Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Gospođe i gospodo zastupnici u sklopu svekolikih reformi koje provodi Vlada jedna od ključnih jer i reforma političkog izbornog sustava, a kao dio te reforme svakako je i osnivanje državnog izbornog povjerenstva kao profesionalnog tijela nestranačkog, neovisnog koje ima za cilj biti tehnički odgovorno za provedbu izbora u Republici Hrvatskoj . Kako bi se državno izborno povjerenstvo moglo izabrati u ovom Saboru potrebno je urediti njegov status, odrediti njegovu plaću za predsjednika, potpredsjednika i članove i stoga ovim Zakonom predlažemo da se predsjednik, potpredsjednici i članovi Državnog izbornog povjerenstva Republike Hrvatske uvrste u red državnih dužnosnika. Nadalje ovim Zakonom predlaže se i određivanje koeficijenata za plaću. Oni su izjednačeni sa predsjednikom Državnog izbornog povjerenstva, sa predsjednikom saborskog odbora, potpredsjednik, sa potpredsjednikom Odbora, a članove Državnog izbornog povjerenstva u plaći, u osnovnom koeficijentu kao i članovi Odbora dakako članovi Odbora imaju još i zastupnički dodatak što članovi Državnog izbornog povjerenstva ne bi imali. Važna je i odredba ovog Zakona po kojoj se neće primjenjivati stavak 4. članka 12. Zakona o državnim dužnosnicima, a to je pravo na dodatak za radni staž u izvršnoj vlasti. Mi smatramo da se ovom odredbom postižu po našim izračunima uštede od nekih 13 milijuna kuna, da je to priličan iznos sredstava i da je dobro da se i dalje nastavi sa ovom praksom da se državnim dužnosnicima u izvršnoj vlasti ne isplaćuje dodatak za staž i time se mogu rješavati određene druge nužnije potrebe koje se financiraju iz Državnog proračuna. U dosadašnjem Zakonu o državnim dužnosnicima nabrojeni su i pomoćnici ministra, tajnici ministarstava, zamjenici državnih tajnika Središnjeg državnog ureda, zamjenik tajnika Vlade, zamjenik i pomoćnik ravnatelja državne upravne organizacije. Vlada provodi proces depolitizacije državne uprave i profesionalizacije jednim potezom. Prema tome vladina je odluka odnosno Vlada je predložila, a Sabor je donio Zakon o državnim službenicima po kojima ova mjesta postaju službenička mjesta. Stoga je potrebno u ovom Zakonu još jedanput naglasiti da će u trenutku formiranja nove vlade nakon prvih parlamentarnih izbora koji slijede nakon donošenja ovih zakona mjesta tajnika Ministarstva, zamjenika tajnika Vlade, predstojnika ureda Vlade, zamjenika državnog tajnika Središnjeg državnog ureda te zamjenika i pomoćnika ravnatelja državne upravne organizacije postati službenička mjesta, a mjesta pomoćnika ministra se ukidaju u takvom nazivu već će biti direktori uprava u sklopu ministarstava. Te odredbe su riješene Zakonom o državnim službenicima međutim potrebno je i iz ovog Zakona brisati ih i bit će potrebno i iz Zakona o primopredaji vlasti i u sustavu državne uprave također uskladiti se sa onim osnovnim načelom da to postaju službenička mjesta. Izbori će biti održani onako kako je to zakonom, Ustavom predviđeno. Bit će redoviti izbori na kraju 2007. godine međutim Državno izborno povjerenstvo treba biti osnovano kako bi preuzelo poslove izvanrednih izbora u pojedinim lokalnim jedinicama i kako bi s jedne strane se ostvario cilj da se rasterete suci obaveza rada u Državnom izbornom povjerenstvu a s druge strane i da stječu članovi Izbornog povjerenstva neophodno iskustvo jer o njihovom znanju, vještinama to ne možemo dovesti u pitanje, ali svakako iskustvo u provedbi izbora je dobro i bolje ga je sticati na opsegom manjim izborima nego da ne bi bili zatečeni velikim parlamentarnim izborima. Stoga predlažemo da se ovaj Zakon donese po hitnom postupku kako bi se moglo izabrati državno izborno povjerenstvo. Hvala vam lijepa.
Hvala. Odbori? Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Predsjednik Odbora Dražen Bošnjaković. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav Hrvatskog sabora na 61. sjednici održanoj 6. srpnja 2006. godine raspravio je Prijedlog zakona o dopunama Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika s Konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskog sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske 29. lipnja 2006. godine. Odbor je Prijedlog zakona raspravio na temelju svoje nadležnosti iz članka 57. Poslovnika Hrvatskog sabora kao matično radno tijelo. Odbor je u raspravi podržao prijedlog predlagatelja da se Zakon donese po hitnom postupku. U raspravi je Odbor podržao rješenje iz Konačnog prijedloga zakona. Nakon rasprave Odbor je jednoglasno sa 7 glasova za predložio Hrvatskom saboru da donese Zakon o dopunama Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika.
Odbor za izbor i imenovanja? Ne. Otvaram raspravu. Poštovani zastupnik Antun Kapraljević, Klub zastupnika HNS-a. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa evo pred nama se nalazi Prijedlog zakona o dopunama Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika i ja bih ga podijelio na tri stvari koje on obuhvaća a to je u prvom redu koeficijenti za plaće državnom izbornom povjerenstvu, a drugo je ono ukidanje onih 0,5% dodatka na staž. I treće je kako je to gospodin Palarić nazvao depolitizacija i profesionalizacija u javnoj upravi. E sad ovako, što se tiče ovog prvog dijela gdje se govori o koeficijentima i o tome na koji način i koliku trebaju plaću imati članovi Državnog izbornog povjerenstva, znači predsjednik, potpredsjednici i članovi. U svakom slučaju to je normalno da mi podržimo i da ta dio treba biti obuhvaćen da bi to stalno Državno izborno povjerenstvo moglo početi sa radom i isto tako podržavam i onaj dio da se nula cijelih pet posto dodatka na staž ne daje. Međutim, u cijelom tom dijelu mi smo dodali neke nove dužnosnike u popis državnih dužnosnika, a znamo da popis državnih dužnosnika nije samo dio ovog zakona, nego popis državnih dužnosnika direktno se tiče i Zakona o sprječavanju sukoba interesa, a trenutno tamo imamo 1130 dužnosnika oko jer nikad se neće znati i ne zna se koliko tih državnih dužnosnika ima i po meni i po nama u Klubu HNS-a je logično bilo da kada se došlo sa prijedlogom pred Sabor sa ovim prijedlogom zakona da se došlo sa prijedlogom izmjena i dopuna Zakona o sprječavanju sukoba interesa, da se i tamo automatski ovi državni dužnosnici upišu i da oni od svog starta predaju svoje imovinske kartice i da krenemo sa njihovim evidentiranjem kao državnih dužnosnika u povjerenstvu. Znači u očevidniku povjerenstva. Mi smo u povjerenstvu svojevremeno predlagali izmjene i dopune zakona da se u Zakonu o sprječavanju sukoba interesa automatski obuhvate svi ovi državni dužnosnici koji su u Zakonu o obvezama i pravima državnih dužnosnika. Međutim, gospodin Palarić i Središnji državni ured tada a i mi u Saboru, većina u Saboru nije prihvatila takve izmjene i dopune zakona, tako da će nam se i u budućnosti kad god budemo nekog proglasili novim državnim dužnosnikom dešavati da on automatski nije obuhvaćen i Zakonom o sprječavanju sukoba interesa i onda ćemo uvijek imati zadatak da to rješavamo novim zakonom. Znači, novim izmjenama i dopunama Zakona o sprječavanju sukoba interesa i ja se nadam da će gospodin Palarić uskoro doći pred nas sa prijedlogom izmjena i dopuna Zakona o sprječavanju sukoba interesa. Što se tiče ovog trećeg dijela kojeg je gospodin Palarić nazvao depolitizacija i profesionalizacija, pa po meni to ne djeluje baš tako nego se meni ovdje čini da je HDZ shvatio da iduće izbore neće dobiti i jednostavno sad one svoje tajnike ministarstva, zamjenika tajnika Vlade, predstojnika Ureda Vlade, zamjenika državnog tajnika Središnjeg državnog ureda, te zamjenika i pomoćnika ravnatelja Državne upravne agencije ta radna mjesta pretvara iz državnih dužnosnika u državne službenike i po mojoj nekakvoj procjeni to je nekih 70-tak ljudi. Više neće biti državni dužnosnici jer na to mjesto su došli kao profesionalci, nego će sad postati službenici. Ne gospodo, oni nisu u ovom slučaju trebali doći kao profesionalci. Oni su na te funkcije došli politikom, političkom voljom, a mi sad jednim člankom zakona od njih želimo reći da su oni profesionalci. Oni su došli sa politikom. Oni su došli po ne znam kakvim kriterijima, a znamo obično kakvi su to kriteriji i postali su to što su postali, a ovog trenutka mi njih prebacujemo iz državnih dužnosnika u službenike i svjesno ostavljamo budućoj Vladi vrući krumpir pretvarajući njih u službenike. Neće moći dobiti otkaz, a bit će zaposleni stalno i normalno da neće biti promijenjeni i nikakav Zakon o primopredaji vlasti neće se primijeniti na njih i moći primijeniti na njih nego će nam biti ostavljeno sedamdesetak ja se nadam normalno, u stvari siguran sam da ćemo mi biti tada na vlasti i siguran sam da nam ostavljate sedamdesetak svojih ljudi da bi mi, da bi ostali nama kao kukavičje jaje koje mi nećemo moći riješiti nego ćemo ih zateći kao državne službenike, a ne državne dužnosnike. Ne kao dužnosnike nego kao službenike. Zbog toga mi u svakom slučaju moramo podržati ovaj prijedlog zakona baš zbog stalnog Državnog izbornog povjerenstva. Ali se postavlja pitanje sa ovim člankom 4. kojeg bi najbolje bilo da predlagatelj izbaci iz ovoga i da obriše ovaj članak 4. da ne bi ostavio budućoj vlasti kukavičje jaje koje mislim da nije pošteno.
Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Velimir Pleša.
Netočan je navod gospodine Kapraljeviću kada velite siguran sam da ćemo mi biti na vlasti. To jednostavno ne može biti točno budući da to ni vi ni ja ne znamo ali ja sam siguran da vi sigurno nećete biti na vlasti. Jer ako kojim slučajem to ne bi bio HDZ, HNS ne može niti u kojem slučaju biti.
Državni tajnik Antun Palarić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče. Uvaženi zastupnik Kapraljević je valjda pogrešno shvatio ovaj zakon jer je zaboravio kako glasi Zakon o državnim službenicima. Ne, neće ova Vlada popunjavati ta radna mjesta sa službenicima. Dosadašnji dužnosnici će odraditi svoj mandat do kraja kada se provedu izbori, kada se formira nova Vlada onda će sadašnji pomoćnici slijediti sudbinu dužnosnika. Dakle, morat će staviti mandat na raspolaganje ali će radna mjesta postati službenička i ta radna mjesta će se onda za njih će se raspisivati natječaj i nova Vlada će imati zapravo čistu situaciju da popunjava ta službenička radna mjesta. To tako piše u Zakonu o službenicima i to je koncept da nova Vlada kada preuzme vlast da ima slobodu krenuti popunjavanje službenička radna mjesta po modelima novog Zakona o službenicima. Hvala.
Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Antun Kapraljević.
Ispravljam ovaj netočni navod da će nova Vlada moći. To u zakonu ne piše. Nova Vlada neće moći popunjavati jer to u zakonu ne piše.
U zakonu jasno piše ono što piše. Klub HSP poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, poštovani gospodine Palariću. U ime Kluba Hrvatske stranke prava ukazat ću na tri bitne stvari vezane za izmjene i dopune ovoga Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika. Prvo sam mislio govoriti o tome vezano za kandidaturu za predsjednika Državnog izbornog povjerenstva, jer to i sami znate da je jedini kandidat koji ispunjava uvjete bio gospodin Ranko Marijan, čovjek koje je svojevremeno uvjetovao ovaj Sabor da je tražio da mi jednoglasno za njega glasujemo da bi bio izabran za predsjednika Vrhovnog suda Hrvatske. I zbog toga mi je drago da je i Odbor za izbor, imenovanja odlučio se ići u novi pozivni natječaj. Jer kažem, nemamo ništa protiv gospodina Ranka Marijana, ali mislim da se neprimjereno odnosio prema Hrvatskome saboru, jer je on nas nastojao uvjetovati što ćemo mi, kako ćemo raditi vezano za onu njegovu kandidaturu za predsjednika Vrhovnoga suda Hrvatske. I zbog toga, znači neću o tome govoriti. I pozdravljam ovu odluku Odbora za izbor i imenovanja. Drugo što moram kazati u ime kluba Hrvatske stranke prava da se mi konačno moramo dogovoriti vezano za ovih 0,5% tzv. minuli rad. Od kad je zakon donesen ta odredba nikad nije bila primjenjivana. I svake godine se utvrđuje, prolongira se taj dio da se neće odnositi za tu proračunsku godinu, odnosno za tu kalendarsku godinu. I sad mi, i nek Vlada se točno odluči i mi ovdje jel, hoće li biti 0,5% za svaku za minuli rad ili opće neće biti. Jer ovo je najgora varijanta da u zakonu se utvrđuje ima se pravo na 0,5, ali normalno Zakonom o izvršenju državnog proračuna nisu osigurana sredstva za taj, onda se to svake godine prolongira. I sad vidimo da je to bilo riješeno … [[Govornik se ne razumije.]] sa zakonskom snagom i zbog toga ovdje moramo također intervenirati. Znači treba se jedanput odlučiti hoćemo li brisati iz zakona ili ćemo je onda primjenjivati. Jer nije ista situacija ovdje ima saborskih zastupnika koji imaju 20, 30 godina radno staža, neki imaju godinu, dvije ili tri godine radnoga staža. I prema tome, ako se u drugim odnosima riješeno da se taj minuli rad valorizira onda bi trebalo se vidjeti, ako postoji odredba nek se valorizira, ako ne ajmo je onda izbrisati. I treća bitna stvar to je onaj dio što nas malo treba zabrinuti. Mi saborski zastupnici smo uvijek predmet u medijima priče kako imamo visoke plaće, netko radi, netko ne radi. I sad kad gledate kad se uvrštavaju u ovaj zakon novi državni dužnosnici kakvo je mjerilo Vlade? Mjerilo je vrlo jednostavno. Znači da Vlada smatra da je najniži rang kod dužnosnika saborski zastupnik i prema njemu određuje sve ostale. To je vidljivo i u ovome prijedlogu vezano za članove i za predsjednika i potpredsjednika Državnog izbornog povjerenstva. Recimo, članovi Državnog izbornog povjerenstva utvrđuje se koeficijent kao i za saborske zastupnike 5,27. Inače radi javnosti moram kazati da je u tome rangu i tajnik Vlade, tajnik Hrvatskog sabora, tajnik Vrhovnog suda Republike Hrvatske, državni tajnici i zamjenici glavnog državnog revizora, rektor sveučilišta, pravobranitelji za djecu, pravobranitelji za ravnopravnost spolova i … [[Govornik se ne razumije.]] broj je dužnosnika u svemu tome. Znači Vlada, ali bitna razlika između nas je recimo i ovih osoba koje također imaju status državnog dužnosnika mi smo biranu, oni su imenovani. To je jedna bitna razlika. Jer da bi netko postao saborski zastupnik osim vezano za nacionalne manjine to je, mora se najmanje prikupiti i imati 15 tisuća glasova. Iznimka je gospođa Vesna Škare Ožbolt ona je imala negdje 14, najmanje imala na ovima od nas zastupnika. Ali kaže, 15 tisuća glasova je trebalo prikupiti. I sad je ova varijanta, znači član Državnog izbornog povjerenstva ima isti koeficijent, isti rang kao zastupnik u Hrvatskome saboru, isti rang. Praktički prema ovome dijelu ovo je rang ljestvica kako Vlada smatra, kako je tko u državi, između državnih dužnosnika rangiran. Jer to je, to je jedna dosta zanimljiva poruke, a recimo neće se u javnosti govoriti da o plaći člana Državnog izbornog povjerenstva, jel tako ili tajnika ili Vlade ili tajnika Sabora ili tajnika Vrhovnog suda, tajnika Ustavnog suda, to nije interesantno, jel tako. Isto su rangirani kao mi saborski zastupnici, ali to nije interesantno. Ali će se nas uvijek stavljati znači u prvi plan. Dobro, to je, mi smo javne osobe pa moramo biti spremne i na kritike i na sve ostalo jer to je, takav je život i takva je sudbina javne osobe. Ali kažem, ovo mi je malo, u ime kluba moram kažem ukazati na činjenicu i molim obrazloženje državnog tajnika zašto u svima prijedlozima Vlada polazi od toga da ne može niže odrediti od koeficijenta za zastupnika u Hrvatski sabor. Mislim to je malo, nema tu nekih valjanih obrazloženja. Nejasan mi je taj kriterij i zbog toga, znači glavno je mjerilo što je pokojni general Bobetko govorio jesi li ti biran ili imenovan. Mene je narod birao, a ako si imenovan tako možeš biti i razriješen. To je jedna bitna razlika i hoću u ime kluba Hrvatske stranke prava čuti koja su to mjerila bila da se uvijek tako određuje da je u biti, smo mi saborski zastupnici eto prema odnosu Vlade skroz na dnu. Hvala lijepo.
Za klub IDS-a, poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvažena gospodo zastupnici, cijenjeni državni tajniče. Pita se i čudi gospodin Kovačević čemu sve to. Pa sve takve zakona administracija piše sama za sebe. To je bit. A iz ovih koeficijenata to se najbolje vidi. Koji Sabor? Pa mi smo posljednja rupa na svirali. I oni nas još dalje dodatno ponižavaju i samu instituciju Parlamenta dovode u pitanje. Drugo, ne bi bilo dobro da se državni službenici kao što se predlaže kad su tajnici posrijedi fiksiraju, jer se time fiksira i izvršna vlast. Politika ih je postavila i lijepo neka slijede politiku, odnosno sudbinu politike koja dolazi i odlazi sa vlasti. Onaj tko će ih birati po svom ćefu rekao bi narod iz, ostavlja ih tu do kraja života svakoj budućoj Vladi. I šta će sad neka buduća vlast raditi? Ponovo će izmijeniti ovaj zakon, ponovo će vratiti zamjenice, ponovo će vratiti pomoćnike i samo ćemo ugojiti tu državnu administraciju. Konačno, kakva je vlast i kakva vam je vlast ako vi ne možete sa sobom, ako baš treba dovesti 100 ljudi koji će vas slijediti i u slučaju vašega pada sa vlasti slijediti i vašu sudbinu ako ne možete utjecati eto niti na prvih 100 ljudi. Vlast ih postavlja. Kada vlast odlazi neka odu i oni. I neka joj budu tijekom mandata lijepo lojalni. Što se tiče tog Izbornog povjerenstva, lajt motiv je ove rasprave, to je jedna umjetna stvorena institucija, izmišljena, Hrvatskoj apsolutno nepotrebna, ali šta ćemo. Imamo je i sada se time jasno moramo baviti. Rekoh zadnji puta kad smo o tome raspravljali da onaj koji će to radno mjesto taj kao da dobija sedmicu na lotu. Ili u svom mandatu od 8 godina de facto ima koliko, pet izbornih ciklusa. Bira se predsjednik države, dva puta ima parlamentarne izbore i dva puta ima lokalne izbore i to ovako jednog komotnog šest mjeseci posla. Nema šanse da ima više od šest mjeseci posla. Znači taj posao je trebalo ostaviti obavljati kroz ili preko institucije koje su te izborne poslove vršili i do sada. No, šta ćemo. Hrvatska kopira druge u svemu pa jasno da ih onda kopiramo i u tome. Sad je vrlo interesantno tko su kandidati. Tko su kandidati? Neke je spomenuo gospodin Kovačević. E sad ako netko nije mogao biti predsjednik Vrhovnog suda, da li može biti predsjednik ove institucije ili bi trebao biti sretan da je sudac. Nema odgovornije funkcije od suca. Nitko nema prava igrati se sa ničijim sudbinama, nekog slati u zatvor bez jasno osnove ili u pritvor, sudjelovati u nekom političkom procesu. Ako je netko u tome sudjelovao do 90. bilo da je riječ o Paragi ili nakon 90. bilo da je riječ o Hiniću itd. taj neznam da li je dostojan da vodi hrvatsku takvu jednu instituciju. Ja znam da svi griješimo, ja znam da smo svi krvavi ispod kože, ali se svi ne igraju sa ljudskim sudbinama i svi na to ne bi bili niti spremni. Bojim se isto tako da u takvim slučajevima vlast uvijek može manipulirati sa tim ljudima, pa da li onda može manipulirati recimo sa rezultatima izbora. Reći ćete mi smo demokratsko društvo, imamo svoje institucije ustrojene po uzoru najdemokratskijih zapadnoeuropskih zemalja, to je jasno u redu. Međutim da li se može dogoditi da se recimo falsificiraju izbori? Netko će reći ne, a ja kažem itekako može. Samo u Hrvatskoj recimo mogu glasati mrtve duše na predsjedničkim izborima, mislim na glasanje cijelih kako bi predsjednik Republike Stipe Mesić rekao, čak i groblja. I tko sad može sumnjati recimo u zagrobni život? Nitko. Ali zato može sumnjati u rezultate izbora i zato gospodo sa time nije se igrati. Na tragu i ovoga o čemu je govorio gospodin Kovačević. Ja bih isto volio da i zastupnici imaju status barem kao članovi tog povjerenstva, jer to su jedini ljudi u ovoj zemlji koji imaju neposredni izborni legitimitet. Neću govoriti o plaćenim telefonima, karticama, neznam sekretaricama itd. ali ono što bi trebali zahtijevati barem da imamo radni stol izvan stolice u ovome Visokom domu. Jednom riječju da ne budemo više crvena krpa za pljuvanje sviju i svih, a oni koji dolaze našom voljom da redovito sebi pišu zakone i budu u povlaštenijoj poziciji od saborskih zastupnika. Znam zastupnicima ne treba sindikat, ne treba sindikat ali trebaju i sami progovoriti o svom statusu i da prestanemo svima služiti kao crvena krpa za napade i od uprave i od administracije i od svakoga drugog. Svaki direktor u hrvatskom javnom poduzeću kojeg je osnivač ova Vlada ili bivša Vlada ili država sve jedno, bilo da je riječ o Ini, bilo da je riječ o Hrvatskoj željeznici, bilo da je riječ o Hrvatskoj pošti ili neznam Croatia osiguranju, o Hrvatskoj radioteleviziji, ima tri puta veću plaću od predsjednika države ili predsjednika ovoga Doma ili predsjednika hrvatske Vlade. Svaki tajnik u Vladi vidimo je u boljoj poziciji od bilo kojega zastupnika i mi šutimo. Ma budi, ali barem ćemo ti to reći. Ja čak ne bih to ni spominjao, ne bih o tome govorio da se time na neki način poštovana gospodo zastupnici, ne degradira, derogira uloga Parlamenta i ne bih o tome govorio kada ne bih imao osjećaj da tu politiku na neki način vodi i izvršna vlast jer time otupljuje oštricu kritike prema sebi, ali se poštovana gospodo, poštovani gospodine državni tajniče time slabi i utjecaj Parlamenta, uloga Parlamenta, a mi smo ovdje prvenstveno da jednostavno branimo dignitet te institucije i državni tajnici nemaju prava s time se poigravati ne sa nama nego sa institucijom Hrvatskog sabora. Ministar jasno koji u pravilu dolazi iz tih redova neka ima status kao neznam direktor Croatia osiguranje, predsjednik države još i veći, predsjednik Sabora, predsjednik Vlade, ali državni tajnici, pomoćnici ministra ili šta ja znam šta će nastati, ne mogu biti u poziciji koja će biti privilegiranija od saborskog zastupnika. Mnogi saborski zastupnici mogli su biti državni tajnici, ali malo koji državni tajnik na prošlim izborima mogao je biti saborski zastupnik i to treba reći gospodo i ispod određene crte digniteta ovaj Sabor ne smije ići. Ne govorim ni o plaćama ni ničemu, ali govorim o jednome principu. Nešto je postavljeno i gospodo državni tajnici prema tome se i ustrojite. Ne iznad zastupnika nego ispod zastupnika.
Ispravci netočnih navoda. Poštovani zastupnik Ivo Josipović.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege slažući se sa mnogim aspektima onoga što je kolega Kajin rekao, ipak bi ispravio nešto što mi se čini da je implicite rečeno, možda ne tako eksplicite. Naime dovedeno je na neki način u pitanje ako sam dobro razumio, stručni, moralni lik potencijalnog kandidata suca Ranka Marijana. Ja bih istakao da je riječ o časnom i kvalificiranom sucu.
Drugi ispravak, poštovani zastupnik Jakša Marasović.
Cijenjeni gospodine predsjedniče, kolege i kolegice. I ja bih se u većini onoga što je gospodin Kajin diskutirao složio s njime, samo radi istine. Ja neznam imaju li direktori javnih poduzeća tri puta veću plaću od predsjednika države, mjesečnu plaću. Ja znam da imaju veću. Da imaju veću … Samo malo, molim vas.
Kolega ispravak netočnog navoda. Morate odmah reći što je…
Ja znam samo da imaju, ispravak netočnog navoda je to da u prethodnom mandatu ni jedan direktor javnog poduzeća nije imao veću plaću od ministra, dakle od 15 tisuća kuna. … [[Upadica se ne čuje.]] Plaću. Pa to je ispravak netočnog navoda. Dakle nisu imali tri puta veću od predsjednika države. Hvala lijepo.
Poštovani zastupnik Velimir Pleša, ispravak netočnog navoda.
Netočan je navod gospodina Kajina kada kaže: "Izborno povjerenstvo je izmišljena institucija Hrvatskoj nepotrebna". To je netočno. Nije nepotrebna takva institucija u Hrvatskoj, samo je pitanje da li je potrebna u ovakvom obliku i da li je potrebno da se onda biraju takvi ljudi koji će dobro zarađivati u toj instituciji i živjeti osam godina u miru.
Klub zastupnika SDP-a, poštovana zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine Palariću sa suradnicom, kolegice i kolege. Mi u Klubu SDP-a smatramo da nema nikakvog osnova za hit ili bar nama znanih niti javno objavljenih razloga zbog čega ovaj Prijedlog zakona o dopunama Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika kojima se regulira koeficijent članova, praktički plaća članova, potpredsjednika i predsjednika Državnog izbornog povjerenstva treba donijeti po hitnom postupku. Predlagač navodi da je to iz razloga jer da evo, upravo je u tijeku kandidatura, odnosno upućivanje javnog poziva zainteresiranim kandidatima za imenovanje u Državno izborno povjerenstvo. Međutim, shodno Poslovniku Hrvatskog sabora i članku 159. ovakav razlog nije poznat Poslovniku. Naime, Poslovnik kaže da se zakon može iznimno donijeti po hitnom postupku samo kada to zahtijevaju interesi obrane. Ovdje je očito da se obrani ne radi, ili drugi osobito opravdani državni razlozi. Ovo što se navodi u Prijedlogu, odnosno u obrazloženju hitnosti, potrebe hitnosti donošenja ovakvog Prijedloga zakona nisu ti, ali očito je da možda egzistiraju osobito opravdani državni razlozi koji nama ovdje zastupnicima, a ni javnosti nisu obznanjeni. Dapače, obznanjeno je javno nekoliko puta od strane samog premijera i pojedinih članova Vlade da će izbori biti redoviti. Dakle, još imamo godinu i po dana do redovitih izbora. Ovakav Prijedlog zakona po hitnosti donosi se onda ako će vrlo brzo biti izbori. Dakle, ako se radi, u ovom našem konkretnom slučaju, o potrebi za održavanjem izvanrednih izbora, dakle, prije roka. Ako je tomu tako onda bi se i mi morali složiti da Zakon ide po hitnoj proceduri, u hitnu proceduru. Međutim, to se javno demantira od strane najviših državnih predstavnika, tvrdeći upravo suprotno. E pa ako ćemo im onda vjerovati da će izbori biti redoviti onda se postavlja pitanje zbog čega određivati koeficijente, odnosno isplaćivati plaću ljudima godinu i pol dana unaprijed. To možda toliko i nije šteta za državni proračun u svojoj ukupnosti, ali je loša poruka. Prema tome, i u odnosu na integritet osoba koje će raditi u Državnom izbornom povjerenstvu. Koje moraju imati već unaprijed, a i svakim danom zadobivati sve veće povjerenje javnosti. Na ovakav način stvorit ćemo unaprijed jedan animozitet prema toj instituciji i prema tim ljudima jer će se javnost s pravom pitati što oni rade u ovih godinu i po dana, a primaju plaću. Sjetimo se možda, možda je ovo prilika, kažem, da se sjetimo onog razdoblja 90-ih godina kada su potezom pera osnovani sudovi, dozvolite da kažem, ispred svakog ovećeg stabla u Republici Hrvatskoj. I imenovani su predsjednici sudova i predsjednici sudova su imali plaću dugi niz godina, da smo mi to tek 2000. godine ukinuli. Godinama su predsjednici sudova, nepostojećih sudova koji su samo bili sudovi na papiru imali plaće i izazvali su opravdani bijes građana. Jer su ljudi vrlo osjetljivi na ova pitanja. Na kraju krajeva, u SDP-u primjećujemo, u Klubu SDP-a da u ocjeni i izbori potrebnih sredstava za provođenje zakona samo se deskriptivno navodi da će biti potrebno osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu. Međutim, predlagatelj je bio dužan navesti koji, jer to je izračunjivo, ako je išta drugo izračunjivo, onda je to izračunjivo ovdje jer se točno zna koliki je broj ljudi, izračunavamo i koeficijent. Prema tome, bilo je potrebno navesti koliko će koštati ovaj Prijedlog zakona. Prema tome, ne vidim razloga, odnosno mi u Klubu SDP-a ne vidimo razlog zbog čega to nije navedeno. Glede određivanja samih koeficijenata tako da bi predsjednik Državnog izbornog povjerenstva imao plaću kao predsjednik radnog tijela u Saboru, potpredsjednici kao potpredsjednici tijela, a članovi kao i sami zastupnici. Možda tomu i nema neke ozbiljnije zamjerke ako imamo na umu i odgovornost i neovisnost tih ljudi, a na tragu onoga, evo kolega Kajin je i napomenuo, što se sve u proteklih 15, 16 godina događalo sa izborima, na vlastito, sa predsjedničkim izborima kada su glasovale i mrtve duše, ali nažalost imamo i posebnu glavu u kaznenom zakonodavstvu, u Kaznenom zakonu o izbornim zlouporabama, prevarama, izbornim krađama. Nitko i iako su i po samom izbornom povjerenstvu onda utvrđene izborne krađe, nitko ama baš nikada nije odgovarao za izbornu krađu i za izbornu prevaru. I prava je šteta, da se samo malo sada podsjetimo, što u Zakonu o Državnom izbornom povjerenstvu je, a u prvotnom zamisli je bila i to zapravo u prvom prijedlogu, ali kasnije je to u konačnom prijedlogu izbačeno, i ovlast Državnog izbornog povjerenstva da na takve stvari ovlašteno reagira i da podnosi onda i same prijave. Međutim, kako je to dužnost svakog građanina kad primijeti da se radi o povredi, odnosno o počinjenju kaznenog djela, te posebno onda evo i ovom prigodom skrećemo pozornost na veliku ulogu Državnog izbornog povjerenstva, da bi i u ovom smislu trebao preventivno djelovati. Međutim, evo kada je već bilo riječi i o kandidatima koji su se ovdje pojavili, naravno što je to već i jedno primjereno vrijeme, da znamo tko će i biti predsjednik, odnosno potpredsjednici i sami članovi izbornog povjerenstva, mi se u Klubu SDP-a ne bi složili s ovom konstatacijom koja izaziva nekakve sumnje prema osobi, na vlastito prema osobi samog predsjednika, odnosno kandidata za predsjednika Državnog izbornog povjerenstva. Međutim, ukazuje nešto drugo. Svugdje u svijetu je činjenica da je netko postao sudac Vrhovnog suda jeste kruna i kraj, odnosno vrhunac pravničke pa i sudačke karijere. To je posebna, ne samo i dužnost nego i posebna uvijek čast u svakoj zemlji. Kada se kandidati regrutiraju iz Vrhovnog suda i sudačke profesije dakle najviše sudbene instance onda to mora zabrinuti izvršnu vlast. Što se to događa onda sa pravosuđem kada nam ponovo suci bježe u neka druga zanimanja ili na neke druge položaje? Očito je da nisu zadovoljni sa radom i sa funkcioniranjem, ni sa tretmanom pravosuđa. To govori o tome. Prema tome, kandidatura ne dovodi se u pitanje osobe, ali upravo želja da se bude na nekom drugom mjestu, a ne u Vrhovnom sudu kažem govori upravo kaže po tome da je to ozbiljna situacija, ponovo imamo retrogradne procese kada se iz pravosuđa bježi, a ne dolazi, odnosno bilo bi sasvim logično da se iz drugih afirmirane osobe iz drugih profesija kandidiraju već kao afirmirane u sudačku profesiju, u sudački korpus i to je nešto što zabrinjava, a što ovaj podatak kad smo se već dotakli i same osobe o tome se svjedoči. Govoreći u ime kluba naš kolega iz HNS-a s pravom je konstatirao da ova odredba članka 4. ne treba uopće se ovdje nalaziti. Ona govori upravo o onome kako i treba razobličiti ovu normu, da je ona izraz uplašenosti predlagatelja za strah za vladajuću poziciju na sljedećim izborima i da upravo se na takav način želi osigurati što više svojih ljudi u sustavu. To vidimo da na ovakav način ili na više-manje nekad eksplicitno, a nekad i implicitno se prepoznaje u gotovo svakom prijedlogu zakona, a o praksi da i ne govorimo. To upravo mi iz kluba SDP-a čekamo konačno podatak, da nam Vlada dade taj podatak koliko je novih ljudi od vremena nastupanja ove administracije zaposleno u državnoj upravi. Eto upravo zbog toga mi u klubu SDP-a zavisno od toga da li će i predlagatelj reagirati na ove naše primjedbe na vlastito glede odredbe članka 4. kojem nije mjesto u ovom Prijedlogu i bit će stav kluba SDP-a da li će podržati ovaj Prijedlog ili ne.
Ispravci netočnih navoda, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče, ispravljam netočan navod uvažene kolegice Ingrid koja kaže činjenica da se sudac Vrhovnog suda kandidira za predsjednika Državnog izbornog povjerenstva govori u odnosu izvršne vlasti prema sudskoj. To je netočno. Ova činjenica govori o tome da se ide na bolje plaćeno mjesto, sa manje posla, sa manje odgovornosti nego što je mjesto suca Vrhovnog suda.
Drugi ispravak, poštovani zastupnik Stjepan Bačić.
Kolegica Antičević implicira da se vlast, sadašnja Vlada priprema za izbore postavljajući svoje ljude u ovo izborno povjerenstvo. To je netočno jer HDZ-u to nije trebalo ni '90., ni 2003. pa ne treba ni sada.
Klub zastupnika HNS-a, poštovani zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite. 10-minutna rasprava, poštovani zastupnik samo Nikola Vuljanić, ne u ime kluba nego. Klub zastupnika HNS-a, poštovani zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite. 10-minutna rasprava, poštovani zastupnik samo Nikola Vuljanić, ne u ime kluba nego.
Hvala gospodine predsjedniče. Ovo je trebao biti tehnički zakon kojim bi se reguliralo formiranje Državnog izbornog povjerenstva. Naravno podržali smo formiranje Državnog izbornog povjerenstva kao ključnog tijela za provođenje poštenih izbora pa moramo podržati i taj dio Zakona o državnim dužnosnicima. Međutim, i članak 1. i članak 4. zapravo govore o istoj stvari, jedno je rekao kolega Kapravljević, jedno kolegica Antičević. Naime, govore o tome da je žurba velika i da će izvanredni izbori uskoro. Ako to nije tako čemu ovakav Zakon davati prvo u žurnu proceduru da ovi državni dužnosnici u roku ne znam kojem mjesec, dva, tri kako li postanu članovi Državnog izbornog povjerenstva izbora nema. S druge strane čemu u članku 4. današnje državne dužnosnike trenutkom sljedećeg izbora pretvarati u državne službenike. Ako mislimo da je loše da su oni državni dužnosnici da bi ti ljudi stvarno trebali biti službenici profesionalizirati upravu, a zašto to ne napravimo sa sadašnjim danom stupanjem na snagu odmah, stupanjem na snagu u roku od 8 dana i tome slično pa neka se u mandatu ove Vlade ti poslovi, ta radna mjesta pretvore u službenička mjesta. S druge strane ne vidim ama baš nikakvog razloga zašto činjenica da ta radna mjesta prestaju biti dužnosnička, a postaju službenička spadaju u ovaj Zakon. To da trebaju, da u ovom Zakonu treba prestati da se, pisati da se ukidaju ta dužnosnička mjesta, to je istina. Međutim, da ti ljudi postaju službenici trebalo bi pisati u Zakonu o državnim službenicima ne ovdje. Ovdje tome nije mjesto, ovdje tome mjesto jedino ako imamo namjeru te ljude pretvoriti iz državnih dužnosnika u državne službenike inače ne vidim nikakvog razloga zašto bi to bilo ovdje. Ako je to slučaj pa ako to u praksu prihvati i sljedeća Vlada pa i Vlada nakon nje dovest ćemo se u situaciju kao nekim gradovima gdje se tako postupalo sa direktorima gradskih poduzeća koji su imali ugovore da nakon što odu sa direktorskog mjesta ostaju u firmi, pa neke male gradske firme recimo u Gradu Karlovcu imaju od 12 zaposlenih, 6 bivših direktora. Direktori se smjenjuju, na koncu balade će ostati samo direktori raditi u tim tvrtkama pa će na koncu balade u državnoj službi raditi, pogotovo na istaknutim mjestima samo oni koje je neka ekipa dovela pa ih iz dužnosnika pretvorila u službenike. Ne vidim razloga zašto bi se to uopće reguliralo ovim Zakonom. Očekivao sam ovako visoke koeficijente i za razliku od kolega ne mislim da su oni previsoki koeficijenti, mislim da je Državno izborno povjerenstvo tijelo koje će nam u budućem razvoju demokracije u Hrvatskoj odigrati ključnu ulogu i ti ljudi moraju biti na pristojan način plaćeni, u najmanju ruku ovako kako je to ovdje navedeno, ne vidim ništa loše u tim brojkama. Očekivao sam još jednu stvar u izmjenama i dopunama ovog zakona, a to je brisanje rektora sveučilišta iz popisa državnih dužnosnika. Prigovora oko toga je bilo i u prošloj raspravi oko Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika. Naime ustavna odredba kojom se propisuje autonomija sveučilišta u direktnoj je suprotnosti s tim, a sada se pojavljuje i nova situacija. Upozoravam državnog tajnika da u Hrvatskoj ima jedno tri-četiri inicijative za osnivanje privatnih sveučilišta. Osnovat će se privatno sveučilište. Zakon kaže da rektori sveučilišta su državni dužnosnici. Rektor privatnog sveučilišta bit će državni dužnosnik prema zakonu, ne možete mu to pravo osporiti. Na koji način? Dovest ćemo se u bedastu situaciju koja nam ni na koji način nije potrebna. Rektori sveučilišta tu ne spadaju i njima je jasno da tu ne spadaju i čitavoj akademskoj zajednici je jasno da tu ne spadaju, trebalo bi ih jednostavno izbrisati. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Slaven Letica. Izvolite.
Uvaženi gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Ja sam svojedobno imao neka osobna iskustva u izradi pravilnika o nagrađivanju prema radu koji su tamo 78.-79. godine trebali stariji članovi ovog Visokog doma će se sjetiti, usvojen na referendumu. Radio sam te pravilnike za različite profesije od Medicinskog fakulteta, zagrebačkih mesnica i ribarnica, nekih kazališta, domova zdravlja i svi moji pravilnici su prolazili. Zašto su prolazili? Zato što sam primjenjivao stari Marksistički model vrednovanja prema radu koji je uzimao u obzir nekoliko elemenata. Prvi element je bio složenost rada, drugi je bio element radni napori, treći su bili umni napori. Kada sam radio pravilnik za mesnice onda je tadašnji direktor zagrebačkih mesnica imao samo jednu molbu, da prodavačicama na ribarnicama i mesarima ne dam ni jedan bod na umne napore jer je tvrdio da oni ne ulažu nikakve napore. Međutim ja sam inzistirao na apsolutnoj autonomiji i nisam pristao na takvu ucjenu. Prema tome kada govorimo o koeficijentima ovdje, o tome su vehementno mnoge kolege govorili, ovdje je problem koeficijenata problem teorijskih uvida ova tri elementa, znači složenost rada, radne napore, umne napore i radno iskustvo. Po tom kriteriju ja doista kao i kolega Kajin primjećujem neku mazohističku crtu u ovom Visoku domu i neki vid provokacije predlagača ovoga zakona. Dati čovjeku koji će biti, imati neku od najugodnijih dužnosti u Hrvatskoj, znači radit će povremeno nekoliko sati, jer ja vas moram podsjetiti da je to do sada bio rad u fušu predsjednika Vrhovnog suda koji je primao tajničku pomoć u Opatičkoj 8 od naših tamo tajnica i koji bi radio dva-tri sata, praktički radio nije ništa. Kada sam ja u zadnjim predsjedničkim izborima dobio prijetnje od našeg jednoga kolege fizičkom likvidacijom, ja sam se njemu obratio za zaštitu i on je praktički u svom dopisu kazao, pošto me nije ubio da prijetnju nije bilo moguće ozbiljno shvatiti. Dakle dati koeficijent 6,42 predsjedniku državnog izbornog povjerenstva znači poniziti suce Ustavnoga suda, glavnog državnog revizora, pučkog pravobranitelja i sve te državne dužnosnike, a prije svega treba mazohistički osuditi saborsku većinu koja će glasovati za takav poso. Znači među nama govoreći na temelju tih iskustava iz 70-tih godina da je koeficijent tu 30% ispod koeficijenta gospodina Palarića ja bih rekao da je to razuman prijedlog i to bi bilo dobro da je tako. Međutim zadnjih dana sam pozitivno raspoložen, znači ovo me, svakoga hvalim pa su mi čak zamjerili, htio bih pohvaliti Hrvatsku narodnu stranku, eto to bi htio. Znači htio bih je pohvaliti jer me ovaj zakon podsjeća na njihovu igru milijunaša. Znači oni su u toj igri pronašli svoju bit, znači to je stranka koja ima doista najbrže prste, koja dijeli sve kad posluje s državom po sistemu pola pola, znači pola meni, pola tebi i pola baki i koja kad ima neke probleme sa vlastitim identitetom i znanjem onda pita publiku a sve dovodi do statusa milijunaša. Prema tome ja bih vas molio da svakako … /Govornik isključen i ponovo uključen./ … kad dođete gdje god dođete vi i ja smo predmeti prezira, uvreda kao univerzalna metafora zla ne samo hrvatske politike nego hrvatskoga javnog života. Ako mi gospodine predsjedniče pristanemo na izglasavanje ovoga zakona, mi ćemo zaslužiti te uvrede. Hvala vam lijepo.
Hvala. Replika, poštovani zastupnik Jakša Marasović.
Gospodine predsjedniče, kolege i kolegice. Ja strašno ne podnosim kad me se fali, a pogotovo kad me fali Letica. Znate to je nešto što teško mogu podnit, pogotovo vezano na ove njegove tri polovice. Tri polovice Letica mogu biti samo tri svinjske polovice i u Mate Granića. U HNS-u su uvijek dvije polovice, ali na žalost ne možemo doći evo do one tvoje polovice od 280 hiljada godišnje koje uzimaš, jer ne možemo doći niti do 10% a kamoli do polovice. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Slaven Letica.
Unatoč skromnosti kolege Marasovića, ja ću ga i dalje hvaliti. A što se tiče tih, opravdane nadoknade o kojoj je odluku donio hrvatski Ustavni sud, ona pripada svakom saborskom zastupniku, međutim vi gospodine Marasoviću tu svoju nadoknadu apanažu poklanjate vašoj stranci a ona trojici ljudi iz vaše stranke dopušta da budu milijunaši na nacionalnoj razini a vas su sveli na lokalnu i podlokalnu razinu i to ste zaslužili.
Poštovani zastupnik, potpredsjednik Mato Arlović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege, državni tajniče. Dozvolite da odmah se očitujem da teško mogu dati svoj glas za ovaj Prijedlog zakona. Prvo, ovaj Zakon je trebao biti tehnički zakon, a on je zapravo otvorio čitav niz političkih pitanja koja su prisutna kod nas. Zašto se ne može za njega glasati? Prvo, iz razloga što se predlaže po hitnom postupku, a da isto vrijeme zakon, poslovnički razlozi koji se nude u našem Poslovniku nisu ispunjeni. Prema tome, nema nikakvog razloga za hitni postupak, i ako bi se htjelo tražiti mogući razlog za hitni postupak onda bi to bilo jedino ako to traže osobito opravdani državni razlozi. Osobito opravdani državni razlozi ovdje bi bili samo u slučaju ako se planiraju i ako su već najavljeni raspisivanje državnih izbora. S obzirom da se to nije dogodilo i da se neće dogoditi, barem na osnovu najave vladajuće, najjače stranke vladajuće koalicije, onda taj poslovnički razlog također nije ispunjen i ne bi se moglo … [[Govornik se ne razumije.]] Drugi razlog je opet formalno, na prvi pogled formalno-pravne prirode. Trebalo je predvidjeti potrebna sredstva, a ne naznačiti da će se ona predvidjeti državnim proračunom, a onda se državnom proračunom ne predviđaju. Mi smo imali rebalans državnog proračuna i u rebalansu se nisu predvidjeli ova sredstva za financiranje Državnog izbornog povjerenstva. Treće i možda za mene najvažniji razlog. Ovdje se predlaže da se dosadašnji pomoćnici ministar, položaj tajnika ministarstava, tajnika Vlade itd. ukinu i da ta mjesta zapravo postanu činovnička mjesta, odnosno umjesto dužnosnička, a u isto vrijeme se zadržavaju koeficijenti dužnosnika. Pa ne može, znate, se sjediti na dvije stolice. Ta odredba koja zakon, članka 12. stavka 3. se uopće ne mijenja, ona ostaje i dalje na snazi, a u takvoj situaciji se za ta mjesta ostavljaju dužnosničke plaće, a u isto vrijeme ne bi mogli biti dužnosnici. Postavlja se pitanje da li će to biti savjetnici, kojeg ranga i kakvog načina. Ja ne mislim da je naša uprava dobro plaćena. Dapače, mislim da je potplaćena, da treba dobiti puno više sredstava, a osobito odgovorni ljudi u državnoj upravi. Međutim, ne može se zadržati dva kriterija u vrednovanju posla u Državnoj upravi. Ovdje je zadržana stara odredba i koeficijenti za pomoćnike, za državne tajnike, za tajnike Vlade, tajnike Sabora, itd., itd. A u isto vrijeme se predlaže stalnost radnog mjesta što nije dobro. Dakako, u tom kontekstu se posebice valja postaviti pitanje, a da li ti ljudi stvarno jesu savjetnici ili su pomoćnici ministra? Da li oni jesu savjetnici koji savjetuju u provođenju uprave koja bi morala biti brza, efikasna, točna, precizna, itd., itd. ili oni kao pomoćnici ministra podržavaju politiku koja je vladajuće koalicije ili vladajuće stranke koja je došla na vlast? Bliže su oni državnim dužnosnicima i pomoćnicima nego što su savjetnici i oni odlučuju, a ne provode samoupravne propise i zakone koji su vezani u tom segmentu. I zato jesu državni dužnosnici. Ovdje se pokušava učiniti nešto što je vrlo opasno i što će natjerati ponovno izmjenu Zakona nakon eventualne promjene vlasti, a to je da se određena struktura koja treba provoditi zakone zapravo osigura da ostane na istim mjestima na kojima se nalazi. I to je politička igra, to nije prihvatljivo. To nije prihvatljivo i zbog toga se taj Zakon jednostavno ne može podržati. Četvrta grupa razloga je vezana uz tzv. minuli rad ili 0,5 godina po radnom stažu. Već 3 godine, i nije točno prvo obrazloženje da se nikada nije primjenjivala. Ona se je primjenjivala a državni dužnosnici su primali tih 0,5% kao što isto tako se dogodilo u zadnje 3 godine ili 4 godine, zapravo 4 godine ili 5 godina da se ne primjenjuje. Međutim, otvara se jedno pitanje, pitanje pravičnosti. Ako mi smatramo da trebamo imati za taj iznos u prosječni, utrošeni iznos, tako ušteđeni iznos smanjene plaće, ja mislim da treba smanjiti plaće. Ali definitivno treba vratiti godine radnog staža zbog ostaloga da se između ostaloga vrednuje i iskustvo koje, ako se vrednuje u svim poslovima sukladno Zakonu o radu, da se vrednuje i na ovim dužnostima. Iz prostog razloga, mnogi ljudi nakon isteka određene državne dužnosničke funkcije odlaze u mirovinu, ali njima je osnovica za obračun mirovine umanjena zapravo za te godine radnog staža, za razliku od svih ostalih koji rade u tom pogledu. I mislim da je načelo pravednosti nalaže da se zapravo ovaj način dakako promijeni i ja nema ništa protiv da raspravimo o tome da za prosječnu uštedu smanjimo osnovnu plaću, ali da dužnosnički, naknada, godine staža definitivno napokon vratimo, da taj dio ostavimo. Peta grupa pitanja, naravno da Državno izborno povjerenstvo ima i svoj status i da s naslova statusa, ne samo s naslova posla treba dobiti odgovarajuće koeficijente za pokrivanje i obavljanje određenih dužnosti. Ali slažem se apsolutno da to ne može biti u ovom rangu koje je ovdje predviđeno. To jednostavno ne može biti s obzirom na činjenicu i na obim poslova i radnih zadataka koje će oni obavljati. Budimo realni, državno izborno povjerenstvo će ipak provoditi samo državne izbore za predsjednika države, za Državni sabor i koordinirati i usmjeravati funkciju izbora za lokalnu i regionalnu samoupravu, a stvarno će ostalo provoditi zapravo izborne komisije po lokalnoj i regionalnoj samoupravi. Pa da za to ovolike koeficijente dati? Pa nema bolje apanaže niti bolje nagrade za nekoga tko je pod kraj radnog vijeka nego doći u Izborno povjerenstvo. Pazite, zastupnici, član izbornog povjerenstva treba imati plaću zastupnika koji mora proći državne izbore na državnoj razini i to za 4 godine. Dakle, 2 puta za mandat od 8 godina. Ovaj za 8 godina unaprijed dobiva takvu plaću i nema nikakve obaveze. Mislim da je malo, da su malo svi ovi kriteriji jednostavno pomiješani i da su se dogodile takve stvari u kojima zapravo teško možemo raspravljati na ovaj način. I zadnju stvar, ovim Zakonom se pokušava zapravo prikriti i uredba o dopuni Zakona o obavezama i pravima državnih dužnosnika po kojoj se umanjuje ili bolje rečeno i u ovoj godini ne primjenjuje 0,5% po godini staža. Poštovane kolegice i kolege, svi mi znamo da s aspekta Zakona o ovlastima Vlade Republike Hrvatske takvu uredbu nije bilo moguće donijeti jer zapravo zadire u poreze i osobne dohotke i u takvoj situaciji ne bi trebalo, ta uredba zapravo je sa ustavno-pravnog aspekta upitna. Ali isto tako svi mi kao državni dužnosnici želeći služiti primjerom između ostalog u našoj društvenoj zajednici, ne samo na razini države nego i društvenoj zajednici, kako treba pokušati, evo i na ovaj način se odreći dijela primanja i dijeliti sudbinu prosječnog građana Republike Hrvatske, nismo tome prigovarali. Ali nema smisla da se ovakvim načinom zapravo pokuša sankcionirati takvo nezakonito stanje vezano za tu uredbu. Ja mislim da treba zapravo sjesti i napraviti, ovo pretvoriti u prvo čitanje i da na osnovu ove naše rasprave danas u Saboru treba zadužiti predlagatelja da do 9. mjeseca pripremi konačni prijedlog zakona, na kojem će kako bi to naš narod rekao po pravdi i kako Bog zapovijeda urediti između ostaloga i ove odnose. Ovo nije samo pitanje, ponavljam pitanje plaća, niti … [[Govornik se ne razumije.]] , ovo je pitanje i statusa i dajmo dozvolimo napokon recimo javno i otvoreno ne može se dogoditi da netko tko predstavlja narod za kojeg smo mi tvrdili da je iznad njega samo Bog, biva, sada postaje mjerilo po kojem zapravo je on jedan od početnih razina u svemu ostalom statusnom i u materijalnom pogledu u odnosu na društvenu zajednicu. Ja nemam ništa protiv da javnost nas osuđuje, da nas procjenjuje i treba da to radi, mi smo zastupnici i javne smo osobe, to moramo raditi, moramo trpjeti, ali za razliku od toga onda ne možemo biti ispod svakog, zastupničko mjesto ne može biti najniže dužnosničko, gotovo najniže dužnosničko mjesto u hijerarhiji ozbiljnih dužnosnika. Znate nema nikakvog smisla da to bude i na razini člana izbornog povjerenstva, pa onda mislim da bi se zapravo postavilo pitanje a zbog čega smo mi onda uopće formirali Državno izborno povjerenstvo? Čini se radi toga da dobijemo nekoliko ljudi koje ćemo udomiti, koji će imati profesionalnu plaću, a ne radi toga da bi imali Državno izborno povjerenstvo koje treba obavljati čitav niz drugih poslova o kojima se itekako treba voditi briga i račun vezano za interese koji trebaju dovesti u krajnjoj liniji da uvijek naši izbori budu fer, pošteni i na zakonu zasnovani i zbog toga svega ja predlažem da razmotrimo situaciju, da ovaj Zakon pretvorimo u prvo čitanje i da do drugog čitanja ništa se dogoditi do 9. mjeseca neće, da u 9. mjesecu dobijemo Konačni prijedlog zakona koji će urediti ove odnose. Naravno ovaj prijedlog mojim kolegama u većinskoj koaliciji da o tome dobro razmisle jer o tome odlučiti opozicija neće, ali načelo pravednosti zahtijeva da se na ovakav način postupi. Hvala vam lijepa.
