati tadašnjeg predsjednika Vlade ili tadašnjeg predsjednika države jer je predsjednik države dolazio iz vaših redova. A što se točno događalo sa tom dvojicom koji su protjerani iz Njemačke to isto tako morate pitati predstavnike službi, predstavnike nadležnih tijela u Republici Hrvatskoj koji se bave takvom djelatnošću. Ja ne znam o tome ništa. Dakle potpuno kriva adresa i igrate se sa opasnim stvarima koje vam se mogu vratiti kao bumerang.
Vrijeme. E sad ovako, rekli ste da je povrijeđen članak 216. On glasi: "Sabor na zasjedanje sjednicu saziva predsjednik Sabora. Sabor može zasjedati redovito i izvanredno." Toliko o poznavanju Poslovnika. Ali iskoristili ste kolega Jandrokoviću, iskoristili ste povredu Poslovnika da odgovarate na odgovor na repliku, to je nekorektno, morate priznat. Ja bih vam sad morao izreći opomenu zbog toga i izričem ju. Nastavljamo sa replikama, Davor Božinović.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo netko se poziva na formu, a ja upravo i uporno o sadržaju. Ovdje je bilo rečeno da gospodin Richembergh jesmo li zadovoljni gospodarskom diplomacijom, nismo, slažem se. Malo se činilo, možemo i tako reći. Govorili ste o modelima, jedan model ste očito primijenili prije godinu dana, sad odustajete od njega. Međutim opet tvrdim, ovdje idemo u nešto bez da imamo širu sliku. Vi govorite da je ovo funkcionalni model. Da bi nešto bilo funkcionalni model onda o tome modelu treba nešto znati. Koja je funkcija takvog jednog modela? Ovo je nažalost organizacijski model, dakle ovdje se prvo rješava organizacijsko pitanje. Nije po prvi puta u ovih 20 godina da se prvo nacrtaju neke kućice, a tek onda se razgovara i razmišlja o tome što će se radit. Ponavljam, veoma je kompleksno ovo pitanje. Kakav je odnos sutra sa predstavništvima Hrvatske gospodarske komore, obrtničkih komora? Koja je funkcija tih diplomata? Ja ću vas ispravit i ministrica nije govorila o jačanju gospodarskih diplomata nego o jačanju multifunkcionalnosti diplomata, dakle da se ne bave samo ili isključivo jednim segmentom već da budu sposobni i za neka druga pitanja. O tome sam ja htio i pretpostavljao da ćemo danas razgovarati jer kad bi gospodarska diplomacija, o njoj se zapravo ovdje radi, bila pitanje onda bismo i razgovarali o tome koji su modeli danas na snazi, što je gospodarska diplomacija u odnosu na 19. i 20. stoljeće kad je nastala, kad nije bilo normalne komunikacije između firmi. Danas postoje drugi načini komunikacija, sklapanja poslova itd.
Na repliku odgovara kolega Beus Richembergh.
Kolega Božinović, žao mi je što ste prečuli jednu informaciju koju sam rekao možda onako usput ali važna je. Dakle, Ministarstvo vanjskih i europskih poslova već čini mi se više od 6 mjeseci intenzivno radi na izgradnji modela funkcionalne gospodarske diplomacije i ja sam rekao ovdje eksplicite da je šef toga tima koji na tome radi gospodin Joško Klisović zamjenik ministrice vanjskih i europskih poslova. U proteklih 6 mjeseci obavljeno je toliko sastanaka i konzultacija, upoređeno modela, napravljenih analiza i ide se prema modelu za kojega se zaključuje da ovoga časa Hrvatskoj optimalan i da može dati rezultate. Hvala lijepo.
Sad ćemo čuti repliku kolege Tomislava Klarića.
Poštovani potpredsjedniče, kolege i kolegice zastupnici. Evo kolega Beus je rekao neka mi se kaže koji je to ministar koji će stranačko kadroviranje pretpostaviti stručnosti prilikom zapošljavanja u ovoj Vladi za razliku od prijašnjih vlada. Pa ja ću dat jedan primjer koji mogu osobno svjedočit. To je ministar Vrdoljak i ministarstvo koje vodi HNS. Radi se o tvrtki Koksar gdje su dva doktora znanosti smijenjeni iz Nadzornog odbora i postavljen kadar koji nema veze sa Koksarom niti gradom Bakrom iz Matulja samo zato što je član HNS-a, a smjena se dogovorila na svetoj Muri, a obavljena putem mailova. To je pisao i dnevni tisak, pa onda možemo govoriti što je radila ona Vlada ili ova Vlada, tko kako i na koji način kadrovira. Prije dva mjeseca po hitnom postupku smo donijeli jedan sličan zakon gdje smo ukinuli AUDIO i osnovali DUDI. E pa sad se postavlja pitanje da li je netko postavljen novi u taj DUDI i kamo su otišli ljudi iz AUDIO-a. A da ne govorim, o tome je govorio i gospodin Jandroković u startu da se prije godinu i pol znalo da taj ured neće trebati postojati pa da će bit pripojen Ministarstvu vanjskih poslova. Koliko ljudi je došlo u ovo ministarstvo? Poznato je da su od jednog ministarstva stvorena dva upravo po, tri po stranačkom ključu pa onda treba napraviti jednu matematiku koliko sve to košta i koja je razlika između one i ove Vlade imajući u vidu da je ona Vlada na ovome Saboru donijela zakon gdje su se članovi nadzornog odbora birali javnim natječajem, a da je ovaj Nadzorni odbor kojeg je vaš ministar smijenio bio stručan imenovan od ove iste Vlade u četvrtom mjesecu da bi po stranačkom vašem HNS-ovom ključu smijenjen u 10 mjesecu za to postoji dokumentacija.
Hvala. Na repliku odgovara Goran Beus Richembergh.
… [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]]
Mikrofon uključite. Kolega Beus uključite mikrofon.
Dakle, došli ste nakon lokalnih izbora. Dakle, otprilike u isto vrijeme kad je ovdje bila rasprava o Strategiji raspolaganja državnom imovinom ili nakon toga. U isto vrijeme? Odlično. Dakle, reći da je postojao AUDIO pa se onda osnovao DUDIO, DUDI krajnje je dakle nepoznavanje. Dakle, postojale su i jedno i drugo, ali je došlo do spajanja. Dakle, ide se na sasvim drugi model upravljanja državnom imovinom gdje nije osnovano nikakvo novo tijelo, nego je postojećemu date su nove kompetencije i autoritet. To je dakle prva stvar. Što se pak tiče ovog slučaja u Bakru, ja za njega ne znam, iskreno vam kažem. Ali bih volio da postavite pisano pitanje predsjedniku Vlade i da iz pisanog odgovora svi zastupnici dobiju informacije što se to zapravo dogodilo u tom slučaju konkretnom. Hvala lijepo.
Posljednja replika i Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Beus Richembergh govorili ste o strategiji i ja kad čujem tu riječ strategija i poglavito strateška grana gotovo mi poteku suze. U tom smislu ste govorili o jednoj strateškoj grani koja je predmet vašeg užeg interesa. To je turizam. I ja želim i ovdje reći da i ta strateška grana govori o odnosu, o odnosu ove Vlade prema selu. Prije kratkog vremena smo raspravljali ovdje o Strategiji turizma do 2020. Jel' tako? Do 2020. i mi smo upozoravali da ruralni turizam gotovo je zanemaren, gotovo ne postoji. To nije doprinos ravnomjernom razvoju naše Domovine i nikako onim vrijednostima koje su važne. Posebno me boli strateška grana o kojoj se govori. To je poljoprivreda. To je koja ima potencijal za prehraniti gotovo 25 milijuna ljudi a danas je pred slomom. To nije nikakva strategija i bojim se da će ta strategija sva završiti u tom smislu da će se taj turizam svoditi baš na ono što sam ja govorio i tada, da će se ljudi jednog dana voditi u turizam u seoska područja, pokazivati gdje su ljudi nekada držali i uzgajali krave. Hvala lijepo.
I na ovu posljednju repliku odgovara Goran Beus Richembergh.
Poštovani kolega Milinkoviću, ja strašno cijenim vašu potrebu da kažete ono što vam je palo na pamet bez obzira da li ima povoda ili ima forme. Činjenica da ja uopće ni jednom riječju nisam spomenuo Strategiju turizma, ponajmanje poljoprivredu samo ide dakle u prilog tezi da vi govorite kad vam dođe a nije važno jel' relevantno a da ne govorim nešto drugo. A šta da vam kažem? U pravu ste generalno, ali znate pukovnički niste. Hvala.
Nastavljamo raspravu po klubovima. U ime kluba HDSSB-a govorit će poštovani Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Eto okončan je lex Perković na portalima. Imamo do 1. siječnja 2014. se mora promijeniti taj zakon koji je donesen dva dana, tri dana prije ulaska u EU. Ali nije to riječ, nije danas riječ o tome, iako smo dosta žuči prolili ovdje za govornicom i danas napravili i stanku i potrošili vrijeme o toj stvari. HDSSB nije sudjelovao u kreiranju silnih državnih agencija, ureda, zavoda, povjerenstava, centara pa i onog Centra za investicije protiv kojega je glasovao kada je gospodin Čačić bio prvi potpredsjednik Vlade, da se zna da je prvi, dakle nije sudjelovao u tome i zaista ne znamo što bismo zapravo i kako bismo glasovali za ovo. Ali ćemo glasovati protiv ili suzdržano. Upravo iz ovoga razloga jer ovdje u ovoj stvari i kreiranju agencija, ureda, zavoda, povjerenstava su sudjelovali i HDZ i SDP gotovo podjednako. Pročitat ću vam samo broj zaposlenika u Ministarstvu vanjskih poslova nekih država koje otprilike imaju nekakve sličnosti sa Hrvatskom. Evo Slovačka ima preko 5 milijuna stanovnika, milijun više skoro od Hrvatske i ima 1050 zaposlenika u Ministarstvu vanjskih poslova. Hrvatska ima kako reče Jandroković oko 1300 sada jel' plus ovih 40 pa će 1340. Kada se pripoji Državni ured za trgovinu ajde da kažem. Možda biće se promijeniti i ime ministarstva pa će se zvati Ministarstvo vanjskih poslova, vanjske trgovine i europskih poslova. Ne znam. Kao što je postojao i Fakultet ekonomski i Fakultet vanjske trgovine nekada prije davno kad sam ja studirao medicinu. Bosna i Hercegovina ima 560 zaposlenika u Ministarstvu vanjskih poslova. Zemlja otprilike nešto malo manja od Hrvatske u kopnenom djelu kad govorim a broj stanovnika još s obzirom na naš natalitet bit će ubrzo isti. Slovenija 600 zaposlenika u Ministarstvu vanjskih poslova. Jel trebam još nabrajati? Dansku, Norvešku? Kada bismo mogli odlučiti ili odlučivali, kada bismo bili u vlasti u svakom slučaju bi sreli i broj ovih agencija i državnih ureda i povjerenstava i zavoda i što sve ne, što se sve nakrcalo na državne jasle i o vrat ovome narodu na najmanju moguću mjeru, a također i u tim agencijama i broj zaposlenika. Jer se zaista iz ovog materijala vidi preklapanje ovlasti nadležnosti državnih ureda, Ministarstva vanjskih poslova, Hrvatske gospodarske komore u čijem sam predstavništvu u Bruxellesu imao čast biti jer se nalazi na odličnom mjestu, krasna rezidencijalna vila HGK-a mislim da je bio sa mnom je li Božinović bio sa mnom tada na jednom sastanku HGK gdje smo imali nekakvo predavanje i bio sam iznenađen da Hrvatska država, ugodno iznenađen, raspolaže i HGK takvom vilom na takvom mjestu u Bruxellesu. Za ovaj Državni ured za trgovinsku politiku gotovo da nisam ni znao do danas. Zbog toga sam i pitao za rezultate i uspjehe toga državnog ureda. Što je on to učinio? Zašto i u ovom materijalu se ne kaže, evo postojao je sad ga pripajamo Ministarstvu vanjskih poslova da bi bolje djelovao u smislu gospodarske diplomacije. Ajde, u tom smjeru da se ide. Ali, dosada je učinio to, to, to i to pa je to korisno za Ministarstvo vanjskih poslova da mu se priključi Državni ured za trgovinsku politiku o kojem ja zapravo puno nisam ni čuo dosada iako sam evo konstantno već 6, 7 godina i u politici i u Saboru itd. I koji je formiran odlukom Kukuriku koalicije po dolasku na vlast i zaposlio tih 40 ljudi kako kaže Bauk nisu oni novo uposleni nego su preraspodijeljeni iz drugih ministarstava, ureda ili ne znam ni ja čega sve ne. Što će nam raditi onda HGK i svi ostali? Bio sam u Bruxellesu promatrač godinu i dva, tri mjeseca. U Odboru za poljoprivredu prišao mi je potpredsjednik odbora jedan Nijemac nije bitno ime, mogu vam i reći, koji je pitao možete li vi u Hrvatskoj nama u Njemačku, mome partneru u Njemačkoj isporučiti 100 tona pšenične krupice ili griza tjedno u Njemačku? Nisam ja bio gospodarski diplomat kako se to kaže ili što, nisam vodio gospodarsku diplomaciju. To je 5 tisuća i 200 tona godišnje, to je 520 vagona griza u Njemačku. Pa treba li za to silna diplomacija i osnivanje državnog ureda i ne znam ni ja što? Treba komunicirati s ljudima, treba biti otvoren a ne naš ugled srozavati sa ovakvim stvarima kao što je Perković. I sad Vuljanića gledaju poprijeko u Europskom parlamentu, ah vi ste oni koji ne poštujete zakone, europske zakone. Tako je rekao Vuljanić na Odboru za europske integracije da ima sasvim drugačiji odnos sada negoli prije pola godine ili kad smo tek ušli u EU. I još bih nešto dodao, vidite kako se to polako da ne kažem puzajuće, neprimjetno događa, Ministarstvo gospodarstva tko to vodi? Gospodin Vrdoljak. Ministarstvo vanjskih poslova, dakle HNS, gospođa Vesna Pusić. Ne bi li Ministarstvo gospodarstva i vanjske trgovine bilo u istim rukama, objedinjeno, ali ne u rukama jednog čovjeka nego jedne stranke. Dakle, Ministarstvu vanjskih poslova priključuje se Ured za trgovinska pitanja, vanjskotrgovinska, Ministarstvo gospodarstva. Dakle, potrebna je nekakvo očito da kažem okupljanje. Kamo sreće pa da i to bude tako kako sam ja otprilike nekako to skontao dva i dva ili jedan i jedan pa da to bude na korist Hrvatskoj. Ja bi bio zadovoljan. Pa neka uzmu sebi u ruke pa neka nešto naprave. Uredu. Ali s obzirom na iskustva i s obzirom da nema rezultata niti ima kako netko kaže ovdje, da je opravdano postojanje takvog ureda za trgovinsku politiku, bojim se da to neće biti tako. Jasno da vladajući imaju pravo evo i po hitnom postupku sve izmiješati u djelokrugu ministarstava i drugih središnjih tijela državne uprave. I baš me zanima zbog čega danas prvu točku dnevnog reda osim one Jandrokovićeve intervencije u "Lex Perković" dakle uz stanku, imamo upravo ovaj zakon. a na 82.mjestu po dnevnom redu zakonski prijedlog kojega je na osnovu više od 50% potpisa ili trećine saborskih zastupnika predložio HDSSB o jednom od problema koji se događa i koji je aktualan i još uvije je aktualan poput štrajka liječnika, dakle stanje praktički se radi o stanju o međunacionalnim odnosima u Vukovaru, upravo o noćnom skoku kako bi rekao jedan bivši konjićev skok ili noćno skok ministarstva sa promjenom tabla u Vukovaru. To je na 82.mjestu. Ovo je po hitnom postupku. ma nemojte mi reći, toliko hitno. Da li je to toliko hitno da je zauzelo prvu poziciju u dnevnom redu ovog Sabora po hitnom postupu, oba, sva pet čitanja koliko već ima ne znam ni ja i hitni postupak. Kakvi smo mi to građani prije svega, pa ljudi, pa saborski zastupnici da baš nimalo ne možemo poslušati drugoga, skupiti kako netko kaže glave iako taj izraz ne volim i malo razmisliti što je to za ovu državu i za ove ljude i za građane za ovaj narod ogorčen po svim pitanjima, počevši od Vukovara i vukovarskih tabli počevši od zdravstva i štrajka liječnika i medicinskih sestara, počevši od poljoprivrednika koji će nas tužiti sudu u Strasbourgu, pa svih tih nezadovoljnika, evo mi na prvo mjesto po hitnom postupku tražimo da se Državni ured za trgovinu premjesti u Ministarstvo vanjskih poslova. To nam je najvažnija stvar u ovom saborskom zasjedanju. Jeli to moguće ili smo mi da me ne bi opomenuo gospodin Stazić, da ne kažem nešto drugo? I onda ovdje u toj raspravi spominjemo Centar banku 50 milijuna država tamo dala, spominjemo kako se novci okreću iz državnih firmi Plinacro-a, Janaf-a, čini mi se i Holdinga, Đuro Đaković, HEP-a, HBOR-a preko Centar banke, svašta se u ovoj raspravi danas izreklo i ne bismo ni očekivali prema naslovu ovoga zakonskog prijedloga da ćemo ovoliko tema danas otvoriti, a otvorilo se i otvorit će još i više na svakoj točki. I dobro je da se otvore jer ono što se događa u državi nije ni slika ni prilika onom izvješću i govoru od jučer. Neću spominjati imena ni stranke, ne zanima me. Zbog toga još jednom naglašavam, neću trošiti ni vrijeme, ono što sam rekao rekao sam i rekao sam da HDSSB nije sudjelovao u formiranju niti jedne agencije niti jednog državnog ureda, niti jednog povjerenstva, ni zavoda, ni centra, pogotovo onoga za investicije o kojemu smo imali žestoku raspravu kada je ovdje bila rasprava o tom Centru za investicije i nabavci automobila sa grijanim sjedalima, dva komada za taj Centar za investicije, kako se ne bi prehladio netko ili ne znam ni ja dobio neku bolest da prostite jel. Dakle HDSSB sudjeluje u raspravi ali o ovom premještanju, izmještanju nema zaista potrebe da bude za, može biti suzdržan kako god hoće od kolega ili protiv. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Sada prelazimo na replike. Prvi na redu je kolega Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem. Kolega Grubišić pa replicirat ću prvo ono što ste u uvodu rekli da je postignut dogovor između Hrvatske i Europske komisije u Bruxellesu i da vjerojatno neće biti sankcija. Pa ću samo dopuniti da je Reuters objavio da je Hrvatska popustila pod pritiscima iz EU premda smo jučer ovdje premijera koji je rekao da će još gorljivije zastupati taj interes i da će još snažnije braniti interes, kako je on rekao interes Hrvatska po ovom zakonu. Ono što je sigurno ugled koji smo izgubili teško ćemo ga ponovno steći, to je sasvim sigurno. Govorili ste o hitnosti ovog zakona. zar nije bilo hitnije staviti upravo taj zakon na dnevni red na početku ove sjednice i izmijeniti ga i jednostavno spasiti ono što se dalo spasiti od preostalog ugleda, a ne dalje doživljavati poniženja u Europskoj komisiji. Točno ste rekli vezano za Centar banku, ali zaboravlja se Credo banka, zaboravlja se još jedna banka koja je otišla u stečaj. Pa to isto ide na teret poreznih obveznika taj novac. Dakle nije samo Centar banka ovdje u pitanju tu su i neke druge banke kao što je Credo banka, kriminal koji se vjerojatno događao ali to neka ispita USKOK.
Odgovor na repliku kolega Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Kolega Matušić, vi ste rekli spomenuli ste Centar banku pa Credo banku, a zaboravili ste možda i Županjsku banku, a i Dubrovačku banku i Riječku banku, ima tih banaka dosta. A kao drugo, vidite ti naši dužnosnici koji tako rekao bih možda imaju disleksiju, je li, po pitanju lex ovoga, lex onoga, neki su završili u Remetincu a neki bi mogli i u nekim drugim prigradskim naseljima ovoga našega glavnog grada, naše metropole. Neću govoriti u kojem.
Iduća replika poštovani Davor Božinović.
Pa hvala lijepa. Gospodine Grubišiću vi ste ovdje iznosili brojne podatke uključujući i broj zaposlenih po Ministarstvima vanjskih poslova. Ja bih rekao nije poanta u broju pa čak i ovdje, poanta je u funkciji. Mi smo ovdje čuli od nekih zastupnika, ne doduše od predlagača da se radi o jednom funkcionalnom modelu o kojem ne znamo ništa, nismo ništa novo o tom modelu danas saznali. I to je ono na što ukazujemo otpočetka. Dakle, tu je nama kao argument dato da je održan cijeli niz sastanaka oko toga da postoji čovjek na razini zamjenika ministra koji vodi to i to je to. Dakle, mi o modelu ne znamo ništa. Ono što pokušavamo ovdje reći predlagaču moramo znati tko će što raditi da bismo onda mogli dati neku ocjenu. Dakle, to je funkcionalni model, ovo je čisti organizacijski model, ovo nema veze sa funkcijom. Spomenuli smo razne komore, nismo spomenuli turističke zajednice koje također imaju predstavništva izvan zemlje. Dakle što mi znamo o tome kako će ta gospodarska diplomacija djelovati sa svim tim predstavništvima, koji su njezini prioriteti, koje će biti njezine zadaće. Dakle, ovdje se radi o potpuno obrnutom redoslijedu. Prvo se postavi struktura, radna mjesta a onda ćemo eventualno razmišljati o tome što bismo trebali raditi.
Na repliku odgovara poštovani Boro Grubišić.
Kolega Božinoviću, vaš kolega iz kluba koji je govorio u ime Kluba HDZ-a gospodin Jandroković je rekao da je siže ili supstrat svega ovoga što se govori i o ovome zakonu iznesen u Riječkom novom listu u svibnju ove godine. I točno je rekao sve što je tamo pisalo i sve se to danas tako i odigralo i odigrava. Dakle, cijeli scenarij je bio osmišljen. A što se tiče Hrvatske turističke zajednice, Hrvatske gospodarske komore i svih ostalih gospođi ministrici sam postavio, vanjskih poslova i europskih tada integracija sam postavio još pitanje, dakle, zašto Republika Hrvatska u inozemstvu ili ne kupi ili ne izgradi na greenfield investiciji zgradu u kojoj će biti sva hrvatska predstavništva, veleposlanstvo i sve ostale institucije koje Hrvatska država ima u Bruxellesu. Što bi se isplatilo. Jer sami znate, bili ste u diplomaciji koliko plaćamo, koliko plaćamo za sve ove institucije predstavništva u inozemstvu. Da bi od tih novaca mogli imati i dvije rate mjesečne za otplatu nekakvog kredita za kupovinu naše hrvatske kuće, hrvatskoga doma, zgrade u Bruxellesu. To smo ja i vi razgovarali stotinu puta u Bruxellesu. Je li tako?
Slijedi replika poštovane Đurđice Sumrak.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Grubišić, pa evo govorili ste i o zapošljavanju i o novim radnim mjestima koja su … [[Govornik se ne razumije.]] međutim, evo u čemu je problem. I o tome da vas je u Europskoj uniji netko zamolio kako kupiti ne znam koliko tona griza. A zamislite da vas je te godine 2012. netko rekao kako uvesti žive svinje, vi biste rekli, O.K. može, imamo dozvolu jer ta dozvola je vidite nakon 8 godina, moram reći monitoringa ali i mukotrpnog rada i zalaganja ne samo veterinarske struke nego i uzgajivača da se ne cijepi svinjska kuga nego da se prati stanje bolesti. I taman kada smo dobili to ministar i njegovi suradnici smijenili su smijenili sve što se smijeniti moglo i dalo do najniže razine a što je sudjelovalo u pregovorima i u poglavlju 11. i 12., sve, apsolutno i doveo visokostručne ljude koji blage veze nisu imali o čemu se tu radi pa su tvrdili da evo otišli su u Bruxelles i dobili dozvolu za uvoz mesa. Međutim nešto su zaboravili, zaboravili su da su još dvije godine bili dužni, odnosno trebali su raditi monitoring nad aujeckim, to je lažna bjesnoća. I evo nama za dva mjeseca zabrana. Svinjogojstvo je na koljenima, taman kada mu je osvanulo a sve stručnjaci prezaposleni u Ministarstvu poljoprivrede, eto uništili ih do kraja. I što radi onda Vlada? Kupi ministru Jakovini i tim stručnjacima smatrt phone, misle oni zaista pamet je prelazna.
Odgovor na repliku, Boro Grubišić.
Kolegice Sumrak, vidite i za vrijeme Vlada HDZ-a postojali su uvoznici mesa koji su dobivali poticaje za uvoz mesa. Znam osobno kada je jedan od naših velikih gospodarskih poduzetnika poljoprivrednih uvezao iz Bugarske vlakove, ne radi se o tonama, to su vlakovi svinjskog mesa, svinjskih polovica koje su bile zamrznute u Bugarskoj više od godinu dana. Europska unija propisuje 6 mjeseci, ali s obzirom da smo mi bili u pretpristupu onda smo mogli jesti i svinjetinu koja je stara 40 godina jer je vaš ministar rekao da je ona potpuno zdravstveno ispravna. Kakav je okus? Ma to, koga to briga uopće. To je okus repe, to sami znate kada kupite negdje u, repa je još dobra za ono što kako to izgleda. E sada, postavili smo pitanje u pisanom obliku, ovdje nema ministra poljoprivrede, koji su uvoznici u Republici Hrvatskoj dobili pravo na bezcarinski uvoz svinjskog mesa u Republiku Hrvatsku? Jer su mi se žalili neki drugi da ne mogu dobiti uvoznicu a neki su dobili. To su četiri ili pet firmi. Znate koji je odgovor bio? To je državna tajna. Sadašnjeg ministra Upadica se ne razumije./ … Ne, pitao sam Linića jer se radi o bescarinskom uvozu, zašto je dao bescarinski uvesti svinjetinu. Njega sam pitao i odgovor je to je državna tajnika po članku nekom, ne znam ja kojem članku, šta ja znam koji članak je, pitaj Boga.
Slijedi replika Branka Vukšića.
Uvaženi ministre Bauk, evo morate se i s poljoprivredom počet bavit. Gospodine Grubišiću, govorili ste o mnogim agencijama, državnim uredima, direkcijama, povjerenstvima, zavodima, međutim tu ste vi u velikoj zabludi a to da ste vi u velikoj zabludi jučer vam je rekao, znajući što ćete vi danas raspravljati, premijer koji je rekao oni koji misle da će racionalizacijom ovih javnih službi da ćemo nešto postići su u krivu. Nikad nitko nije rekao koliko ima tih agencija, ureda, direkcija, povjerenstava, zavoda, koliko ljudi tamo radi, koliko nas ti zavodi koštaju i zapravo što oni rade, koju korist oni nama donose. Ima agencija za sigurnost željezničkog prometa pa kad su zvali tu agenciju pa su rekli čini nam se da ovaj vlak nije u redu, onda su rekli nemojte nas zvati, zovite željeznice, mi nismo ekipirani. Svjedočanstvo postoji zabilježeno na traci. Onda ima Agencija za regulaciju tržišta željezničkih usluga. Oni su primili sedam predmeta, žalbi, riješili su dvije, za pet nisu nadležni. Bogu kradu dane, troše državni novac. Kad su oni osnovani, svaka stranka je osnovala svoje, zaposlila svoje ljude i hoćemo li konačno dobiti Vladu, ministra koji će reći ajmo napraviti inventuru da vidimo što ti ljudi rade. Kažu godinama nisu ekipirani, primaju plaću, imaju automobile, imaju tajnice, ništa ne rade. Pazite sedam žalbi, za pet nisu nadležni, dvije žalbe godišnje. To je njihov posao. Pa to …, to je plaća najveća na svijetu, nema veće plaće od te. O tome ne želimo razgovarati.
Odgovor na repliku, kolega Boro Grubišić.
Kolega, vi ste naveli točno dvije agencije, a u vezi željeznica, a to je trebao Novak reći jer on je… … [[Upadica se ne razumije.]] Dakle Agencija za sigurnost željezničkog prometa bi trebala znati da onaj retardant retardirani koji je doveo nažalost do onih posljedica u Solinama do kojih je doveo i za kažem mi je žao što je do toga došlo, je postupio tako kako je postupio, da smo uvezli nekakav, uvezli, hvala Bogu nismo ga proizveli iako imamo svjetlost … i tvornica kemijskih koliko hoćete u Hrvatskoj koje se bave tim kemikalijama. Dakle to je jedna od posljedica. A druga je posljedica da ona druga Agencija za regulaciju željezničkog prometa ili tako nekako, ona se bavi time da vi u Hrvatskoj nemate veze, ako hoćete ići raditi na Urinje u rafineriju u Rijeku ili ne znam gdje, onda kad dođete vlakom iz Slavonskog Broda u 10 sati ili u 9 sati navečer, nemate vlaka do ujutro, dakle nema veze. Ona se bavi kidanjem željezničkih veza u Republici Hrvatskoj kako bi cestovni prijevoznici i cestovni lobiji zaradili na tome. Eto to je njihova uloga, žalosna uloga, šta drugo da kažem.
Zastupnik Ivan Šuker iznosi iduću repliku.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Grubišić, kad bi se oni koji predlažu zakone u ovom Visokom domu držali samo Poslovnika, onda vjerojatno ne bi bilo ovako žučnih rasprava jer vjerojatno da se drže Poslovnika onda bi nam morali dati obrazloženje zašto ukidaju ovaj ured jer kad nešto ukidate, stvarate nešto novo, onda morate konstatirat da ste pogriješili, da to ne daje rezultate i da predlažete neko novo rješenje koje bi trebalo dat rezultate. Onda ne bi ova rasprava otišla ne znam ni ja kud je sve stigla, neki drže lekcije koji imaju najmanje razloga da drže lekcije u ovom visokom saboru o mnogim stvarima, međutim vrlo je interesantno da su neki zastupnici informirani daleko bolje nego što su informirani ministri Vlade u kojoj su sjedili, puno više stvari znaju pa to onda isto upućuje na neke stvari. No ova vijest koja je došla iz Bruxellesa je praktički pandan ovom o čemu mi govorimo. Netko će morat, koji nas je jučer tu uvjeravao da je sve divno i krasno, morat će nam reći da je pogriješio i da je Hrvatska zbog toga pretrpila štetu. Ali ponavljam, ključna stvar je da oni koji predlažu zakon i koji nešto nude u ovom domu ustvari uopće dobiju pravo da govore u ovoj kući, da se drže poslovnika koji su oni donijeli. Jer vi kad pogledate ove prijedloge zakona onda onaj uvodni dio, vi uopće nemate ocjene postojećeg stanja jer da imat ocjenu postojećeg stanja onda bi znali zašto netko predlaže da se ukida ured i da se to stavi u Ministarstvo. S obzirom da nemate ocjene postojećeg stanja, s obzirom da nemate uopće procjene što će se dogoditi sa ovim novim ustrojem, pitanje je da li ćemo za pola godine ili godinu dana konstatirati da je i ovo promašilo. Međutim, ključna stvar je u tome da je koncept ove Vlade na početku bio da će generator i nosioc gospodarskog oporavka biti javna poduzeća, a ne nekakve investicije ili gospodarska diplomacija. A o tome što bi gospodarska diplomacija trebala raditi neka sva gospoda u ovoj Vladi koja komunicira sa stranim veleposlanicima pogleda kako oni to rade pa će im onda biti jasno, ne trebaju izmišljat toplu vodu. Hvala.
Odgovor na repliku, Boro Grubišić.
Kolega Šuker, ima ljudi koji nikada neće priznat svoju grešku. Ljudski je griješiti, a ljudski i kršćanski oprostiti. S obzirom da u ovom što sam rekao, a mislim da ste dobro čuli što sam rekao, ima jedan element koji se ne poštuje i koji nije priznat od strane predsjednika Vlade, onda je razumljivo da nikad se greška neće ni priznati. Shvaćate me, jel, ljudi su takvi, pogotovo neki iz onih donjih krajeva koji se zove glavica donja ili ne znam ni ja što. E sada, dakle ovaj državni ured se ne ukida, vi ste to krivo shvatili, on se pripaja, postaje posvojče Ministarstva vanjskih poslova. Kako bih rekao, to bi bio najbolji naziv posvojče Ministarstva vanjskih poslova. Pa onda imamo Ministarstvo gospodarstva domaćega, a ovamo imamo u Ministarstvu vanjskih poslova i vanjsku trgovinu i sve je pod našim šapama, mislim ne našim nego govorim pod navodnike.
Slijedi replika kolege Đure Popijača.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Grubišić, vi ste otvorili zaista evo i u odgovorima na repliku to potvrđujete dakle što je zapravo bila uloga i smisao Državnog ureda za trgovinsku politiku. Reći ću vam a to je i posredno ili neposredno potvrdio ministar Bauk kada je rekao da je 30-tak ljudi prešlo iz Ministarstva gospodarstva u taj ured. Dakle, taj ured je u Ministarstvu gospodarstva bio nekad na razini odjela unutar Uprave za trgovinu i bavili su se administrativnim poslovima, odnosa sa WTO-om, sa Europskom komisijom, sa bilateralnim odnosima i uređivanjima sa pojedinim zemljama, sa CEFTA-om itd. To nikakve veze zaista nije imalo sa gospodarskom diplomacijom. Sve to se nastavilo samo pod velikim uredom, šefom, tajnica, sve što je kada je formiran novi ured, Državni ured pod predsjednikom Vlade kojega sad više nema tu, otišao je u Bruxelles i sad više nema potrebe za taj ured. I sad ne znaju šta će s tim, nego ga to, sad sele u vanjske poslove. A tu vidimo veliko nepoznavanje većine zastupnika sa ove strane koji govore da je to novi model gospodarske diplomacije znajući da su ti ljudi, naravno oni znaju taj posao, svoj posao administracije što su radili i završili su pregovore u Odjelu za trgovinsku politiku Ministarstva gospodarstva. Oni nikakve veze nemaju sa gospodarskom diplomacijom. To je sve floskula, to su bedastoće i gluposti. Mi od toga ćemo dobiti samo jednu mješavinu ničega. Pitanje je tko će administrativno u budućnosti uopće raditi te poslove koji su se godinama obavljali u Ministarstvu gospodarstva u Upravi za trgovinu jer je to tamo i mjesto. I ovo što kolega Božinović opravdano i otvara pitanje ljudi vi miješate stvari. To nikakve veze, ovi ljudi, ovaj ured ovako kako je radio i kako je i sada definiran sa zaista gospodarskom diplomacijom nema apsolutno nikakve veze.
Odgovor na repliku Boro Grubišić.
Čujte gospodine Popijač, valjda će ići neki tečaj pa će imati veze sa gospodarskom diplomacijom a vaše iskustvo u tim stvarima o kojima ste govorili zaista cijenim.
Posljednja replika zastupnik Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa evo kako god ova rasprava otišla u širinu ja držim da je dobro da ministar uprave čuje malo i o poljoprivredi i o stanju u poljoprivredi ali na žalost o katastrofalnom stanju u poljoprivredi, pa evo i ovaj razgovor vaš kolega Grubišić sa kolegom iz Odbora za poljoprivredu govori o tom stanju, o odnosu prema poljoprivredi i o neodgovornosti. Jer ovaj odnos je neodgovoran, aljkav i površan, a da ne koristim druge riječi. Naime, prisjetimo se samo onoga, one odbijenice od Europske komisije za Agenciju za plaćanje. Gotovo smo se provukli kroz iglene uši u prosincu prošle godine. I sad govoriti u tim okolnostima imate 380 milijuna eura za strukturne potpore, 330 milijuna za ruralni razvoj. To je prosto suvišno. Zašto? Komora je završila poljoprivredna kako je završila, ostale službe nisu formirane, nisu oformljene kako trebaju da preuzmu i naravno pitanje se postavlja kolika je spremnost za iskorištenje tih fondova, kolika je spremnost. Ali zato je tu ministar vrlo glasan, jasan. Nikada više nije potpora isplaćena, pa vidimo koliko jest i tražiti krivca. Uvijek su krivi ovi jadni seljaci koji se muče, koji mukotrpno rade. I to je jedan odnos neodgovornosti i uistinu odnosa prema selu koji je diskriminirajući i vodi ka uništenju hrvatskog sela. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku Boro Grubišić.
Hvala lijepo kolega Milinković. Nisam ni očekivao drugačiju repliku nego u vezi poljoprivrede. Naime, točno je to da je poljoprivreda otišla tamo kako je, u komi je kako kaže jedan moj kolega. Sa 900 milijuna litara mlijeka sad smo jedva na 5 stotina i nemamo ni za domaće svoje potrebe nego ga uvozimo i mlijeko uvozimo. Ali ono što skidam kapu ministru poljoprivrede koji slabo i komunicira sa našim seljacima je to da je bar eto pomogao zapošljavanje u Brodsko-posavskoj županiji pa je odveo par činovnika, dužnosnika, službenika iz Broda tu da se zaposle u Zagreb. Eto to je sva njegova, njegov doprinos razvoju poljoprivrede u Republici Hrvatskoj. Hvala lijepo.
Za riječ se sada javio ministar uprave gospodin Arsen Bauk.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče i hvala zastupniku Milinkoviću što vodi računa o širini djelokruga kojim se bavi članovi Vlade Republike Hrvatske i naravno što se tiče poljoprivrede i svih drugih. Inače, djelokrug Ministarstva uprave je dosta širok od službeničkih odnosa i informatike do matičnih ureda, prava nacionalnih manjina. Sad smo dobili i životna partnerstva. Prema tome, vrlo široko područje. Onda ga se može malo proširiti na poljoprivredu i na još druge segmente. Spominjali ste i željezničke usluge. Možemo i o tome. Ali nema gospodina Vukšića, zbog njega sam se javio. Dakle, da ne ostane neizrečeno. Osim ministarstava i središnjih tijela državne uprave državnih upravnih organizacija, te ureda državne uprave u županijama postoji još 185 pravnih subjekata ono što se kaže agencija i ostaloga. Tako da evo sad taj broj mogu da ne ostane ne izgovoreno. Ja ih neću svih 185 pročitati, mada bi to samo potvrdilo ovu širinu o kojem govorimo. Od toga ih je pet direktno pod dakle kontrolom Hrvatskog sabora. To su Agencije za elektroničke medije, Agencija za zaštitu osobnih podataka, Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja, Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti i Hrvatska izvještajna novinska agencija HINA. Dvije institucije su u nadležnosti Ministarstva branitelja od kojih ni jedna se ne zove agencija. Pet institucija je u nadležnosti Ministarstva financija od kojih su četiri agencije uključujući i Financijsku agenciju koja nije baš agencija u ovom punom smislu riječi i Fond za naknadu oduzete imovine. U nadležnosti Ministarstva gospodarstva ih je 11 od čega su 4 agencije, 7 agencija. Ima instituta zavoda itd. U nadležnosti Ministarstva graditeljstva su dvije agencije, u nadležnosti Ministarstva kulture je 50 institucija. Najviše se radi o muzejima i nekoliko državnih arhiva. Po ovome što vidim nijedna se ne zove institucija agencije. U nadležnosti Ministarstva poduzetništva i obrta je jedna agencija Hrvatska agencija za malo gospodarstvo i investicije. U nadležnosti Ministarstva poljoprivrede je 8 institucija od kojih se 4 zovu agencije. U nadležnosti Ministarstva pomorstva, prometa i infrastrukture je 19 institucija od čega 7 su agencije, a ima i 10 lučkih uprava. U nadležnosti Ministarstva pravosuđa je jedna institucija. U nadležnosti Ministarstva rada i mirovinskog sustava je 5 institucija od čega su najpoznatije Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje i Hrvatski zavod za zapošljavanje te Središnji registar osiguranika. U nadležnosti Ministarstva regionalnog razvoja i fondova EU su 3 institucije. U nadležnosti Ministarstva uprave je 1 institucija, bilo ih je 2 pa smo prepolovili, moram se malo pohvaliti. U nadležnosti Ministarstva unutarnjih poslova su 2 institucije. U nadležnosti Ministarstva zdravlja je 9 institucija od čega su najviše dakle Zavodi za hitnu medicinu i javno zdravstvo, telemedicinu, toksikologiju, antidoping itd. U nadležnosti Ministarstva zaštite okoliša i prirode je 22 institucije od čega ih je 19 javnih ustanova, nacionalnih parkova i parkova prirode. U nadležnosti Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta je 39 institucija, najviše instituta skoro svi i 4 institucije koje imaju naziv agencija. Pa sada kad budemo dalje govorili o broju agencija evo vam točni podaci, detaljni i možemo još dodati i broj zaposlenih i sve to skupa. A ono što sam jednom ponovio, dakle u svim uredima, ministarstvima, državnim upravnim organizacijama ako izuzmemo Vojsku, Policiju, Poreznu i Carinu kao posebne službe radi manje službenika nego što je zaposlenih u dvije najveće zagrebačke bolnice. U Državnom uredu za trgovinsku politiku dakle radi trenutno 29 službenika od kojih su vrlo velika većina bili zaposleni prije dolaska ove koalicije na vlast, a kao što sam rekao temeljem plana prijema troje ih je putem javnog natječaja zaposleno u državnu službu. Oni će prijeći iz jedne institucije u drugu kao što su kad se formirao ured prešli iz Ministarstva gospodarstva u državni ured. Zahvaljujem.
Ministar Bauk nas je upoznao sa strukturom ovih institucija. Bit će zanimljivo čuti replike na ove podatke. Prvu će iznijeti Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa ja sam zahvalan gospodinu ministru što cijeni moje napore i zalaganje za poljoprivredu i selo i ja drugačije ne znam, to je moj život, ja svjedočim godinama životu tih naših poljoprivrednika, naporima za unapređenje proizvodnje i uistinu je tu prije dosadašnje Vlade su postignuti značajni rezultati i u povećanju proizvodnje mlijeka i mesa i svih ostalih. Međutim, nažalost sada svjedočimo da to evo i statistički najnoviji podaci govore da je to sve u opadanju itd. Ali isto tako dobro je informirati ministra uskoro je i proračun za sljedeću 2014. godinu pa evo na znanje da nakon ovoga što ste skresali toliko u poljoprivredi, moram takvu riječ upotrijebiti, da još nije od toga isplaćeno gotovo 30 i nešto posto, da imate to u vidu, ali možda još bolje da se ne bi sve na ovo svelo da se radi o potporama i kuknjavom za potporama nego da šapnete gospodinu ministru da shvati da čuje našeg seljaka, da ga razumije, da ovaj mliječni paket koji je donesen isto tako nekoliko dana prije ulaska u europsku obitelj da treba takve stvari koje su bitne za funkcioniranje proizvodnje mlijeka da donese prije. Jer on našega seljaka ne čuje, naravno ne ni mene pa vi mu bliže sjedite možda vas bude bolje čuo. Hvala lijepo.
Replika, Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Gospodine ministre vi svakako i trebate u raspravi čuti i teme koje možda se posebno ne tiču vašeg ministarstva, ali s obzirom da ste vi predlagač zakona kojim se ustrojava državna uprava onda ste dužni poslušati i teme iz poljoprivrede i drugih djelatnosti koje su u nadležnosti Vlade. No ono što sam htio reći i zbog čega sam dao repliku, radi se o tome da je ovaj zakon, odnosno izmjena zakona ustvari priznavanje Vlade da je potpuno promašila u organizaciji jednog vrlo važnog segmenta u njenom radu, a to je u organizaciji i gospodarske diplomacije. Jer nešto što ste ovdje u ovom Saboru prije godinu i pol dana tvrdili da je pravo rješenje koje će pokrenuti niz investicija u Hrvatskoj, koje će doprinijeti stranim investicijama danas ste sami u uvodnom obrazloženju zakona rekli da nije ispunio svrhu zbog čega je ovaj ured i organiziran. I zbog toga se sada on mijenja, njegov ustroj i on se kako je maloprije rekao gospodin Grubišić on je posvojče Ministarstva vanjskih poslova. No da je to jedini slučaj to bi lakše vam oprostili ali evo ovih dana će biti ovdje u Saboru i Izvješće Vlade o uredbama kojima je za vrijeme dok Sabor nije zasjedao mijenjala određene zakone pa je tako mijenjala i zakon kojim je jednoj agenciji koja je po nama isto bila nepotrebno osnovana, a to je Centar za investicije i praćenje poslovanja energetskog sektora dato mu je bilo da provodi javnu nabavu u dijelu koji se odnosi na provođenje radova na energetskoj učinkovitosti zgrada u RH. I sada tom uredbom je Vlada također potvrdila da taj centar ne radi ništa, da nije ništa napravio pa je poslove koje je zakonom dala u nadležnost tog centra sada vratila Agenciji za promet nekretninama. Dakle, vrlo veliki broj odluka koje se tiču ustroja državne uprave osnivanja agencija i centara Vlada evo u posljednje vrijeme novim zakonima mijenja i na taj način priznaje da je pogriješila u tim odlukama.
Hvala lijepa. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi se prijavio poštovani kolega Deneš Šoja.
Hvala lijepo potpredsjedniče, cijenjeni ministre, kolegice i kolege. Želim se uključiti u ovu raspravu vezano za ovu problematiku rada državnog ureda za raspolaganje sa državnom imovinom ili po novom tom nazivu državni ured u sastavu ministarstva. Ovdje u članku 4.tako je lijepo napisano da "državni ured obavlja koordinaciju i harmonizaciju kriterija za upravljanje državnom imovinom u svojstvu stručnog nositelja izrađuje nacrte prijedloga, strategije upravljanja" itd. da to sada ne citiram. U istom tom članku piše u jednom od sljedećih stavaka "državni ured upravlja i raspolaže fondom stanova i poslovnih prostora u vlasništvu RH" itd. Ovdje među nama u Saboru sigurno ima načelnika i gradonačelnika koji su imali ili imaju određenih kontakata, poslova sa ovim uredom. Ne znam tko kako ima iskustvo, ja moram reći da gotovo petnaestak godina kao načelnik općine surađujem sa ovim državnim uredom i moram naglasiti, ja sam to već jedanput u raspravi rekao, da imam jako, jako gorko iskustvo. Naime, moram naglasiti u uvodu ne sa zaposlenicima koji su izuzetno ljubazni i stručni,međutim rad tog ureda je po meni tako organiziran da je praktički nemoguće očekivati neku efikasnost da se ti problemi koji se vezuju za državnu imovinu mogu efikasno razriješiti. Naime, mi smo kao baranjski trokut moram reći u hendikepiranoj situaciju iz tog razloga što su kod nas nekretnine gotovo 65, 70% predratnog društvenog vlasništva postalo državno vlasništvo dok je taj odnos u drugim područjima Hrvatske upravo drugačiji, upravo obrnut. I prilikom realizacije bilo kojeg projekta, izgradnje infrastrukture ili objekta društvenog standarda gotovo sigurno kod ishođenja određene dokumentacije nailazimo na česticu gdje piše da je vlasnik RH. i u tom slučaju odmah vam moram biti jasno da minimum 6, 7 mjeseci u najidealnijoj situaciji nećete srediti dokumentaciju dok to razriješite. Ukoliko tu postoje još neki specifični momenti, interesi Hrvatskih cesta, Hrvatskih voda, Elektroprivrede, Ministarstva kulture ako su tu i muzeji i ona struktura odnosno institucija postavlja svoje uvjete onda je to minimum godinu i pol dana, dvije, a ja imam nekih slučajeva koji su u tijeku više od tri godine i ne znam kada ćemo to riješiti i razriješiti sa takvom efikasnošću. To govorim iz tog razloga, za to sam se zalagao i ranije, da se ozbiljno treba pozabaviti sa radom te službe jel ona zbog te neefikasnosti vrlo negativno utječe na stvaranje ono što mi ovdje uvijek zagovaramo, investicijske klime. I sada toj situaciji još kada dodate komplicirani postupak i sve ono što se vezuje za realizaciju javne nabave, jel su lokalne samouprave obavezne ako je veća investicija, pa ne znam još bih ovako samo uz put spomenuo i odvjetničku tarifu i tarifu geometara onda za tu investicijsku klimu tu se onda otvara oluja, stvara se jedna oluja vezano za tu klimu i neki objekti gotovo pola godina ili godinu dana iako su osigurana sredstva ne mogu se realizirati, izgraditi upravo iz tih razloga. Ja sam imao prilike još prije nekoliko godina kada je ta služba u Visokoj ulici pitati u uredu onoga namještenika, službenika, pa zar je moguće nema naprosto mjesta u tom uredu, nemate mjesta, toliko ima papira, toliko ima predmeta. Ona mi je rekla pa načelniče tu mi rješavamo od Dubrovnika preko Opatije do Belog Manastira sve. Ako je to tako onda je to sasvim shvatljivo da je doista jako teško. Ja se opet zalažem i molim i ministra molim i svi koji su kompetentni da se ta problematika pokuša riješiti ne vezano da svaka županija, ali ova četiri regionalna centra Osijek, Split, Rijeka na određeni način se uključe u rješavanje te problematike, da se to decentralizira jel za svaku i najmanju sitnicu sve se ne može riješiti ni elektroničkom poštom, treba izvršiti konzultacije itd. i sigurno da bi nama iz Baranje daleko bilo povoljnije i brže da te stvari možemo rješavati u Osijeku. Ne samo to nego masu drugih stvari ali posebno kada su ti imovinsko-pravni odnosi u pitanju. A vezano i još ću jednim primjerom potkrijepiti i za raspolaganje sa stanovima. Konkretno ja imam situaciju u svojoj općini, imam 4 dvosobna komforna stana u državnom vlasništvu. U isto vrijeme teški stambeni problemi u Dunavskom ritu treća godina, treća godina molim vas, ja sam htio već napraviti i konferenciju za tisak, treća godina da se ti stanovi ne mogu dodijeliti, propadaju, propadaju, a meni dolaze ljudi tamo to je ne sada godinu, dve dana to je treća godina, znači naslijeđeno je još od prijašnje i još i ranije vlade ili garniture kako god hoćete. Prema tome nije se našlo efikasno rješenje o sastavljanju tih lista tko o tome odlučuje, koja je to razina, županija, ured za povratnike itd., itd.. Vjerujte mi da je to istina, to je tako i kada se to, kada čovjek to kaže, onda to čini se vrlo, gotovo nevjerojatnim, ali to tako ne funkcionira, ne mogu reći da funkcionira, nego jednostavno te neke stvari na funkcioniraju. Zato što je po meni i previše centralizirano. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imamo dvije replike prijavljene. Prvo Boro Grubišić.
Kolega Šoja, htio sam još o ovome zakonu reći nešto a to je da je on bio zadužen u neku ruku iako to ne piše za gospodarsku diplomaciju. E sada, vidite prema izjavi samog ministra on je nastao tako da se iz niz drugih ureda ili ministarstava skupilo 29, je li tako gospodine Bauk ljudi koji su bez nekakve provjere u poznavanju, uopće i gospodarstva i diplomacije ušli u taj ured. Dakle, da bi netko ušao u ured za gospodarsku diplomaciju pa mora poznavati barem jedan svjetski jezik, mora biti testiran, dakle na poznavanje, aktivno poznavanje jezika. Mora proći ajde nekakvu osnovnu diplomatsku školu u svezi diplomatskog ophođenja i ponašanja itd.. E sada vidite kako je nastao taj ured. Nastao je tako s brda, s dola, skupilo se njih 29, 30 i nastao je državni ured koji nije ništa radio. E sada se pitam. Ministarstvo vanjskih poslova preuzima taj, posvaja kako bih rekao taj ured. I što će oni dalje napraviti u tom Ministarstvu vanjskih poslova hoće li raditi isto to ili ne raditi zapravo. Čemu zapravo uopće služi to, to, dakle priključenje ovoga ureda Ministarstvu vanjskih poslova kada ono ni do sada, taj ured nije ništa radio. Jer nema, evo pitali smo gospodina Bauka, on ne zna, nema informaciju ali netko bi mora biti odgovoran za rad toga ureda i dati nam informaciju što je napravio, koliko je zaradio, je li prodao griza ili ne znam ni ja što iz Slavonije ili nije prodao, ili iz Dalmacije ili maslina ili ne znam ni ja čega.
Odgovor na repliku Deneš Šoja.
Vrlo kratko kolega Grubišić bez namjere da bilo koga uvrijedim najmanje u što kažu državnom aparatu niti je to vezano za bilo koju Vladu i tako dalje ali u svom, u praksi imao sam prilike i unazad pet i više godina razgovarati sa relativno visoko pozicioniranim dužnosnicima, neću sada imenovati ni ministarstvo ni ništa, pa iz razgovora čovjek bi mogao zaključiti da kada bih ja odlučivao možda ne bi ni jedan jači mjesni odbor povjerio takvom stručnjaku na upravljanje.
Druga replika, Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Šoja bilo mi je vrlo ugodno slušati vašu raspravu gdje ste ukazivali na probleme sa kojima se susreću čelnici jedinica lokalne samouprave koji hoćemo, nećemo reći danas imaju probleme u osnovnom funkcioniranju sve više im se obveza tovari a sve više je i socijalne problematike, da ne govorimo o svim problemima a sredstava je sve manje, to znamo vrlo jasno. I sada nakon što sve to namire i obave, nakon toga ostaje jedan dio za investicije gdje ljudi se trude na razne načine napraviti dječji vrtić ili bilo šta drugo da bi popravili kvalitetu življenja u svojoj sredini. I u tim okolnostima nailaze na velike, na velike probleme. Puno se govori ovdje i o pristupnim fondovima, o IPARD-u itd., znamo i sami da to baš ne ide tako kako, to se pripetava gotovo, gotovo do dvije godine dok se dođe do realizacije. Sam osobno svjedočim jednom takvom problemu. A onda još poseban problem je problem te javne nabave. Danas se imaju profesionalni žalitelji na natječaje koji se javljaju, ruše, čeka se tri, četiri, Bog zna dragi, i to uistinu ove jedinice u ruralnim područjima dovodi u još teži položaj a i ovako su u vrlo teškom položaju. Hvala lijepo.
Na repliku odgovara Deneš Šoja.
Kolega apsolutno se slažem sa određenim konstatacijama, međutim na sve ovo mi bi mogli o javnoj nabavi jako, jako dugo i puno i o mnogo specifičnih momenata vezano za javnu nabavu razgovarati jer to očito nije riješeno kvalitetno i to je jedan velika kočnica u realizaciji projekata. Međutim, ovih godinu dana iskustva vezano za europske fondove itd., mislim da će to još dodatno malo otežati, zakomplicirati, pogotovo gdje se mora ići na predfinanciranje, pa onda kasnije ako je sve u redu a niste možda pogodili nijansu boje itd., pa će biti primjedbi, onda postoji opasnost da čak i ne realizirate sredstva. To je dosta veliki problem i nisam siguran da smo mi dolje na terenu, dobro županije su ipak kadrovski opremljenije spremni na realizaciju svega toga.
Čuti ćemo još pojedinačnu raspravu kolege Dražena Đurovića. Izvolite.
Hvala. Ova rasprava koja je stvarno bila prilično zanimljiva, odnosno i ova točka dnevnog reda i ovakve slične kada se pojavljuju zapravo mene uvijek vraćaju iznova na sam državni proračun. Mi ćemo se za dva ili tri mjeseca ponovo naći, naći sa temom Prijedloga Državnog proračuna za 2014. godinu, to je bio rebalans i zapravo sa činjenicom ne samo katastrofalnim gospodarskim pokazateljima već jednostavno o situaciji da se proračun praktički nalazi u neodrživoj poziciji. Dakle, javni dug je rastao samo za nekih preko 20 milijardi kuna u godini, deficita preko 15 milijardi kuna je dosegao, BDP će završiti na minus 1,5 do dva. Dakle, otvara se pitanje mogu li se sačuvati sadašnje stanje plaća, mirovina, socijalnih prava građana. Poljoprivrednike se svake godine smanjuje za oko 100, 100 milijuna eura u prošloj i otprilike toliko u pretprošloj godini … sredstava koji se izdvaja za poljoprivredu. Plaće zdravstvenih djelatnika dakle vidimo Vlada ne može ispunit odredbe iz onih ugovora kako su predviđeni i onda kad ovakve točke dnevnog reda dolaze, dakle neovisno da li se radi o državnom uredu za… … /Buka u dvorani./ … Ajde Šuker malo. Ispričavam se kolegi Šukeru, ali ne mogu od njega, glasan je bez mikrofona. Dakle u ovom tekstu zakona kako stoji imamo pet državnih ureda: Državni ured za trgovinsku politiku koji se ovim prijedlogom izmjena i zakona u cijelosti kakav je, sa proračunom kakav ima, preselio u okvire Ministarstva vanjskih poslova, dakle ne provodi se baš nikakva racionalizacija, u nijednom pogledu. Državni ured za javnu nabavu, Državni ured za upravljanje državnom imovinom, Državni ured za Hrvate izvan Republike Hrvatske i još jedan valjda prije par mjeseci osnovan, Državni ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje. Ako ćemo pogledat, suočit se sa činjenicom da treba zaista smanjivat taj državni proračun jer u ovom trenutku se on više ne može puniti na način kako ti rashodi od nas traže, vjerojatno bi Državni ured za upravljanje državnom imovinom ovako kako izgleda i s ovim proračunom koji ima, bio zapravo jedini realno održiv. Mislim da bi Republika Hrvatska preživjela bez ova sva preostala četiri ureda koja bi praktički mogli funkcionirati kao odjeli ali ne na način kao što se sada radi, sa Državnim uredom za trgovinsku politiku, da se on u cijelosti preseljava u okviru jednog ministarstva, još da se zaista provodi racionalizacija. Da li je lakše provodit racionalizaciju državne i javne uprave ili je lakše smanjivat mirovine i plaće i sredstva prema poljoprivredi? Izgleda da je za sada odgovor da je lakše smanjivat sredstva plaće i mirovine. Jer mi ovako i onako više nećemo moći u proračunu, da li u sljedećoj godini ili onoj iza, pratiti ove rashode. Pa hoće li konačno Vlada preuzet neku odgovornost za racionalizaciju rashodovne strane proračuna? Pa zar nije lakše stavljat pod kontrolu to da se zaista ozbiljno provede analiza ovih ustanova i da se njihove proračune i broj njihovih zaposlenika ozbiljno racionalizira ili ćemo mi i dalje ovako dnevno politički iz godine u godinu pa dokle nam Bog da, kotrljat se nizbrdo kao kugla snijega koja postaje sve veća i sve se brže kotrlja. Kad je riječ o agencijama, ministar Bauk je nedavno spominjao, evo danas se vozim Mihaljevcom i vidim s desne strane Agencija za lijekove i medicinske proizvode. Nekad u tom istom objektu do prije nekoliko godina je desetljećima radio vrlo uspješan institut. Taj institut je desetljećima bio jedna znanstvena ustanova vrijedna i kvalitetna koja je obogaćivala hrvatsko zdravstvo i medicinu sa cijelim nizom i proizvoda i relevantnih istraživanja i radila je u uslužnoj djelatnosti, a danas umjesto jednog instituta mi u toj istoj zgradi imamo Agenciju za lijekove i medicinske proizvode. Dovoljno smo bogati da čak nemamo kao ti jadni Amerikanci "food and drugs", pa i oni imaju jednu Agenciju za hranu i lijekove. Ne, nama je dosta samo jedna agencija za medicinske proizvode a za hranu ćemo osnovat još pet drugih agencija koje će se baviti hranom, praćenjem, istraživanjem i slično što se tiče hrane. Dakle u ovoj situaciji u kojoj se danas nalazimo ja ne znam zašto ministar uprave, naravno ministar uprave ovdje zapravo stoji ispred dviju izmjena, jedne koja dolazi na poticaj ministrice vanjskih poslova i druge koja dolazi zapravo na poticaj predstojnika Državnog ureda za upravljanje državnom imovinom koji mijenja zapravo ingerencije tog Državnog ureda za upravljanje državnom imovinom opet na način da još uvijek te ingerencije nisu ni u ovom izmijenjenom zakonu dovoljno jasne, dovoljno čvrste i dovoljno brze i učinkovite u provedbi. Jer primjerice, u ingerencijama Državnog ureda za upravljanje državnom imovinom ponovo znači Državni ured nakon prijedloga, kad je riječ o imenovanju, dakle on ne može donijeti odluku o imenovanju već … provodit neke konzultacije pa će se onda to prijedlog imenovanja dakle u nadzorne odbore trgovačkih društava i slično, upućivat nakon konzultacija povjerenstvu Vlade Republike Hrvatske koje će onda, povjerenstvu Vlade Republike Hrvatske konačan prijedlog stavljat Vladi pa će onda to Vlada, mislim odnosno i dalje zapravo ima neučinkovit sustav i ovim izmjenama i dopunama zakona kad je riječ o ingerencijama Državnog ureda za upravljanje državnom imovinom. Moramo biti svjesni toga što nam često izmiče iz fokusa da je Republika Hrvatska mala država, sa malim brojem stanovnika i u našim pričama, u našim projekcijama put od Dubrovnika ili od Zagreba do Osijeka ili od Zagreba do Rijeke ili od Rijeke od Dubrovnika, to su nekakve ogromne relacije. Nama trebaju silne ustanove, silne institucije, veliki brojevi zaposlenika i to je ona zapravo realnost s kojom se mi nikako ne možemo sami susrest sa sobom, da je mala država država skromnih prihoda, država vrlo skromne proizvodnje, sa vrlo malim udjelom uopće bilo kakve konkurentne proizvodnje. Pa kad je riječ o toj trgovačkoj diplomaciji, ako izuzmemo onaj dio hrvatskog gospodarstva koji više nije u vlasništvu dioničara ili vlasnika s područja Republike Hrvatske, već je u vlasništvu većih lanaca gospodarskih ili iz inozemstva koji svoju trgovačku diplomaciju vrlo lako provode preko svojih matičnih tvrtki, preostaje svega nekoliko relevantnih tvrtki u Republici Hrvatskoj dovoljno velike, koje uopće više trebaju ikakvu gospodarsku diplomaciju ili pomoć izravno nekih tijela Republike Hrvatske. Svega ih je nekoliko i nije ih teško nabrojati. I većinom su iz prehrambene djelatnosti. I ovih, a neke preostale velike zaista gospodarske možda i najveće industrijsko postrojenje kao što je Petrokemija u Kutini primjerice odlazi. U trenutku kad ga preuzme strateški partner neki veliki partner iz inozemstva neće više trebati hrvatska diplomacija promovirati umjetno gnojivo iz Petrokemije. Ili ukoliko u budućnosti preuzme Podravku neki veliki lanac što isto ne bi, nije neizvjesno također više neće hrvatska diplomacija, gospodarska trebat tu Podravku prodavati već će onaj tko je preuzme vrlo lako preko svojih, preko svoje mreže rješavati problem distribucije te proizvodnje. Dakle, ukupno ta priča u hrvatskoj gospodarskoj diplomaciji mislim da u jednoj velikoj mjeri bila i ostala magla, zamagljivanje, jedna nerealna priča gdje mi zapravo nismo svoje realno efektive stavili zaista na papir i vidjeli što mi uopće možemo uz konkurentnu cijenu i odgovarajuću kvalitetu uopće ponuditi izvan granica Republike Hrvatske. Nakon zatvaranja CEFTA-e, a otvaranja u tržište EU mislim da je to jako malo. Dakle, ove ukupne izmjene bez učinka, bez potrebe i bez ikakve valjane zapravo vrijednosti i za hrvatski proračun i za hrvatske građane ja za njih ne bih glasovao. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo prijavljeno pet replika, ali njih ćemo čuti u 15,00 sati. Sada određujem stanku. STANKA U 13,28 SATI.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,00 SATI]] Kolegice i kolege nastavljamo sa popodnevnim dijelom sjednice. Ostale su još replike na izlaganje kolege Đurovića. Frano Matušić, izvolite.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Žao mi je što je tako naprasno prekinuta rasprava jer smo mogli replike u onom prvom dijelu još dok je bio ministar nazočan, ali sad ga više kao što vidimo nema, ali ja ću u svakom slučaju replicirati kolegi Đuroviću na onaj dio njegovog govora gdje je govorio o odgovornosti Vlade i gdje je govorio o tome da li će Vlada racionalizirati neke institucije, odnosno da li će racionalizirati državnu upravu ili će morati pribjegavati mjerama kao što je umanjivanje mirovina, plaća itd. Pa kolega Đuroviću ova Vlada će biti zbog svoje politike i zbog onoga što radi, odnosno bolje rečeno što ne radi, biti će prisiljena i na jedno i na drugo. Bit će prisiljena zato što će nam postaviti nadzor Europska komisija u listopadu mjesecu zato što će vidjeti da će deficit državnog proračuna probiti onaj postotak od 3% koji je vrlo važan za funkcioniranje unutar EU i sutra za pristup eurozoni. I naravno da će nam nametnuti nadzor. Bit ćemo prisiljeni zato što manjak u proračunu će biti veći od 16 milijardi bez pokrivanja dugova zdravstva o kojima se također govori. Prema tome, sasvim je jasno da ova nesposobna vlast nema prave odgovore, da je imala prave odgovore bila bi ih već počela primjenjivati u prvoj godini svoga mandata, da je imala odgovore na stanje u kojem se danas Hrvatska nalazi. Nažalost, iz onog govora jučer premijera sasvim je jasno da nemaju namjeru poduzimati prave mjere i da nisu stvorili preduvjete i okruženja da gospodarstvo raste i da nisu se pozabavili temeljnim pitanjima koja se tiču stanja u RH. Hvala.
Odgovor na repliku, Dražen Đurović.
Pa ja bih se u dobrom dijelu vaše replike složio, jedino eto u početnom dijelu što ste rekli evo stigao je ministar, šteta nije čuo ovo vaše ali tu je. Slažem se, međutim kako god bila situacija na stranu naše pozicije, pitanje pozicije ili opozicije mislim da mjere štednje trebaju zaista biti toliko sveobuhvatne i ne mogu se svoditi samo na odsijecanje sjekirom onih najvećih stavki koje postoje već je i to jedan zapravo pristup racionalnog ponašanja koji mora zapravo biti prisutan u svakoj pa i najmanjoj stavci. A to se dosada pokazivalo vrlo često tijekom mandata ove Vlade o kojem sada govorimo, nećemo se sad osvrtati na bilo koji drugi mandat, da tome nije tako. Naprosto ne može se s jedne strane govoriti da se može i da se ima kad je riječ o potrošnji u javnim tijelima, o novom zapošljavanju, o nizu stavki gdje smo mi većinom glasova sa lijeve strane to prihvaćali, a s druge strane kad je riječ o nekim drugim stavkama možemo reći evo zato se nema i zato se moraju poduzimati nekakvi radikalni rezovi koji često zadiru u sam supstrat onaj bazični supstrat hrvatskog društva i ostanka zapravo uopće Hrvata i u hrvatskom selu i u hrvatskim gradovima.
Đurđica Sumrak, replika.
Hvala vam lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Pa uvaženi kolega Đurović evo bez obzira što je potpredsjednik Sabora naprasno to prekinuo da se ne bi čulo do kraja i naše replike i vaši odgovori na replike mi smo ipak ovdje i želim reći i osvrnuti se na ovo što ste govorili o racionalizaciji. Da li je to lako ili teško? Teško je njima racionalizirati institucije, teško je. Zato jer su prvenstveno trebali se u novoosnovane institucije zaposliti po stranačkom ključu, a kad su vidjeli kako da to racionaliziraju oni su to ukinuli evo kao što vidimo i onda samo pripoje nečemu drugom. Međutim, najlakše im je racionalizirati bilo poljoprivrednike. Pogledajmo malo koliko je nestalo obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava, koliko je nestalo farmi, koliko je nestalo u 2 godine. A kako su to učinili? Tako da su smanjili poticaje ili ukinuli ili ne isplatili. I danas seljaci koji su išli u prosvjede primaju doma od suca za prekršaje pozivaju se na sud, bit će kažnjeni, kontroliraju im se traktori, uvodi se jedan strah. E tako racionalizirali su znači poljoprivredu i poljoprivrednike ali institucije i zapošljavanje po stranačkoj podobnosti, stručnosti, stranačkoj isključivo stranačkoj e to nisu, za to nema snage. To nije lako.
Odgovor na repliku, Dražen Đurović.
Kad je riječ o prosvjedima seljaka seljaci nažalost naši poljoprivrednici nisu dobro znali s javnošću iskomunicirati posve opravdane zahtjeve koje su postavili u svezi plaćanja što im je država ostala dužna za poticaje. Jer jednostavno onaj iznos za koliko je smanjen u proračunu za toliko nisu smanjena vrijednost poticaja koje trebaju isplatiti po hektaru. I ta razlika iznosi oko 700 milijuna kuna. I ova politika koja je u proračunu smanjila iznos namijenjen za poticaje, ali je zapravo ostao dug realno po hektaru površine poljoprivrednicima oni će to sigurno i bojim se uz veliku štetu i uz velike zatezne kamate prije ili kasnije naplatiti, ako ne preko hrvatskih a onda preko europskih institucija. Jer jednostavno vi ne možete reći da će država isplatiti primjerice 500 ili 700 kuna po hektaru i kad se zbroji iznos tih hektara to je neka količina novca. A onda reći mi nemamo toliko nego isplaćujemo 700 milijuna kuna manje. Mislim pa to je potpuno jasno da je tu država bila potpuno u krivu zato što nije uskladila iznose plaćanja po hektaru sa ukupno sa iznosom proračuna koliko je namijenila za plaćanje u poljoprivredi. I to će sigurno doći na naplatu. Nažalost, seljaci sa seljacima mnogima će biti kasno, a državu će koštati još puno više. Tu je jedini problem bio u prosvjednicima dijelom što oni nisu na dovoljno jasan način iskomunicirali sa javnošću što znači njihova potraživanja. Pa to su bila posve legitimna potraživanja onih naknada koji su im po zakonu pripadala. Ako je država jednostavno smanjila u proračunu rekla to se više neće ne platiti. Ne može se ne platiti obveza koju si preuzeo da ćeš isplatiti.
