Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, dame i gospodo zastupnici. Vlada Republike Hrvatske odlučila je i donijela odluku o smanjenju stope PDV-a i o tom prijedlogu koji smo uputili u Hrvatski sabor iz nekoliko razloga. Prije svega, vodeći se brigom o standardu hrvatskih građana koji su u proteklom razdoblju od hrvatske samostalnosti u mnogo čemu dali svoj doprinos podnoseći teško breme svih onih nacionalnih problema s kojima smo se sučeljavali u proteklih 14 godina. I mislim da je došlo vrijeme da te velike nacionalne probleme, te velike nacionalne ciljeve koje smo ostvarili, velika nacionalna pitanja s kojima smo se dugo vremena bavili prije svega onih prvih 10 godina, pa i u mandatu ove prethodne Vlade da te teme idu u drugi plan, a da konačno u prvi plan dođu ključni problemi, goruća pitanja suvremenog hrvatskog društva, a ono jest u prvom u središtu samom prvo pitanje, najvažnije pitanje rast standarda, rast kupovne moći, rast zaposlenja itd. Razmišljajući i razglabajući, razmatrajući čitav niz problema držimo i to je duboko naše uvjerenje da smanjenje stope PDV-a poreza na dodanu vrijednost od 2% može pridonijeti i može izravno pridonijeti da tako kažem rastu standarda svih hrvatskih građana. Kako to možemo očekivati možda će netko pitati s obzirom na činjenicu da je formiranje cijena u Hrvatskoj slobodno i da ukoliko Sabor donese takvu odluku da to ne znači istodobno da će se i ta 2% koje hrvatska Vlada i svi mi skupa, hrvatski državljani, hrvatski porezni obveznici koje mi želimo investirati dakle u rast standarda tko nam jamči da će to završiti doista u džepu potrošača, u džepu građana. I to je pitanje sasvim na mjestu. Međutim, budući da ne želimo živjeti u divljem kapitalizmu, budući da želimo razvijati kod svih sastavnica hrvatskoga društva i kod poduzetnika, i kod potrošača, i kod svih nas stanovitu svijest o stanovitoj solidarnosti, o potrebi i nužnosti međusobne solidarnosti držimo da je ova mjera upravo zato što i nema mogućnosti da Vlada to sankcionira i da Vlada kontrolira, i da Vlada kontrolira hoće li trgovac dići cijenu i staviti ta 2% u svoj džep. Upravo na ovom pitanju možemo svi skupa ili proći ili pasti na ispitu zrelosti. Na sastanku koji smo imali sa Hrvatskom udrugom poslodavaca zatražio sam od njih potporu, pa sam čak uputio i javni apel trgovcima neka 2% koje mi želimo investirati u rast standarda neka doista završe u džepu potrošača, a riječ je o 3 milijarde, otprilike o 3 milijarde kuna godišnje jer 1% iznosi negdje oko milijardu i pol kuna. I pozivam, pozvao sam i na sjednici sa HUP-om, a pozivam i danas ovdje na sjednici Hrvatskoga sabora trgovce neka pridonesu rastu standarda neka i oni smanje cijene za 2%. Neka to bude zajednička akcija svih nas. Mi želimo smanjiti PDV-e, stopu PDV-a za 2%. Izvolite i vi smanjiti i svoje marže za 2%, pa neka ide, neka sve skupa bude 4% za hrvatske građane, za hrvatske potrošače. Posebno mi je drago što su se već neki trgovački lanci i javili da će to podržati. Drago mi je što je i Hrvatska udruga poslodavaca javno rekla da će podržati ovu mjeru Vlade, a drago mi je i to što je i Udruga za zaštitu potrošača podržala ovu odluku. I ovdje kao i u nekim drugim slučajevima držim da treba postići konsenzus. Bilo je najava i kod protekle Vlade u izbornoj kampanji da će smanjiti stopu PDV-a čini mi se na 17%. To prošla Vlada nije učinila. Mi želimo to učiniti sa 22 na 20% svjesni pri tome rizika i upita koje će se postaviti i koji se postavljaju pred nas i o njima smo razmišljali kako nadomjestiti tih 2% te 3 milijarde. I ima načina kako ih nadomjestiti. Ima nekoliko aspekata koje treba imati na umu. Prije svega, mislim da se mogu nadomjestiti povećanjem kontrole eksploatacije prirodnih bogatstava - vode, šume, kamenoloma, mineralnih sirovina itd. da se može nadomjestiti jačanjem kontrole javnih poduzeća radi njihovog racionalnijeg i uspješnijeg poslovanja kao i smanjenjem sive ekonomije u cjelini. To je inače jedan od velikih problema koji nisu povezani za ovu ili onu Vladu, ove ili one političke orijentacije nego za cjelokupno društvo u Hrvatskoj i mislim da nam ostaje briga svih nas da smanjimo tu sivu ekonomiju. To je i u interesu radnika i u interesu poslodavaca i u interesu Vlade. Nadalje, držimo da uvođenjem discipline u javne financije također možemo pridonjeti ostvarenju odnosno namirivanju ukoliko investiramo ove 3 milijarde, ukoliko prođe a ja molim Hrvatski sabor da podrži ovu odluku ukoliko to prođe da možemo onda doista i iz te mjere naprosto jednom jačom stegom, disciplinom u javnim financijama također nadomjestiti dio sredstava. I na koncu, smanjenje javne administracije, smanjenje broja ministarstava koje neće biti samo linearno nego bi moralo poslužiti onoj svrsi i onom cilju zbog kojega smo se i opredijelili na to a to je da imamo vitku, učinkovitu, efikasnu Vladu koja će između ministarstava puno bolje komunicirati kad ih je 14 ministara nego ako ih je 22 ali to ne bi trebalo ostati samo na linearnom smanjenju nego doista i na smanjenju administracije u cjelini a počeli smo od glave. Želimo da se to nastavi i dalje prema nižim razinama do županija, gradova i općina. Dakako, postavit će se pitanje što s viškom koji će se ili koji se eventualno može pojaviti. To pitanje je otvoreno i o njemu ćemo razgovarati i naravno da je želja Vlade da nitko ne završi na cesti ali da se različitim programima preusmjeri rad tih ljudi u druge ustanove ili na slobodno tržište. Prema tome, sve ove mjere koje sam nabrojio uvjereni smo da možemo tim mjerama nadomjestiti ove tri milijarde kuna koje bi od 1. siječnja kako smo predložili u prijedlogu zakona trebale stupiti na snagu. Zašto 1. siječnja 2005.? Zbog toga što nam je potrebno vrijeme a) da se pripremi državna administracija za sve te mjere, i b) da prođe regularnu uobičajenu saborsku proceduru koju upravo danas počinjemo. Prema tome, nismo htjeli žuriti a da ne govorim da ćemo i da imamo razgovore i imat ćemo, o tome je bilo jučer govora na aktualnom satu, imat ćemo razgovore i meni je to drago s predstavnicima bivše Vlade već i sutra gdje ćemo ustanoviti zašto i gdje je došlo do probijanja proračuna, zbog čega su neke odluke potvrđene nakon i donesene nakon što je birač u Hrvatskoj donio odluku o promjeni vlasti. Prema tome, financijske obveze koje su preuzete i koje su donošene nakon 23. studenog jesu tema za razgovor, želimo u najboljoj namjeri "bona fide" razmotriti to sa akterima koji su te odluke donosili da bismo pred hrvatsku javnost izašli s punom istinom. Dakle, nije to alibi nego je razlog više da se dobro pripremimo za smanjenje stope PDV-a za 1. siječnja 2005. Po reakcijama u hrvatskoj javnosti uvjeren sam da je ovo dobra mjera, da je ovo mjera koja će sigurno ukoliko dignemo razinu društvene svijesti, ukoliko se uključe i drugi faktori u hrvatskom društvu da ćemo moći doista ovom mjerom ove 3 milijarde kuna izravno investirati u rast standarda hrvatskih potrošača. I stoga vas molim da ovaj zakon podržite. Mi vremena imamo, otvoreni smo dakako za eventualne amandmane i za eventualne prijedloge ukoliko se nešto može poboljšati ali ovo su bitni razlozi zbog kojih Vlada predlaže smanjenje stope PDV-a sa 22 na 20%. Hvala lijepo.
Zahvaljujem predsjedniku Vlade. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. Predsjednik Odbora za gospodarstvo, gospodin Ivan Jandroković. Izvolite!
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani predsjedniče Vlade, poštovani ministre, uvažene kolegice i kolege zastupnici! Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu Hrvatskog sabora na 1. sjednici održanoj 27. siječnja 2004. razmotrio je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora podnijela Vlada aktom od 5. siječnja 2004. Odbor je temeljem članka 140. Poslovnika Hrvatskoga sabora o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost raspravljao u svojstvu zainteresiranog radnoga tijela. U raspravi koja je uslijedila nakon uvodnog izlaganja predstavnika predlagatelja dio članova odbora postavio je pitanje planiranja drugih poreznih opterećenja u cilju popunjavanja državnog proračuna, pitanje izrade simulacija koje bi trebale utjecati na smanjivanje razine cijena, konkurentnost gospodarstva i smanjivanje sive ekonomije te potrebe cjelokupne reforme poreznog sustava. Iznesen je i prijedlog po kojem bi za postizanje socijalnog efekta trebalo predložiti diferencirane porezne stope. Većina članova odbora podržala je prijedlog predlagatelja i stajalište po kojem je ovo prvi korak u reformi poreznog sustava koji će imati pozitivan učinak na rad životnog standarda građana Republike Hrvatske. Nakon provedene rasprave odbor je sa 7 glasova za, 2 glasa protiv i 2 glasa uzdržana odlučio Hrvatskom saboru predložiti slijedeće zaključke: 1. Prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost; i 2. Mišljenja, primjedbe i prijedlozi iznijeti u raspravi upućuju se predlagatelju da ih uzme u obzir prilikom izrade konačnog prijedloga zakona.
Hvala lijepa. Molim predsjednika Odbora za financije i državni proračun gospodina Šimu Prtenjaču da podnese izvješće.
Hvala lijepo. U ime Odbora i osobno htjeo sam doprinijeti racionalnosti i brzini rada pa kako nas je predsjednik zamolio da ga ne pozdravljamo, evo, ja to činim da bi skratio raspravu. I drugo, vrlo kratko izvješće sa tog odbora, međutim, nažalost procedura predviđa da moramo pročitat sve što stoji unutra pa dopustite vrlo kratko, ukoliko mogu. Dakle, tema je izmjena PDV-a. Skraćeno, Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora sinoć je raspravio na prvoj sjednici taj prijedlog zakona na PDV koji je predsjedniku Hrvatskog sabora podnjela Vlada RH od 5. siječnja 2004. godine. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora na temelju svoje nadležnosti iz članka 65. Poslovnika Hrvatskog sabora raspravljao je o predmetnom zakonu kao matično radno tijelo. Ovo pretpostavljam da sve zna, al moram čitat jer tako piše. U uvodnom izlaganju predsjednika Vlade iskazano je da je predložene izmjene predmetnog zakona, da se odnose na sniženje opće porezne stope od 22 na 20%. Pored toga, izmjenjena su odredbe o poreznim oslobađanjima od plaćanja poreza na dodanu vrijednost kada se radi o uvozu i nabavi dobara u tuzemstvu koja se plaćaju iz primljenih inozemnih novčanih donacija osim nafte i naftnih derivata, duhanskih proizvoda, alkohola, alkoholnih pića. A krug primatelja donacija proširen je na neprofitne organizacije, ustanove i udruge. Predložena je i izmjena kaznenih odredbi kojim se omogućuje da porezno tijelo rješenjem može utvrditi kaznenu mjeru zabrane rada poreznom obvezniku ako ne obračuna il ne plaća porez na dodanu vrijednost. Predložene izmjene i dopune predmetnog zakona počele bi se primjenjivat od 1. siječnja 2005. zbog potrebe da se do tog vremena izvrše sve organizacijske i tehničke prilagodbe, kako poreznih tako i, poreznih obveznika tako i poreznih uprava uz unaprijeđenje sustava naplate i nadzora s osnovnim ciljem povećanja porezne discipline i povećanja prihoda od toga poreza kako bi se kompenziralo očekivani pad poreznih prihoda uslijed smanjenja porezne stope od 2%. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora odlučio je bez rasprave jednoglasno predložiti Hrvatskom saboru slijedeće. Zaključak, prihvaća se prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o porezu na dodanu vrijednost. Za izvjestitelja predsjednik Odbora. Gospodine predsjedniče, hvala lijepa.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Dame i gospodo, otvaram raspravu od 10 sati teče sat za prijave zastupnika za raspravu pojedinačnu po ovoj točci dnevnoga reda. Dakle, u 11 sati bi istekao taj sat za pojedinačne prijave i za klubove, jasno. Idemo sada na raspravu po klubovima. Prvi je u ime Kluba IDS-a poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjeni gospodine predsjedniče Vlade, uvažena gospodo zastupnici. Ako netko pita klub IDS-a da li je za smanjenje PDV-a mi ćemo kategorički reći jesmo. Da li ćemo glasati za smanjenje PDV-a? Glasat ćemo. Drugo, građani su, kako ih ja ovako doživljavam, očekivali na neki način da će shodno izbornom obećanju PDV biti smanjen de facto odmah. Ove odgode od godinu dana i slično na neki način izazivaju skeptiku. Obećanja smo se naslušali od, svako, Vlade i zato naši građani hoće djela, a ne obećanja. Drugo, tobožnja briga o proračunu, mi držimo u IDS-u nije primarna stvar opozicije već vladajuće većine. U ovom času na čelu sa HDZ-om. Stoga je i odgovornost za izvršenje proračunskih stavki nije više na bivšoj nego, jasno, na sadašnjoj vlasti. I toga mislim da smo svi svjesni. Vidim da se ova Vlada sad na neki način pokušava unaprijed opravdati tobožnjim većim deficitom od onog kojeg je iskazivala ili iskazuje bivša Vlada. Evo, sad se govori o deficitu od 6,85% bruto društvenog proračuna. Bivša Vlada spominje 4,5% bruto društvenog proračuna. Ova Vlada govori o dugovima u zdravstvu 7,5 milijardi kuna, bivša priznaje 1 milijardu i 500 milijuna kuna. Što je istina, ne znam, ali ne bi bilo loše možda da se i o tim temama progovori na nekoj od saborskih sjednica. Konačno, tvrdim istina će nam biti dostatna tek u onom trenutku kad ispred sebe dobijemo proračun Republike Hrvatske za ovu godinu. Do tada, ove poruke HDZ-ove Vlade dio javnosti, znači o deficitu, tumači na način da su gospoda dobila vlast, ali da zapravo nemaju nekih stvarnih rješenja kako pod navodnicima pokrenuti Hrvatsku. Slijedeće, svima je nama jasno da se smanjenjem PDV-a za 2% država lišava cca 3 milijarde kuna. Još jedanput naglašavam, briga za proračun po mom sudu više nije dominantno na opoziciji koja neće moći kreirati proračunske stavke već isključivo na Vladi. Ono što bi ova Vlada morala priznati bivšoj Vladi je da je na neki način pokrenula Hrvatsku. Možda nedovoljno, možda je lutala u nekom dijelu puta, ali je ipak istina da su prilike danas neusporedivo bolje no što su bile 99. Konačno, bruto društveni proizvod će i 2004. rasti za nekih 3 i pol do 4 i pol posto. Od tog rasta proračun će uprihodovati najmanje 5 milijardi kuna. Ponavljam, proračun će znači 2004. u usporedbi sa bivšom 2003. biti najmanje veći za 5 milijardi kuna. I neće to biti rezultat nikakvih mjera nove Vlade već će se taj rezultat ostvariti pod navodnicima temeljem onoga što je učinjeno od strane ranije Vlade. I utoliko, ako imate, gospodo, 5 milijardi kuna više nego što je bilo 2003. onda žrtvujte 3 milijarde kuna za smanjenje PDV-a, ali odmah. I opet ćete biti u jednome plusu od 2 milijarde kuna. Točno je rasti će plaće, moraju rasti mirovine, raste otplata vanjskih kredita ali ajde smanjite i PDV jer držim da je tako jednom logičnom slijedu razmišljanja to moguće. Drugo jasno je i to da to smanjenje PDV-a za cirka 2%, neće osjetiti dominantno naši potrošači, to ću govoriti kasnije. To smanjenje će vjerojatno osjetiti trgovci vjerojatno uvoznici, jer i gospodin Šuker je često u opoziciji govorio da se 60 do 70% što je nota bene istina, PDV-a ostvaruje se na samoj granici. Točno je i da PDV plaća ovaj krajnji potrošač on se nazvat ću ih posrednicima vraća ali de facto najveću korist od tog smanjenja će opet imati trgovci. DA je tome tako eto svjedoče neki europski primjeri i tu sam si zapisao jednoga da blago smanjenje PDV-a kažu ne utječe na smanjenje cijena ali isto tako ne utječe niti na manji rad na crno, ima nekoliko primjera ali sada ih neću iznositi. Godine 1996. znači dvije godine prije stupanja na snagu zakona o PDV-u IDS je kao prva parlamentarna stranka predlagao svojim zakonskim rješenjem da se Hrvatska opredijeli za tri stope. Znači za opću od 22%, stopu od 11% koja bi se plaćalo na usluge tih putničkih agencija, te ugostiteljske usluge smještaj i prehrana, te stopu od 5,5% za osnovne proizvode poljoprivrede, ribarstva, prehrambene proizvode, školski pribor, toaletne potrepštine, dječju odjeću, novorođenačku opremu, dječje igračke, sada kada vidim koliko se toga baca to bih izbacio i jasno lijekove. Točno nismo predvidjeli nultu stopu na neke artikle kao što je recimo kruh predlagali smo 5,5% i držim da je to logično kao što je isto tako logično recimo najava uvođenja markica za brašno, i podržat ćemo ako se ovdje uspije učiniti ono što se uspjelo učiniti sa cigaretama. Zašto treba biti i protiv nulte stope, zato jer svi trebaju plaćati porez i tako je u svim zapadnoeuropskim zemljama. Ja ću citirati profesora Jeličića, da u načelu kaže: "Protiv sam nulte stope PDV-a i smatram da bi socijalnu osjetljivost država trebala pokazivati uvođenjem sniženih stopa". To je po meni isto tako jedno logično rješenje. Kako konačno oko tog PDV-a izgleda u svijetu. Njemačka ima opću stopu od 16% te sniženu od 7. Francuska 19,6 opću, snižene ima stope od 2,1 i 5,5%. U Italiji je PDV 20% snižene su 4 i 10, Engleska ima 17,5% i 5% itd. No, što bi sada to značilo za proračun? Jedan ovakav prijedlog kakvoga je recimo IDS predlagao 96. možda je i 97. i 98. mogao proći bezbolno. Svi mi znamo da je PDV uveden tek 1. 1. 98. i te godine dogodio se jedan paradoks da smo kraj godine završili sa nekih 7, 8 milijardi kuna i država je poput pijanih milijardera umjesto da taj novac na neki način ostane gospodarstvu potrošila, a gospodarstvo de facto zagušila jer PDV se plaća svi znamo u času fakturiranja a ne naplate i utoliko teze da je PDV neutralan, kao što stoji u ovom obrazloženju za poreske korisnike jasno, teoretski stoji ali u biti baš nije to tako jasno. Činjenica da vi u času fakturiranja plaćate PDV a ne naplate to je za mnoge razarajuće, a pogotovo je to bio slučaj u vrijeme one katastrofalne nelikvidnosti 98. i 99. godine. Na to je trebalo tada pridavati one zatezne kamate, pa kamatu na kamatu što je klasično bio lihvarenje i sustav je tada bio doslovce razoren. Za Hrvatske građane još jedamput ću reći ovo blago smanjenje PDV-a teško da će imati većih efekta ali svako poresko rasterećenje građana i poduzetnika valja pozdraviti pa samim time i snižavanje PDV-a sa 22 na 20%. Jasno je da to neće pokrenuti Hrvatsku, Hrvatsku može pokrenuti samo radikalno smanjenje državne potrošnje, to je jasno nemoguće, i restrukturiranje gospodarstva, imat ću ovdje i privatizaciju na umu ali kakvo je raspoloženje u javnosti i to će ići teško. Najavljivanje dijela opozicije da neće glasati za smanjenje PDV-a po meni nije baš vjerodostojan ako znamo da je opozicija prije 2000. godine predlagala smanjenje proračunskih izdataka i PDV od 17%. I po četvrti puta ću reći i ponoviti da briga u proračunu u ovom trenutku nije više na opoziciji nego na novoj vlasti. Ali neka gospoda isto tako smanje PDV sa 31. 