Molim vas da sjednete na vaša mjesta. 17 minuta je već prošlo od zakazanog termina. Dakle, poštovane dame i gospodo poslanici, poštovani gosti, otvaram 14. sjednicu Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine. Poštovani poslanici, poštovani gosti, sve vas skupa pozdravljam, pozdravljam, naravno članove Vijeća ministara BiH, koji prisustvuju današnjoj sjednici, predstavnike OHR-a, Misije OSCE-a, Evropske unije, specijalnog predstavnifka generalnog sekretara Vijeća Evrope, predstavnika Posmatračke misije u BiH, predstavnike ambasada u BiH, koji su izrazili interes da prate rad Parlamentarne skupštine BiH, predstavnike Misije UN-a u BiH, predstavnike medija i, naravno, sve ostale koji su prisutni današnjoj sjednici. Konstatujem da današnjoj sjednici trenutno prisustvuje 36 poslanika. Svakog momenta očekujemo da u salu uđe još jedan poslanik, tako da je to 37 poslanika, tako da Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH ima ispunjene uvjete za punovažan rad i punovažno odlučivanje. Današnjoj sjednici nisu prisutni sljedeći poslanici: gospodin Hasan Muratović, koji je službeno odsutan i nalazi se van BiH i, moguće je danas da tokom sjednice nam se pridruži, gospodin Abdulah Nakaš koji je opravdao svoje današnje odsustvo, gospodin Nijaz Duraković, koji upravo ulazi u salu, tako da će nas danas biti 38 poslanika u ovom trenutku imamo, dakle, gospodin Duraković je tu i gospodin Blagojević Mirko je najavio odsustvo. Dakle, opravdao je odsustvo sa današnje sjednice. Dakle, u ovom trenutku mi imamo 38 poslanika. Budući da za poslanika Paravca kojem je prestao mandat u ovom parlamentu, još uvijek nije stigla zamjena od Izborne komisije BiH. Dakle, naše trenutno brojno stanje ukupnoje 41. Nedostaju tri poslanika. Dakle, gospoda Blagojević, Muratović i Nakaš. Dakle, mi imamo 38 poslanika trenutno u sali i imamo uvjete za punovažan rad i odlučivanje. Dame i gospodo poslanici, 2 Mi smo se na prošloj sjednici Doma, zamolio bih malo pažnje samo, okvirno dogovorili o sazivanju ove sjednice, s namjerom da razmatramo Prijedlog okvirnog zakona o osnovnom i srednjem obrazovanju. Vi ste u pozivu za sjednicu dobili prijedlog dnevnog reda. Dakle, to je Prijedlog okvirnog zakona o osnovnom i srednjem obrazovnaju u BiH. U međuvremenu je, u parlamentarnu proceduru, u utorak 3. ovog mjeseca stigao i Sporazum između SAD i BiH u vezi sa predajom lica Međunarodnom krivičnom sudu, za koji je potrebno da se, u pogledu saglasnosti za ratifikaciju odredi Parlamentarna skupština BiH. Dakle, oba doma Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine. Imajući u vidu rokove u kojima je potrebno da se Parlamentarna skupština očituje, imajući u vidu ranije preuzete obaveze, vezano za odsustvo predsjednika klubova u naredne dvije sedmice i u onoj trećoj sedmici, četvrtoj sedmici o.m. obaveze parlamentarne delegacije pri Parlamentarnoj skupštini Vijeća Evrope, ja predlažem i molim vas da to uvažite da danas današnja sjednica, dakle, osim ove tačke dnevnog reda, koja se zove Prijedlog okvirnog zakona o osnovnom i srednjem obrazovanju u BiH ima i drugu tačku koja se zove davanje saglasnosti za ratifikaciju na Sporazum između Sjedinjenih Američkih država i Bosne i Hercegovine u vezi sa predajom lica Međunarodnom krivičnom sudu. To bi, dakle, bio prijedlog dnevnog reda. Ja otvaram rapsravu o prijedlogu dnevnog reda. Izvolite. Gospodin Momčilo Novaković.
Gospodo predsjedavajući, uvaženi gosti, kolege poslanici, Ja imam prvo jednu dilemu. Naime, provjeravam sebe da li sam dobro razumio. Prijedlog dnevnog je, kako sam ja shvatio, prijedlog dnevnog reda je Okvirni zakon, a prijedlog predsjedavajućeg je da se stavi na dnevni red i sporazum.
Da, baš tako.
Sporazum nije, dakle u prijedlogu dnevnog reda, nego je prijedlog predsjedavajućeg oko koga ćemo se izjašnjavati. S obzirom da je to tako, da sam ja to dobro razumio, ja, zaista sa ovog mjesta hoću da kažem da mogu uvažiti i uvažavam važnost i značaj sporazuma između SAD i BiH, ali, isto tako, taj sporazum smo dobili samo prije nekoliko dana. Najveći broj nas nije imao uopšte stranačke konsultacije oko ovog sporazuma i, u ovom momentu bi vrlo teško mogli donijeti odluku. Tim prije što ne vidim, zaista, razlog da žurimo sa ratifikacijom, jer imamo još, više od 20 dana koliko je potrebno prema SAD da damo 3 jasan stav. Zbog toga ja i iznosim ovdje stav Klub SDS mi nismo da se danas raspravlja o ovom sporazumu,nego predlažemo da se ovaj sporazum raspravlja najednoj od sjednica, koje će se zakazati do kraja o.m. Naravno da, potpuno razumijem da i Dom naroda mora da se izjasni, ali isto tako i Dom naroda može zakazati svoju sjednicu, znači dan poslije naše sjednice i izjasniti se o ovom sporazumu. Hvala lijelo.
Zahvaljujem se gospodinu Novakoviću. Prije nego što dam riječ gospođi Palavrić, ja ću samo da kažem da je, dakle, 1.07. vrijeme do kada Parlamentarna skupština treba da se očituje, vezano za saglasnost za ratifikaciju za ovaj sporazum. Termin plan ovog doma je, čini mi se da sam ja to već rekao i u uvodnom dijelu takav da predsjednici klubova poslanika ovog doma od ranije, dakle, imaju preuzetu obavezu, da u naredne dvije sedmice putuju u Dablin i u tom periodu, naravno, bez predsjednika klubova neće biti moguće i ne bi bilo dobro držati sjednice ovog doma, a nakon toga dolazi četvrta sedmica u mjesecu junu, kada je zakazana sjednica Parlamentarne skupštine Vijeća Evrope, kada putuje bosanskohercegovačka delegacija, tako da, po mom mišljenju, mi, ukoliko hoćemo na ispravan način da odgovorimo svojim obavezama, zapravo današnja sjednica je optimalno vrijeme kada treba da odlučimo i o tom sporazumu i da, zbog toga sam ja odlučio da ovo predložim Domu. Naravno, Dom će se o tome izjasniti da to bude 2. tačka dnevnog reda današnje sjednice. Toliko kao pojašnjenje. Gospođa Seada Palavrić predsjednik Kluba SDA. Izvolite.
Poštovano predsjedništvo, uvažene kolege, Ja se ovdje pridružujem u ime Kluba Stranke demokratske akcije prijedlogu predsjedavajućeg da druga tačka dnevnog reda bude Sporazum. U prilog ovom prijedlogu podsjećam da smo se dogovorili da sve ono što zastupnici dobiju prije sjednice bude uvrteno u dnevni red, pogotovo kada je riječ o sporazumima. Do sada se nije dogodilo da, niti jedan sporazum ostavimo po strani, ukoliko smo ga dobili. O sadržaju ovog sorazuma, imali smo priliku cijelu godinu dana upoznati se. A, kad je riječ o proceduralnim pretpostavkama, dakle, da ovaj sporazum razmotri Komisija za vanjske poslove i tu možemo upotrijebiti ustaljenu praksu, napraviti pauzu u toku zasjedanja Doma i Komisija se može sastati. Dakle, nemojmo ostavljati prostora za politiziranje, jer rok koji je pred nama je vrlo kratak. Bilo kako da odlučimo o tom sporazumu, o njemu je krajnje vrijeme da se odlučimo i, ukoliko on bude, ukoliko bude data ratifikacija, taj sporazum valja objaviti i on treba stupiti na snagu 1. jula, a mi pred sobom, dakle, imamo sasvim zvaničan, legalan i legitiman prijedlog Predsjedništva BiH za ratifikaciju Sporazuma i dužni smo o njemu odlučiti. Da zaključim, u ime Kluba predlažem da on bude uvršćen kao 2. tačka dnevnog reda. Hvala. 4
Zahvaljujem gospođi Palavrić. Ko dalje želi da govori. Gospodin Vinko Zorić, predsjednik Kluba HDZ.
Ja pozdravljam predsjedavajućeg i sve nazočne u ovoj dvorani, Ja ću se prisjetiti samo naše poslednje sjednice kad sam ja, barem dva puta, a može se pogledati stenogram, molio predsjedavajućeg da sjednica bude tematska, da na njoj bude samo jedna točka dnevnog reda i to Okvirni zakon o obrazovanju i on je meni opetovano barem dva puta potvrdio da će to tako i biti. Danas se situacija, hoće malo razvodniti oko tog vrlo važnog zakona o osnovnom i srednjem obrazovanju ad-hoc uvrštavanjem i još jedne točke, također vrlo važne na dnevni red. Moj prijedlog u ime Kluba HDZ-Demokršćani je da se danas razmatra samo Okvirni zakon o osnovnom i srednjem obrazovanju. Dakle, ono što smo dobili u pozivu za ovu sjednicu, a da, evo, konkretno 12.06. održimo sljedeću sjednicu na kojoj ćemo ratificirati, zapravo, na kojoj ćemo imati na dnevnom redu ratifkaciju Sporazuma, ovoga kojeg smo, čije sam ja materijale dobio neposredno prije sjednice. Dakle, nisam ih dobio možda 15 minuta prije 10 sati. Zašto ovo govorim? Pa ne može Zastupnički dom Parlamentrne skupštine Bosne i Hercegovine, kazati 6. lipnja mi nećemo ništa raditi do 1. srpnja. Dakle, mi odmah sad kažemo, mi nemamo više ni jedan dan posla do 1.07. I, ja sam predsjednik Kluba zastupnika i neću ići u Irsku, jer to nije bio oficijelan poziv našeg kolegija i našeg doma, nego to je bio poziv, ne znam neke udruge ili Irskog parlamenta ... i to nismo se mogli izjasniti hoćemo li ići ili ne, nego smo se mogli kandidirati, pa ako budemo izabrani ili ne budemo itd. Druga stvar, tijedan kada su naši parlamentarci u Vijeću Evrope, ništa ne priječi nas da ovdje normalno radimo, ali ja, konkretno predlažem da 12. lipnja održimo sjednicu sa ovom i, ako ima još materijala sa drugim točkama dnevnog reda da ratificiramo, odnosno raspravljamo o ratifikaciji tog sporazuma, jer, što onda, ako neće biti 5-6 predstavnika klubova na ovoj sjednici, jer nas ima 42 u ovom prlamentu i, ja se, apsolutno ne slažem s tim da mi mirujemo do 1.07. da ništa, ovo ništa shvatite uvjetno, ali, dakle, neće biti sjednica doma. Zašto ne bi bilo sjednica Doma, ako će 4-5 ili 6 predsjednica klubova biti u posjeti Irskoj. Ja mislim da je ovo gospodine predsjedvajući veliki period od tri tjedna da mi nemamo nekakve atkovnosti. Danas bih volio da mi svu svoju energiju zajedno usmjerimo prema donošenju ovog važnog zakona, a mi znamo da nam je to i obveza da ga dobro raspravimo, a da ovu točku ostavimo za sljedeću sjednicu. Prijedlog Klub HDZ- a je, da to bude, ponavljam 12. lipnja. Dakle, za 6 dana. Hvala lijepo.
Zahvaljujem se gospodine Zoriću. Naravno, neću odgovarati na vaše primjedbe koje ste iznijeli, ali, ne mogu da ne kažem jedan komentar na jednu primjedbu. Kazali 5 ste, pokušava se razvodniti zakon o obrazovanju i rasprava oko tog zakona. Ja vas uvjeravam da smo krajnje ozbiljno i odgovorno pristupili tom pitanju. Shvatamo značaj tog zakona. Naša Ustavno-pravna komisija je krajnje ozbiljno i odgovorno pristupila tom pitanju. Ako nešto znači i ovo zbog obaveza koje imam kao predsjedavajući, ja sam reducirao svoje obaveze na međunarodnom planu, prekinuo sam jedan posjet dva dana ranije, samo sam dan bio i vratio se u BiH, upravo radi tog zakona. Vjerujte mi da smo svu svoju energiju usmjerili prema tom zakonu i na kraj pamenti nikome od nas ovdje nije da razvodnjavamo stvari, vezano za taj zakon. Izvolite dalje. Ko želi da govori? Gospodin Zlatko Lagumdžija.
Poštovane kolege i kolegice, cijenjeni predsjedvajući, Prvo želim da izrazim svoje dubuko nezadovoljstvo što sada, kada razgovaramo o dnevnom redu i kada je svima jasno da je na dnevnom redu, odnosno rasprava o tome da li će ići na dnevni red Prijedlog odluke o ratifikaciji sporazuma između SAD i BiH u vezi predaje osoba Međunarodnom krivičnom sudu, uz puno uvažavanje prema cijenjenoj gospodi iz Vijeća ministara, ja izražavam najdublje nezadovoljstvo što danas ovdje nije prisutan odmah, sada kad o ovome razgovaramo predsjedavajući Vijeća ministara, ministr vanjskih poslova, a kad sam vas na početku shvatio da ste pozdravili članove Predsjedništva, ja sam mislio da nisam dobro vidio, a sad vidim, ili vas nisam dobro čuo, ali činjenica da i članovi Predsjedništva čije je ovo u direktnoj ingerenciji su trebali danas biti ovdje, ili makar na nivou člana Predsjedništva, koji u njihovoj podjeli možda ima ... radi se o izuzetnoj stvari za čitavu BiH. Ja, zaista, ne mogu da shvatim da mi na ovakav način u ovakvom sastavu samo kao članovi Parlamenta, treba da vodimo raspravu o ovome. To je pod jedan. Pod dva. Želim reći i dati svoj mali skromni doprinos raspravi o dopunu tačke dnevnog reda koju ste vi gospodine predsjedavajući iznijeli i, ako mi dozvolite, želim da kandidujem juš zaključak, vezano za dnevni red, koji nema veze sa ovim što ste vi sada rekli. Dakle, prvo i koji se odnosi na sporazum između SAD i BiH. Mislim da je danas neophodno da o ovome obavimo raspravu, tim više što ja, kao poslanik ovdje imam, najblaže rečeno, zbunjujuće materijale pred sobom. Nama je 2.06. dakle, prije, evo izračunajte sami prije koliko dana, predsjedavajući Vijeća ministara, koji kaže da Vijeće ministara utvrdilo Prijedlog odluke o ratifikaciji Sporazuma itd. Ne kaže se na kojoj sjednici, nego se samo kaže da je utvrdilo Prijedlog odluke. Ja sam, kao i, vjerovatno, građani BiH sinoć vidio u sredstvima informisanja da je jučer to bilo na dnevnom redu ponovo. Da li prijedlog, nacrt ili ne znam ni ja šta. Dakle, 2.06. je Vijeće ministara obavijestilo Predsjedništvo BiH i utvrdilo Prijedlog odluke o ratifikaciji, a onda juče vidimo iz sredstava informisanja da je, opet o tome, praktično razgovarano, što najblaže rečeno, traži neko objašnjenje o čemu se radi. Stav, moj lični stav je poznat o ovome i naš stav kao političke stranke i kad bude prilika mi ćemo o tome razgovarati, ali ono što smatram sad prilikom utvrđivanja dnevnog reda, 6 treba da imamo tačku dnevnog reda na kojoj bi nam se, makar, dala informacija o ovome i da se skine s dnevnog reda magla, koja,očigledno postoji sad. Da li ćemo mi to danas okončati ili će biti potreban nastavak, to moće biti drugo pitanje, ali je evidentno da danas treba da bude makar kao informacija da nam se razjasni o čemu se radi, tim više, što neki kažu da su to tek neki dan saznali o čemu se radi, pa bi dobro bilo da se malo informišemo oko toga. Toliko, što se tiče tačke dnevnog reda. Međutim, gospodine predsjedavajući, jučer na Kolegiju je usvojen jedan zaključak na prijedlog našeg kluba da se traži informacija od Vijeća ministara vezano za dvije stvari, vezano za Buldožer komisiju i vezano za spisak od 150 ljudi, koje su odgovarajućom odlukom predsjednik SAD stavljeni na jedan zajednički spisak. Pošto već imamo iskustvo da zaključimo nešto i na Domu i po Poslovniku, ja bih vas samo zamolio da nam se danas kod utvrđivanja dnevnog reda, da se izjasnimo da li to što smo tražili jučer može biti već sada da znamo da će biti na sljedećoj sjednici Parlamenta. Ukoliko to ne možemo dobiti, onda bi mi u proceduri odgovarajućoj kandidovali da o tome dobijemo odgovarajuću informaciju, tim više što vrijeme da obrazložim šta mislim pod Buldožer komisijom, za one koji nisu bili prisutni na Kolegiju i za one da obrazložim šta mislim pod spisak od 150 ljudi. Što se tiče našeg prijedloga informcije od Vijeća ministara, vezano za Buldožer komisiju, ja moram konstatovati da smo mi već tražili da se na Parlamentu o tome razgovara. Umjesto toga, mi smo obaviješteni sredstvima informisanja da je završena I faza Buldožer komisije za koju mi nismo znali da postoji i da je ušlo se u II fazu, za koju smo jučer vidjeli da je počela sađenjem vrta prosperiteta u Muzeju, uz puno uvažavanje prema vrtu prosperiteta i prema tim zemljoradničkim poslovima, ja, zaista želim reći, jer poljoprivredi je sasvim sve jedno, bojim se da smo ušli u jednu fazu u kojoj institucije BiH, prije svega ovaj parlament je, potpuno izmješten iz jedne, kako kažu oni koji sade i penju se po bagerima da je važno. Mi bi o tome trebali više znati. Mi smo sada ušli u vrijeme u kojem do dan danas na Parlamentu BiH nije bilo o tome rasprava, a u naše ime se potpisuju odgovarajuće deklaracije. Ne trebam vam govoriti da je, kad smo već kod poljoprivrede, da su podaci iz poljoprivrede iz ekonomije katastrofalni i da su sve gori i gori. Ne trebam vam govoriti da je stopa rasta industrijske proizvodnje pet puta manja u prva četiri mjeseca nego u prva četiri mjeseca prošle godine, da je deficit u robnoj razmjeni za prva četiri mjeseca veći za 30% nego u istom periodu prošle godine, da je poljoprivredna proizvodnja na 70% poljoprivredne proizvodnje iz istog perioda prošle godine itd. Dakle, ja bih vas molio predsjedavajući da se ovaj parlament izjasni o tome hoćemo li mi išta imati s tim,ili nećemo, ne da nam se drže lekcije mimo njega. I, vezano za spisak od 150 famozni. Ja nemam namjeru o tome sad govoriti, ali bi bilo normalno da Parlament o tome dobije odgovarajuću informaciju, tim više, što nam predsjedavajući i ministar vanjskih poslova i ministar sigurnosti šalju različite signale preko sredstava informiranja o tome da li su uopšte dobili i šta misle o tome da rade i o čemu se tu sve skupa radi. Kad još vidim da mi je moj kolega iz Parlamenta, inače 7 potpredsjednik jedne od vladajućih stranaka najavio da ću danas u Parlamentu BiH tražiti smjenu Hasana Čengića sa mjesta, da vas podsjetim, u sredstvima informisanja jučer ste mogli pročitati da je moj kolega iz Parlamenta najavio da ću ja danas u Parlamentu tražiti da se Hasan Čengić zbog toga što je na spisku od 150 ljudi smijeni sa mjesta predsjednika Komisije za spoljne poslove Doma naroda. Dakle, počeli smo voditi raspravu o tome kao kolege iz Parlamenta mimo Parlamenta, na način koji je ne primjeren. Ja,zato, želim obavijestiti moje kolege, da ja nemam namjeru tražiti ničiju smjenu izvan ovog doma. Gospodin Hasan Čengić je vaš izbor i gospodin Hasan Čengić će biti na mjestu na kojem je ... koje vi između sebe riješite odnose koje već imate, takve kakve već imate i nemojte tražiti da opozicija rješava vaše probleme. Ukoliko vi smatrate da ljudi koji ne mogu otići u jednu zemalja članica Vijeća za implementaciju mira i garanta Mirovnog sporazuma, treba da predvode međunarodne poslove ove zemlje, oni su obraz vaš a ne naš. Oni koji nama to prebacuju i oni koji to traže. Tako da želim obavijestiti javnost da ja danas ne tražim nikoga ostavku. Poručujem kolegama mojim koji su to meni poručili preko novina, a ja da sam na njegovom mjestu ja bih otišao, a da sam na vašem mjestu koji ste ga postavili ja bih ga smijenio, ali mi ne pada na pamet da to radim, jer fala Bogu nisam ni on niti sam na vašem mjestu.
Zahvaljujem gospodinu Lagumdžiji. Molim vas lijepo, ja nisam htio da interveniram i, ako je rasprava o dnevnom redu trajala mnogo duže od tri minuta. Zamolio bih vas, imam i ja sat gospodine Lagumdžija i imam naočare, dobro ne vidim, ali kad stavim naočare, onda jako dobro vidim. Dakle, zamolio bih vas da se pridržavate Poslovnika. Rasprava o dnevnom redu je maksimalno do 3 minuta. Ko dalje želi da govori. Izvinjavam se, gospodin Nikola je tražio riječ, nakon toga Milorad Živković, pa onda gospodin Tihomir Gligorić, pa gospodin Beriz Belkić. Eto, to je red prijavljenih.
Uvaženi kolege predsjedavajući, cijenjeni kolege i kolegice poslanici, članovi Savjeta ministara, uvaženi gosti, Ja ću vrlo kratko govoriti o dnevnom redu, zato što smo ovaj dnevni red definisali na prošlom zasjedanju. Dakle, podržavam da se kao prva tačka dnevnog reda bude rasprava vezana za Okvirni zakon o srednjem i osnovnom obrazovanju. Također, podržavam i prijedlog predsjedavajućeg gospodina Džaferovića da 2. tačka dnevnog reda bude rasprava vezana za ratifikaciju Sporazuma između BiH i SAD, s tim što bih volio kada bi do druge tačke dnevnog reda, ovdje, stvarno, obezbijedili prisustvo članova Predsjedništva, ministra vanjskih poslova i predsjedavajućeg Savjeta ministara i ministra koji je u ime Savjeta ministara ratifikovao,odnosno potpisao ovaj sporazum. Bilo bi to dobro i zarad značaja tog sporazuma i rasprave koju ćemo, pretpostvljam voditi, ali, u svakom slučaju, čini mi se da bi više štete bilo da danas nakon ove rasprave to ne bude tačka dnevnog reda nego li da bude i da se o toj tačci izjasnimo. 8 Ali, svjestan ovoga o čemu je govorio gospodin Lagumdžija, ja mislim da mi kao treću tačku dnevnog reda možemo biti zaključak da prva tačka narednog zasjedanja bude naš stav naspram projekata vezanih za Buldožer komisiju, jer vjerujte, kada sam došao iz Strazbura i kada sam čuo da se priprema komisija za razvoj Igmana, sa ovlaštenjima Visokog predstavnika, onda sam se pitao, stvarno, čemu služi Državni parlment i da li to Visoki predstavnik cijeni da svi više vode brige o ovoj državi sem onih koje je narod birao na ovim izborima i ja se bojim jedne takve priredbe, stvarajući neke nove institucije, koje će teško biti gasiti i uzimati nadležnosti, pogotovo možete misliti, komisije sa ovlaštenjima Visokog predstavnika. To je ne viđeno u svijetu i mislim da tareba poslati jasne poruke iz okvira Državnog parlamenta da smo spremni, ako smo spremni razgovarati o svemu i baviti se razvojom svakog pedlja ove države pa i igmanske regije, ali isto tako podržavam ovaj stav da uzmemo zaključak da ćemo kao prva tačka dnevnog reda biti izjašnjavanjem povodom infomracije koju bi trebali dobiti od ministra za bezbjednost BiH i Savjeta ministara, vezano za listu koju je definisao Kongres SAD. To je dosta ozbiljna stvar i mislim da, nažalost, svu vlast unutar BiH trebale smoći snage da one naprave tu listu da se obračunavamo sa onim što se zove sprega organizovanog kriminala i najviših državnih vlasti, ali, u svakom slučaju, da o tome raspravljamo. Ali, ja bih molio da danas posvetimo poažnju, dakle, ovim prvim tačkama dnevnog reda, prvoj i drugoj a da jednim zaključkom obavežemo sve one koji su dužni da informišu Parlament da bi mogli na narednom zasjedanju voditi raspravu. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem gospodinu Špiriću. Gospodin Milorad Živković. Za sve vas upozorenje, mobitele isključite molim vas.
Uvaženo predsjedništvo, dame i gospodo, Ko što je moj uvaženi stranački kolega gospodin Špirić rekao zaista da nije sporno da ova tačka dnevnog reda bude ratifikacija ugovora i ne vidimo razlog zašto da se odlaže. Imalo je dovoljno vremena i nama je ovdje samo čudna situacija i sporno nam je zašto ljudi iz pozicije uopšte otvaraju raspravu u vezi toga. Taj sporazum je 16. maja potpisao Slobodan Kovač, ministar pravde koji je u Vijeću ministara. Taj sporazum je bio na Predsjedništvu, koji, također čine ljudi iz pozicije. Mi, jedino vidimo da je to, u stvari, bježanje od odgovornosti, prebacivanje sa jednog na drugog jednu vrlo važnu tačku dnevnog reda, pri čemu, očigledno da niko ne smije da preuzme odgovornost. Meni, isto tako,nije jasno ko bi trebao da bude ovdje da brani ovaj tekst sporazuma, da li je to predsjedavajući, da li je to ministar vanjskih poslova, da li je to ministar pravde koji je to potpisao, ili, pak, članovi Predsjedništva. Mi ćemo glasati da to bude tačka dnevnog reda, ali molio bih vas predsjedavajući da na toj tačci dnevnog reda neko bude da brani tekst sporazuma.
Zahvaljujem gospodinu Živkoviću. Gospodin Gligorić. Neka se pripremi gospodin Belkić.