Hvala. Završni osvrt, državni tajnik Antun Palarić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. O tome hoće li zakon ići u prvo čitanje ili konačni prijedlog to prepuštamo volji zastupnika, kako se odluči tako će biti. Ja ne želim polemizirati da li je ili nije primjereno određen prijedlog koeficijenata, mi smo svakako htjeli da to bude ugledno tijelo, da ono bude nepotkupljivo, da se najbolji kandidati jave za člana Državnog izbornog povjerenstva jer vjerujemo da će ono u pojedinim svojim aktivnostima biti i politički arbitar, ali ni u kojem slučaju nije bila namjera Vlade da podcjenjuje ulogu zastupnika, mi smo samo to pokušali komparirati sa jednim od radnih tijela Parlamenta bez dakako prava na paušal zastupnički i ona ostala prava što se tiče mirovine i svega onoga što pripada zastupnicima. Međutim, naglasio bih još jedanput ovaj naš članak 4. koji se namjerno vjerojatno pogrešno interpretira izvan konteksta Zakona o državnim službenicima na koje zakon upućuje. Naime, Vlada želi depolitizaciju i profesionalizaciju državne uprave, bilo je razno-raznih eksperata u sklopu … [[Govornik se ne razumije.]] programa koji djeluju u Hrvatskoj, rade, radili su na Zakonu o državnim službenicima i predlagali su da odmah ta radna mjesta popunimo sa državnim službenicima. I baš da bi izbjegli prigovore da Vlada svoje ljude postavlja i ostavlja budućoj Vladi koja će biti, koju narod izabere da joj stvara vezane ruke opredijelili smo se za koncept da dosadašnji model ide do sljedećih izbora. Sada su to državni dužnosnici, njihov koeficijent je određen ovim Zakonom i oni će slijediti sudbinu državnih dužnosnika. Dakle, morat će staviti mandat na raspolaganje i ni u kom slučaju oni automatizmom neće postati državni službenici i ostati na tom mjestu. Nakon izbora kada se formira nova Vlada onda ćemo uspostaviti europski sustav, a to je u ministarstvima ministar i državni tajnik su političari promjenjive kategorije, sve ostalo ostaju profesionalci državni službenici, birat će se temeljem javnog natječaja, a do tada će biti i predviđen razuman koeficijent jer naravno da će na državne službenike se odnositi novi Zakon o plaćama koji se izrađuje i koji će imati obuhvaćene i te buduće direktore, buduće tajnike ministarstava itd. Dakle, ni u kom slučaju nemamo namjeru postaviti ljude, betonirati sustav nego ovaj mandat odradit će se po jednim pravilima, svi koji idu u političku utakmicu znaju kakva su pravila igre, što će kada dobiju dovoljnu većinu da mogu sastaviti Vladu kakav će im biti manevarski prostor. Evo, hvala lijepa.
Hvala lijepa. Da li u pogledu ovog drugog dijela državni tajniče, u pogledu koeficijenata, u pogledu ovih prigovora i primjedbi koji se odnose na to to bi.
A mi ćemo razmisliti do glasovanja o zakonu imat ćemo stav hoće li Vlada ići amandmanom ili ćemo vidjeti da li je kakav amandman podnesen, dakle imamo prostor ili će odlučiti tu da ide zakon u drugo čitanje, to ćemo, do glasovanja ćemo se opredijeliti.
Jer zastupnici Hrvatskog sabora ne bi trebali imati rang ili ispod ranga biti ono što vi predlažete.
Dobro, razumjeli smo argumente, ja ću prenijeti Vladi stajalište koje smo čuli ovdje i do glasanja još imamo vremena za reakciju.
Zaključujem raspravu o ovoj točci dnevnog reda. Konačni prijedlog Zakona o dopunama Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika. Bio je hitni postupak, sukladno prijedlozima iz rasprave. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak o prijedlogu Zakona o dopunama Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika s Konačnim prijedlogom zakona. Provedena je rasprava u prvom čitanju. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 105 glasova za, 1 suzdržanim donesen je predloženi zaključak.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici. Zakon o sudovima, odnosno novi Zakon o sudovima stupio je na snagu nedavno. On je stupio na snagu 29. prosinca 2005. godine, to je krovni zakon za pravosuđe, odnosno za sudove jer se njime uređuje ustrojstvo, djelokrug i stvarna nadležnost sudova ako nije određena drugim zakonima o unutarnjem ustrojstvu sudova, unutarnje ustrojstvo Vrhovnoga suda, uvjeti za imenovanje i razrješenje sudaca, sudaca porotnika, predsjednika sudova, njihova prava i dužnosti, zaštita … [[Govornik se ne razumije.]] pravosudnih tijela. Međutim, premda nedavno donesen tijekom primjene, šestomjesečne primjene ovoga Zakona ipak se pokazalo u praksi potrebnim zbog različitih tumačenja i nekih poteškoća u primjeni a izazvanih zapravo dvojbama oko tumačenja pojedinih odredbi pristupiti njegovim izmjenama i dopunama. To se odnosi između ostaloga na odredbu zakona kojom je propisana obveza sudaca kao pravosudnih dužnosnika da podnesu prijavu o svojoj imovini ono što govorimo imovinske kartice. Naime, odredbom članka 97. zakona propisano je da su suci obavezni u roku od 30 dana od dana stupanja na dužnost podnijeti Ministarstvu pravosuđa izvješće o svojoj imovini, stalnim prihodima te imovini svog bračnog druga i maloljetne djece sa stanjem na taj dan te izvješće po prestanku obnašanja sudačke dužnosti ako je u međuvremenu došlo do određenih promjena. Zbog ovakve odredbe zakona dakle u roku od 30 dana od dana stupanja na dužnost da su dužni podnijeti prijavu imovine, takvo tumačenje odredbe pokazuje da su to dužni samo suci koji su od stupanja na snagu ovoga zakona imenovani ili će biti imenovani dakle 29. prosinca i da se ta odredba zakona ne bi odnosila na suce koji već jesu prije toga i obnašaju dužnost prije stupanja na snagu ovoga zakona. To svakako nije bila intencija Vlade kao predlagatelja niti zakonodavca i stoga se zakonom predlaže propisati da su u roku od tri mjeseca od dana donošenja ovoga zakona dužni to učiniti i suci koji su već imenovani i obnašaju dužnost dakle prije 29. prosinca 2005. godine. Isto tako, novina koja je ovim zakonom uvedena da su predsjednici sudova članovi sudačkih vijeća. Međutim, postupak imenovanja sudačkih vijeća bio je proveden tijekom protekle godine po ranije važećem zakonu i ta su sudačka vijeća imenovana na rok od četiri godine. Dakle, kako nije bilo izrijekom propisano da su predsjednici sudova već sada po svom položaj članovi ovih imenovanih sudačkih vijeća postavlja se pitanje mogu li oni ili ne mogu sudjelovati u njihovom radu. Protivno tumačenje bi govorilo da oni ne mogu zapravo tri godine od dana stupanja na snagu ovoga zakona biti članovi sudačkih vijeća tako da se predloženim zakonom izrijekom propisati i odrediti da su se nova sudačka vijeća dužna osnovati i konstituirati u roku od četiri mjeseca od dana stupanja na snagu ovog zakona. Isto tako, u praksi se pokazalo da je rok od šest mjeseci na koji ministar pravosuđa može najbolje ovlastiti određenog suca da obnaša dužnost predsjednika suda, to je dužnost vršitelja predsjednika suda u praksi prekratak, objektivno je prekratak a naime radi se o situacijama kada je predsjedniku suda prestala dužnost bilo zbog proteka roka, bilo da je eventualno razriješen i sada treba provesti cijeli postupak, proceduru propisanu Zakonom o sudovima za imenovanje novog predsjednika suda. Dakle, objava oglasa, primjena mišljenja sudačkoga vijeća itd. što nerijetko zapravo najčešće traje puno duže do deset mjeseci otprilike nego što propisuje ovaj zakonski rok tako da se ovo predlaže brisati. Isto tako, predlaže se proširiti krug dužnosnika na koji se odnose … [[Govornik se ne razumije.]] odredbe članka 105. Zakona o sudovima. Ta odredba zakona govori o tome da ako sudac postane ministar pravosuđa, državni tajnik u Ministarstvu pravosuđa ili pomoćnik ministra da mu ili ako bude imenovan na neku dužnost u međunarodnim sudovima da mu sudačka dužnost miruje, predlaže se proširiti krug tih dužnosnika na predsjednika Državnog izbornog povjerenstva. I isto tako, predlaže se ovim zakonom promijeniti odredbu koja se odnosi na privremeno upućivanje sudaca na rad radi ravnomjernije opterećenosti sudova odnosno sudaca po pojedinim sudovima tako da sudac može po odluci predsjednika Vrhovnoga suda biti privremeno upućen na rad u drugi sud do 50 kilometara udaljenosti. Uvažene dame i gospodo zastupnici, ovo je u kratko ono što se predlaže ovim prijedlogom izmjena i dopuna Zakona o sudovima. Zahvaljujem.
Hvala. Odbori? Nastavit ćemo ovo u 15 sati. Gospođe i gospodo zastupnici nastavljamo sjednicu i raspravu o Konačnom prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima. U ime kluba HDZ-a, poštovani zastupnik Dražen Bošnjaković. Izvolite. Ne, u ime odbora prvo ćemo. Odbora za pravosuđe, Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Uvažena gospođo državna tajnice, kolegice i kolege. Odbor za pravosuđe Hrvatskog sabora razmotrio je na 44. sjednici održanoj 11. srpnja 2006. godine Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima, s Konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske aktom od 6. srpnja 2006. godine. Odbor je predmetni zakon raspravio na temelju svoje nadležnosti iz članka 73. Poslovnika Hrvatskog sabora u svojstvu matičnog radnog tijela. U uvodnom izlaganju predstavnica predlagatelja istaknula je da se predloženim izmjenama i dopunama otklanjaju poteškoće koje su se pojavile u primjeni i tumačenju zakona. Predlaže se podnošenje izvješća o imovini za sve suce, dakle za sve suce, konstituiranje novih sudačkih vijeća u roku od četiri mjeseca. Briše se rok od šest mjeseci za imenovanja predsjednika suda i dr. U raspravi su članovi Odbora podržali predložene izmjene i dopune zakona. Nakon provedene rasprave Odbor za pravosuđe jednoglasno je odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima. Hvala.
Hvala. Za klub HDZ-a, poštovani zastupnik Dražen Bošnjaković. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, državna tajnice, kolegice i kolege. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima i ono što hoću reći pravosuđe je tema o kojoj smo vrlo često u ovom Saboru raspravljali i pravosuđe je doista jedan od temelja funkcioniranja pravne države. Bez dobrog i kvalitetnog pravosuđa nema niti vladavine prava. Mi na žalost ne možemo reći da nam u tom segmentu cvjetaju ruže i naravno ne možemo reći da nam je taj temelj naročito čvrst i stabilan, ali ono što nedvojbeno možemo reći je da smo u ovom mandatu pa i u mandatu ranije poduzeli niz mjera da popravimo stanje u pravosuđu. Popraviti stanje u pravosuđu ne može se niti preko noći, ne može to ići naravno brzo, to je jedan proces i to je jedan postupak u kojem je potrebno poduzeti niz mjera, niz aktivnosti kako bismo došli do one željene kvalitete a to je da naši građani svoja prava zaštićuju u postupku pred pravosudnim tijelima na najefikasniji, na najbrži način. Upravo u tom duhu gledam i ovaj zakon. Prije pola godine, nešto više od pola godine donijeli smo ovaj Zakon o sudovima, predlagatelj je uočio određene nedostatke, određene teškoće i ovdje se sada predlaže da se neke stvari vezano za Zakon o sudovima poprave, učine efikasnijim. Ono što smatram da je vrlo bitno, mislim da je dobra mjera koja s predlaže u članku 2. a to je da sudac može biti privremeno upućen na rad u drugi sud istog stupnja i do 50 kilometara udaljenosti od suda u kojem obnaša dužnost na zahtjev predsjednika Vrhovnog suda Republike Hrvatske. To je nedvojbeno jedna mjera koja može dovesti i koja mora dovesti do efikasnijeg rada onih sudova u kojima postoji manjak sudaca, a postoji kod nas i sudovi koji u okviru istog područja jednog županijskog suda, imaju veći broj sudaca a nedovoljan broj predmeta. Upravo jednom ovakvom mjerom moći ćemo riješiti da te suce premjestimo u one sudove koji znači imaju veliki broj predmeta koji su opterećeni i da sa ovih manje opterećenih sudova pošaljemo te suce kako bismo dobili i tamo određenu i onu dobru kvalitetu i brzinu suđenja. Također ova druga mjera koja je po meni vrlo značajna, koja se predlaže ovim zakonom, to je uvođenje imovinskih kartica za suce. Ona nema dvojbe nije bila jasno i dobro riješena zakonom koji smo donijeli ovdje se to precizira da se ona ne odnosi samo na ove suce koji će biti novoimenovani nego da se ona odnosi na sve suce koji su u našem pravosuđu. To je jedna mjera koja je u sebi i duboko antikoruptivna, jer zaista javnost ima pravo znati, svi imamo pravo znati imovinsko stanje, imovinsku karticu pravosudnih dužnosnika i koju je potrebno uspoređivati svake godine da se vidi što su oni stekli, da se vidi i način na koji su to stekli. Da li je tu došlo do određenih nesrazmjera u odnosu na primanja koja oni imaju i tada su to dužni naravno i objasniti. To je u svakom slučaju jedna dobra mjera koju predlažemo. Ove ostale mjere vezano za predsjednike sudova koji su po funkciji članovi sudačkih vijeća, to su određene tehničke izmjene koje također smatramo da je potrebno ovim zakonom prihvatiti. Doista smo u ovih dvije i pol godine i ranije dosta mjera poduzeli vezano za pravosuđe i po statistikama čini mi se da situacija u pravosuđu se popravlja, broj neriješenih predmeta prema informacijama koje imamo se smanjuje i to je jedan trend u pravosuđu koji mislim da je posljedica svih ovih dobrih mjera koje smo poduzeli. Ja ću reći jedno od možda ključnih je bio, bila ovlast predsjedniku Vrhovnog suda da predmete sa preopterećenih sudova razmješta na sudove koji nisu toliko opterećeni. To je u svakom slučaju jedna mjera koja je pripomogla i predmeti koji su se na nekim sudovima doista pacali i čekali dugi niz godina da dođu na rješavanje, na manje opterećenim sudovima su došli puno prije i to je sasvim sigurno jedna vrlo dobra mjera koju smo donijeli. Također sjetimo se da smo proveli i digitalizaciju zemljišno-knjižnih odjela naših sudova, da smo donijeli promjene zakona vezano za zemljišno-knjižni postupak. Također sjetimo se da smo bili vrlo nezadovoljni i sa kaznenom politikom naših sudova, također smo ovdje u Parlamentu promijenili kazneni zakon na način da smo digli kod velikog broja kaznenih mjera onu donju granicu minimum znači, minimum kazne koji je propisan za određeno kazneno djelo i na taj način zapravo dovodimo do toga da te kazne budu oštrije. Ovrhe smo također dali ovlast da rješavaju bilježnici čime smo u značajnoj mjeri rasteretili sudove. Na koncu konca donijeli smo i Nacionalnu strategiju za pravosuđe koja se u dobrom dijelu provodi i mislim da sve mjere koje smo do sad poduzeli u pravosuđu, da su jako dobre i da su kvalitetne i da će se zapravo u sljedećim godinama vidjeti kroz broj predmeta koji su zapravo stariji i koji nisu riješeni, da ćemo vidjeti pomake na bolje. U tom duhu gledam i predložene izmjene ovog Zakona o sudovima i stoga je Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava. Hvala.
Hvala. U ime Kluba SDP-a, poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče, poštovana državna tajnice, kolegice i kolege. Evo pred nama je Vladin prijedlog Zakona o sudovima. On nosi oznaku P.Z. br. 530. Za napomenuti je da je Klub SDP-a još puno ranije podnio Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima i on nosi broj 494. Međutim, mi se ne ljutimo zbog krađe ideja, da parafraziram Teslu koji se puno puta citirao u ovo zadnje vrijeme nego nam je žao što predlagači nemaju vlastitih ideja. Naime, o čemu se radi? Niti 6 mjeseci, molim vas, nije prošlo o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima, o jednom temeljnom zakonu na temelju kojeg se i provodi reforma, a on se ispravlja. Dakle, ovdje nemamo nekakvih inovacija nego tobože što predlagač pogrešno i netočno obrazlaže, zbog nedoumica koje su se javile u praksi. Pa u kojoj praksi? U 6-mjesečnoj praksi ili praksi do tada? Dakle, ovo je dokaz jednog šlamperaja koji proizlazi iz ministarstva koje bi trebalo, koje provodi reformu, molim vas, pravosuđa koji je jedna temelj, koji je prioritet kako navješćuje i kako stalno govori i ova Vlada, koji je bio prioritet prošle Vlade i koji sigurno mora biti prioritet i sljedeće pa možda i budućih Vlada. Dakle, da ovakav Prijedlog zakona o sudovima koji je tu većina izglasovala u prosincu 2005. godine i sada moramo ga zbog očitih čak grešaka da se, da Ministarstvo pravosuđa je predložilo da se sada izmijeni jer se radi o omašci, recimo odredba kako se imenuju suci. Ne na temelju natječaja nego na temelju oglasa. Pa to je stara stvar i na to smo mi u Klubu SDP-a isticali, govoreći u ime kluba i pojedinačno. Ali predlagač nije slušao. Mi smo to i predložili i u svom prijedlogu. Također smo i predložili da javno bude znano da je akt ministra akt vlasti. Dakle, ne spočitavamo niti umanjujemo ulogu ministra kao što je to nekada davno kada su se temeljne izmjene i događale 2000., odnosno 2001. Zbog toga smo bili žestoko kritizirani. Ne, ministar ima tu ovlast, to je ovlast javne vlasti, a ne upravni neki akt. Iako, što se u praksi događalo? Sjetimo se prošlih godina. Nema kandidata, sa najgorim mogućim ocjenama koji nije onda osporavao odluku resornog ministra, odnosno ministrice i žalio se upravnom sudu. I nisu se onda sudovi proglašavali nenadležnim. Ali ja stojim na tom stajalištu i danas i onda da to nije akt, opći upravni akt nego da je akt vlasti. E sad, kad je akt vlasti nije time ministar resorni oprao svu odgovornost da radi što hoće. Dapače, još više se svalila na njega odgovornost i podozrenje javnosti, ali i očekivanja javnosti. Da se ta odluka što je upravo na inicijativu SDP-a i bilo uvršteno, da se upravo takva odluka i obrazloži. Mi nemamo ništa protiv da to radi čak i ministar kao što je i do sada radio, pa i neke druge ovlasti da ima ministar. Ali da odluke te bude transparentne i zbog čega je ministar nešto odlučio, da to bude svakom jasno. Mi danas ne znamo zbog čega je poništen oglas u Benkovcu za javnog bilježnika. Iako kandidat ili kandidatkinja, čak ne znam uopće o komu je riječ, dobija, dobila je ili dobio je ili dobili su preporuku, odnosno sve pozitivno mišljenje javnobilježničke komore. Pa možda postoje osim nekakvih formalnih, dakle, sa formalnog stajališta je sve u redu, i tu su moguće greške, međutim tu je izgleda sve u redu bilo. Možda ministarstvo, odnosno ministrica zna o nekim preprekama, ali onda javnost treba biti upozorena o čemu se radi. I to u vremenu kada se borimo protiv korupcije i kada upravo od te silne borbe sad smo se svrstali još jedno mjesto unazad, sad smo i iza Srbije. Dakle, upravo da bi se to spriječilo, da bi se spriječila takva jedna daljnja erozija i da bi se vratilo povjerenje građana u institucije i otklonila takva percepcija jer nećemo mi pobjeći od aveti korupcije zato što kažemo, ma nije to ništa, to percepcija je izgleda veća nego što korupcije stvarno ima. Nego da vjerodostojno svojim aktima, naročito je tu pozvana vlast, javna vlast da upravo transparentna bude u svom djelovanju kako bi otklonila takve sumnje. I ja vam govorim na nekoliko praktičnih poteza takve sumnje bi se otklanjale. Dakle, tu ne pomažu velike i apstraktne riječi nego djela. Ne možemo biti guliveri riječi, a liliputanci djela. To je rekao slavni Tenžera, ne ja. Dobro je i na to smo upozoravali i prije, da se sada mijenja ova odredba kojom eto samo do sada novoimenovani suci bi trebali prokazivati svoje, davati izvješće o svojim imovini. Naravno da je logika stvari da to tim prije i tim više daju oni suci koji su imenovali ranije, prije donošenja ovog Zakona. Međutim, evo vidite, Vlada ne ide, predlagač ne ide dalje. Pa čemu? Pa mi smo svi podnijeli kartice, ne da vas kontrolira predsjednik Sabora i da ih tamo pohranimo ili u samo povjerenstvo. … [[Upadica se ne razumije.]] I dobro ste učinili. Nego da budu obznanjene javnosti. Pa što će te imovinske kartice predsjedniku suda ili u ministarstvo koje će stajati? Pa onda gubite smisao. Onda izbrišite, neka suci nemaju. Kao engleski sudac bi se silno naljutio da ga uopće pita o tome, a kamoli da polaže svoju imovinsku karticu javnosti. Ali naravno da je to nama u sadašnjem trenutku itekako potrebno, da su to očekivanja javnosti, ali dajte, ovo je besmislena norma i na kraju krajeva i neravnopravna je sa ostalim dužnosnicima. Besmislena je norma ukoliko te kartice ne budu priložene javnosti. Kažem onda neka se sve briše pa neka budemo bar dosljedni. To inače stoji upravo u našem prijedlogu, u SDP-ovu Prijedlogu Zakona o sudovima jer i to je smisao da javnost bude upoznata, informirana i tu je sud javnosti najvažniji jer se na kraju krajeva ni jedno tijelo niti predsjednik suda tim može brinuti niti je pozvan o tome raspravljati. I još jednom naglašavam takva norma je do kraja besmislena. Ono što mi se čini da je dobra norma, a to je upravo unatoč onom proklamiranom načelu nepokretnosti suca da se ne može, to je jedno od temeljenih načela slobodnog pravosuđa da se sudac bez svoje privole ne može izmještati u neki drugi sud, međutim ovdje i upravo zbog takve jedne situacije da su neki sudovi, iako su vrlo blizu jedan drugoga neki su preopterećeni, neki su manje opterećeni, dakle da postoji ovako jedna izričita norma kojom se ne dira u ovo načelo, a kojima se pripomaže pravosuđu. Ove druge norme kojima se sada taksativno kao npr. nabrajaju i pojašnjavaju situacije kao u pogledu samog mišljenja koje bi trebao zatražiti ministar pravosuđa da li od opće sjednice Vrhovnog suda, da li za sve kandidate ili samo za kandidata za predsjednika, sada je to na jedan razvidan način riješeno i tomu se nema što pridodati. Nekada davno takve norme su bile izlišne kada se pravo zaista tumačilo u svom duhu, ali današnje izgleda zakoni, pa čak i ovi koji se tiču sudova više sliče na slikovnice pa svaki pokret izgleda da bi bio jasan treba posebno propisati, to znači i svjedoči o nečemu da su otpori reformi pravosuđa i u samom sustavu veliki i snažni. Zato ovakve izmjene koje objašnjavaju neke sporne situacije koje ne bi trebale biti sporne, ali su sporne mi podržavamo, međutim i dalje ostaje iako se dakle samo 6 mjeseci nakon stupanja na snagu zakon ponovo mijenja i taj zakon i dalje u određenim svojim normama i to onima koje su se dogodile upravo u zadnjoj izmjeni u prosincu 2005. godine su takve naravi da su protuustavne. I dalje se postupa po tome, a naime o čemu se radi. Da ministar eto ima ovlast tu da sam spaja sudove, da ih osniva ili da ih ukida. To je ovlast koji nikada, ni u jednom sustavu nije imao ministar niti ih je u našem pravnom sustavu ikada imao i mi smo upravo u ime kluba SDP-a podnijeli zahtjev za ocjenu ustavnosti tih normi. Zakon je savršeno jasan i postojeći o području, sjedištima sudova da se sud može osnovati ili može ukinuti samo zakonom. Imate većinu pa onda krojite kako hoćete, to je i vaša onda odgovornost, ali takva ovlast niti ministru pripada, niti mu može pripasti u okviru našeg ustavnog i pozitivnog zakonskog rješenja. Zbog toga je ovakva odredba u postojećem zakonu na žalost normi koji se i sada ovim Prijedlogom ne mijenjaju protuustavna što će se dogoditi sa tim činima jer već imamo situaciju da su neki prekršajni sudovi pripojeni općinskom sudu i kakve će to posljedice rezultirati to ćemo tek vidjeti. Prema tome, evo ja još jednom apeliram da poslije ne kažete nismo znali kao što smo apelirali i na to jednu sasvim jasnu situaciju da se suci ne imenuju na temelju natječaja nego oglasa, to ste znali i onda, to smo posebno upozoravali pa ako i može biti nekakva greška, neki lapsus calami, evo ovdje sada više nemate se pravo na to pozivati jer ste i na vrijeme upozoreni. I još nešto, još jedna protuustavna norma koja je ovako zaista bode u oči je ovim Prijedlogom Zakona, ne prijedlogom nego postojećeg zakona koji se ovim Prijedlogom ne mijenja, a koji je također bilo potrebno promijeniti, to u prijedlogu SDP-a, u ovom našem Prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima imate, a to je da se ovim Zakonom određuje što će raditi Ustavni sud molim vas lijepo. To je tako jedna velika greška koja bode u oči naravno i u cjelokupno građanstvo, a da ne govorimo o stručnoj javnosti, a da ne govorimo o sucima Ustavnog suda kojima et kojima se dakle i čiji je rad propisan Ustavom, Ustavnim zakonom o Ustavnom sudu, njihovim Poslovnikom, ali nikako Zakonom o sudovima, a tu i dalje imate normu koja se eto nije promijenila. Eto zbog svega rečenog ima vremena da predlagatelj ovo još popravi, da dva puta na dva mjesta intervenira u ovom smislu otklanjajući protuustavnosti, ali biti i na tragu dakle uopće smisla ovih kartica i o tome ovisi kako će se klub SDP-a izjasniti po ovom prijedlogu. Hvala.
Hvala. Za klub HNS-a, poštovani zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, gospođo državna tajnice, kolegice i kolege. Na žalost pred nama je nakon 6 mjeseci jedan tehnički, ja mogu slobodno reći vatrogasni zakon, uočene su stvari koje nisu štimale u prijedlogu koga smo, koga je ovaj Sabor usvojio pred 6 mjeseci i sad se popravljaju. Ne bi stvar bila tako strašna da o tim greškama koje se sad ispravljaju nije bilo u onoj diskusiji, u onoj raspravi poprilično riječi sa razno-raznih strana i stručnih i laičkih, međutim eto predlagatelj očito tvrdoglavo ustraje pri svojoj koncepciji bez obzira što i tog trenutka vjerojatno ne mogu povjerovati da ne uvidi da su stvari nelogične i zapravo nemoguće. To se posebice tiče imovinskih kartica sudaca pa ne treba čovjek biti niti posebno pametan niti veliki pravnik da ustanovi da je savršeno nemoguće da jedna kategorija sudaca ona koja se sad zapošljava mora dati imovinsku karticu, druga kategorija sudaca oni koji slučajno zaposleni pred 6 mjeseci ne mora dati imovinsku karticu. To nije stvar neke velike pameti, nego zdravog razuma. Slična je i situacija oko članstva u vijeću, to je bilo tako jasno da zapravo nakon prve primjedbe trebalo je jasno i glasno i pristojno reći imate pravo, tu smo eto pogriješili, popravit ćemo to odmah i nećemo barem sa tim odredbama imati više problema, no to se nije dogodilo. Ono čemu se Klub Hrvatske narodne stranke i ja osobno nadam da će u ovim izmjenama i dopunama Zakona o sudovima koji u bilo koje doba dođe biti i riječi o radno-pravnim sudovima ili barem o obvezi sudova da organiziraju i ustroje radno-pravne odjele. Naime, statistika govori zapravo da u Hrvatskoj nema nekih velikih kršenja prava radnika. Državni odvjetnik zaprimi 250 tužbi godišnje, od tih 250 120 odbaci, 120 pošalje u proceduru, sud od toga odbaci pola, oslobodi pola. Ona polovica od polovičine polovice koja je ostala kazni se uglavnom uvjetno, eventualno novčanom kaznom i na koncu balade nakon dvije godine, za dvije godine statistiku imam, za dvije godine jedna osoba bude kažnjena zatvorom zato što je prekršila članak 114. Kaznenog zakona koji govori o kršenju prava na rad. Uvjereni smo da bi konstituiranje sudova koji bi davali garanciju da će se ti postupci obavljati brzo, promptno i bez utjecaja bilo koje zainteresirane strane, dakle pravedno ili barem odjela pri redovitim sudovima da bi takav potez ne udvostručio broj predmeta koji bi se našli pred takvim sudovima nego ih u najmanju ruku upeterostručio. Sasvim sigurno da brojka od 250 kršenja prava na rad u godini u Republici Hrvatskoj nije realna i ne predstavlja bog zna što. No, to se nije dogodilo pa valjda predlagatelj zna zašto to ne treba i čiji interesi se zakonskim prijedlozima štite. To očito nisu interesi radnika u Hrvatskoj. Inače, sve ovo što se u samom tekstu zakona predlaže je dobro, nekakvih posebnih primjedbi se tu ne može imati. Naime, raspodjela sudaca u one sudove u kojima je gužva iz onih sudova gdje nije tako veliki pritisak možda na neki način utječe na neovisnost suca i na njegovo ponašanje ali je stvar očito neminovna jer se drukčije svi ovi silni zaostaci ne mogu riješiti. To je jedan od sitnih koraka u rješavanju zaostataka i tu je predlagatelj savršeno sigurno pogodio dobro rješenje. Imovinska kartica svih sudaca je očito neminovnost, pogotovo u svijetlu činjenice da je na onoj listi korumpiranosti Amnesty Internationala sudstvo pri vrhu. Ovakva zakonska odredba a pogotovo ako će te imovinske kartice biti javne što ne vidim razloga zašto bi kartice drugih državnih dužnosnika bile javne a ove tajne, nikakvog razloga ne vidimo u HNS-u zato. Dakle, ako te kartice budu javne sasvim sigurno će utjecati pozitivno to na vjerodostojnost sudova i na porast povjerenja građana u objektivnost i poštenje funkcioniranja pravosudnog sustava. Između ostalog, uvođenjem imovinske kartice za suce pa rasprave koje imamo o imovinskim karticama, o imovinskom cenzusu i u nekim drugim zakonima evidentno nam govore da ćemo se uskoro morati pozabaviti pitanjem uvođenja imovinskih kartica za hrvatske građane. Porezna evazija kakva se događa u Hrvatskoj sasvim sigurno je dovoljan razlog da se predlagatelji zakona tj. Vlada odluči na takav jedan korak. Ovako postupajući od jednog segmenta društva do drugoga mislim da se stvar neće riješiti, bit će potrebno napraviti nekakav generalni potez gdje bi se zapravo registrirala imovina građana Republike Hrvatske, u tom slučaju naravno da te kartice ne mogu za sve građane biti javne nego samo za one koji se bave javnim funkcijama ali država bi trebala imati evidencije imovine i onoga koji imovinu ima kako bi se organizacija i funkcioniranje pravne države onako kako bi ju željeli i kako si ju zamišljamo zapravo mogli provesti do kraja. Naravno da u ovom uvođenju imovinske kartice kod sudaca postoje opasnosti i vjerojatno je to bio razlog zašto se to i prije nije dogodilo. Suci su ipak u jednom specifičnom položaju, posebice stoga što silom prilika i silom posla moraju raditi sa osobama sa one strane zakona i javnost njihove imovine, adrese itd. sasvim sigurno može predstavljati opasnost ali ja sam uvjeren da država može naći mehanizme da ih u toj situaciji zaštiti. Sve u svemu kako drukčije reći nego da je ovaj prijedlog zakona razočaravajuće dobar. Sve što je unutra je u redu i sve to nema nikakvog razloga da bilo tko od nas ne prihvati. Nije u redu ono čega nema unutra a trebalo bi biti. Hvala.
Hvala. Klub zastupnika HSP-a poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, poštovana državna tajnice! Moram podsjetiti kako i na koji način je donošen vrijedeći Zakon o sudovima. Naime, u to doba ministrica je bila gospođa Vesna Škare-Ožbolt, žao mi je što nje danas nema tu. Sve ove stvari o ovoj izmjeni o kojoj mi danas raspravljamo svi smo mi manje-više govorili i u prvom čitanju kad se taj zakon donosio o sudovima i onda je bila zanimljiva jedna situacija da je bivša ministrica nijednu primjedbu nije prihvatila niti od klubova niti od bilo koga zastupnika pa čak niti od Odbora za zakonodavstvo i Odbora za pravosuđe. I onda se dogodila ona varijanta da je na kraju morala podnijeti sama amandmane Vlada Republike Hrvatske i opet nije prihvaćeno ovo što je ovdje sadržano. A znači, svi koji smo raspravljali tada o tim izmjenama ukazivali smo na nonsense kako je moguće uvoditi imovinsku karticu tek za one koji će biti imenovati, šta je sa onima prije, a da je normalna situacija. Ali nije htjela prihvatiti. Kao što je ova isto situacija upozoravali smo bili da su već imenovana sudačka vijeća i da ova odredba da je predsjednik po položaju neće moći biti primijenjena jer su već u mandatu suci. I što sve ovo govori da smo mi to već mogli imati u našem zakonodavstvu i sad se vode ankete kako je recimo bivša ministrica bila najbolja ministrica pravosuđa u Hrvatskoj i u svemu ostalome i zato moram podsjetiti na situaciju koja se dogodila kad smo znači imali zakone iz područja pravosuđa uvijek je bila varijanta ko što je bila i kod ovoga Zakona o sudovima. To vam je radila struka. Znači vaše je tu samo dići ruke i glasovati. Takva je bila situacija i nažalost znači morali smo trošiti vrijeme. Trebalo je 6 mjeseci i zbog toga je znači ovo malo čudna situacija jer Klub HSP-a hvali ovaj Prijedlog zakona i Klub Hrvatske stranke prava će podržati ovaj Prijedlog zakona. Ali kažem moramo se naučiti da mi kad iznosimo, govorim za Klub Hrvatske stranke prava, poglavito kada je riječ o zakonima koji idu u dva čitanja, znači u redovnu proceduru uvijek koristimo prigodu u prvome čitanju dati konstruktivne prijedloge u smislu poboljšanja zakonskoga teksta vezano za samu primjenu i provedbu a onda ako se to ne prihvati, ako je riječ o konačnom prijedlogu normalno da će svatko tko pametne prijedloge ko što je bio i ovaj slučaj i zbog toga mi nismo ni glasovali. Za razliku od mnogih drugih mi na ovaj Zakon o sudovima nismo glasovali jer smo govorili o ove 3, 4 stvari koje su sadržane, koje eto ne snagom argumenta nego snagom sile bivša ministrica i Vlada su odbile. E sad za ovaj, ovaj zanimljiv dio vezano za mirovanje znači na članak 105. znači u, stavlja se i ova odredba za predsjednika Državnog izbornog povjerenstva. Znači ako sudac bude izabran da mu za to vrijeme mandat miruje. I tu se normalno govori i u smislu i ustavnih prava i zaštite i ovdje stalno ističem onaj jedan primjer koji je nažalost poznat u pravnoj praksi, a to znači da nisu svi ipak pred Ustavom jednaki. Recimo primjer djelatne vojne osobe niti se može kandidirati na izborima, a ako se kandidira nakon toga ona nema se pravo vratiti u oružane snage dok u svim drugim slučajevima omogućavamo i sucima razno raznim drugim dužnosnicima da mogu imati tu pogodnost da će mandat mu biti za vrijeme obavljanja te dužnosti u mirovanju. Znamo i sami kakva je bila i situacija ovdje sa saborskim zastupnicima dok nije bila ova zadnja novela. Znači nije se imao pravo vratiti na poslove na kojem je prije toga obnašao. Nema ni sad prema ovoj zadnjoj izmjeni i dopuni nego se ima pravo vratiti u, ovisi već, u državnu tvrtku ili od kud je došao ali pitanje koji dio, na koje poslove i da li će uopće biti raspoređen? Dok se znači ovdje nastoji uvijek stvarati određenim krugovima kao što su ovdje suci pogodnosti. A uostalom u ime Kluba Hrvatske stranke prava pitam pa zašto bi uopće predsjednik Državnog izbornog povjerenstva bio sudac? Zašto bi uopće bio sudac? Bitno je prema zakonu da ima 12 godina staža je li tako? Da je diplomirani pravnik i da vlada materijom izbornog zakonodavstva. A mogu vam reći da daleko veći broj drugih pravnika za razliku od jednog suca može pogotovo ako je riječ o sucu koji ima specijalizaciju, a svaki ima specijalizaciju na svome dijelu ako je riječ o Županijskome sudu, ako je riječ o Vrhovnome sudu. Znači može daleko lošije poznavati izborno zakonodavstvo i teoriju i praksu od recimo pravnika koji radi u državnoj upravi ili pravnika bilo gdje drugdje. Evo, hvala lijepa. Toliko.
Hvala. Poštovani zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo pred nama je Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima. Ja ću naravno uvodno kazati da apsolutno sve ove odredbe i sva rješenja koja imamo u predloženom zakonu treba podržati jer su ona kvalitetna, kvalitetna zakonska rješenja. Naime važeći Zakon o sudovima kao što nam je svima poznato donesen je u redovnoj saborskoj proceduri krajem 2005. godine i stupio ne na snagu 29. prosinca 2005. godine. Međutim u samoj praksi odnosno u njegovoj primjeni pokazale su se i određene poteškoće. Ali više u smislu samih normi. Dakle pravnih pravila koje je trebalo nadopuniti u izvjesnom smislu pojasniti, naravno sagledavajući njihovu primjenu odnosno tumačenje. U tom smislu predložene izmjene i mislim da to posebno treba naglasiti ili podcrtati odnose se na sljedeće stvari. Prvo, dakle obveza je sudaca na podastiranje podataka o njihovoj imovini. Tzv. uvođenje imovinskih kartica za sve suce kao pravosudne dužnosnike. Prihvatljivo apsolutno rješenje jer ono koje smo imali u dosadašnjem, dosadašnjem zakonu koje je određivalo samo novi suci pri stupanju na dužnost dakle podastiru imovinske kartice. Naime ovo je uistinu bolje rješenje jer obuhvaća sve pravosudne dužnosnike, sve suce i zapravo propisuje zakonsku obvezu uvođenja imovinskih kartica za sve suce bez obzira kada su oni stupili na sudačku dužnost. Druga bitna predložena izmjena odnosi se na članak 39. Zakona o sudovima kojim se predlaže rješenje da nova sudačka vijeća budu konstituirana po odredbama upravo ovoga Zakona i to u roku od 4 mjeseca od dana stupanja na snagu ovog Zakona. Znamo koje su se poteškoće u tom smislu pojavljivale u praksi i mislim da je ovo apsolutno prihvatljivo logično rješenje koje se sada predlaže. Nadalje uistinu se pokazalo da je rok od 6 mjeseci u kojem ministar pravosuđa može imenovati odnosno na koji rok može imenovati vršitelja dužnosti predsjednika sudova prekratak rok. Ne u jednoj od situacija u praksi pokazalo se to u ovom promatranom vremenskom periodu kao takvo i zapravo predloženim izmjenama predviđa se ukidanje tog zakonskog roka. Isto tako jedno dakle dobro zakonsko rješenje. Naposljetku predloženim izmjenama predlaže se i proširiti krug dužnosnika na koji se odnosi odredba članka 105. Zakona o sudovima jer dosadašnje rješenje predviđeno je da ako sudac bude imenovan za u prvom redu ministra pravosuđa zatim državnog tajnika Ministarstva pravosuđa, suca Međunarodnog suda ili na neku drugu dužnost u međunarodnim sudovima dakle u svim tim situacijama sudačka dužnost pomiruje dok obnaša dužnost na koju je imenovan. Predloženim izmjenama ovaj krug dakle osoba se proširuje i to, i na način da se ista odredba odnosi i na situacije kada sudac bude eventualno izabran i za predsjednika Državnog izbornog povjerenstva. I na kraju samim izmjenama treba pridodati i onu koja se odnosi na privremeno upućivanje sudaca na rad u drugi sud istog stupnja. Naime sada na zahtjev predsjednika Vrhovnog suda takvo upućivanje može uslijediti i na sud udaljen do 50 kilometara od suda na kojem sudac obnaša ovu dužnost. Na ovom mjestu možda treba ipak skrenuti pozornost u ovom smislu s obzirom da se radi o privremenom upućivanja suca na sud. Dakle, u izvjesnom smislu o jednom privremenom rješenju, a nema u postojećem prijedlogu roka da se taj rok odredi i po mom mišljenju a i mišljenju kolega s kojim sam razgovarao uistinu treba taj period ograničiti. Mislim da bi sasvim, sasvim dobro zakonsko rješenje bilo kada bi to bio rok od dvije godine. I zaključno dakle unatoč svih ovih primjedbi koje smo imali do sada čuti, međutim one uistinu nisu bile upućene kao primjedbe u meritum stvari, u srž zakonskih rješenja nego su bile primjedbe na razini tko je što prije predložio u kom kontekstu. Da li je trebalo u saborsku proceduru sada, prije ili kasnije. Moje osobno mišljenje je uistinu takvo da apsolutno to nije bitno jer bitna je kvaliteta predloženog zakona ili zakonskih rješenja o kojima mi ovdje raspravljamo. Sva ova ponuđena rješenja o kojima danas raspravljamo su uistinu kvalitetna. Poboljšat će u bitnom rješenja Zakona o sudovima, a kao što smo imali prilike čuti ovo je uistinu jedan najbitniji, krovni, ključni zakon u smislu funkcioniranja pravosuđa i svaki pomak u kvalitetnom smislu nas mislim treba sve veseliti. Jer nakon donošenja ovog zakona, nakon stupanja na snagu ovog zakona sve ove sporne situacije ili nejasnoće u primjeni zakona će biti otklonjene i tome u tom smislu apsolutno dakle podržavam sam prijedlog izmjena i dopunama Zakona o sudovima jer će uistinu one norme koje nisu bile hajmo reći kristalno jasne ili koje se nisu zaživjele u svojoj praksi samog stupanja na snagu ovog zakona poboljša situaciju ili normativnu situaciju u oblasti koje te norme uređuju. Zaključno apsolutno podupirem ovaj prijedlog zakona. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Kruno Peronja. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, državna tajnice, kolegice i kolege. Ovo je još jedan u nizu prijedloga Zakona o izmjenama i dopunama koji potvrđuje da smo mi doista parlament dinamičkog rada koji usklađuje vrlo brzo sve one stvari kojih se u životu događaju. Ne puštamo puno vremena nego otklanjamo one nejasnoće ili dvojbe koje su se pojavile u praksi. Tako i ovdje u prvom redu ističem onu jednu dvojbenost koja je i u praksi vrlo česta i to što se smatra i koliko treba proći vremena da bi osoba koja je položila pravosudni ispit stekla mogućnost imenovanja ili izbora za suca. Pa se vrlo jasno kaže, vježbeniku na sudu, državnom odvjetništvu, javno-bilježničkom uredu ili odvjetničkom uredu staž nakon položenog pravosudnog ispita smatra se kao rad na drugim pravnim poslovima. Također u smislu učinkovitosti i brzine oko rješavanja predloženih predmeta i novina koja je doista trebala biti donesena i čim prije jest da sudac može biti privremeno upućen na rad u drugi sud istog stupnja i do 50km udaljenosti i to na zahtjev predsjednika Vrhovnog suda. Jedino bi možda trebalo razmišljati da li u praksi ili ovdje i odredbom što to znači ako se on iz jednog mjesta i sjedišta suda upućuje na rad u drugom mjestu, sjedištu drugog suda istog stupnja ako je na otocima. Jer 50 km na kopnu je vrlo jednostavno. Ali kada trebate sjesti u trajekt i svakodnevno putovati primjerice od Splita do Supetra gdje je manja udaljenost onda se javljaju tehničke poteškoće oko prijevoza i oko boravka. Također se to može dogoditi na Općinskom sudu u Starom Gradu na otoku Hvaru. Dakle, te otočne specifičnosti valjalo bi o njima bar vodi računa iako znam da u praksi tih dilema nema budući su kolege suci uvijek spremni se odazvati zahtjevu predsjednika Vrhovnog suda. Naravno da i prijedlog nekih drugih predlagatelja također je potvrdio da se ovaj prijedlog zakona mora donijeti, jer se utvrdilo da konačno svi polako preuzimamo odgovornost za vlastiti razvoj i za donošenje važnih zakona i propisa. Vrlo jasni rokovi, 4 mjeseca od dana stupanja na snagu, pa tri mjeseca od stupanja ovog zakona vrlo su jasni i precizni. Naravno da tu treba također razmišljati da sa ovakvom praksom se i nastavi čim se steknu uvjeti za i druge možebitne promjene koje su u praksi dvojbene ili nisu dovoljno dovršene, dorečene. Ovakvim pristupom trebalo bi u budućnosti otklanjati. Zato treba ovaj prijedlog zakona poduprijeti i donijeti ga čim prije.
Hvala. Poštovana zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče. Da ne ponavljam ono što sam rekla u ime Kluba SDP-a. Želim skrenuti pozornost samo na jednu odredbu zbog čega je danas Odbor za izbor i imenovanja poništio javni poziv za popunu predsjednika iz Državnog izbornog povjerenstva. Sjetimo se molim vas razloga zbog čega je bilo donesen taj zakon o jednom stalnom tijelu. Glavna misao vodilja nam je svima bila i na pragu zahtjeva sudbene vlasti oslobodite nas tog posla. E sad što se događa i što mi s ovim prijedlogom ja bih rekla nasjedamo takvim stvarima koje nisu dobre ni za pravosuđe ni za Državno izborno povjerenstvo. Naime, ova norma da sudac može zamrznuti svoju dužnost uvedena je devedesetih godina, koncem devedesetih godina na inicijativu ondašnjeg ministra kasnije predsjednika Vrhovnog suda gospodina Ivice Crnića koji je vidio da u ministarstvu zaista je potrebna i pomoć sudaca. Ona je dragocjena, ali samo Ministarstvu pravosuđa. Često kod nekih operativnih stvari i da sad ne nabrajam nešto što je toliko svima nama jasno pa i onima koji nisu detaljno upoznati sa tom materijom. Dakle, tu ne treba ništa posebno objašnjavati ni dodavati. A molim vas lijepo Državno izborno povjerenstvo ima kandidata koliko hoćete i stručnih ljudi. Zar je nama potrebno popunjavati Državno izborno povjerenstvo sucima kojima je osnovna zadaća da sude i zbog kojih smo i osnovali ovo posebno tijelo da bi njih oslobodili, da bi ih oslobodili ove dužnosti i nije loše da imamo tu i suca koji je i nekada bio sudac. Ali ne osobu koja će zamrznuti 8 godina neće raditi, a bit će na ovom mjestu i poslije će se vratiti na svoje stalno sudačko mjesto koje za svo to vrijeme ne može biti popunjeno jer se oglas raspisuje samo za upražnjeno sudačko mjesto. To mjesto je zauzeto, a njega nema, a predmeti se gomilaju. Hoćemo biti suučesnici toga? Dakle nemamo ništa protiv da dođu Državno izborno povjerenstvo i suci koji više ne žele suditi, ali imaju dragocjena znanja i iskustva koja su neprijeporna. I ugled nepristranosti. Ali još jednom skrećem pozornost, smisao onda čitavog ovog tijela koje smo i osnovali da bismo suce rasteretili i to u kojoj situaciji, kad su angažirani mjesec ili dva svake četiri godine ili tu i tamo svake druge godine. A ovdje osam godina mi puštamo suca da mu se gomilaju njegovi predmeti, odnosno da druge njegove kolege odrađuju posao i rješavaju njegove predmete. Prema tome, dajte razmislimo malo. I evo, ja sam to malo propustila jer sam o nekim drugim stvarima govorila u ime kluba SDP-a. Mi to ne možemo dozvoliti upravo radi sudbene vlasti, ali ne kao vlasti nego radi građana. Jer suci moraju suditi. I kažem ako je već ta norma izuzetak za Ministarstvo pravosuđa koja egzistira evo već punih 10 godina to ne možemo dozvoliti da se ponovi sa Državnim izbornim povjerenstvom. Jer tu kažem kandidata ima, a dobrodošli su ponavljam i suci, ali oni ne mogu za to vrijeme u ovom vremenu reforme pravosuđa neriješenih predmeta. Pa što bi nam ljudi rekli, što bi nam građani rekli? Dakle, suci dobrodošli ste ovdje, ali onda više niste suci. Hvala lijepa.
Hvala. Replika, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Pa poštovani predsjedniče u pravu je uvažena kolegica. Moram samo podsjetiti na onaj dio da je i bivši predsjednik Državnog izbornog povjerenstva kad je rekao da treba biti Zakon o Državnom izbornom povjerenstvu da moraju biti profesionalno tijelo baš je govorio da jedan od razloga zašto nije učinkovitost i ažurnost sudova i zbog toga što su suci angažirani u izborima u razno raznim izbornim povjerenstvima, bilo od razine općina, gradova. Pa onda je govorio da i njemu predmeti stoje i cijela situacija. I sad nismo vidjeli da se nešto dogodilo značajno u tome međuvremenu kad se ide na ovaj dio profesionalnosti. A prema tome baš zbog toga i nema mjesta ovoj odredbi da će mu mandata mirovati. Zašto on ne bi isto bio na tržištu kao svatko drugi? Pazite, on, znači u tih 8 godina ide u ladovinu. 8 godina ladovine, plaća veća nego što mu je tamo. Znamo kakva će biti situacija, to će biti 5 izbora, to se mjesto neće moći popuniti, predmeti će stajati. Pa neka ima istu situaciju kao zastupnici u Hrvatskome saboru, kao recimo djelatne vojne osobe i svi drugi normalni hrvatski građani. Nema razloga za ove beneficije, poglavito zbog toga šta vidim sad natječaj će biti novi za izbor predsjednika Državnog izbornog povjerenstva. Prema tome, neće biti gospodin Ranko Marijan koji je radi te činjenice, ta odredba bila. Nek rade svoj posao. Zato su se i javili i kandidirali za suca. Pa neka onda rade svoj posao. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
Pa dobro ste apostrofirali ovo kolega. I to sam i sama istakla da je upravo taj prijedlog potekao od sudbene vlasti, da to one ne traže od jučer i od ove vlasti. I ranije su to tražili. I ovdje pozdravljam što je ova vlast to učinila. Ali kažem, glavni motiv je bio da suci upravo se rasterete ove dužnosti i da prionu svom glavnom poslu. A sada bi mi udovoljili 8 godina da ne sude, da se vrate na svoje sudačko mjesto. 8 godina sudac koji nije sudio. Biste vi volili da vam takva osoba sudi u vašim predmetima? I to pored izričitih normi da se sudac dužan permanentno obrazovati. I čitav niz dužnosti koje imaju na osobnoj izgradnji, edukacije, obrazovanja. Suci, koliko će biti upoznati sa normama? Pa zakoni se stalno mijenjaju. Oni ih primjenjuju. A ovdje je njegov posao da sasvim drugačije naravi. I kažem, to bi još imalo kakvog takvog smisla da nema zaostataka predmeta. Pa pustimo, nema toliko posla sudac, onda neka eto malo 8 godina ode na neko drugo mjesto. Ali u vremenu dakle kada je toliki priliv i taj priliv se ne smanjuje i imamo bitku dakle sa tim neriješenim predmetima gdje moramo biti svi jednodušni u tome ako mislimo da se to riješi ovakve stvari bi bile nedopustive.
