Zahvaljujem gospodine predsjedniče, štovane kolegice i kolege. Početkom veljače imali smo u ovom Visokom domu na prvom čitanju prijedlog Zakona o poljoprivrednom zemljištu i evo sa zadovoljstvom mogu reći da se u vrlo kratkom vremenu vidimo ponovno sa konačnim prijedlogom Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Za sam uvod poljoprivredno zemljište je dobro od interesa za RH i uživa njegovu osobitu zaštitu. Od gotovo 2 milijuna i 700 tisuća hektara poljoprivrednog zemljišta u RH 890 tisuća hektara je zemljište u vlasništvu države ili 33%, a u 10 godina po postojećem zakonu stavili smo u funkciju manje od 30%, odnosno samo 262 tisuće hektara. Preostalih 67% ili gotovo milijun i 800 tisuća hektara je privatno poljoprivredno zemljište. Razlozi zašto smo išli sa novim zakonom su zapravo brojne zapreke koje su usporavale postupak i proces raspolaganja poljoprivrednim zemljištem putem prodaje zakupa i dugogodišnjeg zakupa. Zatim posebni problem i nekorištenje poljoprivrednog zemljišta za poljoprivrednu proizvodnju što rezultira povećanim površinama neobrađenog poljoprivrednog zemljišta. I nažalost, imali smo stalni trend usitnjavanja naših proizvodnih parcela koje su u konačnici imale smanjenje površina zemljišta po poljoprivrednom gospodarstvu. Prosjek Republike Hrvatske je nažalost negdje oko 5,6 hektara po poljoprivrednom gospodarstvu što je znatno, znatno niže od prosjeka koji je za zemlje EU. Shodno navedenom programi raspolaganja poljoprivrednim zemljištem koje su radile jedinice lokalne uprave i koje su provodile cijeli postupak raspolaganja se ukida, a samim tim i dosadašnji način raspolaganja poljoprivrednim zemljištem putem prodaje dugogodišnjeg zakupa poljoprivrednog zemljišta i dugogodišnjeg zakupa za ribnjake a propisuje se novim zakonom. Osnovni oblik raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu države kroz zakup i zakup za ribnjake putem javnog poziva na rok od 50 godina. Osim toga propisuje se i mogućnost privremenog raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljištem, mogućnost davanja poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu države na korištenje bez javnog poziva i iznimno s ciljem okrupnjavanja poljoprivrednog zemljišta i prodaja po tržnim cijenama. Što se tiče načina i provođenja cijelog postupka raspolaganja to će raditi Agencija za poljoprivredno zemljište putem točno preciziranog protokola, odnosno procedure koja će biti puno kraća, efikasnija, brža i transparentnija a način vrednovanja prilikom dodjele u zakup poljoprivrednog zemljišta bit će na način da gospodarski program nosi 60 od mogućih 100 bodova, 20 bodova nosi dosadašnji posjednik u mirnom posjedu temeljem gospodarenja poljoprivrednim zemljištem marom dobrog gospodarstvenika, a 20 bodova, odnosno 20% vrednovanja prilikom davanja u zakup nosi visina ponuđene zakupnine. Prije nešto malo više od mjesec dana u ovom Visokom domu imali smo raspravu koja je trajala gotovo jedan i pol dan i tu smo čuli i niz dobrih prijedloga i sugestija kako da ovaj izuzetno kvalitetan prijedlog zakona još unaprijedimo i to smo dodatno izanalizirali i neke od tih stvari smo ugradili u konačni prijedlog zakona. Razlike u odnosu na ono što je štovane kolegice i kolege bilo vam prezentirano prije mjesec dana su sljedeće: izmijenjene su odredbe o pravu vlasništva na poljoprivrednom zemljištu na način da strane i pravne fizičke osobe mogu stjecati pravo vlasništva poljoprivrednog zemljišta jedino u slučaju nasljeđivanja. Propisana je namjena sredstava ostvarenih od naknada za promjenu namjene zemljišta koja je prihod proračuna jedinica lokalne samouprave, odnosno Grada Zagreba i to isključivo za okrupnjavanje i privođenje funkciji, povećanje vrijednosti poljoprivrednog zemljišta, sređivanje zemljišno-knjižnog i katastarskog stanja poljoprivrednog zemljišta. Povećan je broj članova Povjerenstva za dodjelu zakupa i zakupa za ribnjake te broj predstavnika jedinica lokalne samouprave. Tu smo dodatno izdefinirali u prvotnom prijedlogu zakona bila su 3 člana povjerenstva, od kojih su 2 trebali biti članovi koje daje agencija i 1 jedinice lokalne samouprave. U konačnom prijedlogu zakona to je 5 članova povjerenstva, 3 koja dolaze iz Agencije za poljoprivredno zemljište, a 2 su predstavnika jedinica lokalne samouprave. Od kojih jedno imenuje izvršno tijelo jedinice lokalne samouprave, a drugog člana imenuje odnosno daje prijedlog predstavničko tijelo jedinice lokalne samouprave. U krugu osoba koje mogu biti sudionici poziva za zakup i zakup za ribnjake te kod prava prvenstva dodani su uz fizičke i pravne osobe koje su bile u prvotnom prijedlogu zakona i nositelji OPG-a te zadruge koje se bave poljoprivrednom djelatnošću, odnosno djelatnošću akvakulture ili čiji su zadrugari poljoprivredni proizvođači. Također, dodatno je precizirano da sudionik poziva za zakup i zakup za ribnjake ne mogu biti oni kojima je poljoprivredno zemljište u vlasništvu države dodijeljeno u zakup u prijašnjim natječajima su davali u podzakup ili se s njim na drugi način neovlašteno koristili odnosno raspolagali. Nadalje, poziv za zakup raspisuje se prvenstveno za katastarske čestice koje čine proizvodno tehnološke cjeline površine najveće do 100 hektara. Ukoliko se poljoprivredno zemljište nalazi unutar zaštićenog područja poziv za zakup i zakup za ribnjake sadrži posebne uvjete zaštite prirode koje utvrđuje središnje tijelo državne uprave nadležno za poslove zaštite prirode. Što se tiče gospodarskog programa dodatno smo precizirali da će biti propisano uredbom Vlade Republike Hrvatske koje, a sadržat će i obrazac samog gospodarskog programa. Izmijenjene su odredbe o prijenosu prava i obveza iz ugovora o zakupu i zakupu za ribnjake na druge osobe i to zasebno precizirano za OPG, obrte ili tvrtke. Izmijenjen su dijelom i odredbe kojima se regulira, kojima je regulirano poljoprivredno zemljište u vlasništvu države koje nije u funkciji poljoprivredne proizvodnje jer je obraslo višegodišnjim raslinjem. Dosta rasprave je bilo o korištenju, odnosno namjeni raspodjeli postotaka sredstava koji idu, koja će se ostvariti od zakupa i zakupa za ribnjake, te prodaje i davanja na korištenje bez javnog poziva. U prvotnom prijedlogu je bilo 25, 75, 50:50, a od sada smo korigirali da to bude 25% sredstva prihod državnog proračuna, 10% prihod proračuna jedinica područne samouprave i 65% proračuna jedinica lokalne samouprave odnosno Grada Zagreba na čijem se području nalazi poljoprivredno zemljište. Također, je detaljno u zakonu i propisana namjena sredstava koje su prihodi jedinica lokalne, područne i regionalne samouprave po ovom osnovu. Manjih izmjena je bilo i u dijelu članaka koji su određivali, odnosno prizivali zakup zajedničkih pašnjaka, smanjuje se rok na koji će se davati u zakup, pašnjaci sa 20 na 5 godina, a pašnjačka zajednica ne mora biti organizirana kao zadruga. Izmijenjene su odredbe od prodaje izravnom pogodbom, te je propisana veličina katastarskih čestica koje se mogu, kojima se može gospodariti na ovaj način. Također, je posljedica te rasprave tako da samo odredili da se s ciljem okrupnjavanja ovim načinom raspolaganja može sa zemljištem upravljati na taj način da neposredni susjedi s čestica na kojima se nalazi mogu izravnom pogodbom po tržišnoj cijeni kupiti te male rubne parcele i to u kontinentalnoj Hrvatskoj površine do 1 hektara, a u jadranskoj regiji do 2 tisuće kvadrata. Na ovaj način, uz ove promjene smo sigurni da smo predložili ovom visokom Domu usvajanje još boljih, kvalitetnijih i transparentniji zakon sa jednim jedinim osnovnim ciljem ubrzavanje, raspolaganjem državnim poljoprivrednim zemljištem, povećanje korištenja poljoprivrednog zemljišta, stavljanje u funkciju do sada ne korištenog poljoprivrednog zemljišta, formiranje jezgre poljoprivrednih gospodarstava koji će imati dugoročnu perspektivu poljoprivredne proizvodnje s obzirom na zemljišne resurse. Dali smo mogućnost kroz ovaj zakon da ubrzamo proces ukrupljavanja poljoprivrednog zemljišta i samim tim unaprijedimo rad poljoprivrednih gospodarstava, uvodimo veću disciplinu u prenamijeni poljoprivrednog zemljišta i napokon nakon 20 godina uvodimo informacijski sustav koji će poboljšati upravljanje poljoprivrednim zemljištem za provedbu ovog zakona. Za period 2013.-2015. u proračunu su osigurana sredstva i nadam se da ćete podržati ovaj zakon. Zahvaljujem.
Hvala i vama ministre. Prije nego pređemo na replike i odgovore na repliku, obavijest, s obzirom da je samo za ovaj Zakon o poljoprivrednom zemljištu prijavljeno 9 klubova i 11 zastupnika, a planiramo završiti raspravu o točci 4. Poljoprivredno zemljište, 5., 6. i 7. danas, predlažem da nemamo stanku za ručak nego vodimo i vozimo bez stanke. Može? Hvala lijepa. A sada replike. Prva replika i poštovana zastupnica Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi gospodine ministre, po treći puta pitam i zanima me u čemu je problem, zanima me pozadina ovakvog pristupa i ovakvih vaših informacija koje uporno manipulirate količinom hektara poljoprivrednog državnog zemljišta, uporno govorite o milijunima hektara umjesto da kažete pravu istinu. A možda ju ne znate gospodine ministre? Prava istina je 200 tisuća hektara. Možda ju ne znate gospodine ministre, jer već sam vam rekla, kad ste došli vi i vaši najbliži suradnici u ovo ministarstvo, one koji su radili i pregovarali u Bruxellesu maknuli ste u 78. ešalon. A da niste, a da su se vaši najbliži suradnici potrudili vidjeti što je dogovoreno i na koji način je dogovarano sa Bruxellesom, a između ostalog i koju metodologiju izračuna priznaje Bruxelles tada biste znali da je ta metodologija dogovorena i da je priznata metodologija za razdoblje 2005. i 2007. godine. I po toj metodologiji izračuna gospodine ministre postoji 200 tisuća hektara poljoprivrednog zemljišta u državnom vlasništvu koje je momentalno, o kojem mi trebamo razgovarati, a ne o milijunima. Zašto s tim milijunima obmanjujete javnost?
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani ministar poljoprivrede Tihomir Jakovina.
Štovana kolegice zastupnice Sumrak matematika je matematika, statistika je statistika. Ja sam i u uvodnom izlaganju rekao da od gotovo od 2 700 000 hektara je 33% državnog poljoprivrednog zemljište, brojkom i slovom. Spominjete, pozivate se na 2005. godinu, statistički podaci govore da imam 890 000 hektara. Žalosna je činjenica da imamo zapravo i više državnog zemljišta ali nismo napravili u 20 godina pravu inventuru i prebacili zemljište u vlasništvo odnosno u oblik DVRH kako smo trebali. Evo samo za primjere u mojoj županiji Brodsko-posavskoj županiji gdje je svih 28 jedinica lokalne samouprave napravilo program raspolaganja poljoprivrednim zemljištem i gospodarilo po njemu je po podacima iz upravnog odjela za poljoprivredu županijskog negdje oko 24 tisuće hektara državnog zemljišta koji se vodi u nekom drugom obliku vlasništva u vlasničkim knjigama zato što je po postojećem zakonu su se uzimali podaci iz katastra a ne iz gruntovnice. 890 tisuća ha od toga samo 262 tisuće ha je u nekom obliku stavljeno po postojećem zakonu. Manje od 30%. Da li trebamo govoriti o broju jedinica lokalne samouprave koje uopće nisu izradile program raspolaganja ili one koje su napravile a nisu po njemu postupale. Od 555 jedinica lokalne samouprave njih 75 nemaju poljoprivrednog zemljišta na svom teritoriju ali 74 uopće nisu izradile program raspolaganja što su bile dužne po zakonu. Od odvih preostalih koji su napravile neki nikad nisu raspolagali sa tim državnim poljoprivrednim zemljištem. Osnovni resurs za poljoprivrednu proizvodnju, poljoprivredno zemljište nije stavljeno u funkciju na pravi način. Idemo putem ovog zakona iskoristiti taj resurs, omogućiti našim poljoprivrednim proizvođačima da mogu proizvoditi bolje, više, jeftinije, konkurentnije. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Nova replika i poštovani zastupnik Ivan Šuker. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine ministre mene već zabrinjava kakvi materijali dolaze u ovaj Sabor. Između ostaloga vele ocjena sredstava potrebnih za zakon, da to dođe od nekuda ne znam od kuda, čovjek bi nekako shvatio ali da iz ministarstva kažu da su sredstva osigurana u državnom proračunu za razdoblje 2013.-2015. je u najmanju ruku uvredljivo za Visoki dom i smiješno. Ovaj Visoki dom je usvojio proračun za 2013. i vi ovdje možete samo napisati koliko ste sredstava osigurali u 2013. i možete reći samo da potrebna sredstva će se osigurati tada i tada. Inače ovaj akt nije u skladu niti s aktima ovog Visokog doma ništa. Druga stvar, po Zakonu o proračunu morate napraviti procjenu fiskalnog učinka osobito za jedan ovako važan zakon. Ja sam se potrudio pročitati od prve do zadnje stranice. Vi nemate nigdje procjenu fiskalnog učinka. I treća stvar Zakon o strateškim investicijama je napravio čitavu buru u RH. gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora tim zakonom se predviđa da netko može intervenirati zbog zaokruživanja određene investicije u šumsko poljoprivredno zemljište itd. Ovdje se uopće ne spominje to. što će se dogoditi sutra ako se intervenira jedan komad poljoprivrednog zemljišta vrlo plodne zemlje kao što ste vi ovdje napisali oće se naplatiti ova naknada a istovremeno pričate o tome da treba investitorima dati poticaja. Dakle naprosto se ne zna što lijeva, što radi desna. Vi ne možete zanemariti ako Vlada proklamira jedan takav zakon, da će poticati investicije onda u ovom zakonu ne možete zanemariti to, morate bar naznačiti da će se to urediti nekim drugim zakonom ali ako to zanemarite koji će zakon sutra važiti. Po kojem zakonu će se to računati. I onda ćete opet reć da ste oslobodili ovoga poticaja, investitori parafiskalnih nameta. Jedno je kad netko to radi iz nekog hira a druga stvar je ako to ide nekakva investicija koja će biti interesantna a tijekom rasprave ima još tu još niz, niz stvari koje su nažalost ovakve ali gospodine predsjedniče s tim ću završiti. Ako mogu samo jednu rečenicu. Mislim da ne bi kao Sabor smjeli dozvoliti da nam piše u razdoblju 2013.-2015. Jer mi smo u ovom Domu usvojili proračun samo za 2013. Godinu.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku ministar poljoprivrede poštovani Tihomir Jakovina. Izvolite.
Štovani kolega Šuker, vi znate da osim usvojenog proračuna za 2013. Imamo i projekcije za 2014. i 2015. u kojem su osigurana sredstava za rad Agencije za poljoprivredno zemljište. To je između ostalog i uvjet koji imamo, mislim da se kolegica referirala na ono što je ispregovarano sa EU da moramo imati projekciju sredstava i u iduće dvije godine za namjenu ovu. Podsjetit ću vas samo da ta ista Agencija za poljoprivredno zemljište osnovana 2009. kao takva nije djelovala, nije radila a isto je trošila određena sredstva državnoga proračuna bez ikakvoga učinka. Na ovaj način sva sredstva koja su predviđena za rad agencije će se mnogostruko vratiti, svaki uložena kuna po toj namjeni će se vratiti. Što se tiče potencijalnih investicija koje govorite i koje će se desiti eventualno na poljoprivrednom zemljištu ako ne već u prekobrojnim poslovnim zonama koje smo napravili onda ste mogli pogledati malo i članak 24. koji govori o prenamjeni poljoprivrednog zemljišta i koji točno određuje u određenoj, stavku 2 što se dešava i na koji način Vlada može reagirati po posebnim projektima. Zahvaljujem.
Molim vas poštovani zastupniče, nije, molim vas lijepo. Treća replika i poštovani zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa gospodine ministre govorili ste o onom prosjeku 5,6 ha i potrebi okrupnjavanja, dakle nesporno je s ciljem unapređenja povećavanja proizvodnje u tom dijelu nema govora da bi bilo dobro to napraviti ali radi se o sljedećim. Što je sa onim jedinicama lokalne samouprave koje nemaju tu mogućnost. Koje su uslijed svojih koji ima ih 80 koliko znam koji nemaju to ali koji imaju ajmo reći uslijed svojih zemljopisnih smještaja itd. jednostavno nemaju te mogućnosti da na taj način. Naši su poljoprivrednici naravno snalažljivi i u smislu preživljavanja su se snalazili. U tom smislu posebno sam ponosan na naše stočare. Ja znam da će ponovno biti ovdje govora, vidiš opet će ovaj o stočarstvu i mljekarstvu ali držim nužnim ovdje reć da mljekarstvo u ovom vremenu otkad su upozoravali na svoje teškoće ali unatoč onoj Direktivi EU 261 koja govori da farmerima u sektoru mljekarstva je nužno osigurati gospodarski održiv razvoj. Dakle i danas je u Bruxellesu i jučer su vijeće ministara poljoprivrede gdje se isto tako bi se značajne odluke mogle u tom smislu, ali se u tom dijelu ne čini. Mljekari i stočari su na koljenima, da ne ponavljam one podatke koje sam govorio, a narječitiji primjer pravilnik, izrada pravilnika o uređenju ugovornih odnosa u sektoru mlijeka i mliječnih proizvoda gdje se uporno izbjegava ponuda otkupljivača. Dakle, u tome dijelu je najveći problem opet se otkupljivači dakle mliječna industrija stavlja u povlašteni položaj i dobiva snagu jačega, a naši mljekari su u jednom vrlo teškom položaju. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Josip Đakić. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Pa evo danas možemo reći da postoje pomaci u slušanju ministra poljoprivrede, ministarstva i Vlade RH o primjedbama koje smo stavljali na Zakon o poljoprivrednom zemljištu. No one koje su bitne i krucijalne koje znače za našega hrvatskog seljaka srž i bit one su ostale nepromijenjene. Ostalo je nepromijenjeno da je gospodarski program najveći kriterij u bodovanju koji će sigurno u ovom centraliziranom zakonu pogodovati krupnom kapitalu i velikim korporacijama. Pa jasno je kako i ne bi kada muž radi kao direktor, a njegova žena kao zamjenica ili pomoćnica u Ministarstvu poljoprivrede, onda jasno da postoji pogodovanje i striktan odnos ministarstva što je zapravo i protuzakonito što je opisano našim zakonima. Niste izmijenili ništa bitnoga. I da ste stavili bar tablicu vrednovanja svih tih 13 stavki u gospodarskom programu ili 14 koliko ih ima. Ne znam kako ćete to vrednovati i tko će vrednovati. Odlukom Vlade ili vas osobno koji ćete dati agenciji prijedlog kako će biti ih 14 stavki vrednovano? To je nepoznanica koja ostavlja sumnju, sumnju u to da želite pogodovati krupnom kapitalu i da želite njemu bez obzira što ste ograničili na 100ha zemljište da se može dati. Bilo je pogodnije i ljepše u gospodarskom programu raspolaganja poljoprivrednim zemljištem naših općina i gradova gdje se jasno reklo koliko se može najviše zakupiti zemljišta s obzirom na kapacitet pojedine općine ili grada. Smatramo da niste stavili ni hrvatske branitelje u prioritet. Sredstva općina i gradova a vidjeli ste da županije su svojim programom imale izuzetno dobre stvari koje su davale prema našim poljoprivrednicima, stavili ste im 10% da ne bi ostalo ali morali su ostaviti većinu sredstava za rad agencije za novo zapošljavanje po partijskoj liniji.
Odgovor na repliku poštovani Tihomir Jakovina ministar poljoprivrede. Izvolite.
Štovani kolega Đakić, rekli smo gospodarski program koji točno i u samom zakonu je naznačeno na koji način će i što vrednovati. Mi smo rekli nažalost što je bilo u većini slučaja unazad 10 godina članstvo političke stranke, rodbinski, partijski ili slični plemenski kriteriji koji su bili do sada. uredbom Vlade RH će se točno propisati na koji način će se vrednovati odnosno prioriteti u gospodarskom programu. A ove insinuacije su prilično zlonamjerne, nažalost o potencijalnom sukobu interesa vi čiji je bivši šef ili bivši premijer već mjesecima u sudnici, kada govorimo o Fimi Medija-i kada govorimo o Planinskoj za koju i dan danas mi plaćamo značajna sredstva. Vi govorite o potencijalnom sukobu interesa za kolegicu koja je sa 27 godina doktorirala, koja je vrsna u svojoj struci, koja je profesor na fakultetu za potencijalni sukob interesa. Mislim da je to vrlo nekorektno.
Kolegice i kolege molim vas dajete zadržimo dostojanstvo Hrvatskog sabora barem u vremu kada ćemo razgovarati. Kada dobijemo riječ onda ćemo govoriti, molim vas lijepo. Hvala lijepa ministre. Nastavljamo raspravu. Zapravo otvaram raspravu. Ovo je bilo uvodno izlaganje. Otvaram raspravu. Idemo na raspravu po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je Klub zastupnika IDS-a i nezavisnog zastupnika Furia Radina i poštovani zastupnik Giovanni Sponza. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege, poštovani gospodine ministre sa suradnicama i suradnicima. Mi iz kluba IDS-a jesmo sudjelovali u raspravi prilikom prvog čitanja prijedloga zakona. I danas također želimo kroz raspravu dati svoj doprinos Konačnom prijedlogu Zakona o poljoprivrednom zemljištu iz razloga jer je riječ o strateški važnoj temi razvoja hrvatskog gospodarstva. Na samom početku želim kazati da klub IDS-a podržava i to stratešku odrednicu ovoga zakona, a ta je da se zemljište daje u zakup. Nadalje, klub IDS-a pozdravlja ugrađene izmjene u ovaj konačni prijedlog zakona i to nakon prve rasprave, što procjenjujemo da je dobro i pozitivno i za pohvalu. No, kao što sam na samome početku rekao, a riječ je o strateški važnoj temi razvoja hrvatskog gospodarstva, mi iz kluba IDS-a držimo da je i to prije svega iz sadržajnih razloga potrebno još puno toga u ovom zakonu poboljšati i zato se u svom izlaganju hoću osvrnuti na tri teme. Prije svega svaki zakon pa tako i Zakon o poljoprivrednom zemljištu treba biti provediv, treba biti jasan i treba biti transparentan. Drugo je da ovaj zakon napravi jedan iskorak kvalitetniji u odnosu na još sada važeći, a to je da se procedura dodjele državnog poljoprivrednog zemljišta maksimalno pojednostavi i da se konačno započne prema planu sa kojim jesmo išli pred građane sa početkom konačnog oblika decentralizacije. I treća tema koja je isto tako jako važno, a to je da se zaštite poljoprivrednici, odnosno da se ni na koji način ne dovedu u podređeni položaj mala obiteljska poljoprivredna gospodarstva. Zašto se klub IDS-a zalaže za provediv, jasan i transparentan zakon i želimo dati doprinos iz razloga da se prije svega izbjegnu u ovom zakonu nejasnoće. Napominjemo da potencijalno ovako nedefiniran zakon može otvoriti eventualne sudske sporove te da se na sve oblike izbjegne put makinacijama. Naime, u prvom čitanju jesmo u svom osvrtu rekli da inače za zakone nije dobro što nakon njihovog usvajanja resorni ministar ima autonomno pravo da donese niz pravilnika kao što je to u ovom slučaju. To prevedeno znači da bez pravilnika neće se moći provesti postupci dodjele državnog poljoprivrednog zemljišta jer ostaju otvorena brojna pitanja i to nije dobro i u konačnici ovaj prijedlog zakona sa najboljom namjerom i njegovom intencijom gubi u samome početku na vjerodostojnosti. Iskustvo nas uči da nakon svakog zakon se usvajaju da li pravilnici ili uredbe i ti pravilnici ili uredbe ili nisu usvojeni, nisu donijeti ili vrlo često jesu ostali nedorečeni ili se nažalost čak interpretiraju zbog svoje nedorečenosti na različite i na više načina što onome koji je dužan provesti zakon otežava ili pak onemogućava kvalitetnu provedbu zakona što opet nikako nije dobro. A nas iz kluba IDS-a posebno opterećuje uredba koju je donesao ministar i koja je u ovih godinu dana blokirala sve postupke dodjele poljoprivrednog zemljišta. Vezano na tu temu želim se osvrnuti na nešto što je za nas iz kluba IDS-a vrlo važno, a to je činjenica da nije definirana odredbama ovog zakona, a koja je bitna i koja je usko povezana sa ovim samim zakonom je definiranje početne cijene zakupa i revalorizacija cijene zakupa postojećih ugovora o zakupu koje će temeljem zakona opet propisati ministar pravilnikom i opet ostaje otvoreno jedno vrlo važno pitanje. Do sada su cijene zakupa po cijeloj Hrvatskoj bile različite. Konkretno u Istri cijena zakupa poljoprivrednog zemljišta redovito je bila višestruko veća nego što je to u ostalim dijelovima Hrvatske. U Istri, primorskom području, na otocima i u kontinentalnom ravničarskom dijelu Hrvatske nisu jednaki uvjeti poljoprivredne proizvodnje kako po troškovima pripreme tla, ali isto tako i po troškovima proizvodnje. Stoga mi iz kluba IDS-a držimo da bi početna cijena zakupa za ta područja morala prije svega biti znatno niža kako bi se barem time pomagalo poljoprivrednicima, konkretno za nas u Istri. U konačnom prijedlogu zakona stoji da će se određeni postupci dodjele državnog poljoprivrednog zemljišta, a koji nisu provedeni do kraja jer se čeka ili suglasnost resornog ministarstva ili županijskog državnog odvjetništva provesti do kraja i to je dobro, to je odlično. No danas bih zamolio ministra sljedeće, da se zauzme po tom pitanju jer znam situaciju na terenu u Istri, da su i nadalje ostali otvoreni problemi, da provedeni postupci koji su okončani, koji čekaju verifikaciju županijskog državnog odvjetništva nisu okončani, poljoprivrednici gube strpljenje jer nadležna državna tijela različito tumače vašu uredbu. Nadalje, molim vas da isto tako riješite pitanja na koje do danas nismo dobili odgovor, a vezano je za usklađenje kultura kako u katastru, tako u gruntovnici. Konkretno nudim i prijedlog rješenja, ukoliko su svi oni postupci temeljem pozitivnih zakonskih propisa ispravni i točni nudim rješenje, a to je da se sa strane županijskog državnog odvjetništva potpišu ugovori, a da oni koji jesu došli u zakupni odnos na sebe preuzmu obavezu usklađenja kultura u svakom obliku, financijskom i drugom. Nadalje, drugo važno područje, klub IDS-a zalaže se da procedura dodjele zemljišta bude što jednostavnija. Ovim zakonom po nama ona definitivno postaje samo još više komplicirana. Umjesto da idemo ka najavljenoj decentralizaciji mi smo majstori kompliciranja situacije i idemo još u rigidniji oblik centralizacije. Zato imamo jasan stav, da provođenje postupka davanja u zakup državnog poljoprivrednog zemljišta prepustimo u nadležnost općinama i gradovima. Zašto inzistiramo na tome? Zato što klub IDS-a ima iskustvo da kroz vrlo intenzivan rad, vrlo složenu proceduru jesmo došli do toga da već imamo timove ljudi koji su gotovo više od jednog desetljeća radili na ovoj zahtjevnoj tematici, na ovom zahtjevnom problemu, a umjesto toga mi tek trebamo oformiti agenciju, tek trebamo ekipirati ljude, ljude koji niti poznaju situaciju na terenu niti nisu upoznati sa problemima na terenu, a plus toga zaboravljamo da svaka situacija što se tiče državnog poljoprivrednog zemljišta nije ista, kako u Istri ili ne možemo ju niti na koji način usporedit onako kako je to u Slavoniji. Prvi razlog zašto imamo takav prijedlog, zato što se zemljište ne prodaje, zato što danas je i zato što to sutra ostaje državno, time prevedeno znači da se status zemljišta ne mijenja. Drugi razlog jesam rekao, timovi ljudi iz općina i gradova jesu svih ovih godina radili na dodjeli zemljišta, ti ljudi jako dobro poznaju procedure, upućeni su sa stanjem i sa problemima na terenu. Iz 12-godišnjeg iskustva i to konkretnog i praktičnog želim kazati na konkretnom primjeru Grada Rovinja. Tijekom provedena četiri opsežna natječaja još po uvijek važećem zakonu odradili jesmo niz brojnih predradnji u samoj pripremi natječaja. Odradili jesmo posao i to konkretno za državu zato što smo uknjižili u vlasništvo države 90% površina. Odradili jesmo identifikaciju svog zemljišta a koje je išlo na natječaj i svakodnevno jer smo bili na usluzi i to svim podnosiocima zahtjeva. I zato ukazujemo da ovaj zakon doista predviđa jednu nelogičnost, a nelogičnost koja je nedopustiva da će zaposlenik neovisno koliko bio kompetentan, neovisno koliko bio kvalitetan daljinskim upravljačem bez da zemlju vidi, bez da ima uvid u stanje na terenu, bez da vidi zainteresirane stranke biti taj koji će biti u poziciji da odluči tko će doći u posjed određenog zemljišta. I zato se mi zalažemo za decentralizaciju i da stvarno sa ovim prijedlogom zakona možda i hoću biti grub od agencije stvaramo sivu eminenciju. Treća tema. Klub IDS-a zalaže se da se zaštite i ne dovedu u podređeni položaj mala obiteljska gospodarstva. Onako kako je propisano zakonom nas iz Istre brine da će mala obiteljska gospodarstva biti ovakvim sustavom bodovanja i isključivanjem programa raspolaganja poljoprivrednim zemljištem totalno u podređenom položaju. Čuo sam prilikom prve rasprave da bez velikih nema malih. Mi iz kluba IDS-a imamo stav da su jednako važni veliki sustavi, ali isto tako da su jednako važna i mala obiteljska gospodarstva. I zato nismo i to ni na koji način za to da se prednost daje velikim sustavima, niti da se mala obiteljska gospodarstva stavljaju u podređeni položaj i zato želimo ukazati na sljedeće. Zakon predviđa kao što je to u uvodnom slovu riječi, gospodin ministar je rekao da gospodarski program će imati sljedeći redoslijed prvenstva po sustavu bodovanja. Gospodarski program 60 bodova, dosadašnji posjednik 20 bodova, visina ponuđene zakupnine 20 bodova. Znači, na ime gospodarskog programa od ukupnih 100 bodova 60 bodova odnosi se na sam gospodarski program i doista ako uđemo u meritum stvar gospodarski program ni na koji način sa takvim sustavom bodovanja ne daje nikakvu mogućnost našem malom poljoprivredniku da bude odabran kao najpovoljniji ponuditelj. Na taj način, konkretno u Istri, mala obiteljska gospodarstva, naši poljoprivrednici koji uvijek obrađuju i maslinike i vinograde na malim poljoprivrednim površinama sa skromnom mehanizacijom i u krugu obitelji nikad neće imati dovoljan broj bodova pri ocjenjivanju. Redoslijed prvenstva kako je ovim zakonom predložen za mala obiteljska gospodarstva, a osobito za one iz Istre vrlo je štetan. Međutim, želim vezati jednu sljedeću činjenicu, a koja je važna i koju moramo gledati kao poveznicu bodovanja što se tiče gospodarskog programa i ovim prijedlogom, konačnim prijedlogom zakona izbacivanja obaveze izrade i postupanja po programu raspolaganja poljoprivrednim zemljištem koji je bio do sada obavezan i što je bilo dobro. Zato mi imamo jasan stav da on u zakonu mora ostati. Mi ne možemo ljudi gledati sve kroz prizmu poput legalizacije bespravno izgrađenih objekata kroz Slavoniju kokošinjce. Postoje specifičnosti. Istra je jedno, Dalmacija je drugo, Slavonija i Baranja je nešto sasvim treće i apsolutno međusobno neusporedivo. Program raspolaganja poljoprivrednim zemljištem je dao mogućnost jedinici lokalne samouprave da točno odredi maksimalne površine, maksimalni broj hektara do kojih jedan pojedinac može doći. Mi sada isključujemo tu mogućnost. I sada vezujem sustav bodovanja u gospodarskom programu i izbacivanje programa raspolaganja poljoprivrednim zemljištem. Znači, onaj koji ima žuljevite ruke, onaj koji stvarno radi, onaj koji doprinosi poljoprivrednoj proizvodnji, a u Istri upravo mala obiteljska gospodarstva jesu oni koji jesu doprinosile poljoprivrednoj proizvodnji u odnosu na nekoga tko je jak, tko je moćan, tko ima novac, tko će moć platiti odvjetnički ured, koji će moći platiti tim agronoma on će doći potencijalno u situaciju da dođe u posjed svog zemljišta zato što se isključuje i izbacuje program raspolaganja poljoprivrednim zemljištem. I to apsolutno je nešto što nije dobro, ali ne samo da pitam sebe. Pitam sve nas i sutra koji hoćemo glasati o ovom zakonu. Jesmo li mi izabrani sa strane malog čovjeka ili se u toj cijeloj priči mali čovjek jednostavno izgubio. I pitanje je doista ovdje moralne odgovornosti onoga kako se budemo postavili prilikom glasanja vezano za ovaj zakon. Umjesto da sačuvamo mala obiteljska gospodarstva, umjesto da ih motiviramo, umjesto da motiviramo mala obiteljska gospodarstva i da im damo podršku da se udružuju u zadruge ovakvim prijedlogom zakona oni se stavljaju definitivno u podređeni položaj i ponoviti ću otvara se mogućnost. Ja ne kažem da će se to dogoditi, ali zakon je zakon i zakon će netko morati provoditi. Tu doista potencijalno se otvara prostor da jedan moćnik se javi na sve čestice koje hoće dobiti. Mi predlažemo, mi se zalažemo za decentralizaciju, za zaštitu malog čovjeka, malog obiteljskog gospodarstva, da ostane program raspolaganja zemljištem, da svugdje gdje jesu spomenute …
Hvala lijepa. Čuli smo to.
Samo da kažem jednu rečenicu. Ispričavam se, molim vas. Svugdje gdje su spomenute agencije da se riječ agencije izbace i da nadležnost ingerencije ostanu jedinicama lokalne samouprave jer samo tako će ovaj zakon biti provediv. I ono što je važno i što je ključno poljoprivreda je strateška važna gospodarska grana.
Hvala lijepa. Sada imamo na produženo vrijeme šest replika. Prva je replika i poštovani zastupnik Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa kolega Sponza cijenim vaše razmišljanje i suglasan sam naravno glede decentralizacije i u tom nemam što dodati, ali isto tako i razmišljanje glede agencije, glede njezine sposobnosti i jamčenja transparentnosti i samog bodovanja da dalje ne elaboriram taj dio. Ali, zasigurno najviše me potakao onaj dio gdje ste rekli da se mala obiteljska gospodarstva ne smiju dovesti u podređeni položaj. Suglasan sam naravno i tu ali želim reći da su brojna mala obiteljska i manja i srednja više ih nema, propala su. A svaki dan propada 10 do 15, svakodnevno. I dok ovo bude sve u primjeni Bog zna koliko će ih još u ovom statističkom dijelu biti. Posebno teška situacija je tu dakle u sektoru mljekarstva. Znam da je u Istri isto tako mljekarstvo je značajno itd. I događa se naime od samih početaka na što su upozoravali stočari i mljekari da se mliječna industrija stavila u povlašteni položaj. I nadalje, u ranijoj replici sam govorio i sama izrada ovoga pravilnika ponovno stavlja mliječnu industriju u povlašteni položaj, a ova mala obiteljska gospodarstva u podređeni položaj. Pa samo informacije radi svakodnevno glede takve politike mljekari gube oko 180 tisuća kuna, svakodnevno. Znači, koliko to na razini godine. I svi ti primjeri govore dakle u prilog toga kako mala obiteljska gospodarstva su izvedena jednostavno na brisani prostor i propadaju svakodnevno. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Josip Đakić. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolega Sponza dobro ste konstatirali nije samo u Istri, i u Podravini i dijelu Slavonije ista je situacija sa poljoprivrednim zemljištem. Jednako tako postoji malo ili nedostatno da bi svi bili zadovoljni i da bi mogli koristiti i živjeti od njega. Siguran sam da transparentnost u dosadašnjem radu koje su provodile općine, gradovi, općinska vijeća gdje su državna odvjetništva davala suglasnost, gdje su nositelji OPG-a kojima je poljoprivredna osnovna djelatnost bili u prioritetu. Tu je trebalo staviti samo da su i zaposleni ti iz OPG-a jednako tako kao da ostvaruju pravo iz radnog odnosa. I to je onda cjeloviti sustav koji bi sigurno vrednovao obiteljska poljoprivredna gospodarstva. Ovako se jasno centralizacijom kroz agenciju koja će imati tri člana, a lokalna samouprava dva jasno govori o tome kako će agencija o svemu odlučivati, kako će centralna vlast reći kome će zemljište ići, kako će sigurno oni koji imaju 100 traktora biti u prioritetu kao i oni koji imaju 100 milijuna prihoda koji pišu u gospodarskom programu da je i poslovanje kroz proteklu godinu pa tako i poslovanje kroz završnu godinu isto jedan od uvjeta koji će biti vrednovani u ovom nepostojećem vrednovanju koje ovdje nije kao prilog ovom zakonu. Znači, da su nam jasno rekli kriterije o vrednovanju ovog gospodarskog programa po svih 14 segmenata vjerojatno bi znali izračunati što to nosi 60 bodova i kome će zemljište pripasti. Onima koji imaju najviše novaca, onima koji imaju najviše traktora i onima koji imaju najviše zaposlenih. Ja vjerujem da je to tako jer nikako drukčije ne može biti s obzirom na eklatantan sukob interesa koji se događa u vašem ministarstvu kao što ste i sami bili u njemu.
Hvala lijepa. Sljedeća replika i poštovana zastupnica Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Sponza evo čuli smo za što ćete se sve zalagati kroz ovaj zakon. Nažalost, za sve ono za što se vi zalažete u ovom zakonu toga ovdje nema. Jednostavno nema jer se ovdje degradirao i ponizio obiteljski poljoprivredni gospodarstvenik, seljak, hrvatski seljak koji se bavi otkad zna za sebe poljoprivrednom proizvodnjom. 200 tisuća takvih OPG-a su svedeni na nulu. 200 tisuća OPG-a nije im omogućena kupnja zemlje da bi mogli si osnažiti svoje obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo, onemogućena im je kreditna sposobnost, onemogućen im je bolji i brži razvoj. A što je najgore do sredine svibnja 2013. godine poljoprivredna gospodarstva moraju prijaviti broj hektara koje obrađuju inače ne mogu ostvariti pravo na potpore. Gospodine ministre ako danas za 5 minuta počnete primjenjivati ovaj katastrofalan zakon kada će se unijeti čestice u ARKOD ili zaista je ovaj zakon zaista namijenjen onima, onaj mali postotak koji imaju više od 100 hektara zemlje, a zna se tko je to danas u Hrvatskoj.
Sljedeća replika i poštovani zastupnik Željko Reiner, potpredsjednik Doma. Izvolite.
Uvaženi gospodine predsjedniče, pa štovani kolega Sponza vi ste vrlo dobro detektirali niz loših strana u ovom zakonu i uistinu zapravo čovjek nema drugo nego da se sa time složi. Žalosno je međutim da niz vaših primjedbi, praktički sve vaše primjedbe koje su apsolutno opravdane dolaze prekasno. Nažalost, jer kao što vam je svima jasno ova cijela diskusija je lar pur lar. Mi svi vrlo dobro znamo da će vladajući kojih u ovom trenutku ima negdje 15-ak svega u sabornici prekosutra doći u odgovarajućem broju 80-ak, dići ruke i mi znamo da će oni to sve izglasovati bez obzira kako to promašeno bilo i bez obzira kako to bilo u suprotnosti svemu onome što su oni deklarirali kad su išli na izbore. Sjetimo se, govorilo se o decentralizaciji i na tom su zapravo sigurno se dobili bodovi u mnogim sredinama. Niz postupaka koji kulminira ovim sada govori o točno suprotnom, o jednoj izuzetnoj centralizaciji. I ovo je najbolji primjer toga kako će dakle jedna agencija iz jednog centra određivati sve i sva, svaki hektar zemlje u svakom zaseoku u Hrvatskoj o njemu odlučivati itd. Prema tome, nažalost možemo mi tu govoriti sad što god želimo, to je 2. čitanje zakona, on će takav biti izglasan iako je katastrofalan, iako svi mi, ja vjerujem neki verbalno jasno, a neki duboko u sebi ali zbog stranačke stege će morati dići ruku, slažemo da to nisu dobra rješenja. Hvala lijepo.
Hvala i vama. I odgovor na repliku poštovani zastupnik Giovanni Sponza. Izvolite.
Evo želio bih se osvrnuti na izlaganje gospodina Reinera u detalju kad je rekao da je ovo što je sa moje strane u ime kluba IDS-a rečeno da je prekasno. Ne, nije prekasno zato što je identičan stav bio vrlo jasno artikuliran, i izrečen i naglašen i prilikom 1. čitanja. Isto tako ga vrlo jasno jesam izrazio i prilikom ovog 2. čitanja. I želim i još nešto drugo kazati, mi iz kluba IDS-a se ne vraćamo unazad, mi iz kluba IDS-a gledamo sa pogledom prema naprijed. Gledali smo i jesmo usporedili postojeći i važeći zakon i ovaj konačni prijedlog zakona i svoj doprinos želimo, neovisno što jesmo ravnopravni, i korektni i konstruktivni članovi Kukuriku koalicije, jednostavno želimo dati doprinos da ovaj zakon bude još kvalitetniji što on iz našeg kuta gledanja, a jučer su se sastali svi poljoprivrednici iz Istre i također potvrdili ova stajališta koja njih vrlo, vrlo ozbiljno zabrinjavaju. Znači mi artikuliramo što se događa na terenu, gdje je problem i želimo dati svoj doprinos da bi zakon bio kvalitetniji. I držim da ako imamo jedan otvoren prostor, prostor dijaloga gdje se koncentriramo na konkretne činjenice, na konkretne argumente treba gledati kao doprinos i konstruktivan prijedlog, a ni na koji način kao destrukciju.
Hvala lijepa. Nova replika i poštovani zastupnik Josip Đakić, ne ispričavam se Borić, Josip Borić.
Hvala lijepo predsjedniče. Uvaženi gospodine Sponza ja ću se osvrnuti na ovaj dio gdje ste se vi osvrnuli na bodovanje. Ja sam zadnji put u svojoj raspravi napravio cijeli elaborat zašto nije dobro 60:20:20. Međutim, evo objašnjenje predlagatelja u konačnom prijedlogu. Oni ne prihvaćaju ono što smo mi rekli, 40 bodova za mirnog posjednika, 40 za gospodarski program i 20 bodova za zakupninu jer piše ovdje takvo je opredjeljenje predlagatelja. Katastrofa, a sve se vrti upravo oko tog članka 30., to je najveći problem i nije mi jasno zbog čega vi onda kao član kluba itd. sa tim primjedbama, ne samo ovom nego sa decentralizacijom itd. podržavate ovakav prijedlog zakona? Ovo je kraj hrvatskog sela, kraj hrvatskog seljaka. Na ovaj način 40:40:20 je normalno jer sva tri kriterija dobivaju važnost. Sa 60:20:20 dva kriterija ne vrijede ništa. Vi možete za jednu kunu dobiti na lijepom gospodarskom programu koje mogu napraviti samo velike korporacije sve, a onaj koji ponudi milijun kuna sa lošim gospodarskim programom izgubit će sve. To je šteta i za državu, i za malog gospodarstvenika ili za male OPG-e. I zbog toga mi nije jasan taj vaš stav, ali još mi je manje jasnije da vlast tj. Vlada i ministar ne žele to ispraviti, to je katastrofa. Što znači kad jedan kriterij nadjačava ostala dva? Pa šta će nam onda ostala dva, pa izbrišimo ih nisu važni, uopće nisu važni.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Giovanni Sponza. Izvolite.
Gospodine Boriću, ovo je bačena mala eška rekao bih, ali nemojte bit tumač mojih ili naših stavova iz kluba IDS-a. Prilikom prve rasprave u ime kluba IDS-a vrlo jasno jesam rekao pod kojim uvjetima klub IDS-a hoće podržati ovaj zakon. Držim da iz ove rasprave je to više nego nedvosmisleno i precizno jasno.
Hvala lijepa. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Ivan Šuker. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa kolega Sponza, upravo na tragu ovoga, ove vaše zadnje rečenice. I u raspravi u 1. čitanju i sada nitko ovdje tko razmišlja realno o problemima hrvatskog seljaka, ko razmišlja o tome da Hrvatskoj trebaju i velike kompanije, ali isto tako da nam treba na desetine tisuća OPG-aca nema šanse da ne podrži ovo što ste vi raspravljali, a li je ključna stvar da li ćemo mi koji nismo stegnuti sa stranačkom stegom i jasno prisiliti onoga tko predlaže ovaj zakon da razmišlja i o OPG-u, jel bez OPG-a nema proizvodnje u Hrvatskoj. Gdje ćemo mi ti ljude koji sad rade na svojim domaćinstvima, na svom imanju pridružiti ih vojsci od 370 000 nezaposlenih? A ovaj zakon jasno upućuje na to, jer ako on nama baš nema nikakvih šansi da na natječaju dobije zemlju, onda ga mi upućujemo, a to je bio onaj potez 50., 60. godina velike industrijalizacije Jugoslavije kad su ljudi sa sela lifrani u industrijske pogone i onda su ostala sela bez seljaka, a industrija je praktički ostala bez stručnjaka. Što nam se danas nudi? Lako je govoriti o tome da gdje su nekadašnji bili poljoprivredni kombinati da će to neko zakupit 100 i 200 hektara. I budimo iskreni da neki veliki nisu kupili takve neke velike pogone danas bi Baranja bila u silnim problemima jer nitko nije imao snage da investira toliko, ali kao što postoji u ekonomiji ona osnovna ekonomska teorija da su veliki, mali i srednji i obrtnici dio jednog uspješnog gospodarskog sustava, tako u Hrvatskoj ako hoćemo govoriti o hrvatskoj tradiciji, ako hoćemo govoriti o hrvatskom selu onda niko nema ni moralno, ni ljudsko ni političko pravo zanemariti OPG.
Hvala lijepa. I odgovor na repliku, poštovani zastupnik Giovanni Sponza.
To kako ste vi jeste vezali za moju zadnju rečenicu, sad ću se i ja vezati za vašu zadnju rečenicu i samo kazati jednu narodnu mudru izreku: "Sva jaja se ne drže u istoj košari.
Hvala lijepa na pametnom narodu. Sada je na redu Klub zastupnika Hrvatskih laburista i poštovani zastupnik Branko Vukšić. Izvolite poštovani zastupniče.
Uvaženi predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi ministre sa svojim suradnicima, kolegice i kolege. Od osamostaljena do dana s u RH posjećeno je mnogo stabala za papir na kojem su pisane provedbene mjere u poljoprivredi ali nikada nije bilo razumnog odgovora na pitanje o tome što u poljoprivredi ustvari hoćemo. Što u poljoprivredi trebamo? Što u poljoprivredi možemo? Tek kada se na ta pitanja odgovori mogu se odnositi korisni, provedivi i pravedni zakoni i o poljoprivrednom zemljištu. Ako zakon o poljoprivrednom zemljištu donesemo prije tog za opstanak i razvoj našeg grada prevažnoga dogovora što sam govorio i o prvom čitanju koji bismo mogli nazvati strategijom jer odgovori na to što trebamo proizvoditi, što želimo proizvoditi i što možemo proizvoditi i konačno na koje tržište želimo ono što proizvedemo možemo plasirati jest strategija. Onda će Zakon o poljoprivrednom zemljištu biti još jedan kamen spoticanja ako te ne učinimo. Ili čak izvor nove korupcije, novih svađa, novih nezadovoljstava. Kao niti jedna druga europska država Hrvatska ima u vlasništvu preko jedan milijun ha poljoprivrednog zemljišta što je jedna trećina sveukupnog raspoloživog poljoprivrednog zemljišta. Niti jedna država nema u Europi u svojem vlasništvu u odnosu na veličinu teritorija tako velike površine zemlje. Od tog državnog poljoprivrednog zemljišta oko 400 tisuća ha je uređeno, obradivo zemljište i sveukupna borba za zemljište vodi se oko preraspodjele tog uređenog, vrijednog i plodnog zemljišta. Za ostalih oko 700 tisuća ha državnog zemljišta ako to zemljište nije u zoni izgradnje ili u turističkim područjima nitko ne vodi brigu niti je ona predmet interesa niti se za nju pišu zakoni. Od tih 400 tisuća ha zemljišta do sada je nekim čudom pretvoreno oko 200 tisuća ha a s još toliko zemljišta raspolažu poljoprivredna poduzeća. Poduzeće na 200 tisuća ha odnosno 15% ukupno ili na 30% obradivog zemljišta proizvedu oko 52% ukupne primarne poljoprivredne proizvodnje i na domaćem tržištu prodaju oko 64% sveukupne domaće proizvodnje poljoprivrednih proizvoda. Od trenutka kada je privatizirano 200 tisuća ha zemljišta smanjenja je umjesto da je povećana poljoprivredna proizvodnja. Od tog smo trenutka dakle privatizacijom 200 tisuća ha prvoklasnog zemljišta postali uvoznici i ovisnici o stranim poljoprivrednim proizvodima a sve do 1993. godine dakle u vrijeme najžešće agresije na Hrvatsku bili smo izvoznici hrane i poljoprivrednih proizvoda. Osim državnog poljoprivrednog zemljišta u Hrvatskoj je oko 2 milijuna ha poljoprivrednog zemljišta u privatnom vlasništvu i to je zemljište izvan bilo kakve državne brige. Od ta dva milijuna ha poljoprivrednog zemljišta, oko 1,2 milijuna ha je obradivo a oko 800 tisuća ha su pašnjaci i livade. Ako želimo riješiti naše poljoprivredne probleme moramo jednako racionalno oblikovati i privatno i državno poljoprivredno zemljište. već 20 godina pod krinkom uređenja poljoprivrednog zemljišta vlasti se bave klijentalističkom podjelom državnog zemljišta na kome su novi korisnici čim su dobili zemlju u zakup ostvarili lošije proizvodne rezultate od prijašnjih. U ovih 20 godina privatizacijom poljoprivrednog zemljišta jedino je učinjena šteta. Plašim se da će štetu zbog nejasnih kriterija dodijele zemljišta prouzročiti i ovaj zakon. U Hrvatskoj na selu živi oko 400 tisuća obitelji a oko 720 tisuća osoba vlasnici su privatnog poljoprivrednog zemljišta. U zapadno europskim zemljama pod tehnološkom standardu i konkurentnosti rada i jedna osoba može s postojećom tehnologijom obrađivati u prosjeku 33 ha poljoprivrednog zemljišta a kako Hrvatska ima oko milijun 600 tisuća ha obradivog i oko milijun i oko 400 tisuća ha pašnjaka uspješna i konkurenta poljoprivreda može angažirati najviše 50 tisuća aktivnih poljoprivrednika bilo seljaka na svojim gazdinstvima, bilo zaposlenih u poljoprivrednim poduzećima. Što je na tom zadanom poljoprivrednom zemljištu angažirano više poljoprivrednika veći su troškovi, veća je u konačnici cijena poljoprivrednih troškova i manja je konkurentnost. 4 milijuna 300 tisuća potrošača koji žive u Hrvatskoj plaćaju više cijene za domaće poljoprivredne proizvode i zbog rascjepkanosti parcela i zbog ne navodnjenog zemljišta i zbog od europskog prosjeka mnogo većeg broja u proizvodnji angažiranih poljoprivrednih proizvođača. Poljoprivrednu proizvodnju moramo urediti tako da proizvodimo dovoljno vlastite hrane za vlastiti narod te jedan dio za izvoz. Dokaz da smo dobro organizirali poljoprivrednu proizvodnju biti će od današnje jeftinija i u europskim razmjerima konkurentnija hrana. Hrvatska u ovome trenutku proizvodi hranu koja je skupljija od hrane proizvedene u zemljama koje su nedavno ušle u EU. Hrvatska hrana skupljija je čak i od hrane u istoj kategoriji kvalitete nego hrana proizvedena u starijim članicama EU. Hrana koja je skupljija 20% nego što bi trebala biti rezultat je loše poljoprivredne strukture. Potrošači zbog viših cijena poljoprivrednih proizvoda i hrane transferiraju u poljoprivredu oko osam milijardi kuna godišnje. Kroz poticaj se u domaću poljoprivredu uloži oko 2,5 do 4 milijarde kuna a kroz plaćanja poljoprivrede, vodoprivrede daljnje dvije milijarde kuna. Dakle, u Hrvatskoj se u poljoprivredu godišnje transferira oko 14 milijardi kuna. Ako tomu pridodamo trgovački deficit od 10 milijardi kuna godišnje, nije teško izračunati da nas loša poljoprivredna politika godišnje košta preko 24 milijarde kuna, petinu proračuna. A kako je zemljišna politika temelj poljoprivredne proizvodnje ovakav Zakon o poljoprivrednom zemljištu s nejasnim kriterijima i pravilima za dodjelu zemlje ne samo da može odražavati već može i potpomagati i povećavati štetu. Hrvatska nije imala nikada toliko jaki seljački stalež da bi on mogao konkurirati seljačkim staležima u zapadnoeuropskim zemljama. U Hrvatskoj su na tradicionalno rascjepkanim, sitnim seljačkim imanjima seljaci proizvodili hranu za vlasnike, no proizvodili su čak 80% sveukupne potrošnje hrane. Prodajom hrane s velikih imanja podmirivalo se 20% potreba gradskog stanovništva. Takva poljoprivredna struktura nije za posljedicu imala nastanak osposobljenih seljaka koji mogu proizvoditi hranu za tržište i od te proizvodnje sebi i svojoj obitelji osigurati solidan standard. Da, ponavljam, objektivan veliki problem jest u tome što Hrvatska nema seljački stalež dovoljno osposobljen i dovoljno organiziran za konkurentsku borbu sa seljacima iz zapadnoeuropskih zemalja. U Nizozemskoj se npr. još oko 1600.godine samo 20% stanovništva bavilo poljoprivredom i tih 20% proizvodilo je poljoprivredne proizvode za još 80% stanovnika. Nizozemski seljaci nisu bili, a nisu ni sada toliko efikasni jer su nadnaravno nadareni za poljoprivrednu proizvodnju i zato što je njihovo podneblje prema seljacima milosnije, a njihova zemlja kudikamo plodnija. Što se prirodnih karakteristika tiče hrvatski seljaci su u prednosti. U čemu je onda kvaka? U organiziranosti, u pomoći država u edukaciji u zaštiti domaće proizvodnje u svijesti da se kupuje domaće pa makar bilo i skuplje u odnosu prema poljoprivrednoj zemlji u navodnjavanju u sigurno otkupu proizvoda i naravno nemaćehinskom odnosu države prema seljacima. Od osamostaljenja Hrvatske poljoprivredno zemljište služilo je za razna politička podrivanja i klijentelistička podmirivanja, zemljištem se nagrađivala partijska vrijednost i rođačka povezanost. Zbog toga se na zemljištima dodijeljenim na korištenje, zna se kojim OPG-ima, smanjivala proizvodnja hrane. O tome zašto je smanjena proizvodnja nitko nije vodio računa. Poseban problem je dodjela zemljišta velikim proizvođačima odnosno tajkunima koji su privilegirani Hrvatskoj i koji zapravo vode Hrvatsku. Mnogi takvi aspiranti na poljoprivredno zemljište žele što je logično dobiti uređeno poljoprivredno zemljište, a da pri tome nemaju na umu ukupne državne interese i tu nastaje veliki teško popravljivi problem. naročito interese za raspodjelu zemljišta na lokalnim razinama imaju one političke opcije koje drže pod kontrolom lokalnu politiku, a interes za centralnu raspodjelu poljoprivredne zemlje imaju one političke opcije koje nemaju na selu jaki utjecaj pa svoje interesente mogu podmiriti samo centralnim odlučivanjem što ovaj zakon i donosi. Svaki se Zakon o poljoprivrednom zemljištu sveo na to tko će dodjeljivati zemljište i pod kojim uglavnom za svoje interesente skrojenim kriterijima. Rezultati nove preraspodjele zemlje malo su koga zanimale. Nije loše pripomenuti da je Hrvatska u bivšoj državi upokojenoj Jugi imala od trgovanja poljoprivrednim proizvodima i hranom suficit oko 600 milijuna američkih dolara, imala je suficit s inozemstvom od 200 do 300 milijuna dolara. Dakle ukupan suficit je bio blizu milijardu dolara. Za taj novac u to se vrijeme moglo kupiti 40 milijuna barela nafte, što bi danas iznosilo više od 4 milijarde dolara. Umjesto suficita Hrvatska danas ima i kada je hrana u pitanju veliki prevelik deficit. Plašim se da ovaj zakon bez prethodno donesene strategije i rokova ostvarenja te strategije neće bitno popraviti ovu lošu situaciju. Može ju zbog nejasnih kriterija i zbog mogućnosti manipulacija s kupnjom državnog zemljišta još više zakomplicirati odnosno osiromašiti. Hrvatski laburisti su naglasio sam to i na kada smo prvi puta raspravljali o zakonu, protiv rasprodaje i poljoprivrednog zemljišta ali i bilo čega drugog u vlasništvu države. Zašto? Zato što poljoprivredno zemljište je dobro od interesa za RH. Plašim se da Agencija za poljoprivredno zemljište neće moći nadgledati i provoditi sve ono što je zakonom dano u nadležnost. I dalje je nažalost glavni kriterij za dodjelu zemljišta gospodarski program koji donosi 60 od ukupno 100 bodova. Vrednovanje programa može biti i biti će najveća manipulacija pri dodjeli poljoprivrednog zemljišta. I Hrvatski laburisti-Stranka rada dali su amandman na članak 3.stavak 2.gdje se šumsko zemljište smanjuje za više stotina tisuća hektara odredbom da se predlaže da sve što je makija da se može pretvoriti u poljoprivredno zemljište. Smatramo da će se i ovom manipulacijom biti isto tako biti cilj da se obezvrijedi šumsko vlasništvo i drugo da se može lakše trgovati. Toliko. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Na vaše izlaganje prijavljeno je 6 replika. Idemo po redu, prva replika i poštovani zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Dakle bit ovog drugog čitanja je da bitne i temeljne odredbe ovog novog Zakona o poljoprivrednom zemljištu nisu uopće prihvaćene. To je potpuna centralizacija. Dobro je što zemljište idu u zakup, dugotrajni zakup, pitanje je 50 godina da li je to dobro. Ne odlučuje se više u jedinicama lokalne samouprave, a ja vam tvrdim iz iskustva nikakvi lokalni šerifi nisu dijelili zemlju. Sad ćemo imati savezne šerife u agenciji koji će dijeliti zemlju putem agencije i nastupit će potpuna centralizacija u odlučivanju o tom vrlo važnom resursu. Dakle uopće nije bit, a jedinice lokalne samouprave su u svakom slučaju dio Republike Hrvatske i dio ustroja Republike Hrvatske i ne možemo ih odvojeno gledati od interesa Republike Hrvatske. I najvažnija stvar, to je ovaj članak 30. koji doista omogućava veliku manipulaciju kroz gospodarski program, ali isto tako i kroz cijenu zakupnine. No ono što je danas u ovom trenutku najbitnije, da mnoga obiteljska gospodarstva pa pravne i fizičke osobe koje se bave poljoprivrednom proizvodnjom nemaju riješeno pitanje ugovora, ovih jednogodišnjih ugovora, takvih je negdje oko 70% na području Republike Hrvatske i niti jedno od njih ne može ostvariti pravo na poticaje. Pa tako vidio sam tu i predsjednika Hrvatske poljoprivredne komore, ni on ne može ostvarit pravo na svoja 92 hektara koja obrađuje na području Grada Đakova, a posijali su.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Vukšić. Izvolite.
Pa najvažniji u svemu tome su kriteriji. Govorio sam u svom izlaganju o tome što nikad nisu postojali jasni kriteriji. Načini na koje su se do sada dodjeljivalo zemljište, a naročito kad se dodjeljivalo ili prodavalo zemljište velikim sustavima, govore o tome da nikome nije u interesu davati zemljište onima koji će stvarno proizvoditi i educirati one koji će stvarno proizvoditi jer svi podaci govore da sve manje proizvodimo poljoprivrednih proizvoda i hrane, da sve više uvozimo i da je ovo što smo do sada imali loše. U ovom zakonu upravo ti kriteriji o načinu na koji će se dodjeljivati poljoprivredno zemljište 60%, to je ovaj 30. članak što ste rekli, 60% na temelju gospodarskog programa sasvim sigurno izaziva veliku sumnju zbog toga što nije pojašnjeno kojim kriterijima i to će biti jedna ta komisija, odnosno agencija će moći dodjeljivati zemljište. Kao što sam rekao, pošto SDP Kukuriku koalicija nema uporište na selu, znači ona je centraliziralo i sad će se iz Zagreba odlučivati o tome koji će seljak dobiti na selu zemljište. Mislim da to nije dobro i da se s ovim zakonom previše žuri i da će se napraviti velika šteta.
Hvala lijepa. Nova replika i poštovani zastupnik Dinko Burić. Izvolite.
Poštovani kolega Vukšić, spomenuli ste u svojoj raspravi i dobro ukazali na problematiku uvoza hrane i mi ponovo podsjećamo da jednostavno nije normalno da Republika Hrvatska koja je bila žitnica cijelog ovog dijela Europe ne samo dovoljno za sebe proizvodila nego imala i danas ima kapacitete i za zadovoljavanje svojih potreba i za izvoz, da danas imamo situaciju da uvozimo 40% hrane, dok je u zemljama zajednice u koju ulazimo prosjek oko 8%. Dakle vlastita proizvodnja hrane, ono na što stalno naglašavamo je čak i pitanje nacionalnog suvereniteta i iz tog razloga je krajnje zabrinjavajuća činjenica koja, ovo je samo nastavak politike koja se nažalost provodi svih 20 godina kad je u pitanju hrvatska poljoprivreda jer smo u ovih 20-tak godina, 23 godine samostalnosti praktički uvezli gotovo 30 milijardi dolara hrane u toj vrijednosti, a izvezli svega 18. Dakle i taj deficit od 11 milijardi dolara je nešto o čemu se mora voditi računa kad planiramo strategiju razvoja poljoprivrede jer ovo sve što se danas radi ne samo da ne poboljšava stanje nego još ga i pogoršava.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Vukšić. Izvolite.
Uvaženi kolega Burić, da, nikog ovo što ste sada govorili ne zabrinjava, to je najveći problem. Mi toliko, ne 40, 45% po podacima uvozimo hrane, to nikog ne zabrinjava. Mi smo bili samodostatni u proizvodnji hrane, znači mogli bi taj državni deficit toliko smanjit. Na što to ukazuje, da nitko ne želi ispraviti te tragične rezultate, da uvoznički lobi upravlja Republikom Hrvatskom, da su oni zapravo gazde. I pogledajte molim vas lijepo tko su najveći uvoznici hrane u Hrvatsku, sasvim sigurno to nisu sitni seljački proizvođači nego su to velike korporacije koje uvjetuju i ovaj vjerojatno Zakon o poljoprivrednom zemljištu i koji uvjetuje mnogo toga. Hrvatska, kao što sam rekao i prvi puta u raspravi o poljoprivrednom zemljištu, kada bi se opasala zidom za 6 mjeseci bismo svi umrli od gladi. To je nešto strašno.
Hvala lijepa. Nova replika i poštovani zastupnik Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa uvaženi kolega Vukšić, vi ste se u svojoj raspravi zapitali zbog čega je u Hrvatskoj hrana skuplja nego u Europskoj uniji. Sasvim jasno, jer smo nekonkurentni i na malim površinama ne možemo proizvoditi dovoljno da bi bili konkurentni tj. da bi mogli dati manju cijenu. Ovakav prijedlog zakona ide tome u prilog. Nastavlja takva jedna, ajmo reći nastavljamo možda u krivom smjeru i trebamo omogućiti ovim malim gospodarstvenicima, OPG-ima da dođu do većih površina jer su to napravili oni čiju hranu uvozimo koja je jeftinija. Oni su svojom politikom prema tim malim gospodarstvenicima u proteklih dvadesetak, tridesetak godina prosječnu površinu povećali 3 do 4 puta. Postoje zemlje u EU koje uopće ne omogućavaju trgovačkim društvima da budu u vlasništvu državne poljoprivredne zemljište. To je činjenica i tu trebamo samo reći što mi hoćemo. Ovakav zakon ne ide tome u prilog.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Vukšić. Izvolite.
Pa da, problem je zapravo ono što smo nekoliko puta to rekli što smo u prvoj raspravi o Zakonu o poljoprivrednom zemljištu naglašavali, a to je Strategija poljoprivrede. Što trebamo proizvoditi, kako trebamo proizvoditi, kako ukrupniti gospodarstva, kad ćemo konačno navodnjavati? Kolega Novak je bio i neki vaši kolege u Iranu prije ne znam desetak dana. Rekli su da nema poljoprivrednog zemljišta koje nije navodnjeno. Hrvatska koja ima toliko vode o tome se uopće ne priča. Mi imamo sramotno malo zemljišta koje se navodnjava, a ne navodnjava se zbog toga što nije u interesima onima koji to odlučuju o tome. I ponavljam, uvoznički lobi i dalje upravlja Hrvatskom.
Nova replika i poštovana zastupnica Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Pa uvaženi kolega nekoliko ste stvari u svojoj raspravi spomenuli, a to je da je Hrvatska imala samodostatnost svoje proizvodnje u vrijeme Jugoslavije i da smo tada hranu izvozili, a da ju nismo uvozili. Kolega, pa baš u to vrijeme uništavana su mala poljoprivredna gospodarstva i baš u to vrijeme seljak je napuštao svoju zemlju jer baš u to vrijeme od svoje zemlje i rada nije mogao živjeti. Zaista, postojali su veliki kombinati i dobro da ih je tada bilo, ali to su počeci kada se zatrlo selo. Drugi dio zaboravljate da je bio rat 1990. godine. 1998. godine Hrvatska je minirana, minirane su poljoprivredne površine, šume, minirana je. Trebalo je sve to početi obnavljati, trebalo je početi od početka. Uništen je stočni fond. Treće su kriteriji. Ono što mislim da bi trebalo danas ponovo tu naglasiti da nikako i nikako ne može se zanemariti kriterije u donošenju programa raspolaganja poljoprivrednom zemljištu koje su donosile općine, gradovi jer su naravno oni ti koji znaju što žele razvijati i koji je interes njihovih poljoprivrednih proizvođača. Da li će to biti voćarstvo, da li će to bit ratarstvo, da li će to biti poljoprivredna zemlja vezana uz stočarstvo ili nešto drugo. Danas više toga nema. Smanjene su potpore unazad evo druge godine dva proračuna za skoro dvije milijarde, za dvije milijarde kuna potpore su smanjene i što ćemo sada. Jučer i danas u Bruxellesu održava se i traje Vijeće ministara poljoprivrede zemalja EU. Gospodine ministre mene osobno zanima zbog čega vi niste tamo [[Upadica Leko: Hvala lijepa.]] Zbog čega vi niste tamo gdje se odlučuje i o budućnosti Hrvatske, a pozvani ste.
Hvala lijepa. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa kolega Vukšić, otišao je. Kolega Vukšić je izrekao jednu tvrdnju da poljoprivrednu proizvodnju treba organizirati na način da proizvodi dostatne količine hrane, prije svega za domaće potrebe, naravno i za izvoz. I jasno je da mi imamo potencijala, tako struka barem tvrdi za prehraniti gotovo 25 milijuna ljudi. Ali isto tako je jasno i poznato je da je potrebito gotovo pet do šest godina vremena da jedan ciklus poluči rezultate u poljoprivredi poglavito u stočarstvu. I sad nakon onih napora koji su činjeni u okviru operativnih programa gdje su vrlo jasno pokazatelji pokazali koliko je povećana proizvodnja mlijeka, proizvodnja mesa. Sada svjedočimo na žalost, na žalost da je proizvodnja mlijeka gotovo 20 do 30% manja, da je proizvodnja mesa pala isto tako u značajnom postotku. Naravno s tim posljedično je ugroženo naravno kvalitetna sirovina za prerađivačku industriju. Vidite kako je lako u vrlo kratkom vremenu uništiti i vratiti vrlo teške okolnosti taj, dakle taj segment poglavito stočarstva a i mljekarstva. A u povijesnoj smo šansi, u povijesnoj smo šansi poglavito sada u izradi mliječnog paketa gospodine, tzv. mliječnog paketa pravilnika gospodine ministre da na neki način postavimo u ravnopravan položaj naše mljekare, a na žalost događa se to da mljekari i dalje ostaju i svakodnevno gube značajna sredstva, dakle zbog takvog odnosa. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sljedeća i zadnja replika po ovoj raspravi i poštovani zastupnik Ivan Šuker. Izvolite.
Pa kolega, poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, ne znam u stvari koliko uopće ima smisla replicirati kad kolege Vukšića nema, ali zbog istine treba reći neke podatke, jer kad se iznose podaci brojčani, a oni metodološki nisu stavljeni na istu razinu onda to ispada smiješno. Ispada da u Hrvatskoj nije bilo rata, ispada da Hrvatska istok i Slavonija i Baranja uopće nisu bili okupirani, da nije uništen stočni fond, da veliki PIK-ovi praktički nisu uopće radili i niz drugih stvari. No, ono što je ključno mi poljoprivredu ne smijemo gledati, a da to nije gospodarstvo. Poljoprivreda je gospodarska grana i po istim načelima kako se govori o gospodarstvu tako treba govoriti i o poljoprivredi. Kako velika poljoprivredna gospodarstva mogu doći do financijskih sredstava mi ovim zakonom o OPG-ima trebamo omogućiti da dođu do zemlje, a preko HBOR-a i drugih banaka im treba omogućiti da dođu do financijskih sredstava jer njima je nažalost najveći problem doći do financijskih sredstava dok veliki do tih financijskih sredstava mogu doći daleko lakše. I želio bih nešto reći, nije dobro stvarati antagonizam prema nikome. Da nije bilo velikih vjerojatno PIK Vrbovec danas uopće ne bi postojao, a pitanje je što bi bilo i sa PIK Beljem i nekim drugima jer naprosto mali ne bi dobili novce da ulažu u to. Ali, ima tamo gdje je tradicija i gdje OPG imaju itekakvu mogućnost a država im treba omogućiti da dođu do financijskih sredstava, da razviju tu poljoprivredu na poljoprivrednim gospodarstvima.
Hvala lijepa. U ime Vlade RH i predlagatelja poštovani Tihomir Jakovina, ministar poljoprivrede. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa ovako žustra i argumentirana rasprava i veliki interes još jednom samo potvrđuje kolega Šuker koliko je poljoprivreda zapravo važna strateška grana gospodarstva. Ja ću pokušati s obzirom i na broj prijavljenih i pojedinačnih rasprava ne reagirati baš na svaku, ali nakon ova dva kluba na neki način se moram malo osvrnuti i dati dodatna pojašnjenja. Govorimo o provedivosti, jasnoći i transparentnosti ovoga zakona. Koliko god nam je važno, a izuzetno je važno da ovaj zakon što prije zaživi da bi mogli taj resurs koji sve ove godine nije stavljen u funkciju početi raspolagati, odnosno gospodariti na pravilan način odlučili smo se da ovaj zakon ide u dva čitanja, da napravimo dobre pripreme, dobre i tribine i javne diskusije vrlo široko. Uostalom i rasprava u ovoj sabornici je pokazala da niz prijedloga je i ugrađen u konačni nacrt ovoga zakona i stoga ne vidim čemu sada se ponovno u nekim stvarima vraćati na stvari koje su obilježile i prošli zakon i 10 godina netransparentnog, nekvalitetnog, sporog načina raspolaganja poljoprivrednim zemljištem. Pogotovo kad to dolazi sa desne strane sabornice koja je u pravilu i pisala i krojila i provodila gospodarenje poljoprivrednim zemljištima po modelu koji je bio dosada. Kada govorimo o mogućnosti, odnosno načinu i jednostavnosti provedbe ovoga zakona i o broju podzakonskih akata ako ste dobro iščitali prvi prijedlog zakona koji je bio i sad vidjeli ste da smo neke stvari ugradili u zakon i na taj način smanjili broj podzakonskih akata, odnosno pravilnika kojim će se neke stvari regulirati. A i ovo što je ostalo da će se napraviti putem pravilnika mogu vam reći da su draftovi ili nacrti pravilnika već spremni i da će u najkraćem roku kao takva stručna povjerenstva koja će raditi na njima i koja će biti složena od niza institucija u koje su uključeni i sami proizvođači i jedinice lokalne samouprave i područne samouprave dati najbolja rješenja. Kad govorimo o jednostavnosti, odnosno dosadašnjeg postupka mogu to pokazati jednom shemom. Ovo je shema gospodarenja, odnosno upravljanja poljoprivrednim zemljištem po starom zakonu. Trajalo je minimalno od 6 do 5 godina sa nizom. Ovo je shema upravljanja po novom zakonu. Kada govorimo o zastupljenosti jedinica lokalne samouprave, odnosno od ljudi koji rade u agenciji. Pa nisu to ljudi koje je ministar Jakovina izmislio. To su ljudi koji godinama, stručni ljudi koji godinama rade u Ministarstvu poljoprivrede, u Upravi za poljoprivredno zemljište i koji su prešli u Agenciju za poljoprivredno zemljište i nastavit će raditi svoj posao. Izmjenama koje smo ugradili u zakonu stavili smo i dva u povjerenstvo koje broji 5 članova i 2 člana iz jedinica područne, odnosno lokalne samouprave koji će na vrlo kvalitetan način kao netko tko ima iskustva, tko ima znanje sa terena to ugraditi u konačnu odluku o izboru najpovoljnijeg zakupnika poljoprivrednog zemljišta. Često se ovdje pozivamo na članak 30., ali se ne govori o članku 29. Člankom 29. se točno određuje što će se vrednovati u gospodarskom programu. Dosadašnje poslovanje gospodarstva, poljoprivredna proizvodnja kao primarna djelatnost sudionika poziva, stručna sprema, odnos broja umjetnih … i zemljišta kojim gospodarstvo raspolaže ako govorimo o stočarskom fondu, raspolaganje potrebnom mehanizacijom, tip proizvodnje koji se planira, udaljenost od zemljišta koje se daje u zakup s kojim smo na neki način dali prednost domicilnosti, odnosno poljoprivrednim proizvođačima na svojoj katastarskoj općini odnosno jedinci lokalne samouprave. Da li je poljoprivredna proizvodnja u ekološkom integriranom sustavu proizvodnje, broj zaposlenih, planirano novo zapošljavanje, osigurano tržište za proizvode, inovativnost, utjecaj na okoliš. Sve su to kriteriji koji će se vrednovati u gospodarskom programu. Što smo imali dosada? Imali smo općinska i gradska vijeća koja su odlučivala po kriterijima koji su bili prilično nejasni. Mislim da je ovdje u raspravi rečeno 200-njak tisuća obiteljskih gospodarstava. Kod dodjele, da li u prodaju, da li u zakup ili dugogodišnji zakup često su kriteriji bili takvi da su prolazili ljudi koji rade u javnim upravama, koji nemaju nikakve veze sa primarnom poljoprivrednom proizvodnjom i djelatnosti onoga što bi u EU rekli aktivni farmer, odnosno gospodarstva koja žive i rade od poljoprivredne proizvodnje. Da ne spominjem umirovljenike, odvjetnike i sve ostale druge djelatnosti i zanimanja koja su nažalost dobivale poljoprivredno zemljište. 10 godina je bilo sasvim dovoljno vremena po postojećem zakonu da se stavi puno, puno više zemljišta u funkciju nego što je dosada. Sve ove kritike na ovaj zakon koji će to omogućiti mislim da su neutemeljene. Štovani kolega Sponza nažalost nisu sve jedinice lokalne samouprave grad Rovinj pa da su odradile toliko posla vezano za poljoprivredno zemljište ali isto moram napomenuti u vašem slučaju da nažalost od 1766 hektara koliko imate, mislim državnog zemljišta na području grada Rovinja, ste uspjeli staviti u neki oblik raspolaganja ispod 10%. Čini mi se da je negdje oko 128 hektara samo u zakupu i bilo je povrata negdje 24 hektara. Znači, u 10 godina po postojećem zakonu imamo vrlo malu provedivost. Ne kažem da je to i znam koji su problemi bili raspolaganja zemljišta u Istri, ali pokazuje koliko je zakon bio spor i neučinkovit kao takav. Kolege Vukšića nema, govorimo o strategiji poljoprivrede, imali smo mi napisanih strateških dokumenata unazad desetak godina koji su nažalost bile mrtvo slovo na papiru i koji se nisu u cijelosti provodile. Imali smo i dobrih primjera i dobrih projekata, od operativnih programa, od kapitalnih ali nažalost cijeli sustav je funkcionirao tako da nije bilo kontrole, da nije bilo dobre povezanosti institucija, znanosti, struke, savjetodavne službe i svih onih koji su trebali biti dobro povezani da bi ta ogromna ulaganja, a govorima o desecima milijardi kuna koje su uložene u poljoprivredu. U konačnici imali ono za cilj što je trebalo da proizvodimo bolje, više, konkurentnije i jeftinije. Da, nismo više samo dostatni, imao niz negativnih trendova u gotovo svim sektorima i segmentima poljoprivredne proizvodnje i ne možemo to okrenut preko noći. A još ćemo sporije i neučinkovitije to napraviti ako resurs koji imamo, to je poljoprivredno zemljište kao takovo ne koristimo. Ovo ministarstvo koje ja vodim moj tim imamo viziju, imamo misiju, znamo koji su nam ciljevi i imamo strateške odrednice. Govorimo o zemljišna reforma, govorimo o uređenju tržišta i sustavu potpora, govorimo o potrebi udruživanja poljoprivrednih proizvođača, proizvođačke grupe, organizacije, zadruge, klaster i govorimo o puno boljem iskorištenju EU fondova i sredstava koji su nam i sad na raspolaganju i koja će nam bit na raspolaganju po ulasku. I tu već imamo rezultate. I zbog toga što nam je zemljišna reforma strašno važna kolegice Sumrak, što nam je ovaj zakon strašno važan ja sam danas ovdje. Mjesecima već, 15 mjeseci smo na Vijećima ministara barem jednom mjesečno svaki puta i ovaj tjedan je jaka radna skupina u Bruxellesu. Imamo i svoje predstavnike u misiji tako da ne morate brinuti da interese RH nisu kvalitetno i neće kvalitetno biti kao i svaki puta na sjednicama Vijeća ministara zastupani i zato se borimo. Vrlo malo vremena je još ostalo, a dosta toga bi mogao otvoriti u ovoj raspravi. Gospodarski program nije problem, problem je to što su bili nejasni, ne transparentni i loši kriteriji do sada, što stvarno ljudi koji su bili poljoprivredni proizvođači nisu mogli doći do tog važnoga resursa. I nemojte, još jednom molim, nemojte plašiti ljude sa gospodarskim programom. Svi naši pravi poljoprivredni proizvođači će vrlo jednostavno moći popuniti upitnike koji će činiti zapravo kostur tog gospodarskog programa, opisati svoju poljoprivrednu proizvodnju i reći na koji način se dalje misle baviti i razvijati svoja obiteljska gospodarstva. Zahvaljujem.