Gospodine predsjedavajući, kolege članovi Savjeta ministara, dame i gospodo, Izašao sam da kažem da, što se tiče prve tačke dnevnog reda, a to je Prijedlog okvirnog zakona o osnovnom i srednjem obrazovanju, da smo se dogovorili da to bude, znači, tematska sjednica i, mi se, danas, u stvari možemo izjasniti o tome. Ja želim da damo tome punupodršku. Zašto, zato što smo i kroz komisije, a i u prethodnoj fazi od dvije do gotovo tri godine radili na tom zakonu i ne znam zašto bi trebalo više vremena da se izjasnimo danas o tome, zato što imamo i ovu amandmansku fazu i, prema tome, smatram da ne treba gubiti mnogo vremena i taj posao vrlo brzo završiti sa tom prvom tačkom dnevnog reda, kojoj ja dajem podršku. Što se tiče prijedloga za drugu tačku dnevnog reda, ja podržavam prijedlog gospodina predsjedavajućeg, gospodina Džaferovića. Smatram da se treba naći ta tačka dnevnog reda danas i da povedemo raspravu o njoj. Ukoliko se utvrdi da nismo spremni iz ovih ili onih razloga, a već su o tome govorili profesor Špirić, profesor Lagumdžija, dr Živković, ja ih u tome podržavam. Danas nemamo članove Predsjedništva, koji su dali potvrdu na ovaj sporazum između SAD i BiH i bilo bi korektno da neko od njih dođe i isto tako da svoje mišljenje usmeno pred Parlamentom, radi digniteta ovog parlamenta, istovremena ministra pravde nema Kovača, koji bi trebao, također da ovdje bude i da da sa pravnog aspeta poslanicima određene informacije i, naravno, ministar vanjskih poslova gospodin Ivanić mu je svakako mjesto danas ovdje i da odgovori na, eventualno, neka pitanja poslanika kad govorimo o i spoljnoj politici. Prema tome, da li će se steći uslovi, a zalažem se da neko iz tih struktura bude svakako tu prisutan, jer nema važnijeg pitanja u ovoj zemlji, kada smo se našli u situaciju ka između Evropske unije i istovremeno SAD trebamo uzeti sudbinu u svje ruke i reći. Smatram da je to bježanje od odgovornosti. Zato predlažem da se ova tačka uvrsti u dnevni red, da se otvori pitanje rasprave i da vidimo koliko smo sposobni da se o tome izjasnimo, ili ćemo praviti inprovizaciju od toga s vremena na vrijeme. Prema tome, ne smijemo biti neozbiljna zemlja i neozbiljan parlament. Stavite ovdje gospodo to na dnevni red i dajte svoje argumente da li ćete to podržati ili nećete. Ja za to dajem tome podršku ovakvom načinu rada i podržavam gospodina Džaferovića u ovom nastojanju.
Zahvaljujem gospodine Gligoriću. Gospodin Beriz Belkić ima riječ.
Poštovane kolege i kolegice, očigledno da uvodim praksu da prethodno najvljujemo kako ćemo se određivati prema dnevnom redu, a evo i ja nisam mogao 10 odoliti da ne izađem pa da i ja kažem šta ćemo mi uraditi. Klub poslanika Stranke za BiH je spreman za rapsravu i o ovoj tački dnevnog reda o kojoj raspravljamo, odnosno o prijedlogu kojeg je iznio predsjedavajući i mi ćemo podržati uvrštavanje u dnevni red te tačke dnevnog reda. Kada je riječ o dogovorima koje je pominjao gospodin Lagumdžija, obzirom da sam ja član Proširenog kolegija, želim reći da nije bilo govora o ovoj drugoj temi koju je pomenuo. Naravno, ja ne isključujem mogućnost da raspravljamo, ali korektnosti radi, riječ nije bilo o nekoj listi, niti listama. Hvala lijepa.
Da, ovo je istina o čemu je govorio gospodin Belkić. Ja sam svakako to mislio kazati u svom komentaru. Hvala vam gospodine Belkiću. Ko dalje želi da govori? Gospodin Sead Avdić. Izvolite. Možete gospodine Zoriću. Izvolite gospodine Zoriću.
Prvo, gospodin Živković je kazao, pa čini mi se poslije Gligorić kako neko bježi od nečega. Ne, Klub HDZ-a a govorilo se ovdje o poziciji, predložio je dfa 12. lipnja bude sjednica na kojoj će se naći ovo. Jesmo li time nešto promašili? A, s tim držimo da bi se sačuvao dignitet ovog doma, koji je sam sebi na prošloj sjednici zadao da će sljedeća sjednica biti tematska sa jednom, jedinom točkom dnevnog reda i ništa nismo propustili. Ja ne bježim, ja se sad mogu pitati zašto ovaj sporazum nije potpisan prije 16. svibnja, pa bi imali na nekoj od sjednica dnevnog reda. Niko ne bježi od ovoga i niko ne govori kako će se izjašnjavati. O tom po tom. Ali, dajte ljudi da jedni druge razumijemo. Ja nisam, kad sam kazao da nisam zato da danas to bude, kazao da sam protiv sporazuma, da sam protiv raspravljanja. Dapače, predložio sam ovaj konkretan datum, mislim da jedan važan ovaj sporazum, da jednom tako važnom državom, apsolutno zavređuje našu pažnju i da treba biti. Ali, ja, sada ponavljam da sam taj prijedlog dobio u 9 sati i 45 minuta. Ako je to dovoljno, ja ga nisam pročitao. Nije dug, nisam ga pročitao, cijeneći da ćemo se držati svojih zaljučaka sa prošle sjednice i da ćemo imati danas jednu jedinu točku dnevnog reda. Hvala.
Gospodin Sead Avdić. Ja mu se izvinjavam. Čovjek je bio krenuo za govornicu pa se vratio na mjesto. Neka se pripremi gospođa Ljiljana Milićević.
Dame i gospodo poslanici, poštovani gosti, Ja bih, također, istakao mišljenje da smo za danas bili predvidjeli i da smo definirali, kako da ne, tematsku sjednicu Predstavničkog doma Parlamentrne skupštine BiH, sa jednom tačkom dnevnog reda, a to je bio, znači, Okvirni zakon o osnovnom i srednjem obrazovanju. Mi imamo danas pred sobom, također, jedan svojevrstan izazov, 11 koji već dugo vremena zaokuplja javnost u BiH, to je ratifikacija sporazuma, bilateralnog sporazuma sa SAD i u tom kontekstu se nameće kao, jednostavno, obaveza razmatranja Predstavničkog doma i u tom smislu ja mogu, također lično podržati da se uvrsti kao druga tačka dnevnog reda, kao što je kolega Špirić kazao i da se do tada obezbijedi prisustvo predlagača dokumenta i Vijeća ministara i Predsjedništva BiH. Toje jedno. Drugo, naime, indikativno je, a po meni, zbrinjavajuće da dokument koji je takvog bitnog političkog sadržaja i strateški jedan dokument BiH da, jednostavno, imamo takav stupanj improvizacije, a to je da Vijeće ministara utvrđuje odluku 2. juna, dostavlja Predsjedništvu, Predsjedništvo 2. juna vraća Parlamentu, Predstavničkom i Domu naroda u istom danu 2.juna, a sporazum ratificiran od ministra pravde 15. maja, što znači da nam se treba dati dostatan, valjan odgovor koja je to procedura i na koji način se to radilo jednostavno. Znači, apsolutno ovja dom to zaslužuje i u tom kontekstu smo, smatram da je uvjet druge tačke dnevnog reda jeste prisustvo predlagača dokumenta i Predsjedništva i Vijeća ministara. To jedno. I, drugo, ja podsjećam predsjedavajućeg na član 128. ja mislim, Poslovnika Predstavničkog doma, ja sam prošli put to istakao. Tražio sam smbiozu, infomraciju, cjelovit dokument, koji bi objedinio ovo što se radi Buldožer I, Buldožer II ... i sve ostalo u jedan cjelovit dokument, program ekonomskih i socijalnih reformi BiH u tekućoj 2003. godini. Ja molim, danas neću opterećivati dnevni red, ali je obaveza Doma da stavi ovu tačku na dnevni red. U tom kontekstu dr Lagumdžija u cjelosti ima pravo. Znači, sljedeća sjednica Predstavničkog doma, jednostavno se ne bi mogla održati bez ove tačke dnevnog reda i da to stavimo stvarno, jednostavno,uozbiljimo ovaj sistem, jednostavno funkcioniranja BH institucija, odnosno BH vlasti i izvršne i zakonodavne vlasti u BiH. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodinu Avdiću. Gospođa Ljiljana Milićević. Neka se pripremi gospodin Ibrahim Đedović.
Poštovani predsjedavajući, cijenjene kolege, Ja želim dakažem da je moje lino mišljenje i mojih kolega, evo, mi smo ovako zatečeni sa činjenicom da smo ovaj nacrt,ovaj sporazum u stvari dobili, neko jučer neko jutros. To prvo i preporuku Vijeća ministara. Drugo, želimo, u stvari moje je mišljenje također da podržim inicijativu da današnje sjednica bude tematska sjednica posvećena Okvirnom zakonu i da, napokon, ispoštujemo ono što smo do sad govorili, što je bila naša retorika. Koliko je to važno, bitno, dali smo mu važnost. Hajdemo to danas opravdati i nemojmo gubiti mnogo vremena na dnevnom redu. 12 Isto tako, ovaj sporazum ne bih tretirala kao sve druge sporazume. On ima veliku važnost i znamo šta nam on može donijeti i oduzeti. Nisam u principu protiv sporazuma, ali sam protiv toga da danas dođe na dnevni red, da lomimo preko koljena neke bitne stvari u posljednjem momentu. Dakle, ja bih podržala inicijativu da imamo sjednicu da li je to 12. ili termin koji odgovara, na kojoj će obavezno na dnevnom redu biti glasanje o ovom sporazumu, a da danas što prije krenemo sa onim što smo preuzeli na sebe obavezu da idemo na zakon, Okrivni zakon o osnovnom i srednjem obrazovanju. Mi sad imamo nedostatak četiri poslanika, to je jedna delegacija koja će, eventualno nedostajati. Prema tome, nemojmo se kriti iza toga. Hvala, prijatno.
Zahvaljujem gospođi Milićević. Gospodin Đedović Ibrahim, nakon toga Jozo Križanović i ja bih vas molio da privodimo raspravu o dnevnom redu kraju, da idemo na izjašnjavanje.
Gospodo predsjedavajući, kolege poslanici, dame i gospodo, Ispred Mješovitog kluba BOSS, Narodna stranka radom za boljitak i Demokratska narodna zajednica, želim vas obavijestiti o sljedećem. Potpuno prihvatamo prvu tačku dnevnog reda i zalažemo se da što je moguće više posla oko toga danas uradimo. Potpuno prihvatamo drugu tačku dnevnog reda, ali se pridružujemo zahtjevima da predlagači budu prisutni i pojašnjavaju onošto budemo pitali. Što se tiče prijedloga za raspravu o zaljučku Kolegija, zalažemo se da to bude obavezna tačka naredne sjednice, ako treba sa proširenjem o kome je ovdje bilo riječi, a da mi do tada dobijemo validne materijale, na osnovu čega bi mogli o tome govoriti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Gospodin Križanović. Neka se pripremi gospodin Raguž pa gospodin Kunić.
Raspravljajući danas o tome da li da se u dnevni red današnje sjednice uvrsti i sporazum BiH i SAD.
Molim vas za pažnju. Imamo diskusiju za govornicom, pažnja. Izvolite gospodine Križanoviću.
Mi se danas određujemo o određenim vrlo značajnim principima položaja, uloge ovog doma naspram izvršne vlasti. Naravno, ne otvaramo temu o meritumu sporazuma, ali sam isto tako kao i mnoge prethodne kolege, koji su ovdje govorili, dužan iznijeti jedan osobni stav, kada je u pitanju odnos izvršne vlasti BiH prema ovom parlamentu. Vidjet ćete da će jedna korektna analiza pokazati da i Vijeće ministara i Predsjednštvo BiH u ovom slučaju nisu ispoštovali proceduru Zakona o zaključivanju međunarodnih sporazuma i ugovora, dakle, zakona BiH. Naravno da se radi o jednom delikatnom sporazumu i da njegovo zaključivanje zahtijeva dosta napora i političkog sluha, da se građanima BiH objasni njegova suština i razlozi prihvatanja ili odbijanja. E, zato ja sada vidim ulogu Parlamenta BiH, odnsono našeg zastupničkog doma. Mi smo izabrani od građana BiH i njima smo dužni i da objašnjavamo i da polažemo račune za ono što rade, a zadaća nam je da donosimo dobre zakone, dobre sporazume, da vršimo kontrolu nad zakonitosti u ovoj zemlji, kontrolu izvršne vlasti. Ovakav odnos Vijeća ministara i Predsjednštva prema jednom ovako krupnom pitanju je, blago rečeno, ingnorantska. Osim toga, ni mi nismo ispoštovali svoju proceduru. Nama se nudi za uključivanje na dnevni red sporazuma, odnosno materije koja nije prošla ni naše komisije. Nemam nikakvih stavova tu. I, da skranim. Nemam ništa protiv da danas otvorimo raspravu o tome, ali da znamo i da smo svjesni pod kojim uvjetima je otvaramo i da znamo da uz, bez obzira kakav zaključak ili ishod te rasprave bio, da znamo koje ćemo poruke uputiti Vijeću ministara, prije svega. Eto, toliko i hvala.
Zahvaljujem gospodinu Križanoviću. Ponovo bih vas zamolio da se držimo dnevnog reda, rasprave o dnevnom redu. Imat ćemo kasnije priliku da hvalimo i da kritikujemo. Dajte da pređemo što prije, da uđemo u suštinu sjednice. Gospodine Raguž, izvolite, imate riječ. Neka se pripremi gospodin Petar Kunić i nema više prijavljenih za raspravu o dnevnom redu.
Zahvaljujem se gospodine predsjedavajući, uvažene dame i gospodo zastupnici, Ja nisam mislio, zaista govoriti, ali kako se rasprava otegla, otvara se niz pitanja vezano za dopunu dnevnog reda i pokušat ću se držati tog dijela rasprave i reći sljedeće. 14 Kao član Kolegija smatrao sam da danas nisu ispunjeni uvjeti za ozbiljnu raspravu o ovom sporazumu. To sam svoje mišljenje rekao na Kolegiju užem i sinoš na Proširenom i, želim to obrazložiti i u svojstvu predsjednika Komisije za vanjske poslove ovog doma, koja je po Poslovniku, vi znate nadležna da razmotri pitanja prethodna davanja saglasnsoti za ratifiaciju od strane ovog doma. To je u njenom opisu poslova, zato što smo sporazum dobili prije dan-dva, zato što nismo imali priliku da na kvalitetan način raspravimo ovo pitanje, ne želeći ni u koji način dovoditi u pitanje potrebu žurnog raspravljanja ovog sporazuma na ovom domu. U tom kontekstu, ne sporim ni pravo predsjedavajućeg ni njegove argumente, značaj rasporeda dužnosti odlazaka i svega ostalog, ali mislim da se može naći prostora da pomirimo potrebu da ovaj dom se odredi o ovom pitanju i, drugu potrebu, da se odredi u kvalitetnim uvjetima sa kvalitetnim infomracijama i sa kvalitetnim konsekvencama. Ja ne znam možete li vi reći da mi danas imamo relevantno obrazloženje koje suposljedice ovog sporazuma za BiH. Ja mislim da je prijedlog da se osigura nazočnost članova Vijeća ministara, članova Predsjednštva korektan prijedlog da prethodno imamo Komisje za vanjske poslove. Možemo li to danas osigurati ili idući tjedan? Mislim da to ne bi trebalo biti sporno. Ali, zbog ovog parlamenta, zbog senzibiliteta ovog pitanja, zbog velikog interesa javnosti, a ja ću vam reći, ima ovdje i nekih političkih preporuka za ovu zemlju i njene institucije, na tragu onog što smo mi konsenzusom oba doma dogovorili ovdje nedavno pa da vidimo. Vodimo li mi konzistentnu i odgovornu politiku, otvorenu prema javnosti, da vidimo kako se koja stranka i koji klub poslanika, odnosno zastupnika ponaša prema zaključcima ovog doma i interesima BiH. Ako su zreli uvjeti danas, ja ću se uključiti u tu raspravu. Mislim da bi to trebao biti kriteriji, po kome se određujemo hoćemo li ovu točku danas uvrstiti u dnevni red? Imamo li uvjeta da raspravimo ili ćemu sutra, prekosutra itd. Nemoj mo se sporiti na tome da neko neće ovu raspravu. Ja vidim da svi hoćemo. Samo se razlikujemo je li imamo uvjete za dovoljno kvalitetnu raspravu danas i pod kojim pretpostavkama ta rasprava treba biti vođena.
Zahvaljujem se gospodinu Ragužu. Gospodin Petar Kunić i, evo,prijavio se još gospodin Nijaz Duraković. Pa neka se on pripremi i onda bi zaključili rasprvu o dnevnom redu. Bit će to puni sahat rasprave. Izvolite gospodine.
Poštovano predsjedništvo, dame i gospodo poštovani poslanici, Ja sam jedan od onih koji se, također, opredjeljuje da uvrstimo ovu tačku dnevnog reda na današnju sjednicu. Istina, ima činjenica, koje ukazuju da neke prethodne proceduralne stvari nisu izvršene. Dakle, to nije prošlo komisiju, da nemamo dovoljno argumenata, odnosno činjenica, koje obrazlažu sadržaj ovog sporazuma, odnosno njegove implikacije. Ali, s obzirom da se radi o sporazumu sa jednom vodećom silom u svijetu, rukovodeći se nekim principom racionaliteta, ja se zalažem da se ovaj sporazum uvrsti u dnevni red. Hvala vam lijepo. 15
Zahvaljujem se gospodinu Kuniću. Gospodin Nijaz Duraković. Izvolite.
Poštovanje svima i izvinjenje za zloupotrebu strpljenja, jer puno već raspramo o dnevnom redu i ne bih govorio, nego me Jozo podsjetio, a ja dijelim njegovo mišljenje. Mislim, kad govorimo da li ova tačka sporazum da ide na dnevni red? Što se tiče Stranke za BiH, mi smo spremni za raspravu, ali postavljaju se neka principijelna pitanja. Ovaj kao i drugi parlamenti u BiH, nažalost, sve više postaje samo mjesto za aklamiranje unaprijed donesenim odlukama, odlukama koje se donose u štabovima vladajućih stranaka. Dobro, neka je to tako, ali ne možemo mi tu ništa, ali kako se može desiti, recimo, da danas o ovakoj ozbiljnoj temi i o ozbiljnoj sporazumu raspravljamo, nema ministra pravde koji ga je potpisao, nema ministra vanjskih poslova, koji je, valjda, tu najkompetentniji. Nema ni jednog člana Predsjednštva, koji ingnoriraju ovaj parlament itd. Ono o čemu bi mi trebali pravu raspravu povesti jeste, šta uopće znači ovaj parlament i šta znači ova vlast koju bi trebala po Ustavu da ima. Jer, ovdje je najviša zakonodvna vlast u ovoj državi ili nije? Je li ovdje prevalira izvršna vlast, a prevalira. Je li se ona ponaša tako, da ne kažem, neke ružne riječi. Na kraju, ovdje je zakon povrijeđen. I, postavit ću to kad bude, ako bude uvršeno u dnevni red, ali samo da kažemo. Otkud pravo sad Vladi Bosne, Ministarskom vijeću, recimo Vladi BiH, da ad-hoc, bez testiranja volje i ovog parlamenta i bilo koga drugoga rasprodaje i ono zadnje s od jadnog suvereniteta koje ova država ima? Zašto se pristaje više na taj odnos, taj polokolonijalni položaj koji imamo i gdje je tu više donja granica? Dikle će se ići ta snishodljivost, taj kompleks manje vrijednosti, taj podanički odnos itd. I, na kraju postavljaju se pitanja zašto moćnoj Americi, najvećoj sili svijeta treba glas i podrška male, jadne, obespravljene, polokolonijalne BiH? I, zašto nas dovode u poziciju da se opredjeljujemo između dva najmoćnija bloka,između SAD s jedne i s Evropske unije s druge strane, koja je zdušno protiv davanja podrške ovakve kakva je nama predložena. Dakle, pitanja ima dosta, ali ovo je, prije svega, moralno političko pitanje. Ako ovaj parlament da podršku tom sporazumu, onda se postavlja pitanje kako ćemo istjerivati uopće pravdu u Hagu i ostalom i, tražiti druge da se izvedu na Međunarodni sud pravde i slično. Neće li to biti uvod u opću amnestiju zločina neviđenog koji se desio na ovim prostorima. Izvinite. Hvala.
Dobro, gospodine Durakoviću vi ste ušli u raspravu o samoj stuštini. Dakle, rasprava o dnevnom redu. Ja zaključujem raspravu o dnevnom redu. Želim samo da vas obavijestim i da odgovorim gospodinu Durakoviću. Član Predsjedništva BiH gospodin Sulejman Tihić će doći na sjednicu kada ta tačka dnevnog reda bude, dakle, sporazum, ukoliko sada bude odluka Parlamenta da bude uvršten. Ta obavijest mi je stigla i, svakako, naravno, ja pozivam relevantne ministre iz Vijeća ministara, prije svega minitra 16 pravde i ministara vanjskih poslova da dođu na sjednicu Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine. Zaključujem raspravu o dnevnom redu. Dame i gospodo poslanici, prelazimo na izjašnjavanje. Pitam vas, ko je zato da se prihvati prijedlog da kao druga taka dnevnog reda današnje sjednice bude Sporazum između SAD, sve ću ja staviti gospodine Raguž na glasanje, sve moguće koje ovdje imamo. Ja samo idem redoslijedom kako su isticani prijedlozi. Nemate se potrebe ispričavati. Hvala vam lijepa. Dakle, pitam vas ko je zato da se kao druga tačka dnevnog reda današnje sjednice uvrsti Sporazum između SAD i BiH u vezi sa predajom lica Međunarodnom krivičnom sudu. Dakle, davanje saglasnosti za ratifkaciju. Ko je za? Jeste li izbrojali? Hvala vam. Ko je protiv? Hvala vam. Ko je uzdržan? Hvala vam. Idemo po entitetima. Iz Federacije ko je za? Hvala vam lijepa. Iz RS ko je za? Dakle, ovako, od ukupno 38 poslanika koji su prisutni u sali i koji su glasali za je glasalo 28 – protiv je glasalo 9 – uzdržanih je bilo 1. Dakle, postoji opća parlamentarna podrška za ovaj prijedlog. Po entitetima. Iz Federacije BiH za je glaslao 20, što je više od jedne trećine. Iz RS za je glasalo 8 što je više od jedne trećine i ja konstatujem da je druga tačka današnje sjednice, druga tačka dnevnog reda današnje sjednice Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH davanje saglasnosti za ratifikaicju na sporazum između SAD i BiH u vezi sa predajom lica Međunarodnom krivičnom sudu. Dakle, ovdje imamo još jedan prijedlog vezano za ovu istu tačku dnevnog reda, koji je po mom mišljenju i po mom tumačenju, u ovom trenutku, nakon ovog glasanja postao bespredmetan, jer se Parlament odredio. Imamo prijedlog da bude 12. Ja ne bih ovo stavljao na glasanje, jer je to po meni bespredmeto, odredili smo se, ali ukoliko postoji insistiranje, možemo, dakle, i to uraditi. Vi kažete, insistirate. Molim vas, ja cijenim da je to bespredmetno, ali pošto insistirate, ja moram upitati Dom ko je za Prijedlog Klub HDZ-a koji je iznio Vinko Zorić, predsjednik Kluba da ova rsprava bude 12. i ako smo već danas uvrstili u dnevni red. Meni je bespredmetno, ali ja pitam ko je za, jer Klub insistira. Ko je za? Hvala vam lijepo. Ko je protiv? Jeste li izborjali. Hvala vam lijepo. Ko je uzdržan? Hvala vam lijepo. 17 Molim vas malo pažnje. Molim vas, završili smo raspravu o dnevnom redu. U fazi smo glasanja. Molim vas. Dakle, ovako. Od prisutnih 38 – za je glasalo 9 – protiv 24 – suzdržanih 5. Konstatujem da prijedlog nije dobio parlamentrnu podršku. I, na kraju ovdje postoji jošjedan prijedlog kojeg je iznio gospodin Lagumdžija. Ja sad na kraju pošto moram dati komentar kao predsjedavajući i Proširenog kolegija. Na Proširenom kolegiju nije bilo nikakvih prijedloga koji bi bili vezani za listu od 150 osoba, niti je Parlament dobio bilo kakvo obavještenje, ili bilo kakav dokument vezano za to, niti je bilo govora na Proširenom kolegiju. Prošireni kolegij je, jučer na prijedlog gospodina Joze Križanovića, odlučio da od Vijeća ministara i to pismo je jutros potpisano i otišlo je u Vijeće ministara zatraži informaciju o toku implementacije prve faze buldožer akcije, ili inicijativu i informaciju o termin planu, rokovima i sadržaju zamišljne faze II buldožer inicijative. To su bile jedine dvije inicijative i to je već urađeno Kolegija Predstavničkog doma u proširenom sastavu i kada to dođe, naravno, o tome će poslanici biti obaviješteni. Ima ovaj drugi dio prijedloga gospodina Lagudmdžije da Predstavnički dom zatraži informaciju od Vijeća ministara o ovoj listi od 150 osoba. Evo, možemo se izjasniti sada vezano za ovaj zahtjev gospodina Lagumdžije. Evo, ja pitam poslanike, ko je zato da Parlament od Vijeća ministara dobije tu informaciju? Da zatražimo od Vijeća ministara tu informaciju. Mislim da tu nema ništa. Čovjek je predložio, a ja to moram stviti. Hvala vam lijepo. Bio je prijedlog i stvio sam na glasanje. Hvala vam lijepo. Gospodine Zoriću
/govori sa mjesta i ne čuje se/
Ko je protiv. Nema niko protiv? Ima li uzdržanih? Hvala vam lijepo. Dajte mi rezultate. Od 38 poslanika – 29 je glasalo za – suzdržano je 9. Nije bilo protiv. Prema tome, ovdje nema potrebe za entitetskom većinom. Konstatujem da smo donijeli zaključak da se od Vijeća ministara zatraži ova informacija. Dame i gospodo poslanici, mi smo na ovaj način, molim vas lijepo, šta je bio još prijedlog? Šta je prijedlog pa sam zaboravio kažite mi. Nemate potrebe izlaziti za govornicu, samo mi kažite. Dajte, izvolite.
Zahvaljujem se gospodine Džaferoviću. Prvo, vezano za tačku dnevnog reda, koju smo usvojili da bude pod 2. Prijedlog je bio od različitih ljudi, ponvljam u više različitih formi, da povodom te tačke dnevnog reda ovdje budu prisutni, najblaže rečeno, ljudi koji su se slikali kad se to potpisivalo. Eto, mogu sad navesti ko je. Članovi Predsjedništva BiH, predsjedavajući Vijeća ministara, ministar vanjskih poslova i ministar pravde minimalno. To su ljidi koji trebaju ovdje da budu da nas informišu da bi mi mogli meritorno rapsravljati, jer u protivnom ovo znači stavljanje vrućeg krompira u ruke ovom parlamentu od strane ljudi koji su nas doveli dovde. To je prvo što gospodine predsjedavajući treba zaključiti, jer mi ne možemo početi tu tačku dnevnog reda, ukoliko nam neko od njih ne da uvodno izlaganje na ovu temu. Molim vas, jer u tom slučaju, onda smo svi skupa dovedeni u zabludu kad smo glasali na različite načine. Zato bih vas zamolio da se, ako vi podrazumijevate da je to zaključeno, ja nemam ništa protiv, da ne možemo početi dok nam neko od njih ne da odgovarajuću informaciju. To je, sasvim prirodno. Ne treba nam čitati sporazum koji smo dobili, ali nam trebaju dati i da bi ovdje bili prisutni i da nam odgovore na odgovarajuća pitanja. To je pod jedan gospodine Džaferoviću pod tačkom dnevnog reda. A, pod dva, vezano za dvije infomracije, koje ste zaključili, da treba da dobijemo, ja pretpostavljam, želim da razjasnimo, da to znači da će te informacije biti u odgovarajućoj formi predmet rasprave ovog prlmenta, samo da razjasnimo to, da se konstatuje da te informacije će biti raspravljene na Parlamentu BiH i zato ih tražim.