Poštovani zastupnik, potpredsjednik Doma Mato Arlović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospođo državna tajnice, poštovani kolege i kolegice. Ja moram ponovo prigovoriti kod ovog zakona na hitni postupak. Jednostavno ova pitanja koja se navode u obrazloženju za potrebu hitnog postupka kao važna ne stoje. Između ostalog se navodi da je to pitanje prijavljivanja imovine sudaca itd. Ja bih htio podsjetiti da i po sada važećem zakonu suci, osobito ovi koji novi, koji ulaze u sudačku dužnost su trebali prijaviti imovinu i morali prijavljivati imovinu, a očigledno je bila namjera tada predlagatelja zakona da oni koji su do tada postali suci ne moraju prijaviti imovinu. I kad su sad napokon shvatili potpunu nelogičnost i takvu situaciju to predlaže sada. Ali to sve nije razlog da to bude po hitnom postupku. Trebalo je ovaj zakon staviti u redovnu proceduru. To je prvo. Drugo što bih htio naznačiti jesu zapravo pitanja i formalne, a i sadržajno-pravne primjene. Prvo na članak 2. Kaže se da sudac, odnosno predsjednik Vrhovnog suda može razmjestiti suca u drugi sud na rješavanje predmeta ako ta udaljenost suda nije veća od 50 kilometara. Ali koji je razlog za to? Ako sud ima veći broj sudaca nego predmeta koje bi trebalo opteretiti. Prema tome, sada imamo vrlo interesantnu situaciju. Šta će se dogoditi sa sudom koji ima više sudaca nego predmeta da bih se ravnomjerno moglo opteretiti u odnosu na prosjek opterećenja svih ostalih sudaca, a nema potrebe da u krugu od 50 kilometara u drugi sud treba razmjestiti takvog suca. Hoće li se pokrenuti tada postupak da se njemu otkaže dužnost zbog tehnološkog viška? Ili ne? Naravno da neće, jer bira se doživotno. Pa si postavljam pitanje, ako se netko bira doživotno, ako prihvaća funkciju, počasti te funkcije, jer sudačka dužnost nije samo dužnost nego i počast, onda bi trebalo uvesti pravilo da neovisno o udaljenosti ga se može razmjestiti, ali naravno da onda iza toga slijedi samo po sebi da mu se treba osigurati privremeni smještaj, da mu se treba osigurati putne troškove, da mu se treba osigurati dnevnica, itd., itd., itd. i sve ono što iza toga slijedi. Ne može se drugačije pravdati situacija da bi netko mogao raditi, a da nema posla. I da prima plaću samo radi toga što je imenovan na funkciju. To ne može biti. Ja stavljam ovaj prigovor na članak 2. Mislim da bi ga trebalo sasvim preispitati i u tom kontekstu drugačije riješiti. E sad, ovo je za mene potpuno neprihvatljivo rješenje iz članka 3. po kojem se polazi od toga da se suca može imenovati u Državno izborno povjerenstvo i da mu imenuje mandat suca, odnosno dužnost suca dok je izabran u ovo Izborno povjerenstvo. Prvo naravno poželjno bi bilo da u Državnom izbornom povjerenstvu budu osobe koje znaju tumačiti i provoditi zakone prema tome i suci, ali je sasvim neprimjereno da se unaprijed svjesno ide sa time da bi na neku dužnost imenovali nekog kome će mirovat mandat čak 8 godina radi toga da bi obavljao ovu dužnost, u isto vrijeme svjesni činjenice da imamo zaostataka, ogroman broj predmeta u pravosudnoj djelatnosti i da u takvoj situaciji zapravo tog suca je isto tako moguće daleko kvalitetnije iskoristiti za obavljanje njegove … [[Ne razumije se.]] I ja mislim da ovo pitanje jednostavno ne bi trebalo prihvatiti. Četvrtu primjedbu, vezana je uz članak 6. Kada se razrješava dužnosti predsjednik suda onda se polazi od toga da se radi o aktu vlasti, a ne upravnom aktu. Ja vidite ne zastupam takvu tezu. Ja smatram da ako se razrješuje takve dužnosti, jer iz te dužnosti, odnosno iz te funkcije proizlaze dužnosti i prava da se radi o upravnom aktu i ako se radi o formalnopravnim razlozima ili bitnoj povredi materijalno pravnih razloga kod razrješenja predsjedniku suda treba omogućiti da vodi spor. … [[Upadica se ne čuje.]] Je. Ako nije upravni akt ne bi mogao voditi upravni spor. … [[Upadica se ne čuje.]] upravni postupak, ali ja hoću ovdje da on ima mogućnost upravnog spora. I u takvoj situaciji bi trebalo ići, poglavito je loše rješenje kada mi zakonom kažemo da nešto što po prirodi stvari je upravni akt jer se radi o trodiobi vlasti, onda kažemo e to nije sada upravni akt, to je akt vlasti. Osim toga ja osobno mislim da će se o tome povesti ustavni spor da se dokaže da to ipak jeste upravni akt, a ne akt vlasti kao što se dokazalo u slučajevima kad je u pitanju izvršna vlast. I zbog toga mislim da bi bilo pametno da to odmah riješimo na ovakav način, a ne da pokušavamo zapravo uvesti jedan oblik samovolje i mogućnosti samodiscipline ili discipline sudaca i jedne i druge. Dakle ne samo discipliniranja od strane onoga tko može razriješiti nego i samodiscipline jer se zapravo predsjednik suda mora ponašati vodeći računa o tome da ga netko može kao akt vlasti razriješiti to je broj jedan, i broj dva, otvara se dodatno pitanje. A gdje je sada tu pitanje ravnopravnosti pojedinih oblika vlasti i u kom segmentu se ovdje ispoljava pravosudna vlast ili u kom pogledu izvršna vlast. Zbog toga mišljenja sam da bi to pitanje trebalo drugačije riješiti. I moram kod ove zadnje pete primjedbe posebno iskazati zadovoljstvo, da je napokon predlagatelj shvatio da zapravo po Zakonu o sudovima svi suci neovisno o tome kad su izabrani, da li su postali doživotni suci moraju prijaviti imovinu ako hoćemo dovesti se prije svega ne u situaciju da sva tri oblika vlasti budu ravnopravni nego da javnost ima mogućnost javne kontrole sva tri oblika vlasti i u tom pogledu pravosudna vlast ne smije i ne bi smjela biti ni u kakvoj situaciji da bi bila u pogodnijoj situaciji a ponajmanje unutar same pravosudne vlasti da jedna kategorija sudaca s obzirom na vrijeme kada su postali suci u odnosu na vrijeme stupanja zakona i njegove početka primjene u odnosu na druge, mora prijaviti a drugi ne moraju prijaviti. To je potpuna nejednakost zapravo sudaca pred zakonom i drago mi je da se ovo pitanje ispravlja i u tom pogledu ovaj dio podržavam. Smatram da bi ovaj zakon bez obzira što ima svega nekoliko članaka, ipak trebalo odgoditi izjašnjavanje. To bi trebalo ipak biti prvo čitanje. Ovo pitanje kao što, ponavljam pitanja razmještaja sudaca na udaljenosti i veće od 50 kilometara treba još dodatno razmotriti s obzirom na posao ili pitanje šta je s onima koji će primati plaću a nemaju posla, a ne svojom voljom, ne svojom krivnjom, jer nema predmeta, dovoljno … predmeta. Drugo pitanje šta je sa sucima i zašto mirovati mandat ako budu izabrani u Državno izborno povjerenstvo, oni su tad postali državni dužnosnici i njima treba prestati mandat suca, oni mogu ponovo se takmičiti ako im to … to je drugo pitanje i treće pitanje ovoga upravnog akta a ne akta vlasti. Ja mislim da zaslužuje da se zbog svega toga ovaj zakon još jedan puta raspravi i da dođe u drugo čitanje, a da se zapravo konačni prijedlog, odnosno hitni postupak pretvori u prvo čitanje. Hvala lijepo.
Završni osvrt, državna tajnica Snježana Bagić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Uvažene dame i gospodo zastupnici. Kao predlagatelj nalazim se u jednoj pomalo čudnoj situaciji. Naime rijetke su situacije kad se zakon u svom sadržaju, u svom domašaju ocjenjuje dobrim i to je dobro, premda su neki rekli da je možda razočaravajuće dobar. Međutim nije dobro i to smo ovdje u uvodnom izlaganju rekli zašto se uopće pojavljuje s ovim prijedlogom izmjena i dopuna zakona nakon samo šest mjeseci. Ali ipak mislim da postoji ovdje suglasnost da kad već je potrebno nešto mijenjati onda je to potrebno napraviti što prije i otkloniti one poteškoće koje bi se mogle pojaviti u praksi. Je često kažemo da je struka radila zakon, nju i treba konzultirati, međutim katkad i struka može pogriješiti s jedne strane, s druge strane kod struke mogu postojati određeni interesi pa se onda tek u primjeni i praksi toga zakona pokaže zapravo što se možda htjelo kada se u najboljoj namjeri pozivajući se na stručne motive nešto predlagalo. To znači da katkada i mi, Vlada kao predlagatelj pa i ovaj Visoki dom morao više gledati koji su to stručni motivi. No, doista kao što je ovdje već rečeno, ovdje se otklanjaju one neke dvojbe i poteškoće koje su se pojavile u primjeni ovoga zakona, one se u prvom redu odnose na ono što je bilo potrebno i što je bila intencija na imovinske kartice, prijavu imovine sudaca kao pravosudnih dužnosnika, dakle i onih koji su već … dužnost prije stupanja na snagu ovoga novoga Zakona o sudovima krajem prosinca prošle godine i to je nešto što je osobito opravdan državni razlog. Čini mi se da ovaj zakon i ide po hitnom postupku. Zašto? Jer javnost ima pravo znati i za imovinu sudaca koji jesu pravosudni dužnosnici, dakle u tom pravcu se i ne smiju razlikovati od ostalih dužnosnika i to je jedna antikoruptivna mjera koja treba biti prezentirana javno kako bi se otklonile sve i na taj način neke primisli i percepcije o mogućoj korumpiranosti. Druga odredba koja je ovdje sada pobudila interes opravdano, odnosila se na moguće mirovanje sudačke dužnosti ako osoba koja će se eventualno javiti na poziv, na javni poziv za predsjednika Državnog izbornog povjerenstva, bude sudac. Sad razlozi se dakako mogu tumačiti za i protiv. Ovdje su bili argumenti izneseni da je upravo prigovor sudaca bio taj da se rasterete i da suci više ne sudjeluju u izborima. Moram reći kao netko tko je osobno sudjelovao u svom sudačkom mandatu u radu izbornih povjerenstava da je to doista težak posao i da on oduzima sucima puno vremena. I to nije samo jedan sudac. Mi govorimo o izborima na razini države, za Sabor, govorimo o lokalnim izborima, govorimo o predsjedničkim izborima. Tu su angažirani suci, općinski, županijski sudovi i Vrhovnoga suda. Mi nemamo tada suce po najmanje 2 mjeseca, velikog broja sudaca i to je veliki angažman koji jest imao izravni učinak na rasterećenje rada sudaca. U nizu mjera koje se poduzimaju dakako da je primijećeno da opterećenost suda odnosno sudaca nije ista. I ova mjera koja se sada predlaže do 50 kilometara da može biti upućen jedna je mjera koja ide u tom pravcu. Međutim, za razliku od ovih mjera, činjenica da se netko javlja na dužnost predsjednika Državnog izbornoga povjerenstva ako jest sudac i da mu time sudački staž miruje i to na rok od 8 godina koliko mu je mandat, mislim da se treba tumačiti pozitivno i gledati s pozitivne strane. Zašto? Zato što time ćemo, ako se netko uopće od sudaca opredijeli za to, dobiti osobu nadamo se koja je već imala to iskustvo i ima iskustvo, znanje, ona posebna, dakle, neka profesionalna znanja i iskustva koja su potrebna za obnašanje dužnosti predsjednika Državnog izbornoga povjerenstva. Jer ovo jest nova funkcija, novi sastav. Ja ne govorim sada niti o tome da to mora biti sudac, ne govorim niti o koeficijentima. Međutim, to jest velika odgovornost za one koji će sjediti tamo, mada na 8 godina i koji će biti članovi, a osobito biti predsjednici Državnog izbornog povjerenstva. Dakle, to je osoba za koju se svi trebamo zalagati da svojim profesionalnim habitusom, dignitetom pa i iskustvom, a to u ovom slučaju jesu suci, se eventualno javi i natječe za mjesto predsjednika. Ostavit će mogućnost za kasnije vrati. Činjenica da će samo 1 sudac eventualno biti imenovan za mjesto predsjednika suda neće samo po sebi imati izravan utjecaj na ono doista niz mjera koje se treba poduzeti u pravosuđu da bi se daljnje zaustavio trend povećanja predmeta. Naime, priliv predmeta se povećava, ali ova godina je prva godina gdje smo zabilježili pad predmeta i to na općinskim sudovima za 15%, a u ukupnosti 8%. U raspravi je također bilo riječi ne izravno o tekstu ovih izmjena i dopuna Zakona nego vezano za izmjene i dopune Zakona koji je predložio klub zastupnika SDP-a. One se odnose na prijelazne i završne odredbe ovoga Zakona, na odredbu članka 54. kojim je predloženo kao mogućnost da se po odluci ministra pravosuđa, a po prethodno pribavljenom mišljenju opće sjednice Vrhovnoga suda mogu spojiti jedan ili više prekršajnih sudova sa općinskim sudom. Naime, dozvolite mi samo podsjetiti da je ovaj Visoki dom u raspravi usvojio Strategiju reforme pravosuđa. Jedna od doista strateških mjera koja je stvar jedne budućnosti jest promišljanje buduće mreže sudova u Hrvatskoj, koji ćemo broj sudova i koje vrste imati. Tome dakako trebaju prethoditi temeljite i ozbiljne analize. One uključuju možda i stvaranje u jednom malom primjeru i na malom obrascu u praksi mogućih rješenja i zbog toga je predloženo kao prijelazno rješenje, kao pilot rješenje moguće spajanje. Do sada je to učinjeno i bit će učinjeno najvjerojatnije samo na 8 sudova, odnosno 8 prekršajnih općinskih sudova. Dakle, ne radi se o ukidanju sudova, doista to se i osnivanje sudova i ukidanje sudova može ići samo po zakonu, ali ovo je način da osmislimo zapravo, da svi zajedno odlučimo kroz praktična iskustva koja će zakonska rješenja biti najbolja u praksi. I druga je situacija i primjer koji se odnosi na prijelaznu i završnu odredbu o tome tko je nadležan za odlučivanje u razumnome roku. Naime, vama je poznato da je do stupanja na snagu ovoga Zakona o tome da li se određeni postupak rješava, odlučuje u razumnom roku bio nadležan Ustavni sud Republike Hrvatske. Ovim Zakonom to je prešlo u nadležnost redovnih sudova, županijskih sudova točnije i izmjenama i dopunama, odnosno Zakonom o sudovima, njegovim prijelaznim i završnim rješenjima ne propisuje se i ne određuje se nova nadležnost ili djelokrug u Ustavnome sudu. Određuje se da ono za što je Ustavni sud bio nadležan po članku 63. i što je Ustavnom sudu podneseno do dana stupanja na snagu Zakona o sudovima treba se dovršiti i riješiti pred tim sudom kao nadležnim sudom. Međutim, predlagatelj je sam rekao da je pokrenut postupak ocjene ustavnosti i zakonitosti pa će Ustavni sud vjerojatno donijeti svoju odluku, a Vlada kao predlagač će biti obavezna poštivati odluku Ustavnoga suda. Toliko u bitnome ovom Prijedlogu zakona. Dakako da će Vlada sve ove primjedbe i prijedloge koji su sada izrečeni, na koje je upozoreno još dodatno razmotriti prije konačnog usvajanja teksta Zakona. Zahvaljujem.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
Pa nije točno što je rekla kolegica državna tajnica da je rješenje iz članka 3. dobro, tada se navodi samo djelomično, to nije točno. Navodi se da je iskustvo suca za predsjednika Izbornog povjerenstva dragocjeno, to je točno, ali je netočno ovo drugo da je pozitivno da je njegovo mjesto upražnjeno i da njegov status miruje. To nije dobro jer se predmeti tu gomilaju, jer se predmeti na jedan sud određuju po broju, odnosno suci po broju predmeta jer nije korektno da ljudi čekaju 8 godina dok se taj predsjednik suda ili član vrati. Odnosno, odnosno da drugi kolege rješavaju njegove predmete. To nije pravedno.
Ako je nešta pravedno i dobro to ne znači da je netočno, da je ne dobro i nepravedno. To ne znači točno ili netočno. … [[Upadica se ne razumije.]] Ja na svu sreću vrlo pažljivo slušam što vi govorite, a treba razlikovati ne dobro i dobro od netočnoga i točnoga. Činjenične tvrdnje. Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima. Bio je hitni postupak, sukladno prijedlozima iz rasprave. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak o prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima s Konačnim prijedlogom zakona. Provedena je rasprava u prvom čitanju. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme Konačnog prijedloga zakona. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 103 glasa za, jednim suzdržanim i jednim protiv donesen predloženi zaključak.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. Dopustite da vam kratko obrazložim Konačni prijedlog Zakona o Agenciji za odgoj i obrazovanje. Prije svega želim vam svima zahvaliti na raspravi u prvom čitanju i na prijedlozima koje ste dali da popravimo ovaj Zakon. Mi smo tako i učinili i dopustite da to kratko kažem. Dakle, prvo smo dopunili uvodno obrazloženje onim što ste bili tražili i smatramo da je ono sada cjelovito, da dotiče sve članke koji su ovdje navedeni. Drugo, rečeno je da se jasno kaže u kojim mjestima se nalaze podružnice Agencije za odgoj i obrazovanje, to smo također učinili. Predložili ste da upravno vijeće imenuje Vlada Republike Hrvatske, a ne ministar kako je stajalo i to je sada u Konačnom prijedlogu zakona. Nadalje, prihvatili smo vaš prijedlog da u ingerencije ravnatelja pripada i odlučivanje o zasnivanju i prestanku radnog odnosa kao što je to slučaj i sa Zakonom o osnovnom i srednjem obrazovanju. Nadalje, prihvaćena je i primjedba da se točno kaže koje to uvjete moraju ispunjavati ravnatelj, pomoćnik ravnatelja, savjetnik i viši savjetnik. To smo i učinili. Ovdje posebno želim napomenuti da smo za uvjet za savjetnika stavili 3 godine što je manje nego prije, prije je bilo 5 godina i 7 godina za višega savjetnika, time držimo da ćemo dobiti mlade stručnjake u ovu ustanovu koja će biti podrška sustavu odgoja i obrazovanja. Nadalje, definirali smo … [[Govornik se ne razumije.]] stručnoga nadzora nad radom Agencije budući da to nije bilo definirano. Nadalje, prihvatili smo vašu sugestiju da se raspisuje javni natječaj u dnevnom tisku za prijem radnika i makli smo onu odredbu koja govori o sukobu interesa, a koja je vezana za autorstvo udžbenika obzirom da je u međuvremenu donesen Zakon o udžbenicima gdje je ovo definirano, nema potrebe da to ponovno definiramo i u Zakonu o Agenciji za odgoj i obrazovanje. Time smo većinu vaših primjedbi prihvatili, time bitno poboljšali ovaj konačan prijedlog zakona i smatram da je sada zakon za sve klubove prihvatljiv i nadam se da ćete ga i prihvatiti. Hvala vam najljepša.
Hvala. Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu, Ivanka Roksandić … [[Govornik se ne razumije.]] odbora.
Hvala gospodine predsjedniče, državni tajniče, pomoćnice, ispričavam se potpredsjednice Vlade i državni tajniče. Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu razmotrio je na 25. sjednici održanoj 11. srpnja ove godine Konačni prijedlog Zakona o Agenciji za odgoj i obrazovanje. Odbor je pitanje raspravio kao matično radno tijelo, uvodno obrazloženje dao je predstavnik predlagatelja i Odbor je utvrdio sljedeće. U raspravi je utvrđeno da je prihvaćen veći broj mišljenja i stajališta ovoga Odbora kao i drugih sudionika u raspravi u prvom čitanju Prijedloga zakona čime se omogućuje primjereno konstituiranje Agencije za odgoj i obrazovanje na zakonskim i statutarnim temeljima. Pozdravljeno je nastojanje predlagatelja na primjerenijem obrazloženju svrhe reorganizacije do koje dolazi prestankom rada Zavoda za školstvo i osnivanjem Agencije za odgoj i obrazovanje Republike Hrvatske, ukazuje posebno na potrebu da se i dio ovlasti onaj koji se odnosi na stručni nadzor zadrži i u odnosu na to područje u djelokrugu Agencije za odgoj obrazovanje. Nakon provedene rasprave Odbor je jednoglasno donio zaključak: predlaže se Hrvatskom saboru da donese Zakon o Agenciji za odgoj i obrazovanje u obliku predloženom od strane predlagatelja.
Hvala lijepa. Ostanite molim vas odmah. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, poštovana zastupnica Ivanka Roksandić. Izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče, potpredsjednice Vlade, državni tajnici i pomoćnice. Evo i Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice razmotrio je Konačni prijedlog Zakona o Agenciji za odgoj i obrazovanje i podržat će donošenje ovog Zakona kako smo već i u prvom čitanju naveli Hrvatska je pokrenula niz promjena u sustavu odgoja i obrazovanja, 2005. donesen je strateški razvojni dokument, plan razvoja, odgoja i obrazovanja od 2005. do 2010. uveden je i HNOS da ne ponavljamo sada osnovane su i pokrenute čitav niz reformi strukovnog obrazovanja, osnovane su nove agencije, Agencija za strukovno obrazovanje, Nacionalni centar za vanjsko vrednovanje. U pripremi je bio i u prvom čitanju i Zakon o Agenciji za strukovno obrazovanje dakle. Pokrenut je čitav niz promjena u obrazovanju pa je evo normalno da se pred nama nalazi konačni oblik još jednog zakonskog prijedloga koji je isto tako na tragu promjena u sustavu školstva. Agencija za odgoj i obrazovanje zamjena je za sadašnju ustanovu Zavoda za školstvo koji je osnovan još 2002. godine. Do osnivanja 2002. godine kao samostalne ustanove on je bio u sastavu Ministarstva tadašnjeg prosvjete i športa. Osnivanjem novih agencija koje sam sada i već nabrojala da ne ponavljam Zavod gubi dio svoje nadležnosti i djelatnosti u skladu s novonastalim institucijama. Svakako da nove ciljeve u obrazovanju i aktualne potrebe u odgojno-obrazovnom sustavu navedenom u planu razvoja sustava odgoja i obrazovanja od 2005. do 2010. sadašnji Zavod za školstvo ne može pratiti. Za razvoj kurikuluma, dakle ciljeva obrazovanja Republike Hrvatske sadržaj je pojedinih nastavnih predmeta, standarde, načine poučavanja nadležno je Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa. Do sada to nije bilo u nadležnosti Zavoda, dakle sve su to razlozi za osnivanje nove agencije čija će djelatnost biti usklađena sa zahtjevima i preporukama Europske unije, tj. decentralizacijom djelatnosti javnih ustanova koje se bave odgojem i obrazovanjem, a u Prijedlogu zakona unose se i novi nazivi koji se usklađuju s europskim procesima. Dobro je da nakon prvog čitanja da je predlagatelj prihvatio neka dobra rješenja u odnosu na ona koja su predložena u prvom čitanju. Tako je prihvaćeno da se u članku 8. stavku 2. precizno, već u Zakonu utvrde mjesta gdje se nalaze podružnice koje ima agencija za sada u Splitu, Osijeku i Rijeci, ali se ostavlja i mogućnost osnivanja novih podružnica u drugim gradovima. Isto tako je propisano da Vlada imenuje i razrješuje članove upravnog vijeća na prijedlog ministarstva čime je umanjena, ministra ispričavam se, čime je umanjena ovlast samoga ministra, ali radi transparentnosti istih rješenje se objavljuje u "Narodnim novinama", dakle bit će dostupno svima. U Konačnom prijedlogu zakona predlagatelj je prihvatio i primjedbu na određivanje uvjeta koje moraju ispunjavati ravnatelj, pomoćnik ravnatelja, savjetnik i viši savjetnik jer je bolje da se uvjeti utvrde već u samom Zakonu zbog transparentnosti uopće općih uvjeta kao i da savjetnici i viši savjetnici zasnivaju radni odnos na temelju javnog natječaja objavljenog u dnevnom tisku. Sam državni tajnik je rekao da to otvara mogućnost zaposlenja upravo mladim stručnjacima. Svakako da je agencija kao samostalna ustanova. Ona provodi i nadzor, ministarstvo provodi pad nadzor nad zakonitošću rada a stručni nadzor povjerenstvo koje imenuje ministar u prvom prijedlogu zakona ovo nije bilo definirano. Važno je istaknuti da se ovim prijedlogom zakona točno određuje nadležnost Ministarstva znanosti, obrazovanja i športa u odnosu na agenciju, da se utvrđuje njena samostalnost i tako otklanja paralelizam u odgojno-obrazovnom sustavu. Iako je u obrazloženju prijedloga zakona koji nisu prihvaćeni navedeno da je nepotrebno propisivati nadzor nad izvođenjem stručnog usavršavanja koje obavljaju i drugi pravni subjekti osim agencije upozoravamo na vrlo često nestručno provedeno stručno usavršavanje od nekih subjekata i smatramo da bi agencija u budućem radu posebnu pozornost trebala posvetiti ovoj problematici. Dakle, osnivanjem jedne agencije koja će u svom radu biti prilagodljiva potrebama razvoja odgojno-obrazovnog sustava ugrađuje se i zakonska mogućnost sudjelovanja agencije u izradi, provedbi, praćenju standarda i nacionalnog kurikuluma. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržat će Konačni prijedlog Zakona o agenciji za odgoj i obrazovanje. Hvala.
Hvala. Klub zastupnika SDP-a poštovani zastupnik potpredsjednik doma Mato Arlović. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege, gospođo potpredsjednici Vlade, državni tajnici! Dozvolite da počnemo našu raspravu u ime kluba od razloga za donošenje zakona. I moramo reći da većinu razloga koje je navedeno u obrazloženju za donošenje zakona smatramo prihvatljivim i smatramo da su opravdani razlog i argumentacija koja je dovela do prijedloga ovog novog zakona i zamjene zavoda agencijom. Primjera radi ovdje ističemo potrebnim dopuniti, jasno definirati nadležnost i djelatnost agencije u skladu s novonastalim institucijama, zatim definirati ustroj agencije zavoda zbog veće razine operativnosti i prilagodljivosti potrebama djelatnosti, potrebno je osuvremeniti dobne uvjete za savjetnike, više savjetnike, nedefinirana nadležnost Ministarstva znanosti, obrazovanja i športa u odnosu na agenciju, potrebno je zakonom sadržajno osuvremeniti novim nazivima i procesima proisteklim iz usklađivanja hrvatskog obrazovnog sustava itd. od jedan do osam razloga za donošenje zakona. Ali ono što je nas iznenadilo kad čitamo sad tekst zakona u odnosu na razloge kojima se brani potreba donošenja ovog zakona onda odjedanput vidite da ovih dvadeset osam članaka ni iz bliza nije uredilo niti razradilo ova pitanja koji su razlozi za donošenje zakona. I u tom pogledu praktički ovo što imamo kao predložak je nedovršeno djelo, nedovršeni akt sa aspekta duha koji se zakonom želi postići. To je prvo što smo htjeli naznačiti. Drugo što smo htjeli naznačiti nama je potpuno neprihvatljiva, pomalo bi se reklo i zbrka koja je prisutna u ovom zakonu koji često puta agenciju dovodi u situaciju s jedne strane da je ustanova, s druge strane da je upravna organizacija i s treće strane da je maltene malo trgovačko društvo pa primjera radi se kaže da je ravnatelj poslovodni i stručni voditelj agencije. Zamislite kakav je to poslovodni organ u smislu bivšeg samoupravnog socijalističkog društva ili sada predsjednik uprave u smislu trgovačkog društva koji poslovodi organizacijom koja se financira iz državnog proračuna. To jednostavno ne ide. Radi se o upravnoj organizaciji i ispravno se onda kada se sa tog aspekta radi o upravnoj organizaciji na koju se prenose određene ovlasti državne uprave sasvim jasno može uočiti da zapravo neka pitanja koja se ovdje žele razriješiti kao djelatnost agencije agencija treba obavljati kao javnu ovlast. Ali ona nisu izvedena kao takva i zbog toga je neophodno potrebno doraditi ovaj zakon. Uostalom, on se može izglasati pa kad se počne primjenjivati vidjet će se da je neprimjenjiv. Jer zašto? Ako nije javna ovlast zbog čega bi se zapravo morao povinovati tome nekakav nastavnik, ravnatelj škole itd. ako to agencije ne radi kao javnu ovlast nego radi kao posao poslovođenja. Osim toga, pitanje s kojom školom, s kojim nastavnikom će ona to sklapati ugovor o poslovodstvu a ne ugovor, a ne nastupati s naslova javnih ovlasti. Treća primjedba koja po nama se, mišljenja smo da je vrlo ozbiljna to su vezana uz tijela agencije. Prvo, neki članci jedan drugoga nadopunjuju a neki jedan drugome su kontradiktorni. Pa na primjer, u članku 10. kad se govori o upravnom vijeću kaže se da ono raspisuje javni natječaj za imenovanje ravnatelja agencije a u članku 11. se između ostalog kaže ravnatelj imenuje i razrješava upravno vijeće. Pa onda bi valjda trebalo pisati u nadležnosti tog istog upravnog vijeća da ono raspisuje natječaj i da provodi postupak imenovanja i razrješenja. Dakle, jednostavno nije do kraja usuglašen tekst. Dalje, vrlo je interesantno rješavanje pitanja odlučivanja. Možda toga nisu ni bili svjesni predlagatelji a možda jesu, oni su prihvatili zapravo model kvalificiranog odlučivanja i polaze od toga da se sve odluke a ja ne vidim zbog čega sve odluke upravno vijeće treba donositi nadpolovićnom većinom sveukupnog broja članova. Tu piše "Upravno vijeće odlučuje većinom glasova ukupnog broja članova.". E sada, da li tako donosi odluke ili samo odlučuje, je li to kvorum ili donosi tako odluke. Nije jasno, nema nigdje više poslije toga kako donosi odluke i na koji način se to pitanje. Znači, može se interpretirati jedno i drugo i mišljenja sam da bi trebalo jer opet je isto tako jasno da je nemoguće da običnim kvorumom i običnom većinom recimo imenuje i razriješi ravnatelja i donosi statut. To jednostavno ne bi išlo. Prema tome, jednostavno opet treba doraditi ovo pitanje, ne može se ovako ostaviti. Mora se izvesti gdje se odlučuje kvalificiranom većinom, gdje je potrebna za kvorum kvalificirana većina i isto tako se mora razlučiti kada upravno vijeće donosi akte običnom većinom uz običan kvorum. Četvrta grupa pitanja je vezana uz samo upravno vijeće. Prvo je interesantno da se nije utvrdilo mogući sastav ili struktura mogućeg sastava upravnog vijeća. Kaže se da upravno vijeće ima šest članova i to ima predsjednika i šest članova, praktički sedam i kaže se da ih imenuje Vlada Republike Hrvatske na prijedlog ministra. Kako? Po pozivu, natječaju, nema ništa od svega toga a onda se otvara ustavno pravno pitanje članka 44. Ustava koji jasno i nedvojbeno kaže, citiram: "Svaki državljanin Republike Hrvatske ima pravo pod jednakim uvjetima sudjelovati u obavljanju javnih poslova i biti primljen u javne službe.". Ova agencija obavlja dio javne službe s obzirom na svoju djelatnost i s obzirom na prirodu i namjenu svoga financiranja i s obzirom na funkciju i nadzor i kontrolu koju obavlja nad institucijama odgoja i obrazovanja i naravno s obzirom na nadzor koji ona vrši i nadzor koji nad njom vrši Ministarstvo, nadležno resorno Ministarstvo. Prema tome očigledno je da ovdje treba i Upravno vijeće i isto tako da mora biti makar pozivni oglas ako ne nešto i drugo. Treba reći iz koje strukture članovi Upravnog vijeća, članovi Upravnog vijeća mogu i trebaju biti imenovani. Imamo naravno i posebnu primjedbu vezano za pitanje savjetnika i višeg savjetnika 3 odnosno 7 godina. Naime ovdje je agencija svjesno izbjegla da se na nju primjenjuje zapravo Zakon o službenicima i namještenicima i prihvatila da odnosno predlagatelj predlaže da se na njih primjenjuje ovaj Zakon, statut i podredno propisi o radu. Kao da se radi o trgovačkom društvu a ne o ustanovi odnosno kao da se ne radi o agenciji koja je zapravo državna organizacija jer se financira iz Proračuna. Pa će se onda dogoditi da će primjerice savjetnik sa 3 godine iskustva u agenciji imati 2, 3 puta veću plaću nego što će imati savjetnik u državnoj upravi koji obavlja najsloženiji posao ove državne uprave. Ili još preciznije kao što će imati plaću koju će imati plaću savjetnik u državnoj upravi koja treba u ime Ministarstva izvršiti nadzor nad zakonitošću rada tog čovjeka koji radi u ovoj agenciji. To je nešto što je posve neprirodno i neprihvatljivo i zbog toga taj zakon treba biti usuglašen sa sustavom, pravnim sustavom koji treba riješiti. Ja nemam ništa protiv da se onaj Zakon o službenicima i namještenicima i Zakon o dužnosničkim plaćama promijeni i da se tamo povećaju plaće. Da se odrede i tako dalje nadležnosti međutim nemoguće je zapravo zbog onog zakona kroz ove leg specialis izigravati odnose i poremetiti kompletni sustav vrijednosti koji su u nas prisutni pa makar i ovako postavljeni kakvi su sada neovisno o tome kad treba i na koji način treba to pitanje razriješiti. Naravno posebno je interesantno da se govori radnici koji su stupanjem na snagu ovog Zakona zatečeni na radnim mjestima u Zavodu za školstvo nastavljaju s radom na tim mjestima do rasporeda na radna mjesta utvrđenim općim aktom agencije. Je, ali se nigdje ne govori kada i do kada trebaju opći akti agencije biti donešeni? I drugo, ne govori se šta ti opći akti pa između ostaloga vjerojatno se misli na Pravilnik o unutrašnjem ustroju i opisu i popisu poslova i radnih zadataka koji bi trebao biti u skladu s ovim zakonom, šta treba razriješiti, kako treba urediti ta pitanja? Sve ovo nas u Klubu zastupnika SDP-a pomalo žalosni. Mi smo radosni da su neke od primjedbi iz prvog čitanja prihvaćene, ugrađene u zakon, ali one ni izbliza nisu takve da bi nama mogli dati jamstvo da će ovaj zakon biti lako provediv, efikasan i da će osigurati ono što mi želimo sa agencijom koja se treba ustrojiti, postići u ovoj domeni i zbog toga mi nećemo moći glasati za ovaj zakon. Nećemo biti ni protiv. Mi ćemo biti suzdržani iz jednostavnog razloga jer ne možemo prihvatiti odgovornost za ovakav zakon koji je praktički neprovediv i nedorečen iz razloga svoje nedorečenosti treba ga doraditi da bi se mogao pripremiti u provedbi za iduću školsku godinu odnosno za iduće vrijeme koje nastupa. Zbog toga kažem mi ćemo biti suzdržani. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovana zastupnica Biserka Perman. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče, gospodo predstavnici Vlade, kolegice i kolege evo ja sam obećala predsjedniku da ću u svojoj raspravi biti vrlo kratka i doista ću se toga i držati. Donošenju ovog Zakona treba pristupiti s odgovornošću budući da se njime zadire u jedno vrlo važno područje, a tu ponajprije mislim na činjenicu da agencija između svojih ostalih djelatnosti sudjeluje u izradi, razvoju i implementaciji nacionalnog «kurikuluma». Kao pravni slijednik Zavoda za školstvo Agencija za odgoj i obrazovanje trebala bi ispraviti nedostatke i nedorečenosti koji su se pojavili u radu Zavoda, a ne stvarati nove probleme. Smatram neprihvatljivim da se nije uvažila primjedba na članak 13. stavak 3. te da bi se broj pomoćnika ravnatelja agencije ipak trebao ograničiti na jedan razuman broj prihvatljiv svima. Naime već članak 15. ostavlja mogućnost osnivanja stručnih i savjetodavnih tijela prema Statutu bez ograničenja broja. Kako u zakonu ne postoje nikakva ograničenja na osnivanje tih stručnih i savjetodavnih tijela pa eto ni na broj pomoćnika ravnatelja ostavlja se prostora gomilanju državne administracije i znatnijem povećanju predviđenih troškova kao što se primjerice dogodilo s agencijama u Velikoj Britaniji. Tu ne mislim na neku konkretnu britansku agenciju nego na agenciju općenito. Naime tamo se događa da se troškovi i broj zaposlenih neprestano povećavaju ne vezano za stvarne potrebe u državi nego zbog interesa samih agencija. Zapravo smatram da ovaj Zakon i ne uređuje u dovoljnoj mjeri djelatnost i ustrojstvo Agencije već će to najprije ovisiti o Statutu koji tek treba biti donesen. O njemu će zapravo ovisiti u kojem će smjeru ići implementacija ovog Zakona odnosno kako će Agencija zaživjeti kao javna ustanova u interesu svih sudionika obrazovnog sustava. I da se na trenutak vratima na stavak 5. članka 9. gdje stoji da predsjednika i članove Upravnog vijeća imenuje Vlada na prijedlog ministra. Mišljenja sam da je potrebno dodati da članovi Upravnog vijeća trebaju zadovoljiti uvjete za savjetnika a predsjednik Upravnog vijeća uvjete za višeg savjetnika sukladno stavcima 3. i 4. članka 17. ovog Zakona. Na taj način bi se osiguralo da članovi Vijeća zaista budu stručnjaci s područja odgoja i obrazovanja i konačno tko će bolje od onih koji su zaista upućeni u potrebe ovog područja donijeti statut agencije a zatim i godišnje planove rada. Kao što sam već ranije rekla o Statutu a ne toliko o ovom Zakonu će ovisiti funkcioniranje ove agencije pa je onda najmanje što se može učiniti da zakon osigura da donositelji Statuta budu iz redova struke. Smatram da bi ove detalje trebalo doraditi pa se pridružujem kolegi Arloviću i preporučujem Vladi da to učini ili svojim amandmanima ili povuče ovaj Zakon zbog dorade teksta. Hvala lijepa.
Hvala. Završni osvrt, državni tajnik Želimir Janjić. Želite li? Ne. Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog Zakona o Agenciji za odgoj i obrazovanje. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim uključimo se. Možemo glasovati. 79 glasova za, 15 suzdržanih, 2 protiv donesen predloženi zakon.
Hvala vam lijepa. Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospođe zastupnice i gospodo zastupnici. Evo veliko mi je zadovoljstvo što se mogu obratiti ovom Visokom domu i podnijeti izvješće o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji u prošloj 2005. godini. To je bila kao što znate i prva godina provedbe novog Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji pa ću vas ukratko i podsjetiti koje su to sve nove odredbe one koje su ugrađene u novi zakon i po kojima se novi zakon iz 2005. godine razlikuje od prethodnoga. Ono što mogu uvodno dakle vrlo kratko među ostalim reći jest da smo nedavno primili i da sam ja potpisala i revizijsko izvješće za 2005. godinu. Sa zadovoljstvom vas evo mogu obavijestiti da je revizijsko izvješće za 2005. godinu koje naravno govori prije svega o tome kako smo provodili zakon, kako smo utrošili proračunska sredstva, odnosno sredstva poreznih obveznika. To je izvješće bezuvjetno, dakle bez primjedbi, izvrsno i mislim da evo ta informacija jest iznimno važna upravo i za vašu ocjenu ovoga izvješća koje smo podnijeli Hrvatskome saboru. Dakle, od 1. siječnja 2005. godine na snazi je, provodi se novi zakon. Ono što je različito u odnosu na jest među ostalim definicija hrvatskog branitelja iz Domovinskog rata koja uključuje osim pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske i dragovoljce iz Domovinskog rata te pripadnike naoružanih odreda narodne zaštite i HOS-a. Zatim, vrijeme sudjelovanje u obrani suvereniteta Republike Hrvatske je određeno, odnosno priznaje se od 5. kolovoza '90. do 30. lipnja '96. godine. Zatim pod sudjelovanjem u obrani suvereniteta Republike Hrvatska smatra se i obuka i priprema za odlazak na bojište, s obzirom na priznate status HRVI-a po toj osnovi. Zatim umjesto pojma: "poginulog hrvatskog branitelja iz Domovinskog rata" uveden je pojam: "smrtno stradalog hrvatskog branitelja". Zatim krug smrtno stradalih osoba proširen je i na pripadnike vatrogasnih postrojbi, pomorce, članove posade brodova, trgovačke mornarice, te na druge osobe koje su po nalogu tijela državne vlasti stradale u obrani suvereniteta Republike Hrvatske. Ova odredba omogućava priznavanje prava i pripadnicima civilne zaštite koji su stradali i u obrani Hrvatske te osobama koje su obavljale obavještajnu djelatnost u funkciji obrane. Zatim, od sudjelovanja u pokriću dijelova troškova zdravstvene zaštite, dakle participaciji, oslobođeni su članovi obitelji smrtno stradali hrvatskog branitelja, članovi obitelji zatočenog ili nestalog hrvatskog branitelja i hrvatski ratni vojni invalidi i hrvatski branitelji iz Domovinskog rata sa utvrđenim oštećenjem organizma od najmanje 30%. Zatim, svi umrli hrvatski branitelji imaju pravo ukopa uz odavanje vojne počasti, a ministarstvo snosi sve troškove ukopa. Zatočenicima u neprijateljskim logorima vratilo se pravo koje je bilo propisano zakonom iz '96. da imaju status hrvatskog ratnog vojnog invalida najmanje desete skupine sa 20% oštećenja organizma. Zatim, dodatak na mirovinu postao je sastavni dio mirovine. Mirovina se određuje prema propisanoj tablici osnovica. Više se ne određuje i ne usklađuje prema porastu plaća djelatnih vojnih osoba, a invalidska mirovina prema novom zakonu nije više vezana uz status HRVI-a prema članku 78. zakona iz 2000., kao prema članku 78. iz 2001. Hrvatskom branitelju iz Domovinskog rata koji je ostvario pravo na starosnu ili invalidsku mirovinu prema Zakonu o mirovinskom osiguranju koja se na temelju navršenog mirovinskog staža iznosi manje od mirovine koja bi mu pripadala za 40 godina mirovinskog staža. Osobni bod se povećava ovisno o vremenu provedenom u Domovinskom ratu od 10 do 30%. Zatim uveden je i novi institut najniže, odnosno zaštićene mirovine za hrvatske branitelje koji prema općim propisima ostvare pravo na odlazak u mirovinu. Međutim nemaju godine staža, odnosno nemaju ostale uvjete. Dakle ta najniža mirovina im omogućava da dobivaju 45% prosječne neto plaće svih zaposlenih u Republici Hrvatskoj. Zatim, isto tako ističem sve one odredbe zakona kojima se na poseban način zaštićuju djeca poginulih hrvatskih branitelja, dakle usklađivanje sa Obiteljskim zakonom u tom smislu da primjerice još godinu dana nakon završetka školovanja imaju pravo na mirovinu, na obiteljsku mirovinu ako su nezaposleni, što je u skladu sa člankom 210. Obiteljskoga zakona. Zatim, da djeca posvojenici i pastorčad imaju pravo na obiteljsku invalidninu za vrijeme služenja vojnoga roka nakon prestanka redovitog školovanja, a koje je služenje započelo najkasnije 12 mjeseci nakon prestanka redovitog školovanja. Također evo ističem da smo i pravo na doplatak za djecu, uveli za djecu smrtno stradalih hrvatskih branitelja u najvišem iznosu, dakle u najvišem predviđenom iznosu prema Zakonu o doplatku. Isto tako članovi obitelji zatočenog ili nestalog hrvatskog branitelja iz Domovinskog rata imaju pravo po novom zakonu nakon prestanka novčane naknade u iznosu obiteljske invalidnine na obiteljsku invalidninu u kontinuitetu koje mu se priznaje po službenoj dužnosti, a ne kao 2001. na njihov zahtjev. Isto tako, evo uveli smo i neke odredbe koje se odnose na carinske i porezne olakšice. Primjerice za uvoz osobnog automobila te se olakšice priznaju za razliku iz prijašnjeg zakona HRVI, hrvatskim ratnim vojnim invalidima do četvrte skupine čiji je utvrđeno oštećenje organizma ima za posljedicu oštećena funkcije ekstremiteta ili oštećenja vida. Osnovica za utvrđivanje prava na obiteljsku invalidninu članovima obitelji smrtno stradalog hrvatskog branitelja iz Domovinskog rata koji je poginuo ili ubijen povećava se sa 40 na 50% od osnovice. Isto tako smrtno stradalim hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata sad se smatra i hrvatski ratni vojni invalid 100%-tni prve skupine s pravom na doplatak za njegu i pomoć druge osobe koji je urmo od posljedica rane ili ozljede dobivene u Domovinskom ratu, a obiteljska invalidnina je u tom slučaju 50% osnovice. Isto tako podsjećam i na novosti u zakonu koji se vezane uz prava hrvatskih branitelja od posttraumatskog stresnog poremećaja. Podsjećam, poštovane gospođe zastupnice i gospodo zastupnici da smo ispoštovali u novome zakonu sve ono što su hrvatski branitelji oboljeli od posttraumatskog stresnog poremećaja tražili u zaključcima na svojoj konvenciji 2003. godine. Među ostalim su tražili dakle, objavljivanje broja hrvatskih branitelja koji su na žalost izvršili suicid. Mi smo to objavili, te podatke. Oni su od tada na uvidu cjelokupno javnosti. Zatim smo uveli i neke druge novosti u zakon kao što je primjerice da pravovaljana medicinska dokumentacija za bolest i smrt, uslijed bolesti te samoubojstvo uzrokovano psihičkom bolešću, produžena je sa 30 dana, odnosno sa dvije godine za posttraumatski stresni poremećaj na 10 godina, a i duže uz vještačenje u ovlaštenim zdravstvenim ustanovama. Isto tako priznato je pravo na medicinsku i fizikalnu rehabilitaciju svim hrvatskim ratnim vojnim invalidima iz Domovinskog rata. Osim toga pripremili smo i novi program psihosocijalne i zdravstvene pomoći koji se evo sa zadovoljstvom mogu reći u 2005. godini kontinuirano provodio. Reći ću kratko naravno i nekoliko brojčanih podataka koji vrlo ilustrativno govore o tome kako smo provodili Zakon o pravima hrvatskih branitelja. Evo možete ga vidjeti odmah na početku, dakle u tabeli igdje su iskazani iznosi o ispunjavanju određenih odredbi posebno važnih kao što su trajna i jednokratna novčana prava, stambeno zbrinjavanje, dakle o trajnim jednokratnim novčanim pravima više od 791 milijun. Onda stambeno zbrinjavanje 181, prava iz mirovinskog i invalidskog osiguranja 2 milijarde 940 milijuna i nešto više, prava iz zdravstvenog osiguranja 12 milijuna 396, pravo na besplatne udžbenike u iznosu od više od 13 milijuna, ljetovanje djece hrvatskih branitelja slabijeg imovnog statusa više od milijun kuna, zapošljavanje hrvatskih branitelja ukupno kroz mjere ovog ministarstva, kroz mjere Hrvatskog zavoda i ministarstva rada više od 105 milijuna kuna carinske i porezne olakšice više od 78 milijuna. Za ekshumacije i identifikacije i pokope više od 5 milijuna 140 tisuća kuna. Za obilježavanja mjesta masovnih grobnica ukupno oko 2 milijuna. Za pokope hrvatskih branitelja gotovo 4 milijuna. Za psihosocijalni program oko 9,5 milijuna i za suradnju sa udrugama iz Domovinskog rata više od 16 milijuna, dakle 16 i 649 i još nešto. Mislim da evo i ovi financijski pokazatelji govore o tome da smo zakon ispunjavali u potpunosti što podsjećam još jedanput, pokazuje i revizijsko izvješće koje smo primili i koje je izvrsno, dakle bezuvjetno. Ono što bih posebno željela iz ovoga izvješća istaknuti jesu naši programi zapošljavanja. Kroz programe zapošljavanja gdje smo u prošloj godini provodili 6 mjera, moram reći da je posebno dobar odaziv i odjek imala mjera osnivanja zadruga hrvatskih branitelja. Ta mjera je u stalnom usponu. Evo prošle godine smo poduprli osnivanje 18 zadruga, ove godine će vjerojatno biti 33, ali ćemo nastojati i ta sredstva za potporu upravo te mjere proširivati, odnosno povećavati. Evo za ilustraciju, u prošloj godini više od 3 milijuna, oprostite 30 milijuna za ove mjere, ovih šest mjera. Međutim u ovoj godini smo ta sredstva, dakle 2006. povećali za 5 milijuna tako da gotovo tih 5 milijuna povećanja, gotovo svih ide upravo na mjeru osnivanja, odnosno podupiranja zadruga hrvatskih branitelja. Ukupno smo evo do sada kroz ovih šest mjera zaposlili više od 3,5 tisuće hrvatskih branitelja, ali podrobne podatke za 2005. godinu imate u izvješću. Posebno bih još od mjera zapošljavanja istaknula stručno osposobljavanje za nepoznatog poslodavca, zatim samozapošljavanje tijekom 2005. godine. Tu mjeru je koristilo tisuću 229 korisnika, a isto tako mjera koju zovemo mjera 4 i kreditiranje malog i srednjeg poduzetništva jest mjera koja je isto naišla na veliki odjek, odnosno veliki interes i odobreno je 444 subvencije kamatne stope od 2%. Od mjera zapošljavanja ističem evo još i potporu pojedinačnim projektima u 2005. isplaćeno je 15 takvih poticaja za poduzetnike branitelje i na taj način naravno osigurano i zapošljavanje drugih branitelja. Što se tiče stambenog zbrinjavanja moram reći da smo se trudili u 2005. godini pojačati aktivnosti na evo ispunjavanju te zakonske obveze. U razdoblju od 1. siječnja 2005. do 31. prosinca 2005. mi smo riješili 931 zahtjev, znači i dodjelom stanova i kuća APN-a 219 zahtjeva, dodjelom stambenih kredita u vlastitoj organizaciji 468, dodjelom stambenih kredita za kupnju stana u organiziranoj izgradnji 244 zahtjeva. Zatim moram reći da su ukupno isplaćena sredstva stambenih kredita u 2005. godini iznosila više od 77 milijuna kuna. Započela je također priprema izgradnje 414 stanova na 11 lokacija prema programu 2005. i to u Trogiru, Solinu, Kninu, Drnišu, Virovitici, Vukovaru, Kaštel Novom, Benkovcu, Netretiću i Rijeci. Kupljeno je i podijeljeno 119 stanova iz programa POS-a na 15 lokacija. Sklopljen je 361 ugovor o kupoprodaji stana, sklopljeno 216 ugovora o najmu stana sa zaštićenom najamninom. U pripremi su sanacije 19 stambenih jedinica za što ćemo utrošiti oko 20 milijuna kuna, 50 kuća za hrvatske ratne vojne invalide 100%-tne, dakle isto tako sanacija. Željela bi vas također poštovane zastupnice i zastupnici izvijestiti da imamo velike probleme upravo sa sanacijama stambenih jedinica od kojih se neke grade čak od 97., 98. To su, evo imam jedan mali foto elaborat o tome što sve nailazimo evo u tim stanovima kakve sve nedostatke, koje moramo ispravljati, koje moramo prepravljati. Ovo su sve naravno novi, neuseljeni stanovi koji bi se trebali podijeliti stradalnicima, dakle, ratnim vojnim invalidima i članovima obitelji poginulih, zatočenih i nestalih. Ali kao što vidite, u mnogima je potrebno izvršiti dodatne velike zahtjeve da bi uopće bili pripremni za useljenje. Evo za ovu subotu pripremamo useljenje u 92 stana u Zagrebu. Utrošili smo iznimno puno i energije i vremena, ali naravno i novca da bismo ih, evo jedan od primjera, dakle, krivo spojene cijevi, nezavršene instalacije i brdo problema s kojima se upravo u tom području stambenog zbrinjavanja susrećemo, koji će, ja se nadam, biti prošlost i vjerujem da ćemo u Izvješću za 2006. godinu imati što se toga tiče bolje podatke. Isto tako riješili smo zapravo sve 100%-tne invalide prve skupine, što se tiče stambene izgradnje. Dakle, taj proces je zapravo potpuno završen. Još predstoji dovršenje 2 kuće u Splitu i naravno ona pravna procedura koja se mora obaviti da bismo sve te kuće koje su izgrađene i koje su zapravo već i useljene i prenijeli u trajno vlasništvo hrvatskim ratnim vojnim invalidima 1. skupine. U prošloj godini također smo odradili, rekla bih, jedan veliki projekt nabave automobila za 100%-tne invalide prve skupine. 148 automobila smo kupili i dodijelili 100%-tnim invalidima 1. skupine. U ovoj godini smo nabavili još dodatnih 141 automobil. To su oni hrvatski ratni vojni invalidi koji su na te automobile imali pravo i prije ali ih evo sada po prvi puta dobivaju i taj program evo s velikim zadovoljstvom moram reći, upravo završavamo. Do sada smo u ovoj godini od predviđenih 141 podijelili 92 automobila. Dakle, do kraja godine 141, u prošloj godini 148. Isto tako u prošloj godini smo, dame i gospodo, kao što znate obavili i jedan iznimno težak posao, a to je izrada registra hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata. Činjenica jest da smo mi, evo, 10 godina nakon "Oluje" zapravo tek stavili na popis sve one koji su dobili status hrvatskoga branitelja, koji su taj status imali. Moram još jedanput podsjetiti da su potvrde o statusu izdavali Ministarstvo obrane i Ministarstvo unutarnjih poslova Republike Hrvatske. da smo mi taj popis objedinili, pročistili. To je isto tako bio, moram reći, jedan mukotrpan posao jer smo naišli na mnoge poteškoće. Evo reći ću vam samo podatak da negdje za 32 tisuće ljudi koji su na popisu, dakle, koji su u registru nakon toga spajanja, pročišćavanja nismo imali adrese. Dakle, to su, to je samo jedan od primjera s čim smo se suočili. Mislim da je, evo, i taj posao sada pri samome kraju, budući da je trebalo ponovno tražiti za svakoga pojedinačno, ulaziti u trag, vidjeti zašto se to dogodilo, otkloniti mnoge druge nejasnoće, ali evo. Dakle, mi konačno od 2005. godine od izvještajnog razdoblja za koje govorim imamo Registar hrvatskih branitelja iz Domovinskoga rata. Isto tako u prošloj 2005. godini mi smo i konačno postavili na noge Fond hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata. To je sasvim sigurno jedan od najmoćnijih fondova u Hrvatskoj. Njegova imovina je danas 2 milijarde 165 milijuna kuna. Kao što znate, obavljen je jedan dio velikoga posla, izračuna udjela hrvatskih branitelja. Međutim, budući da je bilo određenih poteškoća, da je bilo određenih novih prijedloga, ja sam utemeljila jednu radnu skupinu koja evo upravo završava svoj posao, koja još jedanput preispituje kriterije za udjele i vjerujem da će taj prijedlog biti do kraja usuglašen i da ćemo dovršiti taj posao koji isto tako nije bio nimalo jednostavan. U koji je trebalo utrošiti isto tako puno energije. Znate, da je osnovan i upravni odbor. Upravni odbor redovito radi. Upravni odbor Fonda hrvatskih branitelja također je donio odluku o podjeli jedne trećine iz Fonda jedne trećine dobiti. Upravo ste vi ovih dana i raspravljali i koliko znam podržali i jedan i drugi zakon koji govore o podjeli te jedne trećine dobiti. Dakle, Zakon o osnivanju Fonda za stipendiranje hrvatskih branitelja i djece hrvatskih branitelja i Zakon o Zakladi hrvatskih branitelja iz kojih bi se naravno pomagalo onim braniteljima koji su u posebno teškoj socijalnoj situaciji. A što naravno ne možemo pokriti, da tako kažem, odredbama zakona, odnosno za koje nema mogućnosti primjerice u slučaju teške bolesti u obitelji branitelja, teške bolesti osobito djece. Dakle, gdje bi se moglo pomoći, intervenirati i vjerujem da će i Fond i Zaklada funkcionirati dobro. Mi smo već u ministarstvu poduzeli sve mjere za sve one korake koji trebaju uslijediti nakon što zakoni stupe na snagu. Također podsjećam i to je također navedeno u ovome Izvješću da smo u 2005. godini završili još jedan veliki i težak posao, a to je ugovor o zbrinjavanju stradalnika Hrvatskog vijeća obrane. Dakle, kao što znate, trebalo je dugo vremena, bilo je puno poteškoća, ugovor je propisan. Na kraju, evo, ugovor je stupio na snagu, prema tome, neću sada govoriti o cijelom tom poslu kojeg je trebalo obaviti ali želim reći, znam da to mnogi od vas znaju, da je uistinu bilo dosta poteškoća. I nakon potpisivanja ugovora i naravno što se tiče Hrvatske, Hrvatski sabor, vi uvaženi zastupnici i zastupnice ste ugovor ratificirali, odnosno zakon. Ali evo bilo je poteškoće koje su sada, ja vjerujem iza nas i evo upravo teče rok u kojem se svi oni koji imaju pravo prema tome ugovoru javljaju i ja vjerujem da ćemo do kraja godine poduzeti i prve korake u ostvarivanju prava pripadnicima Hrvatskog vijeća obrane, dakle, hrvatskim ratnim vojnim invalidima i članovima obitelji poginulih, zatočenih i nestalih kojim prema tom ugovoru i pripadaju. Dame i gospodo, evo na kraju želim još reći da je u 2005. godini, dakle u izvještajnom razdoblju suradnja sa udrugama iz Domovinskog rata bila odlična. Napokon mi smo zajedno radili i na izradi ovoga Zakona koji se u prošloj godini počeo provoditi. Udruge su u tom procesu bile uistinu pravi partneri, dakle njihove primjedbe su se razmatrale, mnoge od tih primjedbi i od tih prijedloga su ugrađeni u zakon koji je na snazi, u zakon koji se provodi. Evo na samom kraju želim možda još reći dvije, tri stvari koje su vezane za zakon, za početak provedbe u 2005., ali koji se nastavlja i u 2006. godini. Naime, u 2006. evo u prvoj polovici mi smo realizirali i povrat duga prema zakonu iz 2001. godine, za 2001. i 2002. godinu. Za to smo osigurali 141 milijun kuna, u projekcijama za proračun za sljedeću godinu predvidjeli smo 189 milijuna za povrat duga prema zakonu iz 2001. godine za 2003. godinu i isto tako osigurali smo u proračunu za ovu godinu, a sve se to naravno referira i na prošlu i na pretprošlu godinu za isplatu prema presudama koje nam stižu do sudova, prema zakonu iz 2001. godine, dakle ljudi su tužili, dobili i za tu namjenu smo u proračunu za ovu godinu osigurali 33 milijuna kuna, nisam sigurna da će nam to biti dosta, ali to će biti projekcije također za sljedeću proračunsku godinu. Na samom kraju, ali naravno nikako ne misleći da je to manje važno, dapače to je jedan također od prioriteta našega ministarstva. Želim reći samo još nekoliko riječi o procesu traženja zatočenih i nestalih hrvatskih branitelja. Dakle, mi smo u prošloj godini uložili znatne napore, reći ću samo jedan podatak da smo predložili Vladi, da je Vlada prihvatila, da je osnovano Povjerenstvo za zatočene i nestale, odnosno Povjerenstvo za traženje zatočenih i nestalih uz upravu koja postoji u našemu ministarstvu i ja vjerujem da će evo svi ti napori dati rezultata s obzirom da nastojimo uistinu pojačati tempo i pronalaska, na žalost mogućih i masovnih i pojedinačnih grobnica. Ovog trenutka ih je u Hrvatskoj 143 masovne grobnice i tisuću 700 pojedinačnih. Nastavljamo i sa obilježavanjem tih mjesta, sutra ćemo takvo jedno mjesto obilježiti i u Starim Jankovcima. Evo dame i gospodo, poštovane zastupnice i zastupnici, poštovani gospodine predsjedniče, ovo je ukratko evo jedan pregled ili prelet izvješća o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskoga rata i članova njihovih obitelji. Vjerujem i nadam se da ćete ga prihvatiti i da će rasprava o ovome izvješću biti naravno na dobrobit hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji. Hvala lijepa.