Hvala i vama. Prvo obavijest, u 10:57 isteklo je vrijeme za prijavu rasprave u trajanju u 10 minuta po ovoj temi u skladu sa člankom 207. Poslovnika Hrvatskog sabora. A sada na vaše izlaganje poštovani ministre prijavljeno je 7 replika. Prva replika i poštovani zastupnik Josip Đakić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Pa gospodine ministre, naime kada kažete da se zalažete za stavljanje u funkciju zemljišta, ja bih rekao da to nije točno s obzirom da vas demantira vaš naputak koji se 12. siječnja 2012. godine poslali svim jedinicama lokalne samouprave i stavili moratorij na raspolaganje zemljište vašim naputkom. Znači stavili ste zakon van snage vašim naputkom. To je jedna stvar koja stvarno vas, ne možete ju osporiti, koja je jasna i glasna sa vašim potpisom. Druga stvar koju želim reći, pa vi ste zaboravili da Hrvatska ulazi u EU, potpisala je određene zakone, napravila je određene uskladbe. Vi suspendirate Povelju o lokalnoj samoupravu kojim oduzimate prava i nadležnost lokalnoj samoupravi da radi na području poljoprivrednog zemljišta, da odlučuje o njemu, da provodi svoj gospodarski plan, da provodi ono što su donijeli u suglasju sve političke stranke u većini jednoglasnim svojim odlukama općinskih i gradskih vijeća su donijeli plan raspolaganja poljoprivrednim zemljištem. Ne znam koga vi to sve suspendirate danas ovim zakonom, samo mogu reći da ste oduzeli i pravo županijama da provode dalje iz sredstava ono što su do sada radili, a to je bio i program razvoja stočarstva u tri stavke, program razvoja biljne proizvodnje koju su financirali iz ovih prikupljenih sredstava koje im sada oduzimate. Jednako tako program ruralnog razvoja u sedam stavki koje je naša županija sveukupno mogu se pohvaliti da Virovitičko-podravska županija u petnaest stavki programa su sufinancirali poljoprivrednike kako bi ih što bolje radili, i što više proizvodili, i kako bi što više imali. Vi im to danas oduzimate.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštivani ministar Tihomir Jakovina. Izvolite.
Štovani kolega Đakić i sami znate jer smo dosta puta o tome razgovarali da naputak koji smo izdali u siječnju je bilo samo pojašnjenje postojećeg zakona koji govori da jedinica lokalne samouprave koje nisu raspolagale poljoprivrednim zemljištem po programu koji su donijele to više od 1.1. 2012. godine ne mogu raditi. U nekim slučajevima je i bolje da ne mogu radit, jer kako su radile rezultate nažalost vidimo. Ovo o tome da su na neki način oduzeta prava županijama, odnosno gradovima i općinama ne stoji. Mi smo samo preuzeli odgovornost za upravljanje najvažnijim resursom za poljoprivrednu proizvodnju. Kada govorimo o tome da županije neće moći provoditi mjere ruralnog razvoja i svoje razvojne planove vezane za poljoprivredu to isto ne stoji, vratili smo vam u konačnom prijedlogu 10% sredstava. Vjerojatno županije kojima je stalo do poljoprivrede koriste i neka svoja izvorna sredstva proračuna za razvoj same poljoprivreda. A isto tako ako već govorimo o vašoj županiji možemo spomenuti i više milijunski dug te iste županije prema državi i državnom proračunu za dio sufinanciranja kreditnih sredstava koji su poljoprivredni proizvođači uplatili na županiju i koje je županija trebala transferirati u ministarstvo, odnosno u državni proračun a to nije napravila. Nismo vidjeli na koji su način transparentno potrošena ta sredstva kroz te silne programe koje ste napomenuli.
Nova replika i poštovani zastupnik Valter Boljunčić. Izvolite poštovani zastupniče.
Dobar dan. Pa ja bih se osvrnuo na onaj dio gdje ste naveli da je po sadašnjem načinu davanje zemljišta trajalo do 5 godina. Iz naših iskustava u Istri do sad je usko grlo upravo bilo to što se nakon objavljenog natječaja čekalo na dozvole iz ministarstva i DORH-a a recimo to je trajalo zbilja dugo i to bi trebalo dakle maknuti. Zato što recimo Pula kao grad nema baš puno poljoprivrede kao ni Vodnjan pa ni po podjeli 400 ha bilo je oko 300 ljudi koji su dobili i sve je prošlo, bila je samo jedna vjerojatno problematika između dva čovjeka koja su nudila tako da s druge strane vi kažete da je jedna od intencija zakona da se što prije stavi poljoprivredno zemljište u korištenje. Vidimo da od 500 i kojih 40 jedinica 70 i nešto ih nema zemljište a 70 nije donijelo program. Ali onda je upravo nelogično ono što predlažete sada jer ako je po starom zakonu agencija u roku od 6 mjeseci onima koji nisu donijeli program je mogla sama donijeti program još za ta sredstava uzeti jedinice lokalne samouprave nije to napravila za njih 74, vi sada želite da agencija bude za njih 500 i nešto što je kontradiktorno znači. I druga stvar je mislim da ovo što ste na kraju sad čak rekli što se tiče tih sredstva, vratili ste 10% županijama. Mi ćemo inače da ne bih sad rekao, … [[Govornik se ne razumije.]] taži da bude 25% zato što OPG kao takav ne postoji samo zato što je dobio zemlju nego u Istri su kod ta sredstva plus fondove oko 140 milijuna kuna u tom razdoblju od 95. Do sada dana kao kreditna linija i više-manje svi vinari i proizvodnja maslina u Istri je krenula zahvaljujući tome. Mislim da će Agencija biti usko grlo i da je do sada se pokazalo da gdje god imamo jednu centralnu agenciju da je to usko grlo u provođenju nekog zakona.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani ministar Tihomir Jakovina. Izvolite.
Pa vrlo ću kratko štovani kolega zastupniče. I sami govorite da je bilo problema kod provođenja cijelog postupka po starom zakonu i tu ću vas samo ispraviti na provedene natječaje nije ponovno Ministarstvo davalo suglasnost nego je tu bila važna suglasnost DORH-a. Ali govorite o problemima koji obilježavaju rad agencije od 2009.-2012. godine. Nije bilo potrebe raditi program raspolaganja ako smo rekli da program raspolaganja odnosno da odrednica novog modela raspolaganja je zakup na 50 godina. Čemu raditi ponovo programe o starom zakonu koje smo znali da sukladno strateškoj odrednici zemljišne politike, agrarne politike koju želimo provesti to više neće biti modeli raspolaganja u tome obliku. Vrlo jasno još jednom reći da će jedince lokalne samouprave i područne samouprave biti uključene kroz povjerenstvo u donošenje odluke o najpovoljnijim programima, najpovoljnijim zakupcima budućeg poljoprivrednog zemljišta.
Hvala lijepa. Nova replika i poštovani zastupnik Giovanni Sponza. Izvolite poštovani zastupniče.
Gospodine ministre, kad ste se već dotakli primjera grada Rovinja ali onda onaj tko vam je dao ili sami jeste izvukli podatak onda trebamo govoriti onakvim načinom, jasnim i kakav je. Prvo rekao sam prije ne želim se vraćati unazad, želim gledati unaprijed. Krenimo od prve konstatacije s time da to nije moja replika u odnosu sa vama na osobnoj razini jer ste vi svega nešto više od godinu dana na čelu ovog resornog ministarstva. Trebali ste reći istinu da je grad Rovinj bio među prvima koji je u RH donio program raspolaganja poljoprivrednim zemljištem što se moralo učiniti u skladu s zakonom. Drugo ste morali reći da se u tom vremenu u ovome parlamentu bezbroj puta mijenjao Zakon o poljoprivrednom zemljištu koji je bio kočnica gradu Rovinju i svim ostalim jedinicama lokalne samouprave u provedbi postupka dodjele državnog poljoprivrednog zemljišta. Treća stvar da je resorno ministarstvo bilo najuže grlo koje je vrlo često gubilo dokumentaciju gdje smo mi osobno nekoliko puta nosili štos materijala za odrađeni natječaj i prema tome molim vas nemojte mi spočitavati nešto što ne stoji. Ne, ne. Ja sam rekao ja mogu ići ispod razine komunikacije ali ne želim ići ispod razine komunikacije. Vezano za agenciju vi ste rekli da su ugrađene primjene između prvog i drugog čitanja. Prva konstatacija gotovo sviju koji jesu imali aktivno učešće u raspravi bila je apsolutna podrška zakup da, prodaja ne. To je suštinsko i to sam danas naglasio. Međutim ukazali smo još na dva detalja. Prvi je da se pusti ingerencija jedinca lokalne samouprave [[Upadica predsjednik: Nažalost vrijeme je.]] i obrazložili gospodarski … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani ministar Tihomir Jakovina. Izvolite.
Štovani kolega Sponza, mislim da možda nisam bio dovoljno jasan. Ja sam zapravo pohvalio sve one napore i korake koje ste vi kao jedinica lokalne samouprave grad Rovinj napravili, od brzog donošenja programa raspolaganja do okrupnjavanja i svih onih stvari koje su uslijedile. Ali sam na tom primjeru htio pokazati zapravo koliko je zakon bio spor i na broj natječaja koje ste raspisali i ostalo niste uspjeli staviti nego samo 10% poljoprivrednog zemljišta u funkciju na ovaj način gdje ćete vi kao predstavnik grada imati dva člana u povjerenstvu po odluci samoga povjerenstva odnosno odabiru najpovoljnijih zakupnika potpisuju se ugovori i oni se uvode u posjed. Vrši se daljnje kontrola što smo rekli zakonom iako je zakup na 50 godina, godišnja izvješća agencija vrši kontrolu i na taj način vidimo da li se na najkvalitetniji način koristi poljoprivredno zemljište puno brže, puno transparentnije, puno efikasnije. Nažalost znamo da je kad sam rekao od šest mjeseci do pet godina. Negdje je bilo primjera da se i duže cijeli postupak vodio ili da nije uopće završio kao takovi da li po prodaji zakupa ili slično ali mogu vam reći po iskustvima koja smo nakon analize vidjeli da kod nekih jedinca lokalne samouprave je to išlo jako dobro ne zato što su bili bolje organizirani kao jedinica lokalne samouprave ili bolje radili nego vaš grad nego zato što su bili privilegirani u toj priči i što je to usko grlo koje se zove ministarstvo nije gledalo istim mjerilima prema svim jedinicama lokalne samouprave. Ovdje se točno zna od sastava povjerenstva prava, odgovornosti Agencije za poljoprivredno zemljište. Mi ne radimo centralizaciju, mi samo preuzimamo odgovornost za upravljanje najvažnijim resursom u poljoprivredi poljoprivrednim zemljištem. Hvala.
Hvala i vama. Nova replika 4.po redu i poštovani zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa gospodine ministre rekli ste poljoprivreda je strateška grana i puno puta čujemo koliko je poljoprivreda strateška grana i takva bi trebala biti uistinu da proizvede dostatne količine hrane. Čuli smo da imamo potencijale za gotovo 25 milijuna ljudi. Ali sumnjam gospodine ministre da je doprinos toj strateškoj grani dozvoliti preko 30 tisuća krava da završi na prisilnom klanju. Nadalje, rekli ste da je kroz ovih 10 godina bilo netransparentnost provođenja programa. Pa vi dovodite u pitanje rad Državnog odvjetništva. Pa znamo da Državno odvjetništvo moralo udariti klauzulu pravomoćnosti kako da se izrazim možda krivo govorim, ali dobro u tom stručnom dijelu. Suglasnost, dobro suglasnost. A treće, da mi govorimo u ovom Saboru ponovo što smo i u zadnjoj raspravi prilikom prvog čitanja govorili o mnogim stvarima koje su rečene i tako. Ja ću i ponovo govoriti o stočarstvu i uvijek govorim o stočarstvu jer držim da je stočarstvo perjanica poljoprivrede. I te krave moraju na određenim površinama pasti ili se možda pripremati hrana na tim površinama ukoliko suša ne uzme sve, a onda naši poljoprivrednici gledaju u pomoć ministarstva, a odakle pomoći nema. Naravno evo i pašnjačke zajednice vidim sada više nisu ome. I onda posljedično tome naravno da sektor mljekarstva o kojem ja uporno ponavljam je u neizmjernim teškoćama i u tom dijelu upozoravamo na ovaj pravilnik o uređenju odnosa, pravilnik mliječnom paketu kako god ga zvali gdje uporno govore da bi otkupljivač trebao dati ponudu. Ovo nam je jedinstvena prilika da uredimo te odnose da ih postavimo u nekakav ravnopravan položaj, a ne ponovo u povlašteni položaj otkupljivača mlijeka. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Nova replika i poštovani zastupnik Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepa. Uvaženi ministre vi ste u sada svom obraćanju rekli nam da mi strašimo hrvatske seljake sa gospodarskim programom. Ne strašimo mi pa nismo mi napisali 60 bodova za gospodarski program, to ste vi napisali i u prvom i u drugom čitanju. Vi strašite hrvatske seljake. A zašto se boje? Boje se jer ovi mirni posjednici oni ne mogu nikako spriječiti ovakvom metodom obračuna bodovanja bilo koga sa strane da preuzme nešto što bi možda oni htjeli na neki način dobiti. To je jedina činjenica. Pa vi ih strašite, oni se toga boje, pretvarate ih u znanstvenike. Pa pogledajte kriterije koje vi meni navodit u objašnjenju. Stručna sprema sudionika poziva, što je to toliko važno? Utjecaj na okoliš, koga? Koji utjecaj na okoliš? Pa nema uopće transparentnosti kriterije. Do sada su znali po kriterijima što imaju što nemaju. Po ovim kriterijima mi ne znamo što nosi 60 bodova. Kada ćemo to saznati? To ste rekli da će Vlada uredbom. Kada? Gdje? U nekom mračnom kutku. Pa mi ne znamo. i zato se oni s pravom boje. I zato se ova priča o državnom zemljištu vodi možda na ovakav način. Možda nije najbolje ali upozoravamo s pravom. Pa zašto niste stavili na kraju u prilogu jednu lijepu tablica koja bi postala sastavni dio uredbe da mi znamo na što se odnosi kriterij, a ne na ovako u džuture bacamo što bi bilo i kako bi bilo. I zbog toga vi plaćate hrvatske seljake, ne mi u Saboru. mi samo pokušavamo ispraviti ono što je loše.
I odgovor na repliku poštovani ministar Tihomir Jakovina.
Mračni kutevi, netransparentnosti slično je nešto što uopće ne želim komentirati, ali opet ću ponoviti, u 10 godina po zakonu ili svim onim izmjenama i dopunama zakona koje ste vi donosili sa većinom ruku ste imali dovoljno prilike i dovoljno mogućnosti da zaštite interese svih onih za koje se tako svesrdno zalažete. Ti isti poljoprivredni proizvođači o kojima govorimo u sektoru stočarstva koji su trebali po postojećem zakonu imati prioritet na osnovu broja grla i nedostatka poljoprivrednog zemljišta za svoju proizvodnju nisu bili u prioritetu. Zašto? Zato što su bili stranački, rodbinski i slični interesi prije gospodarstvenih interesa oni koji su trebali dobiti. Gospodarski program je nešto što će omogućiti stvarno aktivnim poljoprivrednim proizvođačima da na osnovu svoje proizvodnje i bodovanja, vrednovanja onoga što imaju i što planiraju sa zemljištem mogu nastaviti poljoprivrednu proizvodnju. Ne transparentni u većini slučajeva stranački interesi ljudi koji su sjedili u općinskim i gradskim povjerenstvima i koji su na taj način dodjeljivali poljoprivredno zemljište.
Hvala lijepa. 6.replika i poštovana zastupnica Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Pa gospodine ministre zaista vas je žalosno slušati. Govorite o programima raspolaganja prema kojima se nije radilo, kojima su odlučivali šerifi. Vi ste bili načelnik općine, imali ste svoj program raspolaganja poljoprivrednom zemljištu. Niti jedan hektar niste po tom programu raspolaganja s njim raspolagali. U 14 mjeseci od kada ste na vlasti niti jedan hektar niste priveli proizvodnji. Zašto? Kao načelnik općine ste naprosto izbjegavali svoju obvezu da prema programu raspolaganja koji ste donijeli kao općina niste uopće raspolagali. Kako je sramotno govoriti da se sve ove godine radilo protiv seljaka. Kako je to sramotno od vas govoriti. Pa zar vi ne znate, a ne znate jer da znate bili biste danas u Bruxellesu, ne znate što je sve trebalo učiniti da se završe pregovori sa EU koji se odnose na poljoprivredu, vi to ne znate i vi niste krivi. Ali vas to neće zato krivica vas izbjeći, vjerujete ministre neće jer da imate i malo znanja o tome što govorite onda biste rekli, da učinjeno je puno pregovori su završeni i ja danas trebam sjediti u Bruxellesu, a ne hodati na pet mjesta, skakati okolo, predstavljat neki bezvezni program jer danas u Bruxellesu se govori i o tome se razgovara, znači za godinu '14.-20., o izravnim plaćanjima farmerima, govori se o regulativi o potpori ruralnom razvoju, govori se o regulativi o zajedničkom udruživanju tržišta poljoprivrednih proizvoda, govori se o horizontalnoj regulativi. Znate li vi uopće što to znači? Pa vi jedino znate ovdje nama političke floskule prodavat, pa to je žalosno ministre.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani ministar Tihomir Jakovina.
Štovana kolegice Sumrak, Zakon o poljoprivrednom zemljištu i ovaj Visoki dom za mene nije bezvezno skakanje, meni je čast i zadovoljstvo branit najvažniji zakon koji smo u zadnjih 15 mjeseci izbacili u ovome domu. Još ću jednom ponoviti, u Bruxellesu se nalazi tim ljudi koji su pripremljeni i koji zastupaju interese Republike Hrvatske. Svaki mjesec smo jednom ili dva puta, ovisno o broju sjednica Vijeća ministara gore na radnim skupinama. A to ako mislite da treba raditi hvalospjeve i ne znam šta onima koji su radili prije nas, rekli smo sve što je dobro napravljeno, ok, to programski nastavljamo. Ono što nije dobro radit ćemo reforme i promjene. Ako mislite da moj prethodnik treba bit aktivno uključen u svu priču, to je vaše mišljenje. Ja mislim da imam izuzetno kvalitetan i dobar tim koji radi, kvalitetno radi u interesu poljoprivrede Republike Hrvatske. Još bih jednu stvar samo molio, ako već izlazite sa podacima onda se ili raspitajte ili govorite s činjenicama. U 2012. godini Agencija za poljoprivredno zemljište je po postojećem zakonu stavila oko 20 tisuća hektara u funkciju. To je negdje otprilike godišnji prosjek koji ste vi imali unazad 10 godina. Znači agencija koja godinama nije radila u prelaznom razdoblju je po postojećem zakonu nastavila raditi. Ne možete reći hrvatskoj javnosti i kolegama da se nije stavio nijedan hektar u funkciju. Za godinu dana ćemo vrlo jednostavno po novom zakonu vidjeti koliko će biti stavljeno zemljište u funkciju, a onda ćemo komparirat podatke.
Nova replika i poštovani zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Evo ovako, bilo je rečeno da gospodine ministre da ovim zakonom preuzimamo odgovornost. To mene podsjeća na onu cijenu energenata kada je predsjednik Vlade Milanović rekao da preuzima odgovornost, a onda onako kukavički to prebacio na tzv. nezavisnu Hrvatsku energetsku regulatornu agenciju koja je donijela odluku o povećanju cijene energenata, usput spominjući i lokalne šerife itd. koji se boje valjda vlastitog naroda da povise te cijene. Međutim vratimo se na ovaj zakon. Evo čisto politički Plan 21 Kukuriku koalicije između ostalog je jednim velikim masnim slovima napisao i pozvao se na decentralizaciju. Sad u ovom slučaju imamo da jedna politička opcija, politička stranka te Kukuriku koalicije se otvoreno protivi ovakvim rješenjima ovoga zakona. Agencija ima svrhu za one 74 ili 84 jedinice lokalne samouprave koje nisu doista ništa napravile, niti donijele program raspolaganja niti raspisale natječaj. No ne možete kazniti sve jedinice lokalne samouprave, a i sami ste utvrdili da je najuže grlo, a to znam iz vlastitog iskustva, bilo upravo Ministarstvo poljoprivrede. Proveden je i sada je natječaj proveden još za vrijeme ministra Čobankovića, vi ste sada već godinu i pol dana ministar, još uvijek nema odgovora, ajde malo manje, još uvijek nema odgovora na taj natječaj. I ponavljam, na području Grada Đakova mnogi, mnoga obiteljska gospodarstva jer niti Ministarstvo niti Vlada kada je Ratarstvo Piškorevci otišlo u stečaj, nisu mogli raspolagat državnim poljoprivrednim zemljištem. 12 godina se ostvaruje…
Hvala lijepa. Hvala.
Završna rečenica. 12 godina se ostvaruje poticaj i ove godine imaju pravo na poticaj, ali morate napravit naputke.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, ništa neće? Hvala. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Dinko Burić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani gospodine ministre, evo nekoliko puta se ovdje sad otvara pitanje vaše potrebe ustvari vašeg sudjelovanja u Bruxellesu. Što se tiče zaštite hrvatskih interesa kad je u pitanju poljoprivreda u Bruxellesu ipak bi bilo dobro onda čuti vaš stav i odgovoriti na pitanje koje treba biti razlogom za zabrinutost ovdje u Hrvatskoj. Naime, poznato je da zajednička poljoprivredna politika nije donijeta u Višegodišnjem financijskom okviru 2014.-2020. godine i dogovoreno je dakle da ministri poljoprivrede zemalja do 2015. se dogovore, a da će 2014. godinu koristit se sredstva temeljem korištenih, nešto kao tehnički proračun, korištenjem sredstava za 2013. godinu. Dakle, članice Europske unije će u 2014. koristit onoliko sredstava i prema programima koji su imali u 2013. Republika Hrvatska u 2013. godini ne koristi niti jedan Hrvatski centar za razminiranje, niti jedan euro i dogovoreno je, to treba reći hrvatskoj javnosti, da imamo pravo u 2013. godini koristit samo sredstva IPARD-a. Zadnji natječaj IPARD-a je sad raspisan. I nemamo do kraja godine dogovorenih novih natječaja. Ući ćemo u 2014. godinu bez ijednog eura koji možemo prenijet kao iz 2013. godine i što će mi iduće 2014. godine koristit onda iz sredstava fondova Europske unije kad je u pitanju zajednička poljoprivredna politika. To je pitanje koje traži odgovor. I kad vam se kaže da je bilo za očekivati da vi kao najodgovornija osoba, ne tim eksperata, na sastanku ministara poljoprivrede treba biti ministar poljoprivrede. Upadica predsjednik: Hvala./… Ovo je vrlo važno pitanje, evo završavam, i molio bih vas da odgovorite hrvatskoj javnosti što ćemo u 2014. godini koristiti kad su u pitanju sredstva EU?
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani ministar Tihomir Jakovina.
Reformski paket zajedničke poljoprivredne politike za period četrnaesta dvadeseta je, još uvijek nije donesen i o njemu se svaki mjesec na Vijećima ministara, ali i na brojnim radnim sastancima prije toga usklađuju stavovi i traže kompromisna rješenja. Irska koja trenutno predsjeda i kolega ministar je vrlo agilan i uz niz kompromisnih rješenja se svi nadamo da će taj paket kao takav biti i usvojen. Iako gore postoji jedno pravilo ništa nije dogovoreno dok sve nije dogovoreno. Ali svih 27 … [[Govornik se ne razumije.]] je svjesno da će morati napraviti određene ustupke u stavovima da bi se cijeli paket donio. Ukoliko ne postoji mogućnost ovo što ste rekli da je neka vrsta tehničkog proračuna ili prijelaznog perioda mi smo već prije par mjeseci započeli razgovore da ukoliko dođe do toga stava iznijeli stav Republike Hrvatske da imamo stvari koje su ispregovarane, odnosno sredstva koja su planirana za Republiku Hrvatsku po ulasku. Govorim o 373 milijuna eura za izravna plaćanja u prvom stupu i 333 milijuna eura za ruralna sredstva drugoga stupa. Od toga možemo u prvoj godini koristiti 25%, nešto alocirati i slično i to je naše polazište. I ako ne bude paket donesen mi ne možemo ostat na IPARD-u, na ovih 26 milijuna prosječno godišnje koje smo imali, nego tražimo taj dio financiranja u prijelaznom razdoblju. I vjerujte da ćemo i kroz misiju i kroz sve one stručne kolege i ljude koji su zajedno sa mnom i mojim timom svaki mjesec u Bruxellesu u biti vrlo tvrdi na tim stajalištima da ne dođemo u situaciju da ne možemo povlačiti sredstva iz fondova. Puno je važnije reći da se aktivno radi ovdje kod nas niz povjerenstava na izradi najvažnijeg strateškog dokumenta, a to je Program ruralnog razvoja. Kroz taj program u kojem će biti definirane mjere po kojima ćemo moći povlačiti sredstva iz tog drugog stupa ruralnog razvoja je izuzetno važno da te dokumente pripremimo i dobro napravimo da bi mogli biti u situaciji povlačiti ta sredstva. Hvala.
Zahvaljujem. Nastavit ćemo sada raspravu po klubovima. Imamo još prijavljeno 7 klubova i 14 pojedinačnih rasprava i još 2 točke dnevnog reda, 3 točke dnevnog reda. Toliko da imamo orijentaciju u vremenu. Dajem riječ sada poštovanom zastupniku Damiru Kajinu koji govori u ime, polako kolega, koji govori u ime Kluba nezavisnih zastupnika. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, uvažena gospodo zastupnici. Da, između Bruxellesa i Sabora ja isto mislim da kada je riječ o ovakvom jednom zakonu da ministar treba biti ovdje u ovome Domu. Sabor je sveto mjesto hrvatske demokracije. Ovaj zakon determinira usuđujem se reći budućnost sela i ne znam gdje bi mjesto trebalo biti ministru. I drago mi je što će biti u nedjelju u Istru. I sad ne znam kako naprosto početi kada je riječ o ovome zakonu bez ikakve nostalgije za ex Jugoslavijom kad se radila i kolektivizacija. Bravo Buriću! Nacionalizacija, eksproprijacija. Imali smo jednu ne znam samodostatnost poljoprivrede pa čak i u jednoj Istri, pa čak i u jednom Poreču koji je bio i onda turistički najrazvijenije mjesto u Republici Hrvatskoj kao što je i danas. Nisam se mogao načuditi pred nekoliko dana kad su mi rekli pa 100% pšenice se proizvodilo za potrebe 100000 turista u Poreču i 20000 stanovnika. 100% čak i mesa. Sve se znači radilo tamo. Ali gdje je nastao problem? Privatizacije turističkog sektora. I točno, jedna izmijenjena logika od onoga što možemo proizvoditi recimo u Istri, doma počelo se uvoziti. Tu su bile cijene, tu je bio rat, apsolutno, jaka kuna itd. Radnici su 6 mjeseci radili u turizmu, 6 mjeseci su radili u industriji, odnosno u poljoprivredi i sad neka mi netko kaže da je bilo loše. No, prvo ću se najprije ispričati prijateljima Slavoncima. Ja bih ne znam volio da nema te neke polemike, ali vidim da oni usporavaju zakonska rješenja. A vidite, ja mislim da velika većina Istrijana je apsolutno za onaj princip kojega spominje i Sponza oko zakupa. Za zakon tko nije u ovom trenutku? Prije svega nisu mešetari. Međutim, ja kažem da to mešetarenje zemljom moramo zaustaviti. Istra ne smije biti El' Dorado mešetarenja zemljištem. Ovo što se tamo dešava to neću nazvati bezobrazlukom, nego doslovce banditizmom. Jasno govorim uvijek o zemljištu u vlasništvu države da se razumijemo, ne o poljoprivrednom. Tamo je sve čisto. Mi moramo zaustaviti rasprodaju državnog poljoprivrednog zemljišta za protuvrijednost jedne cigarete na broj za jedan kvadrat. Ili 1000 kvadrata metara poljoprivrednog, državnog ne privatnog zemljišta jednako 5 šteka ronhila ili 4 šteke Marlbora. Dosta toga. Ne može gospodo biti da 1 ha ili 10000 kvadrata ide za 10000 kuna. Ne može biti! Ne može biti! Ne može biti da netko kupi 6 ha zemljišta za 128000 kuna na rok otplate od 10 godina i da onda mjesečno kroz 10 godina plaća 1000 kuna. Ne može biti! Za 6 ha moja obitelj 6 generacija je radila. Danas netko do 6 ha dolazi do 6 plaća i onda tim vrijednost nekretninama diže. Ono što si kupio za 15 hiljada eura na milijun eura. Ako kvadrat ide za 15 eura, a ne kao što neka brda idu za 30 eura ili više. Nemam ništa protiv toga da poljoprivrednik dobi zemlju za 1 kunu, ali imam sve protiv da se ta zemlja preprodaje. Ne da ti država proda nešto za 1 kunu, a ti je preprodaš onda za 20, 30, 50 ili ne znam koliko bez urbanizacije tu istu zemlju. Pogotovo sam protiv tzv. "fitnes poljoprivrede", nisam znao da to postoji. I onda sam shvatio što je to. To su oni najbolji programi gdje bez freze, gdje bez motike, gdje bez traktora, gdje bez vila i ne znam čega možete doći do toliko zemlje. Ajde da dođeš do jednog vrtića od 200, 300 metara kvadratnih to razumijem, to je onaj fitnes itd., ali 6 hektara gospodo! I onda tu možete napraviti 3 ili 6 tzv. agro-punkta po 200 kvadrata i onda dolazimo do onih 1 milijun eura koje ste kupili za 15 tisuća eura da bi tamo sadili ružice, tratinčice ili što ja znam majčine dušice. I doista, ova država je nekima majka, majčina dušica pardon, a nekim drugima je maćeha. I stoga mislim da ovi zakupi od 50 godina to mora biti nešto što treba sve zadovoljiti. Ali, ako mi danas govorimo o reviziji pretvorbe, a onda bismo valjda morali razgovarati ovakvih kupoprodaja npr. uz Kempinski ili neke druge takve lokalitete '90-ih godina se kupovalo za 2 kune, a preprodaje se za 30 eura. To je problem. A da nije urbanizirano, o tome ja govorim. Govorim o državnom zemljištu. A za sve, jasno, treba imati dobar tajming. A najbolji tajming imaju pojedinci koji su na vlasti. Na Bujštini je zemlja pred 5, 6 godina prodavala se za minimalno 4 eura, 30 kuna, do nekih 17 eura. Prosjek je bio negdje oko 12 eura. Znači jedan hektar 300 hiljada kuna, sad je 10 tisuća kuna, do 750, 800 tisuća kuna. Pa ja sam za ovom govornicom grmio protiv te prakse. Pa koji poljoprivrednik za jedan hektar može dati 800 tisuća kuna? Pa nitko to ne može. Znači, nešto drugo je posrijedi. Ali, to je bila tada praksa. Jer to se ne može nikada vratiti. Ali, ako počekate, sad vidim, ako ste prijatelj sa DORH-om vi to možete dobiti nakon nekoliko godina za 1 ili 2 kune da bi sadili ružice i majčine dušice. Jasno, pravi poslovi su neki drugi. Da se razumijemo, i to ću reći, Istra apsolutno nije Slavonija. Jesam, to je govorio i gospodin Sponza, jesam da se zemlja proda ako bi trebalo okrupniti neku parcelu, da bi se riješio prilazni put, podigla neka građevina, ali mislim da je 50-godišnji zakup dobro rješenje i da je to isto tako pošteno rješenje. I to je nešto što osobno smatram da treba podržati. Moramo pomoći seljaku da si legalizira štalu, ne vikendicu, nego štalu. To mora učiniti lokalna samouprava smanjenjem komunalne naknade koja bi možda mogla biti kao u nekim općinama gdje je ne znam čini mi se u Pičnu 0 kuna. Ne treba uvijek sve prozivati ni državu. Treba se trgnuti. Svaka štala, 10, 20 krava je mala firma. Svaki uređeni maslinik je mala firma. Svaki podrum je mala firma. Ja znam da je najteže mljekarima. Jedna štala, ako želite doći do nje, je 500 tisuća kuna. Strojevi da bi mogli raditi 500 tisuća kuna. Blago tamo 500 tisuća kuna. Krediti ne znam koliko ti ljudi imaju, zapošljavaju jednu obitelj to je 3, 4 radna mjesta zato govorim o firmama gdje se radi 24 sata na dan puta 365 dana u godini i gdje nema nitko niti za, pa koji, niti ne može razmišljati o vikendima na moru kamoli vikendicu. Dobro, dobivaju poticaje, ok. Sad su se smanjili, to nije dobro. I znači članak 30. slažem se sa svima koji su ovdje rekli da se ljudi plaše. S pravom se plaše, da veliki recimo mešetari zakupce mogu izbaciti iz dugogodišnjeg posjeda. Osobno smatram da dosadašnji posjednici, to je posebno bitno za jedan Čepić, za jedno Boljunsko polje itd., moraju imati uvijek prioritet onih 51 tako reći posto. Njega, tog bivšeg posjednika sadašnjeg pardon posjednika ili zakupca moramo štititi. I opet u Istri, zemlju smo mi počeli davat u posjede pa reći ću ja i Antolović negdje '93., '94., '95. godine nakon propasti HI grupe. Ne prodavati, davat u posjed. Da se sačuvaju nasadi vinograda. Neki su se vratili iz Italije, da ne spominjem imena, napravili su čuda. Ne prodavati, od nikog nisam dobio bocu vina niti sam tražio i hvala Bogu da me se nitko nije sjetio da me se ne proziva. Ali, dobro. Kad je pojedince krenulo? Kada se jasno počelo to preprodavati. Istra isto ima nekih 30 ako se ne varam, kako gdje, do 40% državne poljoprivredne zemlje. U prosjeku u Hrvatskoj možda 7 ili 8%. Zašto? Zbog poratnog egzodusa '47., odnosno '54. Meni je uvijek otac govorio da ne bi slučajno kupio, da ti ne padne na pamet jedan kvadrat opanske imovine, da ti ne bi palo na pamet. No velikim Istrijanima to jednostavno ne smeta. Ne smeta ih. A kako su ljudi napuštali, što su sve ostavljali, što se sve dešavalo? O tome nekom drugom prilikom. Znam da u Istri ima puno neobrađene zemlje, pogotovo u Istri, zašto je rekoh ima 30, 40% državne zemlje, veliki dio. Tko želi raditi neka se javi. Jasno, ako želite raditi trebate imati mehanizaciju, bez toga što ćete? Dobro ima onih koji se bave agro-fitnesom. Ajde i to je sad neki istarski primjer ne', to je isto u redu. Ali, agro-fitnesom neka se bave drugdje. Zakon ima još jednu manu, a to je jer ima puno mjesta gdje ministar odlučuje po diskreciji. To bi, to je trebalo možda izmijeniti. To valjda svesti na najmanju moguću mjeru, ali smatram da visina zakupnine i ti programi ne smiju biti naglašeni, naglašeni uvijek. Ako je netko, a ima i takvih posjeda, znamo sad i na Vodnjanu po 300 parcela su pojedinci dobivali, pustimo sada to u posjed. Pa recimo, da i nije imao pravnu osnovu tamo 90. ili 80. godina ili je izgubio rješenje koje je imao ili nije dobio od ondašnje skupštine općine, ali je posadio tamo neke masline, pa nemojmo ga deposedirati, nemoj ga, pustimo te naprosto ljude da to naprosto rade. Agencija za poljoprivredno zemljište, tako je, bojim se i ja da ne bi blokirala davanje u zakup a onda to znači obradu. Jedinica lokalne samouprave, znači ulogu joj treba apostrofirati i treba u sve uključiti. Zakup još jedanput mora biti prioritet kao i jaka lokalna samouprava. Cijena zakupa slažem se u Istri ne smije biti veća nego drugdje u Hrvatskoj jer pomidor košta za ga proizvesti u Istri više nego kada ga se proizvodi u Slavoniji, a na tržnici onaj Istarski jednako košta kao i onaj iz Slavonije, možda i ne ali pretpostavljam da je to tako. Iako je netko započeo procese davanje zemlje u zakup, znači pa čak i prodaja, da ne bi sad tu stvarali probleme, znači po jednom zakonu onaj zakon koji je povoljniji mora se primjenjivati naprosto do kraja. I za kraj ću reći još jedanput, gospodo ljudi koji su u posjedu Boljunsko polje, ne znam Čepičko polje itd. bolje se za sebe, boje se za svoju zemlju koju imaju u zakupu. Ogroman novac generacija, ne generacija, od tih 20 godina jedne generacije su u to unijeli kredite. Ne daj Bože da im se ne dogodi, ali ja ne mogu vjerovati da bi to neko im mogao napraviti, da ih sada deposedira i da ostavi bez svega jer tko će to onda naprosto tim ljudima nadoknaditi a rekoh svaka farma poglavito tamo gdje ljudi proizvode mlijeko, imaju krave je naprosto mala, mala firma. Znači, taj koji je u posjedu mora imat prednost, taj mora biti zaštićen, njega ne deposedirat. Bez obzira što će neko reći pa ja ću tamo više proizvesti, ne zanima me. On proizvodi koliko može, on se muči, on se obrađuje, dok obrađuje nitko ga naprosto ne smije dirati, a špekulante sa zemlje moramo otjerati. I to je znači onaj kriterij kojim se rukovodim i zbog kojeg naprosto podržavam ovo rješenje iz ovog zakonskog prijedloga. I konačno, zašto ne prodaji? Opet Istra, ima u Istri neko i 500, i 1000 i 1500 hektara, neka se urbanizira jedan hektar s jednim hektarom može kupiti 1500 hektara po jednoj kuni ili po dvije kune, tzv. poljoprivrednog zemljišta. Ili jedno brdo prodaj pa ćeš kupiti 3000 hektara. E ne može to tako naprosto ići, to su znači ova načela zbog kojih mislim podržati ovaj zakonski prijedlog. A mislim da će ga podržati i ostali u klubu Don Grubišića.
Zahvaljujem. Jedna napomena, mi ovaj zakon raspravljamo u 2. čitanju. Znači raspravljamo konačni prijedlog zakona. Naš Poslovnik članak 160. kaže: "U tijeku rasprave o tekstu konačnog prijedloga zakona raspravlja se o prijedlogu po dijelovima, glavama odnosno odjeljcima, člancima te o podnesenim amandmanima." U 1. čitanju se dakako raspravlja ne samo o tekstu zakona, nego i o kontekstu, o prilikama u kojima se zakon donosi. U drugom čitanju ne, ali ja mislim da bi nam bilo pametniju da ovaj članak izbrišemo kad ga se i onako ne držimo. A sad imamo 9 replika, 9 replika. Pa idemo redom.
Moram se ispričati, samo još 5 minuta bih htio. Moram bit u Vladi u pola 1.
Prvi se za repliku javio uvaženi zastupnik Dinko Burić.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Kajin, iz vaše rasprave je vidljivo da ste dobro se pripremili i iskoristili ovo u svrhu predizborne kampanje i obračuna sa gospodinom Jakovčićem čini mi se, ali dobro to je vaše pravo i ja se na to uopće ne ljutim, nego toliko ste puta ružičnjak i majčinu dušicu spomenuli da jednostavno nisam mogao ne steći takav dojam, ali u redu. Rekli ste da postoje neka dobra rješenja u ovom zakonu. I između 1. i 2. čitanja točno je da su se neke stvari prihvatili, ali nisu ključne. Kad ste spomenuli i nas iz Slavonije, dakle ključne primjedbe su ostale. Centralizacija odlučivanja o, dakle raspolaganju ovim zemljištem i koliko god se gospodin ministar trudio reć da to što više neće 556 jedinica lokalne samouprave u Hrvatske o tome odlučivati, nego će to jedna agencija na razini države, ne može se objasniti nešto što je neobjašnjivo, niti opravdat nešto što je neopravdano. Problem i dalje ostaje da nije za neefikasnost raspolaganja, ranijem odlučivanju o raspolaganju ovim zemljištem krivica samo na jedinicama lokalne samouprave. Jedan od najvažnijih problema koji su kočili, je bilo upravo Ministarstvo poljoprivrede koje ste vi sada preuzeli, niste vi tada radili u tom ministarstvu, ali su radili ovi ljudi koje vi sada prebacujte u agenciju iako dok su bili unutar ministarstva nisu to mogli riješiti. Kako mislite da će riješit sada a osobito ako vodimo računa o članku 10. zakona, o članku 12. zakona, o članku 32. zakona i o članku 38. zakona koji još govori što agencija mora raditi osim donosit odluke.
Hvala lijepa. Na repliku odgovara poštovani zastupnik Damir Kajin.
Ma što god netko mislio nije to moj obračun s nikim. Možda je to prijedlog da se uz ružice sade i majčine dušice. Možda je to mali prijedlog itd. Ja mogu prihvatiti sve ono što je govorio i moj kolega Sponza ili naš kolega Sponza. Mogu sve prihvatiti, ali sve mogu prihvatiti ali tko kupuje zemlju? Kupuju oni koji se bave agroturizmom, koji nemaju lopate, traktora, freze, vile, naprosto ničega. Nit one male lopatice za ruže. Gradonačelnici, načelnici, članovi poglavarstva, kupuju glumci, kupuju političari, oni koji žive u Zagrebu a imaju vikendice u Istri. Oni koji tu zemlju kasnije preprodaju, pa onda rade jedno ili drugo. Nije problem seljak, seljak od toga živi. Njemu treba dati. Treba mu i prodati. Pa i za jednu kunu mu to omogućiti ali ako se ta zemlja ima sutradan za neke javne potrebe njemu pod navodnicima, tebi ću to odgovorit kasnije ali moram biti u Vladi u podne uzeti onda mora je ustupiti za onoliko za koliko ju je dobio, za onoliko koliko ju je dobio. Ako neki put mora preko toga proći onda je treba taj netko dati za onoliko koliko je dobio. Ako je netko prodaje i ako bi na njoj zaradio 200 puta više e onda onu razliku između jedan i tih 200 treba dati onome koji mu je omogućio da to toga dođe. O tome ja naprosto govorim već toliko vremena jer ova praksa nije obećavajuća vjerujete mi apsolutno za nikoga niti u Hrvatskoj niti u Istri, niti drugdje u Hrvatskoj.
Za repliku se javio i poštovani kolega Josip Borić.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Kajin, ja sam vas pažljivo slušao. Ovo što ste vi danas rekli o Istri je katastrofa. Rekli ste sljedeću tvrdnju. Istra ne smije biti eldorado u mešetarenju zemljišta. Da li vi shvaćate kakvu vi poruku šaljete hrvatskoj javnosti o Istri, o Istrljanima i ljudima koji tamo žive, rade i imaju privatno vlasništvo s kojim mogu slobodno raspolagati u skladu sa zakonima RH. To je strašno. Što vi ponavljate već nekoliko puta ovdje. A prije toga ste govorili da Hrvatsku treba istrijanizirat jesu to vaše riječi? Je. Pa što onda negativno tako o tim ljudima koji su vlasnici zemljišta. Pa cijelo vrijeme žalite za nekom bivšom državom. Što ste vi vili u toj bivšoj državi. Ništa. U ovoj državi 20 godina ste saborski zastupnik, ništa vam nije dala a bila je bolja od ove. Nevjerojatno. Jednostavno da vi šaljete prema vani sliku da ljudi koji žive u Istri da su to kriminalci, lopovi koji samo mešetare zemljom i ništa drugo ne rade. I sutra želite voditi te iste ljude. Katastrofa.
Na repliku odgovara poštovani Damir Kajin.
Poštovani kolega zastupniče. Ja hvalim i ono dobro što je bilo u bivšoj državi a bilo je dobroga i u bivšoj državi. I nisu ljudi mnogi, mnogi su stradali od onoga režima živjeli tako loše niti u onoj bivšoj državi a vjerujem da i tvoja obitelj u onoj državi nije živjela ništa lošije na Rabu no što živiš danas ti kao saborski zastupnik a nisu bili zastupnici. Mojih 6 generacija živi od zemlje u Istri. Ja da sam uvrijedio istarskog seljaka, pa kako to nije stid da kaže. Iako i djelujem taj naprosto kruh ali jesam uvrijedio špekulante i sve ću učiniti da se ne bave špekulacijama zemlje u Istri. Nema šta neki koji se ne bavi poljoprivredom na takav jedan način dolaziti do poljoprivrednog zemljišta. Nema što. Nema što za jednu kunu do toga dolaziti. Da li će me to netko razumjeti to je druga stvar. Ali seljaka se ne bojim. Za seljaka sam sve učinio. Seljak sam. Od takve obitelji sam potekao i to se ne stidim priznati. Si zadovoljan?
Kolega Kajin, ja vas ljubazno molim da se drugim zastupnicima obraćate sa vi u skladu sa običajima u ovom Saboru bez obzira što ste vi dobri. Ja vas ljubazno molim da držite neku razinu rasprave u ovom saboru. Nastavljamo sa replikama, Zoran Vinković.
Uvaženi kolega Kajin, ja se nadam da ćete stići kao zastupnik u Vladu RH ali dosita mi ovaj, nećete ovaj uvaženi zastupniče znati što vam želim poručiti. Ali evo sami ste iskazali upravo strah za mala obiteljska gospodarstva koja ovim zakonom ja tvrdim su stavljena u nepovoljan položaj u odnosu na velike. Posebno dosadašnji zakupnici, pa ste spominjali i niz polja, ne ulazim sad jel su ruže tamo, majčina dušica, pšenica, kukuruz ili pomidor ili rajčica i ne razlikuje se puno Istra od Slavonije u tim teškoćama malih obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava ali činjenica je da je jedna velika većina obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava gotovo 98% protiv ovakvog zakona i protiv ovakvih rješenja u ovom zakonu. I bez obzira što je ovo drugo čitanje ključne stvari se nisu promijenile. Mi od jednog velikog borca za decentralizaciju, ste ovdje rekli da je dobro da država na ovaj način raspolaže poljoprivrednim zemljištem i budite uvjereni u Hrvatskom saboru nije nitko protiv toga da zemljište ide u zakup jer je prodaja bilo jedno od lošijih rješenja bivših zakona, zakup dugotrajni da li je 50 godina to rješenje otom potom. Ali u svakom slučaju ključne stvari se ne mijenjaju i ne preuzima ministarstvo ovdje nikakvu odgovornost nego preuzima mogućnost isključivo kroz 60% gospodarskog programa kroz 20% cijene zakupnine preuzima jednu veliku mogućnost manipulacije kroz poljoprivredne agencije koje bi se mogli pretvoriti u ispostavu koze nostre.
I na ovu repliku odgovara Damir Kajin.
Mali u odnosu na velike, bilo je tako vjerojatno do devedesete tako je i nakon devedesete. Bojim se da će biti uvijek će biti na neki način diskriminirani, neću reći potlačeni ali uvijek će ovi veliki imati malu prednost ako jednostavno ne stvorimo uvjete da se na neki način položaj malih apostrofira u ovome društvu. Ne bi smjeli biti ali to je nažalost uvijek tako, trudit ćemo se da to ubuduće ne bude. Ako mene pita, pitate, pardon gospodine Vinkoviću, ako mene pitate za kakav se ja oblik decentralizacije zalažem, zalažem se za onakav kako je Hrvatska izgledala po Ustavu iz godine '74.kada su naše općine bile gotovo male konfederativne jedinice a republike ono što su danas općine. Zašto se zalažem za takav oblik jer znam da se u tom periodu i Istra, a i vaša Slavonija najbrže razvijala.
Nastavljamo sa replikama, poštovani kolega Goran Beus Richembergh.
Uvaženi kolega Kajin snažno podržavam vašu tezu da se apsolutni prioritet mora dati zakupu u odnosu na bilo kakvu ideju rasprodaje državnog poljoprivrednog zemljišta, između ostaloga i zbog toga ili do rješenja jednog velikog problema o kojem sam nekoliko puta govorio i govorit ću dok se god ne riješi, a to je povrat mirovine bivšim zemljišnim zajednicama. To je jedan dio fundusa državnog poljoprivrednog zemljišta koji je otet 1947.godine tisućama i tisućama hrvatskih seljaka bez prava na naknadu. To je jedan jedinstveni slučaj kada je oteta zemlja koja je bila u funkciji u eksploataciji i nikada nije vraćena. Prošle vlasti su 20 godina vukle za nos te ljude koji su vjerovali da će se konačno ostvariti ideja pravde i pravednosti. Predsjednik Republike dr. Ivo Josipović je podržao tu ideju, predsjednik Vlade je u nekoliko navrata rekao da je ideja povrata imovine zemljišnim zajednicama pravedna. Očekujem od Ministarstva pravosuđa jednako kao i od Ministarstva poljoprivrede da prione tome poslu i da obešteti povratom imovine sve one zemljišne zajednice koje se mogu ponovno rekonstruirati i uspostaviti, a konto kompletne dokumentacije koja postoji u Hrvatskom državnom arhivu koja je prenesena iz narodnih odbora koji su 40-ih i 50-ih godina otimali i preuzimali tu imovinu, završila je u PIK-ovima, danas se nalazi u šikari državnog poljoprivrednog zemljišta. Tim ljudima nije lako gledati i njihovim nasljednicima kako ta zemlje propada u šikari, postaje već šuma, kako je predmet špekulacija kojekakvih špekulanata koji su se zapravo nje u zadnjih 10 godina znali domoći političkim vezama i koji su na toj zemlji već u jednom dobrom dijelu mnogo zaradile a da ne govorim o fiktivnim zakupima kada se uzimala zemlja ta ista samo zato da bi se poticaji uzimali da bi se ogroman novac iz državnog proračuna prelio u privatne džepove, a da nikada nije zasijana niti zasađena nikakva kultura. U tome smislu snažno podržavam vašu ideju, zakup nikako, prodaja dok se zemlja ne vrati. Hvala lijepo.
Hvala. Jeste se kolega Kajin javili za odgovor? Ne. Onda nastavljamo sa replikama. Na redu je Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Kajin vi ste toga uistinu moglo bi se jednostavno reći uistinu toga puno rekli i na neki način jedna kolegica je jedanput spomenula izraz ja bih ga mogao ponoviti, nadrobili u ovoj vašoj raspravi. I duboko sam uvjeren da bi mene gospodin predsjedavajući zasigurno opomenuo da se držim teme. Ali ne znam, vi ste u nekakvoj posebnoj milosti. Govorili ste afirmativno o ovom svetom domu ako sam dobro zapamtio, gdje se donose zakoni, a vi ga kršite. Vi kršite zakon uz toleriranje predsjedavajućeg, vi … kršite Zakon o zdravstvenoj zaštiti. Vi reklamirate određene cigarete, vrlo jasno ste tu govorili o cigaretama. Pa mislim da je to nedopustivo i da na takav način ne možemo funkcionirati u ovom svetom domu kako ste vi rekli. Drugo, govorili ste o decentralizaciji i uistinu ste bili jedan zagovornik decentralizacije, a sada govorite na druge. Jedinice lokalne samouprave moraju pomoći pri legalizaciji. Slažem se, ali mnoge nisu u mogućnosti, mnoge se angažiraju pokušavaju uključujući i moju da pomognu u toj legalizaciji. Ali naravno oni koji trebaju legalizirati oni su u još goroj poziciji, jednostavno nemaju oni su na koljenima. I onda na kraju govorite o mešetarenju. Pa ovaj vaš pristup s jedne strane se dodvoravate ministru, s druge strane idete na OPG-e pa što je to nego određeni način mešetarenja. Vi bi i malo s jedne malo i s druge strane. Evo to je vaš pristup u ovom Visokom domu, svetom mjestu kako vi kažete. Hvala lijepo.
U ovom svetom domu na ovu svetu repliku odgovorit će Damir Kajin.
Malo s jedne, malo s druge strane. A nije ni to ružno, a šta ćeš. Ne reklamiram ništa, ja samo vršim jednu usporedbu. Usporedbu vršim jedan kvadrat jednako jedna cigareta, hiljadu kvadrata jednako 4 ili 5 šteka cigareta. A spomenuo sam koje nije ni bitno. A što se tiče legalizacije, vidiš, gore su ljudi koji imaju štale 200, 500 ne znam koliko kvadrata. Teško da će netko od njih, oni će svi podnijeti zahtjev za legalizaciju. To moći legalizirati ako se na neki način ne iziđe u susret s komunalnim doprinosom. Nema poljoprivrednika da nije prezadužen. Ljudi su bili poticani da rade, da ulaze, daj Bože da su ulazili u one PIK-ove koji su propadali itd., došli su na neki način do zemlje, dobivali su poticaj sada manje nego jučer, dobili su poticaje ili kredite da mogu kupiti strojeve, dobijali su sadni i materijal, došli do su poticaja i nekog novca da mogu doći i do grla stoke. Znači otprilike ono što je bilo u Europi pokušavalo se ovdje preslikati. Ponavljam još jedanput da poljoprivrednika treba gledati kao firmu. Jedna štala sa 20-30 grla blaga jednako milijun i pol, 2 milijuna kuna. Ti ljudi možda su imali privilegirane kamate 2 ili 3%, ali banke su nemilosrdne, ne mogu više ni to pratiti. Seljak nema danas više za te kredite, treba mu naprosto izaći u susret, a kamoli ga još opteretiti kako se to kaže legalizacijom po jednoj štali jednako 200 tisuća kuna. Ili ako ima 500 kvadrata ili 700 kvadrata, 500 ili ne znam koliko tisuća kuna. Tko to od njih može naprosto pratiti? Treba im, ponavljam, izaći u susret. To treba razumjeti.
Hvala. Nastavljamo sa replikama. Poštovana kolegica Tatjana Šimac-Bonačić.
Hvala lijepo. Kolega Kajin, rekli ste maloprije za ovaj zakon nisu mešetari. Točno, nisu ni mešetari ni manipulatori ni preprodavači. Naime, maloprije me nazvao kolega iz Opuzena i rekao je da spomenim zapravo preprodaju negdje preko 200 do 300 hektara zemlje. Kad pogledamo dolinu Neretve sigurno ćemo se svi složiti da je to jedan ogromni potencijal, da je dolina Neretve zapravo područje gdje se uzgajaju mandarine koje su jedino voće koje mi izvozimo i da je prihod oko 33 milijuna eura. Prema tome, to poljoprivredno zemljište ne može nikada biti manipulativno područje, a što se nažalost događalo. I još jedna stvar, područje Ploča, Metkovića i Slivnoga. Dole su zapravo ljudi obrađuju to zemljište, ali bez nekakvog regulativnog natječaja, bez nekakvog pravnog akta. Upravo zbog toga i ti ljudi koji to rade žele zapravo i ovaj zakon da se jave na natječaj i da imaju jednu sigurnost na 50 godina. Prema tome, i ovo je način da profunkcionira pravna država jer s jedne strane zapravo imamo obostranu korist i onome koji koristi to zemljište on ima jednu sigurnost jer sada ima natječaj na 50 godina, a s druge strane i država ima od toga koristi u državnom proračunu. Hvala lijepa.
Na repliku odgovara Damir Kajin koji je u međuvremenu otišao iz sabornice pa idemo na sljedeću repliku. Poštovana Marija Vukobratović.
Pa ne znam da li replika uopće ima smisla sad kad gospodina Kajina nema, ali evo zbog javnosti želim samo spomenuti. Nadam se da je gospodin Kajin samo karikirao, da nije bio ozbiljno sarkastičan kad je na pomalo i uvredljiv način možemo reći govorio o proizvodnji majčice dušice jer zato što upravo majčina dušica, proizvodnja majčine dušice kao i općenito ljekovitog, ukrasnog i aromatskog bilja može biti itekako profitabilna proizvodnja, naročito za male OPG-ove i naročito za Istru. Hvala.
Nova replika i poštovani Valter Boljunčić.
Malo je nezgodno sada naravno imat repliku, ali opet iz poštovanja prema 20 godina Damira što je bio u IDS-u, u nekim putevima do sada se nismo javljali za replike ali je ipak ovo prešlo nekakve granice. Ono što je bilo danas jasno rečeno kod stava IDS-a je da smo mi za zakup, a ne za prodaju. Ako je bilo prodaje i mešetarenja sa zemljom ja njemu vjerujem jer je tih dana on bio kako u vrhu IDS-a, Istre, a tako i u Hrvatskom saboru tako da mu vjerujem na riječ što se toga tiče. On je vjerojatno to dobro znao. Druga stvar, ovaj zakon je temeljni zakon zato što se u njemu sad raspravlja da li će država krenut u smjeru centralizacije ili decentralizacije. Do jučer smo slušali priču o tome kako Hrvatsku treba istrijanizirati, decentralizacija je bitno, a već smo jučer počeli slušati kako malte ne Istra živi na račun drugih zato što se više novaca u Istru vraća nego što ide iako svi dobro znamo da iz Istre puno više novca odlazi zahvaljujući i ljetnoj sezoni, gostima i tom radom. Nadalje, nastup koji govori o Istri u zadnje vrijeme u izrazito negativnom kao da se radi o lopovima, mešetarima itd. vrijeđa sve stanovnike Istre. Ima jedna izreka koja kaže da je najteže biti prorok u vlastitom selu, a IDS je stranka koja 20 godina dobiva povjerenje građana i to ne u nekom selu nego u najrazvijenijoj regiji u Hrvatskoj. Na taj način ljudi Istre su prepoznali one karakteristike suživota, rada i onoga što treba za napredak neke granice. Uz to bih spomenuo malo Damiru ako će na neki način doći do ovoga, sad ga nema, da napokon možda i prestane neke nama susjedne zemlje ili pokrajine, Siciliju itd. koja je jedna prekrasna zemlja, neprekidno nju uzimat kao primjer lopovluka itd. Bolje da se vrati u povijest kad je Sicilija bio centar razvoja kulture Europi, Arhimed je tamo bio i ostali, ali za to treba…
Kolega hvala lijepa. Posljednja replika i cijenjeni kolega Giovanni Sponza.
Da, ovako ispada malo čak i beskorisna rasprava, međutim gospodin Kajin je rekao na svom početku uvodnog izlaganja da drži da je jako važno da je ministar danas u sabornici jer se razgovaralo o jednoj vrlo važnoj temi, međutim gospodin Kajin svojim odlaskom o toj strateškoj razvojnoj grani hrvatskog gospodarstva je zapravo uopće pokazao koliko je njemu stalo do istarskog poljoprivrednika, do hrvatskog poljoprivrednika. Iz njegovog izlaganja dalo se zaključiti samo jedna stvar, da zakon uopće pročitao nije. Treća stvar po njegovom zaključku, meni je jasno do te mjere da mi ama baš ništa nije jasno. Rekao je da je za zakup pa je onda spomenuo da je za prodaju, a zakon uopće ne spominje institut prodaje i onda je rekao da je za decentralizaciju i na kraju u svojoj završnoj riječi rekao ja podržavam ovaj prijedlog zakona. Ovaj prijedlog zakona isključivo ide u pravcu još veće centralizacije. Prema tome, očekujem kada se bude glasalo o ovom zakonu jer je uobičajeno da gospodin Kajin uvijek ima vrlo aktivno učešće na njemu svojstven način, ali da se gotovo nikad ne pojavljuje na sjednicama Hrvatskog sabora kada svojom odgovornošću i svojim glasom treba točno jasno artikulirati svoje stajalište. Vidjet ćemo da li će se pojaviti, a tada ćemo mi to itekako znati iskomunicirati i sa istarskim građanima. Jer gospodin Kajin šta je napravio prevršilo je svaku razinu uljuđenosti i mjere onih koji mu jesu 20 godina dali podršku zbog kojih je on ovdje, zahvaljujući kojima živi puno bolje nego što živi velika većina hrvatskih građana. Jedna stvar, a uvijek se poziva na vjerodostojnost. Nije mu bila mrska, nije mu bila mrska kada je uzeo povlaštenu mirovinu. Toliko o njegovoj vjerodostojnosti.
Hvala lijepa. Nastavljamo sada sa raspravom po klubovima. Na redu je klub SDSS-a i poštovani zastupnik Mile Horvat.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Kao što je i gospodin potpredsjednik rekao o ovoj temi se može razgovarati i u kontekstu, a može se, a treba se u stvari razgovarati isključivo o tekstu predloženog zakona. Kad bi bilo prilike i kada bi bilo vremena da se razgovara o kontekstu, onda bi se razgovaralo o ukupnoj poljoprivredi. Vjerojatno bi onda prije svega izvlačili nekakvu matematiku između uloženog u poljoprivredu i dobijenog u nekom opće društvenom smislu. Razgovaralo bi se vjerojatno i o jednoj čudnoj pojavi koja se desila u poljoprivredi, a to je ono što se desilo općenito u društvu, a to je raslojavanje poljoprivrednika na one velike latifundiste, odnosno moderne farmere sa finim džipovima koji … [[Govornik se ne razumije.]] ulazi sa džipovima. I ona većina poljoprivrednika koja nije bila u situaciji da dobije po dvije, tri ili nešto više stotina hektara pa žive od porodičnog domaćinstva i koji jedva sastavljaju kraj s krajem, dakle jedva od svega onoga što dobiju zatvaraju svoje egzistencijalne režije. Vjerojatno bi bilo i potrebe da se razgovara o legalizaciji poljoprivrednih objekata. To je puno važnija stvar nego razgovarati o legalizaciji nekakvih turističkih ili nekakvih drugih objekata koji su sad aktualni u medijima. I mislim da bi se trebalo jedna posebna tema odvojiti tržištu, funkcioniranju tržišta, funkcioniranju odnosno ne postojanju burze poljoprivrednih proizvoda. To je i kontekst ovog svega. Tekst je ovo što je pred nama i o tom tekstu govorimo na različite načine. Očito da govorimo onako iz koje regije dolazimo i očito je da o tekstu ovog zakona govorimo na način iz koje i kroz perspektivu i vizuru strukture društvene iz koje dolazimo. Ovaj konačni prijedlog zakona u odnosu u drugom čitanju u odnosu na prvo čitanje po našem viđenju stvari nije donio gotovo ništa novo osim nekih stvari koje bi se sad moglo nabrojati kao nekakve izmjene i one su uglavnom kozmetičke prirode. Dakle, vodili smo raspravu gotovo sat i pol vremena, odnosno dan i pol vremena kao što je to gospodin ministar rekao očito iz želje i iz potrebe da svi kažemo da je poljoprivredna strateška grana u ovom društvu, da je zemlja nešto što je kategorija nacionalnog dobra i koju treba staviti pod određenu kontrolu. Predlagatelj i dalje ima koncept i o ovom tekstu koji će pošto je drugo čitanje, dakle konačno čitanje koje će vjerojatno takav biti i usvojen ima koncept raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u budućnosti na jedan konzervativan način, na način da se spriječi daljnja prodaja i da se uspostavi administrativna kontrola nad procesom, nad cijelim procesom raspolaganja poljoprivrednim zemljištem. Dakle, centralizira se odlučivanje i buduće strateško planiranje u ovom dijelu. Mi smo imali i u prvom čitanju naše viđenje nekoliko ključnih stvari iz ovoga zakona, ja ću to ponoviti. Ali prethodno ću ukazati na nekoliko da bi dobili sliku važnosti ovog svega reći ću nekoliko podataka, zvaničnih podataka da od ukupne veličine poljoprivrednog zemljišta od 890 hiljada hektara je u vlasništvu Republike Hrvatske dok je milijun i 800 hiljada u privatnom vlasništvu. Od ukupnih poljoprivrednih površina u Republici Hrvatskoj više od 50% čine travnjaci, najviše pašnjaci oko 40% a ostatak su livade. Dakle, to govori o kvaliteti, dakle o bonitetu tako velikog zemljišnoga fonda. Udio poljoprivrednika u ukupnom broju zaposlenih u Republici Hrvatskoj je među najvećima u Europi jer poljoprivreda u nas zapošljava čak 14,2% radne snage što je vrlo bitan podatak. I zadnji podatak, područje na kojima se nalazi većina poljoprivrednog zemljišta Republike Hrvatske čine čak 43% ukupne površine područja posebne državne skrbi. To je negdje oko 180 lokalnih jedinica, odnosno jedinica lokalne samouprave koje imaju status PPDS-a. Za nas u klubu Samostalne demokratske srpske stranke je bitno naglasiti i bitno reći naše viđenje u odnosu na tri ključne stvari. Prva stvar je vlasnički režim zemljišta. Jasno je i mi smatramo da je zakup na 50 godina jedino moguće, jedino dobro rješenje, korisno rješenje u odnosu na raspolaganje ovim nacionalnim dobrom. Međutim, mislimo da je ovo rješenje u dobrom dijelu donešeno post festum. Dakle, ovu stvar je trebalo urediti puno prije na takav način. Najkvalitetnije zemljište sa najvećim bonitetnim klasama je gotovo već prodano, neko je čak i preprodano. Velike brojke o neiskorištenom poljoprivrednom zemljištu o kojima mi sad govorimo i na koje se pozivamo uglavnom su više statistička kategorija, nego nekakva vrsta kvalitete jer sam rekao otprilike kakva je struktura kvalitete poljoprivrednog zemljišta. Prema tome, postavlja se jedno ključno pitanje ovdje ako smo se svi složili s tim da ćemo ići ubuduće u koncept dugogodišnjeg zakupa, ako je opredjeljenje 50 godina prihvatljivo, stvar dogovora, ali je pitanje jesmo li na takav način doveli u neravnopravni položaj kategoriju ljudi koji sad po ovom novom konceptu treba da uđu u posjed u odnosu na kategoriju ljudi koji su po prethodnom rješenju postali vlasnici neki i preprodali, izmešetarili hrvatsku zemlju. Da li smo im dali jednake šanse, a ovi pritom nisu tome krivi. Većinom je taj zastoj nastao manjim dijelom u lokalnoj samoupravi a većim dijelom zbog tromosti centralne vlasti, ministarstava da riješe programe raspolaganja zemljišta u prethodnom periodu. Prema tome, postavlja se tu jedno pitanje da li je ovakav koncept i ustavno održiv? Jesmo li stavili u isti ravnopravni položaj sve kategorije stanovništva s obzirom na mogućnost ostvarivanja određene vlasničke kategorije. To je stvar za raspravu i mislim da smo o tome trebali razgovarati u prvom čitanju, sad je za tu priču kasno. Druga stvar koja je za nas vrlo bitna, a to je upravljanje cijelim procesom, odnosno govori se o transparentnosti. Možemo reći i postaviti pitanje transparentnosti bez ikakve zadnje namjere da sumnjamo da se nešto radi konceptualno zbog netransparentnosti. Predlagatelj cijeli proces je stavio pod nadležnost Agencije za poljoprivredno zemljište. Možda je to logika ovakvog jednog koncepta i vjerojatno će to biti i podržano, ali se postavlja jedno pitanje praktično, jedno pragmatično iskustveno pitanje da li je agencija kapacitirana da radi sve te poslove? Imamo članak 57. gdje su pobrojani svo šarenilo nekakvih nadležnosti. Povrat poljoprivrednog zemljišta, laboratorijska analiza tla, geodetski elaborati pa čak i promet poljoprivrednog zemljišta, a najvažnije gospodarski programi, ocjena gospodarskih programa kao pretpostavka daljnje realizacije ovog zakonskoga rješenja. Dakle, postavlja se pitanje kolika ekipa ljudi mora raditi ovako šarolike poslove na terenu? Jesmo li time mi stvorili nekakvu vrstu mini ministarstva i jednog paralelnog sistema? Ja imam utisak da smo sve bliže tome da smo na ovaj način stvorili jednu instituciju čiji kapaciteti se neće moći kvalitetno nositi s ovim što će život na terenu donijeti. Dobro je jedino što iz agencije dakle više agencija nema pravo prvokupa zemljišta jer mislim da bi to bila točka na kompletnu centralizaciju prometa poljoprivrednim zemljištem. Dakle, imamo s jedne strane potrebu za decentralizacijom i kao nekakvu tekovinu EU, a ovdje imamo koncept jedne 100-postotne centralizacije i kontrole cijelog sistema. Treća stvar koja je za nas najvažnija, a to je prednost u natječaju. Mi smo govorili i za nas je to ključna stvar da prednost u natječaju moraju imati OPG-i. Treba ih ojačati pred ulazak u EU, velike tvrtke su se već ionako zbrinule sa svojim Zemljišnim fondom u toku privatizacije, područja posebne državne skrbi su područja gdje poljoprivreda, odnosno koncept malih obiteljskih gospodarstava jedini modus vivendi za te ljude, jedini način da prežive na područjima posebne državne skrbi. Sada imamo u članku 30. pokušaj da se naše sugestije ugrade u članak 30., ali mislimo pa su pobrojani prvo pa je rečeno da su OPG-i između ostalog i pravne i fizičke osobe imaju prednost. Dakle, nomotehnička formulacija toga članka 30. izjednačava sve. Dakle, željeli smo da izdvojimo OPG kao prednost ali ovako nomotehničko rješenje članka 30. apsolutno izjednačava sve učesnike u natječaju, ne favorizira OPG što nije bio naš cilj i automatski se otvara mogućnost da onda kroz gospodarski program sa svojim onim ocjenjivanjem od 60 bodova daje prednost velikim tvrtkama. Iz razloga koje su kolege rekle, ja to ne bih ponavljao, dakle tko je sposobniji da napravi kvalitetniji, bolji, skuplji gospodarski program po ovom principu sa 60 bodova će imati prednost. Dakle, naš je prijedlog da se decidirano OPG-i izdvoje kao prednost, a iza toga onda se mogu nabrojati svi ostali u članku 30. Dobro je rješenje što je gospodarski program za koji mislimo da je i tehnološka ponuda, a i formalno-pravna obaveza onoga korisnika zemljišta prema državi vrlo bitna stvar. S tim što treba razraditi elemente, trebaju biti poznati elementi gospodarskog programa i jasno 60 bodova je prenaglašen značaj toga kriterija za ukupno ocjenjivanje ponude. Dobro je što postoji mogućnost raskida ugovora uslijed nepoštivanja gospodarskog programa jer iskustvo govori da je dosad na terenu bilo puno zloupotreba takvih pozicija. Dakle, obećali smo gospodarskim programom da ćemo nešto napraviti, kad smo došli do zemlje zemlju koristimo na sasvim drugačiji način. To je jedan dobar kontrolni mehanizam. I na kraju i onda smo govorili i sad ponavljamo mislimo da je zbog vjerodostojnosti cijelog ovog koncepta vrlo bitno da se napravi revizija i dosadašnji gospodarskih programa, znači korektnosti ispunjavanja gospodarskih programa u prethodnom periodu kao i da se napravi revizija koncesijskih naknada. Koncesijske naknade treba uskladiti sa tržišnim elementima. Dakle, one se mogu revidirati kako se kreću tržišne relacije. Ne može se plaćati koncesijska naknada 500 kuna, a običan seljak plaća 1500 kuna po hektaru. I onda ti država da 2000 kuna poticaja, ti platiš koncesijsku naknadu za 500 kuna i Bog te veseli, čista matematika. A da pritom nemaš čak obavezu ni prijaviti referentni prinos koliko si proizveo po hektaru koji ti je država platila 2000 kuna. Dakle, tu po nekakvoj logici nešto ne štima i mislimo pošto je koncesijska naknada u nekim jedinicama lokalne samouprave jedini i glavni izvor prihoda, da mi nemamo pravo, nemamo pravo s ovakvim pristupom zakidati jedinice lokalne samouprave sa značajnim izvornim prihodima. Ponavljam, kad bi ta naknada bila tržišna mnogi proračuni bi bili puniji sa novcem, puno bi sredstava u jedinicama lokalne samouprave bilo i za nekakve društvene aktivnosti, i za sport, i za kulturu i za sve ostalo. I na kraju, previše, mislimo da je previše prostora u zakonskom tekstu ostavljeno za podzakonske akte što stvara jednu, ostavlja jedan upitnik kako će se određena konkretna rješenja koja bi se trebali malo decidiranije u zakonu riješiti da budu vidljiva. Dakle, ostaje da se riješi podzakonskim aktima dali ministra ili njegove stručne službe. To je nešto što bi trebalo izbjegavati, inače u pravnoj praksi se izbjegava takva situacija da se ključne stvari rješavaju podzakonskim aktima. Puno je transparentnije da to bude urađeno temeljnim, dakle osnovnim zakonskim aktom. Nama je žao što, evo ovo je drugo čitanje to je konačna stvar, ponavljam opet vjerojatno će ovaj koncept raspolaganja zemljištem biti usvojen, ali mi je žao što ove stvari koje smo mi detektirali kao ključne stvari, neke su za nas posebno bitne, nisu razrađene kvalitetnije u ovom zakonskom tekstu što nam u svakom slučaju malo sužava prostor kad govorimo o prihvaćanju ovoga zakonskog prijedloga. Hvala.
Hvala i vama. Prelazimo na replike, kojih je točno 5. Prvi se za repliku javio Dinko Burić.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Horvat, s dosta stvari iz vaše rasprave se slažem. Evo osobito i kad ste spomenuli članak 30., točno je treba izdvojit, jel ovako kako je sada formulirano nitko nema pravo prednosti ili imaju svi, pa onda nije bilo ni svrhe da se stavlja, ali želja je bila. To smo i mi predlagali da se posebno uvrsti, dakle OPG kao ono koje ima pravo prednosti. Vi ste sad nabrojali, pravo prednosti imaju nositelji OPG-a, zadruge, poljoprivredni proizvođači i druge fizičke ili pravne osobe, dakle svi imaju prednosti. Drugo, ključno pitanje je dotaknuto, a to je da li za Hrvatsku danas poljoprivreda jest ili nije strateška grana gospodarstva? Kakav je odnos ove Vlade prema poljoprivredi? Mi smatramo da ste vi poljoprivredu, mislim na ministarstvo i Vladu kao stratešku granu gospodarstva Hrvatske otpisali. Jer kako drugačije objasnit činjenicu da je za 2 godine u proračunu RH, državnom proračunu smanjena sredstva za poljoprivredu eto 2,5 milijarde kuna i kakvo je to davanje značaja jednoj strateškoj grani gospodarstva u RH kada joj oduzimaš sredstva, a čak joj i ne osiguravaš niti sredstva iz fondova EU. I još ću jedanput napomenut, članak 56. i 57. koji govori o agenciji kao javnoj ustanovi, toliko je obveza dato toj agenciji da jednostavno neće bit u stanju sve te obveze izvršit, nema šanse osobito ako se vodi računa što joj još daje osim tog članka, obavezu iz članka 10., 12., 32. i 38.
Na repliku odgovora poštovani Mile Horvat.
Zahvaljujem se. Dakle, kolega Buriću ja sam rekao ono što mislim o ovome članku 30. Mislim da je to ključna stvar i ja poštujem namjeru ministarstva da u tom dijelu prihvati sugestije koje smo mi u 1. čitanju gotovo svi nekim konsenzusom tražili, a to je da se na prvo mjesto u prednosti stave OPG-i. Mislim da je ovo trebalo nomotehnički drugačije uraditi. Dakle, da pod provom alinejom budu OPG-i, pod drugom ovi, pod trećem ovi i onda ne bi bilo rasprave oko 60 bodova gospodarskog programa. Mi to s druge strane, s obzirom da to nije tako, nego je ovako iz opreza mislimo da će gospodarski program biti favoriziran element u odlučivanju sa svojih 60 bodova. A da je ova formulacija u istu ravan stavila i OPG-e, i zadruge, i pravne i fizičke osobe, a u prošlom ovome, u prošloj raspravi smo cijeli dan potrošili na činjenicu ukazivanja potrebe da se preferiraju OPG-i. Za nas je to ključna stvar, jer između ostaloga posebna, dakle područja posebne državne skrbi su prostori gdje ljudi jedinu egzistenciju ovog trenutka imaju kroz organiziranje OPG-a, karaktera ratarstva, karaktera stočarstva, karaktera povrtlarstva itd. itd. Privatizacija je završena, sistemi veliki ne postoje, ljudi se nemaju gdje zaposliti nego zasukati rukave i na svom malom imanju formirati OPG i od toga živjeti. Dakle, preferiramo tu stvar iz egzistencijalnih razloga. Hvala.
Drugu repliku iznosi Zoran Vinković.
Evo ja pomno pratim ovu raspravu u 2. čitanju i doista nevezano sada za Poslovnik kolega uvaženi saborski zastupniče više raspravljamo van konteksta, ne podnosimo još uvijek amandmane kao što to reče potpredsjednik Sabora ovim rješenjima nego upravo ključne, ključni elementi i ključni problemi iz 1. čitanja ovim prijedlogom u 2. čitanju nisu riješeni. To je dakle potpuna centralizacija potpuna, potpuna, potpuna centralizacija ponovno ne postojanje Plana 21 kao što to reče jučer zastupnica Holy koji je bio ugovor s građanima i s biračima Kukuriku koalicije koju su evo i ovim Zakonom o poljoprivrednom zemljištu prevareni. Ja ne znam da li je ona to kao što je rekao ministar Zmajlović govorila iz nekih loših namjera da bi naštetila ali ovo je očigledno činjenica. I druga stvar što se ta agencija koja će provoditi pretvara u jednu agenciju Michaela Corleonea. Tata Vito je zalegao nakon ispaljenih šest metaka dok je brao pomidore u vrtu i dok ga je unuk obilazio i Michael je preuzeo tu cjelokupnu situaciju. Tu nema nikakvog preuzimanja odgovornosti i mnoga obiteljska gospodarstva kao što je to rekao moj kolega Češek, prošli put će ispasti doisa dudeci ili dudeki a o njihovoj sustavi određivat će Crni rok i Cinober i to je definicija ovoga zakona. I ako je taj zakon dobar pa zašto ga ne podrže oni kojima je taj zakon kojima je namijenjen a to su obiteljska gospodarstva. Ključno pitanje.
Na repliku odgovora poštovani Mile Horvat.
Kolega Vinkoviću, ja neću govoriti na način kao što ste vi rekli o toj stvari, dakle neću to imenovati nikakvim imenima nego ću reći ono što sam rekao. Izazivao sam određenu sumnju iz opreza da će agencije koje se još nisu ni ekipirale na terenu moći se nositi sa tako šarolikim diapoazonom zadaća koje im je ovaj zakon dao. Ako sam pogriješio ja dozvoljavam da je to onda pozitivna greška i volio bih da sam pogriješio. Međutim poznavajući sadašnje stanje stvari mislim da ovakva vrsta agencijskog rada neće biti djelotvorna, učinkovita u ovoj stvari na terenu. I kad se o tom govori trebalo je malo više saslušati i primjere kolega koji imaju određeno iskustvo u programu raspolaganja poljoprivrednog zemljišta dakle konkretno čuti ljude, načelnike, gradonačelnike koji su prošli već kroz određenu fazu, koji su prošli kroz filtere državnih institucija u smislu prigovora na njihove odluke pa su ti prigovori odbijeni, odbačeni odnosno ugovori su potvrđeni, stvar funkcionira. Prema tome možda je bilo prilike da oni kažu nešto o tim svojim iskustvima a da se ta iskustva ugrade u ovaj zakonski tekst i da se doradi ta funkcija agencije. Bojim se da agencija ne bude jedna u nizu agencija kojima smo opteretili, administrirali poljoprivrednu proizvodnju da ih ne nabrajam sad. Ovo nije jedna agencija. Imamo svu silu agencija i skloni smo da stvari agencijski rješavamo. Bojim se da to ne bude i tako i u tom smislu sam ja iskazao sumnju u ovakvo zakonsko rješenje.