Zahvaljujem gospodine Lagumdžija. Niste, uopće, trebali izlazti za govornicu. Ja vas, uvjeravam, meni ništa novo niste kazali, osim ako niste bili motivirani nekim drugim razlozima. Dame i gospodo poslanici, stvari su potpuno jasne. Mi smo usvojili dnevni red današnje sjednice, koji ima dvije tačke i glasi: 1. Prijedlog okvirnog zakona o osnovnom i srednjem obrazovanju u BiH, i 2. Davanje saglasnosti za ratifikaciju na Sporazum između SAD i BiH u vezi sa predajom lica Međunrodnom krivičnom sudu. To je dnevni red današnje sjednice. Usvojili smo i zključak, koji smo zahtijevali odgovarajuću infomraciju. Kolegij je usvojio zaključak, kojim je još jučer zahtijevao odgovarajuće informacije. Te informacije će vam biti dostavljene i hoće li to biti dnevni red ovog prlamenta ili neće,o tome će ovaj parlament odlučiti, kao što odlučuje o svemu. O tome ja odlučivati sam niti mogu niti hoću. Prema tome, o tome će odlučiti ovaj parlament. To je, dakle, jedno. Druga stvar, kada je u pitanju prisustvo odgovarajućih osoba iz Vijeća ministara i Predsjedništva BiH, ja sam vas obavijestio već, da je član Predsjedništva BiH gospodin Sulejman Tihić najavio dolazak i doći će, ja sam sad dobio obavještenje i rekao sam to jedanputa, samo što se mi ne slušamo kada govorimo, zato što između sebe razgovaramo, 19 a ja vas stalno upozoravam da pazimo šta, da slušamo jedni druge. Dakle, da će doći na sjednicu, pozvani su i ostali članovi, druga dva člana Predsjedništva BiH. Naravno, pozvano je i Vijeće ministara. Evo, ja sada ponovo, dakle, ću zamoliti službe da se obavijeste relevantni ministri iz Ministarskog vijeća da dođu na sjednicu i taj dio rasprave oko toga ko je prisutan i ko nije prisutan, biće u onom momentu kada budemo raspravljali o toj tački dnevnog reda. Ja sada prelazim na prvu tačku dnevnog reda. Ad.1. Prijedlog okvirnog zakona o osnovnom i srednjem obrazovanju u BiH Dame i gospodo poslanici, planirano je da se radi do 12 i 45. Nakon toga je pauza do 14 sati. Određen broj ljudi ima obavezu da ide na džumu. Dakle, pauza je, radit ćemo do 15 do 1. Pauza je do 14 sati. Nakon toga ćemo nataviti, radit ćemo dok ne završimo posao, ne isključujući mogućnost, dakle, ako se rasprava odvije tako dugo i odemo kasno u noć da i sutra nastavimo da radimo u ovom parlamentu. Kad završimo. Prelazimo na prvu tačku dnevnog reda. To je Prijedlog okvirnog zakona o osnovnom i srednjem obrazovanju u BiH. Radi podsjećanja a radi i javnosti da kažem da je predlagač ovog zakona Vijeće ministara BiH. Predlagač zakona, uz Prijedlog zakona, dostavio je i zahtjev za hitni postupak po članu 104. Poslovnika ovog doma. Poslanici su prijedlog zakona dobili 22. aprila o.g. Na 13. sjednici Dom je usvojio zahtjev predlagača za hitni, odnosno skraćeni postupak po članu 104. Poslovnika. Ustavno-pravna komisija mišljenje je dostavila poslanicima 13. maja o.g. Izvještaj nadležne komisije koja je, također, Ustavno-pravna komisija poslanicima je upućen 3. juna o. g. Kao što ste vidjeli Ustavno-pravna komisija usvojila je 27 amandmana koji su podneseni i razmatarani u komisijskoj fazi. Dame i gospodo poslanici, naglašavam da se radi o prvom čitanju i otvaram raspravu o ovom zakonu u prvom čitanju. Prije nego što bilo ko od poslanika uzme riječ, zamolio bih predsjednika Ustavno-pravne komisije da se obrati Domu, nakon toga bih zamolio resornog ministra da se obrati ovom domu i, onda,nravno vas poslanike, ako se slažete sa ovim redoslijedom. Gospodine Ćeman, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege članovi ovog parlmenta Ja ću, naravno, u ovoj fazi govoriti kao izvjestilac u ime Ustavno-pravne komisije. Vi ste dobili pisani izvještaj Ustavno-pravne komisije i, možda, odmah u startu da, pored onoga što je navedeno u tom pisanom izvještaju konstatujem jednu činjenicu, a to je da je ovaj zakon izazvao veliku pažnju i zanimanje poslanika, što se vidi, između ostalog, i u činjenici da je uloženo oko 85, ako se ne varam amandmana na zakon, a osnovni tekst zakona ima oko 60 amandmana, pardon članova. Ustavno-pravna komisija je, u namjeri da, idući logikom koju je prihvatio i procedurom i ovaj dom, što prije uradi svoj dio posla, provjeravala da taj dio posla uradi što je moguće prije, kako biste vi poslanici dobili izvještaj dovoljno rano da biste 20 razmotrili i ono što je Komisija razmatrala i, eventualno se o tome odredili, u skladu sa poslovničkim mogućnostima. Zbog opravdanog odsustva jednog velikog broja člnova Ustavno-pravne komisije, mi smo prolongirali svoju sjednicu koja je bila zakazana za 28. prošlog mjeseca i održali smo je tek 2. juna i, naravno, potrudili se da dobijete izvještaj. Komisija je prihvatila jednoglasno, odnosno podržala principe predloženog zakona. Prihvatila je 27 amandmana i, rekoh, dobili ste taj izvještaj. Međutim, ja ću reći u ovoj fazi i to će vjerovatno tražiti neko razumijevanje za Komisiju da su nam se prilikom izrade pisanog izvještaja potkrale 3 ili 4, ja bih rekao tehničke greške, koje su takvog karaktera da bi se mi u Komisiji, ipak se u neko vrijeme sastati i verificirati to, jer nisu, dakle, takve koje bismo mogli nazvati očiglednim štamparskim ili nekim sličnim greškama. Tako da u okviru ovog dijela izvještaja, ja bih zamolio predsjedavajućeg, možda, nakon kad čujemo i uvodno obraćanje resornog ministra ili već u pogodnom trenutku, dakle, da se da vremena Komisiji, možda čak i prije ove pauze, koja je najavljenja, ili, negdje u toku te pauze da ove stvari tehničke koje se tiču ovog pisanog izvještaja precizira kako bi se otklonile bilo kakve dileme. Neki od vas su primijetili da u tom pogledu ima ovih pravno-tehničkih, odnosno nekih neusklađenosti kako je u Komisiji odlučivano. Prema tome, gospodine predsjedavajući, mislim da je u ime Zakonodavno-pravne komisije u ovom trenutku ovo dovoljno. Dakle, Ustavno-pravne komisije, da je ovo dovoljno. Mi smo, dakle, podržali ove principe. Mislimo da usvojeni amandmani, oni su, naravno, usvojeni u skladu sa poslovničkim odredbama odgovarajućom većinom onih koji su podržali određene amandmane i kao takvi predstavljaju, u skladu sa Poslovnikom verificirano da kažem volju određene većine, ali, rasprava će, naravno pokazati sve ono drugo što je potrebno da jedna rasprava o ovakvom zakonu pokaže i hvala vam lijepo.
Zahvaljujem gospodinu Ćemanu. Naravno, tokom sjednice moguće su pauze i radi sjednica komisije, naravno i Komisije ustavno-pravne i Komisije za vanjske poslove. Dakle, to je uobičajena praksa i neće biti nikakvih problema. Vi samo kažite kad vam je potrebna pauza radi tih sjednica i vi imate pravo na to i vi ćete, naravno biti u situaciji da vam se odobri od strane Kolegija, odnosno mene kao predsjedavajućeg da imate potrebne uvjete za rad. Gospodin Halilović Safet, ministar za civilne poslove u Vijeću ministara BiH ima riječ. Izvolite.
Uvaženo Predsjedništvo Parlamenta, poštovani poslanici, U ime Ministarstva civilnih poslova, kao ovlaštenog predlagača i u ime Vijeća ministara, koje je utvrdili Prijedlog zakona, Okvirnog zakona o osnvonom i srednjem obrazovanju, ja ću dati nekoliko informacija, koje mgou biti od koristi pri opredjeljivanju poslanika za ovaj zakon. 21 Naime, reforma obrazovanja inicirana je i razmatrana na sastanku Vijeća za provedbu mira, održanom u Briselu u novembru prošle godine, u prisustvu najviših predstavnika BiH i političkih direktora svih država članica Vijeća za provedbu mira. Potreba za reformom obrazovanja u BiH, proizašla je, ne samo iz potrebe reforme naslijeđenog obrazovnog sistema, nego još više iz suštinske potrebe ujednačavanja osnova i uslova obrazovanja u sistemu oblikovanom tokom rata, nakon rata i nakon rata na prostoru BiH. Obavezali smo se tom prilikom kao država, dakle, u Briselu, u novembru prošleg odine da ćemo raditi kako bismo osigurali da sva djeca imaju mogućnost kvalitetnog obrazovanja u integriranim multikulturnim školama, na svim stepenima, oslobođeni političkih, vjerskih, kulturnih i drugih predrasuda i diskriminacije, gdje se poštuju prava sve djece. Obećali smo da ćemo osigurati da sva djeca pripadnici nacionalnih manjina, na odgovarajući način budu uključeni na obrazovni sistem širom zemlje, da ćemo osigurati da svoj djeci bude omogućeno da završe osnovno obrazovanje. Isto tako, obavezali smo se da ćemo omogućiti uključivanje djece sa posebnim potrebama za sve nivoe sistema obrazovanja. Imajući, dakle, u vidu ove obaveze preuzete prema međunarodnoj zajednici, moram da kažem da postavim pitanje kako postići te ciljeve. Možemo ih postići jedino kroz jasan pravni okvir: depolitizacije obrazovanje, dostupnost obrazovanja, pod istim uslovima i kroz modernizaciju sistema finansiranja i upravljanja. Jedan veliki korak u ovom pravcu, smatramo da je učinjen izradom okvirnog zakona o osnovnom i srednjem obrazovanju na državnom nivou koga danas razmatramo. Potrebno je jasno naznačiti da sam naziv zakona Okvirni zakon, daje jasan signal da se ovim zakonom ne preuzimaju ingerencije i nadležnosti entiteta i kantona, koji i dalje jesu odgovorne vlasti u oblasti i predškolskog, osnovnom i srednjeg obrazovanja. S druge strane, bez obzira na neka kompromisna rješenja, zakon jeste osnova koja garantuje provođenje reformi u BiH. Osnova koja garantuje ostvarivanje prava utvrđenih konvencijama, koje su sastavni dio našeg pravnog sistema. Zakon i u formalnom i u sadržajnom smislu predstavlja ispunjenje jedne od postprijemnih obaveza BiH, nakon prijema u Vijeće Evrope, čega su, uvjeren sam, duboko svjesni i poslanici u Parlamentarnoj skupštini BiH. Kad je riječ o sadržaju Okvirnog zakona o osnovnom i srednjem obrazovanju, zadržat ću se samo na nekim naznakama. Naime, BiH potpisala je Konvenciju ozaštiti ljuskih prava i osnovnih sloboda, prilikom prijema u članstvo Vijeća Evrope u aprilu prošle godine. U skladu sa ustavnim načelom o direktnoj primjeni ove konvencije, tekst zakona harminiziran je sa principima Konvencije i pripadajućih protokola. Poglavlje II Zakona, pod naslovom «Načela o obrazovanju», «pravo djeteta na obrazovanje», usklađen je sa 22 odredbama Konvencije o zabrani diskriminacije, kao i Protokol broj 1 pravo na obrazovanje, kojim se precizira da citiram; «Niko ne može biti lišen prava na obrazovanje, u vršenju svojih funkcija u oblasti obrazovanja i nastave. Države poštuju pravo roditelja, da obezbjede takvo obrazovanje i nastavu koji su u skladu sa njihovim vjerskim i filozofskih uvjerenjima». Sa navedenim principima usklađeno je poglavlje IV Zakona – Pravo i obaveze roditelja i Poglavlje VI Zakona – Uloga i obaveze škole. Protokolom broj IV utvrđeni su principi slobode kretanja, s čim je usklađeno poglavlje II zakona, kojim se propisuje obaveze nadležnih obrazovnih vlasti da u procesu uspostave i organizacije obaveznog obrazovnog sistema obezbijede uslove za nesmetano i slobodno kretanje roditelja, učenika i nastavnika, u smislu poštivanja njihovih prava na izbor prebivališta i zapošljavanja. Protokolom broj 27 propisuje se jednakost supružnika u njihov odnos prema djeci, sa čim je usklađeno poglavlje IV zakona, pod naslovom – Prava i obaveze roditelja. Mišljenje broj 2,3. i 4. Parlamentarne skupštine Vijeća Evrope, koje u stvari predstavlja listu postprijemnih obaveza, posebno naglašava obavezu BiH u donošenju zakona o školama, posebno precizirajući sljedeće, citiramk: «Skupština Vijeća Evrope smatra da je obrazovanje jedan od najkritičnijih faktora, kako za uspostavljanje demokratske stabilnosti u BiH, tako i za realizaciju povratka izbjeglica i raseljenih osoba. Sa zadovoljstvom se bilježi da je u ovom domenu došlo do izvjesnog napretka, naročito putem sporazuma ministara za usklađivnje, ministara da uklone uvredljive izraze iz školskih udžbenika, da zajednički kreiraju nastavne planove i programe, u nastvi tzv. nacionalnih predmeta, da zamijene čas opće narodne odbrane obrazovane demokratskoj, građanskoj svijesti ljudskim pravima. Skupština insistira da je od bitne važnosti suzdržavanje od bilo kakvih primjedbi u procesu obrazovanja djece, a naročito u školskim knjigama od onoga što pojačava mržnju i nepovjerenje». Spreporukama Parlamentrne skupštine Vijeća Evrope, usklađeno je poglavlje VI zakona u naslovu – Uloga i obaveze škole. Poglavlje VIII – Standardi u obrazovanju. Poglavlje IX – Organi za uspostavu standarda u obrazovanju. Dakle, može se konstatovati da je tekst Nacrta zakona u cjelosti usklađen sa mišljenjem Parlamentarne skupštine Vijeća Evrope. Što se tiče procedura, o tome je poslanik Ćeman rekao i mislim da nema potrebe da ja ovdje posebno o tome govorim, samo da naglasim da je, nakon što je u aprilu mjesecu 2003. godine, na sjednici Vijeća ministara BiH, utvrđen Prijedog zakona i isti je upućen u parlamentarnu proceduru. Bitno je naznačiti da je Prijedlog zakona na sjednici Vijeća ministara usvojen jednoglasno. Pregled najznačajnijih amandmana, koji se pojavili u toku ove procedure, da ih samo registrujemo one najvažnije. Do sada su Ministarstvu civilnih poslova dostavljeni amandmani poslanika u Predstavničkom domu, osam poslanika Predstavničkog doma, 23 jedan klub poslanika dostavili su ukupno 85 amandmana, na Okvirni zakon o osnovnom i srednjem obrazovanju. Amandmani poslanika poslaze s jedne strane, teže da se na državni nivo prenese više ovlašćenja, dok opet drugi amandmani idu zatim da se tačno naznače kao nadležni organi s jedne strane RS, a sa druge starane kantoni u Federaciji BiH. Dakle, bez federalnog ministarstva. Ipak, može se primijetiti da je najviše pozornosti izazivaju član 7. koji govori o upotrebi jezika, član 9. koji reguliše pitanje vjeronauka, član 42. do 45. koji regulišu pitanja, koja se odnose na organe za uspostvu standarda u obrazovanju, te član 59. koji utvrđuje obaveze Vijeća ministara BiH, ukoliko se u datim rokovima ne ispoštuju utvrđene obaveze. Stav Ministarstva civilnih poslova o pojedinačnim amandmanima. Ministarstvo civilnih poslova do sada je formulisalo svoje stavove o većini podnesenih amandmana. Što se tiče odredbe člana 7. u dijelu koj govori o upotrebi jezika, vjerovatno je da se mora pronaći odgovarajuća formulacija samo kada je u pitanju nastava iz maternjeg jezika i tu bi se, možda, trebalo napraviti izuzetak. Ovaj izuzetak ne bi trebali praviti u pravcu formiranja jednonaciofnalnih razreda i nastave, nego u pravcu da učenik ima pravo da nastavu iz maternjeg jezika sluša na tom jeziku. Što se tiče odredaba koje se odnose na vjeronauku član 9. predloženo zakonsko rješenje predstavlja svojevrstan kompromis, do kojeg se došlo nakon dosta razgovora i sa predstavnicima međunrodne zajednice. Na kraju da kažem, da je na sjednici Ustavne komisije Predstavničkog doma, kja je održana prije dva dana prihvaćeno 27 amandmana. Neću komentarisati amandmane koji su doveli do poboljšanja teksta, kao i manje bitne amandmane, dakle, oni koji ne mijenjaju bit ovih postojećih. Član 7. stav 1. je promijenjen i glasi: «jezici konstitutivnih naroda BiH upotrebljavat će se u svim školama u skladu sa Ustavom BiH». Član 9. posljednji stav je izmijenjen i glasi: «učenici koji ne žele pohađati vjeronauku, neće ni na koji način biti dovedeni u nepovoljan položaj u odnosu na druge učenike». Ova odredba će biti detaljnije regulirana entitetskim, kantonalnim zakonima. Dodat je jedan novi član koji obavezuje iniciranje sklapanja sporazuma sa drugim državama, u cilju regulisanja dopunske nastave za djecu državljane BiH. I, na kraju da zaključim. Okvirni zakon o osnovnomi srednjem obrazovanju izazvao je veliku pažnju, ne samo parlamentarnih stranaka i psolanika pojedinačno, nego i pažnju zaposlenih u obrazovnim institucijama. Bez obzira na određene dileme i zahtjeve, koji proizilaze iz pojedinih amandmana, vrlo je jasno da je po našem mišljenju zakon kvalitetno urađen i da se radi o vrlo dobroj osnovi za regulisanje u oblasti predškolskog, osnovnog i srednjeg obrazovanja. Sada je sve u rukama poslanika, odnosno Parlamentarne skupštine BiH oba doma, a u ovom mjesecu, nadam se da ćemo znati konačan rezultat. Hvala vam. 24
Zahvaljujem ministru Haliloviću. Dakle, ovo je bilo cjelovito izlaganje. Odnosilo se i na amandmane. Ja se nadam da ćemo mi danas doći u situaciju da raspravljamo i o drugom čitanju i onda ćemo govoriti o tome, ali, evo, ministar je iznio stav, cjelovit stav ministrstva i, u pogledu principa na kojima je zakon zasnovan i, naravno, pojedinih amandmana, koji su ulagani za zakon i usvajani ili ne usvajani od Ustavno-pravne komisije. Prvi za riječ, dakle, otvarajući raspravu od poslanika prijavio se gospodin Nikola Špirić. Neka se pripremi gospodin Muhamed Moranjkić. Molim vas dajte mi pisane obavijesti o potrebi da govorite. Ako je to tako, onda nakon gospodina Špirića imate vi riječ pa gospodin Moranjkih, meni je njegova prijava sad stigla. Evo, neka to, ako ste, ja nisam vidio da ste dizali ruku. Zato je potrebno, napišite mi pisane prijave ko želi da govori. Neka se pripremi poslije gospodina Špirića Ivo Miro Jović, nakon toga Muhamed Moranjkić i onda kako mi prijave budu stizale na sto. Izvolite gospodine Špiriću.
Gospodo predsjedavajući, cijenjene kolege i kolegice poslanici, članovi Savjeta ministara i uvaženi gosti, Nakon izlaganja ministra Halilovića, želim da kažem sledeće vezano za Okvirni zakon o srednjem i osnovnom obrazovanju. Svima je nama jasno da se radi o zakonu, koji je dugo predmet različitih rapsrava unutr BiH, različitih dobrih usluga predstavnika međunarodne zajednice OSCE-a, prije svega i, ja mislim da po prvi put kada se radi jedan sistemski zakon su svi oni, koji su vezani za Parlament BiH, tu pre svega mislim na Ustavno-pravnu komisiju odradili posao na način, pre otvaranja rasprave, u toku rasprave možemo biti sigurni da ćemo na jedan efikasan način doći do zakona, koji treba BiH. Imao sam priliku da razgovaram sa predstavnicima međunrodne zajednice, imao sam priliku da u Strazburu govorim sa najodgovornijim ljudima Savjeta Evrope. Ono što bi bilo dobro danas da pošaljemo jasan signal, s obzirom da e radi četvrti izvještaj vezano za ono što se dešava u BiH, vezano za reforme kada je u pitanju Savjet Evrope i čini mi se da bi danas najbolji signal koji bismo mogli poslati jeste usvajanje ovog zakona i, ukoliko, naravno ton rasprave bude takav, da otvori mogućnost i drugog čitanja, izjašnjavanja u definitivnoj verziji o ovom zakonu. Želim da kažem da je Ustavno-pravna komisija uradila dobar dio posla. Ono što mene raduje jeste da su primjedbe na startu koje su bile od strane kluba jedne jake političke partije HDZ-a, mislim prije svega, relativizovane na način da je usvojen onaj dio amandmana, koji zadovoljava formu te stranke da se stvore predulovi da danas možemo razgovarati o ovom zakonu u smislu da raspravu privodimo kraju. Ja bih danas molio, ja sam predložio bio tri amandmana, ni jedan od tih amandmana nije prihvaćen. Dio tih amandmana je, kroz prihvaćene amandmane riješio ono što sam želio da riješim svojim amandmanima. Neću danas podnositi amandmane. Želim da olakšam raspravu i zato molim danas kolege, s obzirom da je ministar rekao, a i imamo izvještaj Ustavno-pravne komisije da je bilo preko 80 25 amandmana, da je prihvaćeno 27 amandmana, da danas vodimo takvu raspravu da ponovo proces ne vraćamo na izvorni tekst zakona, da nebismo danas odvojili dopunsku amandmansku fazu, u smislu da, umjesto vidimo kraj, vraćamo proces na početak. Budite ubijeđeni da, i kad usvojimo ovakav zakon sa usvojenim amandmanima, da ima kritičnih tačaka u tom zakonu, dakle, svjesni da ne dobijamo idealan zakon i da, ja bih volio da njegujemo takvu atmosferu da nas praksa demantuje i da budemo spremni da taj zakon mijenjamo onog trenutka kada se ocijeni da njegovi pojedini segmenti nisu provodivi, ili su teže provodivi u praksi. Ali, danas bi bilo dobro da ovaj okvirni zakon usvojimo, a da otvorimo jednu tolerantnu raspravu, kao što smo imali u okviru Ustavno-pravne komisije, kao što smo imali između klubova. Vjerujte da sam potrošio mnogo vremena u razgovoru sa predstavnicima različitih klubova i pojedinačno sa poslanicima da bi danas imali taj zakon. Dakle, ja neću insistirati na mojim amandmanima i molio bih da danas, dakle, to je moja molba, ako je moguće, naravno, ne osporavajući pravo bilo kom da govori o zakonu, da danas, dakle, da danas pošto je završena amandmanska faza, vidimo na koji način možemo ovu prvu fazu privesti kraju i stvoriti uslove da zakon dobijemo u definitivnoj formi. Moj prilog tom cilju jeste da ne insistiram na amandmanima koje sam podnio, jer su oni djelomično riješeni. Jedni nisu usvojeni, ali šta ćemo takva je parlamentrna praksa, usvojeno je ono što je definitivno prihvatila Ustavno-pravna komisija. Neću govoriti, naravno, o onome što mislim da nije dobro u zakonu, što je ne sprovodivo, jer bih time otvorio polemiku, vratio vas na početak suštine zakona i, čini mi se da ne bi dao najbolji doprinos, zato o tome neću govoriti, ali ću biti spreman u oktobru, novembru da pokrenem inicijativu za promjenu zakona, uz vašu pomoć i vašu saglasnsot tamo gdje praksa bude pokazala da zakon nije prihodan za praktična rješenja. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem gospodinu Špiriću. Gospodin Ivo Miro Jović. Neka se pripremi gospodin Muhamed Moranjkić. Ja do sada ovdje nemam više ni jednu prijavu.
Poštovani predsjedatelji, cijenjeni ministri, uvažene kolege zastupnici, Ja bih želio nekoliko napomena i jedan prijedlog. Prvo je, puna su nam ovdje i za ovom govornicom već nekoliko možda mjesec-dva dana naša želja i obveze pram prijema u evropsku zajednicu. Da je Okvirni zakon o osnovnom i srednjem obrazovanju jedna od stuba spram toga, to je nesporno. Ali, trebamo voditi računa, čini mi se da sam to još jednom ovdje rekao o tomu modernizacija i harmonizacija je prioritetna stvar ovim zakonom, a ne rušenje postojećeg. Tu rečenicu smo mi koji smo bili u Ustavno-pravnoj komisiji čuli i od svih nazočnih iz međunarodne zajednice. To je jedno. 26 Drugo, modernizacija i civilizacijski pristup svakom problemu pa i ovom i moja je ruka non-stop u zraku za usvojiti svaki takav zakon. Ali, nisam za zakon, koji i pomišlja, koji bi mogao doprinijeti da kriz reformu nestane i identiteta mog. Mi smo na Ustavno-pravnoj komisiji raspravljali i izviješće ako je došlo do vas, vidjeli ste pod točkom 1. da su tamo usvojeni principi unutar zakona, najvažniji je li 5,0. Hvala, tako je, i te principe trebamo i držati i ja sam mišljenja da je ovdje, vjerojatno trebalo nešto više o njima kazati, kako bi nam olakšalo da mi danas ovdje u svom radu imamo ekspeditivniji, brži, konstruktivniji pristup donošenju ovog zakona. Međutim, ima nekih stvari koje su me nagnale da budem taj koji je prvi došao ovdje kazati osnovni princip koji mora vladati jeste poštivanje ustavnih rješenja, dok se ona ne promijenu. Način mijenjanja Ustava je svima poznat i neka tako bude. Sve dokle Federalno ministarstvo prosvjete nije ovlašteno za donositi zakone, energično se protivimo svakom zakonu, koji bi omogućio da Federalno ministarstvo donosi zakone, što je osnovni princip poštivanje ustvnih rješenja. Ako Federalno ministarstvo, koje ne može, jer je oformljeno poradi koordinacije u obrazovanju, ako mu se kroz zakon omogući donošenje zakona, siguran sam u to da ćete imati 99% protivljenje takvom zakonu jednog naroda u BiH. Ja vas molim da osjetite težinu riječi koje ja ovdje za govornicom govorim. Zašto? Ovdje se često, upravo može vidjeti takve vrste položaj Hrvata u BiH. Ja ne bih to volio elaborirati i nemam puno potrebe, jer je to svakom čovjeku jasno i vidno. Ovdje se pokušava stvoriti tri entiteta RS, Federacija i Distrikt Brčko, vjerojatno neko zamislio što bi možda, eventualno trebalo, ne zagovaram treći entitet, nego kažem, vjerojatno je nekom palo na pamet što bi trebalo jednom narodu da pripadne može pripasti jednom gradu, ali što bi, eventualno moglo i primirisati da ima pravo jedan narod u toj Evropi u koju mi hoćemo da idemo, a ovlada najvažnijim segmentom svog življenja a to je: jezikom, kulturom i tradicijom. Mi ćemo ga svesti u situaciju gdje će biti svaki dan na margini i majoriziran. Da se to ne bi desilo, ja želim i hoću kazati, ili prijedlog da se povuče Ustavno-pravna komisija odmah i potvrdi ovo što sam ja rekao da ćemo poštivati Ustav ili pak da se ovdje iziđe u ime Ustavno-pravne komisije i kaže da će i ovaj parlament to poštivati. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Ivi Miri Joviću. Ko se dalje javlja za riječ? Javio se gospodin Moranjkić. Mislim da nema potrebe da se Parlament, koji se zakleo na Ustav izjašnjava da će ga poštivati. Mislim da bi to, može se raspraviti. Dobili smo izvještaj Ustavno-pravne komisije, a evo otvorili smo raspravu. Gosodin Moranjkić. Izvolite. Ja vas molim samo da saslušamo gospodina Moranjkića.