Hvala. Odbor za ratne veterane, predsjednik Odbora poštovani zastupnik Vlado Jukić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospođo potpredsjednice, državni tajniče, kolegice i kolege. Odbor za ratne veterane Hrvatskog sabora na svojoj 23. sjednici razmotrio je izvješće o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za razdoblje do 1. siječnja do 31. prosinca 2005. godine. Sjednici Odbora nazočili su predstavnici udruga proizašlih iz Domovinskog rata. Uvodno je predstavnik Vlade Republike Hrvatske izvijestio Odbor da je ovo prvo Izvješće koje obrađuje provedbu novog zakona koji je u primjeni od 1. siječnja 2005. godine za čiju je isplatu prava u izvještajnom razdoblju utrošeno 4 milijarde i 164 milijuna kuna. Za isplatu tzv. trajnih prava hrvatskih branitelja utrošeno 765 milijuna kuna što je povećanje od 17% ili 110 milijuna kuna u odnosu na 2004. godinu. Najveća stavka u provedbi prava iz zakona su rashodi u svrhu mirovina i mirovinskih primanja. U 2005. godini isplaćeno je u tu svrhu 2 milijarde i 940 milijuna kuna. Prosječna mjesečna mirovina u 2005. godine iznosila je 5 tisuća 522 kune. U postupku stambenog zbrinjavanja u izvještajnom razdoblju bilo je ukupno 15 tisuća 874 zahtjeva, od toga 3 tisuće 29 novo zaprimljenih. Riješen je ukupno 931 zahtjev i to 219 dodjelom stana te 712 dodjelom kredita. Za stambeno zbrinjavanje ukupno je potrošeno 182 milijuna kuna, 77 milijuna kuna iz proračuna Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti te 105 milijuna iz proračuna Ministarstva zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva. Najveći problem kod stambenog zbrinjavanja su u neosiguravanju odgovarajućeg urbaniziranog komunalno opremljenog zemljišta od strane jedinica lokalne samouprave te u pomanjkanju sredstava u proračunu jedinica lokalne samouprave za komunalno opremanje objekata. U cilju rješavanja tog problema Vlada Republike Hrvatske je donijela zaključak o potrebi … [[Govornik se ne razumije.]] osiguravanja potrebnih lokacija u suradnji s jedinicama lokalne samouprave. U suradnji s Ministarstvom obrane treba se u sklopu napuštenih vojarni organizirati izgradnja stambenih objekata. Ukoliko se na taj način ne bi osiguralo dovoljno lokacija Vlada Republike Hrvatske treba donijeti odluku o kupnji stanova na tržištu. U provedbi prava iz područja zdravstvenog osiguranja … [[Govornik se ne razumije.]] je problem onih hrvatskih branitelja koji naknadu plaće zbog bolovanja koriste prema zakonu iz '96. godine kojima je naknada utvrđena prema pripadajućoj plaći u vrijeme razvojačenja i već nekoliko godina je nepromijenjena, tj. ne prati kretanje plaća u HV-u. Ovdje se radi o 363 hrvatska branitelja i taj problem bi se u što kraćem roku trebao riješiti na način da i njihove naknade prate kretanje plaće u Hrvatskoj vojsci. U raspravi koja je slijedila iznijeta su sljedeća mišljenja, prijedlozi i primjedbe. Kod stambenog zbrinjavanja hrvatskih branitelja kao najveći problem istaknuta je nedovoljna koordinacija između nadležnih tijela Ministarstva zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva i Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti te jedinica lokalne samouprave. Potrebno je također u postupak nadzora uvesti sve one koji osiguravaju potrebna financijska sredstava. Uočene probleme u kvaliteti izrađenih stanova treba u što kraćem roku otkloniti te onemogućiti ponavljanje grešaka u budućnosti kroz pojačanu kontrolu te bolju koordinaciju nadležnih tijela. Iznesen je prijedlog da kompletan program stambenog zbrinjavanja od izgradnje do dodjele stanova ide preko Ministarstva hrvatskih obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti. Problemi stambenog zbrinjavanja najtežih invalida su pred konačnim rješenjem, ali je istaknut problem dugog čekanja na rješavanje zahtjeva invalida s manjim postotkom oštećenja organizma iz razloga što je osnovni kriterij postotak oštećenja organizma a svake se godine utvrdi određeni broj invalida s većim postotkom oštećenja tako da su oni invalidi s nižim postocima prisiljeni na višegodišnje čekanje rješavanja njihovih zahtjeva. Umanjenje naknade u visini obiteljske mirovine od 15% koju primaju, umanjene naknade od 15% koje primaju članovi obitelji zatočenih i nestalih hrvatskih branitelja trebalo bi ukinuti te je iste potrebno usklađivati sa troškovima života. Istaknuta je potreba utvrđivanja odgovornosti za neisplatu prava najtežim invalidima a radi se o razlikama invalidnina koje su potvrđene presudama Upravnog suda Republike Hrvatske te o potrebi rješavanja problema nastupa zastare za neisplaćena prava za one invalide koji nisu tražili sudsku zaštitu. Uočen je mali broj odobrenih zahtjeva za program rehabilitacije odnosno stacionarnog liječenja hrvatskih branitelja te je u buduće potrebno poraditi na boljoj informiranosti samih branitelja o toj mogućnosti. Pozdravljen je napredak na području zapošljavanja hrvatskih branitelja kako kroz programe prekvalifikacije i doškolovanja gdje je utrošeno preko 100 milijuna kuna i to s financijskih stavaka nekoliko ministarstava do podupiranja braniteljskih zadruga gdje je osnovni kriterij kvalitetan program rada zadruge. Iznijeto je mišljenje o potrebi korištenja termina upis pod posebnim pogodnostima umjesto termina izravan upis iz članka 53. zakona jer se u javnosti stječe dojam da branitelji i njihova djeca ne moraju ispuniti nikakve uvjete prilikom upisa u srednje škole te visoka učilišta a što nije točno. Obitelji hrvatskih ratnih vojnih invalida iz Domovinskog rata prve skupine s pravom na doplatak za njegu i pomoć druge osobe koji je umro od posljedice rane ili ozljede zadobivene u obrani suvereniteta Republike Hrvatske teško dokazuju uzročno-posljedičnu vezu smrti sa sudjelovanjem u ratu a samim tim ostaju bez statusa člana obitelji smrtno stradalog hrvatskog branitelja. Potrebno je ubrzati radnje na izdavanju iskaznica o statusu hrvatskog branitelja iz Domovinskog rata sukladno odredbama članka 7. Pravilnika o registru hrvatskih branitelja znajući da je registar ustrojen i poznat je broj hrvatskih branitelja. Nakon provedene rasprave odbor je odlučio jednoglasno predložiti Hrvatskom saboru slijedeće zaključke: "Prihvaća se Izvješće o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za razdoblje od 1. siječnja do 31. prosinca 2005. godine." I drugi zaključak: "Obvezuje se Vlada Republike Hrvatske na poduzimanje mjera u svezi rješavanja problema onih hrvatskih branitelja koji koriste naknadu plaće zbog bolovanja prema ranije važećem posebnom propisu tj. kojima je naknada određena prema pripadajućoj plaći u vrijeme razvojačenja i ne prati kretanje plaće u Hrvatskoj vojsci.". Hvala lijepa.
Hvala. Odbor za useljeništvo predsjednica odbora poštovana zastupnica Zdenka Babić-Petričević. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, gospođo ministrice! Odbor za useljeništvo na 24. sjednici odbora održanoj 5. srpnja ove godine raspravio je Izvješće o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za razdoblje od 1. siječnja do 31. prosinca 2005. godine koje je predsjedniku Hrvatskoga sabora podnijela Vlada aktom od 2. lipnja 2006. godine. Odbor je Izvješće o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za razdoblje od 1. siječnja do 31. prosinca 2005. godine raspravio u svojstvu zainteresiranog radnog tijela sukladno članku 40. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Otvorivši raspravu predsjednica odbora dala je riječ Tomislavu Iviću državnom tajniku Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti. Predstavnik predlagatelja je članove odbora podsjetio da je ovaj zakon stupio na snagu 1. siječnja 2005. godine. Ovim novim zakonom su na kvalitetniji način riješena mnoga pitanja hrvatskih branitelja. Uveden je institut najniže mirovine, dodatak na mirovinu postaje sastavnim djelom mirovine, zbog učestalih oboljenja od PTSP-a produljen je rok za podnošenje zahtjeva za dobivanje statusa ratnih vojnih stradalnika. Svi ratni vojni invalidi su oslobođeni od plaćanja participacije za zdravstvenu zaštitu, provodi se uspješan program zapošljavanja, osnovano je oko stotinu poljoprivrednih zadruga hrvatskih branitelja i trideset i pet u osnivanju i mnoge druge novosti koje idu na dobrobit života i rada hrvatskih branitelja. Sukladno članku 160. Zakona o pravima hrvatskih branitelja i njihovih obitelji 23. prosinca 2005. godine potpisan je ugovor između Republike Hrvatske i Bosne i Hercegovine o suradnji na području prava stradalnika rata u Bosni i Hercegovini koji su bili pripadnici Hrvatskoga vijeća obrane i članova njihovih obitelji. Taj ugovor je stupio na snagu 1. srpnja ove godine. Navedenim ugovorom regulirano je pravo na mirovinu pripadnika Hrvatskoga vijeća obrane koji su ostvarili status ratnog vojnog invalida s osnove ranjavanja ili zatočeništva u Bosni i Hercegovini i članova njihovih obitelji, poginulog, zatočenog ili nestalog pripadnika Hrvatskog vijeća obrane s time da će im se mirovina umanjiti za iznos osobne ili obiteljske invalidnine ostvarene po pravomoćnom rješenju nadležnog tijela Bosne i Hercegovine. Republika Hrvatska u državnom proračunu za 2006. godinu osigurala je sredstva za isplatu 800 obiteljskih mirovina, članova njihovih obitelji, poginulih pripadnika Hrvatskoga vijeća obrane. Navedenim međudržavnim ugovorom regulirano je i pravo na zdravstvenu zaštitu stradalnika Hrvatskoga vijeća obrane i članova njihovih obitelji i na način koji će se utvrditi posebnim sporazumom država ugovornica. U izvršavanje ovog zakona utrošeno je 4 milijarde i 164 milijuna kuna. Nakon provedene rasprave odbor je odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese slijedeći zaključak: "Prihvaća se Izvješće o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za razdoblje od 1. siječnja do 31. prosinca 2005. godine."
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a poštovani zastupnik Josip Đakić. Izvolite!
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažena potpredsjednice hrvatske Vlade i ministrice hrvatskih branitelja, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege! Pred nama je Izvješće o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za razdoblje od 1.1. do 31.12.2005. godine. Kao što znamo ovo izvješće govori o razdoblju primjene novog Zakona o pravima hrvatskih branitelja koji je donesen 13. studenoga 2004. godine a isti se primjenjuje od 1. svibnja 2005. godine i koji kroz sredstva osigurana u državnom proračunu za njegovo izvršenje govori o ukupnim osiguranim iznosima od 4 milijarde 164 milijuna i 962 tisuće kuna. Tim iznosom pokrivena su trajna i jednokratna prava, stambeno zbrinjavanje, prava iz mirovinskog, invalidskog osiguranja, prava iz zdravstvenog osiguranja, pravo na besplatne udžbenike zapošljavanje hrvatskih branitelja, carinske olakšice, ljetovanje djece hrvatskih branitelja slabijeg imovnog stanja, ekshumacije, identifikacije i pokopi žrtava Domovinskog rata. Obilježavanje mjesta masovnih grobnica, memorijalno groblje, žrtava Domovinskog rata, pokopi hrvatskih branitelja uz vojne počasti, psihosocijalne pomoći, suradnja sa udrugama proizašlim iz Domovinskog rata. Sve ove navedene forme čine poboljšanje statusa hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji te su izražene u financijskom poboljšanju od 300 milijuna kuna spram prijašnjih zakona i prijašnjih sredstava. Povećanje proračunskih sredstava za potrebe bolje skrbi i brige za populaciju časnih ljudi koji su branili i oslobađali domovinu te im se na ovaj način i sa dužnim poštovanjem kroz sve vidove i zakonske norme odužuju hrvatski građani kao i državna vlast. Ja ću krenuti redom što se tiče trajnih novčanih prava jednokratne novčane pomoći koje su regulirane glavom 3. Zakona o pravima hrvatskih branitelja. … [[Govornik se ne razumije.]] prava hrvatskih ratnih vojnih invalida iz Domovinskog rata na osnovi oštećenja organizma. Hrvatski ratni vojni invalidi iz Domovinskog rata imaju pravo na osobnu invalidninu, doplatak za njegu i pomoć druge osobe i ortopedski doplatak. Glavom 4. Zakona propisana su prava na osnovi gubitka, zatočenja ili nestanka članova obitelji na obiteljsku invalidninu, povećanu obiteljsku invalidninu, uvećanu obiteljsku invalidninu i prava članova obitelji zatočenog ili nestalog hrvatskog branitelja iz Domovinskog rata. U glavi 5. Zakona propisana su prava na osnovi materijalnih i drugih potreba korisnika i to na posebni doplatak, pravo na usluge osobe za pružanje njege i pomoći, opskrbninu i doplatak za pomoć u kući. Radi ostvarivanja trajnih prava hrvatskih ratnih vojnih invalida oni su razvrstavaju prema utvrđenom postotku oštećenja organizma u 10 skupina. Osobna invalidnina invalida prve skupine određuje se u mjesečnom iznosu od 115% od utvrđene … [[Govornik se ne razumije.]] osnovice u Republici Hrvatskoj. Invalidima od druge do desete skupine ona se određuje u postotku od osobne invalidnine invalida prve skupine. U izvještajnom razdoblju prosječno je mjesečno bilo 37 tisuća 795 korisnika osobne invalidnine što je za oko 1% više nego u 2004. godini. Te je za isplatu osobne invalidnine u 2005. godini ukupno utrošeno 216 milijuna 523 tisuće 277 kuna. Odnosno 13,72% više nego u 2004. godini. Prosječni mjesečni izdatak u 2005. godini iznosio je 18 milijuna 043 tisuće i 649 kuna. Kad govorimo o obiteljskim invalidninama koje su definirane člankom 88. stavkom 3. Zakona moramo reći da iznimno kod navedenog članka roditelji smrtno stradalog hrvatskog branitelja iz Domovinskog rata koji nisu u radnom odnosu i koji nisu korisnici mirovine po zakonu ili propisima o mirovinskom osiguranju veći od 50% proračunske osnovice imaju pravo na obiteljsku invalidninu i to: jedan roditelj u 70% od osnovice, dva roditelja 100% od osnovice. Isto tako u 2005. godini … [[Govornik se ne razumije.]] pravo je isplaćeno 68 milijuna 629 tisuća kuna što je za 1,22 posto manje nego u 2004. godini i ovo smanjenje odnosi se na nažalost na odlazak te populacije roditelja koji zbog svoje starosti i smrtnosti napuštaju ovaj svijet. Što se tiče stambenog zbrinjavanja do početka izvještajnog razdoblja 1. siječnja 2005. bila su zapremljena 12 tisuća 845 zahtjeva za stambeno zbrinjavanje a tijekom ovog izvještajnog razdoblja u postupku je ukupno u ovom izvještajnom razdoblju zaprimljeno je još 3 tisuće 29 zahtjeva što ukupno u izvještajnom razdoblju i u postupku se sada nalazi 15 tisuća i 824 zahtjeva. Prema utvrđenom redoslijedu u izvještajnom razdoblju riješen je 931 zahtjev za dodjelu stana ili kredita. U praćenju stambene izgradnje za potrebe hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji stalna je problematika u pripremi novih građevinskih lokacija tj. nedostatak adekvatnog urbaniziranog zemljišta kojega po zakonu moraju organizirati jedinice lokalne samouprave. Pomanjkanje sredstava jedinica lokalne samouprave za izgradnju komunalne infrastrukture i priključaka što je također njihova zakonska obaveza ali se na nju oglušuju. Indikativno je da je u periodu od 2000. do 2004. godine stambeno zbrinjavanje stradalnika se uglavnom rješavalo kreditima i onim stanovima koji su bili dovršeni te podijeljeni. A zanemarena je i nije vršena priprema lokacija za novu organiziranu izgradnju. I kroz sadašnje aktivnosti osjeća se nedostatak volje dobrog dijela jedinica lokalne samouprave da se dodijeli zemljište te da se pokriju troškovi komunalnog opremanja tako da je iz izvješća vidljivo da u 2005. godini tj. najviše u drugoj polovici 2005. godine nije nominiran niti jedan, nova lokacija za organiziranu stambenu izgradnju. Dosadašnje organizirano građenje pratili su i nemili problemi u kvaliteti, rokovima, nadzoru te aktiviranju položenih bankovnih jamstava za neadekvatnu gradnju koja je vršila u prijašnjem razdoblju po sestrinskim firmama i to znamo koga. Iz prikaza tablice građevina jasno proizlazi koja su to poduzeća a usput ću navesti da ne bi bilo promašaja samo dvije tvrtke od svih onih koje su navedene i koje nisu svoje radove izvršile kako treba. Jedna je «Capital ing», a dok je druga «Con gama». Slični kooperanti koji su radili s njima i za njih također su bili i u rokovima kao i adekvatnoj i kvalitetnoj izradi daleko od onoga što je bilo propisano i troškovnicima i natječajnim formama. Stoga kao komentar ovog izvješća želimo istaći da je nužnost uključivanja nadzora stručnjaka i sa lokalne samouprave u kojoj se radi te aktiviranju bankovnih jamstava kako bi se otklonili svi nedostaci i pravovremeno u zadanim rokovima stanovi ispravni i uređeni predali na korištenje hrvatskim stradalnicima. Koristeći zakonske norme koje, kojima podliježu svi oni koji nisu izvršili svoje obaveze, a dobili su sredstva zasigurno treba ih i zakonskim normama i sredstvima goniti da bi otklonili sve ono što su učinili kao, na štetu hrvatskih branitelja. Analizirajući ovo izvješće udruge proizašle iz Domovinskog rata izrazile su zadovoljstvo suradnjom sa Ministarstvom hrvatskih branitelja i istaknule su da se situacija znatno poboljšala te da skrb i uvažavanje hrvatskih branitelja zasigurno potkrepljeno svim pokazateljima govori o zadovoljstvu primjene svih novih zakonskih formi. Bitno je nakon ovog izvješća istaći i ono što je zatekla revizija za 2005. godinu u čijem izvješću jasno i nedvosmisleno piše da rad Ministarstva hrvatskih branitelja i ocjena toga rada je bezuvjetna. Stoga želim naglasiti da možemo svi skupa biti zadovoljni ovakovim radom no želim se osvrnuti i na ono što je donešeno za branitelje Hrvatskog vijeća obrane. Tako da uz sve probleme koji su pratili donošenje ove međudržavne ugovora koji je ratificiran pa je u konačnici potpisan i počinje se primjenjivati od prvog srpnja i bit će obuhvaćen u ovoj godini do čega je još i osigurano. Sredstva su osigurana u državnom proračunu za 800 obiteljskih mirovina, članova obitelji poginulih pripadnika Hrvatskog vijeća obrane. I navedenim međudržavnim sporazumom su regulirana sva prava u zdravstvenoj zaštiti stradalnika Hrvatskog vijeća obrane i članova njihove obitelji na način koji će, je utvrđen posebnim sporazumom, a proizlazi iz ugovora između dvije države. Stoga i Hrvatsko vijeće obrane i njezini stradalnici koji su definirani ovim međudržavnim ugovorom mogu biti zadovoljni. Na kraju želim reći da na osnovu svega klub Hrvatske demokratske zajednice bezrezervno prihvaća ovakvo izvješće i podržava ga o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji u prvoj godini njegove primjene te izražava zadovoljstvo sa postignutim ciljevima koji su kroz zakon i normalno koji su kroz zakon definirane te očekujemo i dalje ovakva izvješća koja će biti ocijenjena od strane revizije bezuvjetno. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Za klub IDS-a, gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, cijenjena gospođo potpredsjednice Vlade, uvažena gospodo zastupnici. Za prava hrvatskih branitelja u ovom času izdvaja se nešto iznad 4% državnog proračuna. Ili da budem precizniji 4 milijarde 164 milijuna kuna. Kada recimo tom iznosu pridodamo onih 28,5, 6 milijardi za mirovine plus 16 milijardi kuna za zdravstvo vidimo da samo te tri stavke u državnom proračunu participiraju sa cca 50%. Ne jedanput sam rekao da invalidi zaslužuju sve, apsolutno sve. Za ostale ne treba biti. Jasno da mora biti za sve, ali obveza i zahvalnost zajednice prema invalidima mora biti nemjerljiva, ali drugi tu poziciju što su bili recimo u Domovinskom ratu, što su mobilizirani na temelju mobilizacijskog poziva, tu poziciju ni na koji način ne bi ili zbog te pozicije trebali biti posebno povlašteni, bilo da je riječ o uvozu automobila, bilo da je riječ dionica itd., itd. Ono što naročito želim međutim pozdraviti kod tih kategorija građana je ovaj zakon koji im je omogućio minimalnu mirovinu u iznosu od 45% prosječne plaće. Zašto tako govorim? Prvo, invalidi su sve nas svojom žrtvom silno zadužili. I to im mi moramo priznati. Drugo, ti ljudi jasno ne mogu brinuti o sebi i zato o tim ljudima valja skrbiti najšira zajednica. Istina, mnogi koji su se našli u postrojbama Hrvatske vojske, a ne znam, po nekima ima ih preko 500 hiljada, zašto mi se to upalilo, preko 500 hiljada ljudi. Problem je tu zbog toga što eto odjedanput je taj neborbeni sastav narastao iznad samoga borbenog i što se na taj način možda stvara jaz oko nekih prava između tih generacija recimo i ovih novih generacija kao što je upravo u tijeku ovaj problem koji se javlja pri upisu na fakultet. Istina, ima tu i određenih momenata pred kojima se nije moguće skrivati. Ti ljudi koji su bili i proveli više godina u ratu, a neki drugi bili na radnom mjestu, kada su se vratili nakon tri ili četiri godine teško da su se mogli, što zbog pretvorbe, što zbog ovoga ili onoga vratiti i zateći otvoreno radno mjesto, ako su se uopće imali kamo vratiti. A da o nekim sudjelovanjima u pretvorbi itd. uopće ni ne trošimo riječi. Znači, da ne bi bilo zabune, invalidima sve, smrtno stradalim braniteljima apsolutno sve, mirovine braniteljima također, ali van toga mislim ne bi trebalo širiti neka posebna prava da ne bi to izgledalo kao kupovanje političke naklonosti. I drugo, da ne bi se stvarao sada jaz između braniteljske populacije i ovih novih koji su se javile ili pojavljuju nakon '95., '96. godine. Ono što je s druge stane isto tako teško pojmljivo da Hrvatska u ovom času ima preko 500 tisuća branitelja. Jer da je tome kojem bi slučajem bilo tako moda bi se došlo do Staljingrada. No da se vratim na izvješće. Neke stvari su se promijenile u zadnje dvije godine. To je istina, to treba jasno priznati, npr. da zatečeniku u neprijateljskom logoru ima status hrvatskog ratnog vojnog invalida najmanje ovo 20% oštećenja organizma, mirovine se više ne usklađuju sa svotom mirovine vojnih osoba, što je povoljnije također za branitelje, ali ne smije se jasno s druge strane niti šikanirati one koji su u vojsci. Kada sam spomenuo invaliditet priznat osobama koje su zatočene u neprijateljskom logoru zar ne bi možda bilo isto tako logično da se iziđe u susret i onim ljudima koji su bili u Mathausenu, Dahau, u Jasenovcu, Govnarsu, Rižarni, u Trstu, kao što je i civilizacijsko pitanje uz ne znam ovu nedavno usvojenu Deklaraciju o antifašizmu zašto se tim ljudima ne priznaje prava koja imaju hrvatski branitelji. Branitelji koji ostvaruju starosnu ili invalidsku mirovinu prema Zakonu o mirovinskom osiguranju pripada i pravo na dodatak od 10 do 30%. Tu je i tzv. najniža mirovina od 45% prosječne plaće i to naročito pozdravljam u trenucima kada je mirovina novih umirovljenika cca. 600 kuna ispod prosjeka umirovljenika ili čak 800 kuna ispod prosječne mirovine tzv. starih umirovljenika. I stoga i ovaj zakon je prilika da se na neki način usklikne, da se i tim novim umirovljenicima čini na neki način nepravda i da valja priskočiti u brigu i kroz jasno izmjenu mirovinske reforme i tim ljudima. Branitelji koji imaju 65 godina, znači muškarac, 60 godina žena, a nemaju pravo na najnižu mirovinu imaju pravo na mirovinu u najnižem iznosu to je otprilike u visini otprilike hiljadu i 200 kuna koliko iznosi prosječna mirovina novih umirovljenika. Ove izmjene u mandatu gospođe Jadranke Kosor, potpredsjednice Vlade, kako ja nekako doživljavam, stavile su naglasak recimo na mirovine, mene to raduje, ali nam je danas možda jednako tako potrebna i rasprava o novim umirovljenicima. Poslije ću još o nekim pravima, čime se možda i nadilaze određene mogućnosti države. Usuđujem se s druge strane reći, niti jedna zemlja za svoje branitelje ili veterane kako ih također možemo nazvati, jasno Domovinskog rata, ne poznaje jednu tako široku paletu prava kao što poznaje Republika Hrvatska. To je istina i onaj koji tvrdi drugačije naprosto laže. Istina je znači isto tako da se vjerojatno ni jedna zemlja prema borcima NOB-a ne odnosi kao što se odnosi ova država. U Hrvatskoj imamo 37 tisuća 795 korisnika osobne invalidnine i posebni dodatak prima tisuću 655 hrvatskih ratnih vojnih invalida, doplatak za njegu druge osobe prima 708 osoba, ortopedski doplatak prima tisuću 964 osobe, opskrbninu prima 4 tisuću 211 branitelja, obiteljsku invalidninu prima negdje 13 tisuća 362 osobe i sada da ne nabrajam sva ova prava koja su kao takva iskazana na strani 22 ovoga izvješća. Ukupno se za ta prava po toj rekapitulaciji izdvaja 765 milijuna kuna ili mjesečno negdje oko 63,8 milijuna kuna. Što se tiče stambenog zbrinjavanja do 2005. bilo je 12 tisuća 845 takvih zahtjeva, a 2005. zaprimljeno je još 3 tisuće 29 zahtjeva. Tu invalidi ni na koji način nisu niti smiju biti problem. Oni moraju apsolutno biti zbrinuti kao i obitelji stradalih, zatočenih, nestalih branitelja, ali neke zahtjeve za osobe koje ne spadaju u te skupine, u najmanju ruku trebalo bi revidirali ne da bi neki likovali kao što su to nedavno činili u slučaju gospodina Bešteka, iako je moj stav apsolutno svakome po zakonu, ali ako je nekome utvrđeno neko pravo a znaš da je čovjek u kolicima, da nema nogu, da nema ruku onda ga pusti, nemoj dirati naprosto u to. Mi imamo s druge strane gotovo 30 tisuća oboljelih od PTSP-a, mnogi branitelji su digli ruku i na sebe, tako da je i to jedno delikatno ja bih rekao pa i političko pitanje i o tome također valja govoriti. Jer brojka od tisuću 632 suicida ili samoubojstava je zastrašujuće. Najviše tih suicida ili samoubistava bilo je 1999. 153, zatim 2003. 138, ali i podatak za prošlu 2005. u brojci od 129 je također više nego strašan. Što se tiče samog Darka Bešteka protiv sam da ga se naziva invalidskim manekenom kao što ti natpisi izlaze u nekim novinama. Radi se o čovjeku koji je izgubio nogu, koji u tijelu neznam ima više gelera, koji će do kraja života morati hodati na štakama i zato oni koji ga nazivaju u medijima invalidskim manekenom, u najmanju su ruku bešćutni. Ali da ga je s druge strane HDZ ili ta medijska mašinerija koristila u kampanjama pred i za izbore to je također istina. Da je to bila isto tako jedna efektna poruka ili kampanja, bila je. Kao što je i istina da je u svemu tome isto gospodin Beštek dragovoljno sudjelovao. Na tome mu jedino zamjeram. Ponavljam. Ako je nekome utvrđena invalidnost u iznosu recimo od 100% ili 90% zbog izgubljene noge, neka mu ostane to pravo. Ako mu je čak i nešto dodijeljeno neka mu to naprosto ostane ako je posrijedi greška sustava i ne može on zbog toga odgovarati, zbog toga bi trebao u najmanju ruku odgovarati ovaj liječnik, ali jasno i prema nekim drugim kategorijama onda se trebamo na isti način ponašati. To je jednostavno moja filozofija. Nisu ti branitelji, ti invalidi zloupotrijebili svoja prava, ako jesu učinili pogrešku onda su učinili liječnici, ali nemamo isto tako ću reći, prava distinkciju činiti između sudionika Domovinskog rata i onog tko je nogu recimo izgubio 43. u okolici Gospića ili na mojoj Ćićariji nedaleko Buzeta. Još jedanput ću reći. Nikada širi raspon prava, a opet imamo ogroman recimo broj samoubistava što će reći da je kod nas negdje drugdje problem. Možda nije problem toliko u pravima, u novcu, možda je problem u nekom odnosu zajednice prema tim ljudima, ali i činjenici da zajednica ponekad ne prepoznaje ljude sa stvarnim problemima, prave ratnike već se ponekad koncentrira na one iz te skupine koje su u našem društvu najglasnije. Kod stanova neću puno, znam da su nam u Buzetu stvorili problem, ali reći ću nešto drugo. Da nesolidna gradnja o kojoj je gospođa ministrica također govorila, tih stanova u Hrvatskoj postoji, postaje ozbiljan problem. To što se dešava u nekim od tih zgrada, ako ste imali prilike ući u Puli u te zgrade itd. pa to je naprosto sramota i ono što je najmanje što može Vlada učiniti, da te izvođače zbog nesolidne gradnje tuži pred nadležnim sudovima. Znam da su ponekad i jedinice lokalne samouprave neznam recimo u problemima, da ne iskazuju razumijevanje za pojedine kategorije hrvatskih branitelja. Međutim ja ću ovom prilikom navesti jedan poseban slučaj, a to su branitelji sa Valovina u Puli. Nije stvar sada, tako su neki poslani u Istru 92. ali danas su oni tamo, tim ljudima treba pomoći, ponuditi im i stambeni prostor. Pula je spremna vjerojatno ponuditi zemljište, iako vojska tamo ima zemljišta. Svaki sedmi kvadratni metar zemljišta u Puli je u vlasništvu Hrvatske vojske i jednostavno treba naprosto pristupiti da se tom poslu da se ih na neki način zbrine. Znam isto tako da su neki invalidi počev od mog Buzeta, a to znate i vi, počeli pod navodnicima krvavo, stvarno raditi tek u onom trenutku kad su dobili tu invalidninu da ne kažem kada su umirovljeni. No sad je to manje bitno. Bitno je da se prestane neznam evo kad smo jutros o tome razgovarali sa osnivanjem novih općina i da se prestane sa pauperizacijom lokalne samouprave jer bi i ona trebala u svemu tome sudjelovati podjednako kao i Ministarstvo hrvatskih branitelja. Neposredan upis na studije od ukupnog broja, po ovim podacima ovdje vidimo da je 10,16% ili 3 tisuće 776 ljudi, od čega 6,81% ili 257 otpada na djecu umrlih i stradalih, 574 djece je teških invalida. Ja sada sa time stvarno ne želim licitirati, ali ću zato reći da s druge strane nikakve recimo dionice hrvatskih tvrtki nikome ne bi trebalo posebno dodjeljivati kroz ovaj braniteljski fond već bi te dionice trebalo prenijeti na mirovinske fondove. Ovdje je riječ o 7% INA-e, 7% ne znam HT, itd., ali bit je kako osigurati recimo sredstva za samozapošljavanje jer svi ćete se složiti da je najbolja socijalna politika politika pune zaposlenosti, odnosno najbolja briga za radnika je politika kada čovjeku nađete posao jer bez posla nota bene ne može biti niti radnika. O tom povlaštenom studiju, to neću govoriti, ali ću samo spomenuti da su i neki takvi učenici, studenti počeli se naprosto bojati segregacije i otvoreno na tim, pod navodnicima, pravima počinju pregovarati hrvatskoj vlasti. 26 tisuća je nezaposlenih branitelja od cca 290 tisuća hrvatskih građana, to je negdje oko 1/10, što će reći da oni u cijelosti dijele sudbinu ostalih hrvatskih građana pa im na tome barem nitko ne bi trebao zavidjeti. Kako ide sa kreditima, ministrica je nešto o tome govorila. Tu je bilo nekih problema, ali bez obzira na sve, zajednica polaže ogromnu brigu za tu populaciju. Zadužili su Hrvatsku, zaslužuju brigu, šteta da borci Domovinskog rata ne lobiraju za one iz 2. svjetskog rata i obrnuto. Međutim, bez obzira na sve tvrdim da nema zemlje koja toliko pažnje posvećuje svojim braniteljima koliko u ovome času to čini Republika Hrvatska kada je riječ o borcima Domovinskog rata. I utoliko, bez obzira na možda neke disonantne tonove u mom istupu, ovo Izvješće zasigurno treba prihvatiti.
Hvala. Ispravak, gospodin zastupnik Mario Zubović. Izvolite.
Pa ja bi samo ispravio gospodina Kajina, on je spomenuo nešto da bi Hrvatska vojska došla do Staljingrada ili tako nešto. On bi trebao znati da su u tom smjeru išle osvajačke vojske, a Hrvatska vojska je braniteljska vojska i govorili ste o braniteljima. Pa nije baš primjereno tako uspoređivati.
Ispravak, gospodin Vlado Jukić. Izvolite.
Ispravljam netočan navod kolege Kajina. Nadam se da ću ga dobro citirati, a kazao je sljedeće, i to nažalost ne prvi put u ovom Saboru. A kazao je da su prava hrvatskih branitelja u Hrvatskoj državi takove razine kakove nema u svijetu i da onaj tko drugačije tvrdi da laže. Malo teška izjava za ovako Visoki dom, ali to je njegovo pravo. Kolega Kajin, pravo hrvatskog branitelja se svodi na, a to vi vjerojatno i znate jer ste zastupnik predugo i glasali ste za ovaj Zakon. Pravo hrvatskog branitelja, a sami ste kazali invalidima sve, a poslije ste govorili o hrvatskim veteranima. Svodi se na najnižu mirovinu, ako ne bude ostvario po drugom osnovu i to kad bude imao 65 godina. I svodi se na pravo na zapošljavanje koje ne može konzumirati. I na što još? I na pogreb ako javi na vrijeme. I to je pravo hrvatskog veterana. A sad da počnemo redom od susjednih zemalja, da sad ne nabrajam. Niti jedna zemlja koja ima ratne veterane, svaka ima veće pravo jer sama pripadnost i status borca i u Njemačkoj, i u Austriji, u Mađarskoj, u Albaniji i očito u Republici Srpskoj donosi materijalna prava. A status hrvatskog branitelja ne donosi materijalna prava. Osim možda pravo na dionice iz Fonda hrvatskih branitelja, ali to pravo se svodi na nekoliko tisuća kuna. I zbog toga je uopće apsurdno razmišljati, da ne idemo u Koreju, Sjedinjene Države i bilo gdje drugdje. Apsurdna je izjava da hrvatski branitelji kao populacija od par stotina tisuća ljudi imaju prava kakva nema nitko u svijetu. To je teška izjava koja se ne bi smjela čuti u ovom Saboru ako se ne želi kriminalizirati Domovinski rat.
Hvala. Gospodin zastupnik Marko Širac, također ispravak.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolege i kolegice zastupnici, gospodine državni tajniče. Gospodin Kajin u svom izlaganju izjavio je sljedeće: "sa pravima za branitelje Domovinskog rata nadilazi se mogućnosti ove države". Pa gospodine Kajin, to je naravno netočan navod. To može biti vaša prosudba i vaša ocjena ali to nije, to je netočno. Prava su razmjerna mogućnostima ove države, a određeni su zakonima Republike Hrvatske i to samo za jedan dio ljudi koji su ili invalidi ili je u toj obitelji netko poginuo ili ima neke druge izvanredne okolnosti, dok druge tisuće i tisuće i stotine tisuće branitelja Domovinskog rata, među kojima sam i ja nije nikada niti šta tražio niti će od ove države šta dobiti niti treba dobiti izuzev ovih sada nekakvih prava koja idu u fond, a najveći dio njih će se to i odreći.
Ispravak, gospodin zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Ispravljam netočni navod uvaženog kolege Kajina koji govori o ovlaštenim statusu vezano za upis na fakultete i visoke škole djece hrvatskih branitelja. Prvo je netočno da se odnosi na hrvatske branitelje. Odnosi se kad je riječ o braniteljima na dragovoljce i odnosi se na djecu hrvatskih ratnih vojnih invalida i djecu smrtno stradalih hrvatskih branitelja. Drugo što je bitno kod toga kazati, takvu odredbu imaju i Sjedinjene Američke Države i ne smatraju to povlaštenim statusom nego je problem u tome što to ne dobronamjerni iskorištavaju i nisu na sveučilištima stvorili uvjete. Jer se na ovaj način želi samo povisiti broj djece koja će se upisati, a ne smanjivanje kvota. I ovo sad što se događa je u tome da se to hoće prikazati kao povlašteni status a nisu jer su ih fakulteti nespremno dočekali. I koriste ideološki borbu protiv hrvatskih branitelja i njihove djece, da će oni na taj način onemogućiti drugoj djeci da se upišu na fakultete. Umjesto da upisuju sve prema kvoti i ovaj dio djece hrvatskih branitelja, to država plaća. Hvala.
Hvala. U ime SDP-a gospodin zastupnik Ivica Pančić. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Na početku moram primijetiti da izgleda rasprava o hrvatskim braniteljima nije više tako interesantna tema jer evo raspravljamo u kasnim popodnevnim satima, a čini mi se da i resornog ministra nema ovdje u Saboru, ali dobro. Ispričavam se evo. To je dobro evo i kolegice i unutar HDZ-a kao i u SDP-u postale su osjetljive na. Slušajući nastup predstavnice Vlade čovjek bi postavio pitanje živimo li u istoj zemlji jer po onome što smo čuli ispada da u Hrvatskoj teku med i mlijeko za hrvatske branitelje, međutim od onoga što od samih hrvatskih branitelja možemo čuti to i nije baš tako. Prema Vladi novi zakon je skoro sve probleme hrvatskih branitelja u društvu riješio. Prema nama u SDP-u zakon je istina neke promjene unio, ali one se ne mogu jednoznačno ocijeniti. Neke su pozitivne, ali neke promjene su se pokazale potpunim promašajem jer su izazvale čitav niz problema. Prošle godine uostalom taj zakon smo nešto i mijenjali, da podsjetim u dijelu prava iz mirovinskog osiguranja za hrvatske branitelje, a rasprave oko upisa djece na fakultete ovih dana će na žalost eskalirati. A da još jednom ponovim za one koji to ne znaju ovaj novi aktualni Zakon o hrvatskim braniteljima koji se toliko hvali u više od dvije trećine svoga sadržaja je prepisan stari zakon koji je onomad žestoko napadan i ovdje u Saboru i van njega, ali ostavimo to po strani. Također ovako ružičastu sliku od strane Vlade kvare i dva odrađena posla, usuđujem se reći ne baš dobro odrađena posla. To je ustrojavanje registra u kojem je oko 500 tisuća ljudi sa tendencijom uvećavanja i pravilnik o kriterijima za udjele u Fondu hrvatskih branitelja. Sama Vlada formiranjem novih povjerenstava potvrdila je da su neke greške napravljene, a sjetimo se i rasprava i unutar HDZ-a oko toga kako je iz smoga registra ispušten i pokojni predsjednik Franjo Tuđman. Želim samo reći to da je stvarnost malo složenija nego što to Vlada želi prikazati, ali prijeđimo na bit, a ključno u čitavoj ovoj raspravi je jesmo li zadovoljni sustavom skrbi za hrvatske branitelje u Hrvatskoj, može li on uspješno rješavati postojeće probleme hrvatskih branitelja u društvu i može li doprinijeti njihovoj boljoj socijalizaciji, tj. uključenju u normalan društveni život. Odgovori na ova izrečena pitanja čitajući ovo izvješće koje daje glavni presjek politike svake Vlade prema hrvatskim braniteljima zabrinjavajuće su. Istina treba priznati da postojeći sustav skrbi za hrvatske branitelje u ovih 15 godina riješio je dosta toga i bez da se pogriješi može se reći da Hrvatska spada u red zemalja koje su kvalitetno riješile probleme svojih veterana i to prvenstveno stradalnika, znači i hrvatskih ratnih vojnih invalida i obitelji poginulih, pa i Zakon o pravima hrvatskih branitelja je prvenstveno zakon o ratnim vojnim stradalnicima. Međutim, svaki sustav da bi dao maksimalne rezultate treba prilagođavati postojećem životu, odnosno kada govorimo o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja i ustrojenog sustava skrbi za branitelje od strane aktualne Vlade treba istaći prema mišljenju nas u SDP-u nekoliko ključnih stvari. Naglašavam, ovako ustrojen sustav ne doprinosi lakšem uključivanju hrvatskih branitelja u društvo kao punopravnih građana Republike Hrvatske već doprinosi pasivizaciji hrvatskih branitelja, njihovom znači ne uključivanju, već isključivanju iz društvenog života jer sustav koji se temelji na stalnom uvećanju broja hrvatskih ratnih vojnih invalida krajem 2003. bilo ih je oko 33 tisuće, prema ovom izvješću krajem 2005. godine 37 i nešto tisuća, prema nekim procjenama danas brojka je prešla 40 tisuća, a procjene kazuju prema ovim novim zahtjevima za dodjelu statusa HRVI-a brojka će se za dvije ili tri godine popeti na 60 tisuća. Također kako stoji i u izvješću broj novo umirovljenih osoba je povećan za 20%. Takav sustav prema nama nije dobar sustav jer politika koja 35-godišnjaka ili 40-godišnjaka tjera u mirovinu i izvlači ga iz svijeta rada nije dobra politika, ona je najjednostavnija, najmanje zahtjevna politika, kratkoročno i privlačna, ali dugoročno štetna kako za državu tako i za na taj način umirovljenog pojedinca uz napomenu ljude treba shvatiti. Često je takvo umirovljenje jedini način osiguranja kakvih takvih uvjeta za život. Međutim Vlada je tu da stvori gospodarske, političke i ine uvjete otvarajući radna mjesta i omogućavajući braniteljima da rade i vlastitim radom osiguraju kvalitetan život sebi i svojoj obitelji. Odvajanjem branitelja i svakog čovjeka uostalom iz radnog i društvenog okruženja povećavaju se opasnosti neželjenog ponašanja, međutim svima nama je jednostavnije pričati o važnosti i svetosti hrvatske obitelji nego djelatnim sveobuhvatnim mjerama omogućiti normalne uvjete funkcioniranja obitelji, u ovom slučaju obitelji hrvatskoga branitelja. Naglašavam, umjesto mirovine mladim ljudima treba dati radno mjesto, sredstva za zapošljavanje ako su nedostatna treba povećati. Iz izvješća je vidljivo da mjere one stare i neke nove daju određene rezultate, ali na žalost ne dovoljne. Broj nezaposlenih hrvatskih branitelja vrlo sporo pada, u 5. mjesecu ove godine bilo ih je oko 25 tisuća nezaposlenih. Zbog turističke sezone brojka će još nešto pasti, a potom će se krajem godine vratiti na ustaljenih 26 do 27 tisuća nezaposlenih hrvatskih branitelja. Na taj način ključno mjesto u politici svake naredne Vlade bit će rješenje ovoga problema, problema nezaposlenosti, a vlast koja želi štititi interese hrvatskih branitelja ne smije dopustiti ono što se u Hrvatskoj danas masovno čini kršenje Zakona o pravima hrvatskih branitelja u dijelu prednosti pri zapošljavanju. Ovdje ne govorim o izvješću Državnog inspektorata o uočenim nepravilnostima izrečenim u izvješću jer ne daje pravu sliku problema već govorim o raširenoj praksi zapošljavanja rođaka, prijatelja, stranačkih kolega mimo natječaja na radna mjesta koja su zbog stručne spreme primamljiva i za hrvatskog branitelja, a to je u mandatu ove Vlade poprimilo masovne razmjere. Prema informacijama od samih nezadovoljnih hrvatskih branitelja natječaja recimo u Hrvatskim auto-cestama, na radnim mjestima naplate, u pojedinim županijama nema niti se zapošljavaju hrvatski branitelji. Molio bih d me se demantira a imam i konkretne podatke i podatke o rodbini pojedinih članova Vlade. Ali demokratizacijom Hrvatske neke stvari su ipak postavljene na svoje mjesto. Politika prema hrvatskim braniteljima više se neće moći zasnivati na manipuliranju nacionalnim osjećajima, davanju nerealnih obećanja već konkretnim potezima u rješavanju postojećih problema a dodatni problem čiji je opseg još u potpunosti ne znamo to je pomoć kategoriji socijalno ugroženih hrvatskih branitelja od kojih neki imaju i status hrvatskog ratnog vojnog invalida i primaju nekakvu mirovinu ali ta primanja nisu dostatna za normalan život. Mnogi od njih nemaju ništa a izgubili su i nadu da će pronaći posao pa se ne vode ni među nezaposlenima na Zavodu za zapošljavanje. Smislena politika morat će staviti u funkciju sve institucije društva da bi bez lažnih obećanja hrvatskim braniteljima ponudila određeni i prihvatljiv izlaz iz njihovog nepovoljnog položaja inzistirajući ujedno i na osobnoj odgovornosti svakog branitelja ponaosob. Razmišljanje da će sve država riješiti nije dobro razmišljanje. Država je tu da pripomogne i stvori uvjete. Model za sve ovo što sam izrekao postoji. Djelom smo ga provodili od 2000. do 2003. godine uz sve kritike koje smo za njega i ovdje u Saboru čuli i stojički otrpjeli. Određena je satisfakcija to da se pokazuje sve više da je taj proaktivni sveobuhvatni društveni model jedini način rješavanja problema hrvatskih branitelja jer to ne može biti zadaća jednog čovjeka ili jednog ministarstva već u taj proces mora biti uključeno cjelokupno društvo uz potpuno izbjegavanje politizacije ovoga pitanja. A kada smo kod politizacije dozvolit ćete mi da ukažem na još jednu opasnost a to je da pod formom zaštite hrvatskih branitelja njima samima činimo često medvjeđu uslugu. Uzmimo ponovno spomenuti slučaj prednosti pri upisu djece HRVI-a i dragovoljaca na sveučilišta. Mi u SDP-u smatramo da to nije dobar način pomaganja braniteljima i njihovoj djeci, jednostavno nije jer to ne doprinosi socijalizaciji hrvatskih branitelja u društvo a na to smo upozoravali i kada se donosio novi Zakon o pravima hrvatskih branitelja tako da je nekorektno kada članovi Vlade kažu da ih nitko na to nije upozorio. Ali to je sada problem ove Vlade a izgleda i nekih ministara koji se ne mogu dogovoriti kako iz problema izaći. Sve što smo rekli bilo je krajnje dobronamjerno. I na kraju, istaknuo bih najveće otvoreno pitanje iz Domovinskog rata a to je pitanje sudbine nestalih hrvatskih branitelja i civila. Prilikom rasprave o Izvješću o zatočenim i nestalim prije nekih tri mjeseca istaknuli smo nezadovoljstvo ustrojem i rezultatima koji su postignuti u procesu pronalaska, ekshumacija i identifikacija posmrtnih ostataka hrvatskih branitelja i civila a to nezadovoljstvo koje je dijelila i Udruga roditelja nestalih i zatočenih hrvatskih branitelja i danas kod ovog izvješća ponavljam uz napomenu da smo uputili u saborsku proceduru i prijedlog o ponovnom ustrojavanju središnjeg državnog ureda za zatočene i nestale jer postojeća uprava u ministarstvu jedna od stotinu i pet ako ne i više uprava koje postoje u sastavu Vlade uz razne naknadno formirane koordinacije jednostavno ne može dati očekivane rezultate. Želio bih da Vlada ozbiljno razmisli o predloženoj promjeni iako ne treba imati iluzija da će ona biti odbijena ali dana je u krajnje dobroj vjeri. Da zaključim, mi u Klubu SDP-a naglašavamo da politika koja se zasniva isključivo na pasivnim mjerama novčanih davanja i to ograničenom relativno malom broju hrvatskih branitelja nije dobra politika. Ona treba svakako biti prisutna ali na njoj ne smije biti težište. Težište mora biti na radno proaktivnim mjerama u koje će biti uključeni ne samo stradalnici već i tzv. obični hrvatski branitelji. Naravno, za te mjere bit će nužno narednih godina osigurati i dodatna novčana sredstva ako želimo bitne pomake a sve ovo što je rečeno rečeno je u najboljoj namjeri pokušaja postizanja konsenzusa u narednom razdoblju o ovome iznimno značajnom pitanju koje su pojedine političke opcije često znale zloupotrebljavati, ali pokažimo odmah kod takvog ponašanja što bi svakako bilo u interesu hrvatskih branitelja i same Hrvatske. Hvala.