Hvala lijepa. Mi se ovdje često pozivamo na Poslovnik, Poslovnikom smo uredili kako se vodi rasprava u prvom čitanju u drugom čitanju, trećem čitanju, hitnom postupku i ne znam kako dolazimo od zakona o djelokrugu ministarstava do seljačkih prosvjeda. Ali o tom po tom, takvu smo praksu uvelil. Boro Grubišić replika.
Hvala lijepo. Evo ja neću o seljačkim prosvjedima dosta je rečeno. Naime, kolega Đurović vi ste govorili da smo mi mala država u odnosu na jasno neke ajde da kažem Njemačku, Francusku i neke druge europske države Španjolsku, Poljsku na kraju krajeva s obzirom na broj stanovnika pa i na veličinu međutim postoji i država koje su i po površini manje ili jednake sa otprilike nekim istim brojem stanovnika poput Danske, Slovačke. Uzmimo Izrael koja ima malu, efikasnu javnu državnu upravu. Dakle ja sam u svom govoru kada ste vi meni repliku replicirali govorio o silnom broju zaposlenika u tom neću reći birokratskom ali državnom administrativnom aparatu i to se nastavlja i dalje i dalje. Oni koji su bili za vrijeme bivše vlade u tim institucijama, agencijama, ima ih 182 kako reče ministar Bauk a oni su svi ostali, a ovi su zaposlili još nove. I to se stalno tako gomila. Jedino što imamo prirodni odljev zbog starosti 65 godina pa odlaze sada će biti 67 pa će ih još ostati ali evo to je tako. Kada ste govorili o tome da smo mi mala država i da se naše gospodarstvo svelo s obzirom na rasprodaju ono … svega i svačega sve što se da prodati prodaje se, moram spomenuti da država Hrvatska ima oko 60 firmi koje su od posebnog ili strateškog značaja za RH. i tu bi ta onda gospodarska diplomacija tzv. mogla djelovati. Međutim i među njima imate šta ja znam Bizovačke, Daruvarske toplice i još nekih kojima ne pomaže ili ne može pomoći gospodarska diplomacija, pa je onda upitno i postojanje uopće toga ureda kako ste i postavili sami taj upit, a i djelotvornost odnosno učinak ovakvoga ureda za Hrvatsku.
Hvala. Odgovor na repliku Dražen Đurović.
Da, gospodine Grubišić da bi bili konzistentni u popodnevnom dijelu rasprave o ovoj točci u odnosu na poslijepodnevni moramo nastaviti govoriti možda i šire o temi koja je zadana jel u prijepodnevnu raspravu smo bježali jako u širinu i nije bilo problema oko toga pa bih sada bilo pomalo nekonzistentno da se sada u ovom završnom dijelu odjednom fokusiramo samo na ovo o čemu je sada riječ. Ali ovdje se slažem s vama. Jednostavno na neki način problem zapošljavanja u javnoj službi a uz mali odljev to pomalo podsjeća na ono u partizanima kada padne odmah skoče tri i uhvate mitraljez, tako je to otprilike kod nas u javnoj službi kada jedan od u mirovinu manje-više trojica se odmah novih zaposle. Mislim da ćemo morati radikalno i drastično mijenjati taj obrazac. Mislim da nije to pitanje toliko naše borbenosti.
Igor Kolman replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Đurović je spomenuo FDA Američku agenciju za hranu i lijekove kao primjer racionalnosti, s obzirom da Hrvatska valjda ima dvije agencije za tu temu Amerika ima jednu, pa samo da podatak bude proračun FDA za ovu godinu je 4 milijarde 486 milijuna 368 tisuća američkih dolara dakle nešto preko 25 milijardi kuna odnosno nešto preko petine ukupnog proračuna RH. tako da kada govorimo o racionalnosti o tome jel jedna agencije ili dvije agencije primjer onda treba navesti kompletni podatak i imati u vidu i neke brojke koje su tu iza.
Odgovor na repliku Dražen Đurović.
Da, morat ću iskoristiti još jednu parabolu, ova vaša otprilike replika bila u stilu nas je Rusa 300 milijuna, to je ona crnogorska. Mislim time što ste rekli koliki je proračun FDA kada ga niste usporedili sa nacionalnim proračunom SAD niste ništa rekli o odnosu o kojem je bilo prethodno riječ. Dakle moglo bi se jedino neka paralela koja će se povući morala biti nekako konzistentna u odnosu i na BDP i na broj stanovnika. S ovim sam samo htio reći da velike države sa velikim brojem stanovnika mogu si dopustiti da imaju jednu ustanovu kao što SAD ima jednu ustanovu nacionalnu agenciju koja pokriva čitavo područje i farmaceutske industrije i ogromno područje nadzora hrane. A mi jedna mala državica u zgradi jednog nekada vrlo uspješnog instituta danas smo razmirili jedno ogromno administrativno tijelo koje se bavi samo nadzorom lijekova i medicinskih proizvoda što je pokazatelj neracionalnosti, naše ne znam s jedne strane imamo kompleks niže vrijednosti prema vani, a s druge strane prema unutra pokazujemo rasipništvo i ponekad kompleks veće vrijednosti sami prema sebi. Mislim da bi si jednostavno trebali uokviriti u naše mogućnosti i imati institucije i ustanove koje su sukladne našim financijskim mogućnostima i veličini tržišta koje one uopće pokrivaju. Hvala.
I zadnja replika Igor Češek.
Zahvaljujem štovana potpredsjednice. Ja suosjećam sa našim napaćenim poljoprivrednicima i znam u kakvom je teškom stanju naša poljoprivreda, ali neću ja u ovoj replici o njima govoriti nego ću se osvrnuti na jedan dio vašeg izlaganja. Kolega Đuroviću kada ste rekli da je proračun u neodrživoj poziciji te sami postavili pitanje redovne isplate plaća u budućnosti. Ali ste isto tako i konstatirali da nećemo moći pratiti ovakve rashode. U pravu ste, apsolutno se slažem s vama jer kako bi mogli, pa i sam ministar je rekao da imamo 185 agencija, zavoda, fondova u kojima je zaposleno ako sam dobro upućen negdje oko 21 ili 22 tisuće osoba. Da bude stvar bolja, postoji nekakva agencija za koju nikada u životu nisam čuo. Pa tako postoji Agencija za prostore ugrožene eksplozivnom atmosferom u kojem radi 53 zaposlenika. Postoji Agencija za opremu pod tlakom sa 14 zaposlenih, postoji Hrvatski registar brodova, on ima 95 zaposlenih sa prosječnom plaćom od 13 tisuća kuna. Meni se čini kao da imam najveću flotu bodova na svijetu. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku Dražen Đurović.
Da pa slažem se s vama, bilo je impresivno da primjerice Državni zavod za statistiku koji ima preko 500 zaposlenika, preko 500 zaposlenika sa resursima tih zaposlenika ne može informatički kroz nekoliko godina obraditi podatke sa popisa pučanstva jer za to treba zapošljavati nove stotine i tisuće ljudi preko raznih servisa. Pa to je, to su nevjerojatne stvari. To pokazuje da se jednostavno i dalje u državnoj administraciji radi malo, radi nedostatno i da ima tu puno prostora za ozbiljne, ozbiljne racionalizacije. Ili ćemo provesti racionalizacije ovom dinamikom zaduživanja od nekoliko milijardi eura godišnje, mi ćemo se još moći zaduživati vjerojatno para godina jer je još ostala obala, ostali su otoci, ostale su vode. Ostalo je još nešto nacionalnih bogatstava koje ćemo konačno dati pod hipoteku ali će i to zaduživanje doći kraju. Prema tome, do neke točke racionalizacije mi više moramo doći. Ja ne znam na ovaj način kako se ovo sada nastavlja ne znam gdje će to. Jer vidimo, prihodovna strana, ali realna prihodovna strana se već 10 godina stagnira. A rashodovna se povećava u nedogled. Iz godine u godinu, iz godine u godinu i kada tome još pridodate ovu recesiju i ovaj stalni pad PDP-a. Ulazak u Europsku uniju za nas nije pozitivan, za naše gospodarstvo je taj jedan negativan događaj. Naše gospodarstvo u okružju Europske unije je još znatno nekonkurentnije nego što je bilo u okružuju u kojem je poslovalo prije ulaska u Europsku uniju.
Zaključujem raspravu. O Prijedlogu zakona glasati ćemo naknadno.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopuni Zakona o ustrojstvu i djelokrugu ministarstava i drugih središnjih tijela državne uprave, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 469. Rasprava o tekstu Zakona je završena. Amandman je podnio Klub zastupnika SDP-a. Molim predstavnika predlagateljice da se očituje o amandmanu Kluba zastupnika.
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona. Molim da se odluči tko je za? Hvala. Tko je protiv? Ima li netko suzdržan? Hvala lijepa. Utvrđujem da je većinom glasova 82 glasa za i 34 glasa protiv donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu ministarstava i drugih središnjih tijela državne uprave u tekstu kako ga je predložila predlagateljica zajedno sa prihvaćenim amandmanom.
- Konačni prijedlog Zakona o ovlasti Vlade Republike Hrvatske da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskoga sabora, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 475; Predlagatelj Zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Rasprave su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Izvješća ste primili na sjednici. Uvodno ministar uprave Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, vrlo kratko, dakle ovim Prijedlogom Vlada predlaže Saboru da ovlasti Vlade Republike Hrvatske da uredbama uređuje pitanja tekuće gospodarske politike iz djelokruga Hrvatskog sabora osim izmjena državnog proračuna i propisivanja poreza te onih pitanja kojih prema Ustavu Republike Hrvatske može određivati samo Hrvatski sabor i to u razdoblju od 15. prosinca 2013. do 15. siječnja 2014. i od 15. srpnja 2014. do 15. rujna 2014. te u slučaju raspuštanja ili isteka mandata do dana prvog zasjedanja novoizabranog Sabora. Ovo je Zakon koji čini mi se svake godine negdje u ovo doba donosi Hrvatski sabor pa predlažem da se sa tom praksom i nastavlja. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Hvala. Otvaram raspravu. U ime Kluba nezavisnih zastupnika kolege Ivan Grubišić i Damir Kajin nisu prisutni, gube pravo rasprave po ovoj točci. Zaključujem raspravu. O Prijedlogu zakona glasati ćemo kada se steknu uvjeti.
Naglašavam da je za donošenje ovog zakona potrebna većina svih zastupnika u Hrvatskom parlamentu. Sljedeći je Konačni prijedlog zakona o ovlasti Vlade Republike Hrvatske da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskoga sabora, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 475. Rasprava o prijedlogu zakona je završena. Amandman je podnio Klub zastupnika SDP-a. Molim predstavnika predlagateljice da se izjasni o amandmanu.
Amandman se prihvaća.
Prihvaća. Hvala lijepa. Postaje sastavni dio Prijedloga zakona. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona. Molim da se odluči tko je za? Hvala. Tko je protiv? Ima li netko suzdržan. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 92 glasa za i 24 glasa protiv, donesen Zakon, a suzdržano ispričavam se, dakle 92 glasa za i 24 glasa suzdržana donesen Zakon o ovlasti Vlade Republike Hrvatske da uredbom uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskoga sabora, u tekstu kako ga je predložila Vlada, zajedno sa prihvaćenim amandmanom.
- Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obnovi ugrožene spomeničke cjeline Dubrovnika, prvo čitanje, P.Z. br. 393; Predlagatelj Zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Kod podnošenja ovoga Zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika… … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Jel ima nekih problema? …koje se odnose na prvo čitanje Zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu, Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo i Odbor za zaštitu okoliša i prirode. Izvješća ste primili na sjednici. U ime predlagatelja uvodno će Zakon obrazložiti zamjenik ministrice kulture profesor Berislav Šipuš. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice Sabora. Poštovane dame i gospodo. Predloženim Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o obnovi ugrožene spomeničke cjeline Dubrovnika urediti će se sljedeća pitanja. Precizira se djelatnost i poslovi koje obavlja Zavod za obnovu Dubrovnika te se preciziraju odredbe koje se odnose na programe obnove spomeničke cjeline na pravo i obvezu vlasnika i drugih imatelja kulturnih dobara na obnovu unutar granica spomeničke cjeline. Predviđa se također određivanje privremenog skrbnika za kulturno dobro u slučaju da je vlasnik odsutan ili da mu se ne zna boravište ili je nepoznat. Ako vlasnik građevine ne pristupi obnovi građevine Zavod stječe pravo ishođenja lokacijske dozvole, rješenja o uvjetima gradnje ili potvrde glavnog projekta te izvođenja radova obnove. Predviđa se također upis zakonskog založnog prava na 15 godina za ulaganja zavoda koja se može realizirati ako dođe do prodaje osobama koji nisu srodnici u prvom nasljednom redu naravno u slučaju da vlasnik ne vrati uložena sredstva. Dalje, izmijeniti će se odredbe o osnivačkim udjelima Zavoda za obnovu Dubrovnika na način da će osnivači Zavoda biti Republika Hrvatska s udjelom od 60%, Grad Dubrovnik s udjelom od 30% i Dubrovačko-neretvanska županija s udjelom od 10%. Do sada su osnivači zavoda bili Republika Hrvatska s udjelom od 60%, Grad Dubrovnik s udjelom od 20% i Dubrovačko-neretvanska županija s udjelom od 20%. Izmijenio bi se broj članova upravnog vijeća na način da će se dosadašnjih pet članova povećati na sedam članova od kojih će predsjednika i dva člana imenovati i razrješavati Vlada Republike Hrvatske, dva člana gradonačelnik Dubrovnika imenovati, a po jednoga člana župan Dubrovačko-neretvanske županije i zaposlenici Zavoda za obnovu Dubrovnika, dok prema postojećem zakonu podsjećam, upravno vijeće ima predsjednika i četiri člana od kojih Vlada Republike Hrvatske imenuje i razrješuje dva člana, a po jednoga člana Grad Dubrovnik, odnosno Dubrovačko-neretvanska županija. Izmijenit će se odredba kojom se uređuje sustav, odnosno sastav stručno-savjetodavnog povjerenstva na način da u isto upravno vijeće imenuje stručnjake iz područja zaštite graditeljske baštine, a po jednoga predstavnika imenuje središnje tijelo državne uprave nadležno na kulturu, zaštitu okoliša i prirode, graditeljstvo i prostorno uređenje, zatim Grad Dubrovnik, Hrvatska komora arhitekata, Hrvatska komora inžinjera graditeljstva, Društvo konzervatora Hrvatska i Društvo prijatelja dubrovačke starine. Izmijenit će se odredba kojom se propisuju uvjeti što ih mora ispunjavati ravnatelj zavoda kako bi se uskladila sa Zakonom o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju. Zavod za obnovu Dubrovnika financirat će se sredstvima osiguranima u proračunu grada Dubrovnika u visini od 50% od ukupnog neto prihoda koji grad ostvari od prodaje ulaznica za obilazak gradskih zidina. Prijelaznim odredbama propisuje se da danom stupanja na snagu ovoga zakona upravljanje i gospodarenje dubrovačkim gradskim zidinama preuzima grad Dubrovnik od Društva prijatelja dubrovačke starine te prestaju sva prava trećih osoba koje su po bilo kojoj osnovi u ugovoru ili nečem drugom, nekom drugom dokumentu koristile, upravljale ili gospodarile gradskim zidinama. Od dana stupanja na snagu ovog zakona bez pravnog učinka su svi pravni poslovi sklopljeni u svrhu upravljanja, korištenja ili gospodarenja starim zidinama. Društvo prijatelja dubrovačke starine dužno je predati u posjed gradu Dubrovniku stare zidine, kao i novčana sredstva namijenjena za obnovu starih zidina, a koja još nisu utrošena u tu svrhu. S obzirom na rekao bih kompleksnost ovog pitanja, dozvolite mi i informirati vas o pravnom obrazloženju zakona o izmjenama i dopunama. Dakle ugovor o održavanju i korištenju kompleksa gradskih zidina u Dubrovniku je potpisan između Općine Dubrovnik i Društva prijatelja dubrovačkih starina u Dubrovniku 16. travnja 1969. godine. Do … ugovora je potpisan 31. listopada 1984. godine. Ovaj je ugovor stavljen izvan snage novim ugovorom o održavanju i korištenju gradskih zidina koji je zaključen 30.6.1998. godine između Grada Dubrovnika i Društvo prijatelja dubrovačke starine. Dodatak prvi ovom ugovoru je potpisan 23. prosinca 2009. godine, a dodatak drugi 27. travnja 2010. godine. Ugovor iz 1998. godine, kao i njegovi dodaci sklopljeni su protivno tada važećeg Zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima, osobito članka 35. i 391. što taj ugovor čini ništetnim temeljem izričite zakonske odredbe, odnosno prije sklapanja ovog ugovora nije proveden javni natječaj i nije utvrđena naknada u korist vlasnika po tržišnoj cijeni. Gradske zidine su javno dobro u općoj uporabi, a člankom 35. Zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima je između ostalog jasno navedeno kome se može dati na upravljanje javno dobro u općoj uporabi. Ovo dobro se može dati na upravljanje ustanovi koja je osnivač vlasnik tj. jedinica lokalne samouprave. Nadalje, člankom 391. navedenog zakona je propisan način raspolaganja nekretninama u vlasništvu jedinica lokalne samouprave. Prema toj odredbi koja je stupila na snagu 1.siječnja 2007. godine, citiram: "Nekretnina u vlasništvu jedinica lokalne samouprave i jedinica lokalne uprave i samouprave poglavarstva tih jedinica mogu otuđiti ili njom na drugi način raspolagati samo na osnovu javnog natječaja i uz naknadu utvrđenu po tržnoj cijeni ako zakonom nije drukčije određeno.". I drugi stavak, pravni poslovi sklopljeni protivno odredbama ovoga članka ništavni su. Nadalje, držimo da su se trošila javna sredstva bez javne nabave i postupka propisanog Zakonom o javnoj nabavi. I na kraju, vezano uz uređenje ovog pitanja, potrebno je ja mislim skrenuti pozornost na Ustav Republike Hrvatske i na članak 52. koji kaže propisuje more, morska obala i otoci. Vode, zračni prostor, rudno blago i druga prirodna bogatstva, ali i zemljište, šume, biljni i životinjski svijet, druge dijelove prirode, nekretnine i stvari od osobitog kulturnog, povijesnog, gospodarskog i ekološkog značenja za koje je zakonom određeno da su od interesa za Republiku Hrvatsku, imaju njezinu osobitu zaštitu. Zakonom se dakle određuje način na koji dobra od interesa za Republiku Hrvatsku mogu upotrebljavati ili iskorištavati ovlaštenici prava na njima i/ili vlasnici te naknada za ograničenja kojima su podvrgnuti. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Prelazimo na replike. Potpredsjednik Željko Reiner, izvolite.
Hvala lijepo poštovana gospođo potpredsjednice. Pa ova replika neće biti vezana uz meritum stvari o kojem ću ja, a uvjeren sam i drugi kasnije govoriti, nego uz činjenicu da sam nesretan što kao prvo ove dvije vrlo važne točke, dva zakona koja su iz područja kulture dolaze u popodnevnim satima. Obadva zakona su katastrofalna, imaju kobne posljedice po kulturu, a u ovom času apsolutno ih nitko ne prati, nismo pokriveni medijskom pozornošću koja itekako bi trebala biti usmjerena upravo ka štetnim posljedicama ova dva zakona. U dvorani kao što vidimo je otprilike niti petina zastupnika i to samo pokazuje na koji način se nameće, naglašavam nameće odnos prema kulturi i kulturnim dobrima. Jer ovo je nametnuto, ovaj raspored je nametnut namjerno očito da popodne, u popodnevnim satima bude nas što manje a i da javnost ne vidi šta se događa sa kulturom u Republici Hrvatskoj 2013. godine. Hvala lijepo.
Branko Bačić, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, poštovani gospodine zamjenice ministrice. Pa s obzirom da se ovaj zakon odnosi isključivo na grad Dubrovnik, da se isključivo odnosi na gradske zidine, da se odnosi na instituciju, Zavod za obnovu grada Dubrovnika, dakle on je točno konkretan i regulira pitanje održavanja gradskih starina u gradu Dubrovniku i rad samoga zavoda. Mene bi interesiralo dvije stvari. Da li je o ovakvom prijedlogu zakona suglasnost dalo Gradsko vijeće grada Dubrovnika? To je jedno pitanje. Drugo pitanje, da li je s obzirom da se smanjuje udjel Dubrovačko- neretvanske županije u vlasništvu nad Zavodom za obnovu grada Dubrovnika da li je suglasnost dao župan dubrovački ili možda županija, odnosno Skupština Dubrovačko-neretvanske županije. I da li je kako ste vi u svom uvodnom obrazloženju rekli i jedno pravosudno tijelo u Republici Hrvatskoj ovaj ugovor kojeg ste spomenuli proglasio ništetnim. Evo ako možete na tih nekoliko pitanja odgovoriti.
Sljedeća replika Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Malo je zakonskih prijedloga, barem mi se tako čini iz domena kulture sa ovako ovaj puta jednim rekao bih uvjetno rečeno nekulturnim prijedlogom ili politički nametnutim prijedlogom. Naime, nije mi jasno niti ovdje piše u ovome prijedlogu zakona što je to, što je razlog donošenja ovog zakona. Jesu li to propale dubrovačke zidine? Je li to loše upravljanje društva dubrovačkih starina, je li to loš rad zavoda, je li to nedostatak financijskih sredstava. Što je razlog da se ovakav zakon donosi? Eto to je pitanje. E sad ovdje imamo posljedice na stranici četiri koje će donošenje zakona proisteći. Kaže donošenjem ovoga zakona samo će se urediti novi način upravljanja zavodom i ništa više. Dakle, ovaj zakon osigurava samo novi način upravljanja zavodom. Ako smo mi zbog toga ovdje da promijenimo nov način upravljanja zavodom onda ovaj zakon zaista nema veze sa kulturnim prijedlogom nego je sasvim nešto drugo.
I Jasen Mesić, replika.
Zahvaljujem. Repliku je djelomice iznio već uvaženi kolega Bačić, no ponovit ću jedanput koje je to pravosudno tijelo procijenilo da se radi o ništetnom ugovoru. Vidimo po aneksima da je iste te anekse na taj ugovor potpisao i aktualni gradonačelnik. On sigurno tada nije smatrao kada je nešto potpisivao da se radi o ništetnim jer ga inače ne bi potpisao kako to tumačimo. I ono što posebno želim reći da isti taj princip odnosno sličan princip je primijenjen vrlo nedavno u Šibeniku gdje je zapravo dato na upravljanje kulturno dobro jednoj nevladinoj organizaciji sa zaduženjem da to opravda. Apsolutno je dobro pozivati se na Ustav, jer kad ovo već hoćemo utvrditi temeljno vlasništvo kulturnih dobara u Republici Hrvatskoj onda je vlasništvo uvijek zapravo RH – dakle Republika Hrvatska. Zakon o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara ima posebnu glavu koja se odnosi na davanje u koncesiju o kojoj bi trebalo biti, a dokaz da je ovo jedan od sustava koji je primjenjivan desetljećima čak ni komunističke vlasti 60-tih i 70-tih godina nisu htjeli na neki način dezavuirati tradiciju održavanja zidina grada Dubrovnika od '69. godine. Trajao je desetljećima. Po zakonu nisu bili obaveznici o javnoj nabavi, međutim to bi bilo možda dobro uvesti. I prema tome ne shvaćam tko to može stručno reći da do danas ti spomenici nisu dobro obnavljani, a podsjetit ću vas na potres '79. godine i na ratna razaranja u Domovinskom ratu zaštićene UNESCO-ve cjeline. Te slike su obišle čitav svijet. Iza toga je svojim radom naravno je to u dobroj mjeri obnovljeno na najbolji stručni i mogući način. Prema tome, stručnog opravdanja za ovaj zakon nema, ali baš nikakvog.
Hvala. Odgovor na repliku Berislav Šipuš, izvolite.
Na pitanja koja je postavio gospodin Bačić i gospodin Mesić. Samo da repliciram onda. Pitanje je bilo koje je to, koje tijelo pravosudno da tako kažem pogledalo ovaj ugovor. Dakle, tijekom rasprave odnosno rada na prijedlog ovog zakona konzultirano je Državno odvjetništvo koje je dalo mišljenje upravo o ugovoru da je ništetan pozivajući se na 391. članak Zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima. Što se tiče udjela od 10% koji je sada predložen u ovom Zakonu o izmjenama i dopunama Zakona o obnovi ugrožene spomeničke cjeline Dubrovnika bila javna rasprava. Županija Dubrovačko-neretvanska je bila pozvana da se uključi u raspravu ali mi nismo dobili njihov odgovor i stav. Hvala.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? U ime Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu Dunja Špoljar. Izvolite.
Potpredsjednice, uvažene kolegice i kolege Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu Hrvatskog sabora razmotrio je na 27. sjednici održanoj još 11. lipnja 2013. prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obnovi ugrožene spomeničke cjeline Dubrovnika. U raspravi iskazane su određene primjedbe i prijedlozi. Mišljenje je pojedinih članova odbora da predložena rješenja zakonskoga prijedloga nisu dobra te da ih je potrebno dodatno urediti, prvenstveno odredbe zakonskog prijedloga kojima se uređuje novi način upravljanja zavodom. S ciljem rješavanja navedene problematike i otklanjanja pojedinih dvojbi koje su se pojavile tijekom rasprave odbor je jednoglasno zauzeo stav da će u periodu između dva čitanja zakona održati tematsku sjednicu o navedenom prijedlogu. Nakon provedene rasprave Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu većinom glasova odlučio je predložiti Hrvatskom saboru da se prihvati prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obnovi ugrožene spomeničke cjeline Dubrovnika. Hvala.
Hvala. U ime Odbora za prostorno uređenje i graditeljstvo predsjednik Zdravko Ronko.
Poštovana potpredsjednice, kolegice i kolege Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo na svojoj 20. sjednici održanoj 11. i 12. lipnja sukladno članku 83. Poslovnika Hrvatskog sabora kao matično radno tijelo je provelo raspravu o ovom prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obnovi ugrožene spomeničke cjeline Dubrovnika. U uvodnom izlaganja predstavnik predlagatelja istaknuo je kako se ovim prijedlogom uređuje novi način upravljanja zavodom, mijenja se sastav stručno-savjetodavnog povjerenstva, mijenja se ovlaštenik upravljanja i gospodarenja dubrovačkim portifikacijskim sustavima a mijenja se i način financiranja zavoda. U raspravi odbor je raspolagao i pisanim primjedbama Zavoda za obnovu Dubrovnika kao i pisanim primjedbama Društva prijatelja dubrovačke starine koji su i osobno iznijeli svoje viđenje i svoje prijedloge. Također, u raspravi je istaknuto kako izvor financiranja obnove ove urbane cjeline koja je pod zaštitom UNESCO-a i koja je teško stradala u potresu '79. godine i dodatno u ratnoj agresiji '91., '92. kako treba ga financirati ne samo iz gradskog proračuna nego u omjerima i iz državnog proračuna. Nakon provedene rasprave Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo Hrvatskog sabora odlučio je većinom glasova predložiti Hrvatskom saboru donošenje zaključka kojim se prihvaća prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obnovi ugrožene spomeničke baštine kao i da se mišljenja, primjedbe i prijedlozi izneseni u raspravi upute predlagatelju radi izrade konačnog prijedloga. Hvala lijepa.
Hvala. U ime Odbora za zaštitu okoliša i prirode predsjednik odbora Branko Bačić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, poštovane kolegice i kolege Odbor za zaštitu okoliša i prirode na temelju članka 140. Poslovnika Hrvatskog sabora raspravio je predloženi zakon kao zainteresirano radno tijelo. U uvodnom obrazloženju predstavnica predlagatelja istaknula je da se predloženim zakonom uređuje nov način upravljanja Zavodom za obnovu Dubrovnika, predlaže izmjena sastava Stručnog savjetodavnog povjerenstva u zavodu, izmjena ovlaštenika upravljanja i gospodarenja dubrovačkim gradskim zidinama te načina financiranja Zavoda za obnovu Dubrovnika. Sjednici odbora nazočio je predsjednik Društva prijatelja dubrovačke starine koji je prezentirao primjedbe na predloženi zakon koji je društvo u pisanoj formi uputilo Odboru za zaštitu okoliša i prirode. Istaknuo je da je Društvo prijatelja dubrovačke starine Udruga civilnog društva stara preko 60 godina te da upravlja dubrovačkim i stonskim zidinama kao i drugim objektima kulturnog povijesnog naslijeđa Dubrovačke Republike a broji i do 1000 članova. Upravljanje i gospodarenje gradskim zidinama regulirano je ugovorom sklopljenim između grada Dubrovnika kao vlasnika zidina s jedne strane i Društva prijatelja dubrovačke starine s druge strane. Ugovor je izmijenjen i dopunjen 2009. godine temeljem odluke Gradskog vijeća grada Dubrovnika. Prema navedenom ugovoru svi prihodi koji se ostvare od gradskih zidina do kraja 2019. godine prihod su društva. Od tih prihoda temeljem istog ugovora 50% društvo uplaćuje gradu Dubrovniku. Iz prihoda koji ostvaruje od gradskih zidina društvo ulaže u očuvanje baštine te dio ostvarenih prihoda izdvaja za nešto više od 40 djelatnika angažiranih na oko primanja 750 tisuća do 800 tisuća posjetitelja zidina na godišnjoj razini. Uprava društva djeluje na volonterskoj osnovi. Primjerice prošle godine ostvareno je ukupno 50 milijuna kuna prihoda, a koje društvo sukladno sklopljenom ugovoru dijeli sa gradom Dubrovnikom u omjeru 50-50%. Predsjednik društva naglasio je kako se predloženim zakonom raskida konkretan ugovor između grada Dubrovnika i društva te da ovako formuliran zakon preuzima ulogu pravomoćne presude. Naime, temeljem predloženog zakona stavlja se izvan snage sklopljen valjani pravni posao. Obvezuje se društvo na predaju cjelokupne dokumentacije društva u posjed gradu Dubrovniku kao i cjelokupna temeljem valjanog ugovora zakonito stečena novčana sredstva. Brišu se u skladu sa ugovorom i zakonom uknjižena zemljišno-knjižna prava društva i to bez ikakvog prava na žalbu i pravično suđenje. Zaključno je predsjednik društva istaknuo da je predloženi zakon neprihvatljiv s ustavnog i zakonskog aspekta te je u slučaju da Vlada ustraje na njegovu donošenju najavljena ustavna tužba društva. Naglasio je da je činjenica da je ugovor sklopljen do kraja 2019. godine otvara i pitanje nadoknade štete društvu. Nakon uvodnog obrazloženja u raspravi je istaknuto da je RH ratificirala europsku Povelju o lokalnoj samoupravi te da sukladno navedenom dokumentu lokalnim jedinicama treba osigurati slobodno obavljanje njihovih nadležnosti i poštivanje načela lokalne samouprave utvrđenih Ustavom i unutarnjim zakonodavstvom. U tom smislu predlaganje i donošenje ovakvog zakona koji se tiče pitanja nekretnine u vlasništvu jedinice lokalne samouprave bez sudjelovanja lokalne razine predstavlja izravno kršenje navedene europske povelje. Ukazano je na činjenicu da je savjetovanje sa zainteresiranom javnošću za ovaj zakon provedeno u razdoblju kada su Gradsko vijeće grada Dubrovnika i Županijska skupština Dubrovačko-neretvanske županije bili raspušteni radi lokalnih izbora te stoga nisu mogli uzeti udjela u javnoj raspravi o predloženom zakonu. Ovo tim više dobiva na značenju uzme li se u obzir da se odredbama ovog zakona predlaže i promjena osnivačkih udjela Dubrovačko-neretvanske županije u Zavodu za obnovu Dubrovnika s 20 na 10%, a bez da se o navedenom očitovala Županijska skupština Dubrovačko-neretvanske županije i Gradskog vijeća grada Dubrovnika. Izraženo je neslaganje s obzirom na predloženi zakon kojim se jednostranim aktom tijela izvršne vlasti bez prava na zakonito provedeni postupak stavlja van snage jedan valjani pravni posao sklopljen među trećim osobama u skladu sa važećom zakonodavnom regulativom. Istaknuto je kako se odredbama predloženog zakona zadire u neovisnost pravosuđa. Uočeno je da na ovaj način Vlada RH praktički preuzima sredstva ostvarena od gospodarenja i upravljanja imovinom koja nije u njezinom vlasništvu, budući da se sredstva i poslovi transferiraju u zavodu koji je u većinskom vlasništvu RH. Tijekom rasprave od strane članova odbora zatražena su od predsjednika društva dodatna pojašnjenja vezana uz broj članova društva, djelatnike društva te raspolaganje financijskim sredstvima. U raspravi je izraženo zadovoljstvo dosadašnjim radom društva na očuvanju Dubrovačkih gradskih zidina. Temeljem provedene rasprave u kojoj je izražena upitnost predloženog zakona sa stajališta njegove ustavnosti i zakonitosti te je ukazano da se njime zadire u neovisnost pravosuđa predloženo je da odbor donese zaključak kojim bi se Vladi RH predložilo da prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obnovi ugrožene spomeničke cjeline povuče iz procedure te o navedenom zatraži stajalište Gradskog vijeća grada Dubrovnika i Županijske skupštine Dubrovačko-neretvanske županije. Navedeni prijedlog zaključka nije podržan budući da su 4 glasa glasovala za, a 5 članova protiv. Nakon toga je odbor većinom glasova 5 glasova za i 4 glasa protiv odlučio predložiti Hrvatskom saboru donošenje zaključka, prihvaća se prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obnovi ugrožene spomeničke cjeline Dubrovnika, sve primjedbe prijedlozi i mišljenja izneseni u raspravi uputit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona. Hvala.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. Prvi na redu je Klub zastupnika HNS-a i kolega Igor Kolman.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Poštovane kolegice i kolege. Uvaženi zamjeniče pomoćniče ministrice kulture. Dakle osnovni problem koji se ovim zakonom želi riješiti je problem netransparentnog trošenja novca. Naime udruga često spominjana koja trenutno upravlja spomeničkom cjelinom Dubrovnika nije do sada niti sada nikome ne polaže račune za prodane ulaznice i ostvarene prihode. Također svi izvedeni radovi su se dogovarali i obavljali bez natječaja. Iskreno rečeno samo kao sa strane napomena, pitanje jeli uopće održivo da udruga kontrolira spomenik nulte kategorije koji je na UNESCO-voj listi svjetske baštine. To imat ćete pravo na repliku. Drugim riječima, 50% prihoda se do sada trošilo potpuno netransparentno prvenstveno zato što Društvo prijatelja dubrovačke starine ne potpada pod Zakon o javnoj nabavi, nema kontrole. I ono što ovaj zakon u tom smislu predviđa je sljedeće prebacivanje 50% prihoda od ulaznica na Zavod za obnovu Dubrovnika koji jeste obveznik Zakona o javnoj nabavi i to je jedna od ključnih razlika između dosadašnjeg rješenja i novog rješenja. Već samim time osigurava se transparentnije i racionalnije trošenje novca. Ono što treba naglasiti je da po članku 16.ovoga prijedloga zakona Društvo prijatelja dubrovačke starine ostaje zastupljeno uz stručno savjetodavno povjerenstvo za obnovu Dubrovnika gdje ima zajamčenog predstavnika. Zamjenik ministrice je već govorio i o činjenici da je u međuvremenu ustanovljeno da je cijela priča zapravo ugovorena po ugovoru koji ne odgovara propisima RH pa je i to nešto što treba popraviti i promijeniti. Sada bih vas molio predstavnike ministarstva samo da obratite pažnju na nekoliko konkretnih sugestija vezanih uz pojedine odredbe ovoga zakona. članak 32.kojim se mijenja članak 43.zakona u stavku 2.predviđa da grad Dubrovnik doznačuje sredstva u visini 50% od ukupnog neto prihoda od ulaznica na račun Zavoda za obnovu Dubrovnika po donošenju proračuna za tekuću godinu. Ono što nije sasvim jasno iz ove formulacije kako će to funkcionirati, dakle da li grad mora unaprijed doznačiti sredstva jer ako mora unaprijed doznačiti sredstva pitanje je na temelju čega će se napraviti procjena koliki će biti prihodi u godini koja dolazi. Dakle to je nešto što bi trebalo precizirati. Članak 36.ovog zakona u stavku 4.propisuje da je društvo prijatelja dubrovačke starine dužno predati u posjed stare zidine označene kao katastarska čestica broj 2642/1, međutim ta navedena katastarska čestica obuhvaća samo otprilike jednu četvrtinu Dubrovačkih zidina. Zbog toga je naš prijedlog da se propiše da treba predati cjelokupni fortifikacijski sustav grada Dubrovnika. Također u istom članku 36.u stavku 9.nema roka unutar kojeg društvo treba predati gradu ne potrošena novčana sredstva za obnovu. Činjenica je da u stavku 4.istog članka je naveden rok od 15 dana od stupanja zakona na snagu ali čini nam se da ne bi bilo slučajno s obzirom da se radi o dva različita stavka da se ne bismo doveli u situaciju različitih tumačenja i različitih interpretacija ovoga zakona trebalo bi i u stavku 9.unijeti rok za predaju nepotrošenih sredstava ili bi stavak 4.i stavak 9.trebalo … u svakom slučaju da na svaki način izbjegnemo bilo kakvu mogućnost da bude različitih tumačenja i interpretacija toga u kojem roku treba predati nepotrošena financijska sredstva. I da zaključim, ovim prijedlogom zakona i to je njegova osnovna intencija, ne mogu se više sjetiti tko je pitao ali njegova osnovna intencija da se osigura transparentnije i racionalnije upravljanje i prvenstveno trošenje novca kada je u pitanju spomenička cjelina grada Dubrovnika. S jedne strane to će se postići uvođenjem odredbi zakona o javnoj nabavi u taj cijeli proces koji do sada tu nisu važile, a s druge strane i sastavom i pažljivim odabirom članova kako Upravno vijeće zavoda za obnovu Dubrovnika tako i njegovog stručnog savjetodavnog povjerenstva. I vjerojatno ne moram posebno naglašavati da će HNS naravno prihvatiti ovaj prijedlog zakona.
Hvala lijepa. Jasen Mesić, replika.
A ne znam, ima dosta toga. Kolega, spomenici nulte kategorije ne postoje, to je stara odredba koja je bila u zakonu '70.-tih i '80.-tih godina, postoji nešto što se zove nacionalna lista ili spomenik upisan na UNESCO-ovoj listi. Kad bi predali cijeli fortifikacijski sustav to bi vam išlo od mosta prema lazaretima pa do drugog mosta plus izdvojene tvrđave koje nisu u sustavu fortifikacija je pitanje kako bi to sve skupa završilo. Prema tome, to je u stručnom smislu nemoguće provesti. Ako je toliko toga do javne nabave, mi smo uvijek bili za javnu nabavu, pa napravite aneks na ugovore pa nek se kaže od ove količine se može odgovarati ako je do toga, a nije do toga nego do krpanja gradskog proračuna, do toga. A kad smo kod transparentnosti, zašto ne dobijemo izvješće o trošenju spomeničke rente godinama u gradu Dubrovnika koja je jedna od najvećih u Hrvatskoj. Obaveza po zakonu je da se spomenička utroši isključivo u obnove kulturnih dobara. Čak u slučaju Dubrovnika bi tu bio in favorem toga da se recimo i stara infrastruktura unutar zidina obnavlja iz tih sredstava jer je ispod spomeničke cjeline i naravno da ako ona nije obnovljena da može stradati spomenička cjelina. Zašto taj grad koji je jedan od rijetkih UNESCO-ovih gradova još uvijek nema menadžment plan što je obavezan po konvenciji, UNESCO-ovoj konvenciji o kulturnim dobrima koje su na svjetskoj reprezentativnoj listi. Pet godina tu nismo pomakli ni …. Znate li da po proceduri tzv. proceduri …, taj grad nema proceduru postupanja u slučaja požara i elementarnih nepogoda, još uvijek. To je briga za kulturno dobro, a ne prebacivanje od udruge civilnog društva u svoj portfelj pa ćeš onda ti to određivati. Na kraju krajeva, za svaki posao koji je rađen morala je nadležna konzervacijska služba dat suglasnost di je propisano na koji način se to mora raditi.
Hvala. Odgovor na repliku, Igor Kolman.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Mesić, što se nulte kategorije tiče imate djelomično pravo ali s obzirom da ovo nije skup djelatnika u kulturi nego je Hrvatski sabor ja sam bio toliko slobodan da sam upotrijebio termin koji je nekako opće prihvaćen i poznat na neki način svima i mislim da u tom smislu se možemo i složiti. Što se tiče cjelokupnog sustava fortifikacije grada Dubrovnika, ok, ja ne bih ulazio u ovu raspravu do kojeg kućnog broja to ide, međutim ono što sam ja rekao i što svakako nije prihvatljivo je da u zakonu bude označena samo jedna četvrtina sustava kao ono na što se zakon odnosi i u tom smislu sam i dao sugestiju predstavniku predlagatelja da se to dodatno pojasni i uredi. I nešto sam još htio ovo što ste zadnje rekli, ali sam u međuvremenu zaboravio pa onda je to moja greška i na tome ostaje.
Potpredsjednik Željko Reiner, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa uvaženi zastupnik Kolman je rekao da je razlog transparentnost. Svima nam je jasno da nije razlog transparentnost, razlog je da se jednoj udruzi civilnog društva koja se desetljećima vrlo uspješno bavi sa održavanjem dubrovačkih starina, poglavito zidina, to otme i da se prihodi koji su oni imali i koji su rabili isključivo za održavanje, osim tekućih troškova tih zidina, da se zapravo prelije u gradski proračun. Međutim, ajmo napraviti usporedbu. Kad je prigodom drugog kruga lokalnih izbora ministrica kulture Andreja Zlatar došla u Šibenik ona je došla podržat naravno HNS-ovce pred izbore, ali je posjetila i šibenske tvrđave, između ostalog tvrđavu Barone i za nju je Ministarstvo kulture odobrilo novac za izgradnju projekta da se ta tvrđava privede turističkoj eksploataciji, što je apsolutno pohvalno. Novac je to Ministarstvo kulture dalo Udruzi "Juraj Dalmatinac", grupi mladih koja se brine za Šibenik i opet i to je jako pozitivno. E sad, s jedne strane dakle imamo situaciju mladih u Šibeniku koji tek zapravo počinju djelovati, koji mogu dobit državni novac za projekt upravljanja tvrđavom Barone 150 tisuća kuna za početak i gdje je to pohvalno i gdje se to stimulira, dakle jedna nevladina građanska udruga, a s druge strane imamo jednu nevladinu građansku udrugu koja desetljećima vrlo uspješno funkcionira, za koju se kaže da je to sve netransparentno, da ih treba satrti, da to treba oduzeti itd. Tu ne vidim nekakve logike, a paralela je apsolutno prisutna. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, Igor Kolman.
Dakle samo vrlo kratko oko racionalnosti, odnosno prvenstveno transparentnosti. Problem sa dosadašnjim načinom upravljanja je u tome što mi uopće ne znamo koliko je novca prihodovano, koliko je novca bilo na raspolaganju, koliko novca je išlo za onu namjenu za koju je išlo, koliko novca je išlo za druge namjene, koliko novca se utrošilo za stvari koje nisu uopće predviđene poslom udruge i opsegom posla itd., itd. I u tom smislu i to na kraju krajeva svi ovdje znamo, jedni i drugi i u tom smislu to treba promijeniti i nama se čini da je ovo bolji model, transparentniji model, a u konačnici vjerojatno će se pokazati naravno i racionalnijim modelom.
Branko Bačić, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Kolman, prije svega nitko pa ni članovi Društva prijatelja dubrovačkih starina nisu protiv transparentnosti u utrošku sredstava i u prihodima koja se ostvare korištenjem tih istih zidina. Pitanje je da li nas onda interesira kako grad i da li grad namjenski ulaže svojih 50% sredstava koje mu društvo prosljeđuje i koje društvo svojim radom ostvaruje osiguravanjem posjeta tim istim zidinama. I treća stvar, Zakonom o javnoj nabavi je točno propisano tko je obveznik provođenja Zakona o javnoj nabavi. Ako bi se vodili vašom logikom da ćemo mi ovaj zakon donijeti samo zbog toga što Društvo prijatelja dubrovačkih starina ne provodi javnu nabavu kada održava gradske zidine ili kada uređuje, provodi nekakve aktivnosti na gradskim zidinama, nekakve radove pa i konzervatorske onda bi tom istom logikom trebali poništiti sve ugovore o koncesiji za sve marine u Hrvatskoj pa čak i one marine koje ima ACI, koje ACI ima u koncesiji. Naime, nakon što se pobijedi na natječaju za koncesioniranje pomorskog dobra i luka nautičkog turizma pravna osoba koja ostvaruje prihode na tom istom pomorskom dobru koje je isto javno dobro u općoj uporabi nema potrebe provoditi javnu nabavu za sredstva koja ostvari kako bi dalje radila nekakve projekte na tom istom pomorskom dobru. Prema tome, ako vučemo paralelu onda bi trebali raskinuti sve ugovore o koncesiji i ne samo na pomorskom dobru nego i sve druge ugovore kojima se na bilo koji način određena pravna osoba ili fizička osoba dolazi u posjed kroz zakup, najam ili koncesiju općeg dobra u Republici Hrvatskoj. Prema tome, taj argument da bi zbog toga trebali mijenjati zakon apsolutno ne stoji. Ovdje je nešto drugo posrijedi. Ovdje se želi sredstva koja su valjanim ugovorom uprihođena od strane Društva prijatelja dubrovačkih starina upotrijebiti za nekakve druge potrebe da li je to krpanje gradskog proračuna ili nešto drugo o tome treba pitati vašeg gradonačelnika.
Odgovor na repliku Igor Kolman.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Prvi dio, ja se potpuno slažem da svi akteri u procesu trebaju dakle i grad i oni koji upravljaju zidinama trebaju biti u tome transparentni i tu uopće nema spora. Ja ne mislim da kriteriji trebaju biti drugačiji za grad i za one koji upravljaju zidinama i tu se slažemo. Što se tiče ove usporedbe marina, koncesija, pomorsko dobro, dubrovačke zidine ma nije uopće ista stvar. Niti se radi o koncesiji, niti su dubrovačke zidine pomorsko dobro, niti je. Ma mislim, dakle ima cijeli niz razlika. Dakle, to su dva potpuno neusporediva slučaja. I treće, ja sam na neki način naglasio i vi ste se opravdano na to koncentrirali na poštivanje Zakona o javnoj nabavi kao jedan od razloga uvođenja ovih promjena, ali to sigurno nije jedini razlog. Dakle, i zamjenik ministrice i ja sam a vjerojatno će i još neke kolege navesti i sad čitav niz drugih razloga. Ovo je samo onaj o kojem sam ja odlučio malo glasnije i jače govoriti, ali to nije jedini razlog daleko od toga.
I kolega Davorin Mlakar se javio, ali ne vidim ga u dvorani. U ime Kluba zastupnika HDZ-a Frano Matušić. Izvolite kolega.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, gospodo predstavnici Ministarstva kulture, kolegice i kolege zastupnici. Pa odmah na početku ću reći da se HDZ protivi donošenju ovog zakona jer je on apsolutno štetan, apsolutno štetan ne samo za grad Dubrovnik, nego za Republiku Hrvatsku i štetan je za odnose u Republici Hrvatskoj koji su utemeljeni na Ustavu i na pozitivnim zakonskim propisima. Naime, nije poznato ni u teoriji ni u praksi demokratskih pravnih sustava da bi se zakonom mogao ukidati jedan konkretni pravni odnos koji je u svakom pogledu u potpunosti u skladu sa postojećom pravnom regulativom. Posebno kada bi se ukoliko bi bio donesen tim zakonom kršio cijeli niz kako ustavnih tako i zakonskih načela i odredbi zakona višeg reda. Samo primjerice treba navesti da ovako predloženi zakon izravno krši ustavno načelo prava na jednakost pred zakonom i na sudsku zaštitu, ustavno načelo nepovredivosti vlasništva isto kao i odredbe Zakona o vlasništvu, Zakona o zemljišnim knjigama, Zakona o obveznim odnosima, Zakona o trgovačkim odnosima, Zakona o područnoj-regionalnoj samoupravi, Zakona o ustanovi itd. itd. Tako konkretno u ovom primjeru koji je pred nama zapravo imamo jednu varku koja se pokušava ovdje proturiti. Vidjeli smo da iz dosadašnje rasprave svi pričaju o Društvu prijatelja dubrovačke starine, a zapravo ovaj zakon uopće ne govori o Društvu prijatelja dubrovačke starine. On govori o Zavodu za obnovu ugrožene spomeničke cjeline grada Dubrovnika ili kako mi to nazivamo u Dubrovniku govori o Zavodu za obnovu Dubrovnika i navodno je razlog bolje upravljanje tim istim zavodom razlog za promjenu ovog zakona. Međutim, on uopće nije razlog. Zavod je posebna institucija koja itekako obavlja svoje zadaće temelje ovlasti koje je dobio, temeljem zakona koji se brine o ugroženoj spomeničkoj cjelini Dubrovnika i koji zapravo u suštini prije svega brine se o tome da se sve ono što je bilo ugroženo potresom iz 1979. godine da se obnovi, da se sejzmički utvrde sve kuće, svi objekti, dakle sve što se nalazi u povijesnoj jezgri grada Dubrovnika i to zapravo ničim nije do sada bilo sporno niti je ikome sporno Zavod za obnovu Dubrovnika. Međutim, u prijelaznim i završnim odredbama ovog istog prijedloga zakona koji je pred nama odjednom uvodi se Društvo prijatelja dubrovačke starine, uvodi se udruga, udruga građana koje se obespravljuje, koje se konfiscira imovina sva i novčana sredstva i sve ono s čim ona raspolaže. Dakle, jedan presedan kojeg smo mogli gledat samo u doista totalitarnom komunističkom režimu. Jer kako drugačije promatrati ovaj prijedlog zakona nego povratak u stari sustav, povratak u društvo totalitarizma. Mi imamo i činjenicu da nam predstavnik Ministarstva kulture govori kako Državno odvjetništvo ima mišljenje da je ovaj ugovor ništetan. Može imati Državno odvjetništvo svoje mišljenje, ali to treba utvrditi sud. Državno odvjetništvo je samo jedna strana u postupku. Znamo da Državno odvjetništvo ima različita razmišljanja, međutim sud je taj koji u konačnici donosi odluku o tome da li je neki ugovor ništetan ili nije. I ne možemo ovdje prejudicirati sudske odluke kao što je to prejudicirano ovim, člancima ovog zakona. Najtragičnije je da se uvodi praksa da se zapravo već donosi sudska odluka temeljem ovog, izmjena ovog zakona. Prema tome, zakon je apsolutno štetan za Republiku Hrvatsku jer ruši ustavna načela, ugrožava nešto što nije smjelo se uopće zapravo dirati. Koji je razlog, s pravom je postavio kolega mislim Grubišić, koji je razlog donošenja? Bolje upravljanje institucijom koja se zove Zavod za obnovu Dubrovnika. Pa to doista nema nikakvog smisla. Nije čak ni to razlog. Razlog je, možemo tražiti razlog među onim argumentima koje su već kolege zastupnici utvrdili a to je recimo financiranje Gradskog proračuna grada Dubrovnika premda bi ta sredstva morala po svim propisima biti namjenska sredstva i trebala bi se trošiti isključivo zapravo u obnovu spomenika kulture. Društvo prijatelja dubrovačke starine ne skrbi samo o zidinama grada Dubrovnika, ono skrbi i o drugim spomenicima koja su vezana uz kulturu i povijest grada Dubrovnika kao što su stonske zidine, kao što je sokol kula u Konavlima, kao što je knežev dvor u Slanom itd. Dakle, brine se o naslijeđu koje je naslijeđe Hrvatske i naslijeđe koje možemo svesti pod naziv Dubrovačke Republike. Dakle, o tim svim spomenicima se brine društvo. I brine se od 1952. godine. I apsolutno uživa ugled u gradu Dubrovniku bez obzira tko danas vodi. Ja ne želim biti ovdje odvjetnik Društva prijatelja dubrovačke starine niti ljudi koji ga danas vode, to odmah želim reći. Iako treba poboljšati transparentnost ja sam uvjeren da će oni biti za transparentnije vođenje i da sasvim sigurno su spremni vjerojatno i odgovarati za sve ono što su kroz društvo radili. Ali govoriti da je uvođenje ovog zakona, odnosno ovih izmjena koje se tiču Zavoda za obnovu Dubrovnika radi transparentnosti u Društvu prijatelja dubrovačke starine doista je apsurdno. Dakle, radi se o dvije posebne institucije. Jedna je udruga građana, a druga je Zavod za obnovu Dubrovnika. I što mi sad radimo? Mi ovim zakonom zapravo država odustaje od financiranja obnove grada Dubrovnika koja je dosada bila svake godine u državnom proračunu. Ovim zakonom država prestaje financirati obnovu grada Dubrovnika i njegove ugrožene spomeničke cjeline. Ovim zakonom sredstva koja su dosada bila uprihodovana od strane Društva prijatelja dubrovačke starine temeljem posjeta zidinama ta sredstva se zapravo tih 50% tih sredstava se prebacuju na račun zavoda umjesto državnih sredstava iz Ministarstva kulture. Dakle, država pokazuje jednu veliku nebrigu odricanjem sudjelovanja u obnovi ugrožene spomeničke cjeline grada Dubrovnika koji je ponos vjerujem svih građana RH pa bi tako trebao biti, a očigledno nije i na ponos Ministarstva kulture. Jer temeljem čega je ovaj zaključak? Temeljem te činjenice da jednostavno se prestaje financirati Zavod za obnovu. On će se financirati samo u slučaju da prihodi od zidina podbace kako to ovdje piše u prijedlogu zakona. Nadalje, ja mislim da je svakome jasno da ovaj pristup koji je Ministarstvo kulture zauzelo da je apsolutno neprimjereno u današnjem demokratskom pravnom sustavu gdje se već propisuje na koji način će se oduzeti i financijska i druga sredstva i dokumentacija jedne udruge građana koja ima svoju dugu i pozitivnu tradiciju u gradu Dubrovniku. Člankom 4. uvodi se obveza zavodu za koji on nije osposobljen, štoviše ravnateljica sadašnja zavoda je te primjedbe dostavila i Ministarstvu kulture jer zavod nije osposobljen za to što će se događati u tim prostorima koji će se obnavljati i kako će se gospodariti itd. Zavod je osposobljen za obnovu spomenika. Za to je osposobljen Zavod za obnovu ugrožene spomeničke jezgre i to mu je svakodnevni posao. Doista ovaj prijedlog je apsolutno, apsolutno štetan kao što sam već jedanput istaknuo. Ali kad već govorimo o transparentnosti idemo govoriti o spomeničkoj renti, idemo govoriti o spomeničkoj renti grada Dubrovnika. Gdje je ona utrošena, u koji spomenik? Nemamo izvješće. Izvješća postoje od Društva prijatelja dubrovačke starine i ta izvješća idu gradu Dubrovniku, Gradskom vijeću. Nemojmo govoriti neistine, dakle postoje izvješća. Jesu li oni trošili, kako su trošili sredstva? Ako netko sumnja u nešto nezakonito pa postoje institucije koje to rješavaju. Postoje aneksi ugovora ako se želi nametnuti obaveza udruzi kao što je to već rekao kolega Bačić i mnoge druge institucije u Hrvatskoj državi ne koriste institut javne nabave zato što nisu to po zakonu obvezne pa tako ni ova udruga. Ali ako se već želi nametnuti ta obveza onda se moglo jednostavno sklopit aneks ugovora sa Društvom prijatelja dubrovačke starine i nametnuti se i ta obveza koju ja vjerujem da bi oni sasvim sigurno prihvatili. Međutim, dosada nitko nije govorio da je to problem. Problem je sasvim negdje drugdje, već sam rekao da je taj problem očito povezan i sa partikularnim stranačkim interesima u ovom slučaju HNS-a i da je on zapravo potpuno jedan nedemokratski prijedlog. Ovo je jedan nedemokratski prijedlog koji se ne može niti u jednom dijelu niti u načelima ne može se jednostavno prihvatiti jer je doista apsolutno štetan. Još nešto, ovdje u samom uvodu u točki 3. ovog prijedloga zakona imate stav ministarstva da za provođenje ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna novčana sredstva. To u ovom trenutku ne možemo znati. Ukoliko dođe doista do sudskog postupka koji je vrlo lagano pretpostaviti da će doći pitanje je zapravo što će se dogoditi sa sredstvima s kojima je raspolagalo Društvo prijatelja dubrovačke starine, sa dokumentacijom s kojom on raspolaže itd. i hoće li stvarno biti potrebna novčana sredstva to ćemo vidjeti onda u sudskom pravorijeku. Ja se nadam da Ministarstvo kulture ipak obzirom da je ovo prvo čitanje da Ministarstvo kulture ima ipak još uvijek dovoljno razuma i apeliram u ime kluba HDZ-a da jednostavno povuče ovaj zakon sa dnevnog reda jer on apsolutno ne rješava niti poboljšava pitanje funkcioniranja Zavoda za obnovu Dubrovnika. On doista pokušava riješiti nešto što se zove odnos grada i Društva prijatelja dubrovačke starine na jedan potpuno neprihvatljiv, neprimjeren i neustavan i nezakonit način. I doista ja apeliram da se sa razumom pristupi ovom problemu i da se pronađe rješenje u okviru dosadašnjih zakonskih rješenja da se Društvu prijatelja dubrovačke starine ostavi mogućnost da i dalje upravlja sa zidinama i sa drugim objektima koji su vezani uz kulturno nasljeđe grada Dubrovnika jer ono je do sada pokazalo jedno veliku ozbiljnost u tome i od njenog osnivača od gospara Lukše Beretića koji je osnovao to društvo i koji je bio jedan entuzijast koji je volio grad Dubrovnik kao što ga volimo vjerujemo svi, a posebno mi koji smo dolje i rođeni i koji je doista zaslužio da ta njegova udruga nastavi živjeti i skrbiti se o zidinama zajedno i sa gradskim vijećem i sa Ministarstvom kulture. Ali nemojmo odustajati od financiranja Dubrovačkih i zidina od strane Ministarstva kulture. Dubrovnik je u području koje je doista što se tiče potresa vrlo ugroženo. On je preživio potres 1667.istina vrlo, vrlo oštećen i ovaj 1979.godine koji ga je također dodatno rastresao i oštetio, preživio je i Domovinski rat od srbočetničkih i crnogorskih agresora koji su bombardirali povijesnu jezgru grada Dubrovnika na koju je palo na tisuće projektila u kojoj je izgorilo 9 palača. Nažalost možda smo trebali jednu palaču ostaviti onako izgorenu da se vide ti tragovi jer danas još samo možete vidjeti na fasadama Franjevačke crkve ili Crkve sv. spasa ili katedrale možete vidjeti ostatke od gelera od projektila koji su padali po gradu ali sve drugo je obnovljeno na svu sreću po građane Dubrovnika, ali možda radi povijesnog pamćenja je trebalo ostaviti jednu palaču onako izgorenu da se zna šta su ti barbari radili koji su uz put govorili kako će oni izgraditi ljepši i stariji Dubrovnik, kako su tada govorili. Dakle ovdje se dovodi u pitanje i osnivački udjeli, naime županija apsolutno nije suglasna niti je mogla odlučivati u ovom procesu jer su bile raspuštene i gradsko vijeće i županijska skupština radi lokalnih izbora. Prema tome županija ja sam se čuo danas sa županom … Ostojićem koji se apsolutno protivi i on je danas o toj temi govorio jutros na jednoj lokalnoj radiopostaji vezano za taj prijedlog i apsolutno je neprihvatljiv Županiji Dubrovačko-neretvanskoj ovakav prijedlog osnivačkih udjela. Ali postavlja se pitanje uopće svrhe ovog zakona kojim se država odriče sredstava koji bi trebali ići u korist obnove spomenika kulture, a istovremeno zadržava sva prava vezano uz imenovanje ravnatelja ili uz imenovanje članova Upravnog vijeća Zavoda za obnovu Dubrovnika. Dakle tom istom zavodu kojem dižu sredstva odnosno kojem ne daju sredstva iz državnog proračuna koja su bila na različitoj razini ali recimo mislim da je bilo lani 5,5 milijuna kuna možda 4,5, 5, 5,5 je neki prosjek, dakle tih 5,5 milijuna kuna neće se dati Zavodu za obnovu Dubrovnika, država neće participirati osim u slučaju da podbace prihodi od posjeta zidinama, ali nadamo se da do toga neće doći jer to bi značilo da je krahirao u turističkom smislu grad Dubrovnik i njegova turistička ponuda jer su zidine svakako najposjećeniji dio grada Dubrovnika i nose ogromne prihode. Prema tome, koja je svrha donositi zakon navodno radi boljeg upravljanja u kojem država više ne dava sredstva gradu Dubrovniku za financiranje i obnovu spomeničke baštine, a istovremeno država sebi zadržava pravo imenovanja tri člana u upravnom vijeću, zadržava sebi pravo imenovanja ravnatelja itd. dakle kakav je ovo prijedlog? Ovo je doista otvaranje Pandorine kutije koja nema nikakvog smisla niti ima ikakvog uporišta u stvarnom stanju u Zavodu za obnovu Dubrovnik jer je on prvenstveno kako vidim u prijedlogu to je prijedlog o Zavodu za obnovu Dubrovnik, a u suštini rješava sasvim neka treća pitanja kroz prijelazne i završne odredbe. Ja vas molim da jednostavno u Ministarstvu kulture nađete dovoljno razuma i da se vratite na činjenicu da je potrebno financirati grad Dubrovnik odnosno obnovu grada Dubrovnika i državnim sredstvima, sredstvima Ministarstva kulture i da ne ulazite u razrješavanje odnosa između grada i jedne udruge na način da to rješavate kroz završne i prijelazne odredbe jednoga zakona koji uređuje upravljanje i vođenje jedne sasvim druge institucije.
Moći ćete nastaviti imate dosta replika.
Dakle, apsolutno nam je neprihvatljiv u klubu HDZ-a ovaj prijedlog zakona. Hvala.
Prelazimo na replike, potpredsjednik Željko Reiner. Izvolite.
Uvažena gospođo potpredsjednice. Poštovani zastupnik Matušić je postavio retoričko naravno pitanje kome treba ovaj zakon. pa očito ima ih kome treba. sigurno ne treba dubrovčanima kojima je stalo do njihove baštine. Kome treba? pa treba proračunu jer proračun naprosto sada neće davati novce koje je do sada davao, to je vrlo jasno. Poruka ovog zakona je proračun državni preko proračuna ministarstva više ništa neće davati za obnovu Dubrovačkih zidina i starina. Kome treba još? Pa treba gradonačelniku iz iste stranke kao što je i ministrica koji naravno mu odlično dođe značajan prihod zidina. A koliko će se i da li će se zidine i ostale starine obnavljati, to ćemo svi zajedno vidjeti. Moram međutim isto tako reći da mi je silno žao što ovaj zakon ali to se i uobičajilo ne brani ovdje ministrica nego prof. Šipuš. On je siroti uvijek tu stavljen u vatru i on koga ja jako cijenim dolazi uvijek tu, često puta mora pokušavati braniti neobranjivo pa i ovaj zakon koji je apsolutno nebranjiv. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku Frano Matušić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa točno ste ustvrdili kolega Reiner zapravo potvrdili one razloge i navode koje sam već ja iznio u svom obraćanju ali mi se čini da bi trebalo apelirati ukoliko već postoji politički dogovor u Kukuriku koaliciji da se nasilno provede i ovakva vrsta zakona onda bi bilo dobro da se utvrdi obveza grada Dubrovnika da sredstva koja on dobiva od toga da budu utrošena u obnovu spomenika kulture i da budu na transparentan način utrošena i da izvješće o tim sredstvima bude dostupno javnosti. Ali kako to nije slučaj sa spomeničkom rentom, premda bi trebalo bit onda ne očekujem da će se to dogoditi. Ali slažem se s vama da je nezahvalna uloga branjenja ovog zakona pripala gospodinu Šipušu koji sasvim sigurno ja se nadam da nema veze sa ovim prijedlogom zakona. Hvala lijepo.
Replika Branko Bačić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Matušić, sa vama se slažem dakle da ovaj zakon ne nanosi štetu samo gradu Dubrovniku nego i Republici Hrvatskoj. Naime, ako bi se zakon usvojio u ovakvom tekstu on bi po meni predstavljao opasan presedan koji omogućuje izvršnoj vlasti da se miješa u rad hrvatskoga pravosuđa. Naime, ja vjerujem da su zastupnici pročitali prijelazne i završne odredbe ovog zakona pogotovo članak 36., a pogotovo ove stavke 4., 5., 6., 7. 8., pa i 9. Kad vi čitate te stavke članka 36. ne znate da li čitate neku presudu nekog suda kojim se uzima određenoj osobi pravo na raspolaganje nekretnina ili je to doista tekst samoga zakona. A da je tome tako na svojevrstan način je potvrdio i Odbor za zakonodavstvo Hrvatskog sabora koji je rekao na prijedlog, na tekst prijedloga odbor daje primjedbu na članak 36. poglavito na stavke 5., 6., 7., 8. i 9. s prijedlogom da ih predlagatelj dodatno preispita jer se ukazuje da je dio odredaba postupovne naravi kojim se zadire u neovisnost pravosuđa te nisu i ne mogu biti sadržaj ovoga zakona.
Odgovor na repliku Frano Matušić.
Slažem se s vama i drago mi je da je Odbor za zakonodavstvo bez obzira što većinu u njemu imaju članovi Kukuriku koalicije ipak donio jedan takav zaključak jer i on govori da ipak postoji dovoljna doza razuma kod saborskih zastupnika većinske koalicije koja im govori vrlo jasno da je neprihvatljivo ovo što se nudi člankom 36. Ja sam upozorio da je upravo taj članak 36. nešto što nema veze sa Zavodom za obnovu Dubrovnika. Kroz članak 36. se konfiscira imovina. Pa nismo prijeki sud. Moramo to vrlo jasno i glasno kazati bez obzira, ja molim predstavnike Ministarstva kulture da doista uvide dubinu posljedica ovakvog donošenja zakona i ovakvih članaka. To je jednostavno apsolutno neprimjereno.
Replika, Tatjana Šimac-Bonačić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kolega Matušiću, zapravo očitovali ste se i sada na članak 36. i mnogi prethodnici jeste i čini mi se da je i kad ste rekli da zapravo ovaj zakon ne rješava ništa Zavodu za obnovu Dubrovnika mislim zapravo da niste u pravu jer i vi i ja dolazimo iz Dubrovnik i znamo vrijednost tog zavoda i znamo koliko radi i na injektiranju blokova kao posljedice i potresa i ratnih razaranja itd. I obzirom da su članovi, odnosno predstavnici Zavoda za obnovu sudjelovali u izradi ovoga zakona isto tako su poslali jako puno primjedbi, puno amandmana i mislim da se dosta tih primjedbi ugradilo i u ovaj, prvo čitanje. Ja mislim zapravo da je svrha u biti da se može nesmetano raditi u Zavodu za obnovu jedna od. prema tome, ne možete reći da ovaj zakon ne rješava ništa dobro za Zavod za obnovu Dubrovnika. Da, itekako da mogu nesmetano raditi. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku Frano Matušić.
Ja uopće ne vidim kolegice temeljem čega ste vi zaključili da članak 36. ima veze sa Zavodom za obnovu. On apsolutno nema nikakve veze sa Zavodom za obnovu, niti olakšava njegovu djelatnost i svakodnevne radove. Zavod za obnovu odlično radi svoj posao u skladu sa svojim mogućnostima i u skladu sa financijama. Problem je u tome što se ovim zakonom zapravo država odriče sufinanciranja obnove spomeničkog blaga Republike Hrvatske i to najvećeg zaštićenog UNESCO-om, ono s čime se svi ponosimo i s čime se ponose predstavnici Vlade kad dođu u Dubrovnik. O tome se radi. Ne radi se tu, ne olakšava se ništa zavodu. Zavod čak i protivi se zavod uvođenju članka 4. kojim mu se nameću obveze za koje on nije osposobljen, za koje nema niti stručne ljude niti osobe koje mogu raditi na tim poslovima koje su utvrđene člankom 4. Zavod se protivi i tome da država više ne financira, da Ministarstvo kulture ne financira obnovu grada Dubrovnika. Zavod se i protivi i tome da sredstva koja su prije išla, koja su bila sredstva izvorno od Društva prijatelja s kojima je naravno raspolagalo u obnovi spomeničke baštine, u obnovi spomeničke jezgre odnosno zidina i svega onoga što je izvan grada kao naslijeđe Dubrovačke Republike i tu se zavod apsolutno protivi da se ta sredstva prebacuju njemu kao zamjenska sredstva za sredstva Ministarstva kulture. Prema tome, apsolutno ne vidim temeljem čega ste vi zaključili da članak 36. koji zapravo govori o konfisciranju imovine Društva prijatelja uopće pomaže Zavodu za obnovu. To nema nikakve veze.