Hvala lijepo. Gospodo predsjedavajući, gospodo kolege poslanici, zastupnici, gospodo iz Vijeća ministara i međunarodne zajednice, dame i gospodo, Danas se pred nama u ovom zakonodavnom najvišem tijelu Bosne i Hercegovine nalazi sistemski i reformski zakon, koji se zove Zakon o osnovnom i srednjem 27 obrazovanju. Ne naglašavam, uzaludno ovo, sistemski i reformski, jer on sam po sebi mnogo znači, pogotovo kad se uzme u obzir zbilja i stanje u ovom prostorima i u ovom vremenu. To je jedan od temeljnih zakona za ovu državu danas. On se temelji na principima savremenog i demokratskog društva, stvarajući mu osnovnu podlogu za garanciju civiliziranog razvoja i napretka, jer ovi prostori i ovo vrijeme traže prije svega: jedinstvenu zakonsku, bar okvirnu regulativu na nivou države, što ovaj zakon omogućava, koja će stvoriti i njime osigurati kroz jedinstven sistem obrazovanja i vaspitanja takav sistem obrazovanja koji će iz škola eliminisati prije svega: rasnu, vjersku, nacionalnu i svaku drugu segregaciju, koja je nepoželjna, pogotovu u ovom podnevlju. A, u škole će uvesti nastavne planove i programe, sa jedinstvenim zajedničkim jezgrima predmeta, sa pravilno odmjerenim dubinskim sadržajima, kakvim su «opterećena djeca u evropskim školama, a da su sadržaji tzv. ne zajedničkih predmeta sretno i odmjereno koncipirani da u njima nema uvredljivih, iritirajućih, huškaških sadržaja, sa izraženom tolerancijom, međusobnim poštivanjem međusobne različitosti, koja je svjetlo i zbilja ovog podnevlja, sa posebnim naglasom na poštivanje i toleranciju nacionalnih manjina, koje ne smijemo zaboraviti. Politika se mora izbaciti, pogotovo ovakva iz ovih škola u ovom podnevlju. Ovaj zakon treba da naš tretirani obrazovani vaspitni sistem u najmanju ruku približi, ako ne i odmah potpuno spoji sa istim sistemom u Evropi, kojoj danas težimo. Ja cijenim kao čovjek iz struke da će to ovaj zakon i osigurati i omogućiti zbog čega mu i dajem podršku. Ono na što bih želio ukazati, čitajući pomno ovaj zakon i čovjek koji sam u toj struci, ne mogu a da ne ukažem na određene manjkavosti, koje sam uočio, a da ih ne iznesem. Istina je, ja sam ih pokušao u amandmanima predstaviti, ali ja prihvatam toleranciju takvu kavka je odrađena. Pod broj 1. Materijalno i kadrovsko stanje u našem društvu i školama i pripremljenost istih, da u ovako kratkom vremenu prihvati i sprovede realizaciju ovog zakona, ja mislim da je upitna, pogotovo, kad smo prihvatili rokove kad ćemo krenuti u realizaciju ovog zakona. Zakon je, po meni, trebalo donijeti već davno, možda prije 2-3 godine, zašto to nismo uradili, vjerovatno znamo, ali i žalosno je. Drugo, ovaj zakon a i ostali akti koji će ga pratiti, a koji će se naknadno donijeti, za sada čak i ne pominju već donesene zakone, kojima će ovaj zakon dijelom činiti, ili podlogu ili osnovu, izraženu kroz dualni sistem obrazovanja, kao što su Zakon o obrtu donesen u Federaciji i Zakon o zanatu donesen u RS. Treće, devetogodišnje osnovno obrazovanje, nije ono desetogodišnje obrazovanje, osnovno koje je u Evropi, gdje tamo se nadomiruju dvije godine usmjerenja i djetetu omogućuje upis na fakultet. To kod nas ovom predviđenom promjenom nije stvar, jer bi u tom slučaju moralo, a ako smo se već odlučili na to da iznosimo organizaciju i reformu u srednjem obrazovanju, koje nije napomenuto u ovom zakonu, ali je onda neophodno da se uradi. Zato u duši i ostajem pri onome što sam bio izdao, odnosno rekao u svojim amandmanima. A, inače, kao čovjek iz struke i čovjek iz ovog podnevlja, mogu da razmišljam glasno, da u našim surovim i klimatskim uslovima i ponekad i ponegdje teritorijalno rijetko pokrivenom školskom mrežom, dijete sa šest godina će biti ponekad 28 rijedak gost te škole, jer valja na 10 kilometara, 5 kolometara, ili 15 kilometara, kroz bespuće, snijeg, kišu i nepogodnost dovesti dijete sa tim uzrastom do te škole. Znači, ostavljam dio onoga što sam rekao a to je: ako je u tome problem, a nije i ono da završimo sa srednjim obrazovanjem, ja smatram da smo oteli djetetu jednu godinu i odradili jedan nehuman postupak prema djeci. Dalje, što sam uočio kao negativno jeste, upravljanje uškolama, zasnovano je velikim dijelom na volonterskoj osnovi. Poznavajući naš mentalitet i poznavajući naše podnevlje, ja znam da će tu biti izuzetnih problema i, mislim da to upravljanje neće željeno funkcionisati ako ostane ovako kako je zakonom zacrtano. Četvrto, neću više dužiti. Ukazaću na izuzetnu teškoću uklapanja novog sistema obrazovanja, predviđena ovim zakonom, u tekući, što će, vjerovatno tražiti paralelno bistovanje dva nastvna plana i programa punih osam godina i ne znam kako će se to izvesti i čime se to regulisati da ovaj zakon bude željno primijenjen u praksi.
Zahvaljujem gospodinu Moranjkiću. Gospodin Momčilo Novaković se javio sljedeći za riječ. Međutim, predsjednik Ustavno-pravne komisije trži riječ, pa bih vas zamolio da malo sačekate. Predsjednik Ustavno-pravne komisije gospodin Ćeman. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući, Nadam se da će i kolega Novaković biti zadovoljan sa ovim prijedlogom. Naime, ja sam već nagovijestio pred ovim domom potrebu koju ima Ustavno-pravna komisija da na izvještaj koji ste dobili verificira, odnosno da razmotri određene ispravke i mi bismo predložili, svakako je najavljena i pauza drugim povodom, u ovom trenutku da date pauzu da se Komisija povuče i da razmotri ove tehničke ispravke na izvještaj koji ste dobili. Ja vas molim da to uvažite. Mislim da je to vrlo korisno za nastavak rada na ovoj sjednici Doma, a upravo bih htio reći, ukoliko se ovo prihvati, evo ja mogu obavijestiti čanove Ustavne komisije da će ova sjednica biti na drugom spratu u sali broj 2. Odmah.
Molim vas lijepo, dakle, uvažava se zahtjev Ustavne komisije. Daje se pauza, imajući u vidu pauzu da džumu, nastavljamo sa radom u 14 sati. Do tada neka Ustavna komisija obavi svoj dio posla. Nastavljamo u 14. Hvala vam. [[PAUZA]] 29 U sali trenutno imamo 34 poslanika. Imamo, dakle, kvorum. Očekujem da će se pridružiti i ostali poslanici. Pauzu je tražio predsjednik Ustavno-pravne komisije gospodin Mirsad Ćeman. Ja mu dajem sada riječ. Izvolite gospodine Ćeman.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege, Dakle, u pauzi je Ustavna komisija održala svoju sjednicu, sa jednom tačkom dnevnog reda, a to je, slobodno ću interpretirati. Verifikacija izvještaja sa prošle sjednice i, eventualne, ispravke u izvještaju kojeg ste kao poslanici dobili na svoje klupe. Komisija je brojala osam članova. Prisustvovali su i predstavnici OSCE-a, odnosno Vijeća Evrope. Komisija je prvo konstatovala da je zbog zaista, ja bih rekao, žurbe da se Parlamentu predoči što prije izvještaj Komisije, kao nadležnost tijela ovog doma, dakle, u pisanoj formi i, nakon razmatranja 85 amandmana, učinjen jedan obiman posao, ali da su se u izvještaju potkrale određene greške. Pod dva. Komisija je konstatovala da u pripremi izvještaja, niti danas na sjednici Komisije nije imala na raspolganju stenogram, da bi se mogle otkloniti, eventualno, dileme oko nekih formulacija u samom izvještaju i, zbog toga nije mogla se izjasniti oko svih, do tog trenutka ukazanih, eventualno, propusta u izvještaju koji je napravljen. Zbog toga je Komisija zaključila da bi se izjasnila na sve, eventualno, ukazane ispravke, potrebno je da ima kompletan stenogram, koji se tiče, da tako kažem spornih dijelova. Ipak, Komisija je nepsornim učinila i umjesto formulacije koju ste dobili u svom izvještaju, amandmana XV Amandman XI treba da glasi: « U stavu 1. člana 31. na kraju briše se tačka i dodaje sljedeći tekst: «U skladu sa specifičnostima dtih prihvatnih škola, u koje spadaju i vjerske škole». Dakle, amandman XV usaglašeno je i ovako glasi: «Bilo je ukazivanja na određene, dakle, propuste u vezi sa amandmanom XX i amandmanom XXIV Dakle, zbog stenograma nismo mogli se još uvijek izjasniti da li je u izvještaju koji ste dobili pravilno interpretirano ono što je Komisija odlučila i kako su amandmani formulisani. Ipak i ove nejasnoće proizilaze od toga, iz toga, što su različita shvatanja u stvari principa ili nekih principa, oko kojih je Komisija se izajsnila da se usaglasila i u izvještaju stoji da su se, da se prihvataju principi zakona, ali pokazalo se da, izgleda da neki od principa ili nisu adekvatno bili shvaćeni, a jedan od njih se tiče, ja ću ga tako formulisati. Shvatanje da li se Komisija, raspravljajući o općim, u općem onom dijelu usaglasila da Federacija BiH kao entitet ima ili nema zakonodavnu nadležnost u oblasti obrazovanja, ili je to isključiva nadležnost kantona. Prema tome, gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege, mi vam nismo još uvijek pisanu ovu ispravku dostavili. Komisija predlaže da Dom, u stvari, odluči i u nastavku rasprave, imajući u vidu ove činjenice, koje sam ja sada naveo kako će u nastavku sjednice raditi. Komisija je u obavezi, ukoliko joj bude dato vrijeme, da sve sporne činjenice, iz ovog izvještaja, naravno, u nastavku kad bude razmatrala, ako bude za tim potrebno i u pisanoj formi dostavi. Danas smo mogli urditi na ovoj pauzi smo ovoliko koliko sam ja rekao. Hvala vam lijepo. 30
Zahvaljujem gospodinu Ćemanu. Gospodin Momčilo Novaković se javio za riječ. Izvolite. Za sada odustajete. Ovdje je, da li neko želi dalje da govori o tekstu zakona. Gospodin Vinko Zorić. Izvolite.
Meni je predsjednik Komisije nerazumno govorio, meni nerazumnim jezikom. Ne mislim ovdje na razumijevanje riječi, koje je izrekao, nego na kontekst koji je on ovdje kazao. Na koncu nam je nešto pročitao, što bi mi morali upamtiti, vezano za amandman XV a da nam to nije u pisanom obliku dostavio. Ja imam sasvim suprotne informacije sa Ustavno-pravne komisije od ove koju je on ovdje iznio. Da on, uopće, nije dao na glasovanje po pojedinim nesporazumima. Zašto mi ne dobijemo izviješće Ustavno- pravne komisije. Ja sam to pitao prije dva sata, pitam i sada. Je li ovo izviješće? Ako je, ja ću nastaviti svoju raspravu. Ako nije, molim da dobijemo izviješće Ustavno-pravne komisije. Kako možemo raspravljati o jednom ovako važnom zakonu da o njemu nemamo izviješće Ustavno-pravne komisije? Stav Kluba kojemu ja predsjedavam ću iznijeti tek nakon izjašnjavanja predsjednika Ustavno-pravne komisije. Imamo li mi izviješće ili nemamo. Ako imamo, kakvo je ono? A, ja imam jedno izviješće koje je potpisao predsjednik i koji je odmah ovdje na početku današnje sjednice kazao: «To nije dobro izviješće, ali ja sam ga potpisao». ...Šta je se to dogodilo u međuvremenu od 2. 6- do danas. Dakle, kada smo došli do jednog zadovoljavajućeg rješenja da donesemo ovako važan zakn, nekomu to ne odgovara. Kažite što u usvojenim ili prihvaćenim amandmanima nije u skladu s Ustavom. Šta nije u skladu s zakonima i šta nije u skladu s onim šta mi želim postići s ovim zakonima i obvezom koju imamo prema preuzeti obvezama u Europi. Pa, ljudi moji, neka se ovdje predsjedavajući Komisije izjasni šta nam je raidti. Ne, on traži izjašnjvaje Doma o tome šta je radila Ustavno-pravna komisija. Pa kako ću se ja izjasniti o tome? Jesm li mi za ovaj zakn ili nismo? Danas smo bili puni parola oko druge točke dnevngo reda kako, eto, tobože, dva kluba ovde ne podržavaju. Vidjećem mi kad bude glasanje ovdje ko šta podržava i ko ne podržava. Međutim, Ustavno-pravna komisija je podnijela izvjeće, odnosno privhatila 27 amandmana i onda onaj ko je potpisao to kaže – e nisu tako prihvaćeni neg nekako drugačije. Kako drugačije? Ne znam. Da vidmo to drugačije potpisano. Pa ne možemo se ovdje igrati kako kome odgovra. Ili jeste izvješće il nije. Molim vas, predsjedavajući, nemoje da gubimo ovako čitav dan ovdje zbog stvari koje možemo riješiti samo ako se ljudi pošteno prisjete šta je bilo na Ustavno-pravnoj komisiji. Pa na koncu konca – i stenogram, zašto ne. Zašto smo izguvili dva sata? Ako nije moguće dobit stenogram i izvješće Ustavno-pravne komisije, hoćemo li prekinuti sjednic pa je nastaviti u ponedjeljak-utorak-srijedu, kad god hoćemo. Idemo se o tome dogovoriti ovdje. A ne da danas ovdje pričamo priču a nemamo materijala za razgovor. 31 Mislim da ovako jedan bitan zakon – evo pazit ću na vrijeme – ne možemo donositi bez izvješća Ustavno-pravne komisije To je sukus onoga što sam ja htio kazati kad sam ovdje iziša dok sam, i usput se ispričavam, predsjedavajući, evo uzeo sam mal više vremena.
Zahvaljujem se, gospodine Zoriću. Da znate odmah, nećemo mi prekidati današnju sjednicu. Ja sam, dakle, reka, a vi ste to podržali – ona će danas trajati. Ako treba nastaviće se i sutra i mi ćemo završiti ovo što smo utvrdili kao dnevni red. To, dakle da znam svi. Radi se o važnim poslovima, nema potrebe ni za kakvom žurbom. Ima vremena danas do mraka, dokasno u noć, ako treba i sutra nastaviti. Prema tome, što se vremena tiče vremena ima dovoljno. Svakako smo 13. maja imali zadnju sjendicu, a danas je 6. juni. Gospodin Ćeman je tražio riječ – predsjednik Ustvano-pravne, Nikola pa ćete onda vi dobiti riječ.
Naravno da nije dobro kada se u zvančnom izvještaju podkradu greške tehničkog ili nekog drugog karaktera. Komisija je dovedena u poziciju da zbog odluke ovog doma, a po hitnom postupku se Zakon razmata i imala vrlo malo vremena prvo za razmatranje ovoga, a zatim i za pripremu izvještaja i mi u tom dijelu, ja kao predsjednik naravno i drugi koji su u ovom učestvovali u onom dijelu u kome obrada ovoga teksta koji ste dobili ne možemo pobjeći od onoga što je naša zasluga ili krivica u vezi s time. Izvještaj postoji, on je vama pred klupama. Ja sam imao obavezu i moralnu i formalno-pravnu da ukažem da je od slanja izvještaja, a to se dešava da su uočene određene greške i da te greške treba ispraviti. Mi nismo imali vremena da održimo Komisiju prije početka ove sjednice da bismo verificirali i saglasno konstatovali ili kosnstatirali koje su to pravno-tehničke ili druge greške u izvještaju koji ste dobili. Zato sam ja odmah na to ukazao i zamolio za razumjevanje Doma da nam da priliku za to. Zahvaljujem. Komisija je dobila priliku i u rasrpavi koja je uslijedila dakle konstatovala zaista da je u pogledu jednoga amandmana i taj dio je završila posla. Dakle uistinu bila tehnička greška. Za druge neke sporne stvari koje će možda na kraju biti nesporne dakle nije se ogla odrediti zato što ipak nije imala stenogram, a to bi bio najobjektivniji dokument. Podsjećam vas da je Komisija tada, to sam već rekao radila nepunih 10 sati, razmatrala 85 amandmana. Zbog toga dakle, naravno proceduralno je poznato kako Dom može nastaviti raditi po ovome. Komisija je, na Komisiji je bilo prijedloga da se glasa o uočenim, od nekih članova Komisije tehničkim greškama. Ali je isto tako, to je bila proceduralna neka mogućnost, ali je isto tako uložen napor da se razjasni, a ne samo formalno glasa za ili protiv, u čemu je spor ako postoji pravno-tehnički, odnosno tehnički ili neki drugi. 32 I zbog toga dakle, nije nikome onemogućeno da se o tome izjašnjava nego smo do početka, nakon pauze ove sjednice uspjeli uraditi ono što smo uradili. Mi naravno ćemo uraditi i ono preostalo što je eventualno sporno ukoliko zato dobijemo vrijeme. A na ovom domu je da informira o ovome što sam ja rekao ili što možda nisam rekao, a znate u pogledu ovoga izvještaja sa tehničke tačke gledišta, odluči da li ima dovoljno elemenata da o ovome raspravljamo. Ako ima neka nastavi, a ako ne neka nam da vrijeme da kada dobijemo stenogram još u jednom ili dva sporna detalja se Komisija onda zvanično o tome odredi i u pisanoj formi naravno da dobijete dopunu izvještaja. Ja zaista ovdje nisam ni kod koga uočio ni jednu nikakvu pogrešnu tendenciju. Ovdje je jedino zaista zbog žurbe napravljene su neke tehničke greške i ja od toga ne mogu pobjeći, ali naravno želim da imate razumjevanja za klimu, atmosferu i dobru namjeru Komisije da radi vas dakle uradi svoj dio posla. A podsjećam vas Komisija i možda ne bi ovo bilo ovako, je bila zakazana 28.5., ponovo sam rekao zbog neodgovarajućeg broja članova Komisije prolongirali smo za 2.6. i da bismo vam dali priliku da možete 48 sati eventualno intervenirati amandmanima, a da dobijete blagovremeno izvještaj. U toj žurbi jednostavno načinjena je ova greška. Koliko ko hoće imati za to razumjevanja, njegova je stvar, ali stvari su ovako išle. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem gospodinu Ćemanu. Gospodin Nikola Špirić, zamjenik predsjedavajućeg. Izvolite.
Dame i gospodo, gospodine predsjedavajući, kolege i kolegice, vidite, bez obzira što danas evo pokušavam čitav dan da riječ kompromis ubacim u svaku moju rečenicu, evo trudiću se do konca sjednice da to bude moj definitivni cilj da dođemo do Zakona, imam dojam što neko, da, da, kada sam taman bio uvjeren da se svi trudimo da dođemo do ovog zakona onda ono što je suštinski nesporazum, mnogi pokušavaju braniti tehničkim greškama. Ima izlaz iz ove situacije ako hoćemo Zakon. Ima 98% stvari oko kojih se Komisija dogovorila. Imaju tri sporne stvari. Ali valjda imaju i prethodne faze u pisanju Zakona koje čine OSCE, Vijeće ministara itd. Dakle na onom što nije dogovoreno prihvatimo izvorni tekst Zakona. Pa tu se i krije naš nesporazum. Što se lažemo. Pa rekao sam da Zakon nije idealan, da ga možemo i u oktobru mjenjati ako se dogovorimo. I rekao sam da me raduje da je dio amandmana jednostavno rješio dio recimo opravdanih razloga HDZ-a da se ti amandmani prihvate da dođemo do zaključka. Što sada bježimo da prihvatimo izvorni tekst Zakona. Pa valjda su i tamo sjedili Srbi, Bošnjaci i Hrvti, eksperti međunarodne zajednice. Šta to neko hoće kroz amandman? Poboljšanje, tehničku korekciju, ili da pogodi u suštinu. A moram vam reći da ovdje pogađajući u suštinu postoji neprohodan dio Zakona. Školski odbor iz '91. znači da u Drvaru mogu biti samo srbi u školama. Pa jel to izvodljivo? Što silujemo situaciju. Šta to hoće neko od ovog zakona? Pa svima puna usta priče – hoćemo Zakon. 33 Ja hoću Zakon, evo ovo što ste usaglasili u Ustavno-pravnoj, nemamo vremena da proces vraćate nazad, nećete se dogovoriti. Napravili ste propuste da ono dakle što niste, da li je neko ispustio naknadno ...mene to ne interesuje. Prihvatam ono što su usaglasili. Ono što niste izvorni tekst Zakona i imamo Zakon. I to je moj doprinos kompromisu. Dajte molim vas da se izjasnimo. Ako budemo mi sada još uvijek raspravljali hoćemo li nećemo. Da li je neko mislio na zarez, tačku, mislim da nečemo doći do rješenja. Ali ukoliko iskreno prihvatamo tu ideju da dođemo do zaključka. Moj prijedlog je bio vjerujte, razgovarao sam sa kolegama da bi dobro bilo ovaj zakon prihvatiti i bez amandmana. Ali ogorčenje recimo s razlogom koje pokazao Klub HDZ-a je stvorilo prostor da se nešto popravi, stvarno koncenzusom dođemo. Ali ako mislimo da ćemo izbiti maksimum iz ovog zakona, ja vam tvrdim kada bi sve ovo prihvatili što piše ovdje tri tačke, da postoji nesprovodiv dio. Pa neka nas praksa uvjeri pa ćemo zajedno kao kolege poslanici reći u oktobru, vidite moramo promjeniti Zakon. I konkretno predlažem, nemojte da se vraćamo na stenograme da se nadmudrujemo, ove tri stvari koje niste dogovorili, ja predlažem da izvorni tekst Zakona to riješi. I to bi bio moj kompromis i u prvom i u drugom čitanju da danas imamo Zakon. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem gospodinu Špiriću. _______(?) [[nije izašao za govornicu]] Molim vas samo nemojte dobacivati. Za govornicu možete. Iz klupa nemojte dobacivati. Gospođa Seada Palavrić. Replika.
Ja uvažavam nastojanja gospodina Špirića da dođemo do Zakona. I sama želim ovaj zakon još i prije dvije godine i više. On kaže ako je usaglašeno da je 98% Zakona, hajmo onda ona 2% prihvatiti u tekstu u kojem ga je predlagač ponudio. Zašto insistirati na neprovodivom. E sada ja kažem, ako sve međunarodne organizacije tvrde da je u Bosni i Hercegovini povratak gotovo okončan, pa da je okončan u procentu gotovo 98%, zašto je '91. neprovodiva u ta 2%? Jer gospodo '91. ako odstupimo od nje, od školskog odbora, a on vodi politiku škole, vodi sve što je relevantno u školi i insistira se od predlagačem da 34 on odražava nacionalno stanovništvo, zašto u datom trenutku, zašto ne '91. godina? Ako je u datom trenutku, onda je to legalizacija. Činjenica je da se Srbi nikada neće vratiti u Drvar, Bošnjaci i Hrvati ne znam u Srebrenicu i u druga mjesta Bosne i Hercegovine. Nemojmo tako postupati. Hajmo tražiti kompromis, ali ne na ovaj način. I evo mi smo uspjeli u međuvremenu dobiti stenogram i ja se izvinjavam predsjedniku Komisije, ali stenogram u cjelosti potvrđuje ispravku izvještaja i za član 42. i za član 50. Dakle da je upravo onakav kakav je predsjednik. Nije ga Komisija razmatrala. Ja govorim, dobili smo, evo sada će biti podjeljen svim zastupnicima, ali je evidentno da su greške bile tehničke prirode. Hvala.
Molim vas lijepo. Molim vas lijepo. Samo molim vas, molim vas samo malo pažnje. _________(?) [[nije izašao za govornicu]] Hoćemo naravno. Molim vas, ni ja ga nisam dobio. Ja ga nemam. Malo samo pažnje. Mi uopće nismo daleko dakle. Dakle molim vas, dame i gospodo poslanici, hoćemo li slušati kada se govori za govornicom ili ćemo govoriti između sebe. Kažite mi. Pa đaba je opominjati vas gospodine Zoriću, kada ja tri puta govorim, a vi nastavljate sa pričom. Kratko samo gospodin Špirić i onda ću ja iznjeti jedan prijedlog da izađemo iz ove situacija. Izvolite gospodine Špiriću.
Pa vidite ja nisam, ja sam rekao da sam povukao sva tri amandmana koje sam napisao, iako bih mogao da insistiram. U izbornom tekstu Zakona zakonodavac je bio svjestan opšte situacije i rekao okvirno popis '91. Pa dajte da se razumijemo. Insistiranje strogo i to zvati tehničkim greškama i naknadnim sjećanjima na popisu '91. stvara neke stvari nesprovodive na terenu. Zato vas, nisam ja protiv. Piše u Ustavu i Bosne i Hercegovine i Republike Srpske popis '91. Pa svjesni smo mi toga. Mi moramo ovdje biti svjesni da pravimo snošljivu situaciju u ovoj našoj državi. Pa valjda će biti popis za godinu dana u ovoj sretnoj državi, pa on neće biti isti kao '91. da svi u pepeo pretvorimo, fali ljudi, pobijeno su u ovom ratu. Dajte da ne otvaramo stvari koje ne možemo riješiti. Zato sam molio i rekao moj kompromis jeste, ako se ne može dogovoriti da se prihvati izvorni tekst, jer su i tamo sjedili neki ne znam eksperti, opet ponavljam Srbi, Bošnjaci i Hrvati. Nemojte da tjeramo mak na konac. Mene zadovoljava, moram vam biti iskren i jedno i drugo rješenje. Ali onaj koga 35 zadovoljava samo jedno rješenje neka sebi postave pitanje jesu li na liniji kompromisa. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepo Nikola. Dame i gospodo poslanici, dakle očigledno da Ustavno-pravna komisija u pauzi koju smo imali zbog toga što nije imala na uvid stenogram, nije okončala dio posla, zbog čega smo napravili pauzu. Prema Poslovniku mi moramo imati očitovanje Ustavno-pravne komisije, jer je sama Ustavno-pravna komisija primjetila određene greške u svom izvještaju. Kako ne bismo vodili ovdje bespotrebnu raspravu, prije nego što rasčistimo dakle to pitanje, ja ću u ovom trenutku, a budući, evo dobio sam informaciju da je stigao i stenogram, napraviti pauzu od 30 minuta, zatražiti od Ustavno-pravne komisije da se sastane i da ovo stanje u pogledu ove dvije stvari razjasni i da Dom obavijesti o svome stavu. Nakon toga tek će Dom moći da odlučujue. Ali evo ja sam dao pauzu, gospodine Raguž, ako insistirate izvolite.