Hvala i vama. Ispravak gospođa Božica Šolić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo, ispravila bih kolegu Pančića samo u jednom dijelu, a to je kada je rekao da ova politika koja svrstava branitelje izvan svijeta rada nije dobra politika. Gospodine Pančiću, vidite upravo u ovom izvještajnom razdoblju koje je danas pred nama isčitava se da je upravo na tom području napravljen i postignut napredak zapošljavanja hrvatskih branitelja kako kroz programe prekvalifikacija i doškolavanja tako i osnivanjem poljoprivrednih zadruga, a naravno da je tu osnovni kriterij programa rada tih poljoprivrednih zadruga. Ali vi ste u svom izvješću i niz drugih nepravilnosti rekli. Kada ste spomenuli registar hrvatskih branitelja onda gospodine Pančiću treba poći od samog sebe i preispitati se da li je meni ili vama ili nekom drugom kolegi mjesto u tome registru.
Hvala. Prošlo je vrijeme, hvala. … [[Upadica se ne čuje.]]
Ni vama ja nisam ali vi jeste. … [[Upadica se ne čuje.]] Sram vas bilo da ste u registru branitelja. Sram vas bilo. Pođite od sebe.
Zašto ne bi brala jagode? Je li to nešto sramotno brati jagode? … [[Upadica se ne čuje.]] Što njoj to dobacujete? … [[Upadica se ne čuje.]] Šta vam to smeta? Sjedite, nisam vam dao riječ. Sjedite dole! … [[Upadica se ne čuje.]] Sjedite, nisam vam dao riječ! … [[Upadica se ne čuje.]] Sjedite, nisam vam dao riječ. Vrijeđate gospođu.
Dosta je bilo da vrijeđate hrvatske branitelje i branitelje Vukovara. I vama u HDZ-u nek to bude jasno.
Sjedite, izričem vam opomenu.
Sjest ću kada budem želio sjesti.
Izričem vam opomenu zbog samovoljnog uzimanja riječi koju niste dobili.
Prihvaćam.
Sjedite.
Sjest ću kad budem … … /Govornici nisu uključeni, govore uglas./ …
Spominjanje jagoda nije ispravak. … [[Upadica se ne razumije.]] Gospodin, nisam ni vama dao riječ. Marko Širac ispravak netočnog navoda. Ne dobacivajte iz klupa!
Gospodine potpredsjedniče … … [[Upadica se ne razumije.]]
Molim?
U ime Kluba tražim stanku od … [[Govornik se ne razumije, govori iz klupe.]]
Nisam vam dao riječ da tražite stanku. A dok ne dobijete riječ izričem vam opomenu, a sad ću vam dati stanku od 10 minuta. Gospodo zastupnici nastavljamo sjednicu. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] želi reći da je vrlo teško podnositi uvrijede koje dolaze sa strane naše kolegice Šolić. … [[Upadica se ne čuje.]] Uvreda je bila vrlo jasno izrečena. Ona je bila izrečen da se gospodin Pančić treba stidjeti što je branitelj, da nema pravo na braniteljski status, da nema pravo biti u registru. Ona ga je vrijeđala. Znate, govoriti nekome zato što je bio u Domovinskom ratu, što je bio aktivan učesnik da to ne more biti samo zato što pripada SDP-u je uvreda. To su riječi koje su izrečene u ovoj sabornici na temi gdje raspravljamo o braniteljima. Znači samo zato što politički radite u stranci koja nije vladajuća vi nemate pravo imati statusa. Nije Pančić jedini koji ima status branitelja, nije jedini. Netko se ne mora slagati sa onim što je Pančić radio kao ministar, ali govoriti o tome što je on radio kao ministar i koliko se politički slažemo sa njegovim potezima je jedno, a govoriti o Domovinskom ratu i učešću nas pojedinaca u Domovinskom ratu je ipak stvar, netko od nas se ne ističe, a ne daje nikom drugom pravo da se vrijeđa. I to je sramotno. U ime kluba to želimo vrlo jasno reći. To nije prvi puta. Prema tome, gospodina Pančića kao ministra komentirajte, političke ocjenjujete kako god želite, ali njegovo učešće u Domovinskom ratu je nešto što nitko nema pravo vrijeđati. Naravno klub SDP-a želi vrlo jasno reći da smo nesretni jer predsjedavajući na stolu ne ocjenjuje da je vrijeđanje SDP-ovca i branitelja nešto što treba predsjednički stol reagirati, on ne smatra. Uopće nećemo govoriti da pod ispravcima se ističu svoj-i stavovi, ali barem uvredu koju je naša kolegica uputila mislim da je trebao sankcionirati. Ali smeta ga ako gospodin Pančić iziritiran uvredama dobacuje iz klupe, to ga smeta. I onda reagira. Nećemo govoriti kako se uopće kao SDP-ovci osjećamo sa tonom, načinom, bezobrazlukom koji je predsjedavajući jednostavno komunicirao sa nama. I to je razlog zašto smo zaustavili sjednicu. Pa nismo ni balavci ni djeca, a niti je naš stranački kolega da bi se derao na nas. Nije. To je ponašanje koje možemo prihvatiti nervozu i ovo i ono, ali ipak neprihvatljivo ponašanje. Jedan drugome se obraćamo sa uvaženi, gospodine, a deremo se jedan na drugog samo zato što pokušavamo reći ne možemo se ovako ponašati. Mislim ponašanje koje je možda razlog što eto smo na kraju našeg rada u ovom vremenu, ali je ipak ponašanje koje je za svaku osudu. I možemo mi dobivati opomene i dobivat ćemo ih i nadalje. Samo nitko nas neće vrijeđati zato što ne pripadamo vladajućima. Nitko. Pa ni predsjedavajući. I zato izražavamo protest na ovakav način vođenja sjednice i ovakvog ponašanja u sabornici.
Dobili ste opomenu jer ste uzeli riječ bez dozvole, a dobacivanje iz klupe je uobičajena stvar ovdje i ne mora predsjedavajući sve čuti. Čuo sam kad se gospodin Stančić digo, Pančić digo bez odobrenja i dobacivao gospođi zastupnici da ide brati jagode i to nekoliko puta, što je također uvredljivo, a to smo svi čuli. A vi ste dobili također opomenu o kojoj nema rasprave po članku 213. jer ste se digli i govorili, a da od predsjedavajućeg prema Poslovniku niste dobili riječ. Prema tome sve, a što se tiče mog predsjedavanja. Poznato je ovdje u Saboru da ja pokušavam zastupnike HDZ-a odgovoriti od ispravka netočnih navoda i replika i neki dan sam zamolio osmoricu da to urade, ali sa druge strane nije bilo adekvatnog odgovora nego se dalje zaoštrila situacija. Ja moje zastupnike više neću moliti da odustaju. Prema tome zastupnike moga kluba kojima sam ja predstojnik. Prema tome, pozivam sve na tolerantan, nemojte kvalificirati uvrede sam kad dolaze s jedne strane. Vi isto tako trebate gledati i slušati što vaši zastupnici govore, da li su njihove izjave uvredljive za pojedine zastupnike i klubove koje ste ovdje spominjali i stranke koje ste ovdje spominjali. Prema tome, moje predsjedavanje, dok budem predsjedavao će biti takvo da ako čujem i ako registriram što je nekada i nemoguće zbog galame, bez obzira s koje strane dolazila uvreda opomena će doći sa predsjedničkog stola. Ukoliko sam to čuo. Ako nisam čuo ne mogu interpretirati, ne mogu biti siguran ono što sam čuo. A ono što sam čuo reagirao sam. … [[Upadica se ne čuje.]] Izvolite, zbog čega tražite riječ? Jel opet pauza?
Ne, ali ako mogu samo dodati. Ja ocjenjujem da zaista kad je u pitanju vaša korektnost vezano za ispravke netočnog navoda slažem se s vama. Zaista ispravite svakog zastupnika da nije bila ispravka, a prošlo je. prema tome slažem se u tom dijelu. Ali ja sam najviše govorio o uvredama. Uvrede su javno rečene u mikrofon, bit će sutra u zapisniku. Rečene su u mikrofon. Izvinite govorimo o braniteljima, dozvoljavamo da zastupnik vrijeđa branitelja, vrijeđa. Da se mora stidjeti da je bio u Domovinskom ratu, da ne smije biti u registru i da jednostavno nema pravo biti branitelj. Mislim to je rekla zastupnica, a mi govorimo o braniteljima. Ja mogu prihvatiti da to niste čuli. Pročitajte u zapisniku, izrecite opomenu zastupnici.
Vi ste ti obrazložili. Ja sam na to odgovorio i ponašat ću se u skladu sa Poslovnikom kao što sam se i do sada ponašao. Molim sve zastupnike da se suzdrže od uvreda i nemojte slušati samo uvrede s jedne strane, slušajte i sa one druge, koje vi doduše ne kvalificirate kao uvrede, ali ova druga strana ih shvaća kao uvrede. Prema tome nikomu neće, nikome neće biti ponaodmet da malo više kontrolira svoje izjave. Kad bi se analizirala rasprava gospodina Pančića u kojoj je spominjao HDZ, Vladu, zastupnike HDZ-a itd., također bi se mogle protumačiti kao uvrede. Prelazim sada preko toga. Ima još dva ispravka netočnog navoda. Gospodin Marko Širac je ispravio? Nisi ispravio. Oprosti. Izvoli.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Zastupnik Pančić u svom izlaganju naveo je sljedeće. Zapošljavanje branitelja po rođačkoj i stranačkoj liniji prisutnoj u politici ove Vlade. To je netočan navod. Gospodin zastupnik u svom izlaganju ničim nije potkrijepio ovaj ovako teški uvredljivi navod kojeg je pred Hrvatskim saborom iznio. Molim na čega to liči? Ja se sada samo pridružujem onom što ste vi sa govornice iznijeli, to je za mene čisto vrijeđanje. Ne samo netočan navod nego je to vrijeđanje i mene osobno i mojih stranačkih kolega. Ja molim ako raspolaže se argumentima neka izađe za ovu govornicu i neka to otvoreno kaže. Hvala lijepo.
Ispravak netočnog navoda, gospođa Zdenka Babić Petričević. Izvolite.
Gospodine predsjedniče odustajem, javila sam se u raspravu.
Hvala lijepa. Gospodin Petar Mlinarić, ispravak netočnog navoda.
Gospodine potpredsjedniče ja bih samo ispravio gospodin zastupnik Pančić je rekao, napomenio oko upisa, neregularnosti oko upisa studenata. Upravo mi je danas bila jedna vukovarska majka, udovica Domovinskog rata i majka poginulog branitelja koja još nije našla svoje dijete i rekla je kako moja Robertina može biti jednaka sa ostalima, kad brata još nezna, a kaže oca je pokopala. Samo toliko. Hvala.
Hvala. Prelazimo dalje. Idemo klub HNS-a, gospodin zastupnik Željko Kurtov. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Ovaj zakon, tj. Izvješće o hrvatskim braniteljima, ja sam se nadao da neće u ovoj sabornici ići na to da ga jedni brane, drugi napadaju. Ovo izvješće treba prihvatiti onakvo kakvo je, upozoriti na nedostatke koji se dešavaju u vezi branitelja, njihovih obitelji, poginulih branitelja, hrvatskih vojnih invalida itd. i u najboljoj namjeri mislim da većina govornika će to u tom smjeru i pokušati svoju raspravu usmjeriti. Ovo nije Ministarstvo branitelja, nije ministarstvo HDZ-a, prema tome nemojte se mećati u ulogu branitelja Ministarstva branitelja. Ako je kolega Pančić i sam kao branitelj ukazao na neke nelogičnosti, možda tonom koji se vama ne sviđa, nitko ga nema pravo za to maltretirati ni vrijeđati. Hrvatski branitelji svi osjećaju ovo ministarstvo kao svoje ministarstvo i u tom kontekstu ću ja danas ovdje govoriti, jer ovo ministarstvo je napravljeno upravo zbog nas dragovoljaca i branitelja Domovinskog rata. Prema tome pokušat ću ukazati na ono što se žale sami branitelji meni i s čim se ja svakodnevno susrećem. Želja mi je i nadajmo se da ću doživit taj dan, da neću susretati branitelje i svakodnevno imati pozive za pomoć za informaciju, za saznanja. I zato moja današnja rasprava ide k tome da pokušam pomoći ovom ministarstvu, jer ovo je i moje ministarstvo kao i svih drugih branitelja. Počet ću sa primjedbama koje smo dobijali ne samo ja nego i drugi klubovi zastupnika, branitelji koji se bave ovom problematikom. Prema tome, to su stvari koje se znaju, mislim da znaju i u Ministarstvu branitelja za njih i nadam se iskreno da ćemo realno sagledajući te probleme naći i lakša rješenja. Stambeno zbrinjavanje, trenutno ima 15 tisuća 874 zahtjeva, a riješeno je 931 zahtjev. Gospodo ako se nastavi ovim tempom to bi moglo potrajati još 10, 15 godina, znači 20, 25 godina od rata. Mislim da će velika većina branitelja, da neće ni doživiti to da dobije stan i da bude stambeno zbrinut. Brzinom i načinom kako to sada radimo ja nisam zadovoljan, a nisu zadovoljni ni hrvatski branitelji. Međutim, samo stambeno zbrinjavanje imamo ozbiljne primjedbe na Ministarstvo graditeljstva, jer ovakav način rada gdje nemamo u Ministarstvu branitelja kontrolu nad izgradnjom tih zgrada i stanova, dolazi do raznih manipulacija i dođe do toga da se dodjeljuju stanovi koji nisu u funkciji branitelja. Da bi se to izbjeglo trebalo bi nadzor te izgradnje da preuzme Ministarstvo branitelja i na taj način bi bili sigurni da će branitelji tj. invalidi ne branitelji, dobiti te stanove u funkciju kako bi one trebale biti. Prava iz mirovinskog i invalidskog zdravstvenog osiguranja, zanima me zašto nemamo u izvješću broja branitelja, korisnika prava na mirovinu po modelu uvećane mirovine u odnosu na vrijeme provedeno u ratu i dragovoljačkog staža. Imam osjećaj u Saboru kada se donosio ovaj Zakon o braniteljima, mnogi moje kolege saborski zastupnici su računali koliko ćemo imati uvećane mirovine kao dragovoljci. Bili su malo i ljubomorni itd. međutim od toga nema ništa. Mislim da nismo ni jednu mirovinu po tom pitanju ostvarili. Pitam ministarstvo zašto. Zašto smo donijeli zakon koji ne provodimo? Dalje, problem djece poginulih hrvatskih branitelja. Po završetku školovanja država se brine o njima, po završetku školovanja imamo ih bez posla, država diže ruke i ta djeca nalaze se u zrakopraznom prostoru. Mislim da Hrvatska država toj djeci treba osigurati, a hvala Bogu imamo poduzeća u državi gdje možemo osigurati toj djeci posao. Imamo nažalost u jednoj tabeli i djece bez oboje roditelja, a jedan broj vidimo da ih ima nezaposlenih. To nisu velike brojke. To se radi o 20, 30 ljudi, tj. mladih ljudi. To je ono što mene muči i što želim ovdje ukazati da poginuli branitelji i njihova djeca, mislim da se još nedovoljno brinemo. Izgleda da ću morati preskakati teme jer me vuče ova tema. Ti, ta djeca poginulih branitelja trebaju dobiti pravo na upis na fakultete, a još važnije, gospodo, svjedoci smo ovih dana mnogih natpisa u novinama gdje se branitelje na neki način pokušava svrstati u nadkategoriju ljudi, da imaju veća prava, ogromna prava u odnosu na druge ljude. I meni kao dragovoljcu i ratnom zapovjedniku je neugodno jer ja mojih 2 djece nisam upisao na fakultet po nikakvoj privilegiji, nisam dobio nikakvu stipendiju za moju djecu, a vjerujte mi da 2 do 3 godine nisam imao ni za farmerice i bio sam jedno vrijeme i nezaposlen. Prema tome, mislim da trebamo bolje brinuti o djeci naših naročito poginulih kolega, a onda i hrvatskih vojnih ratnih invalida. Zašto to kažem? Pa evo, gospodo, Siniša Glavašević, njegov sin daje izjavu u novine da se ne slaže s tim da on ima posebno pravo. Zašto me to muči? Imamo još jednu curu isto hrvatskog dragovoljca koja se isto tako javno izjašnjava. Zašto me to muči? Posebno me to muči. Pa iz razloga što sam siguran da 80% djece branitelja bi se upisalo redovno na fakultet bez ikakvih problema. Prema tome, ta navodna privilegija, ona se mogla napraviti na drugi način, primjereniji. Odrediti se kvota jedna, napraviti se puno više u drugom pogledu. Moram pročitati što se tiče stipendija. Da smo više uložili u tu djecu kroz stipendije, omogućili im domove, omogućili im školovanje u smislu da ih materijalno pratimo. Ja vas uvjeravam da bi puno više napravili za te dragovoljce i za pokojne branitelje i njihovu djecu i za djecu hrvatskih ratnih vojnih invalida. Ovako stvaramo samo dojam, gospodo. Mi to u stvarnosti ne radimo. Stvaramo dojam da hrvatski građani u odnosu na nas dragovoljce i branitelje se osjećaju zakinutima i nas gledaju kao neugodno mi je reći, ali htija sam neka partizanska imena i nadimke spomenuti, ali neću. Neću, to mi nije nivo nego ću samo reći da meni kao dragovoljcu je jako neugodno zbog toga i da bi bio sretan da se nađe neko povoljnije rješenje, a da djeca koja su zaslužila svojim znanjem, zaslužila svojim prijamnim ispitom da se ne osjećaju manje vrijedna u Hrvatskoj, a ne naročito manje vrijedna od djece dragovoljaca. Mislim da tu nešto ne štima, mislim da se tu da naći načina da svi budu zadovoljni. Tu su da li nespretnosti, da li neznanje, što je posrijedi ja ne bi ulazio, ali svakako hrvatska javnost je opet okrenuta u lošem smislu prema hrvatskim braniteljima. Opet se vraćaju neka vremena da su sve novine pune nekih tobožnih prava, a ja vas uvjeravam da ih imamo jako malo. Imamo pravo na najnižu mirovinu i pravo na vojnu sahranu ako se na vrijeme javimo. Kolega Jukić, ponavljam njegove riječi, mi kao dragovoljci stvarno imamo malo prava, a ovaj Zakon je u biti posvećen hrvatskim ratnim vojnim invalidima, stradalnicima Domovinskog rata, što nemam protiv. Dapače, želim neke stvari još i poboljšati. Međutim, samim donošenjem Zakona ne rješava se problem. Donijeli smo Fond o hrvatskim braniteljima, gospodo. Bili smo prezadovoljni, podržali smo ga svi jednoglasno. Što se desilo? Bodovanje. Gospodo, bodovanje 90., 91. Pa vi svi znate da onda nije se vodio rat. Po Hrvatskom ustavu je rat od 91. do 95. 91. u 3. mjesecu mi šaljemo hrvatske dečke, Hrvatska država šalje u JNA. Ti isti dečki su tamo šikanirani, neki su uspjeli pobjeći, a neki su vojevali na strani srpske vojske, četničke armade. Pod prisilom. Za primjer su neki od njih ubijani da bi ovi drugi morali služiti u njihovoj vojsci i napadati Vukovar. Hrvatski dečki. Ja imam imena, prezimena i ti ljudi su već davali intervjue u novine. Ja sam tražio prava za te ljude jer ih je Hrvatska država poslala u JNA. Za to isto vrijeme mi dajemo najviše bodova tobože braniteljima koji su branili Hrvatsku 90. i 91. do 5. mjeseca. Kompletna populacija, ja vas uvjeravam, 90% hrvatskih branitelja je nezadovoljna bodovanjem. Ja sam zatražio u Odboru za ratne veterane da se održi tematska sjednice, da svi skupa podnesemo odgovornost i prijedloge za to što je nezadovoljstvo kod branitelja preveliko. Radi se o malo novaca po osobi. Prema tome, tu nije u pitanju osobna korist. Veća je korist od zaklade i školovanja hrvatskih branitelja onima kojima je to stvarno potrebno. I zato u tu zakladu za školovanje hrvatskih branitelja i njihove djece, ja mojih 2 tisuće i nešto bodova koje imam iz rata poklonit ću toj zakladi hrvatskih branitelja, sad sa ove saborske govornice to govorim jer nije veliki novac, nisam bogat da mogu pokloniti velike novce, ali ovo ću pokloniti od srca da pokažemo da ti dragovoljci i branitelji imamo velik dio koji su na rubu bijede, teško školuju svoju djecu i ja vas uvjeravam da ćemo ih najviše pomoći ako im damo stipendije za njihovu djecu da se školuju, da završu fakultete, visoke škole i da Hrvatska se ne stidi Domovinskog rata i da se ne svađamo na ovaj način samo zato što je netko iz druge stranke ili neki drugi dragovoljac, mi smo u ratu bili svi u istom dresu, svi smo isto mislili i nemojmo dozvoliti da sad u miru kad trebamo neke stvari stvoriti, osigurati napredak za našu djecu da se svađamo po tom pitanju. Mislim da se možemo svađati po svim pitanjima, ali po pitanju prava branitelja invalida Domovinskog rata i poginulih branitelja i njihovih obitelji nitko se nema pravo svađati ni busati u prsa da želi dati više nego drugi, svi želimo dati koliko je mogućnost ove države i ovog naroda. Preko te mogućnosti niti možemo dati i sve drugo je politikanstvo, lažna obećanja ili bilo što drugo. Tko kaže da može dati više nego što hrvatski građani mogu izdržati? Ja vam se zahvaljujem.
Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče, ispravljam netočan navod uvaženoga kolege kako je pravo na upis na fakultete djece smrtno stradalih hrvatskih branitelja i hrvatskih ratnih vojnika invalida i dragovoljaca privilegija, nije to nikakva privilegija, naime to odredbe imaju Sjedinjene Američke Države, a sliku tome, to ispravljanje su stvorili pojedini fakulteti jer su nespremno dočekali sve ovo i koriste u ideološke svrhe. Posebno tu prednjači Filozofski fakultet. Namjera je bila da se opće kvote ne mijenjaju nego dapače da se djeca hrvatskih branitelja, odnosno dragovoljaca upišu izvan te kvote i na taj način dobivamo veći broj ljudi kojima se omogućava školovanje i toj manipulaciji su podlegli i djeca pokojnog Siniše Glavaševića i svih ostalih zato što ti iz … [[Govornik se ne razumije.]] razloga šire tu famu da drugi neće moći studirati. To je laž i neistina. Nespremno su dočekali i neki odgovaraju za te stvari.
Klub zastupnika HSP-a, poštovani zastupnik Vlado Jukić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče. Činjenica da smo imali jedan mali porast tenzija u Hrvatskom saboru koliko god možda može biti i negativna može biti i poučna u smislu izrazitog senzibiliteta hrvatskih branitelja na njihov status i na dovođenje u pitanje dostojanstva, prije svega kao status, a manje kroz prava. Na žalost činjenica je da u hrvatskom društvu vlada jedna opća percepcija kojoj su najviše pridonijeli mediji, a ona se ponekad čak i u ovom Saboru prezentira na način da se poistovjećuje pojam hrvatski branitelj i hrvatski ratni vojni invalid pa se onda sva ona prava koja su značajna i velika, koja pripadaju hrvatskim ratnim vojnim invalidima pripisuju, a njih je kao što smo čuli 37 tisuća u ovom trenutku, pripisuju svima hrvatskim braniteljima, a to su oni kojih ima preko 5 stotina tisuća što je naravno nelogično, ali svatko onaj tko to čini čini to svjesno jer oni koji se bave politikom, koji pišu novine itekako znaju ili bi morali znati o čemu se radi i na žalost rezultat cijele te situacije je da u cijelom hrvatskom društvu je percepcija koju je teško razbiti da svi hrvatski branitelji imaju ogromna prava kakva nisu zabilježena, to smo uostalom imali pravo danas priliku čuti i danas u Hrvatskom saboru kakvih nema nigdje. Ali oni koji predstavljaju političku opciju i u ovom Hrvatskom saboru godinama su zagovornici obrane prava ljudi koji su u prošlom sustavu, sustavu privilegija ostvarili prava o kakvim pravima mogu hrvatski branitelji samo sanjati su zadnji koji bi trebali tako govoriti o hrvatskim braniteljima jer … [[Govornik se ne razumije.]] kao što znamo pravni sustav i obaveze iz bivše Jugoslavije, a s time smo naslijedili i sve one privilegije i sustav … [[Govornik se ne razumije.]] zaštite i dan danas plaćamo značajne iznose za sustav koji ne postoji danas u Hrvatskoj i koji hrvatski branitelji mogu ponavljam samo sanjati jer razlika je vrlo bitna, ona i danas postoji u primjerima, a to znači da sam status borca donosi materijalna prava, to znači novčanu naknadu u Republici Srpskoj, u Jugoslaviji i u još nekim zemljama. To je taj sustav koji i mi imamo dijelom jer isplaćujemo i dan danas mirovine i sve ono što je taj sustav privilegija proizveo navodno kao naslijeđeno pravo, ali o tome potom. Svi smo osjetljivi kada se postavi u dvojbu naš doprinos obrane Republike Hrvatske i to je dobro i svi trebamo i razmišljati na takav način o toj osjetljivosti svih hrvatskih branitelja kada govorimo o ovim tako ozbiljnim temama. Izvješće o provedbi Zakona o pravima hrvatskim braniteljima je izvješće o zakonu koji je donesen u ovom Saboru konsenzusom. To znači političkom voljom svih političkih stranaka i kao takvoga ga treba i tretirati. Ono što je zanimljivo kazati vezano za ovo izvješće da je ono dobilo potporu saborskih tijela koja su provela raspravu i samim time i prolaznu ocjenu većine klubova pa i kluba Hrvatske stranke prava. Naravno svako izvješće osim svoje kvalitete sadržaja ima i pokazuje i određene političke činjenice koje treba i mogu se komentirati. Ono što je potrebno, a držimo da nije rečeno u raspravi o ovom izvješću potrebna je komparacija obzirom na činjenicu koja je tu nekoliko puta naglašavana, komparacija u više segmenata i u statističkom smislu, ali i u smislu financija u odnosu na prethodnu godinu, znači na 2004. godinu jer kao što je ovdje naglašeno i od strane predlagatelja mi ovdje raspravljamo o izvješću koje se odnosi na novi zakon, koji je jednu godinu bio u funkciji i mi sada imamo ispred sebe izvješće za cijelu 2005. godinu i zanimljivo je usporediti neke pokazatelje u odnosu na 2004. godinu kada je važio zakon iz 2001. godine oko kojega je bilo kao što znamo dosta prijepora pa ću si uzeti za pravo pokazati vam neke financijske pokazatelje koji proizlaze iz izvješća za 2005. godinu u odnosu na izvješće za 2004. godinu jer i financijski pokazatelji su oni koji dijelom pokazuju i politiku, a u ovom slučaju radi se o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja. Pa tako možemo zaključiti usporedbom da su za prava iz mirovinskog osiguranja, invalidskog porast sredstava u odnosu znači 2004., 2005. godina porast je 21% što je pokazatelj lili većih prava i većeg broja korisnika. Kao što vidimo, kasnije ćemo vidjeti da je se broj korisnika povećao. Što se tiče stambenog zbrinjavanja tu je porast 23%, tu je porast vrlo značajan koji treba pozdraviti i on pokazuje da je primjenom novoga zakona došlo do porasta ulaganja u stambeno zbrinjavanje iako je to kao što smo čuli i znamo nedovoljno u odnosu na veliki broj zahtjeva i potreba koje pokazuju hrvatski ratni vojni invalidi koji su oni koji imaju pravo koristiti prava za stambeno zbrinjavanje. Kada se radi o pravima iz zdravstvenog osiguranja nažalost sredstva prema novčanim pokazateljima su manja za 80%. Znači 2004. godine u izvješću o provedbi zakona bilo je više sredstava za zdravstveno zbrinjavanje hrvatskih branitelja. I to treba postaviti kao primjedbu i kao pitanje. Kao što znamo bilo je u nekim drugim zakonima izmjena i dopuna i ja osobno držim temeljem iskustva i problematike hrvatskih branitelja da je pravo na zdravstvenu zaštitu i participaciju puno vrednije od nekih drugih prava koja, od kojih su prepune novine i koje su više promidžba nego što stvarno pomažu popravljanju statusa hrvatskih branitelja. Molio bih konkretan odgovor državnog tajnika o ovim novčanim iznosima, a to znači 2004. 60 milijuna kuna, 2005. 12 milijuna kuna. Gdje je razlika u novcima odnosi se na prava iz zdravstvenog osiguranja. Što se tiče zapošljavanja tu je minus 14%, znači manje za 14%, ali obzirom na neke druge mjere možemo i s tim biti zadovoljni. Što se tiče carinskih i poreznih olakšica tu je manje 27% u 2005. godini, znači minus. Što se tiče prava na besplatne udžbenike to je 25% više, a izdataka za psihosocijalne programe iako smo danas čuli najavu potpredsjednice to je manje za 36%. I ostale su brojke mjesta masovnih grobnica sa 46% više i ovo drugo je manje-više jednako kao što je bilo i 2004. godine. Znači ti financijski pokazatelji kad pogledamo po temama pokazuju jednu malo drugačiju sliku u odnosu na onu koju imamo generalno po pitanju problematike hrvatskih branitelja. Bilo bi zanimljivo čuti odgovore ministarstva vezano za financijska izdvajanja u provedbi zakona. Drugi dio problema ili pitanja koji se vide iz ovoga izvješća, a držim da bi inače ovakova izvješća morala sadržavati usporedne podatke kako bismo mogli komparirati, a ne da budu kao što jesu sadržajno posebna za svaku godinu pa da onda mi sami moramo uzeti izvješće od prošle godine pa uspoređivati. Bilo bi logično da u svakom izvješću, ja to predlažem Vladi da u sljedećem izvješću dobijemo podatke za prethodne godine kako bismo mogli pratiti provođenje zakona i kroz financije i kroz sve one druge pokazatelje koji nam mogu dati informacije kako bismo mogli realno razmišljati o provedbi zakona. Ono što je znakovito i što se može ustvrditi iz obadva izvješća je porast sa 34 tisuće na 37 tisuća i 700 korisnika, a to znači 3 tisuće 656 korisnika prava iz ovog zakona je više u 2005. godini u odnosu na 2004. godinu. Obzirom da je ukupan broj korisnika ovih 4 milijarde kuna govorim kolokvijalno 37 tisuća naravno da porast od 3 tisuće 700 je značajan, to je 10%. Moramo se zapitati, a možda i zabrinuti pitanjem koji su razlozi da je taj broj na takav način povećan i kakovi su trendovi. Kao što smo čuli i ono što je jedna od naših primjedbi na ovo izvješće, ono što se na neki način dešava na terenu među populacijom hrvatskih branitelja u dva pravca. Jedno je pitanje rješavanja pripadnika HVO-a, drugo je pitanje silnog porasta zahtjeva vezanih za rokove i za nove zahtjeve za status hrvatskog ratnog invalida. O tim temama koje su životne i koje vladaju na terenu među hrvatskim braniteljima vrlo je malo govora u ovome izvješću. I to je ono što mu treba u svakom slučaju prigovoriti. Postavlja se pitanje hoće li ovaj sustav i koja je granica ovoga sustava ako se ostvare prognoze, a tih prognoza ima različitih i bilo bi dobro da nama zastupnicima Hrvatskog sabora naše ministarstvo kaže konkretne pokazatelje. A to znači koliko je u ovom trenutku podnešeno zahtjeva novih zahtjeva za utvrđivanje statusa hrvatskog ratnog vojnog invalida. Prema informacijama sa terena taj broj je 20 ili više tisuća. Koliko je realno očekivati da će se temeljem procedure koja je poznata, a to znači utvrđivanja njihovog prava kroz dva stupnja i kroz reviziju koliko se može očekivati porast broja hrvatskih ratnih vojnih invalida. I treće je hoće li to ovaj sustav koji je ovaj zakon, provedba ovog zakona predstavlja uopće moći izdržati. Postavlja se i pitanje je li moguće da tako veliki broj hrvatskih branitelja traži pravo hrvatskog ratnog vojnog invalida. Je li to realno i o tome bi trebalo itekako povesti računa da nam se ne dogodi jedan proces koji će s jedne strane značiti prevelik pritisak na državni proračun i na ovaj zakon, a s druge strane ponovo će otvoriti i dati nekome za pravo da kaže i da spominje tzv. lažne invalide. Itekako bi trebalo o tome povesti računa o sustavu koji mora biti pravedan, učinkovit i brz i koji će temeljem stručne analize i medicine utvrditi tko stvarno ima PTSP, a tko se prijavljuje iz socijalnih i razno raznih razloga. Taj proces prijavljivanja iz zahtjeva postigao je dramatične razmjere i on može biti vrlo veliki problem ukoliko se njemu ne pristupi na ozbiljan način. Zbog toga molio bih predstavnika ministarstva gospodina tajnika da nas izvijesti koliko je takvih zahtjeva i gdje smo u toj priči kako se ne bismo sljedeće godine ili mi ili neki drugi kada budemo ovo izvješće čitali hvatali za glavu, a mogli smo i možemo danas i trebamo ako treba i neke stvari i predložiti i utvrditi što i kako da se stvari ne izmaknu kontroli. Jer ponavljam 10% porasta broja hrvatskih branitelja od 37 tisuća to je ogroman novac za hrvatsku državu i treba o tome voditi računa da sustav to može izdržati. Jer što će nam prava za hrvatske branitelje i dobar zakon ako ne budemo ta prava mogli i isfinancirati. Kolač je koliki jest, on je velik, treba biti i veći, ali netko u ovoj državi bi morao znati koliki je maksimalno taj kolač i mi bi se morali unutar tih okvira znati i ponašati. Na sam tekst izvješća moja konkretna primjedba je primjedba kluba vezana je za pitanje i dio koji govori o Fondu hrvatskih branitelja. Ako pogledamo hrvatske medije, hrvatske novine rad udruga hrvatskih branitelja onda bismo rekli da se hrvatskim branitelji nekoliko mjeseci ne bave ničim drugim nego Fondom hrvatskih branitelja, dionicama, bodovima i tim temama. Kada pogledamo u izvješću to je negdje pola stranice vrlo šturo. Ono što konkretno, čak imam nomotehničku primjedbu kaže Fond je, ovako kaže, Fond hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata pristupio je izmjenama i dopunama zakona. Pa to je, očito da onaj tko je to pisao nije vodio računa o formulacijama. Ovdje bi trebalo puno transparentnije kazati što je sa Fondom, a ono što je najvažnije vrijednost bodova, procijenjenu vrijednost bodova javno objaviti da to bodovanje koje je već izazvalo mnoštvo problema na terenu da ljudima bude jasno koliki su to novci, da ne bi previše tenzije dizali oko toga tko koliko ima bodova. Jer ako se to ne učini onda ću ja osobno smatrati da je to, da je cilj Fonda promidžba, a ne ono stvarno da se ljudima stvarno da do znanja da njihov status će donijeti neka materijalna prava. Radi se o nekoliko tisuća kuna ili već koliko, neka se kaže otprilike da ljudi budu svjesni o čemu se tu radi, a ne da potroše 5 stotina kuna. Dođu iz Slavonskog Broda ovdje da bi dobili 200 bodova više kroz žalbu a ti bodovi u ovom trenutku vrijede 100 kuna. Nemojmo praviti promidžbu i nemojmo na taj način hrvatske branitelje neinformiranošću dovoditi u tako neugodnu poziciju. Dodatno pitanje vezano za fond. Još uvijek su iste osobe na internetu, barem članovi Nadzornog odbora i INA-e i HT-a. Gdje su ljudi i zašto nisu ljudi ušli ispred hrvatskih branitelja. To su Tomislav Merčep i Đuro Dečak. Zašto njihova imena nisu gospodine tajniče na internetu kao predstavnici udruga branitelja. Pitanje izgradnje stanova. Prošli put sam govorio, ponavljam: tko štiti građevinsku mafiju u Hrvatskoj? Tko štiti one koji su potpisivali kao nadzorni organi, koji su stručnjaci za građevinarstvo? Koji su u ime države potpisali i lupili pečat i bili za to jako dobro plaćeni da je zgrada ili stan u ispravnom stanju? Ne možemo doći ovdje i mahati sa slikama stanova a da nismo donijeli isto tako i kaznene prijave i dokazali i pokazali da smo nešto poduzeli, da netko snosi za to odgovornost. Hrvatska država ili, ja znam da to nije Ministarstvo branitelja ali vi ste ovdje Vlada. Vi ste za nas hrvatska Vlada bez obzira koje ministarstvo. Pa dajte učinite nešto da čujemo ili pročitamo u novinama da je netko od tih nadzornih organa za nešto odgovarao. Pa da bar ne bude sad više nadzorni organ a oni koji su tako radili da više ne mogu, ne mogu izvoditi radove a ne da vidimo iste face kao nadzorne organe i iste firme rade kao što su i radile a mi ovdje mašemo s njihovim slikama i s njihovim rezultatima rada. Pa učinite nešto i u tom smislu. Javljam se za 5 minuta u ime Kluba. Hvala lijepa.
Hvala. Sad idemo po klubovima odnosno po zastupnicima. Poštovani zastupnik Šemso Tanković. Nema ga. Gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik Slaven Letica. Nema ga. Gubi prvo na riječ. 5 minuta Klub HSP-a, poštovani zastupnik Vlado Jukić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Dakle sljedeće pitanje koje se ne spominje ili vrlo malo se spominje u ovom izvješću pitanje je statusa pripadnika Hrvatskog vijeća obrane. Hvala Bogu sporazum je ratificiran i pokrenuo se proces ostvarivanja prava pripadnika Hrvatskog vijeća obrane. Ali vodimo računa o tome, vodimo računa o tome da postoji šansa da netko prava ostvari krajem ove godine, da će trebati godinu ili dvije dana teškog rada da se te stvari realiziraju. Ono što je ostalo visjeti u zraku i što je činjenica u tom sporazumu postoji rok od 30 dana. 1.7. do 31.7. Premalo je informacija hrvatskim braniteljima u hrvatskim medijima i u Bosni i Hercegovini. Treba se malo više potruditi. Mnoštvo ljudi zove. Ljudi ne znaju da je taj rok vrlo kratak od 30 dana, da će se on morati poštivati. Tu imam primjedbu na rad vezano za provedbu zakona. Što se tiče tih problema stupanjem na snagu sporazuma otvorili su se novi problemi koje treba rješavati. Jedan od njih je pripadnici Hrvatskog vijeća obrane koji su sada u statusu državljana Bosne i Hercegovine a nemaju hrvatsko državljanstvo, većina od njih nisu u nacionalnom smislu Hrvati ili u vjerskom smislu, oni su sada ostali nigdje. Jer ovaj sporazum vrijedi samo za hrvatske državljane. Već je došlo 1000 zahtjeva. Ima oko 3000 takovih ljudi koji su se borili pod hrvatskom zastavom u Posavini i u Bosni i Hercegovini. Oni imaju pravo biti hrvatski državljani kako bi mogli ostvariti svoja prava koja su do sada imali, a stupanjem na snagu ovog sporazuma više ih nemaju. I Hrvatska država tj. Ministarstvo hrvatskih branitelja morat će nešto poduzeti. Postoje razne mogućnosti ili izmjena dopuna Zakona o državljanstvu što mislim da nije potrebno. Imamo Zakon o državljanstvu članak 12. Pokrećemo to pitanje i predlažemo Vladi da to pitanje otvori jer postoji mogućnost da se to proglasi državnim interesom po članku 12. i da tih 1000, dvije, tri ljudi koliko podnese zahtjev, koliko bude htjelo dobije hrvatsko državljanstvo i na taj način ostanu kao pripadnici Hrvatskog vijeća obrane ono što su i bil a to znači hrvatski branitelji koji na to imaju pravo. U suprotnom ostavili smo ih nigdje jer za njih država Bosna i Hercegovina nema nikakvih obveza niti ih želi. I molio bih da se to pitanje otvori i postavi. I na kraju lokalna uprava i samouprava. Ono što je praksa u Hrvatskoj i nažalost ja moram priznati i tamo gdje je HSP na vlasti. Imao sam se osobno neki dan priliku uvjeriti 5 zahtjeva je netko stavio u ladicu. 5 zahtjeva ali i dopisa koje je poslao gospodin … [[Govornik se ne razumije.]] Ali nažalost to je očito praksa u cijeloj Hrvatskoj. Nešto se tu može i mora poduzeti. Predlažem kao što znate Hrvatska država je kroz mnoštvo pravila uvela nekakva pravila pa na primjer ne možete registrirati auto ako niste platili neke poreze i kod mnogih drugih prava, kod recimo kad hoćete dobiti od države poticaj morate dokazati da ste platili obveze. Postoji mogućnost, a postoji gospodine tajniče, Vlada ima mehanizme i mogućnosti da nešto slično učini i po ovom pitanju. A to znači da onim općinama i gradovima koji se ne odazivaju, ne poštuju Zakon o hrvatskim braniteljima, koji se ne odazivaju na ono što su po zakonu obavezni na poštivanje odredbi zakona temeljem zahtjeva Ministarstva branitelja da se prema njima poduzmu nekakve vrste sankcija i uvjeti da ne kažem crne liste. A to znači da ne mogu od Vlade dobiti jamstvo i neke druge stvari koje im Vlada može uskratiti. Ima načina da se te stvari ili da se predlože sankcije za provedbu Zakona o pravima hrvatskih branitelja. Ovako to ostaje mrtvo slovo na papiru i nikakve šanse nema da se u dogledno vrijeme počne rješavati značajnije pitanje stambenog zbrinjavanje hrvatskih branitelja. Predlažem da se razmisli u Vladi o poduzimanju nekih mjera koje bi bile stimulativne za gradove i općine da ispune svoje zakonske obveze i omoguće i komunalnu naknadu i prostor gdje je to moguće kako bismo mogli taj najteži problem, a najteži problem je u svemu ovome koji je ostao rješavanje stambene problematike. Postoje mehanizmi i nema logike da Vlada daje jamstvo gradu i u raznim segmentima od Fonda za regionalni razvoj nema potrebe i zašto bi Vlada, ne bi upotrijebila tu svoju snagu da prisili pojedine lokalne samouprave da poštuju zakon i da im na neki način to uvjetuje. Tu postoje legalni zakonski putevi samo treba politička volja i ja predlažem da se to, o tome razmisli. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovana zastupnica Zdenka Babić-Petričević.
Gospodine predsjedniče, uvaženi kolega Jukić. Ma nije točno da su slabo informirani pripadnici Hrvatskoga vijeća obrane za sporazum koji je stupio na snagu 1. srpnja ove godine. Jer u tom sporazumu od početka pa do kraja sudjelovale su udruge hrvatskih branitelja Hrvatskoga vijeća obrane koji su zaduženi informirati svoje članstvo i sve one koji ovim Zakonom imaju pravo riješiti i sve ono što do sada nisu riješili a bila im je dužna Hrvatska država. Putem sredstava javnog proučavanja kroz, u Bosni i Hercegovini i također su dobro informirani i nadam se da to neće biti prepreka da se riješi ono što nismo do sada riješili. Dobro su informirani jer su sudjelovali od početka do kraja u stvaranju sporazuma. Znaju iz ovog, pa i ja sam više u Bosni i Hercegovini nego vi kolega Kovačeviću, vi kolega Jukiću. Od Bosanske Posavine do … [[Govornica se ne razumije.]] [[Upadica: Hvala. Dobro, dobro.]] I objašnjavam ono što objasniti mogu. Molim.
Zaključni osvrt državni tajnik Tomislav Ivić. Izvolite [[Upadica: Ma ja]] Mir tamo, Zdenka, mir! Izvolite završni osvrt.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče, poštovane gospođe saborske zastupnice, poštovana gospodo saborski zastupnici. Evo ja bih se u ime ministarstva zahvalio na ovoj raspravi koja je ipak kada je u pitanju samo izvješće bila relativno korektna i nekih značajnih primjedbi na samo izvješće o provedbi zakona i nije bilo. No ovdje su ponovljena neka pitanja o kojima se uvijek raspravlja kada je u pitanju rasprava o bilo kojem pitanju vezano uz hrvatske branitelje i naravno koristi se za prije svega političke i druge svrhe. Ja moram reći da ovdje je spomenuto pitanje registra hrvatskih branitelja i umjesto da budemo zadovoljni što 10 godina nakon završetka rata imamo po prvi puta registar hrvatskih branitelja. To pitanje se potencira u negativnom smislu od onog od kuda pola milijuna branitelja. Ja mislim da taj broj je trebao biti manji ili veći i sl. To nije stvar nečijeg mišljenja nego stvar činjenica i nije se na osnovu nečijeg mišljenja došlo do toga broja nego se došlo na osnovu evidencije koja je postojala u MUP-u i MORH-u spajanjem te evidencije pročišćavanjem i ono što svi zaboravljamo kada govorimo o tome broju je to da rat u Hrvatskoj je trajao praktički punih šest godina i da nikada ni u jednom trenutku u postrojbama Hrvatske vojske se nije nalazilo naravno pola milijuna ljudi. Nego kroz šest godina rata prošlo je najmanje šest generacija hrvatskih građana kroz različite postrojbe hrvatske vojske i zato je taj broj između ostalog takav kakav je i iluzorno je pričati o broju hrvatskih branitelja u onom smislu ja mislim da taj broj treba biti ovakav ili onakav. I drugo, gospodine Pančić kada vi to spominjete, imali ste mogućnost i zakonsku obavezu u svom mandatu izraditi registar hrvatskih branitelja i nije mi jasno zašto tu zakonsku obavezu niste ispunili. Kada je u pitanju spominjanje povećanja broja osoba sa statusom hrvatskog ratnog vojnog invalida, moram reći da su dva razlog zašto je povećan broj invalida iz godine u godinu. Jedan od razloga je i taj što je najmanje tri tisuće hrvatskih branitelja dobilo ponovo taj status nakon što im je Ministarstvo hrvatskih branitelja razno-raznim revizijama status ukinulo i tužbama na upravnom sudu su ponovo dobili status. To je jedan od razloga zašto je povećan broj hrvatskih ratnih vojnih invalida. Drugi razlog je i taj što su produljeni rokovi novim zakonom i rok za podnošenje zahtjeva je bio 31.12.2005. godine i to je drugi razlog zašto je povećan broj hrvatskih ratnih vojnih invalida. Ali mislim da su najobičnije spekulacije priče o tome da će biti neznam 60 ili 50 ili 70 tisuća hrvatskih ratnih vojnih invalida. To ćemo vidjeti kada se ovaj postupak završi, odnosno kada se obrade svi pristigli zahtjevi koji su podneseni tijekom 2005. godine. Ono o čemu je govorio i uvaženi zastupnik gospodin Jukić, ja mogu reći da je negdje oko 30 tisuća podnešenih zahtjeva za utvrđivanja postupka invalidnosti što naravno ne znači da će svi dobiti status hrvatskog ratnog vojnog invalida. Većina ih naravno neće dobiti status, ali moramo biti svjesni i toga da se ne može odrediti dekretom koliko Hrvatska može imati ratnih vojnih invalida nego je to pitanje da li netko ostvaruje ili ne ostvaruje po zakonu utvrđena pravila da bi ostvario status hrvatskog ratnog vojnog invalida. Isto tako kada se razgovara o pravilniku, odnosno o kriterijima za dodjelu udjela u Fondu hrvatskih branitelja, morate znati da su u izradi tih kriterija sudjelovali predstavnici udruga proizašlih iz Domovinskog rata, da je o kriterijima raspravljala i koordinacija udruga proizašlih iz Domovinskog rata koja se suglasila sa takvim kriterijima i čudi me otkud ovo što je iznio gospodin Kurtov, da je 90% branitelja nezadovoljno tim kriterijima. To jednostavno nije točno. Činjenica je da je vrlo teško donijeti kriterije koji će zadovoljiti pola milijuna ljudi i da bez obzira kakvi kriteriji bili da će uvijek primjedbi biti na kriterije. Zatim neka od pitanja koja su kroz raspravu postavljena. Zašto nisu u Inu i Telekom u nadzorne odbore uključeni i predstavnici braniteljskih udruga. Bit će uključeni, normalno da je to zakonska procedura, skupština jel' tako koja imenuje, ali je Vlada poslala ono što je trebala poslati jel' tako u svoje ime, tako da je za očekivati da će i to pitanje vrlo brzo biti riješeno. Upozoravali smo od početka preuzimanja odgovornosti za vođenje ministarstva na izuzetno lošu kvalitetu izgradnje stanova za stradalnike Domovinskog rata i zaista je tu bilo svega i svačega i koliko znam za neke objekte koji su u tom statusu prednjačili u pitanju loše kvalitete, bit će pokrenuto i pitanje odgovornosti pa i sudski postupci. Ono što ovdje treba posebno naglasiti da smo ponovo počeli sa izgradnjom stanova za stradalnike Domovinskog rata da … … [[Upadica se ne čuje.]] Molim? Da smo ponovo pokrenuli izgradnju stanova za stradalnike Domovinskog rata, činjenica je da gotovo pet godina ni jedna nova zgrada nije bila započeta. Što se tiče sporazuma sa Hrvatskim, vezano za status pripadnika Hrvatskog vijeća obrane. Mislim da su oni na koje se taj sporazum odnosi ipak dobro informirani u BIH jer o tom pitanju se dugo već razgovara. I činjenica je da je taj sporazum potpisan u 12. mjesecu, dakle, prije punih 7. mjeseci i da se u međuvremenu mogao u tom vremenu steći i status hrvatskog državljana. Evo, na kraju, hvala lijepo na raspravi, na ovim prijedlozima koje ćemo naravno razmotriti. Nadam se da ćete ovo Izvješće o izvršenju zakona usvojiti. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Ivica Pančić. Izvolite.
Ja nisam mislio reagirati ali budući me gospodin državni tajnik prozvao pa bih želio ispraviti jedan netočan navod iako ih ima više. Gospodin državni tajnik pita se zašto tu zakonsku obvezu u vezi registra niste ispunili sugerirajući jasno da on nije napravljen. Registar kakav danas imate takve kvalitete bio je gotov i 2003. godine. Naravno kao što ga ni danas nemate potpuno završenog. Samo što je tada bilo 403 ili 406 tisuća, a danas je ne znam kako naraslo na 500 tisuća. To je bila osnova na kojoj ste izrađivali ovaj postojeći registar. A da sam znao da vas toliko smeta ono što svi hrvatski branitelji postavljaju pitanje evo ne bih onda to pitanje postavio.
Mir. Mir molim vas!
A sljedeći puta ću onda dati vama da napišete izvješće …
Prvo, kolega Pančić. Ovo nije ispravak netočnog navoda, "i" od ispravka netočnog navoda. Ovo je bio prigovor. Državni tajnik je postavio retoričko pitanje zašto vi kao ministar niste onda taj registar branitelja napravili. I vi tu odgovarate na ispravak netočnog navoda i komentirate svoje razloga, ali to nije ispravak netočnog navoda. Molim vas. Zaključujem raspravu. Izvješće o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji, za razdoblje od 1. siječnja do 31. prosinca 2005. godine. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se izvješće o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za razdoblje od 1. siječnja do 31. prosinca 2005. godine. Molim uključimo se. Molim glasovati. Rezultat? Sa 81 glas i 22 suzdržana donesen predloženi zaključak. Odbor za ratne veterane predložio je sljedeći zaključak: Obvezuje se Vlada Republike Hrvatske na poduzimanje mjera u svezi rješavanja problema onih hrvatskih branitelja koji koriste naknadu plaće zbog bolovanja prema važećim propisima iz 96. godine, tj. kojima je naknada određena prema pripadajućoj plaći u vrijeme razvojačenja i ne prati kretanje plaća u Hrvatskoj vojsci. Vlada navodi da ne treba prihvatiti ovaj prijedlog zaključka jer je on za nju vrlo otežan i praktično teško provediv. Dajem na glasovanje i prijedlog ovoga zaključka. Molim uključite se. Molim glasovati. Rezultat? 18 za, 10 suzdržanih, 63 protiv. Nije dobio potrebnu većinu.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Poznato je da smo u ožujku ove godine donijeli Nacionalni program suzbijanja korupcije. Tim programom je predviđeno da ćemo osnovati Nacionalno vijeće za praćenje provedbe Nacionalnog programa. Upravo zato predlažemo Saboru da donese odluku o osnivanju Nacionalnog vijeća za praćenje provedbe Nacionalnog programa suzbijanja korupcije. To bi bilo jedno koordinativno tijelo koje bi nadziralo i pratilo provedbu programa, pratilo bi podatke o pojavama korupcije, analiziralo bi izvješće nadležnih tijela, predlagalo bi mjere, poticalo bi i usmjeravalo suradnju Sabora i drugih državnih tijela. To Nacionalno vijeće sastojalo bi se od predsjednika i 10 članova. Predsjednik bi se birao iz redova oporbenih zastupnika, a uz predsjednika 4 člana Nacionalnog vijeća biraju se iz reda zastupnika i to 2 iz reda zastupnika parlamentarne većine, a 2 iz reda zastupnika parlamentarne manjine. Poslodavci, sindikati, nevladine udruge koje se bave problemom korupcije, akademska zajednica, stručnjaci i mediji predlažu nacionalno vijeće po jednog člana na temelju javnog poziva. Nacionalno vijeće donosi svoj Poslovnik o radu. Jednom godišnje izvješćuje Sabor o svom radu. Ovo je jedno značajno tijelo koje mislimo da sasvim sigurno trebamo osnovati. Hvala lijepo.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Prijedlog odluke o Nacionalnom vijeću za praćenje provedbe Nacionalnog programa suzbijanja korupcije. Dajem na glasovanje prijedlog odluke. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 73 glasa za, 14 suzdržanih i 4 protiv, donesena predložena odluka.