3. slažem se IDS nije protiv logike što gore to bolje, ali smo isto tako da nas se ne obmanjuje u predizborno vrijeme. Ono ćemu se treba nadati da će vladajuća većina poput bivše vlasti nastaviti smanjivati i druge poreze i doprinose. Trećesiječanjska administracija smanjila je poreze i doprinose za cirka 20%, a da su se pri tom povećale plaće i penzije, ne i standard za 20% a i proračun se povećao za cirka 20%. Naprimjer, porez na dobit 99. iznosio je 35%, sada je 20%, porez na dohodak također je bitno smanjen, doprinosi za MIORH sa 21,5% smanjeni su na 20%. Doprinos za zdravstvo sa 18% sveden je na 15% možda je i uz cijenu velikog zdravstvenog deficita. Napominjem i to da je HDZ točno znao u kakvom stanju preuzima zemlju 2003. kao što je i bivša vlast znala u kakvom stanju preuzima zemlju 2000. Isto tako želim reći da za rast bruto proizvoda u 2004. neće biti dominantno zaslužna nova vlast kao što isto tako za pad nezaposlenosti koji će se dešavati u drugoj polovici ove godine također neće biti bitno zaslužna nova vlast. Najveća stvar koja je učinjena po meni do 2004. ogleda se u tome što je Hrvatska izvučena iz međunarodne financijske političke izolacije i što je dio gospodarstva postalo neovisno o politici centralne vlasti. Kada su porezi posrijedi mislim još jednu stvar bi trebalo imati na umu, a to je da se u završnoj godini mandata jedne vlasti ne smanjuju jer to može ugroziti vladavinu nove vlasti. Kao što isto tako, slažem se sa današnjom vlašću nije u redu ako je došlo do bitnog zaduživanja nakon izborni, objave izbornih rezultata od strane bivše vlasti. Znači zadnje izmjene trebaju biti dobro prije godinu dana pred nove izbore. I bit, ono što ja držim. Sadašnji PDV od 22% čini 18,3% cijena prema poreznom vodiću za građane zagrebačkog Instituta za javne financije pa će smanjenje PDV-a na 20% sa 22% cijene sniziti teoretski, to iz njihovog biltena, za najviše 1,64%. I to je bit. Ovaj Zakon može biti čak i mala kost koja je bačena ovdje u Sabor, a i pitanje je da li će se on početi primjenjivati sa 1.1.2005. godine. Ako tražimo da taj Zakon stupi na snagu odmah ja mislim da to nije previše. Ako tih 3 milijarde kuna podijelimo sa 4,3 milijuna stanovnika oni će u prosjeku profitirati za cca 70 do 80 kuna godišnje ili mjesečno između 6 i 7 kuna. Jasno je da onaj sa 3000 kuna plaće, taj će imati na raspolaganju 3 puta manju benificiju od onoga koji ima 9000 kuna plaće. To da će ova Vlada s druge strane kako nam je malo prije poručio Premijer tih 3 milijarde kuna između ostalog nadomjestiti povećanom poreskom presijom mislim da je to jedno dosta hrabro, ovaj, unašanje koje unaprijed sugerira da su oni koji se bave poslom, između ostalog utajivači poreza, ali isto tako ćemo se svi vjerojatno i u ovoj sabornici i izvan nje složiti da je neusporedivo lakše ubirati porez nego stvarati novac za platiti porez. I još za kraj držim da znači HDZ shodno obećanju treba smanjiti porez odmah. Mi ćemo glasati za to. Ne s tom odgodnim rokom od jedne godine jer bojimo se da bi to moglo se onda prolongirati u nedogled. I za kraj kada bi građani držali do izbornih obećanja onda bi i sami stvarali selekciju kako davati glas, a ne da se na jedan način ponašamo u predizborno vrijeme, a na posve drugi u ono postizborno. Između ostalog apeliramo, a to je tek prvo čitanje da se PDV jasno smanji za turizam, za smještaj usluge, za vatrogasnu opremu. Između ostalog napominjemo da bi trebalo uvesti nultu stopu i za PDV za donacije koje se obnašaju u zemlji, a možda i za potrošenu vodu. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Kajinu. Predsjednik Vlade dr. Ivo Sanader. Napominjem da, za one koji još nisu upoznati, da predstavnik Vlade se može javiti za riječ tijekom cijele rasprave neograničeni broj puta prema članku 145., stavak 1. i 147. Poslovnika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Budući da je izlaganje u ime Kluba IDS-a zastupnik Kajin umnogome obojio i politički pozivajući se na predizbornu kampanju onda sam dužan u ime ove većine kojoj je hrvatski birač dao mandat za iduće mandatno razdbolje odgovoriti da ni u čemu ne prihvačam ovo vaše obrazloženje da obećanje nije ispunjeno. Mi prije svega nismo dali obećanja nego smo dali jamstvo. Dali smo jamstvo da ćemo smanjiti stopu PDV-a i to upravo činimo. Dakle danas počinjemo raspravu, a na prvoj sjednici svoje, na prvoj sjednici nove Vlade je ta odluka donesena. Prema tome budući da ne donosi Vlada odluku nego Sabor nemojmo ovdje radi onih koji to možda ne znaju izbjegavati punu istinu pred hrvatskom javnošću. Ovaj Zakon ide u saborsku proceduru. Mi predlažemo zbog svih onih razloga da stupi na snagu 1. siječnja 2005., da budemo i ozbiljni i odgovorni, o tome ste na koncu konca i vi govorili u svom izlaganju. Prema tome ni po čemu ovo nije iznevjerenje svog jamstva ili obećanja. U suprotnome, sasvim suprotno. Ovo je upravo počtak ispunjenja tog obećanja. Saborska rasprava na ovoj drugoj, trećoj sjednici Sabora o smanjenju stope PDV-a je ispunjenje tog jamstva. I zato pustimo mi politička prepucavanja. Razlika između ove vlasti, kad baš hočete, i one bivše je u tome što ćemo mi ispuniti svoja jamstva, a dio one vlasti ste bili i vi jedno vrijeme pa ste onda izašli pa nitko nije znao gdje ste. Prema tome to je, to je toliko. Nisam mislio govoriti politički, ali budući da u ime predlagatelja imam pravo i dužnost zaštiti istinu i ono o čemu se danas radi ovdje, smatrao sam potrebnim to reći. Spomenuli ste dug i ovo o čemu danas, ovih dana razgovaramo i treba razgovarati, i ponavljam još jedanput to nije nikakav alibi, ali što bismo mi trebali učiniti? Reći ovih milijardu i 600 koje su, koji su probijeni u pogledu autocesta ili i o drugim temama koje ćemo sutra razgovarati na ovom sastanku, trebali bismo šutjeti o tome? Ja sam uvjeren da o nekim stvarima čak ni neki kolege iz bivše Vlade nisu ni znali što se radilo. Jel’ vi od nas tražite gospodine zastupniče da mi o tome šutimo? A ako progovorimo onda je to alibi. A ja ću vas podsjetiti da je bivši ministar financija također u pogledu ovog duga odnosno probijanja od milijardu i 600, taj dokument imamo uputio Vladi svoje negativno mišljenje o tome tražeći da Vlada to ne podrži unatoč tome Vlada je učinila 18. prosinca. Sve razloge ne znamo, sutra ćemo ih vidjeti. Trebamo li o tome šutjeti? Kad bismo šutjeli, bili bismo sudionici toga, a mislim da smo dužni reći javnosti o čemu je tu riječ. Ako govorimo, onda je to alibi, ako šutimo, onda smo suakteri. Što tražite? Vi nam dajte jedan pametan prijedlog. Evo ja prihvaćam raspravu, pa ćemo se tako ponašati. Znači, ne smijemo govoriti, ili smijemo govoriti o tome. Ako smijemo, onda ćemo govoriti. A onda nam nemojte reći da je to alibi, to nije nikakav alibi, to je naprosto dužnost prema poreznim obveznicima Hrvatske. Prema tome, u potpunosti stojim na ovome, dakle idemo sa ovim zakonom, ja vam zahvaljujem i Klubu IDS-a što ćete podržati ovaj zakon, što ćete glasovati za njega, a apsolutno je to ispunjenje i držimo da je to primjeren rok 1. siječnja 2005., nikad nismo govorili ni u čemu nema kontradikcije, nađite mi jednu moju izjavu u predizbornoj kampanji koja bi bila u kontradikciji s ovim o čemu danas govorim.
Hvala lijepa. Imamo tri ispravka netočnoga navoda. Prvi je zastupnik Damir Kajin, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, IDS ne traži od nikoga da šuti, svi smijemo govoriti, Bože dragi. Ali, mi smo čak i zadovoljni zaokretom u vođenju politike HDZ-a pred recimo godinu dana bili ste protiv MMF-a ili sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju, a sada ste za, i to pozdravljam. i ja mislim da je to jedan bitan, bitan napredak za sve nas u Republici Hrvatskoj. Međutim, ja vas želim potsjetiti da je gospodin Šuker, da nema govora o smanjenju, i nas raduje da se smanjuju … [[/Govornici govore u glas, ne razumije se)]]
Kolega Kajin molim vas ispravite navod netočni.
Prvo, gospodine predsjedniče trebate upozoriti zastupnike svoje stranke da ne isključuju mikrofon. Nije točno da mi tražimo nekoga da šuti, dapače mi tražimo da svatko može o svemu govoriti.
Nemojte tako na taj način odmah bez jednog dokaza jednu stranku ili zastupnika jedne stranke optuživati da vam gasi mikrofon. To ne znate. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Mato Crkvenac.
Gospodine predsjedniče. Predsjednik Vlade gospodin Sanader govori o deficitu koji je veći od 4,5% koji je utvrđen zajedno sa Međunarodnim monetarnim fondom 17. prosinca ove godine kao o gotovoj stvari. Dakle, netočno je ovdje naglašavati proboje na cestama, na zdravstvu, ne znam čemu drugome, koji nisu dokazani i tako je rečeno da ćemo sutra tek o tome raspravljati. S druge strane, to napuhavanje tobožnih deficita, čini veliku štetu Hrvatskoj. Naime, takvo prikazivanje deficita stranci mogu i prihvatiti i reći kad vi već sami tvrdite da je deficit toliki, neka vam bude, ali ćemo vam drapiti takvu kamatnu stopu i učiniti takve nove financijske uvjete u idućoj godini. Dakle, netočno je i pogrešno i štetno naglašavati da je deficit veći prije nego se to utvrdi. A utvrđivanje tek slijedi.
U ime predlagatelja predsjednik Vlade.
Nisam mislio govoriti danas o tome, ali sam bio potaknut istupom zastupnika Kajina. Citiram vaše pismo predsjedniku Vlade, odnosno Koordinaciji za gospodarstvo pismo od 16. prosinca u potpisu ministar financija doktor Mato Crkvenac. "Na prijedlog odluke o davanju suglasnosti Hrvatskim autocestima d.o.o. na rebalans plana građenja održavanja i sanacija autocesta za 2003. godinu, a povodom zahtjeva Ministarstvo za javne radove, obnovu i graditeljstvu, klasa i ta, ta, broj taj i taj od 11. prosinca Ministarstvo financija daje sljedeće mišljenje. S planom građenja, održavanja i sanacija autocesta neposredno je povezan financijski plan Hrvatskih autocesta, a prema Zakonu o proračunu izvanproračunski korisnici, a u koje ulazi i Hrvatske autoceste uključeni su u konsolidirani proračun države. Rebalans plana izvanproračunskog korisnika znači i izmjenu konsolidiranog proračuna države koji prema članku 30. stavku 5. Zakona donosi Hrvatski sabor. Prema članku 24. stavak 6. suglasnost na financijski plan i to je bit, suglasnost na financijski plan izvanproračunskog korisnika daje Hrvatski sabor zajedno s državnim proračunom". Pa vas ja sad pitam. Budući da ste ovo poslali na Koordinaciju i na Vladu, na temelju čega je Vlada nakon što je hrvatski birač odlučio da dakle, ima i da dolazi do promjene vlasti, na temelju čega je Vlada donijela odluku 18. prosinca suprotno vašemu upozorenju da to treba Hrvatski sabor donijeti, što svi uostalom i znamo, što je nepotrebno posebno govoriti, a ovdje citiram vaš dopis Vladi.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Šime Lučin prethodno.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Netočan je navod gospodina premijera da ova Vlada nije ispunila svoja obećanja, pardon prethodna Vlada. Mislim da premijer ne može takvu paušalnu ocijenu davati, jer ako nije ispunila obećanja, mora kazat koja obećanja nije ispunila. Isto kao što je, rekli ste generalno. Isto kao što je rekao da je ova Vlada do sada sva svoja obećanja ispunila. Ja bih mogao nabrojit recimo niz stvari od kojih ova Vlada već odustala u odnosu na program što je navela, recimo ono što poznam, recimo naveli ste da ćete mijenjati Zakon o Ministarstvu unutarnjih poslova..
Kolega Lučin, molim vas. …budite konkretni, ja molim sve zastupnike da precizno ispravljaju konkretno i točno određenih netočni navod.
Ali, mislim ne mogu ispraviti točan navod kada premijer kaže zapravo da bivša Vlada nije ispunila svoje obećanje. Koja? Koliko? A da je ova sve ispunila. Za mjesec dana. Hvala lijepo.
Mislim, bili smo jasni da je predsjednik Vlade govorio o PDV-u.
Ne, nije. Ne, ne, nije.
Da, rekao sam da niste ispunili obećanja. I citiram jedno obećanje vaše a to je smanjenje stope PDV-a. Poreza na dodanu vrijednost koje ste u izbornoj kampanji bili rekli da ćete ga smanjiti na 17% i nakon toga 4 godine niste ni čuli, ni htjeli čuti o tome. A ako sam kazao paušalno, ograđujem se od toga, kada god budem nešto kazao, reći ću onda i konkretno na što mislim. I ne bih želio širiti raspravu jer bježimo od teme, mislim da je ovo prevažna tema.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Mato Crkvenac.
Gospodin premijer je pročitao ovdje dopis koje je Ministarstvo financija uputilo Vladi. Međutim, on ga je pročitao kao da je to bio definitivni konačni stav Ministarstva financija. Mi smo, molim vas, mi smo u usklađivanju stavova u Vladi došli do nekih novih spoznaja. To vam valjda nije smiješno. Povrh toga, ministar financija ako je dobar na zahtjeve ministara uvijek će početno postaviti se u oštar gard i reći ne. Tek ako ga uvjere svim mogućim dodatnim argumentima, onda će to prihvatiti. I o tome mogli bi sada naširoko raspravljati ali ovo nije tema da se o njoj raspravlja. I nije u redu da se to iznosi ovdje.
Ponovo predsjednik Vlade, u ime predlagatelja.
Gospodine zastupniče. Hoćete li time reći da je Ministarstvo financija uputilo jedno pismo na Vladu i da je onda odustalo od toga zbog rasprave, ako vas dobro razumijem na koordinaciji ili zbog novih saznanja? Jesu li ta saznanja i ta rasprava, ja vas molim da mi onda, da mi kažete o ćemu se radi. Jeste li vi uputili neko novo pismo ili postoji samo ovo koje mi imamo? To je prvo pitanje. I drugo pitanje, je li moglo na temelju rasprave među ministrima, je li se mogao derogirati zakon koji vi citirate da je to trebalo ići na Sabor? I da o tome nije mogla odlučivati Vlada nego Sabor. To je vaš citat. Na temelju kojih saznanja na razgovoru bilo na koordinaciji, bili na Vladi ste promijenili to stajalište, odnosno na temelju čega ste išli mimo zakona? Dakle ja ne govorim da, ja se slažem s vama da u praksi Vlade ministar može doći sa jednim, sa jednim stavom promijeniti ga i da može odluka onda na kraju biti bolja ali ne u pogledu mijenjanja zakona. Zakonska je obveza što i vi upozoravate i to je dobro da ste upozorili, zakonska je obveza da o tome raspravlja Sabor, a da o tome ne može odlučivati Vlada. A Vlada je, ponavljam još jedanput. Kada smo se oko toga uhvatili, ja sam mislio da ćemo to sutra raspraviti i o tome, je ali, ali, ali vi ste danas rekli ovdje da ste vi uputili jedno pismo i nakon sastanka i novih saznanja da ste promijenili svoje stajalište. Ali ga ne možete mijenjati jer je zakon vrlo jasan. Da zakon, da o tome raspravlja Hrvatski sabor. I Sabor može o tome donjeti odluku a ne može donjeti Vlada bez obzira što koji ministar mislio.
Hvala lijepo. Ispravak netočnog navoda. Gospodin zastupnik Mato Crkvenac. A prije toga zastupnik Miroslav Rožić, povreda Poslovnika. Izvolite kolega Rožić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, molim vas lijepo da se, ovo se zapravo pretvorilo u replike i replike, replika ispravka netočnog navoda.
Kolega Rožić molim vas navedite članak Poslovnika za koji držite da je bio ... [[Govornik se ne razumije.]] povrijeđen.
Članak Poslovnika kojeg vam trebam navesti je, samo čas, samo čas, pravo predlagatelja, to je članak Poslovnika koji govori o tome pravu predlagatelja da uvijek govori ali ne na način da odgovara replikama na ispravke netočnih navoda. Pa ja, mislim, pretvorilo se zapravo ovo u raspravu, odnosno u izmjeene replika između bivšeg ministra financija i predsjednika Vlade.
Kolega Rožić.
Dobro, ja ću vam navesti ako hoćete.
145. stavak 5. Poslovnika piše jasno da predstavnik Vlade i predlagatelj može tijekom cijele rasprave davati objašnjenja, odgovarati na upite, primjedbe i tako dalje.
Ali ne piše gospodine predsjedniče da može, da može govoriti na ispravke netočnih navoda.
Može, može, može.
Pa nije, nismo uopće nikad do sada imali takvu praksu.
On se može javljati na riječi i može razgovarati. Može govoriti, to je i po Poslovniku i po praksi.
A šta će sada gospodin Crkvenac ispraviti netočni navod koji? Iz prethodne rasprave po treći put?
Može. Hvala lijepa.
Neće ispravljati ništa što je rekao gospodin Sanader sada u ovoj raspravi nego u onoj prvoj.
Hvala lijepa.
Pa ćete, po treći put javlja već za ispravak netočnog navoda.
Može se javljati, ima pravo zastupnik se javiti i ispraviti netočni navod.
Tri puta isti?
Ne isti, može ispravljati netočni navod.
Dobro, u redu. Biti ćemo i mi predlagatelji gospodine predsjedniče.
Pa normalno da ćete biti. Poštovani zastupnik Mato Crkvenac ispravak netočnog navoda. Ali vas molim, kolegice i kolege uistinu idite ispravak netočnoga navoda. Mislim da zastupnik je dužan navesti pod 1. netočni navod, citirati koji je to netočni navod i onda ga ispraviti. Molim vas da se toga svi držimo.
Gospodine predsjedniče, molim vas da me u tome i zaštitite jer čitavo vrijeme ja upravo tako postupam. Netočan navod koji ispravljam je taj da je suprotno Zakonu na koji se poziva, prema kojem je trebalo to ići u Sabor Vlada donjela odluku. Tvrdim to je netočno zato što su svi zakonodavni faktori konstatirali da u Sabor prema Zakonu o cestama ide utvrđivanje programa izgradnje cesta. A da je međugodišnja dinamika izvršavanja tih faza cesta stvar koja ne mora ići u Sabor.
Hvala lijepa ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Ivica RAčan.
Gospodine predsjedniče, ispravljam navod gospodina Sanadera predsjednika Hrvatske Vlade, da će sutra biti razjašnjeno ovo pitanje i da neće biti predmet politiziranja. Na žalost sam sebe je pobio predsjednik Hrvatske Vlade jer je to pitanje ovdje otvorio. I otvorio raspravu o tom pitanju ja izražavam samo na ovakvu gestu i ponašanje predsjednika Vlade žaljenje.
Hvala lijepa. Ja bih sada ako dopustite pozdravio naše goste na galeriji. Učinice i učenike Ekonomske i trgovačke škole iz Vinkovaca koji će pratiti jedan dio rasprave. [[Pljesak]] Kolega zastupnik Šime Lučin povreda Poslovnika.
Gospodine predsjedniče, držim da je povrijeđen članak Poslovnika 144. jer uvodničar i predlagatelj nije govorio samo o suštini i biti problema nego zapravo u duhu predizbornih govora i kampanje održao jedan paušali širi pledoaje. A niste ga upozorili.
Kolega Lučin, članak 144. Poslovnika govori o raspravi o prijedlogu zakona o prvo čitanju zakona. Dakle koji obuhvaća uvodno izlaganje, opću rapravu i tekst dakle ne o ovome što ste govorili. Da. Povreda Poslovnika poštovani zastupnik Ivo Lončar.
Gospodine predsjedniče, ja sam bio prije digao pločicu za povredu Poslovnika, Poslovnik je povrijedio zastupnik Ivica Račan. Članak 209. stavak 2. ja ću ga pročitati zbog svih zastupnika i zbog digniteta ovoga Sabora i zbog ovoga Poslovnika koji još uvijek vrijedi. Citiram. Ako zastupnik zatraži riječ da bi ispravio netočan navod, predsjedatelj mu daje riječ čim završi govor onoga tko je iznio navod. Ovo je važno. Zastupnik se u svom govoru mora ograničiti na ispravak u protivnom će mu predsjedatelj oduzeti riječ, a zastupnikov govor ne može trajati dulje od 1 minute. Gospodine predsjedniče vi ste prekršili ovaj članak 209. A napose zastupnik Ivica Račan jer on ništa nije ispravio, nego je komentirao mišljenje ir ekao je da će neće sutra suglasiti sa predsjednikom Hrvatske Vlade. Prema Poslovniku to je nedopustivo. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Molim vas ja uistinu nastojim voditi sjednicu demokratski u skladu sa Poslovnikom. Imao je velikih problema i poštovani Tomčić, kolega kao ranije predsjednik Sabora i svi voditelji sa tim distinkcijama što je ispravak netočnog navoda što je ispravak činjenične tvrdnje. A što je ispravak i polemika mišljenja. Idemo dalje na. Molim vas. Idemo dalje na raspravu po klubovima, u ime kluba zasutupnika Hrvatske stranke umirovljenika predsjednik kluba poštovani zastupnik Josip Sudec. Izvolite kolega.