Insistiram zato što, zbog prijedloga koji ste dali.
Izvolite.
Dakle mi jesmo dobili stenogram, ali dobili smo samo jedan dio stenograma. I ovo što je otvoreno kao tri otvorena pitanja, ako se otvara ne možemo, ne postoji koncenzus, niti smo se izjašnjavali na Ustavno-pravnoj, da su to samo tri otvorena pitanja i trebao bi onda čitav stenogram i trebalo bi onda jednu finu priću ponovo znači vratiti. Dakle ja ne prihvatam da je ovo samo ova selekcija koja je napravljena, eventualno ova korekcija onog što je ponuđeno ovdje sa potpisom predsjedavajućeg. Predlažem da se držimo onoga što je stiglo kao izvješće i da radimo na tome.
Zahvaljujem se gospodine Raguž. Dakle dame i gospodo poslanici mi smo dobili ovdje na sto intervenciju predsjednika Ustavno-pravne komisije. Ustavno-pravna komisija nema još uvijek svoj 36 stav o ovim pitanjima. Ja uopće ne žlim da prejudiciram bilo kakvo rješenje ni otvaranje ni zatvaranje bilo kakvog paketa. Ja samo kao predsjedavajući tražim od Ustavno-pravne komisije da se izjasni i dajem pauzu 30 minuta da se Ustavno-pravna komisija izjasni. Nastavićemo u 15 sati i 15 minuta. Hvala vam. /PAUZA 30 MINUTA/ ...koje su meni dostupne Ustavno-pravna komisija je dakle našla rješenje. Upravo se umnožava izvještaj Ustavno-pravne komisije. Zato predsjednik Komisije nije ovdje. Ja vas molim da dakle ostanemo ovdje na mjestima da sačekamo samo predsjednika Ustavno-pravne komisije i da odmah krenemo sa radom da se ne bi ponovo tražili. A zamolio bih stručne službe da provjere dokle je to stiglo i da zamole predsjednika Ustavno-pravne komisije da požuri da podnese izvještaj i da onda predložim daljnji način rada vezano za ovu tačku dnevnog reda. Dajem riječ predsjedniku Ustavno-pravne komisije gospodinu Mirsadu Ćemanu. Izvolite.
Ponovo hvala gospodine predsjedavjući, molim za razumjevanje za evo ovo što smo učinili. Vi ćete svakog trenutka dobiti ovaj pisani izvještaj o verifikaciji i ispravci izvještaja, a ja ću konstatovati sljedeće. Da smo, dakle Ustavno-pravna komisija, 8 prisutnih je bilo, dakle svi oni koji su u ovom trenutku članovi Ustavno-pravne komisije su se usaglasili o sljedećem, molim vas da pratitet to? - Amandman I treba da glasi, dakle onaj amandman u izvještaju koji ste dobili treba da glasi, ovaj prvi dio nije bio sporan, ali evo pročitaću ga. U članu 1. stav 1. na kraju se briše tačka i dodaju riječi."kao i dopunska nastava za djecu državljana BiH u inozemstvu". Dalje, u stav 3., ovo je sada dodato u odnosu na ono što ste imali, u stavu 3. člana 1. početak tekst do zagrade treba da glasi: "organi vlasti nadležni za organiziranje obrazovnog sistema u Brčko Distriktu BiH, Republici Srpskoj Federaciji BiH i kantonima u skladu sa Ustavom" i dalje se nastavlja tekst u zagradi, vidite u daljem tekstu obrazovne vlasti. Dakle to je što se tiče ispravki na amandman I koji ste dobili u prvom izvještaju. - Ispravka amandmana V. Naime, ispravljen amandman V treba da glasi: U članu 9. stav 4. se mijenja i glasi: 37 "učenici koji ne žele pohađati vjeronauku neće ni na koji način biti dovedeni u nepovoljan položaj u odnosu na druge učenike tačka" To je dakle ispravljen amandman V. Ispravljen amandman XV treba da glasi: Stav 1. člana 32. na kraju briše se tačka i dodaje sljedeći tekst: "U skladu sa specifičnostima datih privatnih škola u koje spadaju i vjerske škole". Ovu ispravku sam već pročitao u ovom prvom obračanju prije ove druge pauze. Amandman XX ispravljen glasi: U stavu 2. člana 42. iza riječi: "ministri obrazovanja entiteta" dodaju se riječi:"kantona". U stavu 3. člana 42. tekst iza riječi:"usvajaju, potpisiju" mjenja se iglasi: "ministar obrazovanja Republike Srpske, ministri obrazovanja svih kantona iz Federacije, Bosne i Hercegovine", uh, uh ovdje je ponovo sekretar, sekretare izvinjavam se koristili ste onaj
Čitaj tekst ispravan molim te. Kako jeste čitaj pa ćemo popraviti.
Samo malo.
Molim vas malo pažnje. Tehnička je greška. Molim vas malo pažnje. Nije sporno ništa. Tehnička je greška, treba dodati i Federacije.
Samo malo. Riječ je o amandmanu XX, jel tako. Dakle samo malo, dakle amandman XX – u članu 2. stava 42. iza riječi:"ministar obrazovanja entiteta" dodaju se riječi :"kantona". E sada nastavljamo. U stavu 3. člana 42. tekst iza riječi:"usvajaju i potpisuju" mijenja se i glasi:"ministri obrazovanja entiteta, ministri obrazovanja svih kantona iz Federacije Bosne i Hercegovine, te predstavnik Brčko Distrikta Bosne i Hercegovine". To je to. I amandman još XXIV, ispravljen glasi: U članu 50, na kraju stava 4. se dodaju riječi:"u principu prema popisu stanovništva u Bosni i Hercegovini iz 1991. godine". Sve ostalo je identično u ranije vam dostavljenom izvještaju. 38 Ponovo se izvinjavam, evo vidite korišten je onaj, ona podloga u računaru prije ove naknadne ispravke tako da je evo ova mala ispravka ponovo, ali i to ćemo uraditi. Ja mislim da je ovo sada nesporno bar što se tiče ovoga tehničkog aspekta. Hvala vam lijepa na razumjevanju, čekanju i strpljenju.
Hvala vam lijepo gospodie Ćeman. Ja bih zamolio samo Stručnu službu, molim vas lijepo, dakle ovdje da sada znamo šta je tekst Zakona. Hoćete me malo molim vas. Tekst Zakona je Zakon kojeg smo dobili u parlamentarnu proceduru izmjenen amandmanima Ustavno-pravne komisijekoje ste takođe dobili i izvještajem o verifikaciji i ispravci izvještaja od 2.6.2003. godine u Prijedlogu okvirnog zakona o osnovnom i srednjem obrazovanju u Bosni i Hercegovini, jer su sada amandmani ... amandmani I, amandman V, amandman XV, amandman XX i amandman XXIV definirani ne kako stoji u izvještaju, nego kako stoji u ovoj ispravci o verifikaciji, s tim što ćete vi sada dobiti u pogledu amandmana XXIV odnosno XX, molim vas samo malo pažnje. U pogledu amandmana XX sad ćete dobiti popravak teksta. Nije, dakle, tekst ministar obrazovanja RS nego ministri entiteta obrazovanja entiteta, ministri obrazovanja svih kantona. Je li tako Mirsade? Iz Federacije BiH, te ministar obrazovanja, predstavnik Brčko Distrikta, a dobit ćete tekst. To je, dakle, to. Dakle, mi smo čuli izvještaj Ustavno-pravne komisije. Molim vas da sada nastavimo dalje, da konstruktivno radimo. Dame i gospodo poslanici, mi, dakle, imamo pred sobom tekst kojeg je usaglasila Ustavno-pravna komisija. Ovaj amandman XX će biti popravljen, kako je to gospodin Ćeman kazao za govornicom, a ne kako smo dobili u ovom tekstu, jer je korišten stari tekst iz kompjutera. Dakle, entiteti, ne samo jedan entitet. Ja vam predlažem sljedeće. Predlažem da dalje nastavimo konstruktivno raditi, kako bismo što prije došli do zakona. Ja bih zamolio da u nekoliko rečenica predsjednici klubova, ne sporeći pravo svakom poslaniku da govori, kažu kakav je odnos klubova prema ovom tekstu zakona da pređemo na prvo a onda i na drugo čitanje ovog zakona, tako da danas imamo zakona. Evo, ja otvaram raspravu. Ovo je moj prijedlog. Ne morate ga uvažiti. Ako hoćete da ga slijedite, onda neka se jave predsjednici klubova. Otvaram raspravu. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedatelju, samo htio sam reći nešto što je izuzetno važno, poradi čega smo cijelo vrijeme se sporili i ne vjerujem da će biti bilo kakvih 39 problema kod onih koji će me čuti, a sjedili su kad smo razgovarali. Jako je važno naglasiti u cijelom tekstu zakona, tamo gdje se nabrajaju ovlasti Brčko Distrikta BiH, entiteta i županija, da to bude sukladno i u skladu sa Ustavom. Molim vas, to smo zaključili. Ja se nadam da se slažete s tim koji ste bili, dakle, ne samo u članku 1. nego svugdje gdje se nabrajaju ljudi koji će provoditi, odnsono institucije koje će provoditi ovaj zakon, da kaže se u skladu sa Ustavom. Hvala lijepa.
Šta vi kažete gospodine Ćeman. Za govornicu, pazite, ovo se snima, stenogram je, ovdje se pravi svako slovo, tačka i zarez. Gospodin Ćeman.
Ovo je, dakle, bila pravno-tehnička obrada i mi nismo ove stvari sad naglašavali, ali evo podsjetiću kako glasi ovaj stav u ne izmijenjenom tekstu ovog člana, a kako sad se podrazumijeva prema ovom izvještaju. Naime, ovako stav 3. člana 1. počinje. Organi vlasti nadležni za organizovanje obrazovnog sistema u Brčko Distriktu BiH, entitetima i kantonima u daljem tekstu nadležne obrazovne vlasti. Intervencija Komisije, koju ste dobili, pravno tehnički obrađeno s aspekta u sljedećem. Da, dakle, ovaj sas stav 3. člana 1. početak teksta do zagrade, a u zagradi kad pogledate piše u daljem tekstu nadležne obrazovne vlasti, dakle, ono što je prije zagrade sad usaglašeno glasi ovako. Organi vlasti nadležni za organiziranje obrazovnog sistema u Brčko Distriktu BiH, Republici Srpskoj, Federaciji BiH i kantonima, u skladu sa Ustavom, u daljem tekstu obrazovne, nadležne obrazovne vlasti.
I dalje su to sve obrazovne vlasti. Hvala vam gospodine Ćeman. Ja vas molim, ja bih zamolio predsjednike klubova, ne isključujući prava poslanicima i ostalim da ustanu i da kažu šta misle u dvije-tri rečenice o ovom tekstu i da idemo na izjašnjavanje. Prvo čitanje. Doći ćemo mi na drugo čitanje. Gospođa Seada Palavrić.
Dakle, slušajući prijedlog predsjedavajućeg, ja želim upoznati prisutne da sam kao član Ustavno-pravne komisije, a i šef Kluba SDA, po prilično doprinijela da postignemo kompromis i da je stav Kluba SDA ovo što ste dobili i što je predsjednik Ustavno-pravne komisije rekao za ovom govornicom.
Hvala gospođo Palavrić. Gospodin Vinko Zorić ima riječ. Neka se pripremi gospodin Jozo Križanović. Molim. Nije na prozivanje. Ako vi nećete gospodine, ja pretpostavljam da ste vi uvažili moj prijedlog. Izvolite gospodine.
Ja, također se zahvaljujem svima onima koji su radili u ovoj komisiji, da smo konačno dobili izviješće. Kolegica Palavrić je upotrijebila riječ kompromis, a moj prijatelj Špirić je rekao da bi dobro bilo u svakoj rečenici danas pomenuti kompromis, evo i ja ga spominjem. Mi smo prihvatili to i ako smo, sjećate se na prošloj sjednici ovdje kao klub operirali sa 59 amandmana. Mi smo zadovoljni u Klubu, jer su se prihvatila rješenja po pitanju jezika, vjeronauka i nadležnih tijela, sukladno ustavima. Dakle, i entiteta i županija i, naravno, Ustavu BiH, nravno, principi kojima se rukovodio Klub HDZ-a su potpuno evropski principi. Mi želimo ovaj sustavni zakon i drago nam je i nadamo se da će danas doći do izglasavanja ovako bitnog zakona.
Hvala vam gospodine Zoriću. Gospodin Joz Križanović. Dalje, ko se s te strane javlja? Gospodin Ibrahim Đedović, pa ćemo onda odozdo.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući, Poštovane kolegice i kolege, u ime Kluba SDP BiH, želim izraziti zadovoljstvo što danas u ovom predstavničkom domu, Zastupničkom domu raspravljamo o jednom izuzetno važnom zakonu i, s tim u vezi želim, također da izrazim zahvalnost i da kažem da cijenim napore naše ustavno-pravne komisije, koja je, evo, konačno usuglasila svoj izvještaj. Dakle, radi se o jednom važnom zakonu, koji je nužan BiH i koji već sada, možemo reći da dolazi sa po priličnim zakašnjenjem, jer je, nažalost u proteklom periodu generirao dobar period, da kažem određene diskriminacije, uskraćivanja ljudskih prava i posebno prava djeteta. Ali, evo, posebno mi je zbog toga drago da se danas u ovakvoj atmosferi, evo želimo da privedemo raspravu o ovom zakonu i mislim da o potrebi njegovog donošenja ne bi trebalo biti nekih nedoumica. Amandmani koji su uloženi na Prijedlog zakona, po mom osobnom uvjerenju nisu poboljšali ovaj zakon. Naprotiv, smatram da su ga u nekim segmentima, vrlo važnim segmentima narušili kvalitet polazni, ali, kažem, uvažavajući važnost i hitnost donošenja ovog zakona i ja sam jedan od tih koji će odustati od svojih amandmana i založit ćemo se, također, da se ovaj zakon donese i u drugom čitanju. Evo, toliko i hvala vam.
Hvala vam gospodine Križanoviću. Gospodin Ibrahim Đedović. Neka se pripremi gospodin Gligorić. Izvolite gospodine.
Gospodo predsjedavajući, kolege poslanici, dame i gospodo, Želim vas obavijestiti da Mješoviti klub DNZ, BOOS i Narodna stranka Radom za boljitak, ne smatra zakon savršenim, ali će ga podržati, kao najveću vrijednost smatramo način na koji je postignut dogovor i neka to bude put za donošenje narednih, brojnih zakona, koji slijede pred ovim parlamentom.
Hvala vam gospodine Đedoviću. Gospodin Sead Avdić, pa onda gospodin Tihomir Gligorić.
Gospodo predsjedavajući, dame i gospodo poslanici, poštovani gosti, Ja, također, u ime Mješovitog kluba želim da pozdravim, prije svega, napore i BH institucije i međunarodne zajednice, koja je, jednostavno obezbijedila i harmonizirala ovaj veliki odgovorni posao za BiH, a to je jednostavno priprema i definiranje Prijedloga zakona o osnovnom i srednjem obrazovanju. Pa, tumačeći Ustav, na funkcionalan način i efikasan način, objektivno taj tekst zakona je došao pred nas i u tom kontekstu sigurno da prvo čitanje nije sporno i da prvo čitanje, aposlutno ima podršku i Mješovitog kluba. U drugom čitanju po pojedinostima i razmatrajući ove amandmane, objektivno, ja lično mogu da kažem dijelom narušavaju konzistentnost i jedinstvo ovog zakona, otežavaju njegovu implementaciju sigurno i kompliciraju jednostavno ono što je zacrtano u ovim idejnim, teorijskim i baznim postvkama zakona. To znači, Evrpsku konvenciju o ljudskim pravima i temeljnim slobodama, Pakta o socijalnim i kulturnim pravima, jednostavno i sve ono ostalo što je temelj ovog zakona. Što znači da, ja očekujem da će zakon u implementaciji, koji će danas biti usvojen i, jednostavno i ovi kompromisi koji jesu čarobna riječ za Predstavnički i koje treba tražiti, i istraživati,objektivno, još jedanput ponavljam, otežat će sprovođenje zakona, narušavaju njegovo jedinstvo, konzistentnost, jednostavno i ono što je predlagač u ishodištu promišljao, a još jedanput kažem, objektivno Predstavnički dom se niz puta suočava sa onim da Vijeće ministara, u kojem participiraju i predstavnici političkih stranaka i partija, koje ovdje kroz amandmane cjelovito mijenjaju poruku jednostavnu i sadržaj zakona. Objektivno, znači, morat ćemo u budu vremenu sagledati da Vijeće ministara ima svoju gnusnu odgovornost kad predlaže zakonske projekte i da je očekivati da će političke partije kojima misli i pripadaju Vijeću ministara, voditi računa, jednostavno o stavovima svojih političkih stranaka, kada predlažu zakon pred Predstavnički dom i Dom 42 nroda i da vas upznam. Mi smo četiri kluba kao što je SDP, SNND, DNZ, BOOS, HDU, NHI i SPU imali politički kolokvij, odnosno polsanički kolokvij, odnosno poslanički kolokvij oko ovog zakona i da smo zakon podržali i u tom kontekstu sigurno da je i ovakav zakon sa kompromisima i amandmanima bolji nego ništa na nivou BiH.
Zahvaljujem vam gospodine Avdiću. Gospodin Tihomir Gligorić. Neka se pripremi gospodin Nikola Kragulj.
Dame i gospodo, Ja želim isto tako da izrazim jedno zadovoljstvo da je Ustavno-pravna komisija urdila jedan veliki posao i da naglasim da bi ubuduće bilo dobro da naše komisije rade i da one potroše više vremena, kao što je to u ovom slučaju gotovo 15 sati je potrošeno, ako uzmemo i prethodni rad, a poslije toga vi u Parlamentu, duboko sam uvjeren, nakon ove rasprave, možete za 15 minuta da završite, u stvari i prvo i drugo čitanje. To, u stvari, jeste suština da odbori rade svoj posao, da oni potroše u tom radnom dijelu mnogo više vremena, da bi Parlamentu olakšali posao. Bili smo u jednoj poziciji kad smo mislili da od ovog zakona neće biti ništa. Upravo oni koji su se na neki način, konkretno suprostavili, argumentovano jedni drugima i našli su rješenje, tako da bih želio da kažem, zaista, svim i gospodinu Ćemanu, koji je rekao: «Ovo mi je danas najteži posao», pretvorilo se da sad svi hvalimo ... gospodina Ćemana i taj rad i trebate podržati i profesora Nijaza Durakovića i gospodina Belkića i profesora Kunića također i, istovremeno moram da kažem za gospodina Martina Raguža koji je dao i Marija itd. koji su dali jedan doprinos. Pretvorilo se, rekao sam za gospođu Palavrić, također, jesam li nekog zaboravio, kad već nabrajam. Svi vi znate članove Komisije, ali, baš zato što se našao jedan tako korektan odnos unutar same Komisije da od jedne izgubljene situacije, našli smo da možemo da budemo zadovoljni i da danas iz BiH pošaljemo poruku, praktično, Savjetu Evrope da smo usvojili onaj zakon. Da je taj zakon naš, da nam ne treba Visoki predstavnik da nameće, praktično zakon i da ne smije da ulazi, praktično politika u sistem obrazovanja. Prema tome, ja izražavam jedno zadovoljstvo i Socijalistička partija će to podržati i ja kao njeg poslanik. To sam rekao i ranije, vjerujući da ovaj zakon je potreban, prije svega našoj djeci.
Da vam kažem samo, ni jedne sekunde ja nisam mislio da je zakon izgubljen. Ja sam čekao Komisiju. Postojala su rješenja da se izađe i na drugi način, dakle, ali bolje ovako. Izvolite gospodine Kragulj. Neka se prpiremi gospodin Momčilo Novaković. 43
Uvažene kolege mi, naša opcija, odnosno SNSD nije uopšte dovodio u pitanje, niti imao bilo kakve rezerve da će se ovaj zakon usvojiti u planiranom roku kako smo to na prošloj sjednici dogovorili. Mi smo svi svjesni da je to i obaveza, ali još više od obaveze i potreba i svjesni smo da mi ovaj zakon moramo donjeti, da se on ne nameće. Siguran da nema, nikada neće ni biti najboljeg Zakona, najboljeg teksta, ali ima prihvatljiv tekst kao jedan realan kompromis ako ljudi žele realno da suoče svoja razmišljanja da bi došli do u principu konačnih rješenja koja u ovom trenutku, ja lično mislim zadovljavaju sve one koji su imali primjedbe i izrazili ih kroz amandmane preko Ustavne komisije. Ja bih zamolio, upravo zbog toga što smatram da je tekst prihvatljiv za sve strane da se odustane od daljnjeg prepravljanja teksta kroz dodatne amandmane jer mislim da bi onda ušli u fazu kada bi sigurno prepravljajući tekst određene pozicije učinili i određene opcije doveli u poziciju da ćemo odstupiti od onog kompromisa kojeg smo ovdje danas na, kroz Ustavnu komisiju postigli, jer mislim da u principu postoji saglasnost u ovom domu za ovakav zakon koji je kroz Ustavnu komisiju došao pred Dom. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Novakoviću. Neka se pripremi gospodin Nijaz Duraković.
Ako bi se dublje ušlo u osnovu principi itd. vjerovatno bismo mi mogli naći mnogo razloga da ovu raspravu učinimo komplikovanom i samo usvajanje Zakona vrlo komplikovanim. Naime, postoji jedna razlika između potrebe da se ovaj zakon donese dakle na nivou Bosne i Hercegovine, ali i principi ipak koji su ugrađeni u ovaj zakon i nakon svih ovih usklađivanja, dakle tu bi se moglo možda naći i nekih spornih momenata, no Klub SDS-a će podržati dakle principe na kojima je ovaj zakon urađen s tim što, ponavljam vodimo prije svega računa o obavezama koje su prihvaćene od strane svih koji su radili na ovom zakonu do sada, a znamo da su radili ne samo predstavnici međunarodne zajednice, nego i predstavnici ministarstava, znači i kantona i entiteta u Bosni i Hercegovini. Zbog toga ćemo podržati principe ovoga zakona.
Hvala vam. Gospodin Nijaz Duraković. Gospodin Belkiću vi onda nećete je li. Dobro u redu. Pitam samo. Dobro.
Opet poštovanje svima i ne volim baš puno govoriti, ali da upotrjebim jednu metaforu. Brane Miljković je davnih godina pjevao da je teško u debelo uho zabosti nježnju riječ. I to na divno čudo na ovoj komisiji smo se mi usaglasili o nekoliko bitnih pitanja i ja predlažem sljedeće – ja nisam pravni ekspert, te prvo, te drugo čitanje itd. Ja predlažem da se mi odjednom izjasnimo o svim čitanjima, jer mislim da smo se politički usaglasili i da oko bitnih stvari smo postigli onaj neophodni politčki koncenzus i da nema potrebe da se iscrpljujemo na ovim proceduralnim stvarima. A mislim da to djele mišljenje i moje kolege iz Stranke za BiH. Hvala lijepa.
Hvala vam gospodine Durakoviću. Meni je drago dakle da postoji saglasnost oko toga, a proceduru pustite, proceduru pustite meni. Ona mora biti zadovoljena i ona je naravno vrlo važan dio svega ovoga. Biće zadovoljena na najkraći mogući način. Da li još neko želi da govori u raspravi o ovom zakonu u prvom čitanju? Zaključujem raspravu. Prelazimo na izjašnjavanje. Izjašnjavamo se o Zakonu u prvom čitanju. Ko je za Zakon? Jeste li izbrojali glasove? Hvala vam lijepo. Ima li neko protiv? Nema. Ima li uzdržanih? Nema. Dajte i samo koji je to broj. Konstatujem da je Predstavnički dom Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine jednoglasno sa 37 glasova za, bez glasova protiv i bez uzdržanih glasova usvojio u prvom dakle čitanju Okvirni zakon o osnovnom i srednjem obrazovanju u Bosni i Hercegovini. Dame i gospodo poslanici, predlažem vam da odmah krenemo i na drugo čitanje. Pitam vas ko je zato da idemo sa drugim čitanjem? Ko je za? Hvala vam lijepo. Ko je protiv? Hvala. Ko je uzdržan? Nema. Konstatujem da je Predstavnički dom sa 37 glasova za, bez glasova protiv i bez uzdržanih glasova odlučio da odmah pređemo i u fazu drugog čitanja. Otvaram raspravu po drugom čitanju. Drugo čitanje se odnosi na uložene amandmane na Zakon. Ja želim da vas obavijestim da nema uloženih amandmana na Zakon koji bi bili punovažni za raspravu u drugom čitanju. Naime, postoji nekoliko amandmana koje je 45 uložio Klub SDS-a, nekoliko, na amandmane gospodina, na amandmane Ustavno-pravne komisije. Postoji nekoliko amandmana gospodina Momčila Novakovića koji su ponovljeni amandmani koji nisu prošli u fazi rasprave na Ustavno komisiji i postoji nekoliko amandmana gospodina Joze Križanovića kao ponovljenih amandmana koji nisu prošli na Ustavno-pravnoj komisiji. Svi ti amandmani nisu blagovremeno prispjeli u parlamentarnu proceduru. Dakle ni prva, ni druga, ni treća grupa amandmana, ni amandmani SDS-a, ni amandmani gospodina Novakovića, ni amandmani gospodina Križanovića. Amandmani su se mogli podnositi do 4.ovog mjeseca u 10 sati. Amandmani su stigli u Parlament tek 5. stigli su jučer. To nije blagovremeno po našem poslovniku, jer je rok, krajnji rok za podnošenje amandmana 48 sati prije početka sjednice. Dakle ovi amandmani ne mogu biti predmetom rasprave i obaviještavam vas da u drugom čitanju mi praktično nemamo amandmana. Imamo tekst onakav kakvog smo ga usvojili u prvom čitanju. Da li neko želi da govori? Ako se niko ne javlja zaključujem raspravu. Prelazimo na izjašnjavanje o Zakonu u drugom čitanju. Ko je za? Hvala vam lijepo. Ima li neko protiv? Ima li uzdržanih? Nema. Dajte mi broj. Konstatujem da je Predstavnički dom Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine jednoglasno sa 37 glasova za, bez glasova protiv i bez uzdržanih glasova usvojio u drugom čitanju, a na taj način i usvojio Okvirni zakon o osnovnom i srednjem obrazovanju u Bosni i Hercegovini. Ne trebam vam ponavljati, dakle izvorni tekst sa amandmanima Ustavn-pravne komisije, korigiranim, sa izvještajem o verifikciji kojeg je danas za govornicom iznjeo predsjednik Ustavno-pravne komisije. Dame i gospodo poslanici ja vam se zahvaljujem. Na ovaj način mi smo okončali prvu tačku dnevnog reda današnje sjednice. Mi prelazimo na drugu tačku dnevnoga reda. Ja bih zamolio da napravimo, imamo prijedloge da napravimo pauzu od 10 minuta da nam se samo pojave ovdje osobe koje trebaju, ili da ih, neka se obavijeste neka dođu, mi možemo krenuti sa raspravom. Molim. Molim vas lijepo. Dajem pauzu 10 minuta. 10 minuta pauza, neka se obavijesti član Predsjedništva gospodin Tihić. On je izrazio želju da dođe na sjednicu i ostali članovi Predsjedništva naravno i svi koji treba, koji su pozvani da dođu na sjednicu. Nastavljamo 10 do 5. 46 [[PAUZA]] ...da zauzmete vaša mjesta. Naravno u međuvremenu u pauzi dakle pridružili su nam se član Predsjedništva Bosne i Hercegovine gospodin Sulejman Tihić i ja ga u svoje ime i u ime cijelog Doma pozdravljam. Zatim su nam se pridružili ministri iz Vijeća ministara i zamjenici gospodin Slobodan Kovač, ministar pravde, idem dakle redom, zamjenik ministra vanjskih poslova gospođa Lidija Topić, ministar vanjskih poslova je danas odsutan u Banja Luci, ministar za ljudska prava izbjeglice, imigraciju i azil gospodin Mirsad Kebo i njih naravno pozdravljam. Prelazimo na drugu tačku dnevnog reda. Druga tačka dnevnog reda, očekujemo da nam se pridruži i predsjedavajući Vijeća ministara gospodin Adnan Terzić koji je na putu prema ovoj sali, prema informacijama s kojima ja raspolažem. Druga tačka dnevnog reda je Ad. 2. Davanje saglasnosti za ratifikaciju na Sporazum između SAD i Bosne i Hercegovine u vezi sa predajom lica Međunarodnom krivičnom sudu Dame i gospodo poslanici, cijenjeni gosti, vi ste primili ovaj sporazum. On je stigao u parlamentarnu proceduru 2.odnosno 3. ovog mjeseca u utorak i odmah isti dan distribuiran je poslanicima Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine. Ja otvaram raspravu vezano za ratifikaciju po ovom sporazumu. Prvi za riječ se javio gospodin Nijaz Duraković. Izvolite.