Nemojte vikati iz klupe. Riješite to izvan dvorane. Igor Kolman, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice Sabora. Kolega Matušić i u govoru i u replikama ste više puta upotrijebili riječ konfiskacija a to mi se ipak čini da je malo pretvrda formulacija s obzirom da dubrovačke zidine ipak nisu vlasništvo udruge, nego su vlasništvo grada Dubrovnika. Dakle, tu nema govora o konfiskaciji niti su prihodi vlasništvo udruge, nego su vlasništvo onih koji su vlasnici zidina. Jel' tako? Dakle, ne radi se o konfiskaciji. Drugo. Teza jedna vrlo, vrlo opasna teza i vrlo pogrešna se ovdje provlači i kroz vaš govor, a i kroz govore vaših prethodnika, odnosno replike vaših prethodnika ali na to neću odgovarati o navodnoj potrebi za punjenjem proračuna grada Dubrovnika. Grad Dubrovnik je ove godine donosio odluku o povećanju proračuna zbog ostvarenog suficita od 5,6 milijuna kuna u prošloj godini. Dakle, proračun grada Dubrovnika je jedan od najuspješnijih proračuna u Republici Hrvatskoj uključujući i proračun same Republike Hrvatske. Tako da tu nema nikakvog govora o bilo kakvoj potrebi da se iz dodatnih izvora puni dubrovački proračun. I treće, članak 36. meni se čini da je zapravo, naravno da je vaše pravo i nije nemoguće da niste u pravu, ali članak 36. iz moje perspektive ni najmanje ne djeluje kao sudska presuda. Članak 36. meni djeluje kao jedan ozbiljan, dobro napisan, temeljit članak koji u svim koracima propisuje proceduru ovog vrlo važnog postupka a to je dakle prenošenje upravljanja nad dubrovačkim zidinama. I ja tu ne vidim nikakve sudske presude i nikakve konfiskacije.
Odgovor na repliku, Frano Matušić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa kolega nismo Gradsko vijeće da raspravljamo o Proračunu grada Dubrovnika ali ću samo reći da postoje i veliki dugovi i zaduženja grada Dubrovnika o kojima bi trebalo razgovarati pa biste onda vidjeli u kakvom je stanju proračun grada i kakve su obveze i kakvi su prihodi. Ali sasvim sigurno je da grad Dubrovnik želi raspolagati s tim sredstvima, na koji način to ćemo još vidjeti. U svakom slučaju kad govorite o članku 36. a što bi bilo drugo nego konfiskacija kad vi morate predati i novčana sredstva namijenjena za obnovu starih zidina koja još nisu utrošena u tu svrhu? Društvo raspolaže sa tim sredstvima i to su prihodi društva temeljem ugovora kojeg on ima sa gradom Dubrovnikom. I taj ugovor nije doveden dosada bio u pitanje nikada pa čak ni 2009. kad se mijenjao aneksom. Sve što su imali primjedbi mogli su i aneksom i dalje rješavati i ja sam uvjeren da bi društvo pristalo i na takvo rješavanje radi jednostavno dobrobiti grada i građana grada Dubrovnika i svih posjetitelja koji posjećuju grad Dubrovnik. Ali, reći da ovo nije konfiskacija to jednostavno nije točno. Ovo jest klasična konfiskacija imovine društva jedne udruge građana koja ima prava sva prema zakonu. I ovo je jedan presedan koji se sutra može preliti na svaku udrugu građana jer nema nikakvog razloga da se ovo sutra ne preslika na neku drugu udrugu građana, recimo sportsku ili kulturnu itd. Dakle, sutra će netko doći ovdje u Hrvatskom saboru kroz prijelazne i završne odredbe neke izmjene zakona iz Ministarstva kulture će konfiscirati imovinu bilo koje udruge građana, kulturno umjetničkog društva ne znam iz Osijeka, sad lupam na pamet, naravno da budem slikovit. Ali to je jednostavno neprimjereno da se na ovaj način konfiscira imovina jedne udruge.
Jasen Mesić, replika.
Poštovani kolega mislim slažem se većinom što ste govorili ali i spominjali ste vrlo dobro članak 4. da zavod nije osposobljen postupati po članku 4. Ali pogledajte ovu situaciju, u članku 2. se briše ugrožena i ostaje samo spomenička cjelina. U članku 3. se ničim izazvan zavod kaže da će obnavljati uz građevine i prostor unutar spomeničke cjeline i uvodi se novi Zakon o prostornom uređenju i gradnji. A u zakonu 4. kaže da će se ići na namjensko osposobljavanje građevina i uvođenja novih sadržaja u cjelini u skladu s postojećim dokumentima prostornog uređenja. Kolega, da li po ovim člancima je moguća građevinska intervencija na prostoru gustirne? S ovim se otvara mogućnost da na prostoru gustirne jednom dijelu gdje postoje stare ruševine unutar cjeline nikne nova građevina i da je provede zavod. Jer više se ne radi o ugroženoj spomeničkoj cjelini ono što je radio zavod prije nego i prostorima. Po ovome na prostoru gustirne može niknuti nova zgrada. Kulturocid! Nemojte kad izglasate većinom ruku ovaj zakon, nemojte slučajno da vam na zidinama niknu nove gospodarske namjene, nemojte slučajno. To se nije stotinama godina dogodilo u Dubrovniku. Nemojte da vam niknu takve namjene i da jednog dana to izađe na vidjelo.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, Frano Matušić.
Zahvaljujem. Kolega s pravom ste primijetili da sam višekratno upozoravao na članak 4. i na činjenicu da zapravo Zavod za obnovu Dubrovnika nije osposobljen za obavljanje ovih drugih djelatnosti. Te druge djelatnosti ovdje su navedene člankom 4., dakle gospodarske, kulturne i druge djelatnosti. To znači sve i svašta. Kakve, koje druge djelatnosti? Mislim jednostavno Zavod za obnovu Dubrovnika treba se brinuti o onome zbog čega je nastao a to je jednostavno pobrinuti se da se seizmički utvrde svi objekti u gradu Dubrovniku, to mu je prvenstvena zadaća i da se obnavljaju objekti koji su u gradu Dubrovniku ugroženi bili bilo sa potresima, bilo sa strane bombardiranja što je bilo u Domovinskom ratu itd. Dakle, sasvim jasno je da zavod prvenstveno mora se brinuti o tim poslovima, a nikako o nekim gospodarskim, kulturnim i drugim djelatnostima. Zavod nije za to osposobljen, nikako, ni na koji način. I to je … zavoda. I nemojte, mislim ja sam apelirao već na ministarstvo da se taj članak izmijeni ali i da se izmjene i drugi, odnosno da se ovaj zakon povuče. To bi bilo najbolje rješenje i jedino ispravno rješenje da se ovaj zakon povuče. Ako će ministarstvo rješavati pitanje između grada Dubrovnika i Udruge društva prijatelja dubrovačke starine nek ih rješava na neki drugi način, nek ih pozove na mirenje ili ne znam što ili neka se koriste aneksi ugovora, nek se to prepusti Gradskom vijeću i Društvu prijatelja.
Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Matušić upravo ovu vašu zadnju rečenicu htio sam reći. Naime, ovaj zakonski prijedlog ja mislim da je prvo trebao biti dobro pretresen i napravljen dogovor u samom Dubrovniku. I to bi bilo ono što zapravo ne bi ni iziskivalo raspravu pogotovo ne ovako žustru raspravu na Saboru RH. Ali kad već govorimo o raspravi onda moram se složiti i s vama i još nekim govornicima da će primjenjujući članak 4.koji ovdje piše da će zavod za obnovu moći donositi rješenja o unošenju novih sadržaja, pazite novih sadržaja koji proizlaze iz suvremenih potrebe, a znamo koje su potrebe, kaže stanovanja u Dubrovniku. Hoćemo li uskoro Dubrovnik, Dubrovačke zidine i prostore pretvoriti u Dioklecijanovu palaču u Splitu koja se nadzire samo iz zraka iz ortofotografskog snimka da je to nekada bila nekakva palača na tom mjestu. A zapravo splićani hvala Bogu stanuju tu već stotinama godina. I drugo što sam htio reći, točno je da se radi o konfiskaciji imovine Društva prijatelja dubrovačkih starina, to točno piše izrijekom ovdje u ovom zakonu. I onda još da ne kažem za vraga piše da za provođenje ovoga zakona nisu potrebna sredstva. Pa nisu ni potrebna kada se uzima dakle konfiscira se čak i novčana sredstva koja nisu utrošena od Društva prijatelja dubrovačke starine. To zaista pomalo smiješno i mislim da dubrovački gospari odnosno Društvo dubrovačkih starina koji su sami po sebi njihovo postojanje je kulturna baština i Dubrovnika i Hrvatske, kao što imamo u Kotoru Bokeljsku mornaricu itd. tako i ovo Društvo prijatelja dubrovačkih starina je samo po sebi baština, njihovo postojanje, njihovo ime. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku Frano Matušić.
Slažem se kolega s vama pogotovo s ovom zadnjom konstatacijom da je društvo apsolutno zaslužuje sasvim drugačiji odnos jer ono je dosadašnjim radom pokazalo da taj odnos i zaslužuje jer dosadašnjim radom na obnovi zidina i Stonskih zidina i svega onoga što su obnavljali su dokazali da se itekako skrbe o povijesnoj baštini da se skrbe o spomenicima kulture i da zaslužuju i dalje da upravljaju i sa tim sredstvima i da upravljaju sa tom imovinom. Treba li veća transparentnost ako treba nitko ništa nema protiv, ja kažem, a vjerujem da nemaju ni u društvu ako postoje bilo kakve sumnje i zato postoje neke druge institucije. Možda ste u pravu kada govorim o nekim drugim namjenama prostora o navodno modernim potrebama stanovanja itd. moguće da ste u pravu. Ali ja možda ne bih išao u ovom trenutku tako daleko jer ipak želim vjerovati da ovo stručno savjetodavno vijeće koje je funkcioniralo i prije pri Zavodu za obnovu takve stvari ne bi dopustilo. Želim vjerovati da će u njemu sjediti doista pravi predstavnici određenih struka koje će također skrbiti o ovoj spomeničkoj baštini, ali kažem moguće je da ste vi više u pravu nego ja po tom pitanju tako da tu ostavljam apsolutno otvorenim ovo pitanje namjene i budućnosti tih istih prostora. Obzirom na sve što se događa u RH ne bi me čudilo da se to pokuša dogoditi i u gradu Dubrovniku koji je vrlo interesantan za različite vrste poslova pa onda u tom smislu sasvim sigurno i za razne manipulacije s time.
I Jozo Radoš replika.
Kolega Matušiću udruge postoje da bi ostvarivale neke grupne interese i neka grupna viđenja i u pravilu imaju parcijalno djelovanje i vrlo visoku slobodu toga djelovanja prema našim zakonima. A vjerujem da se slažete sa mnom da su Dubrovačke zidine i ostale povijesne zidine okolo Dubrovnika najviša povijesna vrijednost koju bi trebalo imati pod posebnom skrbi. I ako sam dobro razumio vi dakle tu najvišu vrijednost zagovarate da ostane pod upravljanjem udruge koja ima vrlo slobodan način djelovanja, bez javnih procedura, bez verifikacije, bez kontrole pravoga poslovanja, a legitimna izabrana demokratska tijela grada, županije i države bi u tom tako važnom poslu trebala ostaviti po strani. Pa zar to nije zagovaranje lošega upravljanja? I ako postoji opasnost neke deformacije o kojoj je ovdje sasvim nepotrebno govorio kolega Mesić o i gradnji gospodarskih objekata na zidinama onda postoji veća opasnost da se to dogodi u ovakvim lošim uvjetima upravljanja nego da time upravlja Zavod za obnovu Dubrovnika koji je javno tijelo. Dakle javno tijelo nije osposobljeno za upravljanje tako vrijednim potencijalom jednoga grada jedne države, a udruga građana je zato osposobljena. To nije logična situacija i vi se za to zauzimate. To je način kako se tim vrijednim potencijalnom grada Dubrovnika može upravljati loše. I pitanje vama, iz čega ste vi iščitali da se tu u ovom zakonu krije neki parcijalni interes HNS-a?
Odgovor na repliku Frano Matušić.
Pa upravo ovo zadnje, pa iz činjenice da će tim sredstvima upravljati vaš gradonačelnik iz HNS-a ako se ovakav zakonski prijedlog usvoji. Dakle sasvim je jasno da je interes prvenstveno HNS-a i to je njegov osobni interes koji je on progurao kroz Ministarstvo kulture. Ali kolega Radoš kada bi bilo tako kao što vi govorite, kada bi vi stvarno imali takav stav da je Spomenička baština Dubrovnika, njegove zidine i ono s čime je upravljalo do sada Društvo prijatelja dubrovačke starine onda biste se valjda zauzeli da Ministarstvo kulture ostane financijer tih istih radova, radova u obnovi tih svih spomenika jer ovaj prijedlog predviđa da Ministarstvo kulture ne financira više obnovu Dubrovačkih zidina niti obnovu ostale spomeničke baštine koja je vezana uz društvo prijatelja. Druga stvar, društvo prijatelja u svojoj 61-oj povijesti nikad nije bilo na stupu srama zbog postupaka svojih članova. Jeli sadašnje vođenje društva zaslužuje sve pohvale, ja vam u ovom trenutku ne mogu reći ako postoje neke sumnje itd. onda to treba propitati, ispitati i vidjeti o čemu se radi. Ali do sada je društvo apsolutno pokazalo i opravdalo svoje postojanje. Da nije bilo tog društva ne bi bilo nažalost ni svijesti u komunističkom sustavu o važnosti očuvanja takvih kulturnih spomenika. Znate o tome se radi. To društvo je itekako opravdalo svoje postojanje kroz svoju šezdeset jednogodišnju povijest i nikad, kažem nikad nije bilo na stupu srama a danas, danas se evo kroz ovaj zakon, ovdje prijedlog izmjena pribija na nekakav i stup srama društvo koje doista zaslužuje sve pohvale za šezdeset jednogodišnju brigu o starinama, odnosno o spomenicima kulture u gradu Dubrovniku i izvan grada Dubrovnika rekao sam na području bivše Dubrovačke Republike. Prema tome, ja mislim da je svima jasno da je pametnom dosta, a vjerujem da će biti i iz ovih argumenata dovoljno i Ministarstvu kulture da povuče ovaj prijedlog zakona.
U ime Kluba zastupnika Hrvatskih laburista – Stranke rada kolega Zlatko Tušak.
Hvala potpredsjednice Hrvatskog sabora, uvaženi zamjeniče ministrice kulture, kolegice i kolege zastupnici. Do sada smo imali raznih zakona. Neki su poznati po svojim specifičnostima, dobrim i lošim rješenjima. Neke smo nazivali i drugačijim imenima od stvarnih naziva. Tako smo imali na primjer Zmailovićev Zakon o grobljima, Komadinin zakon o županima. Imamo trenutačno važeći lex Perkovićev Zakon o europskom uhidbenom nalogu, a ovaj zakon mogli bi nazvati po aktualnom gradonačelniku Dubrovnika Vlahušićev zakon. Izgleda da nije bitno da li zakon valja ili ne važno je da on ostvari cilj da li je pisan po nečijoj mjeri pa makar bio i loš, a njegove odredbe upitne i možda i štetne. Zato se pitam koji je cilj ovog zakona i da li on nudi bolja rješenja, očuvanja povijesne jezgre Dubrovnika ili su njegovi ciljevi nešto sasvim drugo. O razlozima bitne promjene zakona nigdje nisam ništa našao. Da li Društvo prijatelja dubrovačkih starina nije se dobro brinulo o zidinama Dubrovnika ili postoje određene nepravilnosti u njihovom radu. Na prijedlog zakona ima dosta primjedbi od Odbora za zakonodavstvo, Odbora za prostorno uređenje i graditeljstvo, Odbora za zaštitu okoliša i prirode i Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu. Znači da zakon nije dobar. Čini mi se da jedino što je dobro u ovom zakonu je da on ide u redovitu proceduru i u dva čitanja. U tom slučaju nadam se da će do drugog čitanja pretrpjeti promjene u interesu i očuvanju povijesne jezgre Dubrovnika koje su pod zaštitom UNESCO-a i na našu najvrednije turističku destinaciju. Dubrovačkim zidinama već desetljećima upravlja Društvo prijatelja dubrovačkih starina koje je osnovano još 1952. godine. Zidine ove godine ruše rekorde posjetitelja, jer u prvih sedam mjeseci posjetilo ih je 50000 turista više nego prošle godine. Lani je društvo zabilježilo 776000 prodanih ulaznica, a ove bi godine taj broj trebao biti negdje oko 850000 posjetitelja. Ovom posjetom posebno može biti zadovoljan ministar financija Slavko Linić jer je na osnovu toga značajna sredstva, negdje oko 10000 miliona kuna uprihodovano u, deset milijuna pardon kuna. Prošle godine ostvaren je ukupan prihod oko 50 milijuna kuna od prodanih ulaznica. Prema ugovoru s gradom Dubrovnikom 20 milijuna kuna podijelili su grad i Društvo prijatelja dubrovačkih starina. Od svega, od ovoga prihoda društvo je od dvadesetak milijuna kuna podmirilo sve materijalne troškove, trošak 40-tak zaposlenih, a ostalo je izdvojilo za obnovu spomenika kulture. Prema nekim računicama u zadnje tri godine društvo je od posjetitelja zidina prihodovalo oko 140 milijuna kuna. Društvo je za obnovu spomenika u te tri godine potrošilo oko 45 milijuna kuna. Da li je to dovoljno ili ne, ne znam ali postoje razne kontrole koje to mogu utvrditi i transparentnost trošenja novaca. Otvorene su i neke nove turističke atrakcije Dubrovnika i njegove okolice a obnovljen je i Sokol grad u Konavlima. Društvo se brine i za Stonske zidine koje također bilježe veći broj posjetitelja o čemu je bilo i prethodno riječ. Nisam uspio naći podatak što je učinio grad Dubrovnik u očuvanju i zaštitu ovog spomenika kulture. Zakon o obnovi ugrožene spomeničke kulture, kulturne cjeline Dubrovnika uređuje područje spomeničke cjeline kao i drugih nepokretnih kulturnih dobara za koje se primjenjuju odredbe ovog zakona. Propisuje se da će se obnovom spomeničke cjeline osigurati očuvanje njezinih izvornih urbanističko-arhitektonskih spomeničkih umjetničkih estetskih značajki, te u skladu s tim konstruktivno i namjenski osposobljavanje građevina za trajno korištenje kao i unošenje novih sadržaja. Kojih novih sadržaja? Ne govori se o ničemu. Nisam baš siguran da će ovo se ostvariti, a zidine bi mogle ostati samo zlatna koka za veći proračun grada Dubrovnika po ponuđenom rješenju. Moram postaviti i pitanje što Društvo prijatelja starina nije do sada dobro radilo da umjesto njega o zidinama se treba brinuti novi skrbnik Zavod za obnovu Dubrovnika jer to je najbitnija promjena u ovom zakonu. Nije sporno da dio teksta zakona nije usklađen sa drugim propisima pa se koristi pojam poput poglavarstva, te krivi nazivi ministarstva koji više ne postoje. U tom dijelu ništa nije sporno i potrebno je ove odredbe uskladiti. Ali da li je ta uskladba samo sredstvo za dolaženje do cilja vrijeme će pokazati. U zakonu se mijenja i odredba o osnivačkim udjelima na način da se osnivači zavoda biti Republika Hrvatska s udjelom od 60% kao i do sada, grad Dubrovnik s udjelom 30% i Dubrovačko-neretvanska županija s udjelom od 10%. Navedene promjene samo određuju da grad ima 10% više, a županija 10 odnosno manje osnivačkog udjela. Postavljam pitanje zašto i što se sa time dobija? Sljedeće su promjene broj članova Upravnog vijeća gdje sa dosadašnjih 5 članova se povećava na 7 članova. Ovo u biti možemo nazvati kozmetičke promjene i pitam se da li će ovim promjenama biti bolje i kvalitetnije upravljanje zidinama? Jer o tome nema ni riječi u obrazloženju izmjena zakona. Ono što je bitno i upitno promjene, to su … [[Govornik se ne razumije.]] jer Zavod za obnovu Dubrovnika financirat će se sredstvima osiguranim u Proračunu grada Dubrovnika u visini 50% od ukupnog neto prihoda koje grad ostvari od prodaje ulaznica za obilazak gradskih zidina. A vrlo bitna promjena je da treba maknuti Društvo prijatelja dubrovačkih starina da oni ubiru prihode od ulaznica i plaćaju porez državi, već grad Dubrovnik treba dobiti sva ta sredstva. Za njihovo micanje prepreka je ugovor koji imaju da do 2019. godine se brinu o zidinama. I tu su odredbe članka 36. koje su upitne i o kojima je ovdje bilo dosta govora. Isto pridružujem se onima koji su govorili da je to jedna vrst konfiskacije jer od dana stupanja na snagu ovog zakona bez pravnog učinka su svi pravni poslovi sklopljeni u svrhu upravljanja i korištenja ili gospodarenja starim zidinama. Da, Društvo prijatelja dubrovačkih starina dužno je predati u posjed gradu Dubrovniku stare zidine u roku od 15 dana od dana stupanja na snagu ovog zakona sa cjelokupnom dokumentacijom. Ono što nitko nikako nije za prihvatiti u zakonu da se nalaže uknjižba prava produživanja u korist Društva prijatelja dubrovačkih starina Dubrovnik. Postavlja se pitanje da li zakon može ukinuti sklopljen ugovor koji društvo ima do 2019. godine, a na što i sva radna tijela Sabora upozoravaju kao neprihvatljivo rješenje. To su razlozi zbog kojih mislim da predloženi zakon ovakvim svojim odredbama može stvoriti samo probleme, a dubrovačke zidine su vrlo važna turistička atrakcija o kojima moramo voditi ozbiljnu brigu. Ako svrha izmjene zakona nije briga o dubrovačkim zidinama nego podjela plijena koji je postao značajni financijski iznos bilo bi najbolje da ovaj zakon se povuče iz procedure, a izvrši samo tehničko usklađivanje. Ili ponuditi rješenje koje ima svoju svrhu, argumente i činjenice za bolje gospodarenje dubrovačkim zidinama kao najveće blago naše kulture. Hvala.
Hvala lijepa. Prelazimo na replike. Branko Bačić, izvolite.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Tušak sjajno ste obrazložili svrhu i donošenje ovog zakona i kod vas je ostala dvojba koji su to stvarni razlozi zbog čega se ide u ovaj zakon. Pa to se pitaju i članovi Društva dubrovačkih starina da nakon 45 godina upravljanja gradskim zidinama se sada ide u izmjenu zakona kako bi se njih uklonilo sa te pozicije prema kojoj danas oni odgovaraju za i uređenje zidina i na određeni način za posjetu tih istih zidina. Naime, jedan od razloga kako oni kažu može biti sljedeći: činjenica je da prema sadašnjem ugovoru između grada i društva idućih 6 godina nema nikakve dodatne komercijalizacije dubrovačkih zidina. Jer društvo će i dalje prema ugovoru koji je na snazi obavljati svoj dio posla koji im je prema tom ugovoru pripao. No, ako se ovaj zakon usvoji i taj ugovor stavi van snage onda posve je moguća činjenica da se dođe do dodatne komercijalizacije tih istih gradskih zidina i da grad Dubrovnik tada na tom prostoru jel' može ono što je maloprije gospodin Mesić spomenuo primjer gustirne da može krenuti u dodatnu komercijalizaciju ne bi li od tih istih zidina možda ostvario nekakvi drugi prihod, a ne da društvo koje je neprofitna organizacija i dalje sama skrbi o tim istim zidinama.
Odgovor na repliku, Zlatko Tušak.
Hvala. Kolega Bačić potpuno se slažem sa vama, ovaj zakon je dosta opasan kada su u pitanju dubrovačke zidine jer na kraju ne možemo znati što u konačnici se može desiti. Ali, cilj ovog zakona su novci i komercijalizacija posla. I mislim da najbolji prijedlog je ovdje netko danas izrekao, Dubrovčani bi trebali sami raspraviti i donijeti odluku kakvo žele imati upravljanje zidinama. Mislim da bi poanta svega toga trebala biti ove odredbe u zakonu su preopasne i ne znamo što bi se ustvari u budućnosti moglo desiti.
Igor Kolman, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice Sabora. Kolega Tušak ja moram priznati da ja se ne mogu sjetiti kad smo zadnji puta imali prije rasprave o zakonu predstavnike tri odbora koji su iznijeli svoje stajalište, kolegica Špoljar, kolega Ronko, kolega Bačić koji su ako sam ja dobro zapamtio svo troje rekli da je zakon prošao na odborima. Dakle, ja ne znam na koji način ste vi iz toga zaključili da se radi o zakonu koji ne valja. Ok, prihvaćam da su svi ti izlagači imali određene sugestije što se zakona tiče, ali ja vas molim ne smijemo imati dvostruke kriterije. Vi stalno tražite da zakoni idu u dva pa i u tri čitanja i onda kad zakon ide u dva čitanja onda činjenicu koja proizlazi iz činjenice dva čitanja a to je da se zakon dorađuje, popravlja i da ljudi imaju sugestije koristite kao argument protiv tog zakona. Dakle, ako se držimo određenih kriterija ajmo ih se onda držati do kraja. I druga stvar, ponovila se ta riječ konfiskacija. Ja zaista ne razumijem, ali me sad to počinje zabrinjavati i moram reći da učestalost korištenja riječi konfiskacija me dodatno uvjerava da tu nešto ne štima i da ovaj zakon ima svoje opravdanje. Jer očito je da postoje krugovi koji su počeli Dubrovačke zidine i prihode od Dubrovačkih zidina se smatrati svojom vlastitom imovinom pa sada to doživljavaju kao konfiskaciju. Jel tako? Dakle to mi se čini da je zaista puno pretjerana formulacija.
Odgovor na repliku Zlatko Tušak.
Pa kolega Kolman ja nisam rekao da su odbori donesli odluku da su protiv, ja sam rekao do odbori imaju primjedbu, a vi biste se trebali potruditi onda pa pročitati što je to u obrazloženjima napisano pojedinih odbora pa onda ne bi ovakve replike davali. Drugo, što se tiče zakona u dva čitanja, jasno da se zalažemo u zakonska rješenja koja jesu u dva čitanja, ali imate nekad rješenja pojedinih zakona pa da ide i kroz tri čitanja ako već u prvom čitanju on u svom prijedlogu je loš. A ovaj zakon je loš i on određena rješenja nudi dosta upitna vezano za upravljanje kada je u pitanju korištenje sredstava i obnavljanje Dubrovačkih zidina. To su razlozi o kojima treba razgovarati ali iza toga jasno da se znade i neke druge pozadine koje jesu, isključivo je pitanje komercijalizacije i novci. Vrijeme će pokazati da li sam u pravu ili nisam jel onda bi mogli analizirati što je društvo do sada napravilo i da li je ono koristilo transparentno novce, ako nije koristilo transparentno novce jasno da se može pokrenuti određena revizija znači da se može i utvrditi da li je neko netransparentno ili nezakonito trošio novce i da li ih je trošio namjenski za ono za što su bile napravljene. Ja bih volio da to piše pa bi onda mogli o ovom zakonu drugačije raspravljati i govoriti da li jedno čitanje, dva čitanja ili tri čitanja ili uopće zakon povući iz procedure. Hvala.
Tatjana Šimac-Bonačić replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolega Tušak govorili ste o ulaganjima Društva prijatelja dubrovačkih starina, spomenuli ste isto Kulu i Stonske zidine i to je za svaku pohvalu, ali onda ste se upitali a koliko grad Dubrovnik ulaže u kulturu. Sama intonacija vašeg upita je bila onako vrlo vjerojatno ništa. Međutim ja vam moram tu reći u ime istine da u proračunu za kulturu ove godine grad Dubrovnik izdvaja 54 milijuna kuna. Prema tome ima mislim najveći percapitan iznos percapitan koji se odnosi na kulturu. A isto tako u tijeku je obnova Lazareta koja isto iznosi 30 milijuna kuna. Toliko o ulaganjima u kulturu grada Dubrovnika. Hvala.
Odgovor na repliku Zlatko Tušak.
Hvala. Pa kolegice Bonačić ja ne znam i meni je drago da ste vi meni rekli koliko grad Dubrovnik troši za kulturu, ali tu su i Dubrovačke ljetne igre i to su neke druge stvari. Koliko troši za obnovu starina u Dubrovniku? Da, ja to nisam znao ja sam postavio pitanje. Drago mi je što ste mi odgovorili i sada nešto više znam. Hvala.
Branko Vukšić replika.
Poštovani kolega, pa čini mi se da je ovdje jasna priča oko Dubrovačkih zidina. Ovdje se radi o tome tko će raspolagati sa novcem, ni o čemu drugom jer da smo mi ovdje čuli da je Društvo prijatelja dubrovačkih starina pronevjerilo novac, da nije dobro poslovalo, da se katastrofalno brinulo o starinama u Dubrovniku tada bi ovaj zakon imao smisla. Međutim kao što je i zakon o kojem ćemo kasnije raspravljati to je Zakon o kazalištima, čisto zakonsko nasilje tako smatram da je i ovo čisto zakonsko nasilje. ovdje slažem se s vama to je lex Vlahušić i mi trebamo jednom čovjeku dati u ruke još sredstava jer znate tko će ugovarati poslove taj može i profitirati. Svi gradonačelnici žele imati što više novaca u rukama jer oni raspolažu sa novcem, oni ugovaraju poslove. a kada se poslovi ugovaraju onda se i postoci ugovaraju. Prema tome ovaj zakon čak nije fer prema ovom društvu o kojem vrlo malo znam, ali nisam do sada dok nije gospodin Vlahušić zatražio zapravo taj zakon koji ćete vi normalno negirati kao što ste negirali zakon o Komadini, do prije za društvo nisam čuo niti jednu lošu riječ. Ako ima onda iznesite ovdje u Saboru, kažite zbog čega. I u vašim izlaganjima suština nije rečena nažalost.
Odgovor na repliku Zlatko Tušak.
Hvala kolega Vukšić. Potpuno se slažem sa vašom primjedbom i najgore kada pojedini zakoni se prilagođavaju pojedinim ljudima koji žele na neki način osigurati i staviti kontrolu kod donošenje pojedinih zakonskih rješenja. U ovom slučaju se vidi da isključivo kontrola su novčana sredstva i vidi se da na osnovu toga će grad dalje upravljati sa tim novcima jel i u dijelu kada se govori onda se govori da i 50% sredstava ali neto sredstava će se dati Zavodu za obnovu gradskih zidina. Neto sredstava to je dosta široki pojam jel onda se mogu ta sredstva i za nešto drugo utrošiti i taj dio ukupno prihodovanih sredstava mogu biti znatno veći.
I Frano Matušić replika.
Gospođo potpredsjednice. Pa kolega s pravom ste potvrdili ono što sam ja već izrekao u ime kluba HDZ-a da je riječ o konfiskaciji. Ali ovdje je u pitanju još nešto teže od toga. Ovdje je u pitanju dovođenje temeljnih ustavnih načela trodiobe vlasti u Republici Hrvatskoj. Naime, mi smo zakonodavno tijelo ali nismo pravosudno tijelo a na to upozorava i zaključak koji većina kroz rad Odbora za zakonodavstvo i prihvatila i članak 3. u njihovom zaključku govori sljedeće: "Na tekst prijedloga odbor daje primjedbu na članak 36. poglavito na stavke 5., 6., 7., 8., 9. s prijedlogom da ih predlagatelj dodatno preispita jer se ukazuje da je dio odredaba postupovne naravi kojima se zadire u neovisnost pravosuđa te nisu i ne mogu biti sadržajem ovog zakona." Dakle, meni više nego jasan stav, potvrda svega onoga što sam govorio u ime kluba da je riječ o apsolutno neprimjerenom prijedlogu zakona koji zadire u neovisnost pravosuđa. i ako to kolege iz HNS-a ne vide, ako ne vide da je riječ o tome, ako ne vide da je na djelu konfiskacija ja doista onda ne znam što bi im trebao, možda da im ponovno pročitam ovo da grad Dubrovnik preuzima temeljem ovih izmjena zakona, da preuzima gradske zidine, da preuzima svu dokumentaciju, da preuzima novčana sredstva. A što je to drugo? Da se proglašavaju ništetnim svi ugovori koje su Dubrovačke starine sklopile sa trećim osobama itd. osim onih koji su u zakupu itd. A što je to drugo nego konfiskacija? Što je to drugo? Što bi to bilo drugo? Apsolutno ja mislim da je to ispravna i prava riječ za ovaj zakon koji je apsolutno štetan i koji dovodi u pitanje temeljna ustavna načela trodiobe vlasti u Republici Hrvatskoj.
Hvala lijepa. Imamo prijavu povrede Poslovnika. Poštovani zastupnik Igor Kolman.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče Sabora. Ja bih samo molio povrijeđen je članak 235. I ja bih molio da u ovom nadmetanju replikama barem se držimo članka 235. i repliciramo onom izvornom govorniku, a ne deset drugih još, na deset drugih još, molim vas.
Tko bi kolega povrijedio u tome Poslovnik? Tko je povrijedio Poslovnik?
Gospodin Matušić je povrijedio članak 235. Poslovnika replicirajući meni, odnosno nama u HNS-u, a zapravo replicirajući kolegi Tušaku.
Dobro. Strogo formalno možda, ali kako je praksa u Hrvatskom saboru to nije povreda Poslovnika, pa moramo poštivati i praksu. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Zlatko Tušak.
Hvala predsjedniče. Da, kolega Matušić ja se potpuno sa vama slažem. Ovdje su u pitanju ustavna načela i pitanje trodiobe vlasti. Jer mi unaprijed propisujemo nešto zakonom što u konačnosti može imati potpuno drugačije rješenje jer u sudskom postupku može se ispostaviti nešto sasvim drugo. Unaprijed smo u zakon metnuli da oduzimamo sve, raskidamo ugovore i dovodimo pod upitnik taj dio zakonskih rješenje koji mogu kasnije biti poništeni i jasno da iz toga može nastati dosta velika šteta i potpuno se slažem s vama oko toga.
Hvala i vama. Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika. Sada je na redu klub SDP-a u Hrvatskom saboru i poštovana zastupnica Tatjana Šimac-Bonačić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, gospodine zamjeniče, ministre sa suradnikom. Mi u SDP-u zapravo pozdravljamo da obnovi spomeničke cjeline Dubrovnika u Saboru raspravljamo nakon punih 14 godina. Naime, zadnje izmjene zakona su donesene '99. godine. Da treba izmijeniti ili dopuniti Zakon o obnovi treba. Taj zakonski tekst je bio možemo sad već reći iz prošlog stoljeća, prošle države koji je nekoliko puta mijenjan u pokušajima usklađivanja sa novonastalom situacijom, okolnostima, ali ga je ipak pregazilo vrijeme. Sazreli su uvjeti, možda i stvorila se potreba za mogućim, drugačijim uređenjem ukupnog upravljanja dubrovačkom spomeničkom cjelinom sada ugroženom i od nekontroliranih turističkih opterećenja ne samo potresom odnosno ratovima. Zavod za obnovu Dubrovnika bila je nekada mega institucija koja je zapravo pokrenula sustavnu obnovu Dubrovnika nakon potresa '79. godine. Tada je bio jedan osnivač općina Dubrovnik. Međutim, sad imamo tri. Naravno ministarstvo, grad, Dubrovačko-neretvanska županija. Godišnji proračun ove institucije iznosi oko 13, sa hladnim pogonom oko 13 milijuna kuna. Dakle, govorimo o Zavodu za obnovu Dubrovnika kao javnoj ustanovi koja obavlja stručne, naglašavam stručne i druge poslove organiziranja i provođenja programa obnove spomeničke cjeline Dubrovnika. I osnovni specifični stručni cilj njegovog osnivanja zapravo je ojačavanja zgrada, blokova injektiranjem kao posljedica zapravo potresa. Evo oni zapravo planiraju do 2020. godine završiti upravo tu obnovu kad bi financije im dozvolite, pa bi se napokon završila obnova od potresa. Zakon o obnovi ugrožene spomeničke cjeline Dubrovnika uređuje područje spomeničke cjeline i drugih nepokretnih kulturnih dobara na koje se odnosi ovaj zakon. Preciznije se definira što se smatra obnovom. To su radovi sejzmičkih ojačanja i prateći konzervatorski restauratorski radovi. Ponavljam sa sadašnjim tempom i osiguranjem oko 20 milijuna kuna godišnje obnova od potresa bi bila do kraja 2020. godine gotova. Moram ovdje napomenuti i 10 godina obnove kao posljedica rata, jer su obnovljeni svi krovovi u gradu Dubrovniku. Predlaže se mijenjanje osnivačkog udjela tako da se propisuje da su osnivači zavoda Republika Hrvatska s udjelom od 60%, grad s udjelom 30% i Dubrovačko-neretvanska županija 10%. Odgovor sam dobila od zamjenika ministrice kad mi je rekao da se županija nije javila na javnu raspravu sa svojim primjedbama. Što se tiče financija, financije su bile prema udjelima prije, grad je davao otprilike oko 4 milijuna kuna, Republika Hrvatska 5, 6 a Dubrovačko-neretvanska županija je davala samo 20% za plaće. Predlaže se promijeniti sastav Stručno savjetodavnog povjerenstva. Inače Zavod za obnovu Dubrovnika kako sam i maloprije u replici rekla on je aktivno sudjelovao od početka u izradi ovoga zakona i podržao je njegovo konačno upućivanje u proceduru i usklađivanje nužnih izmjena. Oni su dali prijedloge, ja se nadam da je to sve došlo u ministarstvo i da su usvojeni. Upravo zbog neophodnosti za rad zavoda. I zato kažem da ovaj zakon ima smisla za Zavod za obnovu Dubrovnika. Većina prijedloga izmjena i dopuna osobito stručnih je usvojena uvažavajući struku. Mišljenja smo da bi trebalo razmisliti i ugradnji još nekih primjedbi koje smo dobili, a nadam se da i ministarstvo dobilo, to je članak 18. i prijedlog koji su nam uputili iz Zavoda za obnovu Dubrovnika. Člankom 32. mijenja se članak 43. zakona tako da se mijenja način financiranja zavoda i propisuje da grad Dubrovnik u svom godišnjem proračunu osigurava sredstva u visini od 50% od ukupnog neto prihoda od prodaje ulaznica. Znači, za razliku od dosadašnjeg financiranja koje je bilo prema sukladno zapravo osnivačima. Međutim, financiranje po ovom prijedlogu prenosi se na lokalnu zajednicu i to daje obvezu isključivo gradu, ali Dubrovnik smatramo zapravo da obnova jedne urbane cjeline kao što je Dubrovnik pod UNESCO-om zaštitom teško oštećenom i u potresu i dodatno razaranom '90. i '91. godine ne bi trebalo ta obnova biti na teret samo lokalnoj zajednici nego kao i dosada RH koja zapravo takvim svojim učešćem i materijalno ali i simbolički na jednoj međunarodnoj razini može zapravo pokazati i dokazati kontinuiranu brigu za svoju i internacionalnu kulturnu baštinu. Posebna takva obnova od posljedica prirodnih ratnih katastrofa ne bi trebala biti obveza isključivo građana Dubrovnika. Imamo još jednu činjenicu, a to je da pored spomeničke cjeline Dubrovnika na širem području egzistira vrlo bogati potencijali kulturne baštine koji isto tako čekaju svoju revitalizaciju, restauriranje itd. i koja čeka pomoć te lokalne zajednice. Prema tome, to dodatno traži, odnosno implicira potrebu da barem na UNESCO-om gradu i dalje za obnovu značajno participira RH. Imamo još nekoliko primjedbi, ne slažemo se da se riječ ugrožena briše što mislimo da nije dobro. Spomenička cjelina jest ugrožena, kad razgovarate s ljudima iz Zavoda za obnovu Dubrovnika tada vidite koliko dugo treba raditi na tome da se radi u blokovima, da to ima jako puno problema i da se zapravo i sa ovim zakonom i takvi nekakvi proceduralni problemi rješavaju. Najviše rasprava i danas u ovom Saboru i na odborima i u javnosti se odnosilo na članak 36. koji propisuje da se danom stupanja na snagu ovog zakona upravljanje i gospodarenje dubrovačkim gradskim zidinama kao javnim dobrom u općoj upotrebi preuzima grad Dubrovnik te prestaju sva prava trećih osoba itd. kako piše u zakonu. Problematika dubrovačkih zidina svakako nije novo pitanje niti je pitanje o kojem se već prije nije raspravljalo. Tema je postojala aktualnija recipročno rastu prihoda koje su zidine ostvarivale, a koje danas dosežu višemilijunske iznose. Ponavljam, godišnji proračun zavoda je oko 13 milijuna kuna s uključenim troškovima hladnog pogona, a istovremeno Društvo prijatelja dubrovačkih starina godišnje prihoduje preko 50 milijuna kuna. Prema tome i od PDV-a se može platiti, pokriti budžet zavoda. Upravo zbog takvih iznosa donošenje Zakona o obnovi spomeničke cjeline Dubrovnika javno se a i danas ovdje često se zapravo prikazivao kao rezultat međusobne borbe, s jedne strane grada Dubrovnika i Društva prijatelja dubrovačkih starina pa je čak bilo naziva lex Vlahušić. Međutim, ne donosi Vlahušić odluke, on predlaže Gradskom vijeću. Prema tome Gradsko vijeće donosi odluku. Činjenica da Društvo prijatelja dubrovačkih starina kvalitetno upravlja zidinama u proteklom razdoblju i to nitko ne može reći drugačije. Jer nakon dugih godina nebrige vlasti o dubrovačkim zidinama koja je rezultirala čak djelomičnim urušavanjem ili neprohodnosti zidina nakon 2. svjetskog rata brige o zidinama prihvatila je skupina zaljubljenika, spomenuo je i kolega, na čelu s gosparom Lukšom Beretićem i u gradu zapravo poznati kao Društvo prijatelja dubrovačkih starina. To su slijednici osnivača društva i dalje gospodare zidinama. Danas su zidine u izvrsnom stanju, godišnji broj posjetitelja se povećava i to nitko ne može drugačije reći. Međutim, neosporno je da udruga, odnosno organizacija civilnog društva ostvaruje goleme prihode gospodareći javnim dobrom a za koje javna vlast nema detaljne mehanizme kontrole i nadzora. Prema tome, i ovdje dolazimo na ono da potreba postoji za transparentnijim financijskim upravljanjima odnosno prikazima, odnosno kontrolama što se tiče udruga civilnog društva. Naravno tu nije narušena njihova autonomnost, ali čist račun duga ljubav. Jer ako oni nisu obveznici javne nabave prema tome raspolažu sa sredstvima, dobivaju sredstva koja su vlasništva jedinica lokalne samouprave, kupuju se nekretnine, novac se daje i u donacijama itd., itd. U odnosima grada i društva bilo je ugovora, dogovora bilo je i grešaka naravno, bilo je nažalost i rata zastavama, bilo je i policije, bilo je zaštitara, komunalnih reda, svega i što je naravno izazvalo veliku pozornost medija i čuđenje i dubrovačke javnosti, a i turista koji su to sve gledali. Obzirom da je gospođa ministrica kada je bila u Dubrovniku i gradu i u Društvu prijatelja dubrovačkih starina ostavila mogućnost međusobnog dogovora oko upravljanja i gospodarenja zidinama, nadam se da će se i pregovorima, ovo je prvo čitanje, do sljedećeg čitanja doći do nekakvog dogovora koji će biti u interesu građana Dubrovnika u interesu baštine i sve to u okvirima zakonitosti. Odnos između grada Dubrovnika i Društva prijatelja dubrovačkih starina trebalo bi riješiti dogovorom umjesto po sili zakona. ako se ne može onda se mora riješiti po sili zakona. Možemo čak podržati ovdje je bio danas prijedlog Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu da se predlaže jedna tematska sjednica jer na odbore smo imali prilike vidjeti predstavnika Društva prijatelja dubrovačkih starina, a nismo imali priliku čuti predstavnike jedinice lokalne samouprave. Prema tome, kolegice i kolege ovaj zakon u prvom čitanju podržat ćemo i nadam se da će se do drugog čitanja regulirati međusobni odnosi u skladu da pozitivnim propisima, da će se iznaći model, modus za osnaživanje ugovora između grada i Društva prijatelja dubrovačkih starina te isto tako zakonsko odnosno transparentno trošenje sredstava. Tradiciju poštivam, tradicija je jako bitna i mi u Dubrovniku jako znamo šta je tradicija samo sve treba biti u okvirima zakona. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovana zastupnice. Na vaše izlaganje prijavljene su replike. Prva replika i poštovani zastupnik Jasen Mesić.
Uvažena gospođo zastupnice. Ovo je sigurno najopasniji zakon za sklop Dubrovačkih zidina i spomeničku cjelinu od kada su Francuzi "razvalili vrata", to sasvim sigurno u stručnom smislu. Još jednu stvar sam želio reći, ovdje je bilo pitanje toga da netko prihod od Dubrovačkih zidina smatra svojim, a radi se o društvu od tisuću članova građana grada Dubrovnika. Me nego čija su to sredstva gospodine predsjedniče Sabora? Ma da nisu možda gradonačelnikova ili Bačićeva ili Matušićeva? To su sredstva građana Dubrovnika jer je to javni resurs par excellence i fala dragom Bogu da imamo jednu udrugu civilnog društva koja je toliko vezana za javno dobro. To se zato postoji i na pravilu u Šibeniku da to tako bude. Postoji u ministarstvu Strategija gospodarskog korištenja kulturnih dobara koje jasno propisuje to kao primjer 21.stoljeća, a ne 19.jel je upravo poanta zaštita kulturne baštine u prostoru i suvremenom životu da se društvo na to veže. Nema boljeg sustava zaštite, nema te inspekcije, nema tog suda koji će bolje štititi recimo podvornu kulturnu baštinu Lastova od društva sa Lastova i tko će bolje štititi Dubrovačke zidine od Društva prijatelja dubrovačkih starina koji su na to vezani desetljećima, ne postoji. I to vam piše u svim početnicama i u svim uputama hoćete od UNESCO-a do Vijeća Europe za gospodarenje kulturnom baštinom, početnica.
Najprije vam odgovora poštovana zastupnica Tatjana Šimac-Bonačić, a ja ću ako mi dozvoli Parlament odgovoriti vam ili uz kavu poslije jer se ne slažem s vama. Izvolite poštovana zastupnice.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa kolega Mesiću slaže se s vama i svi ovdje i svi koji vidimo rezultat rada, ulaganja u baštinu, očuvanja baštine rezultat rada Društva prijatelja dubrovačkih starina i svi znamo da je to odličan model od davnine i da postoji tradicija i to uopće nije upitno, međutim gospodarenje i način rada udruge civilnog društva treba se staviti u zakonske okvire, ništa drugo. Njih se treba pohvaliti da rade, nitko ovdje nije rekao ništa da oni loše su nešto napravili, dapače. Hvala lijepo.
Odustat ću od odgovora ipak ćemo za kavom to riješiti. Sljedeća replika i poštovani zastupnik potpredsjednik Doma Željko Reiner.
Poštovani gospodine predsjedniče. Pa uvažena zastupnice vi ste sada rekli ono što je točno, međutim to društvo se dobro brine o zidinama i zato i je ono što se ovim zakonom predlaže pogibeljno. Jer mi imamo društvo za koje se svi slažu da se dobro brine. Brine se 61 godinu dobro se brine oko toga, nisu ništa loše napravili i kaže se to se treba samo još malo bolje urediti. Međutim, ovim zakonom se njima otima sve što imaju i potpuno ih se miče sa pozornice da to rade zašto je to vrlo opasno. To je potencijalno silno opasan pravni jedan predsedan jer se time zakonom izravno intervenira u pojedinačne pravne poslove sklopljene između trećih osoba sa strane Vlade, a to je i ustavno i zakonski nedopustivo. I to je ono protiv čega čini mi se svi ustaju. Jer evo svi se slažemo oko toga da je to udruga građana koja dobro funkcionira, koja nije ništa loše napravila i dapače vrlo korisna je za očuvanje dubrovačke baštine. Međutim, činjenica je da u prijelaznim odredbama se zapravo stvara jedna situacija koja se odnosi na konkretni pravni posao a to nije poznato, nisam pravnik, ovdje ima više pravnika od mene, ali koliko ja znam to nije poznato niti u teoriji ni u pravnoj praksi civiliziranih pravnih sustava da se zakonom ukine pojedinačni točno određeni konkretni pravni odnos, ugovor sklopljen među trećim osobama zato da se postigne neki dobitak za jednu stranu. To mislim da je u potpunoj suprotnosti sa postojećom pravnom regulativom i to je jedan problem. Međutim, problem je i suština, zašto se za obnovu ne troše sva sredstva od zidina po ovom prijedlogu. I kamo ide drugih 50% prihoda od ulaznica na zidine, a treba stotinjak milijuna [[Upadica: Hvala lijepa.]] Sada za obnovu raznih drugih stvari u Dubrovniku. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Tatjana Šimac-Bonačić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolega Reiner ako ćemo gledati sa aspekta kulture, tada nemamo riječi za društvo prijatelja dubrovačkih starina ponavljam jer rade odlično. Ako ćemo gledati sa aspekta onog drugog kako civilno društvo raspolaže sredstvima koja zarađuje na nekretninama koje su u vlasništvu jedinice lokalne samouprave tada ćemo vidjeti da li onda oni mogu kupovati nekretnine, da li mogu davati donacije. Pitamo se, znači da li rade po pravilima. Ništa drugo kolega Reiner. Ja nisam za ništa na silu napraviti. Ja sam za dogovor, ugovor. Ili stavimo sve u okvire zakona. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolegice Šimac-Bonačić, iz vašeg izlaganja dade se naslutiti da je zakon, odnosno postupak donošenja ovog zakona gori nego što sam ja mislio. Naime, ja sam bio uvjerenja do malo prije da se ovaj zakon donosi kako bi se društvo prijatelja dubrovačkih starina razvlastilo upravljanja dubrovačkim zidinama. A vi ste rekli nešto drugo što je po meni gore. Vi ste rekli i iz vašeg bi izlaganja ispalo da je ovaj zakon u funkciji pritiska gradonačelnika Dubrovnika na društvo prijatelja dubrovačkih starina ne bi li do drugog čitanja prihvatilo njegov prijedlog izmjena ugovora. Pa ako i prihvati mi ćemo ovaj zakon povući. To se iz vašeg izlaganja dalo zaključiti. Dakle, jer je, kažete ministrica bila u Dubrovniku, održala je sastanak sa gradonačelnikom i predstavnicima društva prijatelja dubrovačkih starina. Dali su neke prijedloge koje to društvo nije prihvatilo. E sada kada vi to niste prihvatili mi ćemo doći sa ovim zakonom u Sabor, ako prihvatite prijedloge mi ćemo onda zakon povući jer onda on prema onome što ste vi rekli praktično nema svrhe. Po meni je taj potez vrlo nekulturan bez obzira što dolazi iz Ministarstva kulture.
Odgovor na repliku, poštovan zastupnica Tatjana Šimac-Bonačić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa kolega Bačiću to je vaš dojam, znači ja dozvoljavam da ste vi tako zaključili iz onoga što sam ja govorila, međutim krivo ste zaključili i žao mi je. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Nastavljamo sa replikama. Na redu je poštovani zastupnik Frano Matušić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa čini mi se da sam i ja zaključio isti zaključak kao kolega Bačić kolegice Bonačić. Ali rekao bih da je zapravo iz vašeg izlaganja najupitniji kraj vašeg izlaganja kada ste rekli da je društvo odlično radilo ali da treba raditi u zakonskim okvirima. Znači implicirate da je društvo radilo na nezakonit način. E pa sada vi recite pred hrvatskom javnošću i pred dubrovačkom koja prati ovu raspravu, ja se nadam i vjerujem, recite temeljem čega ste vi zaključili da Društvo prijatelja dubrovačke starine nije radilo u skladu sa zakonom. Je li to temeljem možda neke sudske presude za koju na nikada nisam čuo ili temeljem vašeg razmišljanja u vodećim strukturama vaše partije u gradu Dubrovniku. Ili temeljem čega ste vi iznijeli sada ovaj zaključak, implicirali da društvo nije radilo u skladu sa zakonom. Druga stvar, rekli ste utrošak sredstava da li civilna udruga može trošiti, naravno da može u skladu sa zakonom i u skladu sa ugovorom kojeg je potpisala sa tim istim gradom Dubrovnikom. Pa vi ste potpisali aneks. Mogli ste ako ste smatrali da društvo treba davati i iscrpnija izvješća, vi se u tom aneksu, dakle vaša vlast u gradu Dubrovniku koju ste vi participirali mogli ste u taj aneks dodati da je društvo obvezno svake godine dati iscrpno izvješće za svaku kunu svoga djelovanja i temeljem čega to radi. Dakle, nikakvih prepreka u tome nije bilo niti ih ima i danas. Ostavljate mogućnost da će se društvo sa gradom u međuvremenu dogovoriti o načinu funkcioniranja i upravljanju zidinama. Vas ne zabrinjava činjenica da je Odbor za zakonodavstvo utvrdio da se Sabor ovim prijedlogom zakona miješa u neovisnost pravosuđa. Ja mislim da bi to svakoga u ovoj državi trebalo zabrinjavati. I predsjednika Sabora prije svega koji vjerujem neće dopustiti da se grubo zadire u neovisnost pravosuđa temelj, to je zaključak Odbora za zakonodavstvo.
Hvala. Hvala lijepa kolega Matušić. Odgovor na repliku poštovana zastupnica Tatjana Šimac-Bonačić.
Hvala lijepo. Kolega Matušić vi ste, ja vam skidam kapu, vi ste odličan retoričar i vi očito iščitavate nešto što vama paše da mi možete replicirati. Međutim, meni je jako žao, ja nisam rekla o nezakonitostima u društvu nego sam rekla o tome da je to udruga civilnog društva koja, samo, malo kolega Matušiću, koja nije u sustavu javne nabave. Prema tome, Zakon o udrugama, jasno vam je. Prema tome, nije se govorilo o nekakvim stvarima koje ste vi u replici rekli. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Peta replika poštovani zastupnik Jozo Radoš.
Kolegice Bonačić, dakle ovo je jedinstven slučaj da se jednoj udruzi za koju ja nisam kvalificirao kako ona radi da je, da prikuplja sredstva iz javnih izvora i da ih troši u tom iznosu. Takvog slučaja u Republici Hrvatskoj nema. Da li će se nekada dogoditi kao što predmnijeva kolega Mesić pa navodno postoje i takvi projekti u Ministarstvu da ćemo sva naša javna dobra dati udrugama na upravljanje, to ćemo vidjeti. Za sada je to za mene futuristička fantazija. Dakle Zavod za obnovu Dubrovnika ima budžet od 13 milijuna kuna, a Društvo prijatelja dubrovačke starine raspolaže sa 50 milijuna kuna i ima 40 djelatnika, radeći posao koji je u svakom drugom gradu u ovoj državi posao javne, odnosno gradske, odnosno lokalne uprave. I sad mi to želimo promijeniti. Ako kolege smatraju da je to dobro neka onda sutra predlože da se Kninska tvrđava, šibenske tvrđave, zadarski bedemi, također prepuste na upravljanje udrugama, pogotovo ako ostvaruju neke prihode, a tako nešto očekujem i … karlovačkim povijesnim zgradama, vinkovačkim povijesnim zgradama i virovitičkim povijesnim zgradama i dvorcima. Ako je to dobar model neka to kolege sutra predlože. Pa bilo bi logično da kolega Bačić na Korčuli predloži da se upravljanje korčulanskom tvrđavom i svim povijesnim vrijednostima tamo preda nekakvoj udruzi.
Hvala lijepa. Iscrpili smo replike i odgovore na repliku. Prelazimo ponovo na raspravu po klubovima zastupnika. Na redu je HDSSB klub u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Boro Grubišić.
Evo i mi iz Slavonije volimo Dubrovnik i nećemo zaobići u ovoj raspravi koja je odmakla ovu temu o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obnovi ugrožene, dakle piše ugrožene spomeničke cjeline Dubrovnika. Kod nas je takav ugroženi objekt postoji i ne postoji u Slavonskom Brodu, postoji tvrđava koju nije zauzeo ni Napoleon, a ni Turci, za čiju obranu je i napravljena, a dakle ostala je cjelovita i cijela, ali kada slušam ove brojke o desetinama milijuna kuna koji se ulažu u obnovu zidina Dubrovnika onda mi dođe plakati jer Brodska tvrđava, neka kaže gospodin Šipuš ili Mesić koji je bio prije njega zamjenik ministra ili pak ministar, ne znam šta je bio, a zamjenik ministra gospodinu Biškupiću, neka kaže koliko je to novaca uloženo i od države i od grada Broda i od županije u tu Brodsku tvrđavu koja je zapravo Dubrovnik sjevera. Tako se slobodno može reći, po svojoj očuvanosti, fortifikacijskim objektima, kulama, kanalima, mostovima, kapeli Svete Ane iz doba Austrougarske itd. No kod nas u Slavoniji se puno eto o tvrđavi i ne brinemo, novaca nema pa nitko i ne poteže to pitanje. Više se poteže pitanje konfiskacije rakije ovih dana jer eto ljudi su ušli u Europsku uniju i sada je na redu konfiskacija našeg dobra koje imamo i koje je ove godine hvala Bogu dobro rodilo, ta rakija i koju porezna uprava ganja i po danu i po noći po selima Brodsko-posavske i ostalih slavonskih županija, naplaćuje 15000 kuna kaznu za jednu litru rakije preko 50 litara ili pak naloži da za svaku litru preko 50 plati čovjek 21 kunu, a prodaje se po 25 pa im samo ostane 4 zarade na rakiji. Eto to nas brine jako, ali brine nas i Dubrovnik i brine nas ovakav ja bih rekao, možda i grubo nazvao to, ovaj zakon kako netko reče a ja sam to izbacio prvi, jedan nekulturni zakon ili kulturocid ili tradicionalocid. Naime, tradicija očuvanja dubrovačkih zidina i Grada Dubrovnika je očuvano upravo djelovanjem Društva prijatelja dubrovačke starine i to već 61 godinu, kao duga duga tradicija i to je nastalo još u vrijeme kada su upravo meli tavane '51. godine, upravo kao sad što šljive metu i rakiju po našim slavonskim selima, pa se održalo u cijelo vrijeme komunizma i evo sada kada smo ušli u Europi ova Vlada pokušava se domoći novca Društva prijatelja dubrovačke starine kako bi ga apsorbirala i možda najvjerojatnije uložila, odnosno poslužilo gospodinu Andri, gosparu Andri na raspolaganje. Kako će on raspolagati ja ne znam. Ali ja znam nešto drugo i dobio sam informacije da je Društva prijatelja dubrovačke starine djelovalo ne samo na zaštiti i obnovi dubrovačkih zidina i kula nego da je sudjelovalo dobrano i u obnovi Sokol grada, Sokol grada više Dunava u Konavlima, ako netko zna gdje je to. Zna Matušić, ali ovi drugi ne znaju. A zna li tko, tko je napravio uopće tvrđavu na ulazu u Boku Kotorsku, na rtu oštra, znate li koji je to kompleks i koje su mogućnosti toga kompleksa. Stonske tvrđave na kojima se održava maraton, koji su obnovili Društvo prijatelja dubrovačke starine. I kaže treba po Zakonu o javnoj nabavi, pa ima Zakon o udrugama, pa i ja kao udruga, HDSSB imamo udrugu, moramo poslovati, imamo komercijalu gdje moramo podnosit svake godine jednogodišnji račun i obračun. Pa ima porezna inspekcija, ima svaka druga inspekcija, pa gledajte kako udruga radi i da li radi pravilno ili nepravilno. Pa tko vam brani to? Nego ajmo sada konfiscirati ili kako reče kolega iz HDZ-a Bačić razvlastiti, razvlastiti kaže. Točno tako, razvlastiti Društvo prijatelja dubrovačke starine. Ja nisam izravno uključen tamo, ali bio samo u Specijalnoj policiji u Konavlima i u Dubrovniku i u Cavtatu i Vitaljini i Moluntu i svuda. I znam dobro svaku stopu te zemlje, naše hrvatske zemlje. I Dunave i Popoviće i sve. Bio sam svuda tamo i zato danas ovdje raspravljam o tome, jer mi je kako mi je stalo do hrvatskoga sjevera i Slavonije tako i do Dubrovnika i dubrovačkog juga, hrvatskoga juga pardon. Kaže nema u državnom proračunu nema dakle troškova za provođenje. Pa kako će bit troškova kad uzimaš, ne samo da nema troškova, nego dobivaš. Država ne samo da se dakle odriče financiranja obnove zidina nego i uzima, konfiscira, oduzima, razvlašćuje čak i preostale novce dakle one koji su preostali u radu Društva prijatelja dubrovačke starine. I koja je onda, sad vi meni recite, koja će biti uloga toga društva kad se to dogodi, kad vi provedete ovaj zakon, koja će bit uloga društva? Hajd' sad vi meni gospođo Bonačić recite, vi ste iz Dubrovnika, šta će oni raditi igrat linđu? Ja ne znam. Dakle, postoji Zakon o udrugama, postoji Zakon o financiranju udruga koji se može nadzirati. Imate načina kako nadzirati rad udruga i trošenje novca udruga, pa izvolite, upregnite Poreznu upravu, sve ostale i kontrolirajte kako radi udruga. A svi, pa čak i vi kažete da je ta udruga odlično obavila i radila svoj posao u očuvanju i zbog onoga zbog čega je utemeljena, zbog čega je osnovana a to je zaštita Dubrovnika, odnosno dubrovačkih zidina, obnova itd. Ja znam da je karta za naše smrtnike, hrvatske smrtnike za obilazak zidina čini mi se 60 kuna koliko je bila. Ali vjerujte mi da je kako se zove onaj na Pilama sat parkinga 25 kuna za automobil koliko se ja sjećam kada sam ja zadnji put tamo parkirao, pa vidite, usporedite cijenu obilaska dubrovačkih zidina i cijenu parkinga, jednog sata [[Upadica Leko: Koliko je kava na Stradunu?]] A kava na Stradunu to vi znate gospodine, ja nisam dugo bio tamo. Ja sam bio u Specijalnoj policiji pa smo pili kavu na terenu smo pili kavu, na terenu smo pili u Dunava kavu gore, kuvali, lonđu smo kuvali i pili do mile volje. Prema tome u svakom slučaju ovo je prvo čitanje kako rekoše ovdje, gospodin Šipuš je li, Šipoš kak' se zove, naš zamjenik ministrice. Ja vjerujem i kako sam gledao neki dan gospodina, jučer premijera kakve ima on gestikulacije tako gledam gospodina Šipuša i vidim da ja neću tumačiti ono što se u njemu događa i šta, kako, što on misli ali dajte da svi zajedno. Ne moramo se svađat danas ovdje, ne moramo se oko toga svađat. Svi smo, ja mislim da smo mi svi za dobrobit i Dubrovnika i zaštitu zidina ali očito se ratovi vode uvijek oko dvije stvari. Onaj trojanski se vodio zbog žene i još neki drugi, a ovaj neću reći rat, ali uvjetno rečeno se vodi zbog novca, zbog raspolaganja novcem i ništa drugo. Ne može li se uz pomoć treće strane kako netko reče ovdje koja se upetljala u ovaj spor između Društva prijatelja dubrovačke starine i Grada Dubrovnika koji već ima ugovor sa Društvom dubrovačkih starina država se upetljala tako da je stala potpuno na stranu grada zanemarujući uopće interes Društva dubrovačkih, prijatelja dubrovačkih starina. Dakle, ne može li to doć' se do drugačijeg, povoljnijeg ugovora ili nekakvog aneksa kojim bi bili svi zadovoljni. Prije drugog čitanja predlažem upravo takav modus, takav model da se ode ponovo razgovarati. Razgovorom se može riješiti sve. Ovakav prijedlog zakona kao što je ovaj u kojem piše da ovaj Zavod za obnovu ili tako se zove, Zavod o obnovi spomeničke cjeline Dubrovnika može u slučaju potreba, suvremenih potreba stanovanja osposobiti ove stare dubrovačke građevine za potrebu stanovanja i obavljanje gospodarskih, kulturnih i drugih djelatnosti. Možda prodaja sladoleda na zidinama, možda košpica, možda kikirikija, šta ja znam šta sve to može biti ili pak' potreba stanovanja nekoga od belosvjetskih tajkuna da stanuje u Lovrijencu ili ne znam ni ja u čemu bi već stanovao. To su moderne i suvremene potrebe tih ljudi, on to hoće a ima novaca to platiti pa će onda zavod to i odobriti. Je li to cilj ovoga zakona? Staviti u takvu funkciju dubrovačku tvrđavu, biser ne samo Hrvatske, nego i svjetski, kulturni, fortifikacijski, svaki drugi. Da ne spominjem imena dubrovačke povijesti i naše povijesti od Gundulića do Boškovića itd. Zaista kada bi vidjeli ovakve stvari ja ne znam što bi oni rekli ili bi se prevrnuli tamo gdje počivaju. U svakom slučaju u ovakvom obliku kakav je sad napisan ovaj zakonski prijedlog HDSSB ne može biti nikako. Eto hvala vam lijepo.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Prijavljene su četiri replike, idemo po redu. Prva replika i poštovani zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Grubišić slažem se sa vašim izlaganjem pogotovo u dijelu u kojemu i vi tvrdite kako je ovaj zakon u jednom dijelu neustavan kad je u pitanju intervencija u jedan građansko-pravni odnos između dviju osoba, pravnih osoba a među njima nije Republika Hrvatska već Grad Dubrovnik i Društvo prijatelja dubrovačke starine. Čini mi se ovako kad ovaj zakon iščitavam da Vlada nekako pokazuje svoje mišiće na ukidanju prava jedne udruge ili Društva prijatelja dubrovačke starine ili nad civilnim društvom. Možete postaviti pitanje bi li Vlada ovako bila spremna doći u Sabor s jednim zakonom kojim bi intervenirala u građansko-pravni odnos primjerice koncesionara BINA ISTRA? Da li bismo ovako bez da idemo u pregovore sa BINA ISTRA-om, sa BUIKOM francuskom tvrtkom, bi li smo njih razvlastili prava koja im pripadaju iz jednog drugog ugovora između RH i te jake francuske korporacije? Kad je u pitanju jedna civilna udruga, kad je u pitanju društvo građana, Društvo prijatelja dubrovačke starine onda Vlada može na ovaj način dolaziti suvereno u Sabor i reći da će taj ugovor raskinuti zbog toga što nije dovoljno sigurna da li to društvo transparentno koristi sredstva. Kao da znamo da li BINA ISTRA u cijelosti transparentno koristi sredstva, kao da znamo da li BINA ISTRA kao koncesionar na istarskom ipsilonu provodi Zakon o javnoj nabavi. Tamo nam to ne smeta. Kako nam ne smeta primjerice da li neki koncesionar na pomorskom dobru transparentno koristi sredstva, ali nam smeta kada prema valjanom ugovoru između trećih pravnih osoba mi sumnjamo da bi možda moglo postojati netransparentno korištenje sredstava. Ja mislim da to nije dobro i da ovaj zakon u ovakvom prijedlogu treba povući.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Boro Grubišić.
Ja gospodina Vlahušića kao ministra zdravstva, a ne zdravlja, poznajem i osobno i bio je i u našoj bolnici u Slavonskom Brodu i imam svoje mišljenje o njemu. Ali kada građani, kada pitate građane o vjerodostojnosti naših političara pa time uzimam jasno i gradonačelnika ne samo Vlahušića nego i sve ostale i nas sve skupa ovdje onda ćete čuti što o njima misle. 99% neće dati pozitivno mišljenje. Pa prema tome, s obzirom da Društvo prijatelja dubrovačkih starina ima tako pozitivno mišljenje od svih nas ovdje pa mi nije jasno čemu davati nekome novac u koga građani nemaju povjerenje, a priori kao političaru, kao političarima. A druga stvar, to bi bio pravi pravni presedan i ako uslijedi domino efekt nakon toga, dakle da i druge udruge ovako prođu kao što bi prošlo Društvo prijatelja dubrovačkih starina to bi bilo katastrofa za Hrvatsku. I bojim se da bi to izazvalo i reakcije ne samo u Hrvatskoj negoli i kod naših prijatelja u Europi.