Cijenjene dame i gospodo zastupnici, klub Hrvatske stranke umirovljenika ocjenio je da je ovaj prijedlog prvi korak u reformi poreznog sustava. Zadovoljni smo prijedlogom smanjenja stope sa zadrškom. Mislimo da ovaj period zadrške će se iskoristiti za dodatne analize praćenja i možda drugačija i pozitivnija rješenja. Pozitivno ocjenjujemo prelaz na ispunjenje predizbornih jamstava, nadamo se da će se tako ispuniti i ostala jamstva koja su data. A posebno se radujemo tome, što ovo smanjenje ide u korak u korist povećanja standarda. Posebno starije umirovljeničke populacije a i svih građana. Razmatrali smo na klubu i druga moguća rješenja ali klub se odlučio da podrži ovo rješenje jer svako rješenje koje nije doživjelo analizu ili za koje nemamo dokaza da bi bilo bolje nego št oje sada predloženo. Prihvaćemo ovo kao prijedlog. Ovim prijedlogom u fokus tržišta dolazi potrošač. Njegove rastuće potrebe i na žalost ograničena kupovna moć. Trgovicima poručujem da uz veći promet i manju razliku u cijeni ostvarit će istu dobit. Prema tome nije visoka zarada ili visoka marža uvjek i rezultat visoke zarade. Hvala.
Hvala lijepa gospodine zastupniče. Sada riječ ima predstavnik kluba SDPa uvaženi zastupnik Slavko Linić.
Gospodine predsjedavajući, gospodine predsjedniče, ministre, kolegice i kolege. SDPe je za smanjenje PDVa u svom izbornom programu također je naznačio smanjenje PDVa. Ali SDPe nije za predloženi prijedlog Vlade Republike Hrvatske. zašto nije, za prijedlog koji je danas na našim klupama. Iz razloga što dva postotno smanjenje PDVa neće zadovoljiti nitko niti sve korisnike državnog proračuna jer je to manje novaca u državnom proračunu, ali ni konačne potrošeče. Zašto? Pa zato što 2% smanjenja PDV-a neće imati efekata čak kada bi trgovci i smanjili cijene za tih 2%. Ni tada ne bi bitnije smanjili cijene i korisnik ili konačni potrošač neće to osjetiti. Uzmimo samo prosječnu mirovinu od tisuću i 7 stotina kuna. Kada bi sve to potrošili tada je to samo 27 kuna na mjesec dana trošenja, samo 27. Prema tome, ne postižemo ono što želimo i ono što najavljujemo pokušaj da dignemo standard. Zašto ne postižemo? Pa zato što najosjetljivija socijalna kategorija neće osjetiti te efekte. Moram izraziti i žaljenje da danas nemate prijedlog SDP-a koji je također upućen u saborsku proceduru, pa ćemo se vjerojatno na sljedećoj sjednici nakon mišljenja Vlade sresti sa našim prijedlogom. Zašto? Jer upravo prijedlog SDP-a govori o tome da ako već idemo na smanjenje PDV-a i ako ocjenjujemo da možemo nositi teret smanjenja prihoda u državnom proračunu da to damo u socijalnu kategoriju jer predlažemo uvođenje barem jedne međustope i ono što možemo ocijeniti da bi bio poticaj gospodarstvu i to turizmu. Jer je turizam na svjetskoj sceni svjetsko tržište i smanjenje PDV-a jačat ćemo konkurencijsku moć u borbi sa ja bih rekao Italijom, Španjolskom, Grčkom i ostalim zemljama u Mediteranu. To je tada po nama mišljenje. Efekat koji će polučiti možda manje zadovoljstva s obzirom na smanjenje prihoda u državnom proračunu ali sigurno polučiti efekte za jedno gospodarstvo što inače nije karakteristika ove vrsti poreza, ali i za socijalnu kategoriju jer smo predložili da se smanji i međustopa uvede na hranu i na ja bih rekao potrošnju za djecu do 7 godina. Ako ocjenjujemo da je ovo nešto niže ja bih rekao ostvarenja prijedloga PDV-a, možemo povećati i kategoriju djece do 15 godina. Tog trenutka možemo i reći postižemo taj osjećaj zadovoljstva. Turistička privreda, ili definirajmo što je to, da li je to samo ponuda smještaja i hrane, ili je to možda ponuda nekih usluga u turizmu. Osjećaj da će oni biti konkurentniji, da možda mogu podignuti cijene, da mogu ostvariti veće prihode, da mogu investirati da krenemo u razvoj. Taj osjećaj da država, Vlada, Sabor misli o toj turističkoj privredi. Ali i ono drugo, da građanin nema tako beznačajno smanjenje cijena, nego ako kupuje hranu, ako je socijalna kategorija taj osjećaj, to zadovoljsto da će cijena pasti možda i 10-tak posto ako uvedemo međustopu je nešto što je tada socijalna politika, zadovoljstvo potrošača i oni osjećaju da će imati efekat ovakve porezne promjene. I zato smatram da je ako već pristupamo razmišljanju o smanjenju PDV-a bitno postići efekte. Očekivati da će trgovci promijeniti cijene ako padne 2% je nerealno. Konkurencija među trgovcima je enormna. Marže su već značajno smanjene i nadalje će se smanjivati i nadalje. Prema tome, ovih 2% nije toliko bitno u politici trgovačkih marži da možemo očekivati da će ipak potrošač osjetiti ja bih rekao efekte smanjenja od 2%. I to je ono što ne želimo postići jer tada ne pomažemo gospodarstvu. Jer promjene u PDV-u nisu gospodarski usmjereni porezi, a smi potrošač ovisi o dobroj volji trgovca. I sama Vlada koja se odriče 3 milijarde prihoda, 3 i pol milijarde prihoda ovisi o dobroj volji trgovaca, a oni u konkurentskim bitkama oko marži neće puno gledati na ovih 2%. I to je bitno naznačiti. Ja bih ipak možda još par riječi rekao i o gospodarstvu. Hrvatsko gospodarstvo treba osmišljenu i gospodarsku politiku, a dio toga je i porezna politika. Mi sada brzopleto ulazimo u raspravu o PDV-u, a ne znamo prije toga što ćemo sa doprinosima, što ćemo sa doprinosima. Zašto što ćemo sa doprinosima? Pa zato što ako potrošimo dio budžeta na 2%-tno smanjenje PDV-a kojeg najvjerojatnije neće imati efekata na potrošača teško da ćemo moći razmišljati ozbiljno o smanjenju stopa doprinosa. A znamo da su stope doprinosa uzrok nekonkurentnosti hrvatskoga gospodarstva. Veli se da je cijena rada u Hrvatskoj visoka, da smo zbog toga nekonkurentni, da zbog toga imamo problema sa izvozom. Nije problem plaća neto, nego su problem nameti, a pogotovo doprinosi. Prema tome, nas očekuje i rasprava o doprinosima. Ako ovdje brzopleto potrošimo sredstva proračuna neće imat dovoljno prostora. Ali nije samo pitanje jačanje konkuretnosti gospodarstva sa smanjenjem poreza doprinosa nego je to pitanje možda i preraspodjele jer na taj način mogu rasti i djelomično plaće, ako smanjimo doprinose i ne mora sve ići i korist poduzetnika. Prema tome, daleko važniji porez i daleko važniji, ja bi rekao, rasprava u poreznoj politici nas očekuje oko doprinosa. I zato budimo oprezni kad govorimo o troškovima PDV-a. Pokušavamo stalno govoriti o socijalnoj noti. Ako je pitanje socijalne note ovdje je i bio jedan prijedlog najavljivan od strane HNS-a koji govori da pokušamo podignuti neoporezivi dio. I tada ćemo omogućiti građanima zaista socijalne kategorije nižih primanja da ostvare veće prihode jer će se manje poreza plaćati pa će biti kupovno sposobniji i rast će im standard. Znači, govorimo o toj socijalnoj osjetljivosti. Kao što vidimo, puno je pred nama rasprava o poreznoj politici u ovoj godini i ja bi rekao, za cijelo naše mandatno razdoblje. A mi ulazimo brzopleto u odluku oko 2% poreza koje nitko neće osjetiti. Ni gospodarstvo i vrlo mala pretpostavka da će osjetiti konačni potrošač i da će to utjecati na standard potrošača. Ono što je karakteristično i ja ću napomenuti da upravo zbog te socijalne osjetljivosti, razlike zemlje Europske unije osim jedne sve ostale imaju nekoliko stopa ili međustopa. Deset zemalja koje sada ulaze u prvom krugu sve imaju međustope. Dajmo se pozabavimo ozbiljno sa tom temom. Međustopa je važna jer tog trenutka riješavamo socijalne probleme i tog trenutka imat ćemo to da možemo reći da smo podigli životni standard, pogotovo umirovljenika jer njemu 10%-tno smanjenje cijene nešto znači na proizvode koje on sigurno kupuje. A ne onaj koji kupuje skupe automobile. Zašto da mu smanjujemo 2% poreza. Ne trebamo mu smanjivat, nije potrebno mu smanjivat. Ali umirovljeniku, radniku sa niskim prosječnim primanjima je važno smanjiti 10% cijenu i to možemo upravo sa međustopom. I zato pokušajmo slijediti zemlje Europske unije. Mi smo sutra dio tih zemalja, dio te Unije. Zbog čega da mi budemo ta druga zemlja koja neće imati međustopu? Uvijek je bila priča, to je skupi sustav, to je problem, problem uvođenja. Ne. Već smo polako pripremili hrvatsku administraciju na nove tehnologije, nove mogućnosti, već smo daleko spremniji zaista tu drugu stopu uz sve troškove i, ja bi rekao, tehničke probleme primjeniti. I vrijeme je da to ozbiljno razgovaramo. I zato možda i taj dio prijelaznog perioda za pripremu druge ili međustope je mogućnost da to oko Nove godine pripremimo administraciji. Znači, ocjenjujemo da bi daleko bolji osjećaj bili i kod potrošača i kod gospodarstvenika, ali i za nas koji smatramo da će biti manje prihoda u državnom proračunu, prijedlog o međustopi. A velimo da ovisno o tome koje su to robe u međustopi, koje su to životne dobi naše djece u stopi. Možemo uvijek imati iznos manjeg prihoda do maksimalno ovog koji je prijedlog Vladin ili manje, ovisno o tome što je procijenjeno. I zato mi dozvolite da ipak na kraju pokušam i nešto reći politički. Da tako je, 1999. i ja kao kandidat u izborima sam govorio o 17%-tnoj stopi umjesto 22. I isto tako dobar dio SDP-ovih zastupnika. Ali u 4 prethodne godine ocijenili smo da nam je cilj podići gospodarstvo, podići plaće i umjesto smanjenja jednog poreza koji i nije baš, ja bi reko, najpravičniji, mi smo išli na smanjenje stopa doprinosa, mi smo išli na podizanje neoporezivnog dijela. Jer smo ocijenili da je socijalno bolje zaštititi slabije imovinske kategorije našeg građanstva i to umirovljenike i radnike sa nižim primanjima, a s druge strane, upravo to je bio razlog da se s manjim stopama doprinosa utječemo na rast plaća i plaće su rasle, ali i na rast gospodarstva. Ono što je važno, da li ćemo ostvariti u ovoj godini 5%-tni rast to je itekako važno. Jer uz ovo smanjenje ako ne bude 5%-tnog rasta stjeći će se uvjeti da itekako razmišljamo da li će se ovaj zakon primjeniti u idućoj godini ako ide sa ovom promjenom. I zato, neovisno o tome što netko veli u izborima, obećanje na prvoj sjednici i sad imamo prijedlog pred nama. Ali mi koji odlučujemo o njemu trebamo reći koliko je to kvalitetno predloženo. I zašto već velimo, probajmo mezelirati ovaj prijedlog, promijenimo ga u nešto drugo i imat ćemo efekte. I imat ćemo efekte neovisno da li ima li međustope, neovisno da li ima li podizanje neoporezivnog dijela dohotka jer je to socijalna politika, a mi u ovom trenutku trebamo dizati standard socijalno ugroženih građana, umirovljenika i radnika sa manjim primanjima ili plaćanja. To je razlog zašto smatram da neovino o izbornim obećanjima stranke na vlasti i sadašnje Vlade mislim da se može modelirati ovaj prijedlog i da u tim raspravama trebam ocijeniti kvalitetu predloženog i drugih prijedloga koji će biti na idućoj sjednici.
Zahvaljujem gospodinu zastupniku Slavku Liniću. Riječ ima u ime predlagatelja ministar Šuker.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Moram reći na početku nešto da intencije Europske unije su ka smanjenju stopa poreza i uvođenja jedne stope poreza na dodanu vrijednost, to je intencija porezne politike zemalja Europske unije. No, moram intervenirati u nekim stvarima, prvo kada se pristupalo izradi ovog Zakona i prijedloga o stopi poreza na dodanu vrijednost nije se išlo s tim da je Hrvatska dosegla plafon što se tiče dohodovne strane proračuna. Smatramo a to jasno ukazuju i prihodi od PDV-a u ljetnim mjesecima, svi se volimo hvaliti kada govorimo o rezultatima naše turističke sezone, kako prihodi od turizma su recimo od 3 milijarde i još nešto od 2000. narasli na 8 milijardi dolara u 2003. recimo da je negdje oko milijardu i još nešto posljedica pada dolara, no vrlo interesantno da najjači mjesec po naplati prihoda od dodanu vrijednost bi trebao biti 7. i 8. jer tada je najviše turista u Hrvatskoj, međutim, 8. mjesec je tek na 9. mjestu po naplati PDV-a kada gledate rangirano mjesece naplate. Vrlo interesantno je dakle pogledati drugu stvar, početkom 2002. godine naplata PDV-a na Hrvatskoj granici je bila 55% danas je ona 72% a to najzornije pokazuje u kakvoj je situaciji Hrvatsko gospodarstvo i kakva se gospodarska politika vodila u protekle dvije godine. Mislim da o tome ako se na Hrvatskom tržištu prodaje preko 70% roba koje imaju porijeklo iz uvoza onda to najbolje pokazuje kakva je situacija u gospodarstvu, mislim da nama taj pokazatelj treba ponuditi neke druge teme za raspravu. Ono da neće biti efekta u gospodarstvu smanjenje stope PDV-a mi smo zaboravili jednu stvar a to je da najveći utjecaj osim potrošnje koje je bio 4%-tna poena od 5,2% rasta GDP-a u 2002. godini ima investicije od države u komunalnu infrastrukturu, kako države tako i jedinica lokalne samouprave. Kao što znate jedinice lokalne samouprave država nisu u sustavu PDV-a prema tome taj PDV ne mogu odbiti kao predporez. Dakle, smanjenje od 2% PDV-a na sve investicije u državi, jedinicama lokalne samouprave otvara mogućnost za 2% veću investiciju u sljedećoj godini. I na to morate računati ako je država u ovom trenutku najveći investitor i ako država investicijama u komunalnu infrastrukturu treba stvoriti nukleus za gospodarski oporavak Republike Hrvatske onda ne možemo govoriti da 2% povećanog ulaganja u komunalnu infrastrukturu neće utjecati na rast gospodarstva. Isto tako vrlo je interesantno pogledati još jedan podatak, naplata zapravo prihodi od PDV-a 99. su bili 19 milijradi i 800, prihodi od PDV-a u 2003. su 28 milijardi 100, cijelo vrijeme slušamo da smo smanjili potrošnju države. Ako je 99. bilo prostora za 5% tih poena smanjenja PDV-a, kada je prihod od PDV-a bio 8 i pol milijardi dalje, onda je vrlo interesantno da danas kada su prihodi veći 8 i pol milijardi ne možemo govoriti oko stope smanjenja PDV-a. Također, mislim slušajući raspravu ja mislim da danas kada bih nekome u Saboru predložio stopu PDV-a 25% vjerojatno bi dobio pljesak jer to bi osiguralo prihode u proračunu, no kada govorimo o diferenciranim stopama PDV-a onda se mora reći koliko i one koštaju. Isto tako kada se govori o diferenciranoj stopi PDV-a od turizma onda treba jasno naglasiti što se misli sa nultom stopom PDV-a u turizmu koja je uvedena prije tri godine, da li ona ostaje ili se predlaže da se ona digne na 11%. Ako uzmemo da je prihod od turizma bio onakav kakav je bio 2002. godine i da je veći skoro 100% 2003. onda ispada ako se ukine nulta stopa i sve se stavi na diferenciranu stopu od 11% od PDV-a da će s tog osnova gubitak u proračunu kako je to rečeno ovdje dakle citiram to je izraz biti veći nego što je gubitak od smanjenja stope od 2%. Dakle, kada govorimo o komparaciji pojedinih prijedloga onda treba komparirati njihove financijske učinke, no što se tiče diferencirane stope u turizmu i prehrani bili su prijedlozi protekle četiri godine pa ih nitko nije htio slušati, no, sve stranke koje danas kritiziraju smanjenja stope od poreza od 2% prije početka predizborne kampanje su predlagale smanjiti stopu PDV-a onda je kasnije išlo na diferenciranu stopu. Dakle, ponavljam ono što sam rekao, investicije jedinice lokalne samouprave, države u komunalnu infrastrukturu, s osnova smanjenja stope PDV-a od 2% će se povećati u narednoj godini 2% a bez obnove infrastrukture, bez stvaranja preduvjeta za gospodarski razvoj jedinicama lokalne samouprave, ne možemo govoriti niti o kvalitetnom gospodarskom oporavu Republike Hrvatske.
Zahvaljujem gospodine ministre. Za ispravak netočnog navoda javio se gospodin zastupnik Mato Arlović.
Gospođo potpredsjednik, poštovane kolegice i kolege, nije točna izjava gospodina ministra da je intencija zemalja Euorpske unije da se uvede jedna stopa. Naime, osim Danske u zemljama Europske unije sve ostale zemlje imaju više stopa i ja ću primjera radi napomenuti da Belgija ima pored stope od 21, još 3 snižene stope i jednu od, i od 1, 6 i 12%, Luksemburg pored stope od 15% 3, 6 i 12%, Njemačka pored opće stope 7%, međustopu od 7%, Francuska pored opće stope od 19,6% sniženu stopu od 2,1 i 5,5%, u Italiji do 20 na, ima i sniženu stopu od 4 i 10%, Velika Britanija od 17,5 na sniženu stopu na 5% i tako dalje, a koliko je meni poznato, pratim zakonodavstvo zemalja Europske unije nitko nije pokrenuo izmjenu i dopunu zakona da bi smanjio o porezu na dodatnu vrijednost da bi smanjio, ukinuo međustope i uveo jednu stopu. To je prvo. I drugo, naš Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o PDV-u nultu stopu, ovaj, zamjenjuje sa stopom od 12% u turizmu.
Zahvaljujem na prvom dijelu koji je ispravak netočnog navoda. Za riječ se javio gospodin Mato Crkvenac, također ispravak netočnog navoda.
Ma ovo ispravljam jer me već duže vrijeme smeta. Navod je da se PDV po Vladi predlaže smanjiti 2%. To nije točno. On se predlaže smanjiti 2 poena, a to je 0,44% i to je toliko onda učinka i u odnosu na gospodarstvo šire i tako dalje.
Zahvaljujem. Gospodin ministar Šuker u ime predlagatelja.
Hvala lijepo. Samo radi javnosti i radi svega. Intencija zemalja Europske unije da se uvedu dvije stope i da se ... [[Govornik se ne razumije]] stopu. To je intencija u svim financijskim krugovima se o tome govori. A što se, što se tiče ispravka gospodina Crkvenca ja govorim stalno o smanjenju 2%-tno poena. A to je smanjenje od 10%. Prema tome nemojmo sad, ovoga, izvrdavati nešto što nije.
Zahvaljujem. Sljedeći, sljedeći za raspravu se prijavio zastupnik Gordan Jandroković u ime Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite gospodine zastupniče.
Poštovana potpredsjednice Sabora, poštovani ministre, uvaženi kolegice i kolege zastupnici. Od samog početka svoga rada nova hrvatska Vlada je kao jednu od mjera koja će imati za cilj rasterečenje gospodarstva i poboljšanje životnog standarda hrvatskih građana najavila i smanjenje poreza i reformu cjelokupnog poreznog sustava. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost prvi je korak učinjen u tom smjeru te će stoga Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržati Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost. Ključni je razlog za takvo stajalište Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice je procjena da će navedeni Zakon pozitivno utjecati na smanjenje troškova života i imati pozitivan učinak na rast životnog standarda hrvatskih građana. Zašto vjerujemo u tu procjenu? Budući da je krajnji potrošač onaj koji na kraju snosi porez na dodanu vrijednost, a da, da će se prema prvim simulacijama državni proračun umanjiti za otprilike 3 milijarde kuna lako je zaključiti da će taj iznos ostati u rukama hrvatskih građana. Stoga donošenjem ovog Zakona Vlada Republike Hrvatske izravno ulaže 3 milijarde kuna u rast standarda građana Republike Hrvatske. Neki govore da samo promjena zakona nije dovoljna da bi zaista taj iznos ostao hrvatskim građanima već upozoravaju na mogućnost da taj novac ostane samo trgovcima. Točno je da Vlada ne može natjerati nekoga da smanji cijenu, ali ona ovom mjerom otvara tu mogućnost i stvara uvjete za smanjenje cijena što jest njezin zadatak. Pri tom je važno naglasiti da donošenje predmetnog zakona treba pratiti i javno poticanje trgovaca da zaista za navedeni iznos smanje cijene. Dosadašnje iskustvo ali i sve veća konkurencija između trgovaca jamstvo su da će trgovci koristiti smanjenje stope poreza na dodanu vrijednost kako bi pojeftinili cijene svoje robe i učinili je dostupnijim hrvatskim kupcima. Nadalje Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podupire stajalište predlagatelja da će smanjenje poreza na dodanu vrijednost imati višestruke makroekonomske efekte. U prvome redu smanjivanje razine cijena, poboljšanje konkurentnosti hrvatskog gospodarstva i smanjivanje sive ekonomije. Isto tako podupiremo predlagateljevu najavu da će unaprijediti sustav naplate i nadzora te na taj način osigurati povećanje porezne discipline i povećanje prihoda od toga poreza kao kompenzaciju za pad poreznih prihoda zbog smanjenja porezne stope. Podsjetio bih da su i neke stranke članice donedavne vladajuće koalicije najavljivale, najavljivale smanjenje stope PDV-a no da nisu imale hrabrosti i želje povući taj potez. Nova hrvatska Vlada počinje ostvarivati ono što je najavila te nam se čini da je većina prigovora samo političke prirode i ne temelji se na stvarnim argumentima. Važno je naglasiti da je odluka Vlade da smanji stopu poreza na dodatnu vrijednost samo prvi korak u reformi cjelokupnog poreznog sustava koji će ga učiniti potpuno kompatibilnim poreznim sustavima razvijenih europskih zemalja. I zaključno Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržava Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost jer ga smatra: 1. početkom reforme poreznog sustava, 2. mjerom koja će pozitivno djelovati na rast životnog standarda hrvatskih građana i 3. mjerom koja će imati pozitivne makroekonomske efekte. Smanjivanje razine cijena, poboljšanje konkurentnosti hrvatskog gospodarstva i smanjivanje sive ekonomije. Hvala.