Ja se izvinjavam ili ispričavam kako hoćete, ne valja se pojavljivati evo ovo već treći put danas i neću ponavljati od onog što sam govorio prilikom utvrđivanja dnevnog reda. A koliko se sjećam mi smo odprilike aklamativno se dogovorili da ova ozbiljna tačka, pozornost se cijelog Svijeta sada na nama da zaslužuje bar pažnju naših izvršnih organa. Hvala gospodinu Tihiću što je došao na ovu sjednicu, ali bio bi red da dođe kompletno Predsjedništvo ovdje. Neka je, čak bi trebalo pokrenuti pitanje odgovornosti našeg ministra vanjskih ili spoljnih poslova Ivanića koji nije tu itd. Ja mislim da rasprava uopće nema smisla ukoliko izvršni organi i zapravo je li sve ono što meritorno odlučuje u ovoj državi nisu prisutni. Ja imam štošta reći kao i vjerovatno većina ovdje prisutnih, ali neću uopće da diskutujem. Moj je prijedlog da zakažete pod hitno vanrednu sjednicu samo sa jednom tačkom dnevnog reda - Ratifikacija ovog sporazuma i da gospodu umilostivimo, ili obavežemo, ili ih nekako policijski dovedemo na ovaj parlament jer im je to posao. I mislim ovo 47 stvarno nema smisla. Ovo je ponižavanje ponovno ovog parlamenta, njegovog digniteta i na kraju krajeva njegovih prerogativa. I molim te predsjedavajući da ovaj moj prijedlog staviš na glasanje. Hvala.
Gospodine Durakoviću, ja vam se zahvaljujem. Prijedlog je dakle jedanputa već bio na glasanju. Mi smo danas odlučili da ovo bude druga tačka dnevnog reda.
nije izašao za govornicu
Sjedite molim vas, sjedite malo. Gospodine, ne uopće vas falsificiram gospodine Durakoviću, dakle pozvani svi koji su trebali da budu pozvani. Došli su oni koji su došli. To što neki nisu došli iz toga Parlament treba da izvlači poruke, ali došli su oni koji su u stanju da daju odgovore na pitanja koja se eventualno budu postavljali ovdje i očekujemo svakog momenta premijera Terzića da takođe i on dođe u salu. Nastavljamo dalje sa. Možete izvolite gospodine Durakoviću.
Gospodine predsjedavajući, jadan je ovaj parlament koji će čekati nekoga Terzića. Eto i nemam više ništa.
Zahvalujem se gospodine Durakoviću. Ja sam samo vas obavijestio da imate informacije koje ja imam. Naravno ja nemam pravo ni potrebu da zadržavam bilo šta za sebe. Gospodin Selim Bešlagić. Nakon toga gospodin Martin Raguž.
Ja sam samo htio u smislu ovoga što je gospodin Duraković govorio, ako mogu, ali dobro.
Gospodin Selim Bešlagić, pa onda gospodin Raguž.
Poštovano Predsjedništvo, poštovani članovi Predsjedništva, članovi Vlade, drage kolege. U apsolutno podržavam predlog gospodina Durakovića, ali dozvolite mi da za vjerovatno ono što će doći izjašnjavanje po ovom pitanju postavim ipak nekoliko pitanja. Dejtonski sporazum je stvoren u SAD i čini mi se da on u svojim svim elementima ima dovoljno argumenata za zaštitu vojnika i diplomata koji su danas u Bosni i Hercegovini. Bosna i Hercegovina je upravo zahvaljujući Dejtonskom sporazumu jedna od najkomplikovanijih zemalja i mislim da imamo dovoljno problema da bi upravo predsjednik SAD ako mu se iko vratio možda i shvatio da Bosnu i Hercegovinu ne treba izlagati još većim problemima. Pitanje je da li je iko od Predsjedništva ili članova Ministarskog vijeća ili bilo ko se obratio sa zahtjevom da jednostavno evo Dejtonskim sporazumom imamo sve zaštitne mehanizme i da nas stvarno ne izlaže jednom novom iskušenju da budemo između čekića i nakovnja. Zbog toga smatram da bi i ovaj prijedlog mogao biti taj koji bi insistirao da se uputi pismo sa ovakvim jednim obrazloženjem prema predsjedniku SAD gospodinu Bušu i da eventualno do onoga što ćemo se izjašnjavati da li da nastavimo raspravu ili ne, dobijemo odgovor koji bi možda upravo i doprinjeo da se ne potpisuje ovaj sporazum. No međutim, na vama je predsjedniće da ocjenite situaciju u kojoj smo se trenutačno našli. Hvala vam.
Zahvaljujem. Gospodin Martin Raguž je tražio riječ. Izvolite.
Zahvaljujem se. Tragom ovog što je gospodin Duraković govorio dakle, ja sam jutros iznjeo razmišljanje dakle kao član Kolegija, a i Klub zastupnika kojem pripadam, dakle naša prosudba je bila da danas nisu bili stvoreni uvjeti za relevantnu raspravu obzirom na težinu i značaj ovog pitanja. I evo sada se pokazuje to. Drugo, mi smo glasovali jutros tek o tome hoće li točka ući u dnevni red ili neće. Ljudi koje mi pozivamo nisu ni znali da će biti, ne branim, smatram da bez njih ne može biti ozbiljne rasprave. Dakle, ako smo željeli pravovremeno pripremiti raspravu trebali smo ih pismeno izvjestiti da smo to uvrstili u dnevni red i da ih očekujemo i onda tražiti od njih odgovornost ako ne dođu. Mislim da je to neka logika stvari što upućuje još jednom dakle da kada govorimo trebali bi se uvažavati argumente, a ne polaziti isključivo sonih pozicija koje krenemo, nego pokušati ovdje doći do rješenja. Ja i dalje plediram i ono što sam jutros rekao ovo je izvanredno i jedno od najzačajnijih pitanja za Bosnu i Hercegovinu i ja mislim da ovaj parlament baš zato što je gospodin Duraković rekao treba pokazati da ima snage da sva bitna pitanja vezano za ovaj ugovor raspravi, a o tome kako će se odlučiti ostaje svakom na volju, ali da ih treba raspraviti, jer su konsekvence ozbiljne, mislim da je to bio minimum koji smo mi kao Parlament trebali osigurati. 49 Evo još jednom ostajem kod prijedloga neka smo uvrstili u dnevni red, sagledajmo jesu li danas realni uvjeti za raspravu, možemo li naredne sedmice i osigurajmo sve elemente za kvalitetnu raspravu.
Zahvaljujem gospodinu Ragužu. Gospođa Palavrić, nakon toga. Izvinjavam se Seada, zamjenik predsjedavajućeg gospodin Špirić, on ima prednost. Nakon, ima ima kao zamjenik predsjedavajućeg, pa ste vi onda Seada Palavrić, pa onda gospodin Belkić.
Ja mislim da će biti tolerancije, gospodine predsjedavajući, uvažene kolege i kolegice poslanici, cijenjeni člane Predsjedništva gospodine Tihiću, članovi Savjeta ministara, cijenjeni gosti, ja mislim da kada god na dnevni red Parlamenta dođe teško pitanje mi pokušamo tražiti krivca tamo gdje ga možda i nema. Ja mislim da mi danas u ovom parlamentu ipak, upravo imamo sve one organe dakle i Predsjedništvo i Savjet ministara, dakle ministra pravde koji je verifikum u ime Savjeta ministara, člana Predsjedništva koji je takođe dalo tona da dođe do potpisivanja ovog sporazuma. Druga je stvar imamo li mi dame i gospodo hrabrosti lično kao poslanici da govorimo o suštini Sporazuma i da damo svoj jasan stav vezano za suštinu Sporazuma svjesni da nije dobro, naravno da nam neko tako rezolutno postavlja pitanje ili Evropa ili Amerika. Mala zemlja koja je platila cijenu ratnih stradanja unutar i različitih sukoba mora voditi politiku prilagođavanja i odgovor i Evropa i Amerika. I ja mislim da mi večeras imamo sve uslove, da nećemo steći nove sem što bi neko radije danas da vidi ovdje gospodina Ivanića, ja mislim da zamjenica gospođa Topić može da da odgovor jer je ovlastio za to. Mislim da ministar pravde može da kaže, mislim da član Predsjedništva gospodin Sulejman Tihić može da nam pruži odgovore. Druga je star hoćemo li mi biti zadovoljni tim odgovorima i hoće li se nešto promjeniti za 7 dana vezano za našu poziciju, poziciju Parlamenta, hoće li neko promjeniti uslove itd. Pratio sam štampu i čitao stav Savjeta ministara u kojem se kaže da u tako zaoštrenoj formi kao što je bilo medijski napisa to i ne bi trebao biti veliki problem na relaciji Bosna i Hercegovina i Evropa i ja ne mislim da ono što rade najjače države, pa i odnos Evrope i Amerike će se u tolikoj mjeri zaoštravati. Ja mislim da naši, na kraju krajeva ne zaključujemo mi bilateralni sporazum sa nekim ko nije bitan. I možda je ovo najbitniji Sporazum koji je ušao u Parlament Bosne i Hercegovine. I moram da vam kažem da su svježa sjećanja građana Bosne i Hercegovine za sve ono što je učinila i Evropa i Amerika u Bosni i Hercegovini. I mi smo predstavnici dakle različitih političkih opcija i osjećanja različitog biračkog tijela i građana. I naše izjašnjavanje će ili dati prolaz ili neće dati prolaz ovom sporazumu. Ja želim da kažem svoj lični stav, dakle mislim da svako zasjedanje našeg parlamenta i Savjeta ministara bi prva tačka dnevnog reda trebala biti šta smo uradili na 50 približavanju Bosne i Hercegovine evropskim evroatlanskim integracijama. Dakle prva tačka pa da vidimo ko to radi, ko ne radi, je li to dobar tempo ili nije. I ja mislim da dakle to uopšte nije sporno ni upitno to je i deklarativno naše objašnjenje, obrazloženje i mislim da smo postigli koncenzus na tom putu. Ali što se tiče ovog sporazuma ja evo želim da kažem da, ja sam spreman dati svoj glas za ratifikaciju ovog sporazuma, to ću da učinim dakle, ali ne da bi mi neko rekao da ratifikacija ovog sporazuma mene svrstava na ovu ili na onu stranu. Svaki drugi sporazum koji bude dolazio iz Evrope od Ujedinjene Evrope, EU ću takođe da podržim i ja mislim, pravio sam naravno u ovoj teškoj situaciji i stvari gdje čovjek može da se nasmije, oni su možda pomalo smješni, ali mislim i da su realne da je najpreći put u Evropu preko Amerike. Zato ću podržati ratifikaciju ovog sporazuma. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Špiriću. Gospođa Seada Palavrić. Neka se pripremi gospodin Belkić. Samo molim vas po redu. Gospodin Belkić, nakon toga gospodin Gligorić, pa onda gospodine Jovanoviću vi, Novaković. Tako gledao sam u tu stranu. Ne znam ovamo jel se prijavio. To je neki redosljed. Izvolite gospođo Palavrić.
Pa ja moram priznati da je rijetkost da se gospodin Špirić i ja slažemo u nekom pitanju, međutim danas mi je pokupio najveći dio moje namjeravane diskusije. Dodaću samo to da mi moramo prestati više cijeniti ljude koji ne dođu, nego ljude koji dođu. Za mene su sasvim relevantni ljudi koji su došli. Dakle ministar koji je potpisao Sporazum, gospođa Topić koja je legitiman zamjenik ministra vanjskih poslova i sigurno kompetentna da da sve odgovore koji su nam potrebni. Član Predsjedništva gospodin Tihić, Predsjedništvo je predložilo ratifikaciju Sporazuma i evo u ovome trenutku imamo i premijera Bosne i Hercegovine. Dakle, ja predsjedavajućeg molim ukoliko može da malo usmjeri diskusije u pravcu da počnemo da prvo čujemo potpisnika i predlagače i da otvorimo diskusiju o meritumu, a diskusiju o tome hoće li to biti tačka dnevnog reda, mi smo završili jutros i potrošili po prilično vremena. Hvala.
Zahvaljujem gospođi Palavrić. Samo ja čekam da se javi neko, ja ne mogu prozivati naravno članove Vijeća ministara ako se jave, ja ću odmah dati prednost nad poslanicima ako neko dakle želi da govori ispred Vijeća ministara. Takva je procedura, prednost da govore. Jeste. Molim vas lijepo gospodin Beriz Belkić. Izvolite, imate riječ. 51
Jesam ja pogriješio što sam izašao?
Ne uopće niste. Izvolite, vi imate riječ. Neka s pripremi gospodin Tihomir Gligorić.
Ja ću vrlo kratko. Dakle, gospodin Duraković je jasno altikulirao stav Stranke za BiH kada je riječ o važnosti i prisutnosti predlagača ovoj sjednici. Da se razumijemo predlagači, odnosno ljudi koji trebaju da pojašnjavaju ovo su došli na zahtjev, a ne sami, a ne za svojim prijedlogom, što je uobičajeno. Dakle, onaj ko obrađuje, predlaže itd. logično je da ide za svojim predlogom i stavlja se na raspolaganje ovom parlamentu. Mi danas prisustvo tih ljudi, ja ziasta ih smatram relevantnim i kompetentnim, ali ih imamo nakon našeg poziva i naše rasprave. Dakle da to malo pojasnimo. Dalje gospodine Špiriću nije sigurno slučaj kada je riječ o Stranci za BiH, uključujući i gospodina Durakovića slučaj da mi na ovaj način tražimo alibi izbjegavajući raspravu i suštinu stvari. Mi imamo svoj stav i mi ćemo naravno učestvovati. Želio sam malo da ovo pojasnim. Hvala lijepo.
Hvala vam lijepo gospodine Belkiću. Mislim da nema potrebe za. Gospodin Gligorić. Neka se pripremi. Evo hoće gospodin Špirić kratku poslovničku intervenciju.
Ja se izvinjavam, ja nisam stvarno mislio na Stranku za BiH, ni uopšte nisam mislio na stav, dakle nisam ni na koga pojedinačno mislio da bi izazvao repliku i zato žalim ako je gospodin Belkić prepoznao da sam mislio na Stranku za BiH. Nisam, pogotovo nisam mislio na gospodina Durakovića. Diskutovao sam dakle principijelno misleći da imamo sve uslove da razgovaramo. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Špiriću. Gospodin Gligorić. Neka se pripremi gospodin Miloš Jovanović.
Dame i gospodo, gospodine Tihiću i novim članovima koji su došli iz Savjeta ministara također želim da vas pozdravim, s ozbirom da sam se već obraćao niste bili tu, drago mi je da ste došli u Parlament. 52 Prvo pitanje za gospodina predsjedavajućeg – da li smo mi pozvali ove ljude formalno ili da dođu na sjednicu da su potrebni s obzirom da se radi o jednom važnom pitanju ili onaj kurtoazni poziv. Jer znate ono parlamenti pozivaju pa kaže pozvani su pa ih pozdravljamo itd., ili je bila procjena Kolegija da su ovi ljudi neophodni, jer se radi o tako važnom pitanju za ovu zemlju. Mi smo tačno od strane Svijeta sada na neki način njihova pažnja se usmjerila prema nama u očekivanju šta ćemo da danas odlučimo vezano za ovaj sporazum bilateralni sporazum između SAD i BiH. Ja se pridružujem takođe gospodinu Durakoviću, Belkiću, profesoru Špiriću i ovima koji su govorili, mada je tu i bilo malo razlike o tome da ljudi koji se to posebno tiče kao ljudi iz Predsjedništva koji vode vanjsku politiku, predsjedavajući koji treba i ovdje je danas sa nama, ministar vanjskih poslova, ministar pravde gospodin Kovač je već tu itd. Smatram lično da nema važnijeg posla u ovoj zemlji od ovog današnjeg. I ne može gospodin predsjedavajući biti, evo primjera radi kada ga već gledam u nekim Donjim potocima i da mu je to važnije, nego danas rasprava o ovom važnom aktu. Ili gospodin Ivanić. Šta to njemu ima važnije u Banja Luci, umjesto da bude danas ovdje u Sarajevu i da pošaljemo poruku ili prema EU ili prema SAD ili njima zajedno u kojoj ćemo mi reći u kakvom položaju se nalazimo. Ja smatram da je to važno i da je to prije svega poštovanje onda i prema tom somamo dokumentu koji se nalazi. Ili je odsustvo na nekin način ignorisanje tog istog dokumenta. Ako je to ignorisanje od strane Predsjedništva, a nije kompletno, od ministra vanjskih poslova, da li je to gubitak praktično, ovaj ili jedan nediplomatski primjer kako ne treba raditi, ili klasičan primjer kako ne treba voditi diplomatiju.Prema tome ako uzmete sve to u obzir, onda je i te kako važno da ovdje postavimo određena pitanja. I zato bih predložio ovom parlamentu da prvo nam se obrati, evo u ovom slučaju je slovo palo na gospodina Tihića, da nam kaže ulazne informacije šta je to Predsjedništvo opredjelilo da oni parafiraju praktično sporazum. Ministra pravde takođe sa svoje strane i gospodina Terzića s obzirom da su tek prije dan ili dva dostavili svoje mišljenje na ovaj tekst. A to opet znači da sada kada vidim vas u Parlamentu svoje kolege iz recimo HDZ-a i SDS-a koji imate drugačije mišljenje. A šta to znači? Gospodin Paravac na ovaj tekst. A to opet znači da sada kada vidim vas u Parlamentu svoje kolege iz recimo HDZ-a i SDS-a koji imate drugačije mišljenje. A šta to znači? Gospodin Paravac vam parafira tamo, a onda vi kao poslanici nešto ko suprotno vodite neku politiku. Onda je to problem unutar te stranke, unutar onih koji drže i imaju kako vi to kažete tehničku koaliciju, nije to neka bratska nego tehnička, onda u tom slučaju izađite gospodo i recite da nešto u tom odnosno nešto nije u redu. Prema tome vi ste dužni da radite sinhronizovano ako vršite vlast. A to podrazumjeva da morate imate koezinstentu politiku prema javnosti našim građanima, ne samo pream SDA i EU u kojem ćemo se udvarati na ovaj ili onaj način i naravno se izjasniti.Ali šta su, gdje su naši građani i gdje taj vaš odnos prema našim građanima. Zato bi zamolio da prvo dobijemo osnovne informacije šta je to vas opredjelilo da bi mi mogli ući u meritum stvari, u suštinu stvari u samom Sporazumu i onda izjasniti se o tome. 53 Ovdje je praksa u Bosni i Hercegovini takva da izvršna vlast, prije svega Savjet ministara to radi stalno, sve što je problematično oni to lijepo šalju lošijim momicima, ili dobrim momcima u Parlamentu. I onda smo mi ako je nešto tako osjetljivo onaj konačan na neki način rezultat pozitivnog ili negativnog. Mi dođemo u situaciju da ono što vi nemate hrabrosti unutar izvršnih organa prebacite tako vješto i igrate se neke diplomatije u izvršnoj vlasti, a vi morate biti operativno tijelo. Nema politike u okviru Savjetu ministara, nego imate jedan operativan rad koji podrazumjeva jasne stavove u Parlamentu. I na bazi tako jasnih stavova mi se opredjeljujemo. A vi to lijepo proslijedite i sve što je loše i zamagljeno trebaju ovdje da rješe u Parlamentu i stanu iza toga. Nije problem da ja kao poslanik preuzmem odgovornost i za takvu vrstu rada. Ali dokle ćete vi biti ustvari loši momci, a slati poruke međunarodnoj zajednici da i te kako dobro radite posao. Ja zato smatram da Parlament radi dobro posoa i da su potpuno zamjenjene teze i zato bi molio, prije nego što kolege druge diskutuju da bi bilo možda lakše i meni samom da sam prije toga dobio informacije i na osnovih tih informacija onda mogao da učestvujem u određenoj raspravi. Prema tome, odlučiću se kasnije da govorim o samoj suštini stvari, ali je ovo prethodni, ovo je jedna prethodna radnja, prethodno pitanje gdje ne možemo da uđemo u suštinu stvari vezano za ovaj sporazum. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodinu Gligoriću. Za riječ se javio član Predsjedništva gospodin Sulejman Tihić. Samo ja imam najavu od dvojice poslanika da traže replike na ovu diskusiju. Ako možete da se suzdržite od replika, a ako ne ja ću vama dati riječ, naravno. Jel ostajete vi kod replika? Gospodin Novaković i gospodin Zorić. U redu, onda se slažete. Riječ ima član Predsjedništva Bosne i Hercegovine gospodin Sulejman Tihić. Izvolite.
Gospodo predsjedavajući, dame i gospodo, meni je zadovoljstvo stvarno da ovdje govorim i obraćam se Zastupničkom domu Parlamenta naše države Bosne i Hercegovine i imam puno poštovanje prema ovome domu i vjerujem da, uvjeren sam takav odnos imaju i ostali članovi Predsjedništva. Zbog čega danas došli, vjerovatno iz razloga što nisu znali za ovu tačku dnevnog reda da će biti. Ono je se očekivalo, ali nije bilo sigurno. Drugo gospodin Dragan Čović je u Banja Luci, ima u ovom je Odboru za doček Svetog Oca Pape, gospodin Paravac je bio zajedno samnom na proslavi Dana Državne granične službe. On je ostao na toj proslavi. Ne znam trenutno gdje se nalazi, ali ja mogu u ime Predsjedništva i želim u ime Predsjedništva da dam razloge zbog čega smo. 54
Molim vas malo pažnje.
Dakle Predsjedništvo ni u kom slučaju ne želi da umanjuje i podcjenjuje značaj ovoga doma. Evo ja sam tu i mogu da govorim u ime Predsjedništva u ime sve trojice članova Predsjedništva Bosne i Hercegovine. Videte, mi smo kao Predsjedništvo samim izborom, polaganjem zakletve da tako kažem, nas je dočekalo, između ostalog ovaj sporazum. Jedno vrijeme kao i svi oni koji dođu na početku na vlast pokušavaju da ta vruča pitanja ostave za kasnije i mi smo to čekali da vidimo šta će druge države uraditi, kako će se stvari odvijati, znate u susjedstvu itd. Kako će EU i šta će oni reći. Ali, međutim prolazilo je i vrijeme. Jednostavno približava se 30.6. rok koji je zakonom američkim utvrđen, a mi treba da se izjasnimo, odnosno zemlje koje nisu izuzete, a izuzete su samo zemlje članice NATO-a i negdje već početkom ove godine počeli su razgovori oko ovoga sporazuma kako sa raznim predstavnicima američke strane, od američkog ambasadora, zatim pomoćnika ministara koji su ovdje dolazili i razno raznih drugih delegacija. Normalno razgovarali smo i slušali šta kaže EU. Predsjedništvo Bosne i Hercegovine prvi puta je zvanično na sjednicu iznjelo ovo pitanje 12. marta i zadužilo Ministarstvo pravde, Ministarstvo vanjskih poslova da oni daju mišljenje po ovome sporazumu. Nakon toga na toj sjednici mi smo napravili i platformu i dali okvir za zaključivanje Sporazuma našoj delegaciji u kojim okvirima treba da se kreće. I mi smo tada napravili okvir otprilike ono što i sama EU toleriše. Rekli smo da se izuzimaju oni državljani SAD koji su Misiji u Bosni i Hercegovini znate. Naša ministarstva su krenula u razgovore, pregovore. Pokazalo se da je ovaj okvir nedovoljan da američka strana ne može se zadovoljiti sa tim dijelom, da traži šire izuzeće. Predsjedništvo je ponovo zasjedalo 30. aprila, pa je zasjedalo 14. maja i tu smo između ostalog na kraju preuzeli odgovornost. Nismo željeli da prebacujemo na bilo koga drugoga, željeli smo i preuzeli smo mi odgovornost i Ministarstvu pravde i Ministarstvu vanjskih poslova dali smo izmjenjenu platformu kojom smo se suglasili da u ovom sporazumu budu izuzeti američki državljani kako je to tamo navedeno u tački 1. Sporazuma, odnosno kako je zahtjevala američka vlada, kao i bivše i sadašnje vojno osoblje, bivše i sadašnje vojno osoblje i američki državljani. To se ne odnosi normalno na lokalno osoblje koje radi, lokalno osoblje koji su bosanski državljani. Prema tome Predsjedništvo je nakon svih tih razgovora preuzelo i odgovornost i donjelo 14., 16. maja odluku o potpisivanju Sporazuma, odredilo potpisnika i mi smo učinilo ono što je do nas. Prema tome nije nam bila namjera da na bilo koga drugoga prebacujemo odgovornost. Mi smatramo kada samo donosili odluku, da li potpisati Sporazum ili ne? Znate, mi smo se u prvom redu rukovodili interesima građana Bosne i Hercegovine. Kakve su posljedice potpisivanja, kakve su posljedice ne potpisivanja Sporazuma? Ukratko rečeno ukoliko ne potpišemo Sporazume to znači na određen način povlačenje SAD iz Bosne i Hercegovine. U svakom slučaju iz ovoga vojnog dijela, 55 kasnije iz ekonomskog, a znate da Dejtonski sporazum nije u cjelosti proveden, da bi to značajno zakomplikovalo situaciju u Bosni i Hercegovini. Da još ima toga da se uradi, da je uloga Amerike u Bosni i Hercegovini i prije i sada nezamjenjiva, da bi bez Amerike sve bilo teže i sve gore. Na drugoj strani mogli bi imati za posljedicu da tako kažem jednu kritiku EU, jedno njihovo nerazumjevanje što odstupamo od evropskih standarda. Nismo imali ni u najavi ni poslije bilo kakve prijetnje nekakvim sankcijama u osporavanju itd. Znači Predsjedništvo se, argumenti su bili daleko jači na strani toga da se potpiše Sporazum. Amerika treba da ostane ovdje, treba da bude prisutna u Bosni i Hercegovini, da završi se ovaj proces Dejtonskoga sporazuma, implementacije, tamo je i potpisan. Njegovo povlačenje bi, mi ne možemo predvidjeti kakve bi se moglo posljedice negativne imati za Bosnu i Hercegovinu znate, i sugurnosne i ekonomske i političke itd. Ovamo od EU ne prestoje nam, ne najavljuju i nije bilo ni dan danas nikakvih posljedica u smislu nekog našeg usporavanja ulaska u evropske integracije. Jesu rekli da je to suprotno evropskim standardima, da to nije u skladu sa stavom EU. Ja sam lično bio u Briselu, možda prije donošenja odluke Predsjedništva i tamo sam razgovarao na jednoj večeri o svemu. Bilo je njih možda 5-6 komesara i rekao sam da ćemo mi najvjerovatnije to uraditi i potpisati Sporazum i ratifikovati, jer je to naš interes, interes Bosne i Hercegovine i to svi trebamo da imamo u vidu kao prvo kada donosimo odluku. Ja sam i tada vidio po tim reakcijama da oni baš nisu zadovoljni, ali šta je tu je, razumiju nas, razumiju poziciju i situaciju u kojoj se mi nalazimo. Prema tome, ja mislim da je Predsjedništvo uradilo ono što je bilo dužno da uradi, da donese odluku o potpisivanju, usvajanju toga sporazuma, da je to u interesu svih građana, da je to u interesu Bosne i Hercegovine. Mi smo preuzeli odgovornost svjesni dakle eventualnih nekakvih mogućih posljedica iako ja ne vidim u izgledu ništa što bi moglo usporiti ulazak Bosne i Hercegovine u evroatlanske interacije. Ne potpisivanje tog sporazuma moglo se odraziti od vojnog povlačenja SAD, uskraćivanje ekonomske pomoći, pitanje partnerstva za mir, danas sutra NATO itd. A ovamo smo dobili da tako kažem jednu kritiku, jedno negodovanje koje je upućeno ne samo nama, nego je upućeno svim i onim drugim zemljama koje eventualno će slijediti naš primjer i najvjerovatnije potpisati taj sporazum, znate. Vi znate da su već neke države od Albanije, ne znam Rumunije ovaj to učinile. Očekujemo da će to i ove naše susjedne zemlje, ne znam koliko će druge moći izdržati pritisak. Ali treba da znate i ovo da u ovome sporazumu je rečeno da se on može raskinuti u roku od 12 mjeseci kada god koja strana to zaželi, jednostrano. U Sporazumu stoji da mi nećemo izručiti američke državljane bez suglasnosti SAD pa u krajnjem slučaju i politika SAD se mijenja. Možda će oni promjeniti politiku pa će biti i nekada i suglasni. U ovome sporazumu stoji da se Amerika obavezuje da će te ljude procesuirati i da će oni tamo u pred sudovima SAD odgovarati. Treba sačekati i vidjeti to kako će stvari teći i u tome smislu. Prema tome, ja u ime Predsjedništva evo predlažem i Zastupničkom domu Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine, sutra Domu naroda da odluku 56 Predsjedništva i Vijeća ministara podrži da ratificiramo ovaj sporazum, jer je to stvarno jedino ispravno rješenje, jer je to u interesu svih građana Bosne i Hercegovine. Hvala lijepo. Spreman sam dati odgovore na pitanja ukoliko bude u međuvremenu.