Troje od kolega je odustalo od replike na čemu im zahvaljujem. Pa nastavljamo sa raspravom po klubovima. U ime Kluba HNS-a govorit će poštovani zastupnik Petar Baranović.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Sabora, uvažene suradnice i suradnici ministra, ministra kojeg trenutno nema. Klub HNS-a će podržati ovaj zakon i to iz sljedećih razloga. Već u prvoj raspravi u prvom čitanju mi smo jasno naglasili što u ovom zakonu smatramo da je fundamentalno i da je dobro. Strateška odrednica ovog zakona je da se u što većoj mjeri neiskorišteno poljoprivredno zemljište privede svrsi. Isto tako da se to napravi na način koji nije vezan uz prodaju i otuđenje iz državnog i nacionalnog portfelja i u tome vidimo najveću prednost ovoga zakona. Naime dosadašnja praksa dopuštala je da se zemlja prodaje i da ne ulazimo sad u nekakve pojedinačne primjere činjenica jeste da se u nekim situacijama prodavala ispod svake razumne cijene i da u velikom dijelu nije bila predmetom isključivo ambicije da se privede poljoprivrednoj proizvodnji već da se kroz mešetarenje zaradi na istom. Ovaj zakon predviđa stavljanje zemlje u najam na 50 godina. 50 godina je čak i kad su u pitanju trajni nasadi sasvim dovoljan rok, rok koji zapravo pokriva i dvije generacije poljoprivrednika u jednoj obitelji i omogućava poljoprivrednicima da kroz ovu proceduru dođu do potrebne poljoprivredne površine na način da ne moraju kupovati zemljište. Ako se vratimo malo izvan konteksta na neke opće rasprave o stanju u hrvatskoj poljoprivredi onda ćemo primijetiti sljedeću stvar. A to je da velika većina danas OPG-a i poljoprivrednih proizvođača u Hrvatskoj nije u situaciji i nema raspoloživa sredstva za kupovinu poljoprivrednog zemljišta da bi prodajom poljoprivrednog zemljišta došli u situaciju da se zemljište kupuje podizanjem hipotekarnih kredita da bi vrlo vjerojatno nekretnine i zemljište koje imaju u privatnom vlasništvu poljoprivredni proizvođači bili predmetom hipoteke i da bi ovi uvjetima u kojima do sada posluje hrvatska poljoprivreda kroz godinu, dvije, tri ili pet veliki dio poljoprivrednih proizvođača i OPG-ova došao u situaciju da banke koje su da ne zaboravimo to napomenuti u većinskom stanom vlasništvu aktiviranje hipoteka dođe u posjed zemljišta. Stav HNS-a je da smo jako puno toga što nije trebalo biti predmetom prodaje i otuđenja iz nacionalnog portfelja dosad već rasprodali i da ove ostatke ostataka obiteljskog srebra ostavimo u nacionalnom portfelju. Bilo je jutros rasprave o raznim stvarima pa se između ostalog prebacivalo i to da se ovim zakonom pogoduje,d a se ovim zakonom favorizira velike, da se ovim zakonom diskreditira male. Međutim tu treba sagledati jednu istinu. Veliki ne nastaju ovim zakonom, oni su nastali davno prije pod određenim mentorstvom, pod određenim zakonskim okvirima koje je neko izglasavao u ovom Visokom domu, provođenjem određenih politika u agraru koje su nas dovele do sadašnjeg stanja. Nevjerojatna je činjenica da je RH jedan od velikih uvoznika hrane. To što smo uvoznici energije još bi se moglo i shvatiti, mada i to nema opravdanja, ali to da smo veliki uvoznici hrane i da uvozimo gotovo sve od mediteranskih kultura pa do svinjskog mesa, nekih vrsta žitarica, krumpira, luka, voća, povrća, to je nevjerojatno. Taj podatak je svjedočanstvo svih promašaja i propusta koje smo napravili kao zemlja u proteklih 15 godina, ako ono ratno vrijeme imamo potpuno opravdano kao ispriku za ne učiniti određene stvari. Kao što je gospodin ministar kazao dužnost je ministarstva da ono pozitivno što se radilo posljednjih godina nastavi, ali isto je tako dužnost ministarstva i ove Vlade da provede ali ovaj put stvarno ne kao parolu nego kao proces reformu poljoprivrednog sustava. S ovim zakonom i bez ovog zakona dame i gospodo stvari ne štimaju. Postavlja se pitanje što ova zemlja hoće i što ova zemlja treba? da li mi trebamo poljoprivredu koja će biti oslonac hrvatskom gospodarstvu koja će biti poželjna gospodarska grana i za buduće generacije mladih ljudi koji imaju porijeklo u poljoprivrednim obiteljima ili mi želimo poljoprivredu koja će vječno čekati i naslanjati se na poticaje, intervencije i financijske potpore iz državne blagajne. RH gotovo danas u strukturi svog gospodarstva da i nema gospodarske grane koja se ne potiče. Svi vidovi transporta od željezničkog, zračnog, cestovnog se na direktni ili indirektni način nadomiruju iz državne blagajne. Sustav mirovinskog osiguranja 35 milijardi godišnje nam je potrebno, 19 milijardi odnosno 16 milijardi prihodujemo na osnovu davanja iz plaća zaposlenih, 19, o.k. 16 je razlika. Da, 16 je razlika odnosno otprilike negdje vrijednost autoputa Karlovac-Dugopolje u jednoj godini poslovanja RH. svake godine jedan autoput samo u sustavu mirovinskog osiguranja moramo osigurati. Moramo osigurati poticaje za poljoprivredu, moramo osigurati poticaje za linijski prijevoz brodova, moramo osigurati poticaje za željeznicu. Odakle ćemo mi dame i gospodo dovijeka osiguravati poticaje i poticati vlastitu propast? Pitanje poljoprivrede u Hrvatskoj nije samo pitanje ovog zakona. To je pitanje osiguranja korektnog plaćanja i prave pozicije poljoprivrednih proizvođača u odnosu na one koji otkupljuju njihov proizvod, prave organiziranosti poljoprivrednih proizvođača u RH da oni budu gospodari dodane vrijednosti, barem dijelom onoga što uberu na svojim njivama ili šta proizvedu u svojim štalama, a to se do sada nije napravilo. Za razliku od europskih zemalja u kojima primjerice mljekari u Poljskoj su vlasnici sirane. Naši mljekari nisu niti vlasnici vlastite sudbine zato što se nije napravilo ono što se trebalo napraviti. Ovaj zakon, ovaj drugi tekst šta nije baš često u politici svjedoči dobroj volji i korektnosti predlagatelja koji je uvažio određene primjedbe iz prvog čitanja. Ne slažem se s tim i ne slažemo se s tim da on eliminira svaku šansu OPG-ima da se nadmeću i da dobiju zemlju u zakup iz vrlo jednostavnog razloga. Kada govorimo o tome kolega Đakiću molim vas, kada govorimo o tome moramo malo sagledati i jednu drugu dimenziju, a to je način poslovanja malih poljoprivrednih proizvođača, njihove mogućnosti i načini pristup poslovanju velikih poljoprivrednih proizvođača. Pa je potpuno jasno da veliki poljoprivredni proizvođač ima takav koncept rada i takav pristup da ga male parcele raspoređene u prostoru kao leopardova koža apsolutno ne interesiraju. Zar mislite da netko tko organizira proizvodnju na jednome kompleksu koji ima stotine ili tisuće hektara da njega interesira parcela koja je 50 ili 45 udaljeno u nekom selu koja ima tri hektara, ne interesira ga i neće je uzeti. Nemojmo sami sebe gospodo lagati. Drugi je problem veliki poljoprivrednih proizvođača, otkupljivača i distributera poljoprivrednih proizvoda, a problem je u tome što se do sada tolerirala praksa da se seljacima plaća od žetve do žetve, šta su ljudi davali žito i umjesto da ga dobiju da dobiju novce poslije 30 ili 60 ili 90 dana, dobivali su ih poslije 10 mjeseci često i kroz robnu kompenzaciju, naravno po cijeni koja paše velikima jer veliki su i postali veliki zato što im se dopustilo da to postanu, zato što im se dalo šansu da funkcioniraju po svojim pravilima. I to je istina. Zaključno, ono što očekujemo od resornog ministarstva to je da ne staje na ovom zakonu. Isto tako da i po donošenju ovog zakona i stavljanju ovog zakona u praksu bez ikakvih kompleksa zabilježi sve ono što će praksa pokazati kao problematično pa će i ovaj zakon vrlo vjerojatno vrlo izvjesno kao i svi zakoni u RH imati svoje novele i imat će svoje korekcije. Ali ono što je conditio sine qua non opstanka hrvatskih seljaka to je uređenje tržišta, njihovo pravo pozicioniranje i još jedan proces koji se nije desio zadnjih 10, 12 godina 15 iz meni nepoznatih razloga, a to je komasacija. Imali smo vremena to provoditi. Još kao laik, potpuni laik prije ulaska u profesionalnu politiku kao osoba koju je interesiralo šta se događa kod kolega zemljoradnika potrudio sam se naučit šta je to komasacija pa sam imao i neke ljude koji su profesori, bivši predavači na agronomiji pa su mi oni objasnili šta je to komasacija, koliko je to nužno i potrebno. Ali od toga do danas ne što sam stariji, prošle su godine, a po pitanju komasacije se nije desilo ništa. Ne želim i nikad neću biti čovjek niti imam mandat od svoje stranke da se tako postavljam pa da negiram napore koje su pojedini ministri uložili u nekim stvarima, da negiram neke pozitivne stvari koje su se napravile, ali ponekad je put do pakla popločen dobrim namjerama. Danas imamo tisuće i tisuće poljoprivrednih strojeva koji su kupljeni mimo svakog racia i rezona, nismo napravili strojne prstene, doveli smo ljude da su uvalili novce u poljoprivrednu mehanizaciju koju ne koriste optimalno. S druge strane imamo OPG-ove koji iz nekih čudnih razloga nisu ušli u sustav tržišnih, poticanja kapitalnih ulaganja pa nemaju dovoljno dobre traktore i dovoljno dobre strojeve pa će bit odista hendikepirani možda prema ovom zakonu. Kompletna rasprava o ovom zakonu stvorila je strasti samo iz jednoga razloga, sve je prolazno, samo je interes vječan. Na interes ima pravo svatko i veliki i mali. Na nama je da realno sagledamo stvari vezane za nacionalni interes, a nacionalni interes je transformiranje hrvatske poljoprivrede na način koji će dati šansu svakom da ona postane konkurentna, da ona postane odista profitabilna, napredna i da bude jedan od realnih, netko je ovih dana u raspravama spomenuo, da bude jedan od realnih i stvarnih oslonaca hrvatskog gospodarstva i hrvatske nacije i Republike Hrvatske. Forsiranje daljnje invalidne poljoprivrede u kojoj ćemo se samo deklarativno zalagati za interese hrvatskih poljoprivrednika, a u suštini ćemo okretati i dalje glavu kao što se okretalo godinama, od onog što se tim istim poljoprivrednicima radi, koji moraju na INA-inoj crpki platiti gorivo odmah, koji moraju platiti gnojivo u nekom kratkom roku ili odmah, koji moraju u dućanu kupiti za svoju obitelj sve što je potrebno odmah, koji moraju platiti školarinu za svoje dijete odmah ili s nekim razumnim počekom. A u isto vrijeme godinama se tolerirala praksa da se njihovi novci vrte, da se sa obrtajem njihovih sredstava koji su oni zaradili i predali na otkup stvarali veliki, a od toga se okretala glava i sve je to bilo zastro velom šutnje. O tome se, uvjeren sam, na ovaj način i u ovoj sabornici nikad nije govorilo. Dakle gospodo, počnimo se bavit istinom, a ove ostale priče koje su prigodne sad 60-tak dana prije izlaska na biračke kutije ostavimo po strani. Previše smo plaćeni u odnosu na prosječnog građanina Republike Hrvatske da bi se bavili neozbiljnostima. Hvala na pažnji.
Sad prelazimo na replike kojih je točno osam. Prvi se za repliku javio poštovani Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Baranoviću, evo vi ste u svojoj raspravi rekli da se zemlja do sada prodavala, da se ona prodavala i da većina OPG-a ustvari nema novaca za kupnju novih hektara državne zemlje i da je zakup najbolje rješenje. Kad bi mene netko pitao što mi je bolje, a vraćam se na ovaj naš svakodnevni realni život, da li da živim kao podstanar 50 godina ili da imam mogućnosti kupiti stan i živjeti u njemu i steći neko svoje vlasništvo i vrijednost, vjerujem da ćemo se u tome složiti ja i vi da je ova druga opcija puno bolja. Međutim kažem, mi smo saborski zastupnici i odlučujemo o sudbinama drugih. Mi uvijek kao najbolje znamo što je dobro za njih. Ja tvrdim da je prostor prodaje trebalo ostaviti kao mogućnost jer povijest pokazuje činjenicu da se banka može prodati, da se može prodati nešto drugo u vlasništvu države, ali evo zemljište ne jer smo rekli nećemo zemljište, šumsko zemljište, vode itd. Pa što se dešavalo s tim zemljištem do sada, gdje je ono, na kakvim područjima. Vi ste rekli i spominjali nekakve leopardove kože itd., to je rasitnjeno, razbacano itd. Pa zašto se bojimo bogatog seljaka ili mogućnosti da on postane bogat na tome što će mu država dati resurs na kojem može postati bogat. Stalno ga podcjenjujemo i mislimo da on to ne zasluži, a premisa s kojom krećemo oni svi nešto mešetare ili preprodaju ili žive na rasprodaji ili od poticaja. Sasvim krivo. Mi smo država poljoprivrede i turizma. Poštujem svako radno mjesto i u industriji itd., ali mi to moramo jasno više definirati i reći što mi hoćemo, hoćemo li se mi s time bavit ozbiljno kao i druge europske zemlje ili zaista cijelo vrijeme gledati u tog seljaka kao nekog prekupca, nakupca pa preprodavatelja, kriminalca ili što ja znam što mu se danas sve nije reklo. Mislim da je to jedna početna pozicija koja se mora definirati. A ova priča nećemo prodavati nego ćemo davat u zakup kažem, u privatnom životu svakog čovjeka funkcionira sasvim drugačije. Ne možete dobit kredit duži od 20 godina, ali možete steći određena vlasništva i svatko bi od nas izabrao radije imat vlastiti stan nego biti podstanar 50 godina.
Na repliku odgovara poštovani Petar Baranović.
Odgovor na repliku će u namjeri da štedimo vrijeme biti vrlo kratak. Ja ću povući paralelu, mislim da se ona može povući između pomorskog dobra, obalne crte i poljoprivrednog zemljišta kao općih dobara u Republici Hrvatskoj. Baš me interesira kolega Boriću bi li se tako odredili prema prodaji pomorskog dobra i obalne crte kao što se određujete prema prodaji poljoprivrednog zemljišta koje je u vlasništvu Republike Hrvatske.
Druga replika, poštovani Zoran Vinković.
Evo uvaženi kolega Baranović, obzirom da ste pričali u ime kluba ali jedna velika većina vaše rasprave bila je u vaše osobno ime i priznali ste da ste laik za ovo područje, ja sam laik za ribarstvo i ne bih se, iako vrlo dobro znam probleme koji su vezani za tu granu koja je isto također jedna od strateških grana gospodarstva Republike Hrvatske. Ali ne bih se baš kao laik ulazio u rješavanje tih problema. Rekli ste da ovaj zakon omogućava OPG-ima ravnopravnu utakmicu. Ovaj zakon je nešto slično kao kad bih se ja trkao sa Usain Boltom. Ja imam šansu se natjecati s njim. Moja jedina šansa da ga pobijedim je ta da njega na 50 m strefi moždani ili infarkt pa ga onda vjerojatno ja mogu doći do cilja i da se nitko drugi ne natječe nego samo nas dvojica. Ako je to poslije 50 m on će i s moždanim infarktom proletiti kroz cilj. S druge strane, čudim vam se kao jednom dogradonačelniku da se prije svega zalažete za jednu potpunu centralizaciju jer ovo je centralizacija kakvu ni ona bivša Jugoslavija nije poznavala. Potpuna centralizacija. S druge strane od vas sam očekivao i kao jedne od članova stranke koalicije da jednostavno unutar te Kukuriku koalicije neke odluke donesete i konsenzusom. Imate problem. Jedna stranka te koalicije otvoreno se protivi i s razlogom ovako lošem zakonu. I nemojte doista jer oni se ne natječu sa Usain Boltom nego se natječu sa mnogo većim igračima i od samog Bolta, a i između ostalog se natječu sa ovom izuzetno lošom Vladom.
Na repliku odgovara Petar Baranović.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Mene jako žalosti šta vi nedovoljno prepoznajete glagolska vremena uvaženi kolega Vinkoviću, jer ja sam rekao da sam nekad dok sam bio laik po ovoj temi a sad sam nešto manje laik. Dopustite i ne dobacujte jer nisam ja dobacivao vama. Druga stvar, pitanje da li će Usain Bolt baš za svaku parcelu biti na stazi, pa možda bi imali i vi šanse pobijediti. I u konačnici kolega Vinkoviću kad je u pitanju centralizacija, decentralizacija. Znate, u nekim situacijama a mi smo dovedeni u tu situaciju, takvu smo situaciju zatekli. Morate provoditi krizni menadžment jer stvari ne idu dobro. Hvala na pažnji.
Treća replika Đurđica Sumrak.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Baranović, jako sam vas pomno slušala i zaista u vašem izlaganju teško je naći istinu. Malo ste previše zaista okomili se na poljoprivredne proizvođače koji rade na zemlji. Malo ste im previše predbacili sve potpore koje su oni dobili. Niste se uopće osvrnuli na to kakva je situacija bila nakon Domovinskog rata, a da nije bilo ovih potpora kolega Baranoviću, da nije bilo njih ne bi bilo recimo posađeno novih 10 ha vinograda. Vidimo da prekjučer je Hrvatska gospodarska komora upravo imamo i novi znači znak za naša vina u Hrvatskoj kad uđemo u EU koja će se moći na drugačiji način plasirati. Pa zatim ne bi bilo novih 5 000 ha novih nasada maslinika, pa ne bi bilo 12 novih ULO hladnjača ukupne količine 40000 tona. A zašto to sve? Ne bi bilo niti potpora otkupu, dakle plasmanu i tržištu zašto je to sve važno za zajedničko ovo tržište. Pa znate, treba poštovati taj rad na zemlji, jako ga treba poštivati. Treba ga vrednovati i treba ga valorizirati. Ja evo ovo što ću sad reći možda zaista neće biti popularno kažu da su ribar ima kruh sa 7 kora. Pa moja mama bi se više složila da jedan poljoprivrednik na zemlji ima taj kruh sa 7 kora. Moja mama osobno kaže poštivajući i uvažavajući ribarstvo kao i zaista granu našeg gospodarstva. Ali ribari naši evo u more bace mrežu i izvade ribu. Jest da imaju ulaganja, ali da li oni tu ribu čuvaju. Vrlo često se čujemo bune kad je zabrana, daklem ribolova nekih vrsta riba. A vidite ovi seljaci gore [[Upadica Stazić: Zahvaljujem.]] koji stoje oni nemaju prigodu više se buniti, nemaju prigodu kupiti.
Kolegice Sumrak, hvala lijepa. Isteklo je vrijeme. Jeste se vi javili za odgovor? Izvolite onda. Sljedeća replika Dinko Burić.
Poštovani kolega, vi ste rekli jednu gotovo nevjerojatnu rečenicu ako sam ja dobro razumio. Do kad ćemo plaćajući poticaje plaćati vlastitu propast? E sad ću ja vas podsjetit na nešto ili ću vam ukazat ako niste znali. Jedno od najznačajnijih područja djelovanja institucija EU a vi se jako zalažete kao i mi za ulazak u EU, jedna od najznačajnijih područja djelovanja institucija EU je zajednička poljoprivredna politika, zajednička politika zaštite potrošača i javnog zdravlja i zajednička ribarska politika. Ciljevi zajedničke poljoprivredne politike EU koja zauzima i najveći dio proračuna EU su postizanje konkurentne i održive poljoprivredne proizvodnje, a ključni instrumenti koje EU koristi za postizanje ovih ciljeva su izravni poticaji nevezani za proizvodnju, ispunjavanje uvjeta koje oni propišu i mjere ruralnog razvoja. Izravni poticaji su prvi instrument koji koriste sve zemlje članice EU kako bi omogućile konkurentnu i održivu poljoprivrednu proizvodnju a vi kažete da je plaćati poticaje plaćati i vlastitu propast. Pa vi ne razumijete uopće u što onda ulazi Hrvatska, u kakvu instituciju.
Sad se za odgovor javio poštovani Petar Baranović.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Prvo mi se stavilo u usta nešto što nisam rekao, a to je prebacivanje zbog isplaćenih potpora dosada. Potpore su se isplatile ono što sam apostrofirao kao problem to je koliko ćemo dugo na ovaj način mi iz državnog proračuna moći isplaćivati potpore i da li ćemo dovesti ljude u situaciju da jednog dana uskratimo ono na što su računali i na što su se oslanjali u svom poslovanju. Već sad kasnimo godinu za godinu. Što će se događati ako ovako nastavimo voditi hrvatsko gospodarstvo za godinu i pol, dvije, tri, pet ili šest? Hoćemo li dovesti desetke tisuća ljudi i obitelji u propast? Ili ćemo provesti one prave mjere da dovedemo agro-sustav u situaciju da bude kao što je rekao kolega Burić konkurentan, čemu teži i zajednička europska poljoprivredna politika i ribarstvena također? Naravno da ćemo omogućiti da dobivaju sve one potpore na način i iz iste blagajne iz koje dobivaju i europski seljaci. Ali naravno da nam mora biti ambicija agro-sustav koji će biti održiv i koji će biti oslonac hrvatskog gospodarstva i ove države, a ne da imamo situaciju kao sad kad zakasne potpore da ljudi u očaju nemaju ništa drugo napraviti nego upaliti traktore i ići na raskrsnice. Niti to treba njima, niti je to za njih dobro, to je ponižavajuće za poljoprivrednike i seljake, niti je to dobro za ovu zemlju. Hvala.
Nastavljamo sa replikama. Poštovani Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre. Kolega Baranoviću vaše izlaganje je bilo puno kontradiktornosti. Najprije ste pričali protiv velikih, a onda ste govorili o zakonu u pozitivnome koji ide u korist tih velikih, a kontra malih. Međutim, ono što je najtragičnije što je rekao kolega Burić već a to je da ste vi rekli da su poticaji propast. Pa to je tragedija svih tragedija. Gdje bi hrvatski poljoprivrednici bili danas da potpore nisu bile takve kao što su bile u proteklih nekoliko godina. Vi dobro znate da imate nešto što je limitirano, koliki broj trsova imate, koliki broj određenih sadnica imate, koliko imate krava muzara itd., kad uđete u EU to više ne možete povećavati. Pa pogledajte malo statistiku kakva je situacija u Hrvatskoj bila prije 8 godina, koliko smo toga imali i na koju brojku smo došli do trenutka ulaska u EU pa onda nikako ne možete reći i to možete sebi pričati ali ne možete to reći hrvatskim seljacima. Ne možete reći da ste za OPG, a OPG bez poticaja i pomoći iz državnog proračuna pa ti ljudi ne mogu napraviti ništa. I sad ti ljudi nama šalju pismo kao saborskim zastupnicima da se ne slažu sa ovakvim Zakonom o poljoprivrednom zemljištu i mi to zanemarujemo i uvjeravamo ih da je to dobro, ne mi nego vi koji ćete glasati za taj zakon, istovremeno im govorimo da njima ne trebaju poticaji. Ponavljam vam, poljoprivreda je gospodarska grana i ako govorimo o realnom sektoru da su im poticaji i pretpristupni fondovi služili da bi se restrukturirali a da europski fondovi i ono što će dobiti iz domaćeg proračuna će im služiti za konkurentnost ista priča važi i za hrvatskog poljoprivrednika. Jer ako onaj u EU dobije silne poticaje ovaj u Hrvatskoj ne dobije ništa sutra na zajedničkom tržištu neće napraviti ništa. Ali, sa ovakvom raspravom gdje ne priznajemo snagu argumenata kao što niste htjeli priznati ni da ste pogriješili prilikom statističke promjene ustrojstva RH gdje ste oštetili baš upravo najviše te poljoprivredne krajeve tako ne želite niti priznati sada da radite kardinalnu grešku. Dijeliti iz jednog mjesta, rasprodavati i krčmiti hrvatsko poljoprivredno zemljište i hrvatske šume.
Na repliku odgovara Petar Baranović.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kao i obično u svom stilu kolega Šuker, ali to je naravno njegovo pravo. Govorio sam o poticajima u kontekstu svih poticaja i situacije koja je u RH. Od poticaja brodogradnji do poticaja u prometu, do poticaja … [[Upadica se ne razumije.]] Sad je spominjem. Kolega Šuker, dajte molim vas. U 10 sekundi ste me 4 puta prekinuli. … [[Upadica se ne razumije.]] Dakle, govorio sam u kontekstu ukupnih poticaja i financijskih mogućnosti koje Proračun RH objektivno ima, a to se vezuje na stabilnost ove države. Meni je jako žao da vi kao bivši ministar financija niste shvatili što sam htio reći. Što se tiče budućih poticaja seljacima, apostrofirao sam da sve što je dobro napravljeno, a u to se uklapa ono što ste vi rekli da je došlo, odista jest došlo do većeg broja stabala maslina, do više trsova loze, do više trajnih nasada ali nedovoljno. I to treba nastaviti. I nikad kao zastupnik, a i kasnije kao čovjek ako ne budem zastupnik neću biti protivnik toga, odnosno bit ću pobornik toga da hrvatski seljak, ribar, gospodarstvenik i građanin ima sva prava potpuno linearna i identična pravima građana EU. Prema tome, govoriti o tome da se mi zalažemo da naši ljudi imaju manja prava i manje potpore od europskih seljaka sutra u tržišnoj utakmici to je mislim puka fraza, oprostite. Hvala lijepa.
Nastavljamo sa replikama. Dujomir Marasović.
Štovani gospodine predsjedniče, kolega Baranović ovaj prijedlog zakona ima neke i dobre stvari. Recimo ja sam za zakup ali ukomponiran sa mogućnošću i prodaje. Ono što leopardu kožu rješava nije ni to loše da budemo korektni. Ali ono što ja vama želim reći čak prodaja nije suština stvari. Znate što, za koju godinu doći će iz EU ili što ja znam iz svijeta i pokupovat će cijelu Hrvatsku. Znate zašto? Zato što su naši zapušteni poljoprivredni kilometri neobrađeni i nezagađeni, a u Holandiji su već 30, 50 godina pod pesticidima i sva će Hrvatska biti pokupovana. I nije to sukus problema. Sukus problema je što vaša Vlada, ne mislim sad osobno na ministra našeg aktualnog poljoprivrede niti na vas nego naša Vlada, ova ne razumije ništa o poljoprivredi, ne razumije filozofiju napretka, ne razumije filozofiju opstanka Hrvatske jer je ukinula poticaje poljoprivredi od 2 milijarde kuna. Ako je bila nezadovoljna sa dosadašnjim načinom poticaja trebalo ih je modificirat na najbolji mogući način kako ova Vlada smatra da trebaju biti. A trebalo ih je udvostručiti, jer gospodo francuski seljaci su dobili svoje poticaje prije 50 godina i posadili su recimo tamo, su napravili plastenike za salatu, mogu prodati kilu salate za 1 euro, a naša će koštati, naša salata će koštati našeg seljaka 10 eura. I nije uopće pitanje da naši seljaci sad budu konkurenti kao onaj u ovom momentu u Francuskoj. Mi trebamo dati više da bi dostigli ono šta, partizanska je politika kroz 50 godina uništavala poljoprivredu. Nemojte mi sad opet reći vraćaš se na partizane, komunistička, socijalistička, ja ne znam što bi upotrijebio, koju riječ da me shvatite. Išlo se na uništenje poljoprivrede, mi bi morali dati puno, puno više nego što su davali prije 30, 40 i 50 godina u Europi za poljoprivredu da bi došli na pozitivnu nulu. To je vaša filozofija, niste razumjeli potrebu trenutka. Poljoprivreda je, i s ovim ću završiti, jedini ciklus uz turizam kojeg možemo popraviti u godinu dana. I da ste 2 milijarde dali još uzeli udrugama 2 milijarde i dali 4 milijarde poljoprivredi, a na način koji je najbolji e onda bi to bila prava stvar u državi i ne bi danas imali 400 000 nezaposleni.
I na ovu repliku odgovara Petar Baranović.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Marasoviću, mene raduje da se neko složio sa onim osnovnim samnom u procjeni one osnovne intencije ovog zakona, a to je da se nacionalno bogatstvo ne rasprodaje i ne prodaje, da se stavlja, da se stavlja na raspolaganje na 50 godina što je za dvije generacije u jednoj obitelji u najam poljoprivrednicima. Što se tiče vaših partizana, mene to ne smeta, ja sam vitez partizanske kuće ali mene ni malo ne smeta to što se vi, e pardon, dakle to je meni vrlo simpatično kod vas postalo. A šta se tiče onoga šta mi svi želimo hrvatskoj poljoprivredi, znate ja ću bit najsretniji kad uđem u trgovački lanac i vidim na odjelu za povrće i voće isključivo hrvatske proizvode, osim naravno banana koje ne možemo i ananasa koje ne možemo proizvoditi. Bit ću stvarno najsretniji i izuzetno me zabolila duša neki dan kad sam išao kupit salatu i kad sam kupio salatu kojoj na deklaraciji pisalo Italija. E to je problem i toga, i tako je točno kolega zašto, pravo pitanje je zašto. 2013. godine 18 godina nakon šta su topovi zašutili kupujemo talijansku salatu u robnim lancima. Pravo pitanje, zašto?
Nastavljamo sa replikama, ako nam to kolega Šuker dopusti. Branko Vukšić, izvolite.
Uvaženi kolega Baranoviću, da razriješimo ono pitanje jeste li govorili kao laik ili niste govorili kao laik. Niko nije stručniji o toj temi govoriti samo zbog, pod pretpostavkom da je iz Slavonije, a liječnik je po profesiji. Prema tome, vi kao i ja ovdje govorite vodimo političku raspravu, znači govorimo kao političari prema tome ne treba imati nikakvog kompleksa niti sam shvatio da vi imate, ali bilo je prije duciranja kao tko jest laik ko nije laik. Od našeg zalaganja, imali ste nekoliko teza s kojima se u potpunosti slažem i ja ne sumnjam u dobre namjere. Međutim, od svih tih naših dobrih namjera, od svih naših zalaganja pa i kolega s ove moje lijeve strane, poljoprivrednicima je zlo. Govorio sam u raspravi na što se svela poljoprivreda, koliko hrane uvozimo, što smo učinili u ovih 20 i nekoliko godina hrvatskoga višestranačja, sve manje smo samostalni pa ne govorim o samostalnosti, sve smo više ovisno, ovisni smo o uvozu hrane, a da ne govorim o drugim ovisnostima, u bankarskom sustavu, o svemu što nas okružuje i svakoga dana sve više gubimo od one samostalnosti koju smo imali 90. godina. Jedemo sve skuplju hranu, jedemo sve lošiju hranu i jedemo hranu sve više iz uvoza. Kako je došlo do toga? Sasvim sigurno da nije došlo preko noći i da nije ova vlas kriva za to što smo se našli u ovakvoj situaciji. Međutim, ovaj zakon neće doprinijeti da bude bolje, mi trebamo razgovarati kako poboljšati, kako da stvarno ne samo da bude, čitavo vrijeme se govori u interesu seljaka, nego u interesu poljoprivredne proizvodnje.
Hvala lijepa. I na ovu repliku odgovara poštovani Petar Baranović.
Ja se s vama kolega mogu složiti, pogotovo u ovom zadnjem, u mnogome se slažem, ali u ovom zadnjem se mogu pogotovo složiti. Moramo razgovarat o nacionalnom interesu koji se sazdan od niza partikularnih interesa i koji je interes svih građana RH, a posebice u kontekstu ove teme interes hrvatskih poljoprivrednika. I potpuno ste u pravu kad kažete da situacija u kojoj danas jeste hrvatski seljak nije rođena preko noći, niti je ovakvom kakvu je danas imamo na dan rasprave u 2. čitanju ovog zakona, učinio ovaj zakon koji još nije ni stupio na snagu. Dakle, moj osobni stav, ali i stav HNS-a je da damo ovom zakonu šansu da tražimo o Ministarstva poljoprivrede da provede i druge procese i pripremi zakonske okvire za njih koji bi trebali hrvatske seljake učiniti konkurentnima, a poznata je činjenica da velika većina, gotovo svi zakoni su u praksi pokazali određene slabosti, odgovorna politika te slabosti promptno rješava kroz novele zakona, kroz izmjene i dopune pa ćemo vidjeti šta će ovaj zakon napraviti kad stupi u praktičnu primjenu. Hvala.
Hvala i vama. I zadnja replika, Ivica Mandić. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, uvaženi ministre. Kolega Baranović, vi ste se u svojoj raspravi dotakli konkurentnosti obiteljskih gospodarstava. Ja bih replicirao baš na taj dio. Zbog čega su poljoprivredna gospodarstva nedovoljno konkurenta? Mi smo u zadnjih osam godina imali četiri zakona o poljoprivrednom zemljištu koje je trebalo riješiti način gospodarenja poljoprivrednim zemljištem. Na nesreću ti zakoni nisu zaživjeli i veliki broj državnog poljoprivrednog zemljišta nije došlo do stvarnog korisnika. To smatram da je veliki nedostatak i veliki problem i u razvoju i obiteljskih gospodarstava i konkurentne poljoprivredne proizvodnje na selu. Također ste spominjali dalje kod obrazaca i kod gospodarskog programa. Ja žalim što program nije prepoznao mlada obiteljska gospodarstva kojih je u RH od ukupnog borja od 180 tisuća obiteljskih gospodarstava ispod 35 godina je svega osam tisuća i još nešto. A zašto govorim mlada gospodarstva? Jer ta mlada gospodarstva su po svojoj stručnosti, edukaciji i po produktivnosti proizvodnje puno kvalitetnija od onih starih. Ja ne mislim ovdje da treba stare eliminirati, uništiti, ali kao pravi odgovoran vlasnik treba prepoznati ono na čemu je budućnost. I ono što bih htio reć svakako za kraj. Da ovaj sustav koji je bio do sada nije bio dobar, da ovdje moramo se svi založiti da dobijemo sustav koji je brz, koji je djelotvoran i koji je u službi razvoja i poljoprivredne proizvodnje i svih segmenata od obiteljskih gospodarstava pa do pravnih subjekata.
Imamo odgovor na repliku. Izvolite kolega Baranović.
Hvala. Pa mislim za kraj. Nemamo mi više vremena se šaliti jer ako ne počnemo provoditi mjere brzo i efikasno ne samo poljoprivreda RH nego i ova zemlja doći u vrlo nezgodnu situaciju. Intencija ovog zakona je da se da šansa poljoprivrednicima da stave u funkciju svu neobrađenu poljoprivrednu zemlju u državno vlasništvo. Činjenica je da od onoga što je po procjenama Ministarstva poljoprivrede, dvije trećine toga danas nije u funkciji. Činjenica da bilježimo već decenijama trend koji se doduše zaustavio zadnjih dvadesetak godina, zadnjih desetak godina ustvari bilježimo trend pada obrađenih površina u odnosu na one kojima raspolažemo. Činjenica je jedna da hrvatski seljak danas s obzirom na uvjete poslovanja koje ima zadnjih godina, na ukupnu politiku a možemo se nadovezati na neke stvari koje su se događale i desetak, petnaest godina prije nema šanse biti konkurentan i da ga uvoz tuče. Zašto je propao ukupan uvoz u RH? ne samo izvoz iz RH zbog čega je uvoz postao najželjenija disciplina u poslovanju. Pa zna se odgovor iz 94. Godine. Preko noći su svi proizvođači uključujući moje ribare od najbolje pozicioniranih postali sirotinja. Preko noći je brodogradnja od najperspektivnije gospodarske grane postala problem. Šta se lažemo? Šta se lažemo gospodo? Konačno stav HNS-a i moj još jedan put ponavljam, zalagat ćemo se inzistirat da hrvatski seljaci imaju sve ono na raspolaganju šta imaju i njihove kolege iz EU da od 1.7. uđu ravnopravno u utakmicu a od ministarstva očekujemo da vodi aktivnu politiku u reformi poljoprivrednog sektora. Hvala.
Nastavljamo sa raspravom po klubovima. Ja vas molim kolege nemojte dobacivati dok ne dobijete riječ odnosno dok je ne zatražite pa dobite. Nastavljamo sa raspravom po klubovima. U ime HDZ-a kolega Franjo Lucić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani ministre. Pa evo reći ću samo dvije tri riječi da se ne slažem sa kolegama iz Kukuriku koalicije. Pogotovo ja dolazim iz Slavonije. Znate mi imamo svoju brodogradnju a to je drvna industrija i poljoprivreda za razliku od vas koji ste htjeli ovdje prikazati da je brodogradnja sve ove godine koje su iza nas dohodovna proizvodnja. Poštovani prijatelji samo da vam kažem podatak ako niste znali da je od nastanka države Hrvatske od 90. Godine u brodogradnju uloženo 80 milijardi kuna, dakle zajedno sa ovih 11 i pol milijardi plus kamate koje smo preuzeli prije ulaska u EU pa otom potom koliko je brodogradnja profitabilna i koliko smo u nju ulagali. Naravno kad govorimo o Zakonu o poljoprivredi koji nam je u drugom čitanju onda moram također reć da je važno zakona o poljoprivrednom zemljištu dovoljno govori da se u prvom čitanju o njemu raspravljalo dva dana dakle više nego državnom proračunu. A to je sama činjenica koja govori koliko je to bitna tema i koliko je bitan zakon o poljoprivrednom zemljištu. Zato HDZ moram reć u startu neće prihvatiti ovaj zakon i ne slaže se sa time iz dva razloga. Jedan od razloga je što se uvodi dakle centralizacija. Pardon broj jedan što nije isključena prodaja državnog zemljišta odnosno što je isključena. Dakle isključivo se ide na koncesiju. Mi smatramo da je ipak trebala biti dozvoljena prodaja poljoprivrednog zemljišta. I drugo što se ovim zakonom uvodi centralizacija u odlučivanju o najpovoljnijim ponudama odnosno 556 općina i gradova nema više mogućnost prodaju zemljišta kako je to imalo do sada. Ovdje smo doista puno puta slušali od pojedinih ministara, potpredsjednika Vlade, ministra financija kako država nije dobar vlasnik po mnogo čemu a mi ovdje uvodimo centralizaciju. Ministre ovo nije samo na vas. Ovo ja govorim o Kukuriku koaliciji, Vladi koja uvodi centralizaciju o prodaju poljoprivrednog zemljišta gdje želi imati maksimalnu kontrolu i bez obzira što ste i zahvaljujem na tome u ovome drugom čitanju prihvatili ispravke ljudi koji dolaze iz odbora iz HDZ-a što ste prihvatili to je bio i naš prijedlog da ipak u odbor koji će odlučivati o prodaji ili kako se već zove biti dva predstavnika lokalne samouprave. ali nažalost oni opet nemaju nikakvog utjecaja jel je 3+2 odbor sačinjen, tako da će ipak agencija odlučivati o onome tko će biti najpovoljniji ili najbolji. Dakle, centralizacija, a na drugoj strani govorimo treba prodati Croatia osiguranje, Hrvatsku poštu sve ono što je u državnom vlasništvu jel je Vlada odnosno država loš gospodar. Dakle potpuno se razilazimo na jednoj strani u odnosu na drugu. S druge strane kada govorimo o decentralizaciji, tu bi se još puno toga moglo govoriti ali idem dalje fokusirati se na temu. Jedna od katastrofalnih rečenica koja je izrečena, a to je upravo od strane vladajućih braneći ovaj zakon jest kako oni kažu, neće više lokalni šerifi odlučivati o dodjeli zemljišta. Pa poštovane kolegice i kolege, pa da li smo mi doista a ja dolazim iz grada Pleternice kao čelnik lokalne samouprave, pitam se na koji način sam ja to šerif ako sam transparentno proveo sve ugovore o prodaji poljoprivrednih zemljišta i na nijednu prodaju nismo imali jedne jedine primjedbe. Pa ako su pojedini čelnici lokalne samouprave i bili šerifi zašto ih nismo sankcionirali? A to nije tako. Kada govorimo o legalizaciji, mi smo upravo grad koji je rekao da sva naša poljoprivredna gospodarstva će biti oslobođena komunalnog doprinosa koji je i najveća stavka u izradi projektne dokumentacije i trošak za svakog poljoprivrednika. Ali poštovani prijatelji nema legalizacije jer ljudi jednostavno ne mogu legalizirati one postojeće objekte, a kamoli da bi radili nešto drugo. Nadalje, uzimajući u obzir prijedlog i donošenje Zakona o strateškim projektima RH i Zakona o poljoprivrednom zemljištu upozorava nas na to da se vladajući opet nesmotreno kockaju sa nacionalnim agrarom, politikom i njezinom konkurentnosti na zajedničkom europskom tržištu, a zemlja i dalje stoji neobrađena. Ali ne greškom poljoprivrednika koji pogotovo u sušoj spaljenoj ljetini vape za novim hektarima. U Hrvatskom saboru je prijedlog zakona u drugom čitanju, to je pojasnio i gospodin ministar Tihomir Jakovina da se ukidaju programi raspolaganja zbog dosadašnje neefikasnosti takvog načina raspolaganja i osnovni oblik novog raspolaganja poljoprivrednim zemljištem je zakup, isto tako i zakup za ribnjake. Međutim činjenica je da po dosadašnjem načinu raspodjele odnosno dodjelom državnog poljoprivrednog zemljišta na lokalnoj razini ljudi su sigurno kao što sam malo prije govorio jednostavnije i brže dolazili do osnovnog sredstva za rad tj. zemljišta. Umjesto najavljene decentralizacije državne uprave Vlada radi sasvim suprotno i uvodi centralizaciju o kojoj sam govorio. Umjesto da se pokuša unaprijediti postojeći sustav koji je doista figurirao jako dobro, uvodi se sasvim novi koji predviđa da državna agencija provodi dodjelu poljoprivrednog zemljišta što postaje usko grlo u procesu dodjele poljoprivrednog zemljišta. i da kažem da će sigurno u odnosu na dosadašnje aktivnosti lokalne samouprave ta agencija biti daleko sporija, neučinkovitija i pogotovo što raspolaže sa nekoliko ljudi. Ustrojavanje Agencije za poljoprivredno zemljište je nerazborito i neučinkovito na način kako je predloženo jer neće ubrzati postupak raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu države. Oduzimanje ovlasti jedinicama lokalne samouprave u programi programa raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu države usporit će se cijeli postupak, stvoriti nepovjerenje prema lokalnoj razini kao što to već i je i nanijeti velika šteta onim jedinicama lokalne samouprave koje su provodile program raspolaganja sukladno zakonu o kojem sam također već i govorio. Naime, u prošlom ustrojstvu ministarstva postojala je organizacijska jedinica na razini uprave sa ukupno dvadesetak ljudi. Ti 20 ljudi je razbijeno na jednu i na drugu stranu i postavlja se pitanje da će upravo ovih nekoliko ljudi koji su preostali u agenciji moći obavljati svoje poslove. Agenciji za zemljište daje se prevelike ovlasti koja ona neće biti u stanju provoditi. Agencija koja također broji samo nekoliko ljudi treba preuzeti na sebe sav posao oko dodjele zemljišta, dakle sav posao koji je nekada radila uprava. Ambiciozno ili možda preambiciozno u agenciji je u tijelu zapošljavanje novih službenika, a zakon predviđa i preuzimanje Zavoda za tlo u sastav agencije, a koji će djelovati kao ispostava u Osijeku. Ako se uzme u obzir da u 13 mjeseci ove Vlade nije bio provediv niti zakon koji je na snazi bio, a možemo shvatiti nezadovoljstvo onih zastupnika poljoprivrednika koji su očekivali odluke o dodjeli zemljišta tijekom protekle godine. Svjedoci smo da upravo prije godinu i nešto dana je zabranjena prodaja zemljišta ali u tijeku godine dana nije se ništa posebno po tom pitanju događalo. Uputno bi bilo razmotriti motive i ministra, dakle vas gospodine ministre da na više od godinu, a možda i dvije godine obustavite sve radnje koje se odnose na dodjelu poljoprivrednog zemljišta. Ako je motiv bio da što veći broj farmi koje su već bile u postupku tijekom 2011. godine dobivaju zemljišta prema starom zakonu propadnu, onda je provođenje zabrane postupanja po važećem zakonu vjerojatno uspješan. Ubrzavanje raspolaganja poljoprivrednim zemljištem ubrzava ova Vlada, zove zaustavljanje svih aktivnosti oko dodjele poljoprivrednog zemljišta na dvije godine. Naime, već je prošlo 13 mjeseci otkada je zaustavljeno kao što sam maloprije rekao i dakle u rujnu bi se moglo otpočeti sa primjenom zakona ako ovo sve skupa ustrojimo agenciju, jedno i drugo i govorimo o transparentnosti u prošlih godinu dana gdje toga nije bilo, doći ćemo do podatka da u dvije godine faktički nećemo sa zemljištem uspjet ništa riješit i da ga nećemo moći dat na raspolaganje onima koji ga trebaju, a to su naši poljoprivrednici. Dalje, kad govorimo o raspolaganju privatnim zemljištem na način kako je definirano prijedlogom novog zakona pa možemo reći da je to i suprotno Ustavu Republike Hrvatske koji utvrđuje neprovedivost vlasništva kao najveće vrednote ustavnog poretka Republike Hrvatske. Stoga raspolaganje privatnim poljoprivrednim zemljištem nije potrebno ničim priječiti niti se u njega treba uplitati do isteka roka zabrane kupnje stranih fizičkih osoba, odnosno u narednih 10 godina. Kriteriji za odabir najpovoljnijeg ponuditelja izgubili su svoju osnovnu ulogu. Budući da predlagatelj samo pozna pojam fizičke ili pravne osobe nema više OPG-a, odnosno poljoprivrednih obrta kojima je poljoprivreda osnovna djelatnost. Kriteriji trebaju nastaviti slijediti dosadašnja zakonska rješenja i praksu prema kojim OPG-i i obrti kojima je poljoprivreda osnovna djelatnost imaju određenu prednost kod izbora. Kriteriji za odabir moraju biti precizni, bez dvojbe, a posebice treba skrenuti pozornost u kojoj zakonodavac daje ovlasti ministru ili agenciji da posebnim propisima uredi vrednovanje gospodarskog programa. Naravno, svjesni smo i toga da sve ove naše opaske koje smo dali na donošenje ovoga zakona u drugom čitanju neće sigurno biti usvojene, ali smo sigurni da i možemo vjerovat, dakle jedino nam preostaje vjerovat da će upravo ovaj zakon u drugom čitanju o poljoprivrednom zemljištu ako i bude provediv na ovakav način kako ga predlagatelj predlaže doista biti pravedan. Mi to doista očekujemo i molimo da ne bi upravo bilo ovako kako smo mi predviđali, ali to će se u vrlo kratkom vremenskom periodu vidjet jer će uslijedit na temelju prodaje poljoprivrednog zemljišta siguran sam mnoge pritužbe i žalbe koje će se onda obistinit sa svime ovim što smo do sada i govorili. Još jednom zahvaljujem na svim onim prijedlozima predlagatelja unutar HDZ-a što ste prihvatili izmjene i dopune zakona u ovom drugom čitanju. Ja ovdje ne bih govorio, obzirom da ministar ovdje sjedi, da je ministar isključivi krivac. Ja ga ni ne smatram krivcem nego smatram krivcem ovu koalicijsku Vladu koja doista nema razumijevanja za poljoprivredno gospodarstvo i koja upravo svojim načinom uzmicanja sredstava kada smo donosili proračun gdje smo umanjili preko milijardu kuna poticaja i svega onoga što su seljaci prije koristili, doista smatram odgovornom jer se uvodi jedna centralizacija, centralizacija koja je vidljiva na svim razinama. Pa poštovani prijatelji, i neki dan dakle kada je naš aktualni premijer govorio i kada su mu pojedini ljudi iz struke upućivali dobronamjerne kritike vidljivo je, a ovdje je maloprije sjedio i potpredsjednik iz SDP-a i koji nam je držao predavanje o HRT-u kako se uvodi i promjena ljudi na dobrobit građana Republike Hrvatske i kako će oni služit narodu [[Upadica Milorad Batinić: Vrijeme.]] Vidljivo je da upravo centralizacija radi svoje, smjenjuju se ljudi na najbrutalniji način samo zato što se nisu svidjeli premijeru i njegovoj retorici. Hvala vam lijepo.
Hvala kolega Luciću. Vrijeme je isteklo. Imamo niz replika. Prvi se javio Valter Boljunčić. Izvolite kolega.
Budući da je ova točka počela s objašnjenjem brodogradnje ipak sam osjetio potrebu da se javim. Naime, brodogradnja naročito u Puli je jedna od najznačajnijih tj. ne jedna od najznačajnijih nego najznačajnija grana, a da bi brodogradnja uspjela biti na tržištu i biti ipak … Uljanik u Puli nije to slučajno. Jučer smo mogli čuti da se dolazak gostiju, sezona dešava sama po sebi. Te stvari brodogradnja, dolazak gostiju, znači sezona turistička pa i mala poljoprivredna gospodarstva koja su u Istri se ne dešavaju sama po sebi. Uljanik je prije 15 godina spašen sa jednim proračunom Grada Pule šta mu je ona pomogla, a to je danas bilo 300 milijuna kuna. Taj Uljanik kad isporuči jedan brod onda se desi kao što smo imali prilike čuti da izvoz Istre je veći od bilo koje druge županije. Isto tako da vezujem to na poljoprivredna ova mala gospodarstva i bum koji se desio u Istri, bez obzira na cijenu zemljišta državnog koja je veća je u tome što je '95. osnovan fond i što je ovaj novac koji se dobivao išao u taj fond. Kroz pomoći banaka, kroz pomoć lokalne zajednice je uspjelo se plasirat oko 130 milijuna kredita za to. Prema tome, te stvari da li će biti uspjeh ili ne, ne ovisi toliko. A uz to treba napomenuti da je brodogradnja u ovom trenutku jedna od rijetkih grana gdje je tehnika i tehnologija u Hrvatskoj su u svjetskom vrhu. Ako se mi odreknemo nje, onda zbilja nam ne ostaje nikakav tehnički ni tehnološki napredak. Pola fakulteta može staviti ključ u bravu. Znači ja mislim da o brodogradnji se ipak mora, da ne pričam o tome koliko ljudi od nje živi. Evo samo to bih želio reći. Znači, sve je bitno ali brodogradnja je isto veoma bitna stvar i mislim da se ne može reći da poljoprivreda trpi jer se brodogradnji dalo barem ne kod nas u Istri. Hvala.
Hvala. Imamo odgovor kolega Lucić, izvolite.
Ma kolega mi se slažemo u cijelosti dakle, samo se ne slažemo u onome dijelu gdje sam ja govorio o brodogradnji koja je bila u državnom vlasništvu. Uljanik se privatizirao prije nekoliko godina. Jel' tako? Dakle, ja o tome govorim. Ali govorim dakle o brodogradnji u koju je uloženo od devedesete godine do danas 80 milijardi kuna, dobro me slušajte. A naravno da ja koji dolazim iz Požeško-slavonske županije, koji dolazim iz Slavonije pitam zašto nije uloženo u poljoprivredu, zašto nije u drvnu industriju koja je najprogresivnija grana za zapošljavanje upravo onih ljudi kojih ima najviše na Zavodu za zapošljavanje. To vas pitam gospodine, jer 80 milijardi u brodogradnji zamislite da je samo 10 milijardi u ove dvije grane o kojima sam ja spominjao. Pitam vas gdje bi Slavonija danas bila i ne bi Slavonija danas imala ovoliki broj nezaposlenih kao što ima. O tome sam vam samo htio reći, a naravno da je brodogradnja potrebna pogotovo u ovakvim okvirima privatizacije. I ovaj DIV gdje su svi oni sindikati na sve moguće načine činili sve da čovjek ne dođe u posjed odnosno ne dođe kao vlasnik, a temeljem kupoprodaje, dakle kupnje toga brodogradilišta pokazuje da su to ljudi koji su naučili živjeti na državnoj grbači ne radit, a dobivat plaće. E boga mi sada više neće! Ili će raditi, ili neće raditi. O takvom vlasništvu se ja zalažem, a ne da država bude krava muzara i da 20 godina ili 23, 4 godine vučemo sredstva, a istovremeno druge grane koje su daleko i možda, ne možda nego profitabilnije nekoliko puta nisu koristile ta državna sredstva.
Hvala. Sljedeća replika Srđan Gjurković, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora, ministri sa suradnicima. Gospodine Lucić, vi ste rekli da Vlada nema razumijevanja ni sa ovim zakonom a vi ste moram priznati u ovoj replici i u govoru ukazali dosta nerazumijevanja i za zakon i za spominjanje brodogradnje, a uključujući sada i sindikate. Dakle, već je bilo rasprave o brodogradnji, vama replike. Dakle, učešće u BDP-u Republike Hrvatske brodogradnje Hrvatske između 1 i pol, 2% dok je izvoz ukupni učešće škverova između 10 i 15% naravno zavisno od godine i ugovaranih poslova što apsolutno ukazuje šta je brodogradnja u Hrvatskoj i ona definitivno ne može biti u kontekstu rasprave po pitanju to nam je bitno, ali itd. A što se tiče ovih sindikata isto tako moram nadodati da ono što je ključno i u privatizaciji i u restrukturiranju brodogradnje koje je uspjela ova Vlada sprovesti to je i da budući vlasnik i država Hrvatska, Vlada, ministarstva, sve institucije ali uključujući i sindikate samo moraju poštivati zakone Republike Hrvatske, a radnici vrijedni i radišni koji su dokazali se u svim škverovima naravno i dalje će raditi ono što je ključno nastaviti raditi u brodogradnji, a to tko je kako naučio raditi to ste vjerojatno vi njih naučili jer mi smo brodogradnju 2002. sanirali, a vi ste je doveli do gubitaka koje smo sad morali ispokrivati. Što se tiče Zakona o poljoprivrednoj proizvodnji šta kažem Vlada nema razumijevanja, dakle dapače Vlada ima razumijevanja. Sa ovim zakonom omogućava da se državno poljoprivredno zemljište stavi u funkciju šta je ključno i da se ne rasprodaje, a stalno govorite o tome da Vlada želi rasprodavati zemljište. Ona apsolutno suprotno tome radi. I ono što je ključno i jasno se pokazalo da jedinice lokalne samouprave jedan dio njih nije u stanju provoditi zakone na adekvatan način, stavljat u funkciju i zato država mora reagirati i sa svojom agencijom kontrolirati i potakniti i pojednostaviti cijeli proces. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo odgovor, kolega Lucić.
Pa kolega slažemo se mi oko svega samo sad ovo repliciranje jedan drugom a to nam ni ne treba u biti. Mi se razumijemo. Dakle, ja sam samo htio dati naglasak na Slavoniju dakle i poljoprivrednu proizvodnju i drvnu industriju koja doista zauzima u postotku jednu visoku razinu u odnosu na ukupan BDP. I samo sam htio reći da su te dvije grane daleko više trebale dobivati prije i sada trebaju više dobivati jer su to grane koje zapošljavaju mnoge ljude, a mi danas imamo vojsku nezaposlenih 370000 ljudi stoji na Zavodu za zapošljavanje i ne znamo šta ćemo sa njima. O tome ja govorim. Dok je jedna grana dobila i vi ste bili na vlasti tamo od 2000. Dakle, ja govorim i o HDZ-u i o vašoj Vladi, ne govorim ja samo o Vladi SDP-a. Dakle, gdje je uskraćena i upravo ti ljudi koji su u poljoprivredi su ljudi koji vape jednostavno da im se ne ukidaju poticaji. Pa zašto smo mi doveli današnju poljoprivredu u ovu situaciju? Pa ljudi moji, 6000 gospodarstava je nestalo u godinu dana. Pogledajte vi šta je to. Pa znate vi koje su to, među tih 370000 ljudi su upravo ti ljudi. Pa Slavoniji se mora pomoći upravo kroz poljoprivredu, kroz drvnu industriju. Drvna industrija je 95% vlastite sirovine dok je brodogradnja kad evo nadovezujemo se 95% uvozne komponente gospodo draga. O tome ja govorim.
Hvala. Sljedeća replika Ivica Mandić, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolega Lucić je u svojoj raspravi izneo svoj stav i stav svoje političke opcije protiv prodaje poljoprivrednog zemljišta i to je dao jednu usporedbu da smo prodali, prodat ćemo pošte, Croatia osiguranje itd. itd. Mislim da je ta usporedba neprimjerena jer Vlada Republike Hrvatske i Hrvatska ako želi osnovati novu poštu, novo osiguranje, ako ima sredstva može osigurati. Ali ako jednom prodamo poljoprivredno zemljište više mogućnosti nema za novo zemljište. Nadalje, vi ste spominjali o tome sa puno kritika na ovaj zakon koji je predložen. Ja ću reći da zakone koje je donosila većina do ove su se mijenjali gotovo sezonski. Svake godine po jedan novi zakon. Da je to lagano napraviti jedan kvalitetan zakon koji će prepoznati i obiteljska gospodarstva i konkurentnost poljoprivredne proizvodnje ja vjerujem da iz 5 pokušaja već bi napravili pravi zakon. Ovdje bih samo htio reći da je zadatak svih nas zastupnika i pozicije i opozicije da donesemo kvalitetan zakon a odgovornost je na donošenju zakona za one zastupnike koji će glasati. O tome da u RH u poljoprivredi cvjetaju ruže, ne cvjetaju. Ja vas samo pitam koliko je hektara zemljišta u Slavoniji i Baranji neobrađeno? Koliko je? I ono što bih htio reći da moj stav je da svakako resorno ministarstvo i Vlada Republike Hrvatske treba pomoći OPG-ima kod kupovine poljoprivrednog zemljišta od staračkih domaćinstava kojih je u RH jako puno i tu ide se puno lakše. Da Vlada Republike Hrvatske i resorno ministarstvo mora pomoći obiteljskim gospodarstvima kod ukrupljavanja. To su one mjere s kojima ćemo na kvalitetan način dobit konkurentna obiteljska gospodarstva.
Hvala. Imamo odgovor, kolega Lucić.
Dobro kolega slažem se, ali zašto su onda propala tolika poljoprivredna gospodarstva u samo zadnjih godinu dana ako je to tako kako vi govorite? Drugo, kad govorimo o prodaji poljoprivrednog zemljišta pa zar smatrate da će netko doći kupiti poljoprivredno zemljište, staviti pod ruku i odnijeti ga van RH? Tko će kupiti to poljoprivredno zemljište? Pa upravo domaći čovjek, Slavonac. On će kupiti jer mu je tako i omogućeno. Nije omogućeno nikakvom onom strancu da dođe i kupi poljoprivredno zemljište, kupit će ga vaš susjed, moj susjed, ja, vi ili bilo tko drugi. Pa o tome govorimo dakle. Ali mi čovjeku dajemo stabilnost kupovinom poljoprivrednog zemljišta pogotovo ako ima dugogodišnje nasade. Mi ćemo njemu dati jednu stabilnost i garanciju da on u budućnosti i on i njegova djeca i od djece djeca su vlasnici toga zemljišta. Ali još jednom ponavljam, na jednoj strani govorimo, čuli smo od vašeg bivšeg ministra kako država nije dobar vlasnik. Pa to smo 50 puta čuli da bi prodali Croatia banku, da bi autoceste dali u koncesiju itd., itd. Ok, možda je koncesija i dobra, ali u ovom slučaju sigurno nije. Prema tome, nemojmo govoriti na jednoj strani kako država nije dobar vlasnik, na jednoj strani ostavljamo agenciju i centraliziramo i Vlada odlučuje o svemu. Pazite Vlada, zašto ne odlučuje jedinica lokalne samouprave kao dosada? Zašto je taj model bio loš? Ajd nek' mi netko kaže. Evo čelnika lokalnih samouprava koliko hoćete neka mi kaže ijedan zašto je bio loš? Nije bio loš. … [[Upadica se ne razumije.]] Pa tko kaže? Pa vi zato što ste komplicirani u tom svemu, ali dajte pogledajte jedinice lokalne samouprave koje su od 556 koje su provele u potpunosti nisu imale kao što sam rekao ama nijedan problem. Problemi su samo pojedinačni. Pa ne treba zbog pojedinačnih problema donositi nove zakone i mijenjati zakone. Pa o tome se radi. A učinkovitost agencije vidjet ćemo kakva će biti.
Hvala. Sljedeća replika, Đurđica Sumrak. Izvolite kolegice.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Lucić evo zaista u svom izlaganju dobro ste rekli da mi u klubu HDZ-a naprosto ne možemo poduprijeti ovaj zakon jer on s prostog razloga što se mi koncepcijski ne slažemo sa ovim zakonom. Jer on niti je razvojni, a niti je strateški a niti je od nacionalnog interesa. Jer da se poštuje nacionalni interes nadam se da se slažete sa mnom, a iz izlaganja ste to i rekli, tada bi obiteljski poljoprivredni gospodarstvenici kojih ima 200 tisuća i zbog njih se ne možemo složiti s ovim zakonom dobili barem prednost pri kupnji, a ovaj čas kako stoji u tekstu nemaju prednost niti u zakupu. Čujemo danas da se neki od zastupnika brinu oko toga da seljak nema novac za kupiti pa mu onda ne treba ni dati. Pa što stalno spašavaju seljaka od nečega i onda ga još guraju dublje. Čega se boje? Bogatog seljaka, neovisnog seljaka, seljaka koji može proizvoditi, seljaka koji će kupiti zemlju jer je za njega zemlja nešto od čega živi i ponos? Zemlju seljak nikad ne prodaje. Za sedam ili deset godina po ovom principu doći će do toga, a i morat ćemo to raditi, da će zemlju moći kupovati i svi članovi i članice zemalja EU. Pa što će se onda desiti? Našem seljaku u Hrvatskoj nismo dali da tu zemlju kupi ali morat ćemo dati ne znam, neću nikoga navoditi, uopće neću navoditi. I kakva je bitna razlika, dobro ste i to primijetili, između zakupa od 50 godina i prodaje. Jest bitna je i to ste dobro primijetili u svojoj raspravi jer ovaj zakup nije određen za seljake, ovih 200 tisuća OPG-a ili obrta u poljoprivredi nego je apsolutno određen za nekog drugog.
Hvala. Imamo odgovor, kolega Lucić.
Ja sam siguran, a moje tvrdnje i moja saznanja i moje uvjerenje stoji već odavno da se nikada ne treba bojati bogatog seljaka. Što mi činimo? Mi činimo upravo štetu seljaku ovim raznim izmjenama i dopunama zakona, smanjenjem proračuna za poljoprivredu pa mi smo osakatili poljoprivredno gospodarstvo. Ovi ljudi koji gore sjede su podizali kredite, oni su u velikoj opasnosti da im sutra imovina bude blokirana jer su založili sve svoje da bi kupili strojeve jer su se pripremali za jednu agrarnu reformu o kojoj je tako bilo puno riječi i koja je, gdje je bivša Vlada to izuzetno poticala. I sad odjednom to je šteta što dolazi nova Vlada s novim razmišljanjima, ljudi ušli u investicije a sad im smanjujem poticaje, smanjujem im cijenu mlijeka i on dolazi jednostavno do prosjačkog štapa i dolazi u poziciju da ne može više funkcionirati. Pa poštovani prijatelji, pa tko će biti odgovoran za sve te ljude koji su danas među ovih 370 000 ljudi koji su na zavodu za zapošljavanje, pa da li se mi pitamo kakva je to politika ove Vlade koja se boji bogatog seljaka od kojeg cijela država treba živjeti, gdje se je trebalo povezati i plavo i zeleno, i samo su nam to priče i floskule a u konačnici od toga nema ništa. I dalje uvozimo, koliko smo uvezli hrane u ovoj godini, koliko ćemo to uvesti u slijedećoj, a naš seljak je sve siromašniji i siromašniji. U mojoj Požeško-slavonskoj županiji nema više niti jedne farme svinjogojske, sve su uništene, zatvorene. Zašto, pa ne mogu funkcionirati, ne mogu funkcionirati i to je razlog zašto smatramo da prema seljaku, prema poljoprivredi daleko trebamo biti liberalniji, moramo ih poticati a ne uskraćivat. Dakle, pred njima su milijarde, milijardu i nešto kuna uskraćene za razliku iz hrvatskog … [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]]
Sljedeća replika, Josip Đakić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa evo, kolega Lucić jasno je da je ovaj zakon svojom centralizacijom usmjeren ka velikima, moćnima i bogatima. Ništa od toga što bi OPG-a imala jesu samo deklarativno stavljena u taj zakona, a jasno do sada su bila pravila prvenstva koja su govorila sljedeće: "Nositelji OPG-a kojemu je poljoprivreda osnovna djelatnost i upisan je u upisnik namjene 2 godine od objave javnog natječaja. Pod dva je bilo, nositelj OPG-a ili vlasnik poljoprivrednog obrta kojemu je poljoprivredna dopunska djelatnost i upisan je u upisnik najmanje 2 godine od objave natječaja. Trgovačka društva koja su u registru za obavljanje poljoprivredne djelatnosti i upisana je u upisnik najmanje 2 godine od objave ovog natječaja. Znači trgovačka društva su tek na 3 mjestu, ostale fizičke i pravne osobe koje se bave poljoprivredom i upisane su u upisnik, ostale fizičke i pravne osobe su na 5 mjestu." Imaju dodatne kriterije kod odabira koje su definirane, pa tako u drugim kriterijima su stavljeni i nositelji OPG-a ili vlasnici poljoprivrednih obrta koje je hrvatski branitelj, danas toga nema. A zašto nema? Zato što je eklatantan sukob interesa gospodine ministre i kolega Luciću. Pogledajte zakon i prezentaciju koju je gospodin Kuterovac poslao u ministarstvo, tu se krije i ima njegov mail s kojeg je poslao u ministarstvo, tako da podilazite jedni i drugima kako bi omogućili onima koji imaju 100 traktora, razotkrit ćemo i taj odnos koji je među vama. I to nije jedini odnos, taj odnos je već definiran, ima i drugi koji je kod vas u ministarstvu, a to je gospođa Tatjana Kalađić koja je supruga Veljka Kalađića i tako redom da ne govorimo o imenima. Sve su to vaši ciljevi kako da ove jadnike satrte u crnu zemlju, kako da ostavite sirotinju i da podilazite bogatima. To je vaš cilj i to je vaša nauma kroz ovaj zakon.
Hvala. Kolega Đakiću, vi ste replicirali kolegi Luciću koliko se meni čini. Nemojte zlorabiti Poslovnik da moram i na replikama čak opominjati. Imamo odgovor na repliku. Izvolite kolega Lucić.
Hvala lijepo. Pa u svakom slučaju i prije sam govorio o tome, dakle da malo seljačko gospodarstvo u svakom slučaju treba imat prednost u odnosu na velika gospodarstva. Velika gospodarstva su godinama umrežena u velike sustave poljoprivrednog zemljišta i upravo donošenjem zakona u prijašnjim godinama o obiteljskom, malom gospodarstvu dali smo prednost da se ono okrupni i da upravo tisuće, i tisuće malih poljoprivrednih gospodarstava čine jedno ogromno, veliko gospodarstvo. Mi smo i svjedoci da je u proteklom vremenskom razdoblju naši pikovi koji su bili ogromni sustavi, došli su u probleme i ubiti doveli su u probleme sve zaposlene i cijeli sustav gdje je ova država milijarde i milijarde kuna namirivala, a danas istovremeno ne borimo se da bi upravo ovim malim poljoprivrednim gospodarstvima dali prednost i poticali ih. Pa zašto je ova Vlada u svome proračunu osakatila ovu poljoprivredu, ovu Slavoniju koja je najviše pogođena, koja je najviše pogođena, zbog čega, jel ima zato obrazloženje? Nema, i upravo cijelo vrijeme danas govorimo strategija Vlade nije dobra iz razloga što ne potiče malo gospodarstvo ono jedino koje bi trebalo. Meni je bilo jako drago kad je ministar naš sadašnji došao iz Broda, iz Slavonije ali mi je jako žao danas njega, on ne može promijeniti, jel strategija Vlade je ta koja diktira kojim načinom će se razvijat hrvatska poljoprivreda i mali poljoprivrednik, OPG. Nije jedan čovjek u pitanju, nego strategija Vlade koja ne daje za pravo poljoprivredi da se razvija onim tempom kojim bi trebala, a za dobrobit sviju nas.
Hvala. Sljedeća replika, Dinko Burić. Izvolite kolega.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Luciću, kažu nekad: "Bolje ikad nego nikad.", evo ova vaša rasprava mi je danas dosta ličila i na naknadnu pamet, jer se sjećam 2010. godine kad se ukidao fond za regionalni razvoj, kad sam u ime kluba govorio ovdje za govornicom, onda ste me upravo vi bili prozvali: "A tko si ti, pa nisi ti Slavonski Zorro da jedini štitiš Slavoniju i Baranju." Ali meni je drago da ste vi konačno shvatili da središnja državna vlast zanemariju Slavoniju, pa je dobro evo i da se danas slažete s nama i sa stavovima kluba HDSSB-a. Ima stvari koje treba razjasnit, u pravu ste kad govorite i o brodogradnji, i o poljoprivredi. Strateška grana Hrvatske je i brodogradnja gospodarstva i turizam ali je izgleda ispala poljoprivreda iz svega toga. Međutim mi nismo protiv toga da se rješava i problem brodogradnje. Apsolutno nismo ali smo protiv toga da se iz strateških grana gospodarstva izbacila poljoprivreda i to je ono što ne valja. Jer kao što je brodogradnja najvažnija u Dalmaciji tako je poljoprivreda najvažnija u Slavoniji i Baranji. Međutim moram podsjetiti na to da je u pregovorima Hrvatske sa EU pod onim poglavljem tržišna ulaganja, jednostavno smo ih bili prisiljeni dovest i brodogradnju ne braneći se za to u poziciju da bude sposobna. Dakle da neće moći više računati na državne poticaje. Ali poljoprivreda upravo zahvaljujući politici EU treba počivati na poticaju. Ja sam rekao da su osnovni ključni instrumenti razvoja poljoprivrede izravni poticaji i stvaranje preduvjeta da možeš te poticaje dobit i mjere ruralnog razvoja. To je zajednička poljoprivredna politika EU a naša Vlada tu ste u pravu griješi. Ovo ministarstvo, ovo sadašnje ministarstvo griješi što smanjuje poticaje u državnom proračunu a u isto vrijeme ne poduzima ništa da riješi i vrlo izgledni problem iduće godine a to je da nećemo ni znat hoćemo li išta imat pravo iz fondova EU jer nije donijet državni proračun.
Hvala. Imamo odgovor, kolega Lucić izvolite. Malo ste predugi bili. Izvolite kolega Lucić.
… [[Govornik nije uključen.]] Naša razmišljanja su ista poglavito kad se tiče Slavonije. Niti sam ja veći niti ste vi veći. Pa upravo o tome se radi. Ja govorim stalno o Vladi. Dakle Vlada je ta koja je donijela takvu strategiju prema poljoprivredi koja nam je toliko bitna jer pogledajte taj cijeli kontinentalni dio ali pogledajte vi šta je danas u Priobalju dolje obrađeno zemljišta koje je do jučer bio kamenjar, gdje su posađeni vinogradi, gdje su posađeni maslenici. I mi danas smanjujemo poticaje na svim razinama a istovremeno ulazimo u EU 1.7. i upravo ta EU kaže da poljoprivredu treba poticati, vi ćete dobiti sredstva iz EU. Pa o tome govorimo. To je suština i pitamo se zašto je takav odnos prema tome seljaku, ali mi ako znamo. Ako naš seljak bude bogat onda ćemo biti bogati svi. Vidimo i sami da nam je industrija pogotovo građevinarstvo srušena u potpunosti. Pitanje preživljavanja nema investicija. A još jednom ovdje kažemo stoje nam hektari neiskorišteni. Pa zbog čega nam stoj hektari neiskorišteni, neobrađeni. Pa dajmo ljudima da obrađuju ako su kupili ovu mehanizaciju. Pa dajmo im to u bez cijene neka sa nula kuna to sve skupa bude a da istovremeno ljudi rade a ne da nam 6 tisuća OPG-ova ili poljoprivrednih gospodarstava samo u godinu dana propadne. Pa koliko će to biti u roku tri ili četiri godine. Pa ja se bojim da ćemo doć u takvu situaciju da možda ni sami nećemo moć proizvest za svoje potrebe i da ćemo onda reći mi nemamo proizvodnju. Mi moramo to uvest. To nam se ne smije dogoditi.
Hvala. Sljedeća replika Zoran Vinković. Izvolite kolega.
Malo sam prehlađen pa onda mi možda intenzitet nije onako čist. Vidite kolega Lucić slično se dešavalo i u proteklih onih osam godina. Dođe petak, onda se napuni ova sabornica od onog žamora ne čuju se ni amandmani i onda su mnogi zastupnici dizali ruku i nisu se slagali sa vlastitim mišljenjem i ta činjenica se nije promijenila niti u ovih godinu i pol dana. I vjerojatno smo zato tu gdje jesmo jer mnogi ne razmišljaju svojom glavom i dižu ruku kako kaže babo ili kako kaže šef partije. I to je činjenica. A ovaj zakon je prije svega nije namijenjen obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima, nije namijenjen razvoju poljoprivredne proizvodnje. Pa to je pokazalo ono jutro kada se iz državnog proračuna evo u ovih godinu i pol dana izvuklo više od dvije milijarde kuna za razvoj poljoprivrede. Mi smo država koja nema strategiju poljoprivredne proizvodnje. Mi smo država koja još uvijek ima veći uvoz od izvoza poljoprivrednih proizvoda. Na kraju smo i država koja organizira svjetsko prvenstvo u oranju u Biogradu na moru a to kao da mi lovimo tunu na Jošavi, to je jezero gdje je iskočio onaj šaran i vikao živio Linić. Evo Slavonija je dovedena u tu razinu i sa poljoprivrednom proizvodnjom i sa gospodarstvom. A što se tiče legalizacije da ne ostane i to po strani. Nije najveći problem komunalni doprinos. Jedan od najvećih problema je vodni doprinos koji je veći od bilo kojeg komunalnog doprinosa a država je mogla donijeti zakon o legalizaciji kako su donijele neke druge države [[Upadica Batinić: Hvala. Imamo odgovor na repliku.]] Pa čekajte završna rečenica. Trebala donijeti jednostavan zakon koji bi legalizirao sve objekte i ne bi bilo problema niti u lokalnoj samoupravi posebno ne sad pred izbore.
Hvala. Odgovor, kolega Lucić izvolite.
Kolega nije dobro što se spočitava stalno znate vi ste jučer govorili ovako, dizali ste ruke ovako, makar vi jer vi ste bili i u prijašnjoj vlasti SDP-a pa ste drugačije dizali ruku, sad kad ste u SDP-u sad drugačije govorite, al nećemo o tome. Mislim na stranu. Ne volim samo što se to stalno apostrofira a kažem imate primjer i na svojoj strani. Naravno vodni doprinosi su najveći problem kod legalizacije objekata. Ne samo kod legalizacije. Gledajte mi kad govorimo i o današnjoj legalizaciji ne samo poljoprivrednih objekata pa ljudi moji pa ja sam čelnik lokalne samouprave. Pa ja mogu na prste ove dvije ruke izbrojiti koliko imam zahtjeva za legalizaciju. Nema je. Zašto je nema? Zato što je preskupa. Zašto nismo donijeli odluku? Ti objekti su izgrađeni s jedne strane a idemo neku primjernu cijenu kao što su to druge države u našem okruženju radile, ajmo dati legalizaciju objekata, posebno naglasiti onu vrijednost objekata dole koja je na moru koja ima svoju vrijednost. Pa šta će ovaj moj jadnik u Slavoniji dolje kvadrat zemljišta košta 80, 100 eura, a kod mene košta, ja u zoni prodajem za 1 euro ako smo mogu nekoga dobiti. 50, 150 hektara da samo nekome mogu prodati. Prema tome kada govorimo o poljoprivrednim gospodarstvima i legalizaciji naravno da od toga neće biti ništa. Ali gledajte prošla nam je godina dana, proći će još jedna godina. U EU ćemo već biti godinu dana, a da se nismo pomakli. Naša gospodarstva neće biti legalizirana i sva ona prava koja ćemo morati i trebati ostvariti ulaskom u EU faktički od toga nema ništa i vi ste gospodo osuđeni na propast. To je suština problema. I gospodine ministre obzirom da ste vi naš sugrađanin pogotovo u 5.izbornoj jedinici ja bih doista molio da svojim utjecajem i ministra prenesete sve ovo. Ovo nisu zločesta razmišljanja, ovo su očajnička razmišljanja nas Slavonaca i doista vas uvažavam ali prenesite i premijeru da svojom arogantnošću ne utječe na ostvarivanje prava poljoprivrednika u Hrvatskoj jer njihovo preživljavanje je pri kraju.
Vrijeme. Hvala. I zadnja replika Marijan Škvarić. Izvolite kolega.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega pa prije svega u vašem izlaganju počeli ste od brodogradnje, završili sa poljoprivredom na način da se ne ulaže u poljoprivredu, pa smo tu razgovarali oko legalizacije pa sada nakon toga ispada da ja uopće sumnjam da li sam u Hrvatskoj da li sam uopće na ovom planetu jel ispada da su sada mnogi Marsovci ovdje prisutni koji su se spustili s Marsa i čudom se čude Bože moj tko je to sve skupa uradio, što smo to doživjeli od silne poljoprivrede koja je sva bila obrađena od koje su ljudi lagodno živjeli od koje smo imali zaista jeftino kupovati i došli do toga da imamo ovakvu situaciju u poljoprivredi. I da zaista čuđenje je veliko u svijetu i onda se pitamo uvijek tko treba na to odgovor da ste tako gorljivo to branili 50 godina. Danas zaista putem alokacijskih sredstava kojih se slažem ne bi trebalo 80 milijardi otići u brodogradnju nego barem 20 milijardi još u poljoprivredu, 20 milijardi u drvnu industriju, u građevinarstvo danas bi ovoj Hrvatskoj itekako bilo bolje i ne bi se morali boriti s ovim problemima i 4.put morali mijenjati Zakon o poljoprivrednom zemljištu. Ono što zaista moramo reći da moramo izaći u susret selu. Zašto? Ma zemlja veže ljude. Ako to nije moguće što će ljudi napraviti? Otići će iz ove zemlje ili će ići u neku drugu djelatnost i to je pitanje ako opet može ako smo im osigurali uvjete. Zato se nemojmo čuditi što je tko napravio, mislim da je ovaj zakon itekako još jedan korak bliže selu, blizu poljoprivrednicima da mogu zaista ostvariti ono što imamo bogatstvo koje ima poljoprivreda u Hrvatskoj. Hvala.
Hvala. Imamo odgovor kolega Lucić. Izvolite.
Kolega ja sam se fokusirao upravo na brodogradnju to je vaš kolega ispred vas govorio prije mene pa sam samo želio apostrofirati da mi imamo svoju brodogradnju u koju treba ulagati, a to je poljoprivredna i drvna industrija, da. A nismo mi protiv nitko brodogradnje, znate, nisam ja protiv ali sam ja za brodogradnju ovako da bude u privatnom vlasništvu pa sad ti radi odnosno ne radi a dobivaj plaću. Ne bojte se da će u Brodosplitu dobivati plaću a da ne bude radio. Toga neće sigurno biti. A gledajte 23 godine već se tako u brodogradnji ponašaju u ovoj državi jer su radili nešto što je ispod svakog profita i da ne govorim sve ostalo. Prema tome, živimo mi u Hrvatskoj pa upravo o tome i govorimo da pokušamo to poljoprivredno gospodarstvo izdić na razinu da mu pomognemo. Pa po koji puta govorimo da se ne smijemo odnositi na onim poljoprivrednim proizvođačima koji prehranjuju Hrvatsku i ljude u Hrvatskoj. Naravno da istovremeno se moraju uklopiti u cijene koje su na tržištu. Ali siguran sam za poticajima koji ostali poljoprivredni proizvođači ostvaruju unutar EU da se i naš seljak može uklopiti ali dajmo mu pomozimo mu dok ne uđemo u EU dok nas svi oni koji su daleko bolje opremljeni i daleko bolje organizirani ne pregaze. Pomozimo tome našem seljaku da upravo do ulaska, a ostalo nam je samo malo vremena pomognemo, a ne da uništavamo sa donošenjem zakona i represivnim ponašanjem Vlade da 6 tisuća zamislite gospodarstava u jednoj tekućoj godini bude zatvoreno. Pa ti ljudi su završili na Zavodu za zapošljavanje. Oni su među 272, tri tisuće koliko ih već ima.