Zahvaljujem gospodine zastupniče. Sada je na redu u ime Kluba HNS-a PGS-a gospodin zastupnik Radimir Čačić. Izvolite.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Dame i gospodo, uvažene kolegice i kolege. Na samom početku citat iz vladine ocjene stanja koji glasi vezano na Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost koji glasi: “Sagledavajući dosadašnju primjenu sustava poreza na dodanu vrijednost može se reći da su u praksi potvrđene njegove pozitivne strane, neutralnost u poduzetničkom poslovanju, poticanje izvoza naglašavam, poticanje izvoza, smanjenje sive ekonomije, te izdašnost ovog poreznog oblika. Mislim da postoji konsenzus i u stručnoj i u političkoj javnosti da je sve ovo što sam pročitao točno. To je zaista porez koji je potpuno potvrdio sve svoje kvalitete i bitno doprinio stabilnom financiranju budžeta, a razmjeri o kojima govorimo su ovdje posebno značajni i stabilnost, jer se radi o tranzicijskim zemljama, gdje do kraja još nije zaživjela fiskalna disciplina i gdje cijeli niz poreznih nameta koji zemlje sa visoko razvijenim sustavima podataka, institucijama, instrumentima kontrole i naplate realiziraju u Hrvatskoj još ne postoji, primjer porez na imovinu koji nema još ni datoteku, a jedan je od velikih izvora. Dakle, mi ovdje govorimo o posebno važnom porezu za jednu specifičnu zemlju kakva je Hrvatska u Europskim razmjerima kao što su i druge tranzicijske zemlje specifične i još uvijek vrlo osjetljive uz prihodovno stvaranje, punjenje svojih budžeta. Ovdje se govori o dvije trećine poreznih prihoda, govori se o otprilike 30% svih prihoda proračuna. Naime, kao što ste i sami mogli utvrditi 27 milijardi je u 2003. došlo iz PDV-a od ukupno 44 koliko su sva porezna davanja unijela u proračun. Dakle, mi danas raspravljamo o Zakonu koji bi za oko 3 milijarde smanjio prihodovnu stranu, što na prvi pogled dakako i ne izgleda tako strašno ako pogledamo da državu u cijelini raspravlja, raspolažemo, usmjerava 87 milijardi kuna. Međutim, svi oni koji su vodili državu, znaju da to jednostavno suštinski nije istina. Država stvarno putem Vlada, ministarstava raspravlja i raspolaže sa nepunih 5, 6 milijardi, sve ostalo su fiksni troškovi. Plaće, mirovine, struja, voda, otplate kredita, sve ono što i vi u obitelji imate kao definiran … [[ne razumije se]] dakle o vrlo malom iznosu u suštini mi raspravljamo, a i taj iznos je deficit i taj o kojem raspravljamo je deficit još uvijek u ovoj zemlji, istina svake godine sve manje u posljednje 4 godine,ali još uvijek deficit. I od tog iznosa koji uopće predstavlja podlogu za gospodarski rast instrument za utjecaj države, od tog iznosa koji predstavlja i podlogu za neke socijalne intervencije mi sebi polovicu pokušavamo odrezati ovog trenutka i to na način koji mi je teško dokazati i objasniti. Naime, mi to činimo u trenutku kad nemamo ni proračuna, za ovu godinu, a kamoli proračuna za sljedeću godinu. Mi zaista ovog trenutka skačemo u bazen sa 15 metara visokog trambolina, a da nitko nije provjerio da li u bazenu ima voda. Istina Bog napravili smo jedan mali pomak, pa onda nećemo skočiti sad odmah, nego ćemo pričekati godinu dana, ali ni onda, još uvijek ne znamo da li ima vode. Ali donosimo unaprijed odluku. Kao što smo obećali u kampanju smanjit ćemo PDV-e, realiziramo svoja obećanja, pa šta bude. Dakako, da ovaj porez o kojem govorimo je izuzetno važan i zbog činjenica da i ova dva poena to je važno ovdje reći, ova dva poena su jednako toliko gotovo koliko svi iznosi koje dobivamo iz najvećeg sljedećeg poreza, a to je na naftne derivate i više od svih drugih iznosa za bilo koji drugi porez, dakle, da vidite o čemu govorim. Na prvi pogled 2% je ništa. i tu se moramo prisjetiti jednog pravila poreznog sustava. Pravilo poreznog sustava veli da je, ako je ikako moguće, a skoro nikad nije, da je uputno i nužno da porez bude ugodan, da na puno malih točaka svagdje gdje je moguće uzme ponešto, da se ne osjeti previše, a da država iz toga dobije puno. To je najbolje što jedan porez može učiniti. Naravno najgore što jedan porez može učiniti je, da država izgubi puno, a da nitko ne osjeti ništa. Ono prvo je jako teško. A da je ovo drugo jako lako, dokaz je ovaj prijedlog ovog zakona. To naime, uopće nije problem. Za 95% građan Hrvatske ključni kriterij je plaća i sindikalna krošarica objavljena pred sedam dana, 5 tisuća 295 kuna za četveročlanu obitelj a i to mislim da je bogato dimenzionirano. Ovaj zakon skida 86 kuna troška, dakle 21,50 kunu po osobi četveročlane obitelji u toj košarici. Ako uopće ikada do potrošača i dođe. Naravno, neće doći, o tome spora nema jer nemojmo se bojati ili slučajno pomisliti da pozivi tipa nemojte zadržati 2% ili snizite cijene ili vratite cijene kruha i tako nešto, da su to rješenja za gospodarstvo jedne zemlje. Mislim, to nije vrijedno naravno ozbiljno komentirati. To je možda 1954. bilo rješenje ali danas su rješenje naravno tržišni odnosi, utakmica, sve ono što mehanizmi tržišnog gospodarstva jedino priznaju. Nema tu dogovora, nije to pitanje, nije to Crveni križ. Ovo je jedna ozbiljna tržišna utakmica. O čemu je dakle ovdje riječ? Riječ je o porezu kao što je ministar Šuker naglasio javno koji se 75% ubire na granici, 25% doma u ovoj zemlji sa ovakvim gospodarstvom kakvo ima. Dakle, 2 poena skinuti znači za 75% roba koje se ovdje prodaju olakšati uvoz, potaknuti uvoz i potrošnju iz uvoza, dodatno ubiti konkurentnost ove zemlje. Kome? Za korist trgovcima? Do građana nikada. Pa tko je tu normalan?! Pa kome je glavni interes da se to sruši? Pa tima koji ovamo izvoze i ovima ovdje koji uvoze. Pa šta mislite, zbog čega je Slovenija digla sa 19 na 21. Ako se stvarno želi potaknuti konkurentnost i gospodarstvo potiče se na druge načine o čemu ćemo imati prilike ovdje govoriti, takve zakone smo već ovdje predali u proceduru. Ima načina ako provjerimo da u bazenu ima vode, drugim riječima ako utvrdimo da su nam budžetski prihodi dovoljni da si dozvolimo skidanje na strani poreznih opterećenja. Ono što ovdje posebno treba još naglasiti je činjenica da naravno ta spirala nesreće, povećanje te potrošnje, naročito uvoza otvora naravno i povećanje ino duga dodatno vatru sa MMF-om, ... [[Govornik se ne razumije.]] deficita i sve ono sa čime se ozbiljno suočavamo i o tome postoji konsenzus između opozicije i pozicije. S druge strane pak naravno aktivna socijalna politika i njezini efekti se tu ne rješavaju. Ovdje je već spomenuo gospodin Linić, ja bi samo pocrtao. Ljudi svi odrastaju i stranke i države. U pubertetu smo svi strašno pametni. Svi sve znamo i znamo bolje od svojih očeva ili onih starijih iskusnijih. I onda je interesantno kad dođemo u 25. godinu, onda shvatimo da odjedanput su naši očevi postali pametni i da su njihovi stavovi u redu. Evo, počeli su bivati pametni. Ako još malo razmislimo onda ćemo shvatiti da smo mi odrasli, da smo se suočili sa istinama životnim i da smo ustvari mi prišli stavovima naših očeva. Ja sam očekivao da HDZ-ova Vlada kad dolazi već ima to iskustvo odrastanja. Bio sam svjestan činjenice da naša Vlada kada je dolazila nije imala to iskustvo i napravila je grešku. HNS je nije napravio u ovoj kampanji ali u onoj i HNS je nudio smanjenje PDV-a ne kao bitno ali i HNS. Međutim, kad se suočio sa realnošću, kad se suočio sa činjenicom da mi imamo povećani ... [[Govornik se ne razumije.]] ali tek nakon što smo utvrdili a ne napamet, ne unaprijed. Nakon što smo utvrdili da imamo za 2 milijarde povećane a to je tada bilo 2 poena PDV-a, utvrdili da imamo 2 poena povećani priliv u budžet i da možemo 2% spustiti PDV mi smo donijeli i odluku o tome, napisali tu odluku. Ona je čak iscurila u javnost bez naše želje da bi nakon analize onda smo rekli ajmo malo stati, ajmo vidjeti, ajmo se prisjetiti ovoga što sam malo prije govorio i ajmo razmisliti da li je sa stanovišta interesa zemlje pametnije te 2 milijarde potrošiti na neki drugi način ili pokupiti političke poene, da ne kažem demagoške, ali političke poene, izvršili smo obećanje. Šta smo napravili? Za 2 milijarde smo smanjili porezno opterećenje ali ne kroz PDV. To smo zamijenili za 2 plus 2 na opterećenju poduzetništva i gospodarstva. Zdravstvo, doprinosi i zdravstvo, mirovinsko. Isti novci su manje ulazili u budžet ali smo pojačali konkurentnost, povećali zapošljavanje, digli profitabilnost naših kompanija i od tada dalje već sa 1.7.2000. smo to učinili. I naravno, svi oni koji su htjeli a moglo se i mogli su si to priuštiti ne samo ulagati u nova radna mjesta, tehnologiju itd., mogli su to pretvoriti i u plaće naravno jer otvara se prostor poduzetnika da to pretvori i u plaće i to svi znamo. Nema ovdje ozbiljnih ljudi iz gospodarstva koji ne znaju da smo mi to obećanje izvršili o smanjenju PDV-a ali ne kroz PDV nego kroz nešto što stvarno doprinosi. Dakako da nismo na tome stali. Mi smo za još otprilike preko 1% rasteretili gospodarstvo, pojačali izvorno financiranje lokalne samoprave onim što smo učinili na brdsko-planinskim područjima. Onim što smo učinili na PPDS-u područjima od posebne državne skrbi. Kojima samo od 50-100% povećali izvorno financiranje, njihove buđete. Evo gospodo. Dakle, tako se ponaša po našem mišljenju odgovorna Vlada. I o tome ovdje trebamo razgovarati. Razumijemo poruke u političkoj kampanji, ali naravno nije završetkom izbora kraj svijeta. Sad treba početi ozbiljno razmišljati kuda idemo. I naravno da se nadam.
Vrijeme gospodine.
Hvala, evo. Naravno da se nadam da će i ova Vlada o tome ozbiljno razmišljati i povući kvalitetne odluke. Predlažem da ozbiljno razmisli i o prijedlozima SDP-a i o prijedlozima HNS-a. Ako bude prostora, idemo na ta rješenja koja sa 2X manje, recimo, prijedlog HNS-a, za 2X manje sredstava postignu dvostruko veći efekti.
Vrijeme molim.
I mogu se početi primjenjivati odmah. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Obavještavam da je sukladno članku 207. stavku 2. Poslovnika isteklo vrijeme za prijavu za raspravu u trajanju od 10 minuta. U ime predlagatelja ministar Šuker. Oprostite, pardon, oprostite ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Jarnjak.
U niz netočnih navoda koje je gospodin Čačić pokušao nam kroz jednu političku, političko predavanje o tome na koji način treba smanjivati poreze je izrekao da je HDZ donio političku odluku o smanjenju PDV-a sa 22 na 20% što je netočno i napamet bez računice. Itekako se lomila koplja i računalo i vidjelo na koji način se može doći do tih sredstava da bi se obećalo odnosno dalo jamstvo da će se smanjiti PDV sa 22 na 20%. Drugi netočan navod da ste vi smanjili PDV je zaista čak nije ni netočno nego je ajde da ne budem, netočno, da ste vi smanjili PDV ali na jedan drugi način. Pa gospodine Čačić. Pa u Hrvatskoj državi postoje zakoni koji točno propisuju kjoi su to porezi i na što se ti porezi koje ste smanjili odnose. Ne odnose se na ovu kategoriju na koju se odnosi PDV. Vi ste smanjivali neke druge poreze. I to je iskreno. ... [[Govornik se ne razumije.]]
Dobro gospodine zastupniče, nemojte ulaziti u raspravu.
Ali ne upravo taj porez. Hvala lijepa.
Ispravili ste. U ime predlagatelja ministar Šuker.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa, moram reagirati na niz paušalnih i netočni ocjena čisto zbog hrvatske javnosti. Koliko je kontardiktornosti u izjavama da 2% neće utjecati na ništa ali kada sam ja rekao podatak koji bi trebao biti stvarno neki podatak na kojem bi se svi mi trebali i Vlada i Sabor zamisliti a to je da se 75% PDV-a naplati na hrvatskoj granici. Onda se to koristi kao mi potičemo uvoz. Pa kako ćemo poticati uvoz ako s druge strane dajemo olakšicu pa ne potičemo ništa? To je kontradiktornost. No, rekao bih vama, gospodine zastupniče, odnosno, ako mogu još reći neke stvari, ispada da je ova Vlada strašno neozbiljna. Da ova Vlada ništa nije proučila, da ova Vlada ništa nije prostudirala. Međutim, ja i u svojem prvom izlaganju govorim jednu drugu stvar o kojoj moramo svi razmišljati. A to je da ova država nije došla do plafona svojih fiskalnih naplata. Da puno novaca curi mimo državnog proračuna. Vidjeli ste sada situaciju sa kruhom. Po podacima Državnog inspektorata 2 milijarde kuna ode mimo legalnih tokova. Dakle, nije itencija da smanjenjem stopom PDV-a da se smanje prihodi u državni proračun. Prihodi će ostati i veći nego što su na sadašnjem nivou, samo će se ubrat na drugačiji način. Ali zato iskorištavanje kamenoloma i drugih stvari itekako treba staviti pod kontrolu. Itekako to treba staviti pod kontrolu. Jer onaj tko iskorištava prirodna bogatstva Republike Hrvatske treba obeštetiti proračune jedinica lokalne samouprave i državni proračun i na kaju krajeva treba izdvojiti novce da se taj prostor koji je devastiran sutra na određeni način sanira i izgleda nekako. Pa prema tome, to je jedan od izvora prihoda. A druga stvar što se i tiče trošenja o tome je bilo razgovora na početku sjednice i ne bih htio duljit, no neki su već potrošili ove 3 milijarde proračuna o kojima se govori, o kojima toliko brinu da će biti smanjenje a za to postoje ugovori. A ja tvrdim da novce poreznih obveznika mimo odluka ovog Visokog doma nitko nema pravo unaprijed trošiti i za to ću se kao ministar financija itekako zalagati.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda zastupnik Čačić.
Naravno biti će nadam se prilike sutra malo raspraviti o ovome o čemu sam čuo da je na početku bilo rasprave. Nažalost, da, nažalalost u velikoj mjeri bez argumenata. Usput, točno je, PDV je među ostalom ključno i vezan za gospodarski rast. Srećom, gospodarski rast u 2004. je već osiguran činjenicom ugovora iz zatvorenih financiranja. I dok mi donesemo proračun negdje u 4. a možda i 5. pa počnemo raditi ... [[Govornik se ne razumije.]] 7. taj ključni dio će već biti gotov. Tako da.
Molim vas ispravak. Ispravak.
Tako da imate. Dakle, moj ispravak se sastoji u tome da nije istina da je bilo šta potrošeno, naprotiv, naprotiv, prošla Vlada je u kampanji pretrpila cijeli niz napada za nešto što je ostavila ova Vlada.
Nemojte, nemojte raspravljati.
Hvala. A gospodinu Jarnjaku.
Ne možete raspravljati gospodina Jarnjaka, ne možete ispravljati navod na navod, možete samo.
A, ok.
Ne možete ispravljati navod.
Nismo PDV smanjili nego smo opterećenje.
Molim vas gospodine zastupniče nemojte raspravljati. Povreda Poslovnika zastupnik Matešić.
Gospođo potpredsjednice, gospodin Čačić je u više navrata povrijedio Poslovnik članak 209. stavak 2. a i vi niste reagirali na vrijeme pa vas molim u buduće da se pridržavate poslovnika. Netočan navod nije bio ispravljen već je bila započeta rasprava o nečemu što je sasvim druga tema.
Hvala vam gospodine zastupniče. Ja sam upozorila vašega prethodnika. Prije nego što nastavimo raspravu, dozvolite mi da zajednički pozdravimo učenike i profesore osnovne škole "Ljudevit Gaj" iz Osijeka. [[Pljesak]] Imam potrebu d akažem još nešto, to su učeniic koji uručuju poteciju vratite oružje, koju su potpisali učenici, učitelji osnovnih i srednjih škola s područja grad Osjeka. Na mirnom prosvjednom skupu vratite oružje. KOje je održamo u Osjeku 17. listopada 2003. na rođendan tragično preminulog učenika Marka Svrtana. Skupili su 10931 potpis. Još jedan puta. [[Pljesak]] Dobro došli i čestitam. Nastavljamo raspravu. Oprostite vi ste ministre htjeli reagirati. Izvolite.
Gospođo potpredsjednice, gospodo zastupnici, ja stvarno ne znam dali dokumenti koje je ova Vlada zatekla dali su pravovaljani ili nisu. Kad oni koji su ih potpisali tvrde da to nije istina. Ja posjedujem dokument nadzornog odbora koji je potpisao uvaženi zastupnik Čačić gdje kaže da će se plaćanje ukupnih rashoda u iznosu od milijardu i 120 miliona izvršiti u 2004. godini. Kako netko za nekakav plan koji je donio ovaj Sabor, može prenjeti obavijest u sljedeću godinu po ovim zakonima ja to ne znam.
Zahvaljujem ispravak netočnog navoda gospodine Čačić.
Svi dokumenti su točni i precizni, i apsolutno po zakonu. Postoji nešto i naravno u potpuno napravljenoj suglasnosti sa MMFom, u okviru deficira koji nam je bio dozvoljen. Dakle 2%. Postoji nešto što se zove kontraktin ...jedna stvar su dakle ugovorne obveze, a druga su tekuća plaćanja. Ali o tome ćemo sutra gospodine ministre.
Ispravili ste navod. Izvolite.
Gospodine zastupniče. Ovaj Hrvatski sabor je usvojio financisjki plan hrvatskih autocesta i rekao je da u 2003. godini se mogu izvršiti radovi u iznosu od 5 milijardi i 400 miliona. Ako je sve tako zašto onda je Vlada na zadnjoj sjednici taj financijski plan povećala za milijardu i 700 miliona kuna.
Gospodine ministre, upozoravam vas ne možete postavljati pitanja i držite se teme. Tema je prijedlog zakona o porezu na dodatnu vrijednost.
Gospođo potpredsjednice, ja se ispričavam ali bih onda molio isto tako da imamo odnos kao predlagatelj ispred Vlade u odnosu na saborske zastupnike. Hvala lijepa.
Apsolutno. Hvala lijepa. Povreda Poslovnika gospodine Arlović.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednik, Vi ste to već na neki način korigirali. Povrijeđen je članak 210. Poslovnika, koji kaže govornik može govoriti samo o temi koja se raspravi i prema utvrđenom dnevnom redu, ako se govornik udalji od teme dnevnog reda predsjedatelj će ga opomenuti da se drži dnevnog reda. S obzirom da ste vi to već učinili, ja samo zapravo objašnjavam zajšto sam tražio da se radi o povredi Poslovnika.
Hvala vam lijepa. Bio je još jedan ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Čačić.
Na tragu ovoga što ste rekli ne otvaram daljnju diskusiju. Sabor nije donio odoku o tome koliko će se izgraditi nego koliko će se platiti. Hvala. To su dvije različite stvari, kao što svatko zna.