Zahvaljujem gospodinu Sulejmanu Tihiću, članu Predsjedništva Bosne i Hercegovine. Gospodine Durakoviću izvolite. Gospodine Duraković. Da izvolite gospodine Durakoviću.
Ja se zahvaljujem gospodinu Tihiću na ovom prilično iscrpnom obrazloženju, ali ima i nekoliko stvari koje treba jednostavno politički raspraviti je li. Po meni nije bitno to hoće li ovaj parlament zeleno svjetlo za ratifikaciju tog sporazuma ili ne. Ja sam na žalost jutros govorio, ključna su pitanja jel, dokle će recimo Vlada recimo jel ...Bosne i Hercegovine bez testiranja volje naroda, bez testiranja volje ovog parlamenta itd., unaprijed potpisivati neke stvari. Ja na to nemam pravo jednostavno. To je nelegano i nelegitimno. To je prvo pitanje. To nema pravo ni Predsjedništvo. Vi govorite o interesu građana Bosne i Hercegovine. Ne volim govoriti ad personem, ali eto recimo ja imam četveročlanu porodicu. Moja žena i dvije kčerke su državljani Amerike. Ja sam ugrožena manjina. Dakle zadnji sam koji bi bio protiv interesa te Amerike jel. Ali bi vama postavio nekoliko pitanja pošto ste nažalost jedini dežurni krivac ispred Predsjedništva. Vi ste ovdje kao član Predsjedništva kao najvišeg organa države Bosne i Hercegovine i ja vas uvijek sam smatrao i smatram da upravo od Predsjedništva države Bosne i Hercegovine očekujemo da brani, prije svega dignititet i suverenitet Bosne i Hercegovine, države Bosne i Hercegovine. Nije više ni Republika, jer smo i to prodali. Svako zna koliko je nama značajna Amerika, samo treba budalama objašnjavati. Amerika je sigurno najveća i najznačajnija sila Svijeta. Ona je ključna i u političkom i u ekonomskom i u vojnom i u svakom drugom pogledu u Bosni i Hercegovini. Na kraju ona ima i svoje trupe. Ona je upotrijebila i preko svojih je li utjecaja i NATO snage i što vi govorite i partnerstvo za mir i projekat opremi i obući i mnogo štošta drugo. Ona je obezbijedila i podršku MMF-a i svega onoga što je ključno za Bosnu i Hercegovinu i njen opstanak i tu nije uopće sporno. I niko nije ovdje protiv američki raspoložen. Ali ja sam jutros rekao čemu ta velika golema sila, najveća sila Svijeta. Što nas dovode u poziciju snishodljivosti, poniženosti, kolonijalnog položaja, jada i bijede. Šta će joj naš potpis? Jer s druge strane nije ni EU za zanemariti gospodine Tihiću. 15 zemalja EU ne znam ko je više pomagao Bosni i pomaže i gdje je nama perspektiva ili u Americi ili u EU. A poslali su nam pismo. Nije tačno da to ne znamo. Ono je objavljeno brate u štampi. Od predsjedavajućeg EU. Fino se kaže evo. Ni jedna od 15 članica te EU neće da 57 prihvati ovo što amerikanci traže da se izuzmu od krivične, eventualne krivične odgovornosti. Pa dobro, koliko je nama valjala Njemačka recimo. Nama bratska Austrija, ili Holandija, ili Francuska, ili Britanija, ili Španija, ili Italija, ili Švedsta itd. da ne nabrajam. Jel se valja zamjeriti sada 15 članica EU naspram diktata sile Amerike? Ali i to nije pravo pitanje. Pravo pitanje je da se ovdje radi o moralno političkom problemu. Može li Bosna i Hercegovina kao najnapačenija zemlja u 20.stoljeću, zemlja koja je doživjela takav stravičan genocid, doživjela takva razaranja, takva ubijanja, takva itd. koja traži, nasušnu traži prije svega pravdu, traži međunarodno pravo, traži ne samo Hag, već traži primjenu pravde i pravice, može li ona amnestirati sada jednu drugu zemlju, a tražiti mjesto za sebe drugo? Dakle ovo je moralno i političko pitanje par ekselans. Nije to pitanje procjene ovako i onako. Trebalo bi na kraju, niste trebali istrčavati pred rudu i da oproste ove dame sve ovdje zajedno, gače prije vremena skidati. Moglo se malo to promisliti, malo drugačije objasniti, pa i amerikancima pojasniti, ostavi nas jadnike da jadni mali glas jadne Bosne i Hercegovine, napačene razorene obespravljene, ponižene, uvrijeđene, ne znači ništa jednoj moćnoj velikoj Americi. A možda znači to što ćemo se zamjeriti cijeloj EU i već nam šalju pisma u tom pogledu. Na kraju krajeva trebali ste prije svega malo napraviti konsultacija pa vidjeti i kada govorite o građanima. Vi rekoste u jednoj rečenici interesi građana BiH. Jeste li ih testirali? Imate li pouzdrane pokazatelje koji su to naši interesi? Eto recimo moj interes nije baš to da potpišete, ali eto. Makar imam 3 američka državljana u porodici. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Durakoviću. Ko dalje želi da govori? Gospodin Adnan Terzić, predsjedavajući Vijeća ministara Bosne i Hercegovine.
Dame i gospodo poslanici, ja sam svjestan da poslanici ovog doma Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine pokušavaju da na najbolji način odgovore zadatku, onom zadatku koji su dobili polažući zakletvu u Parlamentarnoj skupštini. Ali isto tako zamolio bih vas da budete svjesni da i mi u Vijeću ministara i ja kao predsjedavajući i ministri imamo svoje zadatke koji jednostavno moramo ispoštovati i uraditi. Prema tome, ako nekoga od nas nema na sjednici Skupštine, ne znači da je to naš odnos prema Skupštini, nego naš odnos prema zadacima. I ja moram reći gospodinu Gligoriću da možda upravo jeste to mjesto gdje se između ostalog može postići da ona 2 miliona KM koje je Parlamentarna skupština ultimativno zahtjevala u rebalansu za povećanje treba naći negdje. Možda baš u tom mjestu jeste, pa nije problem da neko od nas skokne i tamo da pokuša to da dobije. Prema tome, da znate da neko u ovoj državi mora tražiti i ta sredstva. 58 Kada je riječ o tome šta je Vijeće ministara uradilo po ovom sporazumu, znači mi smo uradili ono što smo jedino mogli uraditi, a to je da provedemo stavove Predsjedništva po pitanju vanjsko političkih odnosa, da preko Ministarstva pravde i Ministarstva vanjskih poslova počnemo pregovore sa ovom američkom ambasadom na osnovu platforme koje je Predsjedništvo usvojilo. Član Predsjedništva gospodin Tihić je vrlo detaljno objasnio šta je se tu dešavalo. Ja samo sam uspio jutros upratiti jedan broj poslanika je tražio da se pojasni otkud mi neke razlike u datuma potpisivanja, ratificiranja sjednica Vijeća ministara itd. Gledajte, ja kao predsjedavajući Vijeća ministara organizujem rad Vijeća ministara i mi biramo najbolji i najefikasniji način kako da donosimo svoje odluke. Prema tome, odgovorno tvrdim, a to može i moji saradnici potvrditi da je sve u zakonskoj proceduri za potpisivanje bilo kojeg sporazuma ispoštovano. Kompletno Vijeće ministara stoji na tome da se ovaj sporazum treba ratificirati, a na vama je da preuzmete odgovornost i da kažete svoje mišljenje, jesmo li provjerili kod građana ili nismo? A znate zašto nismo? Zato što je, između ostalog i ovaj dom i Dom naroda upravo mjesto gdje se provjerava kod građana. Znači imali smo jasne stavove Predsjedništva. I vas su građani inače i poslali da provjerimo svama zajedno sadržaj ovog sporazuma. Imate Sporazum, dajte da sjednemo i razgovaramo o tom tekstu Sporazuma. Želio bih samo jednu stvar reći. Primjetio sam danas u raspravi, čini mi se da postoje određeni poslanici koji naslućuju da ovdje ima neka lisica u šumi i sada pokušavaju je istjerati. Tačno, postoji lisica. Ali ja odgovorno tvrdim u ovom slučaju bolje da lisica ostane u šumi, nego da je tjeramo napolje. Znači kristalno je jasno. Kristalno je jasno da ponovo Bosna ima, da se nalazi u sudaru dvije sile, dvije politike. Niti ih možemo promjeniti, niti možemo šta uraditi, ma šta danas rekli i ma kako se odredili prema ratifikaciji Sporazuma. Znači lisica postoji. Ja mislim da smo našli mjeru kako da se odredimo i prema odnosu SAD, ali i prema EU. Svjesni smo opasnosti, ali dajte da lisica ostane u šumi. Nemamo potrebe svaku baš istjerati iz šume. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Adnanu Terziću. Gospodin Miloš Jovanović se javio za riječ.
Poštovano predsjedništvo, dame i gospodo, ja sam se malo ranije bio javio upravo iz razloga da nam ovdje naši prisutni rukovodioci, tako da kažem kažu da li je dovoljno učinjeno i da li je dovoljno bilo mudrosti da možda u tim nekim diplomatskim pregovorima da se objasni SAD da kažem da shvate položaj i stanje u Bosni i Hercegovini. 59 Znači postavlja se suštinsko pitanje - šta taj sporazum znači za Bosnu i Hercegovinu, a šta znači za SAD? Čini mi se da nije dovoljno uloženo da kažem mudrosti, snage i znanja da se stvarno objasni u kakvoj smo mi situaciji ukoliko budemo morali da potpišemo ovaj sporazum. Ali već kada sam se javio ja ću da nastavim. Ovo što ćemo danas vjerovatno uraditi, mislim da neće biti ni prvi ni posljednji put da smo mi poniženi. Kada kažem mi, mislim na ovaj dom prvenstveno, a vrlo često mi smo krivi sami i ponižavamo sami sebe. Poniženi smo kada poslanik iz ovog doma poziva Visokog predstavnika da donese neki mirnodopski ustav. Poniženi smo kada Bosnu i Hercegovinu predstavlja visoki zamjenik, zamjenik Visokog predstavnika vezano za neku saradnju sa Haškim tribunalom, a ova država nije reagovala i nije preduzela ništa. Poniženi smo takođe kada ova država ili ova skupština ne reaguje kada se primora predsjednik države da podnese ostavku. Sve su to znači na neki način naše krivice i ne treba puno da kritikujemo nekoga drugog. Pa i ovim sporazumom mislim da se uvode dvostruki standardi. S jedne strane SAD traže od Bosne i Hercegovine bezuslovnu saradnju da Haškim sudom, a s druge strane od Bosne i Hercegovine se traži da se izuzmu iz nadležnosti Krivičnog suda američki građani. Da li je to moralno i da li je to u krajnjem slučaju i pravno? Ja jednostavno imam strah i bojim se da možda sutra Savjet Evrope ili EU, odnosno prvenstveno Savjet Evrope kaže - to što vi radite vi ne zaslužujete da budete članovi Savjeta Evrope i možda da kažu, možda da nas isključe. Ja kažem realno, znači govorim realno da je to opasnost imajući vidu, znači reakciju EU na ovaj sporazum. Eto toliko.
Zahvaljujem gospodine Jovanoviću. Sada. Ne, ne, neću, ja ću kasnije govoriti. Gospođa Palavrić je tražila riječ, izvinjavam se Seada. Vi ste govorili jedanputa već. Već se javlja malo duže vremena gospodin Novaković. Griješim prema njemu, pa onda vi. Gospodin Momčilo Novaković, pa ste onda vi.
Dame i gospodo, vjerovatno kada bismo mi danas ovdje razgovarali u nekim drugim okolnostima, ili kada bismo trebali u tajnosti da zaokružimo, a da se ne zna ko je šta zaokružio, da bi ishod ovog današnjeg glasanja bio mnogo drugačiji, nego što će on biti. Sama ta činjenica po sebi govori da ono što ćemo danas uraditi vjerovatno nikome od nas ne godi. I vjerovatno niko od nas to neće uraditi zato što tako misli. Zbog toga ne mislim da je trebalo vršiti bilo kakvo testiranje građana, jer i oni ovako misle. Jer bismo sebi otežali situaciju kada bismo ih testirali zato što bi onda morali rezultate tog testiranja ovdje realizovati, a oni bi bili po Bosnu i Hercegovinu katastrofalni. 60 Ja ne mislim da nam je ovdje bilo šta trebao pojašnjavati ni razjašnjavati ni član Predsjedništva ni predsjedavajući Savjeta ministara ni ministar pravde koji je potpisao. Ne mislim zato što pretpostavljam da i oni ovako misle i zato što pretpostavljam da im je ista dilema bila kada su o ovome raspravljali kao nama danas. I naravno da je rezultat isti kakav će biti i ovaj sa ovoga razgovora danas. Ja ipak ne mogu, a da bar ne kažem neke dileme ovdje, jer ne znam kako bi izašao odavde, a da sam digao ruku, a da nisam makar rekao šta mislim. I zato ću reći šta mislim, a glasaću onako kao ne mislim. Ono što danas svakako jeste loše jeste jedna dilema koja se nekoliko puta ovdje činila, a to je ko je za Ameriku, a ko je za protiv Amerike. I mislim da je to loše i da ovdje ne glasamo u tom pravcu ko je za Ameriku, a ko je za EU, nego pokušavamo da spasimo ono malo što se može spasiti, ako se uopšte može spasiti, a ja mislim da se ponešto i može spasiti. Ne treba govoriti o ovom sporazumu, jer zaista ako bismo o njemu govorili ulazi u njegovu suštinu, mnogo bismo toga našli s čime se ne slažemo. Ja moram reći da je jedino dobro u ovom sporazumu što se može raskinuti. I to je ono što će me opredjeliti da za njega glasam. Naravno, ne mislim ovdje, iako sam mislio replicirati gospodinu Gligoriću, jer i on je pokušavao da nekako nađe razloga zbog čega će glasati. Pa smo u istim problemima i onda mu i ne želim replicirati. Tješim se takođe da se ovdje ne radi o Bosni i Hercegovini, da se radi o odnosu SAD i EU. I da ono što mi uradimo i nema mnogo veze sa nama. I da je ustvari ovdje veći problem u EU i tješi me onda što i EU nema snage da potpuno jasno kaže da li dá ili ne ratifikujemo ovaj sporazum. Oni nam šalju signale, ali signale nekim posebnim linijama, nekim organizacijama itd. I naravno, kada budem glasao o ovom onda neću voditi računa o dvostrukim standardima međunarodnog pravosuđa, gdje je za jedne nešto sveto slovo, za drugo mrtvo slovo. Neću voditi računa ni o pravičnosti i pravodenosti, iako znam da američki zakoni na isti način ne tretiraju zločine kao ovaj krivični sud. Neću voditi računa ni o interesima Bosne i Hercegovine u potpunosti, jer nisam siguran u potpunosti šta nam je interes s ozbirom na stavove EU. Neću takođe govoriti i o tome neću voditi računa ni o tome da ovo što piše u Sporazumu je u suprotnosti sa duhom i slovom rimskog statuta. Kada budem glasao neću voditi računa ni o tome da je jedino Albanija ratifikovala ovaj sporazum. Koliko sam ja informisan, mada sam u izvještaju vidio da nije ni ona. S obzirom da o svemu ovome neću voditi računa, onda ću sasvim onako mirno i lagano glasati za ovaj sporazum. Hvala.
Zahvaljujem. Molim vas lijepo, za riječ se javila gospođa Seada Palavrić. Neka se pripremi gospodin Milorad Živković se čini mi se javio prije vas. Milorad Živković se Jozo čini mi se javio prije vas, pa onda vi. 61
Ja hoću da kažem da uprkos svemu se ne osjećam poniženom, jer radim posao za koji su me građani izabrali i ovo što je danas pred nama u skladu je sa zakonom o zaključenju međunarodnih sporazuma. Moram takođe reći da prethodna vlast nije rijšila ovo pitanje. Ja sam mislila da je to zaista jako vruć krompir. Međutim, kada sam uporedila tekst sa onim što Bosna i Hercegovina jeste, ipak to nije tako krupan, tako vruć krompir. Zašto? Ako uzmete Sporazum koji je potpisan vidjećete da se u njemu kaže s posebnim osvrtom na odredbe dodatka b) uz Aneks Ia) Dejtosnkog sporazuma. I mi se ne možemo ponašati kao bilo koja zemlja. Dakle mi imamo Opći okvirni sporazum za mir u Bosni i Hercegovini iz Dejtona koji, evo naročito u tački 7. dodatka b) u Aneksu Ia) kaže – vojno osoblje NATO-a će u svim okolnostima i u svako vrijeme biti podložno isključivoj nadležnosti njihovih nacionalnih elemenata, glede krivični i disciplinskih prestupa koje eventualno počinju u BiH. NATO i Republika Bosna i Hercegovina međusobno će se pomagati u izvršavanju njihovih odgovarajućih nadležnosti. I cijeli ovaj aneks govori i o ostalim segmentima. Dakle ne samo o vojnom osoblju. I zaista ja ovaj sporazum sada razumjevam kao realizaciju Dejtonskog sporazuma. Ne mogu drukčije. Također sam imala dojam kako se Sporazum u medijima predstavlja kao da se američki državljani ustvari amnestiraju od odgovornosti za bilo kakva krivična djela. Međutim, Sporazum jasno govori da se oni ne amnestiraju, da odgovaraju po nacionalnom zakonodavstvu i da je čak moguće njihovo izručenje i krivičnom sudu međunarodnom uz isključivu saglasnost SAD-a. Tako da taj sporazum zaista nije ono što se predstavlja u javnosti. Zašto je bitan, bitni ovi koraci i brzina? Činjenica da ovaj sporazum stupa na snagu nakon razmjene nota kada ćemo to uraditi, ako na vrijeme ne odlučimo o tome hoćemo li ratificirati ovaj sporazum ili ne. I poseban segment koji je ovdje relevantan je odnos EU i SAD prema ovome pitanju. Jedan naš kolega danas je rekao najbrži put u EU je preko Amerike. Ja sam prije 10 dana sa gospodinom Radovanovićem i Ragužem bila u Briselu na 4. parlamentarnoj konferenciji Pakta stabilnosti i na kojoj su prisustvovali i evropki Parlament i Parlamentarna skupština Vijeća Evrope i Parlamentarna skupština OSCE-a čiji sam ja bila član. Imali smo čast da Bosna i Hercegovina bude među 15 članica koje su prisustvovale tamo. Ja sam već tamo rekla razloge iz kojih će Bosna i Hercegovina potpisati ovaj sporazum i ratificirati i EU je po mome mišljenju bila duboko svjesna svoje odgovornosti prema Bosni i Hercegovini i iz činjenice da su neki ljudi prišli i čestitali i da neki ljudi da 62 ustvari niko nije osporio ono što sam rekla ja zaključujem da će EU imati sasvim dovoljno razumjevanja za ovakav postupak Bosne i Hercegovine. I zato u ime Kluba SDA u ovome domu ja kažem da ćemo mi podržati ratifikaciju ovoga sporazuma. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Gospodin Milorad Živković, a nakon toga bi se ja malo prijavio, ako mi date riječ.
Uvaženo predsjedništvo, dame i gospodo, kada raspravljamo o ovome veoma važnom Sporazumu nadam se da dijelite moje mišljenje da smo za, kao Parlament došli u jednu veoma nezavidnu poziciju. Naime, tu smo između dva bloka, između dvije loše opcije, da li da se zamjerimo Americi ili EU i činjenica je da Sporazum koji imamo ispred sebe je po principu uzmi ili ostavi bez mogućnosti bilo kakvog mjenjanja. Mene kao odgovornog čovjeka i poslanika ovdje zanima ko nas je doveo u takvu poziciju. I to je jedan od razloga i možda najvažniji razlog zašto sam danas insistirao da ovo dođe da dođe ova tačka dnevnog reda na ovaj parlament da mi o tome raspravimo i da ustanovimo odgovornost. Činjenica je da smo ustanovili da je djelimično prekršena procedura za donošenje ovoga sporazuma pri čemu mislim da ovaj parlament nije dovoljno bio uključen u sam tok donošenja ovog sporazuma. Mislim isto tako da smo ustanovili da je Ministarski savjet i Predsjedništvo nepotrebno požurilo sa potpisivanjem ovog sporazuma. Iz tog razloga smatram da i to će biti moj prijedlog da sa druge strane Sporazum koji moramo donjeti, vjerovatno ga moramo i potpisivati, da ne donosimo dok se ne završi sastanak u Solunu, pri čemu bi ovo bila jedna negativna poruka Evropi da u međuvremenu Komisija Ustavno-pravna komisija ovoga parlamenta Komisija za vanjske poslove razmotre ovaj dokument, da mi se objasni da li postoje ustavni principi, da li je narušen Ustav u Bosni i Hercegovini sa ovim dokumentom i da naša komisija se očituje povodom toga, a da Predsjedništvo nađe načina da pred kraj ovog mjeseca kada ističe rok, taj sporazum moramo ratifikovati da sazove ponovo posebnu sjednicu i da raspravljamo o tom dokumentu. Želim da se o tom prijedlogu glasa. Hvala.
Za riječ se javio predsjedavajući, gospodin Džaferović. Izvolite.
Poštovane kolege poslanici, članovi državnog Predsjedništva, članovi Vijeća ministara, 63
Ja vas molim da saslušamo kolege predsjedavajućeg
Gospođa Seada Palavrić, kao predsjednik stranke kojoj ja pripadam je iznjela stav stranke. Ja naravno podržavam stav Kluba SDA kojim pripadam, ali osjećam potrebu da i sam osobno iznesem razloge zbog kojih mislim da danas Predstavnički dom Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine treba da dá saglasnost za ratifikaciju na ovaj sporazum. Predsjednik Tihić je iznjeo poprilično široko obrazloženje iz kojeg se svi oni koji hoće da rasuđuju na odgovoran način u ovoj situaciji da mogu izvesti odgovarajući i pravi zaključci. Nije pitanje danas pred Predstavničkim domom Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine zašto se ovo od nas traži. To nije pitanje na koje mi treba da damo odgovor. To je od Bosne i Hercegovine zatraženo. Mi danas vodeći računa o interesima države Bosne i Hercegovine mora da damo odgovor na pitanje – šta je interes, a šta je šteta za državu Bosnu i Hercegovinu. Ja odogovorno mogu tvrditi da bi bila velika šteta za državu Bosnu i Hercegovinu ukoliko bi mi danas uskratili ratifikaciju ovog, saglasnost za ratifikaciju ovog sporazuma. I ja kao poslanik, budući da mi je obaveza da prije svega vodim računa o interesima svoje države ću se dakle rukovoditi interesima svoje države i glasati za ratifikaciju, za ratifikaciju ovog sporazuma. Kada s druge strane posmatramo pravni osnov vezan za ovaj sporazum i kada se upustimo dakle u analizu, kada se oslobodimo bilo kakve ostrašćenosti, pročitamo Sporazum, dovedemo ga u vezu sa međunarodnim pravnim aktima, onda ćemo vidjeti da postoji pravni osnov. Sadržan je u članu 98. Statuta, sadržan je u Aneksu I a) Dejtonskog mirovnog sporazuma i sadržan je u bilateralnim ugovorima koje Bosna i Hercegovina već ima sa SAD. U takvoj dakle situaciji, ja znam da su stavovi Evrope i SAD po ovom pitanju suprostavljeni. Meni je dakle to poznata stvar, međutim, Bosna i Hercegovina, neko je to kazao ovdje za govornicom, je država koja je, možemo slobodno kazati u odnosu u nekom specifičnom stanju u odnosu na druge države u Evropi. Bosna i Hercegovina je država u kojoj se implementira Dejtonski mirovni sporazum još uvijek i u kojoj su prisutni i amerikanci i druge vojne snage po osnovu Dejtonskog mirovnog sporazuma. Specifikum je dakle Bosne i Hercegovine i ja se nadam i uvjeren sam da će i EU razumjeti naše razloge i uvažiti ove specifičnosti i specifikume koji se odnose na Bosnu i Hercegovinu. Bosna i Hercegovina treba da uđe u EU i naš put je evropski put. Mi drugog puta nemamo. Ali, Bosna i Hercegovina treba da uđe i u partnerstvo za mir i u NATO pakt. Bosni i Hercegovini treba i Evropa i Amerika. U ovom trenutku odbijajući saglasnost ili ne dajući saglasnost za ratifikaciju Amerika će 64 Da će otići iz BiH. Ko smije preuzeti odgovornost za stanje u Bosni i Hercegovini? U tom slučaju i za tu varijantu. Ja to ne mogu preuzeti. Ja smatram da je Amerika u BiH, ne želeći da ponavljam o svemu onome, što se do sada govorilo, učinila toliko toga u BiH i, ja smatram da Amerika treba da ostane u BiH i ja ću, to je interes moje države i ja ću, rukovodeći se prvenstveno interesima svoje države dati glas za ratifikaciju ovog sporazuma. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodinu predsjedavajućem. Ko se dalje javlja za riječ? Gospodin profesor Petar Kunić, pa Jozo Križanović.