Zahvaljujem. I nakon niza replika u ime predlagatelja ministar Tihomir Jakovina. Izvolite ministre.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Štovani kolega Lucić imao bih par ne opaski nego pojašnjena vezano za vaše izlaganje u ime kluba uz svo dužno poštovanje i na iskazanu brigu za OPG-a. Slušajući žustru raspravu koja se razvila onda razmišljam da li sam ministar 15 mjeseci ili 15 mjeseci i 8 godina prije toga pa sve ono što je u 10 godina loše napravljeno, a sada je došlo za naplatu, a vi ste ti koji ste vodili ministarstvo i osmislili sve ove prethodne zakone o poljoprivrednom zemljištu i ostale zakone u paketu o poljoprivredi, dolazi na naplatu sada. Također mi nije bilo baš najjasnije kada ste govorili o stavovima pa ste između ostalog rekli nema OPG-a. sada ne znam da li ste podlogu za raspravu radili na osnovu onoga prvoga zakona odnosno zakona iz prvog čitanja jel po ovome zakonu članku 29.točno stoji "Sudionici poziva za zakup i zakup za ribnjake mogu biti nositelji OPG-a zadruge koje se bave poljoprivrednom djelatnošću odnosno djelatnošću akva kulture ili čiji zadrugari su poljoprivredni proizvođači i druge fizičke i pravne osobe", znači to je nešto što između ostaloga ne stoji. Daljnji ispravak je o potrebi ustrojavanja ili osmišljavanja nove agencije. Opet ću vas podsjetiti da je zakonom iz 2008.koju ste vi poslali u proceduru i digli ruke osnovana Agencija za poljoprivredno zemljište i da je uredbom Vlade Republike Hrvatske iz 2009. ona formalno i zaživjela. Druga je stvar što ništa nije radila ili je radila vrlo malo stvari sukladno onome što je trebala, ali to su fakti. Govorite o tome da je ovaj zakon neučinkovit ili da je postojeći zakon, odnosno zakon po kojem se radilo sve ove godine, dosad se brže dolazilo do poljoprivrednog zemljišta. Pa zar ne govori sam podatak da je manje od 30% zemljišta u 10 godina stavljeno u funkciju zapravo kako i koliko je dobro bio taj zakon i sve one izmjene i dopune zakona koje su bile na inačicu istoga, odnosno način funkcioniranja i stavljanja najvažnijeg resursa za poljoprivrednu proizvodnju u funkciju. Ako govorimo o Slavoniji koja je meni na srcu jer sam Slavonac, ali možemo tu malo i specificirat pa ćemo pogledat vašu županiju koja ima ukupno 28640 hektara poljoprivrednog zemljišta. U 10 godina u funkciju je stavljeno samo 11217 hektara ili manje od 39%. Ne možete reći da tu nije bilo vertikale, da niste imali i Vladu i ministarstvo i agenciju i županijski nivo i lokalni nivo, da se nije moglo više i bolje staviti. Nisam ni očekivao od vašeg kluba da će ovaj zakon dobiti potporu jer kako je kolegica Sumrak rekla, konceptualna razlika u shvaćanju problema i pristupa raspolaganju poljoprivrednim zemljištem u svakom slučaju postoji. Mi smo vrlo jasno se odredili da je to nacionalno bogatstvo. Jednako kao i hrvatske vode, jednako kao i hrvatske šume nisu i neće biti predmet prodaje. Rekli smo da će biti način raspolaganja zakup na 50 godina i na osnovu toga smo i složili ovaj zakon. Napravili smo tu neke iznimke s ciljem okrupnjavanja gdje postoji mogućnost kupnje zemljišta, ali smo točno odredili i koje su to parcele i do kojih veličina i na koji način. Isto tako dali smo mogućnost onoga što nažalost u prethodnim zakonima nikad nije bilo, a to je da se može poljoprivredno zemljište dati na korištenje znanstveno-nastavnim institucijama iz područja poljoprivrede, kaznionica, ustanova čiji je osnivač Republika Hrvatska na rok od 25 godina. Imali smo u 10 godinu apsurdnu situaciju da nam poljoprivredni instituti, fakulteti, srednje strukovne škole, ergele, naše kaznionice ili odgojne ustanove nisu mogle doći do poljoprivrednog zemljišta i to smo omogućili ovim zakonom. Kao čelnik jedinice lokalne samouprave više ih tu nisam čuo nikoga da je na neki način pohvalio izmjenu za ovo drugo čitanje gdje smo valorizirajući važnost zemljišta koje se nalazi u određenoj jedinici lokalne samouprave korigirali, odnosno podigli postotak koji iz naknada ide u proračun jedinica lokalne samouprave na 65%. Govoriti o tome da dvije godine će trebati da zaživi ili da se počne radit, vrlo jasno sam rekao da su draftovi jednostavno nacrti svih podzakonskih akata već izrađeni i da će vrlo brzo po usvajanju i objavi ovoga zakona se odraditi poslovi do kraja i ići prvi natječaji. Primjedbe su bile da li je to dodatna centralizacija ili nije. Mislim da smo u nizu članaka ovdje fino rekli da će jedinica lokalne samouprave biti točno uključene u cijeli proces, od pripremnoga dijela i slanja zahtjeva prema Agenciji do sudjelovanja u povjerenstvima i odlučivanja o najpovoljnijem zakupu i na taj način odraditi svoj dio posla i biti uključen na transparentni dio provođenja cijelog postupka. U 10 godina mi nismo imali informacijski sustav, čuli smo da se dokumenti gube, da se moralo ponavljat sa zahtjevima, nadopunjavat i slično. Nismo napravili informacijski sustav koji bi sa par klikova pokazao u kojoj fazi je natječaj, kako, šta, koja je priprema, koje čestice i ostalo. Sad ćemo to imat. Svaki poljoprivredni proizvođač, a gotovo već 30000 poljoprivrednih proizvođača se koristi sustavom agroneta će moći u svakom trenutku provjeriti koje se čestice i koje površine spremaju za natječaj i u kojoj su fazi odluke i kada je uvođenje u posjed. Kada govorimo o prodaji, da, prodaja je problem. Očito je to najveća konceptualna razlika u ovome dijelu, ali niste rekli da po postojećem zakonu kojeg ste vi autori i koji ste zajedno s koalicijskim partnerima provodili sve ove godine, ste upravo vi predvidjeli osim prodaje i dugogodišnje zakupe i prioritetne koncesije, a sad pokazujete tu opravdanu ili ne znam kako bi ju nazvao brigu za obiteljska gospodarstva. Upravo postojeći zakon je kroz prioritetne koncesije omogućio da značajne poljoprivredne površine pod nižim uvjetima i cijenama dođu uvjetno velikima, ali ono što ovaj zakon neće dozvolit, neće dozvolit da kroz prodaju stvaramo velike, strašno velike. Govorite o OPG-ima koji vas kontaktiraju i koji traže i govore da ovaj zakon nije dobar, da treba omogućit prodaju. I ja sam jako puno na terenu i kontaktiram sa brojnim, brojnim poljoprivrednim proizvođačima koji uopće nisu mogli doći do poljoprivrednog zemljišta. Imali smo i po postojećem Zakonu o poljoprivredi i postojećem Zakonu o poljoprivrednom zemljištu, imali smo mogućnosti da je, ne mogućnosti, u praksi se dešavalo da na jednoj adresi bude prijavljen veći broj OPG-a, do 18. Iz kojeg razloga? Samo iz razloga prijava i mešetarenja sa poljoprivrednim zemljištem. Imamo na terenu situacije gdje ljudi imaju oko 500, 600, 700 ili više hektara na jednom OPG-u, a imaju jednog ili nijednog zaposlenika, dok imamo veliki broj poljoprivrednih proizvođača koji su ušli u ozbiljne investicije ako govorimo o stočarstvu, farmama i ostalo, koji nisu mogli doći do poljoprivrednog zemljišta. Imali ste 10 godina po postojećem zakonu mogućnost da po ovim kao jasnim kriterijima koji su navedeni se svo državno zemljište stavi u funkciju. Ispod 30% državnog zemljišta je u funkciji. Ovaj zakon će to promijeniti. Zahvaljujem.
Hvala i vama ministre. Imamo replika prijavljenih podosta. Prvi se javio Ivan Šuker. Izvolite kolega.
Pa meni nije jasno koji je koncept ove Vlade da svaki zakonski prijedlog bazira na sukobu nekoga i nečega. Pa nitko ovdje ne želi da dođe do sukoba velikih i malih. Pa ako je iole normalan, ako iole razumije neke stvari niti mogu jedni bez drugih niti naprosto ne može sustav gospodarski funkcionirati zbog jednih i drugih. I čemu stalno to potencirate? Međutim, ono za što sam se javio gospodine ministre pa vi naprosto želite uvjeriti da je 5 manje od 2. Vi to nas želite uvjeriti. Vama je proračun poticaji samo u poljoprivredi skresani sa 3 milijarde na 2200 i vi tvrdite da sa 2 milijarde i 200 ćete vi više pomoći hrvatskim seljacima nego što bi se pomagalo sa 3900. I možete vi pričati na ovakav ili onakav način, međutim gospodine ministre nit bi Hrvatska imala danas ovakvu financijsku omotnicu kakvu će dobit u poljoprivredi da se nije napravilo sve u prethodnim godinama i možete govorit na ovakav i onakav način. Međutim, rad kolege Čobankovića i vas su nebo i zemlja. To je dan i noć, prema tome ali u plusu za kolegu Čobankovića.
Imamo odgovor na repliku, izvolite ministre.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa s obzirom da je danas strašno puno licitacija vezano za iznose potpora o tome kako krenulo se sa milijardom, da smo a mislim do kolege Marasovića već došlo na 3 milijarde da smo u 2 godine manje sredstava imali u proračunu za poljoprivredu reći ću da to nije istina. Gospodo, pogledajte brojke i vaših proračuna. Od 2008. do 2010. se on kretao na bazi 3 milijarde do 3 milijarde i 200. 2011. ste isplatili 3 milijarde i 700 jer je bila predizborna godina pa ste išli kupovati glasove, a nije vam pošlo za rukom. Prošle godine 2012. godine isplatili smo 3 milijarde i 20 milijuna kuna proračuna, 2 milijarde i 700 za proizvodnu 2012., onih 300 i nešto milijuna su bili dugovi koje ste ostavili koji su se vukli nekim repovima iz 2008. neplaćenih potpora. Za ovu godinu imamo negdje na raspolaganju ovo što kažete 2200 da ste malo bolje pročitali sve ono što ulazi u potpore vidjeli bi da je to negdje oko 2 milijarde i 600. Već sad sa 15.3. smo isplatili gotovo milijardu i 300, 3 i pol mjeseca i prije roka kad trebamo isplatiti potpore. Ako govorite sa brojkama onda molim vas budite realni i pogledajte stvarno šta je. Ja bih volio, osobno bih volio da nije bilo ni jednog kostura, da nije bilo ni jednog repa, da je sve plaćeno, da ove godine nemamo 150 milijuna kapitalnih iz prethodnih razdoblja, da u 2014. nemamo 75 milijuna koje isto moramo osigurati u proračunu iz prethodnih razdoblja i da je naš i obiteljska gospodarstva i cijela primarna poljoprivredna proizvodnja, ali i prehrambena bez koje se ne može jer je to simbioza jednih i drugih bila puno pripremljenija u puno boljoj kondiciji i puno spremnija na ono što nas čeka za par mjeseci. To su činjenice gospodine Šuker. Ne tri milijarde manje. Govorim o ovim manjim iznosima. Ukupni proračun Ministarstva poljoprivrede je nešto malo manji u iznakama, ali smanjujemo [[Upadica Batinić: Kolega Šuker niste dobili riječ.]] u onome dijelu na projektima koji nisu trebali prolaziti smanjimo na materijalnim troškovima, ne ponašamo se rasipno onako kako ste se vi ponašali.
Kolega Šuker, molim vas niste dobili riječ. Nemojte upadati! Imamo sljedeću repliku Dinko Burić. Izvolite kolega.
Hvala. Zanimljivo pitanje. Evo ja ću postavit pitanje. Recite koliki je ukupan proračun za poljoprivredu i koliki je bio? To je prvo pitanje, a drugo pitanje ima nekih izmjena u ovom zakonu koje su drugačije nego što je bilo prvo čitanje. Jedna od njih je i to da je uvedena odredba da strane fizičke i pravne osobe mogu stjecati pravo vlasništva na poljoprivrednom zemljištu u nasljeđivanju. U principu nemam ništa protiv toga, ali postavljam jedno drugo čitanje. A što je sa osobama kojima je u bivšoj državi nacionalizirana imovina pa među ostalim i zemljište? Rješavamo problem prava stranim državljanima da nasljeđivanjima, dakle stranim fizičkim i pravnim osobama, da nasljeđivanjem mogu dobit zemljište a što je sa našim građanima, našim državljanima kojima je ona komunistička vlast u bivšem sustavu oduzela, nacionalizirala imovinu podnijeli su uredno zahtjeve i nema nikakvog rješenja. Samo malo, samo malo. Ima jako velik broj onih koji još uvijek čekaju odgovore na to pitanje. I još jedna stvar je promijenjena. U članku 24. uvedena je mogućnost, dakle da se ne plaća naknada za prenamjenu poljoprivrednog zemljišta kad se gradi prometna infrastruktura, komunalna infrastruktura. To je bilo u redu. Međutim, ovdje je sad dodano da se ne mora plaćat niti za građevine, za znanstveno-nastavne djelatnosti, zdravstvo i ustanove socijalne skrbi čiji je osnivač Republika Hrvatska. A šta je sa onim ustanovama čiji je osnivač jedinica lokalne ili regionalne samouprave. Pa u tom smislu mislimo da nema nikakvih, ne treba praviti razliku između zdravstvene ustanove koja je u vlasništvu države i zdravstvene ustanove koja je u vlasništvu države i zdravstvene ustanove koja je u vlasništvu županije da mora plaćati prenamjenu.
Hvala.
Mislim da bi to trebalo nadopuniti taj članak 24. To ćemo mi dati amandman.
Hvala. Imamo odgovor, izvolite ministre.
Što se tiče članka 24. štovani kolega Burić na ovaj dio odrednice koji ste rekli smo radili doradu baš s tim da kažemo da se mogu raditi takvi objekti ukoliko su vezani za opću državu, odnosno za, ako je investitor Republika Hrvatska da ne ostavimo prazan prostor da to onda i privatni investitori koriste priliku uz sve one zone koje imamo da grade takve objekte na poljoprivrednom zemljištu. Što se tiče povrata kroz program raspolaganja koji su napravljeni su određene površine koje su za povrat ukoliko je to moguće u naturi, ukoliko ne jedinice lokalne samouprave su ostavile površine i postoci su prema zahtjevima koji su bili sa rokovima podnošenja u tijeku. Za ostatak ćete morati pitati kolegu Orsata vjerojatno kada će se bit do kraja proveden cijeli postupak. Ali te površine kao i onaj dio površina za ostale namjene koje su jedinice lokalne samouprave u programima ostavile za svoje potrebe, a govorimo za groblja, za parkove, za zelene površine i ostalo takvo poljoprivredno zemljište ostaje jedinicama lokalne samouprave. Ostali oblici, ostale površine su predmet raspolaganja kako je definirano u samom zakonu. A što se tiče proračuna govorili smo o potporama, da sa potporama se licitira. Više će biti vjerojatno govora o kompletnom proračunu na rebalansu samom. Ali potpore se ne diraju kao takve.
Zahvaljujem. Sljedeća replika Franjo Lucić. Izvolite kolega.
Evo još ovako malo polemike, a gledajte ministre ne slažem se baš u potpunosti kad kažete da je došlo sve sada na naplatu ono što je loše. Pa ne ispada valjda da je bivša Vlada i ministarstvo radilo toliko nekvalitetno da bi sada sve to došlo loše. Vi govorite o kosturima, gledajte 2003. godine kada je ponovno odnosno 2004. HDZ došao na vlast ja sam došao u Nadzorni odbor Hrvatskih autocesta i Hrvatskih cesta. 3 milijarde kuna je bilo deficita u Hrvatskim autocestama, kad o tome govorimo. Znači i jedna i druga Vlada vjerojatno prije nego što izgubi izbore drži malo u ladici pa onda kad dođe druga onda to vadi. Nije to ništa novo. Tako ni u Ministarstvu poljoprivrede ako je to tako. S druge strane, svjedoci smo bili, imali ste prezentaciju u Osijeku vas 6 što ministara što zamjenika i doista ste imali jedno krasno izlaganje. Ali nisam se tamo htio javljati, ali sad vam kažem ne može se govoriti kako je prošla Vlada radila loše pa onda tamo stavljate usporedbe. Pa gledajte, a sad govorim o Ministarstvu poljoprivrede, tko je sve ispregovarao ove pregovore da bi ušli u EU da bi vi ovo danas u Ministarstvu poljoprivrede, regionalnog razvoja i bilo kojem ministarstvu imali o čemu razgovarati i da bi imali pretpostavke. Pa ovi su pregovori doista napravljeni na najbolji mogući način na zadovoljstvo hrvatskog poljoprivrednika i hrvatskog čovjeka. Vi upravo u ministarstvu to danas imate i zato je to nešto dobro što je napravljeno. Ali nemojmo kažem vraćati se nazad, nisam taj da bi na taj način razgovarao. Kad govorim, ja sam da govorio da ćemo izgubiti dvije godine. Gledajte, godina i tri mjeseca nam je prošlo kako ne prodajemo poljoprivredno zemljište ni zakup ni ovo ni ništa, još vam treba najmanje 5, 6 mjeseci da ovo stavite u funkciju. Pa naravno da je to dvije godine. Slažem se sa informatizacijom, sa ovime ARKODOM, super. I mi smo nešto napravili, vi ste dogradili i to je nešto što treba poljoprivredi.
Hvala. Nema odgovora. Sljedeća replika, Stjepan Milinković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa vi ste gospodine ministre iznijeli razmišljanje koliko ste dugo na ovoj odgovornoj dužnosti. 14 ili 15 mjeseci, nebitno mjesec više ili manje. Ovi časni ljudi gore na galeriji oni očekuju svaki dan od vas, od prvog dana, da riješite njihove probleme, da zaustavite ovaj negativni trend, ovo propadanje hrvatskog sela i hrvatskog seljaka. Ne obraćaju se oni ministru financija nego se obraćaju ministru poljoprivrede koji je to dužan. Ali kad dođe do ovako konkretizacije pitanja e onda se vi vraćate u prošlost. A kad je riječ o prošlosti onda uistinu je potrebno ponoviti ovdje da su operativni programi ponudili i unaprijedili stanje u poljoprivredi od izgradnje brojnih staja, obnove staja. U prilog tome svjedoče i povećane količine proizvodnje mlijeka, a sada svjedočimo upravo suprotnom. Dakle, pad proizvodnje i sve ono što sam govorio ranije. A treća, ključna stvar, pa vi ste obećali, molim vas lijepo, obećali vaša Kukuriku koalicija je obećala bolji život selu i seljaku. I tko je sad prvi najviše dobio to kod mene u Podravini kažu po hrbtu? Dobio je seljak i sad je u takvoj jednoj neprilici. I sad gledajte, u tim okolnostima sad gledamo nije mi namjera prozivati bilo koga ali s lijeve strane 4, 5 ljudi sjedi i prati i daje potporu. A sad kad počnu izbori onda će se svi razmiliti po sredinama mi vas volimo, mi brinemo o vama itd. E baš me zanima što ćete im reći i što ćete im objasniti. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sljedeća replika Branko Hrg.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine ministre prođe vrijeme brzo, u početku ljudi kažu što je bilo u prethodnom vremenu ali odmah daju i rješenja za buduće vrijeme. I to je ono što se u principu očekuje od svakog ministra, a u ovom dijelu u vašem slučaju od vas se očekuje da ponudite nešto hrvatskom selu, da ponudite nešto poljoprivrednim proizvođačima, da ponudite neku nadu da ljudi ostanu živjeti na tom selu iz kojeg se masovno iseljavaju i odlaze. Ono što ste vi napravili, što je u percepciji naših ljudi koji žive u ruralnim prostorima, a dosta ih živi u ruralnim prostorima još uvijek nakon ovog mandata će to biti jako mali broj je da ste zaustavili raspolaganje državnim poljoprivrednim zemljištem, da ste šutke gledali kako se uništavaju mljekari i da je napravljen ogroman nered u isplati poticaja i subvencija. To su na neki način tri percepcije koje ja ovako mogu izlučiti iz razgovora sa ljudima s kojima sam u principu svakodnevno i da ste nažalost uspjeli stvoriti o sebi percepciju pred sektorom koji vi trebate zastupati i koji trebate razvijati da ste vjerojatno od svih ovih ministara u Hrvatskoj državi koji su bili najlošiji ministar za poljoprivredu za seljaka u ovom vremenu i da najmanje brinete o njima. To je percepcija ljudi koji žive na selu, koji žive od poljoprivrede o vama. Ja bih volio da se ta percepcija promjeni. Ja bih volio da vi budete najuspješniji ministar samo počnite već jedanput nešto predlagati, počnite nešto raditi za korist seljaka i sela, a ne se stalno izvlačiti na prošla vremena pa još i iznositi i krive podatke o nekim mandatnim razdobljima.
Hvala. Odgovor na repliku, ministar Jakovina. Izvolite.
Pa najkraće što mogu, agrarna reforma, ovaj zakon je početak pravih ozbiljnih reformi. Kako velite seljaci, poljoprivrednici i farmeri kako ćemo ih nazvati, s kojima kontaktirate su konzumenti, su ljudi koji su vezani za ovo ministarstvo i važno im je da se reforme provedu. Da smo ih napravili prije 2, 3 ili 5 godina za to treba imat i hrabrosti, treba imati i stava, treba imati i viziju i misiju i znat kako. Bilo bi puno lakše, bilo bi puno lakše, bili bi puno pripremljeniji, imali bi bolje uvjete, imali bi više poljoprivrednog zemljišta, imali bi jasniji način kako organizirati sva gospodarstva i razvijati ih i dalje. Na žalost dovedeni su u situaciju da su morali na neki način svaštarit da nisu znali u kojem smjeru idu, a kad govorimo o hrvatskim poljoprivrednicima, svi su hrvatski poljoprivrednici moji poljoprivrednici. I dok radim i vodim ovo ministarstvo svim svojim i znanjem i snagom ću se zalagati za njihove interese. Neću gledat kao što je gledano u vrijeme kad ste vi vodili ministarstvo, da li je to zelena iskaznica i na koji način se opredjeljuju koji poljoprivredni proizvođači. Nećemo radit i ne radimo povlašteni glasački aparat ili neku vrstu socijale, pokušavamo da napravimo uvjete u kojima će pravi aktivni poljoprivredni proizvođači moć organizirat svoja gospodarstva i na njima radit. Oni koji ne kroz mjere ruralnog razvoja o kojima je danas i kolega Burić govorio, koji su izuzetno važni, gdje će nam bit strašno puno sredstava na raspolaganju, ćemo pokušati kroz neke druge aktivnosti na ruralnim područjima osmisliti njihov posao, njihov rad. Raditi na način da imamo 1., 2. ili 3. hektar ili 1. ili 3. grlo stoke što je jedno vrijeme bio plan i način funkcioniranja poljoprivredne politike vaše stranke, nažalost ne može i neće proći u EU u koju ulazimo. Moramo bit bolji, kvalitetniji i konkurentniji i onda ćemo moći proizvoditi više i bolje.
Vrijeme.
Hvala.
Hvala. Sljedeća replika, Zoran Vinković. Izvolite kolega.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Gospodine ministre, dva pitanja. Prvo je jedan zahtjev, mislim da ima dovoljno vremena da čak i ovaj zakon, bez obzira što se premijeru kad priča opozicija puca mu oklop na želucu, meni ne puca ništa, ali u svakom slučaju da ovaj prijedlog zakona ide u 3. čitanje obzirom da je, da se ovim zakonom praktično sve jedinice lokalne samouprave stavljaju u istu razinu. Slažem se ja s vama, upravo je ministarstvo bilo to koje je kočilo, gledalo po boji stranačkih iskaznica koji će natječaj proći, jel na svakom natječaju je bilo prigovora. Isto tako i nadležne državne službe su iskazivale potpunu, da tako kažem potpuni nerad, apatiju kada su jedinice lokalne samouprave tražile to zemljište od posebnog interesa koje je stavljeno u program raspolaganja poljoprivrednim zemljištem još 2002. Dakle sve Vlade i Račanova, i Sanaderova, i Kosoričina i Milanovićeva nikad nije odgovorila na te zahtjeve. I na taj način zakočila i gospodarski razvoj jedinica lokalne samouprave. Pitanje, mi imamo evo 2001. godine u funkciji poljoprivredno zemljište na osnovu jednogodišnjih ugovora. To zemljište je sada obrađeno, posijano. Ti ljudi koji su sada na tom zemljištu, raspisan je natječaj, proveden natječaj, ima prigovora, ali da vidimo da li su prigovori opravdani, vjerojatno ima i opravdanih. Ono što ja tražim, i kao saborski zastupnik i kao gradonačelnik za te jedinice lokalne samouprave da ministar izda naputak o korištenju tih čestica kako bi ta obiteljska gospodarstva mogla ostvariti pravo na poticaj. Jer je to zemljište u funkciji.
Vrijeme. Imamo odgovor, ministar Jakovina. Izvolite.
Kolega Vinković, ako ste pažljivo čitali zakon, a jeste onda ste vidjeli da smo stavili i mogućnost privremenog raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu države na rok od 5 godina po rješenju agencije, koju izdaje Agencija za poljoprivredno zemljište. Zašto je ta stavka tu, upravo zbog tog problema, što je gotovo 90 000 hektara obrađivano unazad par godina na osnovu potpora, na osnovu potvrda, da li nakon isteka nekog oblika ugovora o zakupu ili ga uopće nije postojalo. Ova institucija daje mogućnost da ću u idućih 5 godina do kompletno stavljanja u funkciju po postojećim odredbama zakona, za oko 50 godina i ti poljoprivredni proizvođači moći i dalje nastaviti, pogotovo obrađivati površine koje se do sada obrađivali … [[Govornik se ne razumije.]] dobrih gospodarstvenika i gdje su već imali ili jesensku ili pripremaju proljetnu sjetvu.
Hvala. Sad je sljedeća replika, Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Imam ja jedno pitanje za ministra, a to je sljedeće, neka mi kaže da li će se, da li će se do svibnja, polovice svibnja do kad treba zakonski prijaviti zemlju koja se obrađuje uspjeti to učiniti i znači umetnuti, uvesti u ARKOD, jer ako nije u ARKOD-u onda ne može dobiti nikakav potporu ili ni poticaj. Btw. taj isti ARKOD je na sreću evo ga bivša Vlada i bivši ministar, nemojte se stalno vi ministre, mi vas ne mrzimo, ja sam vam to već rekla. Zaista isto kao i kolega Hrg, drago nam je da imamo, da bi smo imali i želja nam je dobrog ministra. Ali vi se previše patite zbog bivšeg ministra Čobankovića, pa njega ne možete stići. Pa pazite taj čovjek je bio na terenu, živio je sa zadrugama, udrugama, tog čovjeka su mogli zaustavit na cesti svaki seljak, kod vas se sad u ministarstvo ministre, to morate popravit, ne može, ne može, ljudi zovu, nema šanse. Znate šta je odgovor? Ma javite se dolje na portu pa će vas primit neko sedmorazredni, nebitno, nije važno. Ne može se do vas ministre. I zato nemojte vodu toplu nama tu prosipat svima u ovom Saboru, ali mi samo odgovorite da li će moći ostvariti pravo na potporu oni koji još za sad nisu ni tu zemlju dobili ni u zakup a pogotovo što je neće moći kupiti i na koji ćete način to napraviti. Evo to me zanima samo.
Ovo je bilo pitanje a ne replika ali u duhu rasprave i interesa teme dozvolio sam. Ministre da li želite odgovoriti na pitanje? Izvolite.
Pa bilo je primjernije da ste ostavili pitanje za aktualni sat ali s obzirom da smo ovdje i da ćemo ostati danas još dugo odgovorit ću vam oko milijun 318 tisuća hektara je upisano u ARCOD i postoji. Puno manje nego što stvarno imamo poljoprivrednog zemljišta i čak manje nego što se obrađuje zemljište zbog nesređenih zemljišno-knjižnih stanja i ostaloga ali ne stoji ovo da je ovaj rok koji govorite stalno 15.5. krajnji rok kad će se moć upisat zato što će se moć barem još 12 mjeseci ali i reforma ZPP-a omogućava da se periodički povećavaju količine koje se nalaze u ARCODU i za koje se mogu dobiti potpore. To je jedan od problema na neki način ili primjedbi koji imaju oni koji su došli kupnjom na ovaj ili onaj način do zemljišta zato što će se povećanjem zemljišnog fonda u ARCODU a imamo zacrtanu omotnicu koja ide za izravna plaćanja po površinama smanjivati na neki način razmjerno sredstva koja će dobivati po hektaru. Zaštita svojih interesa ili pojedinih interesnih skupina nije nešto što će biti osnova rada i postupanja po ovom zakonu. Kroz ovaj zakon ćemo maksimalno staviti ili pokušati staviti svo raspoloživo državno zemljište u funkciju. Koliko ćemo vidjet, vidjet ćemo iz godine u godinu. Podnosit ćemo izvješće i moći ćete svaki puta pitati. A to o dolasku ili ne dolasku u ministarstvo neki način ili neke procedure se moraju ispoštovati. Nije baš ni kolege Čobankovića bilo da se ulazilo sa ceste u kabinet nego mislim da su se neke stvari morale i najaviti i dogovorit a jedino što je možda vi kao stranačka kolegice ste imali stalno otvorena vrata ali neki nisu mogli ni blizu doći ministarstva a to kad govorite o tome da li se ja želim uspoređivati sa kolegom kojega izrazito cijenim i štujem ne. Ja radim svoj posao i po onome kako ga radim ću biti ocjenjivan a ako mislite da je baš tako jako dobro radio pa onda možda ovaj dio humanitarnog rada ili što je trebao odraditi prema ovoj nagodbi da predložite da dođe raditi kod mene u Ministarstvo poljoprivrede da unaprijedi rad ministarstva pa evo možemo o tome razgovarati.
Vrijeme ministre. Hvala. Sljedeća replika Branko Vukšić. Izvolite.
Pa evo isto u duhu ove rasprave isto meni dozvolite. Čudni su to kriteriji. Ja se u potpunosti isto slažem da vi nećete moći stići bivšeg ministra Čobankovića koji nije mogao reći ne, naročito ne svom šefu Sanaderu pa zbog toga se u potpunosti se slažem bi bilo dobro da možda dođe u Ministarstvo poljoprivrede odraditi svoj dug prema zakonu, domovini i onome svemu o što se ogriješio. U ostalom gospodin Čobanković je zbrinuo sve svoje rođake i sebe do deset koljena. Uostalom u tome su mediji. Mislim da bi to trebalo istražiti. Međutim to je bio nacionalni HDZ-ov sport zbrinjavanja. Zbrinjavanjem nastavljaju naročito HNS i zbrinjavanjem i nastavlja i SDP kroz različite modele. Vi ste prije ministre rekli da je poljoprivredno zemljište nacionalno bogatstvo. Ja se u potpunosti slažem ali morate isto tako znati vi u Vladi da je nacionalno bogatstvo, da su i ceste nacionalno bogatstvo. Kako nećete rasprodavati Hrvatski laburisti vas u tome podržavaju. Ne rasprodavati zemljište koje je nacionalno bogatstvo, davati ga u najam, tako nemate pravo ni prodavati a ni one izgrađene ceste koncesionirati kako vi to kažete. Jedna velika pogreška koju radi ova Vlada je u tome što ne educirate seljake što ih čeka u EU. Prije ovdje se povela rasprava kao da ne živimo u Hrvatskoj, kao da ne znamo koji su nas problemi dočekali vas, kola su krenula nizbrdo, vi ste rekli mi ih možemo zaustaviti. Međutim niste ih zaustavili. Niste ih pogurali navrh brda. Još se borite, kola kližu naniže. Vi se trebate potruditi da taj trend preokrenete.
Hvala. Imamo odgovor na repliku, ministar Jakovina.
Pa vrlo kratko. Štovani kolega Vukšić, slažem se s vama u ovome dijelu da nismo još zaustavili kola jel kad desetak ili 15 godina se stalno vozi nizbrdo a to pokazuju nažalost većina negativnih trendova onda je vrlo teško u jednom segmentu vrlo kose ceste zaustaviti. Ali smo iz značajno usporili vjerujete mi a sa ovim zakonom i sa cijelim reformskim paketom mislim da ćemo ih zaustaviti odnosno okrenuti njihov smjer u kretanja u drugom pravcu. Još jednu stvar se slažem s vama i na tome dajem strašno puno energije i pokušavam sa svojim suradnicima napraviti da nam je sustav loš, da nam sustav neću možda reć loš preoštro je ali nedovoljno dobar. Da trebamo biti puno efikasniji da jedno ministarstvo koje s agencijama ima gotovo 2600 djelatnika plus savjetodavna, plus institucije, znanstvene institucije koje nisu ovih 20 godina nikada bila dovoljno kvalitetno i dovoljno dobro povezane ni sa ministarstvom a još manje sa poljoprivrednim proizvođačima treba na sasvim drukčiji način cijeli sustav pokrenuti. Kada govorimo i to je ona priča o gospodarskom programu, o teškoći izrade gospodarskog programa koji neće biti elaborat u tomovima enciklopedija nego će biti jedan jednostavni program koji će moć popuniti svaki onaj poljoprivredni proizvođač koji isto tako popunjava iste ili složenije zahtjeve za potpore. Neće biti velikih razlika ali tko će mu pomoć u tome ako i zapne. Poljoprivredna savjetodavna služba koja treba biti na terenu a ne sjediti u kancelariji, djelatnici Agencije za poljoprivredno zemljište, djelatnici Hrvatske poljoprivredne agencije, djelatnici Agencije za plaćanja. Stotine ljudi su zaposlene unazad par godina u tim agencijama. To su ljudi koji su postali klasični državi birokrati. Međutim ima odličnih ljudi koji nisu jednostavno imali mogućnost da dođu na teren, da budu više s ljudima i da rade. Ja pokušavam ili okrećem sustav tako da ga učinim što djelotvornijim da ti ljudi budu među poljoprivrednim proizvođačima, da im budu kvalitetan servis i da pokažu da im je stalo do onoga u krajnjem slučaj od koga dobivaju plaću.
Hvala ministre. Nastavljamo sa raspravom po klubovima. U ime kluba HDSSB-a Igor Češek. Izvolite kolega.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovani ministre, kolegice i kolege zastupnici. Pred nama je Konačni prijedlog Zakona o zemljištu. Jedan od najvažnijih dokumenata za sve one koji su direktno ili indirektno vezani uz poljoprivrednu i prehrambenu industriju, a takvih je u RH respektabilan broj. Ne tako davno, da budem precizniji, prije nešto više od mjesec dana, točno 5. i 6. veljače je ovdje u Saboru održana rasprava odnosno prvo čitanje Prijedloga Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Tada sam rekao da takav prijedlog zakona ne zaslužuje da dospije u drugo čitanje jer ima apsolutno negativan utjecaj na opstojnost hrvatskog sela te na budućnost opstanka lokalne i regionalne samouprave. Moje riječi kao da je progutao vjetar. I danas imamo priliku raspravljati o konačnom prijedlogu zakona koji će u petak biti izglasan. Zanima me samo kako će oni koji dignu ruke na ovakav zakon imati snage vratiti se u svoje općine, gradove među svoje građane i kako će onima koji život poljoprivredne proizvodnje od svog mukotrpnog rada moći pogledati u oči. Iz ovog prijedloga zakona gotovo vrište tri ključne riječi, centralizacija, agencija, Vlada. Da, te riječi možemo vrlo često susresti u filmovima znanstvene fantastike gdje zli vladar siromašnim pukom uz pomoć nekakve svima nedodirljive agencije vlada. Pri tome ne mislim poštovani ministre na vas. Vi ste vojnik i morate ispunjavati zadatke svoga vladara. Nažalost takav horor ćemo biti u prilici gledati uživo i osjetiti ga na svojoj koži kada se ovaj zakon objavi u Narodnim novima, a po svemu sudeći to će biti vrlo brzo jer s obzirom na vremenski razmak između prvog i drugog čitanja osjećao sam da se predlagatelju stvarno žuri sa ovim nesretnim zakonom. Možda se požurilo sa ovim zakonom iz razloga što nam vrlo brzo predstoje lokalni izbori, a svjesni činjenice da Plan 21 ne postoji i da je rejting vladajućih svakim danom sve manji, a nezadovoljstvo građana zbog svih nameta koje trpe sve veće, vladajući su se već pomirili da neće polučiti očekivane rezultate na izborima, ali se ne mogu pomiriti sa činjenicom da bi mogli izgubiti toliko sanjanu moć, te sada eto centraliziraju i raspolaganje poljoprivrednim zemljištem. No da se vratimo na konačni prijedlog zakona. Već u članku 3.stavak 2.se krije određena zamka koja će se pokazati u drugim člancima. Dakle taj stavak 2.nam govori da neobraslo šumsko zemljište i zemljište obraslo početnim ili degradacijskim razvojnim stadijima šumskih sastojna, a pogodno je za poljoprivrednu proizvodnju se smatra poljoprivrednim zemljištem. Tako zemljište utvrđuje svemoguća agencija koja imenuje povjerenstvo sastavljeno od pet članova i to agronomske, geodetske i pravne struke. Vidim da se spominje pravna struka, ali ne vidim da se ovdje koriste usluge šumarskih stručnjaka. Cijeli ovaj članak je napisan jer je ministar izjavio kako je u funkciju stavljeno manje od 30% državnog zemljišta što je uzrokovalo povećanje površina pod šumama i raslinjem. Sada dolazimo do vezanog članka koji me najviše i zabrinjava zbog mogućih zlouporaba. Naime u članku 43.stavke 5., 6. i 7. nam govore kako poljoprivredno zemljište koje nije u funkciji poljoprivredne proizvodnje ili je obraslo višegodišnjim raslinjem zakupnik je dužan iskrčiti o vlastitom trošku u roku od dvije godine od dana uvođenja u posjed, te da drvnom masom koja ostaje nakon krčenja poljoprivrednog zemljišta raspolaže zakupnik. S obzirom da znamo kako se danas iskorištava drvna masa u RH i dobar dio te mase se izvozi iz Hrvatske, lovci na drvnu masu trljaju ruke od sreće sa ovakvim člankom zakona. Budite sigurni da nećete morati čekati dvije godine da se takvo zemljište stavi u funkciju, ali je pitanje hoće li ga zakupnik koristiti za poljoprivrednu proizvodnju ili samo iskoristiti za drvnu masu i opet takvo zemljište ostaje izvan funkcije. U članku 23.stavak 5.nam govori kako se sredstva ostvarena od naknade za promjenu namjene zemljišta raspoređuju, 70% sredstava su prihod državnog proračuna, a 30% sredstava su prihod proračuna jedinica lokalne samouprave. Smatramo da bi taj odnos trebao biti 50-50. U članku 24.zakona kao pozitivno možemo ocijeniti da je propisano da se više ne plaća naknada za prenamjenu poljoprivrednog zemljišta kada se gradi prometa infrastruktura kao i objekti i uređaji za komunalnu infrastrukturu. Međutim, kao negativno ocjenjujemo da se naknada plaća kada se grade građevine za znanstveno nastavne djelatnosti zdravstvo i ustanove socijalne skrbi čiji je osnivač RH odnosno čiji osnivač nije RH, što znači da će navedenu naknadu plaćati općine, gradovi, županije kada grade navedene objekte, što prethodno navedene stavlja u podređeni položaj u odnosu na RH uz naglasak da takva odredba nije bila u nacrtu zakona. Stoga tražimo da se kod navedenih građevina ne plaća naknada za prenamjenu poljoprivrednog zemljišta bez obzira tko je investitor. U ovome članku također možemo vidjeti da se naknada ne plaća pri gradnji igrališta za golf. Navedeno se predlaže radi stvaranja uvjeta za pokretanje investicija u turizmu. Nadalje, u članku 27.vidimo nastavak daljnje centralizacije jer se ukidaju ovlasti jedinicama lokalne samouprave vezane uz raspolaganje poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu države i sve se prenosi na svemoguću Agenciju za poljoprivredno zemljište. Obrazloženje predlagatelja zakona za ove odredbe je da je to zbog dosadašnje neefikasnosti takve osnove za raspolaganje, bez uvažavanja činjenica da su jedinice lokalne samouprave nekada na suglasnost nadležnog ministarstva na odluku o odabiru čekali do godinu dana, a nekada i više. Isključivanje gradova i općina iz procesa odlučivanja kao i cijelog procesa provedbe programa raspolaganjem državnim poljoprivrednim zemljištem koje su donijela predstavnička tijela jedinica lokalne samouprave vodi još jačoj centralizaciji te je suprotan najavljivanoj decentralizaciji. Ukidanjem programa raspolaganja poslove raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu države preuzima Agencija za poljoprivredno zemljište. Postavlja se pitanje koliki broj djelatnika će morati imati agencija da provede postupke raspolaganja zemljištem u vlasništvu države kada za 10 godina to nije uspjelo ovim jedinicama lokalne samouprave. Spominje se broj od 80-tak zaposlenih u agenciji. Mislimo da agencija neće funkcionirati na način kako je to ovim zakonom zamišljeno. Radi ubrzanja cijelog postupka raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu države trebalo je ostaviti nadležnosti jedinicama lokalne samouprave da provode postupke raspolaganja prema svojim programima, a da suglasnost na odluku o odabiru daje agencija za poljoprivredno zemljište, a ne Ministarstvo poljoprivrede što bi sigurno ubrzalo cijeli postupak. Predloženim konačnim prijedlogom zakona i dalje ostaje veliki opseg posla u nadležnosti agencije. Agencija osim što obavlja sve postupke vezane uz raspolaganje poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu države s naglaskom na sve ona i zaprima podatke jedinica lokalne samouprave i Grada Zagreba o primjeni agrotehničkih mjera, podatke jedinica lokalne samouprave i Grada Zagreba o primjeni mjera za uređenje i održavanje poljoprivrednih rudina, godišnja izvješća zakupnika o ispunjavanju ciljeva gospodarskog programa. Ako uzmemo u obzir broj jedinica lokalne samouprave vidljivo je da se radi o velikom broju dokumenata koje je potrebno samo zaprimiti, a da ne govorimo koliko je vremena potrebno za njihovu analizu. Međutim, ako tome svemu dodamo i izvješća zakupaca o provedbi gospodarskog programa koje je potrebno analizirati jer prema članku 38. stavak 4. podstavak c) neostvarivanje ciljeva gospodarskog programa je razlog za raskid ugovora o zakupu. Dolazimo do velikog broja dokumenata koji traži veliki administrativni aparat za provedbu poslova sukladno zakonskim odredbama. Agencija bi trebala na svojim internet stranicama javno objavit izvješće o sklopljenim ugovorima o zakupu te odabir najboljeg ponuđača sa obrazloženjem: u članku 57. stavak 3. napominje se da agencija podnosi godišnje izvješće Vladi. Zbog transparentnosti bi to izvješće trebalo završiti na saborskim klupama. U članku 29. konačnog prijedloga zakona novina je i da su i … za zakup i zakup ribnjaka može biti nositelj OPG, zadruga odnosno zadrugari koji se bave poljoprivredno proizvodnjom. Međutim, temeljem statusa OPG-a ono ne ostvaruje nikakvu prednost, dakle OPG nema nikakav prioritet u odnosu na druge ponuditelje jer pravo prvenstva se utvrđuje najvišim zbrojem bodova, a u kojem najveći broj bodova opet nosi gospodarski program. Gospodarski program ima propisane svoje sastavnice, a u njegovom vrednovanju ulogu imaju i stručna sprema sudionika poziva, raspolaganje potrebnom mehanizacijom, pored ostalih i broj zaposlenih, planirano novo zapošljavanje, inovativnost planirane proizvodnje i preostali elementi. Promatrajući vrednovanje prethodno navedenih elemenata vidljivo je da će veliki ostvariti prednost u odnosu na OPG. Hoće li OPG u gospodarskom planu moći navesti novo zapošljavanje, ne vjerujem, ali sam siguran da velika poduzeća su kadra to učiniti na ovaj ili onaj način. Još jedna vrlo važna stavka u gospodarskom programu je i osigurano tržište za proizvode koji se namjeravaju proizvoditi. Što to konkretno znači za OPG-e? Hoće li oni morat imat ugovorenu kooperantsku proizvodnju kako bi dokazali da imaju osigurano tržište? Ova stavka ih također stavlja u neravnomjeran položaj. Dolazimo do spornog članka 44. gdje je Konačni prijedlog zakona o poljoprivrednom zemljištu bolji u odnosu na nacrt prijedloga zakona, a to se odnosi na vraćanje dijela prihoda od raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu države, županijama i to u iznosu od 10%. Iako se radi o manjem postotku od onoga prema važećem zakonu ipak je to napredak, no zbog važnosti tih prihoda za sve slavonske županije na čijem području se nalaze velike površine poljoprivrednog zemljišta zahtijevamo povećavanje prihoda županija na 25% i shodno tome umanjenje prihoda jedinicama lokalne samouprave sa 65 na 50% kako je i prema važećem zakonu. Članak 48. nam govori o privremenom korištenju poljoprivrednog zemljišta i to da agencija može sklopiti ugovor sa fizičkim i pravnim osobama i to sa posjednicima kojima su istekli ugovori o zakupu poljoprivrednog zemljišta i koji su u mirnom posjedu istog te sa posjednicima koji su koristili poljoprivredno zemljište u vlasništvu države bez ugovora i u mirnom su posjedu istog. U ovome članku treba dodati i korisnike koji su koristili poljoprivredno zemljište u vlasništvu države temeljem potvrda i u mirnom su posjedu istoga jer su takvi korisnici redovno plaćali zakupninu na osnovu čega su im i produljivani ugovori. Ulaskom Republike Hrvatske u Europsku uniju od 1. srpnja 2013. godine primjenjivati ćemo u potpunosti propise Europske unije, tako i propise u području potpora u poljoprivredi. Legalno korištenje poljoprivrednog zemljišta kao i njegova veličina najviše će utjecati na visinu potpora koje će dobiti obilježje trajnih potpora za svako hrvatsko gospodarstvo. Budući da je uvjet za dodjelu prava na plaćanje upis zemljišta u ARKOD i to najkasnije 15. svibnja 2013. godine, važno je da se toga datuma stave u legalnu funkciju što veće površine poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu države, kao i privatnog zemljišta. Nakon toga datuma nove upisane površine najvjerojatnije neće biti uključene u izračun prava na potporu. Nisam siguran hoće li agencija moći obaviti u tako kratkom vremenu tako opsežan posao. Da zaključim, konačnim prijedlog zakona je nešto bolji u odnosu na prijedlog zakona u prvom čitanju, ali i dalje pogoduje isključivo centralizaciji i dalje stavlja OPG-e zbog načina bodovanja gospodarskog plana u neravnomjeran i nezavidan položaj te zbog toga klub HDSSB-a ne može podržati ovakav prijedlog zakona.
Hvala. Imamo nekoliko replika. Prvi se javio Josip Borić. Izvolite kolega.
Hvala lijepo. Kolega Češek, vi ste na kraju utvrdili da je ovo kao bolji prijedlog itd. nego ovaj u prvom čitanju. Međutim ovo je katastrofa za hrvatskog seljaka i hrvatsko selo u ovakvom obliku kako nam je predočeno. Ali ću se vratiti na ono što ste se upitali a upitali ste se kako će se ti ljudi vratiti u svoje sredine, u svoja mjesta od kojih su otišli na visoke dužnosti. Vidjeli ste nedavno kako to izgleda kad se oni vrate u ta područja. Recimo na primjer Osijeka, bili su neki ljudi tamo, nezaposleni koji traže svoja prava, zaposlenici itd. prošli su šutke pored njih, jedino je ministar gospodarstva uspio reći da neka se pomole Bogu, neg odu u crkvu i neka tako riješe svoj problem. Tako će se to rješavati. Nema tu drugog rješenja. Jer kad čujemo ovo objašnjenje da će sada šta kaže ministar zaposlenici ministarstva ispunjavati gospodarske programe a onda ovi valjda iz agencije to i ocjenjivat. Mislim to stvarno više da čovjek da ne vjeruje što mi danas ovdje svašta smišljamo. Valjda je to normalno. Meni to nije normalno. A pogotovo na kriterijima koji su ovako napisani gdje recimo piše i to cijelo jutro pitam da mi netko kaže što je to utjecaj na okoliš, koga, čega? Seljaka? Traktora? Koliko to vrijedi bodova? Mi ne znamo ali glavno da piše evo ocjenjivat ćemo utjecaj na okoliš a što nitko ne zna.
Hvala. Imamo odgovor, kolega Češek.
Da kolega Boriću, apsolutno ste u pravu. Jedino što ostaje nama i građanima RH da se pomole dragome Bogu. Možda nam on bude od pomoći ali ipak smatram da on u ovom materijalnom svijetu nam ne može pomoći da podignemo naš standard, da podignemo standard ako je obećavan u Planu 21. Jedino što nam predstoji su izbori.
Hvala. Sljedeća replika Stjepan Milinković. Izvolite kolega.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Zahvaljujem i što ste me podsjetili na repliku, možda bih i zaboravio ali evo hvala vam lijepa. Iako sam primijetio kolega Češek vaše razmišljanje glede brzine između prvog i drugog čitanja. I u istinu je impresivna ta brzina, brzina isto kao što je bila brzina u donošenju naputka ministra od 12. siječnja 2012. gdje se kaže jedinicama lokalne samouprave općinama, gradovima nalaže se da obustave sve započete daljnje aktivnosti u svezi provedbe odredbi Zakona o poljoprivrednom zemljištu itd. na raspolaganje. Sve tu stoji. Dakle, a da se radilo i po tome zasigurno je moglo biti itekako dosta te zemlje u funkciji na određeni način. Ali vas ja želim demantirati da brzina uistinu i ne mora biti uvijek brzina, ne mora biti uvijek brzina jer je gospodin ministar možda donoseći ovaj naputak. On je govorio u prvom tromjesečju da će svojega na poziciji, da će donijeti ovaj zakon. Prošlo je prvo tromjesečje. Evo još četiri i sada se dolazi. Ali što je bit svega toga? Tu je problem. Bit je da je ova godina sa tom dinamikom, sa tom brzinom izgubljena za hrvatski agram, izgubljena jer dok sve se to dakle posloži kako treba i sve određene radnje dok se ispravi neće moći naši, bilo tko da neće moći ostvariti dakle određene i potpore i tako dalje i naravno kojih ni nema. Naravno da sredstava nema pa tako da onda evo to govori u vezi brzine.
Hvala kolega Milinkoviću. Nije mi bila namjera podsjetiti vas nego da ja ne bi kao predsjedatelj pogriješio jer vidim da ste premetali palicu pa. Ništa imamo odgovor, kolega Češek izvolite.
Ja sam isto tako vrlo impresioniran kako se pojedine odluke brzo donose. Dakle možemo slobodno ustvrditi da u ovoj Vladi brzina vrlina. Čak oni znaju požuriti po 6 mjeseci, kad treba uvesti stopu PDV-a od 5% na kruh onda ju uvodimo 6 mjeseci nego što je to potrebno zakonski. Kad treba povisiti stopu PDV-a povisimo ju, kad treba poskupiti plin, grijanje, povisimo. Dakle kad treba raspolagati državnim zemljištem, prvo drugo čitanje, mjesec dana, kratka rasprava i zakon prolazi. Dakle u svemu onome što ne valja Vlada ima brzinu a ono što bi trebala raditi na gospodarskom planu i gospodarskom oporavku tu imaju brzinu, ali brzinu puža.
Sljedeća replika Dinko Burić. Izvolite kolega Burić ili ćete nastaviti. Izvolite.
Zahvaljujem. A ima vrlo je zanimljivo. Prate ljudi šta se događa. Dakle kolega Češek govoreći o agenciji za poljoprivredno zemljište vi ste ukazali da nešto što evo ogromna većina zastupnika koji sudjeluju u raspravi jer vladajući ne sudjeluju u raspravi. Njih to ne zanima, njih će zanimati samo glasovanje u petak. Dobro ste ukazali na ono što neće bit provedivo kad je ova agencija u pitanju. Toliko obveza na mali broj ljudi. Jednostavno da su svi ti koji će raditi u agenciji sposobni kao naš premijer Zoran Milanović ne bi uspjeli to napraviti. Taman da su kao on svi sposobni. To jednostavno je neizvedivo. Ali nešto drugo još se mora reći. Nije problem u ovom zakonu samo ta visoka centralizacija. Kolega Baranović je čini mi se spomenuo da je jedan od preduvjeta opstanka poljoprivrede rješenje problema i komasacije. To je točno. Ali je nedovoljno naglašeno problem legalizacije. Mi sredstva iz EU a to vi jako dobro znate nećemo moć koristiti u slučajevima kad nemamo legalizirane objekte a po postojećem zakonu o legalizaciji tih objekata koje je ova Vlada donijela ne može to riješiti općine i gradovi. Ne mogu to riješiti. Oni se mogu odreći komunalnog doprinosa, kolega Vinković je rekao ostaje vodni doprinos. Ali jedini koji će trljati ruke po ovom zakonu su neki drugi. Ti neki su geodeti i arhitekti i zbog njihovog trljanja ruku naši seljaci, poljoprivrednici neće moći legalizirati objekte i ostat će bez sredstava iz EU.
Hvala. Imamo odgovor kolega Češek. Izvolite.
Da kolega Buriću, na početku replike ste govorili o agenciji. Vrlo sam kritičan prema toj agenciji ne iz razloga što imam nešto protiv same agencije nego iz jednostavnog razloga što smatram a i velika većina nas ovdje da ta agencija neće moć na vrijeme obavljat sav onaj obujam poslova koji je joj naložen evo člankom 57. zaštita poljoprivrednog zemljišta, praćenje stanje zemljišta, analiza zemljišta, vođenje jedinstvene baze podataka, korištenje poljoprivrednog zemljišta, promet zemljištem, okrupnjavanje zemljištem, sudjelovanje u postupcima uređenja zemljišta, vođenje evidencije zakupnika zemljišta, zakupnika ribnjaka i zakupnika zajedničkih pašnjaka, suradnja s državnim tijelima, ustanovama, jedinicama područne samouprave, praćenje i ocjenjivanje učinaka raznih mjera poljoprivredne politike i mjera drugih politika na okrupnjavanje poljoprivrednog zemljišta i drugih poslovi u skladu s ovim zakonom i aktima osnivanja. Obrazloženju zakona se spominje nekakvih 80 zaposlenika. Ja im želim ovim putem im želim svu sreću u radu, jer vjerojatno će im trebat puno sreće a još više truda da odrade sve one poslove koje ste vi naveli u ovom članku 57.
Hvala. Sljedeća replika Josip Đakić. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Češek govorili ste o svim bitnim stvarima koje onemogućavaju seljaka da stekne zemljište po ovom zakonu. Naime čista je situacija da je ovdje na snazi sve ono što je kroz ovaj zakon usmjereno ka tome da zemljište pripadne najmoćnijima, najsnažnijima. Jasno je na sceni tko je pisao ovaj zakon. Vidimo tko je pisao direktor iz velike tvrtke gospodin Kuterovac koji je poslao svojoj supruzi u ministarstvo prezentacija je ovdje kod mene. Ako je želite vidjeti mogu vam je poslat mailom pa ćete vidjeti od kuda dolazi. Evo je pogledajte. To su činjenice o okolnostima kako se želi podlaziti velikima. To je ono što je siguran eklatantan sukob interesa u Ministarstvu poljoprivrede. To je ono kako se ponašao i prije i za vrijeme ministarstava ministar poljoprivrede jednako tako dozvoljava svojim suradnicima. Jednako tako je i supruga proizvođača stočne hrane na čelu službe koje konzumira stočnu hranu. To je gospođa Tatjana Karačić čiji je suprug Veljko Karačić, direktor tvornice stočne hrane u Koprivnici. Ona nadzire inspektore koji njega nadziru. Zamislite si apsurda. Zamislite si tko tu profitira. Zamislite si tko će ovo zemljište dobiti kada ovih 16 stavaka koje ste nabrojali vi nemamo bodovanje ni ocjenjivanje kako će netko ostvariti sa 100 traktora istih broj bodova jer je ovaj jadnik sa dva traktora ili sa jednim eventualnim. Kako će ostvariti isti broj bodova ovaj sa sto zaposlenih ili ovaj sa 5, cijelom svojom obitelji koju ima zaposleno. Ili tko će napraviti što je to utjecaj na okoliš. Ako bi studiju utjecaja okoliš čekali da zakupi poljoprivredno zemljište nikada ga ne bi dobili kao vjerojatno i niz projekata koji čekaju baš zbog tih studija utjecaja na okoliš. U tome grmu leži zec. Znači sve je podređeno onima velikima koji imaju, koji mogu i s čime kapacitetima napraviti programe i koji mogu i platiti ono što im se treba napraviti.
Hvala. Imamo odgovor kolega Češek.
Da kolega Đakiću, sve ovo što ste vi iznijeli stoji a najbolje se može iščitati iz vješto sakrivenog članka 29. Koji govori o gospodarskom planu odnosno programu. Sve ovo pogodovanje velikima jasno piše u gospodarskom programu. Što se, na što se podrazumijeva gospodarski program? Broj zaposlenih planira novo zapošljavanje, osigurano tržište za proizvode koji se namjeravaju proizvoditi, inovativnost planirane proizvodnje te utjecaj na okoliš. Jasno je svima da obiteljska poljoprivredna gospodarstvo neće moći ispuniti ovakav gospodarski program kako će ga moći ispuniti velike tvrtke koje imaju zaposlene i u prvom čitanju sam rekao i prehrambene tehnologe i agronome i kemijske inženjere i pravnike i ekonomiste. Dakle mali, obiteljska poljoprivredna gospodarstva nemaju šanse pred velikima i to je cilj ovoga zakona.
Hvala. I zadnja replika Zoran Vinković. Izvolite.
Ovo kolega Češek shvatite kao dopunu. Ovo bi trebao biti jedan od organskih zakona. Dakle zakona na kojima se temelji budućnost ne samo gospodarstva RH nego i budućnost Hrvatske, jer radi se doista o budućnosti Hrvatske jer poljoprivredno zemljište je jedno od temeljnih vrijednosti RH uz šume, vode, normalno stanovnike uz HEP, Croatia osiguranje itd. I svakako ovaj zakon treba ići u čitanje. Sjećate se prije godinu i nešto dana četiri mušketira tamo gdje je ono bilo gostiona Kukuriku, jel' podigli ruke svi veseli, zadovoljni. Od ta četiri mušketira sad dva fale. Ali ovdje jedna stranka te koalicije neće glasati za ovaj zakon i to je političko pitanje. Kad dođe onaj porez na imovinu onda vjerojatno neće HNS glasati, pa će onda malo hajde nacionalne manjine će glasati itd. Klub HSU-a se o ovome uopće ne, njih to ne zanima. Njih samo zanimaju malo mirovinice hoće biti 10 kuna više ili 10 kuna manje i to je to. Kakva je to koalicija? Čitavo vrijeme po svim portalima čak je i premijer Milanović za prijevremene izbore. Ma mi smo za prijevremene izbore, jer ovo je raspad, na ovom zakonu je raspad koalicije. Premijeru daje ostavku spasi Hrvatsku, a i samog sebe da ti ne pukne oklop oko želuca ili glave.
Hvala. Nastavljamo sa raspravom po klubovima. U ime kluba SDP-a Marija Vukobratović, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Zakon o poljoprivrednom zemljištu pobudio je velik interes javnosti. Nadam se da to znači kako građani Hrvatske a ne samo struka tlo smatraju dobrom od posebnog interesa. Ono je nacionalno blago, ali i uvjetno neobnovljiv prirodni resurs koji traži osobitu brigu i zaštitu. Značaj koji se daje poljoprivrednom zemljištu mora biti bar jednak onom koje dobivaju Hrvatske vode ili Hrvatske šume, po meni i veći jer su naše vode upravo tako kvalitetne zahvaljujući nezagađenom i očuvanom tlu. Temeljni preduvjet za osmišljavanje i provedbu zemljišne politike je ponajprije točna evidencija poljoprivrednih površina sa kojima raspolažemo, a koju Hrvatska na žalost nema. Iz toga proizlazi da je od presudne važnosti uspostavljanje i razvijanje informacijskog sustava što ovaj zakon predviđa. Važno je i dobro funkcioniranje agencije čiji bi rad trebao ubrzati ukupne procese raspolaganja poljoprivrednim zemljištem. Nadalje, zakon precizira način praćenja stanja poljoprivrednog zemljišta. Ovo je iznimno važno jer je do sada zemljište u zakupu u nekim slučajevima bilo iskorištavano, a ne korišteno i održavano, te su već primijećeni znaci degradacije tala. Obvezna analiza tla pridonijet će kontroli procesa osiromašenja, a formiranje baze podataka pomoći će u planiranju i stvaranju Strategije razvoja i unapređenja proizvodnje, a moći će se koristiti i u znanstvene svrhe. Provedbom ovog zakona očekuje se da će započeti procesi okrupnjavanja poljoprivrednih gospodarstava većina gospodarstava raspolaže sa malim ukupnim površinama, ali je još veći problem u njihovoj pretjeranoj usitnjenosti. Na ovakvim površinama ne može se koristiti suvremena tehnologija, a niti uz veliko stručno znanje nije moguće ostvariti ekonomski konkurentnu proizvodnju. Zakon nadalje daje mogućnost agenciji da pokrene i postupak zamjene, te bi ova mjera trebala pridonijeti bržem i jednostavnijem okrupnjavanju. S druge strane državno poljoprivredno zemljište koje se može koristiti za formiranje jezgre poljoprivrednih gospodarstava koja mogu imati dugoročnu perspektivu s obzirom na zemljišne resurse koristilo se temeljem programa raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu države koji su donosile jedinice lokalne samouprave. Kako smo čuli, neke općine i gradovi do sada nisu izradile svoj program i primjena zakona u praksi nije bila očekivano učinkovita, pa je plodno tlo djelomično ostalo zapušteno i zarašteno u šikaru. Zbog tako neefikasnog sustava raspolaganja državnim zemljištem ove poslove preuzima agencija. Zakon propisuje jednostavniji model kojim će se procesi ubrzati i u funkciju staviti što više državnog zemljišta. Ovaj model također omogućava da zemljište koje je mahom okrupnjeno i djelomično uređeno takvim očuvamo i zaštitimo od usitnjavanja i daljnje devastacije. Zakon o poljoprivrednom zemljištu izazvao je velik interes i u Hrvatskom saboru i u prvom čitanju, a i sada. Nakon gotovo dvodnevne točnije jedan i pol dnevne rasprave o njemu date su mnoge konstruktivne primjedbe i prijedlozi. Pred nama je sada Konačni prijedlog zakona koji je od prvog do drugog čitanja doživio promjene na koje ću se posebno osvrnuti i za koje smatramo da su značajno doprinijele njegovom poboljšanju. Zakonom je definirano u što se mogu utrošiti sredstva ostvarena od naknade za promjenu namjene koja su prihod državnog proračuna i proračuna jedinica lokalne samouprave, odnosno grada Zagreba. Po procjeni ministarstva radi se o pet i pol milijuna kuna i ta će sredstva moći trošiti isključivo za okrupnjavanje, privođenje funkciji, povećanje vrijednosti poljoprivrednog zemljišta i sređivanje zemljišno-knjižnog i katastarskog stanja. Dakle, upravo na sektore koja su najnesređenija, a mogu značajno doprinijeti povećanju konkurentnosti poljoprivredne proizvodnje. Pri tome su jedinice lokalne samouprave obvezne podnijeti nadležnom ministarstvu izvješće o korištenju tih sredstava što je dobar kontrolni mehanizam. Naknada za promjenu namjene poljoprivrednog zemljišta neće se plaćati pri gradnji prometne infrastrukture i pri gradnji objekata i uređaja komunalne infrastrukture dok se prijedlogom zakona od plaćanja naknade izuzimala samo izgradnja javnih cesta. Ova odredba olakšat će razvoj infrastrukture u lokalnim zajednicama, a to je posebno važno za ruralne sredine. Precizirano je da se gradnja građevina za znanstveno-nastavne djelatnosti zdravstvo i socijalnu skrb čiji je osnivač Republika Hrvatska oslobađa plaćanja naknade. Poziv na zakup raspisuje se za katastarske čestice koje čine proizvodno-tehnološke cjeline ali površine najviše do 100 ha. Na taj način otvara se mogućnost da veći broj zainteresiranih subjekata dobije zemlju u zakup. Također je prihvaćen prijedlog velikog broja zastupnika za povećanje broja predstavnika jedinica lokalne samouprave u Povjerenstva za odlučivanje o zakupu. Tako sada umjesto jednog predstavnika lokalne samouprave u Povjerenstvu su predviđena dva od kojeg jednog određuje predstavničko tijelo, a drugog izvršno tijelo lokalne samouprave. Ovime je jasno definirano tko odlučuje o predstavnicima jedinica lokalne samouprave i na taj način se mogu spriječiti eventualne političke zloupotrebe kod dodjele zemljišta ako su različite političke opcije u predstavničkoj i izvršnoj vlasti. Doduše, osobno bih bila zadovoljnija da su u zakonu navedena da dio članova povjerenstva ili bar predsjednik trebaju biti poljoprivredne struke iako dozvoljavam da se podrazumijeva da će predstavnici agencije to biti. Pozdravljamo odluku po kojoj sudionici poziva za zakup mogu biti obiteljska poljoprivredna gospodarstva i zadruge čime je broj sudionika detaljnije definiran i proširen. Prihvaćena je primjedba za koju se i klub SDP-a zalagao o preciznom definiranju slučaja u kojem je moguće promijeniti gospodarski program. Po prijedlogu zakona to će biti moguće samo u slučaju podizanja profitabilnosti u njegovom provođenju. Nadalje, moguća je promjena programa tek nakon proteka 10 godina. Na taj način će se osujetiti možebitne špekulacije kod same provedbe programa. Raspodjela sredstava ostvarenih iz zakupa, prodaje i davanja na korištenje bez javnog poziva promijenjena je u korist jedinica lokalne samouprave na čijem se području poljoprivredno zemljište nalazi. Sredstava se dijele na način da se udio jedinice lokalne samouprave povećava na 65%, 10% će biti prihod proračuna jedinice područne i lokalne samouprave i 25% prihod državnog proračuna. Ostvarena sredstva se mogu utrošiti isključivo u razne oblike uređenja zemljišta i unapređenje poljoprivredne proizvodnje što klub SDP-a smatra dobrim rješenjem. Ograničena je veličina parcela koje se mogu prodavati izravnom pogodbom na jedan hektar u kontinentalnoj regiji, odnosno 0,2 hektar u jadranskoj regiji. Ovime je uvažena primjedba Odbora za poljoprivredu i zastupnika koji su izrazili bojazan da bi neograničavanje površina moglo pogodovati velikim i ekonomski snažnim sustavima. Još jednom želim naglasiti ono što sam rekla i u raspravi prigodom prvog čitanja i rasprave o zakonu, većina europskih država s naprednom poljoprivredom kakvu i mi želimo imati davno su riješile pitanje uređenja poljoprivrednog zemljišta. Krajnje je vrijeme da i mi to učinimo. Nadalje, sve što doprinosi povećanju i boljem korištenju poljoprivrednih površina i okrupnjavanju, a sprječava atomizaciju parcela je dobro. Treba stvarati uvjete koji će stimulirati uređenje i ulaganje u zemljištu. Smatram da ovaj zakon tome doprinosi i zato će ga klub SDP-a podržati. Hvala.
Hvala i vama. Imamo prijavljenih nekoliko replika. Prvi se javio Dražen Đurović. Izvolite.
Hvala. Pa evo gospođo zastupnice vi ste u početnom dijelu svoga izlaganja spominjali problem definiranja opsega poljoprivrednog zemljišta i kako još uvijek nije jasno koliko zapravo poljoprivrednog zemljišta ima RH te da je potrebna daljnja informatizacija kako bi se konačno ti podaci izdefinirali. Pa evo podsjetit ću vas da je Austrougarska bez informatike jako dobro znala da u RH na području današnje RH ima 2,4 milijuna hektara poljoprivrednog zemljišta, je bilo u vrijeme Austrougarske o čemu postoje vjerodostojni podaci, a mi danas ne znamo već nam treba još dodatna informatizacija ne bi li mi možda saznali koliko ima. Također, možete pogledati koliko su naši pregovarači ispregovarali točno definiran opseg poljoprivrednog zemljišta pa da je i u tom pristupnom ugovoru nedostaje 300 i nešto tisuća hektara i u tom trenutku poljoprivrednog zemljišta koje je već bilo u obradi a koje nije ušlo u ono što je ispregovarano što je također zabrinjavajuće i na kraju da mi danas opet postavljamo sami sebi pitanje da ne znamo ni koliko ima državnog zemljišta poljoprivrednog, a kamoli koliko ga ima sve zajedno nakon 23 godine postojanja RH kao samostalne države. I drugo, ovdje se i u ovom slučaju se zapravo događa centralizacija. E sad, da li je politika vladajuće koalicije centralizacija ili nije? Jer ovdje imamo, ovdje nije pitanje preuzimanja odgovornosti već centralizacije. Uzimanje onih funkcija koje su jedinice lokalne uprave imale u procesu odlučivanja i prenošenja na državu. To se ne zove preuzimanje odgovornosti nego centralizacija. Nakon fiskalne centralizacije, nakon centralizacije ovih administrativnih regija dolazi centralizacija odlučivanja o državnom poljoprivrednom zemljištu. Hvala.
Imamo odgovor, kolegica Vukobratović. Izvolite.
Pa eto poštovani kolega jedinice lokalne samouprave te decentralizirane jedinice su imale svoju priliku. Očito je nisu iskoristile i nisu napravile ono što su trebale napraviti. Evidencija kompletnog poljoprivrednog zemljišta na jednom mjestu, stvaranje baze podataka i mogućnost korištenja, odnosno evidencije korištenja poljoprivrednog zemljišta s jednog mjesta ne znam kakva je to zapravo specijalna centralizacija s obzirom da neće agencija koja će to voditi tu zemlju držati kod sebe negdje. Ta zemlja će i dalje biti dana u korištenje ali onima koji ju mogu i znaju iskoristiti na najbolji, najkvalitetniji način da bismo konačno mogli proizvesti dovoljne količine hrane za svoje potrebe, a što smo u mogućnosti. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika, Branko Hrg. Izvolite kolega.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo kolegice Vukobratović rekli ste da će ovaj zakon doprinijeti razvoju poljoprivrede, da će to sve biti puno bolje, sve krasnije, da dosada jedinice lokalne samouprave nisu znale što raditi sa zemljom i kako raditi. Zaboravili ste da je gospodin ministar sa svojom odlukom pred godinu dana zabranio raspolaganje državnim poljoprivrednim zemljištem i da bi se u tom vremenu od godinu dana riješilo jako puno hektara zemljišta. To je prva stvar. Druga stvar, kažete kakva je to centralizacija? Vrlo gruba. To je nasrtaj na lokalnu samoupravu, to je obrnuto od decentralizacije za što se je Kukuriku koalicija zalagala i pisala u svojim programima. Jedino što ja iščitavam o ovome je činjenica da ste očito krenuli u demontažu županija obzirom na raspodjelu sredstava unutar, od zakupa zemljišta. Ali ja vama postavljam pitanje, obzirom da radite u izuzetno staroj i vrijednoj ustanovi Visokom gospodarskom učilištu u Križevcima, gdje se školuju djeca naših poljoprivrednih proizvođača iz OPG-a, gdje smo imali stalno strategiju da ih vraćamo iz školujemo natrag na njihova domaćinstva gospođo Vukobratović. Dizanjem ruke za ovaj zakon vi sebi i svojim kolegama možda gasite radna mjesta u Visokom gospodarskom učilištu u Križevcima, koga ćete vi školovati kada nestanu OPG-i?
Hvala. Imamo odgovor, kolegice Vukobratović izvolite.
Poštovani kolega Hrg, ja se ovog što ste vi rekli apsolutno ne bojim zato što ljude koje smo školovati i još ćemo školovati, će se vratiti na svoje OPG-e jedini je problem u tome što OPG-i neće moći raditi i većina OPG-a neće moći raditi ono što radi sada. Oni moraju promijeniti svoj način razmišljanja, svoju strukturu proizvodnje, okrenuti dohodovnijim proizvodnjama koje su za ta mala obiteljska gospodarstva dakle perspektivnija i koja su primjerenija. Prema tome, mi ne da nećemo izgubiti posao, nego ćemo još više posla imati jer će naši poljoprivredni proizvođači, nositelji OPG-a morat se i dalje školovati, stalno biti u trendu i bavit se tzv. cijeloživotnim obrazovanjem o kojem se puno priča.
Hvala. Sljedeća replika Stjepan Milinković. Izvolite kolega.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolegice Vukobratović, rekli ste da je ovaj zakon pobudio veliki interes javnosti, naravno i nas ovdje u Hrvatskom saboru i da mu treba dati značaj, treba ali treba dati značaj o onima koji rade na toj zemlji, koji su radili mukotrpno u najtežim prilikama i najtežim okolnostima i stvarali i radili. Ali danas nažalost i sa ovim zakonom, oni su u neravnopravnom položaju, ovdje su se svi suglasili ne mogu se oni natjecati sa onim velikim. Nadalje, govorili ste i o onom dijelu agrotehničkim, ajmo reći na neki način ste dotakli i one agrotehničke mjere gdje kaže se u članku 4. :"Da agrotehničke mjere, u tom 4. stavku pravilnikom propisuje ministar nadležan za poljoprivredu." Naime, ja dvojim, dvojim da će zasigurno naši ovi nositelji obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava u ovim okolnostima kod su već na koljenima, kad trebaju dobiti te vaučere koji su odmah, ili će dobiti ili neće, pa se ima razne informacije sa terena, odmah morati platiti 30% skuplje umjetno gnojivo i sve ostale da neće moći. Nažalost onaj stočar tamo u izbornoj jedinici iz koje mi dolazimo, jer od tamo je najveći bazen, da tako kažem stočarstva, neće moći ovome i opet dolazi do jedne neravnopravnosti. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Imamo sljedeću repliku s mjesta kolege Blažekovića, kolega Vinković se javio za repliku. Izvolite.
Uvaženi kolega sve je ovo narodna imovina s tim da su to pomogli i u obnovi ove sabornice i Hrvati iseljenici sa svih strana svijeta, ali evo da ne dižem čitav klub, pa sam si uzeo evo za pravo, nadam se da se kolega neće naljutit. Uvažena kolegice, pa sve vlasti su, eto tijekom svih ovih godina prvo u što su ulazile su bile izmijene zakona i o poljoprivredi i o poljoprivrednom zemljištu. I svaki taj zakon je dovodio do toga da je stanje u poljoprivredi sve lošije i lošije. Što se tiče isplate poticaja, potpora pa ja ne optužujem tu obiteljska gospodarstva, možda su pojedinci kupovali Jeepove, ali što su radili poljoprivredni inspektori, inspekcija koja je trebala prije svega gledati tijek novca? Pričamo o nepostojanju baze podataka, pa kako postoji baza podataka za 1742 nova automobila, što luksuzna, što dostavna, što teretna. Kako postoji ta baza podataka? I na kraju, budući da ste govorili u ime kluba SDP-a ja postavljam jedno i političko pitanje u ovoj replici, što je sa koalicijom, Kukuriku koalicijom, što je sa stavom IDS-a koji je član te Kukuriku koalicije da neće podržati ovaj zakon, a ovaj zakon je trebao biti organski i trebao biti donesen prije svega konsenzusom svih političkih stranaka u RH jer je to interes i obiteljskih gospodarstva a isto tako i velikih proizvođača. Ja ih ne dijelim ni na male ni na velike. Kako ćete objasniti to građanima u Istri, vi ste glasali za Kukuriku koaliciju a mi eto boli nas briga što IDS misli.
Hvala. Imamo odgovor, kolegice Vukobratović izvolite.
Pa poštovani kolega Vinkovići, pitanje koje ste mi uputili a vezano je uz nepostojanje ili neprovođenje strategije, uz nerad inspekcija, uz nepostojanje baze podataka, od nepostojanja evidencija kojekakvih ste uputili na krivu adresu. Ja vam na to pitanje ne mogu odgovoriti, zašto se u ovih 20 godina to nije napravilo, to, odgovor na to pitanje vam ja ne mogu dati. … [[Upadica se ne čuje.]]
Kolega Vinkoviću, niste dobili riječ. Izvolite kolegice.
Vi govorite o neradu inspekcija koje su dosada to radile. A što se tiče koalicije, pa kolega Vinkoviću pa prepustite to strankama u koaliciji da odluče šta će i kako će raditi, ne treba to biti vaš problem.
Hvala. Sljedeća replika Dinko Burić.
Zahvaljujem. Poštovana kolegice govorili ste o tome kako ste uvjereni da će temeljem ovog zakona biti efikasnija raspodjela odnosno donošenje o raspolaganju državnim zemljištem i da su jedinice lokalne samouprave imale priliku koju nisu iskoristile. A ja jednostavno ne mogu shvatiti zašto cijelo vrijeme, ne želite shvatiti, ne želite primiti k znanju da razloga za to što je do sada bilo riješeno svega 30% kako se to stalno ističe ne leži u neradu i neefikasnosti jedinica lokalne samouprave koje su relativno brzo rješavale velik broj zahtjeva, nego u nadležnom ministarstvu gdje su predmeti po godinu i godinu i pol dana, pojedini predmeti bio u ladicama. I sada to trebaju riješiti osobe koje nisu to rješavale dok su bile unutar ministarstva nego će sada biti zasebna javna ustanova Agencija za poljoprivredno zemljište. A onda kada se pogleda koje sve obveze oni imaju, što im čini djelatnost 13 vrsta različitih djelatnosti u članku 57.navedeno, 13 vrsta. Nema šanse da naprave i dvije od te 13 pa plus još onda svaka jedinica lokalne samouprave mora im dostaviti godišnje izvješće o primjeni propisanih mjera za agrotehničke mjere. Pa im prema članku 12.općina i gradovi moraju dostaviti godišnje izvješće za poljoprivredne rudine, pa ima onda prema članku 32. i 38. pa nema teorije da to da ih je 20, 80, 380 neće moći to riješiti. I vi i dalje uvjereni ste kako će ovaj način donošenja odluka o raspolaganju zemljištem biti bolji nego onaj prošli.
Hvala. Imamo odgovor kolegice Vukobratović izvolite.
sigurna sam da će ovaj zakon to bolje riješiti i treba bolje riješiti jer zapravo druge mogućnosti nemamo. A što agencije tiče pa ne znam s kojom to sigurnošću tako govorite o tome kako agencija hoće ili neće moći nešto napraviti, koje vi to podatke a mi drugi nemamo. Stvar je u tome da agenciju treba organizirati i da agencija treba početi više jedanput konačno raditi onako kako joj je prvotna namjena bila. A ako ona neće uspjeti odrađivati svoje poslove, ako ona neće raditi onako kako treba raditi uvijek ćemo imati mogućnosti kritizirati, tražiti eventualno nekakve promjene.
Nastavljamo sa raspravom. U ime Kluba zastupnika nacionalnih manjina kolega Deneš Šoja. Izvolite.