Zahvaljujem. Sljedeći za raspravu u ime kluba HSLSa DCa gospodin zastupnik Ivan Čehok.
Gospođo potpredsjednice, gospodne ministre gospođe i gospodo saborski zastupnici. Poštovani učenici. Možda je meni kao liberalu lakše se odmah odrediti i govoriti u ovoj rekao bih umjetno stvorenoj dvojbi, oko toga treba li i kako smanjiti porez na dodatnu vrijednost. Umjetno stvorenoj dvojbi gdje imamo s jedne strane nekoga tko kaže d je to moguće napraviti u ukupnoj strukturi fiskalnih prihoda. I s druge strane dio oporbe ili dio stranaka koje rekao bih često i hine veliku brigu za proračun. Pa upozoravaju da bi to moglo dovesti u pitanj eizvršavanje financijskih obveza države. Lakše mi je stoga što ako liberal mogu otvoreno odmah reči, svi porezi koje je moguće smanjiti treba ih smanjiti. To je nešto o čemu mi uopće ne dvojimo. Porezi su za nas samo nužno zlo, financijsko opterećenje prema građanima, koji su do one mjere prihvatljivi do koje financiraju opće javne službe države i društva. Na taj način da se može svakome zajamčiti njegova osnovna prava, njegove osnovne slobode, svakoj osobi. I ako država ubire sredstva da bi preko svoje javne službe to zajamčila, tada su za nas porezi korisni. Mimo svakoga utalitarizma naravno. TAda su nas porezi prihvatiljiv. Ako pak država ubire kako bi hiperprofirala javnu potrošnju. Kako bi financirala i ono što ne pripada državi, nego možda prije građanskom društvu, kako bi mogla financirati i glomazni i skupi i neučinkoviti aparat tada za nas sasvim sigurno jest neisplativo i ... [[ne razumije se]] ali i nepotrebno i nekorisno ubirati visoke poreze. Činjenica jest gospođe i gospodo, da smo svi mi prije 2., 3. siječnja 2000. godine koji smo tada se spremali postati vladajućim strankama i preuzeti odgovornost za vođenje države svi smo redom zastupali ideju o smanjenju PDV-a. To moramo sebi priznati. Možda smo kada smo posegnuli ili kada smo ruku uvukli u državnu blagajnu shvatili da je ona i oskudnija, nego što smo prethodno mislili. Ali je činjenica, moramo to otvoreno priznati hrvatskoj javnosti da smo htjeli smanjiti PDV-e. Dapače, tu je i odgovornost moje stranke koja je zajedno sa koalicijskim partnerom tada SDP-om čak predlagala da se smanji PDV-e na 17%. Prema tome, danas treba reći da ova gospoda, nova Vlada sa ministrom Šukerom ima hrabrosti i u svojem viđenju ukupne fiskalne strukture želi to napraviti. Prema tome, zašto unaprijed danas reći to je nemoguće, neće to uspjeti, ostat ćemo svi kratkih rukava? Ako gospoda imaju hrabrosti to učiniti, mislim da svi mi prije svega poštenja radi prema samima sebi, pa i prema hrvatskoj javnosti trebamo to podržati. Još jednom ponavljam kao liberal, sasvim sigurno uvjeren to na kraju-krajeva dijelimo uvjerenje svi ovdje da je država naša i preglomazna i preskupa, da je javna potrošnja previsoka. Prema tome, sve što pridonosi prije svega smanjenje fiskalnih opterećenja smanjenju javne potrošnje, smanjenju tog preglomaznog i preskupog aparata sasvim sigurno treba podržati. Tim više što prema konkurentnosti u odnosu na tranzicijske zemlje mi smo otprilike 8 do 9%-tnih bodova iznad, iznad dakle opterećenja države u tranzicijskim, koje država nameće građanima u tranzicijskim zemljama. Dakle, to je još jedan razlog više da to podržimo, da ne spominjem da je udio javne potrošnje u nas u bruto domaćem proizvodu nešto s čime prednjačimo još uvjerljivije u odnosu na konkurentske tranzicijske zemlje i da tu kada bismo gledali te parametre je red veličine oko 10 do 15% smo nekonkurentni i javna potrošnja je viša nego u drugim tranzicijskim zemljama. Prema tome, svako smanjenje, pa i ovo smanjenje PDV-a pridonosi tome da se država učini malo siromašnijom. Ja ću podsjetiti da sam kada sam govorio o prvome proračunu koji je donosila koalicija 2000. godine rekao da se nadam da će to biti korizmeni proračun. Vidim da će i sada ministar morati donijeti proračun vremenska je koencidencija u korizmi, pa bih ja doista volio da konačno započnemo sa jednim korizmenim proračunom koji će malo, danas su ovi liftingi i slične tjelesne da to tako nazovem eto nekako način da se oslabi tijelo danas je to u modi. Pa hajmo mi jedanput to salo i mrso kojim je država obložena idemo to jednom skinuti. Pa red je da počnemo. Prvi prijedlog je smanjenje PDV-a. Prema tome, konačno dajmo u korizmi budimo štedljivi, budimo na postu i nemrsu i to prije svega država i počnimo od vlastitih apetita, prevelikih apetita države. Naravno, postavlja se i pitanje gdje će se i kako nadoknaditi. Mislim da nema ništa prirodnije, nego da se nadoknadi boljom poreznom kontrolom onih poreza koji su već raspisani gospođe i gospodo, koje mi uopće ne ubiremo. Mi svi znamo da je siva ekonomija previsoka. Mi svi znamo kakva je porezna evazija u ovoj državi. Ja se nadam da će smanjenje PDV-a i ovih nedostajućih 2 milijarde na koje dobro kolega Čačić upućuje ipak državu prisiliti. Ostali smo evo s jedne strane bez 2 milijarde. Idemo onda konačno uzeti ono što moramo uzeti, a ne da se dogodi kao što se dogodilo na žalost i u našoj vlasti da smo se mi išli nagađati sa poreznim dužnicima. Pa toga nema nigdje. Mi smo se gospođe i gospodo nagađali i sve one koji nisu platili porez smo zapravo nagradili jer smo im omogućili da za 25% im uskratimo, odnosno da im za 25% naplatimo ukupni dug. To je nešto što država ne smije činiti i ja se nadam da će ova ukrata ili ova prikrata u državnom proračunu za 2 i nešto milijarde kuna prisiliti naprosto državu da konačno počne ubirati svoje poreze. Kada su već i djeca ovdje koja su doista pokazala građanske hrabrosti, pa i pameti više od nas koji smo neprekidno odgađali rok za predaju oružja, to je jedan dokaz kako u ovoj državi ništa ne štima i njihova nas peticija upućuje na to, pa i naravno onda se treba i podsjetiti da ništa na žalost ili da jako malo toga štima i kada su u pitanju prikupljanje poreza i svih onih davanja koje smo već raspisali prema poduzetnicima i našim građana. I doista je vrijeme da netko pokaže volje i jaki inspekcijsko-nadzorni mahanizam kojim će se ti porezi ubirati. Kao liberal naravno, volio bih da je možda država izašla i sa drugim rasterečenjima prema građanima. Mi smo svjesni i točno je ovo što kažu kolege koji su prije mene govorili da je možda bilo bolje ako već ne odmah, ali barem u paketu ili barem najaviti gospodine ministre, najaviti da će se smanjiti i porezi, odnosno izdavanja na dohodak i svi oni drugi obvezni doprinosi. Mi moramo shvatiti da Hrvatska nije konkurentna. Hrvatska zbog visokih nameta na plaće naprosto u cijeni radne snage nije konkurentna. Kada sam nedavno primio gradonačelnika Trnave meni prijateljskoga grada iz Slovačke koja će iduće godine ugostiti ili udomiti najveću green field investiciju u Europi to je izgradnja tvornice automobila 7 tisuća novih radnih mjesta u Slovačkoj kraj Trnave. I kada smo razgovarali, rekli su - vaš osnovni problem je užasno visoka cijena rada. Davanja na plaću Hrvatskoj su 100%. U Slovačkoj su nekih 45%. Posve je jasno da su oni mnogo konkurentniji i stoga mislim gospodine ministre da se vi ovdje morate očitovati i reći kada državna administracija planira smanjiti visoka davanja na plaću jer je činjenica da, nažalost, zbog neutralnoga karaktera PDV-a i zbog činjenice da on zapravo je u neutralnom odnosu na poduzetnika i da se on svaljuje krajnjemu potrošaču i kupcu, da efekt konkuretnosti s ovim neće biti uspostavljen bez smanjenja i ovih drugih poreznih davanja. Jednako tako mislim da bi bilo dobro da se razmisli o ovome što su već neke kolege, neke stranke predložile. Da se poveća neoporeziva osnovica jer će tada efekt smanjenja bilo kojega poreza biti, gospođe i gospodo, socijalno pravednije distribuiran, a mislim da u ovakvim socijalnim uvjetima mi moramo težiti onim promjenama u poreznom sustavu i onim smanjenjem fiskalnog opterećenja koje će dovesti do socijalno pravednije distribucije u odnosu, prije svega, na kupovnu moć stanovništva. Ja vas stoga pozivam u ime Hrvatske socijalnoliberalne stranke Demokratskoga centra da podržimo smanjenje PDV-a uz moju molbu, pa možda i zahtjev gospodinu ministru da se najavi ili da se barem učini doglednim kada bi se moglo pristupiti i ovim drugim rasterećenjima. Smatram jednako tako da državni aparat preskupo plaćamo da bi bio neučinkovit i da ne bi ubirao poreze. Činjenica jest da se možda izlažemo riziku što se tiče punjenja proračuna i kad je gospodin Čačić rabio metaforu skoka u prazni bazen, ja bi rekao da naši građani ionako stalno i ove 4 godine su plivali na suhom pa je prema tome red da se i mi spustimo u taj suhi bazen i da vidimo na koji način je moguće građane rasteretiti, poduzetnika rasteretiti, povećati kupovnu moć stanovništva, ali ne dovesti u pitanje normalno punjenje proračuna. Stoga u ime HSLS-a i DC-a i kao liberal podržavam smanjenje PDV-a.
Zahvaljujem gospodine zastupniče. Ispravak netočnog navoda, zastupnik gospodin Ivaniš.
Hvala lijepo, gospođo potpredsjednice. Ja bih ispravio dva netočna navoda. Prvo je konstrukcija umjetno stvorena dilema. Mislim da danas raspravljamo o prijedlogu smanjenja PDV-a za 2 poena i da je rasprava do sada, od premijerove pa do vaše, uvaženi kolega Čehok, pokazala da ka cilju, a to je hipotetsko postavljen cilj, povećanje standarda ali istovremeno i povećanje konkuretnosti hrvatskog gospodarstva, možemo doći vrlo vjerojatno sa 3, na 3 načina. Vlada predlaže smanjenje PDV-a ali je sasvim jasno da se te efekte može postići i povećanjem neoporezivoga dijela dohotka ...
Ne, ne, oprostite, nemojte raspravu voditi, ispravite netočni navod samo.
... prema tome, i drugo je smanjenje stopa doprinosa. Prema tome, umjetno stvorena dilema nije točna konstrukcija. Ta dilema zaista postoji jer se ka istom cilju može doći na tri različita načina. Drugo što je netočno jeste da oni koji o tome govore hine brigu za standarde, itd. Tu brigu je u uvodnom izlaganju iskazao i sam premijer, govoreći da postoji briga hoće li se i koliko od ovog postotka doći do građana. Prema tome, nitko ne hini brigu nego se odgovorno raspravljaju. Mislim da od teških riječi ovaj Sabor nema koristi.
Zahvaljujem, gospodine zastupniče. Drugi ispravak netočno navoda, zastupnik gospodin Korenika.
Gospodin Čehok je u svome izlaganju rekao, citiram: “Opozicija hini veliku brigu za proračun”. Ja ne mogu govoriti za druge stranke, ali mi u klubu SDP-a uistinu smo zabrinuti za prihode državnoga proračuna. Prema tome, to nije hinjenje brige nego je to uistinu zabrinutost na koji način će funkcionirati financijska država u ovoj godini. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospodine zastupniče. Povreda Poslovnika, zastupnik gospodin Čehok.
Ja volim kad me se ispravlja, ali doista gospodin Nikola me nije ispravo. Dakle, to nije bila, to nije bio ispravak nego njegova rasprava. I nisam rekao da svi hine, rekao sam da se čini katkada da hine brigu za proračun, što mislim da u nekim istupima je itekako vidljivo.
Gospodine Čehok, i ovo nije bila povreda Poslovnika niti se naveli članak Poslovnika koji ispravljate, koji je povrijeđen, niti ste naveli na koji način je Poslovnik povrijeđen, ali obzirom da je zavladala malo tolerantnija atmosfera o tome. Molim vas da se malo smirite u sabornici. U ime kluba HSS-a gospodin zastupnik Zlatko Tomčić. Izvolite gospodine zastupniče.
Hvala gospođo potpredsjednice, gospodine ministre, gospođe i gospodo zastupnici. Tema je preozbiljna da bi je koristili za politička prepucavanja posebno prepucavanja bivše i sadašnje Vlade. Zato mislim da ovu raspravu treba očistiti maksimalno od bilo kakvih političkih konotacija i pokušavati suprotstaviti različite stručne koncepcije. Ovdje se radi o stručnim koncepcijama. Jedni misle ovako, drugi misle onako, ali u svakom slučaju ovdje je struka i to makroekonomska i ekonomska struka moraju imati presudnu ulogu. HSS je za svaku mjeru koja ima za cilj da rastereti građane, da smanji njihove troškove života, za one mjere koje će poticati razvoj domaćeg gospodarstva, povećati njegovu konkuretnost. Kada bi to stvarno bilo moguće ovim prijedlogom koji je pred nama, posebno člankom 1. onda bi to HSS vrlo rado prihvatio. Po mišljenju HSS-a to nije moguće i to je naprosto netočno, a ovakvo smanjenje PDV-a sa 22 na 20% mi u HSS-u ocjenjujemo i štetnim, koncepcijski štetnim za državni proračun i ukupne državne financije. Dakle, HSS neće prihvatiti ovaj zakon, niti u prvom čitanju, ali smo otvoreni za stručne rasprave, za utvrđivanje koncepcije koje će ovom društvu i građanima dati najveće koristi. Prva teza koja se ovdje spominje je smanjenje cijena, rasterećenja građana u smislu povećanja njihove kupovne moći i spominje se i jedna metafora investiranje u građane 3 milijrade kuna, dakle, akcent je na građanima, što je normalno i pohvalno, i dakako u ovoj socijalnoj i ekonomskoj situaciji treba prije svega voditi računa o tome kako rasteretiti kućne budžete i kako naročito onima socijalno najugroženijim omogućiti da najlakše prežive svaki mjesec. Međutim, mi smo u HSS-u uvjereni naše analize govore da od ove 3 milijrade kuna, koje vjerojatno nisu 3 milijarde, vjerojatno su nešto manje, građani neće vidjeti niti osjetiti ništa, ako će nešto osjetiti onda će to biti mrvice. Zašto je to tako? Pokušajmo analizirati. Maloprodaja dnevnih potrepština, svako domaćinstvo koristi i kupuje dnevno vrlo različite stvari, najveći dio naših građana zapravo cijeli svoj budžet koristi na vrlo jeftinu robu, na dnevnu potrošnju, a daleko je od toga da kupuje skupu robu, opremu, namještaj, jahte, automobile da koristi skupe usluge itd. I bez obzira na podatak o kojem govori gospodin ministar da 75% PDV-a se naplaćuje na carini, ne naplaćuje se ono što čovjek dnevno koristi u svom domaćinstvu, u tih 75% ¾ je ono što je dostupno samo malom dijelu građana ili je dostupno poduzećima i državnoj administraciji. Tih 2% neće bitno utjecati na poboljšanje kućnih budžeta tim prije što se neće ni realizirati naročito u onim dobrima i uslugama za koje su zainteresirani naši građani, oni socijalno najugroženiji. Taj efekt će se izgubiti dobrim dijelom u labirintu utvrđivanja maloprodajnih cijena, kontrole, nemoguće je budimo objektivni iskontrolirati da će se sve robe i usluge smanjiti za 2% naročito one manjih vrijednosti. Drugo, dobra većih vrijednosti neće utjecati na to da se investira u građane 3 milijarde, jer to građani ne korist, to koriste oni bogatiji, i oni koji se bave biznisom. Usluge koje isto tako imaju veliki postotak učešća u ukupnom sustavu PDV-a one će se isto naprosto izgubiti kroz tržišnu konkurenciju, a za to građani uopće nisu zainteresirani jer u njima je u uslugama, naročito onim velikim uslugama premali dio običnih građana. DA zaključim ovaj prvi dio izlaganja, ako je bila svrha smanjiti troškove građana, omogućiti im da njihov kućni budžet lakše funkcionira, to je promašeno, građani će ostati bez toga, građani će imati doista samo minimum. Drugo, ovaj prijedlog izravno generira tekući deficit proračuna. 3 milijarde kuna koje su u prijedlogu ovog zakonskog prijedloga nema nadomjeska, čuli smo nešto od predsjednika Vlade, čuli smo nešto od ministra financija, za ovako ozbiljne i velike zahvate u ovom Prijedlogu zakona mora pisati deficit će biti nadomješten od tud i tud, i ne samo iz kamenoloma, i pitanje da li iz kamenolome, naplate eksploatacije kamenoloma treba nadomještati ovo, to pitanje određenih razvojnih aspekata, postoje efikasnija sredstva na koje se može upravo u poreznom dijelu nadoknaditi ove tri milijarde. Povećanje tekućeg deficita proračuna izravno će ugroziti upravo ono što se financira iz proračuna, to su plaće, to su mirovine, to su razni socijalni izdaci, da bi država to mogla napraviti država će se opet morati zaduživati i dolazi zapravo do jedne spirale stalnog zaduživanja da bi se mogle ispunjavati one temeljne funkcije državnog proračuna, ako hoćemo da naši građani od toga svega imaju nekakve koristi. Ovo kako ja govorim ne bi bilo tako kada bi u ovom Prijedlogu zakona bilo vrlo egzaktno rečeno od kuda će se namiriti ove tri milijarde. I na koji način osigurati da ove tri milijarde uistinu budu investirane u građane, ne u trgovce, ne u velike sustave, ne u one o kojima zapravo niste jedne jedine riječi govorili, vi govorite stalno o investiciji 3 milijarde u građane i onima kojima je iz socijalnih razloga to najpotrebnije, oni će to najmanje vidjeti. Treće, treći razlog je neutralni karakter poreza na dodanu vrijednost, i smanjivanjem njegove stope ne postiže se željeni poticaj rasta domaćeg gospodarstva. Niža stopa PDV-a u Hrvatskim uvjetima znači određeni poticaj rast potrošnje koja se u velikom dijelu sastoji i od uvozne robe, dakle, niži PDV izravno potiče i uvoz. Bilo bi dobro promisliti da li ovog momenta je dobro za državnu ekonomiju, državni proračun, uopće razgovarati o smanjenju jedinstvene stope PDV-a pa možda razgovarati o smanjenju stope poreza na dobit, na dohodak, socijalnih poreza, dakle zdravstveno i mirovinsko osiguranje. Mi smo za jednu modificiranu varijantu, smanjenje PDV-a ali ne po ovom modelu i mi smo za smanjenje poreza na dobit, poreza na dohodak i socijalnih doprinosa ali napraviti korektnu računicu da točno znamo što naše građane čeka. DA bi to bilo vjerodostojno što govorim, HSS će pokušati dati određeni doprinos kako se iz ove situacije može izaći i koji model bi po našem shvaćanju mogao dati adekvatna rješenja i efikasna rješenja. Po našem shvaćanju sustav PDV-a ovog momenta u ovoj državi, kod ovog ekonomskog stanja, stanja državnih financija mora imati najmanje tri funkcije. Prvo, prvu funkciju stabilnost i sigurnost prihoda i priliva u državni proračun kako bi država mogla financirati svoje potrebe. Drugo, razvojnu funkciju, za one gospodarske grane koje će država temeljem svojih strateških opredjeljenja eventualno preferirati. I treće, socijalnu funkciju, dakako ne najmanje važniju ali ovakav neutralni PDV, on nigdje nije socijalan. On naprosto nema socijalnu, socijalnu notu. Na koji način možemo osigurati stabilnost i sigurnost priljeva prihoda u državni proračun? Zadržavanjem ove stope od 22% na najveći dio dobara i usluga, 80%, 75%, o tome treba napraviti korektne računice i povećanim trošarinama kao supstitut za ono što ćemo izgubiti na osnovnoj stopi od 22% i što ćemo eventualno izgubiti kroz uvođenje beneficirane ili, ili nulte stope. Na trošarinama još ima manevarskog prostora. Ja sam pušač. Pušim najjeftinije cigarete u Europi. Ja želim pušiti iste onakve cigarete kakve, koliko plaća Europa. Ja nisam pijanac, ali kad popijem piće hoću ga plaćati isto onoliko koliko se plaća u Europi. Ne moram ga piti, ne moram pušiti, ne moram koristiti skupu, luksuznu robu, ali ako sam se opredjelio za to onda moram platiti duplo više nego što sada plaćam. Dakle u trošarinama ima, ima itekako mjesta. Kako ćemo osigurati razvojni aspekt sustava PDV-a? Uvođenjem beneficiranih stopa za one gospodarske grane za koje se Vlada odredi da ih treba poticati i posebno stimulirati. Po našem shvačanju to je turizam, to je poljoprivreda, dakako u čijem je sklopu i prehrambena industrija. Uvođenjem neke međustope, da li je to 10, 11 ili 12% nije uopće bitno, po HSS-ovom konceptu to je 11% ove bi gospodarske grane postale u svakom slučaju konkurentnije, ali uvođenje beneficirane stope ima izravni socijalni efekt. U tom slučaju hrana je jeftinija za naše građane 11%. I sve ono što bi bilo u beneficiranoj stopi bi bilo izravno kontrolabilno jeftinije za građane 11%. Onih 2% će se izgubiti, nestat će, neće ga biti. Dakle zalažemo se za iste efekte, za uravnoteženi proračun, ali za izravnu socijalnu korist onima kojima je to, kojima je to najviše potrebno. Na taj način se štiti i domaća proizvodnja posebno poljoprivredna i prehrambena proizvodnja dakako uz uvjet da smo sposobni nači rješenje što nije lako prihvačam da se beneficirana stopa primjenjuje na domaću proizvodnju, a osnovna stopa od 22% na uvozne proizvode. Govorit’ ćete mi o WTO-u, o odredbama WTO-a sve to znam, ali tvrdim da postoje rješenja da pšenica koja se uvozi iz Mađarske može imati PDV na granici 22%, a domaća pšenica 11%. Takva rješenja postoje. Na taj način izravno štitimo domaću proizvodnju i potičemo domaću proizvodnju. To bi dakle bio snažan doprinos ovim gospodarskim granama, prije svega turizmu koji bi postao konkurentniji, poljoprivredi i prehrambenoj industriji koja bi bila konkurentnija, a građani bi imali od poljoprivrede i prehrambene industrije izravne koristi jer bi im te potrepštine bile jeftinije za 11% koliko bi se smanjio, smanjio porez. Treće, čisto socijalna komponenta. Već sam rekao kakvo bi utjecaj imala beneficirana stopa. Kada govorimo o socijalnoj komponenti onda moramo razmišljati o nultoj stopi poreza. Ne samo na kruh, ne samo na mlijeko, ne samo na lijekove i ortopedska pomagala, ne samo na znanstvene časopise nego na jednu košaru dnevnih potrepština ovoga naroda gdje 80% domaćinstava 90% svog kućnog budžeta zapravo troši za tu košaru. Da bi se to utvrdilo morat će se sjesti za isti stol Vlada, sindikati. Morati će se otvoriti na Gospodarsko-socijalnom vijeću ozbiljna rasprava što ulazi u tu, u tu nultu stopu. Ta kompletna, svi, svi artikli, neka ih bude 10 koje dnevno troše svako naše domaćinstvo u svojoj, u svojoj kući. Oni bi bili zapravo bez poreza. Oni koji su najsiromašniji oni bi od toga imali najveće koristi. Oni koji imaju više novaca obzirom da su orijentirani i na druge, na druga i na druge usluge koje ne bi bile u toj košari neka plaćaju 11 ili 22% poreza. Na taj način bi imali realizirana sva 3 efekta i siguran preljev sredstava u Državni proračun i razvojnu komponentu za one gospodarske grane koje želimo preferirati i stimulirati, ali i snažni socijalni efekt za one kojima je to najpotrebnije. Od ovih 2% hrvatski građani neće imati ništa. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem gospodine zastupniče. U ime predlagatelja gospodin ministar Šuker.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, gospodo, gospođo zastupnici, vrlo interesantni prijedlozi no vrlo interesantno da kad Vlada predlaže smanjenje stope PDV-a onda to izaziva problem u državnim financijama, izaziva deficit, povećava zaduženje iako i predsjednik Vlade i ja sam rekao da mi uopće ne govorimo o tome. No u ovim vrlo interesantnim prijedlozima mi bi doveli sustav do neprovedivosti. Druga stvar kakva bi bila reakcija, kakva je razlika između carine prelemana ili povećane stope poreza u odnosu na nekakav proizvod koji se uvodi ako već imamo pravila igre koja smo usvojili ulaskom u WTO. No sustav u kojem bi hrana domaćeg porijekla bila oporezovana po stopi od 11%, a hrana uvoznog porijekla 22%, ja bih samo podsjetio na tehniku obračuna PDV-a. Na ulasku u granicu se plati 22%, onda ta roba se zaračuna marža i vraća se natrag u tržište sa novim obračunom. Tko će kontrolirati što je uvoznog, a što je domaćeg porijekla? Koji bi to nered na tržištu koje je iovako u neredu jer govorili smo o neredu koji je Vlada što se tiče kruha i pšenice, rekli smo da u ovoj situaciji koju sad imamo gdje je 2 milijarde kuna mimo redovnih tijekova države otišlo, dakle moramo uvesti markicu da bi uopće uveli reda. i ono što bih ja želio naglasiti, ovo je prvi korak ka poreznim reformama. Jer porezni sustav Republike Hrvatske je rezoren, on je razuirao, i on jednostavno ovakav kakav je nije u funkciji onih u kojima bi trebao biti, nije u funkciji onih kojima bi trebao pomoći, znači nema svoju socijalnu funkciju. A da bi mogli govoriti o poreznoj reformi onda moramo utvrditi koliki je to fiskalni kapacitet ove države, kako njenih gospodarstva, tako i njenih građana. Govoriti o tome da ćemo smanjiti jedan porez da bi povećali drugi porez, namet, trošarine su upravo ovima o kojima je govoreno, trošarine na duhan, trošarine na alkohol i trošarine na naftu su vjerojatno najveća nepoznanica ove države. Svi sad da pitate sve stručnjake koji se bave sa tim poslom, nitko vam neće reći koliko stvarno su u Hrvatskoj može naplatiti trošarina od duhana, od naftnih derivata i od alkohola. i neću kao ministar financija odstupiti niti milimetra od onoga što sam govorio ovdje kao zastupnik, a to je da u Hrvatskoj po službenim pokazateljima je vrlo zdrav turizam, ljudi kad uđu u Hrvatsku prestanu piti, prestanu pušiti, jer takvi su pokazatelji u proračunu Republike Hrvatske. Dakle, jedno osnovno načelo kad se govori o poreznoj politici je, da proširivanjem porezne osnovice se stvaraju preduvjeti za smanjenje poreza. Dakle, ovaj prvi korak porezne reforme ove godine bi pojačanom kontrolom naplate prihoda državnog proračuna se trebali stvoriti preduvjeti i za smanjenje onih poreza koji direktno, i doprinosa koji direktno utječu na cijenu rada. Pitanje je, da li u ovom trenutku je točan podatak da 40% uposlenika u Hrvatskoj prima jednu plaću, a na drugu se obračunavaju doprinosi? Ili ako pogledate naplatu doprinosa u državnom proračunu, mi smo prije dvije godine išli u reformu mirovinskog sustava, a skoro polovica hrvatskih građana se upisala u drugi stup mirovinska, stog osnova njihova osnovica za mirovinsko je smanjena za četvrtinu, praktički smanjena za 20%. Dakle, ako gledamo, ako su uredne državne financije, onda je bilo za očekivati, s obzirom da je manji broj onih koji plaćaju taj doprinos, da će doprinos za mirovinsko u proračun sljedeće godine biti manji, ako ne isti kao prošle godine. Međutim, dogodilo se nešto vrlo interesantno, da je doprinos otišao daleko iznad realnog, zapravo nominalnog rasta plaća. To nam ukazuje jasno da jedan dio uposlenika prima jednu plaću, a na sasvim drugi dio se obračunavaju doprinos. Dakle, to je onaj problem koji mi moramo riješiti. S druge strane, u ovom trenutku najveći problem državnih financija su upravo deficiti mirovinskog i zdravstvenog fonda, koji se pokrivaju iz poreznih prihoda. Dakle, ako govorimo o poreznoj reformi onda nju moramo … [[ne razumije se]] I ne možemo reći da s jedne strane prijedlog smanjenja stope PDV-a od nekoga drugoga je nema direktnog, on je neutraln, nema direktnog utjecaja na gospodarstvo. A s druge strane ako svugdje u svijetu PDV-e ima terminologiju neutralnog poreza, moj prijedlog ima utjecaja na gospodarstva. Ako je neutralan onda je neutralan. Međutim, ja sam danas rekao jednu ovdje tezu koja je po meni daleko najbitnija. Ako ćemo se baviti stvarnim problemima Republike Hrvatske, to je da ovakvo smanjenje 2% povećava mogućnost investiranja kako države tako jedinica lokalne samouprave za 2%, jer kažem njima se porez na dodanu vrijednost ne vraća, jer nisu u sustavu PDV-a. Također bih htio spomenuti kad pogledate u državni proračun koliki su materijalni troškovi obračuna, ti materijalni troškovi će biti 2% manje PDV-a, dakle iz tog osnova će ostati jedan dio sredstava. No, ako govorimo isključivo o ovom zakonu u tom smislu da će to proizvesti manjak u državnom proračunu, onda je to po meni jednostavno nerazumijevanje ovoga prijedloga zakona. Pa nije ovaj prijedlog zakona da bi se državne financije dovele u pitanje. Nego smatramo na temelju analiza da postoji mogućnost, nisam ja … [[ne razumije se]] rekao ako ima puno tih prirodnih bogatstava Republike Hrvatske koje se nažalost koriste mimo svih kontrola. To mi svi jako dobro znamo. Pođimo tu uz obale Save, pa ćete vidjeti na što liče tereni, da je izvađen šljunak na koji nitko nije platio nikakav prihod. Dakle, to je želja. Isto tako onih 100 i još nešto žiro računa i podračuna u ministarstvima koji su bili, želja da uvođenjem reda u javne financije se stvore preduvjeti da u konačnosti svi plaćamo manje porez. i dobro je da imamo različita razmišljanja, možda iz toga svega skupa će se stvoriti jedan vrlo kvalitetan prijedlog. Ali a priori odbacivati jedno, a potencirat ovo drugo. i druga stvar, rekao bih vam još nešto. 96. kad je uvođen PDV u Hrvatsku, onda se razgovaralo isto tako između ostalog o stopama. Onda je rečeno da bi bilo, recimo da je Hrvatska, nije da nije tranzicijska zemlja da nema posljedice rata, rečeno bi bila normalna stopa od nekakvih 18, 19%. Ali nam je bilo sugerirano od ljudi iz vana dajte 2% za tu transformaciju iz socijalizma i komunizma u nekakvu tržišno gospodarstvo, dakle za te troškove tranzicijske, i dajte 2% za obnovu one direktne troškove koje imamo, indirektne koje imamo od rata. Mi ne smijemo zaboraviti da svake godine u proračunu imamo negdje oko 8 milijardi kuna kao direktnih posljedica rata. i rečeno je po tim procijenama da negdje 2007., 2008. će se stvoriti preduvjeti da stopa PDV-a u Hrvatskoj bude 18%. Da li je po tim procijanam sad negdje na polovici razdoblja došlo vrijeme da kažemo da možemo smanjiti 1% iz jednog i s drugog osnova. Dakle, Vlada a priori ne odbacuje niti ovaj niti onaj prijedlog. Smatramo, s obzirom to da ipak raspolažemo sa svim relevantnim pokazateljima, da u ovom trenutku to prijedlog koji je najkoncizniji i prijedlog koji ide u smjeru onome ka kojem idu zemlje Europske unije, a to je uvođenja dvije stope i da se ide ka jednoj stopi poreza na dodanu vrijednost jer vjerujte gospodine zastupniče ovo, ovakav prijedlog je tehnički praktički nemoguće provesti. I s druge strane bih htio napomenuti svi smo očigledno zaboravili onaj zakon o dospjelim nenaplaćenim potraživanjima gdje se ovdje u ovom visokom domu raspravljalo da je mimo hrvatskog proračuna u proteklih šest, sedam godina otišlo negdje 24-25 milijardi kuna a naša intencija je upravo da tih 24-25 milijardi u narednih nekoliko godina svedemo na minimum i da na takav način stvorimo preduvjet u prvom koraku za smanjenje PDV-a a nakon toga i za reformu što se tiče poreza na dohodak, poreza na dobit i doprinosa a prije svega na reformu poreznog sustava za financiranje jedinica lokalne samouprave jer smatramo da tamo ipak još smo ostali na najnižoj razini. Hvala lijepo.
Zahvaljujem, gospodine ministre. Za ispravak netočnog navoda javio se gospodin zastupnik Tomčić.
Hvala vam lijepa, gospođo potpredsjednice! Ispravljam navod da ne bi bio nered u sustavu kada bi se primjenjivale dvije porezne stope na domaću proizvodnju hrane i na uvoznu. Čitav niz razvijenih europskih zemalja koje imaju manje razloga da štite domaću proizvodnju nego Hvvatska ima taj model razrađen i to rade. Prema tome, nije dobro ovako javno govoriti o tome svemu, naprosto moramo na jedan mudar suptilan način naći načina kako zaštititi domaću proizvodnju. Modela ima, gospodine ministre. Drugi netočan navod, nije mi bio cilj negirati neutralnost PDV-a ali neutralnost je, to svi znamo, neutralan je za poduzetnike ali nije neutralan za onoga tko traži mjesto u konkurenciji i nije neutralan za građane. Smanjenje PDV-a na nultu stopu za određene artikle i na beneficiranu stopu opet za određene artikle donosi izravnu korist u kućne budžete. Ja sam o tome govorio. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem, gospodine zastupniče. Hvala lijepo. Sada je na redu Klub zastupnika HSP-a. U ime kluba gospodin zastupnik Tonči Tadić. Izvolite!
Poštovana gospođo potpredsjednice, dame i gospodo zastupnici, poštovani gospodine ministre! Želio bih iznijeti stajališta Kluba zastupnika HSP-a o ovoj iznimno bitnoj temi o kojoj je raspravljao i vrh stranke. Riječ je dakle o smanjenju PDV-a sa 22% na 20%. Riječ je naravno o jednom od predizbornih obećanja HDZ-a i nismo ni očekivali da HDZ neće pokušati realizirati u ovom svom mandatu. Odgovornost za njegovu provedbu u potopunosti pada na vladajuću većinu i HSP u svezi s tim mora jasno i istaknuti da je teško biti protiv smanjenja PDV-a ali je jednako tako teško zanemariti sve loše posljedice eksperimenata u poreznom sustavu koji se rade bez jasnih simulacija. Ova odluka o smanjenju PDV-a stupa na snagu tek iduće godine. To nije ništa neobično. PDV se počeo primjenjivati 1999. godine na temelju zakona iz 1995. Dakle, četiri godine se čekalo na to. Dakle, nije ništa neobično da će se PDV i smanjivati dvije do tri godine odnosno to je u trendu sa onim kako je PDV i donošen. Profesor Letica će se u svojoj pojedinačnoj raspravi osvrnuti na smanjenje PDV-a sa stajališta javnih financija i vanjskog duga a kolega Pero Kovačević će se osvrnuti u svojoj raspravi na ovo smanjenje PDV-a sa aspekta problema naplate i kaznenih odredbi. Ja ću se posvetiti u ovih 15 minuta svemu ostalome. Ključni razlog koji se navodi u obrazloženju je poboljšanje standarda i silno pojeftinjenje života za najšire slojeve pučanstva. Međutim, naše simulacije govore da će to pojeftinjenje biti doista vrlo malo, možda oko 1%, s time da treba napomenuti da postoji već nulta stopa PDV-a, 0% PDV-a na kruh, na mlijeko, na lijekove, na knjige. Dakle, svima onima koji nas gledaju preko HTV-a možemo mirno reći da kruh neće pojeftiniti radi ovoga, da mlijeko neće pojeftiniti radi ovoga, da lijekovi neće pojeftiniti radi ovoga, da knjige neće pojeftiniti radi ovoga jer na to već imamo nultu stopu PDV-a. Štoviše, kruh je čak i poskupio kada su se čule najave o tome da će se smanjivati PDV. To posebno spominjem zato da svakome bude jasno da se cijene prehrambenih proizvoda i cijene općenito u bilo kojem tržišnom gospodarstvu ne formiraju ovisno o tome kako se mijenja sam porez nego o tome kako se mijenja ponuda i potražnja odnosno da svaki trgovac diže cijenu onoliko dokle god prodaja ide. Dakle, toliko o padu cijena radi pada PDV-a. Tražili smo još prije dvije godine među stopu PDV-a za turizam. Premijer Sanader spominjao je pa dajte protuprijedlog, evo mi dajemo protuprijedlog. Ali dali smo taj protuprijedlog još prije dvije godine u saborskoj raspravi i doista je interesantno da bivša vlast nije taj protuprijedlog upotrijebila da bi išla uvođenje među stope PDV-a za turizam a sada se eto nakon izbora pojavljuju sa senzacionalnom idejom da se ide na uvođenje među stope PDV-a za turizam, dakle točno ono što je HSP u istoj ovoj sabornici tražio prije dvije godine. Nasuprot tim našim idejama uvedena je nužna stopa PDV-a za organizirane turističke boravke iz inozemstva, dakle za sve agencijske goste pa tako ako želite imati jeftiniji odmor u Hrvatskoj ili ako ste zagrepčanin, varaždinac ili osječanin a želite doći na Jadran, dovoljno je da uplatite svoje ljetovanje u Sovićima ili u Orašju, dakle, izvan granica Republike Hrvatske pa da vam je to sve skupa 22% jeftinije. Jer ne plaćate PDV. Hrvati naravno plaćaju više. Taj eksperiment je koštao Hrvatsku državo oko 400 milijuna kuna minusa i kompenziran je sa uvođenjem pustih trošarina. Trošarina za pivo otišlo je gore za 120%, povećana je trošarina za duhan, za alkohol, za kavu. Gubici su pokrivali dalje i sa uvođenjem obveznog osiguranja na automobile, sa uvođenjem poreza na kasko, sa svim i svačim. To sve skupa govorim vrlo jasno zato, da kada smo išli, kada su išli uvoditi nultu stopu PDV-a za jedan vrlo ograničeni dio gospodarstva, dakle, samo za agencijske goste da smo imali proračunski manjak i da se to onda pokrivalo sa uvođenjem i izmišljanjem novih trošarina. Zato sve ove sporezne eksperimente treba raditi vrlo pažljivo gospodine ministre sa dobrim simulacijama i sa sagledavanjem poreznog sustava sa aspekta njegove stabilnosti i cjelokupnosti. Međustopa PDV-a za turizam inače nije neuobičajena u Europi. Tu se svi zaklinju u izvozno gospodarstvo. Činjenica je da postoji nulta stopa PDV-a za izvoz. A ako turizam počnemo u ovoj zemlji promatrati kao izvoznu grana gospodarstva onda je posve logično da i za njega sagledamo mogućnost uvođenja međustope. Ako baš hoćete tu je navođeno kako izgleda koja stopa turizma, PDV-a u zemljama Europske unije. Ja sam si dao truda i napravio evo i grafikone. Dakle, to varira od zemlje do zemlje jako, vidite gospodine ministre i vi ostali ali sve se kreće u prosjeku između 5 i 15% maksimalnu stopu PDV-a od 25% imaju Danska i Mađarska ali i ta Mađarska ima međustopu PDV-a za hotele od 12%. Ima jednako tako za hranu 12%. Samo Danska čvrsto ustrojava na 25%-tnoj stopi bez izuzetaka. Nama susjedna Austrija u koju se često ugledamo ima osnovnu stopu od 20, tako se sada predlaže. Stopu za noćenja u turizmu od 10% i stopu za hranu od 10%. Svi ostali dakle, imaju cijeli niz međustopa i to naprosto zato što kada se kod njih uvodio PDV mnogi su naprosto prebacili nekadašnje stope poreza na promet u stope PDV-a. U Hrvatskoj situacija je bila potpuno drukčija. U Hrvatskoj se išlo napraviti jedan idealni porezni sustav uz pomoč njemačkih konzultanata i u tom času se išlo na uvođenje jedne stope PDV-a koja je poslje proširena sa izuzecima. Da svakome bude jasno na koji način PDV utječe na zapošljavanje i na prihode u turizmu. Dovoljno je vidjeti ovaj primjer iz Irske, vidite, oni su startali sa PDV-om u turizmu 18% pa su ga digli na 23% i tada je pala zaposlenost u turizmu.Nakon toga su ga smanjili na 10%, odnosno konačno 12% što je dovelo do porasta zapošljavanja. Dakle, iz tih vrlo jasnih efekata se može izvući samo jedan zaključak a to je da turizam iziskuje međustopu PDV-a. I to je ono što sam ponavljao sve ove 2 godine u Hrvatskom saboru. Ne mora se to postići gospodine minisre sa međustopom PDV-a u startu ako ove godine i to posebno ove godine i iduće, postoji rizik radi vrlo velikog vanjskog duga koji Hrvatska treba vratiti i problema i neizvjesnosti u punjenju proračuna. Ali se to može učiniti na isti način na koji je to rađano kada je uvođen PDV a to je tako da se ostvari rekao bih virtualna stopa PDV-a za turizam od 10% kroz povrat poreza u iznosu od 60% uplačenog PDV-a dakle, za trizam, dakle, da je polovica uplaćenog PDV-a hotelijerima i privatnom smještaju vrati temeljem uplata iz prethodne godine upravo radi pripreme sezone. S time bi se automatski vidjelo koji su efekti, s time bi se automatski moglo računati sa pojeftinjenjem, odnosno sa većom konkurentnošću hrvatskog turizma jer doista svi naši susjedi imaju, nižu međustopu PDV-a od tih naših famoznih 22%. Veći pomak u standardu a to je savjet Svjetske banke se postiže u tranzicijskim zemljama jedino kroz manji porez na dohodak. Ja se nadam i mi u HSP-u se nadamo ako se doista ide u poreznu reformu kao što vi gospodine ministre najavljujete da ćemo uskoro vidjeti i reformu poreza na dohodak sa uvođenjem 5 stopa kao što imaju naši susjedi i kao što ima dobar dio europskih zemalja. Također ovdje bih se osvrnuo i na još jedan problem a to je pitanje članka 25. i članka 29. Zakona o PDV-u. Obzirom da sam bio goste Sabora, hrvatskog ceha ugostitelja pri obrtničkoj komori, dakle hrvatskih ceh ugostitelja je tom prilikom me zamolio da u Saboru iznesem, to evo i činim, zamolbu vašem ministarstvu da u u Izmjenama zakona o PDV-u sagleda činjenicu da dva članka, članak 25 i članka 29. govore o kažnjavanju onih koji ne plaćaju PDV. Oni nemaju ništa protiv da postoje kazne, međutim, stvar je u tome što članak 29. govori o tome da se za to plaća prekršajna kazna do pola milijuna kuna, dok članak 25 daje mogućnosti .../Nema preklopa/...trenutačne zabrane rada. Mi smatramo da je potrebno u tom smislu uvesti stupnjevanu kaznu i da se na taj način mora postupiti kod onih koji štete državi ne plaćajući PDVe. Dakle za prvi prekršaj novac, za drugi ili treći zatvaranje. Također ,ono što ovdje mroam upozoriti jeste to kada govorimo o poreznoj reformi da seu ciljevi njezini od 95. do danas mi vjerujem u HSPu isti. A to je poticati investicije, poticati rad poticati zapošlajvanje i štednju. Oporezivati potrošnju, posebice onu koja se temelji an uvozu. Poticati izvoz, i konačno početi tretirati turizam kao izvoz. ali jednako tako poticati obrazovanje i informatizaciju hrvatske nacije. I upravo zato je HSPe već dvije godine u ovoj sabornici uporno ponavljao da u onoj nultkoj stopi moraju biti uključene školske knjige, da sva školstva oprama i informatička oprema upravo radi brže informatizacije Hrvatske. to su konkretni potezi gospodine ministre, a ovo smanjenje posve dobronamjerno vam govorim je vrlo dvojbeno po učinku. A može izazvati bumerang efekt kroz povećenja trošarina i zapravo pad standarda naših građana. Sa tim bojaznima zaključujem ovaj svoj uvodni dio sa moje kolege će razraditi sve ostale aspekte ovoga smanjenja PDVa. Hvala.