Hvala lijepa. Nova replika i poštovani zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa kolega Grubišić vi ste potvrdili one teze koje sam na početku svog govora u ime kluba vrlo jasno postavio, a to je da je riječ o konfiskaciji ali dodatno ste govorili i o Društvu prijatelja dubrovačke starine koje zapravo nije predmet ovog zakona, to cijelo vrijeme tvrdimo. Mi cijelo vrijeme pričamo o Društvu prijatelja dubrovačke starine koji uopće nisu predmet ovog zakona, samo se spominje u prijelaznim odredbama. I prvo želim vam se zahvaliti na gorljivosti s kojom ste branili kulturne interese hrvatskog juga, dubrovačkog kraja i naći ćete isto zagovornika za obranu vaših kulturnih interesa u Slavoniji a i drugdje u Hrvatskoj u meni, a vjerujem i kolegi Bačiću. Ali ono što je bitno reći civilne udruge društva ovdje dolaze u opasnost. Ovdje dolaze civilne udruge društva, hrvatskog društva. Ovdje se zadire u prava određene civilne udruge koja se razvlašćuje i kojoj se konfiscira imovina. Nitko ovdje nije rekao u Saboru čak evo i odrekla se kolegica Bonačić da i ona to nije rekla da netko radi protuzakonito. Pa zašto se onda to radi? Zašto se onda u prijelaznim odredbama uopće spominje Društvo prijatelja dubrovačke starine? Nitko nije rekao da društvo radi nezakonito, a mi zakonodavno tijelo petljamo se u pravosuđe i donosimo presudu, konfisciramo imovinu. I prema tumačenju Odbora za zakonodavstvo radimo presedan, odnosno miješamo se u neovisnost pravosuđa. Pa ja mislim da smo mi doslovno, odnosno ova vlast, vladajuća koalicija pobrkala lončiće. Što je ovo, kakav je ovo nered pravni? Gospodine predsjedniče ja doista pozivam vas da ozbiljno proučite zaključke Odbora za zakonodavstvo i da se sami uključite u ovu raspravu. Jer ovo je doista jedan presedan koji ljulja temelje našeg društva, temelje trodiobe vlasti.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Kolega Matušić u uvodnom izlaganju zamjenika ministrice je rekao da je DORH dao dopuštenje za ovakav zakonski prijedlog. … [[Upadica se ne razumije.]] Molim? Mišljenje, pardon mišljenje. Ja bih volio kada bi taj isti DORH dao mišljenje o kupovini nekim drugim dubrovačkim problemima, o kupovini i prodaji hotela Excelsior recimo o čemu postoji kaznena prijava 22 godine, a još uvijek nije riješeno. To bi bilo puno bolje. Ili o Sunčanim vrtovima u Dubrovniku, kamo su oni i kako su nestali ili kakav se kriminal tamo odigrava. Eto, to bi bila zadaća DORH-a a ne da utvrđuje vjerodostojnost Društva prijatelja dubrovačkih starina. I još ima prijava koje još DORH nije riješio pa dajte nagovorite DORH da da mišljenje o tome, a onda ćemo o Društvu prijatelja dubrovačkih starina i o dubrovačkim zidinama. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Nova replika i poštovani zastupnik Mladen Marelić.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolega Grubišić situacija koja je dole, spor koji je nastao Policija intervenira u slučaju Društva prijatelja dubrovačkih starina i grada. Znači Policija je intervenirala. Nije to sve ugodno ni čuti ni građanima Dubrovnika ni gostima koji su tada se nalazili u Dubrovniku. Ali malo me čudi jedno izlaganje, mi se zalažemo svi zakoni za transparentnost. Imamo udrugu koja se bavi sa obnovom starina koja nema javne nabave, koja se na dogovor prijateljski se može dogovarati i ne mora, to ne govorim da je to tako ali može, kojim se daju donacije razne donacije da se ide iz tog društva i oni se ne biraju. Ipak gradonačelnik je HNS, predsjednik gradskog vijeća HDZ, znači suradnja postoji između te dvije stranke, odluke zajednički donose a njih isto birali 43 tisuće građana Dubrovnika. A Društvo prijatelja starina Dubrovnika čuli smo da ima oko tisuću svojih članova. Oni se ne biraju od građana Dubrovnika. Mislim da se ipak nešto dešava tu i mislim da je zakonodavac išao u tom smjeru. Sigurno ti ljudi koji tamo rade da će ostati raditi ali pod jednom kapom gdje će biti sigurno kontrolirana i javna nabava i donacije i sve ostalo. Mislim da ne bismo se toliko trebali … na ovoj večerašnjoj raspravi po tome, da je drugo čitanje će biti i sve one greške koje su napravljene i dopuna … ćemo imati vremena da se to ispravi. Hvala.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Boro Grubišić.
Pa ispravite … kao da vam ja branim, ispravite. A druga stvar kada govorite o policiji i slučajeva da kažem nekakvih sukoba ili razmirica pa policija je za ljude i zatvor je za ljude nije za neke ne znam kakve životinje, to je za ljude i bolnica je za ljude. A šta ima policija, pa intervenirala policija pa šta kao da je to neki problem. intervenira i u Vukovaru policija pa se zato ne bunite gospodine. I na kraju krajeva ja sam govorio općenito o mišljenju i općem aspektu razmišljanja građana, naroda o političarima, njihovoj vjerodostojnosti, poštenju i svemu ostalom skupa sa mnom, tu uključujem i sebe kada sam član Sabora, zastupnik. Ono je negativno. I u ovom kontekstu Dubrovnika i odlučivanja o novcu, raspolaganju novcem Dubrovačkih zidina također ostajem pri tome da je mišljenje i o vašem predsjedniku gradskog vijeća i o gradonačelniku i o meni i o vama i svakome negativno, nema pozitivnog e tako da znate.
Nova replika i poštovani zastupnik Igor KOlman.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče Sabora. Evo opet konfiskacija kolega Grubišić veli konfiscira se uzima se čak i preostali novac Društva prijatelja dubrovačke starine. Samo da pročitam ponovo dakle članak 36.stavak 9.jer je baš dobro formulirano. "Društvo prijatelja dubrovačke starine dužno je predati gradu Dubrovniku i novčana sredstva namijenjena za obnovu starih zidina a koja još nisu utrošena u tu svrhu". 6., 7., 12. put danas novac nije novac udruge. To je novac koji je dobiven prodajom ulaznica za zidine i koji je namijenjen i smije biti namijenjen isključivo obnovi zidina. To nije imovina udruge. Udruga je bila neprofitna i još uvijek je neprofitna organizacija zadužena da novac od ulaznica preusmjerava u obnovu zidina. Dakle, promovira se ovdje večeras u ovoj raspravi jedna klasična jednostavna zamjena teza, a štoviše to me iskustvo uči ovdje u ovom Saboru, štoviše se promoviraju zamjene teza iz opozicijskih redova to sam više uvjeren da nešto smrdi u tom slučaju i tako sam ovdje sve više uvjeren kolegice i kolege jer to nije njihova imovina, koliko god bi vi željeli da jeste.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Boro Grubišić.
Smrdi, smrdi, smrdi užasno smrdi kolega, da i to smrdi ovaj zakon, ovaj zakonski prijedlog on smrdi i zna se i po čemu smrdi. Kaže "tragovi mu smrde nad čovještvom", kaže Njegoš komšija susjed od dubrovčana e to kaže Njegoš pa da samo citiram. Ali kada već govorite o dugovima toga društva kojega ja nisam nikada bio član niti nikoga ne znam, pa vi mislite da sam tako vatreni pristaša, ne simpatizer nego pristaša toga Društva prijatelja dubrovačkih starina. Ali kada ćete vi i vaša Vlada isplatiti seljacima onih 700 milijuna kuna duga aj to mi recite i koliko dugo dugujete već? Aj to mi objasnite kada ćete to isplatiti, a potpisan je ugovor između Vlade i seljaka, pa kada ćete isplatiti to, to mi recite?
Hvala lijepa. Povreda Poslovnika poštovani zastupnik Igor Kolman.
Poštovani predsjedniče Sabora. Kolega Grubišić je povrijedio članak 235. Poslovnika Hrvatskog sabora, naša tema danas nije poljoprivreda nego zaštita Dubrovačkih zidina.
Iscrpili smo replike i odgovore na repliku i iscrpili smo listu klubova prijavljenih za raspravu po ovoj temi. Prelazimo na pojedinačnu raspravu zastupnika u trajanju 10 minuta, prvi je na redu poštovani zastupnik Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine zamjeniče ministrice sa suradnikom. Pa mislim da kroz cijelu ovu raspravu smo mi u klubu HDZ-a a i drugi oporbeni klubovi pokušali ukazati na neustavnost ovog zakona i na predsedan koji bi u hrvatskom zakonodavstvu donijelo ovakvo usvajanje ovog zakona. Naime, ono što sam već puno puta rekao i što svakako trebam ponoviti je činjenica da zakon u ovakvom tekstu kakav je predložen zadire u jedan građanskopravni odnos između trećih osoba i Sabor sebi uzima za pravo da se postavlja u funkciji pravosuđa i da određuje što će se prema tom ugovoru dalje događati. A s druge strane pretpostavljam da je tim ugovorom propisano i što su potpisali i jedna i druga pravna osoba da će u slučaju prijepora oko provedbe toga ugovora biti utvrđena nadležnost teritorijalno suda, ja pretpostavljam Općinskog suda u Dubrovniku pa ako postoje kakvi prijepori ja bih taj prijepor vratio na razinu pravosuđa odnosno nadležnog teritorijalno suda koji bi trebao utvrditi da li jedna od ugovornih strana ispunjava obaveze koje je tim zakonom preuzela. U svom je uvodu gospodin Šipuš rekao kako postoji mišljenje Državnog odvjetništva ja ne znam da li u pisanom obliku da je taj ugovor ništetan, nezakonit i da onda ta činjenica da se o tome tako izjasnio DORH jest pravna podloga za ovaj Zakon. Dok s druge strane imam informaciju da je gospođa pomoćnica ministra pravosuđa Sandra Artuković, iskusna sutkinja na sastanku između grada Dubrovnika uz nazočnost ministrice kulture i predsjednika DPDS-a dakle Društva prijatelja dubrovačkih starina jasno rekla da ugovor apsolutno nije ništetan i da nema potreba se u takvom smislu referirati na postojeći ugovor između grada Dubrovnika i Društva prijatelja dubrovačkih starina. Pa ako je tome tako bilo bi dobro da o tome se izjasni zamjenik ministrice. Da li je, a zapisnik postoji, da li je doista gospođa pomoćnica ministra pravosuđa se o tom ugovoru tako izjasnila. Zašto mi je ovaj zakon nadalje čudnovat? Čudi mi se da se, da se ovaj zakon kojim se u bitnome određuje način korištenja i upravljanja imovinom grada Dubrovnika čije je predstavničko tijelo predstavnik vlasnika, gradsko vijeće grada Dubrovnika da se rasprava sa zainteresiranom javnošću o ovom Zakonu provodi u vrijeme lokalnih izbora kada je isto to gradsko vijeće grada Dubrovnika raspušteno i kada ne može u tom trenutku donijeti nekakvu deklaraciju, rezoluciju, stav i mišljenje o ovom zakonu. U isto vrijeme kako se lokalni izbori provode i za regionalnu odnosno područnu samoupravu bila je raspuštena i skupština Dubrovačko-neretvanske županije kojom se ovim zakonom smanjuje udjel u vlasništvu Zavoda za obnovu grada Dubrovnika. Dakle, rasprava sa zainteresiranom javnošću događa se upravo u vrijeme lokalnih izbora kada ne zasjeda niti gradsko vijeće grada Dubrovnika niti županijska skupština. Pa me zbog toga malo čudi taj tajming u vrijeme lokalnih izbora. Malo prije je gospodin Radoš, sada je otišao postavio pitanje kako, zbog čega bi to civilno društvo ili udruga građana bolje skrbila o kulturnom dobru o primjerice dubrovačkim zidinama, on je navodio i … [[Govornik se ne razumije.]] trogirske, šibenske itd., itd. zidine, od nekog drugog. Pa evo upravo ministrica kulture koja dolazi iz njegove stranke je taj posao upravljanja jednim drugim zidinama, šibenskim zidinama dala jednoj drugoj udruzi građana u Šibeniku. A uz to je također i preporuka UNESCO-a da upravo civilno društvo brine o kulturnoj baštini koja je u njegovom neposrednom okolišu zato što je to civilno društvo kao neprofitna, nekomercijalna udruga, sve ono što ostvari prihodom od tih, od korištenja tih zidina i tog kulturnog dobra dužna vraćati i vraća upravo u obnovu, održavanje i unapređenje tog istog kulturnog dobra. I ja sam suglasan da postoji vrlo velika opasnost ukoliko se ovim zakonom, ukoliko se ovaj zakon donese i ukoliko se ovim zakonom razvlasti ili … [[Govornik se ne razumije.]] ovog društva, iako netko drugi, pa i grad Dubrovnik bude u budućnosti skrbio o dubrovačkim zidinama ja se doista bojim da će u dogledno vrijeme, polako doći do komercijalizacije tih istih gradskih, dubrovačkih starina i da bi vrlo lako moglo doći kasnije i do komercijalizacije i … [[Govornik se ne razumije.]] gospodarskih djelatnosti na prostoru dubrovačkih zidina. A o tome kako i na koji način o gradskim zidinama skrbi ovo društvo najbolje govori stanje tih zidina, stanje danas zidina u Stonu i briga o Sokol gradu u Konavlima. Prema tome, s te strane doista nema niti jedne primjedbe na rad Društva prijatelja dubrovačke starine koji bi razlog onda bio podloga da ovaj zakon donesemo. Zato se sa pravom postavlja pitanje koji je to stvarni razlog, koji je to stvarni razlog da jedno društvo koje sve što ostvari sav prihod koji ostvari … [[Govornik se ne razumije.]] tih zidina, vrate u uređenje tih zidina, u njihovo održavanje koje doista danas su gradske zidine Dubrovnik bolje i ljepše nego ikada, da ih danas razvlastimo, idemo u nekakav novi projekt koji može biti upitan. I zašto bismo raskinuli nekakav odnos i ugovor koji pruža pravnoj osobi Društvu prijatelja dubrovačkih starina da tako dobro skrbi o tim istim zidinama da sada ih razvlastimo i da taj posao damo nekome drugome. I ja tog doista razloga nikako ne vidim. I još jedna vrlo indikativna, indikativna stvar. Naime, činjenica je da Zavod za obnovu grada Dubrovnika upravlja i provodi poslove na obnovi grada Dubrovnika. Koliko vidimo iz samog zakona u cijelosti su prihodi tog istog Zavoda ostvareni od posjeta zidina jer će 50% sredstava prema tom istom zakonu biti proslijeđeno zavodu. Da Republika Hrvatska koja ne participira u financiranju toga Zavoda da ima većinski broj članova upravnog vijeća i upravlja tim istim zavodom a ne jedinica lokalne samouprave ili jedinica područne samouprave na čijem teritoriju se nalazi taj, nalazi taj isti grad i sredstva koja se ostvaruju korištenjem upravo imovine koja je u vlasništvu grada. Ta mi poveznica moram reći da me malo čudi ali evo to je prijedlog ovoga zakona. I doista tim zavodom prema ovom prijedlogu zakona upravlja grad. I koji je to bio poseban razlog, eto to bih htio da mi kaže predlagač zakona koji je to bio razlog da s ovim zakonom smanjuje udjel županije Dubrovačko-neretvanske koji je do, još i dan danas iznosi 20% i da sada grad, a 20% grad Dubrovnik da sada ide na 30% a županija na 10%. Ja ne vidim koji je to razlog, zašto to nije obrazloženo. Mislim na kraju krajeva, mislim da bi se o tome trebali očitovati i gradsko vijeće grada Dubrovnika i županijska skupština županije Dubrovačko-neretvanske. S obzirom da poznajem proceduru donošenja zakona i da će ovaj zakon vjerojatno ići i vrlo brzo u drugo čitanje ukoliko on ne doprinese onome što je malo prije gospođa Šimac-Bonačić rekla da on bude jedan dodatan pritisak na društvo starina pa prihvati nekakve druge izmjene. I ja vjerujem da će on ići u ovakvoj izmjeni, u ovakvom prijedlogu. Ali mislim da bi bilo dobro da prije drugog čitanja ovog zakona o ovom zakonu se očituje kako gradonačelnik Grada Dubrovnika u pisanom izvješću, da se očituje Gradsko vijeće Grada Dubrovnika, da se očituje župan i Županijska skupština Županije dubrovačko-neretvanske pa da prije rasprave u drugom čitanju, ako u međuvremenu Ministarstvo ovaj zakon ne povuče, da evo imamo stav Gradskog vijeća Grada Dubrovnika i Županijske skupštine Županije dubrovačko-neretvanske. Nije dobro ovakvim rješenjima intervenirati u jedan ugovorni odnos između trećih osoba, ovo je opasan presedan, ovo gospodine predsjedniče mislim da nije dobro da Hrvatski sabor upravo raspravlja po ovakvom prijedlogu zakona jer se s ovime grubo narušava trodioba vlasti u Republici Hrvatskoj. Sabor sebi preuzima ulogu pravosudnih tijela što mu po hrvatskom Ustavu nikako ne pripada. Ja mislim da ovaj zakon ovako nije smio doći na klupe saborskih zastupnika i da mi o ovakvom tekstu zakona uopće raspravljamo i zato pozivam evo i Ministarstvo kulture, odnosno Vladu da ovakav zakon povuče,a da ukoliko želi nekakve promjene prije svega ih uskladi sa Gradskim vijećem Grada Dubrovnika i Županijskom skupštinom Dubrovačko-neretvanske županije. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo prijavljene replike. Prva replika i poštovani zastupnik Marijan Škvarić.
Hvala gospodine predsjedniče Sabora Pa prije svega uvaženi kolega, ja kao gradonačelnik kad ovdje slušam ovu raspravu o svemu tome i vi ste sami rekli da ovo mora definirati se preko jednog radničkog pravnog odnosa i da u svakom slučaju tu se mora iskazati mišljenje Državnog odvjetništva. Razumljivo je, iznos je 50 milijuna kuna. Ja kao gradonačelnik i mi … gradonačelnici i načelnici u Hrvatskoj možemo samo sanjati te novce koliko se upravlja samo sa, evo neću reći zidinama u tom dijelu, a upravlja ga udruga građana. Ja kao gradonačelnik i načelnik sa puno manje novaca sam itekako odgovoran te moram znati svaku kunu kamo ulažem. Itekako nas kontrolira i Državna revizija, Porezna uprava, u svemu smo odgovorni. Ovdje se upravlja imovinom grada Dubrovnika, 50 milijuna kuna se upravlja, ne provodi se javna nabava, kupuju se nekretnine, doniraju se iz tih sredstava sigurno i drugi korisnici. Kako, na koji način, ne znam. Zato je moje pitanje, objasnite mi po čemu bolje može upravljati sa 50 milijuna kuna jedna udruga građana sa 1000 članova u odnosu na legalno izabranu vlast gradonačelnika, predsjednika gradskog vijeća koji su … 2000 građana Dubrovnika. E to me zaista zanima po čemu je ta pravna legislativa i građanski pravni odnos između jednoga dobar, a u ovom slučaju što se predlaže ne valja.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Škvarić, ja vam moram reći da prije svega Društvo prijatelja dubrovačkih starina nije oktroirano gradu Dubrovniku, nije mu nametnuto. Za rad Dubrovnik je ugovorom vlasno, bez ičijeg nagovora, bez prisile ugovorom prenio upravljanje dubrovačkim zidinama tom istom društvu. Prema tome, tada je bio potpuno svjestan kakav je odnos prema sredstvima koja se uprihode posjetom tih zidina i društvo je nakon što ih uprihodi dužno odmah u iznosu od 50% transferirati Gradu Dubrovniku. Prema tome, to je što se tiče ugovora između grada i društva. S druge strane, postoje i drugi zakoni u Republici Hrvatskoj koji mogu i omogućavaju provjeru zakonitosti rada Društva prijatelja dubrovačkih starina. Nije samo pod posebnom prismotrom općina ili grad, općina čiji ste vi načelnik ili grad, nego je pod prismotrom kada se koristi sredstvima ubranim iz javnog dobra i društvo i poduzetnik i bilo tko drugi. Prema tome, ako postoji bilo kakva sumnja ja za to ne znam, ali ako postoji sumnja da je to isto društvo na bilo koji način izigralo zakon, da je na bilo koji način ne transparentno poslovalo s tim sredstvima, da je zakidalo grad u dijelu kojemu je moralo gradu transferirati ta sredstva, da je zakidalo državu za plaćanje 10 milijuna kuna PDV-a godišnje državnom proračunu, onda to treba jasno ovdje reći i onda to društvo procesuirati, njegovo malo vijeće koje upravlja s tim istim društvom kazniti, a ne ovako, na ovaj način sumnjati u nečiji rad, u rad tisuću članova tog istog društva, u veliko vijeće tog društva i u malo vijeće tog društva. To je vrlo neozbiljan i krivi pristup u funkcioniranju tog istog društva.
Hvala lijepa. Nova replika i poštovani zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Bačić, s pravom ste upozorili na grubo zadiranje u djelatnost, u rad jedne udruge civilnog društva. Pa ja mislim da je, trebalo bi bit svima jasno u Hrvatskom saboru, a posebice Ministarstvu kulture, da su udruge civilnog društva bogatstvo jednog društva jer one dopuštaju građanima da se udružuju u udrugama u kojima će braniti određene interese, ali koji nisu partikularni interesi samo tih koji su članovi udruge, već su to opći javni interesi u kojima se oni posebno skrbe na volonterskoj bazi bez posebnih naknada. Dakle to su društva koja su itekako potrebna i obogaćuju društveni rad u svakom demokratski uređenom društvu, pa tako i u Hrvatskoj bi trebalo biti. Ovdje se kroz ovaj zakon na grubi način ulazi u rad tog društva, uz ostale primjedbe koje sam već govorio u ime kluba. Ali ono što sad još želim istaknuti u ovoj replici, to je pitanje financija. Ovim prijedlogom zakona se prepolovljuju sredstva i tu me čudi od kluba SDP-a da nije stao više u obranu te činjenice da se Dubrovniku ne smiju uskraćivat sredstva. Ovim prijedlogom ona se prepolovljuju jer sredstva kojim se danas financira Zavod za obnovu Dubrovnika su i od strane Ministarstva kulture osigurana, dakle ta sredstva više ne postoje i od strane grada, dakle 10 milijuna kuna koliko je bilo za njihov program više neće dobivat. Dobivat će sad Društvo prijatelja dubrovačke starine navodno od zidina sredstva koja je društvo prijatelja ulagalo u zidine i u druge spomenike kulture na području ne samo grada nego i šire i županije. Dakle, tu se prepolovljuju, uzimaju se sredstva gradu Dubrovniku, uzimaju se sredstva građanima, uzimaju se sredstva koja su bila namijenjena obnovi spomenika.
Nova replika i poštovani zastupnik Boro Grubišić.
Da evo izgleda da je gospodine …
Ispričavam se, nisam vidio. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Bačić. Nisam vidio.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Matušić, pa možda kada bi se malo razgolilo ili proanaliziralo što to sve Republika Hrvatska sufinancira kroz Zavod za obnovu grada Dubrovnika i kada vidimo da je to u proteklih nekoliko godina iznosilo do 10-tak milijuna kuna to je onda otprilike iznos kojega Republika Hrvatska uprihodi naplatom PDV-a na ulaznice. Prema tome, do sada je Republika Hrvatska ubiranjem PDV-a na prodaju ulaznica otprilike taj iznos i vraćala zavodu. E sada prema ovom zakonu vidite više nema PDV-a zato što grad Dubrovnik nije obveznik plaćanja PDV-a pa ako grad Dubrovnik bude ubirao sredstva od naplate ulaznica državni proračun od toga neće imati koristi, ali onda Republika Hrvatska prema ovome neće ni vratiti u grad Dubrovnik niti jedne kune jer više nema tih sredstava koja su bila uprihođena od PDV-a, pa sada onda neće sufinancirati ni Zavod za obnovu grada Dubrovnika nego ukoliko ne bude dostatnih sredstava uprihođeno od posjeta dubrovačkih zidina onda će vjerojatno Ministarstvo kulture iz proračuna nešto kapnuti u Zavod za obnovu grada Dubrovnika.
Hvala lijepa. Idemo sa replikom poštovanog zastupnika Bore Grubišića. Izvolite.
Hvala lijepo. U ovoj raspravi zapravo se iskristaliziralo na osnovu gospodine Bačić vaše rasprave da zapravo oni koji se zalažu za ovakav zakonski prijedlog a iz Dubrovačko-neretvanske su županije zapravo nisu ni shvatili da režu granu sami sebi. Jer ako nema više PDV-a na ulaznice, a sada ih ima i oko 10 milijuna kuna kažu da je prihod od PDV-a Porezne uprave što onda država vraća Dubrovniku. Dakle, ona je na nuli, dakle nema, Dubrovnik zaradio, Dubrovnik potrošio i dato je zavodu i Gradu Dubrovniku pa mi nije jasno da se oni zalažu za ovo. Druga stvar, bio sam '95. godine na Sokol gradu u Konavlima više Dunava i vidio sam na što liči. To je kula Kosača hercegovačkih kraljeva, knezova, nije bitno. To je bila prava ruševina u to vrijeme. Neki dan sam gledao na televiziji, prije par, mjesec, dva dana kako je ona obnovljena i kako krasno. Povukla me je želja otići ponovo dolje nakon 18 godina i biti ponovo na Sokol gradu. I još nešto. Bio sam i na rtu Oštra ispod Vitaljine i vidio sam tamo vlakić koji voze naši branitelji kako bi pokazali tvrđavu ona kojom je raspolagala JNA ili JHA sad moram govorit dvojezično jer table su take. Dakle, vidio sam vlakić koji vozi i Udruga branitelja Konavala naplaćuje ulaznice za vlakić. Mene su pustili besplatno moram priznati, nije više od 500 kuna pa eto kao saborskom zastupniku, ali dobro. Dakle, hoće li i Udruga branitelja koja se brine oko tvrđave na rtu Oštra također proći kao i Društvo prijatelja dubrovačkih starina?
Hvala lijepo. Kucnite malo da i ja nekad vidim da ste digli. Hvala lijepa. Izvolite, odgovor na repliku poštovani zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Grubišić, evo mi problematiziramo ovim zakonom, odnosno svojim izlaganjima, ne našim, nego od vladajućih što se događa sa 50% sredstava koje ubire Društvo prijatelja starina temeljem ugovora sa Gradom Dubrovnikom. Ja vjerujem da i ja ću se potruditi za drugo čitanje jedno iscrpno financijsko izvješće da dobijemo od tog društva, da vidimo koliko je društvo uložilo i u dubrovačke zidine, koliko je uložilo u stonske zidine, a ja mislim da mnogi koji posjećuju Ston češće pogotovo u zadnje vrijeme vide koliko je sredstava uloženo u stonske zidine, kakve su stonske zidine danas, a kakve su bile prije primjerice pet, šest godina. Dakle, i te zidine je obnovilo to isto društvo i kao što ste i sami rekli i Sokol grad u Konavlima, ali i Duždevu palaču u Slanome. Ali da još jednu stvar spomenem, mi, zašto ne bismo postavili pitanje da li onih drugih 50% sredstava koje temeljem ugovora pripadaju Gradu Dubrovniku da li se one u 100% iznosu vraćaju u te iste zidine. Da li Grad Dubrovnik sve što ostvari, čitav prihod koji ostvari od posjeta dubrovačkim zidinama i vraća tim istim zidinama ili toj istoj kulturnoj baštini na način kako to radi Društvo prijatelja dubrovačkih starina. Dakle, s jedne strane sumnjamo, dvojimo oko zakonitosti rada tog društva, a ne dvojimo o namjenskom korištenju sredstava Grada Dubrovnika koje mu, od sredstava koje mu to društvo transferira. ja mislim da bi i to pitanje trebalo postaviti. Ali za drugo čitanje bilo bi dobro da se i dostavit ću upravo to izvješće o financijskom poslovanju tog društva. Evo.
Hvala lijepa. Nova replika i poštovana zastupnika Tatjana Šimac-Bonačić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa kolega Bačiću, ponovno vas moram ispraviti, ponovno ste upotrijebili vaš dojam da sam ja iz svog izlaganja govorila o nekom pritisku prema Društvu prijatelja Dubrovačkih starina. Da ste dobro slušali moje izlaganje tada biste sasvim suprotno vjerojatno percipirali, odnosno čuli što sam rekla. Isto tako ću ovdje iskoristiti priliku da kažem o financiranju. Bila sam jasna. U ime kluba sam govorila što se tiče financiranja ne slažemo se s tim da financiranje baštine ostaje samo na lokalnoj samoupravi, na gradu. Ne, ni u kom slučaju tim više što je bio i posljedice potresa '79. godine isto tako su posljedice napada ratnih oštećenja. Prema tome, mi se zalažemo da država i dalje i simbolički i materijalno i bilo kako pokazuje brigu za baštinom koja je spomenula sam i naša i internacionalna. I imate krivi dojam, ne znam kako niste slušali što sam rekla što se tiče samih financiranja. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Nije kolegice Šimac-Bonačić moj dojam bio krivi. Vi ste rekli da se nadate da će do drugog čitanja se postići nekakav sporazum između društva i gradonačelnika, odnosno grada Dubrovnika pa da onda možda ovaj zakon u ovakvom obliku neće ni trebati. A što je to drugo nego pritisak na društvo da prihvati prijedlog izmjena ugovora kojega gradonačelnik predlaže tom istom društvu. Jer, čak da i društvo prihvati bilo kakve izmjene ovaj zakon to ne predviđa, ovaj zakon nalaže razvlaštenje društva, raskid ugovora i davanje gradu Dubrovniku cjelokupnu imovinu na korištenje. Prema tome, nema prema ovom zakonu kompromisa, razumijete? Ovdje nema kompromisa. Ovdje će biti grad i neće biti društvo. A vi ste rekli da ćete do drugog čitanja vjerojatno ovaj zakon pripomoći da se nađe nekakav kompromis između društva i grada. Prema ovom zakonu nema tog, ovaj zakon ne predviđa kompromis nego uklanja Društvo prijatelja dubrovačkih starina nakon 63 godine iz upravljanja tih istih zidina. Nisam ja imao krivi dojam vi ste tako rekli, možda to niste mislili ali vi ste točno rekli da se nadate da će se postići taj kompromis a ovdje kompromisa nema nego ili je grad ili je društvo.
Hvala lijepa. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom zastupnika u trajanju od 10 minuta. Na redu je poštovani zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa već je puno toga rečeno i rekao sam već i u ime kluba one glavne teze, a to je apsolutno neprihvatljivost ovakvog jednog zakona koji grubo ulazi u područje neovisnosti pravosuđa, ljulja temelje hrvatske demokracije, hrvatskog društva na način da dovodi u pitanje trodiobu vlasti jer to radi. A to je zaključio i Odbor za zakonodavstvo Hrvatskog sabora premda u njemu sjedi i većina iz vladajuće koalicije koja je jasno zatražila od ministarstva da preispita upravo članak 36. o kojem govorimo cijelo vrijeme. Usput rečeno mi govorimo cijelo vrijeme o Društvu prijatelja dubrovačke starine koji se u ovom zakonu spominje samo u završnim i prijelaznim odredbama. Dakle, uopće nije ovo zakon o udrugama civilnog društva. Ja pitam Ministarstvo kulture hoćete li razvlastiti sutra po ovom istom principu recimo GONG, hoćete li razvlastiti B.A.B.E., hoćete li razvlastiti Transparency International Hrvatska, hoćete li razvlastiti sva ostala druga društva civilna u RH? Hoćete li im uzeti njihovu dokumentaciju? Hoćete li recimo DOKUMENTU razvlastiti? Hoćete li tražiti transparentnost rada? Istina ovdje vi u ovom prijedlogu ne tražite vi samo razvlašćujete ovim prijedlogom i zapravo konfiscirate njihovu imovinu. Hoćete li dakle tim istim udrugama civilnog društva oduzeti imovinu? Hoćete li postavljati uopće pitanje o transparentnosti trošenja sredstava na koje oni imaju pravo i temeljem zakona? Ovdje cijelo vrijeme se implicira negdje u zraku stoji da Društvo prijatelja dubrovačke starine ne djeluje u skladu sa zakonom premda to nitko nije dokazao ni na jednom sudu, premda to društvo djeluje 61 godinu i premda dolaze pohvale za rad tog društva svih ovih desetljeća i ovdje danas smo mogli čuti pohvale od svih da to društvo doista odlično radi i da se izvrsno skrbi o zidinama. Sama činjenica da su se građani grada Dubrovnika udružili u ovakvu jednu udrugu i da imaju svijest o potrebi očuvanja kulturne baštine već dovoljno govori o svijesti tih istih građana, o tome da su oni itekako svjesni potrebe da sačuvaju za buduće generacije ono što su nama prethodnici ostavili u naslijeđe, a ostavili su nam nešto što se smatra najvećim bogatstvom ne samo RH nego smatra se i najvećim bogatstvom cijelog svijeta. Jer je to i UNESCO-va baština koja je zaštićena i UNESCO-om. Dakle, to zadiranje u prava tako jedne udruge mogli ste rješavati kroz neke druge zakone. Mogli ste izmijeniti Zakon o udrugama civilnog društva ili zakone koji reguliraju područje djelovanja udruga civilnog društva. Pa se pitam zašto to niste napravili? Zašto u prijelaznim odredbama mi razgovaramo o Društvu prijatelja dubrovačke starine i to vrlo upitnim odredbama u vrlo upitnim člancima kao što je članak 36. Dubrovnik će dobivati 10 milijuna kuna manje sredstava, 10 milijuna kuna jer sredstva koja su trebala biti utrošena kroz rad Društva prijatelja dubrovačke starine će biti transferirana Zavodu za obnovu. A Zavodu za obnovu više neće biti transferirana sredstva iz državnog proračuna zato što neće biti osigurano u državnom proračunu. I neće biti dodatno transferirana iz gradskog proračuna zato što je dosada grad također imao obvezu i financirao je sa nekoliko milijuna kuna godišnje rad Zavoda za obnovu o kojem ovaj zakon govori. Dakle, ovaj zakon govori o Zavodu za obnovu Dubrovnika koji će sad dobivati sredstva od ulaznica sa zidina, 50% tih sredstava. A što je sa drugih 50%? Ovdje se već govorilo o tome. Na koji to način grad Dubrovnik transparentno troši tih ostalih 50%? Mi ne znamo ništa. Ja ne znam nitijedan projekt u koji grad Dubrovnik koji je vezan za obnovu zidina u koji ulaže sredstva koliko ulaže Društvo prijatelja dubrovačke starine. Zašto ne bi u zidine ulagali? Zidine itekako imaju potrebu, od Bokara, od Lovrijenca itd. ima još tu puno posla pa i Lazaret i dobro i Lazareti su dio tog sustava itd. Ali zašto ne bi ulagali u zidine? Ako dobiju od zidina nek ulažu u zidine, ono što upravo radi Društvo prijatelja dubrovačke starine. Zašto ne bi se ulagalo i u stonske zidine? To je naslijeđe grada Dubrovnika, to je povijesno naslijeđe Dubrovačke Republike. Ili barem neka ministarstvo predloži za onaj dio sredstava koja je do sada ulagao u Društvo prijatelja dubrovačkih starina neka tih 5, 6 milijuna kuna ide direktno Stonu, dio Konavlima, dio Dubrovačkom primjeru, dio župi ako i oni imaju određenih potreba vezanih za kulturno nasljeđe Dubrovačke Republike, dakle neka se tih 5, 6 milijuna kuna koliko je ministarstvo izdvajalo neka se izdvoji ovim 4 općinama upravo za tu namjenu da se sačuva briga države o kulturnom nasljeđu bivše Dubrovačke Republike. Barem to napravite. Nemojte umanjivati sredstva nemojte dizat sredstva kulturnim spomencima. Ja to nisam očekivao od Ministarstva kulture, od Linića sam očekivao koji će rezati svugdje i svašta, ali od Ministarstva kulture nisam očekivao da će rezati sredstva namijenjena obnovi kulturnih spomenika. Prema tome, ja sam siguran da se može pronaći rješenje u okviru zakona kao što ste to vi kolegice lijepo rekli da treba poslovati u okviru zakona. ali tko kaže da ne posluje u okviru zakona? recite mi jedan akt, dajte mi jedan akt koji je na pravosudnim instancama dokazao da društvo nije radilo u skladu sa zakonom jer jedino ja mislim da priznajemo da jedino pravosuđe može donijeti takav zaključak da je netko radio suprotno zakonu može donijeti jedino zaključak pravosudno tijelo, dakle neki sud i to u pravomoćnosti postupka dakle nakon okončanog pravomoćnog postupka. A mi ovdje konfisciramo imovinu već unaprijed utvrđujemo na koji način će ta imovina biti oduzeta ili konfiscirana bez obzira što kolega Kolman nikako da mu uđe u uho ta riječ konfiskacija. Ja znam da ona grubo zvuči ali nažalost ona je činjenica, a ovako grubo zadiranje u rad jedne udruge civilnog društva je doista ispod svih razina. Prema tome, mislim da trebamo ostaviti prostor zakonima. Oni koji sumnjaju u zakonitost postupanja udruge civilnog društva odnosno Društva prijatelja dubrovačke starine neka propitaju zakonitost njihovog rada, ja nemam ništa protiv. Ja nisam odvjetnik Društva prijatelja dubrovačke starine niti ja njih branim. Ako su radili neke nezakonite radnje ja sam za to da ih se sankcionira. Ali nemojmo tu ideju udruge civilnog društva koja je plemenita, koja je dobra koja je pokazala sve najbolje rezultate u proteklu 61 godinu, nemojmo je na ovaj način prljati i dovoditi u pitanje ono što je osnivač gospar Lukša Beretić, a kolegica Tatjana zna koju težinu ima to ime u gradu Dubrovniku, ali ne samo u gradu Dubrovniku nego i izvan zidina grada Dubrovnika, nemojmo dopustiti da se ta djelatnost tih ljudi koji su desetljećima ulagali svoje privatno vrijeme i svoju ljubav prema gradu u taj sustav da se ona zaprlja ovako jednim nelogičnim neustavnim zakonom, nemojmo to dopuštati. I nemojte kolegice dopustiti da vaša vladajuća koalicija odreže sredstva namijenjena obnovi spomenika u gradu Dubrovniku i njegovoj okolici, nemojte to dopustiti. To se upravo radi kroz ovaj zakon, to je upravo radi kroz ovaj zakon. otvaraju se mala vrata da bi se neke druge djelatnosti kao što piše u ovom prijedlogu zakona možda uvele u te objekte. Vi i ja jako dobro znamo što se događa u Dubrovniku. Ja neću sada govoriti sve anomalije i sve pojave koje se dolje događaju, mislim da je to mjesto zato i u gradu Dubrovniku da se raspravi u gradskom vijeću itd. ali mislim da nije dobro da na ovaj način da se kroz ovakav prijedlog zakona uvlači svega i svašta u to područje koje je doista bilo kao što ste i sami priznali bilo je na ponos svih nas i bilo je za svaku pohvalu. U tom smislu još jednom apeliram na Ministarstvo kulture prije svega da povuče ovaj prijedlog zakona jer on doista je grubo, grubo kršenje temeljnih načela i demokratskog društva kakav jest Hrvatska i svih ostalih načela, a posebice me zabrinjava smanjivanje sredstava koja su namijenjena obnovi spomenika koja su najvrednija ne samo u Hrvatskoj nego koja su svjetska spomenička baština.
Hvala lijepa. Poštovani zastupniče na vaše izlaganje prijavljeno je nekoliko replika. Idemo po redu prva replika i poštovani zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Matušić u pravu ste. Postojalo je niz rješenja, ako Vlada ili ako zakonodavac ili ako grad Dubrovnik želi kontrolirati kako i na koji način se tim sredstvima raspolaže, a ne raskidati ugovor. Moglo se promijeniti Zakon o udrugama, moglo se propisati nekakvom odredbom da ako neka udruga građana ostvaruje više od 50% svojih prihoda korištenjem javnog dobra da je onda dužna biti u sustavu javne nabave. To se moglo predložiti ako sumnjamo, a ja ne znam iz kojeg razloga sumnjamo i dvojimo oko zakonitosti financijskog poslovanja Društva prijatelja dubrovačke starina. Ali se može postaviti pitanje vi dobro znate koliko je zakupoprimatelja primjerice na Stradunu, na Prekome, također gradske imovine i javnih površina. Ili netko može postaviti pitanje da li i ti zakupoprimatelji, ugostitelji ili trgovci da li oni u svom poslovanju koriste i provode Zakon o javnoj nabavi jer i oni dijelom ostvaruju svoj prihod zbog toga što su na jednoj prekrasnoj lokaciji Starog grada u Dubrovniku pa im ta lokacija omogućuje da ostvaruju prihode kakve ne mogu ostvariti u drugom dijelu Hrvatske. Onda se može postaviti pitanje kako to da i oni ne provode Zakon o javnoj nabavi i jel oni koriste tu poziciju koja im pruža STradun ili neka druga javna površina u gradu Dubrovniku. Prema tome ne možemo unaprijed dvojiti, sumnjati u nekakvu zakonitost nečijeg poslovanja pa zbog toga donositi jedan zakon koji je samo u svom sadržaju je usmjeren prema jednoj jedinoj udruzi u Hrvatskoj. Treba donositi zakone koji bi regulirale ponašanje svih udruga, a ne samo Društva prijatelja dubrovačke starine.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Slažem se s vama kolega tim više što je grad Dubrovnik dobivao izvješća o radu od strane Društva prijatelja dubrovačke starine. Dakle oni su imali uvid gdje se troše sredstva, kolika su ta sredstva, na koji način, s kime rade, dakle to je sve bilo na raspolaganju gradskom vijeću, odnosno gradskim vijećnicima. I tim više to čudi, čudi da dolaze primjedbe o upitnosti i na koji način su se trošila sredstva. Postojale su rasprave, moglo se na gradskom vijeću, može se i sada postaviti, na gradskom vijeću upit da se zatraži detaljno izvješće o utrošenim sredstvima a ne samo za prošlu godinu nego i u zadnjih 10 godina, društvo ima dokumentaciju. Prema tome tu meni ništa nije sporno. Dakle, taj dio uopće niti malo nije sporan. Ja sam siguran da je kao što smo već rekli ovdje riječ o sasvim drugačijoj vrsti političkog obračuna koji evo koristi se i nedopuštenim sredstvima.
Nova replika i poštovani zastupnik Igor Kolman.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Matušić meni ulazi riječ … [[Govornik se ne razumije.]] u uho, samo previše o tome, o tome ovo popodne, večeras problem. Rekli ste, odnosno postavili ste pitanje hoćemo li razvlastit GONG, … [[Govornik se ne razumije.]] B.A.B.E itd., nećemo naravno ali nije, to su potpuno neusporedivi slučajevi. Mi nemamo niti jednu udrugu u Hrvatskoj, odnosno sada me kolega upozorio da imamo jednu ali ta spada u resor ministra Jovanovića, bolje da tu temu večeras još ne otvaramo. Ali u ovoj situaciji nemamo niti jednu udrugu od ovih koje ste nabrojali, pogotovo niti jedna nema pravo upravljanja javnim dobrom i to kako dobro velite ove teške kategorije dakle sa UNESCO-ve liste baštine sa obvezom da sav novac od tog upravljanja bude upotrijebljen za obnovu i održavanje te iste. Dakle to je jedna potpuno drugačija situacija i neusporediva je sa bilo čime što ste vi spomenuli. Drugo, već više puta spomenuto danas ali svaki puta kada se to spomene ja repliciram na to hoćete li oduzeti imovinu. Nećemo, ja vam apsolutno garantiram da ništa što je imovina Društva prijatelja dubrovačke starine neće biti oduzeto samo ponovno naglašavam, niti su zidine ta imovina niti je novac od zidina ta imovina njihova. Dakle, sve drugo nećemo niti taknuti ja vam to obećavam u ime kukuriku koalicije. Ako smijem. I treće, i treće treba naći rješenje u okviru zakona, ja se potpuno slažem da treba naći rješenje u okviru zakona. Upravo zato ovaj zakon danas donosimo i upravo ovo je zakon u okviru kojeg treba naći rješenje.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem. Kolega činjenica da se uzima, oduzima imovina. Pa što je dokumentacija? Pa tko je radio tu dokumentaciju? Društvo prijatelja dubrovačke starine. Dokumentacija se oduzima. Novac kojim oni raspolažu je novac od zidina. Znate, sada ću vam reći jednu činjenicu. Ja sam bio zamjenik gradonačelnika 2002. godine kada su mi došli iz Društva prijatelja dubrovačke starine kada nisu imali toliko novaca koliko danas imaju i možda sam ja neki suodgovorni zašto danas imaju tako puno novaca. Bio sam zadužen za kulturu u gradu Dubrovniku i tada su došli sa zahtjevom da se sa 20 kuna cijena poveća na 25 kuna. Sa 20 na 25. Ja sam smatrao da to nije primjereno uzimajući u obzir kulturne spomenike izvan Hrvatske i koliko zapravo košta ulaz na takve spomenike. Napravili smo analizu i tom analizom smo došli do činjenice da bi svaki onaj posjetitelj koji je posjetio dubrovačke zidine u tom vremenu kada je bila cijena 20 kuna da bi bio spreman platiti 10 eura dakle 70 i nešto kuna u tom trenutku. Dakle, to je bilo prije 11 godina. I nakon toga je cijena išla na 50 kuna. Nakon toga smo na gradskom poglavarstvu povećali cijenu sa 20 kuna na 50 kuna. I tada počinju svi problemi jer se tada počinju gomilati novci a danas je ta cijena i veća. Dakle, jasno je, jasno je da je to društvo apsolutno doprinijelo samom činjenicom da obnovilo i sa skromnim, puno skromnijim sredstvima koja su do tada imali su obnovili zidine i stavili ih u uporabu koja je danas itekako važna gospodarski za grad Dubrovnik a prije svega za obnovu i za održavanje fortifikacijskog sustava grada Dubrovnika i šire dakle na području bivše Dubrovačke republike. Prema tome, vi oduzimate, ovim zakonom oduzimate tu imovinu. Tu vam jasno piše, oduzimate im novac, oduzimate im dokumentaciju, razvlašćujete ih i to je jednostavno nešto što je nedopustivo. A to je praksa u državama Europske unije da civilna društva također raspolažu sa sredstvima. Ali ih imaju pravo samo utrošiti namjenski ih vratiti u djelatnost kojom se bave [[Upadica: Hvala. Hvala lijepa.]] I to je i u ovom slučaju isto također slučaj.
Hvala lijepa kolega Matušić. Nova replika i poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Matušiću u tijelu ove rasprave glorificira se sustav javne nabave. Morate to shvatiti, SDP nikada, kukuriku koalicija ništa nije mimo javne nabave nabavila, ništa nije kupila, osim, sada idemo nabrajati ali nemamo toliko vremena jer bi do ujutro, recimo zadnji slučaj, ministar Grčić potpredsjednik Vlade, sigurnosni sustav, mimo javne nabave kupio čovjek, jer što će mu javna nabava. Ali Društvo prijatelja dubrovačkih starina treba doći u sustav javne nabave. Normalno da je to floskula. Što mene brine u čitavoj priči? Brine me opasnost birokratizacije. Sada kažu neće se više baviti društvom, jer društvo, kažu ne može to društvo. Može, kada nitko nije htio to društvo je radilo. Nego će to zavod. Budite uvjereni imati će dva direktora više, pomoćnika direktora, tajnica, sve će to, auto najskuplji, novac će se trošiti za neke druge namjene. Neće to zavod u ovom sastavu raditi. I to budimo svjedoci već nakon 6 mjeseci će se terenac kupovati. Vjerojatno će na zidine ići taj terenac gore. To je praksa. I sada zaklinjanje bilo koga neće to biti tako, mi znamo da će biti, jer sve što se do sada radilo radilo se na taj način. Zato je taj zakon, rekao sam zakonsko nasilje, kao što ću reći i o zakonu o kazalištima gdje treba smijeniti jednog ravnatelja, odnosno intendanticu i treba proglasiti jedno kazalište koje nema nikakve uvjete da bude nacionalno, nacionalnim kazalištem, čisto nasilje, dokazati ćemo da je to nasilje, tako je i ovo nasilje, čisto nasilje.
Nema odgovora. … [[Upadica se ne čuje.]] Ima. Dobro. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Frano Matušić.
Digao sam odmah gospodine predsjedniče, možda vi niste vidjeli. Dakle kolega zahvaljujem što ste podsjetili zapravo na činjenicu da SDP u mnogim slučajevima gdje su iznosi bili puno veći, recimo Mercedes afera, 210 milijuna eura za koju je Mercedes pred američkim pravosuđem priznao da je platio mito da bi se ti ugovori potpisali 2002. godine. Nije bilo važno je li javna nabava. Ili druga afera koja je bila sa nagibnim vlakovima, također isto direktnom pogodbom su naručeni nagibni vlakovi koji vjerojatno danas nikome ne koriste. Isto cijena ogromna po jednom vagonu, da ne spominjemo milijune eura koliko su koštali. Ali dobro, sad to doista nije tema ove rasprave. Ja se slažem s vama da ćemo imat obzirom da se pojedini članovi vladajuće koalicije pozivaju na Zakon o javnoj nabavi koju prema Zakonu o udrugama nije obvezna bila provoditi udruga Društvo prijatelja dubrovačke starine jer da jest ja sam siguran da bi poštivali taj zakon. Ali oni se pozivaju na taj zakon … sasvim sigurno da će posljedica biti zapravo nepoštivanje tog zakona, kao što ste vi to dobro rekli da nitko neće vodit brigu o tome kako će se nabavljati određena sredstva, što će se događati sa tim sredstvima koja će se dobivati od Dubrovačkih gradskih zidina.
Hvala lijepa. Nova replika i poštovani Srđan Gjurković.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Ma kolega, moram priznat, vi ste naravno otišli u ovim replikama daleko jer očito se iscrpilo poprilično argumenata. Ovdje je stvar jasna, nadzor, kontrola, upravljanje od institucija na jedno spomenike nulte kategorije UNESCO-a. To je sasvim nešto normalno, prirodno, logično. Da se možda dogodila nekakva anomalija koja bi bila uočena, sudski reagirala, onda bi rekli a zašto niste reagirali nego ste pustili. Ovdje nitko ne govori da se nešto događalo po tom pitanju, ali se ovdje govori o samo jednoj isključivo stvari da zaista institucije i lokalna samouprava koja inače traži da upravlja sa imovinom, dobiva mogućnost da to radi. Ja ću vam također napomenut da je vaš kolega, predsjednik Gradskog vijeća u Dubrovniku pa prema tome vi ćete imat apsolutnu mogućnost kontrole i nadzora i ulaganja i potrošnje sredstava. A ono što je zanimljivo, da evo čujem od vas da hvalite i onu vlast bivšu prije '90.-te koja je imala eto hrabrosti da da udruzi što je vrlo neobično, ali isto tako odluke o davanju udrugama, upravljanju ili povrat upravljanje od strane javne vlasti, odnosno lokalne samouprave, odnosno ovim zakonom država to donosi, jedan normalni postupak u datim situacijama i datim okolnostima.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Frano Matušić.
Ne daj Bože da bi ja hvalio bivšu vlast prije '90.-te godine, to jednostavno nije moguće jer smatram da je to bio zločinački totalitarni komunistički režim, kao što je to utvrdila i rezolucija Vijeća Europe i rezolucija Europskog parlamenta. Druga je stvar što se neki politički dionici u hrvatskom društvu nisu spremni suočiti sa tom činjenicom koju prihvaća sav civilizirani svijet koji prihvaća vrijednosti kakve se danas promiču u Europskoj uniji. Druga stvar kolega, kažete da se slučajno otkrije da je neko radio nezakonito onda biste nas prozivali zašto to nismo mi prije proveli. Pa to nije istina. Prvo, vi sada razvlašćujete. Ne radi se sad ovdje o kontroli rada udruge Društva prijatelja dubrovačke starine. Vi njih razvlašćujete, ovdje se radi o tome da vi njima konfiscirate imovinu, da jednostavno radite neke poteze koji nisu u skladu sa Ustavom. Prema tome, sasvim je jasno da je ovdje riječ o jednom obračunu koji odgovara očigledno jedino politici HNS-a koju provodi kroz Ministarstvo kulture.
Nova replika i poštovani zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Kolega Matušić, u ovakvom zakonskom prijedlogu o kojemu ste govorili postoje i drugi interesi, dakle ne samo ovo što ste govorili da će ostat Dubrovnik bez nekih 10 milijuna kuna nego je pitanje i odlučivanja o tome, a u ovakvoj situaciji nezaposlenosti i tko će odrediti, ne samo ovaj zavod koji će odmah pojačati svoje osoblje, ali i oni koji će raditi na prodaji karata za dubrovačke zidine također. Tko će i o tome odlučivat, dakle neće više odlučivati Društvo prijatelja dubrovačke starine nego zavod ili Grad Dubrovnik. Bio sam, a i vi ste bili u Bruxellesu i išao sam na Atomium i platio 15 eura ulaznicu, Atomium, znamo šta je to, one kugle, atom ugljika koji je visok 105 metara, 15 eura je ulaznica. Samo na Atomium dakle 15 eura, to je 110 kuna. I kao drugo, netko je ovdje rekao a repliku na vas, da nema udruge koja je profitabilna i koja se bavi, vi ste … BaBe, itd., GONG. Pa vidite u Slavonskom Brodu parking naplaćuje Udruga branitelja i hrvatskih radnih vojnih invalida koja, dakle oni naplaćuju parking i ostvaruju dobit, plaćaju porez i sve ostalo kao i svaka udruga. Dakle to je firma udruge branitelja. Dakle postoji takva ista firma samo eto naplaćuje parking u Slavonskom Brodu.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Frano Matušić.
Da krenem od kraja, apsolutno postoje udruge koje apsolutno imaju velike prihode, ali naravno sve te prihode vraćaju temeljem zakona vraćaju u djelatnost kojom se oni bave i održavaju stanje u određenim djelatnostima itd., da sad ne obrazlažem ali postoje druge sportske udruge, postoje raznorazne vrste udruga koje apsolutno raspolažu sa velikim sredstvima. Naravno da je ovdje pitanje tko će raspolagat sredstvima i kako će ih on distribuirat, tko će zapravo vući konce kod zapošljavanja, tko će vući konce kod određivanja koje vrste djelatnosti će se možda obavljati u određenim prostorima koji su danas spomenik kulture, o tome se radi i tko će te predmetne nekretnine koristiti i tko će određivati tko će biti taj. Dakle o tome se radi, isključivo o tome se radi. Radi se o preuzimanju jednog posla kojeg usput rečeno država preuzima temeljem ovog zakona, a da ne ulaže nikakva sredstva. Država je temeljem ovog zakona postavlja većinski dio Upravnog vijeća u Zavodu za obnovu koji bi sutra trebao raspolagati sa tim sredstvima, 50% sredstava od zidina, a država ništa ne ulaže u to. Pa šta će država uopće u tom zakonu? Što će država u zakonu u kojem ništa ne skrbi, za koji ne da nikakav novac? Pa šta će tamo?
Hvala lijepa. Nova replika i poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Poštovani kolega, ja mislim da ovdje mi raspravljamo o dvije važne razlike. Ja također podupirem ovaj prijedlog zakona, ali što ste i sami govorili da je i Odbor za zakonodavstvo imao primjedbe na članak 36. i to na stavak 5., 6., 7., 8. i 9. za koji ja smatram zaista da se trebaju preformulirati ili čak da su i nepotrebne kod izričitih odredbi članka 36. da se vlasniku, tj. gradu Dubrovniku vraća što? Gradske zidine grada Dubrovnika, a ne grada Senja ili moje ili vaše nekretnine. Prema tome, zamislite kolega da vi imate svoju kuću, date je nekom na upravljanje, živi u njoj, podstanar, da to tražite nazad i da onda kažete e ovaj hoće meni konfiscirati. Dakle, to je jedno bilo društvo koje je upravljalo. E sada vidite, sad stanimo tu kod toga. Vi se jako borite za to udruge neka upravljaju, to je sloboda udruživanja. E sad ja vama kažem možemo mi sačekati i ovo što je ministar Linić najavio kontrolu da da civilnom životu. Da, on će se tek onda rasplamsati kada bude kontrola nastupila i u udrugama pogotovo u ovom konkretnom slučaju, kada to društvo prijatelja koje je organizirano kao udruga, znamo da smo imali i mnoge naši slavni nekada slavni nogometni i košarkaški klubovi bili su udruga građana. A šta je građanin imao od toga? Da je jedno malo društvo upravljalo time. Dakle, ta Udruga civilnog društva, prijatelja kako sebe nazivaju, svaka čast su radili kako su radili. Sad će oni prodati dokumentaciju pa ćemo mi vidjeti kako su radili, koga su donirali i tako. Pa ništa to neće biti tajna! Ne trebate se zbog toga. Ma ne treba se toga bojati, to je sve čisto. 50% su bili dužni uložiti u zidine, dakle oni upravljaju imovinom molim vas od 50 milijuna kuna i vi smatrate da ne treba to biti transparentno, da ćemo to pustiti tek tako. Prema tome, bilo oni ostali kao udruga ili će doći do konačnog prijedloga zakona koji će se naravno i popraviti sugestijama našim ovdje da on bude što kvalitetniji, ali na tom tragu upravo i da ostane, dakle da se vidi gdje je drugih 50% novca je išlo jer su po ugovoru bili dužni 50% od tih ulaznica u obnovu zidina uložiti a gdje je ostalo bilo 50%. Ili ja sad ne znam detalje tog poslovanja, ali čega se mi bojimo transparentnosti tog poslovanja. A oprostite molim vas tako jedno dirljivo, zar hoćete reći da kolegica Tatjana Šimac-Bonačić manje voli Dubrovnik i dubrovačke zidine od vas [[Upadica predsjednik: Hvala lijepa.]] Ja mislim da u nekom drugom grmu leži zec.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik …
Odlično! Prvo da krenemo od kraja. Kolegice vi uopće ne znate da je na snazi dogovor između Grada Dubrovnika i Društva prijatelja dubrovačke starine, jer da to znate, da ste to znali ja se slažem da to, da ste to znali [[Upadica predsjednik: Pustite kolegu da govori.]] onda ste mogli čuti da u tom ugovoru piše da druga polovica o kojoj vi sad govorite da ne znate gdje ide, ide Gradu Dubrovniku. U tome leži zec! Jer Grad Dubrovnik raspolaže sa drugih 50% sredstava za koje se ne zna gdje ih troši i ne troši ih u obnovu spomenika. Ne znamo gdje ih troši! Ja se slažem s vama ali društvo nije to koje je netransparentno, nego to je Grad Dubrovnik. Što se tiče, pa vi govorite o ugovoru. Grad Dubrovnik odnosno njegovo Gradsko vijeće može dopuniti aneksom tog ugovora može dopuniti taj ugovor i točno urediti na koji način ćemo u društvo podnositi izvješće. To društvo transparentno podnosi izvješće, o tome se radi. Nema tu netransparentnosti. Drugo, vi ovim zakonom ne uvodite transparentnost društva nego to društvo razvlašćujete i konfiscirate mu imovinu kolegice [[Upadica Antičević-Marinović: Ma koju imovinu?]] Imovinu koju ima od dokumentacije, od sredstava koja ima i na vlastiti račun koji imaju i sredstva koja su na računu. Imaju novčana sredstva. Kako to nije imovina [[Upadica predsjednik: Jedan po jedan, molim.]] Naravno da je riječ o imovini. Ako novac na računu Društva prijatelja dubrovačke starine nije njihova imovina, nego čija je onda. Dajte recite čija je onda? Čija je to onda imovina? [[Upadica Antičević-Marinović: Naša.]] Vaša! Bravo kolegice. Treba vama dat taj novac. To je vaš novac je li? To, bravo, odlično ste rekli! To vi želite da vi raspolažete sa tim novcem, ne Društvo prijatelja, ne građani Dubrovnika, nego partija SDP-a. Bravo kolegice!
Hvala lijepa. Ja bih molio da nam kažete šta prodaje Društvo prijatelja? … [[Upadica Matušić, ne razumije se.]] Jesam, molim vas. Da, izvolite. Nova replika i poštovani zastupnik Ivan Šimonović.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, poštovani kolega Matušić. Kolega Grubišić je točno uvidio u čemu je problem, problem je u prihodu od 50 milijuna kuna za razliku od Slavonskog Broda gdje je prihod od kule u Slavonskom Brodu nula kuna i tamo nema nikakvih problema. Zato bih ja volio u drugom čitanju da predlagatelj predloži da je obaveza Grada Dubrovnika sto posto iznos od prodaje ulaznica, znači u ovom slučaju 50 milijuna kuna da je obavezan uložiti u obnovu zidina. Da je država kao suvlasnik 60% zavoda također obavezna uložiti 60% od ostvarenog prihoda u ovom slučaju 30 milijuna kuna. Da je Grad Dubrovnik povrh 50 milijuna kuna obavezan uložiti kao suvlasnik 30% znači novih 15 milijuna kuna i županija kao 10% vlasnik novih 10% 5 milijuna kuna, pa ćemo dobiti iznos od 100 milijuna da će se uložiti u obnovu zidina. Hvala vam lijepa.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem. Kolega ja se isto, ja bih se vrlo rado složio s tim prijedlogom kad bi država i sve druge institucije koje ste spominjali od grada i županije ima li dovoljno sredstava da mogu uložiti u grad Dubrovnik, dakle nekih 100 milijuna kuna godišnje u obnovu tih spomenika. Međutim, to nije realno. Ali barem je mogla zadržati dosadašnji nivo financiranja sa iznosom koji je država davala direktno Zavodu za obnovu Dubrovnika, a to u ovom slučaju neće biti slučaj. Dakle, barem se moglo zadržati nivo financiranja koji je dosada vrijedio i koji je dosada imao naravno efekta i na Zavod za obnovu Dubrovnika, a naravno da je Društvo prijatelja sa svoje strane obnavljalo zidine temeljem ugovora koji je imalo sa gradom o raspolaganju tim istim zidinama. I gospodine predsjedniče, odgovorit ću vam vrlo rado, Društvo prijatelja dubrovačke starine koje je osnovano 1952. godine koje uživa veliki ugled u gradu Dubrovniku i koje je zapravo zaslužno što su dubrovačke zidine danas u takvom stanju da ih žele posjetiti milijun posjetitelja. Znate što je milijun posjetitelja? To je 10% od svih posjetitelja koji posjete u jednoj godini RH. Hrvatska ima negdje 10,5 milijuna turista, dakle 10% svih tih turista dođe na te zidine zahvaljujući zalaganju tog društva kroz 6 desetljeća. I oni su zaslužni zašto se podigla svijest u gradu Dubrovniku i zaslužni su za obnovu tih istih zidina i za stavljanje njihovo u gospodarsku funkciju gdje sami kroz naplatu ulaznica su se mogli isfinancirati radovi na obnovi tog itekako prevrijednog spomenika ali ne samo njega nego kao što je već rečeno i stonskih zidina i sokol kule i kneževog dvora u Slanom, a potrebe su još veće. Nisam govorio o spomenicima kakvi su ljetnikovci u Rijeci Dubrovačkoj koji zaslužuju apsolutno investicije za koje smo vidjeli zadnji spomenik koji je obnovljen sad u Rijeci Dubrovačkoj zahvaljujući privatnoj inicijativi koji je biser ladanjske arhitekture Dubrovačke Republike. Prema tome, potrebe su ogromne. Bilo bi dobro kada bi moglo se to ostvariti od svojih … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepa na odgovoru. Zadovoljan sam, rekli ste što prodaju. Nije loše to da ste rekli, to je dobro. Prodaju dubrovačke starine to nije loše. Da li će predstavnik predlagatelja dodatno nešto završno reći? Izvolite poštovani zamjeniče ministrice.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Evo na kraju ovog dugog dana i rasprave na prvom čitanju zakona, podsjećam, prije svega bih zahvalio svima na prijedlozima, na raspravama, na mišljenjima i naravno da ćemo razgovarati o tome. Spremni smo i na tematsku sjednicu odbora ukoliko se ona organizira i vidjet koliko je to moguće poboljšati određene članke, stavke da dođemo do drugog čitanja zakona koji će biti još bolji. U svakom slučaju čini mi se da je svrha ovog zakona jasna i svrsishodna. Usmjerena je prije svega uistinu na transparentno korištenje javnog novca i sasvim sigurno rekao bih i da zakonske odredbe kojih smo se držali, koje smo iščitavali ne govore o tome da društvo nije dobro radilo svoj posao nego uistinu govore o tome da Društvo prijatelja starina kao udruga građana nije mogla po pozitivnim zakonima RH i ne može imati takav tip ugovora gdje se javno dobro, kulturno dobro u ovom slučaju daje na korištenje i upravljanje udruzi. Tražimo način da se putem zakona nađe rješenje koje će biti bolje, transparentnije ali isto tako upozoravam kolegice i kolege da se tijekom razdoblja od travnja ove godine pa do danas održao jedan niz sastanaka u Dubrovniku predstavnika društva, predstavnika grada pa je i ministrica gospođa Andreja Zlatar-Violić sudjelovala u tome. Isto tako činjenice govore da je predsjednik Gradskog vijeća se založio jako oko toga da se postigne dogovor između društva i grada, prema tome dostupni su dokumenti iz kojih će biti vidljivo, i molim da to kolege malo isto tako prekontroliraju, gdje će biti vidljivo da su u razgovorima usmenim da se došlo do nekih prijedloga tri puta su slani prijedlozi pismeni društvu ali nije došlo do odgovora. Dakle, treba i dalje inzistirati ja sam siguran na tome da se razgovara. Zakon ne konfiscira imovinu društva, uistinu bi bilo korektno o tome na taj način razgovarati jer je evidentno da su zidine u vlasništvu grada Dubrovnika. Što se tiče sredstava grada Dubrovnika koje on sam ulaže ili troši na zaštitu spomenika kulture ja mislim da je pravi odgovor dala gospođa Šimac-Bonačić. Prihod društva od prodaje ulaznica za zidine ide preko 50 milijuna u godinu dana što je više od kompletnog iznosa koji Ministarstvo kulture ima na raspolaganju za zaštitu i obnovu baštine u svom proračunu za cijelu godinu. Sredstva društva utrošena u obnovu određenih spomenika kulture u zadnjih pet godina po izvješćima koja su bila dostupna a to su bila samo godišnja izvješća iznose 5 milijuna kuna godišnje. Prema tome, to su sve podaci koji daju svima nama i za razmišljati ali sasvim sigurno i za pet milijuna kuna godišnje, ali i tjeraju sve nas na razgovor i na dogovor sa kolegama i kolegicama iz društva. Moram isto tako zamoliti i zahvaliti akademiku Reineru kojega ovdje nema na brizi za moj integritet kao zamjenika ministrice. A isto tako sam čuo neke analitičke psihološke ili psihijatrijske definicije moje gestikulacije ali bih molio self help psihologa da se od toga suzdrži kada sam ja u pitanju. To nije potrebno prije svega zato jer se u kraj u kojem gospodin Grubišić dolazi ulaže već 8 godina preko 300 milijuna kuna da se dovrši jedan projekt koji se zove Vučedol-Ilok-Vukovar i za koje se nadam da će iduće godine biti uistinu gotov i dati ogromno bogatstvo u toj regiji. Hvala lijepo.
Čut ćemo sada replike. Prvo poštovani Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Gospodine zamjeniče govorite da je isključiva svrha donošenja ovog zakona transparentnost pa i u upravljanju sredstvima koje društvo ubire od korištenja odnosno posjeda samih zidina. Prije svega iz ovog zakona se društvo uklanja uopće iz tog posla, ovaj zakon i predviđa da će društvo nešto morati promijeniti u svom poslovanju kako bi zadovoljilo vaše mišljenje da bi trebalo poslovati transparentno nego jednostavno ga nema. To je bitna razlika. Dakle ovdje nema mogućnosti da društvo sada nešto popravi pa će ono i dalje biti nego se ono ovdje razvlašćuje i imovina mu se konfiscira. Jer kako drugo tumačiti članak 36.stavak 9.koji kaže "Društvo prijatelja dubrovačke starine dužno je predati gradu Dubrovniku i novčana sredstva namijenjena za obnovu starih zidina, a koja još nisu utrošena u tu svrhu". Prema tome, društvo mora prema ovim zakonom svu svoju imovinu pa i dokumentaciju predati gradu Dubrovniku. A društvo ima i svoje obveze, društvo tamo slažete se sa mnom ljeti zaposli veliki broj građana grada Dubrovnika koji rade na tim zidinama. Prema tome društvo u ovom poslu mora postupati prema pozitivnim zakonskim propisima RH, ima svoje obveze, ima svoja dugovanja i jasno ima jasne prihode i s kojim financira to što društvo radi. Prema tome, ja ne vidim kako vi na ovaj način biste mijenjali zakon, a da ne odustanete od temeljne svrhe ovog zakona, a to je da se preda gradu Dubrovniku potpuno na upravljanje gradske zidine jer društvo na bilo što može pristati ali u tom slučaju onda ovaj zakon treba povući. Ako društvo pristane na bilo kakvu vašu sugestiju onda treba zakon povući iz procedure i bilo bi korektno dok traju pregovori zakon i povuče.