Hvala lijepo. Potpredsjednice, ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Dozvolite mi da se sa nekoliko riječi uključim u ovu raspravu jer doista sam relativno blizak ovoj problematici, imam i određenog iskustva i možda sam na čelu jedne od općina koja raspolaže sa najvećim brojem hektara kvalitetnih oranica na području RH. Ovdje je bilo različitih podataka o ukupnim površinama, u općini gdje sam ja načelnik ima blizu 20 tisuća hektara kvalitetnih oranica. Iz sadržaja zakona ja sam pokušao na neki način fokusirati ovu problematiku prvenstveno kazati nekoliko riječi o ulozi agencije jer ona treba da praktički zamjeni lokalnu samoupravu. Zatim za mene dozvolite mi malo ću sada diskutirati odnosno govoriti sa aspekta načelnika općine, ne možda i predsjednika Udruge poljoprivrednika. Pitanje utvrđivanja visine zakupa, o tome ovdje nije bilo riječi a to je vrlo važno za lokalnu samoupravu. Drugi momenat je utvrđivanje odnosno donošenje svih pratećih propisa i vjerojatno bi ova rasprava bila po sadržaju bitno drugačija da smo mi kojim slučajem što je naravno pravno i nemoguće, danas imali na klupama koncept tih dokumenta koje treba što donijeti uredbu Vlada, nešto ministar, nešto povjerenstva. Taj sadržaj da smo imali prigodu vidjeti vjerojatno bi rasprava išla možda i u nekom drugom smjeru. I konačno moramo reći u jednoj rečenici malo jednu zamjerku o ovom obrazloženju na stavljene primjedbe. Kod mnogih tih primjedbi obrazloženje je vrlo jednostavno samo konstatirano da se radi o opredjeljenju predlagatelja, bez bilo kakvih detaljnijih pojašnjenja vjerojatno predlagatelj ima argumenata ali nažalost to nije zapisano. Vrlo kratko da idemo određenim redoslijedom sa konkretnim člancima ovoga zakona kako je to prijepodne potpredsjednik to rekao. Ja ću krenuti od članka 27. Pod točkom 1.radi se o roku od 50 godina. Jedan mi je poljoprivrednik, farmer rekao malo u šali da je za pšenicu i kukuruz predug period, a vjerojatno ako netko planira hrast zasaditi da je onda kratak. Pa prema tome to je ovako jako relativno. Isto i ova granica od 100 hektara za Liku i Dalmatinsku zagoru i možda i brdovita područja je to doista o.k., međutim za dio Slavonije i Baranje mislim da će to predstavljati problem, upravo za one velike za propulzivne. Ne mislim tu sada na nasljednike bivših kombinata nego oni koji su doista ambiciozni, da će ta granica biti niska. Dalje što se tiče agencije, mislim iz ovog članka 28. pomalo proizlazi, ali sagledavajući stvarno stanje na terenu agencija će odraditi dio posla onoga rekao bih atraktivnijeg vezano za odlučivanje o suštinskim nekim pitanjima dok operativni dio dobrim dijelom i dalje će ostat na lokalnoj samoupravi. Ovdje je lijepo to napisao, lokalna jedinica, lokalne samouprave dostavljaju agenciji zahtjev za raspisivanje, potrebnu dokumentaciju itd., itd. Bojim se da će agencija vodit računa o tome sve što god je ovako administrativno, da ne kažem birokratizirano, da to prepusti lokalnoj samoupravi. Dalje što se tiče članka 29. ovdje je bilo već dosta riječi, a to je zapravo suština u sadržaju ovoga zakona, kako će se odlučivati o sadržaju tog programa. Taj program u ukupnosti nosi 60 bodova gdje je bilo dosta rasprave i dosta kritičnih tonova, međutim ovdje u točki 8 kaže: obrazac je način vrednovanja gospodarskog programa u smislu određivanja vrijednosti i težine pojedine sastavnice uredbom propisuje Vlada Republike Hrvatske. Tu uredbu i to da sad imamo pred sobom da vidimo kako će se pojedini od ovih ovdje naznačenih momenata vrednovati, to bi bilo vrlo, vrlo dragocjeno, po meni. Ja to sugeriram gospodinu ministru. Ne bi bilo zgoreg ovdje dodat jednu formulaciju da ovu uredbu bi bilo po meni uputno da razmatra prije donošenja Odbor za poljoprivredu ovoga Sabora i Odbor za lokalnu samoupravu. Malo da možda da određene sugestije vezano jer to je za mene jedan od ključnih momenata. U članku 30. govori se o ukupnom broju bodova i kako se to dijeli, ovih 100 bodova. Gospodine ministre ja vam moram reći da sam ja dobio obavijest i pismeni zaključak od jedne udruge koja se zove "Baranjska brazda" gdje su mi rekli da je dogovoreno da ovaj program će nositi 40 bodova, ne 60. Ja imam obavezu to kazat i to su mi rekli da je to usklađeno, dogovoreno na razini ministarstva pa sam sad se iznenadio kad sam čitao da to nije ipak 40 nego 60. Dalje što se tiče članka 32., ovdje ima također jedna interesantna formulacija u točki 6., kaže: agencija može sklopiti aneks ugovora o zakupu i zakupu za ribnjake itd. u slučaju opravdane potrebe za izmjenom gospodarskog programa uvjetovano podizanjem profitabilnosti, provođenju gospodarskog programa nakon proteka 10 godina. Mislim da je to u redu, međutim nije mi baš najjasnije niti u obrazloženju nije rečeno zašto je to 10 godina. To mislim da ne bi trebalo da bude 10 godina, ne tako dug period. Dalje u članku 34. govori se o roku plaćanja zakupa, kao krajnji rok spominje se lipanj mjesec. Mislim da bi znamo kada pritiču poljoprivrednicima prihodi poslije žetve, da ne kažem pred kraj godine ujesen, mislim da bi taj rok bilo uputno pomjeriti negdje do 10., 11. mjeseca. Mali je broj njih koji će moći to u tom roku platiti. Da li je ovdje u članku 38. imamo nabrojano ugovor o zakupu raskida se ako zakupnik pa pod točkom e) stoji da je zakupljeno zemljište u podzakup. To je jedan jako veliki problem na terenu uopće dokazati kad je taj podzakup jer evo da to možda ilustriram, može biti neki gospodin iz Osijeka ili iz Đakova ili iz Broda ili iz Zagreba, da ima 100 hektara ili 50 hektara u Slavoniji ili Baranji, uspio je kupiti, to očito da on ne može nego to netko radi. To je u pravilu podzakup, a to bi trebalo pravilnikom preciznije malo reći kada se smatra da je podzakup i kako se može to dokazati. E sad, najvažniji momenat za mene je vezan za procjenu vrijednosti, odnosno visina zakupa. O tome također odlučuje pravilnikom ministar. Ja tu moram nešto konkretno naglasiti i revalorizacija tog zakupa u određenom periodu jer tamo gdje ima lokalna samouprava oko 7000 hektara u zakupu nije nebitno koliki je taj zakup. Trenutno taj zakup iznosi gotovo ne 1/3 ili 1/4 tržišne vrijednosti tog zakupa. U tom pogledu ja moram istaći primjer također sad svoje općine da je tu zakup utvrđen prema tržišnim prilikama tada bi proračun općine, kao i proračun države, profitirao negdje najmanje za 3 milijuna kuna, a to nije mali novac za takvu jednu ruralnu sredinu. Ja često puta polazim od određene pretpostavke da je za nas tamo ta kvalitetna oranica gotovo isto kao za Primorje i za Dalmaciju plavi Jadran i ne znam šta bi rekli gradonačelnici ili načelnici općina kad bi država ili netko ograničio broj turista na određenoj plaži oko tih mjesta, jer mi smo sad u takvoj poziciji da praktički od te plodne oranice imamo samo 1/3 od onoga koliko je to stvarno tržišno vrijedno. Ja moram, učinio bih nepravdu da tu ne naglasim i ne zahvalim se i ne pohvalim kombinat Belje i Agrokor koji su tu najveći koncesionari i pokazuju razumijevanje prema lokalnoj zajednici i rješavamo određene probleme, te su svjesni koja je to vrednost te površine koju oni koriste i svake godine redovito pokazuju razumijevanje. Međutim, ukoliko toga ne bude bilo onda ćemo imati vrlo, vrlo velikih problema. Taj odnos raspodjele 65 lokalna samouprava, 10 Republika Hrvatska odnosno proračun i 25 županija mislim da je tu odnosno obratno županija 10 a država 25 mislim da je tu trebalo zadržati za županiju kao što je to bilo i do sad jer mi imamo zajedničkih projekata, zajedničkih akcija i županija doista puno podržava te naše akcije i razvoj praktički tih određenih aktivnosti vezano baš za poljoprivredu i ti novci se vraćaju nazad. Ovdje moram još na kraju naglasiti sledeći momenat. U članku 56. točka 3. piše ovako: "Agencije mogu osnovati podružnice." Ja sam i u onoj prvoj raspravi rekao da bi to trebalo propisati da osnuju, ne da mogu. Jer ako će to biti doista tako centralizirano kao što je to AUDI raspolaganje sa državnom imovinom i sve će se rešavat u Zagrebu a ne dole na terenu u Osijeku, pa čak i u Belom Manastiru kad bi se moglo bili bi sretni. Tada će to bit jako, jako veliki problem. Prema tome, ne da mogu, nego oni osnuju. I sad tu je bilo riječi i o zaposlenima. U ovim materijalima piše ako je nema razloga da u to sumnjamo 17 djelatnika postoji u agenciji, Zavodu za tlo 23 koji bi trebali da pređu a treba novih 43. To je ukupno 83. Ja vam moram reći ukoliko te poslove se preuzimaju ti poslovi od općine, od lokalne samouprave ako bi to bilo naravno u Zagrebu je to teže rješivo u Osijeku tada bi onda od lokalne samouprave trebalo i određeni broj radnika preuzeti koji su to radili. To bi bilo posve logički tako popunjavati. Jer do sada ja moram to naglasiti i reći mi smo u Kneževim Vinogradima prodali u 4 kruga 2200 ha. Napravili smo 131 ugovora sa 141 kupcem i to naravno pratimo, naplaćujemo i to je jedan posao. Ne mali. Ako to prelazi za agenciju onda bi trebao i službenik da pređe. Mogu i to naglasiti da smo imali 4 prigovora koji su odbijeni i nikakvih problema nismo imali što se tiče prodaje. Ja naprosto ne mogu shvatiti da neke općine pogotovo ne u Slavoniji nisu uspjeli realizirati. Sad smo te građane doveli u neravnopravan položaj što se toga tiče jer više nemaju šanse kupovati, a nismo evo na našu sreću to napravili. I konačno, s tim ću i završiti. Ja sam ovdje pokušao popisati sve institucije koje vode računa o tim našim poljoprivrednicima, od Ministarstva poljoprivrede, poljoprivredna komora, Centar za poljoprivredu i hranu, Agencija za poljoprivredu unutar ministarstva ili je posebna institucija, Agencija za plaćanje u poljoprivredi, Zavod za tlo isto je vezano za poljoprivredu, savjetodavna služba dole na terenu i oni su radi poljoprivrednika, razne stručne udruge stočara, vinogradara itd. I konačno provjerio sam u Hrvatskoj gospodarskoj komori također ima referada ili čovjek koji brine o poljoprivredi [[Upadica Zgrebec: Hvala lijepa. Zaključite kolega Šoja. Vrijeme je isteklo.]] To znači to je 9 raznih institucija. Znači, mogu biti bez brige ima dosta birokracije koji se brinu o njima. Hvala lijepo.
Repliku ima kolegica Ana Lovrin.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa kolega Šoja, nisam dobro shvatila je li to bilo ironično rečeno ili za zbilja, da je jedinicama lokalne samouprave po ovom zakonu ipak ostalo dosta poslova, dosta ovlasti i poslova. Da zaista, ostalo im je da prikupljaju dokumentaciju, da upućuju zahtjev agenciji, pa onda ako oni to ne učine taj posao onda će to učinit stranka koja je zainteresirana. Dakle, poslova im je ostalo, a toliko se evo ministarstvo i predlagatelj brinu o jedinicama lokalne samouprave da su im čak i propisali točno od onih njihovih 65% prihoda od zakupa koji im pripadne su im propisali šta će s tim novcem raditi. Dakle, isključivo ga mogu koristiti pa i za one poslove koji su u državnoj nadležnosti. Evo primjerice za programe katastarsko-geodetske izmjere zemljišta, za sređivanje zemljišnih knjiga i sad zamislite država kaže od tog prihoda od zakupa 25% će ostati državi. Nije prihvaćen moj prijedlog da se utvrdi da će se tih 25% koristiti za razvoj poljoprivrede, pa za sređivanje zemljišno-knjižnog stanja itd. jer je rečeno da to ne treba državi u proračunu reći šta će s tim raditi. Ali svakako jedinici lokalne samouprave od onih 65% se mora točno naredit za što će ona taj svoj prihod koristiti. Među inim morat će ga koristit i za poslove koji su u nadležnosti države. Ponavljam katastarsko-geodetsku izmjeru, zemljišno, sređivanje zemljišno-knjižnog stanja, komasacija, hidromelioracija, očuvanje biološke raznolikosti itd. itd. sufinanciranje u poljoprivredi i aqua kulturi. Dakle, velika je briga i skrb u tome da se za lokalne jedinice odredi da nešto moraju radit, ali da svakako se dobro pazi da u tom povjerenstvu koje će odlučivati i donositi odluke oni ostanu sa dva predložena člana u odnosu na pet ukupno.
Hvala lijepa. Molim vas kolegice, vodite računa o vremenu. Hvala lijepa. Odgovor na repliku Deneš Šoja.
Kolegice što se tiče daljnjih obveza lokalne samouprave ja sam u to duboko uvjeren da ćemo sav tehnički dio posla obavljati normalno dole na terenu i dostavljati agenciji. Eto ja sam naglasio da bi to volio da bude u Osijeku ne u Zagrebu, još više da je u Belom Manastiru jel'. A što se tiče ovih 65% ovo što najveći dio što pripada lokalnoj samoupravi i dosada sukladno zakonskim propisima to su najveća sredstva trošimo za sređivanje kanalske mreže, putne mreže i sve ostalo vezano za poljoprivredno zemljište, odnosno za uređenje parcela i tih aktivnosti jel'.
Replika, Nansi Tireli.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa evo kolega Šoja spomenuli ste da su vam članovi neke udruge poljoprivredne koliko sam razumjela rekli da se što se tiče gospodarskog programa da će on biti težak 40%, a ne 60% kako piše u prijedlogu zakona. pa vam repliciram upravo iz tog razloga što bih zamolila kasnije ministra da se u svom kad se bude očitovao po ovim replikama i po ovim pojedinačnim raspravama da nam točno kaže što je ustvari dogovoreno to sa tim udrugama i kako je taj razgovor izgledao u Ministarstvu poljoprivrede. Naime, često smo i previše često svjedoci toga da imamo očito neke šumove u komunikaciji, dogode se pregovori, razgovori između ministarstva i udruga poljoprivrednika i onda iz udruge poljoprivrednika građani dobivaju jednu informaciju da su se postigli razgovori, a iz Ministarstva poljoprivrede druge informacije. Pa bih evo ministre a na tragu ove replike da se kolega Šoja još jedanput evo izjasni molila kasnije i vas za odgovor. Hvala.
Odgovor na repliku, Deneš Šoja.
Kolegice vrlo kratko, ja samo mogu to ponoviti da sam doista dobio takvu informaciju i zamolbu da je takav dogovor postignut. Ja osobno bi to podržao, a detalje ne mogu reći, ne znam.
Dinko Burić, replika.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Šoja, meni je drago da ste vi naglasili upravo oko ove raspodjele sredstava i onaj stav našeg kluba. Djelomično je to prihvaćeno, a županijama vraćeno u odnosu na prvobitni prijedlog 10%. Ali, evo dobro je da je gospodin ministar ovdje. Smanjenjem sa 25 na 10% zaista će već i postojeći projekti koje provodi županija biti ugroženi. Naime, mi smo preuzeli i određene obveze. Ja ću vam reći evo samo kad je u pitanju Osječko-baranjska županija. Ova sredstva su zaista namjenski trošena na unapređenje produktivnosti tla, dakle programe analize tla, na uređenje kanalske mreže, navodnjavanje i evo karakteristično geodetsko-katastarske izmjera. Dakle, u razdoblju od 2003. godine pa dosada, dakle ukupno je izmjereno 25 tisuća hektara na što je utrošeno 30 milijuna kuna, a za provedbu tih geodetsko-katastarskih izmjera županija sufinancira 33%, jednu trećinu. Potpisala je ugovor računajući na ovih 25% sredstava. Smanjenjem na 10% doći će u pitanje, nema rezerve u izvornim sredstvima, dakle doći će u pitanje mogućnost provođenja i onoga što smo sa državom, sa ministarstvom zajedno započeli projekte te izmjere. Pa ako je već država odustala od onih da prebaci na državni proračun 25 na 50 logično je da ostane 25% županiji. Zato uložit ćemo amandman, apeliramo na ministarstvo da ga prihvati jer i pojedine jedinice, evo drago mi je da i kolega Šoja se slaže s time, pa i po definiciji županije oni su nositelji regionalnog razvoja na svom području pa zajedno sa jedinicama lokalne samouprave partnerski rade i na realizaciji razvojnih projekata u poljoprivredi. I jedinice lokalne samouprave i same su istaknule da samo županije mogu biti nositelji, odnosno koordinatori velikih zajedničkih projekata u poljoprivredi. Dakle, država ništa neće izgubiti samo nek preraspodjeli ovih 10 na 25 i bit će ok.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, Deneš Šoja. Kolegice i kolege još jedanput vas molim dvije minute je replika, pogledajte na ekranu kad ističe vrijeme.
Ja bih sad samo utoliko nadopunio što mi imamo 4 ili 5 ozbiljnih programa zajedno sa Osječko-baranjskom županijom ali još i sa drugim partnerima koji isto učestvuju u financiranju. Tu ima i određenih infrastruktura koji su veće vrijednosti. I mislim da će taj dio koji otpada na županiju bit će problematično i upitno. I zato bi doista to bilo opravdano da se to realizira kroz županiju. Hvala.
Stjepan Milinković, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa evo kolega Burić je ustvari rekao isto ono što sam i ja primijetio. I drago mi je kolega Šoja da ste naglasili ovaj značaj županija. Mislim da to županije i zaslužuju i one su uistinu i naravno i upozorili ste na ovaj momenat da je moglo biti i da bi bilo dobro da je bio veći iznos iako je 10%. Ali zasigurno je dobro ponoviti da su dakle financirali su se programi u stočarstvu i u biljnoj proizvodnji pa i u katastarskim izmjerama itd. da ne navodim sve te programe o čemu je već bilo govora. Pa evo želim reći isto tako pohvalno sada u ovom aktualnom trenutku glede legalizacije da moja županija Koprivničko-križevačka itekako isto tako želi sudjelovati u tom nepremostivom problemu za naše poljoprivrednike i naši poljoprivrednici su uvijek u županijama nailazili na otvorena vrata. A i sada dakle u okolnostima pristupanja EU zasigurno će biti još dosta prostora tako da je svakako trebalo i više sredstava. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku? Nema. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi na redu je kolega Valter Boljunčić. Izvolite kolega.
Dobar dan. Evo ja bih, kao što sam imao prije jednu repliku počeo sa djelom zakona koji između ostalog navodi razloge zašto se donosi zakon. Razlozi su dosta bitni po predlagaču što se želi brzo staviti u funkciju poljoprivredno zemljište. Međutim, još jednom ponavljam, mislim da je s ovim prijedlogom kontradiktorno to, naime programi već postoje u većini lokalnih zajednica. Dakle, koliko sam mogao prebrojati oko 400 njih ima, od njih 500 i nešto, 74, 75 uopće nema zemljišta, 75 ih to nije dalo. Nadalje, prije godinu dana u 1. mjesecu je dat naputak da se prekine sa provođenjem programa što znači da ne možemo reći da je to bio razlog zašto se do sada kasnilo sa time. Smatram isto tako da se do sada vidjelo da je bilo u davanju suglasnosti na programe Ministarstva poljoprivrede bilo uskok grlo, a naročito će sada agencija biti usko grlo koje može sve to riješiti. Drugo, primjedbe koje smo imali danas kako u ime kluba, tako ću i sad iznijet, između ostaloga su primjedbe koje su jučer i na jednom sastanku poljoprivrednika i to predstavnika malih poljoprivrednih obiteljskih gospodarstava, zadruga u Vodnjanu imali i jedna velika primjedba je stavljanje programa van snage. Ti programi koji se stavljaju van snage prije svega u njih je uložene čak i godine truda, zato što u njima se izvršilo geodetska mjerenja, vidjelo se što je to poljoprivredno zemljište u vlasništvu države, dobila se suglasnost ministarstva. Ali ono isto tako što je bitno u tim je programima, naročito isto bio i limit koliko pojedinca može na području jedinica lokalne samouprave uzeti u zakup. Pa napominjem, kao što sam rekao ranije od jedno 400 hektara, recimo u blizini Pule Vodnjan bilo je ja mislim preko 300 i oko 300 ljudi koji su to, ili obiteljskih gospodarstava dobili u zakup. Mi se naravno u ime kluba slažemo da tamo gdje je stajala … [[Govornik se ne razumije.]] da mora biti zakup, dakle dugotrajni zakup ali da se trud uložen u programe ne baci uzalud i između ostaloga da se limitira količina koju može uzeti pojedini zakupac. Druga primjedba naravno odnosi se na činjenicu da se ovim postupkom, prilikom natječaja provođenja daje ubiti mogućnost agencije da to sama određuje jer je omjer 3:2. Mi smatramo da idu u decentralizaciju i to na svim nivoima, bi trebala kao i do sada ostati u okviru jedinica lokalne samouprave. Mislimo da ovakva jedna potpuna centralizacija niti u kojem načinu neće pridonijeti da se bolje gospodari sa poljoprivrednim zemljištem. Sljedeća veoma bitna točka je način kako će se davati u zakup zemljište. Po ovom zakonu od 100 bodova, 60 bodova se dobiva na gospodarskom programu. Gospodarski program koji je bi već danas nekoliko puta naveden. Između ostalog imamo poslovanje iz prijašnjih razdoblja, plan poslovanja gdje se može plasirati roba, tehničko-tehnološki karakteristike, strojevi koji se imaju, čak i stručna sprema. Mislim da je to za, naročito u Istri, za mala obiteljska gospodarstva neprihvatljivo zato što se radi o malim parcelama gdje se većinom obrađuju maslenici i vinogradi. No time je i nemoguće imati neki veliki stroj i u krajnjem slučaju mislim da će na taj način gotovo svi, dakle mala obiteljska gospodarstva OPG koja se i sada se nalaze ili mogu biti u posjedu jednostavno biti na toj listi ispod velikih koji mogu sa svojim cijelim timom, sa svojim novcem koji imaju doći do puno veće količine bodova. Mi smatramo da bi trebalo taj članak u potpunosti izmijenit, da bi o tome tko ima pravo na zakup poljoprivrednog zemljišta trebalo stajati da prvo pravo imaju nositelji OPG-a koji ostvaruju pravo upravo iz rada na poljoprivredi i koji su sa područja te jedinice lokalne samouprave. Zatim oni OPG koji imaju dodatni rad ali su sa područja te jedinice lokalne samouprave, zatim poljoprivredne zadruge sa područja jedinica lokalne samouprave koja obavlja taj poziv i nakon toga fizičke osobe iz područja te jedinice lokalne samouprave a zatim svi drugi. Na taj način mislim da bi se zaštitili, dakle obiteljska gospodarstva u poljoprivredi sa područja jedinica lokalne samouprave i da bi to kod nas značajno pridonijelo tome da se poljoprivreda digne još na viši nivo. Meni je potpuno jasno da se na nekim drugim područjima želi ukrupniti zemljište i želi se možda imat velika proizvodnja, ali u tom slučaju biste trebali imati 2 zakona, kao što imamo Zakon o obrtu za male obrtnike i Zakon za velike, tako ste možda trebali uzeti dijelove zemljišta poljoprivrednog državnog, neka veća površina i dati ih u natječaj gdje bi ustvari uvjetima samo veliki izvođači hrane mogli doći. Ovako u jedan, dakle konkurenciju nelojalnu stavljate i male i velike. Dakle, mogli ste odrediti određena područja i reći to su područja za gospodarstva velika i vidimo natječaj za velika gospodarstva. Kažem nama u Istri, a mislim u primorju sa malim parcelama to nije nikako dobro. Nadalje, sljedeća primjedba se odnosi na novac. Mi smatramo ko i ranije da pola mora ostati jedinici lokalne samouprave, 25% državi, 25% županiji i to po oba dva načina, bilo od prenamijene bilo od najma. Ono što sam rekao i danas bio na jednu repliku, od 95. u Istri je uspostavljen fond za razvoj poljoprivrede jedna od izvora novca su bili upravo ovi koji su se dobili i uz nekakve poticaje druge koji su davali, kako županija tako i gradovi, bilo se skupilo oko mislim 40 milijuna koji su bili poticaj razvoju upravo obiteljskih gospodarstava. A kažem sa okretanjem tog novca, zajmovima i naravno vraćanjima možemo govorit već o jednoj cifri od tih godina od 95. do danas, o 120 milijuna kuna koja su sigurno bila jako veliki poticaj za razvoj svih ovih gospodarstva bilo u proizvodnji vina, proizvodnji maslina, da se ne navede samo na to, tu ima i drugih proizvodnja, ima i stočne proizvodnje, mlijeka, žita i drugih proizvodnja u Istri. Kao što sam rekao prije mislim da županije i lokalne zajednice su tu veoma bitne sa tim poticajima u proizvodnji, da je to jedan od … [[Govornik se ne razumije.]] na kojemu moraju dakle to obiteljska gospodarstva raditi. Nadalje recimo jedan čisto i tehnički primjedba ako to ovdje stoji da bi poljoprivrednici koji uzmu zemljište koje obrastu da bi trebali staviti dostaviti bankarsko jamstvo agenciji u visini troškova za uklanjanje nadzornih i … [[Govornik se ne razumije.]] višegodišnjih raslinja to smatramo nepotrebnim zato što u tom trenutku pitanje da li oni mogu to i dobiti i koji bi to bio trošak. Zakupci će tako morati priznati ulaganja koja su dana, mora mu se priznati troškovi na način da mu se možda umanji zakupnina. I naravno kad smo došli do zakupnine ono što je već danas bilo rečeno. Ovdje se navodi da će ministar temeljem zakona propisati pravilnikom početne cijene itd. U Istri su te cijene uvijek bile višestruko skupljije nego drugdje. A ne samo da su one bile skupljije nego s druge strane tlo u Istri zato što su male površine, suhozid itd. je zahtijevalo i puno veći trud i puno veći trošak oko toga rada te na taj način su ti ljudi bili stavljeni u nepovoljni položaj. Smatramo da bi to trebalo uzeti u obzir i da bi trebalo te početne cijene smanjiti. Nadalje smatram da bi centralni dio ovog zakona je u biti pitanje da li će se centralizirat ili decentralizirati raspolaganje sa državnim poljoprivrednim zemljištem. Ja danas mislim da je centralizacija pravi smjer u kojem to treba ići i da će to kao što je i do sada dalo rezultate u Istri dati ubuduće. S ovim će se stvoriti jedan čep, usko grlo i omogućiti će se velikim proizvođačima da na uštrb malenih dođu do velikih površina. A gledajte s time ono što smo jučer pričali kod izbora novog ministra i određena ponuda dakle vina, maslina, … [[Govornik se ne razumije.]] pa proizvodnja i ovčjeg sira i drugoga što pršut kao istarski brend koji je stavljen na neki način će doć u pitanje da li ćemo onda i dalje biti zanimljivi strancima. Na kraju bih se želio samo i obratiti samo možda onim dušobrižnicima koji se brinu za Kukuriku i za stavove IDS-a. Već smo najavili nekoliko puta. Ne trebate baš uvijek misliti onako kako je negdje prikazano da to je. IDS je stranka koja konstruktivnim prijedlozima želi doprinijeti zakonu. Mi smo stranka koja smatra da je decentralizacija i regionalni razvoj uvjet razvoja bilo kakvog naročito ulaskom u EU i kao što je jučer bilo rečeno nema pucanja šavova kao što je rekao premijer Vlade i naš predsjednik, nema nikakvog izlaska ni drugo. Mi jednostavno želimo svojim doprinosom kao najrazvijenija regija u Hrvatskoj koja je to postigla prije svega radom, a IDS ima tu čast i zadovoljstvo da ga istarski građani biraju, znači da ipak im nešto znači. Sigurno može dati dakle taj jedan prilog jer kao što smo rekli i što su rekli mnogo njih da bi trebalo Hrvatska više ličit na Istru a danas zaboravljaju i smatraju da je ono što je jučer pričalo više … [[Govornik se ne razumije.]] Još jednom ovo moje. Mi smo inače samo da još kažem namjeravali dati čak je bilo 20-tak amandmana ali ustvari vidjeli smo da je to možda.
Hvala lijepa. Imate replike pa ćete nastaviti. Kolega Dražen Đurović replika.
Hvala. Pa evo vi ste gospodine Boljunčić predstavljajući zapravo IDS odnosno Istarske poljoprivrednike upravo na tragu onome što mi kao HDSSB zastupamo predstavljajući slavonske poljoprivrednike jer su upravo u njihovoj primjedbi oni problemi vrlo slični a to je problem kako sačuvati život ljudi i da ti ljudi ostanu živjet na tom selu. Također se slažemo i oko pitanja centralizacije odnosno toga da se i od decentralizacije se ne može provest samo kao deklaracija, kao želja već decentralizacija i u odlučivanju ako već nemamo fiskalnu decentralizaciju. Prema tome neka loša praksa koja se pojavila u nekoj općini ili gradu a koja se mogla sankcionirati ne može bit izlika za to da se proces odlučivanja u cijelosti centralizira. I treće kad je riječ o funkcioniranju agencije unutarnjeg Ministarstva poljoprivrede imamo jednu jako lošu praksu i sa funkcioniranjem agencije za plaćanje u poljoprivredi gdje ima bezbroj primjedbi i u njenom poslovanju a kako li će tek biti u poslovanju kad se ovakva jedna državna agencija ustroji. Tako primjerice imamo, sad sam dobio jedan dopis udruge uzgajatelja simentalkih goveda Požege znači koja se žali i jednostavno da su uskraćeni u isplatama poticaja, zakinuti, zakinuti u obračunu a da su ti obračuni ne transparentni, da nisu prikazane stavke koji su obračunati, na koji način su izračunate te tako primjerice jedan proizvođač od 88 ha koji se bavi stočarstvom i proizvodi uz to mlijeko umjesto planiranih 125 tisuća kuna koliko bi trebao dobiti on dobija 37 tisuća kuna plus modulacija 55 tisuća 700 kuna bez razrađenih stavki uopće ne zna zašto je zapravo zakinut jer to izlazi negdje oko 640 kuna po hektaru oranice uz to što se bavi stočarskom proizvodnjom proizvodnje mlijeka.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, Valter Boljunčić.
Dakle vjerojatno su problemi koje poljoprivreda ima i u cijelom svijetu budući da nisu ne bi cijene hrane u cijelom svijetu išle gore ali još jednom kažem možda jedna od načina kako možemo spasiti s jedne strane male poljoprivrednike, s druge strane ipak na određenim površinama imati poljoprivredu koja daje velike prinose, da jednostavno kažemo odredite neka mjesta, neke veće površine za koje mali ne mogu se niti u ludilu natjecati i da kažete to su mjesta gdje ćemo sada imati kao što smo imali bikove nekad. Ali na ovakav način kada se miče uvjet koliko tko može uzeti a da su glavni uvjeti od spreme stručne na dalje ja mislim da će mala obiteljska gospodarstva na kojima se bazira ponuda jedne regije kao što je Istra doći u pitanje. To nije dobro.
I Giovanni Sponza replika.
Želio bih se referirati na intervenciju gospodina Boljunčića i kazati nekoliko stvari. Zašto je IDS u svom ovom prijedlogu konačnog zakona poljoprivrednom zemljištu inzistira da se zaštite mala obiteljska gospodarstva, iz razloga što upravo u Istri velika većina proizvodnje nju ostvaruju mala OPG-i. Drugo, IDS nije krenuo sa decentralizacijom ni Kukuriku koalicijom nego on nju zagovara već više od dva desetljeća. U prvoj svojoj intervenciji kod prvog prijedloga čitanja zakona jesam bio sugerirao da trebamo težiti konsenzusu svih političkih opcija jer samo konsenzus jamči provedivost ovoga zakona. I vezano za to želim se referirati na sljedeće, prekjučer na županijskoj skupštini odnosno na Skupštini Istarske županije gdje participiraju i SDP i Zeleni, i HSU, i HNS i Ladonja i IDS i HDZ svi su jednoglasno usvojili i donijeli zaključak i odluku o interpelaciji da je potrebna ovoj državi decentralizacija. Prema tome, samo to je potvrda da ti ljudi koji svakodnevno žive u kontaktu sa svojim sugrađanima jednostavno razumiju tematiku i problematiku. Gotovo sve političke opcije osim SDP-a danas nisu govorili o prijeko potrebnoj decentralizaciji i svi pozivamo na konsenzus podržite da se sa agencije spusti na jedinice lokalne samouprave i zaštitimo mala OPG-a s time da ostavimo program raspolaganja poljoprivrednim zemljištem i da drugačije ono što je Boljunčić prije govorio jednostavno kontificiramo bodovanje kod gospodarskog programa i prijepora u ničemu nema.
Odgovor na repliku Valter Boljunčić.
… [[Govornik se ne razumije.]] završetak dakle. Ideja je da sa područja jedinica lokalne samouprave OPG-ovi koji od toga žive imaju prednost. U slučaju da se dvoje takvih imaju isto neko pravo u tom slučaju gospodarski program dolazi kao dodatni bodovi tko će od njih dati bolje. Znači gospodarski program treba da se zna ali ne na način da to bude primarno. Na ovaj način kažem još jednom veliki će dobiti, a dok mali će propasti.
Nastavljamo s raspravom kolegica Đurđica Sumrak je na redu.
Hvala vam lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Pa evo ga od danas prijepodne puno smo toga rekli i izrekli. Bilo je stvari koje su zaista argumentirane i doista se bavilo različitim neargumentiranim stvarima, ali eto za stvarima koje nema drugog rješenja onda se poseže u neargumentirane činjenice. Ja ću danas evo reći nekoliko riječi o ovom prijedlogu zakona. Naravno unaprijed ću reći kao što je ispred našeg kluba rečeno da mi ovo naprosto ne možemo podržati. Ne možemo jer to zaista nije niti afirmativan zakon, nije ni reformski, a nije bome ni strateški. Hrvatsku poljoprivredu čine poljoprivredna gospodarstva koja su upisana u upisnik poljoprivrednih gospodarstava. 78% upisanih imaju površinu manju od 5 hektara, a u EU takvih je 72%. Kod nas u Hrvatskoj 3,7% poljoprivrednih proizvođača imaju više od 20 hektara. U EU takvih je 10% proizvođača. Upisanih u upisnik OPG-a po podacima iz 2010.godine, a njih je 746 imalo je više od 100 hektara zemlje. I sve se čini i razvidnije je da se ova rasprava u javnosti o poljoprivrednom zemljištu vodi upravo zbog predstavnika ove skupine. A smatram ja, a i smatramo vidim većina u ovoj sabornici da bi se upravo rasprava trebala voditi o onih 3,7% koji imaju 20 hektara i više od 20. I da bi njima trebalo prvenstveno omogućiti povećanje površina i to na način da ju mogu kupiti. Ne da su oni samo tekstualno navedeni ovdje nego da oni imaju prvenstvo. Međutim ovaj zakon kao što smo tu već puno puta čuli zalaže se za jedan oblik raspolaganja i to zalaže se samo za zakup na 50 godina. Što je 50 godina u životu jednog poljoprivrednika? I koja je razlika između 50 godina zakupa i naravno kakva bi bila razlika da hrvatski seljak može kupiti tu istu zemlju? To sam već rekla. Kada bi ju mogao kupiti kroz tih 50 godina zemlju bi naravno nasljeđivao jer za seljaka je zemlja nešto od čega on živi, ne pada mu na pamet da ju prodaje. Osim toga postoje vjerojatno i nekakvi instituti kojima bi se mogla spriječiti prodaja pa npr. ako se zemljište prodaje 50 godina takvo zemljište ne bi se moglo preprodati. Zašto zakup? Zar zaista za ove tvrtke to je moje pitanje? Glavni cilj i glavni kriterij je gospodarski program. Puno smo čuli o gospodarskom programu i ja o njemu uopće neću govoriti jer mislim da to nije uopće vrijedno spomena. Mene samo zanima osobno zbog čega se je odustalo od programa raspolaganja poljoprivrednog zemljišta. zar se zaista sumnja da jedinice lokalne samouprave stvarno ne znaju što na svom području žele, na koji način mogu organizirati proizvodnju, koliko ima zainteresiranih. Ali kao što je to i nama objašnjeno u ovom zakonu opredjeljenje predlagatelja je takvo. I pričali mi ovdje danas ne pričali njihovo opredjeljenje će biti izglasano. Temelj poljoprivrednog su poljoprivredna gospodarstva. Bila su to i temelj hrvatskih svih strategija i privatizacija i povećanje proizvodnih površina i površina OPG-a. i onda najednom sve to je prestalo važiti. A zašto? Ne znamo. Odgovor zaista nemamo jer nema suvislog odgovora zašto, zašto zakup, zašto samo određenima i zašto na ovaj način. Mi u Vladi, u prošloj Vladi zaista nismo imali nikakav problem sa vjerom u hrvatskog seljaka poljoprivrednika, ali nismo imali ni problem u vjeri sa županima, načelnicima jer smo vjerovali da oni zaista znaju ono na koji način treba raspolagati poljoprivrednim zemljištem, što će oni uzgajati, da li će se bavit voćarstvom, povrćarstvom, ratarstvom, da li će to biti u funkciji stočarstva i vjerovali smo županijama i na taj način su rađeni programi poljoprivrednog raspolaganja. Doduše, neki načelnici bez obzira na te svoje programe nisu niti jedan hektar priveli u funkciju. Zašto, i to je nejasno. Ja sam osobno za prodaju poljoprivrednog zemljišta hrvatskom seljaku i to u funkciji okrupnjivanja njegovog posjeda. Jesam, jer nikakva razlika 50 godina, nema 50 godina zakupa od toga da ga ovaj hrvatski seljak kupi. Nema, jednostavno nema. Moramo znati koja su obilježja u stvarnosti uopće zemljišta kao resursa i kao proizvodnog kapaciteta. Pa ono je neuništivo. Prošli su ratovi, možemo ga zagaditi eventualno minama, ali evo uz potpore ćemo ga razminirati i možemo ga privesti funkciji. No umnoživo je od jedne parcele, naprosto na toj parceli neće nastati 45 novih parcela ali okrupnit ih možemo sa 45 novih parcela. Ono je neprenosivo, ne može ga nitko uzeti sebi pod ruku i bilo kuda odnesti i ona je naravno različita u plodnosti. I zato je upravo bio važan ovaj program raspolaganja zemljištem koji su donosile općine i županije i gradovi, Grad Zagreb naime, zato jer su oni znali koje su razlike u plodnosti. I ponovit ću ponovo što će se desiti ako se kada uđemo, a ući ćemo hvala Bogu u Europsku uniju, za 10-tak godina naprosto dođe do toga da se zemlja mora prodati bilo kom članu Europske unije, a to više neće biti onda u prednosti naš hrvatski seljak. Ono što me sad posebno zanima jest to gdje su nastale pašnjačke zajednice i zašto su one nestale kad su u prvom čitanju ovog zakona poznavao se ovaj pojam pašnjačkih, kolega Vukušić ja vas ljubazno molim da ako vas ne zanima izađete van. Pojam pašnjačkih zajednica kao instituta zajedničkog upravljanja pašnjacima, danas toga više nema. Što se desilo? Što se desilo, na to nemamo odgovor nikakav, nemamo nikakav suvisli odgovor oko toga. Zanima me jednako tako osim što nemaju prednost nikakvu pa čak ni pri zakupu poljoprivrednog zemljišta, OPG-i, prednost nemaju ni proizvođači u ekološkoj proizvodnji. Jako dobro znamo da ekološka proizvodnja se definira kao poseban sustav održivog gospodarenja u poljoprivredi i šumarstvu koji obuhvaća uzgoj bilja, životinja, proizvodnju hrane, sirovina, prirodnih vlakana itd. i da se on u stvarnosti prema projektu … hrvatska ekološka poljoprivreda potrebna je Hrvatskoj za održivi razvoj. Razvoj ekološke poljoprivrede u Hrvatskoj ne smije se prepustiti isključivo tržišnim zakonima. Ekološka poljoprivreda u održivom razvoju Hrvatske ima višestruku funkciju, ima ju svagdje, nema ju. Pri donošenju ovog zakona mi danas imamo sa 2010. godinom registrirano negdje oko 1000 ekoloških poljoprivrednih proizvođača i negdje oko 14500 hektara zemlje koja je pod nadzorom. U nekim projekcijama do 2016.godine trebali bismo imati 5000 ekoloških poljoprivrednih proizvođača i negdje bi se obrađivalo blizu 9000 hektara zemlje. Evo ni u ovoj proizvodnji koja je jako važna pri ulasku Hrvatske u Europsku uniju, dakle ekološka nije se vodila uopće briga o tome da se prednost pri eto barem zakupu kad već ne može taj ekološki poljoprivredni proizvođač kupiti zemlju jednako kao ni hrvatski seljak, da ima prednost.
Hvala. Replika, Dinko Burić.
Zahvaljujem. Poštovana kolegice, postavili ste i otvorili jedno opet dobro pitanje vezano i za Europsku uniju što će to biti kad uđemo, zašto mi ne dobivamo te odgovore. Evo ja ću se nadovezat na to vaše pitanje i iskoristit nazočnost ministra. Ja ne znam zašto se hrvatskoj javnosti recimo ne kaže da, već smo rekli nije zajednička poljoprivredna politika donijeta. Na Odboru za poljoprivredu 7000 amandmana na prvobitni prijedlog zajedničke poljoprivredne politike je bilo, 7000 amandmana i donijeti su sad zaključci da će se raspravljat o pojedinim ključnim ciljevima reforme. Evo ja ću reći jedan ključni cilj reforme o kojem ja riječ nisam čuo da je progovoreno u Hrvatskoj iz Ministarstva poljoprivrede, a to je da se predviđa 2% ukupnog proračuna za poljoprivredu dakle te poljoprivredne politike namijeniti poticanju mladih ljudi da se uključe u poljoprivredu i predlaže se da se novim poljoprivrednicima, mlađima od 40 godina da 25% veći poticaj prvih pet godina. Dakle o tome raspravlja Europska unija u koju mi ulazimo sada, a ja niti u ovom prijedlogu zakona niti u bilo kakvom govoru o strategiji razvoja poljoprivrede u Hrvatskoj, a evo tu smo tri mjeseca, tri i pol mjeseca do ulaska u EU, o tome ni riječi. Ili naše ministarstvo ovo i ne prati. Prema tome, ja vjerujem da ministar ipak zna ali zašto to ne ugrađujemo u naše dokumente da spremno dočekamo ulazak u EU.
Odgovor na repliku Đurđica Sumrak.
Vi ste potpuno u pravu kolega Burić, u pravu ste i stoga što je jako puno već prije, dakle Vlada uložila u edukaciju mladih poljoprivrednih proizvođača. Zaista prošli su škole različite koje su certificirane, koje su unesene u radne knjižice, a da bi mogli dobit potpore moraju biti educirani poljoprivredni proizvođači. Danas toga tu u zakonu nemaju. I još nešto ste u pravu. Možda ovo izgleda malo zločesto sa moje strane ali i vi i ja smo o tome govorili o jučerašnjem i današnjem danu koji se odvija u Bruxellesu. Govorili smo o tome da je ovo najvažniji sastanak u zadnjih 7 godina jer se govori o zajedničkoj poljoprivrednoj politici za idućih 7 godina. Pa nama je jako važno koje je stajalište ministre, naše stajalište i vezano uz regulativu o izravnim plaćanjima farmera. Jer tu će se desiti jako puno promjena za Hrvatsku. Zatim o regulativi o potpori u ruralnom razvoju. Tu je novi okvir sa promijenjenim prioritetima od 2014. do 2020. Pa regulativa o zajedničkom uređenju tržišta poljoprivrednih proizvoda, pa zatim horizontalna regulativa. Tu su financiranja, upravljanja i monitoring. Pa ja se nadam da vi nama ovdje u Hrvatskom saboru o tome morate govoriti i morate nam nešto reći. Ja se nadam da vi kao ministar, a bila bih ponosna da ste vi kao hrvatski ministar poljoprivrede danas tamo.
Kolegice i kolege, raspravljamo o Konačnom prijedlogu zakona o poljoprivrednom zemljištu. Otvarate toliko tema. EU raspravlja o četvrtom čak mislim da je to četvrta reforma zajedničke poljoprivredne politike. To je budućnost. Kad uđemo u EU mi ćemo ju tada primjenjivati. Europska komisija, Europsko vijeće i Europski parlament će donositi direktive koje ćemo mi preuzimati. Pa nemojte pričati o nečemu što nije tema danas ovdje. Povreda poslovnika Dinko Burić.
Poštovana gospođo potpredsjednice, sada ste vi povrijedili Poslovnik jer krivo tumačite odredbe članka 210. da govornik može govoriti samo o temi o kojoj se raspravlja i prema utvrđenom dnevnom redu. Ako ovo nije u skladu sa točkom dnevnog reda, onda vi uopće ne razmišljate o tome da smo mi na tri mjeseca od ulaska u EU. Pa ovaj zakon pa njemu na početku piše da je zbog toga da bismo se pripremili za ulazak u EU, pa to je zbog prilagodbe ulaska u EU. Tako je rečeno. I vi nama govorite da ne progovorite. Pa mi ne govorimo o, sad ne govorimo o strukturnim fondovima i kohezijskom fondu, nego o zajedničkoj poljoprivrednoj politici EU koja je najizdašniji dio proračuna EU na koju će se itekako odraziti i ovaj zakon.
Hvala. Isteklo vam je vrijeme. Ali nije povreda Poslovnika. Kolega Stazić vam je prije pročitao članak 160. koji govori kako se raspravlja u drugom čitanju o prijedlogu zakona. Kolegica Sumrak, također.
Gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, ja bih se pozvala na članak 216. Vi ste nas upozorili da ne govorimo o temi. Meni je jako žao ali to su dvostruka mjerila. Kada je ministar i gospodin Vukušić ovdje apsolutno izvan svake teme govorili o našem, o ministru, bivšem ministru nudili mu humanitarni rad kod sebe i prozivali ga za stvari koje nemaju blage veze sa ovim onda ga nitko njih dvojicu nije upozorio. Mene zanima zašto?
Kolegice Sumrak ni ovo nije povreda Poslovnika. Ja sam vas upozorila. Vi ste počeli govoriti o zajedničkoj politici i o temama zajedničke poljoprivredne politike u odgovoru na repliku što ni u vašem izlaganju niti u replici nije bilo govora. Ako niste zadovoljni molim vas obratite se sukladno našem Poslovniku, a ako se ne obratite nemate više pravo na ovoj sjednici ispravka netočnog, odnosno povrede Poslovnika. Vladimir Bilek, replika.
Poštovana kolegice Sumrak, iako vrlo cijenim vaše znanje što se tiče poljoprivrede jer smo zajedno odrađivali i sami nekoliko projekata prije svega vezanih uz pčelarstvo. Ali sa nekim mišljenjima se ne mogu složiti. Prije svega, ne mogu se složiti da je prodaja državnog zemljišta bila na takav način da su uglavnom okrupnjavali obiteljska poljoprivredna gospodarstva i da je bila u toj svrsi i službi kojoj ste rekli na početku kad je bilo priče oko toga da ste za prodaju a ne za zakup zemljišta. Samo da vas podsjetim da baš prodajom državnog zemljišta su se stvorili veliki koncerni koji su na temelju nekadašnjih PIK-ova dobili odnosno kupili, ispričavam se kupili to zemljište i pred nosom ga kupili našim malim poljoprivrednicima koji su tek tada stasali i razvijali svoje OPG-e da postanu direktno ili da probaju postati konkurentni na tržištu i da žive od svoje proizvodnje. Rekli ste u svojem izlaganju da je bivša Vlada radila na tome da se podigne proizvodnja. Bili su akcijski planovi. Putem akcijskih planova kojim je bio zadatak povećanje proizvodnje možemo reći da taj segment nije uspio. Povećale su se možda eventualno neke građevine, sagradile su se neke farme. Ali poljoprivrednici više nisu imali sredstava kad su se zadužili da ih napune. Kad su si ih napunili i ako su uspjeli uopće napuniti nisu mogli prodati jer nije bilo u tom segmentu cijelom osigurano tržište. Ako su i uspjeli prodati na žalost mnogo njih nije uspjelo naplatiti i direktno tako nisu mogli ni plaćati kredite. Znači, nemojmo pričati o tome kako je prodaja zemljišta bila u svrsi podizanja i očuvanja OPG-a nego je upravo prodaja zemljišta dovela do toga da su se digli neki koncerni, a na masi područja RH OPG-i uopće nisu mogli do zemljišta.
Odgovor na repliku, Đurđica Sumrak.
Hvala vam lijepo kolega Bilek evo na vašoj raspravi. Svakako da i ja jednako tako uvažavam i vas jer jako dobro znamo kad radimo ono što je naša struka da to jako ja se nadam dobro radimo i da nema nikakvih političkih barijera i bilo kakvih drugih. Međutim, ovdje ja nisam govorila o PIK-ovima i o problemu što oni postoje i što postoje koncerni. Dakle, nije problem što postoji sad ću reći Belje, Agrokor jer on uz sebe vuče i ove okolo male poljoprivredne proizvođače kooperanti ali problem je u tome da onaj poljoprivredni proizvođač koji ima recimo 20 hektara ili onaj koji ima 5, a imao ih je prije negdje od 90 do 90 neke 2,5 hektara je bilo pa smo nekako došli do 5 hektara. Znači, njima treba osigurati da oni dobiju veću količinu, više hektara na kojima mogu proizvoditi i bavit se nekom proizvodnjom. Da li je to ekološka proizvodnja, to neka druga proizvodnja koja možda ne iziskuje stotine hektara zemlje? Ali zašto onome koji ima 20 hektara zemlje ne omogućiti da kupi. Ja ovdje govorim o hrvatskom čovjeku, o hrvatskom poljoprivredniku, o hrvatskom seljaku u kojeg treba vjerovati da njemu zemlja, vi dolazite isto iz područja gdje ima zemlje i ja sam tamo iz tog dijela isto i rođena i odrasla i još uvijek postoji zemlja od moje mame koju mi ne želimo prodati. Jer to je sramota! Sramota ju je prodati. Seljak prodaje zemlju samo u nuždi, ako više nema nasljednika i ono što se kaže za sprovod ako treba. Seljak svoju zemlju čuva. U tome je samo problem, a ovo drugo.
Hvala lijepa. Riječ je zatražio ministar Jakovina. Izvolite ministre.
Zahvaljujem štovana potpredsjednice. Kolegice Sumrak pokušavam uredno bilježiti i nastojati što manje sudjelovati u raspravi jer ima strašno puno ponavljanja ali s obzirom kad se iznose činjenice koje ne stoje u odredbi konačnog zakona onda moram reagirati. Spominjete ekološki integriranu proizvodnju da nije važna za RH i za ovo ministarstvo i da se nigdje ne spominje. Ja bi vam ukazao da ponovno pročitate članak 29. pa da vidite da je jedan od kriterija koji će se u gospodarskom programu bodovati i o kojima će se voditi računa pri ponderiranju je da li je poljoprivredna proizvodnja, odnosno djelatnost u sustavu ekološke ili integrirane proizvodnje. Drugu stvar govorite opet o toj prodaji, kupnji i zaštiti interesa malih obiteljskih gospodarstava. U prošloj raspravi smo prije mjesec i nešto dana iznjedrili dosta dobrih stvari koje smo ugradili u konačni prijedlog zakona, ali jednu stvar koju nismo mogli, a koju ćemo svakako napraviti kad profunkcionira a vrlo brzo će profunkcionirati novi informacijski sustav onda ćemo objaviti način raspolaganja poljoprivrednim zemljištem dosada. Pa ćemo vidjeti da je dosta veliki broj poljoprivrednih proizvođača koje ste napravili u onoj kategoriji od 100 hektara na gore, pa i 500, 700, 900. Hoćete mi reći kako ćemo ove manja obiteljska gospodarstva zaštiti u slučaju da smo i dozvolili prodaju da budu u prioritetu u odnosu na te velike koji imaju po 500, 700 ili 900 hektara, a jednog, nijednog ili pet zaposlenih maksimalno na tim obiteljskim gospodarstvima? Prodaja ne, zakup na 50 godina baš iz razloga što je poljoprivredno zemljište dobro RH i nacionalno blago. Govorite 7 plus 3 prijelazni period – onog trenutka kad naši poljoprivredni proizvođači dođu u posjed putem ugovora o zakupu toga zemljišta nema šanse da se ono prodaje bilo kojem stranom državljaninu koji dođe. Ali da smo ga prodali i da je ono postalo kod nekih pojedinaca koji tako zdušno ne brinu o poljoprivrednom zemljištu predmet mogućih špekulacija budite sigurni da bi dobar broj njih čekao da prođe taj period 7 plus 3 i da to isto zemljište ponude njemačkim, nizozemskim ili nekim drugim farmerima koji bi bili zainteresirani doći ovdje. Istina je ovo što kažete to zemljište nitko ne bi mogao odnijeti, ali ono ne bi više bilo vlasništvo hrvatskih građana, ne bi više bilo vlasništvo RH. Na ovaj način kroz ovu odrednicu gdje dajemo poljoprivredno zemljište u zakup ono ostaje u vlasništvu RH koje se na dobar, kvalitetan način renta od onih kojima to zemljište treba za organiziranje svoje poljoprivredne proizvodnje. Oni plaćaju određenu naknadu državi, ta naknada se i kroz propisivanje i u ovom zakonu i načinu korištenja sredstava koristi opet za unapređenje poljoprivredne proizvodnje za sve ono što ste i vi rekli, a iščitali ste samo dio, što smo propisali što je bilo i po starom zakonu određeno i na što su jedinice lokalne samouprave i po starom zakonu koristile sredstva. Ali, tu je i uređenje kanalske mreže, uređenje poljskih puteva, uređenje zelenih površina, dosta još stvari. Između ostaloga i ovo izmjere, uređenje i priprema za katastar, okrupnjavanje i slično. Govorite o stajalištima RH na najvažnijoj sjednici Vijeća ministara u zadnjih 7 godina. Vi zbilja mislite da je danas ovo što je dogovoreno a načelno je dogovoreno jel i gospodin Burić je dobio informaciju, ja sam dobio prije par sati, da je napravljen načelni dogovor o paketu zajedničke poljoprivredne politike 2014-2020 koji će biti predmet dogovora sa Parlamentom. I to će biti dugi i naporni pregovori i usuglašeno. Nisu čak ni svih 27, Republika Hrvatska još nema pravo glasa. Mi tamo mjesecima radimo i sudjelujemo. Ministarstvo poljoprivrede ima gotovo 400 radnih sastanaka u godini. Mislite da su naša stajališta nisu dovoljno na tim radnim skupinama na svim pripremnim sastancima pa i jučer i danas dovoljno kvalitetno zastupljena? Ne odlučuje se tamo od danas do sutra. To su višemjesečni pregovori o svakoj stvari o kojoj se govori. I budite sigurni da o svemu imamo stav i da smo svoj stav jasno artikulirali i na sjednicama radnih tijela, ali i na Vijeću ministara kroz rasprave. Vjerojatno da sam sad u Bruxellesu onda bi bio glavni problem zašto ministar poljoprivrede nije na plenarnoj sjednici kad se govorio o najvažnijem zakonu, a Zakon o poljoprivrednom zemljištu je jedan od najvažnijih zakona jel i po ovoj raspravi i po družini rasprave, i po 1. čitanju, i po ovom vidimo da je izuzetno važan zakona. I napravio sam jednu grešku, da imate pravo krivo sam rekao, rekao sam humanitarni rad, trebao sam reći rad za opće dobro, odnosno sukladno onome što je nakon priznanja i dogovora treba odrediti, a ako mislite da su tako velike zasluge kolege Čobankovića, pa evo u Ministarstvu poljoprivrede će se to moć vjerojatno odradit.
Nemojte spominjati bivše ministre, pogotovo ako nisu ovdje prisutni. Replika Đurđica Sumrak.
Hvala vam lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. A evo gospodine ministre taman kad sam mislila da ćemo se u nekim dijelovima složit a vi na kraju onda stvarno znate šta, pretjerali ste. To prvo nije kulturno, nije lijepo, nije za jednog intelektualca uredu, za jednog ministra tek nije u redu, mogu shvatit saborskog zastupnika koji na tu temu se ne natječe za gradonačelnika, ali vas pa vi ste ministar. Pa što vam to treba, što vam to treba? Međutim, da možete se i sutra naći, dobro kaže kolegica u istoj situaciji. I ja zaista nisam rekla da u zakonu ne stoji nigdje problem ekološke proizvodnje, ja to nisam rekla ja sam govorila o tome koliko je ona važna i da treba imati prioritet. Nigdje znači nije navedeno, niti OPG-i da su u prioritetu, ni mladi poljoprivrednici, neekološki proizvođači nema prioriteti, ni branitelji, ni braniteljske zadruge, nego je sve navedeno u jednom. Mi ne znamo, dakle mi ne znamo što će biti prioritet, tko će imati prioritet.
Nema odgovora. Dinko Burić, replika.
Hvala. Dozvolili ste i to je u redu da ste dozvolili da govori gospodin ministar i o zajedničkoj poljoprivrednoj politici jer se to tiče i ove današnje teme. Kad ste gospodine ministre se dotakli ovoga, ja se slažem s vama da niste bili ovdje kad se raspravljali o ovom dokumentu sigurno bi bilo postavljeno pitanje zašto nije ministar tu, i to s pravom. Ali i danas nije morala ova točka dnevnog reda biti, ona je mogla bit ili jučer ili sutra, ili u petak i bilo bi bolje da ste bili i po mom mišljenju tamo iz sljedećih razloga, jer je među ostalim dogovoreno, rekao sam ključne prijedloge reforme. Zašto nitko ne govori o tome, a to se tiče naše Hrvatske, koji će to bit, dakle koliko će se plaćat našim poljoprivrednicima po hektaru? Vi znate da je prema novom prijedlogu želja da se razlike u iznosu koji dobivaju poljoprivrednici u istočnim i zapadnim zemljama doseže i do 300 eura po hektaru, koliko će Hrvatska, ove najistočnije zemlje dobivaju npr. 33% od prosjeka EU dok prijedloge da ne bude ispod 65%. Da ste bili u Bruxellesu neovisno o tome što nismo zemlja članica mogli ste se borit za interese hrvatskog poljoprivrednika da ne bude ispod 65%. Što je sa ovim već spomenutim prijedlogom da i mladi dobiju od 25% veći poticaj, mlađi od 40 godina, a što je, i otvaraju se i golf tereni kod nas, jel tako? Pa jedna od ključnih prijedloga reformi je da se mora ostaviti 7% obradive površine za pašnjake, gdje smo mi to predvidjeli ovdje i kad sam spomenuo golf terene imamo situaciju da je u Europskom parlamentu raspravljano i o tome dali treba…
Hvala lijepa. Hvala.
… i koliko mogu i oni koji će raditi golf terene dobivati potporu iz fondova zajedničke poljoprivredne proizvodnje. Da ste bili tamo govorilo bi se…
Hvala lijepa. Nastavljamo s, odgovor na repliku…
Replika je…
Odgovor na repliku ministar Jakovina.
Ma zahvaljujem i dobro pitanje, normalno da moramo biti u Bruxellesu, jer u Bruxellesu se odlučuje sve. Sami ste rekli ZPP ili zajednička poljoprivredna politika kao i zajednička ribarstvena politika su najkompaktnije ili najcjelovitije politike koje na neki način vrlo detaljno do sitnice određuju za sve zemlje u EU i to radimo, radimo iz mjeseca u mjesec. Mi još nemamo pravo glasa, ali Hrvatsku se gore čuje i budite sigurni od 1. 7. da ćemo se ravnopravno boriti ili tući za interese sa ostalima. Zapravo sam se ja javio ne zbog toga da to potvrdim, da se ozbiljno radi već i ovih godinu i po dana kada smo i na radnim tijelima i na Vijećima ministara, nego sam htio reći jednu drugu stvar, a bilo je pitanje zašto nismo vodili računa o ovome o čemu ćemo morati vodit računa, ovdje govorimo od 2014.-2020. pa će onda normalno prema tome šta je dogovoreno se implementirati u naš proračun i iznosi za mlade farmera, za nove farmere i ostalo. Zašto to nije u ovom zakonu? Bilo je u prijedlogu zakona i bilo je na radnim tijelima i neke institucije su bile protiv toga da jedna od odrednica smo stavili da bude i starosna dob poljoprivrednih proizvođača gdje smo htjeli dati prednost mladim proizvođačima. Nažalost iz određenih institucija su bili protiv toga, DORH je bio protiv toga jer je rekao da radimo diskriminaciju na taj način i da to nije u redu da se nalazi u zakonu, tražili su da se ne nalazi u prijedlogu konačnog zakona, da ne bi bilo u tom dijelu problema u provedbi samog zakona odnosno diskriminacije na osnovu Ustava ako stavimo da bi mlađi farmeri bili u prioritetu iako je logičnije ako je neko mladi farmer i ako će imati duži radni staž, a govorimo o zakupu na 50 godina, ali smo zato dali mogućnost generacijske slijednosti pa i oni poljoprivredni proizvođači koji će biti u srednjim ili u nešto starijim godinama, a rade će moć i kroz one odrednice na koje je isto bila jedna primjedba, da li i na koji način se mogu aneksirati ugovori, da u slučaju bolesti, u slučaju smrti, u slučaju bilo kakvih promjena se može taj ugovor u koliko je uredbi ispunjavam i sve odrednice ugovora plaća zakup, dobro građevno poljoprivredno zemljište prebaciti na uže članove [[Upadica: Hvala.]] obitelji ako je OPG … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala. Nastavljamo s raspravom Branko Hrg. Izvolite. … [[Upadica se ne razumije.]] Nemojte iz klupa kolege.
Hvala lijepa. Dok ovdje sjedim i slušam ovu raspravu onda se sjetim jednog zastupnika u novijoj hrvatskoj povijesti koji je sjedio u ovim klupama i bio je vrlo popularan u narodu. A znao je često puta reći da je zemlja kao žena, da ju treba njegovati, maziti i paziti da bi ti rodila. Radi se pokojnom JOži Pankretiću. I onda mi dolazi misao da li može netko tko je industrijalac, tko industrijski gleda na zemlju kao jednu tvornicu masovne proizvodnje hrane razmišljati i govoriti o zemlji kao što to može jedan običan tradicionalni hrvatski seljak. Mislim da ne može. I tu je ustvari poanta cijele priče zašto mislim a i HSS kojeg ovdje zastupam i predstavljam misli tako da OPG-i apsolutno moraju imati prednost kod dobivanja na raspolaganje državnog poljoprivrednog zemljišta. Mi ulazimo u jednu vrlo opasnu sferu za hrvatskog seljaka, poljoprivrednika. Ona je opasna u svakom slučaju i ulaskom u EU jer smo potrošili godinu dana a da nismo baš ništa napravili na pripremi hrvatskog seljaka iako se kunemo da se je napravilo jako puno na pripremi Hrvatske za ulazak u EU vezano uz poljoprivrednu proizvodnju. I tu se radi o dva koncepta dva pristupa u krajnjem slučaju. Tako je i aktualni zakon i ovaj koji se sada predlaže o kojem raspravljamo se u tom dijelu apsolutno konceptualno razlikuju. S jedne strane imamo u principu pokušaj da hrvatski seljak dobije tu zemlju jer kada bi malo vrtjeli kroz povijest i ovako tražili čija je to zemlja ustvari ona bi uvijek bila od hrvatskog seljaka jer nitko drugi ju nije mogao posjedovati nego on. Država je do nje dolazila na razne načine i sada je želi kao takvu zadržati i želi s njome manipulirati, želi ju davati onome kome ona želi i naravno provoditi neku svoju politiku uništavanja hrvatskog sela. Ovaj zakon neće samo dovesti do toga da će zemlja doći u ruke velikih sustava nego će ovaj zakon iseliti hrvatsko selo sa stoljetnih ognjišta. Mene je jako zaboljela jedna izjava našeg premijera ovdje u sabornici kada je rekao da je život na selu samo radi života na selu ustvari bezvezne, a nema logike, a još više kada je rekao da je normalno da će neki seljaci propasti i da će neka gospodarstva propasti, da je za njih osiguran novac u resoru socijalne skrbi. To su riječi izgovorene ovdje i one su jako vezane na ovaj zakon. one ga se tiču i one ga se dotiču. Ja mislim da bi svakako prednost trebalo dati onima koji već postoje, onima koji proizvode, onima kojima je ta zemlja nužna da bi uopće mogli očuvati i održati tu proizvodnju koju već imamo, a ne njih uništavati i stvarati preduvjete za neke nove feudalce, a to mi radimo. Mi iseljavamo hrvatskog seljaka, stvaramo od gazde sirotinju i to ovim zakonom pokušavamo isto napraviti jer on je vezan kasnije na onaj Zakon o strateškim investicijama i sve je to povezani sustav i samo što je on ovako parcijalno dat na raspravljanje. Na kraju će to sve dobiti svoju konturu i svoj oblik. I zato mi nikako nije prihvatljivo da se zakon u ovakvom obliku jest malo modificiran od prvog čitanja, malo ublažen ali samo možemo reći onako složena je frizura ali kosa je ostala ista. Ono što u ovom zakonu također je bitno i važno i za što sam predao amandmane zaštita od GMO organizama malo jače i jasnije izrečeno i jačanje uloge lokalne samouprave, a ne umanjenje. Ljudi mi idemo u EU, mi ovim zakonom totalno centraliziramo sustav, lokalnu upravu proglašavamo nepoželjnom u principu se događa po onoj jednoj uzrečici da neke jedinice lokalne samouprave nisu provele program ili ga nisu donijele. Pa tu je i gospodin ministar koji u krajnjem slučaju bio načelnik općine. Evo gospodine ministre mene interesira da li ste vi provodili program po onom važećem starom zakonu još aktualnom ili niste, ako niste zašto niste? Jer i zbog vas ako niste provodili sada imamo statistiku da taj zakon nije valjao i da lokalnu samoupravu treba uništiti, izbrisati i zgaziti. Tako to izgleda. Govorimo da će agencija, nekoliko čudotvoraca raditi taj posao puno bolje nego što to rade danas diljem Hrvatske vijeća, službe, svi, ministarstvo, Državno odvjetništvo svi zajedno. Ma neće, ja u to ne vjerujem. Ako netko nije radio svoj posao, ako netko nije provodio zakon pa postoje sankcije. U ovu godinu dana smo to mogli sankcionirati, ubrzati ovaj proces i danas imati puno bolje i puno jače podatke. Dokaz da te agencije ne funkcioniraju, da u centraliziranoj državi ne ide dobro jer recimo Audio, probajte doći do nekoga u Audio-u, probajte neki problem s razine lokalne samouprave. Ajde probajte. Ako dođete do kojeg činovnika odmah vas vodim na piće. Do činovnika se ne može doći, telefonom se s porte s njima razgovara. Što mislite što će biti u Agenciji za državno poljoprivredno zemljište? Bit će još gore, bit će još teže doći, ništa se neće moći rješavati i teško ćemo imati kakvu kontrolu. I zato ja tražim amandmanima ne da se lokalna samouprava razvlasti nego tražim da lokalna samouprava apsolutno barem dobije kontrolni dio mehanizma upravljanja ovim zemljištem, nikako ne da se nju odbaci, da se ona makne na stranu. Kad bih išao dalje i kad bih govorio o onom dijelu vezano za to da li se zakon provodio ili nije postojeći, da li su lokalne samouprave radile ili nisu, ja bih rekao da mi koljemo kravu radi šnicle i zato što neke jedinice lokalne samouprave su bile neposlušne, nisu odradile posao, neke možda nisu ni imale zemljišta, piše to unutra, mi idemo reći da sve jedinice lokalne samouprave ništa ne valjaju, da su svi kriminalci i da je državno odvjetništvo ustvari radilo i potvrđivalo kriminal. To je ono što mi govorimo ovim zakonom. Ja vas molim da još jedanput nakon ovih rasprava, i bit će sigurno dosta amandmana, sagledate tu situaciju. Nitko ovdje ne želi da se događa bilo što loše s tim zemljištem, svi mi želimo da ono dođe u prave ruke, da ono bude obrađeno, da ono bude oko kuća naših OPG-a u najvećoj mjeri i da ljudi tamo žive, da prehranjuju svoju obitelj, da stvaraju dohodak i da nemamo na zavodu za zapošljavanje i na centru za socijalnu skrb povećanje statističkog broja novih nezaposlenih i novih socijalnih slučajeva. Iz tog razloga vas ja još jedanput ministre pozivam da dobro razmotrite ovo sve skupa. Bilo je prijedloga da bi možda bilo dobro ovaj zakon čak staviti u treće čitanje, on je toliko važan i bitan da bi o tome trebalo razmisliti. Ionako više ništa ne možemo stići, ionako nećemo ništa po njemu moći raditi prije nego uđemo u Europsku uniju. Pa razmislite još i o tome da se stvarno izbrusi i napravi što bolji zakon jer zemlja se ne razmnožava, ona je tu takova kakova je, imamo je po međama toliko koliko je imamo, više je neće biti. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Dvije replike na vaše izlaganje su. Prvi je Draženko Pandek.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice. Uvaženi kolega, vaš žal za dosadašnjim stanjem i želja za očuvanjem dosadašnjeg stanja bila bi mi potpuno razumljiva da nisam i u svom primorskom kraju svjedok propadanja, potpunog propadanja poljoprivrede, poljoprivredne proizvodnje upravo za vrijeme dok je vaša stranka imala najveći utjecaj na resor poljoprivrede. Ja se sjećam dakle vinograda, brda pod vinogradima, obrađenih polja u … prigorju, sada nažalost nakon pa rekao bih 12 godina odgovornosti i vaše stranke to su izuzeci. Tu i tamo se vidi neko čisto radi hobija još održava vinograd ili čisto radi hobija održava neki vrt. Pa ovaj dosadašnji sistem se pokazao potpuno neefikasan, pogotovo ovdje u okolici grada Zagreba, ove druge krajeve ne poznam dovoljno. Ali rezultati poljoprivredne proizvodnje koje smo imali do sada pokazuju da se u zadnjih od 8 ili 9 godina neprekidno povećava uvoz poljoprivrednih proizvoda, da mi ne proizvodimo dovoljno ni za svoje potrebe, da se dakle poljoprivredne površine ne koriste u dovoljnoj mjeri. Ovaj sustav je neefikasan, moramo ga mijenjati. Ulazimo u Europsku uniju gdje su odavno pravila igre postavljena kako se ovim zakonom pokušava prilagoditi i na našem području. I ako nastavimo održavat sadašnje stanje imamo tendenciju pada, daljnjeg pada i ovakvo stanje je nemoguće održavati jer ćemo sve više i više tonuti. Moramo … paradigmu i u poljoprivrednoj proizvodnji i ovaj zakon je upravo usmjeren prema tome.
Odgovor na repliku, Branko Hrg.
Hvala vam lijepa poštovani kolega. Pa ja sam isto rekao da mi svi želimo da zakon bude dobar, bolji, da se on poboljša, pojača i da od toga svega skupa imamo svi koristi, samo što ovaj zakon ne ide u tom pravcu. A što se tiče moje stranke koja je bila 6 godina u upravljanju resorom poljoprivrede, 4 godine u koaliciji sa SDP-om i 2 godine u koaliciji sa HDZ-om, činjenično stanje je jedno. Mi smo imali skupštinu izbornu i tih ljudi više u vodstvu stranke nema. Ja ne želim ničije grijehe nosit na svojim leđima, bilo je puno grešaka, ali morate priznat bilo je i dobrih poteza i stanje u ono vrijeme i u današnje vrijeme je ipak bilo tada bolje, bilo je perspektivnije, ljudi su nekako više imali žara i želje, kritizirali su, ali su i ulagali, nešto se događalo. Pogledajte si danas, otiđite možda malo izvan kruga Zagreba pa malo otiđite među ljude na selo, pitajte ih kako žive, pitajte ih što govore, pitajte ih da li je bilo ikada gore nego što je sada. Kažu da nije, da se ne sjećaju i ne pamte da je bilo nešto ovakvo. To ljudi govore, ne govorim ja. Ako oni lažu i ja lažem i pristajem na tu laž, ali ne lažu jer sam i gradonačelnik grada i svakodnevno vidim što se događa, koliko mi ljudi dolazi i kakva je situacija. Dnevno sam s ljudima u kontaktu gospodine Pandek.
I Vladimir Bilek, replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Uvaženi kolega Hrg, vašu raspravu ste završili sa riječima zemlja se ne razmnožava. To je točno tako, a intencija ovog zakona je upravo to da zemlju koju još uvijek imamo zapuštenu, a gdje jedinice lokalne samouprave nisu odradile i nisu tu našu zemlju priveli kulturi, odnosno ona je i do sada zapuštena da se ona privede kulturi. Druga stvar je, rekli ste da zemlja treba ostati onima koji postoje, oni koji već rade, jel tako. Naši aktivni poljoprivrednici, evo iako neće imati vjerojatno, možda, možda neki i hoće, možda čak i većina hoće, 60 bodova u samom gospodarskom planu. Ali članak 30. stavak 1. kaže: "Gospodarski program 60 bodova". Dosadašnji posjednik ako je u mirnom posjedu temeljem valjano provedenog natječaja 20 bodova i cijena 20 bodova. Pa u slučaju da i taj poljoprivrednik nije savršen, da nije oličenje da ima 60 bodova, ali nek' ima 40, nek' ima 30, nek' ima 25 bodova na gospodarskom programu. Ako je on do sada bio posjednik državnog poljoprivrednog zemljišta na neki način natječajem ili nekako i ako ponudi cijenu koja mu je omogućena ovdje da dobije maksimalni količinu od 20 bodova on opet ima više, veću količinu bodova nego što može imati onaj koji će imati 60 bodova u gospodarskom planu, programu a nije do sada bio posjednik te zemlje. Intencija je ovog zakona da svi oni koji su radili državno poljoprivredno zemljište da ga i dalje radi, a ne da se nekima ono oduzima bili oni organizirani preko trgovačkog društva, OPG-a, obrta ili na neki drugi način. Znači, sve će ostati u ovom dijelu. A intencija stvarnosti je ta da 70% državnog, odnosno da kompletno zemljište naše 70% zemljišta je privatno a samo 30% je državno. Znači ne ovisimo toliko o državnom. Trebamo privesti kulturi dosadašnje zapušteno poljoprivredno zemljište, državno poljoprivredno zemljište prije svega i s time ćemo jednim dijelom riješiti ovaj problem.
Odgovor na repliku Branko Hrg.
Kolega Bilek, cijenim vas i poštujem i mislim da imate stvarno poštene namjere i da ovo što govorite stvarno mislite i ja bih volio da je to stvarno tako, ali ja u to ne vjerujem. Ne vama, ne da vama ne vjerujem nego ne vjerujem da će se to događat što vi govorite. Jer kada bi se to događalo pa mi bi svi bili sretni za to. Ali ja postavljam sad sam sebi i vama pitanje a zašto se onda sve seljačke udruge, Hrvatska poljoprivredna komora, seljaci u dolini Neretve, u Slavoniji, u Prigorju, Zagorju, Podravini. Zašto se svi bune protiv ovog zakona ako će on biti tako dobar. To mene muči. Tu ja nisam više sad sam sa sobom na čisto. U tome je problem, znate. U tome je problem koji ja gledam. Oni se svi boje da će, dakle veliki sustavi pojesti malog seljaka i da on neće moći zadržati tu zemlju, da je neće moći dalje obrađivati. U tome je problem. Ma dobro, bodovi su bodovi. Ja sam imao prilike raditi i programe raspolaganja i provoditi natječaje i vidjeti što se događa. Bilo je prekrasnih uvezenih programa koja su dala trgovačka društva ili obrti. I ti su radili malverzacije, manipulacije. Oni su preprodavali zemlju i točno je da je toga bilo. Ni jedan seljak onaj koji ima štalu ili nešto drugo on nije prodao svoju zemlju. Ali po natječaju i po programu na bazi programa nije mogao do nje doći. Nije seljak otišao pa napravio program, uvezao ga, lijepo tvrdo ukoričio. Ne, on je uzeo papir napisao imam 30 krava, mislim to proširiti, toliko i toliko, taj program nije prolazio. Ma pustite vi to. Gore na balkonu je eto jedna poljoprivredna proizvođačica sjedila malo prije koja ima 300 grla stoke i koja kaže da ukoliko ne uspije riješiti pitanje zemljišta da ona može to sve rasprodati i krenuti trbuhom za kruhom.
Hvala. Riječ je zatražio ministar Jakovina.
Zahvaljujem štovana potpredsjednice. Kolega Hrg, pokušat ću zbilja biti kratak ali ne samo na vašu raspravu, nego i na još par kolega koji su na neki način vrlo decidirano rekli da su jedinice lokalne samouprave isključene iz postupka provedbe i odlučivanja po novom prijedlogu zakona. Još jednom ću reći da to je činjenica koja ne stoji. Razlika je jedino u tome što više jedinice lokalne samouprave nisu te koje odlučuju i isključivo one odlučuju o načinu raspolaganja poljoprivrednim zemljištem. Ako malo bolje pogledate i pročitate zakon od članka 28. koji kaže da su jedinice lokalne samouprave od samog onog pripremnog dijela prikupljanja dokumentacije do u svim onim koracima do same odluke kojih je puno manje i cijela realizacija projekta je puno kraća od objave poziva, prikupljanje ponuda, učestvovanje u povjerenstvu, odlučivanje u tom povjerenstvu su uključene. I točno smo definirali, da tu smo zadnji puta pogriješili. Ne pogriješili nego nismo bili dovoljno jasni pa je bilo primjedbi koje su nam i rekle i na osnovu toga smo ih promijenili do konačnog prijedloga zakona da odredimo na koji način će jedinice lokalne samouprave davati svoje predstavnike u povjerenstvo pa smo rekli imamo izvršnu vlast, imamo zakonodavnu. Nisu svaki puta u istom srazmjeru ili kohabitaciji, pa onda nek' da svaki nivo po jednog predstavnika u povjerenstvo. Znači, ne stoji da nisu uključeni. Razlika je u tome samo što više nije isključiva odluka na jedinicama lokalne samouprave. Mislim da će svi oni marljivi djelatnici jedinica lokalne samouprave to iskoristiti i dat svoj obol u kvalitetnom radu. Da li smo mogli propisati da to mora biti regionalno. Stavili smo rad agencije da mora biti regionalan. Mislim da nije ništa dobro što stoji mora. Ostavili smo mogućnost da to se realizira, odnosno i u planu je rad agencije da bude kroz 4 regionalna centra, a još jednom napominjem da agencija nije izmišljeno tijelo u kojem ne rade, rade neki ljudi koji su jučer došli i nikad nisu imali doticaja sa problematikom poljoprivrednog zemljišta. Baš Agencija za poljoprivredno zemljište ima osnovni cilj fokusirati se na područja od strateškog interesa, provesti aktivnosti uz razrađene procedure i bez zastoja, bolji nadzor nad aktivnostima, manje nesugladnosti, spriječiti mogućnost protuzakonitog pogodovanja i netransparentnosti, bolju dostupnost potrebne dokumentacije osigurati i učinkovitiju komunikaciju sa nadležnim institucijama, te veću efikasnost. Ovo kolega Hrg kad kažete na koji način će se sad dolazi do nekih djelatnika, spominjali ste neke druge agencije pa ne može se doći, pa kava, pića ako se dođe. Prošla su vremena kada se na taj način rješavali predmeti da se dolazilo do nekoga od činovnika ili do nekog od ravnatelja agencija pa se onda poprijeko rješavalo. Ova Agencija za poljoprivredno zemljište će raditi na ovaj transparentan način. Zato i uvodimo informacijski sustav koji će biti transparentno dostupan svim poljoprivrednim proizvođačima, zadrugama, obrtima, trgovačkim društvima, svima koji budu htjeli pogledati da vide u kojoj fazi kako, šta i na koji način se raspolaže. Ukoliko ne bude radilo nosit će se konsekvence za to. Nije dobro ako rješavamo situaciju tako da idemo naći nekoga koga znamo u nekoj agenciji pa da se neke stvari ubrzaju. Još kao sustav nismo dovoljno dobri, možemo biti puno bolji, puno je posla ispred nas.
Hvala lijepa. Branko Hrg replika.
U članku 24. stavku 2. piše da "Vlada RH može osloboditi obveze plaćanja naknade za promjenu namjene za projekte od posebnog interesa za RH", a ja mislim da bi bilo sasvim uredu da tamo piše još uz prethodnu suglasnost lokalne samouprave na kojoj se ta zemlja nalazi. Vidite, to je onaj dio gdje ja kažem da je lokalna samouprava degradirana. Ovo je samo jedan segment. Ja nisam vas razumio gospodine ministre oko nekih kava, pića, ne znam čega s nekim. Ja sam malo prije rekao da je nemoguće stupiti u kontakti i doći do nekog činovnika u nekim agencijama Vlade RH, naše Vlade, naše RH. I meni nije jasno tko vas je zadojio tom idejom da će neka agencija u državi rješavati lakše stvari nego lokalna samouprava na svom terenu? Tko vas je time zadojio obzirom da dolazite iz lokalne samouprave, da ste do jučer bili načelnik općine, da znadete tu problematiku i da je intencija i EU i povelje EU o lokanoj samoupravi da idemo na decentralizaciju, a mi imamo unazad godinu dana nastavljenu i pojačanu centralizaciju. To je poanta priče, to je istina. I ja vas molim tko god vas je u to uvjerio nije dobro, krivo vas vodi, krivo vam nalaže. Znate onu narodnu "Daleko od očiju, daleko od srca", tako vam to izgleda. Ja više nemam noktiju na rukama da grebem po vratima vladinih ureda raznoraznih kao čelnik lokalne samouprave, potrošio sam nokte. Ne mogu doći do nikoga, nitko se ne javlja, nema odgovora. To će biti i sa ovom agencijom.