Hvala gospodine predsjedniče, poštovane dame i gospodo zastupnici. Hrvatski sabor je 25. veljače 2005. godine usvojio Nacionalni program za zaštitu potrošača za razdoblje 2005.-2006. kojim se određuje temeljni politike zaštite potrošača u određenom razdoblju i obavlja izbor i opseg prioritetnih poslova na području zaštite potrošača koji će se financirati iz proračuna. Vlada Republike Hrvatske jednom na godinu izvješćuje Hrvatski sabor o ostvarivanju politike zaštite potrošača iz Nacionalnog programa u proteklih godinu dana. Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva kao tijelo nadležno za poslove zaštite potrošača izradilo je u suradnji sa članovima Vijeća za zaštitu potrošača predmetno izvješće te ga prihvatilo na sjednici Vijeća koja je održana 11. travnja 2006. godine. Izvješće se sastoji iz tekstualnog i tabelarnog dijela gdje se u tabelarnom dijelu točno navodi koje su zadaće ostvarene prema Nacionalnom programu i to po područjima javnih usluga, zdravstvenih usluga, zdravstvene ispravnosti i kvalitete hrane, sigurnosti proizvoda, obrazovanja, obavješćivanja, trgovine, financijskih usluga u bankarstvu, zaštite okoliša te turizma i ugostiteljstva. Dame i gospodo, za kraj je potrebno reći da predloženo Godišnje izvješće o ostvarivanju Nacionalnog programa zaštite potrošača kao dokument obuhvaća jednog od prioritetnih područja civilnog društva putem kojeg je razvidno da su gotovo sve zadaće u velikoj mjeri ostvarene. Što nam omogućuje daljnji napredak odnosa s Europskom unijom, sve do ulaska naše zemlje u punopravno članstvo. Donošenjem ovog Izvješća bitno će se utjecati na položaj potrošača u Republici Hrvatskoj u pozitivnom smislu kao i obveze gospodarstvenika u ovom području. Pa stoga predlažem da prihvatite Prijedlog godišnjeg izvješća o ostvarivanju Nacionalnog programa zaštite potrošača za razdoblje 2005.-2006. godine u 2005. godini. Hvala.
Odbori? Ništa. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HNS-a, poštovani zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Za početak bi predložio predlagatelju da za sad povuče ovo Godišnje izvješće i omogući da u jesen o Izvješću raspravljamo daleko cjelovitije i ozbiljnije jer vas podsjećam da se radi o izvješću koje govori o provedbi Nacionalnog programa zaštite potrošača, a Hrvatska ima i Zakon o zaštiti potrošača temeljem kojeg je i ovaj plan donijet i u kojem piše da Sabor razmatra ta izvješća. Gledajući birokratski i administrativno on zadovoljava sve uvjete nekakvih standarda i izvještavanja, međutim ne odgovara ni na jedno pitanje zašto smo donijeli Zakon o zaštiti prava potrošača i posebni program. Zašto pri ministarstvu je osnovano Vijeće za zaštitu potrošača kao savjetodavno tijelo ministra. Dakle, nacionalno odnosno Vijeće za zaštitu potrošača pri ministarstvu je savjetodavno tijelo ministra i ako sam dobro našao sve podatke jer oni djeluju u većoj ilegali od POA-e, SOA-e i kad se zove nove obavještajne službe naše OSA-e, nisu OSA-e jer sam jedva došao do popisa članova tog vijeća 25, 27 članova je sad ako se ne varam u tom vijeću za koje ne vjerujem da je jedan potrošač u Hrvatskoj čuo da postoji a kamoli da zna tko su članovi, gdje je sjedište, što oni rade i kakve su savjete davali ministru do sada jer u izvještaju o tome nema ni riječi. Dakle, da li je to vijeće ministru dalo jedan jedini savjet temeljem kojeg je akcijski plan odnosno aktivnosti ne možda ministra što nije ni potrebno nego ostalih institucija na području zaštite potrošača išta napravio. Izvješće spominje na području zaštite prava potrošača postoji i sud časti pri Hrvatskoj obrtničkoj komori i sud časti pri Hrvatskoj gospodarskoj komori. Ja sam stjecajem okolnosti putem interneta našao adrese i imena članova i predsjednika tih sudova časti ali da su oni recimo reklamirali u javnosti barem 1% od reklama koji idu za četkice za zube ili Always uloške vjerojatno bi barem 1% potrošača u Hrvatskoj znalo da takvi sudovi časti postoje i da se njima mogu obraćati ukoliko osjećaju ili misle da je došlo do povrede prava potrošača bez obzira da li se radi o obrtniku ili nekome tko je član po sili zakona doduše gospodarske komore. U ministarstvu postoji odjel za zaštitu potrošača, posebni odjel i ako imam točne podatke oni čak imaju i telefon i fax i posebne odsjeke za nacionalni program i za udruge i savjetovalište za zaštitu potrošača i taj odjel ima načelnicu a odsjeci imaju šefove pretpostavljam, samo se imena ne navode i funkcije ali kažu da je to Ruža Meker i Đema Bartulović. To su točni podaci. Eto. Dakle, imamo odjel za zaštitu potrošača, Odsjek za nacionalni program i pretpostavljam da je ovaj odsjek autor ovog izvješća i odsjek za udruge i savjetovališta za zaštitu potrošača. To je sve ono što financiramo iz državnog proračuna, što smo zakonom predvidjeli, programom ozakonili odnosno napravili institucije. Međutim, oni potrošačima u ovoj državi nisu dostupni pod uvjetom da netko nije uporan i dosadan i da putem "Narodnih novina" ne sazna ni ovo članstvo, konspirativne adrese djelovanja, brojeve telefona, mail adresa i ovlasti zamislite da se potrošači njima mogu javljati u cilju zaštite prava. Što oni rade sve ove institucije koje sam nabrojio? Naime, izvješće ima svoj uvod, pa ocjenu stanja i sad na stranici tri nabrojeno ako sam dobro izbrojio trideset i dva zakona i podzakonskih propisa kojim u Hrvatskoj reguliramo zaštitu potrošača. Onda imamo kaže izgradnja administrativnih kapaciteta koji se poziva na to da u ministarstvu imamo odjel, pa imamo odsjeke dva, pa Vijeće za zaštitu potrošača, pa dva suda časti da u Hrvatskoj djeluju čak i udruge za zaštitu potrošača kojih je 19. 19 udruga je, nema njihova evidencija, da djeluju savjetovališta za zaštitu potrošača koje nije organizirala država nego udruge za zaštitu potrošača i veli se da su one osnovane u Zagrebu ako se ne varam u Rijeci i Osijeku a da su broj predmeta koje su ta savjetovališta ili udruge primili u 2005. bili 4 tisuće 249. Koliko je tih prigovora potrošača bilo opravdano protiv kojih trgovaca ili proizvođača, kakva su to kršenja prava potrošača u Hrvatskoj, koji su najčešći oblici izigravanja Zakona o zaštiti potrošača, koje su sankcije državna tijela vlasti poduzele protiv onih koji krše prava potrošača, koliko je sankcija dato novčanih kazne zatvora, opomena, uvjetnih osuda, da li se radi o trgovačkim lancima stranog vlasništva ili domaćim trgovačkim lancima, da li se radi o podvalama stranih proizvođača koji proizvode za hrvatsko tržište lažno deklariraju za razliku od onih koji su recimo na tržištu članica Europske unije, koliko je štete potrošačima nanijeto u toj godini i kakvi su savjeti potrošačima u Hrvatskoj da zaštite svoja prava. Iza tog izvješća opet je dat i pregled zadaća nositelja na desetak stranica koje uopće nisam mogao shvatiti i razumjeti o čemu se odnosi ali suština, nisam vas gospođo Babić razumio što ste mi dovikivali. … [[Upadica se ne čuje.]] Ništa? To sam i očekivao. Dakle, što je sa pravima potrošača? Koji je efekat programa i zakona postignut u prvoj godini primjene? Da li ovih 19 udruga za zaštitu potrošača jesu jedine institucije kojim se građani, četiri i pol milijuna državljana i građana koje smo pretvorili u manjinsku zajednicu u ovoj državi u ovom izvješću oni su postali manjina koja nema mogućnosti zaštititi svoja prava ako se ne obrati nekoj civilnoj udruzi ako za nju sazna i ako negdje blizu svog mjesta stanovanja ima sreću da ta udruga postoji i da ona radi i da ima telefon, dežurnog službenika osposobljenog da mu daje pravne savjete. Kada smo raspravljali o Izvješću Državnog inspektorata a i prilikom donošenja zakona upozoravao sam recimo na jednu odredbu zakona da proizvodi koji se plasiraju u maloprodaju moraju imati deklaraciju ako je uvoz o uvozu i o kvaliteti proizvoda. Recimo za razliku od ovih ostalih europskih država u našem zakonu ne piše da deklaracija mora biti napisana da ju možete pročitati nego da mora biti napisana. Odite u prvu samoposlugu kad večeras idete doma, uzmite bilo koji proizvod iz uvoza prehrambenog artikla i probajte isčitati tekst deklaracije bez povećala i naočala. Probajte iščitati tko je uvoznik, kada je proizvod proizveden, dokle mu je rok trajanja i da li zadovoljava certifikate, kvalitete prehrambenih proizvoda za hrvatsko tržište. Mikroskop, kolega Jarnjak točno. Predlažem svim hrvatskim potrošačima kad sutra idu u dućan da sa sobom nose mikroskope ako žele da mogu pročitati deklaracije, jer po našem zakonu doista deklaracija ne mora biti napisana na način da je potrošač može pročitati. Pogledajte zakon, usporedite slovenski zakon, austrijski, njemački, američki gdje jasno piše da veličina slova mora biti čitljiva. Mi te odredbe nemamo. Kad je bio zakon dali smo amandmane i rekli čujte ljudi, ali i starci i penzioneri koji idu u dućan sa naočalama ovo više ne mogu čitati. … [[Upadica se ne čuje.]] Sa kim predsjedniče? … [[Upadica se ne čuje.]] Pa ja želim vjerovati da u Hrvatskoj nema nepismenih koji ne bi mogli deklaraciju pročitati. Recimo ja pretpostavljam, želim vjerovati da nema građana Hrvatske koliko toliko nepismen da ne bi mogao to pročitati. Kada istječe rok upotrebe prehrambenih proizvoda? Pročitajte na deklaracijama, probajte pročitati na uvoznoj robi. U tim istim trgovačkim lancima koji su ušli u Hrvatsku uz 10-tak beneficija gdje su negdje gradonačelnici ili gradske vlasti na uštrb domaćih trgovačkih lanaca blagonaklono davali i gradska zemljišta, potpisivali sve lokalne komunalne obaveze i dozvoljavamo slobodu tržišta na način da se ponašaju ne kako se ponašaju u zemljama odakle su došli nego zlorabit će naš zakon. Drugo, što je sa cijenama? Da li proizvod na polici mora na sebi imati cijenu ili je dovoljno da na rubu police piše cijena? Što u Zakonu o zaštiti potrošača piše? Gospodine državni tajniče da li proizvod na sebi mora imati cijenu ili na polici? Pogledajte proizvode na policama i one kodove, pa kad vam je na blagajni je cijena 10% veća od onoga što ste na polici pročitali. Kome se možete obratiti u tom trenutku? Što onda kada račun ne odgovara sadržaju kupljene robe, kome se tad možete obratiti? Tko radi u 19 sati navečer potrošaču na usluzi koji se našao u nekom trgovačkom lancu, samoposluzi kod nekog obrtnika ili poduzeća? Što kad kupi pokvareno mlijeko, kome da ga odnese drugi dan jer treći dan svako mlijeko će biti pokvareno. Ne čini li vam se dakle da i ovo izvješće jeste forma zadovoljavanja zahtjeva naših europskih pregovarača jer je screening o zaštiti potrošača u toku. Ne čini li vam se da smo propustili šansu prilikom donošenja zakona da se koristimo neka pozitivna iskustva koje smo iznašali ovdje u Parlamentu? Da li građanin Hrvatske mora pristajati na to da izložen teroru pisanih reklamnih letaka koje ga različite agencije trgovci i proizvođači vrše silovanje na nama stavljajući i bacajući u naše poštanske sandučiće, iza vratiju, u vrata, na stubišta, na ograde čak? Oni postupaju potpuno po zakonu jer za razliku od zemalja Europske unije gdje je to dozvoljeno samo ako sam kao potrošač dozvolio u Hrvatskoj po hrvatskom zakonu i ja kao potrošač moram napisati zabranu dostave toga. Tako u zakonu piše. Što je sa masovnim elektronskim reklamnim porukama? U našem zakonu o zaštiti prava potrošača piše da ako vam netko želi telefaksom poslati reklamu da mora imati vašu prethodnu suglasnost, telefaksom, ali ako vam elektronskom poštom šalje masovne poruke u kojem je prikriven pošiljatelj ne treba vašu suglasnost unaprijed jer oni koji su pisali zakon za elektronsku masovnu poruku nisu nikad ni čuli očito. U nekim državama je to kazneno djelo kad se elektronska pošta zlorabi. U Hrvatskoj čak nije ni zabranjena. Ponavljam svoj prijedlog. Ovo izvješće ni u jednoj rečenici ne govori o efektima zaštite prava potrošača. Govori o zakonodavnim regulativi, administrativnim kapacitetima i očekivanim učincima. Ovo nije izvješće o zaštiti potrošača nego o radu 10-tak državnih birokrata i 28 članova imaginarnog vijeća koji savjetuju ministra. Ovo nije na korist potrošača nego zadovoljavanju forme i zbog toga nećemo podržati ovo izvješće, ali to se može izbjeći. Molim vas povucite ovo, napravite nam izvješće o stanju zaštite potrošača u ovoj državi s prikazom onih koji krše, s prikazom sankcija i kazni, s prikazom onoga što predlažete da u zakonu i programu moramo mijenjati kako bi građanin Hrvatske potrošač bio zaštićen od terora na tržištu svaki dan.
Hvala lijepo kolega.
Na čemu.
Pa vrijeme vam je kolega isteklo.
Meni kolega potpredsjedniče vrijeme još nije isteklo.
Ne, ne za raspravu u ime kluba. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Na redu je poštovana kolegica Vesna Škare Ožbolt. Nema je u dvorani. Gubi pravo govora o ovoj temi. Na redu je poštovani kolega Dorić, izvolite, imate riječ.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Evo ja ću maksimalno skratiti svoje izlaganje i, ne držat ću se samo jedne grupe potrošača koji su vrlo bliski gospodinu Vrankoviću i meni, evo namjerno sam izabrao potrošače i korisnike maslinova ulja da na tom primjeru demonstriram kako su naši potrošači zaštićeni i gdje još moramo vući jako puno poteza da bi uistinu ih zaštitili. Kolegice i kolege, želim najprije da zapamtite podatak broj jedan da u Hrvatskoj danas proizvedemo negdje oko 3 milijuna litara maslinova ulja, ali koliko u Hrvatsku uvezemo ulja? Uvezemo nešto malo manje od 2 milijuna litara. Dakle, 40% maslinovog ulja koji se prodaje u Hrvatskoj je uvoz. Ono što bi trebalo nadalje zapamtiti jeste porijeklo toga uvoza. Porijeklo je Cipar, Tunis, Maroko, dakle sjeverna Afrika. Želio bih također reći da li kolegice i kolege znate koja je cijena maslinova ulja u sjevernoj Africi i koja je njegova kakvoća? Cijena je između dva i tri EUR-a po litri. Ponavljam 2 i 3 EUR-a po litri, a o kakvoći ne želim niti govoriti. 90% tog ulja koje se uveze u Hrvatsku a 2 milijuna litara se gotovo uveze 90% se uveze rinfuzno, dakle nepakirano. A zašto se uveze rinfuzno. Zato jer se uvozi sa ciljem daljnje prerade. Koja je sudbina tih 2 milijuna litara maslinovog ulja u Hrvatskoj? U našim nekim pogonima. Stabiliziraju se sa E vitaminom. Zatim se dodaje klorofil zbog boje, dodaje se malo domaćeg maslinovog ulja radi okusa i tako se ulje dotjera. 2 milijuna litara gotovo smeća se dotjera do faze koja se može kroz neke parametre pustiti u naše prodavaonice i što piše na naljepnici? Piše kolegice i kolege ekstra djevičansko. Dakle najkvalitetnije moguće ulje koje postoji na ovoj planeti se samo smije označiti sa ekstra djevičansko. Tu je desetak parametara koje treba strogo poštivati da bi se moglo ulje nazvati ekstra djevičanskim. Ono što bih dalje želio reći i pitati i razgovarati s vama da li je moguće da se takvo ulje uopće uveze u Hrvatsku? Kolegice i kolege Hrvatska ima pravilnik o maslinovom ulju. Malo se drugačije zove, malo je složeniji naziv ali ja ga radno zovem pravilnik o maslinovom ulju. U tom praviliniku jasno su navedene kategorije. Ekstra djevičansko, djevičansko, ulje namijenjeno odnosno rafinirano i tako dalje i tako dalje. E sada da li znate zašto se ulje tako niske kakvoće može uvesti u nas? Zato što vjerovali ili ne carinske tarife su potpuno neusklađene u nazivlju sa pravilnikom o maslinovom ulju. I vi možete uvesti svašta. Carinske tarife imaju svoje nazivlje, a pravilnik o maslinovom ulju ima sasvim drugo nazivlje. To je opća sramota. I zato ulazi dva milijuna litara takvoga ulja na naše tržište. Četvrti podatak da li mi poštujemo barem nakon dorade tog ulja, dorade pod navodnicima barem kasnije pravilnik o kakvoći maslinovog ulja. Jer jučer smo razgovarali o pravilnicima pa me jedna kolegica uvjeravala da pravilnici postoje, da se oni stalno dotjeruju i da se oni poštuju. Kolegice i kolege da li vi možete meni i državnog tajnika pitam navesti jedan jedini laboratorij u nekoj hrvatskoj državnoj ustanovi koji imade opremu potrebnu za određivanje svih parametara da bi se uskladila kakvoća ulja sa normama recimo Europske unije? Ja znam jedan privatni laboratorij. Znao sam jedan laboratorij koji je bio na kotačima i koji je danas parkiran uredno i ne koristi ničemu. Čak ni vozilo nije registrirano. Nema, nema. Postoji u jednom privatnom pogonu ali vi ne možete jednoj privatnoj tvrtci dati da kontrolira drugu tvrtku jer će jasno se diskvalificirati. Što se tiče maslinovog ulja ja želim još jednu poruku dati. Tu nisu samo važna biokemijske analize kakvoće ulja državni tajniče. Tu su važna i organoleptička svojstva tog proizvoda. Ja ne znam da li smo svjesni činjenice kolegice i kolege, vidim da je ovo sad već potpuno neinteresantno i da više nitko ne prati ovo što govorim ali danas u Hrvatskoj mi nemamo ni jednog jedinog službenog ovlaštenog kušača maslinovog ulja. Nemamo ga. A to je dio rutine ocjenjivanja kakvoće maslinovog ulja. Nemamo sustava da u biti obrazujemo i da dajemo ljudima pravo temeljem stečenog znanja da budu kušači maslinovog ulja. Mi nemamo ni jednog jedinog u cijeloj državi. Peti podatak, a vezan je uz ono što je gospodin Lesar govorio, a to je jasno deklaracija. Mnoga od tih ulja za koje sam rekao da su uvoznog porijekla koji se dorađuju u našim pogonima na deklaraciji nikad nećete naći stvarno zemlju podrijetla najvećeg dijela sadržaja te boce. Jer je to takva mješavina da je to čudo. I ono što je najvažnije reći gospodine državni tajniče da li vi znate kad se takvo ulje pušta u promet da ono imade pravo na poticaj od 10 kuna po litri? Takvo ulje koje je uvezeno, tih skoro 2 milijuna litara. Prema tome mi u biti ugrožavamo ovakvim proizvodima zdravlje potrošača. Ugrožavamo džep potrošača. I ugrožavamo džep države. I nitko ne poduzima ništa. Zašto je to tako kolegice i kolege? Jer očito nekome to odgovara, netko je s nekim tako dogovorio i tako jeste. Međutim postoji uvijek rješenje i ja nudim rješenje a rješenje je uvijek u nama ljudima koji smo zaduženi da ukazujemo i da rješavamo takve probleme. Pa gospodine državni tajniče ja pozivam vas, pozivam ministra poljoprivrede gospodina Čobankovića i ja osobno da nas troje se prošećemo Zagrebom i da svatko od nas izabere 5 litara maslinovog ulja po vašem, po ministrovom i po mom izboru sa polica zagrebačkih trgovina. Nakon toga pošaljimo tih 15 litara u jedan neovisni svjetski laboratorij u Rimu, Barceloni, Marsellesu. Vi izaberite gdje. I ako se dogodi da ono što piše na deklaraciji odgovara sadržaju tada ja dajem ostavku i trajno se povlačim iz politike. Ako neka od boca ne odgovaraju deklaraciji tada očekujem da ćete vi i gospodin ministar trajno se povući iz politike. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu o ovoj točci dnevnog reda. Glasat ćemo kad se steknu uvjeti. Vjerojatno sutra.
Godišnje izvješće o ostvarivanju "Nacionalnog programa zaštite potrošača za razdoblje 2005.-2006." u 2005. godini. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se spomenuto godišnje izvješće. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 72 glasa za, 15 suzdržanih i 6 protiv prihvaćeno predloženo izvješće.
- Programsko i financijsko izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora za 2005. godinu; Izvješće ste sukladno Zakonu primili poštom. Raspravu je proveo Odbor za obitelj, mladež i šport. Njihova izvješća ste primili na sjednici. Vlada Republike Hrvatske dostavila je mišljenje. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti? Ne. Hvala lijepa predsjedniku Hrvatskog olimpijskog odbora. Žele li izvjestitelji radnih tijela uzeti riječ? Ne. Želi li predstavnik Vlade uzeti riječ? Ne. Prijavljenih imamo za Klub SDP-a poštovana kolegica Biserka Perman. Izvolite!
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče, gospodine predsjedniče Hrvatskog olimpijskog odbora, kolegice i kolege! Kao što je vidljivo već iz naslovnice ovog izvješća 2005. godinu su obilježile Mediteranske igre u Almeriji kao i završne pripremne radnje za nastup na Zimskim olimpijskim igrama 2006. u Torinu. Prije svega, želim izraziti svoje čestitke svim više ili manje znanim sportašicama i sportašima koji su u 2005. godini ostvarili visoke plasmane na domaćim i međunarodnim natjecanjima u pojedinačnim i ekipnim nastupima u svim dobnim kategorijama u čemu su detaljni podaci dati u brošuri "Veliki dan hrvatskog sporta" a statistika pokazuje da se radi o dva natjecanja više nego u 2004. godini odnosno ukupno 345 međunarodnih natjecanja a osvojeno je čak 92 odličja više nego u 2004. godini odnosno 282 medalje. Također želim u ime Kluba SDP-a i svoje osobno ime čestitati Hrvatskom olimpijskom odboru na dobivenom ISO certifikatu za upravljanje kvalitetom poslovanja. Iako se ističe da je Hrvatski olimpijski odbor uspješno izvršio planirani godišnji program moram podvući da je program planiran i proveden u skladu s raspoloživim financijskim sredstvima što ne znači da program ne bi bio ambiciozniji i veći da su raspoloživa sredstva bila veća. Ovom prigodom želim podsjetiti kolege i hrvatsku javnost da smo i dalje na začelju europskih zemalja po izdvajanju za sport iz državnog proračuna. Za usporedbu, godišnji sportski proračun Republike Hrvatske iznosi oko 9% izdvajanja za kulturu a cjelokupno izdvajanje za sport iz državnog proračuna manje je od godišnjeg proračuna Hrvatskog narodnog kazališta u Zagrebu. Sagledavajući ove podatke postignuti sportski dosezi su utoliko vrjedniji. Kad govorimo o statusnim pitanjima sportaša moram reći da i dalje postoje određeni nedostaci u ažuriranju evidencije kategoriziranih sportaša kao i izdavanju novih rješenja o kategorizaciji odnosno o produženju statusa kategoriziranih sportaša. Naime, mi u Klubu SDP-a mislimo da bi sportaše i njihove rezultate trebalo registrirati u bazi podataka po zaprimljenom zahtjevu za izdavanje rješenja o kategorizaciji i ako se radi o produžetku statusa automatski po isteku starog rješenja izdati novo bez ponovnog zahtjeva odnosno cijele administrativne procedure a novokategoriziranim sportašima promptno izdati rješenje bez nepotrebnog čekanja koje se ponekad protegne i na više mjeseci s obzirom na činjenicu da se radi o čisto tehničkom problemu i da uvođenje u evidenciju i tiskanje rješenja pojedinačno ne traje duže od pet minuta. Također i dalje postoji određeno nesuglasje u funkcioniranju pojedinih službi unutar HOO-a pa tako primjerice iste podatke o rezultatima treba dostaviti posebno stručnom suradniku za sportske programe a posebno službi za kategorizaciju umjesto da se dostave na jedno mjesto u bazu podataka odakle bi trebali biti dostupni svim službama. Na te probleme sam jučer ukazala i na sastanku s predstavnicima Hrvatskog olimpijskog odbora pa se nadam da će oni u skoroj budućnosti biti otklonjeni. Nadalje, još se u izvješću za 2003. zatim ponovo za 2004. pa evo i sada za 2005. godinu spominjalo izradu novih kriterija za kategorizaciju sportaša a nije ni poznato da su oni dovršeni ni do danas iako smo već zakoračili u drugu polovicu 2006. godine. Usvajanjem novog Zakona o sportu smjernice za izradu kriterija o kategorizaciji daje Nacionalno vijeće za sport a s obzirom na to da ono još nije oformljeno bojim se da će novi kriteriji dočekati i 2007. godinu. Pohvalna je aktivnost stalnog poticanja i promicanja ideje olimpizma među djecom i mladeži na čitavom području Hrvatske a posebno njezina realizacija kroz IV. Olimpijski festival dječjih vrtića Hrvatske. Suradnjom pojedinih službi Hrvatskog olimpijskog odbora, nacionalnih sportskih saveza i jedinica lokalne samouprava prema programu Olimpijske akademije provodi se program usavršavanja kadrova u sportu kao i zajednički programi HOO-a i lokalnih zajednica. Kako je u 2005. godini veliki dio sredstava za te programe ostao neiskorišten nameće se potreba za boljom promidžbom tih aktivnosti u lokalnim sredinama. Što se tiče zdravstvene zaštite sportaša pohvalno je što Hrvatski olimpijski odbor provodi čitav niz aktivnosti s ciljem unaprjeđenja zdravstvene zaštite i osiguranja sportaša s obzirom na činjenicu da se kroz novi Zakon o sportu ni kroz nacionalnu strategiju zdravstva tom problemu ne pridaje praktično nikakva pažnja iako se radi o preko 400 hiljada aktivnih sportaša što je blizu 10% ukupnog broja žitelja Republike Hrvatske. Hvale je vrijedan sustavan i sveobuhvatan pristup pripremama i organizaciji nastupa naših sportaša na multisportskim priredbama. To se posebice odnosi na nastup naših sportaša na mediteranskim igrama gdje je osvojeno dvadeset i šest medalja. Ovakav pristup rezultirao je i uspješnim nastupima na Zimskim olimpijskim igrama u Torinu ove godine a nadam se da ćemo dugoročne rezultate ovakvog pristupa zbrojiti i uspjesima na Ljetnim olimpijskim igrama u Pekingu 2008. Rezultati sportaša obuhvaćeni individualnim programima posebne skrbi o mladima ukazuju na to da su ovakvi programi potrebni i korisni pa time i opravdani. Jedino što bih o ovoj aktivnosti Hrvatskog olimpijskog odbora prigovorila je činjenica da je njime obuhvaćeno samo 17 sportova. Mi u SDP-u držimo da bi aktivnosti i programe trebalo proširiti na veći broj sportova i pojedinačnih korisnika sukladno uspješnosti sportova kao prvom kriteriju pa prema tome i prilagoditi postojeće kriterije a da sadašnja kategorizacija sportova bude tek kriterij broj dva. Uz agresivniji nastup Hrvatskog olimpijskog odbora prema nacionalnim savezima koji se prema ovim programima često vrlo odnose vrlo ležerno i nemarno ovim programima bio bi obuhvaćen veći broj mladih sportaša. Što se tiče programa angažiranja trenera sama ideja je dobra ali kao što se i u izvješću navodi njezini stvarni efekti bit će vidljivi tek nakon olimpijskog ciklusa 2008. godine. Detaljnim opisom aktivnosti pojedinih tijela Hrvatskog olimpijskog odbora kao i rezultata njihovog rada otklonjena je manjkavost izvješća ovog prošle godine čime je uvažena primjedba Kluba SDP-a iz rasprave o prošlogodišnjem izvješću o taksativnom navođenju aktivnosti a bez navođenja konkretnih rezultata tih aktivnosti pa mogu izraziti dodatno zadovoljstvo kvalitetom ovog izvješća. To se jednako odnosi na aktivnosti na nacionalnoj razini kao i na programe međunarodne suradnje. Mi u Klubu SDP-a držimo pozitivnim i praćenje brojnih programa olimpijske solidarnosti s ciljem ostvarenja karijere u sportu nakon završene aktivne sportske karijere čime se otvaraju mogućnosti većem broju aktivnih sportaša da svoja iskustva prenesu mladima i ostanu u sportu nakon što prestanu sa aktivnim bavljenjem sportom. Nadam se da će pokrenuti projekti u informatizaciji unutar sustava HO-a u budućem radu doprinijeti boljem povezivanju pojedinih službi o čemu sam nešto već rekla kad sam govorila o statusu i kategorizaciji sportaša. Što se marketinških aktivnosti tiče mi u klubu SDP-a ocjenjujemo pozitivnim ostvarene rezultate poduzetih aktivnosti, ali isto tako smatramo da treba učiniti nešto više na promidžbi tzv. malih sportova, odnosno medijskih manje praćenih i manje atraktivnih sportova u cilju približavanja njihovih aktivnosti i vještina većem broju građana posebice mladih kao i unapređenja njihova rada kroz rezultate marketinških aktivnosti. Kad govorimo o izdavaštvu pohvalne su sve akcije kao i izdane publikacije, ali ovom prigodom moram spomenuti da treba više pozornosti posvetiti točnosti, odnosno redakciji objavljenih podataka kako bi se izbjegle neželjene pogreške podataka kakve su se potkrale i prilikom objave rezultata u brošuri "Veliki dan hrvatskog sporta". Da spomenem i nekoliko riječi o medijskoj prezentaciji, odnosno web stranicama HO-a. iako su dokumenti na stranicama i same stranice vrlo dobro uređenje imam primjedbu vezanu za statističke podatke. Naime, mu i klubu SDP-a držimo da bi više pažnje trebalo posvetiti podacima o broju aktivnih sportaša u pojedinim sportskim granama ili sportskim aktivnostima o broju o stručnim kadrovima o sportu po sportovima o ukupnom broju kategoriziranih sportaša po sportovima i kategorijama po sportovima i kategorijama i sl. čega sada na stranicama Hrvatskog olimpijskog odbora na žalost nema. Također bi trebalo ažurirati podatke o kategoriziranim sportašima da se ne dogodi da nekoga tko ima kategoriju nema na popisu, a ponekog se može naći i na više mjesta. Isto tako mislim da bi trebalo učiniti više da se osigura bolje prisustvo HOO-a u javnim medijima kao i veća aktivnost Hrvatskog olimpijskog odbora u medijskog afirmaciji manje atraktivnih sportova, posebice onih koji permanentno postižu zapažene međunarodne rezultate. I da kažem nekoliko riječi o Hrvatskoj olimpijskog akademiji. Pohvalne su aktivnosti obrazovnog centra Hrvatske olimpijske akademije na osposobljavanju i stručnom usavršavanju kadrova u sportu. No moram upozoriti na potrebe prilagodbe tih programa i implementacije aktivnosti u skladu sa novim Zakonom o sportu. U okviru tih aktivnosti potrebno je iznaći način kojim bi i Hrvatska olimpijska akademija ušla u sustav obrazovanja trenera u sportu kako bismo izbjegli gašenje pojedinih klubova istekom prijelaznog razdoblja koje se odnosi na osposobljavanje trenera za samostalan rad u sportu prema novom zakonu. Na kraju da se osvrnem i na financijski dio ovog izvješća. Odmah upada u oči stavka prihoda iz državnog proračuna koja je za provođenje multisportskih priredbi ostala na 26% plana, odnosno od planiranih 17,9 milijuna kuna realizirano je svega 4,7 milijuna ili 13,2 milijuna manje od plana, što samo za sebe govori o toliko isticanoj paroli o sportu kao djelatnosti od posebnog državnog interesa. Očito je da državna potpora u sportu i dalje ostaje zapravo na deklarativnoj razini, a sport kao posebni državni interes samo parola. Srećom, dobrom organizacijom rada na promidžbi Hrvatskog olimpijskog odbora i povećanim prihodima od igara na sreću kao i neraspodijeljenim viškovima iz 2003. i 2004. godine taj je manjak pokriven. Moram istaknuti da je analiza realizacije programa po korisnicima dana vrlo pregledno i da je iz nje vidljivo povećanje sredstava za korisnike u iznosu od 31 milijuna kuna ili 72% u odnosu na 2004. godinu, što također govori o uspješnosti marketinškog programa Hrvatskog olimpijskog odbora. I da zaključim. Programsko i financijsko izvješće za 2005. godinu kao dokument je puno kvalitetnije i sadržajnije nego prošle godine, a i ostvareni sportski rezultati i financijski pokazatelji to potvrđuju. Stoga će klub SDP-a dati potporu ovom izvješću, uz nadu da ćete bi gospodine Mateša uvažiti i primijeniti naše primjedbe u vašem budućem radu. Hvala lijepo.
Ostanite kolegice. Imate prijavu još za 5 minuta.
Hvala lijepo, stigla sam sve reći.
Dobro. Hvala lijepa. Hvala lijepa. Želi li predsjednik Hrvatskog olimpijskog odbora uzeti riječ? Ne. Hvala lijepa gospodinu predsjedniku Hrvatskog olimpijskog odbora. Zaključujem raspravu. O ovoj točci ćemo glasovati sutra.
Programsko i financijsko izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora za 2005. godinu. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se Programsko i financijsko izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora za 2005. godinu. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 90 glasova za, 2 suzdržana donesen, prihvaćen je predloženi zaključak.
Kolegice i kolege, prelazimo na - Godišnje izvješće o poslovanju Hrvatske agencije za malo gospodarstvo za 2005. godinu. Materijale ste primili poštom. Raspravu je proveo Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu. Njegovo izvješće ste primili na sjednici. Vlada je dostavila mišljenje. Želi li predstavnik predlagatelja uzeti riječ? Ne. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Predstavnik Vlade? Ne. Otvaram raspravu. Za sada nema nikog prijavljenog za raspravu. Jel se netko prijavljuje? Ne. Zaključujem raspravu. I o ovoj točci ćemo glasovati sutra. Hvala vam na posjeti.
Godišnje izvješće o poslovanju Hrvatske agencije za malo gospodarstvo za 2005. godinu. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se predloženo godišnje izvješće. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 86 za, 8 suzdržanih i jednim protiv, doneseno predloženo izvješće.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda - Godišnje izvješće o radu Agencija za zaštitu osobnih podataka za 2005. godinu. … [[Upadica se ne čuje.]] Ovu sljedeću. Je, je, pa to je sad sljedeća točka. Materijale ste primili poštom. Raspravu su proveli Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav, Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, Odbor za informiranje, informatizaciju i medije. Njihova izvješća ste primili na sjednici. Vlada je dostavila svoje mišljenje. Želi li predstavnik predlagatelja? Ne. Žele li izvjestitelji uzeti riječ? Ne. Želi li predstavnik Vlade uzeti riječ? Ne. U ime kluba HNS-a prijavila se je poštovana kolegica Čičin-Šain. Izvolite.
Ja moram priznati da ova moraj rasprava je u velikoj mjeri potaknuta činjenicom da je gospodin Lacko meni nekad bio šef pa bih htjela pokazati posebni respekt prema njemu i zahvalnost za sve.
… [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]]
A zastupnice mogu? Dakle razvojem suvremenog društva senzibiliziran je odnos prema informacijama. Oduvijek su postojale informacije koje su bile dostupne široj javnosti i podaci koji su bili pridržani određenim pojedincima pa su se nazivali tzv. tajni. Sa zaštitom osobnih ili nekih drugih podataka neupitno je vezani problem dostupnosti informacija. Naime, razvojem demokracije u svijetu stvorio se poseban odnose prema različitim vrstama informacije koja je nastala u administraciji i stiče se pravo svakog pojedinca na informacije sadržane u dokumentima javne uprave. Time se želi istaknuti transparentnost suvremene uprave. Istovremeno se naglašava zaštita osobnih podataka te se time želi zaštiti privatnost i nepovredivost osobito svakog čovjeka, osobina svakog čovjeka. Razvojem informatičke tehnologije, pojavom Interneta i elektroničkog poslovanja stvorene su neograničene mogućnosti zadiranja u privatnost i zloupotreba osobnih podataka. Država mora nešto poduzeti kako bi zaštitila građane. Sustavna zaštita osobnih podataka sve je nužnija, a s time i uspostavljanje jedinstvenog standarda zaštite. U nas je to područje bilo prilično zanemareno, tek je 2003. godine donesen Zakon o zaštiti osobnih podataka. Praksa zaštite osobnih podataka do donošenja ovog Zakona bila je suprotna tradiciji i pravnim stečevinama Europske unije. Članice Europske unije još su prije 30-ak godina počele iznositi, donositi zakone koji daju temelj, opći pristup zaštiti osobnih podataka bez obzira o kojem se aspektu privatnosti radi. U Hrvatskoj su propisi kojima se štiti privatnost rasuti u nizu različitih zakona. Građani ne znaju ni prepoznati kad im se ta prava krše, nisu svjesni ni koliku zaštitu privatnosti uživaju u pojedinim slučajevima, kome i kada trebaju uskratiti svoje podatke i slično. Dolazi i do nedoumica o tome što je točno osobni podatak koji se mora zaštiti. Osobni podatak je informacija o identitetu fizičke osobe. U suvremenom društvu, kako je to izneseno, razvojem informacijskih i komunikacijskih tehnologija te njihova primjena omogućuje brzo, ali i … [[Govornik se ne razumije.]] prikupljanje distribucije i korištenja svih osobnih podataka što može dovesti dakako do zloupotrebe. Svaka zloupotreba osobnog podatka je povreda prava na osobni podatak kao jednog od mogućih prava privatnosti, odnosno osobnosti kao što su pravo na život, pravo na tjelesno i društveno zdravlje, na ugled, na čast, na dostojanstvo, obiteljski život, slobodu i sva ona druga prava. Iz svih navedenih razloga i spoznaja nužnosti zaštite osobnih podataka kao prava na osobnost donesen je Zakon o zaštiti podataka. Institucija koja se brine o zaštiti osobnih podataka nadzire prikupljanje, obradu i korištenje podataka je upravo Agencija za zaštitu osobnih podataka. Svjesna potrebe zaštite podataka razvila se kao posljedica velike ugroženosti prouzročene snažnim i brzim razvojem informacijske tehnologije. Prije pola stoljeća ili ranije za prikupljanje podataka o stanovnicima grada veličine Zagreba trebalo je jako puno vremena i vrlo veliki prostor za njihov smještaj. Sada podaci za takav milijunski grad mogu stati gotovo u jedan manji kovčeg. Odakle vidimo u kolikoj je opasnosti privatnost građana jer njihovi podaci mogu se u trenutku prenijeti na neželjeno mjesto. Tu na scenu stupa Agencija za zaštitu osobnih podataka kao neovisna ustanova odgovorna Hrvatskom saboru. Njena zadaća je zaštiti podatke hrvatskih građana unutar granica Republike Hrvatske, ali ujedno i izvan nje. Naime, u današnje vrijeme globalizacije osobni podaci vrlo često putuju po cijelom svijetu, primjerice neke multinacionalne tvrtke će slati poruke, podatke iz Hrvatske u svoje poslovnice širom svijeta. U tom smislu je jedan od zadataka ove Agencije da pobrine se da bi se ti podaci slali samo u one zemlje koje imaju uređenu zaštitu podataka. Osobni podaci ne bi smjeli iz Hrvatske se slati u zemlje koje nemaju takve organizacije, odnosno takvu zaštitu. U današnjem društvu koje djeluje i živi u turbulentim vrtlozima opće globalizacije izuzetno dinamičkog razvoja aplikacije i uporabe informacijskih i komunikacijskih tehnologija s jedne strane te slobodno kretanja ljudi, robe i kapitala sa druge strane, prikupljanje i pohranjivanje, obrada i distribucija svekolikih podataka u ovom kontekstu i osobnih poprimila je neslućene razmjere. Informacijske tehnologije čine naš život lakšim i bržim. Jesmo li se ovome usprkos upitali pa po kojoj cijeni? Prati li nas netko na mreži? Jesu li nam računalo ili sustav napali hakeri? Primamo li previše neželjene elektroničke pošte? Dam se kladiti da svi zastupnici primaju jednu veliku količinu neželjene pošte. Prikupljaju li se naši osobni podaci u prodaji tvrtkama i korporacijama bez našeg znanja i pristanka. Deklaracija ujedinjenih nacija i Povelja Europske unije o temeljnim ljudskim pravima definira privatnost kao jedno od temeljnih ljudskih prava. U modernim i uređenim demokracijama definicija privatnosti obuhvaća neotuđivo pravo odrediti se glede korištenja naših podataka s obzirom na permanentan rast narušavanja sigurnosti i prijevara koje se dešavaju u mreži. Korisnici poduzeća i državne ustanove sve se više brinu o zaštiti privatnosti pojedinaca. Međutim, iako Hrvatska ima Zakon o zaštiti podataka on se vrlo često loše primjenjuje, a još češće i krši. Temeljem iskustva stečenog tijekom obavljanja nadzora zaštite osobnih podataka pri voditeljima zbirki u prikupljanju, korištenju i obradi uočene su najčešće povrede Zakona glede prikupljanja osobnih podataka bez privole ispitanika, većeg opsega prikupljanja osobnih podataka od nužnih neupoznavanja ispitanika sa svrhom prikupljanja, ne brisanje osobnih podataka po ostvarenoj svrsi s kojom se prikupljaju, neupoznavanje ispitanika sa korištenjem osobnih podataka u marketinške svrhe, ne dostavljanje evidencije o zbirkama osobnih podataka u Središnji registar i niz drugih nepravilnosti. Recimo samo jedan primjer. Često smo svjedoci marketinških napada na građane uz pomoćnih osobnih podataka prikupljenih iz sasvim nekih drugih izvora. Posebno je neetički kada proizvođači i distributeri, recimo, dječje hrane šalju roditeljima reklamne brošure i proizvode, a ako to rade bez izričitog pristanka roditelja postupaju protivno Zakonu o zaštiti osobnih podataka. Isto tako s obzirom na relativno nedavne događaje koji su terorizmom to stavili na vrh liste prijetnje suvremenim državama, izuzetno je aktualizirano pitanje zaštite podataka. U takvim slučajevima ne postoji nam ništa drugo do tražiti ravnotežu između potrebe da se svakog zbog sigurnosnih razloga neki podaci prikupljaju, a da naša privatnost ipak ostane zaštićena. Zahvaljujem i skratila sam.
Hvala lijepa kolegice. U ime Kluba HSP-a, poštovani kolega Tonči Tadić. Izvolite kolega Tonči Tadić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici, poštovani gospodine predstavniče hrvatske Vlade. Nisam se kanio javljati u ovaj kasni popodnevni sat kako bih omogućio da ubrzamo raspravu o svim ostalim točkama koje nas čekaju. Ali oprostit ćete niti kasno vrijeme u Saboru ne može me spriječiti da iznesem jednu osnovnu zamjerku našeg kluba na ovo Izvješće. Dakle, tijekom prošle godine Hrvatska udruga banaka odlučila je formirati Hrvatski registar obveza po kreditima. Radilo se o jednoj bazi podataka koja bi trebala zapravo među bankama cirkulirati podatke o zaduženosti građana u bankama. Kad sam ja otvarao račun u nekoj od banaka ili kad je bilo tko od vas otvarao račun u nekoj od banaka vi time niste dali toj banci pravo da sa vašim podacima slobodno cirkulira bilo prema inozemstvu, što rade hrvatske banke, bilo među bankama unutar Hrvatske. Znajući da su pojedine banke osnovale i vlastita osiguravajuća društva za drugi stup mirovinskog osiguranja, a to su činile praktično sve hrvatske banke. Imate jedan stravičan spoj banaka sa mirovinskim osiguranjima, sa osiguravajućim društvima. Odnosno, dovodimo se u situaciju da će Hrvatski registar obveza po kreditima imati bolju informaciju o hrvatskim građanima negoli sama Hrvatska država. Na tu činjenicu upozorio sam u tisku Agenciju za zaštitu osobnih podataka koja nije ni beknula na to da Hrvatska udruga banaka to osniva niti se o tome očitovala niti je uputila bilo koji prosvjed hrvatskoj udruzi banaka da to rade bez da pitaju agenciju. Oprostit ćete prema Zakonu o zaštiti osobnih podataka kada netko stvara vlastitu bazu podataka mora tražiti agenciju da to učini i drugo, mora se upisati u registar sa tom bazom podataka. Ne može nitko u ovoj zemlji, čak niti stranke, stvarati bazu podataka o bilo kome bez da pitaju tu osobu i da pitaju agenciju da li to smiju raditi, a ovdje imate sustav koji zapravo o svim građanima Hrvatske će znati sve, ne samo to koliku plaću imate nego na što je trošite, koliko ste zdravi, koliko imate ljudi u obitelji i koliko su oni zdravi i što ste kupili i što uopće možete kupiti. Ja sam očekivao poštovani gospodine, da ćemo o tome dobiti nekakvo očitovanje u ovom izvješću, ali tog očitovanja na žalost tu ali nema i zato naš klub zastupnika neće podržati ovo izvješće. Hvala.
Hvala lijepo kolega Tadić. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prva na redu je poštovana Vesna Škare Ožbolt. Nema je. Gubi pravo govora o ovoj temi. Nemamo više prijavljenih. Izvolite, završno očitovanje na postavljeno pitanje, predstavnik, ravnatelj agencije gospodin Lacko. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedavajući, uvažene zastupnice i zastupnici Hrvatskog sabora. Evo ja bih sada uvaženom zastupniku odgovorio da Zakon o bankama je donesen ovdje u ovom Saboru, znači iza Zakona o zaštiti osobnih podataka ili su široke ovlasti znači bankama posebno odredba članka 99. dakle kad su u pitanju znači mogućnost njihovog djelovanja i gdje postoji dakle zaštita podataka. Dalje da se osvrnem direktno na ovaj … [[Ne razumije se.]] znači taj registar. Dakle oni su ga najavili, međutim oni ga nemaju. Dakle agencija se suprotstavila, znači ja nisam u tome … jer jedno je znate najaviti a drugo ga je imati. Prema tome znači oni to još nemaju, ako ga imaju imaju ga ilegalno. Dakle to je znači oni ga pripremaju. Održano je nekoliko tih sastanaka na kojima su sudjelovali predsjednici agencije koji su im skrenuli pažnju šta ne bi moglo u registru biti, odnosno na koji način bi se ti podaci čuvali i tako. Treće, još bi nešto dakle morao kada je u pitanju dakle mogućnosti agencije kada vrši nadzor. Činjenica je da na nekoliko mjesta znači mi nismo mogli utvrditi tako lako jer u nadzoru su sudjelovali pravnici i mi sada uvećavajući znači naše dakle kadrove opće i učeći dakle i na koji način dakle se to radi u stranim zemljama jer samo tamo možemo steći neko iskustvo, mi znači u nadzor sada šaljemo dakle vrsne informatičare i tek ćemo u praksi vidjeti mogu li, jer kažem da u ovoj državi još to nije nitko učinio. Dakle da li će moći jedna općenita odredba koja nama da tu mogućnost, kako će funkcionirati u praksi da naš informatičar ulazi u njihov dakle sustav. To ćemo morati vidjeti. I treće, ja ipak ono moram, dakle nešto reći uvaženom zastupniku, dakle da ovaj problem koji se ovdje počeo kod nas javljati znači postoji u Slovačkoj, u Češkoj, u nizu europskih država. Znači on nije ništa drukčiji u nizu drugih država i nije točno da agencija nije prema bankama dakle išla je u desetak banaka, međutim izvješće se odnosi samo na prošlu godinu i niz banaka je svoje obrasce dakle počelo mijenjati, dakle isto čuvanje podataka je kraće nego što su oni to imali u početku i ono nekako zaključno moram reći da ćemo mi vjerojatno ovdje u četvrtom kvartalu ove godine pred ovim Domom znači će biti prijedlog izmjena, znači i dopuna Zakona o zaštiti osobnih podataka kada ćete evo i vi moći odlučiti znači da se vidi bolje naše ovlasti, da se dakle ojača taj nadzorni naš … sustav, ali istovremeno možda i pojačat sankcije. A kažem ono kada su u pitanju banke onda ništa mi nismo izuzetak, dakle s tim problemom se susreću mnogi, a tu ima još nešto. Znači ova agencija će vjerojatno sljedeće godine dati Vladi prijedlog za desetak zakona znači da se preispita dakle oni zakoni koji u sebi ne sadrže zaštitu osobnih podataka, odnosno koji omogućuju zloupotrebu. Kod ovog još samo ono nešto, znači dakle mi se tu susrećemo da su niz komitenata koji su htjeli stupiti u nekako građanskopravni odnos, ugovorni nekakav odnos prema bankama, nas čak molili znači da dakle čak agencija negdje ne komplicira, jer vidite u banku svaku znači dolazi dobrovoljno. Međutim ono što je znači agencija bankama, od banke tražila, banka je do sada zapravo su uglavnom to usvojile. Vi ćete uvijek vidjeti na svakom ovom formularu, njihovom obrascu da nema više da mogu trećima uputiti bez vaše privole te podatke. Kada je u pitanju transfer u inozemstvo onda postoji lista zemalja gdje mi uvažavajući europsku direktivu, želimo postati članica Europske unije, zatim konvenciju isto Vijeća Europe koju smo prihvatili, vi ste ovdje ratificirali to znači ovdje, mi dakle znači i to isto moramo uvažavati i znači ti podaci mogu ići kao što je spomenula uvažena zastupnica gospođa Čičin-Šain, dakle samo idu one zemlje koje imaju uređenu zaštitu osobnih podatka, dakle tamo to i ne sprječava. Ali u zemlji koje takvu zaštitu nemaju, znači mi apsolutno uvijek dakle dajemo mišljenje da se to ne može dostavit. Evo ako ima nešto dodatno, evo hvala vam lijepo.
Hvala vama. Ispravak netočnog navoda, poštovana kolegica Čičin-Šain.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Evo ispravila bih netočni navod kolege kada je rekao da Zakonom o zaštiti podataka se daje prilično velike ovlasti bankama. Naime podaci u bankama su tajni i osobni do te mjere da se ne može provesti niti revizija banaka, niti revizija privatizacije i uopće državna revizija ne može pristupiti u banke. U isto vrijeme mislim da nije tako u svim ostalim zemljama jer kao što znate kada je potrebno saznati konto alkaide onda od strane američke Vlade to uopće nije problem da se taj konto sazna u nekoj od švicarskih banaka. Dakle mislim da postoji licemjernost u tom segmentu.
Vjerojatno i kada je u pitanju konto u našim bankama. Ispravak netočnog navoda, kolega Tonči Tadić.
Uvaženi gospodin govoreći u ime Agencije za zaštitu osobnih podatka spomenuo je da postoje navodi kako banke to imaju i na tome rade, ali da oni za sada o tome nemaju službenih podataka. Mi u klubu HSP-a smo očekivali da ćete vi temeljem novinskih napisa, a ja ih mogu podastrijeti ako hoćete, bar pet, o tome kako registar samo što nije startao, trebali ste već provesti kontrolu nad time. Ja ću u ime kluba HSP-a vama uputiti pisani zahtjev za pisanim očitovanjem o hrvatskom registru obveza o kreditima sa zahtjevom da mi u odgovoru naznačite koji su problemi i nedostaci postojećeg Zakona o zaštiti osobnih podataka radi kojeg vi ne možete reagirati, ali reakcije s vaše strane mora biti.
Podržavam vas Tonči da uputite ovaj dopis, ali vas u isto vrijeme moram upozoriti da ovo nije ispravak netočnog navoda, nego novo mišljenje. Zaključujem raspravu, o ovoj točci ćemo glasovati sutra.
Godišnje izvješće o radu Agencije za zaštitu osobnih podataka za 2005. godinu. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se godišnje izvješće o radu Agencije za zaštitu osobnih podataka za 2005. godinu. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 86 za, 7 suzdržanih, jednim protiv, prihvaćeno predloženo izvješće.