Hvala lijepa. Hoćete odgovarati zamjeniče? Ne. Onda druga replika Frano Matušić.
Zahvaljujem. Gospodine zamjeniče ministrice. Pa nije svrha ovog zakona u njegovom uvodnom obrazloženju uopće navedena kao svrha transparentnost odnosno netransparentnost rada društva. Niti jednom riječju. Društvo se uvodi u završnim i prelaznim odredbama i niti jednom riječju se u uvodnom obrazloženju ne govori, dapače govori se o poboljšanju uvjeta rada Zavoda za obnovu Dubrovnika koja je sasvim druga institucija koja funkcionira na sasvim drugi način itd. ali dobro. Ja želim shvatiti ove vaše riječi uvodne rečenice u ovom sada obraćanju na način da ćete obzirom da je prvo čitanje i da ste čuli dosta argumenata i razmišljanja od strane i nas oporbenih predstavnika da ćete dobro promisliti na koji način i dalje u budućnosti s ovim prijedlogom zakona i da se nadam da ćete doći sljedeći put sa prijedlogom koji neće zadirati u trodiobu vlasti u RH, tko neće konfiscirati imovinu jedne udruge civilnog društva i koje neće dovoditi u pitanje neovisnost pravosuđa u RH. Ja apeliram doista da uvažite jer mislim da smo argumentirano rekli sve ono što je trebalo reći danas u ovom prijedlogu zakona, tim više što očito postoji još prostor u kojem se grad Dubrovnik i Društvo prijatelja dubrovačke starine mogu i dogovoriti oko budućnosti i na koji način mogu funkcionirati. A transparentnost uvijek možete ostvariti. Svaki vaš zahtjev odnosno zahtjev grada Dubrovnika i gradskog vijeća prema Društvo prijatelja dubrovačke starine može rezultirati detaljnim izvješćem. Moje informacije nisu takve kao što ste vi rekli 5 milijuna kuna. Moje informacije su da su u posljednjih par godina utrošene 45 milijuna kuna. I ja dopuštam da su moje informacije možda ne ažurirane i da nisu točne ali očito nam se razlikuju informacije i ja bih volio također dobiti informacije koje vi imate.
Odgovor na repliku zamjenik ministrice.
Zahvaljujem kolegi Matušiću. Rekao bih samo ovo da sam na početku kazao da je svrha ovog zakona jasna i svrsishodna i da je usmjerena na transparentno korištenje javnih sredstava to je najbitnije, ali nisam rekao ono drugo što ste tvrdili o društvu. Dakle uistinu jest zakon i izmjene i dopune zakona govore o obnovi ugrožene spomeničke cjeline Dubrovnika, a dvije su stvari koje su nama tu zanimljive jednima i drugima vjerujem, a to je zavod i naravno sudbina gradskih zidina. Apeliram još jednom na taj dijalog koji je potreban.
Zahvaljujem i zaključujem raspravu.
Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obnovi ugrožene spomeničke cjeline Dubrovnika, prvo čitanje, PZ br. 393. Rasprava je o prijedlogu zaključena. U skladu s prijedlozima radnih tijela Hrvatskog sabora dajem na glasovanje sljedeći zaključak: "1. Prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obnovi ugrožene spomeničke cjeline Dubrovnika. 2. Sve primjedbi, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona." Molim da se izjasnimo tko je za? Hvala. Tko je protiv? Ima suzdržanih? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 82 glasa za i 28 glasova protiv, donesen predloženi zaključak.
Prelazimo na - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kazalištima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 470 Predlagatelj zakona je Vlada RH. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Zamjenik ministrice kulture prof. Berislav Šipuš. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo. Predlaže se izmijeniti i dopuniti Zakon o kazalištima tako da se urede sljedeća pitanja. Određuje se kao prvo da Hrvatsko Narodno kazalište u Varaždinu dobiva status nacionalnoga kazališta. Naime status nacionalnoga kazališta potrebno je priznati držimo i Hrvatskom narodnom kazalištu u Varaždinu u svrhu daljnjeg razvoja kazališne djelatnosti a u kontekstu zadovoljavanja teritorijalne ravnomjernosti i regionalne zastupljenosti. Promjenom misije, promjenom vizije organizacijske strukture umjetničkim ojačavanjem repertoara svih umjetničkih disciplina te svojim umjetničkim i kreativnim potencijalom već sada držimo to kazalište i … [[Govornik se ne razumije.]] programe dramske i glazbeno scenske umjetnosti na najvišoj izvedbenoj razini kao kulturno središte od iznimnog regionalnog i nacionalnog značenja. Nešto može značiti i da je jučer obilježena i 140. godišnjica te zgrade ali ne i kazališnog života, kulturnog života, umjetničkog života u Varaždinu. Dalje, određuje se da intendanta Hrvatskog Narodnog Kazališta u Zagrebu imenuje i razrješava Vlada Republike Hrvatske na zajednički prijedlog ministra kulture i gradonačelnika grada Zagreba, ako se ne utvrdi zajednički prijedlog u roku od 7 dana od dana podnošenja pisanog zahtjeva ministra kulture ili gradonačelnika grada Zagreba radi utvrđivanja zajedničkog prijedloga, intendanta Hrvatskog Narodnog Kazališta u Zagrebu imenuje i razrješava Vlada Republike Hrvatske na prijedlog ministra kulture. Na isti način se imenuje i razrješava vršitelj dužnosti intendanta toga kazališta bez provođenja javnog natječaja. Važeće zakonske odredbe i dosadašnja praksa u postupku izbora intendanta vidjeli smo ne daju potpuno rješenje i stoga držimo da zakon nije funkcionalan pa čak niti provediv. Određuje se sastav kazališnog vijeća javnog kazališta i javne kazališne družine i to tako da može imati 5 ili 7 članova od kojih većinu imenuje predstavničko tijelo osnivača iz reda uglednih umjetnika i radnika u kulturi koji nisu državni službenici ureda državne uprave u županiji na čijem području kazalište dijele, odnosno da nisu službenici gradskog ureda nadležnog za poslove kulture. Najmanje jedan član bira se iz redova kazališnih umjetnika a jedan iz redova svih zaposlenika čime se ovaj zakon usklađuje sa člankom 163. Zakona o radu koji propisuje da jedan član tijela upravljanja ustanove mora biti predstavnik svih radnika ili zaposlenika. Propisuju se i ovlasti kazališnog vijeća a vodeći računa o stvarnim zadaćama kazališnog vijeća u funkcioniranju javnih kazališta i javnih kazališnih družina sada se određuju da ono donosi i program rada i razvoja javnog kazališta i javne kazališne družine, financijski plan i godišnji obračun kazališta ili javne kazališne družine. Prijelaznom se odredbom propisuje da su javna kazališta i javne kazališne družine dužne u roku od 60 dana od dana stupanja na snagu ovoga zakona uskladiti svoj rad i statut i druge opće akte sa odredbama ovoga Zakona. Određuje se također prijelaznom odredbom da će se svi postupci započeti prema odredbama zakona o kazalištima dovršiti prema odredbama ovoga Zakona a završnom odredbom se određuje i stupanje na snagu Zakona prvog dana nakon dana objave u Narodnim novinama. Hvala lijepo.
Zahvaljujem zamjeniku ministrice. Idemo na replike. Prvo poštovana kolegica Sunčana Glavak, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodine zamjeniče. Kao i već protekle gotovo dvije godine ovdje se nije ponovo ukazala ministrica kulture, ja ne znam hoće li i jedan zakon ovdje braniti ministrica kulture ili je ona doista toliko zauzeta da niti jedno doba dana ili noći ili večeri ne može provesti ovdje u Hrvatskom saboru i braniti bilo koji zakon koji uzgred rečeno u dvije godine iz vašeg ministarstva nažalost nismo vidjeli ni jedan cjeloviti zakon već samo izmjene i dopune. Meni se čini da ste vi ovdje u jednoj možda nezavidnoj poziciji, čini mi se da kao dirigirate a niste bili na probama. Pa onda ne znam da li uopće da dalje nastavim nešto reći o ovome što ste vi iznijeli pa budimo onda fer ili budite fer pa prenesite ministrici da razlozi zapravo za hitnu proceduru stoje samo u HNK Zagreb, ne dvojeći uopće o nužnosti još jedne nacionalne kuće, to je dakle HNK u Varaždinu, ne ulazeći u tu tematiku i o potrebi dobivanja statusa nacionalnog kazališta, ja vas lijepo molim. Jer vas je i kulturna javnost na to upozoravala, sindikati itd., vi to vrlo dobro znate, u onoj skromnoj javnoj raspravi koja zapravo to i nije bila, da onda mi raspravljamo samo o ovom članku koji se odnosi na HNK Zagreb i da odgodimo sve ostale članke i da o tome raspravljamo kroz jedan normalan zakon a ne ovako u hitnom postupku. Dakle, budimo iskreni, budimo moralni i kažimo zapravo o čemu je ovdje riječ. Hvala lijepa.
Druga replika kolega Josip Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, pa gospodine zamjeniče ministrice. Čuli smo kako Varaždin dobiva Hrvatsko Narodno Kazalište, dobiva status, ja bih zamolio da takav status dodijelite i Virovitičkom kazalištu pa makar bilo malo Hrvatsko narodno kazalište s obzirom na smanjenja sredstava koje su činili prema jednima i drugima. Jednaku vrijednost u proizvodnji, u predstavama, u djelatnosti imaju jedni i drugi. Dati im titulu kao što je to potpredsjednik Sabora dodijelio našem ravnatelju kazališta po predsjedniku Države kao i Hrvatskom Narodnom Kazalištu u Varaždinu, a uzeti im novce znači pomalo ih gasiti. Stoga ovim Zakonom ne postižemo ništa. Ništa bitno, imamo varaždinsko Hrvatsko Narodno Kazalište ali nemamo novaca. Pa ja bih molio da se izbalansiraju i Varaždinsko i virovitičko kao što u smanjenju sredstava tako i u ovim titulama.
Žele li predstavnici odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a govorit će poštovani kolega Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Gospodine zamjeniče ministra, pomoćniče, ministre, kolegice i kolege. Već smo malo umorni ja mislim od jednog lošeg prijedloga zakona koji nam je došao iz Ministarstva kulture, a već smo suočeni sa drugim isto tako lošim prijedlogom koji nam je nažalost došao iz Ministarstva kulture. Izgleda da iz Ministarstva kulture nažalost dolaze samo izmjene i dopune zakona koje se već unaprijed znamo odnose i donose samo radi jednoga, a to je kadroviranje. To je jedini razlog. Čini mi se da je ovaj prijedlog koji smo čuli od kolegice Glavak vrlo dobar i ja bih volio da u ime kluba prihvatite taj prijedlog da večeras zbog krize upravljanja najvećom našom kazališnom kućom Hrvatskim narodnim kazalištem u Gradu Zagrebu, da zbog krize tog upravljanja da raspravimo doista samo o toj jednoj jedinoj točki, samo o toj izmjeni tog zakona. Čini mi se da bi to bilo ispravno, da bi to bilo u redu i da bismo na taj način mi dali svoj doprinos s naše strane u Hrvatskom saboru da se ta kriza upravljanja u jednoj kulturnoj instituciji koja je stožerna kulturna institucija Republike Hrvatske, da se jednostavno zaustavi kriza upravljanja. Ja vas molim da razmislite o ovom prijedlogu kojeg evo ja sad potvrđuje u ime kluba HDZ-a, a da sve ostale izmjene doista na jedan transparentan način za koji vidim da se zalažete, da ih doista i raspravimo i da donesemo najbolje zaključke. Ja mislim da se kad govorimo o kulturi naša shvaćanja, naša razmišljanja ne bi baš trebala puno razlikovati. Mislim da bismo na taj način zapravo najviše doprinijeli samoj kulturi i razvoju kulturnih institucija u Republici Hrvatskoj. Ja osobno mislim da ste predlažući da nam kazalište u Varaždinu dobije titulu hrvatskog narodnog kazališta otvorili jednu Pandorinu kutiju. Zašto? Dobit ćete i prijedlog koji sam osobno kao zastupnik, vjerujem da će to i klub podržati, sad ću malo zloupotrijebiti pa ću reći da sam kao zastupnik podnio amandman da se i kazalištu Marina Držića u Dubrovniku dodijeli status nacionalnog kazališta, dakle Hrvatskog nacionalnog kazališta Marina Držića u Dubrovniku. Ako iti jedno kazalište u Republici Hrvatskoj treba dobiti taj status od manjih kazališta, govorim izuzev Hrvatskog narodnog kazališta u Zagrebu, onda je to u svakom slučaju dubrovačko kazalište koje vuče sasvim sigurno najdužu tradiciju. Ja vam ne trebam ovdje vjerojatno govoriti, pogotovo ne vama iz Ministarstva kulture, o činjenici da je to grad koji je iznjedrio Marina Držića čija djela se izvode na svjetskim pozornicama i koji je to isto kazalište razvijao dok je živio u tom gradu, koji je pisao za te ljude, čija djela su se izvodila u tom gradu prije nekoliko stoljeća. Ta živa kazališna tradicija grada Dubrovnika apsolutno zaslužuje, a temeljem činjenice da to kazalište djeluje i danas i da u tom gradu postoji simfonijski orkestar, dakle postoje određeni preduvjeti, pa čak postoji i umjetnička škola koja ima i baletni odjel, da bude kompletirana ta slika glazbeno-scenskih umjetnosti koje su vezane uz kazališta, pogotovo te vrste, dakle nacionalna kazališta koja bi trebala objedinjavati te sve umjetnosti. Onda je sasvim jasno da grad Dubrovnik zaslužuje da ima nacionalno kazalište. Ono je u jednom trenutku čak mislim da i imalo u nekim promjenama koje su bile …, ja se sad ne mogu točno sjetit godina, mislim da je to negdje krajem '90.-tih, da je imalo status nacionalnog kazališta, ali isto bez potpore financijske. Ali kažem, mislim da ste otvorili jednu Pandorinu kutiju i o tome treba doista ozbiljno, otvoreno razgovarati i vidjeti što je najbolje za hrvatske kulturne institucije. No da se vratimo ovom prijedlogu. Dakle ovaj prijedlog je nažalost potreba kadroviranja uglavnom nacionalnom kazalištu i rezultat je spora koji vlada između ministrice kulture gospođe Violić Zlatar i sadašnjeg aktualnog gradonačelnika gospodina Bandića. Da stvar bude gora, gospođa Zlatar Violić je u jednom vremenu svoga političkog djelovanja bila čak ja mislim i pročelnica za kulturu tog istog gradonačelnika gospodina Bandića, da stvar bude gora. Dakle riječ je o tome da se nisu uspjeli dogovoriti, riječ je o tome da se danas više konsenzusom ne dolazi do rješenja po pitanju nekih institucija koje su važne za funkcioniranje demokracije i pogotovo kulture u Republici Hrvatskoj. I ja ću vas podsjetiti na slučaj da smo prije u Hrvatskom saboru imali konsenzus kad smo raspravljali o članovima Upravnog vijeća HRT-a, sad ga više nemamo, sad je samo vladajuća većina. Imali smo taj konsenzus i kad smo raspravljali o Upravnom vijeću HINA-e, također ga nemamo ni danas. Dakle, riječ je o tome da navodno demokratska ljevica da zapravo na neki način terorizira manjinu u Hrvatskom saboru i ne pristaje na kompromise, ne pristaje na konsenzuse. Kako to da je Vlada HDZ-a pristajala na sve te konsenzuse, kako to da smo mi uspijevali, da je naš ministar kulture uspijevao riješiti probleme oko imenovanje intendanta u Gradu Zagrebu sa gradonačelnikom koji je tada bio još uvijek u SDP-u. Kako to da smo se uspjeli dogovoriti u Hrvatskom saboru, konsenzusom izabrati Upravno vijeće Hrvatske radiotelevizije? Pogledajte koje su danas posljedice toga što se ne dogovaramo konsenzusom? Posljedice su tragične i za medije i za kulturu. Ja mislim da bismo trebali doista ozbiljno sjesti i raspraviti o svim ovim pitanjima i na koji način zapravo pristupiti rješavanju problema koji se tiču kulturnih institucija, ali i drugih kao što sam spomenuo. Ovdje je HRT, dakle i medija i javnih institucija koje su nam bitne za demokratsko funkcioniranje hrvatskog društva. Imamo činjenicu da ovaj prijedlog zakona ostavlja Gradu Zagrebu obvezu, ja nisam odvjetnik Grada Zagreba, oni se itekako dobro znaju obraniti. Ali postoji jedna nelogičnost. Ako gradu Zagrebu ostaje obveza financiranja Hrvatskog narodnog kazališta u Zagrebu ne vidim razloga da ne ostaje i obveza i dogovaranja oko čelne osobe, pa čak i mogućnost nedogovaranja. Ali što je bitno? Ministar kulture ima pravo, ja se slažem u svojoj kulturnoj politici ne složit se sa izborom određene osobe za čelno mjesto određene kulturne institucije koja je od nacionalnog značaja. Tu se slažem da ima pravo provoditi svoju kulturnu politiku i ima pravo na svoje mišljenje o toj istoj osobi. Ali nema pravo dovesti u pitanje funkcioniranje te iste institucije. To nema pravo. Dakle, treba naći rješenje. On može izraziti svoje nezadovoljstvo izborom, ne mora potvrditi kao što je već bilo slučajeva u našoj praksi, ja ću vas podsjetiti na Split. Ministar kulture nije potvrdio intendanta kojeg je Grad Split predložio jer je imao pravo na takav stav i taj stav nije doveo do krize upravljanja u tom istom nacionalnom kazalištu u Splitu. Dakle, trebalo je osigurati način da se nastavi djelovati u toj instituciji, a to nije osiguralo Ministarstvo kulture. I Ministarstvo kulture je odgovorno upravo za to, ne Grad Zagreb nego Ministarstvo kulture. I tu su trebali pronaći rješenje. Mi još uvijek evo nudimo ovaj prijedlog da razmislite o njemu, da jednostavno raspravimo samo o toj točki, da nađemo način da riješimo, da se imenuje v.d. i da se dogovorimo o daljnjim točkama koje su nam vezane za ovaj zakon na dnevnom redu. Dakle, apsolutno je nedopustivo da se dopusti ovaj pravni vakuum i da zapravo vodeća kulturna institucija HNK u Zagrebu ostavljena bez mogućnosti da se upravlja o njoj, da se donose dokumenti i da se potpisuju dokumenti koji je obvezno potpisivati svakodnevno zbog načina funkcioniranja te iste institucije. Dakle, to je jednostavno nešto što, jedna situacija u koju se Ministarstvo kulture nije smjelo dovesti, odnosno nije smjelo dovesti Hrvatsko narodno kazalište. Bojim se, moguće da ste po pitanju kazališnog vijeća u pravu kad govorite da se morate uskladiti sa drugim zakonom, Zakonom o ustanovama, kad ste rekli da ovaj peti član treba biti iz redova svih djelatnika kazališta. Ali budući da se radi o zakonu koji regulira upravo pitanje kazališta, nacionalnih kazališta ja mislim, možda se varam, to bih doista trebao pomoć pravne službe ili možda ćete mi odgovoriti. Ali mislim da se moglo bez obzira na to u ovom zakonu budući on regulira baš posebno samo nacionalna kazališta mogla se ostaviti mogućnost da u tom kazališnom vijeću sjede osobe koje se razumiju u temeljnu djelatnost nacionalnih kazališta a to je umjetnost. Neću sad, mogao bih karikirati, pa vam reći tko sve može sjedat u kazališnom vijeću. Ja se nadam da shvaćate kuda moje misli. Tko bi sve mogao biti izabran u kazališno vijeće temeljem ove izmjene zakona. Jedan član, da. Ali taj jedan član može bit od svih ostalih djelatnika. Ja vam neću nabrojati koja vrsta zaposlenika radi u Hrvatskom narodnom kazalištu i ne želim sad omalovažavati djelatnosti koje su potrebne u svakoj kući, ali vam je jasno na što ciljam i na što upućujem. Dakle, mislim da je trebalo ostaviti apsolutno mogućnost da se oba dva predstavnika kazališta biraju iz redova onih koji se bave i koji razumiju temeljnu djelatnost te institucije. Ja mislim da tu ne bismo pogriješili, ali evo provjerit ćemo i taj dio pa ćemo vidjeti o čemu se radi. Ja doista evo apeliram na Ministarstvo kulture da nam više ne dolazi sa izmjenama i dopunama zakona kojima se reguliraju kadrovska pitanja koja su vezana uz njihovo stranačko djelovanje već da dobivamo materijale kojima ćemo unaprijediti stanje u kulturi. Već u prethodnom zakonu ste rekli da evo samo jedan objekt u Republici Hrvatskoj, dakle spomenik kulture dubrovačke zidine zarađuje onoliko koliko ima Ministarstvo kulture na raspolaganju za sve spomenike kulture u Republici Hrvatskoj za njihovo održavanje ili za njihovu obnovu. Ja mislim da je to tragično i to stanje trebamo svi zajedno poboljšati. Trebamo naći načina da to poboljšamo prije svega zato što je to naš kulturni identitet. Dalje to je gospodarska osnova za razvoj, za novo zapošljavanje. Da nema zidina i kulturnih spomenika u gradu Dubrovniku zar mislite da bi netko došao u Dubrovnik? Temeljem čega bi došao? Što bi došao gledati? Plaže nisu baš neke pješčane koje obećavaju baš neki prelijepi odmor na pješčanim dugim plažama itd. Dakle, kultura je ono što privlači sve posjetitelje u Dubrovniku, kulturno naslijeđe je ono što je apsolutno itekako bitno i za gospodarsku djelatnost. Danas imate programe u Europi. Ja sam uvjeren da vi o njima znate dovoljno koji upravo u temelje gospodarskog razvoja i novog zapošljavanja stavljaju kulturu i živu kulturu naravno nematerijalnu i ovu materijalnu u spomeničku kulturu. Dakle, mi trebamo dobiti u Hrvatski sabor dokumente koji će bit na tragu takvog stavljanja kulturnog naslijeđa, kulturne baštine u upotrebu da se tako izrazim gospodarsku djelatnost, u temelje gospodarske djelatnosti za naš razvoj. To koriste i znatno razvijenije zemlje od nas. Ja neću govoriti sad o Rimu i rimskim spomenicima, o Parizu ili naslijeđu svih europskih država. Naravno da je to temeljni izazov svim turistima koji dolaze prije svega upoznati se sa kulturnim naslijeđem sa onim što je vrijedno na tom prostoru. I u tom smislu tu je za nas apsolutno puno, puno prostora. Samo jedna digresija, grad Pariz godišnje posjeti tri puta više turista nego cijelu Hrvatsku u godini dana. Dakle 30 milijuna turista dolazi u grad Pariz da bi posjetilo i kulturne spomenike prije svega i sve ono što Pariz znači. Dakle, puno je prostora na kojem možemo još raditi zajednički, ali evo apeliram da doista radimo u interesu kulture RH. Hvala lijepa.
Sad nastavljamo sa praksom repliciranja. Prvi se za repliku prijavio poštovani Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Matušiću slažem se s onom vašom prvom rečenicom koju ste rekli trebali bi ozbiljno raspraviti. Ovo što se predlaže, ovaj komadić papira, nekoliko papira ovo je stvarno neozbiljno stoga što i u potpunosti se slažem s vama o kulturi bi trebali donositi odluke konsenzusom. Međutim jeste, krije se iza toga želja za kadroviranjem. Nema nikakve veze sa Zakonom o kazalištu. Godinu dana prije isteka mandata intendanta raspisuje se natječaj za intendanta. Tada se trebala otvoriti javna rasprava o novom Kazališnom zakonu koji je potreban Hrvatskoj. U 10 mjeseci raspravu završiti i prije dva mjeseca dati u saborsku proceduru novi Zakon o kazalištu. Sjetite se da je bilo obećanja od tog istog ministarstva da će doći lani nakon ljeta set zakona medijskih i strategija medijska. Sad je već skoro 2 godine ove vlasti, znači godinu i pol dana se kasni sa time. Ovo je vrlo neozbiljno, šire ću o tome govoriti i u ime Kluba zastupnika Laburista i u svoje osobno ime jer mislim da je ovdje prije svega riječ o pa ne neozbiljnosti, ja bih čak prije rekao bahatosti. I druga stvar je, ovu temu koju ste otvorili o kriterijima za dobivanje statusa nacionalnog kazališta. Mi smo zemlja koja prema broju stanovnika ima najviše nacionalnih kazališta u svijetu. I mislim da ako smo otvorili tu Pandorinu kutiju mi je trebamo zatvoriti odmah i čak razgovarati da li i preostala tri kazališta zaslužuju status nacionalnog kazališta, a kamoli da proširujemo.
Vrijeme. Na repliku odgovara poštovani Frano Matušić.
Slažem se kolega Vukšić sa svim što ste rekli zapravo ali ste me podsjetili, zaboravio sam istaknuti u svom govoru u ime kluba ali sad ću to reći podsjetili ste me da je procedura za izbor intendanta HNK u Zagrebu bila na dnevnom redu 4 puta. 2 puta je poništena zbog formalnih razloga, ali dva puta je to isto vijeće imalo prijedlog koje ministrica nije prihvatila. A u tom vijeću sjede isto ozbiljni i odgovorni ljudi koji se bave kulturom, koji nisu anonimusi, koji imaju svoja imena i prezimena i koji sasvim sigurno su imali razloga zašto su predložili određene prijedloge Ministarstvu kulture koje ministrica nije prihvatila. Ali opet ja kažem ona je imala pravo čak i na to ne prihvaćanje u okviru neke kulturne politike, ako je to stvarno kulturna politika pa da argumentira zašto to ne prihvaća. Ali nisu imali pravo dovoditi nacionalno kazalište u ovu situaciju da dođe do krize upravljanja tim istim nacionalnim kazalištem. Ovo je jednostavno kulturna sramota za Hrvatsku, ovo što se danas događa sa HNK je kulturna sramota Hrvatske.
Druga replika, kolegica Sunčana Glavak. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Matušić apelirali ste završno obraćajući se u ime kluba da se nešto napravi na dobrobit kulture pa ću ja samo podsjetiti što je u protekle dvije godine napravljeno na dobrobit kulture, a to je da su sredstva smanjena namijenjena kulturi i dalje padaju u odnosu na državni proračun. Ove godine su pala na rekordno niski postotak, manji od onoga koji je imala Vlada 1998. godine. Toliko dakle o brizi, odnosno nebrizi za kulturu ili nekulturu. Jednako tako pitate se zašto nema konsenzusa? Pa nema konsenzusa, nema. Evo, potpredsjednik Doma bio je u prošlom sazivu u oporbi i zna da smo važne zakone donosili konsenzusom. Nema, sada nema konsenzusa, ima samo podobnosti i to su neki novi vjetrovi demokracije. Ako je ono maloprije bio lex Vlahušić je li ovo lex Lederer kada smo već evo u ovim lexovima posljednjih dana toliko govorili. To je pitanje koje možemo danas postaviti. Jednako tako zamjeraju svi kulturni djelatnici o iznimno kratkoj javnoj raspravi koja nije predočena, nijedna primjedba nije prihvaćena. U Ministarstvu kulture nisu pozvani primjerice ravnatelji nacionalnih kazališnih kuća, ljudi koji se bave kulturom. Nitko se ne obazire na primjedbe sindikata. Sindikat je već najavio da će tužiti Ustavnom sudu, pa dakle hoćemo se opet vratiti na početak? Ne bi bilo prvi puta. Znamo kako se donose zakoni pa onda Vlada na vlastiti zakon ima po 30-ak amandmana što je doista nečuveno. Ili Društvo dramskih umjetnika apelira, moli u interesu kazališne umjetnosti da odustane ministarstvo od ishitrenih izmjena i dopuna postojećeg zakona te da pripremi novi Kazališni zakon. Prema tome, još jednom molim vas budimo iznad stranaka, završit ću potpredsjedniče i još jednom molim vas onda recite samo je riječ o jednom članku idemo izmijeniti samo njega. Hvala lijepa.
I na ovu repliku odgovora Frano Matušić.
Zahvaljujem. Pa da nažalost očigledno je da u žurbi da se pokuša riješiti ovaj problem oko krize upravljanja u HNK-u da su preskočeni neki koraci u pripremi ovih izmjena zakona i da se nije baš previše slušala struka. Ja to nisam htio govoriti u ime kluba ali sada ste vi otvorili to pitanje. Vidjeli smo te natpise u medijima, vidjeli smo stav struke koji se apsolutno protivi i sindikata i umjetnika i nažalost Ministarstvo kulture dovelo je i sebe i nas u ovoj sabornici, ali nažalost i umjetnike koji su vezani uz tu kuću, a posredno i sve one koji dolaze pratiti program HNK u Zagrebu uvukli su u tu jednu lošu priču nekulturnu priču zapravo a ne kulturnu i uvukli su politiku do dna u jednu instituciju u kojoj ne bi smjelo biti toliko politike. to je institucija u kojoj ne bi smjelo biti toliko politike. Da, drama je nažalost danas obilježja onoga što se događa vezano za HNK Zagreb ali ja se nadam da će se program vratiti u okvire pravog dramskog programa jer to i Zagreb i HNK zaslužuje, prije svega zaslužuju ti umjetnici kojima nije ni lako ni jednostavno i koji doista se bore za svoja prava i bore se za status umjetnosti. I onda im pomognimo u tome, ne odmognimo. To je apel svima koji se bave ovim problemom.
Treća replika kolega Josip Đakić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Matušiću nešto ste spomenuli zašto je ovaj zakon u ovom donošenju danas, ja bih rekao da nije Bandić pobijedio ne bi bilo ni ovog zakona. vjerojatno da je Rajko Ostojić pobijedio bio bi konsenzus između Kukuriku koalicije, već bi bio imenovan intendant HNK i svi bi bilo uredu. 17 dana je na internetskim stranicama Ministarstva kulture, jednako toliko je trajala i rasprava 17 dana u veljači od 1. do 17.veljače je trajala rasprava. 37 zainteresiranih je podnijelo svoje primjedbe i ukupno primjedaba koje su navedeni u ovom predlošku je 75. Ja ću vam samo reći jednu koja je ovako zvučna, a ona govori diskriminirajuće i suprotno Ustavu RH je ukidanje ovlasti i dužnosti Kazališnog vijeća HNK u Zagrebu kao stručnog tijela da sudjeluje u postupku imenovanja intendanta Kazališno vijeće HNK u Zagrebu u postupku imenovanja intendanta svedeno na administrativno tijelo Ministarstva kulture RH koje samo raspisuje natječaj te prikuplja pristigle prijave koje potom prosljeđuje Ministarstvu kulture, a Ministarstvo kulture pokušava uskladiti sa gradom Zagrebom izbor kandidata, nema konsenzusa oko toga, ministar predlaže Vladi, Vlada imenuje onoga koga želi. Evo to je postupak u ovom demokratskom današnjem društvu, to je doseg demokratskih i konsenzusa oko određenih bitnih stvari u kulturi.
I ovu repliku odgovara kolega Frano Matušić.
Zahvaljujem. Kolega Đakić moram reći nažalost u pravu ste. Kada ste rekli da je politika razlog donošenja ovih izmjena i dopuna, rasprava je kao što ste rekli trajala 17 dana održana u veljači. I doista se pitanje zašto te izmjene i dopune po hitnom postupku, a nisu došle pred nas recimo u ožujku, u travnju u svibnju nego dolazi sada kada je nastupila kriza u upravljanju. Doista samo potvrda onoga što ste vi argumentirali da je isključivo riječ o političkom kadroviranju i nesnalaženju očito ministrice kulture u ovom problemu i ovim razgovorima sa gradonačelnikom i njegovim suradnicima koji apsolutno imaju iza sebe i umjetnički ansambl, kao što ste rekli ima i Kazališno vijeće koje je svedeno na fikus od strane Ministarstva kulture što nije dobro. To nije dobro apsolutno nije dobro s time se slažem.
I sljedeća replika poštovanog Branka Bačića.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolega Matušić slažem se s time da bi možda večera bilo bolje da ne raspravljamo o ničem drugom doli o postupku imenovanja intendanta HNK u Zagrebu, iako … jasno iznijeti svoj stav. Ali što se tiče podizanja HNK u Varaždinu na razinu nacionalne kuće htio bih reći nekoliko riječi. Naime ja nemam ništa protiv, dapače, vjerujem da grad Varaždin svojim kulturnim profilom zadovoljava kriterije koje bi trebala ispuniti jedna nacionalna kuća u Hrvatskoj. U samoj javnoj raspravi koliko vidim ovdje u ovom tekstu zakona bilo je i pitanje koje kriterije treba ispuniti da bi neka kuća postala nacionalnom kućom. I ja mislim da je trebalo te kriterije propisati pa bi možda i vjerujem da bi ih Varaždin ispunio, ali bi možda ispunio i još neko kazalište u Hrvatskoj primjerice Teatar Marina Držića u Dubrovniku. Dakle to bi bio pravi pristup da bi onda Vlada bila vjerodostojna. Trebalo je uspostaviti načela kriterije i onda ako HNK u Varaždinu to ispunjava onda bi on postao nacionalnom kućom i ja vjerujem i nemam ništa protiv da i Varaždin bude nacionalna kazališna kuća. Ali čini mi se da je na ovaj način ministrica koja dolazi iz HNS-a liberalnih demokrata večeras zadovoljila i grad Dubrovnik jer je gradu Dubrovniku dala na upravljanje gradske zidine onim zakonom malo prije pa mu sada ne treba još dodatno dati i status nacionalne kuće Teatru Marina Držića, a onda će svom gradonačelniku u Varaždinu opet … [[Govornik se ne razumije.]] HNS-a ovim drugim zakonom omogućiti da grad kojim on upravlja dobije status nacionalne kuće. Evo toliko o tom … [[Govornik se ne razumije.]] u Hrvatskoj narodnoj stranci koju je večeras itekako ovdje oživotvoren kroz jedan i drugi zakon.
Odgovor na repliku Frano Matušić.
Zahvaljujem. Kolega Bačiću, naravno da se u pravu, ali dali ste mi priliku jer mislim, mislim da nisam napomenuo u svojem govoru u ime kluba da se i ja slažem s time da Varaždin vjerojatno zaslužuje taj status. Ali bio bih sigurniji u tome kada bismo imali kriteriji. Zato sam i rekao zamjeniku ministrice da se ovim potezom stavljanja Hrvatskog Nacionalnog Kazališta u Varaždinu među ostala nacionalna kazališta, zapravo dodjeljivanjem toga statusa da su otvorili pandorinu kutiju. Jer za takvo što doista nam da trebaju kriteriji, doista nam trebaju kriteriji i to vrlo jasni i strogi kriteriji što to podrazumijeva što određena kazališna kuća mora imati, kakvu vrstu programa, kako se financira itd., itd.. Nažalost ovdje se doista stječe dojam da je riječ isključivo o pogodovanju gradu u kojem je na vlasti osoba iz iste stranke iz koje dolazi i ministrica kulture. Nažalost, meni je žao zato što taj, to sada pada na Varaždin i na kazalište u Varaždinu koje ja volim, u koje dolazim skoro svake godine ili svake druge godine kao sudionik jednog natjecanja koje organiziramo u Varaždinu itd., da sada ne spominjem i o kojem imam najbolje mišljenje, doista. Cijenim njihov trud i njihov program i sve ono što dobro nude publici Varaždina i cijele Hrvatske. Ali na ovaj način zapravo ste sam grad Varaždin i njegovo kazalište zaprljali dnevnom politikom klijentalizmom, ono što je rekao kolega, kolega je u pravu, kolega Bačić. Uprljali ste te područje kulture koje nije smjelo biti uprljano. I zato vas molim nemojte ovo danas, povucite ovaj prijedlog, povucite prijedlog jednostavno raspravimo samo o krizi upravljanja u Hrvatskom nacionalnom kazalištu a ovo ostavimo za jednu ozbiljnu raspravu u kojoj ćemo postaviti kriterije da svi u Hrvatskoj znaju zašto Šibensko kazalište ne bi bilo …/Vrijeme./… isto Hrvatsko nacionalno kazalište? Zašto Virovitičko ne bi bilo? Dakle, moramo znati zašto netko može a zašto netko ne može dobiti taj status.
Kolega Matušić, uslijediti će replika kolege Srđana Gjurkovića.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Dakle, kolega Matušiću slažem se s vama da je pravo na prihvaćanje kulturne politike ministra njegovo pravo da može dati mišljenje i suglasnost na odabir, izbor intendanta. To pravo su dva vaša ministra koristila u negativnoj ocjeni kod izbora intendanta HNK u Splitu, spominjali ste split. A to je sve prouzročilo, a zalažete se za postavljanje V.D.-a i to je prouzročilo u roku od tri godine eroziju u Hrvatskom narodnom kazalištu u Splitu. Dakle, rješenje sa V.D.-om na splitu se pokazalo da nije dobro. Sadašnja situacija koja se sada i aktualna u Hrvatskom Narodnom kazalištu u Zagrebu očito je ukazalo da je potrebno po hitnom postupku radi baš onog što se kaže krize upravljanja reagirati a reagirati mora tko nego Vlada Republike Hrvatske. Naći adekvatno rješenje, može ono biti idealno, ne mora biti idealno ili optimalno ali mora biti rješenje da bi HNK funkcioniralo. Baš vam govorim zbog Splita koji možda niste dovoljno upoznati šta je bilo zato što se imao V.D., jer sam V.D. koji ima mandat od godinu dana i naravno pitanje kada mu taj mandat dođe da ga može implementirati u godinu dana stvara situaciju da jednu kreativnu, kulturnu, kulturna proizvodnja, radno intenzivna umjetnost, izuzetna koju imamo mi u Splitu a i u Hrvatskoj je u biti stagnirala. Jer se ne mogu realizirati apsolutno nikakvi projekti a erozija HNK-a u Splitu je jasno pokazala da … [[Govornik se ne razumije.]] [[Upadica: Vrijeme.]] Nije rješenje.
Na repliku odgovara Frano Matušić.
Zahvaljujem. Kolega ne znam iz čega ste vi to zaključili da je Hrvatsko Narodno Kazalište u Splitu doživjelo eroziju. Ja ne znam temeljem čega ste vi to mogli zaključiti. A recimo ja sam profesor akademski glazbenik i tako što ne bih se usudio dati, takvu ocjenu za Splitsko Narodno Kazalište. To jednostavno ne stoji. Umjetnici koji su radili dolje programe, koji su sudjelovali u realizaciji tih programa sasvim sigurno su realizirali te programe na jednoj visokoj razini i dobili i čak i odlične kritike. I ja pratim programe i iz Splita, iz Zagreba i Varaždina i Rijeke i Osijeka i svih ostalih. Eto to mi je profesija. I tako olako reći da je Hrvatsko Narodno Kazalište u Splitu doživjelo eroziju zato što ministar nije poduzeo druge mjere kao što vi sada predviđate ovim hitnim izmjenama nego je poduzeo zakonito mjeru kojom je dao do znanja da se ne slaže sa izborom intendanta. U svojoj kulturnoj politici nije vidio mjesta za takve, za takvu vrstu programa. Međutim, ti programi su se mijenjali. Oni su imali i svoje ravnatelje i baleta i glazbe i drame itd., koji su aktivno participirali, koji su doprinijeli da taj program sasvim sigurno bude po mojoj procjeni ako ne odličan, onda vrlo dobar. Dakle, nikako se ne može govori o eroziji same institucije. Ali o krizi upravljanja u Zagrebu se itekako može govoriti. Ali za tu krizu nije kriv ni Milan Bandić niti kazališno vijeće HNK, niti su krivi umjetnici u Hrvatskom Narodnom Kazalištu u Zagrebu, već je krivo ministarstvo odnosno njegova ministrica zato što želi provesti rješenje kadrovsko onako koje je njoj po volji.
Čut ćemo na kraju i repliku Hrvoja Nekića.
Potpredsjedniče. Kolega Matušić, osobno sam bio često u Gradskom kazalištu Marina Držića u Dubrovniku, zaista ne bih imao ništa protiv i da to kazalište dobije status hrvatskog narodnog kazališta i tu apsolutno se slažemo. Međutim ono u čemu se ne slažemo, a to je vaše stalno vraćanje na kadroviranje, kadroviranje, kadroviranje. To je zapravo najčešća riječ koju vi ovdje spominjete za ovom raspravom. Ovdje se radi o iznalaženju rješenja, znači rješenje je Vlada predlaže da u slučaju nemogućnosti dogovora između gradonačelnika i ministrice kulture na prijedlog ministrice koji predlaže Vladi da se imenuje dakle intendant Hrvatskog narodnog kazališta i upravo iz razloga da bi se izbjegla ovakva situacija, situacije krize upravljanja. Znači to je poanta ovog zakona, a nikako se ne mogu složiti s vama da se ovdje radi o kadroviranju.
Odgovor, Frano Matušić.
Zahvaljujem. Pa kolega ne znam kako da vam drugačije kažem da se radi o kadroviranju kad je svima jasno da je riječ o kadroviranju. Nisam mislio govoriti, pogotovo ne u ime kluba, ali sad ću reći, sad ste me potegnuli za jezik oko kadroviranja. Pa i sam sam bio žrtva takvog jednog političkog kadroviranja. 2000. godine sam smijenjen sa čelnog mjesta Dubrovačkih ljetnih igara ili Dubrovačkog ljetnog festivala kako se tada zvao jer igre, znate u Hrvatskoj ne kažu kad netko svira da igra, to u nekim drugim državama u okruženju možda i kažu, igra kolo pa igra neki instrument itd. U Hrvatskoj ne, ali sad to nije tema. Ali što sam htio reći, tada sam bio razriješen isto iz političkih razloga što je bilo također i objavljeno u medijima, politička smjena itd. i umjesto mene jednoga su stavili dva ravnatelja. Jedan je bio Slobodan Novak, a drugi je ravnatelj bio Mišo Mihočević, dva ravnatelja koja su se sukobljavala. Na svu sreću institucija nije patila zato jer je imala program koji sam ja pripremio zajedno sa kolegom Dešpaljom i kolegom Ivančićem i taj program nije patio. Ista je stvar ovdje, ja se nadam da nećete dovest do toga da program pati, a ovdje je riječ isključivo o kadroviranju i zbog kadroviranja u HNK-u Zagreb, vi se ne možete dogovorit, dakle vaša ministrica, ja znam da vi morate branit, vama to možda i nije baš ugodna dužnost jer ovo je neobranjivo. Ovo je pred hrvatskom kulturnom javnošću neobranjivo i nemojte da vas čuju da govorite da nije riječ o kadroviranju jer je isključivo riječ o kadroviranju. Nažalost, riječ je samo o političkom kadroviranju i neslaganju sa prijedlozima Kazališnog vijeća koje je išlo prema Ministarstvu. U dva navrata to Kazališno vijeće je predložilo Ministarstvu rješenje. Ministarstvo ako se nije slagalo sa tim rješenjima moglo je naći rješenja da ne dođe do krize upravljanja i moralo je, bilo je dužno, ono je dužno voditi računa o tome da ne dođe do krize upravljanja, a pogotovo je dužno da samo ne stvara krizu upravljanja.
Nastavljamo sa raspravom po klubovima. U ime kluba HNS-a vrijeme za raspravu podijelit će kolege Natalija Martinčević i Igor Kolman.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, uvaženi zamjeniče sa suradnikom, poštovane kolegice i kolege. Evo ja ću danas govoriti o dijelu ovog zakona, o ostalom će kolega Kolman, ali o dijelu zakona koji je kako meni tako i žiteljima SZ Hrvatske od iznimnog značaja i važnosti. Naime, ovim zakonom Hrvatsko narodno kazalište u Varaždinu konačno dobiva status koji je odavno zaslužilo i izborilo, a to je status nacionalnog kazališta. Za grad Varaždin, za Varaždinsku županiju ali jednako tako i za Međimursku, Krapinsko-zagorsku i Koprivničko-križevačku županiju ovo je uistinu značajan događaj i priznanje, pa mogla bih reći čak i konačno uvažavanje vrijednosti i važnosti cijele SZ regije kroz njezin hram kulture, kroz njezino kazalište. Upravo iz ovog razloga ja bih uistinu za ovu odluku željela dobiti podršku zastupnika širu pa ću iskoristiti ovu raspravu kako bih vas ukratko upoznala sa radom Hrvatskog narodnog kazališta u Varaždinu, naravno koliko mi vrijeme za ovu polovičnu raspravu dozvoljava. Kazalište u Varaždinu ima gotovo 4 stoljetnu tradiciju i kazališni život u gradu može se kontinuirano pratiti od početka 17. stoljeća do danas. Kazališnu zgradu kao jednu od najljepših i najfunkcionalnijih u ovom dijelu Europe projektirao je sam Hermann Helmer i ona je otvorena 1873. godine i evo mi smo upravo jučer obilježili 140 godina od otvorenja našeg kazališta. Prvi profesionalni ansambl osnovan je još 1898. godine, a uz dramu djelovale su i opera i opereta i to 1915. godine. U povijesti varaždinskog kazališta u njemu su djelovali i neki od najvećih hrvatskih kazališnih umjetnika. Varaždinsko kazalište oduvijek je bilo autentično, kroz svoj pristup programima i publici kroz stoljeća se izgrađivalo kao drugačije, po izboru tekstova, autora, redatelja, pa čak i scenskog govora i pristupa kazališnom djelu kao uistinu posebna i po mnogočemu autonomna kazališna institucija. Tri su bitne odrednice koje obilježavaju varaždinsko kazalište jučer i danas, a to su supostojanje tradicionalnog i eksperimentalnog teatra, kajkavski jezik odnosno kajkavsko kazalište i trajna vezanost za hrvatsku književnost. Za varaždinsko kazalište zna se reći i da je čuvar kajkavskog jezika na sceni što je iznimno važno jer jezik duboko obilježava mišljenje i duh neke kulturne zajednice, a varaždinskom kazalištu gravitira područje kajkavske Hrvatske s više stotina tisuća stanovnika kojima je materinji kajkavski i oni svakako zaslužuju svoje središnje kazalište. Ima jako puno toga o čemu bih vezano uz kazalište sada mogla pričati, no naravno vremena je premalo. Mislim da je još svakako važno spomenuti iznimno bogatu glazbenu tradiciju grada kulture. U kazalištu se zato planira i specifičan repertoar, u prvom redu komorna barokna opera koja ne konkurira repertoaru drugih opera u Hrvatskoj nego ga dopunjuje jer se Varaždin poziva na jednu od najbogatijih glazbenih tradicija u Hrvatskoj i na velike glazbene potencijale u današnjici čemu svjedoče naravno evo i 43 obljetnica naših baroknih večeri kao najpoznatijeg svjetskog festivala barokne glazbe. Evo uz ovu lijepu priču o Varaždinskom kazalištu morat ću reći par vrlo konkretnih i uvjerljivih brojki, a to su da postoji i kontinuirani porast posjetitelja od 72000 iz 2700 pa do gotovo 100000 u 2012. U 2012. imali smo 19 premijera, 10 repriza sa 271 izvedbom od toga čak 143 u gostovanjima prvenstveno u regiji o kojoj govorimo i 15 u inozemstvu. 26 predstava Kazališnog studija mladih uz gostovanja, uz izložbe, uz organizaciju sjajnog bala kao jedinstvenog kulturnog događanja u Hrvatskoj na koji dolaze gosti iz cijeloga svijeta. Da spomenem da se ove godine obilježava i 20 godina dječje lutkarske scene u kazalištu. Obzirom na sve ovdje rečeno, obzirom na viziju i misiju, promjenu organizacijske strukture, umjetničko ojačavanje repertoara, a posebno obzirom na programske, dramske, glazbene, scenske umjetnosti realno je zaključiti da je svoj status Hrvatsko narodno kazalište u Varaždinu odavno izborilo, pa bi zapravo se ovim zakonom samo i priznalo stvarno stanje. Ja sam u okviru ove rasprave željela govoriti isključivo pozitivno, no zbog desetina upita i ogorčenih reakcija naših građana moram se osvrnuti na pisma koja su se ovih dana javila u medijima, pisma puna podcjenjivanja, puna doslovno laži i obmana, napisana s jednim jedinim ciljem, a to je da se obezvrijedi, omalovaži i ponizi Varaždinsko kazalište i grad Varaždin. Ova pisma, a posebno pismo gospođe Lončar upućeno zastupnicima uistinu iznosi neistine jednu za drugom. Ja sada ne mogu ovdje odgovarati na i po redu demantirati sve te izjave. Međutim, reći ću samo, osvrnut ću se na jedno, a ono se tiče direktnog financiranja od strane grada Varaždina u što sam kao zamjenica gradonačelnika grada Varaždina itekako upućena. Naime, bilo je riječi da je grad Varaždin smanjio financiranje za nekakvih 7400000 kuna što naravno nije istina. Mi smo dapače povećali iznos financiranja za 160000. Umanjena su samo sredstva ona za što je stekao kredit za obnovu kazališta koje smo kao grad sami plaćali. Inače je grad Varaždin financirao kazalište u potpunosti sam sa 9 i pol milijuna kuna godišnje. No, ove gospođe koje su ovako ružno govorile o Varaždinskom kazalištu nisu uvrijedile ni Vladu, nisu uvrijedile ni Ministarstvo kulture, nisu uvrijedile ni nas zastupnike koji podržavamo ovaj prijedlog. Uvrijedile su građane grada Varaždina, Varaždinske županije i 500000 ljudi koji žive u sjeverozapadnoj Hrvatskoj, kojima je ovo matično kazalište i koji imaju veliku želju da mi kao regija budemo barem jedanput i po nečemu izjednačeni sa ostalim regijama u Hrvatskoj. Mi na sjeveru navikli smo da nikad ništa ne dobijemo, moram biti iskrena bez obzira o kojoj se Vladi radilo, pa smo tako i ovo priznanje izborili isključivo radom, kvalitetom, trudom. Ja vjerujem da će upravo to zastupnici ovog Doma prepoznati i podržati. Zahvaljujem.
Raspravu u ime kluba nastavit će kolega Kolman. Igor Kolman, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Sabora, uvaženi posljednji preživjeli, kolegice i kolege, poštovani zamjeniče i pomoćniče ministrice. Da li je jedan od ključnih problema intendant HNK u Zagrebu? Pa naravno da je. To ne treba mistificirati niti to bilo tko ima namjeru sakriti i to uopće nije nešto o čemu zapravo treba posebno raspravljati. Međutim, problem je nastao u toj temi prvenstveno zbog toga što je jedna od strana u tom procesu cijelu priču pretvorila u osobni sukob i svela na osobnu razinu, a uopće se ne radi ni o osobnom sukobu niti o osobnoj razini. Problem HNK u Zagrebu je da u 8 godina, dakle u 2 mandata intendature nije i to naglašavam, u 8 godina u kojima je financijska situacija i u gradu i u državi bila bolja nego što je sada nije napravljeno apsolutno ništa. Niti su otvorene druge scene posebno drama, niti se radilo o zaposlenosti umjetnika posebno u baletu, niti se radilo na međunarodnom pozicioniranju te najsnažnije hrvatske kazališne kuće. Program koji je intendantica ponudila za treći mandat nije dao naslutiti da će se išta promijeniti u tom smislu. Njoj je mandat istekao 1.9. Dakle, ne radi se o smjeni. Mandat je istekao 1.9. Nitko nikoga ne smjenjuje. I tu treba još dodatno naglasiti da se ona ne može kandidirati za v.d.-a jer nije zaposlenik kazališta, što je jedan od uvjeta za v.d.-a. I sad zašto to sve govorim? Zato jer smo se sad zbog svega toga, dakle ne zbog osobnih sukoba, animoziteta, nadmetanja nego zbog toga jer cijela priča nije bila dovoljno kvalitetna smo se našli u pat poziciji jer se ne mogu dogovoriti dvije istance - ministarstvo i gradonačelnik grada Zagreba. I ta pat pozicija je pokazala što? Pokazala je da zakon ne valjda i da taj zakon zbog toga treba promijeniti, treba pronaći način da u toj situaciji kada postoji nemogućnost odabira intendanta da postoji neka sljedeća instanca koja će donijeti odluku i po prijedlogu ovoga zakona to je Vlada Republike Hrvatske na prijedlog ministra kulture. Dakle, taj zakon zapravo, ova nam je situacija to pokazala nije provediv i uopće nije važno tko je tko i tko koga voli i tko koga ne voli. Zakon je neprovediv i to smo sad vidjeli i zato ga treba mijenjati. Druga stvar, važna promjena je to jasnije definiranje, kolega Matušić je o tome govorio. To je definiranje sastava kazališnih vijeća uključujući i usklađivanje sa odredbama Zakona o radu i uključivanje tog jednog predstavnika svih zaposlenika. Ja moram reći, i vi ste to dali naslutiti u vašoj raspravi a i u javnim primjedbama u ovom zakonu je bilo primjedbi na tu razinu. Meni se te primjedbe čine iz nekoliko razloga neopravdane. Prvo uz dopuštenje da možda griješim, ali ja i dalje ne vidim zašto bi u teoriji značilo da predstavnik svih zaposlenika nije netko sa umjetničkim obrazovanjem ili netko od djelatnika umjetnosti, ali tu uvažavam da sam možda u krivu. Ali, ono u čemu sigurno nisam u krivu je sljedeće, članak 4. ovog prijedloga zakona. Kazališno vijeće usvaja Godišnji program rada i razvoja javnog kazališta, usvaja Financijski plan, usvaja Godišnji obračun te Plan nabave, prati ostvarivanje programa te njegovo financijsko i kadrovsko izvršavanje, razmatra i usvaja programska i financijska izvješća, donosi statut i obavlja druge poslove. Kad vidite ove sve ovlasti Kazališnog vijeća onda se zapravo postavlja pitanje pa zašto ne bi jedan od članova Kazališnog vijeća bio šef računovodstva recimo u kazalištu? Ili šef pravne službe? Karikiram. Zašto ne. Dakle, iz kombinacije izmjena u sastavu Kazališnog vijeća i izmjena ovlasti meni se čini da se nazire zapravo odgovor a da ne govorimo o tome da naprosto se radi o usklađivanju sa Zakonom o radu, dakle da mi moramo imati predstavnika zaposlenika. I to je otprilike ono što sam ja u ime kluba HNS-a o ovom zakonu želio reći. Ne moram naravno posebno naglašavati da ćemo ga podržati. Mislimo da je važan i zbog HNK Varaždin i zbog HNK Zagreb i zbog na kraju krajeva i sastava i ovlasti kazališnih vijeća. Čini nam se da bez obzira na primjedbe te promjene idu u dobrom smjeru. Zahvaljujem.
Sada prelazimo na replike. Prvo kolega Frano Matušić na izlaganje Natalije Martinčević. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolegice ja ću vas još jedanput poduprijeti u tom vašem zahtjevu za status nacionalnog kazališta, ali moram istaknuti da bi bilo dobro da se uvedu kriteriji. Ja vjerujem da ćete se vi složiti s tim. Vi ste dali dobra obrazloženja, možda ste u nekim dijelovima pretjerali kad ste govorili o nekim festivalima kao najboljima na svijetu itd., to je lijepo kad hvalite ono što imate za ponuditi ali ne morate baš pretjerivati. Ali u svakom slučaju mislim da je potrebno utvrditi glavne kriterije za dobivanje statusa nacionalnog kazališta, glavne kriterije. Jer kazalište u Dubrovniku ima i dužu povijest od vašeg u Varaždinu, znate, i ima usuđujem se reći značajnija imena kad govorimo o kulturnom naslijeđu, o piscima, o komediografima, pjesnicima. Od Marina Držića koji je apsolutno suvremenik svim najboljim komediografima Europe, Ivana Gundulića čije stihove ne zaboravljamo i ne smijemo zaboraviti "O lijepa, o draga, o slatka slobodo", dakle najljepši stihovi, najljepši dramski tekstovi koji se izvode ne samo na pozornicama u Hrvatskoj nego i izvan Hrvatske i itekako po tim kriterijima kad bismo već sad uspoređivali Dubrovačko kazalište sasvim sigurno zaslužuje status nacionalnog kazališta. Ono nije u prijedlogu, ja se nadam da ćete vi podržati kao što ja podržavam da Varaždin dobije status nacionalnog kazališta nadam se da ćete vi podržati i da Dubrovnik dobije status nacionalnog kazališta. Ali nemojmo zaboraviti Šibenik, nemojmo zaboraviti i druga mjesta. Dakle, moramo utvrditi kriterije jer ovako bismo mogli ići u nedogled sa otvaranjem novih, odnosno za dobivanje statusa nacionalnih kazališta u svim gradovima gdje je kazališna djelatnost bila prisutna kroz stoljeća.
Na repliku odgovara poštovana Natalija Martinčević.
Evo ja se u svakom slučaju najljepše zahvaljujem na podršci, ja mislim da to kazalište u Varaždinu svakako zaslužuje. I mogu se složiti s ovim dijelom da bi trebalo svakako utvrditi jasne kriterije. Kriteriji po kojima je grad Varaždin, odnosno HNK u Varaždinu dobilo status nacionalnog kazališta jesu kriteriji koji sada važe i koji sada postoje, a odnose se na ove 4 nacionalne kuće koje već imaju sada ovaj status. Da bi trebalo možda definirati nove kriterije ja u svakom slučaju ja to podržavam i u svakom slučaju dajem podršku Dubrovačkom kazalištu da pokrene tu proceduru kao što smo je pokrenuli mi. I ukoliko ćete zaista zadovoljiti sve te kriterije imat ćete i vi punu podršku evo zastupnika i iz Varaždina. … [[Upadica se ne razumije.]] Da, morate pokrenuti proceduru koliko sam ja u to upućena. Mi smo kao grad dali za to prijedlog, puno smo na tome radili. Varaždinsko kazalište zapravo uistinu već jedan duži niz godina zadovoljava apsolutno sve kriterije da dobije ovaj nacionalni status, a pogotovo kriterij teritorijalne i regionalne zastupljenosti. Mi zapravo predstavljamo cijeli sjeverozapad Hrvatske i mislim da je to zapravo možda čak i najvažniji kriterij da Varaždinska kuća zaslužuje upravo ovaj nacionalni status.
Sada će s replikom ustati poštovana Sunčana Glavak, također na izlaganje Natalije Martinčević.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolegice Martinčević naravno da uopće ne dvojim o ovom dijelu u kojem ste vi govorili da Varaždinsko kazalište zaslužuje jednako tako i kao njegov čitav ansambl da dobije status nacionalnog kazališta. Znam da i intendantica već godinama radi na tome da se na nivou tri županije pronađe i model sufinanciranja dakle uz ono što se sufinancira u programu ili što ide iz proračuna grada, odnosno Ministarstva kulture. Međutim, morat ću vas ispraviti dakle nije samo grad Varaždin sufinancirao u proteklih nekoliko godina HNK u Varaždinu. Dakle, od 2006. pa do 2009. godine više od 20 milijuna kuna zajedno je Ministarstvo kulture i grad Varaždin su uložili da bi se zgrada Varaždinskog HNK prije svega obnovila, da bi glumci, cijeli ansambl dobili dostojne uvjete za rad jer znate ja se nadam u kakvom je stanju dotada bila ta kazališna kuća. Dakle, ako govorimo o brojkama i činjenicama molim budimo jasni. Dakle od 2006. do 2009. preko 20 milijuna kuna. A što se tiče, dakle uopće nije upitan moj stav, puna potpora Varaždinskom HNK. Međutim, što se tiče konstatacije da je zakon neprovediv, zakon je provediv samo ga ministrica ne provodi. I jedna netočnost je izrečena, ovdje nije točno da v.d. mora biti zaposlenik HNK pa molim onda da baratamo činjenicama i da malo pogledamo zakon zapravo on to sve i propisuje. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, Natalija Martinčević.
Naravno da je i Ministarstvo kulture sufinanciralo obnovu, ja nisam govorila o sufinanciranju obnove same zgrade, govorila sam o sufinanciranju programa. Grad Varaždin financira sa 9,5 milijuna kuna na godišnjem nivou kompletno samostalno poslovanje i rad i programsku aktivnost Kazališta u Varaždinu. Mi smo povremeno dobili sredstva iz Ministarstva kulture za programske aktivnosti, ona su konkretno prošle godine iznosila 339 tisuća kuna. Evo možda samo za komparaciju da grad Zagreb dobiva 43 milijuna kuna ukupno pa ga 5 milijuna 900 za financiranje programa. Dakle samo da vidimo malo red veličine da malo usporedimo gradovi i financiranje iz državnog proračuna kazališnih kuća jer ja mislim u svakom slučaju Varaždinsko kazalište ipak zaslužuje malo značajniju podršku države upravo u tom programskom dijelu kako bi moglo ostvariti i realizirati bolje i kvalitetnije programe. Ja mislim da je to svima nama, a pogotovo nama u regiji je interes.
Slijedi replika Maria Habeka također na izlaganje Natalije Martinčević.
Poštovana kolegice Martinčević pa ja bih se htio ukratko nadovezati na ovu vašu raspravu o statusu nacionalnog kazališta u Varaždinu. Naime, uđe li Hrvatska u Narodno kazalište u Varaždinu u krug nacionalnih kazališta tu su Zagreb, Osijek, Split i Rijeka neće se samo povećavati broj sa 4 na 5 nego će Varaždinsko HNK u to društvo unijeti nešto novo neku novu razliku. Tu bih htio napomenuti da Varaždinsko HNK nije niti do sada niti će u budućnosti oponašati bilo koje drugo HNK-a, treba također reći da je to kazalište koje ima odlike po kojima se razlikuje od drugih kazališta. Tu bih htio napomenuti tri odrednice koje bitno obilježavaju Varaždinsko kazalište, a to su postavljanje tradicionalnog i eksperimentalnog teatra, kajkavski jezik odnosno kajkavsko kazalište i trajna vezanost za hrvatsku književnost. Želim napomenuti da je Varaždinsko kazalište čuvar kajkavskog jezika na sceni i sintagma novog kajkavsko kazalište vezano je isključivo uz HNK u Varaždinu. Stoga mislim da ukoliko HNK u Varaždinu dobije status nacionalnog kazališta da će Varaždin time potvrditi samo svoj status kulturnog sjedišta sjeverozapadne kajkavske Hrvatske.
Odgovor na repliku Natalija Martinčević.
Ja se u svakom slučaju slažem s vama. Naše kazalište nudi nešto novo, nešto autentično, nešto posebno što godinama razvijamo u gradu Varaždinu u Varaždinskoj županiji i cijelo sjeverozapadnoj regiji. Ono što ste rekli što sam ja naglasila u svojem izlaganju i što ja mislim da je posebno važno, a to je očuvanje naše kajkavštine, očuvanje našeg kajkavskog jezika kojim govori gotovo pola milijuna ljudi sjeverozapadne Hrvatske, to je nešto što svakako moramo čuvati, cijeniti, a kazalište kao hram kulture je pravo mjesto za to.
Posljednju repliku Natalije Martinečvić iznijet će Josip Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolegice Martinčević da Varaždinsko kazalište dobije status nacionalnoga i ja se ne protivim tome. No međutim bilo bi lijepo da u ovom zakonu postoje kriteriji za stjecanje takvoga statusa nacionalnog kazališta. Ali ne bih o tome jer je puno o tome govorio kolega Matušić o kriterijima vjerojatno po izvedenim predstavama, premijerama, gostovanjima i ugošćavanja drugih kuća. Vjerojatno bi to trebali biti osnovni kriteriji za stjecanje takvog statusa. Regija također sve to stoji. U ovome zakonu bi bilo dobro da su i kriteriji za dodjelu sredstava koja su vam umanjena jednako tako i Virovitičkom kazalištu kao i svim drugima osim onima koji su članovi Vijeća za dramu, tijela koje raspoređuje državni novac za financiranje kazališta pa dodjeljuju sami sebi te novce. Nadam se da ćete sada poduzeti korake u ovom eklatantnom sukobu interesa u Ministarstvu kulture i ovih 50 tisuća kuna koje je gospođa Banović dodijelila sebi, dodijeliti Virovitici s obzirom da joj je uzeto 115 tisuća kuna od 215 koje je dobivala do sada. Grad i županija će financirati dalje svoje. Kada bi prestali kao i grad Zagreb ne bi funkcioniralo kazalište, kao i grad Varaždin vjerojatno da prestane brinuti skrbiti kao županija Varaždinska sigurno ne bi bilo takvih uspjeha ne bi bilo takvih djelatnosti, ne bi bilo takvih noviteta. Vjerujem da u ovom zakonu je trebalo biti i to kriterij za dodjelu dotacija kazalištima u RH, jednako tako i za stjecanje nacionalnog statusa.
Na repliku odgovara Natalija Martinčević. Izvolite.
Ja moram reći da se apsolutno slažem s vama naročito u ovom dijelu da bi sva kazališta trebala dobiti veće i bolje potpore iz državnog proračuna i vjerujem da će se ostvariti mogućnosti za to jer naravno da u teška i krizna vremena ono što se prvo zakida je kultura iz državnog proračuna. Inače moram reći da mi u gradu Varaždinu nismo smanjivali sredstva za kulturu, isto tako nismo smanjivali niti sredstva izdavanja za Varaždinsko kazalište što samo znači da uistinu stojimo iza tog kazališta i da želimo da ono svojom kvalitetom i svim ostalim opravda ovaj status koji će ja vjerujem uz konsenzus zastupnika mu biti ovdje dodijeljen.
Sada slijede tri replike na dio izlaganja koji je iznio Igor Kolman. Prvi replikom ustaje poštovani potpredsjednik Doma Željko Reiner. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Kolman ja se s vama slažem u onom segmentu kada ste vi spomenuli rješavanje ključnih problema kazališta. Međutim u tome upravo i jest stvar. Dakle umjesto da imamo zakon koji će riješiti probleme, koji će se ticati kazališta, drame, baleta, opere, dakle koji će pokušati riješiti sustavno probleme koji objektivno postoje danas u kazalištima koji će pokušati regulirati na bolji nego do sada način kazališnu djelatnost na dobrobit djelatnika u kazalištu, a naravno onda i publike, umjesto toga mi imamo ovo što imamo. To nije to. dapače, sama Vlada koja to predlaže kaže da se to donosi zato da se riješi problem trenutačne krize, ja ću nadodati još i partikularnih interesa a ne kao rezultat strateškog promišljanja šta u kazališnom životu treba poboljšati i kako pomoći kazalištima. I to je ključni problem. Dakle, ovaj Zakon recimo jasno donosi se zato da se prva intencija kada se počeo početkom godine stvarati da se smijeni, dakle intendantica HNK-a Zagreb i da se Varaždinsko kazalište napravi Hrvatskim Narodnim Kazalištem. O.K., ali zašto cijena ta procedura nije a hvala Bogu bila je 9 mjeseci, nije rezultirala nekakvim kvalitetnim iskorakom u rješavanju problema kazališta koja objektivno postoje nego se dozvolilo nesposobnošću Vlade da se dođe u ovakvu situaciju kakva je sada da je HNK Zagreb bez intendanta [[Upadica: Vrijeme.]] Bez V.D-a, to se moglo riješiti, zašto nije hitni postupak bio u svibnju? [[Upadica: Vrijeme.]] Hvala lijepa.
Na repliku odgovara Igor … [[Govornik se ne razumije.]]
Zahvaljujem, Igor Kolman, zahvaljuje gospodinu potpredsjedniku Sabora.
Oprostite, Kolman, ispričavam se.
Kasno je već. A kolega Reiner, pa vi i ja se uvijek nekako zapravo uspijemo na tom polju na kojem … [[Govornik se ne razumije.]] politiku se naći na pola puta. Pa ja ne mogu reći da se ne slažem sa time da bi trebalo sustavnije riješiti i sustavno riješiti probleme kazališta. To naravno ne znači da ovo sada ne treba napraviti. Dakle, to nikako ne osporava potrebu da se ovaj zakon u ovom obliku sada donese. To je jedno. A drugi, ne smijemo zaboraviti u ovoj cijeloj raspravi, vi često govorite o nesposobnosti Vlade koja je dovela do ove situacije. Ali ovdje su dvije strane u postupku, jedna je ministarstvo a drugo je gradonačelnik grada Zagreba. I Vlada Republike Hrvatske upravo ovim prijedlogom pokušava i rješava problem koji je nastao zato jer druga strana u ovom postupku apsolutno ni na koji način nije spremna surađivati ide do te mjere da ocjenjuje da će prestati financirati HNK što na kraju krajeva niti iz pozicije osnivača nije moguće. I samo još jedna mala napomena, ne radi se o smjeni, intendantici je mandat istekao 1. 9.
Slijedi replika Branka Vukšića.