Ja se izvinjavam, izvinjavam se vama. Gospodin Jozo Križanović je sada na redu, nakon toga gospodin Ćeman, a nakon toga gospodin Kunić. Tako su mi se javili. Nisam vam stigao prenijeti, pa ste vi napravili grešku mojom greškom. Evo i Munib se javlja.
Gospodine Tihiću, uvaženi članovi Vijeća ministara, kolegicde i kolege,
Glasnije malo Jozo.
Ja ću, zaista, biti vrlo kratak,obzirom na to da je jako puno kolega govorilo i da smo, čini mi se ovaj problem usvajanja sporazuma posvetili sa, gotovo svih aspekata. Ono što je činjenica, da će BiH ponovo biti u svjetskim medijima sutra, bez obzira na rezultat našeg glasanja o ovom sporazumu. Ne čini mi se kolega Belkiću, je se već zna u svijetu ko je to učinio i ko namjerava učiniti i, naravno, da to nije nimalo bezazlena odluka. Dakle, radi se o jednoj vrlo delikatnoj odluci, u kojoj smo mi dovedeni u poziciju da biramo između, ja bih rekao politike morala, politike pravde, humanosti itd. i neke, hajde da grubo kažem, realne politike. Mi ne možemo zanemariti obraćanje svjetskih humanitarnih organizacija, pa i stavove nekih zemalja Vijeća Evrope, kada je u pitanju naša odluka o ovome. Međutim, naravno, ja sam, također, jako zdovoljan našim odnosom i ozbiljnoštu ovog doma, kada je u pitanju ovako jedna delikatna odluka. Prije nego što kažem sam nešto o tome kako ću se opredijeliti, želim ponovo da kažem, da smo mi dovedeni u situaciju da ovaj dom preuzme tu najkrupniju političku ulogu, odnosno odluku. Jutros govoreći o uvrštavanju ove tačke na dnevni red, rekao sam 65 da je Vijeće ministara u cjelini, usudio bih se reći i Predsjedništvo BiH, nedovoljno učinilo na tome da građanima BiH, rekao bih i članicama Vijeća Evrope, pokušamo približiti ovaj problem i da kažemo u kojoj se mi to poziciji nalazimo i kakve konsekvence mogu nastati za nas, određujući se pozitivno ili negativno prema ovom sporazumu. Još jednu stvar bih predložio, nas je Vijeće ministara ponovo dovelo u poziciju da ishitreno stavljamo ovo na dnevni red. Mi smo dobili pismo, žao mi je što nema predsjedavajućeg ovdje, a toga imamo ovdje svi, datirano 2.06. gdje se kaže da je Vijeće ministara usuglasilo odluku o sporazumu, a svi znamo da je jučer u popodnevnim satima Vijeće ministara tek o tome raspravljalo. Znači, ipak se na razne načine htjelo da se ta politička odluka definitivno donosi u ovom domu, ne definitivno, naravno ona se donosi i daje saglasnost za ratificiranje, ali, jednostavno da mi nismo dovoljno građanima BiH približavali ovu situaciju. Zato, duboko uvjeren da ćemo mi biti u poziciji, usvajajući, dinamički usvajajući jako puno i zakona, reformskih i sporazuma, u vezi sa Vijećem Evrope, predlažem da zaključimo i konstatiramo da jesmo dovedeni u takvu jednu poziciju odnosom Vijeća ministara i da ubuduće toga bude što manje. Drugo, bez obzira na našu odluku, želio bih da uz ovu odluku oko usvajanja ovog sporazuma, konstatiramo da mi ostajemo kao BiH, opredijeljeni evropskim standardima i našem zalaganju za euroatlanske integracije. Hvala vam.
Zahvaljujem se gospodinu Križanoviću. Sada riječ ima, ako je moguće, gospodin Ćeman, gospodin Kunić pa onda vi.
Gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege, ja imam osjećaj da bi se na ovu današnju našu situaciju mogla primijeniti ona poznata, ako uzmeš pokajaćeš se, ako ne uzmeš pokajat ćeš se. Za odluku, bar onih koji imaju dileme iz već ovdje rečenih razloga, svakako bi trebalo imati pouzdanu procjenu kakav je definitivan stav Evropske unije po ovom pitanju i da li je samo riječ o preporukama, koje su se čule kroz medije ili koje smo čuli na ovaj ili onaj način. U svakom slučaju, ohrabruje ovdje već iskazan stav svih koji su govorili da nije, naravno, što se nas tiče svih ovdje, kod nas dilema SAD ili Evropska unija. Opredjeljenje je, naravno svih, dobri odnosi, saradnja i sa SAD i Evropskom unijom. To,naravno, nije sporno. Danas, međutim, treba donositi odluku,u situaciji kad mi, objektivno ne možemo sa sigurnošću tvrditi kakav će, i da li je ovo definitivan stav Evropske unije, a, očiti je da jeste definitivan stav SAD po ovom pitanju. No, ovdje smo vidjeli i konstatovali da postoje čak i, bar iz materijala koje smo od nekih nevladinih organizacija dobili, čak i suprotstavljanja pravna stajališta za pravno utemeljenje jednog ovakvog sporazuma. Dakle, da li je član 98. Rimskog statuta dovoljan 66 osnov za ovako nešto. I, to je, možda, zbunjujuće za one koji, ili žele da mirne savjesti i sa, bez pravnih dilema se izjasne o ovom pitanju, ali je činjenica da, dakle, postoje i različita pravna stajališta po tom pitanju, u široj ili užoj javnosti, a ja sam malo i po internetu gledao i mogu vam reći da ima, dakle, i toga u pitanju. No, naravno, ima i onih koji su nepsorni sa stavom. Ali, situacija je dalje sljedeća. Mi smo dovedeni upoziciju da donosimo odluku i, stoga, ja mislim da mogu s pravom konstatovati da je vrlo lagodna pozicija svih onih koji u najboljim ili manje dobrim namjerama laventiraju, logiciraju itd. nad pravnim, političkim, moralnim ili drugim aspektom ovog problema. To je, naravno, veoma lagodna pozicija, ali to je pozicija onih koji nemaju odgovornost donošenja odluke. Mi imamo odgovornost onih koji donose odluku. Bez namjere da u nekim, naravno u detaljima, aposlutno to ne može tako kvalificirati, pojednostavljujem, ali, dakle, čini mi se da u nekim aspektima smo, gotovo kao prije nekih godina, kad smo se u pogledu nekih pitanja u to vrijeme aktuelnog jugoslovenskog pitanja morali kvalificirati ko ovako stvar razumije, ko onako, šta znači ovakva odluka, šta onakva, status kvo se nije mogao održavati,odluke su se morale donositi. Sa vremenskog aspekta od desetak godina, neko danas argumentira da je bila ovakva ili onakva odluka ispravna. Ko je u prvu historičari će, naravno o tome reći. Nije sigurno neskromno kazati da smo, možda, ako su, zaista ovako ne pomirljivi stavovi ove dvije, a kažem ovako, velike danas sile, da će neko možda i kakva god naša odluka danas da bude sutra reći, da smo pogriješili, bilo jedni bilo drugi, zavisi kako će se ko izjasniti. Zašto sam imao potrebu ovo reći, prije nego što saopćim i svoj stav. Zbog toga da još jedanput ponovim stav da je, zaista, lagodna pozicija neformalno ili formalno, ali bez odgovornosti donošenja odluke, argumentirati u prilog za ili protiv. Ali, ja prihvatam kao član ovog parlamenta da, imajući sve u vidu što ste rekli, štoniste rekli, što sam pročitao ili čuo, iskažem svoj stav. Ja mislim da je manja, ako uopće ima štete za BiH i na sve nas danas ovdje, dakle, da je manja šteta u krajnjem slučaju prihvatiti ovaj sporazum. Ja sam, dakle, zato da prihvatimo sporazum, svjestan onoga što sam na početku rekao. Argumenata u prilog i za ili protiv, ali vrijeme je tako, očito, da moramo, ako ništa zbog onih koji će nekad komentarisati sve ovo, kazati da ni naša odluka nije bila tek tako jednostavna. Hvala lijepa.
Zahvaljujem gospodinu Ćemanu. Gospodin Petar Kunić. Neka se pripremi gospodin Munib Jusufović i imamo još prijavljenog gospodina Raguža i to je sve što je prijavljeno. Ja bih zamolio poslanike da uđu u salu. Mi se približavamo, dakle, trenutku kada treba donijeti odluku. Molim vas, da budemo ovdje svi prisutni. Ovdje treba da se očitujemo. Izvinjavam se. Izvolite.
Poštovano predsjedništvo, 67 Ja sam, od prilike, već jutros se očitovao po pitanju ovog sporazuma. Mislim da nemamo mi puno varijantnih rješenja, nego prihvatiti sporazum. Nije značajno za Evropu toliko koliko i za Ameriku, koliko je značajno za nas ovo pitanje. Prema tome, moramo biti svjesni te činjenice. Slažem se sa onima da ovaj sporazum sadrži i moralnu i pravnu i političku i ekonomsku dimenziju. Vjerojatno kad bi vršili analizu jedne, druge i treće, našli bi puno elemenata da se ovaj sproazum ne prihvati. Ali, Bože moj, i u životinjskoj farmi, ako ste čitali, sve životinje nisu jednake, neke su jednakije. Dakle, situacija je i ovdje. Prema tome, vjerojatno bi trebalo diskusiju privesti kraju. Mislim da je izvršna vlast dobro izbalansirala odnos, našla je neke filibri i Predsjedništvo i Savjet ministara i da daje jedno rješenje koje je prihvatljivo i pridružujem se onima koji smatraju da ćemo imati više koristi nego štete. Evropa će, sasvim sigurno, uvjeren sam u to imati razumijevanja u našu, zaista, specifičnu situaciju i mislim da nemamo ovdje alternativna rješenja. Mi ćemo iz PDP-a glasati za ovaj sporazum. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Gospodin Munib Jusufović. Neka se još pripremi gospodin Martin Rguž i onda idemo na izjašnjavanje.Okasnili ste. Zaključio sam raspravu. Ne znam, nisam vas ja vidio da ste se javljali.
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo ministri, kolege i kolegice poslanici, Čini mi se da je danas i teško i vrlo jednostavna diskusija. Od prilike, svi moji prethodnici, koji su govorili o ovom pitanju sa svakim se čovjek može složiti. Svako je govorio iz svoje pozicije, iz svog ugla, s obzirom na težinu zadatka itd. Istina u prilazu postoje, od prilike dva različita prilaza. Jedni su sebe pokušavali ubjeđivati po svaku cijenu, kako ovo treba prihvatiti. Jedni su ubjeđivali, a svako je imao dileme. Jedni su znali da će ovo prihvatiti, ali su opravdavali razlozima zašto možda ne bi trebalo prihvatiti. U pravu su jedni i drugi. Ja neću ulaziti u unutrašnji sadržaj sporazuma, iz jednog osnovnog razloga, ako uđemo, čini mi se da je gospodin Terzić bio u pravu, pitanje koliko ćemo toga sebi objasniti. Međutim, spadam u red onih koji, želim da kažem, da sam u ulozi bio člana Predsjedništva, ovdje je gospodin Tihić u ime Predsjedništva, iscrpno objasnio zašto i kako itd., ja bih isto ovo uradio odmah da kažem. Da sam bio u ulozi člana ministra, koji je zadužen, opet bih isto urdio, ali iskren da budem, ako danas glasamo za ovaj sporazum, debelo ćemo pogriješiti, budite sigurni da hoćemo. Pogriješit ćemo iz moralnih, političkih razloga, pravde, jednakosti itd. Ali, ako danas glasamo protiv ovog sporazuma, opet ćemo debelo pogriješiti, iz čisto praktičnih, prgmatičnih razloga. Prema tome, postavlja se dilema, to je jedno hamletovsko pitanje. Šta uraditi. Nema druge, mi smo svjesni da ćemo mi danas, zato što moramo, ne zato što smo baš ubijeđeni glasati, glasat ćemo svi, vodeći računa o svemu onome. Međutim, i glasat ćemo, ja pretpostavljam da ćemo mi i 68 ovdje biti gotovo jednoglasni, a svako će sebe objasniti zašto je to uradilo. Tako je, da svako sebi može objasniti zašto je za ili protiv, nije bitno, to je ono unutrašnje pitanje. Međutim, čini mi se da možemo, na određen način, bar neki balans napraviti, jer ovdje se mora, stvarno, postviti jedno principijelno pitanje, oni su u pravu koji su rekli. Nije ovo niti glasanje za podršku, ni Americi ni Evropskoj uniji. To bi bio pogrešan put. Jer, ako mi, ovaj sporazum je sasvim nešto drugo, što možda ide preko naših leđa. Ako bi govorili o zaslugama SAD onda stvarno bi trebalo nekoliko dana da, bar većina nas, da sa debelom argumentacijom objasni šta su to, šta je to Amerika učinila za BiH, a ja svakako spadam u red tih ljudi koji bi, imao mnogo toga šta da kažem. Možda neki ima koji imaju manje nešto da kažu ili više primjedbi. Na drugoj strani šta je Evropsak unija, također, uradila, isto tako naš put je evropski put itd. Ja msilim da postoji jedno srednje rješenje. Mi ćemo danas, svakako glasati za ovaj sporazum, kažem to je činjenica, tako je. A, da pred nama se nalazi jedan dug, dosta dug put usvajanja zakona reformskih onih koji su zadati od Evrope. Prema tome, mi ćemo glasanjem za ovaj sporazum doći možda u sukob u koliziju sami sa sobom, ali džaba glasat ćemo, ali, opravdavajući se Evropi na taj način što ćemo one zadatke i ciljeve, koje smo postavili usvajanjem svih tih zakona, pa na određen način, eto postit ćemo neki balans i, od prilike to je moj prijedlog, kažem, kako god najviše bih volio da sam na pauzi, ali neću baš iz ovih razloga, jer to nije moglo učiniti ni Predsjedništvo, nije moglo ni Ministarsko vijeće, ne trebamo ni mi. Znači, šta je tu je i glast ću za sporazum, sa svim ovim dilemama.
Zahvaljujem gospodinu Jusufoviću. Molim vas lijepo. Ja imam prijvljena još dva diskutanta, zamjenik predsjedavajućeg gospodin Raguž i Sead Avdić i onda ćemo zaključiti raspravu. Ja više nemam prijvljenih za diskusiju. Izvolite gospodine Raguž. Molim da se obavijeste poslanici da uđu u salu.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući, uvaženi gospodine Tihiću, članovi Vijeća ministara, Ja mislim da je red da mi kažemo po koju o ovome, bez obzira što neki misle, znamo mi svi kako ćemo glasati, nije to više pitnje ovog sporazuma. Ja osobno želim a to govorim kao zastupnik u ovom domu, a ne pretendirajući čak i ove formalne pozicije koje obnašam. Znači, mislim da smo dobili dosta obrazloženja, ali mislim da ta obrazloženja nisu ukazala jedan bitan segment i zbog toga sam se javio za diskusiju, a to je da je BiH potpisala Rimski statut kaznenog suda. Mi, uopće, ne pričamo o tome. Mi smo prihvatili jedan međunrodni akt, koji prvi put u povijesti uspostavlja jedan sud, koji bi trebao u svjetskim okvirima poštivati pravdu. Nakon Ninberga i ad-hoc Tribunala ovog kojeg imamo, znamo sad da ne pričamo sad o njemu u Hagu, ovo je prvi put, dakle, da se na 69 globalnom svjetskom planu ustanovljava jedna sudska instanca, koja bi trebala sankcionirati zločine svugdje u svijetu. I, naravno, ne samo da smo potpisali, nego kao subjekt međunrodnog prava, članica UN imamo i obaveze da se ponašamo sukladno međunarodnim ugovorima i sporazumima koje potpišemo i to na neki način govori o tome imamo li mi kredibilitet i kako mi sami se odnosimo prema međunarodnom pravu i onome što potpisujemo. Ja ovo samo govorim kao jedan od elemenata za raspravu i mislim da je danas dobro da se zna. Druga stvar koju bih želio reći, ja ne osjećam nikakav pritisak Amerike. Oni imaju svoja stajališta, svoje interese i, naravno, želim, također kao i svi vi ovdje reći, cijenimo to što su uradili i što rade za BiH. Svakako da je interes BiH da ima kvlitetne odnose i da nastavi dobijati potporu SAD. Isto tako ne mislim da je ovo pitanje Evropske unije. Koliko sam ja vidio smjernice pokazuju samo na činjenicu da, obzirom na preuzete obaveze i potpisani sporazum, ostavljene su smjernice u okviru kojih bi se, eventualno, mogli rditi izuzeci. Očito mi nismo uspjeli u pregovorima maksimalno postići to od smjernica, ali koliko vidim naši pregovarači, ipak su napravili neke pomake u odnosu na te smjernice i to se mora reći radi korektnosti. Dakle, od pregovarača se pokušalo uraditi, izvući maksimum od onoga što je zacrtala Evropska unija. Međutim, ja mislim da ovo nije više pitanje ovog sporazuma, ovo je pitanje može li BiH doći u situaciju da ima takve institucije, koje ...prvo poći od vlastitog subjektiviteta i digniteta i svog položaja u međunarodnom poretku. Očito da je to još dalek i zahtjevan put za Bosnu i Hercegovinu i za sve nas. Zbog toga sam se najviše javio. Druga stvar, mi jesmo i podsjećam na to možda prvi put, bar koliko se ja sjećam postigli potpuni politički koncenzus ukoliko svi ostajemo kod toga, oba doma ove skupštine da je najveći i da je to strateški vanjsko politički, ne samo vanjsko politički prioritet put Bosne i Hercegovine u EU. Dakle, od nas se ne očekuju samo riječi, ja mislim, nego i djela. Tako da evo i to bi trebalo konstatirati ako hoćemo jedno zaključivati, a u praksi praviti određenu vrstu ad hoc odstupanja od tog plana, moramo znati i koje su moguće posljedice takvih naših koraka. A one neće baš biti jednostavne, ali iz svega ovoga želio bih da izvučemo jedan zaključak. Bez obzira na silu i moć SAD, bez obzira što EU je možda u 21. stoljeću jedina realna protuteža ako uspije napraviti taj unutarnji svoj koncept ujedinjenja. Nužno mi moramo stati iza činjenice da moć ne mora značiti i apsolutno polaganje prava da se raspolaže i ukupnim pravnim poretkom. Mislim da to možemo reći. Druga stvar, mislim da možemo reći također da bi bilo dobro da i mi budemo sudionici procesa redefiniranja moći u Svijetu koja će uvažavati male i manje sposobne, ali također poštivati njihov subjektivitet. Evo ja ne bih, mislim da mi većina, hoću reći i mi tako razmišljamo i ne trebamo o ovo samo shvatiti kao svoju negativnu dimenziju. Ja sam u razgovorima kojima sam imao ovih dana rekao – gospodo pozicija Bosne i Hercegovine je takva kakva jeste sada. To ne znači da će biti za 10 ili 15 godina takva. Na nama je da taj svoj subjektivitet i 70 samopoštovanje vratimo. Ali to je do nas. To nije ni do Amerike, ni do EU. To je zaista do nas i evo mislim, ja želim reći, predlagao sam gospodinu predsjedavajući da se stvore uvjeti za kvalitetniju raspravu, za rad komisija i Ustavno-pravne i Komisije za vanjske poslove. Ali, evo većina je odlučila i naravno da se sukladno tome i zaključcima koji ovdje budu doneseni treba ponašati i dalje uvažavajući dakle da nije toga, ne trebamo mi sve prebacivati na odnose između SAD i EU, na pritisak SAD, nego na činjenicu hoćemo li jednom mi u ime sebe, u ime svog prava, u ime svog suvereniteta, pa makar on bio i ograničen Dejtonskim mirovnim sporazumom uvijek reći to je svršena stvar, mi nemamo izbora. Jednoga dana kada odlučimo donjeti odluku na, rukovodeći se prvenstveno vlastitim institucionalnim i drugim interesima, mislim da ćemo onda pokazati da smo zreo i mogući sastavni dio međunarodnog pravnog poretka. Hvala.
Zahvaljuje gospodinu Ragužu. Gospodin Sead Avdić, onda idemo na izjašnjavanje.
Dame i gospodo poslanici, poštovani gosti, poštovani članovi Vijeća ministara, poštovani gospodine članu Predsjedništva, ja takođe želim da izrazim svoje mišljenje oko jednostavno današnjeg dnevnog reda, odnosno druge tačke dnevnog reda, odnosno Sporazuma, bilateralnog Sporazuma Bosne i Hercegovine i SAD. Naime, treba se odmah osloboditi te dramatike zbivanja i jednostavno sasvim jasno reći – lažna je teza, jednostavno da usvajanje Sporazuma svrstava nekritički Bosnu i Hercegovinu jednostavno ka SAD, ignorirajući i zaboravljajući jednostavno naše obaveze prema evropskoj zajednici. Ili s druge strane jel tako prema evropskoj zajednici itd. Što znači da je to jedno vještačko pitanje i ne treba se sa tim opterećivati. Bosna i Hercegovina je sasvim jasno istakla svoju orjentaciju ka evropskim integracijama i evroatlasnkim asocijacijama i tu nema baš puno praznog i manevarskog prostora. Drugo, na jednom sastanku sa predsjednicima američke administracije, većina gotovo jedinstveno politički prvaci stranaka u Bosni i Hercegovini su stali iza ovoga sporazuma i to je bilo sasvim jasno, eksplicite stali. Tada nije bilo ovih kontraverzi koje su danas prisutne na nivou Predstavničkog doma, ali je rečeno jedna temeljna činjenica – Bosna i Hercegovina je zemlja u tranziciji, Bosna i Hercegovina još uvijek nije samoodrživa država. Temeljna činjenica sa tog sastanka, još jednom to ponavljam jeste bilo da samoodrživa Bosna i Hercegovina znači mir i stabilnost u Bosni i Hercegovini, trebaju američke vojnike u Bosni i Hercegovini. I to treba sasvim jasno reći. Trebaju američke vojnike u Bosni i Hercegovini. Što znači da ako smo dali zakletvu i jednostavno radimo u interesima Bosne i Hercegovine, onda je ovo objektivno fragmatičan interes koji jednostavno bi trebao da razbije ove moralne i političke kontraverze koje su kriju kod svakog od nas. Svjesni činjenice, ljudi svjesni činjenice da kršimo obaveze prema 71 međunarodnom pravu, svjesni činjenice da kršimo obaveze prema rimskom statutu, svjesni činjenice da kršimo obaveze prema Evropskoj povelji o ljudskim pravima i temeljnim slobodama. Svjesni tih činjenica, ali jednostavno sasvim jasno ljudima i građanima Bosne i Hercegovine poručiti, izbor je bio takav i opredjelili smo se jednostavno za interese Bosne i Hercegovine takva kakva jeste. Što znači ja sasvim jasno iskazujem svoj stav. Još uvijek nema samoodržive Bose i Hercegovine bez NATO pakta i američkih vojnika u Bosni i Hercegovini. I to je sasvim jasan, jasna poruka i u tom kontekstu ja mislim da je ovo sve bilo korisno itd. Međutim, objektivno terminologija koja je bila korištena, ja se izvinjavam što na ovakav način diskutijem, terminologija recimo pritisci, pa lisica u šumi, pa jednostavno, neću glasati svojom glavom, zanemariću sve ovo itd. diću ruku, ne bi trebalo da bude prisutna, ja molim da sa punom odgovornošću i sviješću glasamo za ovaj sporazum i jednostavno izrazimo svoje mišljenje. Moguće je da je bilo mehanizama i instrumenata da se napravi jednostavno pravičniji, da se nađi časniji izlaz iz ove situacije za Bosnu i Hercegovinu i u tom kontekstu možda da potražimo političku volju građana Bosne i Hercegovine kroz referendum itd., ali to je danas već sve kasno. Predstavnički dom je krajnje kasno uključen i u tom smislu, ja apsolutno nemam puno manevarskog prostora uz sve ovo što smo danas rekli. Hvala gospodine predsjedavajući.
Hvala vama gospodine Avdiću. Molim vas, ako neko od poslanika još nije u sali, ja ga još jedanput posljednji put pozivam da uđe u salu. Ja zaključujem raspravu. Prelazimo na izjašnavanje. Pitam poslanike ko je zato da se da saglasnost za ratifikaciju Sporazuma između SAD i Bosne i Hercegovine u vezi sa predajom lica Međunarodnom krivičnom sudu? Ko je za? Molim vas samo karton zeleni važi kao za. Jeste izbrojali? Hvala vam lijepo. Ko je protiv? Ima li uzdržanih? Hvala vam. Dajte mi rezultate. Rezultati glasanja su sljedeći. Od ukupno prisutnih 33 poslanika, 31 je glasao za, suzdržana su 2, nema niko protiv. Da vidimo samo po entitetima. Da mi provedemo do kraja proceduru. Molim vas iz Federacije ko je ? Ne, ne dignite, molim vas ovo je, ovo treba. Iz Federacije ko je za? Neka, neka, nek se izbroji. Molim vas zabilježite mi samo na ovaj papir. Hvala. Jeste izbrojali. Hvala vam lijepo. 72 Iz Republike Srpske ko je za? Jeste izbrojali? Dakle potpuni rezultati glasanja izgledaju ovako. Od prisutnih 33 poslanika, 31 je glasao za, 2 su bila suzdržana, protiv nije bilo poslanika. Dakle saglasnost za ratifikaciju ima opću parlamentarnu podršku. Iz Federacije Bosne i Hercegovine glasalo je za 20, što je više od 1/3, iz Republike Srpske je glasalo za 11, što je također više od 1/3. Ja dakle konstatujem da je Predstavnički dom Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine dao saglasnost za ratifikaciju Sporazuma između SAD i Bosne i Hercegovine u vezi sa predajom lica Međunarodnom krivičnom sudu. Dame i gospodo poslanici mi smo na ovaj način iscrpili dnevni red današnje sjednice. Mi se vidimo ako bogda 27. ovog mjeseca na novoj sjednici Predstavničkog doma. Hvala vam lijepo. Sjednica je završila sa radom u 18,45 minuta.