Odgovor na repliku ministar Jakovina.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa vrlo kratko. Ja ni ne vidim ovdje niti sam favorizirao i stvarao neku vrstu Supermana od djelatnika agencije iako sam siguran da su to ljudi koji imaju jako puno iskustva i jako puno dobre volje i profesionalnosti i odlično će odraditi svoj posao uz dobro vodstvo same agencije. Ali ja ovu priču oko raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u ovom konceptu gdje imamo i u povjerenstvu i kroz cijeli postupak partnerski odnos između jedinica lokalne samouprave i agencije vidim zapravo sinergiju koja će učiniti taj postupak samo boljim. Jedina razlika u cijeloj priči što nije konačno odlučivanje isključivo samo na jedinicama lokalne samouprave. sve ostalo, cijeli postupak je posložen da je partnerski odnos između jedinica lokalne samouprave i Agencije za poljoprivredno zemljište. I ta sinergija mora donijeti bolji rezultat. Hvala.
Josip Đakić replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Iako ste mi jednu repliku onemogućili iako sam pravovremeno digao, ali evo sada ću pokušati odgovoriti ministru samo na ono što je izlagao. Da, stavili ste dva predstavnika lokalne samouprave i to je uredu. Trebali ste dozvoliti i da imaju mogućnost veta na sumnjive odluke trojice članova agencije, tada bi to bilo transparentno. Tada kada se ne bi složili oko natječajne forme ili ponuditelja koji sigurno dolazi iz neke pete općine ili grada ili iz Zagreba ili Rijeke i želi se natjecati sa svojom firmom na nekom zemljištu tada bi se moglo staviti veto … predstavnika koji su vjerojatno legalno izabrani kao predstavnici vijeća ili gradonačelnik ili načelnik općine koji će biti ti ili će nekoga oni ovlastiti da bude u toj komisiji. Tada bi to bilo sigurno transparentnije, ovako baš ne možemo reći. I ono što nas najviše brine i nas i poljoprivredne proizvođače i sve OPG-e i udruge to je bodovanje gospodarskog programa. Bodovanje da ste ga stavili u ovaj zakon kao jedan dodatni segment ovih svih nabrojenih 15 ili 16 koliko sam ja pobrojio 16 stvari koje treba vrednovati jasno i transparentno bi znali na čemu su. Gdje vodi ovaj put s ovim zakonom? Neke poboljšanja da, pozdravit ću ih ja ali ne mogu reći da je ovo u interesu seljaka. Ovo sigurno nije.
Odgovor na repliku ministar Jakovina.
Zahvaljujem. Vrlo kratko. Opet se pozivamo na gospodarski program, a opet nismo precizno iščitali ni članak 29.ni članak 30. Članak 29.stavak 7. "Jedna od stvari koje će se vrednovati ponderirat gospodarskom programu je i udaljenost od zemljišta koja se daju u zakup". Princip domicilnosti. Ne nosi isti broj bodova ako se nalazi ponuditelj za površinu koja se daje u zakup u istoj katastarskoj općini odnosno jedinici lokalne samouprave u odnosu na nekog tko dolazi iz područne ili van toga. Tako da je i o tome vođeno računa kroz ovaj sustav bodovanja.
Zoran Vinković replika.
Pa i ja se zalažem za partnerski odnos, ali ovaj zakon vrvi potpunom centralizacijo. Spomenuli ste niz malverzacija koje je dosad bilo i taj partnerski odnos je trebao i dosad biti. Jer jedinu odgovornost nije imala lokalna samouprava. Ministarstvo je po svim postojećim zakonima davalo konačnu suglasnost. Davao ju je između ostalog i jedan od najlošijih ministara Pankretić. Davao ju je i Čobanković, davao ju je i lepi Draganče kao tajnik Kovačević jel'.
Kolega molim vas!
Pa gledajte mi ga tako u Slavoniji volimo zvati. Ali, ono posebno meni doista nije jasno kako je ovaj nekakav lokalni šerif, lokalni moćnik načelnik, gradonačelnik mogao dati nekom nositelju obiteljskog gospodarstva ili prodati zemlju ili dati je u zakup kada je na kraju dakle te čitave priče Državno odvjetništvo uvodilo zakupnika ili u onim slučajevima kada je bila prodaja uvodila vlasnika obiteljskog gospodarstva, odnosno pravnu ili fizičku osobu. Što se tiče, ja nemam razloga sumnjati u djelatnike agencije, možda će tu biti i novog zapošljavanja, ali to su praktično sve ljudi koji su dosad bili u ministarstvu. I nisu oni kočili cjelokupni problem nego je kočio vrh ministarstva. Počevši od državnih tajnika pa do samih ministara. I slažem se ja da je prošlo vrijeme i kava i kulena i vina i ne znam prasića, janjića i koješta pa čak i plavih koverti, ali vrijeme je doista da evo i vi shvatite da je svima u interesu jer je to prije svega jedan i trebao bi biti organski zakon, da se on donese konsenzusom svih u ovoj sabornici a ne preglasavanjem.
Hvala. I Branko Vukšić, replika.
Uvaženi ministre, evo koliko sam razaznao iz vaše rasprave vi se ufate u rad vladinih agencija. Ali morate biti svjesni da mnoge vladine agencije ne rade, da su mnoge vladine agencije bez definirane funkcije, da mnoge vladine agencije služe samo zato da su se u njima zapošljavali stranački drugovi. Agencije su uglavnom nepristupačne. U potpunosti se slažem sa gospodinom Hrgom vi danas možete jedino razgovarati sa tajnicom preko telefona ako je dobijete, ako nema automatska sekretarica. Kada ste s tajnicom uživo to vam je gotovo da ste dobili zgoditak na lotu. Mnoge šefove nikad nitko nije vidio niti će vidjeti ikad. Na te agencije se troši milijardu kuna godišnje. Ova Vlada nije dala niti jedan jedini odgovor čemu služe te agencije, a ima ih bezbroj, stotinjak agencija imamo. Čemu služe? I sada vi pretpostavljate da će ova agencija raditi onako kako ste vi zamislili. Ja ne sumnjam u vaše namjere, ali neće jednostavno raditi. To je pretežak teret da bi se ovakvi problemi rješavali promptno i da ono svi nagomilani problemi u poljoprivredi ta agencija uspije ispraviti, da uspije podijeliti pravičnu zemlju, da uspije prekontrolirati sve gospodarske programe, bodovati. To je zapravo jedan sizifov posao koji u ovom ustroju agencija kakav je danas a 14 mjeseci Vlada nije napravila ništa u tome.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, ministar Jakovina.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Mogu se složiti s vama da cijeli aparat, državni aparat vjerojatno neke agencije ne rade najdjelotvornije i najbolje. Cijeli sustav, svi možemo raditi puno bolje. Mi koji smo dužnosnici radimo mislim jako, jako puno 14, 16, 18 sati nekada. Ne možemo to tražiti od djelatnika ministarstava i agencija ali možemo tražiti da odrade korektno i profesionalno svojih 8 sati. One agencije koje su vezane za Ministarstvo poljoprivrede, a jedna od najvažnijih je ili kako vi kažete predviđam da će biti ali već sad je vidim kao jednu od najvažnijih agencija Agencija za poljoprivredno zemljište kao i Agencija za plaćanja, kao i Hrvatska poljoprivredna agencija ali i ostale koje su vezane će profesionalno raditi svoj posao, dok ja vodim ministarstvo učinkovitije nego dosada. Vidjet ćemo kroz rezultate njihovog rada koliko su dobri ili koliko nisu dobri. Ne možemo unaprijed osuđivat te ljude da neće odraditi svoj posao. Kažem, u ovome dijelu za rad kroz povjerenstva i kroz odlučivanje o tome tko će na osnovu i gospodarskih programa ali i ostalih vrijednosti koje čine ponudu biti najkvalitetniji i koliko ćemo staviti poljoprivrednog zemljišta u godinu dana, odnosno svaku godinu ćemo raditi izvješća, cjelovita izvješća o radu agencije i koja će biti još jednom kažem i transparentno prezentirana javnosti i poljoprivrednim proizvođačima. Vidjet ćemo da li je ta agencija dobro odradila svoj posao ili nije. Unaprijed ne pristajem osuđivati da ti ljudi koji su profesionalci koji će imati točno jasno definirane zadatke u svome radu da neće odraditi svoj posao. Evo, toliko. Ja se nadam da ću vas demantirati kroz godinu dana kad budemo sumirali ili analizirali njihovo prvo izvješće. Zahvaljujem.
Nastavljamo raspravu. Stjepan Milinković, izvolite kolega.
Gospođo potpredsjednice, gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Pa evo hvala Bogu ubrzo ćemo u EU, a tamo naše poljoprivrednike očekuju neslućene mogućnosti samo što polovica od ovih gore naših časnih prijatelja neće dočekati taj ulazak, naravno u onome gospodarskom smislu. Jer mnogi su već na rubu izdisaja i mnogi oni koji nas gledaju. Ali, kad smo već kod brzine kako nam ide i ova rasprava brzo pa dozvolite i meni nekoliko riječi na tu brzinu. Naime, i ovaj zakon je bio revolucionarno najavljivan pa je prva prezentacija bila održana negdje u lipnju, ali se nadležno povjerenstvo koje je član, mislim da je gospodin Brločić koji je otišao, nije sastalo tada, nije do danas se nije sastalo. Nadalje, polovicom studenoga gospodine ministre vi ste najavili novi zakon za tjedan dana, pa eto dočekali smo, prošao je i taj termin i dočekasmo mi ožujak. I uistinu svi oni koji govore, govore da je ova godina izgubljena za Hrvatski agrar ja držim da ta tvrdnja stoji. A znate šta kaže moj susjed, poljoprivrednik nositelj OPG-a … [[Govornik se ne razumije.]] kaže: "Ministar je to namjerno otezao, odugovlačio zato jer nema peneza za koje se nije izborio.", tako on gleda na taj momenat. Ali slična je situacija i u onom drugom dijelu jer ja sam govorio više puta o sektoru mljekarstva, ta brzina isto tako poglavito glede pravilnika o uređenju ugovornih odnosa u sektoru mlijeka i mliječnih proizvoda tzv. mliječni paket. Ista stvar se događa i tu brzina ne ide onom dinamikom kojom bi smo željeli jer poljoprivrednici upozoravaju na onaj momenat da je otkupljivač dužan dati ponudu, da dade ponudu, međutim nema tu ponude, ovo je bila jedinstvena prilika da se uredi na taj način taj sektor i ako ta uredba EU 261. iz 2012. govori da hrvatskim mljekarima, farmerima treba održati, osigurati održiv gospodarski razvoj i primjeren životni standard. Opet se taj otkupljivač stavlja u povlašteni položaj i opet neće biti problem riješen, a naš proizvođač, a naši proizvođači mlijeka gube svakodnevno 180 000 kuna tako izračuni govore. Tu je problem, bila je ovo prilika i u tom dijelu se i u tim okolnostima teškim za naše sele, za našeg seljaka poglavito stočara, mljekara evo donosi se dakle ovaj zakon u 2. čitanju. I sad je u tome glavna i svemoćna agencija, svemoćna agencija koja broji 5 članova, 3 su od strane ministarstva, 2 jedinice lokalne samouprave. E ja vas pitam dragi prijatelji za koga će glasati ova 3 ako bude, za koga će glasati, ma neće sigurno za onoga moga Jožinu poljoprivrednika, sigurno neće glasovati za njega. Al druga stvar, još je veći problem što ti moji poljoprivredni seljaci oni ne vjeruju u te agencije, pa ne vjeruju ni vama gospodine ministre, ispričavam se, bit ću iskren moj Jožina je rekao da pozdravim ministra … [[Govornik se ne razumije.]] Evo na taj način oni razmišljaju, oni razmišljaju. Dakle, vrlo je to jedno složeno stanje. Puno je danas u ovoj raspravi rečeno i ne bih se htio ponavljati o svim oblicima, dakle od decentralizacije, od svih ovih momenata na koje se ne bi htio ponavljati. Ja bih bio sretan da sam ponovio, i ja sam neke stvari ponovio više puta, bio bi sretan da se neku pozitivnu mogu pa da je mogu ponavljati do kuće sada kada krenem kući u svoje selo, ali nažalost ne mogu ni jednu optimističnu im donijeti. Oni to očekuju, ali nažalost dugo čekaju, a ne ide. Reći ću zato o onim stvarima o kojima je bilo malo manje riječi, a to su o pašnjačkim zajednicama. Pašnjačke zajednice u našoj domovini imaju dugu tradiciju, dugu tradiciju i zasigurno da se tu isprepletali razni interesi, dakle tu su i hrvatske šume, hrvatske vode i 2011. je na neki način se je pokušalo se to urediti, međutim sada više pašnjačkih zajednica nema, nema u ovom zakonu, nema i nažalost zasigurno to neće doprinijeti unaprjeđenju stočarstva koje je i tako u takvom stanju kakvo je. Ali nadasve, neće doprinijeti i pomoći hrvatskim braniteljima koji su mnogi u okviru i svojih zadruga pokazali svoju inicijativnost, svoju snagu i želju da rade. Mislim da je to jedan loš i da je jedan veliki propust i u tom dijelu na to moram upozoriti. Nadalje, mi se često dičimo sa našim okolišem koji u relativno širem europskom okruženju imamo dobro očuvan okoliš, imamo u tom okolišu i dakle i naše bisere prirode, dakle staništa raznih ptica, životinja itd. I sad u članku 3. stavak 1. propisano je, kaže: "Poljoprivrednim zemljištem u smislu ovoga zakona smatraju se poljoprivredne površine, oranice, vrtovi, livade, pašnjaci, voćnjaci, maslenici, vinogradi, ribnjaci, trstici i močvare. Evo tu su te naše, da ne govorim o onim biserima, dakle Lonjsko polje, Kopački rit. Pa mi svaki u svojoj sredini imamo takve primjere gdje se gnijezde rijetke vrste. Kod mene bijela pastirica npr. i na to smo izuzetno ponosni na mom Ječkovu, gdje isto tako jednom biseru prirode. I u tim, i dakle i sada će to moći netko se natjecati privesti poljoprivrednoj funkciji i šta će biti sa tim, pa evo ove kako društva za zaštitu ptica i prirode vapiju do neba kako kaže naša kolegica sa lijeve strane i upozoravaju na ovaj problem. I ja upozoravam, mislim da trebamo čuvati taj naš okoliš i tu našu prirodu i te rijetke vrste kojima se dolaze diviti ljudi iz cijelog svijeta. I jedna stvar koja je možda manje danas na neki način, ali kako je govoreno o svemu i svačemu, dozvolite meni da kažem nekolik riječi i o legalizaciji. Legalizacija, i ona u ovim okolnostima dodatno opterećuje naše poljoprivrednike zbog neizmjerno visoke cijene, zbog uistinu velikih troškova i oni to nisu u stanju o ovom okolnostima savladati bez obzira na mnoge jedinice lokalne samouprave koje nastoje pomoći. U posebno teškim prilikama su, evo iz moje sredini gdje je tradicija ovoga klijeti, goričarstva isto tako gdje su naši časni, evo umirovljenici imamo tu predstavnika umirovljenika, koji su časno skrbili i šparali da bi sagradili ta mjesta da mogu u svojoj starosti otići ali nažalost ne mogu isto tako jer su neizmjerno visoka cijena legalizacije, žalili su se, uputili su tužbu Ustavnom sudu a naravno a moglo se to puno jednostavnije riješiti po uzoru na naše susjede u EU Mađare koji su sto ili 200 eura u tom dijelu propisali za takve objekte i mislim da se i na taj način pokazala jedna nemar prema tome. Evo toliko dakle, nastojao sam govoriti o onima stvarima o kojima nije govoreno i hvala nam lijepa.
I koji nisu tema jel. Zoran Vinković replika.
Kolega Milinković mislim moramo stavit svi ruku na srce. Rekli ste ovaj da 50% obiteljskih gospodarstava neće u gospodarskom smislu dočekat ulazak u EU. Pa negdje 30 do 35% prilikom ulaska u EU kako su naši pregovarački timovi pregovarali će u toj EU ja bih upotrijebio riječ zaleć, kako smo pregovarali posebno poglavlje poljoprivrede. To mislim da možete i vi potvrditi jer vidim da pratite stanje u poljoprivredi. Dakle nije ne želeći sada braniti ni ministra ni ministarstvo. Neke stvari su i naslijeđene. No u svakom slučaju ovakav jedan zakon bi trebao biti temeljen na strategiji poljoprivredne proizvodnje u RH. Podsjećam da postojeća strategija je negdje iz 2001. godine. i zbog toga je vjerojatno a prošlo je niz vlada i zbog toga je vjerojatno i takvo stanje u samoj poljoprivrednoj proizvodnji jer mi praktično strategije ni nemamo. Pa imamo veći uvoz poljoprivrednih proizvoda. Meni je jasno da možemo, trebamo uvoziti ili moramo uvoziti banane jer oni ne uspijevaju u Slavoniji ali da uvozimo meso, mlijeko, pšenicu, kukuruz. S druge strane čitavo vrijeme se govori o prilagođavanju i novim vrstama kultura nove tehnologije ne želeći biti bezobrazan očigledno ćemo ovaj jedina prihodovna kultura će biti uzgoj marihuane za privatne potrebe i to na poljoprivrednom tržištu vrlo dobro ide.
Odgovor na repliku, Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa slažem se s vama kolega Vinković, dakle da bi mnogi naši poljoprivredni proizvođači mogli zaleći u tim okolnostima. Ali se ne slažem u onom djelu gdje ste rekli da poglavlje poljoprivrede nije dobro ispregovarano, jest. Zbog toga imamo ove mogućnosti glede izrade i plaćanja 380 milijuna eura i 330 milijuna za ruralni razvoj. Ali je bitno ono što ste govorili glede strategije. Puna su nam usta strategije i govori se poljoprivreda je strateška grana. Pa i treba bit strateška grana s obzirom na potencijale koje ima, možemo hraniti 25 milijuna ljudi. Ali strateška je grana zasigurno i glede onoga momenta zapošljavanja. Kolega Horvat je vrlo jasno rekao da je značaj broj naših građana zaposlen u sektoru poljoprivrede, značaja broj. Ali međutim sada u ovim okolnostima propadanja svakog dnevno 10-15 OPG-a ti svi idu na zavod za zapošljavanje i u tom dijelu taj začarani krug se vrti i broj nezaposlenih raste, OPG propadaju i naše selo je pred slomom. Evo tu je konačni rezultat. Hvala lijepa.
Josip Đakić replika.
Hvala lijepo. Pa kolega Milinkoviću, spomenuli ste kako će proći ili kako neće dočekati neki naši seljaci ulazak u EU. Tu ste zaboravili reći da jučer i danas traje vijeće ministara poljoprivrede zemalja EU na koje je pozvana i Hrvatska i koji je najvažniji sastanak u zadnjih sedam godina od zajedničke poljoprivrednoj politici za idućih narednih sedam godina. No tamo nema našega ministra Jakovine koji je sudjelovao u proljetnoj turneji Vlade RH zvanoj predskakaonica pa tako je bio spriječen obavezama prezentacije od 15 minuta na drugoj etapi skakaonice održanoj jučer u Osijeku, a danas je obavezan u prezentaciji ovog zakona kako bi odredio rad za opće dobro bivšem svom kolegi. Što reći na sve ovo? Ovo nisu neka zlonamjerna podmetanja nego upozorenje na ozbiljan gaf i propust što za ministra poljoprivrede može biti važnije od ovoga skupa koji je najvažniji u sedam godina jer radi se o budućih sedam godina. Sva četiri ključna dokumenta koje definiraju zajedničku poljoprivrednu proizvodnju 2014.-2020. Su na razmatranju, regulativa u izravnim plaćanjima farmerima. Jako puno promjena bitnih za Hrvatsku. Pod dva je regulativa o potpori i ruralnom razvoju. Tu je novi okvir s primjenom prioriteta 2014.-2020. Tu je regulativa o zajedničkom uređenju tržišta poljoprivrednih proizvoda tzv. jedinstvena poljoprivredna regulativa, horizontalna regulativa, financiranje, upravljanje, monitoring, tu je sve o financiranju kontrolama agencijama za plaćanje. Ne znam što danas ministar, mogao je danas zakon bit u Saboru ili na drugoj etapi skakonice jučer u Osijeku.
Odgovor na repliku, Stjepan Milinković.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa kolega Đakić hvala na replici, mislim da ste vrlo jasno pokazali koji je značaj ovoga sastanka u Bruxellesu i da je uistinu držim da je i ministar danas shvatio da je trebao tamo nazočiti. Naravno da mi cijenimo da je on ovdje danas sa nama i da ovdje raspravljamo o ovim problemima i da je čuo ono što tišti naše selo ali i s obzirom na to da stalno govorimo kolike su mogućnosti u toj EU i na koji način ali je bitnije još ovaj poručiti na ovom mjestu uz to sve, dakle tamo su se mogle čuti te sve, mogu se čuti sve te stvari koliko smo mi spremni jednostavno za ovo potezanje ovih 380 milijuna eura ili 330 za ruralni razvoj. O tome je bilo malo govora a to naša javnost očekuje. Hvala lijepa.
Marija Vukobratović replika.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Milinkoviću. Vi o poljoprivredi vrlo često govorite što je izuzetno pohvalno s obzirom da dolazite iz jednog poljoprivrednog kraja. Međutim nedavno sam imala priliku malo detaljnije pregledati jedan dokument koji se naziva Županijska razvojna strategija Koprivničko-križevačke županije, dakle županije u kojoj vaša općina kojoj ste vi na čelu. Između ostalog, u toj razvojnoj strategiji se za mjere unapređenja poticanja i razvoja poljoprivrede dakle okrupnjavanje, udruživanje, izgradnja sustava navodnjavanja, razvoj integrirane i ekološke i štošta drugo, izdvaja 15,5 milijuna kuna dok se istovremeno, kao primjer samo navodim dakle nemam ništa protiv toga, za mjere unapređenja sporta izdvaja 26 milijuna kuna. Pitam se da li je vaša briga za poljoprivrednike stvarna ili samo deklarativna.
Odgovor na repliku, Stjepan Milinković.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa kolegice Vukobratović, ja o poljoprivredi ne samo da govorimo, ja poljoprivredu živim. Ja sa tim poljoprivrednicima živim svakodnevno i svjedočim njihovim teškoćama, neizmjernim naporima i okolnostima u kojima žive. I mi smo općina zasigurno bez obzira na vaše podatke što ste čitali ili ne čitali, mi zasigurno pomažemo poljoprivredu, zasigurno od brojnijih jedinica lokalne samouprave na razne načine, od umjetnog osjemenjivanja do svih, evo do sada do legalizacije svako OPG po 5000 kuna. Ali naravno ponosan sam posebno da mi u ruralnom razvoju dajemo priliku našim mladim ljudima poljoprivrednicima da budu zdravi, da imaju zdrav duh u zdravu tijelu jer u ovim okolnostima katastrofe u kojoj žive ako ne budu još imali zdrav duh u zdravu tijelu njima života nema. Hvala lijepa.
Kolegica Ivanka Roksandić na redu za raspravu.
Hvala gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Gospodine ministre, kolegice i kolege. Pa evo ministar je sad maloprije rekao da cijeli dan se gotovo ponavljamo, očito ministre nešto nije dobro u ovom zakonu kad stalno svi isto ponavljamo, ali ja se neću ponavljati. Govorila sam o ovom o čemu ću danas govoriti u prvoj raspravi i niste prihvatili moj prijedlog i zato ću to opetovat u ovoj raspravi. Nešto je napomenuo u svojoj raspravi kolega Milinković, a radi se poglavito o problematici zakupa u zaštićenom području, posebno zakupa zajedničkih pašnjaka. Dolazim iz takvog područja gdje se prostire jedan od najljepših parkova prirode u Hrvatskoj, a to je Lonjsko polje u kojem se zasigurno ne živi lako, ne žive ni Posavci, ne žive ni Turopoljci koji žive u dijelu Odranskog polja, ne žive ni Slavonci, a ne žive ni Moslavci zato što život u parkovima prirode nije lagan. Nije lagan jer taj život se odvija po određenim propisima, propisima zaštite prirode u kojima vi ne možete raditi što hoćete, pa ne možete čak ni uzgajati što hoćete pa radi se to i na vašim privatnim parcelama, a poglavito na onima kojima već tradicionalno stoljećima koristite za ispašu stoke. O ovoj problematici govori članak 46. i 47. ovoga zakona. Činjenica je da ste ga od prvog čitanja oba ova članka dosta promijenili, naime smanjili ste i rok kojim se pašnjaci, zajednički pašnjaci mogu dati u zakup sa 20 na 5 godina, ne znam zašto, ali ste omogućili i fizičkim i pravnim osobama tj. i malim poljoprivrednicima kad govorimo o fizičkim osobama da pašare na zajedničkim pašnjacima, ali samo onima koji su upisani u upisnik poljoprivrednih gospodarstava i to je u redu, ali koristit će dio površine pašnjaka sukladno broju grla stoke. Ovime ministre nećete riješiti problem malih OPG-a koje rekla sam stoljećima koriste ove pašnjake, kojima nije lako jer će veliki koji isto tako će se natjecati za ove dijelove pašnjaka po broju stoke i po onim kriterijima koje ćete donijeti posebnim pravilnicima sigurno biti u prednosti, a bit će u prednosti zbog onog gospodarskog programa koji od 100 bodova donosi 60 bodova, o kojima su danas kolege govorili. Na ovim područjima rekla sam u parku prirode i na ovom području o kojem ja govorim pašarenje nije samo tradicija, ono je i nužna potreba. Izostanak pašarenja na pašnjacima ugrožava i životinjsku i biljnu vrstu i staništa ptica o kojima je govorio kolega Milinković, a ako to područje obraste amorfom i postane zapušteno tek onda je problem onim ustanovama, a takvim područjima uglavnom gospodare i brinu o njima ustanove koje su za to osnovane, bit će vrlo teško gospodariti ovim područjem. Niste prihvatili moju primjedbu da suglasnost na odluku o dodjeli zajedničkih pašnjaka u zaštićenom području daju ustanove koje upravljaju zaštićenim područjem. Moram vam napomenuti da te ustanove moraju po Zakonu o zaštiti prirode donositi programe upravljanja svojim područjem, da su one odgovorne za stanje na svom području, da su odgovorne za zaštitu okoliša na svom području, a prema ovome potpuno gube nadležnost nad dijelom svoga područja. Zašto, jer će agencija donositi odluku o dodjeli zakupa zajedničkih pašnjaka uz prethodnu suglasnost ministarstva nadležnog za zaštitu prirode. To ministarstvo je jučer ovdje raspravljamo zajedno s nama o novom Zakonu o zaštiti prirode pa je reklo u članku 131., ovo je prvo čitanje, da javne ustanove iz članka 130., da ne ponavljam sve, ovog zakona obavljaju djelatnost zaštite, održavanja, promicanja zaštićenog područja u cilju zaštite i očuvanja izvornosti prirode, nadziru provođenje uvjeta i mjera zaštite prirode na području kojim upravljaju, sudjeluju u prikupljanju podataka u svrhu praćenja stanja očuvanosti prirode, a o zakupu će brinuti agencija. Agencija koja se nalazi izvan ustanove, ustanova neće imati ništa sa ovime. Nije dobro. Nije dobro i zbog sljedećeg ministre. Kad govorimo o financijama napominjem da se zaštićena područja, parkovi prirode, nacionalni, regionalni parkovi, prostiru na više jedinica lokalne samouprave. U članku 44. ovoga zakona o kojem raspravljamo regulirana je raspodjela financijskih sredstava ostvarenih od zakupa i tu ste se nešto malo popravili od prošli puta pa ste rekli da će 25% ići u državni proračun, 10 ćemo dati županijama zato što je većina kolega moramo priznati i iz pozicije, iz vladajućih govorila o tome da nešto treba pripasti županijama pa ste im dali evo 10% i 65% jedinici lokalne samouprave, tj. gradu, općini na čijem se području zemljište nalazi pa i ovaj zajednički pašnjak. Ali moram vam reći na primjer unutar parka prirode govorim o nečem iz prakse. Unutar Parka prirode Lonjsko polje kojeg dobro poznajem a to se govori i o sjevernom Velebitu i o Kopačkom ritu i o masu takvih i parkova prirode i regionalnih parkova, zavičajnih parkova imate da se pašnjaci, poglavito pašnjaci i poljoprivredno zemljište rasprostiru na više jedinica lokalne samouprave pa tako vam Park prirode ima svoje pašnjake i na području grada Siska i općine još uvijek općine Popovača, Jasenovac, grada Kutine, Novske, pa čak i u susjednoj Županiji brodsko-posavskoj jednim malim dijelom. Dakle, sve te jedinice će dobiti dio sredstava sa svog komadića zajedničkog pašnjaka. Zamislite, a znate tko je odgovoran što se događa na tim pašnjacima? Ustanova park prirode koji upravlja zaštićenim područjem. Evo vam primjera iz jučer raspravljanog zakona. Zakon o zaštiti prirode vam je rekao barem tako predviđa u prvom čitanju, a vjerujem da će i ostati. Kad govori o koncesijama to je nešto slično. Sredstva ostvarena članak 192. od naknade za koncesijska odobrenja sukladno Zakonu o zaštiti prirode prihod su javne ustanove koja upravlja zaštićenim područjem na kojem je izdano koncesijsko odobrenje i namijenjena su isključivo zaštiti prirode. Znači li to da će sredstva koja dobiju jedinice lokalne samouprave nemam ništa protiv morati utrošiti za zajednički pašnjak, za obnovu zajedničkog pašnjaka, za uređenje tog pašnjaka jer moraju to utrošiti, da će ustanova odgovarati za to uređenje a kako koja se općina ili grad sama sa sobom dogovori toliko će uložiti u te pašnjake. Mislim da to nije dobro i zato vam ne mogu prihvatiti nikako ono vaše obrazloženje koje ste mi dali ovdje u obrazloženju nakon prvog čitanja zakona da je stav Vlade RH da radi ujednačenosti postupanja na cijelom području RH potrebno je da suglasnost na zakup ne daje ustanova koja upravlja tim područjem nego Središnje tijelo državne uprave za zaštitu prirode. Ono će možda dati, ali ne znam kako je to središnje tijelo predložilo ovaj Zakon o zaštiti prirode kad je riječ o koncesijama. A kažem vam možda koncesije su i nešto malo drugo. To je i neki obrti, povremeni obrti i povremeni radovi unutar zaštićenih ispričavam se područja. Dakle, mi sada gdje konkretno imamo pašnjake koje trebaju koristiti reći ću vam opet mali seljaci, mali poljoprivrednici, oni koji stoljećima pašare izgubit će mogućnost ako će im agencija koja je izvan toga područja određivati koliko i kako mogu koristiti ove pašnjake. A šteta će biti dvostruka i za poljoprivredu i za ustanove koji gospodare ovim zaštićenim područjima. Hvala vam.
Đurđica Sumrak, replika.
Hvala vam lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Kolegice jako ste dobro govorili vezano sve za pašnjake i za parkove prirode, ali ja sam evo i u svojoj raspravi i spomenula i pitala vezano je za pašnjačke zajednice. I vi ste ih spomenuli i važnost ovih pašnjačkih zajednica. I moramo znati da su se te pašnjačke zajednice prema zakonu iz 2011. godine i formalno su se neke osnovale. Formalno i nije bio to mali posao, nego je to bio jako veliki posao i trud. Između prvog i ovog drugog čitanja zakona one su naprosto nestale, pa sad postavlja se i pitanje što to znači. Ovim zakonom se predlaže parcijalan zakup pašnjaka ovakvih, pa me zanima što predlagatelj misli na koji način će se izvršiti parcelizacija na zajedničkom pašnjaku i tko će pokrit troškove koji nastanu u tome. A isto tako tko će biti upisan u ARKOD kao vlasnik zemljišta. To je zanimljivo, jer danas već je dosta zastupnika postavilo to pitanje, ja sam ga problematizirala nekoliko puta ali odgovora na to pitanje o pašnjačkim zajednicama nemamo.
Odgovor na repliku Ivanka Roksandić.
Ispričavam se. Kolegice Sumrak, ja sam isto postavila to pitanje, ali meni je dilema zašto je nestalo od prvog do drugog čitanja pašnjačke zajednice. Moje je mišljenje, nisam veliki stručnjak u tom području ali bila sam članica upravnog vijeća u parku prirode pa znam tu situaciju. Pašnjačke zajednice su okrupnile male poljoprivrednike i oni bi bili vjerujem u svojoj ponudi snažniji, snažniji i to je bila opasnost. To je samo moje nagađanje. Vjerujem da će ministar odgovoriti. A što se tiče upisa u ARKOD ja vam mogu reći s ponosom da Ustanova park prirode Lonjsko polje je kompletno svoje tj. državno zemljište kojim upravlja upisala među prvima u ARKOD. I potrošila novaca i novaca upravo za taj upis da bi mogla davati i u zakup i koristiti prije svega poljoprivredno zemljište na svom području. A evo što će se s tim desiti, ne znam.
Na redu za raspravu je kolega Josip Đakić.
Hvala lijepo potpredsjednice. Pa evo pred nama je konačni prijedlog Zakona o poljoprivrednom zemljištu u kojem postoje naime neke dopune i izmjene koje su bile kao prijedlozi i primjedbe u prvom čitanju i one su poboljšale dio ovoga zakona što neosporno možemo ustvrditi. No međutim, ostaje problematika koja je sigurna i koja nije popravljiva, koju ne možemo protumačiti drukčije nego da je u cilju velikih i da je u cilju onih koji mogu se natjecati, koji mogu kvalitetne gospodarske programe sročiti i koji mogu imati više zaposlenih, koji mogu imati više mehanizacije. I reći ću nešto ono konkretno u tom famoznom članku 29. gdje se nabraja što je to gospodarski program i što će se u njemu vrednovati. Znači, dosadašnje poslovanje gospodarstva. S koliko bodova? Nula bodova. Poljoprivredna proizvodnja, 5 bodova recimo. Odnos djelatnost akvakulture kao primarna djelatnost sudionika poziva, stručna sprema sudionika poziva. S koliko bodova? Sa jedan, dva, tri? Odnos broja umjetnih grla i zemljišta kojim gospodarstvo raspolaže. S koliko bodova? To su konkretna pitanja koja vam postavljamo, kako će se doći do tih 60 famoznih bodova koji čine većinu od 100 bodova. Znači, natpolovična većina je definirana kroz ovaj gospodarski program i vrednovanje. Odnos broja umjetnih grla i zemljišta kao što sam rekao, raspolaganje potrebnom mehanizacijom za planirano korištenje zemljišta. Koliko ćete dati za dva traktora u gospodarstvu koje imaju jednoga velikoga, jednoga maloga i za sto traktora? Kako ćete to bodovanje izvršiti, pitam vas? … [[Upadica se ne razumije.]] Jedan traktor jedan bod? Može i tako. Može pola boda, ja se slažem. Da znamo koliko, šta, kako će to biti. Prezentirajte nam danas ovdje da bi znali sutra naši seljaci kako će tih 60 bodova se postići. Recite nam što to znači tip proizvodnje koja se planira? Udaljenost od zemljišta? S koliko bodova? Kilometar, koliko? S dva kilometra, s koliko, pet kilometara, s koliko 50 kilometara, s koliko 100 kilometara? Da li nose minus bodove ili plus bodove. To ovdje nigdje ne piše. Ne možemo vidjeti što se to događa. Ekološka ili integrirana proizvodnja, ok. Broj zaposlenih to sam već rekao. Da li je sto zaposlenih sto bodova ili je sto zaposlenih po 0,2 pa onda će biti 20 bodova ili će nekako drugačije se režirati? Planira li novo zapošljavanje? Pa onaj sigurno sa 100 zaposlenih može reći da će još zaposliti 10, 20 ili 50. Vidim da se u ovom prijedlogu zakona u prezentaciji vašoj do 15. svibnja trebalo zaposliti 50 tisuća ljudi u takvoj poljoprivrednoj proizvodnji i u milijun hektara zemljišta koje bi trebalo biti stavljeno u funkciju. Mislim da je to na vrbi svirala. Planirano novo zapošljavanje, pitanje je kako ćete ocijeniti što će to biti i kako će sankcionirati onoga koji to planirano novo zapošljavanje ne ostvari ili u međuvremenu propadne? Mislim da su to zapravo natuknice koje se ne mogu adekvatno ocijeniti niti vrednovati te ovih 60 bodova ste namijenili stvarno onima koji su vam i pisali ovaj prijedlog zakona. A to je nepotizam koji ste uspostavili u vašem ministarstvu nedvojbeno u više smjerova. I nadzora i proizvodnje i uvoza. Sve je to ono o čemu bi Državno odvjetništvo trebalo sigurno raspravljati ali i Povjerenstvo o sukobu interesa o nepotizmu o kojem moramo govoriti u ovom našem Parlamentu. Umjesto da ste upotrijebili malo dorađene mjere koje su dosada bile i prava prvenstva vi ste išli sa prijedlogom zakona koji je napisao i prezentirao vam i poslao kao prezentaciju u ministarstvo gospodin Kuterovac. Evo, o tome se radi ovdje. Nemojmo se sakrivati više. Jasna je poruka tko će iz ovoga gospodarskog programa i vrednovanja tih 16 segmenata njegovih dobiti zemljište. Ono što ste stavili, pohvalno je rekao sam, znači 2 člana povjerenstva iz lokalne samouprave, 1 iz izvršne vlasti i 1 predstavnik vijeća. Oni dva ne mogu nadjačati ova tri ni nadglasati po bilo kojoj osnovi. Jest to demokratski omjer snaga, vi imenujete one u agenciji koji će biti u povjerenstvu, lokalna samouprava uvjetuje ove. Ovi će reći tako će biti i ovaj će biti odabran i vi dva iz lokalne samouprave dignite se i možete ići doma. Nema instrumenta da ukoliko se ne može adekvatno ocijeniti i dogovoriti da ovi iz lokalne samouprave koji znadu o kojim se ljudima radi, kakvi su oni gospodarstvenici, koliko su uložili truda i rada u dosadašnju proizvodnju, koliko ih je bilo potrebno da bi stekli i koliko kredita imaju nisu sigurno nitko iz agencije adekvatniji od načelnika općine ili predstavnika vijeća da sigurno i argumentirano zastupa interese onih koji se natječu na tom području. Dali ste obavezu lokalnoj samoupravi da ona pripremi materijale, da ih sve mora dostaviti. Ukoliko ih ne dostavi neće dobiti sredstva iz … zemljišta. Uzeli ste županijama iako ste uvidjeli da županije ipak su kroz svoj plan i program rada odrađivale masu poslova koji su u interesu poljoprivrednih proizvođača obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava. Deklarativno ste stavili u ovaj zakon da mogu biti nositelji OPG-a ti koji će se natjecati. Deklarativno samo, nigdje im ne dajete bitnu prednost, nigdje se ne najavljuju i zašto nisu oni, ja sam u svom amandmanu jasno napisao što nam je cilj, želja i kako bi trebalo izgledati da bi bilo pravedno, da bi sigurno poljoprivredni proizvođači tj. naša obiteljska poljoprivredna gospodarstva bila zastupljena. Još jedna vrsta povlađivanja i onoga što ide u smjeru ka cilju, da neko ko je namjeni graditi golf igralište ovim zakonom će bit oslobođen plaćanja naknade za prenamjenu toga zemljišta. I to je stvar da gradnja golf igrališta u užem smislu spada u izgradnju sportskih terena i objekata što su sukladno odredbama stavka 2. i članka 21. ovog konačnog prijedloga zakona, koji izrekom definira izgradnju sportskih terena i objekata kao promjenu namjene poljoprivrednog zemljišta da što se sukladno stavu 1. istoga članka mora platiti naknada. Obzirom da je poljoprivredno zemljište dobro od interesa za RH nejasno je točno zbog čega bi se vrijednost vrlo male površine dobra od interesa za RH smatrala beznačajnom u odnosu na vrijednost ukupne površine toga dobra i na temelju kojega stavka u Ustavu RH i drugoga pozitivnog propisa Vlade može davati ovakva kategorizacija vrijednosti dobra od interesa za RH. U ovom zakonu, u ovim amandmanima predložio sam i slijedeće: "Da se omjer u ocjenjivanju ovog gospodarskog programa smanji sa tih 60% na 20 u korist gospodarskog programa, da se sve ostalo promijeni kako bi u članku 30. stavku 1. točki a. brojka 60 zamjenjuje se brojkom 20, u točki b. brojka 20 zamjenjuje se brojkom 60 i dodaju se riječi te ako je nositelj obiteljskog poljoprivrednog gospodarstva i članovi njegove obitelji, zaposlenici istoga i ostvaruju prava iz takvog radnog odnosa." To je ono što nas interesira kako bi i zaposlenost na selu i OPG-ima bila što adekvatnija i adekvatna svim pozitivnim propisima RH. I siguran sam da ovakvim promjenama sigurno doprinosimo boljitku i obrade zemljišta i zakupa zemljišta i transparentnosti u davanju u zakup onima koji sigurno obrađuju poljoprivredno zemljište. Jednako tako i amandmanom želimo popraviti i članak 44. o postotku i omjeru raspodjele sredstava od zakupa poljoprivrednog zemljišta. Znači postotak od 25% koji je namijenjen sada državi trebao bi biti županiji, a ono što je namijenjeno županiji trebalo bi biti državi. To je adekvatna zastupljenost regionalne i lokalne samouprave koju ste siguran sam izopćili iz ovog zakona bez obzira što se ona spominje kako obavezna da dostavi svu dokumentaciju, da sve učini kako bi bilo vama što lakše u agenciji raditi, a zbog toga dobivaju i veća sredstva. No, ovih 25% koji se … [[Govornik se ne razumije.]] državi siguran sam da je zbog novog zapošljavanja u agenciji kako bi pokrili i te troškove. Ja ne znam da li vi želite stvarno dobro ovom našem seljaku, jer kroz ovaj zakon to nije nikako vidljivo i ukoliko uvažite ove amandmane onda sam spreman sigurno i podržati ovakav zakon ukoliko ne uvažite siguran sam da radite u interesu velikih i da ste sve ovo učinili kao što sam i rekao preko onih svojih koji zastupaju interese svojih tvrtki.
Hvala. Vladimir Bilek, replika.
Evo uvaženi kolega vi ste većinu svoje rasprave temeljili upravo na gospodarskom programu, a ovih 16 segmenata vrednovanja koje ste upravo spomenuli kad ste u onim najcrnjim vašim prognozama pričali bod tu, pet bodova tu, četiri boda tu je bilo otprilike skoro 40 bodova sve zajedno. Kad se to broji i 20 bodova koje ima posjed, i do sada u mirnom posjedu i ona cijena, znači ne može mu nitko oduzeti zemljište. Znači intencija ovog zakona nije da veliki preuzmu male, odnosno da im oduzmu zemljište nego oni koji su bili u zakupu, oni koji rade, oni da ostanu prije svega raditi na svojoj zemlji, oni koji postoje i oni koji su postojali.
Odgovor na repliku Josip Đakić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa naime kolega da ste uzeli jedan natječaj sa svoje lokalne samouprave i da ga znate napamet onda bi vidjeli da pravo prvenstva ima nositelj OPG-a kojemu je poljoprivreda osnovna djelatnost i upisan je u upisnik najmanje 2 godine. Ja sam tu samo amandmanom htio doraditi i koji ima zasnovan radni odnos, on i njegova obitelj i po toj osnovi. I to je ono što nas interesira, to je preokupacija našega sela i zbog ostanka, i zbog opstanka, i zbog zapošljavanja, i zbog dobivanja zemljišta. Ovo drugo, nabrojao sam vam sve, kako će vrednovat, koliko će bodova biti to je sve upitno. Rekao sam vam sve je na vrbi, sviralo ovo što u zakonu piše da se ocjenjuje gospodarski program. 60 bodova ne može nitko dostići osim velikih.
Igor Češek, replika.
Hvala. Poštovani kolega Đakiću, vi ste se u svojoj raspravi referirali na članak 24. koji sam ja i u ime kluba spominjao. Upravo se radi o tome da je investitor oslobođen plaćanja naknade pri gradnji igrališta za golf u užem smislu, navedeno se predlaže radi stvaranja uvjeta za pokretanje investicija u turizmu tj. za veću zainteresiranost investitora za ulaganje u golf igrališta. Ma nije ovdje sporno ni golf igralište, mi znamo tko će ulagati u ta golf igrališta. Neće to biti prosječan hrvatski građani, vjerojatno će to bit strani investitori milijarderi. Bit će oni sigurno i ta naknada za njih neće biti nekakvo posebno opterećenje, ali je ta naknada posebno opterećenje ako recimo županija odnosno jedinica regionalne samouprave želi otvoriti dom zdravlja u pojedinoj općini i mora plaćati tu naknadu, a znamo koliko su nam domovi zdravlja neophodni za zaštitu zdravlja našeg stanovništva, zaštitu zdravlja naših građana, onda ja stvarno ne vidim zašto se ne bi oslobodili plaćanja naknade i jedinice područne samouprave.
Odgovor na repliku Josip Đakić.
Pa da dobro ste kolega Češek dobro ste primijetili što se, što je to u članku 24. konačnog prijedloga Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Da interesi su različit, postoje oni koji uvijek kucaju na vrata i kojima se otvara. Zbog razno raznih načina i zbog volje i njih se oslobađa bez obzira što su to multimilijarderi, što su to kompanije ili ko zna ko stoji iza toga kapitala. Oni će biti oslobođeni dok ove jedinice lokalne samouprave … [[Govornik se ne razumije.]] zemljišta koje bilo u svrhu općeg dobra, građanskog dobra. Sigurno će morati plaćati za prenamjenu ovoga zemljišta i stoga kada bi uvažili ovaj amandman sigurno bi pomogli a možda i vašim amandmanima u doradi sigurno bi učinili još i bolje jedinicama lokalne samouprave, regionalne samouprave u izgradnji infrastrukture koja je potrebna za one i za škole i za domove zdravlja i za sve one institucije koje su sigurno potrebne na jednoj jedinici lokalne samouprave.
Nastavljamo s raspravom. Kolegica Ana Lovrin.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Dakle, evo kaže ministar da se ponavljamo cijeli dan ali ja moram reći nešto da svakako je cilj ovog i intencija ovoga zakona kao novoga zakona o poljoprivrednom zemljištu ali vjerojatno i svih drugih zakona i propisa u području poljoprivrede. Prije svega da se ovih 2 milijuna 695, 037 ha poljoprivrednog zemljišta bila ta statistika sad točna ili ne. Doduše ona je iz 2005. godine podatak ali recimo da je to tako, da se što prije stavi u funkciju i da se to zemljište bilo ono u vlasništvu RH pa da se nekome da u zakup, proda ili kako god. Ili da se poticajnim mjerama i ono zemljište koje jest u privatnom vlasništvu privede namjeni i svrsi i da se ono obrađuje kao poljoprivredno zemljište. Zato gospodine ministre mi bismo željeli jer kada se zakon mijenja postojeći zakon onda nastoji biti bolji i nastoji se njime postići ono što se dosadašnjim zakonom kako ovdje piše i provedbom dosadašnjeg zakona nije uspjelo postići pa je tako neobrađenog zemljišta ili zemljišta poljoprivrednog zemljišta koje je izvan uporabe ostalo još u vrlo visokom postotku. Stoga smo uporni u tome da komentiramo ono što mislimo da je dobro ili ono što mislimo da nije dobro u ovom prijedlogu zakona. Vidimo da ste u odnosu na prvo čitanje neke primjedbe usvojili. Uglavnom rekla bih nomotehničke poboljšice kojima smo ispravili tekst zakona ali niste one neke bitne primjedbe usvojili. Stoga ćemo u ime Kluba HDZ-a uložiti amandmane na neke članke a prije svega evo žalim što niste moju primjedbu iz prvog čitanja prihvatili i što ste propustili priliku i propuštate priliku pravilno definirati termin poljoprivrednog zemljišta da se ono ne bi kao što je to u praksi već preklapalo sa definicijom građevinskog zemljišta. Pa da onda kažete da je poljoprivredno zemljište u smislu ovog zakona dakle sve ove površine, oranice, vrtovi i pašnjaci a koje se ne nalaze u granicama građevinskoga područja jer i sami u članku 14. rabite nešto što smatram da je ispravno. I to je ispravno, rabite termin neizgrađeno građevinsko zemljište u vlasništvu države koje po uporabnom svojstvu poljoprivredno zemljište i to je pravilno. I molila sam vas da u ovom zakonu odredite trenutak prenamjene da bude jasno jer je logično da je prenamjena nastala u trenutku izmjenu prostorno planske dokumentacije kada je to zemljište ušlo u građevinsko područje, a trenutak naplate, dakle naplata jednokratna naplata naknade se događa onda kada netko krene u namjeravanu izgradnju na toj čestici koja je po uporabnom svojstvu poljoprivredna jer je još uvijek u katastru livada ali je u građevinskom području. Kažem vam da je to u praksi tako ali sada ispada da je praksa nezakonita jer zemljišnik ne traži prilikom registracije promjene vlasništva unutar građevinskog područja od nikoga domovnicu a to znači da ne može kontrolirati da li to po ovom zakonu tako definirano građevinsko zemljište u srcu Zagreba će steći možda stranac. Evo stoga ćemo mi uložiti amandman pa ja molim da razmislite o tome da ga i prihvatite. Drugo, u obrazloženju zakona piše da se isključuje prodaja poljoprivrednoga zemljišta. Ja opet tvrdim da to nije točno jer u članku 50 govori o prodaji izravnom pogodbom, dakle ono što je ovim zakonom isključeno to je svakako prodaja putem javnog natječaja ali je itekako ostala prodaja izravnom pogodbom. Vidim da ste prihvatili primjedbe koje su se odnosile na to da se ograniči kvadratura, odnosno površina, moguća površina koja ide u prodaju izravnom pogodbom pa ste tako uveli da je to jedan hektar odnosno 0,2 ha u jadranskoj regiji ali samo za susjedne katastarske čestice. Što znači da još uvijek na snazi ostaje da se može neograničena površina poljoprivrednog zemljišta izravnom pogodbom prodat onda ako se čestici određenoj ne može pristupiti nego samo preko vlasničke čestice onoga koji zahtjeva kupnju. Jednako tako za prodaju onome za koje je pribavljena dokumentacija za gradnju i onda kada se privodi gospodarskoj funkciji koja nije poljoprivredan, koja je od interesa za RH, tko će, kako i gdje to odlučivat, to u zakonu ne stoji a trebalo bi. I evo točka e stavka prvog članka 50. koji govori nešto za što ja ne vidim razloga i molila bih vas gospodine ministre da nam to obrazložite. Kaže da će se neposredno prodavati katastarske čestice poljoprivrednog zemljišta koje koriste korisnici kuća u vlasništvu RH kojim upravlja Agencija za pravni promet i posredovanje nekretnina. Koliko god razmišljala ne mogu dokučit razlog zašto bi se nekome tko koristi kuću u vlasništvu RH dakle nije njezin vlasnik, zašto bi se njemu neposredno prodavala poljoprivredna čestica da postane vlasnik poljoprivredne čestice a nije vlasnik kuće. Dakle korisnik je kuće. Koje logike ima da on ne ode u zakup kao i svi drugi poljoprivrednici koji žele obrađivat poljoprivredno zemljište i koji ga po ovom zakonu mogu dobit samo u zakup, a ne mogu ga dobit prodajom i to izravnom pogodbom. Dakle ovo apsolutno molim obrazloženje, možda ima neko pametno, ja ga ovdje ne vidim. Ono što bi nadalje ovaj zakon trebao postić', to je svakako da ne dobivamo vapaje ovakve, evo poljoprivrednici iz Slavonije, dične, rodne i plodne, pišu i vape da saborski zastupnici učine nešto oko donošenja ovoga zakona jer kažu da su velike korporacije, da ih ne reklamiram i ne spominjem sada, svi znamo koje su to, riješile su svoje sve imovinsko-pravne probleme, a njih je 5% u ukupnoj poljoprivrednoj proizvodnji, a mala obiteljska gospodarstva i obrti nisu riješili gotovo ništa od svojih problema, a njih je 95% u poljoprivrednoj proizvodnji. To nije dobar omjer i zato neki veliki danas kažu da nemaju više, kunu se da neće ništa kupiti izravnom pogodbom, naravno da neće jer sva svoja pitanja su već riješili do sada koncesijama ili kupnjom. Nadalje, upozoravam na pitanje oslobađanja od plaćanja naknade, da se svakako u one osobe koje su oslobođene od plaćanja naknade uključe i ustanove kojima su osnivači ne samo Republika Hrvatska, već i jedinice lokalne i područne samouprave jer se radi također o ulaganju i gradnji za javne svrhe i opće dobro i kada su osnivači jedinice lokalne samouprave. I jednako tako kod davanja na korištenje bez javnog poziva, to smo također intervenirali amandmanom, predlažem da se može to zemljište dodijelit ne samo za znanstveno-nastavne potrebe i djelatnosti u području poljoprivrede za ustanove kojima je osnivač Republike Hrvatska nego također kada su osnivači jedinice lokalne i područne samouprave, a jednako tako da se omogući i svim neprofitnim udrugama koje se bave poslovima rehabilitacije i resocijalizacije da im se omogući, da im se dodijeli neposrednom pogodbom određena količina poljoprivrednog zemljišta. Tu prvenstveno mislim možda na neke udruge koje se bave liječenjem ovisnika ili terapijskim jahanjem ili drugih rehabilitacijskim i resocijalizacijskim poslovima. Nadalje, ono na što bih upozorila, a više mi se ne da stalno nomotehnički podučavat, ali evo samo ću se na članak 29. osvrnuti, dakle i u stavku 1. i u stavku 2. kada govorite tko sve može biti sudionik poziva za zakup i zakup za ribnjake pa tu nabrajate neke osobe, da ne ponavljam i na kraju kažete i druge fizičke i pravne osobe. Dakle ako mogu sve druge fizičke i pravne osobe onda je nepotrebno nabrajati tko nego reći sve fizičke i pravne osobe koje su podmirile svoje obveze iz prethodnog zakupa, odnosno ne sve, one koje nisu podmirile te ne mogu. Ako ste mislili nešto drugo onda nomotehnički nije dobro napisano.
Hvala lijepo kolegice. Repliku ima Vladimir Bilek.
Hvala gospođo potpredsjednice. Uvažena kolegice Lovrin, pa ja više ne mogu vjerovat da cijelo vrijeme slušamo sa ove vaše strane, od strane zastupnika HDZ-a riječi veliki i mali i onda prigovore ovo je za velike, ovo je za velike. Tko je uopće omogućio da netko postane tako velik da bi mogli biti takvi prigovori. Onda s druge strane kažete veliki su probleme riješili, a mali probleme nisu riješili. Znači prebacuje se loptica da u roku godine dana smo mi trebali riješiti sve probleme malih, odnosno OPG-ovaca, a sve probleme velikih je riješio već netko prije nas. Pa ja se pitam tko je to riješio, tko je omogućio takve stvari.
Odgovor na repliku, Ana Lovrin.
Hvala lijepo. Ma kolega, ajde da se mi stalno šta su oni prije, šta su oni, pa mi sad donosimo zakon, donosimo ga pro futuro. Ja vam pokazujem ovo, ovo su napisali poljoprivrednici, znači nešto ih tišti i teško im je i kad donosimo zakon riješimo taj zakon tako da njima bude bolje. Oni koji su riješeni, ja uopće se neću osvrtati jesu riješeni 2010., 2011. ili možda tijekom 2012. provjerite dobro kada je ministar stopirao primjenu Zakona o poljoprivrednom zemljištu koji je bio na snazi i rekao lokalnim jedinicama ne smije prodavat, stop, nećete više ništa prodavat, al mi ćemo i dalje dijelit koncesije koje mi hoćemo. Evo imamo još takvih zakona u Hrvatskoj koji su na snazi, ali koje ministri jednostavno neće provoditi jer im nisu po volji. Ali neke itekako hoće provoditi, kažu da se moraju tamo negdje na području Vukovara da se moraju provodit zakoni koji su na snazi. E ja mislim da se moraju provodit svi zakoni hrvatski koji su na snazi, osim ako u samom zakonu nema nekih iznimaka kao što je primjer Zakon o pravima nacionalnih manjina, ustavni zakon ima neke iznimke. Hvala.
Josip Đakić, replika.
Hvala lijepo. Pa kolegice Lovrin u pravu ste. Ne samo ovaj dopis seljačkih udruga koje su i danas prisutne s nama tu na galeriji, one su jasno rekle i svoje sumnje u ovaj zakon zbog nepotizma koji je eklatantan primjer kod gospođe Vesne Kuterovac, koji je eklatantan primjer u Ministarstvu poljoprivrede kod Tatjane Karačić. To su stvari koje ljudi navode, govore novinarima, novinari pišu o tome da danas u ovom saborskom domu nema ni riječi o tome od strane ministra. Pa recite nam zašto ste vi utajili, zašto je on utajio zapravo sukob interesa koji je eklatantno dokazan. O tome danas nema govora. Govori se o zapošljavanju za rad za opće dobro bivšega ministra poljoprivrede. On je svoje priznao. Bilo bi lijepo da i današnji priznaju svoje grijehe, da svoje grijehe ispovjede i kažu što su to činili, što je bilo protuzakonito ili što je bilo u sukobu interesa. Jasno govore udruge seljaka u čega sumnjaju i zbog čega sumnjaju u ovaj zakon.
Odgovor na repliku, Ana Lovrin.
Pa vi ste kolega Đakić tu iznijeli niz sumnji. Ja zaista ne bih govorila bez čvrstih dokaza. To nije moj stil i način, ali svakako zato prva stvar u borbi protiv nepotizma, korupcije, organiziranog kriminala itd. jest transparentnost zakona kao preventiva sprečavanju korupcije. Stoga se trudimo da zakoni budu jasni, da ne ostavljaju prostora za koruptivne djelatnosti, a mi imamo institucije, imamo Državno odvjetništvo, imamo evo konačno ustrojeno Povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa. Ja se nadam da će se ono pozabaviti recentnim sukobima interesa sadašnjih dužnosnika jer čujem da se bavi nekim sukobima interesa dužnosnika iz 2004. pa je to potpuno besmisleno. Dakle, ja ih pozivam da se bave recentnim slučajevima jer onda to ima smisla. Dakle, u tom smislu treba postići dok god je članak 50. ovog zakona o neposrednoj prodaji poljoprivrednog zemljišta, a koja je inače zabranjena da se prodaje jasno, transparentno na javnim natječajima dotle će bit to pogodno tlo za korupciju. Jednako tako meni je žao da je Ustavni sud ukinuo neke odredbe bivšeg Zakona o poljoprivrednom zemljištu glede iznosa prenamjene jer ta naknada, visoka naknada za prenamjenu poljoprivrednog zemljišta u građevinsko je bila glavna smetnja i smutnja upravo onim mešetarima zemljištem o kojima smo jutros puno puno govorili, koje su se događale. E kad bi platile one 50% od cijene ili 100% od cijene građevinskog zemljišta kada bi je tako prenamjenjivali onda nikakvog interesa ne bi imali za sukob interesa, a možda i za zlouporabu položaja i ovlasti da kao što recentno slušamo kupe zemljište jeftino kao poljoprivredno, onda ga u svojoj lokalnoj jedinici prenamijene i onda ga prodaju kao građevinsko.
Hvala kolegice. Na redu je za raspravu kolega Šimo Đurđević.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice, gospodine ministre, kolegice i kolege. A šta reći nakon cjelodnevne rasprave o ovom zakonu, reći samo to da je on protiv poljoprivrednika Hrvatske, poglavito poljoprivrednika moje Slavonije koji svi redom i udruge i pojedinci nisu za ovakav Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Ja sam također dijete sela. Moji roditelji su sa 13 jutara zemlje hranili i školovali nas sedmero djece i svi smo završili više škole i fakultete. No međutim, da li bi danas mogli sa 14 jutara školovati dvoje ili jedno sumnjam. Zadnji puta sam govorio kada je bilo prvo čitanje, sada ću to ponoviti, pa neki nemojte se čuditi ako neke stvari ponavljam treći, četvrti puta. Radi se o sljedećem. Sve naše općine su donijele programe raspolaganja gdje su uzeli u obzir povrat, zakup, koncesiju i prodaju i dakako dobile suglasnosti od ministarstva na te svoje programe raspolaganja. No međutim, do dan danas kad se tiče povrata, kad se tiče one zemlje koju komunistički sustav neopravdano oduzeo preko maksimuma takozvanog. Vi stariji se toga sjećate ili ste o tomu čuli. No međutim, neki naši poljoprivrednici rješenja su dobili, ali nisu uvedeni u posjed. Nije to greška Ministarstva poljoprivrede, greška je Ureda državne uprave na terenu, katastra koji ljude nisu uveli u posjed. Dame i gospodo, problem naših seljaka kako kaže DORH nelegalan posjed takovog posjeda je 80000 hektara koji iz godine u godinu i u zadnjih 10 godina dobivaju potvrdu da obrađuju to i takovo zemljište kako bi mogli dobiti potpore. Mi smo danas ja bih rekao na jednoj određenoj prekretnici i stvarno podržavam poljoprivrednike koji su i ovdje danas i pozdravljam ih koji kažu da je ovo povijesni trenutak za slavonsko selo i za slavonsku poljoprivredu. Pa da, pitanje je biti ili ne biti, tako je. Što je rekao Đuka Begović sve mi uzmite, ali zemlju ne damo, a to je upravo tako. Što će mi zgrade, štale, kuće, betoni, armature ako nemam zemlje, a ako mi je to osnovna djelatnost. Dakako da su ljudi mnogo uložili, a i proračun Republike Hrvatske da se taj i takovi hrvatski seljak osposobi da ima mehanizaciju, da ima zgrade, da ima farme. Ne znam na čega sve državni proračun nije davao potpore, a davao ga je opravdano iz razloga kako bi naši poljoprivrednici za sto dana spremni ušli na to surovo rekao bih europsko tržište poljoprivrednih proizvoda i da bi bili konkurentni. Tu su otišle ne znam kolega Šuker je tu, ne znam točno u milijardama kuna u proteklom razdoblju koliko su naši poljoprivrednici dobili potpore ne samo na zasijane kulture i na mehanizaciju i sve ostalo i na objekte i također na višegodišnje nasade. Naši poljoprivrednici su također priveli zemljište određenim kulturama krčenjem, tarupiranjem, podrivanjem i svim, oranjem i svim radnjama. No međutim, pitanje je da li će ga moći zadržati. U ovom natječaju koji slijedi oni ovih kojih je DORH proglasio nelegalan posjed trebali bi imati prednost. Ako se to ne učini oni će ostati bez zemlje i dakako ono što je kolega Milinković rekao na Zavodu za zapošljavanje. Ja vam kolegice i kolege tvrdim, ne želim popovati ovdje, ima tu zastupnika iz Slavonije, Slavonija umire ili odumire. Slavonska sela kao što je moje Vrpolje na raskrižju pruga i puteva u njemu imamo danas 50 kuća plin, struja, voda, telefon, uđi unutra i živi. Ali ništa se ne događa. Naselje koje je na raskrižju pruga i puteva i ostala naselja su prazna, ljudi odoše prema gradovima. A to i takvo poljoprivredno stanovništvo koje se bavi poljoprivredom njihova starost je veća od prosjeka u Europi. Ako želimo tog mladog poljoprivrednika koji je danas školovan i koji primjenjuje sve moderne agrotehničke mjere želimo zadržati na tom hrvatskom slavonskom selu dakako da moramo pametno uključiti pamet kako bi mu to poljoprivredno zemljište dali i kako bi u tom procesu bili izuzetno pravedni da on ne izgubi ono što je imao, da napusti to selo i ode prema Zagrebu ili zemljama EU. Nešto bih ovdje, kolegice i kolege, rekao o članku 31., a tiče se ekološke proizvodnje. Ona poljoprivredna gospodarstva koja su privele zemljište ekološkoj proizvodnji, a taj proces znamo da traje oko 3 do 4 godine oni bi te čestice u sljedećim i budućim natječajima trebali zadržati jer su u ekološku proizvodnju sve ove godine i uložili značajna sredstva. Kolegica Roksandić je nešto govorila o pašarenju, poglavito se to radi uz rijeke Dravu, Savu, Dunav gdje stoljećima ljudi pašare. Brodsko-posavska županija koja je poznata i ministru gospodinu Jakovini naš istočni dio od Sikirevaca, Novog Grada pa sve do Slavonskoga Broda pašari ali se ta stoka vraća u svoje staje izmuzišta. No međutim, drugi dio županije zapadni oko Stare Gradiške i ostalih naselja oko Stare Gradiške oni stoljećima drže 6, 7 mjeseci stoku u polju a dobili su potporu za sustav krava-tele. Dobili su potporu znači sustav krava-tele. Krava se oteli, tele je uz kravu na polju 6, 7 mjeseci i isključivo ona, te krave se ne doje, isključivo služi za proizvodnju mesa za klanje jel'. No međutim, ljudi su dobili potporu a sada nemaju gdje pašariti. Mislim ako ljudi tradicionalno stotine godina i više to rade pa zašto im se ne omogući, a idemo autocestom prema Slavonskom Brodu, vidite gdje se pašari kako izgledaju šume i raslinje, a vidite gdje se to ne čini. Zašto hrvatske šume, zašto hrvatske vode, zašto ono zemljište koje nije obrađeno a u vlasništvu je RH ne bi se dozvolilo da se tu pašari? I dakako ti isti ljudi koji to rade godinama imaju 3, 4, 5 pa i 10 krava to je njihov prihod dragi prijatelji. To je njihov prihod, godinama od toga žive. I treba im se omogućiti. Ja sam to zadnji puta o tome komentirao no međutim odgovora nisam dobio. Cijena zakupa, najviše bi trebalo ići općinama i županijama a 10% državnom proračunu. Zašto? Neka to budu strogo namjenska sredstva tih 90%. I općine, po meni, bi bile dužne ta strogo namjenska sredstva vratiti poljoprivredi, a to je uređenje kanala trećeg i četvrtog reda i za izmjeru poljoprivrednog zemljišta. O tome po peti, šesti, ne znam deseti puta govorim, možda sam i dosadan. Reći će netko ovaj ne zna ništa drugo nego ponavlja ono što je već 5, 6 puta govorio. Ali gospodo ako ne izvršimo izmjeru pa nema od raspolaganja ništa. Stoga treba udružiti sredstva, općine, gradovi koji raspolažu s državnom zemljom, općine, gradovi, županija udružiti sredstva i Državna geodetska uprava. Znači, državni proračun da se konačno te površine, a poglavito one male usitnjene na otocima uz obalu i u brdsko-planinskim područjima konačno da imamo izmjeru. Tu imamo nasljednika po cijelom svijetu od Kanade, Australije do zemalja zapadne Europe pa i Hrvatske. To jednom moramo učiniti. A tko će to učiniti ako ne učinimo mi iz općinskih, gradskih, županijskih i državnog proračuna? Dame i gospodo ja bih nešto predložio, nisam se konzultirao sa mojim klubom a i ne moram, zbog svega što su kolege i kolegice po klubovima iznijele i mi u pojedinačnoj raspravi, a također i u replikama [[Upadica Zgrebec: Prijeđite na prijedlog jer je vrijeme isteklo.]] Završavam, ispričavam se gospođo potpredsjednice. Mislim da smo ispunili uvjete iz članka 161. našeg Poslovnika da bi bilo dobro da idemo u treće čitanje.
Hvala lijepa. Replika, Ana Lovrin.
Hvala lijepa. Pa kolega niste vi dosadni što ponavljate, morate ponavljati zato što ovaj zakon nije učinio ono što je trebao učiniti i ono što smo predlagali kao primjedbu u prvom čitanju ali nije prihvaćena, a to je da se odredi da će naknade od zakupa i od prenamjene poljoprivrednoga u građevinsko zemljište i one koje idu u državni proračun biti korištene strogo namjenski i to u svrhu poljoprivrede. Dakle, bilo za čišćenje kanala, za katastarsko-geodetsku izmjeru, sređivanje zemljišnih knjiga itd., itd. No, država drži da treba narediti i propisati jedinicama lokalne samouprave kako će one svoj dio prihoda koristiti i to im taksativno nabraja i ponavljam stavlja im da od tih novaca moraju raditi ono što je nadležnost države, a ne njihova. Ali što će država od svojih 25% što će s tim prihodom raditi? To ne govori nigdje niti obavezuje sama sebe da to što je izuzela da tako kažem iz poljoprivrednog fonda prenamjenom da uloži opet u razvoj poljoprivrede čišćenjem kanala na ovaj ili onaj način.
Odgovor na repliku Šimo Đurđević.
Hvala lijepo. Meni je poznato da mora i Agencija i da će imati određenih troškova ali ako smo sve centralizirali, mislim ono što uzmemo od poljoprivrednog zemljišta da mu moramo vratiti i slažem se kolegice Ana s vama i kad sam uzeo veće riječ za repliku zamolio bih i ostale klubove koji su ovdje nazočni a one koji tu nisu da razmislimo kolegice i kolege o članku našeg poslovnika 161.
Ja vas upozoravam da morate dati pisani prijedlog, zaključak. Na redu je Josip Borić. Izvolite kolega.
Hvala lijepa uvažena potpredsjednice. Pa evo gotovo čitav dan rasprava o Zakonu o poljoprivrednom zemljištu. U drugom čitanju očito nije ispunio očekivanja ni saborskih zastupnika ni hrvatskih seljaka. Vidimo primjedbe dolaze najviše sa strane oporbe ali i iz vladajuće koalicije. Činjenica jest i zaključak koji se može izvući iz toga da jedino sa ovakvim prijedlogom zakona zadovoljna Vlada koja je sebi uzela za pravo da kroz prijedlog zakona tvrdi da se bolje vidi Slavonija, Istra i Dalmacija iz Zagreba nego sa tih područja. Kako ustati uopće protiv takvog stava? Mislim da teško i nikako jer svjedočimo tome već punih godinu i pol dana. Tvrdnja da će Agencija za poljoprivredno zemljište sa svojim djelatnicima is kancelarija koji ne vide dalje od Save a možda ni nekoliko stotina metara okolo znati što treba nekoj općini, selu, gradu, bolje od ljudi koji tamo žive nije logična i neodrživa je i stvarat će samo probleme svima a najviše onima koji žele živjeti i raditi upravo na zemljištu, koji žele dobiti. Mi sa tim decentraliziranim sustavom imamo problema i jednostavno možda je on i najveći izvor svih problema o kojima se u Hrvatskoj, s kojima se susrećemo u RH. U povijesti osnivanja agencije koliko znam jedino jedna jedina agencija ima sjedište izvan Zagreba i to je Agencija za javni linijski obalni prijevoz u Splitu. Sve ostale su u Zagrebu. Evo kaže kolega Bačić i još jedna za unutarnje plovne putove u Vukovaru. Te agencije funkcioniraju jednako dobro kao i moguće i ove u Zagrebu ali zašto im barem evo kroz prijedlog zakona ne damo Slavoniji i tu mogućnost da sjedište te agencije bude tamo negdje u Slavoniji, pa nek tu barem ljudi nađu nekakvu svoju zadovoljštinu ako ne mogu kroz neke zakonske prijedloge, tj. kroz članke ovoga zakona. Ministar nam je danas pokazao dvije sheme i objasnio ih transparentnošću i bržim postupkom. Onda je pokazao onu prvu. Kaže ovo je bilo do sada pa ima više kvadratića a onda je pokazao drugu, ova ima manje kvadratića. Bit ćemo brži i transparentniji. To nema logike. Što je manje kvadratića, transparentnost se gubi. Nema sustava kontrole. Jer ako želimo na taj način razmišljati onda je najjednostavnije da se napravi shema sa samo jednim kvadratićem u kojem bi pisalo ministarstvo poljoprivrede kabinet ministra. Sve će se riješiti u tom ministarstvu ili u kabinetu i sve procedure postaju onda nepotrebne a transparentnost maksimalna. Sasvim krivo. Mislim da je dosadašnji postupak možda i bio nešto sporiji ali zasigurno nije bio ni transparentan. Ali činjenica jest da ova Vlada ne želi decentralizaciju prava već isključivo obaveza i troškova i tome svjedočimo već punih godinu i pol dana. Stalno se udara na lokalnu samoupravu a sada vidimo i na regionalnu, jednostavno dok nam te jedinice lokalne samouprave i regionalne pišu, izražavaju nezadovoljstvo s ovakvim prijedlogom zakona. Vlada ih jednostavno ne želi slušati, niti kroz njihove udruge, nit pojedinačno. Jer čuli smo jučer da Vlada posjeduje tj. premijer sofisticirana apsolutna znanja kojih mi iz ruralnih područja jednostavno, do kojih mi iz ruralnih područja jednostavno ne možemo doć. Jednostavno su nam nedostižna, sasvim krivo. Jer ja evo osobno ne znam, nisam veliki pravni stručnjak ali teško je naći primjer članka kao što je članak 30. koji tako diskriminira ove male u odnosu na velike, na sasvim krivo postavljenim kriterijima. Oni već u startu imaju uzaludnu bitku. Jednostavno ovakav sustav bodovanja im govori uopće ne ulazite u bilo kakav sustav ili odnos ili traženje državne zemlje. Zašto? Jer veliki u startu imaju riješeno 100% svoje vlasništvo. To je prvi temeljni problem. 100% imaju riješeno. Oni se mogu razvijati, mogu se zaduživati, mogu tražiti nekakav novi razvoj i ispunit će puno bolje kriterije iz gospodarskog programa. Ovi mali oni su možda riješili u nekih dvadesetak, tridesetak posto imovinsko pravnih odnosa i vlasništva. Pa tko će njima na zakup ili ugovor o zakupu dati ikakav kredit, koja banka ? Nijedna. Ne postoji. Što mogu? Mogu založiti vlastitu imovinu. Hoće li im to biti dovoljno da se razvijaju, da uopće mogu osmisliti nekakav razvojni program. Teško, a pogotovo s ovakvim kriterijima odnosno tj. bodovanjem koje je u startu jedan kriterij sa 60 bodova eliminirao ostala dva koja postaju sasvim bespotrebna. I predlagao sam i ne znam zbog čega to ne želite usvojiti kriterije u kojem će posjednik u mirnom posjedu imati 40 gospodarski program 40 i 20 cijena. Tada imamo tri kombinacije u kojima se može pobjeđivati tj. dobivati na natječaju. Posjednik sa cijenom, posjednik sa gospodarskim programom i gospodarski program sa cijenom. Lako, samo gospodarski program dobiva ova dva ostala uopće nisu važna. A pogotovo u djelu koji se tiče kriterija za koji vi kažete da su transparentni, da su jasno navedeni kao da je bio problem u prilogu ovom zakonu napisati što vi mislite i što će završiti u toj famoznoj uredbi Vlade i na što će se odnositi tih 60 bodova pa da točno mi znamo a i da hrvatski seljak već kroz prijedlog zakona zna što ga čeka i što može uopće ispuniti od svih tih bodova. Ovako može samo očekivati sasvim nešto drugo i sigurno će bit iznenađen. Drugo na što se želim osvrnuti je priča o zakupu kao najboljem rješenju i zabrani prodaje kao najgorem rješenju do sada. Ta priča traje već podosta vremena i kaže se da je priča o zabrani prodaje zapravo zadnja linija obrane današnje Vlade hrvatskih interesa. Sasvim nelogično jer trenutku kada se govori o prodaji i javnih poduzeća i banaka stavljamo tisuću metara kvadratnih poljoprivrednog nekog zemljišta kao važan strateški interes a već smo to do sada imali i kako će se osjećati ljudi koji su do sada mogli kupiti, oni su svoje pravo neko ostvarili i stekli vlasništvo a svi ostali više nikada po ovakvom prijedlogu zakona neće moći steći vlasništvo na državnoj razini. Jer vrlo je jasna politika ove Vlade. Ona ne želi neovisnog i bogatog seljaka i zato ga kažnjava. Kažnjava ga i umanjivanjem poticaja i neisplatom istih na vrijeme ali i onemogućavanja istom da stekne pravo vlasništva na državnom zemljištu. Jer taj seljak očito ne smije imati niti dobar auto, niti lijepu kuću, niti dobar traktor jer odmah ide priča da je on tu nešto izmanipulirao, krivo upotrijebio ili poticaje ili neke namjere koje mu je ministarstvo poljoprivrede namijenilo a on jednostavno to nije smio. Jednostavno nije smio. Sasvim nelogično i podsjeća me na nekakav relikt bivših vremena ili socijalizma. Zašto hrvatski seljak ne bi mogao imati sve to i zašto ga se uporno na tome diskreditira. Pametne politike EU i njihovih zemalja odavno su riješili ono o čemu mi ono tek danas pričamo a to je okrupnjivanje zemljišta i omogućili su i prodaju i okrupnjavanje i u proteklih 30-tak godina desilo se okrupnjavanje i za tri do četiri puta više nego što smo imali prije 30-tak godina i tu su našli i konkurentnost i jeftiniju hranu i veću zaradu i veću zaposlenost. I kažem još jedanput dok mi sebi ne priznamo da smo država i poljoprivrede i turizma kao primarnih grana teško da ćemo mi krenuti naprijed i moramo prilagoditi sustav upravo tome jer dok to ne riješimo niti seljaku, niti turizmu, niti turistima a pogotovo riznici hrvatskog proračuna ili državnog proračuna neće biti dobar. Evo da na kraju završim još jednom ću ponovit ono što sam već danas rekao da je ovaj zakon katastrofa za hrvatsko selo i seljaka jer Vlada traži kako smo čuli od ministra da joj se vjeruje na riječ a govorim o 29. Članku a tu riječ upravo ova Vlada baš prema tim seljacima do sada je nebrojeno puta već prekršila. Hvala lijepa.