Ja bih također napomenuo tu činjenicu koju ste gospodine Kolman rekli a to je intendantica nije smijenjena, njoj je istekao mandat i to je istina. Ja se u potpunosti slažem sa vašom ocjenom situacije u Hrvatskom Narodnom Kazalištu. Mislim da je 8 godina proteklih a i prijašnjih mandata Hrvatsko Narodno Kazalište radilo kao da je u ilegali, da je radilo loše. Međutim, ovdje ni vi ni vaši prethodnici niste govorili o suštini. Mene zapravo žalost i gospodin i drugi zastupnici koji su, da sada ne imenujem jer ne mogu njima replicirati, koji su rekli mi ćemo vas podržati pa podržite vi nas. … [[Govornik se ne razumije.]] suštini, pa ne daje se priznanje kazalištu, Varaždinskom kazalištu treba priznanje dati, status, to je ono kao što su nekada dijelili činove pa su dali čin jer Ćiro Blažević, pa damo i Ćiri, zašto ne bi i on imao. Oprostite, ovdje se radi o kriterijima. Kriterija nema. I nema nikakvih kriterija. Ja ću govoriti u raspravi koji su kriteriji uobičajeni u svijetu. Postoje u svijetu kriteriji koji su. Da, trebalo je donijeti Zakon prije sam rekao, trebalo je donijeti Zakon o kazalištu ne ovaj ficlek, ovo samo izgleda sada kao odmazda. Ajmo sada smijeniti gospođu Lederer koja po mom mišljenju nije radila dobro posao. Ali sada sam na njenoj strani jer sam na strani slabijega, jer se nasilje radi. Jer se to moglo puno prije napraviti. I sve koje su bile nebuloze koje je ministarstvo predlagalo koje su se u novinama pojavljivale tko bi mogao biti V.D.. To se vidi, nabrojati ću vam tko je sve bio intendant Hrvatskog Narodnog Kazališta. Pa to je smiješno što mi radimo. Mi … [[Govornik se ne razumije.]] instituciju koja je itekako važna u hrvatskoj povijesti. Hvala lijepa.
Na repliku odgovara Igor Kolman.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Dakle, u prvom dijelu se slažemo u potpunosti, u drugom dijelu procedura oko HNK Varaždin traje koliko ja znam već jako dugo. Vrlo detaljno i temeljito se kazalište pripremilo za status koje dobiva ovim Zakonom. Vjerojatno je najveća šteta da je nažalost Varaždinski HNK ušao u ovu nesretnu priču sa zagrebačkim HNK i na taj način je zapravo jedan dio tog smeća da se tako izrazim iz te priče se, je palo i na varaždinski HNK koji inače da to u jednim normalnijim okolnostima ovu odluku donosimo onda vjerojatno cijela ta priča uopće ne bi bila sporna. Kao što na kraju krajeva zapravo niti većini vas ni nije sporna nego je naprosto taj plašt ovih ostalih okolnosti je zapravo zagadio cijeli ovaj proces.
I posljednja replika, poštovani Jasen Mesić.
Prvo samo ću se referirati da je prošle godine kazalište dobilo nešto više od 300 tisuća kuna. To je odredilo vijeće koje je imenovala ministrica kulture. Isto ono vijeće koje se ograđuje od određenih odredbi zakona. Dakle, vijeće koje je imenovala ministrica je protiv onih nekih stvari koje se predlažu u zakonu. Dakle, to vijeće je procijenilo da programi koji su predloženi zaslužuju toliko novaca koliko ste … [[Govornik se ne razumije.]] to vijeće. Točka. Vjerojatno provode u suglasnosti sa ministricom određenu kulturnu politiku. Što se tiče zakona, kaže kolega Kolman da je pad pozicija, nema tog zakona koji se prije ili kasnije ne može dovesti u pat poziciju. Ali ono što je jako loše da smo to napravili sa Zakonom o Hrvatskoj radioteleviziji. Prvo nismo popunjavali programsko vijeće i Nadzorni odbor više od pola godine pa smo doveli televiziju pa poslije toga imamo posljedično sukob interesa. Pa smo to napravili sa HINA-om pa imamo sukob interesa di su to donijela povjerenstva za sukob interesa, povjerenstva za sukob interesa, nadam se da nam se to neće desiti sa ovim zakonom i sa kazalištem. Ono što ministar smije, kulture, može reći, da ne slažem se, ne uklapa se neki intendant više ili manje u moj program, ali ne može ostaviti instituciju bez potpisnika. Ovo se nije desilo desetljećima što imamo u HNK Zagreb, desetljećima, u bilo kojem ako hoćete sustavu i režimu. I sad rješavamo situaciju tako da idemo na hitnu proceduru, na donošenje zakona. Neće biti nikakvog dogovora. Užasno mi je čudno da se evo gradonačelnik i nekadašnja pročelnica za kulturu grada Zagreba, sadašnja ministrica, ne mogu dogovoriti, a bili su gradonačelnik i pročelnica. Nisam ja bio…
Odgovor na repliku, Igor Kolman.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa ne znam, ta teza oko toga da je gospođa Zlatar bila pročelnika, a gopsodin … kakve to veze ima, mislim uostalom ne mogu se dogovoriti, činjenica je da se ne mogu dogovorit a da sad ne ulazim uopće u to da je to bila koalicijska Vlada, da se … gradonačelnik birao u skupštini itd., itd., dakle da sad u to uopće ne ulazim u taj dio. Ta argumentacija mi se apsolutno čini, zapravo nema veze s ovim što se sad događa. Činjenica je da se ne mogu dogovorit, bez obzira šta je bilo i kad je bilo i činjenica je da je na kraju dana i na kraju cijele priče odgovornost ministra kulture i to imate pravo, odgovornost ministra kulture je da osigura HNK-u intendanta i ovim zahvatom se to upravo radi i zato mi donosimo ovaj zakon i zato mi u 20:23:52 sekunde na onom satu, a 48 na onom satu raspravljamo o ovom zakonu, upravo zato da bi se to sve skupa obavilo.
Zahvaljujem. Sad dvije obavijesti. Prvo jedna obavijest kolegi Frani Matušiću koji mi stalno signalizira da bih mu trebao dati pravo da replicira, ali zastupnik može replicirati jednom klubu jedanput. Vi ste ovom klubu HNS-a već replicirati i ja vam ne mogu sad dati priliku da replicirate dvaput. Ako imate s tim problema konzultirajte Poslovnik. Druga obavijest. … [[Upadica se ne razumije.]] Poslovnička primjedba, izvolite.
Zastupnik može odgovoriti na izlaganje samo jedanput, to je istina, ali na izlaganje kolege Kolmana sam prijavio uredno repliku, isto kao što sam prijavio repliku na izlaganje kolegice Martinčević. … [[Upadica se ne razumije.]] To Poslovnikom nije riješeno. Dosadašnja praksa je bila da se na izlaganje svakog zastupnika može replicirati. … [[Upadica se ne razumije.]] To je pravni … 123. članak ne govori o tome da se može klubu zastupnika koji ima dvojicu ili trojicu predlagatelja, odnosno u ime kluba, da se ne može dopustit replika nego na samo jedno od ta tri izlaganja. Oprostite.
Upravo suprotno od ovoga što vi govorite, praksa je uvijek dosad bila da jedan zastupnik ima pravo samo na jednu repliku na izlaganje jednog kluba, bez obzira da li je u ime kluba govorio jedan predstavnik toga kluba ili pet predstavnika toga kluba.
Čujte, bolje vam je da sami date riječ, ja kasnije ću se javit za pet minuta.
A vi ako imate problema sa mojim obrazloženjem možete se obratiti Odboru za Ustav. … [[Upadica se ne razumije.]] Ako se ne obratite Odboru za Ustav onda znači da se zloupotrijebili Poslovnik. Ako ste uvjereni da ste u pravu obratite se Odboru za Ustav. To je jedna obavijest. Druga obavijest je svim onima koji nas javno proglašavaju neradnicima, da smo danas radili 11 sati u javnosti. Ne znam koliko su oni radili. … [[Upadica se ne razumije.]] Mi smo danas radili 11 sati pa ćemo sad stati. Nastavit ćemo ovu raspravu sutra u 9,30. Hvala lijepa. SJEDNICA PREKINUTA U 20,23 SATI.
Dobro jutro poštovane kolegice zastupnice i poštovani kolege zastupnici. Nastavljamo sa radom u plenarnoj sjednici Hrvatskog sabora. Na dnevnom redu je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kazalištima, sa Konačnim prijedlogom zakona. Počeli smo raspravu sinoć po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Sada je na redu Klub zastupnika HDSSB-a i poštovani zastupnik Josip Salapić. Izvolite kolega.
Hvala gospodine predsjedniče Sabora, uvaženi zamjeniče ministrice, kolegice i kolege zastupnice i zastupnici. Sinoć smo evo do kasno, do pola 9 razgovarali o ovom zakonu i prekinuli sjednicu. Ali nekad je bolje malo i prespavati pa još jednom razmisliti o svojim stavovima i mišljenjima jer nekad može doći u međuvremenu i do nekih promjena. Međutim, kod ovoga zakona, kod Konačnog prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kazalištima tu baš nema neke velike dileme oko toga što je bitno i što je nebitno. Važno je naglasiti na početku da su se hrvatska narodna kazališta, prvenstveno Hrvatsko narodno kazalište u Zagrebu ali i ostala kazališta i u Splitu i u Rijeci i u Osijeku, a kako ovaj zakon predlaže buduće hrvatsko narodno kazalište i u Varaždinu pretvorila u svojevrsnu političku konstrukciju i to u svakom smislu te riječi. Na žalost mislimo da je osnovna teza ovoj hitnosti postupka za izmjene ovog zakona evidentno sukob između gradonačelnika grada Zagreba gospodina Bandića i aktualne ministrice kulture Vlade RH. I nema tu nikakve dileme. Dakle, to je svojevrsna utakmica u kojoj je u ovom slučaju ipak pobijedio onaj jači, a jači je hrvatski Parlament, većina koju drži SDP sa svojim partnerima u odnosu na Grad Zagreb i Skupštinu Grada Zagreba. Ono što nije dobro i to smatramo da u nekom smislu nije zaslužila kultura, nema dovoljno novca. Situacija je gospodarska teška. 370000 i više nezaposlenih u Hrvatskoj iz dana u dan. Međutim, ona nacija koja nema kulturu nema ni nacionalni identitet, tako da ovo ne bi trebala biti tema političkog prepucavanja jer kad se non stop sa ove govornice često poziva na konsenzus, ako ga ne možemo naći u kulturi, a ne možemo ga naći u nekulturi ne možemo ga naći u ničemu. Smatramo da bi ovo pitanje umjetnosti i kazališta i hrvatskog kulturnog identiteta općenito trebalo biti pitanje od nacionalnog interesa i pitanje u kojem bi se trebale sve političke opcije na jedan kulturan način pokušati dogovoriti. Pobjeda Milana Bandića u Zagrebu, neočekivana vjerojatno za Vladu RH i SDP dovela je do hitnosti i do konstrukcije ovog zakona. Jer ovaj zakon ne rješava apsolutno ništa, nego stvara nove probleme i to ne samo u Gradu Zagrebu, nego i sljedeći slučaj će biti Osijek, a to ću objasniti zašto. Otvorit će se pitanje Rijeke, a možda i pitanje Splita. Što se tiče HNK u Varaždinu to je isto pitanje kada budemo trebali, a trebat ćemo razgovarati o novoj regionalnoj podjeli Republike Hrvatske, o broju općina i gradova, pa onda bez obzira koja politička opcija bila na vlasti, a mnogi su načelnici i gradonačelnici ovdje u Saboru to će biti rat zato što svatko voli svoj kraj, svoj dom, svoju općinu, svoje selo, pa onda uvažavajući stavove kolegice Martinčević neću o tome govoriti. To prepuštam sudbini i prepuštam odluci Vlade RH i ne uvažavajući značaj HNK u Varaždinu, ali isto tako i Virovitice što je govorio gospodin Đakić, a isto tako i Dubrovnika što je govorio kolega Matušić. To su pitanja koja treba poštovati, ali imajući nekakvu sliku Hrvatske sad dok još nekako novac postoji u lokalnim proračunima što će se dogoditi kad tako ne bude bilo, ali neće baš kako sad stvari stoje u Hrvatskoj biti dobro. To su jedna osjetljiva pitanja baš kao ono što sam rekao vidjet ćemo koji će načelnik i gradonačelnik i kako se postaviti kad bude se stvarala nova slika, a stvarat će se sigurno oko općina i gradova. To su osjetljiva pitanja. To više se razmišlja srcem nego što se razmišlja sa nekim konkretno stvarima, a to su recimo mogućnosti da to zaista funkcionira. Ono što je nama potrebno u Hrvatskoj mi se tu ne možemo dogovoriti, to je da se oko nekih pitanja ako se dvoje ne može dogovoriti a jedan se svađa sam sa sobom tu prije svega ispašta kultura ali i zaposlenici u ovom slučaju zbog hitnosti i zbog problema u Zagrebu, zaposlenici Hrvatskog narodnog kazališta u Zagrebu, jer njihova plaća za listopad je upitna, a bit će upitna i plaća zaposlenika i svih i umjetnika i ansambala koji rade i u ostalim kazalištima. Ovaj zakon ne rješava pitanja koja bi trebao rješavati, recimo pitanja beneficiranog radnoga staža, pitanja rada baletnih i opernih umjetnika s obzirom na njihovu fizičku izdržljivost godinama ne mogu raditi i biti, dakle u istoj fizičkoj kondiciji da bi dakle apsolutno bili u istoj formi u godini ili u 10 godina svoga rada. Ne rješava se pitanje audicija, pitanje zapošljavanja i angažmana umjetnika u drugim kazalištima izvan svojih matičnih kuća kada je mogući sukob interesa oko toga jer ta pitanja nisu riješena ovim prijedlogom zakona. Ne rješava se ni pitanje proširenja organizacijskih oblika kroz koje se treba obavljati kazališna djelatnost. Ne rješava se ni pitanje sustava kontrole, ne rješava se ni pitanje sankcija za eventualno kršenje zakona. I ono što možemo zaključiti, a s obzirom na brzinu ovog postupka ne rješava ovaj zakon apsolutno ništa, nego rješava jednu politiku situaciju koja se dogodila na način da će ministrica odlučiti zadnja. Inače vidjeli smo ovih dana da su se zakoni donosili po razno raznim slučajevima. Ne bih ponavljao jer je to već sve skupa postalo pomalo zamorno i dosadno, ali ni jedan se zakon ne bi trebao donositi za nikoga po imenom i prezimenom. O kvaliteti rada intendantice HNK u Zagrebu prije svega treba odlučivati struka, trebaju odlučivati oni koji ocjenjuju njezin program rada, ali i programe rada svih onih intendanata hrvatskih narodnih kazališta u Republici Hrvatskoj koji svoj program nude. Tu bi zadnju riječ trebali reći stručnjaci. I zato ovaj prijedlog koji se odnosi na sastav kazališnih vijeća ne umanjujući značaj ostalih zaposlenika i djelatnika od porte do vatrogasaca, do organizacijskog i drugog osoblja koja pomaže umjetnicima i ovom dijelu umjetnosti u kazalištima smatramo da kazališna vijeća su savjetodavno tijelo koje se treba baviti strukom i umjetnošću. A ostali zaposlenici sva prava sukladno drugim pozitivno pravnim propisima i Zakonom o radu trebaju štititi kroz radnička vijeća kroz svoje sindikalne organizacije jer nitko od nas ne može biti stručnjak za ono područje za koje nije. Ja ne mogu biti liječnik jer to nisam, ali o pravu bih mogao nešto reći, a o ovoj struci ne mogu. To treba poslušati one koji se s tim bave. I zato smatramo da nije dobro ovo proširenje, da će i predstavnici zaposlenika ući u Kazališno vijeće. To se treba riješiti na drugi način i to postoji forma zakonska koja to regulira i koja to može bolje popraviti i napraviti. Druga pitanja po ovome zakonu razlikuje se ovaj prijedlog od 13. rujna u odnosu na ovaj od 27. svibnja 2013. godine jer se već unaprijed vidi da će doći do slične situacije, nažalost političke, jer kazališta su u većinskom vlasništvu bilo gradova, bilo županija, u ovom slučaju Grada Zagreba i države. Što se tiče konkretno Hrvatskog narodnog kazališta u Osijeku koje je u vlasništvu i grada Osijeka i Osječko-baranjske županije klub HDSSB-a je iščitavajući ovaj prijedlog zakona predložio dva amandmana. Naš prvi amandman odnosi se na članak 32. gdje predlažemo da se ova nadopuna koja postoji u prvom prijedlogu zakona, dakle na prijedlog intendanta odnosno ravnatelja donosi Statut o suglasnosti osnivača, odnosno osnivača sa većinskim udjelom. To smatramo da je u redu. Statut je temeljni akt HNK i to treba tako ostati. Ali ovo drugo, mi predlažemo da se taj stavak odvoji i da na drugom stavku na prijedlog intendanta da se donose drugi opći akti kazališta, odnosno kazališne družine. A zašto na prijedlog intendanta uzimajući u obzir da se ovdje ne radi samo dakle o nekakvoj nejasnoj formulaciji toga što intendant može ili treba raditi u svom poslu, ali imajući u vidu da se za statut traži dakle suglasnost osnivača odnosno većinskoga vlasnika. Ako se traži za opće akte i za pitanja koja se tiču kazališnih družina i pitanja koja se tiču ansambla i druga opća administrativna i pravna pitanja o kojima je po starom zakonu odlučivao intendant kako će se riješiti situacija ako se recimo konkretno u gradu Osijeku su dva osnivača i suvlasnika, grad Osijek, Gradsko vijeće, županija, odnosno Županijska skupština. Kako će funkcionirati kazalište ako se Gradsko vijeće ili Županijska skupština zavisi od dakle termina sastajanja može se dogovoriti da više u roku od 3 mjeseca, dakle do 3 mjeseca se dakle sazivaju gradska vijeća i županijske skupštine. Što će se dogoditi ako jedan opći akt koji ne bi, nema status statuta dovede u pitanje pa da se čeka dakle rješavanje na skupštinama i vijećima, kako će funkcionirati kazalište normalno? Mi smatramo, ne vjerujemo da je bila namjera predlagatelja da baš u tom dijelu stopira funkcioniranje i rad kazališta ali predlažemo da se ovaj amandman prihvati i da jednostavno bude kako je bilo po dosadašnjim propisima jer to je funkcioniralo. Kažemo za statut u redu, ali o ovome drugome treba razmisliti. Drugo, u prijedlogu od 27. svibnja ove godine u prijelaznim i završnim odredbama je stajala dobra formulacija kada zakon stupa na snagu, dakle objavljivanjem u Narodnim novinama, a u ovome konačnom prijedlogu zakona predlažete da se svi postupci koji su započeti prema odredbama trenutno važećeg Zakona o kazalištima nastave po ovom novom zakonu. Mi smatramo da to nije dobro. Retroaktivna primjena zakona jer su neki postupci već započeli. Započeo je natječaj za izbor intendanta Hrvatskog narodnog kazališta u Osijeku. Dakle, još jedan politički problem se otvara. Imajući u vidu vlasništvo kazališta, imajući u vidu grad Osijek i Osječko-baranjsku županiju, a mislim da resorno ministarstvo jako dobro zna što se dešava u Osijeku i koja je konstrukcija vlasti u Gradskom vijeću grada Osijeka. Da je osam stranaka i lijevih i desnih svih skupa zajedno, nema tu više što je lijevo što je desno, to je bio samo interes da se HDSSB sruši na vlasti u Osijeku i da mi izgubimo taj grad kao stranka. Što je legitimno pravo političko, ali u ovom slučaju dogodit će se to da će nastati nova kriza, a to je kriza HNK u Osijeku gdje kako će se nastaviti postupak po započetom po ovom zakonu ako su sasvim drugi uvjeti vrijedili po postojećem zakonu? I koji smo mi to zakon donijeli da se za započete postupke ili nekakve druge odredbe po postojećim zakonima retroaktivno primijenio na ovakve slučajeve? To nije moguće. Morat će se poništiti natječaj, postupiti po novim pravilima, izazvati nova kriza u još jednom Narodnom kazalištu u Osijeku, to je Osijek. A slično će se dogoditi i u Rijeci. Dakle, već unaprijed svjesno idemo izazivati nove krize u kazalištima, u ovom slučaju je to sada sam govorio o gradu Osijeku a drugom slučaju dogoditi će se još. Jer treba čitati ono što kažu i stručnjaci koji se bave time i koji prate rad kazališta. Mi predlažemo amandman da se postupci započeti prema odredbama Zakona o kazalištu da završe prema odredbama trenutno važećeg zakona koji je trenutno na snazi. Time će se izbjeći situacija da se ne dovede u pitanje funkcioniranje i kulture u gradu Osijeku ali i zaposlenika koji ne znamo tko će potpisivati njihove plaće ni tko će se brinuti za sudbinu HNK-a. Ono što ponekad zaista treba zaboraviti nemajući nikakve loše namjere govoreći o situacijama koje su se dogodile treba jednostavno shvatiti da jedan kvalitetan dijalog, da jedna normalna diskusija između resorne ministrice i drugih HNK-a u RH bi trebala biti na jednoj višoj razini uvažavajući političko pravo svake stranke koja je članica vladajuće koalicije da o svojim stavovima i o svojim željama misli što god hoće ovdje je u pitanju sudbina kulture u RH a i sudbina mnogih zaposlenih i umjetnika i djelatnika u kazalištima koji zbog politike trpe na svojim leđima ono što ne bi trebali trpiti. Mi predlažemo dakle Vladi da naše amandmane prihvati. U tome slučaju možemo razgovarati o tome slučaju možemo razgovarati o tome da se zakon podrži. Ako to ne bude tako onda nek se sudbina HNK i kulture u Hrvatskoj općenito nastavi na jednim političkim konstrukcijama u svakom smislu te riječi pa onda do neke nove prilike i neke nove diskusije moći ćemo možda razgovarati drugačije. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Imamo naravno replike na vaše izlaganje pa ćemo ići po redu. Prva replika i poštovani zastupnik Branko Vukšić. Izvolite.
Uvaženi kolega Salapiću samo na jednu vašu tvrdnju s kojom se u potpunosti slažem, a to je u politici je sigurno jedino da ništa nije sigurno pa je tako bilo i u Zagrebu zašto se tako dugo nije donosio zakon zašto se nisu tako dugo donijele izmjene i dopune kazališnom zakonu, zašto se tako dugo nije rješavala situacija u HNK-u koja zabrinjava. Zato što je SDP mislio da će dobiti gradonačelnika, tada ćemo se dogovoriti tada ćemo mi to sve ispeglati, sve će biti onako kako mi želimo. Međutim Bandić im je pomrsio sve račune. I sada zamislite partnera koji gotovo pola jer 51, 49 koji plaća grad koji plaća 50% znači pola 49% sada treba s njim razgovarati, pa se kaže sa Bandićem je nemoguće postići dogovor, nemoguće razgovarati. Ali do sada se je sa Bandićem moglo postići dogovor. Želi li uopće Kukuriku koalicija dijalog? Prema svemu onom što smo čuli, a iz izvješća premijera koje je bilo neki dan vidimo da nema, zapravo da je farsa kada oni kažu ajmo razgovarati jer nema razgovora, to su monolozi. Pa čak je Poslovnik Hrvatskoga sabora tako napravljen tako da je monološki dio kada su glavni ljudi iz države ovdje u Saboru sjede. Tako da je ovo se zapravo pretvara i nažalost jedan zakon o kojem bi trebali ozbiljno porazgovarati kao što je jučer netko rekao u cirkus.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Josip Salapić.
Kolega Vukšić, to je tako nažalost u našoj zemlji. Ono što sam rekao na početku da ne postoji jedan konsenzus i dijalog u ovim bitnim nacionalnim temama u Hrvatskoj. Ovo je jedna bitna nacionalna tema, izostanak je potpuni izostanak suvisle kulturne politike jer ne može se nitko osvećivati Bandiću zato što je on dobio izbore. To je njegovo legitimno pravo i to su izabrali građani i birači grada Zagreba. Recimo u jednoj Francuskoj je normalno da ministar ili ministrica imenuje intendanta, ali jednom gradonačelniku ne pada na pamet da zbog toga ne daje sredstva ili da kao što je nacionalni ponos kazališna kuća na vrhunskoj razini se miješa u to što je odlučio ministar. A kod nas to ne ide tako. Mi se oko ničega ne možemo dogovoriti jer se svađa jedan sa jednim. Nema tu dvoje da sjedne da se dogovore što je to bitno nacionalni interes jer sve se kod nas svodi na osvetu, ti si meni sada napravio ovo, ja ću tebi ovo pa ću to vratiti tako. I to je čista politika bez ijedne trunke umjetnosti i kulture. Zašto je hitni postupak? Zašto nije bilo javne rasprave o tome? Bilo je u onom prvom dijelu onih mjesec dana od siječnja do veljače. Zašto struka i umjetnost nije mogla reći svoje? Zašto je zadnji udarac politike? ali nisu svi političari pa čak i u Ministarstvu kulture koji svi tamo rade dovoljno stručni da o takvim pitanjima odlučuju. A nažalost kada se sve to ogoli tu su sudbine zaposlenika kazališta, umjetnika, a trpi kultura i u gradu Zagrebu i u Hrvatskoj. I sve ovo što dalje idemo, što god mi rekli svatko će govoriti svoje, to će se svesti na prepucavanje, a sudbina je jasna. Nema dijaloga, nema konsenzusa i sve je to jedan sukob jedna svađa koja ne vodi ničemu. Dok se to ne promijeni u glavama politike prije svega ovo je ministarstvo koje bi se trebalo baviti kulturnom kao što se turizam treba baviti turizmom, pravosuđe pravosuđem, a kod nas su svi sposobni sve. Pa i neki su ministri govorili poslije izbora možemo biti članovi vlade bez obzira koji je resor, ja mogu sve. E to baš nije tako. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega spomenuli ste status nacionalnog kazališta i podržao moj amandman da se i Dubrovačkom kazalištu dodijeli status nacionalnog kazališta. Međutim ja taj prijedlog vjerojatno ne bih iznio u ovoj raspravi da nije istovremeno išao prijedlog i dodjele statusa nacionalnog kazališta Varaždinskom kazalištu za kojeg smatram da je uredu također da ga dobije. Ali nažalost nemamo nikakvih kriterija o tome je riječ. Jučer je spomenuto da je Varaždin pokrenuo proceduru. Pa bih ja s ovog mjesta zamolio danas zamjenika ministra da nam objasni koja je to procedura, gdje je objavljena, jel objavljena u Narodnim novinama, kada je objavljena, kada je donešena, tko ju je donio, da nam točno reče koja je to procedura i ima li on u sebi sadrži li kriterije kako se stiče status nacionalnog kazališta. Drugo pitanje cjelokupnog rješavanja koje ste vi istaknuli cjelokupnog rješavanja problem. jasno je da ovaj zakon nema namjeru urediti ovo područje jer nisu slušani dionici koji su važni u procesu donošenja ovog zakona, nisu se slušala njihova razmišljanja, nije se poslušao niti jedan umjetnički ansambl niti njihovi predstavnici, niti sindikati. Dakle nije riječ o tome da ovaj zakon ima namjeru urediti to područje, što je stvarna potreba nego doista je riječ o klijentelističkom zakonu kojeg provodi na silu ministrica HNS-a jer želi postaviti kadar koji ona želi postaviti bez dogovora sa gradonačelnikom Zagreba bez obzira tko on bio. A da je zakon provediv, a ne neprovediv kako tvrde predstavnici ministarstva dokaz su i bivši sazivi i ministarstava i gradonačelnika. Kako se to jedan HDZ-ovoga ministar kulture mogao dogovoriti sa gradonačelnikom Bandićem i nije bilo problema oko imenovanja intendanta? Dakle zakon jest provediv. I zadnje što je bitno, član kazališnog vijeća. Jučer smo čuli tvrdnju da član kazališnog vijeća mora biti iz ostalih redova. Ne mora, zato … [[Govornici govore u isto vrijeme, ne razumije se.]]
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Josip Salapić.
Hvala predsjedniče. Kolega Matušić ja sam vas podržao po istom kriteriju kao što sam podržao i Varaždin. Znači taj kriterij poštujem. Nema kriterija, ne omalovažavajući vrijednost umjetničku i HNK-a u Varaždinu i kod vas u Dubrovniku ali i u Virovitici kao što smo čuli, još će biti Šibenik bit će tu brojna. To je nešto što treba prepustiti umjesnosti. Ali idemo konkretno što će se dogoditi navodno će u Varaždinu nedostajati 2015.godine 715 tisuća kuna. Tko će pokriti tu razliku da bi kazalište moglo funkcionirati? Osim ovoga umjetničkog i kulturnog dijela tu postoji financijski. Bez financija nema ni kvalitetnog program niti jedan intendant bez obzira koje političke opcije bio neće moći funkcionirati ako nema dovoljno sredstava. To je ono pitanje koje se podstavlja. Rekao sam, to sam usporedio sa općinama i gradovima. To je kao da dirnete u osinje gnijezdo. Svatko voli svoj i tu si razmišlja srcem ali ne sa konkretnim stvarima koje bi trebale pratiti kulturu. Nažalost, prava svrha ovoga zakona, rekao sam ne rješava se beneficirani radni staž, ne rješava se sudbina umjetnika baletnih ansambala, ne rješava se pitanje sukoba interesa, angažiranja umjetnika izvan kazališta. Tu treba jedan novi, potpuno novi suvisli zakon o kazalištima koji će imati kvalitetnu javnu raspravu u koje će biti uključeni struka, kultura i umjetnost a u cijelom tom nizu treba nama novi zakon o kulturi koji će sve to skupa objediniti u jedno. Da se konačno zna kuda ide naša kultura jer to je bitan dio, kao što sam rekao nacionalnog identiteta. Tu ne bi trebalo pokazivati nikome tko je jači, tko je slabiji, nego jednostavno tko je pametniji i tko pravom slikom i pravim očima gleda kulturnu budućnost Hrvatske. To je jedina stvar. A to što je Bandić pobijedio na izborima to je njegov uspjeh i to ne bi trebao nitko kažnjavati, to je odluka i volja biračkoga tijela. Hvala.
Poštovani zastupnik Jasen Mesić i njegova replika. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče, uvaženi kolega. Kada eskalira krizu osječku, Osijeku pa mijenjati ćemo zakon po … [[Govornik se ne razumije.]] pa ćemo riješiti, pa to sve tako radimo u sektoru kulture u zadnje vrijeme. Kada problem nastane lijepo idemo u hitne izmjene i dopune, izglasamo većinom glasova i problem riješen idemo dalje. Tako da ne brinite, doći će i to na dnevni red. Ne treba trčati pred rudu. Što se tiče sukoba grada i ministarstva. Znate kolega preskočili ste godinu i pol. Bila su pokrenuta četiri natječaja, dva su okončana mišljenjem kazališnog vijeća koje se sastoji od dva predstavnika ministarstva, dva predstavnika grada a odlučujuće glasove donose tri člana kazališnog vijeća koji su predstavnici ansambala. Svaki put su dali prijedlog kojeg su dali s kojim se ministrica nije složila. U godinu i pol što traje ova procedura. Prema tome, struka je dala prijedlog koje ministarstvo imajući valjda drukčije mišljenje odbilo. Problem grada i ministarstva je nastao na kraju te priče kada je situacija dovedena do usijanja. Dakle četiri natječaja, pokrenuta, dva okončana sa tim prijedlogom. E sada, ako se unaprijed zna u ministarstvu da neće podržati ono što predloži ili da mišljenje kazališno vijeće, nemojte me loviti za riječ, šta će nam onda natječaj. Pa neka bude u Francuskoj, pa napišite to u zakon, neka bude u Francuskoj kao što vi pozivate, mada mislim da su to neusporedive stvari jer je tradicija potpuno drugačija [[Upadica: Hvala. Hvala lijepa.]] I imenujte koga god hoćete, i bok, da se više s time ne sekiramo.
Hvala. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Josip Salapić.
Hvala predsjedniče. Ne trebaju nama po ovom prijedlogu ni kazališna vijeća, ne treba nama ni mišljenje struke, ni mišljenje umjetnosti a daj Bože da se jednom u Hrvatskoj budemo uspoređivali sa modelima u Francuskoj, pa mislim da bi imali šta naučiti barem u ovom zakonodavnom smislu. Ima tu puno toga za naučiti. Nažalost, mislim kolega Mesić da je ovdje u pitanju čisti osobni animozitet i osobno nepoštivanje imenom i prezimenom osobe koja je trenutno načelu HNK u Zagrebu. I ono što sam rekao i već mjesecima donosimo zakone po imenu i prezimenu. Sabor se pretvorio u servis donošenja zakona bilo je to Perković, bilo da je to … [[Govornik se ne razumije.]] bilo da je to ono što smo imali prije, ili smo nekoga izbacili zato što je mislio drugačije od nekoga. Dakle, čista politička tortura i osobni interes nažalost a ne javni interes. Siguran sam da predlagatelj ne može objasniti ovu konstrukciju prijedloga zakona da ovaj Zakon kada stupi na snagu nastavlja započete postupke po novom zakonu. Unaprijed se zna da će doći do krize u Osijeku a samo zbog jedne stvari zato što je u Osijeku gradonačelnik koji je bio pod navodnicima "nezavisni" i nadam se predsjedniče Sabora da ćemo nekada i te zakone promijeniti jer kako može biti netko nezavisni koga podržavaju stranke SDP, HNS, HSU. Ne omalovažavajući stranke i HDZ u Osijeku. Po nama, to meni nije normalno. Dakle, ovdje se radi o čistom političkom sukobljavanju i unaprijed znamo da gradsko vijeće Osijeka s obzirom na sastav na koaliciju, neprirodnu koaliciju stranaka lijevih i desnih, HDZ-a i SDP-a i HNS-a i HSU-a i svih ostalih neće podržati prijedlog da natječaj koji je započet i kandidat koji se javio prođe na tom natječaju. I unaprijed imamo krizu i to svjesno znate i koja je to konstrukcija da ćemo zakon primijeniti retroaktivno. To stvarno treba netko objasniti. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Nova replika i poštovani zastupnik Goran Marić.
Hvala lijepa. Kolega Salapić kazali ste da novaca nema. Novaca nikada dosta. Ali analizom sustavnom bi se utvrdilo da se novac troši neracionalno, neravnomjerno i nepravedno unutar pojedinih sektora a i unutar sektora pa čak i unutar same ustanove. Ali nedostaju takve analize. Primjerice samo, za jednu agenciju država iz državnog proračuna, za agenciju koja regulira nešto, ne zna ni sama što troši više nego ukupno Hrvatsko Narodno Kazalište godišnje. Koja može funkcionirati sa 10 milijuna kuna a ne sa 100 koliko joj se da. A unutar samog kazališta isto bi bilo interesantno vidjeti strukturu troškova. Na što se troši, koga se angažira. Nedavno sam bio u Hrvatskom Narodnom Kazalištu gdje je bio angažiran inozemni redatelj kojemu je publika na kraju zviždala, skupo je plaćen. Koji glumci glume, koji su angažirani u HNK-u ... [[Govornik se ne razumije.]] a uopće nisu niti u jednu, u godinu dana možda niti jednu predstavu odigrali ali istodobno su snimili 6 sapunica vani, angažiraju se kvazi pjevačice, angažiraju se hostese i manekenke, angažiraju se inozemni glumci i glumice a naši dramski umjetnici su nezaposleni i … [[Govornik se ne razumije.]] sve više i više … [[Govornik se ne razumije.]] školovanje. To je suština problema. Nije problem da novca nema nego se novac neravnomjerno usmjerava i troši. Kolika je struktura troškova samo u HNK-u na propagandu, kolika na režije, kolika na pomoćno osoblje, a koliko na dramske umjetnike. To nikad nitko nije izračunao niti javno objavio. Onda bi se vidjelo što je to u pojedinom kazalištu i kako se novci troše i da ne bi smjelo u Hrvatskoj dramskih umjetnika koji su puno uložili i u sebe i u društvo, a ne mogu dobit posao. Međutim, to nije problem uopće za ovu Vladu niti to postavljaju, problem je jedino intendant, a to je najmanji problem u hrvatskim kazalištima. Hvala lijepa.
Prošlo je vrijeme poštovani. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Josip Salapić.
Hvala predsjedniče. Pa kolega Marić, nije problem samo u intendantu, tu ima i više problema. Rekao sam da ovaj zakon ne rješava ključne probleme, a to što ste vi rekli to bi spadalo u kontrolu zakona, u kontrolu sukoba interesa, u kontrolu trošenja novca i u kontrolu izbora jer kvalitetu umjetničku programa svakog intendanta ocjenjuju oni koji ga prihvaćaju za intendanta. Njegov program mora imati i financijsku konstrukciju onoga što on nudi. A što se dešava u međuvremenu, jesu li ta sredstva trošena namjenski ili nenamjenski, to je ipak jedna druga priča koja bi trebala ići u segment kontrole, ali i u segment pravosuđa i onih koji trebaju kontrolirati jel netko tu nešto radio što nije sukladno zakonu. To je i tako i obveza ne samo države nego i većinskih vlasnika s obzirom da struktura kazališta u Hrvatskoj nisu sva pod državnom kontrolom nego su evo recimo grad Osijek pola grad, pola županija i tu se potpuno slažem s vama. Spomenuli ste agencije. Kad bismo danas u Saboru jedan upitnik podijelili da svatko od nas napiše deset agencija u Hrvatskoj, a ima ih puno više, šta koja radi, tko to vodi i čemu to služi, mislim da bi svi dobili nedovoljan jer ne bismo znali. I tu se istina troše silna sredstva i to je nešto što treba ići u segment kontrole onoga koji takve agencije predlaže, a to je u ovom slučaju odgovornost Vlade Republike Hrvatske. U nekim bivšim dakle strukturama govorilo se da ima svega i svačega, da će se to promijeniti, da te neke agencije više neće postojati, međutim nije se ništa promijenilo, nastale su još nove, novi uredi, novi odbori, nove konstrukcije. To su sve silni troškovi. U ovom slučaju, da se vratimo na kulturu, ovdje je riječ izričito o odnosu Milana Bandića i ministrice kulture, a sve ostalo je nebitno. I umjetnici i ansambli i balet i sudbina i troškovi, ovo je očiti politički sukob i pokazivanje mišića tko je jači i tko može više i ništa drugo. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Nova replika i poštovana zastupnica Natalija Martinčević. Izvolite.
Uvaženi zastupniče Salapić, meni je iznimno drago da ste vi uvidjeli moju srčanost i žar kod rasprave oko statusa Hrvatskog narodnog kazališta u Varaždinu, međutim ovaj zakonski prijedlog ne dolazi iz srca već dolazi iz jasnih, neoborivih i čvrstih argumenata. Naime, Hrvatsko narodno kazalište u Varaždinu je i u organizacionom i u kadrovskom i u profesionalnom i umjetničkom smislu ispunilo apsolutno sve kriterije, a posebni i dodatni kriterij, odnosno načelo koje svakako će se ispuniti izglasavanjem ovoga zakona je načelo teritorijalne ravnomjernosti i regionalne zastupljenosti jer mi smo zapravo jedina regija od pola milijuna stanovnika koja nije imala svoje nacionalno kazalište. Imamo sve uvjete, davno smo ih ispunili i ovim zakonom zapravo samo priznajemo stvarno stanje.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Josip Salapić.
Uvažena kolegice Martinčević, slušao sam ja vas sinoć i vaše uvodno izlaganje koje je govorilo o povijesti Hrvatskog narodnog kazališta budućeg u Varaždinu. Ja sam rekao da ste vi govorili srcem zato što je to u redu i mi se možemo vrlo lako dogovoriti, vi ste meni simpatični, podržite vi naše amandmane i spriječite krizu HNK-a u Osijeku, a mi ćemo zdušno imajući u vidu sve vaše emocije, struku, sve što ste rekli za vaš kraj podržati ono što ste vi predložili. Onda smo našli konsenzus što je vrlo kulturno i vrlo pošteno, nema nikakvih zlih namjera. Dogovorili smo se da je bitno u Hrvatskoj kultura sudbina kazališta, sudbina umjetnika, sudbina naših građana, a politiku stavimo sa strane. Ako se to možemo dogovoriti to je najpoštenije, podržavamo i jedno i drugo i svaka čast vama i svaka čast politici, u ovom slučaju kad se tiče kulture. Evo ako je pošteno. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Ali ima još replika, pa na redu je poštovani zastupnik Damir Kajin i njegova replika.
S većinom od vaših sudova gospodine Salapiću apsolutno se slažem i slažem se i s onom rečenicom gdje ste rekli da se zakon piše za određene osobe, ali piše se i za određene poznate gradove pa se tako u ovom obrazloženju doslovce citiram kaže: "Određuje se da Hrvatsko narodno kazalište u Varaždinu dobiva status nacionalnog kazališta.". I kao gospodin Matušić ja nemam ništa protiv Varaždina, dapače, apsolutno sam da se i Varaždin uvrsti u tu ravan nacionalnog kazališta, ali isto tako predlažem da se usvoje amandmani i onih zastupnika koji npr. traže da se i Dubrovnik, Zadar, Šibenik, uzdigne na ravan nacionalno kazališta. Ako može Varaždin biti nacionalno kazališta onda valjda to može biti i Dubrovnik, vis a vis povijesti, doprinosu nacionalnoj baštini, ali to može biti i Šibenik, to može biti Zadar i svakako Pula, i svakako Pula. Da, naglasak u ovom mom istupu je upravo na Puli. Imam dojam da se pogoduje ovdje Varaždinu. Po čemu je manje Pula bitna od jednoga Varaždina? Zašto je Istra ili Istarska županija manje bitna od jedne Varaždinske županije, Dubrovnik recimo od Varaždina? I molim da se u tom dijelu, ne vas gospodine Salapić nego predlagače ovog zakona, jednostavno iziđe u susret manje-više svim zastupnicima, da se nikoga ne privilegira, ali da se nikoga niti ne diskriminira.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Josip Salapić.
Hvala predsjedniče. Uvaženi kolega Kajin, da se ne bi krivo shvatio, kad sam govorio o konsenzusu onda sam mislio da je potreban konsenzus kada su u pitanju kultura, budućnost, nacionalni identitet kulturni Hrvatske. Što sam rekao u svojoj raspravi, bez tog identiteta nema ni državnosti, nema ni nacije. Sa kolegicom Martinčević sam se našalio u ovom dijelu rasprave, da netko ne pomisli da se tu radi o bilo kakvom trgovanju, bilo kakvom nadmudrivanju oko toga. Treba sjesti realno. Kad sam rekao da ministrica je mogla voditi dijalog sa HNK-a, odnosno sa gradonačelnikom grada Zagreba Bandićem. Radi se konsenzus zbog kulture. Ako se politika umiješa, ja sam rekao pod navodnicima za raspravu kolege Matušića od sinoć i kolege Đakića i vas kolegice Martinović uspoređujući to sa općinama i gradovima. Dakle, program umjetnički jednog HNK je jedna priča. Financijska konstrukcija, mogućnost da to zaista bude provedivo u djelo je druga priča. I treće o kvaliteti predstava i rada kazališta odlučit će oni koji dolaze na predstave jesu li ta kazališta prazna ili puna, je li oni prihvaćaju i uvažavaju ono što se nudi ili to nije dobro. Jedini pravi temelj, pravog izbora intendanta treba biti umjetnost i struka a kultura izvan strane, a sve ovo što dalje ide kada se govori o konsenzusu ne radi se to o tome ti ćeš meni, ja ću tebi, nego o tome da je resor kulture onaj što bi trebao biti resor kulture bez obzira što pojedini ministar osobno misli o kvaliteti nekoga. Jer uvijek više ljudi u nekom stručnom tijelu može bolje ocijeniti kvalitetu i rad intendanta nego netko sam svoj osobni animozitet. Ako se netko nekom osobno ne sviđa, pa ne sviđa se mnogim nama svatko i svašta, ali to nije, to stvar pada u jednu osobnu domenu, a onu stručnu, umjetničku to treba ocjenjivati struka. Ja sam u tom smjeru govorio ne omalovažavajući zahtjeve i stavove bilo kojih klubova i kolega ovdje u Saboru. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Goran Beus Richembergh.
Poštovani kolega Salapić, potpuno nepotrebno ste u svome izlaganju zapravo svojim izlaganjem unijeli pomutnju tvrdeći da će usvajanjem ovih izmjena i dopuna biti prekinuti postupci i otvorene krize u postupku izbora ravnatelja, odnosno intendanata u Osijeku i Rijeci. Naime, ovaj zakon uređuje način izbora ravnatelja, odnosno intendanata i u drugim kazalištima ali se izmjenama i dopunama ovoga zakona uopće ne dira taj postupak i nema nikakvih izmjena. Dakle, duh zakona je uvijek da se govori o onim postupcima koji se mijenjaju. Ovim izmjenama i dopunama mijenja se samo i isključivo postupak izbora intendanta Hrvatskog narodnog kazališta u Zagrebu i u tome smislu zadnja odredba ovog prijedloga izmjena i dopuna odnosi se samo na taj postupak. Ne može se ponavljati postupak koji se uopće nije mijenjao ovim zakonom. Nema nikakve logike, ni pravne, niti nomotehničke da se na taj način tumači. Prema tome, neće biti nikakvih kriza niti u Osijeku, niti u Rijeci. Nadležna kazališna vijeća ono kako je definirano njihovim statutima svoj će izbor dovršiti prema postupku koji je u tijeku. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Josip Salapić.
Kolega vi ste meni rekli da sam se ja nepotrebno u svojoj raspravi osvrnuo na Osijek, a ja ću vam reći iskreno da ste se vi nepotrebno javili na moju repliku. Ako je to tako kako vi govorite onda čemu ova hitnost postupka i čemu mijenjanje zakona zbog samo jedne osobe. Da je to tako kako ste vi rekli onda mi ne bismo 4 puta čekali da se ne izabere intendant HNK u Zagrebu. Ne bismo zakon po hitnom postupku mijenjali samo zbog jedne osobe, samo zbog odnosa ministrice i gradonačelnika Bandića. Ja sam se bojao u svojoj raspravi da ćemo ovaj zakon mijenjati zbog Osijeka i to u hitnom postupku bez javne rasprave, bez odlučivanja o sudbini umjetnika, bez prave priče o kulturi u HNK, u svim kazalištima u Hrvatskoj. Ja sam svoju bojazan izrazio kroz svoju raspravu, a vi ste se meni nepotrebno javili jer ja znam što govorim. Pitat ću vas za koji mjesec, dva dana kakvo je stanje u Osijeku i ne bih se apsolutno iznenadio kad bi došao novi prijedlog zakona u hitnom postupku da se neke stvari riješe silom, torturom i na način koji ne odgovara kulturnom ponašanju ovdje u Hrvatskoj. I stoga ja znam što vi meni trebate reći. Mi ne razmišljamo o tim stvarima isto, ali budite sigurni dobronamjerno bit će problem u Osijeku, o tome ćemo razgovarati uskoro i u to sam sto posto siguran. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Iscrpili smo replike i odgovore na replike. Idemo dalje u raspravu po klubovima zastupnika. Na redu je klub Hrvatskih laburista u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Uvaženi predsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažene kolegice i kolege, uvaženi zamjeniče ministrice sa suradnikom. Pa mogu vam reći da naprosto me žalosti ova rasprava od sinoć i od danas jer mi sve što ovdje radimo pretvaramo u prah i pepeo, zapravo u politikanstvo. Čak i kulturi i umjetnosti. Jučer je ovdje dogovorena danas je ponovljena čista politička trgovina koja je zakonom zabranjena. Podržite vi nas, mi ćemo vas s tim da su svi sudionici te trgovine rekli nema kriterija. Zato i jest politička trgovina jer nema kriterija. Kad postoji kriterij onda nema političke trgovine, nema kriterija o načinu kako se određuje, tko zaslužuje, koje kazalište zaslužuje biti nacionalno, a koje kazalište ne zaslužuje biti nacionalno. Nema kriterija, poznati su vanjski kriteriji. Jedan od važnih kriterija je to da imaju 3 ansambla i orkestar, … [[Govornik se ne razumije.]] operu, dramu i orkestar. Što kolegice i kolege ima Varaždinsko kazalište? Ovdje se govori, jučer se govorilo o lokal patriotizmu i to se onako podgrijavalo. Ja sam isto sa sjeverozapadne Hrvatske kad se govorilo prije i kolega je jučer govorio kako je vezan uz kazalište. Prva predstava koju sam gledao je bila u Hrvatskom narodnom kazalištu. Prve kritike koje sam napisao kao kazališni kritičar bile su za Narodno kazalište mislim da se tad zvalo August Cesarec u Varaždinu i na Ljetnim igrama na Danima mladog teatra krajem sedamdesetih i početkom 80-tih godina koje je vodio Georg Pharo i teatar Lero iz Dubrovnika. Dakle, volim Hrvatsko narodno kazalište August Cesarec kako ga ja pamtim u Varaždinu, znam situaciju kakva je i usprkos tome mislim da kazalište u Varaždinu ni po čemu, ni po kojim kriterijima ne zaslužuje status nacionalnog teatra. Jučer je čak rečeno u jednoj raspravi to kazalište zaslužuje priznanje. Ja se sjećam oni koji se bave kazalištem, a tu su dvojica kolega koji su uronjeni u kazalište, iz SDP-a i HDZ-a, sjećaju se jednog prekrasnog čovjeka Toma Durbešića redatelja osebujne ličnosti, pjesnika koji kad smo osnivali Croatian Art Forces i dijelili uniforme tad je došao i rekao Vukšiću daj meni jednu uniformu. Ja sam rekao ne možete vi ne idete na ratište, on je rekao ali zaslužujem valjda ja priznanje da prošetam gradom u odori hrvatskoga branitelja. Tako su se dijelili i činovi pa je Ćiro Blažević isto rekao da bi želio imati čin nekakav da on ima čin jer bi se time ponosio. Bez kriterija se to dijelilo kao što se sada bez kriterija želi dati status kazalištima. Kazališta gube. Ja se slažem sa gospodinom Matušićem ako bilo koje kazalište koje postoji zaslužuje status nacionalnog kazališta onda je to dubrovačko. Mi znamo što je Dubrovnik dao, međutim ako idemo po onim elementima opera, balet, orkestar, drama, i tada je to upitno. A sasvim sigurno da Dubrovnik ne treba govoriti povijest Dubrovnika, a mi ovdje ne dajemo priznanje za povijest nego dajemo status kazalištima. Netko je, mislim da je kolega Marić rekao da ima novaca u teatrima. Ja se s njim slažem. Postoje glumci koji ne godinama, desetljećima nisu stali na pozornicu a primaju plaće u teatrima, uredno primaju plaće. Jer redatelji kažu mi njih ne trebamo, to nisu glumci koje trebamo. Oni su dijelovi ansambla, dio ansambla i primaju plaće. Kazališta su socijala koja pokriva, nemojte im dati otkaz, kud ćeš sad 25 godina je u kazalištu, nijedan redatelj ga neće u podjele. Jel Ministarstvo kulture predložilo takav zakon da vidimo, da riješimo situaciju? Ne. Točno je, ovo je zakonsko nasilje samo zbog jednog čovjeka, odnosno jedne žene gospođe Lederer koja nije smijenjena kojoj je istekao mandat ali je bila predlagana za v.d. pa nisu htjeli prihvatiti. Rekao sam jučer, sinoć ali ponovit ću HNK posljednjih godina djeluje kao da je u ilegali. Nema velikih predstava, ima samo velikih slučajeva. Ali sad sam na strani gospođe Lederer jer se sve činilo da se diskreditira i da se jednostavno ni Kazališno vijeće da se stavi sa strane. Ništa ne valja osim toga što će pisati u budućem zakonu koji će biti izglasan, to valjda nitko ne sumnja da će biti izglasan, da se sruši HNK ovog trenutka. Kažu ako donesete zakon srušit će se HNK oni su rekli nek se ruši, izgradit ćemo stari, bolji, ljepši. Sad sam dobio prije nego što sam ušao u sabornicu mail u kojem su se ljudi prepoznali u rečenici da su kolala imena koja su za mene prestrašna za intendanta, prepoznali su se ljudi a čak nisam ni mislio na te ljude. Da sam ja slučajno kao političar poslao takav mail, jedna ministrica je zbog takvog maila smijenjena, i to sam dobio od ljudi iz HNK, vrlo neugodno pismo. Čak nisam ni mislio na tu osobu, nisam ni znao da je predložena ona za intendanta ili je jer je bilo u kuloarima. Znači to se zakuhalo, jako se zakuhalo. Oni koji prate teatar znaju za antički teatar, nastao je u Grčkoj, inače slavili su boga Dionizija. Mogli su samo glumiti muškarci. Često su glumile i žene jer nije bilo dovoljno muškaraca, ali su glumile žene potajno i zbog toga pretpostavlja se, oni koji su pročitali povijest dramskog teatra o sili adamika znaju da su imali svi ti glumci krinku, masku, oslikanu masku. Ovdje u Saboru ima maski ali nisu oslikane, ne skriva se nitko, svi otvoreno lobiraju i to je sasvim normalno. Kažu nema kriterija ali mi ćemo izlobirati. Po broju nacionalnih kazališta mi smo, bar po nečemu smo prvi u svijetu. Prvi smo u svijetu po broju nacionalnih kazališta u odnosu na broj stanovnika. Imamo ih 4. Sjećam se rasprava o kulturi kad sam bio mladi novinar krajem '70-ih, početkom '80-ih godina kad su upravo intendant HNK-a je predlagao da se spoji opere Osijeka, Splita, Zagreba i Rijeke jer nema Hrvatska takve resurse da bi mogla imati 4 kvalitetna operna ansambla. Da se spoji tehnika, da se nešto napravi da se ta, otad se počelo govoriti o racionalizaciji. Jer smo dobili takav zakon na stol da vidimo nekakvo rješenje kako riješiti situaciju u kazalištima? Nismo dobili, vjerojatno ni nećemo dobiti. Idemo samo gasiti. To ne gasimo požar nego šprickamo, ono špricamo malo pa ćemo samo malo da nije toliko veliki plamen. Prije svega ovdje nitko nije protiv niti Varaždinskog kazališta, niti Zagrebačkog kazališta, oni koji se bave kulturom, koji se bave umjetnošću trebali bi kriknuti do neba nemojte to raditi teatrima! Ovdje je rečeno da dvije gospođe lažu. Te dvije gospođe su doktorice koje su doktorirale u području u kojem se mi trebamo pokloniti, umjetnosti, koju želimo uprljati a uprljati je ne smijemo. Zakon predlaže ovako, grad će davati 49%, država 51% i ako se ne usuglasimo tad u roku 7 dana se usuglasimo, zašto bih se ja usuglašavao u roku 7 dana kad mi zakon daje da se ne trebam usuglasiti, nemam nikakve sankcije i onda ću ja sam odlučivati. Pa normalno da ću odmah minirati usuglašavanje i sam ću odlučivati tko će biti intendant HNK-a. Tko su sve bili intendanti i direktori? Pazite, Ranko Marinković nije bio gospodin, profesor od kojeg sam puno naučio, nije nikad bio intendant bio je direktor drame HNK-a, ali su zato bili direktori Marijan Matković, pa su bili intendanti Josip Bach, pa je bio Mirko Božić, pa je bio Žorž Paro i danas redatelj koji itekako djeluje u kazalištu. Pa sjetite se Stjepana Miletiće koji se valjda preokreće u grobu kada ovo sluša što se u Saboru govori, pa Julije BEnešić je bio. O čemu mi danas govorimo? To su bili veliki autoriteti. Kada bi bio danas i danas imamo autoriteta u kazalištu, kada bi danas predložili autoritet, recimo sasvim sigurno da Pero Kvrgić velikan hrvatskog kazališta ne bi se prihvatio toga i u godinama je kada to ne može. Ali kada bismo predložili ima i mlađih imena, ovo mi je prvo palo na pamet jedno takvo ime. I Milan Bandić i ministrica i svi mi bi se složili i ne bi bilo nikakvog povika. Ne, ali mi želimo svoje poslušnike staviti, mi želimo odlučivati s ljudima koji će slušati i koji će što će raditi? loš teatar. Loši umjetnici rade loše teatar. On nije politika. Tu se ne izglasava, tu se ne dižu ruke. Napravite najboljeg redatelja, najbolje glumce, najbolji komad, uzmete Šekspirov tekst i dobijete lošu predstavu jer se nije dogodila ona kemija, nije se dogodilo. Ja sam bio asistent redatelja Kosti Spajiću na jednoj predstavi u Histrionu odlučan tekst, odlična podjela, katastrofalna predstava, jedna od najlošijih u Histrionu. Pa i zbog lošeg asistenta, slažem se. Prema tome, ovo što se danas radi nije dobro da se radi jer se radi u kulturi. Kao što sam rekao prije gospodin Bandić je pomrsio račune. Mislio se da će se gospodina Bandića gradonačelnika grada Zagreba moći napraviti unutar Kukuriku koalicije. A eto Zagrepčani su izabrali njega, a znamo da je on inatljiv, a čak mislim da je ovaj puta i u pravu jer ga se želi preskočiti. Lokalpatriotizam koji se jučer bildao nije dobar jer je bio pretjeran jer se kaže ovi koji neće za vas glasati nemojte za njih, oni su protiv vas. Nismo mi protiv, niti Varaždinaca, niti Zagrepčana niti bilo koga drugoga. Znamo kada se bilda nacionalizam u što se pretvara pa tako nemojte pretjerivati sa lokalpatriotizmom. Ja bih volio da se povuče taj zakon. neće se povući, nisam naivac, neće se povući to će se izglasati što god da se dogodilo. I da se pronađe rješenje za Zagreb da se sjedne, da se dogovori i da se napravi Kazališni zakon. Međutim s ovog mjesta tvrdim, a vi me demantirajte, jedno od najlošijih ministarstva Ministarstvo kulture nije donijelo nijedan cjelovit zakon, niti jedno rješenje dalo. Samo se otvaraju nove i nove krize. Recite mi mi smo lani u proljeće govorili o medijskoj strategiji. Pa gdje je ta medijska strategija? U setu zakona medijskih. Pa gdje je taj set zakona medijskih? Niti jednog nema. Već se godinama šalju signali upravo iz teatra, molimo vas napravite kazališni zakon. nema kazališnog zakona. svi znamo činjenicu, svi znamo. Oni koji se bave kulturom znaju što se u teatru događa. Međutim, nema volje, nema ideje, nema ni znanja vjerojatno ali onda prepustite drugima, slušajte struku koja ne treba uvijek biti u pravu. Dajte donosite taj kazališni zakon koji će regulirati stanje u kazalištu. Nemojte samo gasiti požare. Poslije ću u pojedinačnoj raspravi nastaviti. O Kazališnim vijećima. Kazališna vijeća nisu upravna vijeća. Kazališni zakon je lex specialis nije "Lex Perković" ali je lex specialis. I u Kazališna vijeća trebaju biti stručnjaci koji se bave umjetnošću. Mi imamo tamo ravnatelje koji će se baviti financijama. I druga stvar kao jedna od ideja o kojoj treba razmišljati u novom kazališnom zakonu je to da se odijeli funkcija intendanta i da se uvede, a to je već 30 godina, 40 godina se govori o tome da se poslovodni direktor u nacionalnom kazalištu uvede funkcija intendant koji će se baviti umjetnošću jer uglavnom i jest tako bilo. Intendanti su se bavili umjetnošću i imali su svoje pomoćnike koji su se bavili organizacijom i financijama. To su ta nekakva rješenja. Ovo sve što se predlaže, sasvim sigurno da nije dobro kao što nije dobro da u Kazališnom vijeću sjede ljudi koji se ne razumiju u umjetnost. Ponavljam, to nisu upravna vijeća i mnogi su se pozivali na krive zakone. Kako ono piše u sapunicama, nastavak slijedi.
Hvala lijepa. Jedna rasprava pa set replika i odgovora na repliku. Idemo po redu. Prva replika i poštovana zastupnica Natalija Martinčević.
Zastupniče Vukšić meni je iskreno žao da ovoliko žuči i gorčine i podcjenjivanja koji se vrte po raznoraznim mailovima ste vi prenijeli u saborsku raspravu koja bi po mom sudu uistinu trebala biti ozbiljna. Vaše podcjenjivanje Varaždinskog kazališta neću posebno komentirati. Ja sam naime jučer cijelu svoju raspravu, vi ste bili ovdje, posvetila isključivo argumentima, isključivo pozitivnom objašnjavanju koji su to sve razlozi, vrlo čvrsto, vrlo jasni argumenti zbog čega Varaždinsko kazalište kao što sam rekla već odavno zaslužilo biti nacionalno kazalište. Jako mi je žao da ništa od toga niste čuli. Ono što sam vas ja zapravo htjela pitati je u čije ime vi govorite? Da li je to 1,97% građana grada Zagreba koliko ste dobili na izborima kao gradonačelnik jer vi sasvim sigurno ne govorite u ime Hrvatskih laburista. Naime, oni su iz grada Varaždina dali čvrstu i jasnu podršku ovom našem prijedlogu.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Gledajte ja nisam politikant kao što ste vi. Ja nisam podcjenjivao Varaždinsko kazalište ni jednom jedinom rečenicom jer ste to, zato sam vas nazvao politikantom upravo zbog toga što mi podvaljujete. Recite, uzmite stenogram, gdje sam rekao upravo suprotno sam govorio. I čak i mislim da je gospođa Jakovljević koja vodi sada Varaždinski teatar sposobna ravnateljica Varaždinskog teatra. Ali vi niste rekli argumente po kojim bi to kriterijima Varaždinsko kazalište trebalo postati nacionalno kazalište nego ste jučer nabrajali povijest Varaždinskog kazališta koje znamo kakva je povijest. Govorim li ja u ime svih laburista? Ja nisam govorio u svih, u ime svih laburista, u ime Kluba. Kod nas nemamo napisanih tekstova i ne čitamo o onom što nam drugi napiše, nego govorimo o onom što smatramo da je nas šestorica kompetentno u nekom području, najkompetentnije, to ne znači da samo uvijek kompetentni u tom području i to govorimo u Saboru. I ponekad se mi između sebe ne slažemo ali to je dio demokracije. Bilo kakva autokracija se kod nas vrlo teško može nametnuti što ne znači da nema pokušaja. Ali sami rješavamo. Ja sam govorio o argumentima, kod mene nema žući. Ja sam vam samo rekao da sam žalostan, da se na taj način raspravlja. Temperament je nešto drugo. Političar bez strasti nije političar. I političar treba iskazati strast i u svojim raspravama i u svojim polemikama. Ovo što mi vi podmećete sasvim sigurno nije istina. Mojih 2% u Zagrebu … [[Govornik se ne razumije.]] 2% je moje, ja sam te konzekvence za razliku od većine političara povukao i dao ostavke na sve funkcije u svojoj stranci. Pa čak ni tu ne znate pozitivno, jer površno govorite kao što ste govorili površno o Varaždinskom kazalištu.
Hvala lijepa. Nova replika i poštovana zastupnica Sunčana Glavak.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolega Vukšić mislim da je pomalo nemoralno uvlačiti Hrvatsko Narodno Kazalište Varaždin u ovu temu i ne radi se o priznanju HNK Varaždin, to smo se složili sinoć. Govorili o tome dosta kasno. Dakle, vratimo se meritumu. Odvojite još jednom apeliram na zamjenika ministra, jer ministrice naravno nema. Ni jučer ni danas. Ministrica nikada nema vremena doći u Hrvatski sabor i ona još niti jednom nije nazočila ovdje pred zastupnicima u Hrvatskom saboru da bi nam bilo koji zakon pojasnila a mislim da bismo imali dosta pitanja za nju. Mislim da je nepravedno i ponoviti ću ono što sam rekla sinoć, gospodina zamjenika Šipuša slati ovdje kao dirigenta koji mora nečim dirigirati a nije bio na probama. Mislim da to nije fer ni prema njezinim suradnicima. Dakle, vratimo se onome što nas zapravo zanima. A to je ako je riječ o hitnoj proceduri, onda u hitnoj proceduri raspravimo samo članak koji se odnosi na HNK Zagreb. Jednako tako pitam se je li ministrica ovakvim postupanjem, nepoštivanjem zakona zapravo Vladu dovela u nezakonito postupanje. S obzirom da je nema, nemamo koga pitati. Prema tome, ja apeliram na to da mi napokon dobijemo jedan cjelovit dokument iz Ministarstva kulture, nakon dvije godine, gotovo dvije godine mandata niti jedan cjeloviti dokument nismo imali, da ne podsjećam da je bila najavljena kulturna strategija, spomenuli ste medijsku strategiju a od medijske strategije imamo samo dobra medijska kadroviranja, dobra naravno shvatite uvjetno, biti će vremena da razgovaramo i o tome. Pa molim vas onda da odvojimo HNK Varaždin od ovog što kažu da trebamo hitno riješiti a to je HNK Zagreb. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Slažem se, ne znam, nisam shvatio iz konteksta na koga ste mislili da je nemoralno uvlačiti Varaždinsko kazalište u ove polemike. Sasvim sigurno da je najveća pogreška u tome što nije donesen cjelovit zakon i što nismo ovdje dobili cjeloviti zakon, jer tada vjerojatno u tom cjelovitom zakonu bi bili i kriteriji. I tada ako se dogovorimo da su ti i ti kriteriji, mi možemo reći da su ti kriteriji loši u odnosu na europsku ili svjetsku praksu, ali onda barem imamo kriterije i onda možemo reći da po tim kriterijima kazalište u Varaždinu, kazalište u Dubrovniku i ne znam kazalište u Virovitici, govorim napamet zadovoljava te kriterije izglasavan po tim kriterijima. Kada izglasamo zakon tada ćemo izglasati to. I automatizmom se ne može, i kada postavimo kriterije, radi se o umjetnosti, ne može se automatizmom, brojevima davati, dobivati status. Potrebne su valjda neke rasprave stručnih tijela koje će raspravljati o tome zadovoljavaju li i po umjetničkim kriterijima neka kazališta da dobiju status. Mi, brojevi sami po sebi umjetnosti puno ne znače. Upravo sam govorio što se treba dogoditi da bi jedna predstava bila dobra. Znači … [[Govornik se ne razumije.]] Prema tome, Hrvatsko Narodno Kazalište u Zagrebu je godinama postoji, ono ima status, govorim u ovim posljednjim godinama, status nacionalnog teatra ali predstave mi nisu bile na nivou nacionalnih kazališta. Ovo je puno složenije od ovog sasvim sigurno lošeg prijedloga koji bi trebalo povući. Ili bi trebalo ovdje da dođe ministrica i reći, donijeti ćemo cjeloviti zakon tada i tada i izglasati slažem se s vama, ajmo samo riješiti sada pitanje intendanta Hrvatskog Narodnog Kazališta i mislim da bi to bilo prihvatljivo.
Hvala. Hvala lijepa. Slijedi replika poštovanog zastupnika Frane Matušića.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa kolega slažem se sa vama i već sam jučer u ime Kluba HDZ-a zatražio da raspravljamo isključivo o rješavanju krize upravljanja u HNK u Zagreb a da ostala pitanja se riješe jednim kvalitetnim novim zakonom kao što to traže i umjetnici iz kazališne kuće i konkretno iz HNK Zagreb. Naime, ta kriza upravljanja isključivo je rezultat lošeg djelovanja ministrice kulture i oni su proizveli tu krizu. Nije grad Zagreb proizveo krizu, to još jedanput ističemo. Dakle, Zakon je bio provediv, Nažalost, do ove krize je dovelo Ministarstvo kulture i njegova ministrica zato što je željela staviti sebi podobne kadrove. Također se slažem s vama i drago mi je da ste podržali moj stav koji sam jučer izrekao, a to je da ako ijedno kazalište zaslužuje status nacionalnog onda je to dubrovačko kazalište i to je apsolutno točno. Međutim, nažalost ne postoje nikakvi kriteriji, vi ste to istakli u svojoj raspravi i ja sam isticao u ime kluba, ne postoje nikakvi kriteriji. Jučer je spomenula kolegica Natalija Martinčević da je Varaždin pokrenuo proceduru. Ja sad otvoreno zahtijevam od zamjenika ministrice, recite nam gdje je objavljena procedura, postoji li procedura i jesu li implementirani kriteriji u tu proceduru. Izvolite recite to hrvatskoj javnosti, recite to umjetnicima, recite to umjetničkoj javnosti. Prema tome dajte nam te kriterije, recite koji su to kriteriji, ali razgovarajmo otvoreno o problemima koje u ovom trenutku nažalost trpe umjetnici i umjetnost. Nažalost riječ je o jednom nekulturnom zakonu koji se na ovaj način silom pokušava provesti samo radi jedne jedine osobe. Možemo to zvat i lex ledere ili lex Bandić ili ne znam kakav lex u konačnici, lex Andrea Zlatar-Violić. Možda bi to bilo najbolje zato jer je ona proizvela ovu krizu upravljanja. U kazališnom vijeću moraju biti umjetnici, članovi umjetničkog ansambla jer je ovo zakon koji rješava upravo ta pitanja i nije istina, mi smo se konzultirali s pravnicima, ne treba se usklađivati sa niti jednim drugim zakonom.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Da, kolega Matušiću, kad govorimo o kriterijima, ne znam ako ste vidjeli obrazloženje zbog čega će se kazalište u Varaždinu proglasiti nacionalnim kazalištem, kaže zbog toga da bi komunalno odnosno regionalno kazalište ojačalo. Oni sami priznaju da su regionalno kazalište ali žele nacionalni status. I nema, pogledajte regije u Europi da imaju nacionalni status. A drugo, ajmo mi vidjeti našu tradiciju Varaždinskog kazališta, to je kolegica u potpunosti u pravu. Nakon, ako se to uopće smije ovoj lijevoj strani reći, nakon Drugog svjetskog rada se vodila neka druga kulturna politika, sad pustite one zločine i sve što se događalo i diktatorski sustav ali osvrnimo se. Tad je varaždinsko kazalište da imalo i više ansambla i tad je varaždinsko kazalište i mnoga druga kazališta, znamo u Zadru, u Puli koliko su bili jaki teatri i tada se iz Zagreba, iz centra iz Zagreba su se glumci slali u ta regionalna gradska, nekad su ih zvali provincijska kazališta koja su davali odlične predstave. Sad je bila proslava 140 godišnjice zgrade u Varaždnu gdje mi je glumac koji je bio u varaždinskom kazalištu, to je Zvonimir Torjanac, pričao u vrijeme kad je on bio glumac u varaždinskom kazalištu kakve su se predstave davale, a znamo iz povijesti teatra kakve su se davale. Danas nema kulturne politike. Jedino u čemu se mi slažemo ovdje svi u Saboru i postižemo konsenzus to je nekultura, nekultura, ni u čemu drugom. Tu se slažem s vama.