Hvala lijepa zastupniku gospodinu Tadiću. Ima jedan ispravak netočnog navoda zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, ispravljam netočan navod zastupnka kolege Tadića koj ije rekao da je čak i kruh poskupio zbog najave o smanjenju PDVa. To je potpuno netočan navod proizvođači kruha su rekli koji su razlozi, d aje to cijena brašna, i nesklađivanje cijena u proteklim godinama.
Hvala lijepa. Prije nego dobije riječ predstavnik kluba, koji je prijavljen obaviještavam vas da je predsjednik Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost Ivan Jarnjak sazvao sjednicu Odbora u 13,30 minuta u dvorani 233 na drugom katu. Isto tako, predsjednik Odbora za rad, socijalnu politiku i zdravstvo gospdoine Davorko Vidović sazvao je isto tako danas sjednicu Odbora u 13,30 sati u dvorani 84. Ovdje meni tako piše. Rad socijalnu politiku i zdravstvo. Onda za ovu sjednicu Odbora za rad, socijalnu politiku i zdravstvo u 13,30 u dvorani 84. Zatim Odbor za obitelji, mladež i šport predsjednik Odbora DAvorko Vidović je sazvao isto tako sjednicu danas u 14,00 sati u dvorani 133. Također predsjednik Odbora gospodine Vlado Jukić Odborao za ratne veterane sazvao je sjednicu u 13,30 sati u dvoranj 149. Danas. I konačno predsjednik Odbora za europske integracije Gospodine Neven Mimica sazvao je sjednicu Odbora, u 13,30 sati u dvorani 202. Nastavljamo sa radom. Riječ ima u ime kluba LIbre gospodin zastupnik Jozo Radoš.
Havla lijepa gospodine potpresjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici i zastupnice. Ja ću najprije naravno komentirati ovo što su uvodno ovom prijedlogu zakona izrekli predsjednik Vlade i ministar financija a onda ću nakon toga u ime kluba Libre dati neka svoja viđenja prijedlog ei komentar eovoga zakonskoga prijedloga. Najprije bi se osvrnio na sve ove najave o kojima je više govorio predsjednik Vlade, o tome kako se mogući manjak u proračunu može nadoknaditi sa temeljnom konstataciom zapravo da se sve to što je on govorio gotovo ni malo ne tiče zakona o porezu na dodanu vrijednost. Nego se tiče funkcioniranja države u cijelosti. I naravno da to nitko dobronamjeran ne može ne pozdraviti korištenje prirodnih sirovina, poslovanja javih poduzeća, smanjivanje sive ekonomije. Uvođenje discipline smanjivanja administracije, sve je to što naravno treba pozdraviti. Ali ne vidim koja je izravna veza ovih mjera, sa zakonom o porezu na dodanu vrijednost, a ako to treba raditi onda to treba raditi neovisno o tome dali se predlažu ili ne predlažu smanjenja poreznih izdavanja građana odnosno prihoda države. Jednako tako bih komentirao i ovo što je bilo govora o tome da predsjednik Vlade poziva trgovce da sako je Vlada odnosno država odlučila ... [[nema preklopa]] svoje prihode u ovom dijelu za 2%, odnosno 2%-tna poena onda on poziva trgovce da oni to također učine tako da konačan efekt za građane bude 4%. To se može naravno pozdraviti kao uljuđena komunikacija između predsjednika Vlade i ostalih subjekata ali na žalost, ništa više od toga. Mi znamo kako funkcionira gospodarski život ne samo kod nas, nego nigdje drugdje te vrste poslovne etike nema. Prema tome, da li će cijena pasti ili ne, unatoč dobroj komunikaciji i pozitivnim najavama nekih, to će prije svega ovisiti o njihovoj prosudbi, interesa, konkurencije, a nikako od poziva bilo koga sa vrha. I u tom smislu je dobro rekao jedan direktor jednoga poduzeća koji se osjetio prozvanim kada je rekao - zahvaljujemo predsjedniku Vlade na pozivu, ali mi nismo odgovorni Vladi Republike Hrvatske ni predsjedniku Vlade, mi smo odgovorni našim dioničarima, pa ćemo raditi ono što smatramo da će biti u njihovom interesu. Tako će to biti i dakle, osim dakle te pristojne komunikacije, a bolje je da je ona takova, nego da je svađa. Neposredne koristi od toga, od tih poziva naravno neće biti. Neki pak potezi o kojima se ovdje govori i koje Vlada već najavljuje među inima i druge prijedloge zakona zapravo govori o tome da se postupa tako da se izaziva sumnja u pogledu ove mjere uvođenje discipline u javne financije. Mi ćemo imati na ovom saborskom zasjedanju Prijedlog zakona o porodiljnom dopustu majki sa troje i više djece. Pa kada pogledate uvod u taj zakon onda se kao moguća procjena troškova toga zakona navode one majke koje imaju dvoje ili troje djece, ali u smislu dvojke, trojke i četvorke. Pa se iz toga izvlači zaključak da će ušteda, odnosno novi troškovi države biti oko 10 milijuna kuna. Posredno se to tvrdi. Naravno da to jedno s drugim nema nikakove veze. Broj djece na koje se odnosi taj Zakon o porodiljnom dopustu majki sa troje i više djece je neusporedivo veći u odnosu na broj dvojki ili trojki za koje sada po našim zakonskim rješenjima postoji mogućnost dodatnog porodiljnog dopusta. Prema tome, to je primjer da se na takav način ako ne znamo što želimo učiniti ne uvodi red u javne financije. I ja pozivam Vladu Republike Hrvatske ... [[zbog tehnike ne razumije se]] to bila praksa svih vlada Republike Hrvatske u višem ili manjem opsegu da nastoji ono što se može kvantificirati , a to se može kvantificirati da to doista učini. Mi možemo uvesti red u javne financije samo tako ako približno znamo što činimo kada donosimo neke zakone i kada zadiremo u te javne financije. Prema tome, to svakako nije primjer budućeg uvođenja reda u javne financije. Naravno da treba pozdraviti i ono što je gospodin Sanader govorio o smanjivanju administracije. On to naziva u perspektivi linearnim smanjivanjem. Vjerojatno misli na dubinsko smanjivanje administracije. Ali ovo što smo do sada imali prilike vidjeti to nije smanjivanje administracije. Za sada imamo povećanje administracije. Smanjivanje ministarstava samo po sebi nije na žalost smanjivanje birokracije. Kada bi to bilo tako to bi bilo lako učiniti. Za sada imamo samo povećanje broja državnih tajnika i broj uposlenika u državnoj upravi sa povećanjem broja državnih tajnika je veći, nego što je bio prije zbog efekta smanjivanja broja ministara i to je sve što imamo za sada. Ja naravno pozdravljam tu mogućnost, odnosno najavu. Ona je opetovana danas od strane predsjednika Vlade da se ide na smanjivanje administracije. Ali ponavljam to je vrlo "tvrd orah", puno teži posao, nego što je promijeniti tri mala zakona i smanjiti broj ministara, a povećanje državnih tajnika ovdje je samo simboličke naravi i samo u tom kontekstu ja to spominjem. Prema tome, teško je pretpostaviti na koji način će država uspjeti osigurati 3 milijarde kuna da bi onemogućila negativne efekte smanjivanja prihoda od poreza na dodanu vrijednost. Neke stvari koje su se dogodile u vrijeme formiranja Vlade govore upravo suprotno. Obećanja koja su dana, onda ugovori koji su potpisani sa strankama koje danas čine parlamentarnu većinu sigurno su teška po grubim procjenama više od milijarde kuna. Bit će naravno prigode da se ta obećanja, odnosno ti sporazumi kvantificiraju. To će klub LIBRE pozorno pratiti. Ali sigurno se radi više od milijardu kuna novih obveza budžeta Republike Hrvatske. I nije mi jasno kojim će to mjerama osim ovim načelnim o kojima je malo prije bilo govora država uspjeti smanjiti svoju potrošnju tako da ne bi ušla u novu krizu zaduživanja i zaduživanja u zaduživanje kao što je to bilo ovdje govora ukoliko naravno želi imati solidan državni proračun, a tako naravno mora država funkcionirati. To su dakle generalne primjedbe i komentari na ovo što je do sada od predstavnika Vlade bilo rečeno. Ja bih u tom smislu izrekao nekoliko prijedloga Ministarstvu financija, gospodinu ministru i njegovim suradnicima. Krupna stvar koju bi u ukupnom pitanju PDV-a trebalo učiniti je pitanje naplate toga poreza prilikom naplate računa. Danas se porez na dodanu vrijednost plaća od strane pravnih osoba prilikom fakturiranja i to užasno opterećuje sve pravne osobe i bila bi velika stvar kada bi bilo koja hrvatska Vlada, al zašto to dakle ne bi učinila ova kad već nisu prethodne, kada bi uspjela učiniti to da se porez na dodanu vrijednost plaća otprilike od njegove naplate, a ne nekoliko mjeseci prije prilikom fakturiranja, čime se prisiljava pravne osobe naše gospodarske subjekte, ine subjekte da akumuliraju veliki novac koji bi, naravno, mogli da ga država akumulira, a da oni, dakle, plaćaju onda kada su doista i dobili taj prihod, mogli krenuti u investicije. I naravno, kojim bi se mjerama bitno smanjila nelikvidnost našega gospodarstva sa svim negativnim efektima koje nelikvidnost sa sobom nosi. Radi se negdje oko milijardu kuna rupe u proračunu koji će nastati zbog toga što će obveze biti ispunjenje ne na dan, dakle, fakturiranja nego dva ili tri mjeseca poslije i to se može prenositi. To se do sada nije učinilo, to je moguće premostiti. Dakle, umjesto da taj novac akumuliraju pravni subjekti i naši gospodarstvenici, neka taj novac akumulira država ako već ima mogućnost da ima komotnu situaciju u proračunu. I ja naravno pozivam ministra financija da poradi na ovome rješenju. U ime kluba LIBRE, u vrijeme kada budemo u drugom čitanju zakona mi ćemo to poduprijeti i našim amandmanima. Glede nulte stope ukazao bih na jednu nelogičnost pa ako se to može ispraviti, mislim da bi to bilo dobro, a radi se o nultoj stopi na lijekove. Međutim, nultoj stopi za lijekove nisu izloženi lijekovi koji nisu na popisu Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje. Pretpostavljamo da je taj popis logičan, ali on je istovremeno i ekonomičan. Negdje se događa situacija da čovjek, čovjek koji je bolestan ne samo da nema taj lijek na popisu našega zavoda, prema tome mora ga plaćati, nego još na taj lijek koji nije pitanje luksuza, pitanje krive procjene nego je pitanje života i smrti nekada, mora još dodatno plaćati i porez na dodanu vrijednost. Ukoliko bi se to moglo promijeniti mislim da bi to bilo dobro. Naravno, opet to ne treba raditi generalno nego nastojati da to se postigne upravo tamo gdje će ljudima koji doista trebaju taj lijek omogućiti da do toga lijeka dođu jeftinije, ako već država taj lijek nema na popisu Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje. I na kraju, treba reći naravno da će klub LIBRE u pogledu ovih naših primjedbi koje smo rekli pratiti kako će država funkcionirati, odnosno kako će se ovaj zakon provoditi, odnosno kako će se pripremati država za ovaj zakon koji bi trebao stupiti 1. siječnja iduće godine na snagu. Kako će se provoditi plan uvođenja reda u javne financije, o čemu sam maloprije govorio, i kako će se provoditi smanjivanje administracije. Ali, napominjem da je veliki nedostatak ovoga zakona to što on zapravo uopće ne dira u decentralizaciju. Drago mi je da je ministar financija maloprije usputno najavio da će reforma poreznoga sustava jedinica lokalne samouprave biti tema kojom će se baviti ministarstvo. Dapače, to pozdravljamo, to je krupna stvar, ali treba napomeniti da u ovome zakonu te dimenzije nema. A mislim definitivno i to sam, govoreći o programu Vlade na prvoj sjednici Hrvatskoga sabora u ovome sazivu rekao da je vrijeme da Hrvatska krene putevima rasterećenja jedinica lokalne samouprave, u smislu naravno viših prihoda i viših ovlasti. I da je vrijeme da je nakon 12, odnosno 14 godina nove Hrvatske države vrijeme da se krene u taj vrlo zahtjevan, ali neizbježan i moderan korak decentralizacije i jačanja lokalne samouprave, uključujući naravno i regionalnu samoupravu. I na kraju, prije nego što se upali crveno svjetlo, mislim da sve ove ciljeve koje je Vlada navela prilikom predlaganja ovoga zakona, da je jednostavnije, lakše, neposrednije i bez opasnosti moguće postići promjenom poreza na dohodak. Tada to neće ovisiti o dobroj volji trgovaca, imat će izravne socijalne efekte, a jednako tako će imati i utjecaj, izravan utjecaj na razvoj hrvatskoga gospodarstva. I u tom smislu je klub LIBRE zajedno sa klubom HNS-a predložio prijedlog izmjena Zakona o porezu na dohodak, o čemu će biti govora kada taj zakon dođe na dnevni red.
Gospodin Jozo Radoš, ima jedan ispravak, odnosno povreda Poslovnika, gospodin Franjo Matešić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega zastupnik Radoš je povrijedio Poslovnik i to članak 210. stavak 1. koji kaže da govornik može govoriti samo o temi o kojoj se raspravlja, a u njegovom govoru je bilo uglavnom tema o drugim zakonima i drugim područjima. A vas molim da se također konzumirate stavak 2. koji govori ako se govornik udalji od teme dnevnog reda, predsjedatelj će ga opomenuti da se drži dnevnog reda. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Do sada nije bio običaj da se sužavaju teme previše pa ćemo procjenjivat od slučaja do slučaja. Da li je došlo do drastičnog takvog slučaja, pa ćemo intervenirati. Ja nisam našao za potrebno, potrebitim da sada ovaj, ali u svakom slučaju hvala na pokušaju usmjerenja. Gospodin Radoš traži isto tako povredu Poslovnika.
Gospodin zastupnik je povrijedio Poslovnik jer nije naveo članak po kojem sam ja to povrijedio Poslovnik ...
Je, naveo je članak, pa prema tome ...
... a zapravo navodeći članak nije na tragu onoga što taj članak hoće reći. Kada bi se tako strogo postavljali uvjeti kazao je netko u okviru rasprave bilo bi potpuno nemoguće voditi raspravu i dobro je da ste vi na toj stolici na kojoj sjedite a ne kolega zastupnik ukoliko zadrži takove stavove.
Dakle vaša povreda Poslovnika, dakle spomenuo je gospodin članak 210. Pa da budemo široki onda pređimo preko ovoga svega. Za ispravak netočnog navoda se javio gospodin Stjepan Bačić.
Ispravljam netočni navod, kolega je rekao da ljekovi koji nisu na listi ljekova su pitanje života i smrti. To nije točno, svi ljekovi koji su pitanje života i smrti su na listi Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje.
Hvala lijepa zastupniku. Niste digli. Predstavnik Vlade, ministar financija gospodin Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Samo jedna mala digresija, odgovor ustvari na ovo kada se plaća porez na dodanu vrijednost. MI moramo shvatiti da smo potpisali nekakve dokumente i da često smjernice EU-a nalaže da se porez na dodanu vrijednost plaća na fakturiranu, ne obračunatu vrijednost, prema tome, to je osnovni razlog zašto se nije pristupilo nekakvim promjenama, no htio bih još reći neke stvari. Vrlo interesantno da kada se govori o sporazumima sa manjinama, sa umirovljenicima da se barata sa vrlo paušalnim procjenama, ja bih volio da netko javno kaže da je protiv ovakvog načina sporazuma sa manjinama, pa neka to kaže javno da je protiv toga i neka kaže koliko to košta, to je jedna stvar. Druga stvar, tko je protiv toga da se umirovljenicima umanje, zapravo nemaju pravo na usklađivanje mirovina sukladno rastu plaća, to je potpisano sporazumom, nešto slično je bilo i u starom sporazumu. Prema tome, govoriti o tome da će ovi post izborni sporazumi koštati hrvatske porezne obveznike tolike i tolike milijarde kao da ovi zastupnici koji su u ovome Saboru nisu porezni obveznici, kao da nisu državljani Republike Hrvatske. Kao da je HDZ napravio nešto sada nakaradno i to je sramotno što je napravio i to će koštati hrvatske porezne obveznike toliko i toliko. Ako već govorimo o tome o nekakvim sporazumima, onda treba jasno i glasno reći koji je to sporazum, koštat će toliko i toliko, jasno reći da politička stranka se ne slaže s tim sporazumom i gotovo. Međutim, paušalno reći ovdje kada se govori o PDV-u da će post izborni sporazumi koštati milijarde porezne obveznike Republike Hrvatske da će to stvoriti rupu u proračunu, u najmanju ruku nije korektno. A što se tiče izmjena poreznih zakona, vrlo interesantno da u cijelo prijepodne u ovoj raspravi se provlači jedna teza ovo 2% će biti štetno to će umanjiti prihode u proračunu, to će dovesti do deficita, ali istovremeno mi predlažemo neko drugo oslobođenje, dame i gospodo svako oslobođenje košta, svako oslobođenje, smanjenje prihoda u državnom proračunu, toga moramo svi biti svjesni. E sada, da li će ono osnovne postotke koje smo mi rekli, način na koji mi mislimo da se može napuniti proračun Republike Hrvatske takve mi smatramo na temelju svojih analiza da su takove kakove jesu. Izmjena poreza na dohodak, svi zaboravljaju u toj izmjeni da netko mora nadomjestiti i sredstva jedinicama lokalne samouprave, jer Zakon o porezu na dohodak koji je direktno vezan na Zakon o financiranju jedinica lokalne samouprave ima daleko veći utjecaj i posljedice na proračun jedinica lokalnih samouprave nego što će biti posljedica na državni proračun. Međutim, kakvo je situacija u proračunima jedinica lokalne samouprave, to najbolje znaju samo one, prema tome, govoriti paušalno da se idu davati neke povlastice o tome a ne gledati proračune jedinica lokalne samouprave, mislim da je neodgovorno i zato sam rekao da ova Vlada itekako treba razmišljati o reformi poreznog sustava, poreza koji naplaćuju direktno jedinice lokalne samouprave, i to je ono što sam rekao ovo je prvi korak porezne reforme koju ova Vlada treba napraviti, mi iskreno dame i gospodo trebamo vidjeti koji će biti efekat onih poreznih olakšica u porezu na dohodak koje su prošle godine usvojene, i koje će biti, zapravo pretprošle godine, i koje će se tek kroz porezne prijave građana ove godine vidjeti kakve su njihove stvarne i pozitivne i negativne posljedice da bi onda mogli govoriti o nekakvoj konkretnoj reformi što se tiče poreza na dohodak. Hvala lijepo.