Kolega Branko Bačić na redu za raspravu.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Poštovani gospodine ministre sa suradnicima, uvaženi kolegice i kolege. Pa evo nakon devet, skoro deset sati da raspravljamo o Zakonu o poljoprivrednom zemljištu teško je išta reći što nije itekako u raspravi istaknuto. No ja bih se dotaknuo jednog djela o kojem mi se čini jednog djela Hrvatske o kojem mi se čini danas nije bilo dovoljno riječi. Naime radi se o dolini Neretve, o Neretvanskoj dolini, proizvodnji agruma i ostalih poljoprivrednih proizvoda. No prije toga evo samo da kažem da i ja isto se moram reći čudim Vladi što u posljednje vrijeme predstavnici Vlade odnosno predstavnici Kukuriku koalicije gotovo svim zakonskim rješenjima nude na određeni način centralizaciju upravnih poslova u Hrvatskoj. Danas je evo ovim zakonom se centraliziraju poslovi oko raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu države. Jučer smo kroz zakon o zaštiti prirode vidjeli da Vlada itekako želi objediniti, centralizirati poslove upravljanja pod posebnim područjima, zaštićenim područjima prirode kroz formiranje jedne parkovne centralne agencije. Prije godinu dana smo također ne vjerujući previše lokalnoj samoupravi i područnoj samoupravi krenuli da centralizacijom poslova kroz centar za praćenje i poslovanje energetskog sektora i investicije na energetskom sektoru i danas možemo konstatirati da i taj pokušaj oko centraliziranja poslova koja su dana u nadležnost centru za praćenje i poslovanje energetskog sektora nije baš polučio dobre rezultate. Dapače da je doživio totalni debat. Ja ne vidim zbog čega predstavnici Vlade dok su bili u oporbi su se tako zdušno sa zakonskim prijedlozima zalagali za danu decentralizaciju Hrvatske a sada kad su preuzeli odgovornost za vođenje Hrvatske upravo suprotnim prijedlozima zakona demantiraju oni što su radili dok su bili oporba. No evo danas je o tome bilo puno riječi, ja ne bih više o tome. Netko je rekao da je možda razlog i tome što nam se bliže lokalni izbori pa možda vladajući ocjenjuju da će na tim izborima loše proći pa da onda će poslove koji su dati u nadležnost bilo županijama, bilo gradovima praktično obavljati netko drugi. Pa onda je bolje to centralizirati tamo gdje je danas Kukuriku koalicija obnaša vlast. Ono što sam želio reći zbog čega sam se naime javio, to je činjenica da je ovaj zakon ne prepoznaje svojim zakonskim rješenjima dolinu Neretve kao područje od posebne nacionalne važnosti sa nizom specifičnosti neodvojivo povezani sa nastankom i tradicijom rada i življenja na ovom jedinstvenom prostoru. Ovdje je prije svega mislimo na relativno male posjede po obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima oko dva ha nastalim kao rezultat povijesnog konteksta ali i dan danas ekonomski prihvatljivog s obzirom na visok udio radne snage u ukupnim troškovima proizvodnje. Ovo vrijedi kako za uzgoj mandarina, tako za uzgoj ranog i zimskog povrća. Druga stvar koja također o čemu bih u ovom zakonu po meni trebala također posebno istaknuti to je da ovim prijedlogom zakona o poljoprivrednom zemljištu nije jasno određen status korisnika državnog poljoprivrednog zemljišta, koji su podigli više godišnje nasada mandarina sukladno tada važećem propisima a koji zbog rokova dosadašnjeg zakupna nisu amortizirali. U tom sam smislu i predložio amandman na konačni prijedlog Zakona o poljoprivrednom zemljištu kojim bi se amandmanom u članku 30. iza stavka 1. dodao još jedan stavak drugi koji glasi: "iznimno od redoslijeda prava prvenstva na poziv za zakup kada je predmet natječaja zakup poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu države na kojem je podignut višegodišnji nasad pravo prvenstva zakupa ima dosadašnji zakupnik koji zemljište koristi na osnovu valjanog ugovora o zakupu kojem je prethodio javni natječaj i uredno izvršava svoje ugovorene obaveze a pod uvjetom da prihvati najveću ponuđenu cijenu zakupa." Dakle ovaj amandman kojeg sam ja predložio ustvari je i amandman udruge mandarina, udruge proizvođača mandarina u Dolini Neretve koji su tražili da se na određeni način u ovom zakonu valorizira ili istakne razlika između podizanja dugogodišnjih nasada i jednogodišnjih nasada jer su oni temeljem zakona o poljoprivrednom zemljištu a sukladno programu raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu države na javnom natječaju se 2006. i 2007. godine javili i na tom tragu su dobili temeljem ugovora o zakupu kojega je, na kojega je suglasnost dalo Državno odvjetništvo, dobili su mogućnost da u idućih deset godina podignu nasade mandarina. Činjenica je da se te nasade ne mogu amortizirati u tako kratkom periodu i traže da im se temeljem ovoga zakona omogući da onda ukoliko prihvate najveću ponuđenu cijenu zakupa njima koji su te nasade podigli a koji nisu izamortizirali kroz vrijeme koje je proteklo od kada su ugovor potpisali da im se omogući da po tom prihvaćenom najpovoljnijom cijenom nastave sa uzgojem mandarina. Mandarine su danas prevažan proizvod u dolini Neretve. Za vašu informaciju prve sadnice su sagrađene odnosno podignute 1954. Godine i ta intenzivna sadnja trajala negdje do kraja 80-tih ali svejedno je pred Domovinski rat u dolini Neretve proizvedeno tek 16 tisuća tona. Što je nakon Domovinskog rata mandarina značila u dolini Neretve najbolje govori činjenica da je 2012. godine oboren ako tako mogu reći rekord u dolini Neretve kada je proizvedeno 60 tisuća tona mandarina od čega je 75% otišlo u izvoz a prihod od izvoza od prodanih mandarina iznosio je 27 milijuna eura. Činjenica je nadalje da nakon podizanja voćnjaka mandarina, tek prva berba je nakon pet godina a puna rodnost mandarina je nakon deset između 10 i 15 godine. Prema tome kada su i potpisivali ugovor na deset godina bili su svjesni da će teško moći izamortizirali sve ono što su uložili u te voćnjake, u voćnjake mandarina. Zbog toga sada mislimo da bi ovim zakonom doista trebalo uvažiti tu činjenicu da tamo postoje ljudi i da je takvih gospodarstava u dolini Neretve primjerice u gradu Opuzenu je potpisalo 652 OPG-a da je ugovorom u zakup dato 800 ha zemljišta u dolini Neretve i da je maksimalna površina po gospodarstvu bila 2 i pol ha. Prema tome iz ovih podataka je potpuno jasno da danas veliki broj građana u dolini Neretve a i u Opuzenu a i okolnim općinama pa i gradu Metkoviću je itekako kroz ovaj program našlo načina da kroz krizna razdoblja u Hrvatskoj pa i u Europi nađu svoj izvor prihoda za normalan život i držimo da s obzirom da je procedura kojom su oni postali zakupci tih mandarina da a bila je u skladu sa zakonom provedena je temeljem Zakona o poljoprivrednom zemljištu, grad Opuzen i ostale općine su postupile po zakonu. Dobile suglasnost ministarstva, raspisale natječaj. Veliki broj branitelja, razgolačenih branitelja koji nisu imali drugog načina za osiguranje svoje egzistencije su ušli u ovaj program. Tako da danas očekujem gospodine ministre da Vlada prihvati amandman koji bi itekako puno značio za ova obiteljska gospodarstva koja kao što sam rekao u dolini Neretve ima preko 652. U kontaktu sa predstavnicima ove udruge i njihovim predsjednikom koji me je zamolio da u ime udruge proizvođača mandarina ponesem ovaj amandman oni su očekivali i da ih predstavnici ministarstva prime da u posebnom razgovoru sa predstavnicima ministarstva upoznaju sa ovim problemom. Do tog sastanka nije došlo, ali možda je bilo nekakvih kontakta ali evo ja vas molim i u ime svih proizvođača mandarina u dolini Neretve pogotovo onih koji su potpisali ovakve ugovore temeljem zakona i temeljem državnog programa da se ovaj amandman usvoji kako bi se trajno riješio status osoba, građana, poljoprivrednih proizvođača koji su u Neretvi temeljem zakona kažem postali legalni zakupnici poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu države. Hvala.
Hvala vama. Sad ćemo još čuti završnu raspravu u ime Kluba HDSSB-a. govorit će poštovani zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre i nas malo preostalih zastupnica i zastupnika koji smo ostali u sabornici. Klub HDSSB-a zahtjeva čak i apelira evo sukladno i poslovniku i onom koji je objavljen u Narodnim novinama i ovom koji je još uvijek nije da ovaj zakon dakle postoji poslovnička mogućnost da ovaj zakon ide u treće čitanje jer smatramo da to treba biti interes i nas zastupnika, interes ministarstva ali interes svih onih koji se danas bave poljoprivrednom proizvodnjom na području RH obzirom da je ovo zakon koji doista na jedna mala vrata uvodi veliku centralizaciju. Ovim drugim čitanjem i prijedlogom u drugom čitanju nisu riješeni ključni problemi i obiteljska poljoprivredna gospodarstva. Dakle ja ne govorim niti o malim niti o velikima jer danas u ovome trenutku bavit se poljoprivrednom proizvodnjom s obzirom na nepostojanje strategije poljoprivrede proizvodnje, ne postojanja cilja te poljoprivredne proizvodnje s obzirom na čak bih rekao i divlje tržište poljoprivrednih proizvoda, na činjenicu da uvozimo više poljoprivrednih proizvoda nego što izvozimo a imamo sve mogućnosti za ja ne bih rekao intenzivnu proizvodnju nego prije svega za izvanrednu mogućnost za izvoz poljoprivrednih proizvoda a nažalost to nije tako. I obzirom dakle na sve činjenice da se danas od poljoprivrede bez obzira tko što mislio i spominjao određene džipove ili terence u određenim OPG-ima da je to prije svega mukotrpan rad od jutra do sutra i da bez obzira tko šta vozi, da su ta mnoga OPG-a i smanjenjem potpora iz državnog proračuna, smanjenjem sredstava za poljoprivredu ovih godinu i pol dana praktično dovedena na jedan rub egzistencije. Klub HDSSB-a će ići određenim amandmanima koji se odnosi na određene preraspodjele. Prije svega ne želeći ukinuti mogućnosti regionalne samouprave u realizaciji već postojećih programa za koje su potpisani i određeni ugovori. Jedna od najvećih programa je svakako geodetska izmjera gdje čak i sredstva koja se dobiju od zakupa ili prodaje poljoprivrednog zemljišta nisu dovoljna za provođenje geodetske izmjere, da je to još uvijek ključni problem poljoprivrede, stavljanja poljoprivrednog zemljišta u potpunu funkciju. I sa određenim amandmanima koji su vezani isključivo dakle za odlučivanje lokalne samouprave ali evo gospodine ministre još jednom apel ja bih rekao u ime svih onih koji se bave poljoprivrednom proizvodnjom da mjesec dana odgode ovoga i donošenje ovog zakona u jednom sasvim novom obliku doista može pomoći hrvatskoj poljoprivredi i hrvatskim proizvođačima da u svakom slučaju oni to neće zamjeriti. A da u tih mjeseca dana prije svega uvidimo i druge mogućnosti koje su vezani za sam Zakon o poljoprivrednom zemljištu ali isto tako i za Zakon o poljoprivredi. To je prije svega donošenje jedne cjelokupne strategije hrvatske poljoprivrede, hrvatske proizvodnje koja u ovom trenutku ne postoji ili je potpuno zastarjela a ja evo apeliram da se i riješe gorući problemi u ovom trenutku. To je stavljanje u funkciju i omogućavanje poticaja onima koji rade danas na poljoprivrednom zemljištu, kojima radi i vašeg naputak nisu produženi ugovori i da evo svi zajedno preuzmemo odgovornost. Završavam ali ne na način da tu svoju odgovornost prebacimo na primjer Hrvatsku energetsku regulatornu agenciju nego da shvatimo dosita da je 12 i 5, ne 5 do 12 nego 12 i 5 i za obiteljska poljoprivredna gospodarstva i za cjelokupnu hrvatsku poljoprivredu. Zahvaljujem.
Želi li predstavnik predlagatelja zaključno? Molim ministra Jakovinu.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, štovane kolegice i kolege. Pozorno sam slušao cijeli dan raspravu i opet s jedne strane mi je strašno drago što je tema poljoprivrednog novog konačnog prijedloga zakona poljoprivrednom zemljištu izazvala takvi interes i takvu burnu raspravu. S druge strane me žalost što na neki način je bilo opet jako puno ne argumentiranih teza i puno i patetike i demagogije u cijeloj priči. Bilo je ovdje danas između ostalog rečeno i da bi idealno bilo donijet ovaj zakon konsenzusom, mislim vi kolega Vinković, mislim da je to u pravilu gotovo nemoguće. Konceptualne razlike u pristupu, gospodarenjem i upravljanjem poljoprivrednim zemljištem između onog što smo kao koalicijska Vlada i naznačili i odredili kao strateški cilj i onoga što je bilo obilježje dosadašnjeg Zakona o raspolaganju poljoprivrednim zemljištem su jednako nepomirivi. Čak mislim da bilo tko od vas kolegice i kolege da dođe pisati taj zakon ne bi se našla dva jednaka koja bi se preklopila odnosno svatko od vas bi imao svoje mišljenje. Nastojat ću iako imam puno minuta ne koristiti baš sve, a kako nisam htio dužiti ovu raspravu osvrćući se na svako osobno izlaganje pokušat ću na neki način malo objediniti u završnoj riječi. Najveći problem je navodno gospodarski program. Šta je cilj hrvatske poljoprivrede? Da proizvodimo bolje, više, jeftinije, konkurentnije ili da podijelimo poljoprivredno zemljište po bilo kakvim kriterijima? Neću spominjati kako je to do sada bilo i da se ubiru poticaji i da proizvodimo sve manje i da smo sve više ovisni o uvozu. Ja mislim ono prvo. I siguran sam da svi pravi poljoprivredni proizvođači će se zalagati za to prvo. Da aktivni poljoprivredni proizvođači budu u mogućnosti da dobiju važan resurs, a da taj resurs ostane u vlasništvu države. Kada kažem gospodarski program, kako, šta, na koji način, pa neće gospodarski program i u zakonu smo stavili da ide uredbom Vlade ali neće biti nešto što će ministar Jakovina napisati za 15 minuta preko koljena. Napisano, rekli smo da smo napravili okvirne nacrte ili draftove svih podzakonskih akata koji idu uz ovaj zakon, napisano su gospodo i rješenja, pripremljena su rješenja. Pa je npr. rješenje o imenovanju stručnog povjerenstva za izradu uredbe i obrascu i načinu vrednovanja gospodarskog programa korištenja poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu RH. osim predstavnika Ministarstva poljoprivrede, Agencije za poljoprivredno zemljište, POljoprivredne savjetodavne službe, Hrvatske poljoprivredne agencije, Agencije za plaćanje u poljoprivredi ribarstvu i ruralnom razvoju, Agronomskog fakulteta u Osijeka, Agronomskog fakulteta u Zagrebu, Poljoprivrednog fakulteta u Osijeku, Hrvatske zajednice županija, Udruge općine i gradova RH, Instituta za poljoprivredu, turizam Poreč, Hrvatske poljoprivredne komore, Hrvatske gospodarske komore, Obrtničke komore, Udruge poslodavaca to su članovi koji će biti u tom povjerenstvu i koji će na kraju dati prijedlog koji ćemo poslati na Vladu. Znači ne nešto što se radi preko koljena i bez osnove, osnova je zakon. zakon je odličan, samim tim što ga toliko napadate zakon je odličan. Samo nisam znao da li je to bile tolike replike i toliki napadi na njega zbog toga što su gospoda gore na galeriji jel ste većinom gledali gore. A ako govorimo sada o tom zakonu koji je bio tako jako dobar i gdje ste toliko vodili računa o obiteljskim gospodarstvima. Hoćemo se opet vratiti na brojke? 262 hektara je stavljeno u 10 godina u funkciju od toga samo 62 tisuće 755 hektara je prodano 24%, a rekli ste da je to najvažniji način raspolaganja bio do sada. A u dugogodišnji zakup, a pogotovo u prioritetne koncesije je dano sve ostalo. U zakup 117 tisuća 373 hektara ili 45%, a prioritetne koncesije 31% ili 80 tisuća 408 hektara. Da li je to bila briga za obiteljska poljoprivredna gospodarstva ili sva dva mjeseca prije lokalnih izbora želimo pokazati da su nam poljoprivredni proizvođači najvažniji? Ovaj zakon će im dati mogućno da dođu do resursa za poljoprivrednu proizvodnju, budite sigurni. Svi naši poljoprivredni proizvođači oni koji se uistinu bave poljoprivrednom proizvodnjom, koji su pravi aktivni poljoprivredni proizvođači će znati dobro složiti gospodarski program, samo zapravo pretočiti ono što rade i kako i na koji način misle dalje organizirati svoju poljoprivrednu proizvodnju i voditi svoje obiteljsko gospodarstvo, to prezentirati kroz program i kroz vrednovanje programa, doći u situaciju da kandidiraju za poljoprivredno zemljište i da ga dobiju. Bilo je jedno pitanje tko će u Arcod vezano za pašarenje i tko će biti upisan kao vlasnik u Arcod? Nitko jel nema više vlasnika, zemljište se ne prenosi vlasništvom. Mislim da smo na ovaj način i kroz ove regule koje su određene u ovom zakonu, a bit će i kroz podzakonske akte uredili način korištenja zajedničkih pašnjaka. Od ostalih stvari koje su navedene kao problematične opet centralizacija, mislim da sam to više puta i za govornicom i iz klupe dao dovoljno argumentacije da je ovo preuzimanje odgovornosti, ovo je efikasnost, ovo je stručnost, ovo je transparentnost sustava. Čudno je da govorimo o većoj efikasnosti i transparentnosti dosadašnjeg načina raspolaganja poljoprivrednim zemljištem, a nismo ni imali jedinstvenu bazu, nismo imali sustav. Nismo imali kompjuterski sustav koji bi to sve te zahtjeve i sve te načine raspolaganja i dodjele pratio. Imali smo gubljenja predmeta po ministarstvu, slučajnih ili namjernih, imali smo mjesece ili godine čekanja na suglasnost ili slično. Na ovaj način neće biti. Kroz sustav će se točno vidjeti kada je dostavljeno, gdje je dostavljeno, tko radi na predmetima, kada je riješeno i na koji način. Poljoprivrednici će imati uvid da sve slobodne parcele koje su u državnom vlasništvu koje idu na objavu. Dali smo mogućnost i kroz zakon da ne mora inicijativu dati jedinica lokalne samouprave nego zainteresirani poljoprivredni proizvođači ako znaju da ima državnog zemljišta na njihovom teritoriju koje nije kao takovo u funkciji, a jedinica lokalne samouprave nije dovoljno ekipirana ni ljudski, ni materijalno, ni financijski ni na bilo koji način da napravi to promptno i brzo. Nisam nikada rekao da su sve jedinice lokalne samouprave radile loše, da su lokani šerifi i slično krivi za ovo što smo imali ovako porazne i slabe rezultate o raspolaganju poljoprivrednim zemljištem. Ali bilo je strašno puno nepravilnosti u cijelom postupku. Od prevelikog broja OPG-a na istoj kućnoj adresi do vrlo netransparentnog načina provođenja samoga natječaja i odabira. Ekologija i okoliš, moj dragi kolega i prijatelj Milinković koji uvijek ima vrlo osebujne rasprave me malo u cijeloj priči nije danas toliko baš bilo priče o mlijeku, ali je s jedne strane užasna briga za obiteljska gospodarstva, a s druge strane odjednom spominjemo ekologiju i okoliš. Malo mi je to sada ostalo nedefinirano šta nam je i u kojem dijelu važnije. Normalno da sve ono što su zaštićena područja, što su parkovi i slične forme u svakom slučaju da ćemo tu napraviti i voditi i kontrolirati zajedno s resornim ministarstvom, odnosno s onima koji tu trebaju biti, ali ćemo staviti to zemljište u funkciju, moći će se gospodariti. Bilo je govora i osvrta vezano za zemljišta u gospodarskim i građevinskim zonama odnosno preklapanja, termin preklapanja poljoprivrede i građevinsko zemljište, pitanje trenutka prenamjene, odnosno naplate naknade. Preko 550 jedinica lokalne samouprave, užasan broj zona poslovnih je napravljeno koje stoje prazne. Ovim zakonom smo dali mogućnost da i to zemljište se stavi u funkciju poljoprivredne proizvodnje do trenutka dok ne budemo imali investitore da napunimo sve te zone. Ne idemo na trajne nasade, ne idemo na ugovore duže od 10 godina sa klauzulom u trenutku kad imamo investitora koji želi radit. Po skidanju ljetine on se uvodi u investiciju, ugovor o zakupu se raskida. Govorimo o raspodjeli sredstava koja dolaze od zakupnine i navodno loše odrednice u zakonu o tome za šta će se ta sredstva koristiti. Pa logično je da se sredstva koja se uberu od toga resursa vrate nazad, da li kroz uređenje poljskih puteva, kanalske mreže, izmjera, priprema za okrupnjavanje i slično. I dosad je tako bilo i pravilnika o okolišnim mjerama i sve, dosad su jedinice lokalne samouprave to primjenjivale. U čemu je sad problem, da li smo mi nešto novo izmislili? Bilo je priče zašto su sad jedinicama lokalne samouprave dana 65% sredstava od zakupa, pa zato što je to zemljište na njihovom teritoriju, a županije su dobile samo 10%. Da li je to samo 10%, koliko je dosad u ovih 10 godina su županije stvarno radile posla u samoj odradi, od programa, od izrade, od suglasnosti, od ostalog. Ne, ubirali su 25% prihoda od prodaje ili zakupa ili koncesija, ali u pravilu cijelom postupku iako imaju stručnih ljudi u upravnim odborima za poljoprivredu i gospodarstvo nisu sudjelovali aktivno u ovome dijelu. Govorim o velikim sredstvima koja su uložena u poljoprivredu. Pa logično da one županije koje su strateški, pozicijski tako stavljene da imaju velike količine poljoprivrednog zemljišta da im je to strateška odrednica i gospodarstva, ali isto tako vidimo da neke županije su izdvajale gotovo dva puta više za sport nego za poljoprivredu, a kunu se da je to strateški interes i strateška grana potencijalnog razvoja njihovih županije. Da ne spominjemo gotovo 110 milijuna kuna koje iste te županije ili većina županija nije uplatila u državni proračun po programima zajedničkog kreditiranja, odnosno sukreditiranja krajnjih korisnika u određenom dijelu, a ubrali su ta sredstva od poljoprivrednih proizvođača. Nisu ih translocirali u državni proračun kako su trebali. Gotovo 110 milijuna. Dame i gospodo, siguran sam da ovaj zakon će napraviti ono što mu je cilj, a to je ubrzavanje raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljištem, povećanje korištenja poljoprivrednog zemljišta, stavljanje u funkciju do sada nekorištenog državnog zemljišta, formiranje jezgre poljoprivrednih proizvođača, aktivnih farmera ili kako ćemo ih nazvat koji će bit puno konkurentniji u svom poslu. Na ovaj način počinjemo i proces okrupnjavanja poljoprivrednog zemljišta, uvodimo veću disciplinu u prenamjeni poljoprivrednog zemljišta i uvodimo puno veću transparentnost kroz informacijski sustav koji će bit dostupan i kroz kojeg će se moći pratit kako i na koji način se raspolaže poljoprivrednim zemljištem. Sve je mjerljivo, rezultati su uvijek neću reći u sferi matematike, ali je vrlo lagano vidljivo da u prethodnom periodu od 10 godina po postojećim zakonima koje smo imali smo stavili samo 262000 hektara u bilo koji oblik raspolaganja kroz izvješća koja ćemo podnositi godišnja ćemo vrlo dobro vidjeti koliko je agencija i ministarstvo i ova Vlada je djelotvorna u stavljanju ovoga resursa u funkciju, najvažniji resurs koji ima. A isto tako ćemo i u postotku moći pratiti koliko je tog zemljišta otišlo na, po vama, velike i male. Ja ću još jednom reći, nema velikih i malih, ima samo onih koji hoće, znaju i mogu radit. Ja znam strašno veliki broj poljoprivrednih proizvođača koji imaju odlične rezultate, a … obiteljskih gospodarstava sa 1, 2, 3, 5, 10 zaposlenih i vape za poljoprivrednim zemljištem. Do sada nisu mogli dobit. Kroz ovaj zakon, kroz svoju proizvodnju, kroz organiziranost svojih gospodarstava će doći u priliku da kandidiraju i da dobiju zemljište u zakup. Poljoprivredno zemljište je nacionalno bogatstvo Republike Hrvatske i kroz ovaj model raspolaganja će takvo i ostati. Zahvaljujem.
Hvala i vama. Na redu su obligatne replike. Prvo poštovani Zoran Vinković.
Pa nisu obavezne replike. Evo dakle od 2001. ovo je ne znam koja izmjena ovoga zakona. Ja sam jedan od onih koji tvrdim da se Sveto Pismo ne mijenja, a zakoni se mogu mijenjati. To pokazuje i ovaj Zakon o poljoprivrednom zemljištu. I mijenjalo se tu ministara i ministara i državnih tajnika, vjerujte ministre da su svi branili zakone koje su predlagali, da je to revolucija koja će unaprijediti poljoprivrednu proizvodnju, da će taj zakon donijeti da obiteljska gospodarstva bolje žive u Hrvatskoj, međutim nije se to tako desilo pa ja opet savjetujem nikad ne reci nikad i vjerujte da ćemo vrlo brzo imati izmjene i dopune ovoga zakona. A ono na što želim posebno ukazati, da su mnoge jedinice lokalne samouprave provele dakle natječaj po zakonu, da nije bilo nikakvih malverzacija, da u većini tih slučajeva je upravo ministarstvo bilo to koje je kočilo ne samo programe nego i odluke koje su donesene na tim natječajima. I vjerujte da i sada bez obzira tko je u povjerenstvu, evo u slučaju grada Đakova to je bio SDP i HNS tada ja nisam bio u HDSSB-u, niti sam bio član povjerenstva. Tek na ovom zadnjem natječaju bio je jedan član HDSSB-a. I da u 12 godina ministarstvo nije donijelo u 4 natječaja pravorijek, odnosno dalo suglasnost na određeni dio natječaja. Nisam htio ići niti sa ustavnim tužbama, ali bilo je čestica na kojima uopće nije bilo prigovora. Evo moj apel je još jednom, vrijeme je odavno isteklo, idemo u treće čitanje. Ima dovoljno vremena ako želimo doista riješiti problem i ovo bi trebao biti organski zakon i donijet koncenzus.
Hvala vam. Nema potrebe za odgovorom na ovu repliku. Iduća replika Josip Borić.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Pa evo uvaženi ministre vi ste u svojoj završnoj raspravi rekli da je zakon odličan i da zbog toga mi cijeli dan tu i prije toga skoro dva dana raspravljanjem, sasvim nelogično. Da je odličan ne bi raspravljali možda dva sata o njemu. To vam je kao da učenik koji je dobio 5 iz kontrolnog ili iz ispita vi na njega vičete cijeli dan, a onaj koji je dobio 1 kažete mu ti ćeš biti bolji drugi put. Sasvim nelogično. Onda ste rekli da je ovo transparentnost sustava, a to ste nam danas objasnili sa onom svojom shemom, pa ste rekli sad imamo manje kvadratića, bit ćemo transparentni. To nije točno. Manje kvadratića, manje transparentnosti, a brzina sasvim nevažno. I na kraju ovi vaši, ovaj famozni gospodarski program on je netransparentan, ne znamo kriterije. Vi kažete sad ćete formirat povjerenstvo. Pa svi smo mi ovdje bili u izvršnoj vlasti. Mi znamo kako se rade pravilnici. To će povjerenstvo na kraju napraviti ono što vi budete htjeli kao ministar, a mi to ne znamo, a o tome danas raspravljamo. I nelogična je situacija da jedan kriterij sa 60 automatski anulira ona ostala dva koja imaju po 20. Evo ovdje je ministar uprave dobar matematičar, informatičar, zna s brojkama pa nek' on sam kaže da li je normalno da stavite tri kriterija a onda imate jednoga koji odmah u startu nadjača ostala dva. Pa šta će nam onda ona dva? Skinimo ih, samo smetaju jer ne postoji formula po kojoj će ti mali gospodari, tj. ta mala obiteljska gospodarstva uopće s obzirom i na stanje vlasništva moći ući u ovakvu utrku. I volio bih vas pitati na kraju koja banka daje kredit na mogući ugovor o zakupu da bi se sustav mogao dalje nadograditi i razvijati. Hvala lijepo.
Na ovu repliku odgovara ministar, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kad ste već koristili ovu poredbu o nekom tko je loš pa se viče cijeli dan na njega ona stoji u pravilu i može biti samo poticajna ako si loš pa ćeš izvući neke pouke iz toga. Ali bi onda trebao na tebe vikati netko tko je bolji od tebe, a ne netko tko je pao par razreda u provođenju tog nastavnog programa za koji te viče. To je u pravilu ovo. Ispod 30% poljoprivrednog zemljišta ste stavili u funkciju 10 godina točka. Najvažnija stvar u cijeloj priči je neefikasnost, sporost, netransparentnost i propusti u provođenju dosadašnjeg programa. Opet govorite o zaštiti obiteljskih gospodarstava. Pa nema nitko tko je draži, kom su ti ljudi draži nego meni kao resornom ministru jer opet trebam reći da ste na prioritetne koncesije podijelili 31% zemljišta kojeg ste do sad dali. U prioritetnu koncesiju nije moglo dobiti obiteljskog poljoprivredno gospodarstvo. … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Ne samo sam malo temperamentniji [[Upadica Stazić: Pa da ga čujete.]] Govorite o tome, o nekim stvarima o kojim uopće nije bilo govora ni nakon prvog čitanja. Vi ste kolega govorili sad da bi trebalo ići sjedište agencije u Slavoniju, da tamo nemamo ni jednu agenciju. Hrvatski centar za hranu je u Slavoniji sa sjedištem u Osijeku, znači nije ni jedna od šest agencija koje su vezane za moje ministarstvo jedna ima sjedište u Osijeku. Ali će sigurno ova agencija imati podružnicu u Osijeku i prva koja se bude radila kad govorim regionalno će biti ta. Ali će svi ovi vrijedni ljudi iz regionalne uprave iz lokalne samouprave kroz svoj rad putem interneta, putem svih onih komunikacijskih kanala i mogućnosti i osobno na povjerenstvima dat svoj obol da cijeli postupak bude što bolji. Kad govorimo o, bila je opaska o broju kućica pa će bit transparentniji, bit će efikasniji, bit će efikasniji zato što je brži, ali će biti transparentniji jer će svi sudionici [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] u svakom trenutku moći vidjeti šta se radi. Kod vas se to nije moglo napraviti jer se radilo ručno, radilo se daleko od očiju javnosti.
Zahvaljujem ministre. Iduća replika i Josip Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa gospodine ministre, kažete da ništa nije valjalo. Evo iz vaše prezentacije koju vam je poslao Kuterevac stoji da je '95. godine bilo 3 i pol hektara u prosjeku veličina posjeda. 2003. 2,4 hektara, pa onda 2010. 5,6 hektara. Ne znam što to znači ovo povećanje obiteljskoga posjeda, o prosjeku govorimo. Ne? To je prezentacija koju imate i vi, ne, onu koju vam je poslao sa svoga e-maila. Pa recite mi kada se pobrkaju lončići onda govorite o toliko neiskorištenog poljoprivrednog zemljišta. Do sada su seljaci na općinskim vijećima donosili suglasnosti o raspolaganju poljoprivrednim zemljištima, o planu raspolaganja. Donosili su odluke i o tome komu je povjerenstvo odredilo da može proći kriterije koji su bili jasni i transparentni. 100 put sam vam ih pokazao i pročitao danas. Mislim o čemu govorite kad stvarno ovo su bili kriteriji u kojima su bili uključeni i hrvatski branitelji koji se bave poljoprivrednom proizvodnjom, danas ih nema. Obiteljska poljoprivredna gospodarstva na prvom mjestu. I danas smo htjeli i govorimo o tome da treba popraviti zakon sa onim što je sigurno u interesu obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava i samo tako će bit transparentno u interesu naših seljaka. Ovako ste namijenili zakon onima koji su vam ga i pisali.
Na ovu repliku odgovara ministar Jakovina.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Samo mi morate štovani kolega Đakić reći koji od onih 18 OPG-a s iste adrese je bio najviše u prioritetu ili zavisno kako ima više katastarskih čestica pa se više javljao pa onda došao do 500, 600, 800 hektara i postao i ostao mali. Ili su kriteriji bili dosta često stranački, plemenski, rodbinski ili slični. … [[Upadica se ne razumije.]] Ako ćemo već o glupostima i o načinu danas ste par puta spomenuli a nisam htio reagirati o toj nesretnoj prezentaciji. Prije mjesec i pol dana smo novinarima podijelili nakon sjednice Vlade tu prezentaciju. Tako da te insinuacije za gospodina Kuterovca koji je a propos svega bio državni tajnik u vašem ministarstvu pa onda bi bilo logično da je forsao vaš zakon, odnosno zakon koji je tada provodio. … [[Upadica se ne razumije.]]
Kolega Đakiću, samo malo.
A nama nije pisao zakon, bez brige gospodine Đakić. Pa rekao sam vam da smo tu prezentaciju podijelili prije mjesec i pol dana novinarima. To što mašete i radite i govorite neistine to je vaš problem. Govorite o pomoćnici Kuterovac-Ganter a trebate znati da je osoba koja je sa 27 godina doktorirala, koja je prije toga već bila docent i predavala na fakultetu, koja je izuzetno stručna i ima jako puno stručnih radova. Daj Bože da je na nivou državnih tajnika i pomoćnika ministara prijašnjih godina bilo puno više takvih mladih obrazovanih ljudi. Sve ostale insinuacije, ako imate što reći, ako imate dokaze, onda izvolite imaju nadležne institucije koje će to napraviti. Ali samo priče zbog priče to ne drži vodu. Hvala.
Kolega Đakić ja bih vas ljubazno molio da se ponašate sukladno položaju koji zauzimate u ovoj zemlji i mjestu na kojem se nalazite. Da prestanete dobacivati ministru, da prestanete ometati druge ljude kad govore. Zadnja replika, poštovani Ivan Šuker.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre vi cijeli dan pokušavate nešto docirati tu. Pa budite jedanput konkretni pa recite stvar do kraja. Međutim, dvije stvari me nažalost žaloste nakon cjelodnevne rasprave jer cijeli dan sam danas strpljivo slušao ovdje pokušavajući doći do određenih odgovora, mene niste uspjeli uvjeriti u ovo sve što pričate, a niti ljude koje ovo tangira a to su prije svega OPG-ovci. Međutim, ono što je najbitnije da iz vaših usta danas nijedanput nisu izašle dvije riječi, a to su gruntovnica i katastar. Da bi se uopće ovaj posao obavio kako treba bez obzira kakav on bio dok se ne sredi situacija u gruntovnici i katastru vi to naprosto ne možete napraviti, možete pričati što hoćete. Druga stvar, ići reći da će nešto biti transparentnije što vidi 15 ljudi, a ono što je vidjelo 1500 ili 1600 ljudi na javnim raspravama u gradskim vijećima da nije transparentno je u najmanju ruku maliciozno. Ali to je vaše pravo. I gospodine ministre nisam za to da se ljudi prozivaju, a vi ste si uzeli danas za pravo vrlo ružno reći za kolegu Čobankovića. Vrlo ružno, ne znam što vam to treba iako recimo danas iz klupa HDZ-a nitko prema vama nije išao osobno niti sa jednim iako možda imamo povoda i mogli smo, ali nismo naprosto želeći raspravljati o zakonu. Ali ljudi koji nemaju argumenta onda udaraju vrlo nisko. I meni je žao što danas kolega Čobanković nije bio ovdje da vam odgovori na ono što ste vrlo nisko napravili. Međutim, ta vaša opaska više govori o vama, više govori o vašoj Vladi i više govori o vašem predsjedniku Vlade nego što je stvarno onako.
I na ovu posljednju repliku čut ćemo odgovor ministra Jakovine.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa ne bih baš današnju raspravu sa desne strane sabornice mogao okarakterizirati kao nešto što je bilo na strašno visokom nivou i gdje nije bilo i vrlo oštre, sportskim rječnikom rečeno oštre igre. Pazite, da li je lijepo okrasti svoju vlastitu državu? Nije. Da li o tome trebam šutjeti kad me napadate po više stavki da radimo loše, da smo krivi za sve ovo, ono što je rezultat i negativne trendove koji su rezultat zadnjih 10-ak godina lošeg vođenja agrara? Nije korektno. Što trebam reći? Sve je ok, sve je divno i krasno bilo do prije 15 mjeseci, a otkad je Jakovina sjeo biti ministar u Ministarstvu poljoprivrede sve je loše, ništa više nije dobro. Proizvodili smo i izvozili smo sve, samodostatni smo u proizvodnji. Naši poljoprivredni proizvođači nemaju nikakvih problema, nisu prezaduženi, nisu bez poljoprivrednog zemljišta, nisu nepripremljeni za ulazak u EU. Nije gospodo tako! Ono što je dobro, i projekte koji su dobri, njih nastavljamo i kao takve ih radimo. Žao mi je što kolegica Sumrak kad je govorila o jednom dobrom projektu koji je bio jučer gdje smo napravili i odredili se za vizualni identitet hrvatskih vina po ulasku u EU i gdje smo predstavili Nacionalni program za vino 2014-2018. nije rekla da je to projekt Ministarstva poljoprivrede zajedno sa Hrvatskom gospodarskom komorom, to je malo izostavila. Jer to je nešto dobro pa se ministra Jakovinu ne treba u tome spomenuti. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]]
Dajte molim vas prestanite dobacivati. Pa ljudi jel' se možete toliko sabrati?
Ono što je dobro to nastavljamo i na tome radimo. Ono što je loše ide se u reforme, sviđalo se to vama ili ne gospodo ovaj zakon će pokazati koliko je i dobar i efikasan i transparentan kroz rezultate provođenja tog zakona, a ne u neargumentiranoj kritici prije nego što smo ga uopće donijeli i prije nego što smo u mogućnosti da ga primijenimo. Zahvaljujem.
Poštovani zastupniče Šuker vi ste 13. ožujka istakli povredu Poslovnika, niste se Odboru za Ustav, Poslovnik [[Upadica Šuker: Još stignem.]] Ne, morate u roku od 24 sata. To vam je po člancima 211.a, 209. i u vezi sa člankom 216. stavak 1. našeg Poslovnika. … [[Upadica se ne razumije.]] A propust je to bio jedan, propust. Dakle, na ovoj sjednici vi ne možete više isticati povredu Poslovnika [[Upadica Šuker: Hvala lijepa.]] Molim. Time zaključujemo raspravu o ovoj točki dnevnoga reda. Zahvaljujem ministru Jakovini i njegovim suradnicima. Mi ćemo o ovom zakonskom prijedlogu glasati kad se za to steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o poljoprivrednom zemljištu, drugo čitanje, P.Z.E. br. 251. Rasprava o tekstu zakona je završena. Najprije ćemo glasovati o prijedlogu Kluba zastupnika HDZ-a da se o konačnom prijedlogu Zakona o poljoprivrednom zemljištu provede treće čitanje. Molim najprije da se izjasnimo o tom prijedlogu. Tko je za to da se Konačnom prijedlogu Zakona o poljoprivrednom zemljištu provede 3. čitanje? Molim dizanjem ruke da se izjasnimo. Tko je protiv? Hvala. Tko je suzdržan? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije prihvaćen prijedlog zaključka kluba zastupnika HDZ-a. Većinom glasova 83 protiv i 38 za. Amandmane na Konačnom prijedlogu zakona podnijeli, imamo posebnu tablicu, dajte je, molim ministra poljoprivrede poštovanog Tihomira Jakovinu da idemo po redu. Amandman broj 1. Kluba zastupnika HDZ-a.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Amandman se ne prihvaća iz razloga što poljoprivredno zemljište u naravni poljoprivredno bez obzira na prostorno plansku dokumentaciju. Ako su u katastru kao poljoprivredna kultura ono je prvenstveno poljoprivredno zemljište te je suvišno navoditi da li se nalazi unutar ili izvan granica građevinskog područja.
Molim predstavnika kluba poštovanu zastupnicu Anu Lovrin da se očituje.
Hvala lijepa. Pa gospodine ministre nama je žao što niste iskoristili prigodu donošenjem novog zakona da riješite pravnu dvojbu definicije koja postoji po Zakonu o poljoprivrednom zemljištu i po Zakonu o prostornom planiranju i gradnji gdje se iste čestice, faktično iste čestice definiraju istodobno i kao građevinske i kao poljoprivredne, da ovome nije tako govori i članak 14. vašeg predloženog zakona koji uvodi definiciju neizgrađeno građevinsko zemljište koje po uporabnom svojstvu poljoprivredno zemljište i tj. tako poglavito na različit režim prometovanja poljoprivrednog i građevinskog zemljišta i da vlasnik poljoprivrednog zemljišta ne može bit stranac. Potrebno je radi provedbe u zemljišnim knjigama ovo jasno definirat. Žao nam je da je to propušteno učiniti ovom prigodom i da je propušteno ovim zakonom definirat točan trenutak prenamijene jer se po našem shvaćanju prenamjena događa u trenutku prostorno planske, širenja prostorno planske dokumentacije, a sam čin naplate za prenamjenu se događa u trenutku gradnje objekta na takvom zemljištu. Bilo je dobro ispravit ovu pravnu dvojbu i tražim glasovanje.
Hvala lijepa. Molim tko je za amandman Kluba zastupnika HDZ-a kojeg Vlada ne prihvaća? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Idemo na Amandman broj 2. kluba Hrvatskih laburista, Kluba zastupnika Hrvatskih laburista, molim ministre.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Amandman se ne prihvaća. Izdvajanje zemljišta pogodnog za poljoprivrednu proizvodnju iz šumskog gospodarskih planova provest će se sukladno posebnim propisima o šumama i uz suglasnost ministarstva nadležnog za poslove šumarstva.
Molim predstavnika predlagatelja, poštovanog zastupnika Branka Vukšića da se očituje.
Poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani ministre. Kluba Hrvatskih laburista – Stranke rada smatra da u vrijeme kada imamo toliko zapuštenog, neobrađenog poljoprivrednog zemljišta izdvajati šumsko zemljište i pretvarati ga u poljoprivredno zemljište, da će to biti nukleus, odnosno žarište novih manipulacija. Zbog čega smanjivati šumsko bogatstvo? Nismo u obrazloženju ministra čuli valjani razlog i zato vas molim da glasamo o ovom amandmanu.
Hvala lijepa. Tko je za Amandman broj 2. Kluba zastupnika Hrvatskih laburista kojeg Vlada ne prihvaća? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Amandman broj 3. poštovanog zastupnika Branka Hrg.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Amandman se ne prihvaća. Ispuštanje živih GMO organizama u okoliš već je potpuno regulirano Zakonom o genetski modificiranim organizmima.
Molim očitovanje poštovanog zastupnika Branka Hrg.
Uvijek je dobro da i u drugom nekom zakonu piše još jedanput to, radi se o GMO-u, tako da tražim glasovanje.
Molim tko je za amandman poštovanog zastupnika Branka Hrg kojeg Vlada ne prihvaća? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Amandman broj 4. Kluba zastupnika HDSSB-a u Hrvatskom saboru.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Amandman se ne prihvaća. Kako se predloženi mijenja omjer rasporeda sredstava između jedinica lokalnih i područnih, ne samouprave, jedinica lokalne samouprave a potreba za korištenjem navedenih sredstava od strane jedinice lokalne samouprave su veće kao i s obzirom na stvarne obaveze i troškove. I u svezi sa provedbom zakona predloženo se ne prihvaća. Uvijek preostaje mogućnost da jedinice lokalne samouprave ili jedinice regionalne samouprave sklope sporazum o suradnji na aktivnostima koje se odnose na zajedničko trošenje sredstava, odnosno provođenje zajedničkih projekata i programa te nije potrebno zakonom predvidjeti dodatno izdvajanje sredstava za proračun jedinica regionalne područne samouprave.
Hvala lijepa. Očitovanje u ime kluba predlagatelja poštovani zastupnik Igor Češek.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče. Poštovani ministre, prema nacrtu konačnog prijedloga Zakona o poljoprivrednom zemljištu negativno možemo ocijeniti da su sredstva ostvarena od naknadu za promjenu namjene prihod državnog proračuna u 70% iznosu, odnosno 30% iznosu jedinice lokalne samouprave i Grada Zagreba čime su isti stavljeni u podređeni položaj u odnosu na RH koja radi nedostatka sredstava neće moći ostvarivati gospodarske, odnosno programe namijenjene razvoju poljoprivrede. Te s toga tražimo glasovanje o predloženom amandmanu.
Hvala lijepa. Molim da se izjasnite tko je za Amandman broj 4. Kluba zastupnika HDSSB-a kojeg Vlada ne prihvaća. Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Prelazimo na Amandman broj 5. poštovanog zastupnika Branka Hrg.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Amandman se ne prihvaća. Predloženo je suvišno jer dodavati prefiks vlastito poljoprivredno gospodarstvo je nepotrebno zato što podrazumijeva i obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo i obrt nešto što je vlastito.
Hvala lijepa. Molim očitovanje poštovanog zastupnika podnositelja amandmana Branka Hrg.
Hvala lijepa predsjedniče. Pa mislim da je obrt obiteljski biznis i da je dobro da stoji to u zakonu pogotovo ako nikome ne šteti a što se tiče ovog drugog djela što vezano za lokalnu samoupravu, Europska povelja lokalnoj samoupravi članak 4., stavak 6. kaže: "Lokalnoj jedinici će se ukoliko je to moguće pravovremeno na odgovarajući način pitati za mišljenje u postupku pripremanja i donošenju odluka koje ih se neposredno tiču". Ja mislim da se ovo tiče neposredno jedinice lokalne samouprave i da bi one svakako trebale biti uključene u postupak. Tražim glasovanje.
Hvala lijepa. Molim da se izjasnimo o amandmanu broj 5 poštovanog zastupnika Branka Hrg kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Prelazimo na amandman broj 6 Kluba zastupnika HDZ-a u Hrvatskom saboru. Molim očitovanje poštovani ministre.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Amandman se ne prihvaća. U slučaju opravdanosti zahtjeva jedinice lokalne ili regionalne samouprave o oslobođenju plaćanja naknade može se izvršiti sukladno stavku od dva predmetna članka.
Hvala lijepo. Očitovanje u ime predlagatelja, poštovana zastupnica Ana Lovrin, izvolite.
Hvala lijepo. Pa gospodine ministre žao nam je da zakonom propisujete da će se automatski oslobodit od naknade kada je osnivač ili investitor RH a gradi u javne svrhe a da to isto ne pridržavate i za jedinice lokalne i područne samouprave i to je još jedan način kao kroz niz zakona što dajete puno poslova a malo sredstava jedinicama lokalne samouprave, ali osim ovog sadržajnog dijela intervenirali smo amandmanom i nomotehički zato što je ova postojeća stipulacija loša i stilski i nomotehnički jer ne može biti osnivač građevine netko pa ispada iz vaše stipulacije da pri gradnji građevina za znanstveno nastavne djelatnosti i zdravstvo, Dakle bez obzira tko je i privatnog investitora će biti oslobođeno a samo ustanove socijalne skrbi čiji je osnivač RH. jasnim čitanjem ovoga to možda niste tako mislili, ja vjerujem da niste tako mislili ali tako je napisano i nećete moći napucima provedbu regulirati nego treba jasno stipulirati zakonski članak. Stoga osnivač ne može biti osnivač građevine nego može biti osnivač ustanove.
Tražite glasovanje? Hvala lijepa. Molim da se izjasnimo o amandmanu broj 6 Kluba zastupnika HDZ-a u Hrvatskom saboru kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Prelazimo na amandman broj 7 Kluba zastupnika HDSSB-a u Hrvatskom saboru. Molim ministre.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Obrazloženje je gotovo identično i za amandman broj 6. U slučaju opravdanosti zahtjeva jedinice lokalne i regionalne samouprave oslobođenje plaćanja naknade može se izvršiti sukladno stavku 2 predmetnog članka.
U ime predlagatelja poštovani zastupnik Igor Češek ali već smo o tome se odlučili poštovani ministre. Već smo glasovali o istoj stvari.
Zahvaljujem. Mi u Klubu HDSSB-a negativno ocjenjujemo da se naknada plaća pri gradnji građevina za znanstveno nastavne djelatnosti i zdravstvo i ustanove socijalne skrbi čiji osnivač nije RH, odnosno da će navedenu naknadu plaćati općine, gradovi, županije kada grade navedene objekte, što prethodno navedene stavlja u podređeni položaj u odnosu na RH uz naglasak da takva odredba nije bila u nacrtu zakona. Stoga ovim amandmanom predlažemo da se kod prethodno navedenih građevina ne plaća naknada za prenamjenu poljoprivrednog zemljišta ukoliko su osnivači jedinice lokalne i područne samouprave ili RH te tražim glasovanje.
Već smo se izjasnili na amandmanu broj 6 Kluba zastupnika HDZ-a koji je isti sadržaj pa ne treba glasovati. Molim da se očitujete poštovani ministre o amandmanu broj 8 poštovanog zastupnika Josipa Đakića.
Zahvaljujem štovani predsjedniče. Amandman se ne prihvaća osim što je ista odrednica postojala i u važećem zakonu. Navedeno se ne prihvaća i radi stvaranja preduvjeta za pokretanje investicija u turizmu i pozitivnog utjecaja na povećanje turističke infrastrukture. Kod gradnje golf terena radi se o vrlo malim površinama od ukupno raspoloživih govorimo negdje oko 3 promila površina poljoprivrednog zemljišta i stvarni efekti po osnovi manjih prihoda od naknade po toj osnovi bili bi zanemarivi.
Molim da se očituje predlagatelj, poštovani zastupnik Josip Đakić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Pa gospodine ministre. Ne slažem se sa vašim odgovorom. Znači gradnja golf igrališta u užem smislu spada u izgradnju sportskih terena i objekata što sukladno odredbi stavka 2 članka 21. ovog Konačnog prijedloga zakona koji izrijekom definira izgradnju sportskih terena i objekata kao promjenu namjene poljoprivrednog zemljišta za što se sukladno stavku 1. istoga članka mora platiti naknada. Naknada za ovakva terene za golf igrališta kao što znamo 19 rupa s najmanje sto hektara. Za sto hektara prenamjene poljoprivrednog zemljišta vi oslobađate one koji imaju najviše, koji mogu najviše platiti. Vi pogodujete određenoj skupini ljudi koja će se obogatiti na takovim načinu ovog zakonskog pogodovanja. Dok istoj drugoj skupini koji se bave eksploatacijom pijeska, šljunka, kamena, ciglarske i ovčarske gline, površinske kopove te građevine za gospodarenje otpadom, njima naplaćujete punu cijenu prenamjene zemljišta, tima koji najteže zarađuju svoj novac maksimalna cijena a ovima koji će izgraditi infrastrukturu, koji će izgraditi vile. Sjetite se samo povike oko toga zakona koliko je bilo kada je HDZ-ova Vlada govorila o tome. Tražim o ovom amandmanu glasovanje jer ovo je čisto zakonsko pogodovanje najbogatijima na račun najsiromašnijih.
Hvala lijepa. Molim da se izjasnimo o amandmanu broj 8 poštovanog zastupnika Josipa Đakića kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Prelazimo na amandman broj 9 istog poštovanog zastupnika.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Amandman se također ne prihvaća. Obrazac gospodarskog programa te vrijednosti iz … pojedine sastavnice propisat će se uredbom Vlade RH kao podzakonskim aktom koji omogućava izmjenu vrednovanja pojedinih sastavnica ovisno o prioritetima pojedinih poljoprivrednih proizvodnji kako bi se izbjeglo često noveliranje ovoga zakona.
Hvala lijepo. Očitovanje podnositelja zahtjeva poštovanog zastupnika Josipa Đakića.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre. Obrazac i način vrednovanja gospodarskog programa u smislu određivanja vrijednosti i težine pojedine sastavnice trebaju biti sastavni dio ovoga zakona kako bi bilo transparentno. Ovako ste ostavili sebi mogućnost i Vladi RH da svojim podzakonskim aktima donosi vrednovanje ovog gospodarskog programa kako bi pogodovali onima koji imaju najviše. Recite nam danas, kako ćete vrednovati onoga koji ima 100 traktora u svojoj firmi, koji ima 100 zaposlenika ili 1000 zaposlenika, kako ćete tu vrijednost procijeniti u ovom ocjenjivanju pa tada ćemo znati komu pogodujete. Otvorit ćemo oči svima poljoprivrednim proizvođačima koji više neće moći u natječaju učestvovati. Tražim glasovanje o ovom amandmanu.
Hvala lijepa. Molim lijepo da se izjasnimo o amandmanu broj 9 poštovanog zastupnika Josipa Đakića kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu glasova. Prelazimo na amandman broj 10 poštovanog zastupnika Josipa Đakića također molim ministre.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Amandman se također ne prihvaća. Gospodarski program boduje se najviše bodova odnosno 60 bodova, a ne manje jer sadrži sastavnice temeljene kojim se može vrednovati koji je ponuditelj najpovoljniji, ne samo mogućnosti nego i obaveze odnosno odgovornosti na ovaj način ostavljamo i na ministarstvu i na Vladi RH.
Hvala lijepo. Očitovanje podnositelja zahtjeva poštovanog zastupnika Josipa Đakića.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Pa gospodine ministre ovim odbijanjem amandmana jasno pokazujete za koga radite, jasno podilazite onima koji imaju i mogu najviše, koji mogu najbolji gospodarski program ponuditi, koji mogu najviše platiti, koji imaju najviše mehanizacije i koji imaju najviše zaposlenih. Da ste u kojem slučaju prihvatili ovaj amandman pa za gospodarski program stavili 20 bodova, a za dosadašnjega korisnika sa 60 bodova vrednovali onda bi zaštitili one koji danas oplemenjuju zemlju koji od zemlje žive, koji se na zemlji zapošljavaju i samozapošljavaju svoje obitelji. Vi jasno pokazujete ovim odbijanjem amandmana da ovakvim raspodjelom bodova 20 u korist gospodarskog programa, a 60 u korist dosadašnjih posjednika koje tu zemlju primijenio, priveo svrhi, koji je na njoj proizvodio i koji i dalje osmišljava svoju budućnost i život vi ga želite ovim uništiti. Tražim glasovanje.
Hvala lijepa. Molim lijepo da se izjasnimo o amandmanu broj 10 poštovanog zastupnika Josipa Đakića kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu glasova. Prelazimo na amandman broj 11 Kluba zastupnika HDSSB-a, molim ministre.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Gotovo identičan zahtjev pa je sličan i odgovor za neprihvaćanje. Gospodarski program boduje se najviše bodova odnosno 60 bodova, a ne manje jer sadrži sastavnice temeljene kojim se može vrednovati koji je ponuditelj najpovoljniji, odnosno na neki način poticati aktivne farmere i poljoprivrednike na povećanje proizvodnje.
Ima neka mala razlika. Molim predstavnika predlagatelja poštovanog zastupnika Igora Češeka da se očituje.
Zahvaljujem predsjedniče. Gospodine ministre, prema nacrtu Konačnog prijedloga Zakona o poljoprivrednom zemljištu OPG-a našla su se u neravnopravnom položaju jer smo mišljenja da neće moći postići isti broj bodova temeljem gospodarskog programa kao velike tvrtke koje će gospodarski program zasigurno bolje ispuniti i samim time postići veći broj bodova. Stoga ovaj amandman predlažemo kako bi se natječaj mogao pravednije provesti. Molim glasovanje.
Molim lijepo da se izjasnimo o amandmanu broj 11 Kluba zastupnika HDSSB-a kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu glasova. Prelazimo na amandman broj 12 Kluba zastupnika SDSS-a, molim ministre.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Amandman se ne prihvaća. Izneseni prijedlog da se redoslijed prvenstva utvrđuje prema osobama koje su podnositelji zahtjeva odstupa od kriterija za utvrđivanje prava prvenstva prema zbroju bodova od ukupno mogućeg za sve sudionike poziva. Predloženi amandman govori o obliku registracije podnositelja ali ne o njegovoj veličini, proizvodnji, obujmu i značaju za poljoprivrednu proizvodnju. Neki OPG-i veličinom i vrijednošću proizvodnje uvelike nadilaze pojedina trgovačka društva. Sukladno i svim ostalim odrednicama u zakonu kroz podzakonske akte i vrednovanje gospodarskog programa dodatno će se uvažavati interesi OPG-a i poljoprivrednih zadruga.
U ime predlagatelja poštovani zastupnik Mile Horvat. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine predsjedniče. Gospodine ministre, Klub zastupnika SDSS-a je u dosadašnjim raspravama o novom konceptu raspolaganja poljoprivrednim zemljištem rekao svoj stav o tom konceptu ali smo posebno istakli i za nas je vrlo bitno da OPG-i imaju prednost u natječajima za zakup poljoprivrednog zemljišta. Smatramo da bi se time osigurao daljnji razvoj malih poljoprivrednih gospodarstava ali bi se i stvorio osnov za održivo gospodarenje i ostanak naročito na područjima posebne državne skrbi. To za nas dovoljan razlog da se ta činjenica pojačano naglasi u zakonu. To se naravno može uraditi podzakonskim aktima i u ovom zakonu je vidljivo da će puno tih stvari biti regulirano podzakonskim aktima što nije baš česta praksa ali mislimo da je značajnije da tako krupna stvar bude regulirana osnovnim zakonom. Zato smo i podnijeli amandman na članak 30.ovog zakona gdje smo predložili tako da se nomotehnički riješi ta prednost obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava bez obzira da li ćemo ih mjeriti prema veličini ili prema broju traktora ili prema njihovim financijskim kapacitetima. Molim glasanje o ovom amandmanu.
Molim lijepo da se izjasnimo o amandmanu broj 12 Kluba zastupnika SDSS-a kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu glasova. Prelazimo na amandman broj 13 poštovanog zastupnika Branka Bačića. Molim ministre.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Amandman se ne prihvaća. Nema iznimke od predviđenog kriterija za utvrđivanje prava prvenstva na poziv za zakup poljoprivrednog zemljišta iako u ovom slučaju dosadašnji, kao i inače što je propisano zakonom, dosadašnji posjednik ako je u mirnom posjedu temeljem valjano provedenog natječaja već je vrednovan sa 20 bodova.
Molim da se očituje predlagatelj, poštovani zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine ministre, meni je žao da vi niste razumjeli razloge podnošenja mog amandmana kojega sam predložio u ime preko 650 obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava iz doline Neretve uključeni u udrugu proizvođača mandarina u dolini Neretve. Dakle, ta su poljoprivredna gospodarstva dobila temeljem na zakonu provedenog postupka, na temelju natječaja površine za podizanje dugogodišnjih nasada, voćnjaka, mandarina u dolini Neretve i prema tom zakonu jasno uz suglasnost državnog odvjetništva danas su podigli dugogodišnje nasade mandarina. Ono što oni traže jest da Vlada prepozna da oni u tom predviđenom roku ne mogu izamortizirati svoje ulaganje i spremni su prihvatiti ovo rješenje, a da pri tome se vrednuje činjenica da su oni tamo uložili velika sredstva, da ih nisu izamortizirali i spremni su prihvatiti najvišu ponuđenu cijenu na našem natječaju i na taj način da onda oni budu imali pravo prvenstva. Vi to jednostavno niste prihvatili, ne znam, to mi nije jasno, ja doista ne mogu shvatiti da vi preuzimate odgovornost za sporove koji će nastupiti nakon što vi napišete natječaj, za eventualne nerede i sukobe koji se mogu dogoditi zbog toga što će osobe koje su prema zakonu predviđenom postupku dobile taj zakup, a to su u pravilu razvojačeni branitelji u dolini Neretve koji su na taj način riješili svoje egzistencijalno pitanje i da su spremni prihvatiti taj natječaj i prihvatiti najveću ponuđenu cijenu zakupnine. I pred takvim uvjetima Vlada nije u stanju im omogućiti da imaju pravo prvenstva. Gotovo neshvatljivo. Tražim glasovanje.
Hvala lijepa. Molim da se izjasnimo o amandmanu broj 13 poštovanog zastupnika Branka Bačića kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Prelazimo na amandman broj 14 poštovanog zastupnika Branka Hrg.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Amandman se ne prihvaća, slično i amandmanu broj 9 i 10 i obrazloženje je takvo. Gospodarski program boduje se sa najviše bodova, odnosno 60 bodova, ne manje, jer sadrži sastavnice temeljem kojih se može vrednovati koji je ponuditelj na natječaju za zakup najpovoljniji.
Molim da se očituje poštovani predlagatelj Branko Hrg.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege, ako možemo još malo izdržati bilo bi dobro. Donosimo zakon koji je vrlo važan za mnoge ljude u Hrvatskoj koji će njegovim donošenjem u krajnjem slučaju prekinuti svoju proizvodnju. Dobro ste vi maloprije gospodine predsjedniče glasali, srcem ste digli ruku i to je dobro. Ja ću ovdje reći da je ovdje evidentno da je zauzet jedan drugi pravac, da se ide prema jednom drugom modelu poljoprivrede i da se ide na uništenje običnog hrvatskog seljaka. I evidentno je da svi ovi amandmani neće proći, nismo ni očekivali da hoće, ali ja vam zato u ime umirućih seljaka i umiranja hrvatskog sela u ovo pred uskrsno vrijeme u ime svih njih želim sretne blagdane jer oni neće uskrsnuti pa neka vama bude sretan Uskrs.
Tražite glasovanje? Molim da se izjasnimo o amandmanu broj 14 poštovanog zastupnika Branka Hrg kojeg Vlada ne prihvaća. Molim tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Prelazimo na amandman broj 15 Kluba zastupnika HDSSB-a. Molim ministre.
Zahvaljujem štovani predsjedniče. Amandman se ne prihvaća jer se predloženim mijenja omjer rasporeda sredstava između jedinica područne samouprave i jedinica lokalne samouprave, a potrebe za korištenjem navedenih sredstava od strane jedinice lokalne samouprave su veća s obzirom na stvarne obaveze i troškove u vezi s provedbom zakona te se predloženo ne prihvaća.
U ime predlagatelja poštovani zastupnik Igor Češek. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče. Gospodine ministre, na početku ste mogli reći da ne prihvaćate niti jedan amandman oporbe. Očekivano da ih neće prihvatiti, ali možda bi bilo pametnije po Vladu i po Ministarstvo poljoprivrede da poslušamo pametne amandmane oporbe vjerojatno bi našim poljoprivrednim proizvođačima u budućnosti bilo bolje. S ovakvim prijedlogom zakona oni će sigurno biti u jednom nezavidnom položaju. A što se tiče samog ovog amandmana, gotovo sve kontinentalne županije, a posebno slavonske županije svoj gospodarski razvoj temelje na razvoju poljoprivrede. U cilju ostvarivanja svog gospodarskog rasta županije aktivno sudjeluju kroz projekte koji se odnose na unapređenje produktivnosti … kroz njihovo efikasnije korištenje, kroz uređenje kanalske mreže, navodnjavanje, geodetsko-katastarsku izmjeru i druge razvojne projekte u poljoprivredi. S ovakvim smanjivanjem sredstava i ti projekti koji su već u provedbi bit će ugroženi, a da ne govorimo o nastavku novih projekata. Stoga tražimo glasovanje o ovom amandmanu.
Hvala lijepa. Molim da se izjasnimo o amandmanu broj 15 Kluba zastupnika HDSSB-a kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Prelazimo na amandman broj 16 poštovanog zastupnika Josipa Đakića. Molim ministre.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Amandman se ne prihvaća. Zakonom predloženi raspored sredstava nalazi opravdanje da Republika Hrvatska kao vlasnik prihoduje odgovarajuća sredstva od nekretnina u svome vlasništvu.
Molim očitovanje poštovanog zastupnika Josipa Đakića kao predlagatelja.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa evidentno je da se želi ovih županija koje su u većini na čelu HDZ-ovci ili HSS-ovci da im se žele uskratiti sredstva. Želite im uzeti ona sredstva koja su bila namijenjena za programe, sredstva za programe koja su bila za razvoj stočarstva, poticanje govedarstva, izradu tehničke dokumentacije za mini mljekare, sirane, subvencioniranje opremanja visoko vrijednih i odgoju visoko vrijednih rasplodnih grla, poticanje proizvodnje meda, program razvoja biljne proizvodnje, sufinanciranje troškova otkupa industrijskog povrća, poticanje plasteničke proizvodnje, poticanje sadnje trajnih nasada u voćarstvu i vinogradarstvu, poticanje proizvodnje jagoda, certificiranje virovitička paprike, sufinanciranje nabave mreža za obranu od tuče, poticanje voćarske proizvodnje, poticanje voćarske proizvodnje, poticanje duhanske proizvodnje, program ruralni razvoj, sufinanciranje katastarskih izmjera što je vrlo bitan i koji je nužan, sufinanciranje izložbi, sajmova, natjecanja, zbrinjavanje opasnog otpada u poljoprivredi, savjetovanje i edukacija za poljoprivrednike, znanstveni skupovi, sudjelovanje u projektima navodnjavanja, subvencioniranje kamata za projekte razvoja poljoprivrede. Sve ovo ste oduzeli županijama koje više neće sa 10% moći nego ste uzeli državi da bude što više novaca kako bi mogli financirati one koji će se zaposliti u agenciji koja će raditi na tome. Tražim o ovom amandmanu glasovanja.
Hvala lijepa. Molim da se izjasnimo o amandmanu broj 16. poštovanog zastupnika Josipa Đakića kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Prelazimo na amandman broj 17. istog poštovanog zastupnika.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, amandman se ne prihvaća. Traženo davanje mišljenja Državnog odvjetništva Republike Hrvatske na ugovore o prodaji propisano je Zakonom o državnom odvjetništvu, te nije potrebno dodatno propisivati ovim zakonom.
Molim očitovanje podnositelja amandmana, poštovanog zastupnika Josipa Đakića.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, gospodine ministre. Ovim činom odbacivanja ovog amandmana gdje se traži suglasnost Državnog odvjetništva na sve ugovore kao što je bila do sada, suglasnost na sve ugovore odabrane koje će agencija odabrati jasno govori kojim putem želite ići. Više vam ne treba Državno odvjetništvo. Do sada ste ga potencirali, slali, usmjeravali i tražili da ono bude potpisnik suglasnosti o odabiru najpovoljnijih ljudi po programima koji su bili raspisani. Sada vam više ono ne treba jasno govori kojim putem želite ići. Želite ići putem pogodovanja najbogatijima i najmoćnijima. Tražim glasovanje o amandmanu.
Je, hvala lijepa. Molim da se izjasnimo o amandmanu broj 17. poštovanog zastupnika Josipa Đakića kojega Vlada ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Prelazimo na amandman broj 18. Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice u Hrvatskom saboru. Ministre.
Zahvaljujem štovani predsjedniče. Amandman se ne prihvaća. Agencija za poljoprivredno zemljište može dati na korištenje državno poljoprivredno zemljište bez javnog poziva samo institucijama i ustanovama čiji je osnivač Republika Hrvatska, a proširenje kruga korisnika na predloženi način ovaj pravni institut gubi smisao koji se želio postići ovom odredbom.
U ime predlagatelja Kluba zastupnika HDZ-a, poštovana zastupnica Ana Lovrin. Izvolite.
… [[Govornica naknadno uključena.]] kolege Češeka ja sam ipak naivno vjerovala da ćete prihvatiti bar neke amandmane koji ne zadiru u suštinu u koncept vašeg zakona, ali ga čine boljim i čine ga socijalno osjetljivijim. Ovim amandmanom tražimo isto što smo tražili amandmanom šestim, dakle da kada kod pogodnosti, neposredne dodjele na korištenje poljoprivrednog zemljišta bez javnog natječaja izjednačite Republiku Hrvatsku i jedinice lokalne i regionalne samouprave iz razloga što jednako upravljaju javnim novcem u javne svrhe a još smo to proširili i na udruge koje se bave društveno korisnim radom, rehabilitaciji i resocijalizacije i one su društveno korisne. Tu prije svega mislimo na recimo udruge koje se bave liječenjem od ovisnosti, udruge za terapijsko jahanje, udruge za resocijalizaciju osoba koje su završile, odslužile kaznu recimo pa i udruge koje se brinu o djeci bez roditeljske skrbi. Ukoliko bi u svojoj djelatnosti imale potrebu za korištenjem poljoprivrednoga zemljišta i zato nam je žao da niste prepoznali da se jedinice lokalne samouprave ono što rade rade u javne svrhe na korist i dobrobit svih građana i da niste prepoznali ovu socijalnu komponentu gdje smo to predložili proširit to pravo i za ove udruge koje se koriste, koje obavljaju društveno koristan rad.
Tražite glasovanje? Molim da se izjasnimo o amandmanu broj 18. Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Time smo iscrpili listu amandmana. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim dizanjem ruke da se izjasnimo tko je za. Hvala. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Hvala lijepa. Utvrđujem da je većinom glasova, 78 glasova za i 36 glasova protiv donesen Zakon o poljoprivrednom zemljištu u tekstu kako ga je predložio predlagatelj.
A sada nastavljamo sa idućom točkom dnevnog reda a to je: - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakon o ustrojstvu i djelokrugu ministarstava i drugih središnjih tijela državne uprave, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 317 Predlagatelj Zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta prilili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Izvješća ste primili na sjednici. Vidimo da ministar uprave Arsen Baruk želi dodatno obrazložiti prijedlog pa mu dajemo riječ.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, dami i gospodo zastupnici. Ovim prijedlogom zakona predlaže se da se iz Ministarstva regionalnog razvoja i fondova EU izdvoji jedna uprava i da dobije status Državnog ureda za stambeno zbrinjavanje odnosno temeljem amandmana Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav kojega ću predložiti Vladi da prihvati, Državni ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje. Obzirom na obim i značaj poslova koje se odnosi na zbrinjavanje i pomoć prognanicima, izbjeglicama i povratnicima, te obnovu stambenih jedinica uništenih ratnim djelovanjem koje ima činjenicu da je uređivanje upravnih postupaka stambenog zbrinjavanja i utvrđivanja statusnih prava obuhvaćenih provedbom monetoring procesa u postupku ulaska RH u EU za poglavlje 23. te obzirom na činjenicu da će 2013. godine početi provedba regionalnog stambenog programa predviđenim petogodišnjim razdobljem kojim upravlja razvojna banka Vijeća Europe. Ovim prijedlogom zakona predlaže se utvrditi zakonske pretpostavke za što učinkovitije obavljanje navedenih poslova. Da ne duljim, kako bi rekao gospodin Borić "Više kvadratića veća transparentnost.", tako će i onda u ovome dijelu, dakle vjerujem da će se osnivanje novog ureda poboljšati situacija vezana uz stambeno zbrinjavanje i obnovu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem ministru. Želi li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Za klub HDSSB-a govorit će poštovani Josip Salapić. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora, uvaženi gospodine ministre. Evo malo nas je zastupnika ostalo na ovim točkama dnevnog reda, ali evo ja isto neću duljiti. S obzirom da je i ministar u svom obrazloženju bio kratak, jedno je samo pitanje ministre po komentarima i informacijama koje smo dobili u klub rečeno je da se u sklopu Ministarstva regionalnog razvoja i fondova EU jedno godinu i nešto dana nije ništa radilo po ovom pitanju povratnika, izbjeglica i njihovih problema u smislu stambenog zbrinjavanja, obnove. Jedan slučaj iz Osječko-baranjske županije kaže da je 500 zahtjeva podnijeto za pomoć onom građevinskom materijalu koji imaju osobe koje žive na područjima posebne državne skrbi, da niti jedan slučaj nije riješen niti pozitivno niti negativno, a kažu iz udruge prognanika i povratnika izbjeglica RH da su 15 godina se borili da se iz nekoliko ministarstva ova problematika prebaci u ministarstvo danas regionalnog razvoja i fondova EU. Pa sad se postavlja pitanje da li će se ustrojavanjem ovoga novog Državnog ureda za obnovu i stambeno zbrinjavanje koji će preuzeti poslove od ministarstva nešto zaista učiniti po tom pitanju ili će to samo biti prebacivanje i otvaranje nekih novih državnih ureda da bi se neki problemi rješavali, odnosno ne rješavali. Pa evo, mi nismo protiv ustrojavanja novog državnog ureda, protiv prebacivanja sredstava iz fonda Ministarstva regionalnog razvoja i fonda EU, dakle oni predviđeni proračunom ali je osnovno pitanje što je po tom pitanju, uopće ništa nije rađeno, što će se dobiti ovim novim državnim uredom, da li će biti novih zapošljavanja ili neće? Ovdje u obrazloženju ovoga zakona kaže se da neće, da će se preuzeti zaposlenici iz, koji su radili na tim poslovima u ministarstvu. I još jedno pitanje, što će biti sa 14 ureda regionalnih koji su ustrojeni po županijama koje su, županije koje su u ratom stradalim područjima? Dakle, tu su neka ključna pitanja koja se otvaraju po ovoj problematici. Dakle mi nismo protiv toga, ako će to biti učinkovito i efikasno i ako će to zaista riješiti probleme prognanika, povratnika i izbjeglica, ali smo dakle, imamo neka pitanja. A navodno se i UNHCR ne slaže baš s ovim prijedlogom da se ustrojava novi državni ured s obzirom da je u zadnje vrijeme u više od godinu i po dana se zastalo sa rješavanjem problematike. Zato to i je područje dospjelo pod ovo pitanje monitoringa poglavlja 23. za uzlazak Hrvatske u EU. Pa evo ako budete se obraćali da odgovorite na ova kratka pitanja, ako će to biti efikasno i ako će to pomoći mi nemamo ništa protiv da se osnuje novi državni ured ako će on imati svrhe i razloga za osnivanje. Hvala lijepo.
Hvala vama. Kolega Josip Borić izrazio je želju da vam replicira.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Pa, evo kolega Salapiću vi ste se upitali u svojoj kratkoj raspravi da li će se ovdje nešto riješiti. Pa ja mislim da je to vrlo loše rješenje, jer činjenica jest da je danas Ministarstvo regionalnog razvoja i fondova EU najmjerodavnije i najekipiranije ministarstvo što se tiče izgradnje bilo čega kad govorimo o društvenoj i nekakvoj komunalnoj infrastrukturi. Nitko to, niti jedan državni ured neće moći bolje. Tamo su inženjeri građevine, tamo su arhitekti, tamo su ljudi iz znanja, ja ne vidim što će se desiti sa tim državnim uredom iako često ističem u svojim raspravama da to ministarstvo nije dobro i dovoljno ekipirano pogotovo na rukovodećem kadru i često govorim da tamo treba i još pokoji pomoćnik ministra. Mi znamo da za ovu problematiku postoji pomoćnik ministra koji je zadužen za to, zašto on ne radim dovoljno dobro, to bi morali pitati njega, možda je smiješno da Ministarstvo uprave, kažem predlaže ovaj zakon a odnosi se i mi ne znamo što se zaista tamo ustvari i ubiti događa. Rekli ste i sami da ima i primjedbi sa strane, ako sam dobro čuo UNHCR-a? Mislim da jednostavno državni ured neće biti na toj razini, državni uredi su više-manje u svim dijelovima koje Vlada ima, ajmo reći administracija ili birokracija i rješavaju sasvim drugačije probleme. Ući u ovaj problem zbrinjavanja prognanika, kažem na ovakav način za mene je jedan korak nazad u zbrinjavanju izbjeglih i prognanih.
Nastavljamo raspravu po Klubovima. Pozivam poštovanog Milu Horvata da iznese stajališta Kluba SDSS-a.
Zahvaljujem se potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre sa svojim suradnicima. Zakon je sam po sebi vrlo jednostavan o kom sad razgovaramo, ima šest članova i on bi trebao da bude operativni zakon odnosno temelj da se stvori nešto što ćemo zvati u budućnosti novo državno tijelo, odnosno novi državni ured za stambenu obnovu i stambeno zbrinjavanje. Dakle o njemu ja ne bih govorio kao tekstu nego bih kao što ste vi rekli potpredsjedniče danas u toku dana prije razgovarao o kontekstu kome se treba donijeti ovaj zakon. Naravno da za ukupan kontekst ovoga odgovor treba dati nadležno ministarstvo naravno da bi kad bi imali prilike da otvorimo raspravu upravo o tome, u kojoj fazi je program povratka ukupnog, kompleksna stvar, obnove, stambenog zbrinjavanja, elektrifikacije itd. onda to imamo prilike razgovarati samo kad su u pitanju državni proračuni i kad treba odrediti određena sredstva, pozicionirati za tu stvar koja se u kontinuitetu radi za iduću godinu. Bilo bi interesantno proanalizirati rezultate tih stvari odnosno tih poslovanja i komparirati po nekakvim godinama. Ta cijela stvar je na neki način došla ove godine odnosno 2012. U određen zastoj i mi očekujemo da će se ovakvim jednim novim preustrojem odnosno formiranjem državnog ureda za obnovu i stambeno zbrinjavanje koje bi preuzelo određene poslove ministarstva regionalnog razvoja i fondova EU kako se to zvanično zove. Dakle da će se ti poslovi, vrlo nepopularni poslovi a bitni poslovi završiti. Dakle motiv za podršku ovakvom jednom novom ustroju jeste isključivo brzo i efikasno završavanje poslova koje smo trebali uraditi. Na kraju to smo obećali i u fazi pristupanja EU kad smo govorili o poglavlju 23 pravosuđe i ljudska prava. Zadali smo si nekakve rokove i te rokove treba ispoštovati. Odmah u početku ću reći da mi smo uložili amandman jedne formalne prirode jer mislimo da se cijeli ovaj ured treba zvati, da pun naziv treba da bude Državni ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje jer kroz to će se onda na neki način definirati i karakter poslova tog novog ureda. Mi očekujemo da se ovim prijedlogom zakona, dakle novim državnim uredom za obnovu i stambeno zbrinjavanje, da će taj državi ured obavljati poslove stambenog zbrinjavanja, obnove u jednom tijelu, dakle da će biti svi poslovi objedinjeni u jednom tijelu i da će ono koordinirati obavljanje poslova na području cijele države. Isto tako od ureda se očekuje da nađe rješenje za zatvaranje preostalih pitanja i problema izbjeglica, prognanika, povratnika a ova pitanja su da podsjetim obuhvaćena i provedbom monitoring procesa u postupku ulaska RH u EU kao što sam već rekao uglavnom se radi o poglavlju 23. Također ovaj ured bi trebao raditi na realizaciji petogodišnjeg regionalnog stambenog programa čija provedba bi trebala početi 2013. i trebala bi do 2017. a ukupna vrijednost tog projekta jeste 583 milijuna eura. Projektom bi upravljala Razvojna banka, vijeće Europe i provodio bi se između četiri države partner, i to Hrvatska, Srbija, BIH i Crna Gora. To su neki opći razlozi zbog kojih mi podržavamo donošenje ovog zakona. Ja ću sad reći nekoliko specifičnosti vezano za ovu cijelu problematiku. Bojim se da javnost ne zna, ne prati to, ne bavi se tom problematikom, vrlo suptilnom problematikom, tako da je dobro znati šta je država do sad uradila na tom polju. Stambeno zbrinjavanje je trebalo biti jedan od nositelja povratka na područja posebne državne skrbi. Problemi su tu brojni. Oni opterećuju, ti problemi opterećuju znatna kašnjenja u rješavanju zahtjeva komplicirane su procedure, neriješena su pitanja statusa povratnika a otkup stanova gotovo da nije ni počeo. Tako imamo u kategoriji povrata privremeno zauzete privatne imovine. Bitan je ovdje možda reć podatak da je od 19 hiljada 280 zauzetih kuća, odnosno privatnih elemenata privatne imovine vraćeno vlasnicima 19 hiljada 271 za svega 9 predmeta su u sudskom postupku. Ono što je predmet monitoringa određenog tijela EU jesu predmeti neovlaštenih ulaganja privremenih korisnika u zauzetu imovinu. Ovdje imamo još svega 15 predmeta. Ja se nadam da će i ta stvar biti riješena jer će veći dio tih stvari riješen u proteklom periodu. Ja to mogu reći, riješen je za mandata prethodne vlade. Obnova kuća je kategorija gdje imamo obnovljeno negdje oko 149 hiljada kuća a u postupku obnove je ova stvar u kojoj je kolega Salapić govorio, dakle 591 stambeni objekt je u rješavanju i to je stvar koja nije riješena prošle 2012. Godine. A govorimo o ciframa koje su riješene do toga perioda. Stambeno zbrinjavanje od početka provedbe stambenog programa 2001. godine pa do danas u RH zahtjeve za stambeno zbrinjavanje na područjima posebne državne skrbi podnijelo je negdje oko 69 hiljada obitelji. Pravo na stambeno zbrinjavanje utvrđeno je u 36, praktično 37 hiljada slučaja. Dakle to su ogromni poslovi, to su bila potrebna cijela, znatna sredstva, odnosno uvijek značajna sredstva u proračunu tokom ovih posljednjih desetak ili nešto više godina izdvojena kako bi se došlo do realizacije ovakvih stvari. Preostalo je još negdje oko ovo što je bitno, preostalo je negdje oko 19 hiljada zahtjeva i upravo ti neriješeni zahtjevi ulaze u posao ovog novog ureda kao nešto što treba uraditi. Stambeno zbrinjavanje bivših nositelja stanarskih prava na području od posebne državne skrbi od ukupno nekih 69 hiljada zahtjeva na području posebne državne skrbi njih 10 hiljada se odnosi na zahtjev za stambeno zbrinjavanje bivših nositelja stanarskih prava od kojih je administrativno riješeno do sada riješeno negdje oko 9 hiljada. Hiljadu 200 ulaze neriješeno ulaze u obavezu posla ovog ureda koji on treba da uradi. Izvan područja posebne državne skrbi imamo još nezavršenih negdje oko 2 hiljade zahtjeva koji također ulaze u obavezu posla ovoga ureda. Posebno je bitno ovdje reći da je velik dio građana povratnika srpske nacionalnosti podnijelo zahtjev za otkup stana negdje oko 1284 zahtjeva je kompletiralo svoju dokumentaciju. Do sada je po našim podacima otkupljeno svega 2 stana od 1280. Postavlja se pitanje zašto je to tako? Činjenica je da su podnositelji zahtjeva osobe starije životne dobi, da je pravo na otkup stana osobno pravo koje u ovom slučaju nije nasljedno i odugovlačenje rješenja ovog pitanja dovodi u pitanje i smisao njihovog prava kao i donesene vladine odluke. Mnogi građani ga za svog života vjerojatno neće konzumirati i u tom slučaju ti stanovi onda prelaze ponovo u državno vlasništvo. Dakle to su neke stvari neke nedosljednosti koje su do sada postojale i očekuje se da će aktivnostima kroz ovaj ured jednom dosljednijom politikom te stvari riješiti. Mi očekujemo da se isto tako u tom uredu baza podataka o stambenom zbrinjavanju prenese u nadležnost tog ureda, a tada bi podaci bili na jednom mjestu, pojednostavljena bi bila procedura za korisnike. Za bivše nositelje stanarskog prava mora se riješiti na jedinstven način. Činjenica je da nije jednak tretman na područjima od posebne državne skrbi i izvan područja posebne državne skrbi, tako da stambeno zbrinjavanje nije uređeno na isti način. Primjerice, postupak odlučivanja o žalbi za stambeno zbrinjavanje izvan PPDS-a nije upravni postupak niti se mogu ulagati pravni lijekovi, za razliku od postupaka stambenog zbrinjavanja na području posebne državni skrbi koji je upravni postupak i gdje podnositelji zamolbe za stambeno zbrinjavanje mogu ulagati pravne lijekove. Dakle to je nešto što je u jednom uređenom pravnom sistemu nedopustiva stvar i stvar koju se treba urediti. Dakle načelo jednakosti građana pred zakonom zahtjeva da se pravni odnosi odnosno pravni režim uredi i bude jednak za sve. Preporuka je to i pučkog pravobranitelja o potrebi jedinstvenog tretmana i rješavanja ovakvoga problema bivših nositelja stanarskog prava. Ja bih ovdje mogao govoriti o još nekim drugim podacima, mislim da to nisu toliko ni bitni podaci ali je činjenica da je urađeno dosta posla, isto tako je činjenica da u ovoj problematici posao nije završen. I ukoliko mi mislimo da će ovakvim jednim konceptom kao što je predlagatelj predlagao, a ne sumnjamo da neće ova stvar biti dotjerana do kraja i da ćemo mi u nekom roku koji će biti prihvatljiv i za nas i za komisiju EU ovu stvar završiti u okviru ovog ureda. A mi smo spremni ovakav jedan koncept novog državnog organa prihvatiti i podržati.