Hvala lijepa. Nova replika i poštovani zastupnik Goran Marić.
Hvala lijepa. Kolega Vukšić, kazali ste da se ovaj zakon donosi zbog pojedinca. Ovaj zakon je iz nekoliko aspekata apsurdan. Nisam vidio kraći prijedlog zakonskog rješenja, a da je toliko istodobno neodređen i potpuno jasan. Koji apsurd. Toliko se želi zamotati u neodređenost, a u pozadini je jasno. Meni je razumljiva osobina pojedinca da je licemjeran, da je neiskren, ali zakon da ovoliko sadrži licemjerstva u sebi. Ima samo jedan koji je ispred njega, a to je onaj u kojem smo ugled države bacili u blato zbog takvog zakona. Ali ovo društvo inače stavlja pojedince iznad zakona, iznad interesa države. Nije ovo prvi primjer, nama je i ravnatelj televizije važniji od javne televizije, nama je ravnatelj agencija važniji od samih potreba agencija, nama je obračun sa gradonačelnikom Bandićem važniji od kazališta. Ne mogu ni zamisliti da se to dogodi u Budimpešti, Beču, ovakva situacija je nezamisliva. A sami primjer nejasnoće, ma koja zakonska odredba predviđa dogovor, onda to nije zakonska odredba. Nema zakonske odredbe dogovorom, ova predviđa jer u pozadini nije dogovor nego u pozadini je neki drugi interes, u pozadini je nepoštivanje dogovor, izgradnja mogućnosti ne dogovora da bi se instaliralo po svojoj želji. Pet ili sedam članova kazališnog vijeća, može se dogoditi da Zagreb imenuje pet, a Varaždin sedam. Ni to čak nije definirano. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Malo ću zlokoristit, prije sam bio upitan u čije ime ja govorim, ja ću sad odgovoriti, ja govorim u ime znanja jer nešto o tome znam. Rekao sam da se donosi zakon zbog pojedinca, ne doslovno, tu se donosi zbog vijeća jer koja je sad uloga vijeća, treba pojasniti koja je sad uloga vijeća. Zašto se ne poštuje kad vijeće nešto kaže, dal je to u kojem sjede umjetnici, dal je taj ministar koji, mislim da je gospodin Mesić spominjao primjer Francuske, tradiciju Francuske ili Salapić, vas dvojica ste polemizirali. Mi nemamo tu tradiciju, mi nemamo tu političku kulturu. Zamislite da ministri mogu sami sve imenovati i bez Sabora i svega toga, pa to bi bilo prestrašno. Prestrašno bi bilo. Koliko toliko su se počeli plašiti javnosti jer znaju da je sve više novinara koji su nepotkupljivi i koji će to ipak objaviti, ako ne u onim tajkunskim medijima onda će na internetu, a internet ne može nitko zaustavit. Tako da ovo, da, treba priznati, ja sam se isto u toj utakmici natjecao. Gospodin Bandić je uvjerljivo pobijedio i njega treba sad uvažavat jer su mu građani dali povjerenje. To je samo dokaz da demokracija nije savršena, ali to nema veze. Jer to ne znači da uvijek najbolji pobjeđuje, nego oni koji dobiju povjerenje. To je svugdje tako, mislim nisu uvijek najbolji. Onda ćete reći da je i Hitler pobijedio zato što je najbolji. Nije bio najbolji. Da ovo je, ne nisam ni slučajno nisam Bandića u bilo koji kontekst stavljao taj. Ne daj bože! Da, ovaj zakon je zapravo jedna velika nakarada.
Hvala lijepa. Nova replika i poštovani zastupnik Krešimir Bubalo.
Hvala lijepo. Kolega Vukšić, ja ne smatram da je ovo bildanje lokalpatriotizma, ali smatram da moraju postojati regionalne kuće, da regionalna pokrivenost i teritorijalna pokrivenost Hrvatske mora postojati ali i jasni kriterij. Jasnih kriterija nema posebno kad je u pitanju podjela sredstava. Postoje nacionalne kuće, a i ti kriteriji se razlikuju. Odlučuje politika i prema tome iz tog razloga upravo lokalne kuće ili regionalne kuće koje imaju svoju povijest, tradiciju i mnogobrojne nagrade gledajući primjerice nacionalnu kuću u Osijeku koja je osvojila mnogobrojne nagrade, a gotovo da ne dobije sredstva resornog ministarstva. Regionalna pokrivenost mora postojati i u smislu nacionalnih kuća, ali isto tako i financiranja narodnih kazališta. Danas osjetimo problem u Zagrebu. Sutra će biti isti problem u Osijeku i siguran sam da se iz Zagreba ne vidi dobro Osijek, a isto tako se ne može donijeti kvalitetna odluka tko će biti intendant nacionalne kuće u Osijeku iz Zagreba. Prema tome, ovakva zakonska rješenja po hitnom postupku nisu dobra, jer kulturi nešto lomit preko koljena, a ne da tu odluku donosi kazališno vijeće i ljudi koji dobro poznaju stanje u kući smatram da su loše. Ali regionalizam regionalne kuće sa svojom povijesti, tradicijom i pokrivenost Hrvatskog narodnog kazališta i nacionalnih kazališta u Republici Hrvatskoj mora postojati. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Bubalo vi me niste shvatili. Tko je uopće govorio da regionalne kuće ne trebaju postojati. Vi ste rekli jednu kontradikciju u svojoj rečenici. Rekli ste ovako: "Regionalne kuće moraju postojati i moraju biti pokrivene nacionalnim kućama." To ste rekli, uzmite si prijepis. Ja govorim, zar ne bi bilo lijepo da se reklo ovako da se donijelo kriterij i da je ministarstvo donijelo kulturnu strategiju ili strategiju kulture što bi bilo pravilnije rečeno i da je reklo sada idemo u Varaždinu ćemo jačati varaždinsko kazalište da se dogovorimo sa gradom Varaždinom. Otvorit ćemo tamo još ansambala, stvorit ćemo uvjete da imamo neki baletni studio i da imaju baletne predstave. Pokušat ćemo u suradnji sa Hrvatskim narodnim kazalištem napraviti operni ansambl, pa ćemo sa drugim kućama i sa Splitom, pa ćemo vidjeti na koji ćemo način. Probat ćemo napraviti orkestar zbog baroknih večeri, pa ćemo nakon toga što se steknu uvjeti i onda će to biti nacionalno kazalište, pa ćemo tako napraviti u Osijeku, pojačat ćemo osječko kazalište. Trudit ćemo se da Osijek bude što bolje kazalište, jer čim je Osijek bolje kazalište, bolje je i zagrebačko kazalište, ljepše svima nama u Hrvatskoj. Prema tome, nitko ne govori, nemojte misliti to smatramo prostim podmetanjem da je netko rekao da treba regionalno da ne trebaju regionalna kazališta. Ja upravo kažem da to su regionalna kazališta koja ne trebaju biti pokrivena nacionalnim kazalištem. Govorio sam vam o tome da se davno prije 30, 40 godina razmišljalo o tome da se napravi zajednički operni ansambl, da se zajednički baletni i da nastupa kad jednu predstavu predstave baletne, operne su strahovito skupe a naročito ako imate inozemne pjevače koje tog trenutka nemate jer je prehlađen i ne može pjevati i da onda ima na pozornicama one koje mogu operu i balet primiti i da odigraju tamo predstave. Onda ne bi igrali 30 puta jednu premijernu predstavu, odnosno 30 repriza, nego bi igrali 130 puta. Međutim, mi se ponašamo kao pijani milijunaš.
Hvala lijepa. Iscrpli smo listu klubova zastupnika prijavljenih po ovoj temi. Prelazimo na pojedinačnu raspravu zastupnika u trajanju od 10 minuta. Na redu je poštovani zastupnik Jasen Mesić. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče. Evo dosta toga smo mogli čuti vezano za ovaj zakon i od predstavnika klubova i od ostalih kolegica i kolega. Ono što je tužno je zapravo da je ova rasprava u Saboru jedina prava javna rasprava o ovom kazalištu, o ovom Zakonu o kazalištu. Prijedlog zakona koji je u svibnju mjesecu poslan prema Saboru preko ljeta je povučen. O njemu je bilo tzv. savjetovanje sa zainteresiranom javnošću na web stranici ministarstva gdje se moglo poslati primjedbe. Taj prijedlog je povučen. Promijenjen je i nakon toga je poslan u Sabor u hitnu proceduru preko Vlade. Vlada ga je usvojila, poslala u Sabor u hitnu proceduru. O ovom zakonu o ovoj verziji nije bilo javne rasprave. U onoj prethodnoj verziji je postojala ta mogućnost da se preko interneta daju primjedbe, prijedlozi, kritike, sugestije. Kad isprintate svu tu javnu raspravu sa web stranice ministarstva 90% komentara ljudi koji su stručni u kazališnoj problematiki je negativno. Ako je to tako ja se onda itekako pitam koja je to kulturna politika i koji je to stav ministarstva toliko jak da negira sve ono što je u toj raspravi napisano. To je broj jedan. Broj dva. Mnoge kolege su ovdje rekli da ne postoje nikakvi programski dokumenti na koje bi se potencijalni novi Zakon o kazalištima trebao vezati, a činjenica je da postoje problemi u kazalištu. Oni se svi ne mogu riješiti Zakonom o kazalištu, neki od njih zahtijevaju i pakete ostalih zakona koji bi to preko naravno uz postojanje strateških dokumenata mogli pratiti. I treće, kad govorimo o decentralizaciji u kulturi što ja mislim da je za Hrvatsku izuzetno bitno onda mislim da ubuduće u javnoj raspravi treba raspraviti da li ministar uopće treba potvrđivati intendante određenih HNK-a u Osijeku, Splitu itd. Da li to uopće na taj način treba gledati? Ali ono što je sigurno bitno za kulturu je postojanje dogovora. Kultura zasigurno nije pitanje ni ove Vlade ni prošlih vlada nego desetljeća nataloženog društvenog razvoja. Svaki zakon koji u sebi sadrži dogovor tjera sudionike tog dogovora bez obzira koliko su oni u nekim segmentima u pravu ili nisu u pravu, tjera ih na određenu toleranciju, razumijevanje i zajednički interes koji je iznad njihovih političkih stavova i osobnih razmišljanja. A što drugo kolegice i kolege kultura treba biti? Ma je li moguće da je bilo moguće prije dok je bila HDZ-ova Vlada i HZD-ov ministar onda je to bio gospodin Biškupić i predsjednik SDP-a Grada Zagreba koji je bio gradonačelnik da su se mogli izdići iz osobnih razlika u svojim mišljenjima i dogovorno predlagati intendanta, a danas to nije moguće. Danas je to kolegice i kolege nešto što se naziva pravnim vakuumom. Ja mislim da se ovdje radi o treniranju sile u području kulture. Ne mislim to samo zbog ovog zakona. Meni je žao da kolege iz Osijeka nisu spomenuli slučaj Arhiva u Osijeku, imenovanje ravnatelja gdje je imenovanje palo na Upravnom sudu. Meni je žao da nismo se prisjetili imenovanja u Klovićevim dvorima u Arheološkom muzeju Vučedol i u svim onim mjestima gdje se upravo to dešava. Dakle, ne poštuje se mišljenje struke, ne poštuje se pitanje određenog konsenzusa i dogovora a naravno da iz toga ne možete iščitati nikakvu viziju kulturnog razvitka. Zakon o kazalištima se inače svugdje u Europi smatra jednim od najkompliciranijih zakona. Donosi se godinama uz prethodnu temeljitu javnu raspravu. Zakon o kazalištima koji je donesen aktualni na kojeg sad se predlažu izmjene i dopune bio je u raspravi praktički 4 godine i još uvijek nije naravno idealan. Ma je li moguće da ćemo sad s time što ćemo Kazališna vijeća vratiti kao što se moglo iščitati na web stranici u '80-e u doba samoupravljanja pomoći kazalištu u njegovom kulturnom razvitku? Da li je moguće to što ćemo ukinuti obavezu dogovora, pridonijeti tome da Kazalište u Zagrebu bude stvarno narodno, to znači da njegov program i djelovanje reprezentira sve dijelove hrvatskog društva konzervativnije, liberalnije, lijevo orijentirane, suvremeno orijentirane, da li ćemo s time to postići što smo ukinuli dogovor? Ili ćemo dati mogućnost jednoj opciji da prevlada? Da je zakon dao opciju da ako se s nekim ne dogovorimo nego da je nakon par dana moja zadnja pa ne bi se dogovorio nikad. Što me tjera na dogovor? Koji je to moj motiv? Mogu što god hoću. Nije problem samo ovog što imamo sad zakon u hitnom postupku, problem je još jedan što ova situacija traje godinu i pol. Gdje se na teret, ja nisam ničiji odvjetnik i ne pada mi na pamet ni braniti niti dosadašnju intendanticu u Zagrebu niti gradonačelnika niti bilo koga ali to je posljedica onog što je nastalo kroz tih godinu i pol. Zamislite da se prije godinu i pol prije nego što su u novinama izašli favoriti za intendanta ili intendanticu da se sjelo za stol i da se reklo očekujemo financijske mogućnosti takve i takve na sljedeće razdoblje od 4 godine, želimo programske odrednice takve i takve kroz sljedećih 4 godine, idemo u natječaj tko ispuni te odrednice te financijske okvire bit će intendant. Ne, to se nije napravilo. Tko je glavni i odgovorni za tu situaciju? Pa naravno Ministarstvo kulture i odgovorna osoba u Ministarstvu kulture. Dozvoljavam da svaki ministar može imati određene svoje vizije u kulturnoj politici, dozvoljavam, apsolutno legitimno. Ali ne smije dozvoliti da najveća kulturna institucija od preko 500 zaposlenih evo već treći tjedan bude bez odgovorne osobe. To je skandalozno! A prije toga smo imali godinu i pol vremena da to riješimo, nismo poštivali preporuke i mišljenja Kazališnog vijeća i onda u Sabor preko Vlade guramo hitne izmjene i dopune da bi to riješili takvu situaciju da bi mogli praktički imenovati onu v.d. osobu koju hoćemo. Pitanje je što će se onda dešavati sa šefovima ansambla u Kazališnom vijeću, ne bili se ti ljudi promijenili, ne bili onda raspisali natječaj i postavili svoje ljude za šefove ansambala i izabrali za intendanta kog hoćemo. Pa to je teatar apsurda! Kuda nas to vodi i kome tu radimo korist? Gda su otvoreni ovim izmjenama i dopunama stvarni problemi koji su mnoge kolegice i kolege ovdje govorili, onda bi definitivno i u klubu HDZ-a imali itekakvu podršku da se to učini. Ne tvrdim da to nije trebalo početi i prije u vrijeme HDZ-ovog mandata, kamo sreće da smo bili tih mogućnosti, ali ako nije ajdemo to sada. Ovime se vraćamo 40 godina unazad.
Hvala lijepa. Imamo prijavljeno nekoliko replika po redu prva replika i poštovani zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega spomenuli ste da se ove izmjene zakona donose radi pravnog vakuuma. Meni se čini da nakon ove rasprave kao što ste rekli prve prave javne rasprave u Hrvatskom saboru koja traje od jučer popodne, da možemo govoriti ne o pravnom vakuumu nego da možemo slobodno govoriti o kulturom vakuumu ali ne u Hrvatskoj nego u Ministarstvu kulture. Dakle riječ je o kulturnom vakuumu u Ministarstvu kulture. Potvrdit ću to moje razmišljanje i jednom činjenicom, naime ministrica kulture je nažalost uvukla i Vladu u nezakonito postupanje jer zakon predviđa da Vlada razrješuje intendanta, međutim taj prijedlog rješenja još nije upućen Vladi. Dakle ministrica nije uputila takav prijedlog Vladi, uputila je samo pismo intendantici da joj istječe ugovor. Samo je to upućeno. Zašto Vlada nije razriješila intendanticu to je pitanje koje se postavlja. Ja mislim da bi na to pitanje trebala dati odgovor ministrica. Ovo je isključivo njena odgovornost, … koju je proizveo HNS i zahvaljujući kojem je ovaj zakon danas pred nama. Ali se slažem s vama potpuno, zakon je trebalo na potpuno drugačiji način pripremiti u dogovoru sa svim dionicima sudionicima i trebalo ga je doista pripremiti da bude on rješenje cjelokupno i da uključuje i strategiju što se tiče nacionalnog kazališta da vidimo koji su kriteriji. Ali još jednom ću istaknuti, jučer je predstavnik ministarstva zamjenik ministrice rekao da je ovaj zakon potrebno uskladiti sa drugim zakonima i rekao je da je za to uvođenje petog člana koji bi bio od ostalih djelatnika ostalih zaposlenika u kazalištu i Kazališnom vijeću. To nije istina, to nije točno. Mi smo konzultirali svoje pravnike budući da je riječ o lex specialisu ovdje nije potrebno to zato što ovaj zakon upravo može urediti sastav tog Kazališnog vijeća. I uključite umjetnički ansambl maksimalno u to Kazališno vijeće.
Hvala kolega. I odgovor na repliku poštovani zastupnik Jasan Mesić.
Ma dobro sa većim dijelom se slažem sa vama kolega. Međutim ne može se tu premijer i predsjednik Vlade odmaknuti od svoje odgovornosti. Nije samo to odgovornost Ministarstva kulture. Ne može premijer reći da to se rješava u ministarstvu koje vodi kolegica iz HNS-a, nema baš to pravo. Sva ministarstva bi trebala biti na neki način njegova skrb. Tim više što se radi o najvećem javnom poduzeću u kulturi. Zamislite kako bi premijer reagirao da se to nešto tako desi u bilo kojem javnom poduzeću koje pokrivaju neki drugi resori? Zamislite u gospodarstvu. Šta bi rekao? Ja nemam s time veze pa evo vam tamo ministar kakve to veze ima sa mnom. Pa di ćemo doći? Predsjednik Vlade se oko toga nije oglasio. Dakle i on snosi odgovornost za ovo. Ono što je problem što će kratkoročno najviše stradati stvarno djelatnici u HNK Zagrebe, tih 500 ljudi na što govore sindikati, što vodeći prvaci tog kazališta govore. Dugoročno će naravno stradati kultura u cijelosti. S time smo stvarno napravili dodatne probleme. Sjećam se rasprave u Zagrebačkoj skupštini kada su kolegice i kolege iz iste stranke inzistirali da Muzej suvremene umjetnosti bude samo gradski, a ne i državni. Ja sam smatrao tada da je bolje i gradski i državni i ko god se može uključiti da ima osnivačka prava, da takva velika institucija bude postavljena čim šire, da ima mogućnost pribavljanja sredstava čim više. Pogledajte šta se sada dešava. Sada ministarstvo nema pravo riječi ni svoje mišljenje o novoj vodećoj osobi. Čestitam. Jako dugoročna kulturna politika i onda i sada.
Hvala lijepa. Nova replika i poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Mesić rekli ste kada ste govorili o vijećima, zar ćemo se vraćati u doba samoupravljanja. Ja ne zazirem od doba samoupravljanja kao vi, nemam te komplekse. Ja bih se vrlo radio vratio u to doba kada govorimo o teatru. U to doba kada je teatar bio jako veliki kritičar društva, u to doba kada se događao teatar ITD koji je bio europski pojam, u to doba kada se Brecht premijerno izvodio u Zagrebu, u to doba kada se Ionesco izvodio u Zagrebu, u to doba kada smo prednjačili kada se u Zagreb gledalo kao u avangardu u teatarskom smislu, u doba kada su u HNK su se događale itekako velike predstave, u to doba kada je HNK bilo na turnejama, u turneje su išli 300, 400 ljudi kolona autobusa je išla, posebni avion, u to doba kada je HNK s … gostovalo u Americi kada je gostovalo u Londonu, to je to doba. Danas je to kazalište kao što sam rekao prije kao da je u ilegali, nema velikih predstava, nema oštrice. A kao sada živimo u idealnom vremenu pa ne treba kazalište biti to koje progovara. Shakespeare kada se postavi na pozornicu treba se ticati i danas i nas ovdje jer se tekst tiče toga. Krleža kada se postavi treba se ticati nas i ovdje. Kada se to događa. Pogledajte onu komediju koja zadnja, koja nema nikakve veze sa Krležom koja se dogodila u Hrvatskom Narodnom Kazalištu kao neka velika avangarda a zapravo bila je pljuska teatru.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Jasen Mesić.
Ja vjerujem uvaženi kolega da vi nemate komplekse, ja vam moram reći za sebe da isto nemam i niste me očito dobro shvatiti. To sam govorio vezano za kazališno vijeće a to je isto ono što ste vi govorili. U kazališnom vijeću trebaju biti zastupljeni, dakle umjetničke struke, nešto što bi nazvali kreativnim dijelom kazališta. O vrijeme kojem govorite moram priznati da sam tada više posjećivao predstave Male scene i Lutkarsko kazalište, tako da ne mogu možda toliko s tolikom nostalgijom kao vi govoriti o tome vremenu, međutim suma sumarum dolazimo na isto, dolazimo na to da je ovo još gore. Da je ovo još gore. Od toga ja imam komplekse. Ja se ne želim vraćati na staro ili na ono što smo već 80.-ih godina zaključili da nije u kazalištu mjesto. To bi se ti trebali bolje sjećati da … [[Govornik se ne razumije.]] tada tako zaključeno od mene, nego da idemo prema naprijed. A u kulturi mislim da se to može najbolje napraviti dogovorom. Da tako misle, svjedoče i zakonski prijedlozi koji su izlazili iz ministarstva prije tri, četiri ili pet godina. Koji su donošeni konsenzusom i u ovom Saboru. Znači može se ako se hoće. Ne bi trebalo skrivati se od odgovornosti apsolutno ni u jednom tom dijelu. A što se tiče kompleksa ja mislim da će skoro doći vrijeme kada će mnogim kolegicama i kolegama u ovom Saboru biti žao što podržavaju ovakve zakonske prijedloge pa ćemo onda o kompleksima tko će ih, tko će ih u tom slučaju imati.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je poštovani zastupnik Josip Đakić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa kolega Mesiću, govorili ste o kriterijima, o javnoj raspravi koja je pod navodnicima samo bila javna i o stručnom timu ljudi koji su učestvovali u toj raspravi, koji su svoje primjedbe, nisam vidio niti jednu pohvalu među tim primjedbama dali na ovaj zakon. Jasno su rekli to i dramaturzi i producenti i ravnatelji kazališta, pogotovo zagrebačkih koji su se svi oglasili pa i među njima i Darko Stazić kao i svi drugi i pročelnici, intendanti, svi koji su među ovih 37 davali svoje primjedbe nema niti jedne pohvale na ovaj zakon samo su jasno konstatirati da ovaj zakon isključuje stručno vijeće, tj. kazališno vijeće da više nema svoju funkciju odabira. Jasno u ovom zakonu su dali do znanja da je ovo ponižavajuće i diskriminirajuće i da ovaj zakon ne donosi ništa dobroga, da nema jasnih kriterija ni u statusu nacionalnoga, što sam jučer ustvrdio da bi podržao varaždinsko kazalište da dobije takav status, danas ne bi. Provjerom svega ono nema nikakve adekvatne zasluge da bi steklo status nacionalnoga. Ono što je stvarno jučer izrečeno je falš i nije dovoljno da bi imalo takav status jer po tome bi trebalo dobiti i virovitičko i šibensko a napose dubrovačko. Vi ste političke kriterije uzeli da bi status nacionalnoga steklo varaždinsko. I to nije dobro. To sigurno je trebalo biti u ovome zakonu stavljeno kao kriteriji. Jednako tako u ovom zakonu su trebali biti jasni kriteriji u stjecanju i financijske potpore. Ovako liči na onaj zakon o sanaciji naših [[Upadica: Hvala vam lijepa.]]
Hvala vam lijepa poštovani zastupniče. Idemo na sljedeću raspravu, pojedinačnu raspravu zastupnika. Na redu je potpredsjednik Doma, poštovani zastupnik Nenad Stazić. Izvolite kolega.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče. Dakle, ovaj zakon ne da se mora prihvatiti nego se njega moralo prihvatiti najkasnije prije godinu dana. Inače, pa onda ne bi došlo do ovoga do čega je došlo. Ne do krize upravljanja kako se ovdje govori u zagrebačkom HNK nego do toga da uprave nema. Otkaza je jedna baletna premijera jer nema tko potpisati ugovore s izvođačima. Čujem da ravnatelj … [[Govornik se ne razumije.]] sa svojim novcem kupuje rekvizitu jer nema tko potpisati narudžbenicu. Takvo stanje traje danas već 26 dan. A to se nije dogodilo nikada. Otkada je njegovo apostolsko veličanstvo car i kralj Franjo Josip I. otvorio Hrvatsko Narodno Kazalište u Zagrebu ono nikada nije bilo bez intendanta ili bez vršitelja dužnosti intendanta. E sada da vidimo kako je do toga došlo, do te apsurdne situacije. Postojeći zakon vrlo jasno kaže da postupak izbora novoga intendanta počinje godinu dana prije isteka mandata aktualnog intendanta. Počinje ga kazališno vijeće raspisivanjem javnog natječaja. Kazališno vijeće HNK Zagreba je sve svoje obaveze ispunilo savjesno, odgovorno i na vrijeme. Kada kazališno vijeće,kada se kandidati jave, kazališno vijeće izabere jednoga koji je po njihovom mišljenju najbolji kandidat i uputi ga gradonačelniku i ministru kulture. Gradonačelnik grada Zagreba i tu su u krivu svi koji su govorili da se ovdje radi o sukobu između gradonačelnika grada Zagreba i ministrice, gradonačelnik grada Zagreba nije imao svog kandidata on je rekao da prihvaća preporuku kazališnog vijeća. Znači ovdje ministrica nije prihvatila prijedlog kazališnog vijeća. I što je trebalo učiniti, kad se prije godinu dana vidjelo da ministrica ne prihvaća kandidata koji joj nudi kazališno vijeće, a to je nesumnjivo pravo ministrice, da to ne bismo slučajno dovodili u pitanje jer tako ni ministar Biškupić nije prihvatio prijedlog za intendanta HNK-a Split, pa to je pravo ministra. Tada se moglo vidjeti da će doći do ovakve situacije nerješive i trebalo je ići u izmjene zakona, tada. Ovakvog, drugačijeg, ali zakona koji situaciju tu rješava, koji će spriječiti da dođe do ovog inter regnuma. Ako se već to nije napravilo ili ako se zakasnilo, zašto se nije išlo, zašto Ministarstvo nije Vladi predložilo uredbu sa zakonskom snagom proljetos, u ljeto. Imali bismo riješenu situaciju, mi bismo tu uredbu ovdje raspravili, usvojili i novi intendant ili v.d. intendanta bi mogao biti izabran. Koji su sad razlozi za donošenje ovog zakona? Jučer je poštovani kolega Kolman rekao da je razlog taj što postojeći zakon jest neprovediv, ali ja to ne razumijem. Taj zakon se provodio. Kako može nešto što se provoditi biti neprovedivo, kako se može vidjeti nešto što je nevidljivo, kako se može zamisliti nešto nezamislivo. To je contradictio in adjecto. Ovaj zakon se provodio i samim time što se provodio to je dokaz da je on provediv. Postojeći zakon je kompliciran što veli kolega Mesić jer on traži usuglašavanje. Traži usuglašavanje. Nije to jedina situacija u kojoj se traži usuglašavanje. Pazite, kod imenovanja svakog ambasadora traži se usuglašavanje premijera i predsjednika Republike, premijer predlaže, predsjednik potpisuje akreditacije. Olovka je kod predsjednika. Nema ambasadora ako se oni ne usuglase. Usuglašavanje je moguće i poželjno. Ali razlog je dakle ovdje drugi, razlog je pravo Vlade da provodi sve svoje politike. Da li se mi možemo složit oko toga da svaka Vlada ima pravo provodit svoje politike? Pa ja mislim da možemo, pa i kulturnu politiku, pa i kadrovsku politiku unutar kulturne politike, pa i to, inače to ne bi bila Vlada. U mnogim demokratskim zemljama to je tako da Vlada imenuje intendanta nacionalne kuće i u tome nema ničeg spornog. Pravo je dakle ministrice da ne prihvati kandidata kojeg kazališno vijeće smatra najboljim, može biti najbolji za kazališno vijeće, ne mora biti najbolji za ministra. Pravo je da Ministarstvo i Vlada provode svoju politiku, ali je obaveza Ministarstva da omogući ministru da provede svoju ministarsku volju i da to napravi na vrijeme. Dakle, ništa se tu nije iznenadno dogodilo, nije snijeg pao za Veliku gospu, znalo se kad istječe mandat bivše intendantice. Bilo je vremena da se to uredi na zakonit način i da izbjegnemo inter regnum. Dakle ustanovimo činjenice, bivša intendantica Ana Lederer nije smijenjena, njoj je istekao mandat i nitko ne može računati da ima pravo na 3, 5, 7, 18 mandata. Kad istekne mandat, istekao je mandat. Svi smo mi ovdje na mandat i znamo što znači mandat. Prema tome, ne radi se ovdje ni o kakvoj političkoj smjeni kao što se tu moglo čuti, radi se o normalnom isteku mandata. Drugo, pravo je Vlade da provodi sve svoje politike, pravo je Vlade da provodi svoju kulturnu politiku, pravo je Vlade provoditi kadrovsku politiku u kulturi i to su razlozi zbog kojih treba prihvatiti ovaj zakon i ne treba izmišljati ni nove ni druge. A zamjeniče ministrice, ja bih isto inače volio vidjeti jedan cjelovit kazališni zakon u postupku donošenja kojeg bi se raspravila važna pitanja iz područja kazališta, primjerice je li potrebno toliko nacionalnih kazališta u Hrvatskoj, kakvi su minimalni uvjeti za to da bi se neko kazalište proglasilo nacionalnim, je li svugdje dobra koncepcija stalnih ansambala, kakav je način financiranja, odnosi između financiranja hladnog pogona i programa u kazalištu. Jer šta se sada događa, kad se smanjuju sredstva pa i u Gradu Zagrebu ona se smanjuju za programe. Plaće, struja, voda, to se mora platiti kazalište, a programa koliko bude. Bilo bi dobro da kazališni zakon odredi omjer između tih sredstava i programskih sredstava da se ovo ne bi događalo, da bismo zaštiti kazališnu djelatnost. Znači jedan cjelovit zakon bi bio dobrodošao, koji bi se široko raspravio, koji bi dakako samim time bio u nacionalnom interesu i koji bi riješio i neka druga pitanja, ne samo pitanja kadrovske prirode jer ja mislim da su ona ovdje najmanje važna i da je model po kojem Vlada preuzima pravo da imenuje intendanta, ali i odgovornost za to imenovanje jedno sasvim logično rješenje. Hvala vam.
Hvala i vama. Na vaše izlaganje imamo prijavljenih 7 replika pa ćemo po redu. Prva replika i poštovani zastupnik Josip Borić. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Staziću, vi ste u svojoj raspravi govorili isključivo o pravu ministrice i o pravu Vlade. Znači spomenuli ste pravo ministrice da se ne složi sa predloženim kandidatom, govorili ste o pravu Vlade da provodi svoju politiku, ali nijednom rječju niste spomenuli pravo gradonačelnika najvećeg grada u Republici Hrvatskoj i njegovih 50 ili 50 milijuna građana ovog Zagreba, da i on provede svoju politiku. To ste zaboravili na to pravo. A upravo oko toga se vjerojatno vodi ova priča. I on ima pravo reći nešto o tom kandidatu. I on je rekao ako sam ga nedavno dobro slušao u jednoj emisiji ako je to dotična gospođa mi zakon ne trebamo ravnatelja, tj. intendanta imamo. Ne, ali ova Vlada kažem opet nastavlja po svome. Nije ju briga što umjetnici ne samo oni, glazbenici, sportaši jedva žive tj. jedva sklapaju kraj s krajem, što te društvene skupine nemaju možda evo recimo u ovom najvećem HNK-u njih 500 osigurana primanja. Sve ćemo to riskirati radi jedne fotelje ili želje jedne stranke da postavi neku osobu njoj sklonu. O tome ne trebamo brinuti. Važna je fotelja. Upravo to je karakteristika od početka mandata ove Vlade. Znači uvijek nama prava bez odgovornosti ovoj Vladi, svako pravo pa i ovdje da stavimo koga želimo i onda prilagodimo zakonski okvir da to napravi ali bez odgovornosti. A onaj tko da 50 milijuna kuna, e njemu ne damo pravo, tj. on ne bi ni trebao imati nekakvo pravo. A onda jučer imamo jedan drugačiji zakon gdje država snimi 50-tak milijuna kuna i kaže sasvim drugačije ponašanje vrijedi u slučaju dubrovačkih zidina. To je ta licemjernost i nedosljednost politike gospodine Staziću.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Nenad Stazić.
E sad ja ne znam kako ja vama kao zastupniku moram to tumačiti. Kad se donese jedan zakon onda svi su ga dužni provoditi, pa i gradonačelnik Grada Zagreba. To bi jednom zastupniku moralo biti jasno. Kako će to izgledati u praksi ja to ne znam. Da li može gradonačelnik Grada Zagreba ne poštivati ovaj zakon, pa ne uplatiti u HNK 40 milijuna kuna? Ne znam da li to može, ne znam koje su ovlasti države da se ovrši nad gradom i ne znam kakve to posljedice može proizvesti. Da li je to HDZ-ov recept da zakoni vrijede samo za neke, a za druge ne, hoćete li mu to vi preporučiti ja ne znam. To bi bilo u skladu sa dosadašnjim ponašanjem HDZ. I to ne bi bilo iznenađujuće.
Nova replika i poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Stazić, ja se s vama u potpunosti slažem da svaka Vlada ima pravo provoditi kulturnu politiku i svaku drugu politiku, pa uostalom zato je dobila izbore, zato je dobila povjerenje većine saborske. Međutim, nema pravo ugrožavati ono što funkcioniranje sustava, nema pravo ugrožavati cjelokupnu kulturnu politiku koja, jer nije počeo svijet od te Vlade. Ono sve što se događalo u Hrvatskom narodnom kazalištu i sami ste govorili da to nije palo s neba, da to nije ono snijeg u osmom mjesecu. Godinu dana se znalo što, ali čekalo se rasplet događaja u Zagrebu, vjerojatno ili se djelovalo. Kako to da se nije, ja ne vjerujem da se ljudi ne mogu dogovoriti. Mislim ne vjerujem da kad bi se predložilo ime koje sam govorio, govorio sam vam koji su sve intendanti bili što vi dobro znate jer se bavite kazalištem, jer ste upućeni u zbivanja, da se ne bi našlo rješenje. Stvar jeste u tome što Vlada ima pravo to, ali nema pravo na stav nećemo se s vama konzultirati. Nema pravo na stav to će naš čovjek raditi, o tom se ovdje radi. Ja ne tvrdim da je u ovom slučaju to tako, ali svi ostali slučajevi koji se događaju, sva ostala imenovanja vode k tom zaključku ili navode nas na sumnju. I slažem se s vama, vi ste rekli da čekate i vi očekujete od ministarstva, odnosno od Vlade cjelovit kazališni zakon ali ne samo cjelovit, provediv kazališni zakon. Zakon koji će omogućiti rješavanje nagomilanih problema. Zakon koji neće dozvoliti da glumac može 20 godina u kazalištu biti u stalnom radnom odnosu kao što se to kaže i ni jedanput ne izaći na scenu. To moramo riješiti ili proglasiti kazalištima umjetničkim i socijalnim ustanovama.
Hvala lijepa. Nova replika i poštovana zastupnica. A ima odgovor. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Nenad Stazić.
E sad ja stvarno ne znam kako da ja vama odgovorim na ovu repliku kad vi replicirajući meni kažete da se sa mnom slažete. Pa ja se isto slažem sa samim sobom.
Nova replika i poštovana zastupnica Sunčana Glavak.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolega Stazić učinilo mi se na trenutak da čujem glas razuma, glas razuma da čujem na trenutak s vaše strane s obzirom da se nitko osim vas nije oglasio o ovome i to cijenimo. Govorili ste otprilike o onome što ste jučer slušali, jer ste naime predsjedali pa se niste uključivali u raspravu. I složili ste se s onim što smo i mi jučer rekli, a to je da je zakon postojao i da je zakon provediv i da je točno da ga ministrica nije provodila. I mislim da je tu sve jasno. Međutim, nismo odgovorili na pitanje tko će snositi odgovornost. U konačnici odgovornost je i na Vladi ne samo za ljudske sudbine u HNK u Zagrebu, ne samo zato što se ne mogu primjerice prodavati ulaznice odnosno prikupljati pretplata već odgovornost i za sitnicu koja iznosi oko 100 milijuna kuna najmanje. Govorili ste i o tome da je intendantici istekao mandat i da nitko ne može računati na tri, šest ili ne znam koliko mandata. To je točno. Međutim, svatko ima pravo biti ponovo predložen i ja se nadam da se vi u tome slažete sa mnom. Prema tome, ja pitam hoće li itko preuzeti za ovu situaciju, nastalu situaciju odgovornost i zašto nemamo tada samo ovaj članak i zašto sada silimo u hitnu proceduru nešto ponovo što je nedorečeno iz Ministarstva kulture kao i svi dosadašnji prijedlozi. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Samim time što je neki zakon provediv ne znači da ga ne treba mijenjati, tu niste logični. Ako je provediv ne znači da je i dobar. Druga stvar, kažete tko će preuzeti odgovornost za izvršnu vlast? Za funkcioniranje sustava države odgovornost uvijek preuzima Vlada te zemlje. Pa i za provedbu svih zakona naravno da odgovara Vlada Republike Hrvatske ne Vlada Republike Mađarske. To je samo po sebi razumljivo. I treće, kažete svatko može biti predložen. Svatko može biti predložen, svatko se može natjecati, to ne znači da mora biti izabran.
Hvala lijepa. Nova replika i poštovani zastupnik Josip Đakić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Pa kolega Staziću mene se dojmila vaša rasprava s obzirom da mi se učinilo kao da je gorljivoga borca za usuglašavanje stavova za konsenzus za malu … [[Govornik se ne razumije.]] zatrpao snijeg pa sad pomalo onako proviruje glavu i bi rekao ili ne bi rekao stvarnu istinu što se dogodilo sa prijedlogom ovog zakona. Naime, vidljivo je da je dato u ruke Vladi RH koja luta u svojim odlukama i u donošenju zakona kao i lex Perković tako i ovoga i daje mu se za pravo da odlučuju sami ukoliko nema suglasnosti gradonačelnika i ministra da Vlada odlučuje o tome tko će biti ili vršioc dužnosti ili tko će biti u konačnici intendant HNK. Danas niste tako zagovorljivi za konsenzus koji bi trebao biti kao što ste bili u prošlom mandatu kada smo donosili Zakone o HRT-u o Vijeću HRT-a, o Nadzornom odboru tada ste bili puno govorljiviji o tome kako trebamo zajednički naći način kako to tijelo popuniti sa ljudima koji će biti od struke, koji će biti od povjerenja, koji će gledati interese hrvatske javnosti a ne samo uskogrudne političke interese. To su bile vaše riječi koje ste upotrebljavali tada. Zašto ih danas nema, pitam se? Da li stvarno mislite da jednopartijski sustav može funkcionirati tako dugo koliko ste ga vi zacrtali? Jednako tako ste i u bolnice uveli sanacijska vijeća na silu bez novaca, bez razuma i sad se vrši teror jednako tako kao što će biti i u kazalištima. To mislim da ne priliči vama i vašem djelovanju u proteklom mandatu.
Odgovor na repliku, poštovani potpredsjednik Doma Nenad Stazić.
Gledajte ja sam uvijek za konsezus, ja sam uvijek za dogovor gdje ga se može postići i ako postoji strana s kojom se uopće isplati ulaziti u takve dogovore. Ali sam i zato da izborni pobjednik ima pravo upravljati državom. Jer inače ja vidim da biste vi bili za to da SDP s koalicijskim partnerima pobjedi na izborima, a vi da donosite odluke. To ćete morati pričekati malo.
Hvala lijepa. Nova replika i poštovani zastupnik Jasen Mesić.
Uvaženi predsjedniče, uvaženi potpredsjedniče ja se, mada to baš nije moj običaj, ali moram se s dijelom vašeg izlaganja složiti. Slažem se da Vlada treba i da ima pravo donositi odluke, ali dok su zakoni na snazi dužna ih je provoditi. Dok su zakoni na snazi dužna ih je provoditi. Ako ste vi rekli da je zakon ovaj bio provediv, a da u godinu i pol nije proveden čija je to odgovornost? I na kraju krajeva počeli ste svoje izlaganje da 20 i nešto dana tamo nema tko potpisati nitijedan papir. Čija je to odgovornost? Čija je to odgovornost? Tko ne provodi zakon? Da li Vlada koja ima pravo mijenjati zakone smije ne provoditi zakone koji postoje? Ili baš stvarno moramo svaki put doći pred sud ne znam Europske komisije? Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani potpredsjednik Doma Nenad Stazić.
Ali vama moram odgovoriti kao i kolegici Sunčani Glavak. Posve je jasno za provedbu svih zakona odgovorna je Vlada neke zemlje. Gotovo, što imamo o tome dalje raspravljati?
Nova replika i poštovani zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem. Pa meni se možda još i teže složiti s vama kolega Stazić ali evo ovog puta se slažem sa dosta toga što ste rekli, zapravo ste potvrdili one teze koje od jučer govorimo a to je da je zakon provediv, da je trebalo dogovoriti se a da se nije dogovorilo i sada u konačnici zadnje da je odgovorna Vlada zbog ove krize koja je nastala i zbog činjenice da HNK u Zagrebu ne može normalno funkcionirati. Jasno da je tu krizu izazvalo ministarstvo i da je tu odgovorna i Vlada u cjelini ako idemo u konačnici. Međutim, vašu podršku ovom zakonu kojeg čak ni vi niste branili dali ste samo temeljem činjenice da Vlada ima pravo provoditi kulturnu politiku. Pa i u okviru te kulturne politike i kadrovirati. I to je točno, i to smo jučer rekli. I ja sam to rekao jučer u ime kluba. Ali Vlada nema pravo ugroziti funkcioniranje jedne institucije zato što nije provodila taj isti zakon. Dakle, tu je sasvim jasno o čemu se radi. Druga stvar, govorili ste o tome da je i Grad Zagreb dužan poštivati taj zakon. Ja se slažem, međutim Vlada Republike Hrvatske ne bi smjela nametati Gradu Zagrebu neke obveze koje ne nameće drugim jedinicama lokalne samouprave. Ako sam Grad Zagreb nema dobru volju i u dogovoru sa Vladom ne prihvati takvu obvezu. A ovdje je upravo o tome riječ. Ovim prijedlogom izmjena se razvlašćuje Grad Zagreb, neću sad govoriti o njegovom gradonačelniku on ga predstavlja, nego razvlašćuje se Grad Zagreb koji ima status županije a te obveze nisu nametnute ostalim županijama. Dakle, samo uz dragovoljni pristanak Grada Zagreba je došlo do ovih vlasničkih udjela. Prema tome, očekivati nakon što ste razvlastili, nakon što ćete razvlastiti Grad Zagreb i istovremeno ste razvlastili i Kazališno vijeće da raspravlja i predlaže nove prijedloge intendanta vi očekujete da će Grad Zagreb poštivati ono što je Vlada u nekom prijašnjem razdoblju nametnula što je bilo dogovoreno sa Gradom Zagrebom.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani potpredsjednik Doma Nenad Stazić.
Meni nije jasno zašto moram dokazivati ono što je očigledno što je očito, a Vlada ima mijenjati zakone i donositi zakone da bi provela neke svoje politike. Šta je tu sporno? Vlada ima prvo voditi kulturnu politiku pa unutar nje i … politiku. Pa šta je tu sporno? Pa zašto napadati Vladu koja ide rješavati jedan problem koji je evidentan, problem je evidentna i Vlada ga ide rješavati i riješit će ga i sada trebamo napadati Vladu. A da nije predložila zakon onda bi ju napadali što nije predložila zakon. Pa to je čisto politikantstvo što vi govorite.
Hvala lijepa. Nova replika i poštovani zastupnik Dražen Đurović. Izvolite poštovani zastupniče.
Gospodine Stazić da treba poštivati izborne rezultate u državi ali treba prihvatiti i poštivati izborne rezultate i u gradovima. Dakle kao što možemo prihvatiti činjenicu da je vaša koalicija pobijedila u državi morat ćete i vi prihvatiti činjenicu da st izgubili u gradu Zagrebu i da grad Zagreb ima gradonačelnika Bandića i upravu Holdinga i nadzor nad tim HNK-a. Prema tome donošenje izmjena zakona praktički u jednom dnevnom političkom kontekstu samo zbog odnosa snaga koji trenutno vama nije po volji dugoročno uvijek nanosi štetu jel za najduže dvije godine kada dođe do smjene vlasti onda ćemo i mi možda i vi zajedno cičati i biti nezadovoljni zbog toga što će neka nova vlast tada po svojoj volji imenovati intendanta HNK-a jer smo u ovom dnevnopolitičkom kontekstu vi ste odlučili da ćete vi sada preuzeti jel imate poluge vlasti odgovornost za upravu intendantom HNK-a. Dakle ova odluka jest odluka koja ide k centralizaciji. Pa jesmo li mi usmjereni prema decentralizaciji i razvlaštenju države nekih poluga koji nisu nužni i predavanje njih lokalnoj upravi ili nastavljamo dodatnu centralizaciju? Prema tome nemojte donositi odluke koje su u dnevnopolitičkom kontekstu. Nemojte mijenjati nacionalne zakone zbog trenutnog interesa i pitanja jednog imena ili problema koje imati s jednim čelnikom jednog grada. To je dugoročno štetno za hrvatske interese pa i interese hrvatske kulture.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani potpredsjednik Doma Nenad Stazić.
Vi pozivate na poštivanje zakona RH. da vi poštujete zakone RH vi biste nosili drugi bedž na reveru.
Hvala lijepa. Iscrpili smo replike i odgovore na repliku. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Poštovana zastupnica Višnja Fortuna. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče. Na prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kazalištima s Konačnim prijedlogom dajem sljedeće primjedbe, čankom 2.mijenja se članak 25.stavka 1. Zakona o kazalištima koji propisuje postupak za imenovanje i razrješenje intendanta HNK-a u Zagrebu. Sadašnja odredba članka 25.stavak 1.glasi "Intendanta HNK Zagreb imenuje i razrješava Vlada RH na zajednički prijedlog ministra kulture i gradonačelnika grada Zagreba po prethodno pribavljenom mišljenju Kazališnog vijeća. Predloženom se izmjenom u postupku imenovanja intendanta HNK u Zagrebu u slučaju da se ne utvrdi zajednički prijedlog ministra kulture i gradonačelnika grada Zagreba iz postupka imenovanja intendanta isključuje grad Zagreb kao njegov suosnivač s 49% udjela što nije sukladno vlasničkim udjelima i obvezama grada Zagreba u financiranju rada toga kazališta. Također se u postupku imenovanja intendanta ukida sudjelovanje Kazališnog vijeća HNK u Zagrebu što nije u suglasju s postupkom imenovanja ravnatelja ostalih kazališta i intendanata nacionalnih kazališta koji se imenuju na prijedlog Kazališnog vijeća. Ista primjedba odnosi se i na imenovanje i razrješenje dužnosti intendanta HNK u Zagrebu". Člankom 3.mijenja se članak 31.statvak 1. Zakona i utvrđuje da "Kazališno vijeće javno kazališta i javne kazališne družine ima 5 ili 7 članova od kojih 3 odnosno 5 imenuje predstavničko tijelo osnivača iz redova uglednih umjetnika i radnika u kulturi koji nisu državni službenici ureda državne uprave ili nadležnog ureda u gradu Zagrebu za kulturu". Sadašnja važeća odredba članka 31.stavka 1.propisuje da Kazališno vijeće može imati i 3 člana. Smatram da nije odgovarajući riješen sastav Kazališnog vijeća HNK u Zagrebu. Većina članova od 7 imenuje osnivači. No nije propisano koliko članova imenuje pojedini od njih. Smatram da s obzirom na vlasnički udjel i obveze grada Zagreba u financiranju toga kazališta grad Zagreb treba biti zastupljen s istim brojem članova Kazališnog vijeća kao i RH. Nadalje, s obzirom na to da se 1 član bira iz redova svih zaposlenika, a najmanje 1 član iz redova kazališnih umjetnika treba voditi računa o tome da u sastavu ovog tijela bude kao i do sada osigurana zastupljenost sva 3 umjetnička segmenta toga kazališta drama, opera, balet što je bitno za njegov rad. Napominjem i to da se ukidanjem mogućnosti da kazališno vijeće ima 3 člana kao što je imalo u gradu Zagrebu u nekima do sada povećava broj kazališnih vijeća u javnim gradskim kazalištima grada Zagreba. Naime sva se kazališna vijeća u javnim kazalištima kojima je osnivač grad Zagreb osim Zagrebačkog gradskog kazališta Komedija koji se sastoji od 5 članova sastojala se od 3 člana pa će se povećanjem njihovog broja za 12 članova stvoriti dodatni troškovi za njihov rad. I na kraju člankom 4. mijenja se članak 32.koji utvrđuje zadaće kazališnog vijeća i određuje se da kazališno vijeće na prijedlog intendanta odnosno ravnatelja usvaja u sadašnjoj odredbi bilo je potvrđuje godišnji program rada i razvoja javnog kazališta odnosno javne kazališne družine koji mora biti sukladan s osnovnim programskim i financijskim okvirima iz članka 27.stavka 3.zakona. Na prijedlog intendanta odnosno ravnatelja usvaja se financijski plan nova zadaća. Na prijedlog intendanta odnosno ravnatelja usvaja se godišnja, obračun te plan nabave nova zadaća. Prati ostvarivanje programa te njegovo financijsko i kadrovsko izvršavanje, razmatra i usvaja programska i financijska izvješća intendanta, odnosno ravnatelja. Na prijedlog intendanta … [[Govornik se ne razumije.]] ravnatelja donosi status uz suglasnost osnivača, odnosno osnivača sa većinskim udjelom nova zadaća i druge opće akte kazališta, odnosno kazališne družine, obavlja i druge poslove određene zakonom, aktom o osnivanju i statutom. Nejasna je ovdje odredba kojom se određuje da kazališno vijeće na prijedlog intendanta odnosno ravnatelja donosi status uz suglasnost osnivača, odnosno osnivača sa većinskim udjelom. S obzirom na to da je većinski vlasnik Hrvatskog Narodnog Kazališta u Zagrebu Republika Hrvatske postavlja se pitanje da li i grad Zagreb daje suglasnost na statut toga kazališta što je s obzirom na vlasnički udjel u gradu Zagrebu prema mom mišljenju i neophodno. U privitku prijedloga zakona je izvješće o provedivom savjetovanju sa zainteresiranom javnošću, provedenu internetski u razdoblju 31. siječnja do 17. veljače 2013. godine. Vlada Republike Hrvatske svojim aktom 24. svibnja 2013. dostavila Hrvatskom saboru prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kazalištima. 6. rujna je Vlada izvijestila predsjednika, sada da se povlači iz procedure taj prijedlog zakona da bi 12. rujna uputili novi Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kazalištima sa Konačnim prijedlogom zakona. Pitam ovdje predstavnike Ministarstva kulture jer li za novi prijedlog zakona provedeno novo savjetovanje sa zainteresiranom javnošću ili je u njega jednostavno ugrađeno staro izvješće što se odnosi na povučeni prijedlog zakona. I ja bih još samo rekla u čije ime ove govorim, pojedinačna je rasprava, ne govorim u ime Kluba Hrvatske stranke umirovljenika, govorim u ime svojim sugrađana koji su putem maila, faxa i osobno me kontaktirali i ja kao zastupnica u Hrvatskom saboru, građanka grada Zagreba govorim u ime građana grada Zagreba koji su me kontaktirali.
Zahvaljujem. Prelazimo na replike. Prvo kolega Frano Matušić.
Zahvaljujem. Prvo kolegice čestitam vas što ste izabrali ispred interesa vladajuće koalicije i svoje stranke da zastupate one koji su vam i dali povjerenje. Jer oni to i zaslužuju. A posebice u ovom slučaju u kojem Ministarstvo kulture pokušava kroz mehanizam donošenja zakona provesti jedno kulturno nasilje. I razvlastiti grad Zagreb i razvlastiti kazališno vijeće u procesu donošenja odluke o izboru čelne osobe, čelne hrvatske institucije, kulturne institucije Hrvatskog Narodnog Kazališta. I ja mislim da bi taj glas, sličan vašemu i našemu koji iz oporbenih ruku trebao doći od svih onih koji predstavljaju grad Zagreb u ovom Visokom domu u Hrvatskom saboru. Jer ovdje je pitanje ako se razvlašćuje grad Zagreb i kazališno vijeće bez dogovora sa gradom Zagrebom zar to nije kršenje temeljnih prava koja proizlaze iz Zakona o lokalnoj, područnoj samoupravi. Zar to nije upravo nasilno kršenje prava koje proizlaze iz toga? Zato očekivati da bi grad Zagreb financirao sa 49% Hrvatsko narodno kazalište ako ga Ministarstvo kulture koje bi trebalo biti partner tom gradu jednim kulturnim nasiljem izbacuje iz tog istog zakona i odlučivanja … [[Govornik se ne razumije.]] Temeljem čega oni to mogu očekivati? Temeljem čeka to Ministarstvo kulture očekuje? Temeljem toga što bi trebali navodno svi poštivati zakone. Pa oni ga prvi krše jer krše Zakon o lokalnoj i regionalnoj samoupravi. Ne možete nametati samo Zagrebu takvu obvezu. Onda ta obveza neka bude svim županijama jer grad Zagreb ima status županije. Moramo biti svi jednaki pred zakonom. Tu se krši ustavno načelo jednakosti pred zakonom. Zašto bi grad Zagreb financirao ako je isključen iz procesa odlučivanja? Koja je to logika. To je logika HNS-ovske kadrovske politike i ništa drugo.
Odgovor na repliku gospođa Fortuna.
Hvala lijepa evo sve što ste rekli nemam šta niti dodati a niti oduzeti ali ja sam zaboravila reći, hvala vam grad Zagreb je i grad i županija.
Druga replika i poštovani Goran Marić.
Hvala lijepa. Gospođo Fortuna, vaš glas vjerojatno je glas 90% svih građana Hrvatske a ne samo vaš glas nego i naš glas bi trebao biti glas većine Hrvata. Glas općeg dobra i zajedničkog interesa. A ovaj Zakon niti je opće dobro, niti je zajednički interes nego interes najkoncentriranijih skupina koje je moguće u jednu skupinu staviti. Ovo je obračun. Kultura i nasilje ne mogu zajedno. Kolega Matušić je govorio o tome. Ne idu kultura i nasilje zajedno. Ovo je primjer nasilja nad kulturom. Primjer nekulturnog obračuna sa pojedincima i primjer nadmetanja. Kazali ste o strukturi kazališnog vijeća. Naravno da je potpuno članak 3. nedefiniran, ne zna se koje uvjete mora zadovoljavati koji član kazališnog vijeća, tko koliko predlaže nego općenito ide da se može kako god jedna osoba odluči tako baš reagirati. Što znači radnik u kulturi? Je li šef računovodstva u Hrvatskom Narodnom Kazalištu radnik u kulturi ili nije? Tko će to definirati? Nedefinirano. Tako da svatko može biti i da ne može nitko biti koga oni ne žele. To je sukus ovoga zakona. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku poštovana zastupnica Višnja Fortuna.
Hvala lijepa poštovani zastupniče.
Pa čekajte da vas najavim.
Oprostite.
Da, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Ja bih se tu samo osvrnula na onaj dio, dakle, sve što ste rekli, ja sam isto tako rekla ali na onaj dio vezano uz dogovor. Dogovor se nije mogao postići ne znam godinu i koliko a za 7 dana bi se morao postići.
I treća replika, poštovana kolegica Sunčana Glavak.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolegice Fortuna ne morate pitati predstavnike ministarstva da li je za ovaj prijedlog koji nam je došao po hitnoj proceduri provedena rasprava sa zainteresiranom javnošću, ne nije provedena, dakle nema potrebe, uopće da nam nešto govore, jer ono što su nam već do sada rekli mislim da je bilo dovoljno. Slažem se s vama, ovim novim prijedlogom smanjuje se uloga kazališnih vijeća koji bi zapravo trebali biti nositelji struke. Jednako tako uopće nije bilo važno što je primjerice saborski odbor za kulturu nategnutom većinom 4:3 jedva podržao taj prijedlog. Jednako tako kao što nije bilo bitno kada primjerice Odbor za informiranje nije podržao neke prijedloge zakona, dao je negativno mišljenje pa su svejedno oni usvojeni. Međutim, kada već govorimo o tome, Sindikat hrvatskih glumaca, vi vjerujem da znate, već je najavio da će tražiti mišljenje Ustavnog suda. Međutim tu je jedna još zanimljivost, intendantica Hrvatskog narodnog kazališta u Rijeci iznijela je i sama niz primjedbi oko statusa nacionalnog kazališta u Rijeci, oko onoga o čemu nismo dosta govorili možda danas, a to je pitanje beneficiranog radnog staža, to je pitanje preraspodjele primjerice baletnih umjetnika, preraspodjele ljudi koji više ne mogu iz ovih ili onih razloga participirati punom snagom da tako kažem u ansamblu i da je ovim nacrtom zakona intendant dužan preraspodijeliti takve djelatnike. Međutim sve to lijepo zvuči na papiru, papir kao što znate svašta podnese, međutim što je zapravo realnost, a realnost je ono što smo već nekoliko puta rekli i drago mi je da se ne slažete sa svime ovime što je predloženo, a to je da se zakon koji je na snazi jednostavno ne poštuje i ne provodi. Hvala lijepa.
Time smo završili pojedinačnu raspravu. Ostale su nam još dvije rasprave 5-minutne u ime klubova. U ime kluba HDZ-a govorit će poštovani kolega Jasen Mesić.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani zamjeniče ministrice sa suradnikom, poštovane kolegice i kolege. Neću se više vraćati na pojedine odredbe ovih izmjena i dopuna zakona, dosta je o tome rečeno i jasno nam je svima tko stoji na kojim pozicijama. Javili smo se evo u ime kluba zbog toga da vas podsjetim na situaciju vezanu za zakone koji nam dolaze iz Ministarstva kulture. Prvo smo imali izmjene i dopune Zakona o HRT-u gdje su nas uvjeravali da je zakon neprovediv, da ne funkcioniraju Programsko vijeće i Nadzorni odbor koji nisu bili popunjavani, gdje su nas uvjeravali da će biti puno bolje kad budemo imali zakon i kad budemo birali glavnog ravnatelja većinom, a ne konsenzusom. Rezultat tome je pravorijek Povjerenstva za sukob interesa. Pa smo isto tako raspravljali ovdje o Upravnom vijeću HINA-e, opet su nam govorili da institucija ne funkcionira, da treba hitno sve smijeniti i promijeniti zakon, pa imamo pravorijek Povjerenstva za sukob interesa. Hoćemo li i nakon ovih izmjena i dopuna i navodnog pravnog vakuuma imati pravorijek Povjerenstva za sukob interesa? Da li je stvarno kultura to mjesto gdje trebamo imati čvrsti politički stav i ne priznavati drukčije mišljenje? Je li moguće da je u vrijeme HDZ-a koje vi toliko kritizirate, kad smo donosili Zakon o HRT-u koji je počivao na konsenzusu, kad smo donosili Zakon o kazalištu koji je počivao na konsenzusu po pitanju HNK-a Zagreb je li moguće da se onda mogao raditi konsenzus, a sad kad ste vi u većini da se ne može. Ili je moguće da je u mandatima HDZ-ovih ministara u Ministarstvu kulture, da li je moguće da je u Vijeću za knjigu bila sadašnja ministrica Zlatar Violić i doprinijela radu tog vijeća svojom stručnošću u tom području, da li je moguće da je u mandatu HDZ-a sadašnji zamjenik ministrice gospodin Šipuš vodio jedan od najvećih festivala … glazbene večeri. Da li je moguće da se onda tako moglo raditi, a sad trebamo sve smijeniti ili ih više ne potvrditi kad im istekne mandat. O kakvoj to priči govorimo i gdje smo došli? Kolegice i kolege, ovo ne govorimo zato što mi ne znamo dal ćete vi za ovo glasat ili ne govorimo, nego govorimo zbog toga što želimo upozoriti kuda idemo. Kultura mora biti iznad toga, to je užasno opasno što radite jer će to naravno rezultirati i određenom kontrareakcijom u budućnosti i to nas neće dovesti nigdje. Nigdje. Osim do pravorijeka Povjerenstva za sukob interesa. Nema izmjena i dopuna zakona i promjena koje smo napravili da nisu završile na Povjerenstvu za sukob interesa, u kulturi. I možete li se toga prisjetiti u desetljećima koja su prošla, da nam Upravni sud ruši imenovanje u Državnom arhivu u Osijeku, da imamo promjene u Klovićevim dvorima, cijela kulturna javnost kritizira, da imamo promjene Zakona o HRT-u gdje imamo i pisma Europske komisije koji kažu da je lošiji zakon nego što je bio. I mi uporno tvrdimo da je to bolje jer je sad evo odlično procvjetalo sve što je bilo tako loše kao što neki od vas govore u mandatu HDZ-a kad se zahtijevao konsenzus, kad je zakon tjerao ministra iz HDZ-a i predsjednika SDP-a Grada Zagreba da se dogovore i usuglase za dobrobit kazališta. To je bilo gore, a ovo je sad bolje. Gdje smo došli? Hvala vam lijepa.
Slijede replike. Prvi se javio poštovani Branko Vukšić.
Iznijet ću vam samo jednu digresiju zapravo, poštovanom potpredsjedniku Hrvatskog sabora ću fotokopirati iz rječnika što znači replika jer brka neke pojmove. Ovako, Eshil i Aristofan bi sasvim sigurno napisali da mogu, jer jedanput je Goran … [[Govornik se ne razumije.]] došao u jednu mjesnu zajednicu nakon 10 godina nakon Krležine smrti ili nešto manje. Napisao je da će doći sa Krležom, mislio je sa komadom pa su ga pitali, svi su došli uređeni u kravatama a gdje vam je Krleža. Pa tako napominjem Eshil i Aristofan kad bi mogli onda bi napisali jednu odlično tragikomediju o farsi koja se događa oko Hrvatskog narodnog kazališta ali općenito i u kulturi u Hrvatskoj koja se pokriva, sve nedostaci rečenicom mi smo dobili izbore, mi imamo pravo raditi šta želimo.
Na repliku odgovara Jasen Mesić.
Ma da, imate pravo kolega na žalost. Pa pogledajte situaciju da vijeće, nadležno vijeće u Ministarstvu kulture koje je imenovano od strane ministrice se ograđuje od pojedinih izmjena i dopuna koje predlaže ovaj zakon. Dakle, stručno vijeće koje ministar ili ministrica imenuje kao po njegovoj procjeni najbolje stručno tijelo koje daje stručne savjete i prijedloge ima rezerve prema zakonu koje izlazi iz ministarstva. Dakle, ne vijeće koje je izabrao netko drugi, ne vijeće koje ste izabrali vi kolega Vukšić ili ja ili kolega Rađenović ili kolega Stazić, nego vijeće koje je imenovala ministrica kulture koja je imala povjerenje u to. Isto kao što sam rekao da su prije kada se vodilo računa o konsenzusu nismo imali problem da imamo i različita mišljenja vijeća. To vijeće ima ograde prema ovim izmjenama i dopunama zakona što znači da se potpuno negira struka, potpuno se negira ono što je bilo napisano u mailu ove zime na razmeđi siječnja i veljače po ovom zakonu i želi se jednostavno u ovoj situaciji na brzinu izglasati ovakav zakon koji vjerujem i vi i ja smatrate da će imati dugoročne i dalekosežne posljedice.
Zahvaljujem. Kolega Mesić sad će vam oštro replicirati tri predstavnika vašeg kluba. Prva će to učiniti kolegica Sunčana Glavak.
Ja se nisam uopće javila gospodine potpredsjedniče, ali nema problema mislim.
Niste se javili? Onda Josip Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Mesiću, govorili ste nešto o sukobu interesa. Pa ja sam u jučerašnjoj raspravi upotrijebio nešto što dolazi iz Jutarnjeg lista od 24.2. o gospođi Snježani Banović. Ja bih ovim putem rekao da se ispričavam gospođi Snježani Banović ukoliko sam je povrijedio bilo čime govoreći o sukobu interesa i 50000 kuna dodijeljenih njezinoj kući ili njezinoj drami ili njezinoj predstavi. Ukoliko je u sukobu interesa onda je odgovorna, a to će reći tijelo koje se bavi time, pa stoga je i sukob interesa u ovom pogledu je vjerojatno na njima koji će odlučivati o tome. No međutim, i sama gospođa Banović kao članica ili predsjednica Vijeća za dramu je jasno se očitovala oko ovog zakona da on nije adekvatan potrebama današnjice, da nije u skladu ni sa Ustavom, ni sa određenim stvarima, a i jasno je rekla o tome što misli o kazalištu u Varaždinu. Pa stoga bih želio naglasiti da sukob interesa ali i stručan rezime ovoga zakona sa njezine strane je dobro došao. On upozorava što se događa, kako će izgledati i kakva će se politička presija izvršiti u imenovanju narodnim ili prefiksom narodnim kazalištem u Varaždinu kao i time što će zakon doprinijeti u daljnjem imenovanju intendanta Hrvatskog narodnog kazališta u Zagrebu. Čista politička odluka u jednom i u drugom dijelu vladajuće koalicije koja zadovoljava svoje potrebe.
Odgovor na repliku Jasen Mesić.
Ma apsolutno imate pravo kolega Đakić, ma da je to jedini slučaj. Pa mi imamo situaciju da u Upravnom vijeću Nacionalne novinske agencije sjedi ista osoba koju smo izabrali u nezavisno regulatorno tijelo Vijeće za elektroničke medije, gdje imamo mišljenje Povjerenstva za sukob interesa koje se ne provodi jer osoba i dalje tamo sjedi. Pa to nema veze s ničim! I ja duboko respektiram kad potpredsjednik Sabora kaže da, trebaju svi poštivati zakon. Ali ne poštuju kolega Đakić. Vi se sad tu čudite samo nad ovim Povjerenstvom o sukobu interesa. Pa nije to izuzetak. Ja vam govorim kolega Đakić da je svaki, promjene svakog zakona su rezultirali da se netko pojavio kao predmet rasprave na Povjerenstvu za sukob interesa. Povjerenstvo za sukob interesa koje opet većinom glasova izabrao pa ne HDZ. Pa nisu kolega Đakić ovi svi koji su sudjelovali u primjedbama na zakon članovi HDZ-a. Nije ni jedan. Pa nije to HDZ-ov stav. Pa na kraju krajeva ovo uopće ne bi trebalo imati veze i u pravu su oni koji govore da ne bi trebalo ovo svoditi na politikanstvo. I onda nam se tu umetne neko pitanje regionalnog kazališta da li nacionalno ili ne ko neki spin da se oko toga i da zamrači pravo stanje stari koje se dešava. O tome je stvar, da postoji opasnost, da i nakon ovog zakona imamo posla na Povjerenstvu za sukob interesa kolega Đakić. I ako ste to, na to upozoravali onda ste imali pravo.