Prelazimo na sljedeću točku – - Izvješće o radu Odbora za predstavke i pritužbe za 2005. godinu Izvješće ste primili poštom. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti Prijedlog? Ne. Otvaram raspravu za raspravu po ovoj točci dnevnog reda nemamo prijavljenih. Želi li se netko prijaviti? Ne. Zaključujem raspravu. I o ovoj točci ćemo glasovati sutra.
Izvješće o radu Odbora za predstavke i pritužbe za 2005. godinu. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se Izvješće o radu Odbora za predstavke i pritužbe za 2005. godinu. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 96 glasova za i 4 suzdržana prihvaćeno predloženo izvješće.
Prelazimo na – - Prijedlog Zakona o dopunama Zakona o javnim cestama – Predlagatelj Klub zastupnika HSP-a, prvo čitanje P.Z. br 488 Prijedlog akata ste primili poštom. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pomorstvo, promet i veze. Izvješće ste primili na sjednici. Vlada Republike Hrvatske je dostavila mišljenje. Želi li predstavnik predlagatelja obrazložiti prijedlog? Da. Riječ ima kolega Tonči Tadić u ime Kluba zastupnika HSP-a predlagatelja zakona. Izvolite kolega Tadić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Žao mi je da ovdje nema predstavnika hrvatske Vlade. U ovom našem kratkom Prijedlogu Zakona o javnim cestama želimo potaknuti jednu izmjenu zakona kojom bi se oslobodilo hrvatske brodare plaćanja naknade za gradnju cesta i autocesta. Radi se o tome dakle da su u '96. uvedene izmjene i dopune Zakona o javnim cestama koje se protežu svih ovih 10 godina po čemu je Hrvatska postala specifična da njezini brodari u svojoj cijeni goriva plaćaju naknadu za gradnju cesta i autocesta mada niti trajekt vozi po autocesti niti drveni trabakl vozi po županijskim cestama. Mi smatramo da je najbolje to riješiti kroz izmjenu Zakona o javnim cestama tako da se osigura povrat poreza brodarima u iznosu tih kunu i 20 koliko iznosi naknada cesta i autoceste po litri goriva plus PDV koji su na to platili. Naravno postoji i varijanta da se to riješi kroz izmjene Zakona o trošarinama na naftne derivate, ali to bi značilo zapravo uvođenje nekakvog žutog ili ljubičastog ili zelenog dizela kojim bi se služili samo brodari i na kojeg bi vrijedila posebna trošarina. Na ovaj način smatramo da je zahvat daleko jednostavniji. Podsjećamo da hrvatski zrakoplovi kao i ostali u Hrvatskoj toče zrakoplovno gorivo sa trošarinama od nula kuna. Također hrvatski ribari imaju na raspolaganju plavi dizel. Mi ovdje ne tražimo uvođenje plavog dizela nego tražimo isključivo uklanjanje naknade za ceste i autoceste plus PDV na to sa čime bi gorivo za brodare pojeftinilo otprilike za kunu i pol. Ovaj Prijedlog zakona naš Klub zastupnika dao je na poticaj i na zamolbu koordinacije udruga brodara u Republici Hrvatskoj, a naš Prijedlog zakona u hitnoj proceduri poduprlo je 29 zastupnika iz čitavog niza stranaka kako iz oporbe tako i iz vladajuće koalicije. Smatramo dakle da se sa ovim hrvatski brodari izjednačavaju u uvjetima poslovanja sa svojim kolegama u inozemstvu jer Talijani primjerice ako nisu brodari plaćaju redovitu cijenu goriva koja iznosi 1,16 eura po litri dizela u Italiji, a svega 0,51 eura ako je riječ o brodarima. Ovdje imam jedan originalni ispis jednog talijanskog brodara s kojim se vidi da je cijena goriva kod njih 0,51 euro po litri. Dakle, ne radi se o gorivu u izvozu dakle za brodara koji plovi iz Italije pa se onda uračunava gorivo koje je izvozno nego za plovidbu unutar talijanskih teritorijalnih voda. Dakle, pozivamo sve klubove zastupnika da podrže naš Prijedlog zakona. Hvala.
Hvala lijepa kolega Tadić. Otvaram raspravu. Prvi u ime. … [[Upadica se ne čuje.]] Može, može. Izvolite. U ime odbora kolegica Alenka Čičin-Šain. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. Odbor za pomorstvo, promet i veze Hrvatskog sabora na 50. sjednici održanoj 12. srpnja 2006. raspravio je Prijedlog Zakona o dopunama Zakona o javnim cestama, prvo čitanje, P.Z. 488. Odbor je Prijedlog Zakona o dopunama Zakona o javnim cestama, prvo čitanje, raspravio kao matično radno tijelo i Odbor je imao na raspolaganju pisano mišljenje Vlade Republike Hrvatske. Uvodno izlaganje dao je predstavnik predlagatelja koji je naglasio da se ovim Prijedlogom zakona želi osloboditi hrvatskog brodara od plaćanja naknade za gradnju cesta i autocesta u cijeni goriva čime bi se učinio prvi korak prema pravednijem formiranju cijene goriva za hrvatske brodare. Potrebita korekcija cijene goriva ostvarila bi se povratom uplaćene naknade za gradnju cesta i autocesta te uplaćenog PDV-a na tu naknadu. Također je istaknuo da treba izjednačiti formiranje cijene goriva sa ostalim zemljama kao što je to slučaj primjer Italije gdje država subvencionira gotovo pola cijene goriva za brodare. Predstavnik Vlade smatra da ne treba prihvatiti ovaj Prijedlog te posebno naglasio da je Zakonom o javnim cestama propisano da naknadu za financiranje građenja, održavanja javnih cesta plaćaju proizvođači i uvoznici naftnih derivata te nadležno tijelo državne uprave za robne zalihe, za motorne benzine olovne i bezolovne neovisno o oktanskoj vrijednosti i komercijalnom nazivu stoga povrat naknade mogu ostvariti samo oni subjekti koji su joj i platili. U raspravi je izraženo mišljenje da bi trebalo iznaći rješenja ovog problema na jedan drugi način te da primjer Italije nije usporediv budući da u Italiji gradnja cesta i autocesta se ne financira iz cijene goriva. Nakon provedene rasprave Odbor za pomorstvo, promet i veze Hrvatskog sabora većinom glasova 6 za i 4 protiv odlučio je predložiti Hrvatskom saboru da donese sljedeći zaključak: ne prihvaća se Prijedlog Zakona o dopunama Zakona o javnim cestama.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. U ime kluba HNS-a, poštovani kolega Kapraljević. Izvolite kolega.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa mi smo jedni od, klub HNS-a je jedan od onih koji nije potpisao. Evo Alenka je potpisala, ali znam da sam ja jedan od onih kojem je nuđeno, koji je odbio to potpisati iz jednostavnog razloga što smatramo da ovakav način oslobađanja naknade brodara u svakom slučaju nije nešto što bi mi trebali napraviti iz jednostavnog razloga kad bi to bilo tako onda bi trebali one pekare koji peku kruh na naftu, onda bi trebali sve one koji koriste u bilo kojem obliku naftu, a ne voze se po cestama osloboditi plaćanja naknade jer to me podsjeća na onu priču kad je napravljen autoput od Zagreba do Splita i digla se velika frka oko toga, oko cijene po kilometru koliko se plaća po kilometru autoputa od Zagreba do Splita i odjednom je bila frka da je to previše, da je ne znam to ne znam šta. Međutim, mi Slavonci smo čitavo vrijeme takvu naknadu po bivšem autoputu bratstva i jedinstva plaćali. Ispada da u ovoj našoj domovini najveći dio trebaju plaćati Slavonci i trebaju šutjeti samim tim što se plava nafta zove plava nafta, a ne zove se zelena nafta mi smatramo da ovakav način i ovakav pristup nije ni slučajno dobar i ovo je još jedan od razloga gdje bi mi trebali osloboditi nekog tko se ne vozi po autocestama zato što on vozi po moru, a samo za usporedbu nama u Slavoniji su popisali, popisali smo mi sami kokoši, ovce, krave i da ne govorim šta sve ne, a u Dalmaciji ne možemo popisati kuće za odmor i zbog toga u svakom slučaju smatram da svi građani ove države trebaju jednako doprinijeti razvoju ove domovine, znači izgradnja autoceste.
Hvala lijepa. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Na redu je poštovani kolega Peruško. Izvolite.
Hvala. Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege! Obzirom da sam jedan od potpisnika ove inicijative, ovog prijedloga zakona i da sam što osobno što zajedno sa kolegom Tadićem učestvovao sa brojnim razgovorima sa predstavnicima brodara, sa udrugama brodara, regionalnim udrugama brodara i da dolazim iz te pomorske branše, da je Hrvatska nedvojbeno pomorska zemlja i ukoliko želimo razvijati hrvatsko brodarstvo i ukoliko želimo da hrvatski brodari posluju barem u jednakim ako ne povoljnijim uvjetima kao što je to njihovo okruženje smatram potpuno opravdanim da se iznađe modalitet kako da se brodari dovedu u ravnopravan položaj. Jedan od tih modela je bio i ovaj koji je predložio Klub HSP-a i ja izražavam zadovoljstvo što je predstavnik Vlade jutros na matičnom odboru istaknuo da je Vlada svjesna činjenice da mora pronaći model na koji način bi se postiglo upravo ovog što je Klub HSP-a predložio kroz ovaj prijedlog za izmjenu Zakona o cestama. Istina, Vlada ovaj model nije prihvatila međutim dala je obećanje da će iznaći načina kako da se postigne taj isti cilj i da smatra ovaj zahtjev hrvatskih brodara opravdanim i u tom smislu želim sada reći da dok se to ne desi podržavam ovaj prijedlog koji je HSP uputio u proceduru i da ću za njega glasati ali izražavam zadovoljstvo što je na ovakav način isprovocirana Vlada da reagira na jedan adekvatni način koji je model to neka onda Vlada ocijeni i procijeni i neka ga uputi u proceduru. Hvala lijepa.
Replika poštovana kolegica Košiša Čičin-Šain.
Hvala lijepo. Replicirala bih kolegi u dijelu gdje je objašnjavao stav Vlade. Naime, vjerojatno da je ovaj prijedlog došao od Vlade on bi naime i prošao, to je jedini razlog zašto nije. Naime, i zaista je istina da brodari moraju imati neke povlastice. Možda ne treba skidati onaj dio koji se odnosi na izgradnju auto-cesta ali PDV na taj dio svakako treba maknuti. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Želi li zaključnu riječ kolega Tadić? Da. Izvolite, kolega Tadić!
Vrlo kratko za kraj. Ovaj zakon nije nastao iz našeg hira. O ovom zakonu već mjesecima raspravljamo sa Koordinacijom udruga brodara, održan je čitav niz njihovih prosvjeda gdje su pokušavali ukazati Vladi na neuravnoteženost uvjeta poslovanja. Govoriti o tome kako svi moraju plaćati naknadu za gradnju auto-cesta kao jednom vrhunaravnom razlogu radi kojeg ne bismo smjeli ići na ovakva izuzeća zapravo vodi na raspravu o školama mišljenja o pojedinim porezima. Sjetimo se da je ovdje do prije godinu dana PDV od 22% bio "sveta krava". Nitko nije ni pod razno pomišljao da se takne u PDV i unatoč našim višegodišnjim nastojanjima da se uvede međustopa za turizam, hvala Bogu uveli smo je. Jednog dana ćemo vjerujem uvesti i ovo. Neće dugo proći. Naime, za razliku od onih koji se voze cestama brodari se suočavaju sa konkurencijom koja ima jeftinije gorivo i možemo samo reći želimo da naši brodari na našem Jadranu posluju u istim uvjetima ili to ne želimo. Ako ne želimo, onda hvala, onda možemo odmah zdrapati sve strategije koje se odnose na pomorsku orijentaciju Hrvatske i sve što se tiče brodarstva za sada zaboraviti. Sve što želimo je jednaki uvjet poslovanja. Naravno, ne plediram da je ovo najidealniji oblik zakona niti plediram da će me svi u Saboru razumjeti, to nisam nikad očekivao. Ali pričati o tome da ovi moraju plaćati cijenu goriva zato jer se do njih dolazi auto-cestom je doista neobična. Dakle, to je slično argumentu resornog ministra koji je ustvrdio da to brodari moraju plaćati jer i HŽ plaća cijenu goriva. Dakle, ako netko hoda bos onda svi moramo solidarno hodati bosi, umjesto da razmišljamo o tome kako bi HŽ oslobodio ovakvog nameta za razvoj konkurencije HŽ-u. Pazite, mi iz cijene goriva koje plaća HŽ razvijamo konkurenciju HŽ-u, to je meni jako neobično. Dakle, gradnja auto-cesta u ovoj zemlji označena je kao vrhunaravni cilj. Ja smatram da pored nje postoje još neki ciljevi a to je razvoj hrvatskog brodarstva. Ako ga uništimo onda nismo napravili zapravo potpuno ništa. I na kraju, nisam spomenuo cifru. Dakle, radi se o sa svim zajedno 150 milijuna kuna godišnje plus 30 milijuna kuna PDV-a na to. Ne zaboravite da se jedan dio toga već sada krije u subvencijama koje se dodjeljuju za brodske i brzo brodske linije gdje zapravo prelijevamo iz šupljeg u prazno, mi subvencijom pokrivamo PDV i trošarinu koji se onda vraća u proračun. Oprostit ćete, nitko nikad to ne radi na taj način. Dakle, opet ne kažem da je ovo najidealniji model ali drago mi je da je Vlada uočila problem i drago mi je da će ona početi rješavati. Za par mjeseci ili za par godina će ovo zaživjeti, vidjet ćete. Hvala.
Hvala lijepa kolega Tadić. Ispravak netočnog navoda kolega Kapraljević.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ispravio bih netočan navod u kojem se kaže sve što želimo jednake uvjete poslovanja. Ako je tako onda ja pitam gospodina Tadića zašto oni nisu predložili da recimo i seljaci koji uopće ne izlaze na auto-cestu, koji to svojim traktorima idu po poljima, po šumama i po ne znam čemu, zašto oni ne bi isto tako mogli biti oslobođeni tih stvari.
Zaključujem raspravu. O ovoj točci ćemo dnevnog reda glasovati sutra.
Prijedlog zakona o dopunama Zakona o javnim cestama, predlagatelj zakona je Klub zastupnika HSP-a. Sukladno prijedlozima radnih tijela dajem na glasovanje zaključak: Ne prihvaća se Prijedlog zakona o dopunama Zakona o javnim cestama koji je predložio Klub zastupnika HSP-a zbog razloga navedenih u mišljenju Vlade i izvješćima radnih tijela. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 69 glasova za, 4 suzdržana, 29 protiv donesen predloženi zaključak.
Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti potrošača – Predlagatelj Klub zastupnika HNS-a, prvo čitanje P.Z. br. 463 Predlagatelj zakona je Klub zastupnika HNS-a. Prijedlog akta primili ste poštom. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu. Njihova izvješća ste primili na sjednici. Vlada Republike Hrvatske dostavila je svoje mišljenje. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. U ime Kluba HNS-a poštovani kolega Dragutin Lesar. Izvolite!
Kako ne bih obrazlagao Prijedlog zakona koji smo dali, to tim više što smo se pobrinuli da radna tijela na vrijeme rasprave o prijedlozima zakona i Vlada na vrijeme da svoje mišljenje. Tema je vezana zapravo na ovu točku prije dvije, tri koje smo imali oko izvješća o Zakonu, provedbi programa zaštite potrošača s time da su ove predložene intervencije vrlo kratke ali nisu ni provokativne. Nisu ni političkog ni stranačkog karaktera i nemaju nikakve namjere provocirati bilo koga nego su posljedica onoga što su nam ljudi skretali pozornost. Ja vas želim uvjeriti da je doista dvije odredbe postojećeg Zakona o zaštiti prava potrošača nisu dobro definirana kada smo ga donašali što se u životu i praksi kasnije pokazalo. Naime distributeri reklamnih propagandnih materijala u Hrvatskoj mogu njih dostavljati i ostavljati u svakom poštanskom sandučiću, na svakom stubištu, na svakim vratima, na svakom objektu privatne imovine, na svakom automobilu parkiranom na parkiralištu. Dakle gdje god oni žele mogu vas terorizirati reklamnim materijalom. … [[Upadica se ne razumije.]] 23. točka, točno. Količina tog materijala tjedno ako bi vagali ili brojali po stranicama mjesečno seže do 10 i više kilograma. Što potrošači s tim mogu? Ako bace u kantu za smeće proizveli su smeće. Ne otpad nego smeće koji završava na deponijama i gomilamo stvari. Ako žive u gradu ili županiji gdje je organizirano odvajanje prikupljanja otpada kao recimo kod nas u Međimurju onda morate kupiti vreću za papir i odlagati tamo ako ne želite zagađivati okolinu. Dakle zbrinjavanje tog smeća, a ja to nazivam smećem je na teret potrošača. Oni su stavili u moj poštanski sandučić, zataknuli na moja vrata, bacili u moje dvorište. Ja sam osobno pokušavajući provjeriti funkcioniranje Zakona o zaštiti potrošača na svoj sandučić ispisao naljepnicu da je zabranjeno odlaganje reklamnog materijala. Nakon dva dana u sandučiću sam našao hrpu reklamnog materijala dva velika trgovačka lanca. Jedan od njih je naš domaći razvikani Pevec, a drugi je austrijski Baumax. Nakon toga elektronskom poštom sam se obratio odgovornim ljudima, ukazao na zakonske odredbe i zatražio da me prestanu terorizirati sa svojim smećem. Oni proizvode smeće. To su teroristi koji teroriziraju građane ove države sa smećem koje usput kad to štampaju i distribuiraju ne plaćaju ni lipu poreza. Čak prilikom štampanja su oslobođeni poreza. Prilikom distribucije su oslobođeni poreza. I službe zaštite okoliša u Hrvatskoj od toga nemaju nikakvu naknadu. Vi se sjećate da smo uveli porez i dodatke na zbrinjavanju plastične ambalaže. I fantastično, nakon svih galama na ministricu Dropulić gdje je cijeli lobi financiran inozemnim kapitalom u sjedištu jedne svjetske kompanije u Zagrebu vodio kampanju protiv ministrice Dropulić, jedne međunarodne svjetske kompanije, financirala je kampanju protiv nje da odustane od tog pritiska da se plastična ambalaža mora zbrinjavati, oni su ostali pošteđeni svega. Oni ne moraju zbrinjavati svoj otpad. Ne plaćaju ni lipu poreza državi i trošak zbrinjavanja toga prebacuju na potrošače. Nakon te naljepnice i mog protesta jedna tvrtka mi je obećala da to više nikad neće napraviti i doista više nikad u svom sandučiću od Austrijanaca nisam našao reklamni materijal. Ali od naših domaćih … [[Govornik se ne razumije.]] bitange, teroristi …
Kolega, kolega, kolega Lesar ja vas molim da vodite računa da ste javna osoba. Da je Hrvatski sabor najviše predstavničko tijelo i da takve izračaje ne možete upotrebljavati sa ove govornice i izričem vam opomenu zbog vrijeđanja pravnih i fizičkih osoba u Republici Hrvatskoj [[Upadica: Hvala lijepa.]] Molim vas nastavite, izvolite.
Hvala lijepa. Oni su nastavljali odlagati svoj reklamni materijal ne u sandučiću nego pokraj njega. 20 centimetara pokraj njega. I po zakonu je sve u redu. Dakle oni po zakonu smiju 20 centimetara pokraj mog sandučića, na moju privatnu imovinu svoj reklamni materijal. I ne odgovaraju nikom. Sve članice Europske unije imaju sustav da potrošač dozvoljava reklamnim agencijama, trgovcima i trgovačkim društvima da nešto njemu ostavljaju. To je prvi prijedlog. I drugi prijedlog su poruke elektronskom poštom. Masovne poruke gdje su najčešće pošiljatelji prikriveni sa lažnim naznakama naročito oni kad otvarate linkove koji vas vode na daleke adrese gdje su tarife 5 puta skuplje nego domaće ili 10 puta skuplje. Od koje se ne možete zaštititi ako nemate zaštitu od … [[Govornik se ne razumije.]] Ili ne znate što su oni? I nacionalni operater u Hrvatskoj koji ima monopol u ovom trenutku to izuzetno dobro koristi. Ako smo u našem Zakonu o zaštiti potrošača dali zabranu reklamiranja putem telefona, telefaks uređaja, a nismo putem elektronske pošte smatram za potrebnim i da tu zabranu uvedemo ovim Zakonom. Vlada je u svom mišljenju odgovorila da je svjesna ovih problema ali da će sa svojim prijedlogom to ne znam kad razriješiti. Provedba ovog Zakona ne košta ni kunu Državnog proračuna niti pak košta jednu lipu onih koji poštuju zakone. Točno je da bi usvajanje ovog Prijedlog zakona pod udar došli oni koji se bave ovakvim načinom propagande i reklame koji nije dozvoljen u državama odakle oni dolaze. Po ocjeni predsjedavajućeg ja sam ih uvrijedio. Prihvatio sam opomenu. Ali što rade oni? Da li oni vrijeđaju potrošače u Hrvatskoj? Da li oni vrijeđaju i ovaj Sabor kršeći i postojeći zakon? Radeći poteze 15 centimetara od poštanskog sandučića ostavljajući svoje reklamni materijal, a da istovremeno nemaju nikakvu obavezu zbrinjavanja toga. Da li sam ja više uvredio njih i pretrpili ovdje štetu zbog moje uvrede ili potrošači u Hrvatskoj trpe veću štetu od njihovog načina ponašanja. Želim vjerovati da ste razumjeli da ovaj zakon nema konotacije političkog nadmetanja, ni stranačkog nadmetanja, nego pokušaja da prateći sustav zaštite potrošača o Europskoj uniji ne sa velikim revolucijama nego malim koracima dotjerujemo zaštitne mehanizme, svjesni činjenice da nadzorne inspekcije u Hrvatskoj nemamo dovoljno dobro razvijene, da sudske prakse na tom području nemamo. Jako je malo sporova na tom području. Ali želeći modernizirati zakonske odredbe pomoći i jasnoći odredbe da inspektori, a posebice ovi koji se bave nacionalni operateri telefonijom obavezi da potrošače zaštite od masovnih elektronskih poruka koje su komercijalne naravni, pokrivenog pošiljatelja, a koji vam između ostalog osim reklame mogu donijeti i virus. Koliko štete sustavi informacijski pretrpe u Saboru i Vladi nakon virusa? Mogli … [[Govornik se ne razumije.]] prije 6 mjeseci kad je cijeli sustav pao i ovdje u Saboru i u Vladi upravo kao posljedica takvih masovnih poruka prikrivenog pošiljatelja nepoznatog sadržaja. Želim vjerovati da se slažete sa mnom da je ovo mali pomak u zaštiti potrošača i da unatoč mišljenju Vlade ćete podržati, odnosno pustiti ovaj prijedlog zakona u drugo čitanje. Hvala lijepa.
Hvala vama. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvi na redu je u ime kluba HNS-a, poštovani kolega Vuljanić. Izvolite kolega Vuljanić.
Hvala gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Ovaj prijedlog zakona je mali pokušaj da se hrvatski građani, potrošači zaštite od teroriziranja smećem, od zasipanja smećem, raznih vrsta, tri vrste smeća se ovdje spominju koje nam lansiraju oni sa kojima smo inače u ovoj sabornici imali poprilično problema, primjerice veliki trgovački lanci, kad smo govorili o raznim oblicima zlostavljanja radnika, ukidanju radničkih prava, radom neplaćenim nedjeljom. To su ti isti. To su ti isti koji nas maltretiraju tonama papira s kojima čovjek poslije ne zna što napraviti. Ljudi koji žive u gradu su se pokušali zaštiti od toga natpisima "Zabranjeno odlaganje reklamnog materijala u poštanske sandučiće". Onda se događa to da odlože na poštanske sandučiće, jer zakon kaže da se ne može odlagati u poštanski sandučić na koji je vlasnik napisao da se u njega ne može odlagati. Oni ostave na poštanske sandučiće. Pomoći nemate. Tih materijala od tvrtki kao što je Kaufland čiji jedan od direktora mi je osobno rekao da je njihov, a imaju jedan tjedni izvještaj za kupce šta je ovaj tjedan pojeftinilo, da je to natiražnija novina u Hrvatskoj, da ta novina dolazi svakom trećem Hrvatu, dakle milijun primjeraka oni toga štampaju. Sad računajte koliko je milijun primjeraka puta tri, četiri stranice koliko to ima i koja količina smeća je tu stavljena na leđa onima koji to uopće nisu htjeli, koji sutra moraju broj jedan pobrinuti se da to završi na nekom odgovarajućem mjestu, a broj dva kroz porez platiti i zbrinjavanje toga. Dakle, maltretiraju nas, otimaju nam slobodno vrijeme i mi to još jednom platimo. Sve zato da bi se zaštitio interes nekoga tko je došao u Hrvatsku ponašati se sasvim drugačije nego što se ponaša u svojoj zemlji. Druga vrsta smeća o kojoj se radi su tzv. spamovi, poruke, elektronske poruke koje nam dolaze iz pretpostavljam iz čitavog svijeta, najčešće se pošiljalac i ne zna da li je to neki domaći operater ili stvarno dolazi izvana, dragi Bog će ga znati u kojima svašta možete kupiti, od diplome američkih koledža, bachelaur, master, doktor, sve živo se može kupiti do razno raznih lijekova za potenciju, do dionica na njujorškoj burzi. Sve to vam se nudi. Nikad niste tražili to, nikad niste htjeli komunicirati sa tim tvrtkama. Međutim, to vam dolazi. U zemljama u koje se hoćemo ugledati, u koje se ugledamo takva vrsta reklamiranja je apsolutno zabranjena i ne možete se elektronski na takav način reklamno obraćati nekom tko ne želi vašu reklamu. Treća vrsta smeća su auditorne poruke i poruke koje dolaze preko telefonske mreže, sms poruke, faksovi. Što opet pričinjava i štetu korisniku odnosno potrošaču, s jedne strane. S druge strane predstavlja i napad na zdravi razum da čovjek zapravo ne može koristiti svoj faks aparat i svoj telefon onda kad on to hoće neko kad vam netko želi poslati poruku. Nema ničeg političkog u ovom prijedlogu zakona. Ovo je stvarno jedan skromni pokušaj da se nešto napravi po onoj paroli "Više cvijeća manje smeća" i da nas ne maltretiraju oni koji ni po čemu ne zaslužuju da imaj pravo maltretirati nas. Hvala.
Hvala lijepa. Na redu je poštovana kolegica Košiša Čičin-Šain. Izvolite kolegice.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo samo bi kratko nadopunila. Znam da svima je malo teško već sjediti. Ali stvarno me je ova rasprava malo i prijedlog zakona ponukao da kažem jedno par riječi vezano na poticanje konzjumerskog zaduživanja. Naime, građani Hrvatske su vrlo zaduženi i po svojim potrošačkim karticama i na svojim bankovnim računima. Vrlo veliki broj njih je u minusu i to polako počinje predstavljati veliki problem za našu državu. Jedan od aspekata tog zaduživanja upravo je potaknuti činjenicom jake marketinške propagande, odnosno marketinškog pritiska svakodnevnog na građane što u svojim poštanskim sandučićima primaju tiskane materijale velikih lanaca i velikih kuća i koliko god se nama činili da smo preplavljeni sa svim tim lancima svakodnevno mi smo svjedoci građenja novih i novih kvadrata tih trgovačkih lanaca. Naravno da hrvatskog građanina koji je još pred 15 godina je za sve te stvari putovao van, koji je još uvijek podložan svim tim izazovima koje je materijalna dobra koja se oko njega koja se nalaze, čine i predstavljaju, samo praktički trči iz jednog zaduženja u drugo zaduženje i mislim da je upravo na nama kao saborskim zastupnicima jedna izvjesna odgovornost da počinjemo postupno apelirati na građane Hrvatske da se odmaknu, odnosno da promisle o toj svojoj potrošnji i da se stave u okvire svojih mogućnosti. Na ovaj način ovako reći ću u izvjesnoj mjeri naivno, ljudi ulaze u grozna zaduženja i često ta zaduženja završavaju i najtragičnijim situacijama u obitelji, od rastava do samoubojstava kada ta zaduženja pređu granice koje čovjek može izdržat. Dakle mislim da je na nama da razvijamo postepeno svijest o tome da ne trebamo ići u kredite, da kada idemo kredite trebamo to samo koristiti za one situacije kada poboljšavamo zaista neke naše egzistencijalne stvari a ne da stalno trčimo u krugu ko' hrčak u svojoj krletci iz jednog potrošačkog kredita u drugi potrošački kredit. Mislim da je sve to skupa vrlo jedna smišljena taktika, mi smo idealno tržište, nenahranjeno tržište na kojem su našli plodno tlo svi ti veliki lanci koji su se ovdje pojavili i koji ustvari crpe do iznemoglosti standard naših građana. Posebna tema je elektronička, elektronička pošta, odnosno ono što dolazi i reklame koje dolaze elektroničkom poštom koje su često puta naprosto zatrpavaju naše stranice i naše PC-e i mislim da je od toga se vrlo teško obraniti a da ne kažem da su poruke od raznih putovanja na otočje do neznam raznih kandidatura za neke dobitke, lutrije itd. razno-razne isto tako lažni izazovi koji se putem te elektroničke pošte nude. Mislim to je u najmanju ruku naša obaveza da mi naše građane od toga počnemo konačno štititi od te komercijalizacije. To nije tako naivna tema i mislim da se o njoj bi se trebalo u ovom Saboru razgovarat. Hvala lijepo.
Hvala vama poštovana kolegice. Želi li predstavnik predlagatelja uzeti završnu riječ? Ne. Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Nećete zbog toga što biste uzeli riječ dobiti opomenu nego zbog toga što biste eventualno rekli. Zaključujem raspravu o ovoj točci, glasat ćemo sutra.
Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti potrošača. Predlagatelj Zakona je Klub zastupnika HNS-a. Sukladno prijedlozima radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Ne prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti potrošača koji je predložio Klub zastupnika HNS-a zbog razloga navedenih u mišljenju Vlade i izvješćima radnih tijela. Molim uključimo se. Glasovati. Rezultat? Sa 66 glasova za, 3 suzdržana i 31 protiv usvojen predloženi zaključak.
Prelazimo na sljedeću točku - Prijedlog zakona o Obalnoj straži Republike Hrvatske – Predlagatelj Klub zastupnika SDP-a, prvo čitanje P.Z. br. 470 Prijedlog akta primili ste poštom. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pomorstvo, promet i veze. Njihova izvješća ste primili na sjednici. Vlada Republike Hrvatske dostavila je svoje mišljenje. Želi li predstavnik predlagatelja obrazložiti zakon? Da. Riječ ima kolega Anton Peruško u ime predlagatelja. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege, … … [[Upadica se ne čuje.]] Potpredsjedniče, dobro. Malo unaprijedio sam. Predstavnike Vlade ne mogu pozdraviti jer ih nema. Obzirom da je ovo nakon nešto malo više od godinu dana drugi puta da raspravljamo o ovom prijedlogu kluba SDP-a o Zakonu o Obalnoj straži Republike Hrvatske, samo nekoliko kratkih uvodnih napomena. Mislim da nije potrebno podsjećati da Jadran, a poglavito njegov dio pod jurisdikcijom Republike Hrvatske sa površinom od gotovo 60 tisuća kvadratnih kilometara dakako misleći pritom na teritorijalno more i zaštićeni ekološko-ribolovni pojas sa dužinom granice na moru od 900 kilometara sa preko 1100 otoka, otočića i hridi je i najvredniji resurs ove zemlje, ali resurs koji je svakim danom sve više podvrgnut ugrozama sigurnosnim, ekološkim i svake druge vrste i mi u klubu SDP-a smatramo da se to nacionalno bogatstvo može efikasno štititi kroz Obalnu stražu Republike Hrvatske, a čini mi se da smo na verbalnoj razini svi suglasni s time, jer je to proizašlo i ta suglasnost i kod rasprave koja je vođena pred nešto više od godine dana u ovoj sabornici. Dakle verbalno smo suglasni, međutim nikako da dođe do realizacije i nikako da se Republici Hrvatskoj Obalna straža dogodi. Kod ovog našeg prijedloga, to želim kratko ponoviti, mi obalnu od dva modela koje svijet pozna, koordinativni i jedinstveni i u dvije komponente civilna i vojna, mi ovim prijedlogom zakona predlažemo da se Obalna straža u Republici Hrvatskoj ustroji po jedinstvenom modelu i da ona bude civilna, a ne vojna institucija i dakako da o razvitku dijela Oružanih snaga Republike Hrvatske o razvitku Hrvatske ratne mornarice i o sredstvima koja su potrebna za njih valja voditi računa, međutim mi držimo da je za turističku zemlju za Jadran kao prestižnu nautičku destinaciju primjereno da Obalna straža u miru i van nekih izvanrednih situacija bude civilna institucija, a u slučaju ne daj Bože rata, ja se nadam da ga više nikad biti neće i u slučaju većih nezgoda koje se opet nadam da nas neće zadesiti, dakako u takvim izvanrednim slučajevima ona bi potpala pod ratnu mornaricu kao što je to primjer u susjednoj državi Grčkoj. Kod prošle rasprave koja kažem odvijala se ovdje u svibnju 2005. godine, ako ništa drugo jedinstveni smo bili i prihvatili zaključak odbora, matičnog Odbora za pomorstvo, promet i veze koji je glasio: Obvezuje se Vlada Republike Hrvatske da Hrvatskom saboru žurno uputi u proceduru Prijedlog zakona o Obalnoj straži Republike Hrvatske kako bi isti stupio na snagu najkasnije do lipnja 2006. godine. To je bio prijedlog matičnog odbora i taj zaključak identičan je jednoglasno usvojio i ovaj Sabor, a kao što vidio istekao je lipanj, već smo i u srpnju a nema ni zakona, a kamoli da je Obalna straža profunkcionirala kako je to bilo dužno temeljem zaključka Hrvatskog sabora. Istina postoji koordinacija koju je Vlada osnovala 2004. godine, međutim ovaj zaključak Sabora je bio jasan i obvezivao je Vladu da uputi u proceduru svoj prijedlog zakona i da više od toga Obalna straža i starta sa lipnjem ove godine i to se dakako nije desilo. Kad se to nije desilo Klub SDP-a smatrajući da treba na neki način potencirati ustroj Obalne straže i donošenje Zakona, odlučio se da još jedanput uputi u proceduru ovaj Prijedlog zakona. I samo još nekoliko riječi o očitovanju Vlade. Ne stoje, po nama u klubu, navodi Vlade da predloženi model nije efikasno primjenljiv za specifične uvjete u Republici Hrvatskoj, a mi smatramo da je upravo primjeren za specifične uvjete u Republici Hrvatskoj, u zemlji prestižne nautičke destinacije i tvrdimo suprotno od ovoga što tvrdi Vlada u svom očitovanju. Ona, istina, navodi da je odluka od 24. kolovoza 2004. godine osnovala koordinaciju međutim to nije to. Drugi navod Vlade kod očitovanja o našem Prijedlogu kaže da u ovom Prijedlogu zakona o području temeljnih zadaća sustava za zaštitu i spašavanje ne postoje bitne poveznice Obalne straže s djelatnostima Državne uprave za zaštitu i spašavanje koje su uređene Zakonom o zaštiti i spašavanju, što ne može stajati. Jer traganje i spašavanje na moru su međunarodne obveze Republike Hrvatske koje su preuzete potpisivanjem Međunarodne konvencije o traganju i spašavanju na moru. A koordinacija između ovih službi je unutarnja stvar Republike Hrvatske. Dalje, Vlada kaže da je predloženi model Obalne straže neizbježno zahtijeva dodatno opterećenje što također želim opovrći jer jedinstveni ustroj Obalne straže, objedinjavaju se, nikakve nove investicije se ne traže u ovom trenutku. Već se traži objedinjavanje postojećih ljudskih i materijalnih resursa, tehničkih sredstava, sredstava veze i svih onih sredstava koje danas su razjedinjene i djelatnici i materijalno-tehnička sredstva u 5, 6 ministarstava i u 2 državne uprave. Prema tome, traži se objedinjavanje, jedinstveni sustav izobrazbe kadrova, jedinstvena vrsta plovila, tipova motora i sve ono i mi tvrdimo da se ovakvim Prijedlogom ne da se opterećuje dodatno državni proračun već se postiže i ušteda u državnom proračunu. I konačno, Vlada Republike Hrvatske priprema, kaže, prijedlog Zakona o Obalnoj straži u koji će na kvalitetan način ugraditi iskustvo stečeno radom koordinacije. Mislim da nije primjereno ovakvo očitovanje Vlade jer ona nije trebala prema zaključku ovog Sabora pripremati kvalitetan prijedlog zakona nego ga je trebala uputiti i Sabor ga je trebao donijeti i trebala je Obalna straža krenuti sa lipnjem mjesecom ove godine. Neke primjedbe koje Vlada načelno ističe da ovaj Zakon ima i određenih manjkavosti, mi smo svjesni toga. Elaborat o Obalnoj straži je prvi put prezentiran za vrijeme koalicijske Vlade u svibnju 2003. godine i temeljem tog elaborata mi smo izradili ovaj Prijedlog zakona koga smo uputili u proceduru i može se ga dakako doraditi, oplemeniti, ispraviti neke nedostatke koje nedvojbeno ima. Međutim, umjesto toga uporno se odbacuje propuštanje ovog Zakona u drugo čitanje i ja očekujem od vas, kolegice i kolege, da date zeleno svijetlo ovom Zakonu za drugo čitanje. Hvala.
Hvala vama. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. Kolegica Alenka Košiša Čičin-Šain u ime Odbora za pomorstvo, promet i veze. Izvolite kolegice.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. Odbor za pomorstvo, promet i veze Hrvatskog sabora na 50. sjednici održanoj 12. srpnja 2006. godine raspravio je Prijedlog zakona o Obalnoj straži, prvo čitanje, P.Z. 470. Odbor je Prijedlog zakona o Obalnoj straži prvo čitanje raspravio kao matično tijelo. U raspravi je Odbor raspolagao sa pismenim mišljenjem Vlade Republike Hrvatske. Uvodno izlaganje dao je predstavnik predlagatelja koji je naglasio da se ovim Prijedlogom zakona predlaže da Obalna straža RH ima zadatak da se svi poslovi koji se obavljaju u različitim ministarstvima i Državnom inspektoratu organiziraju na jednom mjestu, pod zapovjedništvom koje bi bilo odgovorno Vladi RH, te da je cilj prihvaćanje jedinstvene službe za obavljanje svih poslova vezanih za more i pomorstvo. Odnosno da je institucija Obalne straže po ovom Prijedlogu zakona zamišljena kao mjesto u kojem bi bilo sjecište struka, tehnologije i informacija sa ciljem što efikasnije i kvalitetnijeg nadzora Jadrana. Predlagatelj je posebno naglasio da Vlada RH nije postupila po zaključku Hrvatskog sabora sa 14. sjednice, a po kojem je bilo u obavezi Hrvatskom saboru žurno uputiti u proceduru Prijedlog zakona o Obalnoj straži kako bi isti stupio na snagu najkasnije do lipnja 2006. godine. Predstavnik Vlade smatra da ne treba prihvatiti ovaj Prijedlog budući predloženi model nije efikasno primjenjivan za specifične uvjete u RH, te da Vlada RH odlukom od 24. kolovoza 2004. godine je osnovala Koordinaciju Vlade RH za usklađivanje obavljanja poslova, nadzora i zaštite unutarnjih morskih voda, teritorijalnog mora i zaštićenog ekološko-ribolovnog pojasa Republike Hrvatske. Također je naglasio da Vlada Republike Hrvatske priprema Prijedlog zakona o Obalnoj straži u koji bi ugradio iskustva stečeno radom Koordinacije Vlade Republike Hrvatske za usklađivanje obavljanja poslova, nadzora i zaštite unutarnjih morskih voda, teritorijalnog mora i zaštićenog ekološko-ribolovnog pojasa Republike Hrvatske i postojeće resurse Hrvatske ratne mornarice. U raspravi je naglašeno da ovaj Prijedlog daje najjeftinije i najracionalnije rješenje nadzora i zaštite Jadrana kao i da Jadran koji je važan ne samo za obalu već za cijelu Hrvatsku treba maksimalno zaštititi. Također je istaknuto da se predloženim modelom Obalne straže rješava problem koji se javlja između policije i Lučke kapetanije u pitanju nadležnosti obavljana poslova, nadzora i zaštite. Izraženo je i mišljenje da s obzirom da Vlada priprema Prijedlog zakona o Obalnoj straži ne bi trebalo prihvatiti ovaj Prijedlog zakona. Nakon provedene rasprave, Odbor za pomorstvo, promet i veze Hrvatskog sabora, većinom glasova 6 za i 4 protiv odlučio je predložiti Hrvatskom saboru da donese sljedeći zaključak. Ne prihvaća se Prijedlog zakona o Obalnoj straži Republike Hrvatske. Hvala lijepo.
Hvala lijepa, poštovana kolegice. Otvaram raspravu. U ime kluba HSP-a poštovani kolega Tonči Tadić. Izvolite.
Štovani gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Klub zastupnika HSP-a podržati će ovaj Prijedlog zakona o Obalnoj straži Republike Hrvatske u prvom čitanju sa željom da se time potakne hrvatska Vlada da konačno izradi Zakon o Obalnoj straži. Mene kao i nas u klubu zaprepašćuje činjenica da godinu dana nakon što je klub zastupnika SDP-a u Saboru odradio svoju raspravu o Prijedlogu Zakona o obalnoj straži hrvatska Vlada nije učinila ništa na izradi zakona koji bi to područje regulirao. Ja razumijem da hrvatska Vlada pokušava to riješiti kroz koordinaciju vjerujući da će sa time na neko vrijeme zaobići prijepore koji su prisutni kako u hrvatskoj javnosti tako i u stručnim krugovima o tome koja je zapravo uloga Hrvatske ratne mornarice odnosno koja je uloga Hrvatske obalne straže. Preciznije, koji je međuodnos Hrvatske ratne mornarice i Hrvatske obalne straže. Međutim, problem je u tome što se u čekanju tog rješenja prolazi iz godine u godinu. Na moru djeluje tzv. koordinacija Ministarstva unutarnjih poslova, Ministarstva obrane i Ministarstva mora odnosno lučkih kapetanija koja ni iz daleka nije onoliko centralizirani sustav kakav bi trebao biti. Da budemo precizni, sadašnji sigurnosni sustav Hrvatske na moru je neadekvatan. Karakterizira ga neracionalnost i operativna tromost i to su činjenice. Dakle, kao prvo bilo bi potrebno jasno definirati pojam što je to obalna straža, je li to cijeli sigurnosni sustav Hrvatske na moru ili je dio tog sustava, s time da vodimo računa o tome da ne postoji jedinstvena definicija obalne straže u svijetu. Radi se o državnim organizacijama koje su namijenjene za zaštitu i obranu određenih prirodnih i društvenih vrijednosti odnosno nacionalnih interesa ali su sadržaji zaštite i modeli vrlo različiti. Svaka zemlja ih ustrojava prema svojim specifičnostima. Dakle, mi ne moramo slijepo slijediti neki model ali kakav god model obalne straže odabrali pa bio to i ovaj model koji je ovdje predložen on zapravo nas dovodi do jednog drugog pitanja a to je zapravo uloga i budućnost Hrvatske ratne mornarice. Naime, teško je govoriti o budućnosti obalne straže, o njezinoj ulozi, o njezinom ustroju a zanemarivati ulogu ratne mornarice. Mi smo nažalost svjedoci činjenice da se raspravlja o obalnoj straži zanemarujući razvoj ratne mornarice odnosno možemo se dovesti u još goru situaciju a to je da financiramo isključivo brodovlje obalne straže zanemarujući potrebe razvoja ratne mornarice a da nam sutra u realnoj opasnosti ratna mornarica bude itekako potrebna a ne budemo imali razvijenu njezinu flotu. Takve naznake postoje i u izvješću odnosno u planovima razvoja oružanih snaga i sa time mi jednostavno ne možemo biti zadovoljni. Dakle, modeli u svijetu su razni. Mi smatramo da je ovaj prijedlog koji je izradio Klub SDP-a dobra polazna osnova za raspravu o tome i upravo zato a u želji da se konačno donese jedan jedinstveni i cjeloviti zakon sa jedinstvenim i cjelovitim sustavom zaštite hrvatskih interesa na moru mi podržavamo ovaj zakon. Hvala.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. O ovom prijedlogu zakona ćemo glasovati sutra.
Prijedlog zakona o Obalnoj straži Republike Hrvatske. Predlagatelj Zakona je Klub zastupnika SDP-a. Sukladno prijedlozima radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Ne prihvaća se Prijedlog zakona o Obalnoj straži RH koji je predložio Klub zastupnika SDP-a zbog razloga navedenih u mišljenju Vlade i izvješćima radnih tijela. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 65 glasova za, 4 suzdržana, 34 protiv donesen predloženi zaključak.
Prelazimo odmah na slijedeću točku. - Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o suzbijanju zlouporabe opojnih droga – Predlagatelj Klub zastupnika HSP-a, prvo čitanje P.Z. br. 471 Prijedlog zakona je uputio Klub zastupnika HSP-a. Prijedlog akta primili ste poštom. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za rad, socijalnu politiku i zdravstvo, Odbor za obitelj, mladež i šport. Njihova izvješća ste primili na sjednici. Vlada Republike Hrvatske dostavila je svoje mišljenje. Želi li predstavnik predlagatelja kratko obrazložiti zakon? Da. Riječ ima poštovani kolega Tonči Tadić. Izvolite, kolega Tadić!
Poštovani gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici! Ovaj kratki Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o suzbijanju zlouporabe opojnih droga odnosi se na pitanje uništavanja zaplijenjene droge. Mi smo naime svjedoci da se velike količine droge zapljenjuju zahvaljujući uspješnim akcijama hrvatskog Ministarstva unutarnjih poslova. Međutim, zbog formalno-pravnih razloga oduzeta droga se ne uništava. Dugotrajno čuvanje opojne droge je veliki sigurnosni problem i nastaju uz to nepotrebno veliki troškovi, da ne govorimo da postoji latentna opasnost da radi pojedinih korumpiranih pojedinaca iz sustava borbe protiv droge dio oduzete droge završi natrag na crnom tržištu. Ja ujedno podsjećam u ime našeg kluba kao predlagatelja da je komisija UN o narkotičkim drogama koja je svoje zasjedanje imala u Beču u ožujku prošle godine usvojila rezoluciju koja propisuje da se zaplijenjene količine droge uništavaju. Dakle, u tom smislu smatramo da je postojeći prijedlog zakona potrebno u članku 51. izmijeniti tako da se oduzeta droga odnosno dijelovi biljke ili tvari od koje se može proizvesti droga uništavaju po pravomoćnosti presude ili rješenja s time da se opojna droga može uništiti i po proteku roka od tri godine od dana podnošenja kaznene prijave državnom odvjetniku. Netko vrijeme je potrebno da ta droga ostane dakle na skladištu radi potrebe sudskog postupka ali nakon toga nju definitivno treba uništiti kako ne bi nepotrebno bila čuvana, kako ne bismo trošili novce na to odnosno kako se ne bi natrag našla na crnom tržištu. Vlada Republike Hrvatske dala je svoje pozitivno mišljenje o tome uz napomenu da je procjena sredstava koje je naš klub zastupnika nerealna i da bi bilo bolje da smo predvidjeli koliki je točno za to potreban razrez u državnom proračunu. Mi na to možemo odgovoriti samo jedno a to je da u situaciji u kojoj crno tržište u Hrvatskoj godišnje okrene prema najskromnijim procjenama oko 100 milijuna eura Vlada istodobno parira borbi protiv droge sa deset puta manjim iznosom i mi sa time jednostavno ne možemo biti zadovoljni. Prema tome ako želimo efikasnu borbu protiv droge onda je postojeći iznos naravno neadekvatan, a smatramo da Vlada iz proračunske rezerve može osigurati da zakon kao takav zaživi već u ovoj drugoj polovici godine, odnosno da se u idućem razrezu proračuna predvide ta doista po našem sudu ne velika sredstva u tu svrhu. Dakle, zahvaljujemo Vladi na pozitivnom mišljenju i pozivamo ujedno i sve klubove da podrže naš Prijedlog zakona. Hvala.
Hvala lijepa. U ime kluba HNS-a, poštovana kolegica Košiša Čičin-Šain. Izvolite.
Zahvaljujem se kolega potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Ja bih svakako u ime Kluba zastupnika HNS-a podržala ovaj Prijedlog HSP-a o Zakonu o izmjeni Zakona o suzbijanju zloupotreba opojnih droga iz razloga što zaista mislimo da to nije do kraja riješeno postojećim zakonom i podržavajući ovo mislimo da ćemo se riješiti jednog dijela koji je veliki problem za našu državu jer Ministarstvo unutrašnjih poslova zaista odradi vrlo kvalitetno svoj posao, a nakon toga ustvari ne zna se kako i koji su putevi okončanja sa zaplijenjenom drogom bilo da se radi o travi ili bilo da se radi o tabletama ili nečem sličnom. Svakako je dobro da se to napravi odmah po završetku i po okončanju sudskog postupka i dobar je prijedlog kolega iz HSP-a ako nije u tom roku da se to najkasnije u roku od 3 godine napravi jer zaista vrlo često se i u javnosti postavlja pitanje gdje završi to, često puta se ne zna, često puta se javnost o tome ne obavijesti i naravno da to izaziva i dodatne sumnje kod običnih građana oko toga gdje završi na koncu ta zaplijenjena droga. Tu se radi naprosto o tome da smo željni da se naši građani zaštite i ne želimo da se bilo kakva zloupotreba desi nakon što je već policija uložila velike napore da to zaplijeni bilo da se radi o zaplijeni na moru, da se radi o zaplijeni na granici, u svakom slučaju pitanje droge u našem društvu još je daleko od toga da bi mogli zadovoljni i njihovim kompletnim rješenjem. Ovo je jedna kap u moru onih problema s kojima ćemo se mi još oko tog zbrinjavanja i suzbijanja zloupotrebe droge susretati i sigurno će i naš klub u dodatnom roku dati jedan prijedlog vezano na ne samo suzbijanje, ne samo uništavanje, nego i općenito na suzbijanje korištenja droge. Hvala lijepo.
Hvala lijepo poštovana kolegice. Želi li predstavnik predlagatelja završnu riječ? Ne. Zaključujem raspravu o ovoj točci dnevnog reda. Glasat ćemo sutra.
Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o suzbijanju zlouporabe opojnih droga. Predlagatelj Zakona je Klub zastupnika HSP-a. Sukladno prijedlozima radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Prihvaća se Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o suzbijanju zlouporabe opojnih droga koje je predložio Klub zastupnika HSP-a. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme Konačnog prijedloga Zakona. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 102 glasa za, 2 suzdržana i 1 protiv prihvaćen predloženi zaključak.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda – - Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Obiteljskog zakona – Predlagatelj Klub zastupnika HNS, prvo čitanje P.Z. br. 479 Prijedlog akta primili ste poštom. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za rad, socijalnu politiku i zdravstvo, Odbor za obitelj, mladež i šport. Njihova izvješća ste primili na sjednici. Vlada Republike Hrvatske dostavila je svoje mišljenje. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti Prijedlog? Da. Riječ ima poštovani kolega Dragutin Lesar u ime Kluba zastupnika HNS-a. Izvolite poštovani kolega.