Zahvaljujem kolegi Horvatu. I pozivam poštovanog kolegu Davorina Mlakara da iznese stajalište kluba HDZ-a.
Dobro večer potpredsjedniče Sabora. Gospodine ministre i suradnici, poštovani kolege treće smjene ili da vas možda nazovem pa da vas sve uredim mračnjaci koji ste ostali. Evo baš je pravo vrijeme 8 sati, već su sve glavne vijesti završile pa možemo o nevažnim temama. Ovaj zakon dakle iznijet ću osobnu opasku iako govorim u ime kluba, je tipičan primjer kako se zamišlja da bi legislativa trebala izgledati. Nesreća za ministra uprave koji ni kriv ni dužan mora pred Parlamentom braniti ovakav zakon iako ga on niti zanima niti vjeruje u njegova neka rješenja, ali mu je negdje tako naloženo propisima. Iako je čudno da tamo gdje su propisi govorili u prilog toga da Ministarstvo uprave bude predlagatelj zakona, da su to bila neka druga ministarstva. I s druge strane oni kojih se taj zakon tiče što se strukture državne uprave tiče, njih ovdje nema i oni ne predlažu zakon, a radi se o ministarstvu čiji djelokrug nakon evo godinu i 2, 3 mjeseca mijenjamo jer usudit ću se reći, očito se potpredsjedniku Vlade ne da baviti ovim poslovima koji su u djelokrugu do sada prema Zakonu o djelokrugu ministarstava bili u djelokrugu Ministarstva regionalnog razvoja i fondova EU. Onda smo pročitali ono što je došlo u opremi zakon i koliko god to možda iritiralo ali sve manje vas je u dvorani pa će onda valjda i reakcija biti slabija. Ponovo smo dobili zakon koji bi trebao ići po hitnom postupku. Razlozi za donošenje zakona kaže predlagatelj nalaze se u članku 150. Poslovnika Hrvatskoga sabora i to zbog toga što je uređivanje upravnik postupaka stambenog zbrinjavanja i utvrđivanja statusnih prava obuhvaćeno provedbom monitoring procesa u postupku ulaska Republike Hrvatske u Europsku uniju za poglavlje 23.-Pravosuđe i temeljna prava te s obzirom da je provedba regionalnog stambenog programa predviđena u petogodišnjem razdoblju 2013.-2017. godine kojim upravlja Razvojna banka Vijeća ocjenjuje se da je stvaranje zakonskih pretpostavki za učinkovito obavljanje ovih poslova opravdan dražvni razlog za donošenje ovoga zakona po hitnom postupku. I ja se čak ovom ne bih čudio da mi po prvi puta nastojimo urediti neku instituciju koja bi trebala obavljati te poslove. No kao što vidimo iz prijedloga zakona, kao znamo iz onog što nam je do sada Vlada predlagala, ove poslove i do sada netko obavlja i to obavlja na razini Ministarstva kao središnjeg tijela državne uprave koje je po svom rangu i ako hoćete značaju iznad ranga ili značaja državnog ureda koji bi u budućnosti te poslove trebao obavljati. Formalno-pravno gledamo kako je predlagatelj uopće pokušao riješiti način i djelokrug rada, osim što je naravno prepisao djelokrug rada iz dosadašnjeg ministarstva u jednom dijelu njegove neke nadležnosti, sada tom budućem državnom uredu za stambeno zbrinjavanje. I sada bi se taj državni ured bez ikakvih daljnjih troškova, u što moram reći da iskreno sumnjam, trebao baviti jednim dijelom poslova kojima se do sada bavilo ministarstvo. Međutim, on bi između ostalog trebao rješavati u drugom stupnju o zahtjevima za obnovu, zahtjevima za stambeno zbrinjavanje te zahtjevima za utvrđivanje statusnih prava izbjeglica, prognanika i povratnika, organiziranje skrbi izbjeglica, prognanika i povratnika itd., itd. Ono nešto, o tome je govorio i kolega Horvat, iz ovog se ne vidi da bi taj ured rješavao po žalbama koje mogu biti izjavljene u prvostupanjskom postupku koji se vodi na županijskoj razini. I dobro je da je tako, međutim pitanje je da li državni ured po sustavu državne uprave može rješavati o zahtjevima u drugom stupnju jer su ta prava prema sustavu državne uprave pridržana ministarstvima pa je tim manje logično da sada posao državne uprave rješavanja u drugom stupnju prebacujete iz ministarstva koje to smije i treba radit s obzirom na prvostupanjska tijela, to prebacujete na državni ured koji to ne smije radit prema Zakonu o sustavu državne uprave. Podsjetit ću vas i na to da su ostali državni uredi, Državni ured za trgovinsku politiku, Državni ured za središnju javnu nabavu, Državni ured za upravljanje državnom imovinom i Državni ured za Hrvate izvan Republike Hrvatske koji nemaju svoja prvostupanjska tijela, pa onda je logično da ni ne rješavaju u drugom stupnju jer su oni ta prvostupanjska tijela. Dakle koncepcija zakona je prilično nesređena, koncepcija zakona je ustvari zahtjev Ministarstva regionalnog razvoja da dio poslova koji su ga opterećivali ili nisu zanimali njegove čelnike sada, oprostite na izrazu, uvali nekom drugom, odnosno osnuje državni ured koji bi to u budućnosti trebao raditi. Moje prvo pitanje predlagatelju, da li ste vi kada ste razmišljali o ovakvoj reorganizaciji središnjih tijela državne uprave, da li ste to predložili ili se savjetovali s onima radi kojih ta tijela postoje, odnosno radi kojih ta tijela imaju utvrđen djelokrug. Da li ste pitali zajednicu povratnika Hrvatske što misle recimo o ideji da se poslovi iz ministarstva prenesu u državni ured. Vjerojatno niste jer smo mi s njima razgovarali pa su nam uspjeli reći da su razbjesnili se kad su čuli za činjenicu da se sada ponovo poslovi koji su se našli u Ministarstvu, čime ne samo da dobivaju simboličan nego dobivaju stvaran značaj, prebacuju na neka druga tijela. Dapače, rekli su do '97. godine rješavanje njihovih pitanja bilo je rascjepkano na više središnjih tijela državne uprave i upravo u tome su našli najbolnije probleme i najveći razlog zašto su se njihovi zahtjevi rješavali dugo i nekvalitetno i pozdravili su činjenicu da se konačno ti problemi rješavaju na razini ministarstva i to na jednom mjestu. Sada ste od tog rješenja koje se pokazalo dobrim ponovo odustali. Rečeno je još nešto, da ova Vlada ima i daljnji prijedlog, da neće stat samo s ovim zakonom nego da će raditi i na Zakonu o statusu prognanika i izbjeglica, da će raditi na novom Zakonu o područjima od posebne državne skrbi, na Zakoni o obnovi, a ovo je početak tog lanca, samo nije zgodno sva četiri zakona podastrijeti parlamentu u isto vrijeme jer će se onda vidjet krajnja namjera, a to je da će PPDS izgubiti i onu pažnju i onaj značaj koji su do sada imali s obzirom na središnje državne institucije. I to je najveći prigovor zašto ovaj zakon uopće ne bi trebalo predlagati. Mišljenje je onih koji su korisnici usluga tog ministarstva da je ovo do sada najbolji način da se na tom jednom mjestu rješavaju njihovi zahtjevi. I jedan velik dio rekli su i kolege tih zahtjeva je i riješen, a sada idete tako daleko da ste predvidjeli, a govorio je i kolega Salapić o tome da je 500 zahtjeva ostalo neriješeno prošle godine znate za onu posebnu mjeru da se građevinskim materijalom nastoji pomoći mladim obiteljima u rješavanju stambenog pitanja. Od 500 zahtjeva u Osječko-baranjskoj županiji nije riješen ni jedan. Sad postoji još jedno genijalnije rješenje. Jučer je jedan od naših kolega govorio kako ni 20 Supermana ne bi uspjelo 10 godina riješit sve nagomilane probleme naše države, pa u tim slikama meni se jedino nameće vezano uz ovaj zakon Superhick ili možda neki Batman koji je noću smišljao ova rješenja, jer je smislio da će taj građevinski materijal u buduće za rješavanje stambenih pitanja mlađih obitelji dodjeljivati agencija koja se zove AUDIO. Jedino još nitko nije uspio razumjeti kako će se sad AUDIO osim prometa i upravljanjem nekretninama baviti transportom cigli, betona, cementa i ostalih stvari koje su ljudima potrebne za rješavanje stambenog pitanja. Ovaj zakon je da skratim, a to je mišljenje svih nas koji smo ga uspjeli u klubu iščitati osim što je kratak on je nepotreban, on je izraz u stvari željele potpredsjednika Vlade da on neke poslove ne bi želio raditi koje je zatekao u djelokrugu svog ministarstva. I zato sam rekao vjerojatno ni ministar uprave danas ne bi želio predlagati ovaj zakon, ali na žalost mora jer mu je to zakonska obveza, pa bi tako bilo puno pametnije preporučiti potpredsjedniku Grčiću da on obavlja poslove i da ekipira svoje ministarstvo kako bi odgovorio zahtjevima poslova djelokruga svog ministarstva, nego da jednostavno izmjenama zakona o ustrojstvu ministarstava sve ono što mu se ne čini osobito atraktivnim, osobito interesantnim bilo medijski, bilo stručno, da jednostavno osnujemo neko novo središnje tijelo. I na kraju rekao bih da je ovaj zakon samo dodatak na ono o čemu smo jučer govorili u sasvim doduše drugom kontekstu. Ovo je još jedan dodatak onom što je Vlada nama obećavala – racionalizaciji državne uprave, jer kao što smo čuli da je racionalizacija kada sa 16 ministarstava dogurate do 20 sigurno je racionalizacija glomaznog državnog aparata s kojim su svi nezadovoljni i to da umjesto ministarstva sad još imamo jedan novi državni ured. Govorili smo i o osnivanju onih nekih energetskih središnjih tijela. Imat ćemo jedan državni ured za koji će bit ponovno potrebno naći sredstva, potrebno naći ljude, smještaj, osmislit njegove poslove i vjerojatno taman negdje ona 2017. koja je navedena ovdje kao godina u kojoj bi se ti poslovi trebali dovršiti, možda će to bit godina u kojoj će se ti poslovi počet obavljati. Zbog toga klub Hrvatske demokratske zajednice neće podržat ovaj zakon. Dapače, sugerirat će ponovo da barem ako već ne želite prihvatit sve argumente koje smo iznijeli protiv ovog zakona za koje mislimo da su vrlo ozbiljni i da ih trebate dobro promisliti, onda barem ponudite ovaj zakon u prvom čitanju. Jer je uvreda zdrave pameti po 15 ili 30 puta da izmišljate neke trivijalne razloge za hitnost postupka koji ne postoje. Ovi poslovi se i danas obavljaju u ministarstvu. I ništa se neće dogoditi sa državnim razlozima, ako se ti poslovi neće od sutra, nego recimo za tri mjeseca kad ćete prisilit saborsku većinu da donese zakon početi obavljati u državnom uredu. A ono što piše u Poslovniku Hrvatskoga sabora o hitnom postupku, a tu riskiram jer znam što će mi potpredsjednik odgovoriti ovim pravilima, čuli smo ih više puta bez obzira što je i on svjestan da razloga za hitnost nema. Sugestija vam je ponovo ne idite s hitnim postupkom. Dajte nam dva čitanja. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Sada će četvorica članova kluba HDZ-a replicirati predstavniku kluba HDZ-a. Prvo će to učiniti poštovani Ivan Šuker.
Da, ove replike smo vidjeli, naučili nekad davno od predstavnika kluba SDP-a, pa dobru praksu je šteta ukinuti. Da, da, gospodine Staziću nemojte imati kratko pamćenje. Vi ste jedan od tvoraca toga. Kolega Mlakar, sve ste vi to lijepo elaborirali, međutim niste neke stvari ipak rekli do kraja. Definitivno da se ministru i potpredsjedniku Vlade ne žele baviti sa stambenim zbrinjavanjem. Definitivno je da jedna ovako poprilično teški problem u Hrvatskoj se želi izbaciti iz ministarstva koje je financijski najpotentnije, jer Ministarstvo regionalnog razvoja je sigurno ministarstvo koje raspolaže sa najviše da tako kažem slobodnih sredstava. I sad s obzirom da sam napravio ne jedan proračun i onda kad se počne priprema za izradu proračuna, onda kad se sjednu svi oko zajedničkog stola, onda su obično oni koji su najjači, najmoćniji se izbore za najbolje pozicije, možete misliti kakva će biti pozicija predstojnika ureda u odnosu na sadašnju poziciju potpredsjednika Vlade i ministra regionalnog razvoja. To je jedna stvar. Druga stvar, ići raditi ovo u tijeku proračunske godine je u najmanju ruku smiješno. Ovo ako se napravi onda se napravi kad se donosi proračun pa se u planiranju proračuna lijepo planiraju sredstva pa se onda u principu vidi i kakav je financijski efekt ovakvog zakona jer ne može mi nitko reći da jedno tijelo koje se izdvaja iz jednog tijela koje ima organizirane službe i pravne, kadrovske i financijske i graditeljstva itd., gdje neki ljudi rade više poslova kad ga izdvojite posebno gdje ti ljudi više neće raditi puno poslova nego će raditi jedan posao će koštati daleko skuplje. A ovi zakoni o kojima ćemo razgovarati malo kasnije govore o smanjivanju plaća državnih službenika i namještenika. Dakle, ovo je samo dokaz da Vlada naprosto ne zna što i kako i nije spremna preuzeti odgovornost za jednu vrlo ugroženu skupinu hrvatskih građana.
Na repliku odgovara poštovani Davorin Mlakar.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Šuker nisam stigao jednostavno sve reći, ali mislim da ste vi propustili možda naglasiti ovo osim što se gospodinu potpredsjedniku Vlade ne želi baviti poslovima stambenog zbrinjavanja ustvari je Vlada predlažući ovaj zakon rekla da se on tim zakonom nije bavio, da se u to ne razumije i da je to ministarstvo loše radilo. Jedino što mi to nismo čuli baš tim riječima. Ali ću vas evo uputiti na stranicu 2. ovog zakona koliko mi vrijeme dozvoli, dakle osnivanjem ovakvog jednog državnog ureda koji je vjerojatno presedan u ovako i širem europskom krugu centralnih središnjih tijela državne uprave dogodit će se nešto fenomenalno, utvrdit će se zakonske pretpostavke za što učinkovitije obavljanje navedenih poslova. Ovi ljudi koji će raditi te poslove bit će posvećeni samo tim poslovima, oni će racionalnije koristiti sredstva državnog proračuna i imovine u državnom vlasništvu. I sad ovo što bih sugerirao svakom tko predlaže zakon da barem izbriše, izgraditi će se potrebni ljudski i materijalni kapaciteti za provođenje stambenog programa temeljenog na strukturnim fondovima. Žao mi je, eto da to ministarstvo u godinu i pol baš ništa od tih poslova nije uspjelo napraviti, ali onda bi s takvom ocjenom trebala doći Vlada, reći da je podbacilo ministarstvo i potpredsjednik Vlade, možda razmišljati da ga zamijene nekim drugim a ne zbog toga osnivati državni ured.
Drugu repliku iznijet će poštovani Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Mlakar kažete da ministar uprave gospodin Bauk ni kriv ni dužan mora braniti zakon koji ga ne zanima, a i posao nije u njegovom djelokrugu. No s obzirom da Ministarstvo regionalnog razvoja ima širok spektar aktivnosti a ministar nam je otočanin Bračanin a u djelokrugu rada tog ministarstva je i briga za hrvatske otoke i oko razvoja otoka ja predlažem da ministar onda posluša ovaj moj prijedlog i prenese ga potpredsjedniku Vlade da unutar ministarstva vrati status Upravi za otoke. Naime, briga za otoke i otoci su se inače u tom ministarstvu potpuno utopili do neprepoznatljivosti. Ne samo u financijskom dijelu da Vlada ne skrbi o otocima nego samo u dva dana evo koliko pratimo iz tiska, a i iz pisama koje dobivam kao zastupnik između ostaloga i otočne županije čujemo da se najavljuje poskupljenje cijena na brzim brodskim linijama do 60% i to baš pred turističku sezonu. S druge strane danas sam dobio pismo od direktora javnog poduzeća Autoceste Rijeka-Zagreb ARZ-a u kojemu me moli, gospodine Boriću, moli me direktor da posredujem između potpredsjednika Vlade Grčića i ministra pomorstva, prometa i infrastrukture Hajdaša-Dončića da im se plati naknada Autocestama Rijeka-Zagreb zbog toga što Zakonom o otocima su građani Krka oslobođeni plaćanja mostarine. A tu naknadu iz državnog proračuna treba Autocesti Rijeka-Zagreb platiti državni proračun ali se onda potpredsjednik Vlade gospodin Grčić i gospodin Hajdaš-Dončić ne mogu dogovoriti tko će to trebati platiti pa traže evo pomoć i mene kao oporbenog saborskog zastupnika. Pa evo ja koristim priliku da im ministar to prenese. I druga stvar, danas sam također dobio pismo od direktora AUTOTRANS-a RIJEKA da se Ministarstvo regionalnog razvoja još uvijek nije sjetilo potpisati ugovor sa tim koncesionarom, tako će otočani koji su oslobođeni plaćanja karata za prijevoz po otoku morati sami plaćati od idućeg tjedna. Evo, pa sam htio da samo to ministar prenese. To ga vjerojatno više zanima nego ovaj prijedlog zakona.
Ovu raspravu unutar kluba nastavit ćemo odgovorom na repliku Davorina Mlakara.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče. Koliko ja mogu posredovati između vas otočana ja ću se potruditi. Ja jedino nisam rekao da to nije posao ministra Bauka. Rekao sam nažalost to je njegov posao i mora ga odraditi bez obzira koliko mu se to sviđalo. Žao mi je da nema gospodina Grčića i ne volim govoriti o ljudima kojih nema, a pogotovo onda o ovakvim njihovim prijedlozima, ali možda neće mediji naravno kog to zanima, možda mu se barem usmenom predajom ovo prenese. Uz sve ovo što ste se zalagali kolega Bačić ja vidim ustvari jednu drugu tendenciju i tu iščitavam iz ovog zakona. O svemu ovom što ste govorili plus ove najave za djelokrug ministarstva čini mi se da ćemo mi postati cijelim svojim teritorijem država od posebne državne skrbi. Ali, kao što vjerojatno otoci doživljavaju tu državnu skrb, doživljavat će ju i cijela država.
Nastavljamo sa replikama. Na redu je poštovani Josip Borić.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Mlakar vi ste u svojoj raspravi ustvrdili da ovo zaista ne vodi ničemo i da ćemo samo doći u još veće probleme i to je zaista činjenica. Mi osnivamo ovim zakonom jedan novi ured koji pridružujemo dosadašnjim državnim uredima, pa imao tako Državni ured za trgovinsku razmjenu, Državni ured za statistiku, pa za javnu nabavu, pa onda imamo za Hrvate izvan RH itd. državne urede, govorim o državnim uredima. E sada, mi u Ministarstvu regionalnoga imamo upravu za stambeno zbrinjavanje i status na pravo koji vodi gospodin Stanko Janjić, ja mislim već sigurno jedno 10 godina, ako se ne varam. Imaju novaca više nego neka ministarstva, 350 milijuna kuna za dva programa, za stambeno zbrinjavanje i obnovu u ratom oštenih objekata. I sad mi osnivamo jedan državni ured gdje ćemo svu onu, ajmo reć pismohranu, svu onu administraciju prebaciti u državni ured a ministarstvo ostavljamo u nadležnost da i dalje brine o onom fizičkom dijelu, znači graditi, izgraditi, nadzirati itd. provoditi postupke javne nabave itd. Pa mislim, umjesto da to ostavimo unutar jedne kuće koja to već radi sasvim dobro i uspješno u ovih desetak godina mi sad mi njima uzmemo onaj administrativni dio i sada će taj državni ured bolje to odraditi nego svi ti ljudi unutar te uprave koju smo do sada imali, koji je sasvim normalno funkcionirala. Sad ćemo se telefonima zivkat, slat ćemo papire s jedne na drugu stranu i naravno da će se to sve pogubit. Mislim stvarno tko se ovog rješenja sjetio, ne znam što da mu čovjek kaže, osim da utvrdi na kraju da mi svakoga dana u svakom pogledu sve više nazadujemo, evo to je.
Posljednja replika i Josip Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Mlakar, pa da čudno je, dok jedni uredi se gase i pripajaju ministarstva, kako što je to Ured za pronalaženje, obilježavanje, održavanje grobalja žrtava pod izlikom da se tako racionalizira, da se tako operacionalizira, da se tako bolje i efikasnije djeluje i radi, da se bolje koriste i sredstava fondova EU, a to sve, je taj ured, je i sačinjen i napravljen kako bi i konsenzusom i vi ste digli ruku kad ste bili u Saboru gospodine ministre za taj ured, konsenzusom lijevih i desnih i svih zastupnika i to temeljem Zakona o usklađenju s rezolucijom Vijeća Europe. Taj smo ugasili i pripojili Ministarstvu branitelja, a sada osnivamo neki novi koji će biti briga i skrb i on će biti racionalan, on će biti efikasan, funkcionalan, a ovaj koji je radio svoj posao ovaj nije bio takav i njega smo ugasili i pripojili Ministarstvu branitelja. Mislim čudna obrazloženja koja dolaze uz ovaj zakon o novom uredu i mislim da apsolutno nema nikakve veza sa stvarnošću i sa korištenjem ni fondova, ni racionalizacijom, ni operacionalizacijom, ni bilo čime.
Čut ćemo i odgovor na ovu repliku, kolege Davorina Mlakara.
Poštovani kolega Đakić, pa vi niste razumjeli od početka rada ove Vlade ovo čemu se i sada čudite, a to je ta logika koja nama je nejasna jer nam se čini da je suprotna logičkim zaključcima na koje smo mi navikli. Pa ova Vlada je rekla da ide u racionalizaciju, pa je umjesto 16 osnovala 20 ministarstava, pa umjesto 84 državna tajnika dogurala do 160 ili koliko dužnosnika i to je smanjenje državne administracije, racionalizacija. Dapače, nedavno ne mogu reći točno kojeg datuma ministar Mrsić nam je govorio kako su uštedili na plaćama, kad vam koeficijent sa 4,27 naraste na 5,27 to je po logici naše Vlade ušteda. I ja to tako i razumije, ako je osnivanje iz jednog ministarstva izdvajanje službe i stvaranje novog ureda koji će treba prostor, opremu, ljude koje će preuzeti dijelom temeljem ovog zakona, ušteda a Vlada nam je to rekla, pa mi moramo shvatiti tu logiku i u to vjerovati. Drugo je pitanje u članku 4. početkom rada državnog ureda koji će preuzeti sukladno utvrđenom djelokrugu opremu, pismohranu, drugu dokumentaciju, sredstva za rad, financijska sredstva, te prava i obveze razmjerno preuzetim poslovima, veliko je pitanje koliko će razmjerno sredstava o ovom što su naši kolege govorili od kojih su pozamašna sredstva bila ili kako je rečeno jedno od potentnih ministarstava, koliko će stvarno tih sredstava biti preneseno u državni ured. Bojim se vjerovati da će biti u skladu s potrebama onih za koje se taj ured osniva, a svima nam je jasno da je to apsolutno nepotrebno, najnepotrebnije da zbog volje jednog čovjeka, nije nam nažalost u mandatu ove Vlade prvi puta da zbog volje ili interesa jednog čovjeka mi ponovo donosimo zakon.
Sad ćemo još čuti zaključnu riječ, ministra Bauka. Izvolite.
Zahvaljujem. Dakle što se tiče rasprave, na pitanje zastupnika Salapića kao što su i neki od kolega iz kluba HDZ-a primijetili, dakle radi se o kontekstu zakona ne o tekstu. Hrvatska Vlada na sutrašnjoj sjednici ima 3 prijedloga zakona koji će doći u Hrvatski sabor, Zakona o područjima od posebne državne skrbi, o obnovi i o statusu prognanika i izbjeglica pa će to bit prilika da dobijete i odgovore na pitanje koje ste postavili od predstavnika ministarstva koji bi kako su se kolege izrazili, bili više zainteresirani za ovu raspravu, obzirom da su izrazili određenu solidarnost samnom koji moram predlagati zakon zato što moram, ali dobro nema veze. Što se tiče, ne pismohrane, nego što se tiče pitanja o dakle nadležnostima državni ured je također središnje tijelo državne uprave i prema članku 44. Zakona o sustavu državnu uprave rješavaju u upravnim stvarima i provode upravni odnosno inspekcijski nadzor itd., itd. Prema tome mislim da tu a posebno kad se to ovim drugim zakonima definira neće biti problema. Što se tiče izlaganja odnosno replike zastupnika Bačića na otoke, ja sam kao zastupnik svaki put u ime kluba govorio o izvješću o provedbi Zakona o otocima i uvijek sam se pohvalno izražavao resornom ministarstvu koje se tiče otoka. Dapače zaželio sam još dakle u prethodnoj Vladi da se što više poslova koji se tiču otoka prebaci toj upravi, ne zato što mi je gospodin Borić bio posebno simpatičan nego zato šta znam da mi otočani imamo određenog razumijevanja i solidarnosti u ostalom ako malo bacite statistiku nazočnih u dvorani onda ćete vidjeti da je od pet zastupnika s otoka u dvorani ukupno 4 jer je Tonka sad izašla telefonirati, 5 je u bolnici vjerovatno ali on je moja zamjena u Saboru pa možemo reć da smo mi u sto postotnom obliku od preostalih 146 zastupnika negdje je 20-tak, dakle 14%, mi smo ustvari 7 puta više sada nazočni i aktivniji. Prema tome vjerujem da to ipak nešto govori o toj otočnoj solidarnosti prema tome tu bih zasada stao vjerujući da će se ovi problemi koji ste rekli da će biti riješeni ja ću se isto tako dat svoj doprinos da oni budu riješeni u onome okviru u kojemu mogu biti riješeni. Evo tu ću stat pa ću vjerojatno u odgovorima na repliku još imati prilike nešto reći. Hvala.
Imamo prijavljene tri replike. Prvo poštovani Josip Borić.
Uvaženi predsjedniče, nisam se mislio javiti, nego ste vi gospodine ministre spomenuli to izvješće o provedbi Zakona o otocima. Dok smo mi vodili brigu o hrvatskim otocima svake godine Hrvatski sabor raspravljao je izvješće po provedbi zakona o otocima. Mi nismo raspravili izvješće za 2011. Godinu iako smo već u proteklih godinu i pol dana ohoho tih izvješća raspravili a to je zakonska obveza koju je sabor nametnuo Vladi RH u članku 38. da jedanput godišnje izvijesti Sabor o provedbi tog zakona. Ja pitam zbog čega mi to nismo raspravili kad je sve vrlo jasno i procedure su poznate. A da smo to raspravili onda bi danas bili svi zadovoljniji jer bi utvrdili neke činjenice i upozorili ministarstvo da ne čini ono što čini a govorio je i kolega Bačić dijelom o tome. Činjenica jest da nam se prema otocima smanjuje frekvencija putovanja, tj. umanjuje se broj linija, da nam se najavljuje skuplje karte, da mi imamo pravo voziti se po otocima, znači nekoliko skupina među njima učenici, studenti, umirovljenici besplatno po svim otocima a da se očito ne žele potpisati neki ugovori kako su nas obavijestili oni koji su dobili to pravo na javnom natječaju i imaju koncesiju. I da ćemo mi svi zajedno završiti očito u problemu i prije turističke sezone i zato bi bilo dobro gospodine ministre da vi to prenesete dalje i da u ovaj Sabor izvješće o provedbi zakona o otocima ako ne već smo u 2013., već i za 2012. Je aktualna, da raspravimo te dvije godine pa makar i unutar jednog i da na taj način pokažete da poštujete ono što vam Hrvatski sabor nalaže kroz zakon.
Ministar ne smatra potrebnim odgovoriti na ovu repliku kolege Branka Bačića.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa jedan dio onoga što sam ja htio reći replicirao je kolega Borić. Ja bih samo još nešto dodao. Dakle unutar ministarstva čiji danas djelokrug mijenjamo, to je ministarstvo preuzelo iz ministarstva bivšeg mora, prometa, infrastrukture preuzelo upravo za otoke. Mene iz nejasnih razloga je ukinula status te uprave. Danas se tako sustavna briga koja se prije vodila o otocima u tom ministarstvu ne vodi. Žao mi je jer je u toj upravi bilo sjajnih ljudi koji su zapošljavani od 95. pa do 2001., 2002. sve do evo do prije godinu dana, dvije i nije bilo nikakvih valjanih razloga. Upravo iz ovih argumenata zbog kojih danas u ovom zakonu ustrojavamo poseban državni ured da bi posebno skrbio o prognanicima odnosno o izbjeglicama na taj način ako ćemo ići argumentima kontrario kako kaže moja susjeda Ana Lovrin često puta onda ministarstvo šalje poruku kada ukida jednu upravu i svodi je na razinu odjela, jasno pokazuje kako manje skrbi o onome zbog čega je ta uprava a sada odjel bila i osnovana. Ja mislim da, činjenica da nas nikad ovoliko točno bilo u ovom saboru koliko nas ima danas. Činjenica da i u Vladi ima nekoliko ministara koji dolaze iz otoka ili su vezani uz otoke i to jako puno da je nikad manja briga prema hrvatskim otocima nije bila u posljednjih desetak godina. A ja zbog toga kao evo i kolega Borić očekujem da Vlada čim prije dođe u Sabor sa izvješćem o provedbi Zakona o otocima i o učincima tog zakona pa da vidimo koliko je primjerice u zadnjoj godini za koju bi trebalo dati izvješće na hrvatske otoke uloženo a koliko je prema prijedlogu državnog proračuna još će biti vidljivije kada budemo imali izvješće o izvršenju državnog proračuna za 2012. godinu sada na hrvatskim otocima.
Hvala lijepo. Posljednja replika u ovoj raspravi bit će ona kolege Davorina Mlakara.
Ja bih počeo s time da nitko nije otok ali ne znam da li su vama otočanima rekli da niste na otoku i da ne trebate čekati trajekt da smo već mogli otić doma da skratimo raspravu iako sam ja pridonio tome da traje duže nego što treba. Ali sad bez obzira na to gospodine ministre kad ste već s otoka a imat ćete prilike možda dok čekate trajekt a možda i prije odgovorit na pitanje koje sam postavio, zašto hitni postupak? Da li ikad možete prihvatit prigovor da nema razloga za hitnost postupka, ništa ne opravdava predlagatelja da se ovaj zakon donosi ad hoc u tri dana i što se tiče citiranja Zakona o sustavu državne uprave s obzirom da središnja tijela obavljaju upravne poslove, to ne znači da bi trebale donositi drugostupanjska rješenja ako im ne postoje prvostupanjska tijela. Ali to je za neku drugu raspravu. Mene ustvari zanima možete li vi jednom prihvatiti argumente da nema razloga za hitnost postupka?
Odgovor na repliku ministar Bauk.
Iz ovih racionalnih razloga ja ću pokušati na sve tri replike odjednom. Ako ne može onda neću, onda ću u sljedećem uvodnom izlaganju. Dakle što se tiče ovih trajakata na koje možemo otići, neće biti smanjenja broja linija, dakle u sezoni će biti povećavanje. A što se tiče cijena nisam siguran da imate točnu informaciju. A što se tiče ugovora sa autobusnim prijevoznicima i drugim sigurno će biti potpisan jer od kada sam to pročitao u novinama već sam provjerio kod resornog ministra, pri čemu bih samo još dvije tehničke stvari dodao. Dakle uvijek su izvješća o Zakonu o otocima dolazila u Sabor negdje u kasno proljeće, a rasprava bi bila ili u 7.ili u 9.,10. Mjesec, tako će za 2012.sasvim sigurno doći u Sabor … [[Upadica se ne razumije.]] za 2011.šta to već nije na dnevnom redu? To bi trebalo onda biti što prije. Što se tiče pitanja o hitnosti ili ne hitnosti postupka dakle na pitanje može li Vlada jednom prihvatiti da nešto ne ide u hitni postupak, odgovor je svakako može ali čini mi se da to neće biti u ovom slučaju ali vjerojatno će biti sasvim sigurno slučajeva kada će to biti prihvaćeno. Eto toliko za ovaj dio.
Sada ćemo zaključiti raspravu po ovoj točki dnevnog reda, a glasat ćemo kada se za to steknu uvjeti.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu ministarstava i drugih središnjih tijela državne uprave, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 317. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandmane su podnijeli Klub zastupnika SDSS-a, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Molim ministra uprave, idemo po redu. Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav amandman br. 1. na članak 1.
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman br. 2. istog odbora.
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman br. 3. istog odbora.
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman Kluba zastupnika SDSS-a.
On je identičan kao amandman br. 1. Odbora za Ustav pa se smatra
Znači konzumiran je?
Sukladno Poslovniku.
Hvala lijepa. Je li predlagatelj ima nešto dodati?
Ne, povlačimo amandman.
Hvala lijepa. Molim zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim dizanjem ruke da se izjasnimo. Ali prije toga upozorenje da je za donošenje ovog zakona potrebna većina od svih zastupnika tj. 76 glasova za prolazak zakona. Molim dizanjem ruke da se izjasnimo tko je za? Hvala lijepa. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 84 glasa za, 29 glasova protiv i 7 suzdržanih glasova donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu ministarstava i drugih središnjih tijela državne uprave, u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Prelazimo na objedinjenu raspravu o iduće dvije točke dnevnog reda: - Konači prijedlog zakona o izmjeni Zakona o državnim službenicima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZ br. 318 - Konačni prijedlog zakona o izmjeni Zakona o plaćama državnih revizora, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZ br. 321 Predlagatelj oba zakona je Vlada RH. Prijedloge akata primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani na oba zakonska prijedloga se mogu podnositi do kraja ove rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Izvješća ste primili na sjednici. Pitam predstavnika predlagatelja želi li dodatno obrazložiti prijedloge? Da. Ministar uprave Arsen Bauk. Izvolite.
S obzirom da je do zadnjeg trajekta još 3,5 sata onda ćemo dovoljno. Dakle poštovane dame i gospodo Vlada RH je na svojoj sjednici održanoj krajem veljače donijela nekoliko uredba i odluka kojim je smanjila koeficijente odnosno osnovice tamo gdje je to bilo moguće za 3% za plaće većeg dijela službenika i državnih dužnosnika i drugih javnih djelatnika kojima su plaće uređene na način na koji su već uređene. Za dvije skupine službenika za smanjenje koeficijenata od 3% trebam odluku odnosno izmjenu zakona u Hrvatskom saboru i to je sada na dnevnom redu. Jedna se odnosi na rukovodeće državne službenike kojima je koeficijent složenosti poslova iznad 3,5 dakle iznad maksimuma koji je utvrđen zakonom iz 2001.godine, a drugi su revizori kojima je koeficijent također određen zakonom. I ovo je prijedlog kojim se i toj skupini službenika smanjuje koeficijent za 3%, a to je već napravljeno za ostale državne službenike za javne službenike, za državne dužnosnike, pravosudne dužnosnike i sve ostale čija je većina plaće bilo kroz koeficijent bilo kroz osnovicu bila u ingerenciji Vlade, ovo je u ingerenciji Sabora i evo ovo je ustvari operacionalizacija one odluke o smanjenju plaća za 3%. A kako smo u prošlom zakonu govorili o Ministarstvu regionalnog razvoja sada bi analogno tome mogli govoriti o Ministarstvu financija ali kako je zakon su iz djelatnosti Ministarstva uprave onda u ime Vlade RH ih ja predlažem. Zahvaljujem.
Zahvaljujem ministru. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Prelazimo na raspravu. U ime kluba HNS-a raspravu će podijeliti dvojica kolega Boris Blažeković i Srđan Gjurković. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospodine ministre sa suradnicima. Bez obzira na vrijeme koristit ću ponovo priliku da govorim o nešto više o državnim službenicima odnosno službenicima javne uprave. Ova izmjena zakona kao što je već rečeno odnosi se na umanjenje koeficijenata plaće rukovodećih državnih službenika za 3%. Šteta, šteta je da se mora rezati na državnim javnim službenicima i to rukovodećem kadru. No nažalost realnosti su takve i od stvarnog života, stvarnih situacija i okolnosti bježati ne možemo. U obrazloženu prijedloga izmjena ovog zakona piše "Zbog jakog utjecaja globalne gospodarske financijske krize indeks stopa rasta BDP-a je negativan što utječe na pad zaposlenosti u RH. u cilju neophodne fiskalne štednje i fiskalni državni sustav i državnih javnih službi te očuvanja radnih mjesta i pune zaposlenosti u vrijeme recesije nužno je smanjiti troškove rada u državnim i javnim službama na svim razinama". Pred realnostima nije dobro gurnuti glavu u pijesak, s njima se treba suočiti i treba pronaći a često i nepopularna rješenja kako bi se u konačnici postigao cilj u ovom slučaju održivost sustava. Svi mi od državnih službenika s pravom tražimo izvrsnost. Oni su sustavni i neodvojivi dio funkcioniranja države na svim nivoima i u sve tri državne neovisne vlasti, zakonodavnoj, izvršnoj, sudskoj. Bez kvalitetnih stručnih i profesionalnih državnih službenika niti jedna država ne može funkcionirati. Svi državni službenici u krajnjim su konzekvencama u funkciji i rade za građanke odnosno građane. Neki su državni službenici neposredni izvršitelji državne, odnosno vladine politike. Brojni državni službenici u neposrednom su kontaktu s građanima, korisnicima državnih usluga, odnosno usluga javne uprave. Državni službenici na svim razinama svakako moraju biti najkvalitetniji stručni kadar koji Hrvatska uopće ima. Državni službenici su neophodan profesionalni kadar i zahvaljujući baš njima država funkcionira svakodnevno. U velikoj većini današnji državni službenici to jesu. Istina je i da su službenici ogledalo svojih nadređenih, a nerijetko i ogledalo državne odnosno vladine politike. Istina je i da kao svugdje među državnim službenicima ima i neradnika i nekorektnih osoba, ali su u velikoj manjini i to je manji problem koji se adekvatnim ocjenjivanjem i stegovnim postupcima riješi. Kao što rekoh državni službenici, službenici javne uprave su u najvećem broju visoko kvalitetni, adekvatno obrazovani i vrijedni radnici i radnice koji su napornim i predanim radom zaslužili našu pažnju, naše poštovanje i društveni ugled. Nerijetko se na državne službenike neopravdano i nepravedno svaljuje odgovornost naših pogrešnih odluka, krivih neživotnih propisa i taj segment teških uvjeta rada državnih službenika treba razumjeti i kvalitetno i brzo mijenjati. Nama u HNS-u, Liberalnih demokrata, čini se da je jedan od vodećih problema adekvatno nagrađivanje državnih službenika te osiguravanje ne samo normalnih već što boljih uvjeta za rad državnih službenika. Ukoliko tražimo od državnih službenika kroz Zakon o državnim službenicima i njegovih čak 160 članaka izvrsnost, uzornost u ponašanju, besprijekornost u odnosu spram obavljanja posla za javnost, moramo osigurati ili bar nastojati osigurati primjereno nagrađivanje i što bolje uvjete. Osim samih plaća postoje drugi način kako se to može raditi i odati priznanje, izraziti zahvalnost kvalitetnim službenicima i službenicama na njihovom kvalitetnom i predanom radu. To treba njegovati i poticati kod svih nadređenih. Jedan od posebno važnih elemenata je i briga za stalno doškolovanje državnih službenika i njihovo stručno usavršavanje i u tom dijelu država ne bi smjela biti popustljiva. I dozvolite mi u ovom trenutku jednu malu digresiju koju sam već jednom napravio, a to je želim ponoviti što sam već rekao, a to je da bi mi ovdje u Saboru mogli učiniti nešto malo više za naše djelatnice i djelatnike. Od njih zahtijevamo i to s pravom besprijekornu profesionalnost i stručnost. U velikoj većini to i dobivamo. Kao i većina državnih službenika danas u Hrvatskoj, sigurno i službenice i službenici Sabora kao i većina hrvatskih građana osjećaju teret globalne i hrvatske ekonomske krize. No kao što sam rekao postoje razni načini da im se olakša rad i osiguraju adekvatni uvjeti i opet ću navesti primjer. Jedan od minimum minimuma bi mogao biti da se saborskim službenicama i službenicima kao što to imaju sve manje i srednje firme, o velikima da uopće ne govorim, da se dakle osigura djelatnicima i djelatnicama Sabora iznađe mogućnost parkiranja i recimo ovdje ću sad reći konkretan primjer, u javnoj garaži Tuškanac. Taj napor svi zajedno morali bi učiniti. No da zaključim, mi u HNS-u jedva čekamo vremena kad će javna služba postati prestižna djelatnost najvrsnijih kadrova u Hrvatskoj s visokim plaćama i priznatim društvenim statusom. Pozivamo sve, a i sami ćemo aktivno raditi na tome da služba u javnoj upravi bude na čast i državi i službenicima. Do tada se trebamo svi i državni dužnosnici i građani s poštovanjem i zahvalnošću odnositi spram državnih službenika, službenika u javnoj upravi, uz čvrsto uvjerenje da istovremeno niti jednog državnog službenika eventualna neadekvatna plaća i loši uvjeti rada ne oslobađaju od najprofesionalnijih pristupa njegovom ili njezinom poslu. Sad će dalje kolega Gjurković.
Izvolite kolega Gjurkoviću.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora. Gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Naravno da apsolutno bilo kakvo smanjenje plaća nikad nije, ne stvar je popularnosti nego stvar je realnosti života da smanjuje standard svih onih kojima se smanjuje plaća. Dakle iako ovaj zakon je vezan za izmjene Zakona o državnim službenicima bolje je reći jednom rukovodećem menadžerskom dijelu i ovlaštenih državnih revizorima, ovo je u biti vezano za smanjenje plaća kako je u uvodu rekao ministar državnim službenicima i javnim djelatnicima. Ali u obrazloženju jasno se kaže da stanje koje je u Republici Hrvatskoj Vlada sagledava na realan način pada BDP-a ali i ključnog zadržavanja radnih mjesta svih onih u javnim službama. Ono što je isto tako bitno naglasiti, a to posebno normalno i javno ljudima kojima se u biti smanjuju plaće od 3% a to je da u ovome trenutku javni sektor ima u prosjeku 19% veće plaće od prosjeka u Republici Hrvatskoj i da ima 28,5% veće od prosjeka privatnog sektora. I to je ona ključna poruka ove Vlade, da oni koji stvaraju i u normalnom društvu, u tržišnoj ekonomiji sasvim je realno da oni koji imaju u rizičnim poslovima na tržištu imaju veće plaće od onih koji u biti temeljem poreza dobivaju plaće, temeljem onoga što stvara realan sektor kroz dodanu vrijednost odnosno kroz poreze koji se plaćaju u javnom sektoru. Treba isto tako kazati da su u državnoj upravi 2008. godine plaće rasle 13%, 2009. 15%, 2010. 1,4% i to je ona realnost koju treba jasno znati. To je ono vrijeme sjećamo se dobro kad se govorilo da u Hrvatskoj krize nema i da mi nemamo utjecaj krize svjetske koja je bila jasna, samo je pitanje kad će u Hrvatsku doći. Ono što je isto bitno za znati kod smanjenja plaće od 3% ne samo za ove zakone je da je prosječna, da je privatni sektor odmah 2008. i 2009. reagirao i smanjivao plaće, da je prosjek plaće u privatnom sektoru sa 5700 kuna smanjen na 4600 kuna čime ovaj potez Vlade RH, realan potez ne samo radi proračuna, nego radi određenog balansa u realnoj tržišnoj ekonomiji je potez koji je nužan. Ali je isto tako jasno da svi oni kojima se smanjuju plaće moraju znati da privatni sektor koji puni proračun, koji osigurava plaće u javnom sektoru je puno više pao i da ovaj minimum i pokušaj zadržavanja radnih mjesta i minimum u smanjivanju plaća. Naravno klub Hrvatske narodne stranke će podržati oba dva zakona. Hvala lijepa.
Imam prijavljenu, ne dobro odustaje. Dobro, hvala. Nastavljamo raspravu po klubovima. U ime kluba HDSSB-a govorit će poštovani Josip Salapić.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora, uvaženi ministre sa suradnicima. Evo nas pet, šest je ostalo da raspravljamo o ovoj jednoj vrlo važnoj temi, pa onda se ponekad, ne zbog televizijskih kamera, nego zbog težine teme i problema ali i broja zastupnika i zastupnica u Saboru gubi smisao za neke dubinske rasprave. Jednostavno kada nema odgovora na neka pitanja glupo je raspravljati sam sa sobom. Ako se od državnih službenika, namještenika traži izvrsnost, ako se traži u tome da dobro i pošteno obavljaju svoj posao u svakom slučaju trebaju biti i primjereno plaćeni za ono što rade. S obzirom da su obrazloženja oba ova zakona da se zbog tereta krize i recesije u kojoj se Hrvatska nalazi već nekoliko godina smanjuju plaće za 3%, a posljedično je to i ona odluka Vlade Republike Hrvatske uredbom da će se na isti način smanjiti plaće za 3% bruto negdje ukupno oko 231000 državnih službenika, namještenika. Ovo se radi, dakle o rukovodećim ljudima, o državnim službenicima, o državnim revizorima, o tajnicima ministarstava, potpredsjednicima Sabora i Vlade sad da ne nabrajam po zakonu. Ono što je važno reći da ponekad je jednostavno potrebno priznati da se u nekoj situaciji ne zna ili ne može bolje i da je bolje tražiti konsenzus u svim političkim strankama, negoli provoditi nešto što nije neprovedivo. Ako Plan 21 u kojem je stajalo u jednom dijelu da je gospodarski oporavak i ponovo zapošljavanje onih koji su zbog krize izgubili posao jedna od najvažnijih smjernica tog plana, ako to se ne može ispuniti, onda je bolje priznati da se nešto ne može i ne ide pa tražiti suradnju u svim strankama, nego stvarati neprijatelje. Evo bili smo svjedoci jučerašnje rasprave u Saboru kada je sve krenulo nizbrdo, kad jednostavno jedan neprimjereni govor i svađe i natezanja neće dovesti do ničega. Mi zbog onog principa i zbog načina na koji smo do sada u klubu raspravljali ja ću to na malo drugačiji način reći. Svjedoci smo bili da je Vlada sa sindikatima postigla jedan gentlemanski sporazum da će se ukinuti oni regresi, božićnice, dodaci na plaće, na jubilarni rad, na nagrade, a da se u plaće neće dirati. Od toga se sporazuma sa sindikatima i zaposlenicima odustalo. Jednostavno bilo je nužno po obrazloženju predsjednika Vlade prijeći i izaći ovu mjeru, to je smanjenje plaća 3% bruto. Da li će to pomoći nešto gospodarskom izvlačenju Hrvatske iz krize vjerujemo da neće. Jednostavno ako je tako teško stanje, jedan teški možemo to medicinskim rječnikom karcinom liječiti andolima jednostavno to neće pomoći nikome ništa. Ako je to tako, a izgleda da ta mjera od 3% bruto upravo takva i da će doći do još novih težih lijekova od andola. Prijeći će se na nešto puno teže. Mi se nadamo da nećemo morati davati našim zaposlenicima morfij da mogu izdržati svoje radno mjesto, jer su im plaće sve manje i manje, a troškovi života i troškovi življenja obitelji sve veća i veća. Sve veći je broj nezaposlenih na žalost. Ne mijenja se ništa u onom realnom sektoru, u investicijama. Evo ja sam bio nazočan na prezentaciji ministara u Osijeku prije neki dan. Puno je tu postavljeno pitanja konkretnih, ali nije bilo konkretnih odgovora na prave probleme a to je da ono što je zaista veliki problem sve veći broj nezaposlenosti, a sve manje investicije. Tamo su ministra gospodarstva dočekali radnici MK Slavonije koji nisu primili plaću 2 mjeseca, radnici Bizovačkih toplica tamo iz našeg kraja Osječko-baranjske županije 4 mjeseca. Dakle, u nekim teškim uvjetima liječiti ovako teško gospodarsko stanje nekakvim andolima jednostavno neće se postići ništa. Mi smo protiv oba ova prijedloga zakona zato što, ako je nešto rečeno da se neće dirati onda to treba ispoštovati ili treba priznati jednostavno da ono što je Vlada svojim gospodarskim programom predvidjela da neće dirati plaće i mirovine da se od toga odustaje, da Plan 21 više ne postoji ili na žalost u nekim ovako bitnim temama mi jednostavno u Saboru kada se treba govoriti možda politički teže, jače raspravljamo sami sa sobom. Jer ako nema zainteresiranih zastupnika da se o ovom problemu razmatra i da govorimo o pravoj srži problema gospodarstva u Hrvatskoj onda nećemo napraviti ništa. Klub HDSSB-a neće podržati ova dva prijedloga zakona.
Hvala lijepo. Raspravu u ime kluba HDZ-a podijelit će kolege Davorin Mlakar i Ivan Šuker.
Hvala lijepa. Evo i zbog naših otočana i ostalih s kontinenta mi smo podijelili vrijeme. Nastojat ćemo bit kratki, nastojat ćemo biti i jasni ako je moguće. Referirao bih se i na ovo što je govorio kolega Salapić. Ovo je jedan kako bi se moglo reći situacijom iznuđen zakon od najave da će Vlada svim državnim službenicima i svim javnim službenicima, ljudima zaposlenim u javnim službama smanjiti plaću za 3%. Moram sa, reći ću ipak bez ikakve zluradosti reći da sam vam prije tri tjedna, a možda i manje, govorio o činjenici da gurate treću izmjenu i dopunu Zakona o državnim službenicima po hitnom postupku. Da se protivimo hitnosti postupka jer da ona u sebi često puta nosi nedovoljno razrađene odredbe koje će nam se razbit o glavu. Zašto to govorim? Prošlo je dva tjedna, dobili smo četvrtu izmjenu Zakona o državnim službenicima. U ocjeni stanja i osnovnim pitanjima koja se trebaju urediti ovim zakonom predlagatelj kaže nakon višegodišnjeg uzastopnog gospodarskog rasta, rasta zaposlenosti i pada nezaposlenosti jak utjecaj globalne gospodarske i financijske krize tijekom protekle tri godine preokrenuo je trend makroekonomskih kretanja. Pad BDP-a izravno je utjecao na gašenje radnih mjesta u realnom sektoru i nagli porast stope nezaposlenosti. Krajem 2010. godine u evidenciji Hrvatskog zavoda za zapošljavanje evidentirano je oko 260 tisuća nezaposlenih osoba koje su prethodno bile u radnom odnosu. Što to znači? Bitno je da su nezaposlene. Da li su bile prije ili nikada ne znam koja je to kategorija u odnosu na ostale. Međutim, predlagatelj nije napisao ono što je puno važnije, u krajnjoj liniji nije bitno koliko ih je bilo 2010., bitno je da ih 2013. ima 375 tisuća. To je taj trend koji je katastrofalan, ali s obzirom na ogromnu brojku predlagatelj je mislio da je oportunije ne napisati taj broj nego smo govorili o postocima rasta, pada ili sličnih stvari. I sada je nakon dva tjedna od treće izmjene ponovno došao prijedlog da donosimo zakon sukladno članku 159., tvrdim nije sukladno članku 159. Poslovnika Hrvatskog sabora, da postoje osobito opravdani državni razlozi da se donese ovaj zakon po hitnom postupku. Tim više što koliko sam ja ovako uspio na brzinu izračunati ako su i na svim mjestima ovi ljudi kojima sada smanjujete plaće odnosno koeficijente njih je ukupno 70. Dakle, ovaj zakon je zakon za 70 ljudi od kojih su glavni tajnici ministarstava, zamjenici predstojnika državnih ureda tu još nismo ukalkulirali ovog novog kojeg ćemo danas dobiti vjerojatno. Uglavnom radi se, ili ako jesmo još bolje. Kada bi svi oni i bili na tim mjestima to bi bio broj od 70 ljudi. 70 ljudi da im pada koeficijent za obračun plaće tako da bi im bruto plaća bila manja 3% ne može biti opravdan državni razlog da se zbog toga donosi zakon po hitnom postupku bez obzira sviđalo se to Vladi ili ne. To nije argument iz Poslovnika da predložite hitni postupak. A ako ste se već zabunili predložiti ga onda Sabor treba odbaciti takav prijedlog i zahtijevati od Vlade da i ovaj zakon kao i prethodi o kojem smo govorili ide u dva čitanja. S obzirom da se protivimo zbog svega onog i što je kolega Salapić govorio tome da se smanje plaće u javnoj i državnoj službi za 3% protivit ćemo se i donošenju ovog zakona. I tvrdimo da vrijeđate Poslovnik Hrvatskog sabora predlažući hitni postupak zakona.
Nastavit će kolega Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre. Pa vrlo je interesantno da za ova dva prijedloga zakona identično obrazloženje je u točku, zarez, dakle sve je isto napisano. No, ja bih ipak želio nešto drugo reći. Čovjek bi mogao danas zlurado govoriti međutim mislim da nije naprosto niti vrijeme da čovjek bude zlurad i da se bilo kome smije. Dakle, kad prije pet godina kad sam za ovom govornicom kao ministar rekao da je 80% Proračun RH zadano i da bez kresanja prava se ne može ništa napraviti svašta sam čuo s druge strane. Međutim, gledajte nakon 5 godina mi raspravljamo o potpuno identičnom problemu. I što je najveći problem gospodine ministre nije mi jasno više u kojoj funkciji vi kad predlažete, a kad gospodin Mrsić. Zadnji put praktički identičan zakon predlagatelj je bio gospodin Mrsić. Međutim, ja sam siguran da vi nećete si dozvoliti taj luksuz da kažete što je on zadnji put tu rekao u Hrvatskom saboru da neće biti smanjenja plaća. I 15 dana iza toga plaće se smanjuju 3%. Dakle, ovo je jedan problem koji fali jedan podatak ustvari da bi bili vjerodostojni, a da kažete koliko ćete vi sa ovim smanjenjem ušparati. Ne sa ovih 100-njak i nešto ljudi nego ukupno za sve zaposlene državne službenike i javne s obzirom da više čovjek ne zna što se događa sa plaćama u prosvjeti. Ministar prosvjete govori jedno, ministar Mrsić govori drugo, ministar Linić bježi od toga i uopće ne želi govoriti o tome. I mislim da bi stvarno bilo vrijeme da hrvatskoj javnosti kažete što ste uopće učinili sa plaćama? Radi se o 240 tisuća ljudi, radi se o masi sredstava bruto plaća negdje po prilici oko 28 milijardi, 21 milijarda i 800, 900 u državnom proračunu, zato jer najveći dio plaća u zdravstvu se isplaćuje preko bolnica i nije sastavni dio državnog proračuna ali sve skupa negdje oko 28 milijardi. Dakle, 3% smanjenja na bruto od 28 milijardi je negdje to je 850 milijuna. A u prijedlogu proračuna ste rekli da ćete ušparat na plaćama milijardu i 700. E sad, gdje ćete naći tih dodatnih 850 milijuna kuna? Ili koji zakon ćete napraviti jer gledajte ovo nije tema s kojom se bilo tko može igrati u Hrvatskoj. Jer vi nemojte zaboravili da uz ovo smanjenje plaća od 3% i u međuvremenu otišao PDV za 8,7% gore, ne za 2% … [[Govornik se ne razumije.]] nego za 8,7% gore. Otišla je struja 20% gore, otišlo je grijanje i plin 37% gore i vi kad zbrojite ovo smanjenje plaća, kad zbrojite povećanje PDV, kad zbrojite povećanje cijene energenata koju htjeli mi ili ne htjeli priznati oni čine itekako veliki dio potrošačke košarice, onda ćete vidjeti da vi nažalost za četvrtinu, pa nije četvrtina ajde šestina zaposlenih u RH, vi ste njima smanjili i kupovnu moć za nekakvih 15%. I to je činjenica od koje vi naprosto ne možete pobjeći i ne možemo kroz ovakva dva zakončića i kroz jednu uredbu koju je donesla Vlada zanemariti notorne činjenice, notorne činjenice. Jer vi sa ovim 750 milijuna niste pomogli državni proračun, ali ste poslali jednu užasno lošu poruku i u nizu loših, deprimirajućih, depresijskih poruka poslali ste još jednu. Jer o tome da li bi bio deficit državnog proračuna za 850 milijuna veći to vam je negdje 0,25, 0,26%, ni jedna rejting agencija ne bi napravila ništa isto kao što vam ni jedna rejting agencija neće zapljeskati za ovo smanjenje plaća od 3% jer to nije sustavno rješenje problema. Kad, ako želite da vam rejting agencije, da vam međunarodne financijske institucije priznaju nešto, onda morate napravit strukturnu reformu, strukturnu reformu koja će djelovati na masu sredstava za plaće. Gledajte, imate gotov Zakon o platnim razredima, s ovih 3% smanjenja ovoga koeficijenta ste došli na prijepor koji je bio prije 3 godine za sindikatima i kad nisu htjeli pristati za 0,2% startnu osnovicu. Da su tada pristali i pristali na platne razreda garantiram da bi danas svi državni službenici i javni službenici puno, puno bolje stajali. Dakle, ono što želim reći u ime kluba HDZ-a, što želim reći kao ministar koji je dugi niz godina vodio vrlo teške, pa nekad i pomalo ružne razgovore sa sindikatima. Ja sam danas u potpunosti na strani sindikata, znate zašto? Zato što je ovo sustavno ne rješava ništa, ovo nije sustavna mjera i onaj ko se bavi financijama, i ko se bavi javnim financijama ne može podržat ovako nešto, Ne može podržat ovako nešto. Mi konačno u Hrvatskoj moramo govoriti o masi sredstava za plaće i reći ćemo da možemo izdvojit toliko i toliko i u sklopi te mase napraviti prijelaz koji djeluje prema svakome. Jer gledajte ovdje je jedna vrlo opasna stvar, smanjenje plaće državnim revizorima, ja njih ne smatram da su oni puno važniji i puno bolji od svih, ali mi se ovdje vrlo često pozivamo na njih i govorimo o iznosima od nekoliko stotina ili milijardi kuna gdje bi oni trebali vršiti kontrolu. To su školovani ljudi, ima ih malo u RH kao što i u mnogim ministarstvima ima posebno stručnjaka, ajmo govoriti za nekadašnje svoje ministarstvo, ima stručnjaka gdje vi naprosto ih u Hrvatskoj ne možete naći. Ljudi koji naprosto ne znaju radit taj posao, zna njih 15 ili 20 radit taj posao u bivšem Deviznom inspektoratu ili u Uredu za sprječavanje pranja novca itd. I ti ljudi ako odu državna služba izgubila je strašno puno. I nije dobro, kolega Bauk, gospodine ministre da predlažemo ovakve zakone iz jednostavnog razloga što ovaj problem nije star 1 dan, ovom problemu se govori od 10. mjeseca 2008. godine bez obzira što stalno s lijeve strane čujemo priču, niste htjeli da priznate da postoji kriza. Ako neko predlaže da se zamrzne proračun, zar to nije jasna poruka kriza je u državi? Samo ne možete si dozvoliti da hodate sa urlafonom po Hrvatskoj i vičete kriza, pa ispraznite banke i onda napravite totalni show. Ali ovaj problem o kojemu se u Hrvatskoj govori od 10. mjeseca 2008. godine., o kojem se 3 godine sustavno radilo. I još ovdje da nešto kažem, i zbog zapisnika, a i zbog hrvatske javnosti, ovo je sustav jedinstvenog obračuna plaća, to je sustav koji je napravljen, to je sustav koji Ministarstvo financija napravilo prije 2 godine. Samo ga je trebalo završiti i trebalo je početi obračun plaća. Zna se zbog čega, dobro zbog čega je napravljen, šta je taj sustav treba donijeti. I isto tako prvi puta u ovih 5 kriznih godina se dogodilo da državni službenici i namještenici nisu dobili plaću na vrijeme. Ovdje su nekada ministri HDZ-a, i predsjednik i predsjednica Vlade bili ismijavani kad su govorili da plaće i mirovine se isplaćuju na vrijeme. Pa vidite došlo vrijeme kad se plaće i mirovine ne isplaćuju na vrijeme, a mi se danas ne smijemo tome, jer znamo u kakva je situacija, želimo pomoći i zato i rasprava kolege Mlakara i moja ide u smjeru, al nije nikakav hitni postupak, jer vi ste ovo predvidjeli u proračunu, predvidjeli ste milijardu i sedamsto milijuna kuna manje za plaće i to vam je bilo rečeno ovdje u trenutku kad su se donosile plaće. I možemo si predbacivati lopticu kako god hoćemo, međutim Hrvatska bez strukturnih reformi neće riješiti svoje fiskalne probleme, nikakvo umjetno fiksiranje deficita, deficit je u ovom trenutku isključivo fiksiran sa poreznim opterećenjem s ničim drugim. Da niste izvršili poreznu presiju kako ste izvršili na hrvatske građane deficit bi bio oho ho gori. I druga stvar, sve su investicije maknute iz državnog proračuna. I danas iz državnog proračuna nemate praktički uopće investicija. I danas situacija zbog nečinjenja, a mogli ste to učiniti jer ste imali strašan vjetar u leđa prije 15 mjeseci kad ste došli na vlast, je daleko govore. Danas već možemo govoriti o preko 90% zadanosti državnog proračuna gdje se ne može uopće utjecat na rashodovnu stranu bez diranja određenih prava. Dakle, taj iznos se povećao za 15 postotnih poena, za 15 postotnih poena jer ste poljoprivrednicima već skresali za milijardu i sedamsto milijuna kuna njihovu rashodovnu stranu. Dakle, ovo je jedna tema koja zaslužuje široku raspravu, pa čak možda i jedan politički, gospodarsko, socijalni konsenzus jer bez toga doći ćemo do toga kolegice i kolege da u državnoj upravi nažalost sva kvaliteta će nam otići. U ovome trenutku kad javni sektor počne bujati on će iz državne uprave uzeti sve ono što vrijedi, uzet će nam ljude koje smo školovali, kojima smo omogući da kontaktiraju i rade sa međunarodnim financijskim institucijama i ostat ćemo bez njih. Ja to ovdje odgovorno govorim tu sjedi kolega koji je nekada bio prisutan na određenim sastancima i dobro zna kakvi su moji stavovi bili i mislim da imam punu moralnu, ljudsku i političku ovoga hrabrosti reći ovo ovdje jer o ovom se govorio ne jedanput za ovom govornicom i kolegice i kolege ovo uopće nije smiješno. Ovo je itekako ozbiljna tema i od nje ne treba bježati. Radi se o sudbini 240 tisuća zaposlenih. Ovo je lomljenje preko koljena koje neće donest ništa dobroga. Tako se isto smanjili doprinos za dva posto. Od njega jedino korist ima državni proračun jer su mu troškovi plaća 500 milijuna manje. Privatni sektor od tih 2% nema nikakve koristi smanjenja jer se i sa određenim promjenama, izmjenama PDV-a i poreza na dohodak opteretili tri puta više. Prema tome gospodine ministre mi ovakav prijedlog zakona nažalost ne možemo podržati i mislim da vam polako već pješčani sat ističe što se tiče rashodovne strane proračuna s ovime je nećete riješiti.
Sad ćemo čuti raspravu u ime kluba SDP-a. Iznijet će je poštovani kolega Ivo Jelušić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege odmaklo je vrijeme ali kao što vidimo ova tema je interesantna i ozbiljna bez obzira na ovo odmaklo vrijeme. Ja inače ne idem spavati prije jedan, dva sata. Ja bih mogao, ali žao mi je zbog onih koji idu ranije spavati prije su kao i stručne službe koje moraju ovdje zbog nas sjediti. Kao što je ministar Bauk o ovoj stvari je početak, nastavak onog što je započela Vlada kroz svoje odluke, kojim je odlukama de facto su plaće smanjenje tri posto i nama dužnosnicima, dakle svim dužnosnicima i svim ostalim osim ovih kategorija koje su u ovom dijelu zakona navedene. Kao što je netko reče malo prije 70-tak ljudi ali ustvari time završila proces ili posao oko smanjenja 3% smanjenja plaća svima. Ovo je završni dio toga. Meni je doduše evo možda malo žao nije tako regulirano da i ove plaće dužnosnika nas dođu ovdje pred Saborom, to je na Vladi riješeno pa da vidim dal bi onda bili protiv toga. Vjerojatno, molim da mi se ne dobacuje iz kluba. Da li bili za to ili protiv toga. Dakle svi osim obrazovanja kao što nam je poznato imat će tri posto manje plaće i sada i danas ovdje a inače u ovim zadnjih desetak dana, 15, 20 koliko se raspravlja oko toga, velika rasprava oko toga jel to treba, ne treba, napadaju s jedne i s druge strane itd. I ja se zaista pitam o čemu se tu zapravo radi. I večeras smo čuli s pravom da govorimo o reformama i potrebi reformi. Pa i u ovom djelu oko reforme državne uprave jedan od segmenata reforme državne uprave je to da ona manje košta i s aspekta plaća. Prema tome, ja molim da mi se ne dobacuje po drugi puta. Ili da ja sačekam da vi izgovorite svoje pa da ja nastavim. Nisam ja nervozan nego me ometate. Dakle jedan od elemenata je ušteda pa i na plaćama i ostalim segmentima uprave. Uštediti možete na dva načina. Ako radite reformu pa ljude prebacite iz jednog Ministarstva u drugo iz službe u službu, opet su na državnim jaslama. Kako možete uštedjeti? Ili da smanjite broj zaposlenih ili da smanjite plaće. Između dvije varente da smanjite broj zaposlenih ili da smanjite plaće ja mislim da je socijalno odgovorniji ili bolje da svima smanji 3% nego da 50 ili 100 tisuća ostane ili 20 tisuća ili 10 tisuća ili 5 tisuća mada i 100 ljudi ostane potpuno bez ikakve plaće. Naravno trebaju ostati bez plaće oni koji svoj posao ne rade dobro i koji ne rade i koji zbog toga trebaju izgubiti posao ali ne zbog toga što treba smanjiti troškove. I zato ja mislim da je ovo daleko bolja mjera nego da se sada kaže ajmo 3% smanjiti broj zaposlenih. To je drugo rješenje. Ovo je u svakom slučaju bolje. S druge strane sve ove jadikovke kako je to nije socijalna mjera itd. mi dijelimo sudbinu gospodarstva ove države, u realnom sektoru, u gospodarstvu, otkad je kriza krenula 150 tisuća ljudi je izgubilo posao iz državne uprave nitko zbog toga. Nitko nije dobio otkaz zato što nema para. U gospodarstvu je to doživjelo 150 tisuća ljudi. Prema tome ovo je na tek dijelom podjela kako da kažem sudbine ili onih koji su u realnom gospodarstvu. A koliko ih je izgubilo posao? Vidjeli smo. A koliko su plaće tek smanjene tim ljudima u gospodarstvu? To nitko čak ni ne zna. Tamo se plaće svaki dan smanjuju i nikom ništa. Tu se ne javljaju ni sindikati ni stranke itd. dakle tamo kad se smanji plaća nikom ništa al kad je riječ o državnoj upravi onda se svi dignu na zadnje noge. Prema tome ja sam za to da budemo solidarni što je imanentno jel socijaldemokraciji prema tome ako gospodarstvo nije dobro i ako radnicima i zaposlenima u gospodarstvu nije dobro, a zašto bi u državnoj upravi zaštićeni i privilegirani. Idemo dijeliti tu sudbinu. I na kraju ako smo za reforme i ako smo za bolne rezove onda to mora se osjetiti. To mora se osjetiti i na džepovima. Mi smo mogli proći bez ovoga. Kolega Šuker je spominjao deficit. Da mi smo mogli proć bez ove mjere da nismo išli na smanjenje deficita, da smo ostavili deficit 15 milijardi a ne 10 milijardi kao što je to sada. Kao što je bio u vrijeme HDZ-e Vlade pa uzeli još dodatne 5 milijarde ne bi se morale smanjiti nikome plaće nego smo mogli još povećati pa podijeliti to po plaće pa povećati potrošnju. Prema tome ovo je nažalost nužna mjera ali mjera koja ustvari rekao bih usuglašena sa stanjem u gospodarstvu koje traje već par godina jer tamo ljudi i ostaju bez posla i imaju manje plaće i svaki dan se smanjuju plaće pa mogu i nama koji radimo u državnom sektoru i koje to gospodarstvo sve nas na neki način i uzdržava. Hvala lijepa.
Na ovo izlaganje replikama ustaju dvojica kolega. Najprije Davorin Mlakar.
Kolega Jelušić, ja mislim da ste vi imali najbolju namjeru ali želim vas ispraviti jer je jedna vaša teza koja je teško provjerljiva naravno kada bi se razgovaralo o dužnosničkim primanjima odnosno plaćama onda bi se pitali da li se bi mi na isti način suprotstavili rješenjima kao što to sada činimo. Pa ću vas samo podsjetiti prije tri tjedna Vlada je došla, a to je bio moj motiv zašto sam govorio o sustavnim rješenjima i proglasila neke dotadašnje državne službenike prvo dužnosnicima a onda im digla koeficijente za obračun plaće tako da je najviši bio 5,70. Ravnatelj HZZO-a pa slijedom toga oni ispod njega. Tada sam se bunio i protiv tog povećanja, tim više sada još više sumnjam u to povećanje plaća i prijenos u dužnosnike nakon što onda idemo mjerom da s 3% svima smanjimo plaće. Koja Vlada se sjeti tako pametne stvari da tri tjedna prije nego što smanjuje plaće podigne jednoj maloj kategoriji ljudi plaće ničim ustvari zaslužene, obrazloženjima koja su i tada bila nesuvisla kao i sada kako ćemo sustavno rješavati linearno smanjivanje plaća svima? To nisu dobre mjere i to je ono protiv čega smo se mi bunili.
Na repliku odgovara Ivo Jelušić.
Pa kolega Mlakar jedno je smanjenje plaća, a drugo je korekcija koeficijenata. Kada smanjujete plaću 3% svima smanjujete zato što novaca ima ili nema, a kada nekome korigirate koeficijent korigirate zato što njegov rad možda nije bio podcijenjen u odnosu na prijašnji koeficijent u odnosu na nekog drugog kolegu koji ima isti koeficijent ili niži a to ne zaslužuje. Prema tome tu je bila samo korekcija određenih koeficijenata što nema veze sa smanjenjem plaća. Uostalom o tome smo već razgovarali u ovom Saboru i to na koncu konca 2 ili 3 ili 5 ljudi ne utječe na proračun u tom dijelu da bi to moglo utjecati na smanjenje plaće i da bi utjecalo na proračun. Riječ je naprosto bila o korekciji nekih ljudi koji nisu bili ajde da kažem čiji je posao bio podcijenjen u odnosu na neke druge, ništa drugo.
Čut ćemo sada repliku Ivana Šukera.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Stvarno nisam imao namjeru replicirati ali da jedanput skinemo tu maglu sa smanjenja deficita. Od povećanih poreza ste ubrali 4,5 milijarde kuna i ne isplaćujete božićnicu i regres to vam je 600 i još nešto milijuna kuna. 560 milijuna manje plaćate zdravstveni doprinos i to vam je već preko 5,5 milijardi kuna, a smanjili ste deficit za 4,5 milijarde. Prema tome nemojmo govoriti o nečemu što, a da ne govorim o smanjenju investicija. Pa sve investicije praktički u školstvu i zdravstvu su stale. A druga stvar, kolega Jelušić ja sada ne mogu shvatiti jesam li ja vas loše čuo nešto pa plaće su praktički smanjene svima za 3% osim prosvjeti gdje dragom Bogu nije jasno što se dogodilo za plaće, znači radi se o smanjenju plaća 3% i nama svima tu, a isto tako i za negdje oko 180 tisuća zaposlenih u državnim i u javnim službama. Dakle prije svega u zdravstvu i kulturi koji spadaju u javne službe. I ne možete reći da smanjenje koeficijenta nije smanjene plaće za milog Boga. Koeficijent je vrednovanje plaće prema stručnoj spremi i složenosti posla, a na taj koeficijent se daju posebni podaci zbog neke posebne složenosti. Pa trebali bi znati što predstavlja koeficijent. A osnovica vam je inače da kada već to hoćete da vam kažem, proizašla iz nekakvog izračuna koji je parametar nekakva prosječna plaća ili nešto drugo i temeljem toga dođete do osnovice temeljem koje se isplaćuju plaće svih onih koji se plaćaju iz državnog proračuna, a isto tako temeljem te proračunske osnovice se isplaćuju i određene naknade. Prema tome koeficijent vam je temeljna stvar za izračun plaća, ona je temeljna. Znači koeficijent od 0,90 za srednju stručnu spremu je njen start, a ono što se dodaje na taj koeficijent zbog složenosti je isto tako regulirano nekim zakonom. Ali reći da su se smanjili koeficijenti zbog toga da se opravda što neko radi bolje ili lošije mislim da je to pomalo smiješno i nepoznavanje … [[Govornik se ne razumije.]]
Na repliku odgovara Ivo Jelušić.
Kolega Šuker naravno da vi razumijete što sam ja govorio ali vi namjerno želite iskrivljavati, to je vaše pravo. Plaće se naravno mogu smanjiti tako što smanjiš osnovicu kao što se za neke čini ili što smanjiš koeficijent kao za drugu grupaciju čini. I to se čini. Ali je cilj da se smanji ukupna masa plaće za 3% i što je napravljeno. Ono o čemu sam ja govorio a odnosilo se na repliku kolegi Mlakaru, dakle povećanjem samo dijelu dužnosnika koeficijenta nije bilo u funkciji smanjenja ili povećanja plaća nego izniveliranja njihove vrijednosti i njihovog rada. Ja sam o tome govorio da to povećanje ili sutra kada bi nekom smanjili koeficijent zato što smatramo da njegov posao koji on izvršava manje vrijedi nije zbog toga da uštediš ili zbog smanjenja plaća. Naravno da se koeficijentima … za cijelu grupaciju smanjujete koeficijente onda smanjujete svima. Ono je bilo samo niveliranje vi to razumijete. A inače oko deficita ja znam da vi to ne želite čuti ali naprosto deficit je manji za 5 milijardi sa 15 na 10 milijardi. To što smo još na nekim drugim stvarima uštedili to je dobro, to što smo napravili … bolje ubrali poreza da pri tom nismo povećali nijednu stopu poreznu za gospodarstvo nismo povećali, za gospodarstvo nijednu poreznu stopu nismo povećali ali smo bolju naplatu napravili. PDV je porezno kao što vi znate ili ne znate neutralno za gospodarstvo, to nije trošak gospodarstva. PDV nije trošak gospodarstvu za razliku od drugih poreza koji su trošak. Vi to valjda ćete shvatiti nakon toliko godina bavljenja financijama.
Imamo prijavljenog još Branka Vukšića ali kako ga nema u dvorani kao da se i nije prijavio. Zaključno ministar Bauk.
Zahvaljujem. E sada imam izazov kako da ne izazovem gospodina Šukera na repliku jer je rekao da neće replicirati, a ja ne mogu na dvije stvari. Kao što sam na kraju u prošloj raspravi rekao da je sutra na sjednici Vlade zakon i obnovi i ostali tako mogu sada reći da je sutra na sjednici Vlade rebalans državnog proračuna, pa će onda biti prilike o još širem izlaganju sve ovo što ste rekli još biti prilike bolje obrazložiti samo što će onda biti ministar financija s druge strane koji će onda u jednoj raspravi moći kompetentnije odgovoriti u tom dijelu od mene pa se neću uopće upuštati u to što vidim da je ocijenjeno kao dosta pametan potez. Što se tiče Zakona o plaćama državnih službenika, on je bio na raspravi u Saboru 2000 i neke osme ili desete godine u prvom čitanju, nije došao u drugo čitanja a iste rasprave koje su se tada vodile sa sindikatima vode se i danas. Ostalo je pitanje dakle dvije stvari, 0,5% po godini staža za minuli rad i da li će ocjena utjecati na visinu plaće ili neće. Ali on bi u tom dijelu trebao biti financijski neutralan jer se sve ono što bi imalo posljedice na ukupan iznos rješava osnovicom, da ne elaboriram ovaj dio koji ste vi rekli. Što se tiče centraliziranog obračuna plaća dakle on je uveden, odnosno predviđen Zakonom o registru zaposlenih u javnom sektoru iz 2011. godine. Zaposlenici javnog sektora su popisan i onda se na tome bilo stalo, dakle ono što smo mi napravili je da smo pokušali i evo za prošli mjesec i uspjeli da jedan dio državnih službenika primi plaću preko centraliziranog obračuna. Ovo kašnjenje plaća nije imao svoj financijski nego čisti tehnički učinak i to se već vidi da je ovaj mjesec kada su svi podaci za tu skupinu službenika stavljeni u registar i kada je temeljem toga FINA obračunavala plaće vidjelo se da već drugi mjesec nema nikakvog kašnjenja. I mi ćemo sukcesivni pokušati centralizirani obračun plaća proširiti najprije na sve državne službenike, a onda krenuti na javne službe, na agencije, na zdravstvo, školstvo i sve one što treba. I evo, da ne izazivam dalje raspravu, ovaj zakon točno ste rekli odnosi se na nekoliko desetaka ili na stotinjak službenika, mahom rukovodećih, ali je jako bitno dakle da se ne dogodi da "običnim" službenicima se plaća smanji od 1.4., da rukovodećima bude dosta dugo. Pa kad onda budemo povećavali sljedeći put onda ćemo ovima povećat mjesec dana kasnije, evo da tako kažem. Zahvaljujem.
Zahvaljujem i ja vama. I tu ćemo sad prekinuti današnji rad. Nastavit ćemo sutra u 9,30 osmom točkom dnevnog reda. Hvala lijepa. Laku noć.
Konačni prijedlog Zakona o izmjeni Zakona o državnim službenicima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 318. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim dizanjem ruke da se izjasnite. Tko je za? Tko je protiv? Hvala. Tko je suzdržan? Utvrđujem da je većinom glasova, 84 glasa za, 35 glasova protiv i 2 suzdržana glasa donesen Zakon o izmjeni Zakona o državnim službenicima u tekstu kako ga je predložio predlagatelj.