Slijedi replika i Frane Matušića.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Mesić, s pravom ste pozvali na konsenzus i obrazložili ste zapravo da je taj konsenzus postojao u vrijeme HDZ-ove vlasti bez obzira na različita politička razmišljanja i stavove. Moglo se dogovarati i sa SDP-ovim gradonačelnikom itd. I zašto konsenzus? Ja se slažem tu s vama. Ključno je pitanje zašto konsenzus? Prije svega zato što institucije koje se bave kulturom morao imati konsenzus, a radi temeljne djelatnosti a to vam nije samo koturati, to je umjetnost. Umjetnost nadilazi sve podjele. Barem ona prava umjetnost. Živimo u društvu u kojem se pod kulturom svašta provlači i svašta se svodi pod kulturu. Međutim, umjetnost koja je temeljna djelatnost HNK u Zagrebu je ta koja ne trpi nikakve vrste podjela i koja doista nadilazi sve vrste i političkih i raznih drugih podjela. Ovim nasiljem koji se danas provodi u ovom Saboru do kojeg se nadam da će vladajuća većina ipak smoći snage da ga odbaci ili da ga povuče, ovim nasiljem se uvodi duboka podjela prije svega u tu instituciju, uvodi se duboka podjela između osnivača te institucije, uvodi se jedan nemir, nered, uvodi se jedna nova situacija koja će sasvim sigurno rezultirati nažalost tragično za kulturu, prije svega za umjetnost. Ja sam dolazim iz područja umjetnosti i znam koje je to bogatstvo baviti se umjetnošću. Zamjenik ministrice dolazi iz tog područja, iz istog miljea i doista se čudim da takav prijedlog on brani. Ovdje branimo umjetnost u konačnici, branimo je od političkog nasilja. I to je činjenica.
Na repliku odgovara Jasen Mesić.
Je, točno je i imate pravo kolega Matušić i spomenuo sam konkretne slučajeve. Dakle, sadašnja ministrica je u vrijeme HDZ-ove Vlade bila ravnopravni član Vijeća za knjigu i doprinijela radu vijeća. Kolega Šipuš vodio Osorske glazbene večeri i solidno ih, dobro vodio. Prema tome, kako kultura može biti široko postavljena kad se želi. Pa nije bilo pravnog vakuuma ili tada klub HDZ-a imao prigovora na to? Nije. Jesu li stranačka tijela HDZ-a imala prigovora na to? Nisu. Jer smo shvaćali da to mora biti tako postavljeno. Jer da ti ljudi nešto o tome znaju i da znaju nešto o tome reći. Danas nam više ne treba niti javna rasprava, danas radije 20 i nešto dana nakon što nemamo potpisnika guramo po hitnoj proceduri zakon koji su svi napisali u siječnju da ne valja da bi ovu situaciju kvazi sanirali a nećemo je sanirati, bit će tu još velikih problema, bit će tu i sudskih tužbi i postupaka i suđenja itd., umjesto pazite da najodgovornija osoba kaže idemo odmah sa v.d.-om, idemo odmah eventualno sa raspisom natječaja. Pa to može trajati manje od dva mjeseca, da se prevenira ova situacija. To je trebalo napraviti prije 3 tjedna, a ne netko govoriti mi smo poslali pisma, nije nam se vratilo, odnio je krivo poštar itd. Odmah ići sa v.d.-om i to najbolje s onim koji je već postavio ovaj dio sezone jer je najbolje upućen. Znači, odmah ići sa v.d.-om, prevenirati ovu situaciju. I to je moja preporuka svima koji bilo što mogu učiniti. Odmah imenovati v.d.-a u kakvoj, takvoj suglasnosti i ići na raspis natječaja.
Vrijeme. Posljednja replika, zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Kolega Mesiću svaka vlast kvari, apsolutna vlast kvari apsolutno. Tome nazočimo proteklih 2 godine. Vi ste se upitali kako je bilo moguće prije imati konsenzus, a danas ne? Jer je HDZ imao širinu koju SDP nema. Nažalost, u interesu smo je imali države, SDP sve pokušava prilagoditi svojoj viziji nekakve partijske države. I što je tragično? Tragično je da nakon niza sličnih zakona, tzv. lex zakona prilagođenih pojedinim osobama ništa nisu naučili. Sjetimo se lex Komadine, gdje je završio ministar? Sjetimo se ovog aktualnog koji je još u toku, ne znamo završetak ali je vrlo izgledan. Kakav će biti završetak sa ovim lex čuli smo danas već nekoliko naziva opet prilagođenim pojedinoj osobi? I onda slušamo objašnjenja. Kaže on mora po zakonu platiti 50 milijuna kuna. Može, i možda će ih uplatiti. Što će se desiti ako gradonačelnik odluči recimo za 2014. uplatiti svojih 50 milijuna 25.12.2014.? Što će se desiti? Je li on prekršio zakon? Ništa, nije prekršio zakon. Hoće li svih onih 500 djelatnika imati uredno primanje? Vjerojatno neće. Možda će ponekom mjesecu nešto faliti. To su ti problemi kada kažemo da se od šume ne vidi drvo a ova vlast to kažem apsolutno prakticira. I čujem nedavno kaže premijer nismo mi ptičji rezervat. Očito da i nas u Saboru žele pretvoriti u Botanički vrt. Pa mi smo upravo ti koji moramo upozoriti na sve anomalije ovakvih prijedloga jer ovo zaista ne ide u korist onih koji o ovakvom zakonu najviše ovise.
Odgovor na repliku, Jasen Mesić.
Pa kolega Borić vidim da ste se dobro pripremili za današnju raspravu i da ste sve točno, nego meni je žao da mi nije nitko od kolegica i kolega iz SDP-a replicirao, nije replicirao kolega Borić jer nemaju što jer sam rekao istinu, 1/1. Jer to mogu argumentirati čim god hoćete kad god hoćete. Postoje ti zakonski prijedlozi i što je najinteresantnije, kolegica maše glavom vjerojatno nije upućena, što je najinteresantnije za sve zakonske prijedloge koji su došli u zadnjoj godini mandata je glasao i SDP. Interesantno! Za sve koji su došli iz Ministarstva kulture u zadnjih godinu dana je glasao i SDP, informirajte se. A vjerojatno zato što su mislili da su dobri zakoni. Pa dajte i nama šansu da i mi podržimo nešto ali dajte napravite stvarnu pravu javnu raspravu, donesite dobar zakon mi ćemo za to glasovati. Dajte nam šansu da i mi sudjelujemo u političkom konsenzusu. Rekao sam kolegicama i kolegama na Odboru za kulturu, razgovarajte sa svima svojima koje poznajete u Rijeci, Splitu, Dubrovniku svima koji se bave ovom tematikom. Nemojte slušati nas, poslušajte sve ljude iz struke šta će o tome reći, ljude koje poznajete koji su vama bliski koje poznajete iz života i donesite odluku prema tome što će vam oni reći ne mi. Nadam se da su barem kolegice i kolege iz odbora to učinili.
Ostaje nam čuti još petminutno izlaganje u ime kluba Hrvatskih laburista koje će iznijeti poštovani kolega Branko Vukšić.
Uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi zamjeniče ministrice sa suradnikom, uvažene kolegice i kolege. Na početku tek dvije napomene. Govorim u ime kluba Hrvatskih laburista stranke koja po zadnjem istraživanju ima 10% podrške biračkoga tijela, a druga uvodna napomena je za potpredsjednika Hrvatskoga sabora replika je kratak odgovor na nečiji govor, primjedba s mjesta. To vama dajem. A sada nešto i o zakonu jer nas potpredsjednik Sabora uvijek opominje da trebamo žestoko se obrušiti da je to replika, to je polemika. Replika je može biti odgovor i polemika, ali replika je ovo. Prema tome možemo biti i prisebni ne svaki puta drčni. Najvažnije u svemu ovome što smo govorili danas je svi su složili s tome osim onih koji su zadrto branili neobranjivo to je pomanjkanje kriterija. Dovest ćemo stvar do apsurda osim Varaždinskog kazališta status nacionalnog kazalište traži Kazalište u Dubrovniku koje se u potpunosti se slažem da je najbliže tim kriterijima Istarsko kazalište, Narodno kazalište u Puli tu su amandmani, onda Šibenik. Jedino me je gospodin Đakić razočarao on nije za Viroviticu dao i još neki vjerojatno nemaju svi gradovi predstavnika kojima je kazališta u Hrvatskome saboru. Tako da pitam se s kojim će se kriterijima odbiti ta kazališta kada ne postoji kriterij kako će se odbiti? To ćemo valjda čuti odgovor od zamjenika ministrice. Znači ne postoji kriterij i ne uvlačimo mi Kazalište u Varaždinu u ovu polemiku i ne mislimo ništa, ja govorim u ime kluba Hrvatskih laburista-Stranke rada, ništa loše o Kazalištu u Varaždinu. Kada prvo donesemo kriterije i usvojimo taj zakon koji će jasno stajati kriteriji tada će se glasovati po tom zakonu i reći ćemo da evo postoje kriteriji. Mislim da ne treba to posebno ponavljati. Ne postoje kriteriji ni za izbor intendanta HNK-a u Zagrebu ili intendanata 4 nacionalna kazališta. Ali postoje neka nepisana pravila, postoji praksa. A govorio sam, praksa pokazuje da su bili intendanti Denešić, Matković, Bach, Božić, književnik Mirko Božić, Paro, Miletić, KOsta Spajić, Tijardović je bio intendant. Postoji jedno ime sasvim sigurno to su sve umjetnički neosporni umjetnički statusi, nisu u pitanju tih osoba, veliki umjetnici. Postoje izuzeci i u HNK u Zagrebu u kojem su vodili umjetnici, a nisu bili tog kalibra. Recimo jedno takvo razdoblje je ne tako davno krajem i sredinom osamdesetih je bilo kada je bio intendant HNK u Zagrebu Marijan RAdmilović i kada je bio direktor drame Zvonimir Torjanac kada su se dogodile velike predstave kojih danas nema, u zadnjih dvadesetak godina. Vrlo malo je bilo velikih predstava i to je kriza teatra. Ovim Kazališnim zakonom mi smo trebali odgovoriti na mnoga pitanja, međutim ministarstvo je odgovorno za ovo bezvlađe u ovoj žutoj kući na Trgu maršala Tita. Ono je odgovorno. Kako je to trebalo prevenirati? Trebalo je. oni su ti koji su dobili vlast. Trebali su napraviti. Nikad se u povijesti to nije dogodilo i to jest sramotno što se događa. Trebamo cjelovit zakon i da imamo danas cjelovit zakon puno bi lakše raspravljali i ne bi bilo ni uvreda, mada ne mislim da je itko, ne bi bilo uvrijeđenih pardon, uvreda i nije bilo čini mi se. Vlada ima pravo mijenjati zakon, Vlada ima pravo postavljati svoje ljude ali nema pravo narušavati odnose u kazalištima svojim nedjelovanjem. Treba ponoviti i još ću jedanput ponoviti, bivša intendantica nije smijenjena, njoj je istekao mandat ali je Vlada pogriješila u tome što nije na vrijeme postavila čovjeka koji bi mogao ili vršiti dužnost tu ili biti intendant HNK-a. Hvala.
Hvala. Sada ćemo čuti replike. Prvo poštovani kolega Jozo Radoš.
Kolega Vukšić vi kažete da nema kriterija za postojanjem nekog kazališta Hrvatskim narodnim kazalištem. Vjerojatno ne postoje formalni kriteriji ali u slučaju Varaždinskog kazališta postoje razlozi koji bi trebali biti važniji od kriterija. Dva velika razloga su ta što je to kazalište koje treba promovirati kajkavski jezik, kajkavsku kulturu kakvog kazališta u Hrvatskoj koje je specifično orijentirano na to nemamo. I drugo što bi trebalo razviti je jedan specifični oblik operne umjetnosti, a to je mala komorna opera po čemu bi to sigurno bio doprinos hrvatskoj kulturi. To su po mom mišljenu dva dobra razloga. Da li se i druga kazališta trebaju učiniti i postati nacionalnim kazalištima a o tome se svakako može i treba razgovarati a za svaki postoje specifični razlozi i teško će se doći do jedinstvenih kriterija. Prema tome, traženje kriterija je prilično deplasirano. Što se imenovanja tiče, kažete da je Vlada kriva za bezvlađe, Ministarstvo kulture je krivo za bezvlađe i sada, ovim se zakonom pokušava to bezvlađe riješiti ali vi opet napadate to rješenje. Nije ideja ovoga rješenja da nema suradnje i zajedničkog rada ministarstva i grada na tom pitanju. Ovo je slučaj za situaciju u kojoj se nalazimo da nema rješenja i izlaz iz te situacije koju vi sami označavate kao bezvlađe. A pravo pitanje i tu se s vama slažem je uopće pozicija kazališta, odnosno hrvatskih narodnih kazališta. Činjenica da je kazalište u Zagrebu financirano sa 50% iz budžeta a ostala kazališta sa 10 ili 15% u gradovima koji su slabije financijske moći to je situacija koja ne pridonosi ravnomjernom razvoju Hrvatske na području kulture. I o tome bi trebalo razgovarati [[Upadica: Vrijeme.]] I ja se slažem da je bi za to trebalo cjeloviti zakon donijeti.
Odgovor na repliku Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Radoš, rekli ste da je traženje kriterija deplasirano. Neću tumačiti dalje. Mislim traženje, ne postoje kriteriji. Govorio sam da postoje kriteriji. Osnovni kriterij bi bio, bi trebao biti, govorimo iz prakse tri ansambla plus orkestar. Druga stvar je, rekli ste to je, nitko ne osporava kazalište koje njeguje kajkavski dijalekt, regionalni dijalekt ili, moj prijatelj Vitez kaže da je to jezik kajkavski, ne priznaje da, to je njegova stvar je li. Ja sam isto iz tog područja kajkavac. Rekli ste da zaslužuje, trebalo bi razviti komornu operu, trebalo bi, pa razvijte ju. Pa nakon toga tražite kada to sve razvijete i kada steknu se uvjeti i onda će dobiti kazalište status koji zaslužuje, ovako ćemo dati priznanje kao što je i sinoć rečeno, treba dati priznanje, pa mi dajemo priznanje. Varaždin je kulturan grad, grad baroka, grad u kojem je fantastično živjeti. Međutim, mi govorimo o nečem drugom, ne govorimo protiv Varaždinskog kazališta i ne govorimo protiv glumaca u tom kazalištu, protiv građana Varaždina ili protiv kulture Varaždina. A vi nećete, nema treba dati. Ma stvar je jasna, HNS je tamo na vlasti, HNS je tako odlučio i taman da i nema glumaca, da je samo zgrada 140 godina to bi bilo, nacionalni teatar bi bio, povlaka nacionalna zgrada.
Druga replika, Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Evo kolega još jedanput ste potegnuli ovo pitanje kriterija. I ja se slažem s vama da bi kriteriji trebali postojati ali da bi trebali biti ugrađeni u neku odluku, trebali bi biti ugrađeni u neki zakon, konkretno u Zakon o nacionalnim kazalištima. Ako želimo dodijeliti status nacionalnih kazališta, onda treba se točno znati temeljem čega. I u pravu ste kada kažete da je Dubrovačko kazalište najbliže tom statusu, zašto? Sada ću ja reći zašto. Razloge ću reći zašto. Dubrovnik ima profesionalni ansambl koji se zove simfonijski orkestar Dubrovnik sa dugom tradicijom, profesionalni koji može zadovoljiti sve kriterije, svih izvedaba koje se trenutno izvode u Hrvatskoj a i šire. Dubrovnik ima zborsku tradiciju, vrlo jaku i snažnu. Ja ću reći samo jedan polu profesionalni ansambl koji po meni je najbolji zborski ansambl u Hrvatskoj, to je Dubrovački komorni zbor. I oni koji su ga slušali ovog ljeta na ljetnim igrama znaju o čemu govorimo. Treće, Dubrovnik ima umjetničku školu koja je odgojila nekoliko generacija baletanki koje sada plešu po nekim drugim nacionalnim kućama. Dakle, tu smo, što se tiče drame ja mislim da ne treba nikome govoriti da Dubrovnik ima profesionalno kazalište, dramski ansambl u kojem su prvaci do sada evo bili i još uvijek su živi na koje smo ponosni to je Miše Martinović i Milka Podrg Kokotović. Dakle Dubrovnik ima sve uvjete da ima nacionalno kazalište. Zašto ga nema možemo razgovarati. Ali u ovom trenutku kada se dodjeljuje jedan status nacionalnog kazališta, jednom drugom kazalištu koje nema ove uvjete kao Dubrovnik, nema, govorimo da ih nema. Premda se ja slažem da dobije i nacionalno kazalište u Varaždinu da dobije, odnosno Hrvatsko Narodno Kazalište da postane i u Varaždinu, ja se slažem sa time, ja se slažem sa time ako imaju kriterije, ako će Ministarstvo odrediti kriterije. Ali nemojmo onda zaboraviti Dubrovnik, Dubrovnik mora biti ispred svih. Zbog dubrovačkog dijalekta, zbog činjenice da je kazalište nastalo u Dubrovniku, da je Marin Držić stvarao to kazalište, da je Ivan Gundulić dao svoj doprinos da se svi ostali umjetnici iz Dubrovnika utrli temelje hrvatskoj kazališnoj riječi.
Odgovor na repliku Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Matušiću a imate još jedan argument vrlo blizu vam je Hvar i najstarije kazalište. Mislim hvarsko kazalište. Prema tome. Zato upravo sve što ste sada govorili ne treba na prečac donositi danas ovu odluku. Slažem se sa onim koji su rekli ajmo donesimo danas odluku da se razriješi situacija u Hrvatskom Narodnom Kazalištu. Ali dajmo nekakve rokove da se donese onda cjelovit kazališni zakon, da li je to do kraja godine, što je dovoljno vremena. Postoje stručnjaci u Hrvatskoj koji znaju to napraviti, koji mogu to napisati. Svaki zakon se piše godinama. Do Nove godine i nakon toga odlučimo koja su kazališta zaslužuju status nacionalnih kazališta, nacionalnih kuća možda neke i postojeće ne zaslužuju, možda zaslužuju još pet novih. Ali onda se dogovorimo, onda će se moći reći mi smo postupali po zakonu. Ovako ćemo od oka. Po zaslugama. Dati ćemo nekome priznanje. Ne treba to priznanje. Nije onim umjetnicima koji sjede u tim, koji rade u tim kazalištima, koji stvaraju u tim kazalištima to ne treba, oni to sasvim sigurno ne traže, ovo je čista politička odluka. Sasvim sigurno da se nisu tamo umjetnici sjeli ne znam na nekom sastanku rekli mi želimo, pa možda i da, jer u nacionalnom kazalištu onda ima i status, znaju se u Hrvatskom Narodnom Kazalištu kako su određeni statusi glumaca. Onda imate i status nacionalnog prvaka, pa onda dobivate i veću plaću. I nije istina da ovaj zakon ne iziskuje neka sredstva. Ako se kazalište u Varaždinu proglasi, dobije status nacionalnog kazališta onda su to sredstva druga jer kaže se onda ćemo razvit komornu operu, tko će to plaćat. Ne, mi ćemo dići ruke, ne mi, dići će neki ruke i što ćemo napravit, mrtvo slovo na papiru.
Hvala. Treća replika, Ana Komparić Devčić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa evo već dva dana slušam žustru raspravu o ovom prijedlogu zakona, ali kolega Vukšiću a i druge kolege govorili ste o vrlo važnoj djelatnosti, kazališnoj djelatnosti, o vrlo važnom položaju nacionalnih kazališta. Ono što je u samom ovom obrazloženju ovdje piše, da mi imamo 4 nacionalna kazališta, to su Zagreb, Osijek, Split i Rijeka i da oni služe upravo teritorijalnoj raznovrsnosti i regionalnoj zastupljenosti kazališta itd. Ja ću vam samo reći ali to je samo ovdje, u financijama se sve vrti oko Zagreba. Ja ću vam dati primjer riječkog kazališta. Dakle u Rijeci proračun kazališta je 49 milijuna od čega Grad Rijeka plaća 42 milijuna, država milijun i 800, ostalo su sponzori i prihodi iz djelatnosti. Dakle, šta nam to govori? To nam govori da zapravo trebamo mijenjati zakon u načinu financiranja. Ili recimo da imamo jedno nacionalno kazalište, sva ostala kazališta nam ne trebaju ili su regionalna kazališta. … [[Upadica se ne razumije.]] Gledajte, slušam već dva dana ovdje raspravu, nitko nije spomenuo, sve se vrti oko Zagreba i uvijek smo žrtve Zagreba.
Odgovor na repliku, Branko Vukšić.
Mislim da smo kolegice spomenuli, u sličnoj situaciji je Split, isto splitsko kazalište i Osijek je u istoj i kolege iz HDSSB-a su o tome govorili nešto. U nešto povoljnijem na račun ljetnih igara s tim da su meni igre daleko bolji i mnogo upućeniji i spremniji ljudi su dali Dubrovačkim ljetnim igrama naziv igre, nego što su to danas one koje su preimenovali u festivale i dali jednu internacionalnu riječ tom festivalu, ali nije bitno. Gledajte kolegice, ja se s vama, mi se zapravo slažemo čitavo vrijeme. Da, zapravo postoji samo jedno nacionalno kazalište, to je Hrvatsko narodno kazalište, ovo su regionalna kazališta. Zato trebamo zakon i zato trebamo raspravu i dogovorit ćemo se o tome. Ništa nisu manje vrijedni umjetnici tamo i zna se tko su vlasnici tih kazališta. Zato sam govorio, ja se ispričavam ako sam nekog uvrijedio to sa činovima, to je bila paralela, sad ćemo davat neke činove, … ćemo dat, ne radi se o tome. Zna se što je obilježje nacionalnog kazališta, međutim o tome neće nitko govoriti u suštini. Vi ste se dotakli suštine i suština jest ta, mi imamo regionalna kazališta, ali ovdje se kaže da su regionalna kazališta, u preambuli ovog zakona se kaže da su … kazališta koja će imati nacionalni status. Zašto, pa tako ćemo ih zvati, nacionalni status, ali nemaju kriterije za to. A druga stvar, da, nek se …, točno, zašto, ako su nacionalna kazališta zašto riječko kazalište ne bi bilo financirano i… … [[Upadica se ne razumije.]] Tako je, država ne bi financirala ako je nacionalno kazalište, onda treba država financirati. Hvala.
Posljednja replika, kolega Josip Đakić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Vukšić, nisam zaboravio ja podnesi amandman iako znam da to nema smisla. Iz cijele rasprave siguran sam i uvjeren sam, ali sam htio ovoj raspravi doprinijeti amandmanom da i virovitičko kazalište kao malo kazalište ima status hrvatskog narodnog kazališta kada može i varaždinsko, bez kriterija, a kriteriji bi po meni bili godine, tradicija, stoljeća, desetljeća trajanja, kontinuiranog rada, proizvodnja, premijere koje se proizvedu, nova djela, ansambl sa stručnim, kvalitetnim, profesionalnim kadrom, načini financiranja, uloga grada, županije pa onda države u financiranju. Sve su to kriteriji koji bi trebali biti. Za razliku, 20-godišnji rad naših ravnatelja odlikovan je od strane predsjednika države Redom "Danice Hrvatske" koju je uručio potpredsjednik Sabora gospodin Stazić i jasno je napisano što je to sve taj čovjek učinio da bi virovitičko kazalište funkcioniralo, radilo, opstalo, da bi imalo svoje prvake koji nastupaju u dramama, serijama, filmovima i diljem Hrvatske, ali i okruženju. To su vjerojatno neki kriteriji koje moraju postići umjetnici, ali i ravnatelji ili intendanti u svom kulturnom stvaralaštvu i radu.
Odgovor na repliku, Branko Vukšić.
Znam ja gospodine Đakiću da niste vi na virovitičko kazalište zaboravili i pitali ste ima li to smisla. Shakespeare je, opisujući Hamlet rekao, nije točan citat, kaže u tom ludilu ima nekog reda. Pa mislim i ovdje kad biste i vi dali, kad bi svi dali onda bi to bilo u tom "ludilu" bi bilo nekakvog reda pa bi onda rekli ljudi moji pretjerujemo, stvarno pretjerujemo jer nemate uvjeta. Jednu rečenicu koju ste vi sad izrekli, koja dokazuje upravo ono što sam ja govorio, da postoje glumci koji 20 godina nisu stali ili 10 godina, sad treba vidjeti popise glumaca i odmah ćemo znat mi koji odlazimo ili vi koji odlazite u kazalište koga ste vidjeli, koga niste, a prima plaću tamo. To je upravo to, primaju plaću u teatru a glume u sapunicama. Pazite, oni glume po 6 mjeseci od jutra, ujutro se dižu u 4-5, to je vrlo težak posao taj sapuničarstvo, to je strašno naporan posao i dolaze doma navečer i ne igraju u svojim teatrima. Čak ih intendanti ili direktori kazališta oslobađaju obveza u kazalištu kako bi se oni mogli upotpuniti budžet, svoj kućni budžet. Zato su ova zadnja dva glumca koja su otišla iz Gavelle vrlo i hrabri su i pošteni oni glumci koji kažu ja idem u status slobodnjaka jer neću iskorištavat kazalište nego ću se borit na tržištu jer snimam sapunice itd. Mislim toliko su bremeniti ti problemi. To je neuređeno područje i koje, evo ja molim zamjenika ministrice da stvarno se čim prije donese kazališni zakon i da kad se počne pisati da se otvori javna rasprava, traže prijedlozi od stručnjaka i vrlo brzo će se doći do rješenja o kojem ćemo mi moći ovdje raspravljati i tada ćemo na temelju kriterija, zakon će opet donijeti većina ali imat će neke okvire. Hvala lijepo.
Zaključno riječ u ime predlagatelja iznijet će zamjenik ministrice kulture Berislav Šipuš. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege, dame i gospodo. Dozvolite mi da u zaključnoj riječi pokušam barem odgovoriti na jedan niz prijedloga, razmišljanja, primjedbe koje su ovdje iznesene i naravno zahvaljujem prije svega svima koji su se potrudili oko toga. Samo mi dozvolite nešto malo i osobno na početku završne riječi, a to je neka određena sumnja u to da ja dirigiram, ovdje improviziram bez da znam nešto o tome. Ima u glazbi nešto što se zove prima vista, a to zna kolega koji je glazbenik isto što to znači, koja je to sposobnost. Ali ne treba mi to ovoga puta. Kolega Mesić je čak govorio da sam i vršio dužnost ravnatelja Osorskim glazbenim večeri, da tri godine. Bio sam i direktor Muzičkog … [[Govornik se ne razumije.]] 14 godina, direktor Zagrebačke filharmonije 4 godine. 11 godina vodim … [[Govornik se ne razumije.]] s kojim sam cijelu Hrvatsku i cijeli svijet obišao. Dirigirao sam gotovo u svim hrvatskim nacionalnim kućama. Ako netko nešto zna o kazalištu, onda pa čak i zbog moje obiteljske pripadnosti, moj otac je bio baletni plesač nešto znam o tom kazalištu u kojem sam počeo u Zagrebu '77. godine kao korepetitor. Dakle, da to odmah razriješimo oko toga da li ja ovdje zamjenjujem ministricu. Da, ona je bila danas na Vladi, a ja sam jučer bio tu jer je ministrica bolesna. Dalje. Moram upozoriti gospodina Mesića da je neistina da je neko stručno vijeće ili jedno stručno vijeće u kompletu imalo rezervu prema ovim izmjenama i dopunama. Jedna je članica od tog vijeća imala rezervu. Dakle, budimo korektni i kažimo jedna članica. Što se tiče onoga o čem se danas govorilo koncentrirali smo se na očito Varaždin i čini mi se da je malo čak i do apsurda dovedena ova situacija što nije primjereno. Nije primjereno stoga jer su to ozbiljne stvari, kazalište je ozbiljna stvar i umjetnost je ozbiljna stvar. Dakle, podsjetit ću da od 1991. nije mijenjan utvrđeni status za 4 nacionalna kazališta u RH. To su kazalište u Zagrebu, Osijeku, Splitu i Hrvatsko narodno kazalište Ivana plemenitog Zajca u Rijeci. Uistinu i ta su kazališta dobila taj status upravo radi teritorijalne ravnomjernosti i regionalne zastupljenosti u obavljanju kazališne djelatnosti, ali na određenoj visokoj profesionalnoj izvođačkoj umjetničkoj razini. I sigurno je da su ta kazališta svojim djelovanjem opravdala taj svoj status. Znači i organizacijski i kadrovski i izvedbeno i programski držimo stoga da u trenutku kad se govori o Varaždinu idemo kazati da se i to oslanja ta odluka na strateške ciljeve Ministarstva kulture Republike Hrvatske prema kojoj toj sukladnoj teritorijalnoj ravnomjernosti i zastupljenosti želimo skrbiti i o kazališnoj djelatnosti u tom kraju. Podsjetit ću sada kolegice i kolege zastupnike da je Varaždin grad sam dao jedan elaborat i prijedlog i zamolbu da se Hrvatsko narodno kazalište u tom gradu digne na status nacionalnog kazališta. Kriteriji po kojima je HNK u Varaždinu po kojem bi dobio ovaj status naravno nisu zapisani u nekoj listi ili na nekoj listi pod od broja jedan do pet jer upravo sam namjerno rekao i govorio ova druga tri kazališta, hajmo kazati, ako se dogovorimo da je Zagreb centralno, nacionalno, državno kazalište. Ta su kazališta imala jedan od kriterija koji je također bio da ne velim nenapisan, a to je drama, opera, balet. Po toj logici Osijek bi izgubio taj status jer službeno nema baletne skupine i držimo da taj kriterij u kontekstu čak i budućih javljanja mogućih kazališta koji žele taj status i nije onaj ključni element iako znamo da će Hrvatsko narodno kazalište u Osijeku imati baletnu predstavu u prosincu i tome čini mi se možemo se svi veseliti. Iskoristit ću odmah tu i kazati gospodinu Vukšiću da me čudi njegova neinformiranost ili čak jedan tip dilentatizma kad se govori jedno kazalište, jedna tehnika, jedan balet, jedna opera. Podsjetit ću Rijeka je imala jednog fantastičnog koreografa i ravnatelja baleta koji se zvao Saša Zurovac. Te plesne predstave koje je igrala ta kompanija tada koja je bila tako sastavljena su bili čudo u Hrvatskoj kao što je i splitsko kazalište pod Almirom Osmanović dobili jednu izvrsnu kompaniju baletnu i opet izvelo čak tu kuću i u inozemstvo. I danas, ako smijem to kazati, Dinko Bogdanić radi čudesne stvari s tom baletnom skupinom. Zagreb ima neku drugu zadaću, od tzv. "bijelog baleta" pa evo do William Forsytha napokon u HNK. Ja znam tko je William Forsyth i znam koliko je to koštalo i koliko treba znanja i umješnosti i tehnike da bi se to izvelo. Prema tome, apeliram na to da se uspjesi drame, dramskih grupa, opernih kompanija, baletnih skupina u Hrvatskoj i u tim nacionalnim kazalištima puste odnosno da ih se prvo pohvali jer su vrhunski, uistinu. I možemo biti samo sretni zbog toga. Što se događa u Varaždinu? 1996. godine je grad Varaždin poželio dobiti status nacionalne kuće, odnosno HNK, i nije ga dobio. Upravo zato jer su se primjenjivali ovi kriteriji drama, opera, balet. Kazalište u Varaždinu isto tako ako znate ili ne znate je jedino dovršeno kazalište u Hrvatskoj, odnosno ima koncertnu dvoranu, ima koncertnu sezonu. Gradovi poput Rijeke, Splita, Zadra, Dubrovnika nemaju koncertnih dvorana. Varaždin ima jedan izvrstan komorni ansambl, Varaždinski komorni orkestar koji uistinu može i treba biti i bit će nukleus orkestra ovoga ansambla tog kazališta. Nek se ne ljuti kolega Matušić iz Dubrovnika ali mislim da Gradski orkestar u Dubrovniku mora puno više raditi da bi uistinu mogao odgovoriti zadaćama koje od nas traži pa čak i inozemna publika. To govorim zaista kao struka i dobronamjerno. Mislim da oboje znamo da je dugi niz godina ipak taj orkestar imao jednu krizu rukovodstva pa i programa i da je potrebno da se snažno upre i zapne a nadam se sa novim šefom dirigentom da će to biti tako da se taj ansambl digne na onu razinu kakvu je znao imati, apsolutno. Sjetim se i Dubrovačkog kvarteta gudačkog koji je bio jedan vrhunski ansambl u svoje vrijeme. Dakle, uistinu kazališna djelatnost se promijenila u mnogome posljednjih desetljeća i mislimo da po središtima kojih također ima mnogo treba razvijati raznovrsne publike, znači i kazališta i programe. Ne trebaju svi imati bijeli balet i Ščelkunčika naravno, mogu imati nešto drugo što je specifično upravo za njihovu sredinu. Drugo, ta ideja regionalnog zadatka kazališne institucije s nacionalnim statusom je i ideja koju Ministarstvo kulture u ovom sazivu snažno podržava. To znači razvoj i regionalnog pristupa u kulturi bez obzira na županijski teritorijalni ustroj. Mislim da je kolegica Glavak upravo o tome govorila još jučer da bi Varaždinski teatar trebao uistinu biti ne samo teatar te županije nego i nekih drugih. Čak povijesno mislim da su Osijek i Varaždin surađivali, jedno vrijeme je čak Osječki teatar i održavao predstave u Varaždinskom teatru jel' u toj dugoj povijesti te zgrade. Drugo, oslanjamo se i na smjernice Programa "Creative Europe 2014-2020" EU gdje se preporuča da izvedbene umjetnosti osim profesionalne produkcije razvija i distribuciju a to su gostovanja, to je širenje na druge medije, čuvanje, arhiviranje, dokumentiranje produkcije jel', naravno i edukacija. Podsjetit ću malo, evo par podataka o Varaždinu i kazalištu o kojem je danas bilo riječi. Sama povijest kazališnog života ide daleko unazad još čini mi se 1637. godine. Ali, stalno Gradsko kazalište osnovano je 1915. i imalo je dramu, operu i operetu. Od 1945. kontinuirano djeluje stalno kazalište. Do 1963. je kazalište imalo dramu i operetu i stalni orkestar. Danas uistinu se čini da je obilježje tog kazališta dramski suvremeni repertoar. Dakle, imali smo praizvedbe hrvatskih pisaca tamo, Ivana Bakmaza, Slobodana Šnajdera, Ivana Supeka, Miljenka Jergovića. Klasici, Sofoklo, Molliere, Shakespeare to je stalno na repertoaru tog kazališta, ali i srednja Europa gdje Varaždin čini mi se da je točno i izvrsno pozicioniran. To je Kafka, to je Hoffman, … [[Govornik se ne razumije.]] , Molnar, Krleža naš. Dalje, uistinu osobitost repertoara izvođenje je i na dijalektu, na kajkavskom a to je evo Hamlet, … mnogo vike nizašto. Od '90-ih godina čini mi se da su glumci i redatelji predstave tog kazališta dobili preko 50 državnih nacionalnih i drugih nagrada i priznanja. Kazalište ima i dječju lutkarsku scenu i čini mi se da ono što se danas događa u Varaždinu, a to su Varaždinske barokne večeri a koje definiraju taj grad pa i kroz tu arhitekturalnu, odnosno umjetničku poveznicu može biti uistinu izvrstan temelj za posebnost tog kazališta. Što se tiče financiranja to je bolna točka čini mi se kazališnog života u Hrvatskoj. Znači, izuzev HNK u Zagrebu kao središnje nacionalne kazališne kuće Ministarstvo kulture financira sa 51% financiranje kazališta s nacionalnim statutom snosi lokalna zajednica, a Ministarstvo kulture participira samo u programskom dijelu i to putem poznatog godišnjeg javnog poziva za financiranje javnih potreba u kulturi. Nažalost da, za sva kazališta koja prema važećem zakonu nose i imaju taj spomenuti status a to je Split, Rijeka i Osijek, to iznosi manje od 6% od ukupne svote koje izdvajaju lokalne zajednice za ta svoja kazališta. Dakle HNK u Varaždinu bit će kada je riječ o sredstvima Ministarstva kulture financirano kao i ostala kazališta s nacionalnim statusom znači putem tog godišnjeg javnog poziva. I svakako slažem se da treba o tome početi razgovarati. Tu ima i nekih podataka financijskog tipa, ali mislim da ne bi sada opterećivao sada s time iako HNK Split cijeli proračun je skoro 46 milijuna kuna od kojih grad 36 milijuna kuna održava odnosno osigurava. Tu je Ministarstvo kulture prisutno sa 2 milijuna kuna u Splitskom ljetu i 2 milijuna kuna u programskim sredstvima. Milijun 800 je kod Rijeke, milijun i 400, milijun 500 za HNK u Osijeku. Rijeka evo cjelokupni taj proračun 45 milijuna od kojih sam grad je preko 40 milijuna, a 270 tisuća kuna županija. Međutim upozorit ću na slučaj Osijeka i Osječkog kazališta gdje zaista djeluje ta podjela interesa, a to bi bio isto jedan od kriterija kako kazalištu iz neke regije dodijeliti status. U Osijeku i grad i županija podjednako sudjeluju u financiranju i to čini mi se blizu 12 milijuna svaka strana, što nije slučaju uopće kod ostalih ni kod Splita ni kod Rijeke. To je jedna dobra stvar kod Osijeka. Nije dobra stvar da je Osijek dobio tako malo novaca za program s tim se slažem i na to ću misliti, kao što nije dobro ni za Viroviticu da je dobila manje ili Zadar. Ali to jesu problemi o kojima treba razgovarati. Dakle držim da zaista Varaždinu treba dati to povjerenje, a o ostalim kazalištima treba razgovarati, pričekati, vidjeti, valorizirati i naravno otvoriti ovu raspravu, diskusiju i razgovor i dogovor oko financiranja programa ostalih kazališta. Istina kada se pogleda program u HNK u Zagrebu on je financiran sa čini mi se sa 5 milijuna 9…6 milijuna kuna od Ministarstva kulture i otprilike nešto manje od grada Zagreba znači sredstva za program iznose 12 milijuna kuna bez onih što bi mi rekli plaće i hladnog pogona … stotinu milijuna kuna. Što se tiče žurnosti postupka i usvajanja i izmjena i dopuna ovog zakona pa ja bih rekao da nije uvjetovano time što HNK-u predlažemo dati status. Uistinu došli smo u jednu pat poziciju koja se odnosi na HNK u Zagrebu. Puno je toga već rečeno i na Gradskom odboru za kulturu i u medijima pa i ovdje u Saboru. ja bih samo podsjetio na sljedeće, prije godinu dana i više od godinu dana je pokrenut prvi natječaj za biranje novog intendanta HNK u Zagrebu koji je poništen kao i sljedeći. Sljedeća dva ajmo to kazati su uspjela. Kazališno vijeće jest dalo svoje mišljenje, ali upozoravam kolegice i kolege s viškom odnosno s većinom glasova za kandidata. Ta većina glasova nije uključivala sve umjetničke grupacije i ako dobro razmislite tri predstavnika umjetničkih grupa mogu biti i pod velikim pritiskom nekoga tko se želi javiti za intendanta iz te kuće. I jedan kolega ili kolegica to utvrdite sami je glasao protiv kandidata za intendanta kojega je Kazališno vijeće recimo podržali 4:3 je bio odnos ne 7:0. A propos tog broja pa da odmah to isto riješimo, 2 su predstavnika većinskog vlasnika to je Ministarstvo kulture odnosno RH, 2 su predstavnika manjinskog vlasnika, to je grada Zagreba i 3 su predstavnika samog kazališta u ovom slučaju su to bili predstavnici opere, drame i baleta. Naš prijedlog je da od ta 3, 1 od njih bude i predstavnik zaposlenika tzv. svih zaposlenika što nije nelogično i upozoravam sindikati javnih djelatnika u kulturi se s time i složio. Mi smo imali raspravu i sastanak s njima i upozorili smo ih da bi željeli sukladno članku 164. Zakona o radu staviti unutra mogućnost da i ostali zaposlenici imaju svog predstavnika. To uz sve dužno poštovanje ne mora biti arhivar ali može. I on može imati neko znanje i neki fakultet. To može biti šef računovodstva ako je iz redova svih ostalih zaposlenika. I to opet nije loše. A Kazališno vijeće sada dobiva mnogo veće i važnije dužnosti i zadaće kako je neto rekao i odgovornost. Radi se dakle o nacrtu prijedloga kojim želimo riješiti ne zakon koji nije provediv, nego zakon koji nije predvidio da će se ovo dogoditi. Kada ga je netko sastavljao nije se razmišljalo o tome da se može dogoditi da se dvoje, dvije strane ne dogovore. To je moguće ljudi. Silovanje dogovora to nije demokracija. Nije ni demokracija ja mislim da većinski vlasnik pristaje na ... [[Govornik se ne razumije.]] manjinskog vlasnika. Prema tome, došli smo u poziciju da je intendant završio svoj mandat, završio, znači nije nitko smijenjen, točno, kolega Vukšić kaže, a da mi nismo uspjeli usuglasiti novog intendanta Hrvatskog narodnog kazališta. Što zakon nije predvidio što ako nema suglasnosti i što ako intendant dođe do kraja mandata. Dvije stvari, je li to provediv zakon ili funkcionalan, ja nisam pravnik. Ali smo došli u ovu poziciju. Kako iz nje? Pa ja mislim da je odgovornost uistinu prihvatilo Ministarstvo kulture i ministrica kulture. I da se ta situacija koja traje 26 dan riješi. Točno. Ali ću upozoriti na diletantizam, profesionalizam, pa čak i sabotažu, jedne osoba koja je do 1. 9. mogla potpisati masu ugovora. Jest, ja sam vodio masu festivala, pa čak i Zagrebačku filharmoniju. I kada sam 18. studenog 2005. otišao sa dužnosti ravnatelja filharmonije onda je u ožujku 2006. Zagrebačka filharmonija gostovala u Švedskoj sa mojim potpisom na ugovoru. Gdje je ugovor za umjetnike inozemne ili naše koji sada, danas, ovog trena u ovom mjesecu nastupaju u Hrvatskom Narodnom Kazalištu. I tko ga je mogao potpisati do 1.9. Vi mislite da se … [[Govornik se ne razumije.]] dogovara 15. kolovoza ove godine ili prije godinu dana. Molim vas, budimo ozbiljni jer glazba je ozbiljan biznis. Sutra dolazi bečka filharmonija u Zagrebu, odite pogledati šta je to, točno to, What is that? I kakva je to ozbiljna priča. Prema tome, nisu ni plaće upitne za umjetnike, nisu ni plaće upitne za umjetnike niti u Hrvatskom Narodnom Kazalištu u Zagrebu niti u ostalim Kazalištima. Novac, financije, već smo govorili, kazališno vijeće smo dotakli, držimo da ćemo ovim zakonom, odnosno izmjenama i dopunama ovog Zakona omogućiti pa čak i sljedećem sazivu ministarstva da lakše prebrodi krizu u koju se može doći sa ovakvim sadašnjim zakonom. 7 dana dogovora nije istina. Ministar kulture i gradonačelnik grada Zagreba imaju godinu dana da se razgovaraju o mogućem kandidatu. Imaju čitavo razdoblje natječaja koji stoji 15 dana koji je objavljen, čitavo razdoblje od 30 dana kada treba donijeti odluku. Ali o tom čovjeku treba razgovarati puno prije upravo zato jer taj čovjek mora odgovorno postaviti nešto što se zove 4 godine mandata ili 8. Pa ljudi moji znate šta to znači, koliko je to predstava. Koliko je to novaca? Znači taj čovjek se mora dogovoriti, točno, godinu dana prije. To se nije dogodilo. Ali trebalo je to predvidjeti. Ali se sada ne može tražiti odgovornost samo jedne strane kao i sada u slučaju vršitelja dužnosti intendanta kada je Ministarstvo kulture bilo spremno prihvatiti bilo koji prijedlog nekog zaposlenika Hrvatskog Narodnog Kazališta koji to može biti po zakonu. Takav prijedlog grada Zagreba nije došao. Šest pismenih poziva je otišlo u grad Zagreb, tri potpisana mojom rukom, tri od ministrice kulture u zadnjih 6 mjeseci da bi se 27. kolovoza prvi puta našle u Ministarstvu kulture, predstavnici grada Zagreba, Ministarstva kulture. Meni je žao da se taj dijalog nije nastavio jer ja sam prvi koji je spreman stalno razgovarati o tome i naći rješenje upravo u dijalogu. Ali vršitelj dužnosti intendanta se mora postaviti jer mi moramo omogućiti da ansambli normalno rade i umjetnici. Mislite da ja govorim protiv umjetnika? Ja i dalje vršim tu svoje poslanje i poziv i toga se nisam odrekao i neću. Ni sa, ni dok obavljam ovu dužnost. Što se tiče ravnatelja skupina, odnosno anasambala je li, opere, drame, baleta, podsjetiti ću da se statut pa i zakon mijenjao u nekom trenutku da bi se omogućilo kolegici Lederer kada je stupila na dužnost da može zamijeniti ili smijeniti jednog od kolega koji je vodio ansambl, jedan umjetnički a nije želio staviti svoj mandat na raspolaganje što bi bilo fer. Mi smo došli i ovdje u jednu bizarnu situaciju da onog trena kada je izašao mandat gospođi Lederer da je mandat završio i ravnatelju opere drama i baleta. Pa tko je to smislio, dajte mi recite? I naravno da sada vršitelj dužnosti će napraviti sljedeće. Iste ljude koji su vodili operu, dramu i balet do sada će imenovati nadam se vršiteljima dužnosti jer oni znaju šta će se događati sljedeća tri mjeseca i četiri. Dakle, treba biti praktičan. Ja iz svoje, zaista svoje perspektive i umjetničkog voditelja, neke stvari razmišljam na taj način kandidat za vršitelja dužnosti isto tako razmišljati intendant. I isto tako se nadam da ovih 7 dana koji su pred nama da je moguće postići dogovor sa gradom Zagrebom, o imenu i prezimenu vršitelja dužnosti intendanta. A onda će se krenuti nadam se razgovarati, ajmo to reći sada i javno, čini mi se da se već zapravo i razgovara o novom intendantu Hrvatskog narodnog kazališta, kojeg moramo izabrati, moramo dobiti da bi ta kuća središnja mogla nastaviti raditi. Zahvaljujem svima na raspravama, na prijedlozima, na razmišljanjima. Držim da ima puno konstruktivnih stvari o kojima zaista treba otvoriti diskusiju, raspravu. I nadam se da ćemo to u nekom razdoblju, nekog zakona o kazalištima koji bi obuhvatio svu ovu problematiku i učiniti. Hvala lijepa.
Zahvaljujem zamjeniku i najavljujem replike kojih je točno osam. Prvi se za repliku javio poštovani kolega Jasen Mesić. Izvolite.
Poštovani zamjeniče ministrice, kada sam spomenuo Osorske glazbene večeri ja sam to spomenuo u pozitivnom kontekstu, nadam se da ste to tako i rezimirali, da ne idem dalje u to. Vrlo lijepo ste rekli trebat će se sjest za stol i dogovoriti, počelo je tek 28.-og nakon pisama …. Dakle trebalo je sjest za stol poštovani zamjeniče ministrice, prije nego što su potencijalni favoriti koji bi odgovarali Ministarstvu ili ministrici izašli na naslovnicama. O tome se radi, a ne nakon mišljenja kazališnog vijeća bilo ono 5:2, 4:3, vi dobro znate da je bilo i 5:2. Prema tome, trebalo je to napraviti prije, onda ne bi imali ovu situaciju i ne bi bili u pat poziciji. E sad ako je netko imao 51% pa mu je to argument da prereže ukoliko dogovora ne može biti onda on automatski time snosi i glavnu odgovornost. Ne može 51% davati pravo da se u nekim stvarima prereže, a da se glavna odgovornost za to ne snosi. Inače žao mi je ako sam krivo rekao za vijeće za gospođu Banović sam mislio jer se ona javno ogradila, mislim da je ona predsjednica Vijeća. Prema tome, to je jedan argument koji govori o podijeljenim stručnim mišljenjima. Uopće nije sporno da bi vi u glazbi jako puno toga znali al prima vista i u kulturi generalno. Nije sporno. Međutim, problem je u ovom zakonu što nemamo i drugi i treći i četvrti pogled nakon javne rasprave i svega onoga što je trebalo napraviti.
Druga replika, Branko Vukšić.
Uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, vi ste trebali reagirati, nisam digao povredu Poslovnika jer sam jedanput to učinio pa sam vidio pristrano tijelo. Gospodin zamjenik ministra je uvrijedio, ovdje smo mi saborski zastupnici, optužio me za diletantizam i neinformiranost. Niste reagirali na to. Prvo, gospodin me nije mogao uvrijediti jer se nedam vrijeđati od zamjenika ministra najlošijega ministarstva ili jednog od najlošijih ministarstava. Držite lekcije, a ne znate slušati. Nemate nikakvu viziju, nemate nikakvu ideju, ničim niste demantirali ni u jednoj činjenici. Sve što sam govorio stojim iza toga i to je točno, možemo, neinformiranost. Pazite, vi se čudite kako Europska unija preporuča distribuciju programa. Pa to su '80.-tih godina, '70.-tih, krajem smo o tome govorili, ja sam o tome govorio. U prvom redu, dobar dirigent ne znači dobar upravljač u kulturi, dobar dirigent ne znači poznavatelj sustava kulture, imati viziju što ste vi pokazali, što pokazujete svakog dana u svome Ministarstvu. Dobar nogometaš nije dobar trener, to vi isto tako dobro znate. Prema tome volite upotrebljavati jake riječi, a niste dali niti jedno rješenje. Vi ste dali ovdje dijagnozu. To je bilo kazalište u kući, ništa drugo nije bilo. I dalje tvrdite ono što je nemoguće, vi tvrdite da će se nešto u varaždinskom kazalištu učiniti da ono zaslužuje, ne zaslužuje, nema kriterija, po sadašnjim kriterijima. Jednu činjenicu ste rekli, možda neko kazalište ne zaslužuje, pa učinite te kriterije pa ćemo vidjeti da li kazališta koja imaju status nacionalnog teatra zaslužuju taj status ili ne zaslužuju taj status. Pod tome … kriteriju koji ste vi sada primijenili to je čisto stranačje, čisto ispunjavanje stranačkih zadataka bez obzira jeste li vi u stranci ili niste, ali ministrica je u HNS-u i to je stranački dogovor, čak…
Hvala lijepa. vrijeme.
Evo završit ću, čak i mnogi članovi SDP-a koji su rekli da je tako normalno da će dići glas, normalno da će dići ruku jer je to partijska naredba.
Kolega Vukšiću, nisam reagirao, riječ diletant nije uvreda, diletant je isto što i amater, netko se neprofesionalno nečim bavi. Prema tome, više ste vi sada uvreda izrekli zamjeniku ministra nego on vama. Idemo dalje sa replikama, Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa nažalost kolega Šipuš, potvrdili ste sve ono što smo mi govorili, dakle da nema kriterija za nacionalna kazališta, da nigdje nisu objavljena i navodili ste razloge zašto kazalište u Varaždinu treba dobit status nacionalnog. Nažalost upali ste u jednu grešku prethodno govoreći o svojoj biografiji pa ću ja sad reći svoju biografiju kako bi mogao parirati u tom dijelu. Naime, bio sam ravnatelj Umjetničke škole, profesor, bio sam ravnatelj ljetnih igara, također politički smijenjen 2000. godine i ako pogledate programe koje smo ja, kolega Dešpalj i kolega Ivančić radili onda ćete se složiti da su to bile najbolje godine igara, od Jehudi Menjuhina do izraelske filharmonije …, da vam sad ne nabrajam sve programe. Aktualni sam predsjednik Hrvatskog društva glazbenih i plesnih pedagoga u petom mandatu, sa svojim gitarskim triom sam obišao cijelu Europu i šire, od Moskve do New Yorka. I to mi daje za pravo da vas potpuno osporim u procjeni paušalnoj kvalitete Dubrovačkog simfonijskog orkestra. Naime, taj orkestar je svakako imao i uspona i padova, međutim taj orkestar je bio super orkestar kada je njim dirigirao Lovro Matačić, izvanredan orkestar. On je profesionalno tijelo koje može biti bolje. Ako su nam uzori … filharmonija ili bečka filharmonija, onda niti jedan orkestar u Hrvatskoj nije na toj razini, može se poboljšati. Ali jamčim da je Dubrovački simfonijski orkestar zbog činjenice da radi s odličnim dirigentima i da svira repertoar koji ne sviraju ostali kazališni orkestri koji su u sklopu nacionalnih kuća, da je bolji orkestar od svih tih orkestara koji djeluju u nacionalnim kućama, od sva četiri orkestra koji djeluju u nacionalnim kućama. I to možemo povesti stručnu raspravu na bilo kojem forumu pa ćemo dokazivat temeljem repertoara, temeljem činjenice da taj orkestar nastupa. Reći da Dubrovnik nema pozornicu, da nema koncertnu dvoranu. To je samo djelomično istina. Dubrovnik je sam pozornica, Dubrovačke ljetne igre, koncertna sezona Dubrovačkog simfonijskog orkestra [[Upadica Stazić: Vrijeme kolega Matušiću!]] kazalište Marina Držića. Kolega Šipuš …
Hvala lijepa. Iduća replika poštovana Sonja König.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, poštovani zamjeniče ministra. Rekli ste da su zakonom iz 1991. godine osnovana četiri nacionalna kazališta jer se vodilo računa o teritorijalnoj ravnomjernosti i regionalnoj zastupljenosti, a zapravo upravo ovaj zakon vodi računa o tome i ispravlja nepravdu prema našim stanovnicima iz sjeverozapadne Hrvatske jer stanovnicima Dubrovačko-neretvanske županije, stanovnicima Dubrovačko-neretvanske županije, stanovnicima Šibensko-kninske, Zadarske i Splitsko-dalmatinske županije ako gledamo teritorijalno na raspolaganju su oni programi iz nacionalnog kazališta u Splitu, onima iz Istarsko-primorske, iz Istarske, iz Primorsko-goranske, iz Ličko-senjske županije najbliža su oni programi u Rijeci dok su naravno ovima oko Zagreba najbliži oni iz Zagrebačke, Karlovačke i Sisačko-moslavačke županije. Stanovnicima Vukovarsko-srijemske, Brodsko-posavske, Virovitičko-podravske, Požeško-slavonske i Brodsko-posavske županije najbliži su naravno programi i najdostupniji oni nacionalnog kazališta u Osijeku. Donošenjem novog Zakona o kazalištima kojim status nacionalnog kazališta stječe i ono u Varaždinu i stanovnicima Krapinsko-zagorske, Varaždinske, Bjelovarsko-bilogorske, Međimurske i Koprivničko-križevačke županije ali i svima ostalima bit će dostupni programi koji će stjecanjem nacionalnog statusa biti vjerujem još kvalitetniji.
Iduća replika Ana Komparić Devčić.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Evo očito na temelju svih ovih rasprava i završnog govora zamjenika ministrice očito jest jasno da je zakon ipak i ono što ste i vi sam kao govor vaš pojedinačnoj trebao biti cjelovitiji. Ja ću se vratiti opet na financije. Mene to boli i žulja i mislim da to i boli i žulja i Osijek, a i Split. I da mi se krivo ne razumije, a što se mene osobno tiče mi možemo o svim ovim amandmanima koji su nama stigli dati status nacionalnog. Ako struka misli da sva ova kazališta zavrijede status nacionalnog neka oni imaju status nacionalnog samo što je, mene ono što mene boli ne znam što nosi taj status i da li su ljudi svjesni. Ako oni misle da će zbog toga dobiti više novaca iz proračuna Republike Hrvatske neće dobiti. Znači financira se samo grad Zagreb, ovo drugo su minimumi, a to ste i sami rekli, financiraju se samo programi. Ja ponavljam, ja znam za Grad Rijeku, odnosno za naše kazalište da od 49 milijuna koliko je ukupan proračun našeg kazališta milijun i 800 dolazi iz proračuna Republike Hrvatske. I ja ne znam da li je to ravnomjerno razvijanje kulturne djelatnosti, odnosno kazališne djelatnosti u Republici Hrvatskoj. Nisam baš sigurna.
Slijedi replika Josipa Salapića.
Hvala potpredsjedniče, zamjeniče ministrice. Samo bih htio ponoviti i ono što ste rekli da se to ne zaboravi. Rekli ste da je grad Osijek i Osječko-baranjska županija do sada jedinstveni slučaj u financiranju rada Hrvatskog narodnog kazališta u Osijeku. S obzirom na kvalitetu rada programa obećali ste se da ćete se potruditi više da financijska sredstva iz Ministarstva kulture dođu u Hrvatsko narodno kazalište u Osijeku, pa evo da ostane zabilježeno i od mene još jednom, na tome se zahvaljujem. Ali pozivam vas da i ozbiljno razmislite o našim amandmanima. Smatram da smo dali argumente za njih da bi oni mogli biti i prihvaćeni, pa onda u nekoj intenciji dijaloga, konsenzusa mislim da se određene stvari mogu pokrenuti u dobrom smjeru. I evo ponavljam još jednom hvala što ste to rekli, očekujemo zaista da će takva potpora i biti. Hvala lijepo.
Replika poštovani Goran Marić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Gospodine Šipuš u dvadeset minutnom izlaganju čuli smo dosta dobrih teza. Međutim, nismo čuli skoro ni jednu tezu koja se odnosi na primjedbe koje su iznešene ovdje u svezi ovog zakona. Najviše me začuđuje da osporavate vrijednost i valjanost odluka, većinskih odluka vijeća, kazališnog vijeća. Onda se treba propisati da moraju biti jednoglasno. Kako nitko ne osporava većinske odluke Programskog vijeća HRT-a, a donešene su sve većinom. Ali kad je kazališno vijeće u pitanju onda se osporava takva vrijednost takve odluke. Kažete da i šef računovodstva može biti član kazališnog vijeća, da može biti, ali ne mora. Može li biti šef rasvjete, može li biti šef održavanja, može li biti i tehničar. Naravno može ako će glasovati za prijedlog ministrice kulture. Ali ne može ako neće glasovati za takav prijedlog. Što znači dogovor? Tko će pristati na dogovorno rješenje ako ima načina da će svojom odlukom provesti ono što ne može dogovorom. Kako je moguće da za godinu i pol dana se nije nikako moglo dogovoriti ministrica i gradonačelnik. Ne znam koliko puta je uopće ministrica zvala na takav sastanak, a sad se predviđa dogovor u roku 7 dana. To sve upućuje da će biti onako kako odluči 51%, a onih 49% neće odlučivati ni o čemu jer je samo Bandić u pitanju, a da je ostao, da nije pobijedio za gradonačelnika onda bi bilo drukčije vjerojatno. Hvala lijepo.
I posljednja replika Davorin Mlakar.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodine zamjeniče ministrice, mislim da je ispravan spol. Reagirao bih na nešto replikom, ali i sugestijom. Mislim da nije mudro nikome ispred Vlade nazivati saborske zastupnike diletantima. Doduše ohrabrilo me tumačenje našeg potpredsjednika da to nema pejorativan značaj nego da to znači da su to amateri, ti diletanti su amateri pa onda sukladno tome će biti moja replika. Nekoliko zakona koje smo dobili iz radionice ovog ministarstva su također diletantski radovi. I bez obzira što smo i mi diletanti u kulturi ja ću vam sugerirati nešto što mislim da je diletantski s obzirom na pravo, a to su zakoni od HRT-a pa do ovog Zakona o kazalištima. Nije prvi puta da zakon donosimo radi potreba jednog čovjeka, imali smo to već prilike vidjeti u mandatu ove Vlade, ali ću vas upozoriti da je diletantski tvrditi da je nešto zakonito i pravno valjano kao što je recimo vaša tvrdnja jučerašnja da ništetnost ugovora ćete utvrđivati ovim zakonom, a da niste proveli pravnu proceduru. Da bi nešto bilo oglašeno ništetnim ugovorom na koji ste vi reagirali zakonom o tome je trebao odlučiti sud. Vi to niste učinili niti je itko osporavao ugovore, govorim o jučerašnjoj točki vezanoj uz Dubrovnik, pa takav diletantski pristup ste primijenili i danas kada donosite ovakav Zakon o kazalištima. Hvala vam.
Zaključujem raspravu. Glasat ćemo kad se za to steknu uvjeti. Zahvaljujem zamjeniku ministrice sa suradnikom.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kazalištima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZ br. 470. Rasprava o konačnom tekstu zakona je završena. Amandmane su podnijeli, posebna tablica podijeljena zastupnicima. Molim predstavnika predlagateljice, poštovanog zamjenika ministrice Berislava Šipuša da se očituje. Idemo po redu. Amandman broj 1 poštovanog zastupnika Damira Kajina.
Ne prihvaća se.
Nema poštovanog zastupnika. Moramo se izjasnit. Tko je za amandman poštovanog zastupnika Damira Kajina kojeg Vlada ne prihvaća? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Amandman broj 2 poštovanih zastupnika Ante Kulušić, Branke Juričev Martinčev.
Ne prihvaća se.
Obrazloženje poštovani zamjeniče ministra.
Držimo da se nisu stekli uvjeti za stjecanje statusa nacionalnog kazališta, hrvatska narodno kazalište u Šibeniku i prijedlog za utvrđenje statusa nacionalnog kazališta nije podnesen te nije mogao niti biti proveden postupak valorizacije ovog kazališta.
U ime predlagatelja amandmana poštovani zastupnik Ante Kulušić.
Pa žao mi je što se nisu stekli uvjeti, očito hvala Bogu HNS nije na vlasti kao u Varaždinu pa se nisu stekli uvjeti, ali Hrvatsko narodno kazalište u Šibeniku utemeljeno je davne 1870. godine i jedno je od tri najstarija kazališta u Hrvatskoj, a izgrađeno je sa novcem od građana bez pomoći države i općine u to vrijeme. Kazalište iz kojeg su potekli i Špiro Guberina i Goran Višnjić i Ivo Brešan i Pero Mioč i Mate Gamulin i mnogi drugi, zaslužuje i zbog činjenice da je Šibenik izvorno najstariji hrvatski grad na Jadranu svojom kulturnom i povijesnom baštinom se posebno diči i smatram da Šibenik i Šibenčani zaslužuju nacionalnu kazališnu kuću. Tražim glasovanje.
Molim da se izjasnimo o amandmanu zastupnika Ante Kulušić i zastupnice Branke Juričev Martinčev koji ne prihvaća Vlada. Molim tko je za? Hvala lijepa. Ocjenjujem da nije dobio potrebnu većinu. Idemo na amandman broj 3 poštovanog zastupnika Frane Matušića.
Ne prihvaća se. Obrazloženje. Također držimo da se nisu stekli uvjeti za stjecanje statusa nacionalnog kazališta iz Dubrovnika. Prijedlog takvog tipa za utvrditi status nacionalnog kazališta nije podnesen i nismo mogli provesti postupak valorizacije tog kazališta.
Hvala lijepa. Podnositelj amandmana poštovani zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa doista interesantno kad vam predstavnik Ministarstva kulture kaže da se nisu stekli uvjeti, uvjeti koji uopće nisu propisani Zakonom o kazalištima. Dobivanje nacionalnog statusa bilo kojeg kazališta uopće nije propisano nikakvim kriterijima, to smo mogli čuti i u raspravi, niti bilo kakvim uvjeta. I stoga je doista riječ o jednoj par exellence kulturnoj sramoti koju će potvrditi ovaj Sabor da vjerojatno najvažnijem nacionalnom kazalištu zbog riječi koja je dole pisana i stvarana od Marina Držića pa i njegovih prethodnika neće se priznati status nacionalnog kazališta. Dubrovniku koji ima, koji je stvarao temelje hrvatskog pjesništva, dramaturgije i svega ostalog. Druga stvar. Sami temelji hrvatskog jezika su nastali u Dubrovniku, sami temelji svakojakog djelovanja u kazalištu su u Dubrovniku, a Dubrovnik ima uvjete. Ima i simfonijski orkestar, ima i zborove, ima i umjetničku školu koja je odgojila generacije baletana i baletanki, ima i naravno profesionalno kazalište čiji prvaci su i Milka Podrug Kokotović i Miše Martinović. Dakle, generacije glumaca koje glume diljem Hrvatske. I reći da Dubrovnik nema uvjete, a koji nisu propisani nikakvim zakonom doista je kulturna sramota. Ja sam očekivao da će biti više razuma u Ministarstvu kulture i da će se ovaj prijedlog povući kako bi se kriteriji znali i kako bi se znale procedure kako se može dobiti status nacionalnog kazališta. Ovako ispast će da jedan grad u Hrvatskoj protiv kojeg ja nemam ništa protiv, ni protiv statusa nacionalnog kazališta u Varaždinu da se odmah razumijemo ja sam, apsolutno podržavam to ali bih podržao i sve ostale kad bismo imali propisane kriterije u zakonu i kad bismo znali koja je procedura za dobivanje statusa nacionalnog kazališta [[Upadica predsjednik: Hvala lijepa.]] Uostalom ni Glazbeno-scensko vijeće pri ministarstvu nije dalo svoje mišljenje zato što se njegova predsjednica protivi ovakvom stavu.
Hvala lijepa. Tražite glasovanje? Molim da se izjasnimo o amandmanu poštovanog zastupnika Frane Matušića kojeg ne prihvaća Vlada Republike Hrvatske. Tko je za? Hvala lijepa. Ocjenjujem da nije dobio potrebnu većinu. Amandman broj četiri poštovanog zastupnika Josipa Đakića poštovani zamjeniče ministrice.
Ne prihvaća se.
Obrazloženje isto?
Držimo da ista odredba sadržana u tekstu zakona koji je sada predložila Vlada Republike Hrvatske, pa zapravo predloženi amandman i nije svrsishodan.
Hvala lijepa. Poštovanog zastupnika Đakića nema, pa ćemo se izjasniti. Molim da se izjasnimo tko je za amandman poštovanog zastupnika Đakić kojeg Vlada ne prihvaća? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Amandman Kluba zastupnika HDSSB-a poštovani zamjeniče ministrice.
Ne prihvaća se.
Hvala.
Obrazloženje. Izmjene i dopune zakona koje se donose, donose se zato da bi se riješile određene nedorečenosti važećeg zakona i time njegova nefunkcionalnost. Stoga se ne može prihvatiti da se i nakon donošenja ovog zakona upućuje na njegovu primjenu.
U ime kluba, poštovani Krešimir Bubalo. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče. Naime, mi ostajemo pri amandmanu i tražimo glasanje jer zakon i prijedlog koji je tu smatramo da će biti dosta devijacija. Očekujemo probleme i u kazalištu u Osijeku. Prema tome, očekujemo da se glasa o ovom amandmanu, jer upravo na prijedlog intendanta odnosno ravnatelja predlažemo da se donese statut uz suglasnost osnivača, odnosno osnivača s većinskim udjelom. Isto tako na prijedlog intendanta donose se drugi opći akti kazališta, odnosno kazališne družine. Prema tome, ovo smatramo da je jedna pomoć kako ne bi ušli u probleme koje imamo danas u Zagrebu, sutra u Osijeku. Hvala lijepo.
Molim da se izjasnimo o amandmanu broj pet Kluba zastupnika HDSSB-a kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Ocjenjujem da nije dobio potrebnu većinu. Idemo na amandman broj šest istog kluba zastupnika. Izvolite.
Ne prihvaća se. Dakle, ponovit ću. Izmjene i dopune zakona koje se donosi, samo malo moram vas pitati gospodine predsjedniče Sabora. Mislim da smo preskočili. Broj pet je. Gospodin Bubalo je čitao obrazloženje za ovaj amandman broj pet, ne za broj šest. A ja sam već pročitao obrazloženje za šest. Znači broj šest sad.
Dobro, sad je broj šest poštovani zamjeniče ministra. Broj šest, o.k.
Izmjene i dopune zakona koje donosimo upravo su zato da se, broj šest. To je broj šest. Kolega Bubalo je reagirao na broj pet, upozoravam.
Sve je u redu samo vi završite obrazloženje šest.
Dobro. Ja ću pročitati još jedan puta. Dakle, izmjena i dopuna zakona to je šesti amandman kluba HDSSB-a koji se ne prihvaća gdje piše postupci započeti prema odredbama Zakona o kazalištima dovršit će se prema odredbama trenutno važećeg zakona. Obrazloženje za neprihvaćanje da se izmjene i dopune zakona donose kako bi se riješile određene nedorečenosti i važećeg zakona i time njegova nefunkcionalnost, pa se stoga i ne može prihvatiti da se nakon donošenja ovog zakona upućuje na primjenu starog.
U ime predlagatelja, Kluba zastupnika HDSSB-a poštovani zastupnik Bubalo.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče. Mi držimo pošto ima nekoliko natječaja, a jedan je od njih i u Osijeku, da se provođenje natječaja treba obaviti po trenutno važećem zakonu. Prema tome, ostajemo pri svom amandmanu i tražimo glasovanje.
Hvala lijepa. Molim da se izjasnimo o amandmanu broj 6. Kluba zastupnika HDSSB-a kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Ocjenjujem da nije dobio potrebnu većinu. Hvala lijepa zamjeniče ministrice. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za konačni prijedlog zakona? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Ima li netko suzdržan? Molim rezultat? Utvrđujem da je većinom glasova, 79 glasova za, 25 glasova protiv i 4 suzdržana glasa donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o kazalištima u tekstu kako ga je predložila Vlada zajedno sa prihvaćenim amandmanima.