Hvala vam lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, gospođo državna tajnice. I ovaj naš Prijedlog kratak po sadržaju, ali po značaju po meni veoma velik. Naime, problem posvojenja djece, a i udomljenje djece u Hrvatskoj ne smije trpjeti stranačko i političko nadmetanje, ali smo dužni kao odgovorni ljudi biti senzibilni i čuti ljude koji ukazuju na probleme koje na tom području postoje. I da na početku budem jasan ne tvrdim da smo ponudili najbolja rješenja, ali smo pokušali iskreno pomoći Vladi da intervencijama u zakon nešto učini. Prema podacima koje sam dobio u lipnju prošle godine na moje zastupničko pitanje u Hrvatskoj je u domove i obitelji smješteno negdje oko 3 i pol tisuće djece. Dakle, malo se radi o djeci koji su lišeni roditeljske skrbi iz razno različitih razloga smješteni u domove ili obitelji. Ta djeca su različitih dobnih starosti, dobnih struktura, a i prema podacima zaista kvalitetnim koje sam dobio po županijama gledajući u odnosu na ukupni broj stanovnika i djece veoma odudaraju. Oni koji su do sad pokušavali posvojiti djecu, a prema evidenciji hrvatskih centara socijalne skrbi tada je bilo negdje oko 920 najčešće bračnih parova koji su zadovoljili sve zakonom propisane uvjete da budu potencijalni posvojitelji. Godišnji nivo posvajanja djece je negdje oko 120, 130 u Hrvatskoj, ali ako se pogledaju podaci pojedinih centara za socijalnu skrb onda recimo imamo slučajeve da neki centri u toku godine imaju jedno posvojenje, neki 15. Razgovarajući i sa onima koji jesu uspjeli posvojiti djecu, onima koji su imali ili imaju djecu u udomiteljstvu, ne pet, šest, nego jedno dijete, oni koji su pokušali, a nisu uspjeli posvojiti djecu, ali onima u centarima socijalne skrbi koji se time bave ukazali su na tri moguća problema. Prvo, da je dobra granica koja je u hrvatskom zakonu dana prekruta jer je danas sasvim uobičajeno i nerijetko da žene rađaju i u 40-oj godini starosti, a po našim zakonima dobna granica u kojem mogu roditelji, bračni par biti posvojitelji prema tumačenju Vlade ili predstavnice ministarstva na radnim tijelima je sada već iznad europskih standarda. Možda je to točno, ali je isto tako istina da europska praksa nije davanje djece na posvojenje i da oni te europske države bilježe relativno malo posvojenje djece iz svojih država, ali zato imaju velika posvojenja djece iz drugih država. Vjerovatno znate o čemu govorim, vjerovatno znate i svjedočite zajedno sa mnom da pitanje posvajanja djece u zapadnoj Europi u nekim državama je postao biznis. Neću o Americi, zadržavat ću se na Europi. Drugi je problem da svaki onaj bračni par koji je prošao svu proceduru i stekao i zadovoljio sve uvjete da bude potencijalni posvojitelj u ovom trenutku sam se mora obraćati ako se ne varam 84 centara za socijalnu skrb jer iako je zakonom predviđeno još prije dvije i po godine još uvijek u «Narodnim novinama» nije objavljen Pravilnik i nije uvedena središnja evidencija s jedne strane posvojitelja potencijalnih i s druge strane djece koji, kod koje su ispunjeni uvjeti da budu posvojena. I roditelji lutaju od grada do grada, od centra do centra ne bi li našli djecu od doma do doma od obitelji do obitelji koje bi mogli posvojiti. Ja se sad opet izlažem opasnosti da opet dobijem opomenu, ali pitanje je posvajanja djece i trgovanje time i plaćanjem tih usluga ni u Hrvatskoj nije strano. I toga ima, bilo je, ima, očito će i biti. Da oni u lancu odlučivanja ma gdje se nalaze jesu u prilici odabirati one koji će to pravo usvojiti i odabirati onu djecu koja budu posvojena. Jer je u Hrvatskoj još uvijek veći broj djece koji po ovim podacima Ministarstva odnosno Vlade a odgovor koji sam dobio potpisao je gospodin Ivo Sanader je veći od onoga što se tokom godine da na posvojenje. Mi prihvaćamo i to je jako dobro da je Hrvatska krenula prema tome da djecu ne smještavamo u institucije jer to je europski trend i to je dobro nego da problem probamo maksimalno rješavati posvojenjem i udomljenjem u obitelji. Da u tom obiteljskom okruženju djeca rastu, da budu odgajana i slažem se sa mišljenjem Vlade da u tom procesu moramo stvarati odnos dijete-roditelj, a ne dijete-baka i djede kao što je Vlada napisala. Ali Vlada je u svom očitovanju i mišljenju i u ovom odgovoru navodi dva problema zašto nema većeg broja posvojene djece. Prvi je problem kažu što mahom najveći broj posvajatelja želi djecu što mlađu. Da za djecu starije dobne skupine je manjak interesa. Pa dijete koje je danas staro 6 mjeseci i nije posvojeno za 5 godina će biti 5 godina i 6 mjeseci staro i onda ćemo reći da ga više nitko ne želi jer bi svi željeli bebu od 6 mjeseci. I drugo da je jako malo zainteresiranih da posvajaju djecu koja imaju smetnje u razvoju, posebnih potreba bilo fizičkih bilo mentalne retardacije. To je točno. Ali upravo stariji bračni parovi su ti koji se najčešće odlučuju da posvajaju takvu djecu. A upravo dobna granica koju sad u zakonu imamo njih sprečava da budu posvojitelji. Uvođenje središnje evidencije, stavljanje podataka onih koji jesu zadovoljili kriterije da posvajaju djecu i podataka o djeci koja su spremna na posvojenje, kod kojih je sve zakonski čisto omogućili bi da u roku 5 minuta potencijalni usvajatelji dođu do tih podataka i ubrzali proces odlučivanja. Ovaj naš prijedlog ne zadire u dio pravosuđa i odluku suda da nekog od roditelja liši roditeljske skrbi i proglasi dijete spremno za posvojenje. To jeste izuzetno delikatna odluka i znam da svaki sudac mora izuzetno dobro promisliti prije no što svojom odlukom i presudom oca ili mater liši prava na roditeljsku skrb. Ali po sadašnjim zakonskim propisima a to je najčešće slučaj i znam da će se reći da nije istina da jedan telefonski poziv u 3 mjeseca u Dom od strane oca ili majke se najčešće tretira kao činjenicom da oni brinu o svojem djetetu. «Halo, dobar dan! Kako je moje dijete? Dobro, hvala. I Doviđenja.» Isto tako znam jer dolazim iz županije gdje je takvi veliki broj da je i u populaciji romske zajednice je veliki broj slučajeva gdje su djeca davana u udomiteljstvo i domove upravo zbog nikakve roditeljske skrbi, a osobno sam morao intervenirati u nekoliko slučajeva gdje je došlo do takvog zanemarivanja prava djeteta da su djeca morala biti hitno hospitalizirana zbog tuberkuloze, teških dječjih bolesti lišeni svake njege i zdravstvene skrbi i zaštite. Iz napisa u novinama svjedočimo o strašnim slučajevima kada su djeca u obitelji zlostavljana, zanemarivana, prisiljavana na prosjačenje i ovdje u Zagrebu dolaze djeca iz Međimurja koja su prisiljena na taj sramotni čin i zajednica je bespomoćna. Znam da su različiti propisi i uvjeti da bi netko stekao status udomitelja ili posvojitelja, ali svjedočio sam, svjedočio sam slučaju kada je obitelj udomila bebu dva dana nakon porođaja jer se je mater djeteta odrekla prije porođaja. I na poziv Centra za socijalnu skrb obitelj je otišla u bolnicu, preuzela dijete i istovremeno se kandidirala za posvojitelja. Kada je beba progovorila prve riječi tata i mama došli su iz Centra za socijalnu skrb i udomitelje obavijestili da su našli posvojitelje. I to dijete dali na posvojenje drugoj obitelji. Jer taj udomitelj koji je tu bebu od drugog dana rođenja imao u svojem stanu, kući i u svom domu po sadašnjem zakonodavstvu nema pravo prioriteta, nema prednost da bude posvojitelj. Možda po nekim pravilnicima koji meni nisu dokučivi, naputcima i uputcima i ima. Ja sam čitao zakon i znam praksu. Ovaj Prijedlog zakona ne traži nikakav državni novac iz Državnog proračuna. Ovaj Zakon ne zadire u ovlast pravosuđa da sudovi i suci odlučuju o uskrati roditeljske skrbi. Ovaj naš Prijedlog zakona ne nalaže nove obaveze pretrpanim službenicima i stručnjacima centara za socijalnu skrb koji je premalo, koji su već sada preopterećeni birokratskim poslovima, koji se ne mogu dovoljno posvećivati upravo toj djeci, ali sam siguran da naš prijedlog omogućuje se jedne strane povećanje broja potencijalnih posvojitelja, drugo ubrzanje postupka što je nametanje, skraćenje rokova, a uvođenjem središnje evidencije ubrzujemo mogućnost … [[Govornik se ne razumije.]] podataka i ono što nam je posebni cilj. U najvećoj mjeri sprečavamo mogućnost da odluka koje dijete ide kome na posvojenje bude arbitrarna od jednog pojedinca, čime sprečavamo da i na ovom području imamo pitanje i mita i korupcije i svega onoga što nažalost, što nažalost u ovom trenutku imamo. Želim vjerovati da nakon svih argumenata i na radnim tijelima i ovdje, a posebice zbog podataka koji nisu naši, njih smo ih dobili od Vlade Republike Hrvatske, zbog toga što će to olakšati posao centarima za socijalnu skrb, ne otežati nego olakšati i posebno zbog toga što je ministarstvo jasno reklo da je spremno na središnji očevidnik, dakle oni su spremni tu evidenciju uvesti, da ćete podržati da do drugog čitanja zajedno sa predstavnicima Vlade i poboljšamo onaj dio zakona koji je sad nomotehnički nije dovoljno dobar. Želim vjerovati da će gospođa državna tajnica shvatiti ove argumente i prihvatiti da do drugog čitanja i u drugom čitanju zajedno možemo pripremiti možda još neke potrebne promjene u ovom zakonu i time napraviti taj iskorak i napor da poboljšamo ovaj zakon. Hvala lijepa.
Hvala vama kolega Lesar. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Žele li predstavnik Vlade uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba HNS-a, poštovani kolega Vuljanić. Izvolite kolega Vuljanić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege svako dijete ima pravo na obitelj. To je istina koju pretpostavljam ne treba nigdje dokazivati, najmanje u ovom Saboru. Tri i pol tisuće djece u Hrvatskoj to pravo ne ostvaruju. Ne znam jeste li kad vidjeli tu djecu. U Karlovcu imamo dom za takvu djecu. Često sam i dolazio u taj dom. Jeste li kad vidjeli koliko ta djeca osjećaju potrebu da ih netko odrastao prihvati, da ih uzme za ruku, da ih pogladi, da porazgovara sa njima. To pravo nikakvim administrativnim zavrzlama, nikakvim preprekama umjetne naravni ne bi smjeli uskratiti, onemogućiti, osporiti, pa je ovaj prijedlog zakona jedan od pokušaja da se to pravo djece realizira onoliko koliko to u Hrvatskoj možemo napraviti, onoliko koliko smo u ovom času spremni napraviti. Jedan od elemenata koji onemogućava posvojenje jeste i vrlo niska dobna granica propisana našim zakonom, 35 godina. Posvajatelj ne može biti stariji od 35 godina prema našim zakonskim propisima. Svjedoci smo da se situacija u prokreaciji mijenja. Danas žene rađaju sa 40-ak i nešto godina i prvo dijete i to više nije više nikakva atrakcija. Nema nikakvog razloga zašto ta i takva žena i njezin suprug ne bi mogli i posvojiti dijete koje je rodila druga majka, koja njemu neće, ne može ili ne znam brinuti. Tih 10-ak godina razlike u razvoju djeteta, u odgoju djeteta sasvim sigurno neće predstavljati nikakvu poteškoću. Drugi elemenat koji ovaj zakon, elemenat promjene koji ovaj zakon predlaže jeste skraćenje rokova za odlučivanje tko može biti posvojitelj. Opet nema nikakvog razloga ako netko iskaže dobru volju i ima predispozicije, ispunjava uvjete da se to odužuje na ne znam kakav rok. Rok od 30 dana po našem mišljenju sasvim je primjeren i dovoljan da bi se odgovarajući organi mogli odlučiti i utvrditi da li je ta obitelj podobna za posvojenje ili ne. Zadnja promjena koju ovaj prijedlog zakona predlaže jeste uvođenje baze podataka u kojoj bi bile registrirane sve osobe koje su odnosno obitelji koje su spremne krenuti u posvajanje i sva djeca koja ispunjavaju uvjete da ih se može posvojiti. Današnja situacija je takva da roditelj koji, potencijalni roditelj koji želi posvojiti dijete nema druge situacije nego da se raspituje širom Hrvatske po centrima za socijalnu skrb i ustanovljava gdje ima djece koja bi se mogla posvojiti i na koji način on može ispuniti uvjete, kriterije, obratiti se i naći odgovore za ono što želi napraviti u nekom centru socijalne skrbi u ovoj ili onoj županiji. Uvođenjem jednog centralnog registra i baze podataka, a Vlada je izjavila da je to spremna napraviti, da se to može napraviti, olakšali bismo posao, ali to je najmanje važno. Ubrzali bismo postupke usvajanja i omogućili od ovih 3 i pol tisuće djece barem polovici da se ove godine i iduće godine nađu na mjestu kamo djeca pripadaju, da se nađu u domu. Hvala.
Hvala vama poštovani kolega. U ime. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Poštovana kolegica Košiša Čičin-Šain. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. Gospođo doministrice. Dakle, 3 i pol tisuće udomiteljskih obitelji i procedure koje su za sada u Hrvatskoj još uvijek dosta složene. Moram reći da danas nije lako niti usvojiti dijete, a kamoli isto tako nije lako biti ni udomitelj. Naime, što se tiče usvajanja zaista mislim da su done granice daleko preniske i da bi te dobne granice s obzirom na nekakve i prirodne stvari koje se dešavaju u prirodnom tijeku i žena i muškaraca i to da se odlučuju i kasnije na brakove i na svoju vlastitu djecu. Mislim da bi i dobnu granicu za usvajanje također trebalo bitno promijeniti. Isto tako mislim da bi trebalo razmisliti o tome da se, da usvajatelji ne budu samo bračni drugovi. Jer vrlo često, ne moraju biti, slažem se, ali je to ipak kod nas izuzetak, a nije pravilo. Vrlo često ako postoje dva kandidata od kojih je jedna samo majka će se dati onome prednosti koja predstavlja obitelj muža i žene, prednost će imati pred onim koja je samohrana. Moramo biti iskreni i reći da se danas sve više obitelji su razdvojene obitelji i da sve više postoji samohranih majki i samohranih očeva i u tom kontekstu mislim da i o tome treba razmisliti da se ravnopravno odnosimo u takvim slučajevima. Svakako produljenje dobne granice vezano je i na onaj biološki ciklus. Danas žene puno kasnije imaju svoju djecu i potpuno je normalno i bilo bi potpuno normalno da taj rok produžim do 45 godina što smo mi u ovom prijedlogu zakona i dali. Ono na što bi htjela isto tako ukazati je da se treba olakšati procedura. Olakšavanje procedure upravo se sastoji u centralnoj evidenciji. Dakle centralnom evidencijom bi dobili to da bi ta cijela procedura usvajanja trebala biti jednostavnija i biti lakša i jest cilj da naša djeca ne rastu u institucijama nego da rastu unutar obitelji pa u krajnjoj liniji i unutar udomiteljskih obitelji ili posvojiteljskih obitelji. Posebno bi istaknula problem kada obitelji uzimaju djecu na udomljavanje i do posvojenja dođe kasnije. Naime, vrlo često se desi da se iz jedne institucije uzme veći broj djece, jer udomitelji i mogu uzeti veći broj djece i da se uzmu braća i sestre recimo i da ta braća i sestre žive u obitelji, u udomiteljskoj obitelji od svoje najmanje dobi, dakle praktički od nulte godine do šeste, sedme godine i da se naprosto u toj nekoj šestoj, sedmoj godini pojavi netko tko je posvojitelj. U tom trenutku se zna desiti situacije da se pak braća i sestre odvoje i da se usvoje u različitim obiteljima, dakle posvojiteljskim i ono što je isto tako dosta velika tragedija da udomitelj praktički više uopće nema informaciju gdje se ta djeca dalje nalaze. Mislim da je to dvostruka greška, govorim vam iz onog što znam, jer su mi udomitelji to rekli. Da je to dvostruka greška, jer u prvom trenutku su ta djeca već bila prikraćena činjenicom da su se našla u instituciji i da su postala predmet udomljavanja i onda još jedanput kada ih se nakon šest ili sedam godina iz te udomiteljske obitelji sada stavlja u neku novu posvojiteljsku obitelj štoviše ako se radi o braći i sestrama, dakle dolazi još i do odvajanja biološke veze unutar onoga što čini njima njihovu neku obitelj. Govorim iz sasvim konkretnog slučaja, dakle ne govorim na pamet. I još bi htjela možda nešto ukazati. Mislim da je ovim prijedlogom zakona da ćemo pomoći i centrima našim za socijalni rad i socijalnu skrb, da ćemo pomoći da ta udomljavanja i da ta posvajanja budu malo transparentnija. Zaista postoje situacije i često nam se ljudi javljaju, da postoje određene baš zbog tih netransparentnosti i određene ajmo reći, neću reći korupcije ali sumnjive situacije na koji način se dolazi u poziciju da netko postane posvojitelj, a netko ne. Zahvaljujem.
Hvala vama poštovana kolegice. Želi li predstavnik predlagatelja uzeti završnu riječ? Ne. Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. O ovoj točci ćemo glasovati sutra.
Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Obiteljskog zakona. Predlagatelj Zakona je Klub zastupnika HNS-a. Sukladno prijedlozima radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Ne prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Obiteljskog zakona koji je predložio Klub zastupnika HNS-a zbog razloga navedenih u mišljenju Vlade i izvješćima radnih tijela. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 65 glasova za, 21 suzdržanim i 9 protiv prihvaćen predloženi zaključak.
Prelazimo na sljedeću točku - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obrani – Predlagatelj Klub zastupnika HNS-a, prvo čitanje P.Z. br. 479 Prijedlog akta primili ste poštom. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Njihova izvješća ste primili na sjednici. Vlada Republike Hrvatske je dostavila svoje mišljenje. Želi li predstavnik predlagatelja kratko obrazložit zakon?
Gospodine potpredsjedniče ovaj prijedlog zakona je toliko dobar, kvalitetan i jasan da ga zaista dodatno ne treba obrazlagat.
Hvala vam kolega Lesar. Žele li izvjestitelji obora uzeti riječ? Želi li predstavnik Vlade uzeti riječ? Ne. Prijavljenih za raspravu nemamo. Da li se netko javlja? Ne. Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. O ovoj točci dnevnog reda ćemo također glasovati sutra.
Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obrani. Predlagatelj Zakona je Klub zastupnika HNS-a. Sukladno prijedlozima radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Ne prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obrani koji je predložio Klub zastupnika HNS-a zbog razloga navedenih u mišljenju Vlade i izvješćima radnih tijela. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 70 glasova za, 3 suzdržana, 29 protiv donesen predloženi zaključak.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o službi u Oružanim snagama Republike Hrvatske – Predlagatelj Klub zastupnika HNS, prvo čitanje P.Z. br. 480 Predlagatelj zakona je Klub zastupnika HNS-a. Prijedlog akta primili ste poštom. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Njihova izvješća ste primili na sjednici. Vlada Republike Hrvatske dostavila je svoje mišljenje. Želi li predstavnik predlagatelja obrazložiti zakon jer on je vezan za onaj prethodni?
Gospodine potpredsjedniče na zamolbu kolegice Zdenke Petričević neću davati uvodno obrazloženje ovog zakona. Hvala.
Hvala lijepa poštovani kolega Lesar. Žele li izvjestitelji radnih tijela uzeti riječ? Ne. Želi li predstavnik Vlade uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Nemamo prijavljenih i zainteresiranih za raspravu. Zaključujem raspravu. I o ovom prijedlogu zakona ćemo glasovati sutra.
Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o službi u Oružanim snagama Republike Hrvatske. Predlagatelj Zakona je Klub zastupnika HNS-a. Sukladno prijedlozima radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Ne prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti u Oružanim snagama Republike Hrvatske koji je predložio Klub zastupnika HNS-a zbog razloga navedenih u mišljenju Vlade i izvješćima radnih tijela. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 67 glasova za, 6 suzdržanih i 22 protiv prihvaćen predloženi zaključak.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda - Prijedlog zakona o dopunama Zakona o pomorskom dobru i morskim lukama – Predlagatelj Klub zastupnika HSP-a, prvo čitanje P.Z. br. 489 Prijedlog akta primili ste poštom. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pomorstvo, promet i veze. Njihova izvješća ste primili na sjednici. Vlada Republike Hrvatske dostavila je svoje mišljenje. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog zakona? Ne. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Želi li predstavnik Vlade uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Nemamo prijavljenih za raspravu. Da li se netko želi javiti? Ne. Zaključujem raspravu. I o ovoj točci dnevnog reda glasovat ćemo sutra.
Prijedlog zakona o dopunama Zakona o pomorskom dobru i morskim lukama. Predlagatelj Zakona je Klub zastupnika HSP-a. Sukladno prijedlozima radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Ne prihvaća se Prijedlog zakona o dopunama Zakona o pomorskom dobru i morskim lukama koji je predložio Klub zastupnika HSP-a zbog razloga navedenih u mišljenju Vlade i izvješćima radnih tijela. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 66 glasova za, 6 suzdržanih, 26 protiv prihvaćen predloženi zaključak.
Prelazimo na sljedeći prijedlog zakona - Prijedlog zakona o dopuni Zakona o Poreznoj upravi – Predlagatelj Klub zastupnika HNS-a, prvo čitanje P.Z. br. 491 Prijedlog akta primili ste poštom. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Njihova izvješća ste primili na sjednici. Vlada Republike Hrvatske je dostavila mišljenje. Želi li predstavnik predlagatelja obrazložiti zakon? Da. Poštovani kolega Vuljanić u ime predlagatelja zakona. Izvolite kolega Vuljanić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege ovaj prijedlog zakona kao što vidite vrlo jednostavan, kratak, nema puno teksta, ali ima konotacija. Naime, u Hrvatskoj je sjajna situacija da čovjek može steći novu imovinu da pritom bude nezaposlen, da u prethodnoj godini nije platio ni dinara poreza, kune poreza hvala kolega Lesar. Zabuna. Kune poreza. A da ove godine eto nabavi novi masarati jedan od onih koji su na sajmu automobila u Zagrebu prodani prije nego što su došli u Zagreb i da ih nitko, da takvu osobu nitko ništa ne pita kako je došla do te imovine. Porezna uprava i porezni organi bi trebali biti organi koji će usporediti čovjekovu imovinu, imovinu poreznog obveznika i porez plaćen u prethodnoj godini. Takva mogućnost i danas postoji u Zakonu o porezu na dohodak, međutim ne postoje obveze. I kad nema obveze onda Porezna uprava to ne radi jer je to nedokazivo, jer se vrlo teško može na sudu proći sa takovom prijavom jer takve prijave padaju pa onda najbolje ništa ne raditi, ne reagirati. Naš Prijedlog, Prijedlog zakona o Poreznoj upravi jeste da izmijenimo obveze Porezne uprave, temeljne zadaće te uprave i da to postane jedna od temeljnih zadaća. Dakle, da Porezna uprava uspoređuje imovinu poreznog obveznika, porast vrijednosti te imovine i porez koji je plaćen u prethodnom razdoblju. Sljedeći Zakon koji slijedi u proceduri, u diskusiji reći ću nešto detaljnije o onome što bi se dalje trebalo dogoditi. Hvala.
Hvala vama poštovani kolega. Žele li izvjestitelji Odbora uzeti riječ? Ne. Želi li predstavnik Vlade riječ? Otvaram raspravu. U ime Kluba Hrvatske narodne stranke, poštovani kolega Lesar. Izvolite kolega.
Možda tema jest nekome smiješna i u smiješno vrijeme, ali 16 godina u Hrvatskoj vodimo političke sukobe i rasprave. Nabacujemo se optužbama i propitujemo tko je kriv da nismo mogli utvrditi tko je jamio, a tko je stekao. Tko je zaradio, a tko je krao. I doista, cijelo to vrijeme imamo i Poreznu upravu i Zakon i ljudi su zaposleni i ljudi rade, ali postoji jedna mala caka, jedna riječ koja određuje što i kako. Naime, prema sadašnjem zakonskom rješenju kada Porezna uprava dobije prijavu poreza, poreznu karticu ona može od podnositelja zatražiti da se očituje o imovini koju je stekao u promatranom razdoblju. Područni uredi Porezne uprave za to imaju i obrasce zapisnika, 6 stranica zapisnik ima sa nizom pitanja koje ukazuje na stečenu imovinu u tom razdoblju, način stjecanja imovina i izvore sredstava. I onda na kraju bi ta Porezna uprava trebala usporediti imovinu na početku i imovinu na kraju i plaćanje poreza. I sad je čarobna riječ o tom Zakonu da Porezna uprava to može. Mi smo predložili da se riječ "može" zamijeni "mora" jer bi vjerojatno niz dilema, sukoba, prozvanih tajkuna i stvarnih tajkuna na taj način bili riješili da je Porezna uprava od početka radila taj dio posla. Mi smo donijeli strategiju borbe protiv korupcije. Danas smo imali odluku o formiranju Nacionalnog vijeća za borbu protiv korupcije i u toj strategiji između ostalog piše da ćemo promjenom Zakona i davanjem novih ovlasti poreznim tijelima omogućiti i da se taj dio posla rješava. S obzirom da smo glasali za strategiju borbe protiv korupcije kao klub zastupnika, a rokovi promjene postojećih zakona su prošli mi smo odlučili predložiti kratke intervencije u ove zakone i ponuditi jedno od rješenja da sadašnja Porezna uprava, sadašnjim modelom i postojećim mehanizmima radi taj posao kao obvezatne. Vlada je i tu dala negativno mišljenje, ali vas molim da posvetite pozornost samo na jednu rečenicu mišljenja Vlade. Vlada u svom mišljenju veli da je ovu promjenu potrebno učiniti, da ovu promjenu u hrvatskom zakonu od nas traže pravna stečevine Europske unije. Ali ćemo to, piše u mišljenju Vlade napraviti ne sad nego kad oni to od nas zatraže. I doista je tako. U screeningu tog poreznog dijela je konstatirano da nadležnosti obaveza porezne uprave nije sukladna pravnoj stečevini Europske unije i da će taj dio Zakona Hrvatska trebati promijeniti. E sad, dakle, problem je samo u tome što smo mi to prerano predložili, a Vlada veli da ćemo to napraviti onda kad naši pregovarači završe promatranje i kad će doći sa zaključkom da to moramo napraviti. Ja smatram da te stvari ne moramo raditi onda kada to, a uvijek smo u povijesti puno toga radili kad je od nas tražila Pešta, Beč, Beograd. Sada ćemo sačekati Bruxelles da od nas to zatraži, a unaprijed znamo da ćemo to morati napraviti. Provedba ovog Zakona također ne traži novi … … [[Upadica se ne razumije.]] Nisam razumio. Prije se? … [[Upadica se ne razumije.]] A dobro, mislim, teško je pratiti ovo što dobacujete, ali je situacija ista. Dakle, piše Vlada da ćemo to napraviti i to moramo napraviti, ali ne sad nego kad oni to zatraže. Ako smo toga svjesni … … [[Upadica se ne razumije.]] Da sjednem tamo, jel? Dobro. Ako smo svjesni da to moramo napraviti ajmo to napraviti sada i olakšati našim pregovaračima već u ovom procesu snimanja, a ne kad se i ovo poglavlje otvori u pregovorima. To su jedini argumenti zašto smo s tim prijedlogom došli. Hvala lijepa.
Hvala vama, poštovani kolega. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Poštovani kolega Kapraljević ima riječ. Izvolite kolega Kapraljević.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ja znam, gospodine Hrelja, kolega Hrelja ja bi vas molio da me pustite da krenem u svoju raspravu. Ja znam da je prilično kasno i da bi mnogi željeli da mi odustanemo od ovih svojih rasprava [[Upadica: Ne.]] [[Upadica: Ma kakvi, ne daj Bože.]] Ako je tako onda ćemo se mi potruditi da ove rasprave malo duže i traju jer nama se, vjerujte mi nikud ne žuri jer mi smo ovdje odlučili raditi. Što se tiče ovog našeg Prijedloga zakona ne mijenja se puno. Mijenja se jedna mala sitnica, a to je da sve ono što Porezna uprava je mogla do sada raditi, a ponekad je, ponekad nije. Uglavnom nije. Mi to pretvaramo u obvezu. Znači, izdajemo zadatak Poreznoj upravi da ona uspoređuje imovinu koju netko ima sa prethodnim razdobljem u kojem je on trebao zaraditi novac za tu imovinu i da li je za tu imovinu platio porez. To je kunemo se čitavo vrijeme u Europu i pričamo o Europi, to je u Europi najnormalnija stvar, vjerujte mi svatko tamo može zaraditi milijun eura, nikoga uopće ne pita, to je normalno da zaradi milijun eura ako radi takav posao od kojeg može zaraditi milijun eura i nitko ga ne pita ništa kad on od tih milijun eura kupi recimo Ferarija ako je on platio porez. Ali ako on kupi Ferarija, a porezna uprava njihova vidi da on nije platio porez još isto popodne kod njega dolaze poreznici i vjerujte mi prvo mu oduzimaju automobil, a onda slijedi sve ono što treba slijediti i kod nas kako smo napisali u ovom drugom prijedlogu zakona. Zašto idemo sa ovim Zakonom? Kolega je rekao u uvodu, u uvodnom obrazloženju, a i gospodin Lesar je to malo dotaknuo mi čekamo, a tako i Vlada kaže sve je ovo dobro, sve je ovo, prijedlog je prekrasan i u svakom slučaju ćemo mi morati urediti naše zakonodavstvo sa pravnom stečevinom Europske unije, ali onog trenutka kad nam oni to kažu. To znači da mi sad čekamo da nam gospoda u Bruxellesu kažu e vi to sad morate napraviti. U prošlosti smo čekali Peštu, čekali smo Beč, čekali smo Beograd, za most na Muri čekali smo Ljubljanu, a sad evo kažemo ponovo po ne znam koji put sad čekamo Bruxelles. Zar mi nismo dovoljno svjesni u kakvoj državi živimo, ustvari u okruženju koje je oko nas gdje nam je znamo na kojem percepcija korupcije na kojem je nivou, gdje smo svjedoci bili nenormalnog bogaćenja određenog broja ljudi ne na legalan način to sigurno, jer da je bilo tako onda bi vjerojatno i porezna uprava, ustvari prihodi ove naše domovine bili drugačiji i svi smo mi svjedoci, svatko od nas vjerojatno pozna nekog tko baš i ne radi nekakav legalan posao ili ne radi nikakav posao, a vozi ili Porsche ili Ferrari ili ne znam Maserati pa čak i … [[Govornik se ne razumije.]] , mnogi imaju jahte, plovila na moru razno-razna od 6, 15, 25 metara, a znamo da ne rade nikakav legalan posao. Nitko ne dolazi i ne provjerava da li su ti ljudi platili porez, da li je taj novac možda slučajno od droge, da li je taj novac od zelenašenja, da li je taj novac od bilo kakve druge pljačke, nitko to ne provjerava. Mi želimo sad s ovim Prijedlogom zakona obvezati poreznu upravu da to provjeri. Ako nam ovo ne prođe, a vjerojatno neće proći jer takvo je raspoloženje u sabornici i takav je odnos snaga, bar se nadamo da će isprovocirati jednu stvar koja će sigurno biti obveza porezne uprave, a i ove Vlade koja je trenutno u Hrvatskoj, a to je da se konačno donesu imovinske kartice svih građana i da se, evo kažu da je to druga točka, onda neću sad pod ovom točkom. … [[Upadica se ne čuje.]] Ima vremena kasnije, evo nama da. Kao što smo rekli nama se ne žuri, ali evo znači dajemo zadaću poreznoj upravi da provjerava ono što je do sad joj bilo samo mogućnost, dajemo joj obvezu da provjerava da li je u prethodnom razdoblju plaćen porez i da li je onda o plaćanju poreza imovina koja je kupljena legalno stečena.
Hvala lijepa kolega Kapraljević. Ispravak netočnog navoda, poštovani kolega Silvano Hrelja. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Daleko bi me odvelo da ispravim sve netočne navode kolege, međutim ističem tri kratka. Pa kaže da dajemo nalog poreznoj upravi. Dragi moj kolega mi ovim Zakonom ne dajemo nikakav nalog poreznoj upravi, zna se na koji prekidač se pali porezna uprava. Idemo, vi kažete idemo sa ovim Zakonom. Ne idemo nigdje sa ovim Zakonom, ovaj Zakon je dat u proceduru. Vi kažete znamo gdje nam je korupcija. Ne znamo jer još nismo definirali ni obrasce po kojima se korupcija pojavljuje u društvu. Prema tome, molim vas kolega pripazite ubuduće.
Hvala lijepa na ispravcima netočnog navoda. Da li želi predstavnik predlagatelja završnu riječ? Ne. Hvala lijepa. Zaključujem raspravu o ovoj točci. Također ćemo glasovati sutra.
Prijedlog zakona o dopuni Zakona o Poreznoj upravi. Predlagatelj Zakona je Klub zastupnika HNS-a. Sukladno prijedlozima radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Ne prihvaća se Prijedlog zakona o dopuni Zakona o Poreznoj upravi koji je predložio Klub zastupnika HNS-a zbog razloga navedenih u mišljenju Vlade i izvješćima radnih tijela. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 67 glasova za, 4 suzdržana i 28 protiv prihvaćen je predloženi zaključak.
Kolegice i kolege, prelazimo na zadnju točku večerašnjeg rada – - Prijedlog Zakona o dopunama Općeg poreznog zakona – Predlagatelj Klub zastupnika HNS, prvo čitanje P.Z. br. 492 Prijedlog akta primili ste poštom. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun. Njihova izvješća ste primili na sjednici. Vlada Republike Hrvatske dostavila je svoje mišljenje. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani kolega Vuljanić u ime predlagatelja zakona. Izvolite kolega.
Opskurno vrijeme i pomalo opskurna tema, ali nije bezvrijedna. Naime, u ovom Prijedlogu zakona razrađujemo ono što je naznačeno u prethodnom, dakle što bi porezna uprava sad trebala napraviti da konačno stane na red onima kojima su u zapadnim zemljama u kojima se mi to ugledamo davno stali na red. Naime, Al Caponea nisu uhapsili kad je pobio pola Chicago nego onda kad su ga uspjelih uhvatiti da je prevario na porezu, tj. da je potrošio više nego što je u svojoj poreznoj kartici prijavio. Mi predlažemo dakle da porezna uprava obvezno uspoređuje imovinu poreznog obveznika, porast vrijednosti te imovine bez obzira da li se radi o nekretninama, pokretninama pribavljenim u vlasništvu, leesingu ili sličnim načinom te kad to ustanovi da obvezno, kad ustanovi da je došlo do diskrepancije, do razlike između poreza kojeg je čovjek platio i porasta imovine, dakle nečeg što je potrošio da obvezno podnese Državnom odvjetništvu kaznenu prijavu. Naime, vjerovali ili ne ali mi u našem Kaznenom zakonu imamo kazneno djelo porezne utaje, evazije porezne, prijevare na porezu i to kazneno djelo dosta dugu zakonsku kaznu može za sobom povući. Nisam čuo da je netko za to kazneno djelo u Hrvatskoj odgovarao, vjerojatno i neće tako skoro ali eto može se. Dakle, kad se pokrene taj postupak pred Državnim odvjetništvom porezna uprava isto tako je obvezna nadležnom sudu dostaviti zahtjev koji bi trebao ući u hitni postupak prema prijedlogu ovih izmjena zakona o zamrzavanju te imovine odnosno o privremenom oduzimanju nemogućnošću opterećenja i nemogućnosti opterećenja i prodaje te imovine dok se postupak ne završi, bez obzira da li se radi o pokretninama ili o nekretninama. Situacija je vrlo jednostavna. Naime, svi smo vjerojatno svjesni toga da ljudi sa najvećim legalnim primanjima a i mi smo među njima među većim plaćama u Republici Hrvatskoj nisu oni koji imaju najveću imovinu. Svjesni smo da imamo poznanike koji su socijalni slučajevi sa Knežije ili iz nekog drugog kvarta a nisu nikad platili ni kune poreza, prijavljeni nisu nikad bili da rade bilo gdje a imaju imovinu koja daleko nadilazi i primanja i imovinu dobro stojećeg građanina. Takvi ljudi nam se smiju u lice, takvi ljudi nam govore da smo budale, takvi ljudi nam govore da smo idioti što prijavljujemo porez. Takvi ljudi korumpiraju one među nama koji su skloni korupciji. Takvi ljudi zapravo rastaču tijelo društva. Mogu prihvatiti da je vrlo teško organizirani kriminal dokazati, da naši "Eliot Nesi" s tim imaju vrlo loša iskustva, pohapse pola Knežije i onda ovi iziđu van itd. Međutim, ovim načinom možda ne bi stali na rep nelegalnom zarađivanju. Nelegalnog zarađivanja ima svagdje u svijetu, crnih novaca ima svagdje u svijetu ali bi uveli jedan institut u Hrvatsku koji u Hrvatskoj ne postoji a to je pranje novca. Taj kriminalac koji je na crni način došao do novaca u Hrvatskoj nema potrebe prati novac. On uzme torbu keša, ode na sajam automobila i kupi auto. Uzme torbu keša, ode i kupi kuću na moru. Nitko, nitko živ ga neće priupitati gospodine od kuda vama ti novci, kako ste vi do toga došli, jeste li platili porez. Jedan od odgovora gospodina Mladinea jeste pa čovjek kaže da je dobio poklon od strica iz Amerike i eto izvuče se na sudu. Poklon od strica iz Amerike je trebao ići preko nekog računa a na darovnice se isto plaća porez. Jesi li platio porez na darovnicu od strica iz Amerike? Naravno, implementacija ovog zakona zahtijeva i uvođenje evidencije imovine. Evidencija imovine se popularno zove imovinska kartica. Mi smo to uveli za državne dužnosnike, danas smo uveli za sve suce odnosno sutra ćemo to vjerojatno izglasati ali očito je da živimo u zemlji gdje je tako nešto potrebno uvesti za sve građane. Ne bi po tome bili veliki izuzetak u svijetu. Vlada Republike Hrvatske je dala svoj odgovor koji se sastoji od tri elementa. Ne znam koji je u većoj kontradikciji sa ona druga dva. Prvi kaže to je potrebno, prvi dio odgovora kaže potrebno je to napraviti, stvarno postoje tu problemi koje ovaj trenutak ne rješavamo. Drugi kaže ne možemo to uvesti zato što nemamo jedinstvenu bazu podataka. I treći kaže pa ionako sad kad se pridružimo Europskoj uniji morat ćemo to napraviti po diktatu Europske unije. E sada draga gospodo iz Vlade, ako je to stvarno problem i ako problem postoji a bazu podataka nemamo pa dajte ju napravite. Tko će ju napraviti nego Vlada. Mi predlažemo da takvu bazu podataka iskreira porezna uprava. Dobro, možda to može i netko drugi, možda to može Ministarstvo financija, možda to može Ministarstvo poljoprivrede. Ne znam. Ali tu bazu podataka treba napraviti. A ako je nama potrebno za hvatanje naših kriminalaca, za hvatanje ljudi koji varaju ovu državu, koji varaju svaki vrtić, svaku cestu, svaku bolnicu, svaku školu izbjegavanjem plaćanja poreza. Ako nam je za to potrebno da nam netko iz Bruxellesa kaže e to morate napraviti onda naš ulazak u Europu nema nikakvog smisla. Pa ne ulazimo mi u Europu zato da nam to netko kaže nego ulazimo u Europu zato što želimo sami biti takvi, zato što želimo funkcionirati na jednoj civiliziranoj razini gdje se lopovi ne mogu voziti u majbasima, mustanzima, ne znam kako sve zovu ta čuda po Zagrebu koje pristojan građanin ne može zaraditi za pedeset godina svog radnog staža. Kad sve uračunate što ste dobili u pedeset godina nećete skupiti dosta novaca za jednog majbaha. Pitajte dečke sa Knežije kako se ti majbasi kupuju. Očito da u ovoj državi Vlada koja ne podržava ovakav zakon ja joj ne mogu iskazati povjerenje bez obzira čija je bila ona, i HNS-ova Vlada i SDP-ova Vlada, Vlada koja ne želi uhvatiti lopove očito ima posla sa lopovima i to isplativog posla.
Ne treba pretjerivati. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Želi li predstavnik Vlade uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba HNS-a poštovani kolega Lesar. Izvolite, kolega!
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege! Zamislite da ste ovakav prijedlog zakona usvojili prije trideset mjeseci kako bi se lako obračunali sa Čačićem. Evo kolega Markovinović ne bi izgubio tri mjeseca u, pardon devet mjeseci u povjerenstvu i slistili bi ga na 3, 4. Pao bi u roku 24 sata [[Upadice se ne razumiju.]] Samo usvojite ovaj Zakon i riješili smo problem svih onih pa ako se sjećate, ako se sjećate i ja sam bio na tapeti u jednom trenutku da treba proučiti i način stjecanja moje imovine. … [[Upadica se ne razumije.]] Hvala lijepa kolega Markovinović što ste me podsjetili na raspravu kolege Letice. Za tu lovu koju dobiva on za jedan mandat ja bih svašta govorio a nikom odgovarao. Ali vas ja vraćam na Prijedlog zakona. Dakle o čemu ovaj Zakon govori? Da svi ti sumnjivi ljudi za koje ste vi, vi u ovom sazivu tvrdili da trebate i trebamo ispitati sve, ovaj Zakon upravo to omogućuje. On upravo o tome govori. I o svim milijunašima. Ja želim vjerovati kad bi se premijera Sanadera pitalo i da bi on podržao ovaj Prijedlog zakona jer bi tada sva nagađanja o načinu stjecanja njegove imovine također bile otklonjene bez ikakve sumnje. I da do sumnji uopće ne bi ni dolazilo. I da više nikad nijedno istražno povjerenstvo u Saboru ne bi trebali formirati o tome da se bavi kako je tko došao imovinu i tko kakvu imovinu ima i da li je u sukobu interesa u stjecanju te imovine? Drugo, imali smo na raspravi a bit će i sutra na glasanju paket zdravstvene reforme. Ja ću citirati ministra Ljubičića da kriteriji o plaćanju i doplatama, administrativnim pristojbama koje ovaj paket uvodi je zbog toga da tajkune otjeramo da koriste beneficije u zdravstvenom sustavu. Drugo, da umjesto prihodovnog cenzusa u zdravstvo uvodimo imovinski cenzus u zakonu. Sad mi recite je li logičnije onda kada već u zdravstvenom sustavu uvodimo imovinski cenzus, sutra ćemo to vjerojatno napraviti u socijalnoj skrbi što je dobro jer zaista veliki dio sredstava socijalne skrbi odlazi onima koji po imovinskom cenzusu na to ne bi imali pravo. Prateći dakle ovu tendenciju i da u zdravstvenom sustavu sutra u socijalnom imamo imovinski cenzus mi predlažemo da zapravo imovinska kartica bude kartica dokazivanja stjecanja imovina, plaćanja poreza ali istovremeno dokumenat za stjecanje određenih prava beneficija koja država daje na teret poreznih obveznika. Zašto samo jedna grupacija građana ove države mora davati imovinske kartice? Mi u Saboru, članovi Vlade i oni koji spadaju u rang državnih dužnosnika. Jer je to najbogatija kasta u Hrvatskoj. Jer je to jedina grupacija ljudi koja je sumnjiva po tome kako je stekla pojedinu svoju imovinu? Jer jedino njih porezna uprava može nadzirati ako ima imovinsku karticu ili je zaista interes javnosti samo za imovinu saborskih zastupnika? Zašto dakle imovinska kartica ne bi bila obaveza porezne uprave i poreznih obveznika kao s jedne strane dokazivanja plaćanja poreza, legalnog stjecanja imovine i s treće, s druge strane kao dokumenata temeljem kojeg građanin stječe određene beneficije koje mu zakoni daju. Razgovaramo o problemu toga da državna vlast i nadležne institucije ne mogu riješiti pitanje dilera drogom. Svi ti javno prozvani i javno neprozvani dilerima, dileri drogom imaju strašno vrijednu imovinu koju svi građani u njegovom okruženju vide. Njih nikad nitko nije pitao odakle mu taj auto, vikendica, vila, jahta, avion, brod, bilo što drugo. Šverceri ljudima. Blizu sam granice pa dnevno svjedočim kolonama ljudi iz cijelog svijeta koji prelaze hrvatsko-slovensku granicu plaćajući masnu lovu. Imali smo svojedobno i leglo jedne bande koja je bila organizator najveće rute iz pravca Rumunjske preko Mađarske u Sloveniju i zapadnu Europu. Oni su užasno bogati pojedinci i čak ugledni građani ove države zbog svoje imovine i strašno dobrotvorni kad daju novac za dječje vrtiće, bolnice, kupuju aparate domovima zdravlja i onda su na naslovnim stranicama medija kao dobročinitelji društvenog razvoja. A onda imamo i trgovce oružjem koji su se obogatili, bogate se, koji nemaju ni kune prihoda na svojim imovinskim karticama, poreznim karticama. Imamo i pretvorbene tajkune koji su se obogatili u pretvorbi sve po zakonu i legalno, ali nitko nikad nije pitao o imovini i plaćenom porezu na imovinu. I na kraju kamatari. Predsjednik Vlade Sanader je prije otprilike dva mjeseca rekao da je došlo vrijeme da se Hrvatska obračuna i sa kamatarima. Upravo oni, ta peta grupa ljudi, građana, moram paziti kako se o njima izražavam da opet ne dobijem opomenu, stječu imovinu protuzakonito. Oni tu imovinu ulaže, ulažu u legalne tokove financijske, novčane, kunske, devizne, nekretnine i ostalog. I sad ne treba mijenjati ni jedan drugi zakon kojega imamo ni kazneni, ni u kaznenom postupku osim ovoga da bi poreznoj upravi dali pravo da zatraži stanje imovine. I samo na jednom pitanju, samo na jednom pitanju gdje i kada je plaćen porez na imovinu koju posjedujete oni prolaze ili padaju. Da li je to interes državnog proračuna? Da. Da li je to interes razvoja demokracije i povjerenja građana u institucije države? Da. Da li je to interes pravednosti u društvu? Da. Da li ovaj Zakon dijeli ljude po stranačkoj pripadnosti? Ne. Da li oslobađa ili daje beneficije državnim dužnosnicima? Ne. Da li izaziva nove troškove u državnom proračunu? Možda malo, djelomično da onaj obrazac i sustav imovinskih kartica koje porezne uprave već imaju za dio građana proširimo i na ostale porezne obveznike. Da li će on dati efekte odma? Ne. Možda prve dvije tri godine eventualno kod usvajanja ove intervencije neće biti puni efekat. Ali ćemo početi odgajati mladu generaciju i poreznih službenika, inspektora i poreznih obveznika da se u ovoj državi ne isplati utajiti porez. Da u Republici Hrvatskoj možete raditi svašta, možete kritizirati svakog, možete u karikaturama prikazivati i predsjednika države, predsjednika Vlade i saborske zastupnike, ali ne smijete napraviti dvije stvari. Ne smijete uvrijediti i vrijeđati Ustav ove države i utajiti porez i varati državu na porezu. Ima li veće koristi za budućnost Hrvatske nego ta dva cilja? Nakon ovih 5 kategorija dilera drogom, švercere ljudima, trgovcima oružjem, profiterima u privatizaciji i kamatarima neka porezna uprava recimo nakon 3 godine kad obračuna sa ovih 5 kategorija slijedi i priđe ostalim građanima. Nitko se pošten odupirati ovom prijedlogu neće u njegovoj provedbi. Imat će korist i umirovljenici jer nećemo morati raspravljati koliko ćemo se zadužiti za povrat duga, kako namiriti nove umirovljenike poslije 1.1.1999., a posljedice, a posebice kako riješiti problem onih koje smo 21 i pol tisuća došli iz Srbije, Bosne, Crne Gore o kojima smo raspravili neku noć ovdje, Bosne i Hercegovine da. To su bili naši motivi kad smo ovo predlagali. I moram vam reći da u drugim prijedlozima zakona koji mogu imati u sebi politički sadržaj, koji mogu imati u sebi stranačko nadmetanje i političko nadmetanje ozbiljno nismo očekivali punu potporu i pozitivno. Ali mi nije jasno zašto ni ovaj prijedlog zakona nije dobio pozitivno mišljenje Vlade. To tim više što u očitovanju opet piše da je ovaj prijedlog sukladan pravnoj stečevini Europske unije, da će Hrvatska taj dio zakonodavstva morati primijeniti, ali ne sad nego onda kada će Bruxelles to od nas zatražiti. Ja jedva čekam da Bruxelles to od nas zatraži pa ćemo na prijedlog Vlade otprilike isti, sličan sadržaj zakona usvojiti. Hvala.
Hvala vama kolega Lesar. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Poštovani kolega Kapraljević. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Evo danas smo na odboru slušali i neke od kolega iz HDZ-a koji su kad smo obrazlagali ovaj zakon rekli da je to u svakom slučaju nešto što mi trebamo donijeti, samo da nije trenutak da se sad tako nešto donese. A isto tako je bilo tamo konstatacija da u ovoj našoj državi sirotinja jedina plaća porez. Jer oni koji imaju na bilo koji način se uspiju izvući da ne plate porez. I sve ove skupine koje je kolega Lesar spomenuo veliki dio tih skupina, ustvari gotovo svi, oni nikad ne plate porez, a svi oni posjeduju veliku imovinu, bilo da je to nekretnina, pokretnina. Svatko od njih je to stekao na nelegalan način samim tim što nije platio porez. Kolega Vuljanić je rekao da Al Capone nije završio u zatvoru u Americi zbog toga što je ubijao ljude i to je činjenica. On ja završio u zatvoru zato što nije platio porez. Kako da mi krenemo u naplatu poreza od onih koji su do sada to na sve moguće načine izbjegavali, a izbjegavali su zato što ih sustav nije došao do njih da im uzme porez. Postoji trenutak kad trebamo odlučiti da li ćemo podvući crtu i krenuti sa novim ustvari ustrojiti imovinske kartice iz kojih će se, u koje će se upisati početno stanje svakog građana i gdje će se porezna uprava moći onda provjeriti to stanje iskontrolirati to stanje i iskontrolirati prihode u prethodnom razdoblju, vidjeti da li je plaćen porez i da li je neka imovina koja je kupljena u tom razdoblju da li je mogla uopće biti kupljena od onih prihoda koje smo zaradili, a i na to platiti porez. Tu crtu je jako bitno da povučemo što prije i da krenemo u novu društvo, u društvu u kojem će plaćati porez ne samo siromašni, ne samo oni koji nemaju nikog kao zaštitnika nego i oni koji zarađuju nekakav novac ili kradu novac i na koji ne plaćaju nikakav porez. Mi smo kao saborski zastupnici popunili imovinske kartice. U Zakonu o sprečavanju sukoba interesa napisali smo da te prve kartice koje smo popunili nisu zbog toga da bi rekli tko od nas šta ima, tko od nas je bogatiji ili siromašniji, nego iz popunjavamo na početku mandata i na kraju mandata. Da bi povjerenstvo moglo ispitati da li smo za vrijeme tog mandata stekli više imovine nego što smo imali svoje prihode. Pa ako je to uvedeno za nas saborske zastupnike i ostale državne dužnosnike zar ne bi bilo pošteno prema svim ovim građanima, prema onim ljudima koji plaćaju porez u ovoj državi da to uvedemo i za lopove i za one koji nisu, neće i nikad nisu i nikad i neće plaćati porez. Zato pozivam evo saborsku većinu da podrži ovaj prijedlog jer kad-tad će nam doći nešto slično na dnevni red, a onda ćemo to svi skupa morati podržati zato što je to tako rekao … [[Ne razumije se.]]
Hvala lijepo kolega Kapraljević. Replika kolega Silvano Hrelja.
Poštovani gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega je rekao da moramo podvući crtu i da je vrijeme da uđemo u novo društvo. Ja mislim da je to veliki problem. Crtu je eventualno lako podvući, ali ne može se ući u novo društvo, mi moramo stvoriti to društvo. Moramo mijenjati sebe i mijenjati ljude oko nas. Ja ću iskoristiti i ovu repliku na jedan način da ću na neki način iskoristiti vrijeme se ne javljam posebno i reći da Hrvatska stranka umirovljenika i ja osobno ovaj prijedlog zakona podržavamo i mislim da je prava šteta da se ovako lagano prelazi preko ovog zakona jer dijelimo mišljenje da se kroz ovakve zakone može stvoriti novčana masa za sve one kategorije koje je kolega Lesar u svojoj raspravi spominjao. Ja samo želim skrenuti pažnju da ne idemo u nikakvo novo društvo, nego to društvo je naša zadaća da ga stvorimo i to je bio razlog da sam se javio za repliku. Hvala.
Dobro. Ali to je i razlog da dobijete i odgovor na repliku. Izvolite kolega Kapraljević, odgovor na repliku.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa evo ja zahvaljujem što se i, barem netko u upleo u ovu raspravu ili ušao u ovu raspravu o ovim našim prijedlozima zakona. Očekivao sam i da netko iz HDZ-a uđe u raspravu, međutim evo vidim da vjerojatno je nalog bio drugačiji. Ali kad ste već kolega Hrelji rekli o tome da je lako podvuć crtu a teško ući u novo društvo, pa ja vam želim reći jednu stvar. Sa ovim mi možda i nećemo ući u novo društvo, ali ćemo otvoriti vrata tom novom društvu i želim vas podsjetiti da to društvo nije loše zato što je društvo loše ili da vam to pojasnim ovako. Ne treba mijenjati ljude da bi društvo napravili normalnim nego trebamo mijenjati sustav koji će te ljude natjerati da normalno rade.
Hvala lijepa. Žele li predstavnici predlagatelja uzeti završnu riječ? Ne. Zaključujem raspravu. I o ovoj točci ćemo kolege glasovati sutra. Poštovane kolege sutra ćemo raspraviti Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima, predlagatelj Klub zastupnika SDP-a, te Prijedlog zakon o dopuni Zakona o Vladi Republike Hrvatske također prijedlog Kluba zastupnika SDP-a, naravno pod pretpostavkom da u jutro prije toga o tome odrade radna tijela matična koja nisu taj dio obavili danas. Sutra nastavljamo u 9,30. nakon provedene rasprave o ova dva prijedloga zakona imati ćemo vjerojatno u primjereno vrijeme glasanje o svim raspravljenim točkama za koje su se stekli uvjeti da se može glasovati.
Jel' to znači da u petak ne radimo potpredsjedniče?
U petak se normalno radi, ali neće biti plenarnog zasjedanja.
Pa to sam pitao ne, za Boga miloga.
Želim vam dobar odmor i ugodnu laku noć.
Prijedlog zakona o dopunama Općeg poreznog zakona. Predlagatelj zakona je Klub zastupnika HNS-a. Sukladno prijedlozima radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Ne prihvaća se Prijedlog zakona o dopunama Općeg poreznog zakona koji je predložio Klub zastupnika HNS-a zbog razloga navedenih u mišljenju Vlade, izvješćima radnih tijela. Molim glasovati. Rezultat? Sa 63 glasa za, 4 suzdržana i 29 protiv donesen predloženi zaključak. Gospođe i gospodo zastupnici, nastavljamo sa sjednicom raspravom o – - Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima – Predlagatelj Klub zastupnika SDP-a, prvo čitanje P.Z. br. 494 Raspravu je proveo Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe. Vlada je dostavila svoje mišljenje. U ime predlagatelja će dodatno obrazložiti Prijedlog poštovana zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.