Zahvaljujem ministru Šukeru i sada prelazimo na raspravu u trajanju od 10 minuta, prva na redu je uvažena zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani ministre, zastupnice i zastupnici. Izgleda da je zaista smanjenje PDV-a postao izazov mitskih razmjera, naravno da Vlada u ovom trenutku želi ostaviti jedan dojam odlučnosti i odgovornosti prema biračima. Naime, to je bilo jedno od najtvrđih predizbornih obećanja HDZ-a i naravno istina je to da svaka najava o sniženju bilo kakvog poreskog opterećenja da se dočekuje aplauzom. Ali kako to obično biva pokazalo se da je mnogo lakše obećati nego realizirati. Prije svega postavit ću pitanje formalnosti, zašto vacatio legis godinu dana, na kraju krajeva bilo je izborno obećanje smanjit ćemo odmah PDV, a ne s ovim Zakonom ponovno na obećanje ide obećanje da će se to dogoditi za godinu dana. Vacatio legis inače u zakonodavnoj praksi, pa ne samo naše zemlje, nego svih zemalja, ovako dug od godinu dana ima svoj smisao, ima svoje opravdanje, kada se radi o izuzetnim složenim zahvatima, kada se mijenjaju sustavni zakoni jedne zemlje, a ne evo jedna gotovo u tom tehničkom smislu vrlo jednostavna operacija matematička. Prema tome, nema nikakvog opravdanja da taj vacatio legis bude od godine dana, istina mi danas nismo čuli zašto opravdanje u tom smislu ali bilo je nešto u medijima od strane Vlade govora o tome ali to jednostavno nije odgovor na to pitanje. Međutim da pređemo na samu srž. Kao što je to ovdje nekoliko puta bilo rečeno, ali pošto je inače uloga političara da govore istinu, uvijek i svagdje i da je svaki trenutak vrijeme za istinu treba posebno istaknuti da zaista s ovakvim smanjenjem, ako, obećanim smanjenjem ako do njega dođe dogodine ako se opet ne dogode nekakve izmjenjene okolnosti, neće potaknuti gospodarsku aktivnost. Neće povećati poreznu osnovicu. Neće smanjiti poreznu evaziju. Niti će ono što je najvažnije, građanin to osjetiti u svome džepu. I to treba reći. Dakle nema govora da će polučiti ikakve rezultate na onome što upravo se stalno pokušava od strane predlagača predočiti odnosno građane uvjeriti da će imati ikakve socijalno političke efekte u toj sferi. Jer će ovakvim obećanjem ne, jednostavno ne doprinosi plaćanju poreza po ekonomskoj snazi kako to uostalom i nalaže odredba članka 51. Ustava Republike Hrvatske da se što ravnomjernije rasporede poreski tereti naših građana, a sve po načelu ravnomjernosti i pravednosti. Prije svega, mislim da ćemo svi oko toga složiti sam PDV po svojoj naravi nije instrument socijalne politike, a niti ustvari jedno od značajnijeg obilježja instrumenata gospodarske politike međutim inače i kroz ovaj porez dakle PDV ima način da se bude socijalno osjetljiviji, a to je ono što i Klub SDP-a u svom zakonu koji se tiče ovoga smanjenja PDV-a upravo diferenciranim stopama želi doprinjeti odnosno polučiti upravo takve rezultate. Dakle da bi se toliko koliko ublažili, neutralizirali oni njegovi osnovni nedostaci tj. da porez postotno plaća više onaj koji ima manje. To će se dogoditi ponovno i sa ovakvim smanjenjem. Zato je nužno upravo u diferenciranim stopama jer inače postaje još neosjetljiviji. Jednostavno o tome također već bilo riječi nedopustivo je, a to je ono što smo željeli izbjeći ili bar tako to predlagač kaže da jednaka stopa plaća primjerice na Armanijevo odijelo i na dječju cipelicu ili na dječje mlijeko. Ako vidimo naš dnevni red vidimo da ćemo uskoro raspravljati i o produljenju porodnih naknada, sve u cilju pronatalitetne populacijske politike o čemu ova Vlada govori da će poduzeti niz mjera. Pa ovo je upravo bila prigoda da se takvom jednom diferenciranom stopom odnosno nultom stopom kao što predlaže Klub SDP-a, nultom stopom na dječje potrepštine pa do 7 ili do 15 godina možemo osigurati kućni proračun da bude veći jer to je ono što roditelja svakog najviše upravo i opterećuje. Na kraju krajeva u Europskoj uniji sve članice osim Danske uz opću stopu imaju i smanjene stope i to upravo iz tih socijalno političkih razloga i to sve zemlje koje redom imaju dohodak po stanovniku višestruko veći nego što je to nažalost slučaj kod nas. Dakle koliko je uopće utemeljeno obećanje smanjenje PDV-a koje puni državni proračun sa impozantnih 35% bit će zaista zanimljivo vidjeti konkretnim mjerama, a ne nekakvim apstraktnim kao što smo danas imali prilike čuti od predlagača koji će se namiriti, ovaj, manjak u državnom proračunu. Istovremeno se obećaje umirovljenicima, što je sasvim u redu, obećaje se povećanje raznih socijalnih davanja. Ukratko obećaje se zaista kapom i šakom, a svi mi volimo obećanje jer se nadamo. Međutim koliko je moguće onda to i realizirati. Vidimo da s ovakvim zakonskim prijedlogom neće doći do takve realizacije. Dakle ono što i dan danas evo imamo, ali bojim se da će tako i ostati, da imamo jednostavno na djelu jedino pravu inflaciju obećanja. Kako povećati te neporezne prihode, prihode od kapitala? Dakle nameće se logičan zaključak o mogućnosti da se obećanje ovog smanjenja PDV-a uistinu i realizira. Jednostavno ponovit ću da tim linearnim smanjenjem, ako dakle uopće do njega dođe sljedeće godine džepovi hrvatskih građana kojima se opet pompozno ponavlja ovdje danas neće biti teži, ali ono što je nema sumnje izvjesno to je da će državna blagajna mnogo izgubiti, a manjak od toga teško se može brzo i lagano nadoknaditi pogotovo ako upravo u ovom sadašnjem trenutku nemamo konkretne mjere za to osim onih općih već fraza smanjenje državne administracije, a kad god o tome govorimo onda državna administracija buja. Ja ovdje neću reći što je sve govorio kolega Radoš s čime se u potpunosti i slažem. Ono što bi bilo interesantno vidjeti, a to je koja je u biti i ovom prigodom, može se istaknuti, koja je to ekonomska politika Vlade? Još uvijek ostaje dakle nama jedna velika nepoznanica. Mislim da o tome već nešto govori i stručna javnost ali i međunarodne institucije koje nisu baš impresionirane tim samim obećanjima nego traže odnosno žele vidjeti koji su to konkretni potezi. Dakle još nema govora o daljnjoj privatizaciji, o restrukturiranju poduzeća i tako dalje. Nešto što je jako bitno za svih nas. Dakle da ne duljim dalje obećanja su se razvodnila. I to treba reći. Odgoda, sama odgoda dakle uz sve ono što je kazano o samom sadržaju, sama odgoda o smanjenju PDV-a jeste jedno izborno iznevjerenje samih građana jer je rečeno: “Mi ćemo to smanjiti odmah”. Istina, danas smo mi od gospodina premijera imali priliku čuti na jedan ispravak krivog navoda da se ni u kojem slučaju nije radilo o obećanju, nego o … [[govornik se ne razumije]] Ako pogledamo bilo koji naš hrvatski riječnik, onda ćemo vidjeti kod glagola obećati to znači riječima pružiti nekome nadu ili uvjerenje da će se to nešto dogoditi. Što je normalno u svim izbornim kampanjama. Međutim, jamčiti znači još veći stupanj obećanja preuzeti za drugoga odgovornost. Dakle, tko bi to bio drugi za koga Vlada jamči da će do ovoga doći. To je ostalo također nepoznanica. Dakle, možemo reći da se evo jedno od prvih najtvrđih obećanja izjalovilo da nije došlo do tog onoga što se obećalo ili o čemu se jamčilo, što kažem i još veći stupanj nekakvog obećanja i dozvolite evo da kažem, da mene osobno neodoljivo potsjeća na Ezopovu basnu o lisici i rodi, kada je lisica po tanjuru namazala kašu i ponudila rodi, evo ti rodo, kumo, nedaj se nutkati.
Zahvaljujem gospođi zastupnici. Za ispravak netočnog navoda najprije ćemo to, javio se zastupnik gospodin Ivan Jarnjak.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Kaže kolegica Marinović da se obećanje rasplinulo. Netočan navod, nije nego se ostvaruje, zato toliko i vičete na njega. Kažete da PDV-e ne utječe na gospodarsku politiku i na socijalno stanje u državi. Zar je moguće da 28,1 milijarde prihoda bitno i najviše ne utječe na gospodarsko stanje u državi na socijalnu politiku. Zar je moguće, kažete da je 3 milijarde koliko se daje od tog poreza na PDV-a koji se prikupio 2003. 28,1 milijardu, zar je moguće da 3 milijarde koliko se kroz taj odricanje tog 2% PDV-a, da 3 milijarde bitno ne utječu na stanje u socijalnoj politici Republike Hrvatske, jasno pod uvjetom da se svi složimo i ovdje i u državi da to zaista bude dođe do konačnog potrošača, itd.
Dobro, hvala lijepa. Još se za ispravak netočnog navoda javila gospođa zastupnica Ivana Sučec-Trakoštanec.
Da, gospodine predsjedniče, kolegice Marinović ja sam vam samo htjela reći da se vjerojatno ne misleći pogriješili, kad ste rekli da se PDV nepravedno odnosi prema socijalnim kategorijama s manjim ili većim prihodima. Ja bih vas samo ispravila i rekla da je on fiksan i da je proporcionalan i da se odnosi na sve jednako. Dakle, porez na dodanu vrijednost plaćamo svi jednako, a ne oni sa višim primanjima manje, a s nižim više, da ne bi bilo zabune u javnosti, lijepo molim.
Hvala lijepa. Idemo dalje. Sada je na redu gospođa zastupnica Dragica Zgrebec od 10 minuta.
Gospodine potpredsjedniče, ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Naime, kad je današnji predsjednik Vlade gospodin Sanader predstavljao svu ovu Vladu i program, onda je u dijelu kad se govori o poreznoj politici rekao napisao i rekao nešto s čime se ja u potpunosti slažem. Dakle, da treba nastaviti reformu, on je zapravo rekao da je potrebna cijelovita reforma poreznog sustava, koja će biti u funkciji oživljavanja proizvodnje, odnosno da je Vlada uvjerena da će smanjenje poreza i ukupnog uređenja poreznog sustava dovesti kumulativno i kroz određeno vremensko razdoblje dovesti do povećanja gospodarske aktivnosti. Naime, ukoliko želimo stvarno dizati, realno dizati standard naših građana, ukoliko želimo da iz proračuna možemo davati socijalna i druga davanja, onda to možemo osigurati prvenstveno rastom proizvodnje, odnosno u našim uvjetima većim investicijama u gospodarstvu. i s obzirom da je drugo obećanje koje je bilo kroz izbornu kampanju, a to je da će se početi, odnosno na početku takve porezne reforme krenuti sa smanjenjem poreza na dodanu vrijednost, vidimo danas u ovom prijedlogu koji je pred nama da će on stupiti na snagu tek sa 1. siječnjem 2004. godine. Stoga mislim da bi bilo uputnije da u tom razdoblju ako je ovo već došlo na naše klupe kao prvo čitanje, da do drugog čitanja zaista imamo tu cijelovitu kao što se u prijedlogu programa Vlade reklo, reformu poreznog sustava, da točno znamo što će se desiti sa Zakonom o porezu na dobit, što sa Zakonom o porezu na dohodak, što sa posebnim porezima na promet? Tada bismo mogli lakše sagledavati kako će, u kojem će položaju biti građani kada se tiče poreza na dodanu vrijednost koji plaćaju taj porez, u kakvom položaju će biti zaposleni koji plaćaju porez na dohodak i u kakvom poloćaju će biti gospodarstvo koje bi dakle kroz to jedno oživljavanje trebalo zapravo povećati i standard, povećati ulaganja u gospodarstvo, i povećati i državnu potrošnju. Ja neću dovoditi u pitanje koliko će to utjecati na smanjenje proračunskih prihoda. Na koji način će se proračunski prihodi nadomjestiti ili će se možda smanjiti proračunski rashodi. Mislim da je to odgovornost predlagatelja ovog zakona. Dakle, neću uopće o tome govoriti. Ali mislim da bi bilo dobro da smo već i u prvom čitanju imali tu simulaciju. Ja za sada mogu samo prihvatiti ovu cifru o kojoj se raspravlja da se radi o 3 milijarde kuna koje če biti kao što u obrazloženju se kaže direktno investirano ili investicija u naše građane. Međutim, ja ću pokušati zapravo na nekoliko primjera ovako jednostavne matematike reći što zapravo to za koju kategoriju građana i za koju kategoriju potrošnje znači. Iz toga će se moći izvući zaključak da će eto ako se radi o 3 milijarde kuna u tom iznosu utjecati na manje prihode za koje će se morati naći novi izvori ali kažem u ovom o čemu ću govoriti u nastavku pokazuje da efekti koji bi trebali se odraziti na kućne budžete naših građana zapravo se neće postići. Reći ću eto na primjeru od potrošnje od sto kuna jer je to najjednostavnije za računanje. Preračunata stopa od 22% PDV-a u toj maloprodajnoj cijeni iznosi malo nešto više od 18%. Drugim riječima, ukoliko potrošite 100 kuna platit ćete oko 18 kuna PDV-a. Ako to smanjujemo sa 22% na 20% efekat smanjenja u cijeni bi mogao biti svega 1,6 kuna. Ako trošite 20 kuna za neki proizvod onda će vam taj efekat smanjenja cijene odnosno samoga poreza koji bi utjecao na smanjenje cijena biti svega 3 lipe. Pokušajmo kolegice i kolege, vidjeti hoće li baš trgovci na taj način ići smanjivati cijene samo zato što smo za 2 indeksa poena smanjili PDV. Naime, vidjelo se to i u državama koje su prelazile na euro da je prilikom zaokruživanja cijena uvijek se ide na više a ne na manje. Prema tome, najvjerojatnije kod velikog broja proizvoda efekat će biti nula. I ako smo se već odlučili na to naš glasnogovornik našeg kluba je rekao da mi također podržavamo, da je potrebno ići i u ovom segmentu dakle poreza na dodanu vrijednost u određene korekcije i smanjenja kad već kažemo da smo spremni uložiti 3 milijarde kuna ili se odreći tih 3 milijarde kuna ovoga poreza onda pokušajmo doći do rješenja koje bi zapravo socijalno bilo pravednije ili bi na neki način mogli utjecati na to da efekat takvog smanjenja PDV-a bude veći za one kategorije građana i za one porodice koje više troše za one osnovne živežne i životne namirnice. Ja se čudim što je kolega iz HSU-a rekao da je to njima jako prihvatljivo a reći ću to na primjeru koji se odnosi na nekakvu prosječnu mirovinu od tisuću i sedamsto kuna, dakle umirovljenik koji će potrošiti tisuću i sedamsto kuna njegov efekat mjesečni smanjenja ukoliko dođe u trgovini do smanjenja cijena bit će 27 kuna. Mi ćemo više govoriti o našem prijedlogu izmjena i dopuna Zakona o porezu na dodanu vrijednost kada on dođe na dnevni red ali mi smo za određeni broj proizvoda predložili tu diferenciranu stopu i mislim da ona ništa neće narušiti sustav i da neće ga zakomplicirati jer to i većina država i danas ima. Tendencija koja jeste u Europskoj uniji je tendencija. I sam kolega Šuker govori da su to tendencije. Još nijedna država nije pokrenula inicijativu da ide ka jedinstvenoj stopi. Zašto bismo mi koji ćemo eventualno u ovoj godini postati kandidati za ulazak u Europsku uniju to radili već sada. Dakle, ako bi se na ovaj način kao što mi predlažemo među stopu od 12% onda bi efekat na potrošnju od tisuću i sedamsto kuna ipak bio oko 140 kuna. Reći ću vam još nekoliko ovakvih izračuna. Dakle, ako trošite po ovoj među stopi sto kuna onda ćete imati smanjenje cijene od 8,2 kune. Mislim da bi tu zaista trgovci već imali onda i moralnu obvezu da idu na smanjenje. Dalje, kada govorimo upravo o onoj kategoriji potrošnje za djecu predlažemo da se ukine uopće PDV, dakle da stopa iznosi nula pa ću vam i tu reći jedan primjer. Danas su zapravo obuća i odjeća za djecu među najskupljima. Za odrasle možete kupovati na rasprodaji. Nažalost, za djecu vrlo rijetko. Ukoliko kupujete dječje cipelice od prosječne cijene od 300 kuna danas ćete u toj cijeni platiti 54 kune poreza na dodanu vrijednost. Ukoliko ukinemo tu stopu od 22% onda ćemo uz te dječje cipelice možda kupiti i djetetu papučicu. Prema tome, postoji mogućnost da ju u ovim uvjetima kad nemamo dovoljno mogućnosti da kroz povećane izdatke proračuna za neke namjene možemo ukoliko smo utvrdili da se možemo odreći 3 milijarde kuna prihoda PDV-a njega na jedan bolji, socijalno prihvatljiviji način raspodijeliti. Hvala lijepa.
Zahvaljujem se uvaženoj zastupnici. Riječ ima predlagatelj ministar Šuker.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Namjerno nisam htio otvarati temu diferencirane stope, no mislim da je vrijeme da se i o tome nešto kaže. Koliko je diferencirana stopa socijalno pravična. Diferencirana stopa je vrlo problematična prvo što mora definirati proizvode koji su to. Da li ako smanjite sve prehrambene proizvode to možete imati recimo na primjer artičoku i zelenu salatu, i jedno i drugo ima diferenciranu stopu od 11%. Artičoku si sigurno ne može priučiti netko tko ima mjesečno primanja od 4-5 tisuća kuna, ali u obiteljskoj košarici je itekako uključena cijena električne energije, komunalija i svega onoga što neće biti obuhvaćeno diferenciranom stopom. Diferencirana stopa je ovako naočigled prihvatljiva ako govorite možda od 4, 5 artikala ovako za javnost koji su socijalno osjetljivi. Međutim, ako govorimo o diferenciranoj stopi za prehranu onda je tu su stotine artikala koje oni sa najmanjim primanjima niti na kraj pameti im je da pomisle da ih kupe jer nemaju s čime kupiti. Dakle diferencirana stopa opet ide u prilog onome tko ima daleko veća primanja. I o tome trebamo razmišljati. To je vrlo skup način pračenja i detektiranja onoga što i kako se treba oporezovati. Uzmite samo da imate svježe i konzervirano voće i povrće. Dakle, sve morate detektirati da bi oporezovali sa diferenciranom stopom. I nije to baš tako jednostavno kao što se na očigled čini. I oni koji imaju ovaj porezni sustav daleko duže od nas i oni koji su nama bili savjetodavci prilikom uvođenja poreza na dodatnu vrijednost savjetovali su nam da idemo sa jednom stopom. Ali, htio bih još nešto reći. Govori se ovdje da bi ova Vlada trebala praktički sad dati kompletnu poreznu reformu i da o tome možemo raspravljati. Pa da nema toliko zaduživanja izvan proračuna, da nema toliko potpisanih sporazuma, nama se govori ovdje da je ova Vlada nakon izbora potpisala nekakve sporazume. Ali isto tako netko u ... [[Govornik se ne razumije.]] izbora potpisao nekakve sporazume za koje baš, nisu bili ispunjeni uvjeti stand by aranžmana. Koji su stvorili direktni trošak u državnom proračunu od milijardu i sto milijuna kuna. Negiraju i dokumenti koji su uredno potpisani, koji su prošli hrvatsku Vladu ali koji su stvorili itekako financijske obaveze novoj Vladi u sljedećoj godini. Otpisati, donest financijski dokumenat koji obavezuje sljedeću Vladu, da ima sljedeće godine, na onoga, na temlju onoga što je izvršeno u ovoj godini platiti milijardu i 100 kuna je u najmanju ruku smiješno. Dati 10 mjenica na ukupan iznos od milijardu kuna za nešto što ovaj Visoki dom nije donio odluku da se može predvidjeti u proračunu u tom trenutku toga u proračunu nije bilo. Pa mislim da bi netko tko je bio na čelu nekog ministarstva se treba itekako zamisliti. Tko može dati mjenicu bez pokrića? Tko može trošiti više nego što je ovaj Visoki dom donio odluku? Pa malo sam trgovačko društvo a kada mi treba nešto drugo onda sam proračunski korisnik. Dakle, o tome govorimo. I zato se nije izišlo sa prijedlozima ostalih poreznih zakona. I napominjem reforma poreznog sustava jedinica lokalne samouprave. Itekako bolna tema o kojoj će se ovdje kad tad morat počet raspravljat. Ali ako ćemo govoriti o smanjenju PDV-a, da je ovaj prijedlog loš samo zbog toga jer on će smanjiti prihode u proračunu 3 milijarde a moj prijedlog koji isto predviđa određene povlastice neće smanjiti ništa, nije dobro. Ajmo suprostaviti dvije ideje, dvije koncepcije i doći do jednog povoljnog rješenja. Ali ja vam kažem, iz iskustva, iz razgovora sa ljudima koji se bave s tim, diferencirana stopa je daleko socijalno nepravednija. Dakleko, jer ona daje mogućnost onima koji imaju više novaca da je više iskoriste. Jer znate dobro ako je socijalna košarica, danas je netko ovdje rekao, sindikalna 5200 kuna. Po našim procjenama imate u ovom trenutku negdje oko 300 tisuća građana Hrvatske koji po ovakvom poreznom sustavu nisu obveznici poreza na dohodak. Imamo negdje oko milijon umirovljenika koji po ovakvom postojećem Zakonu o porezu na dohodak nisu obveznici poreza na dohodak nisu obveznici poreza na dohodak. E, sada ako mi idemo sa time neoporezivim dijelom, ako već 300 tisuća uposlenih nije zahvaćeno s tim poreznim sustavom, da li je to onda baš toliko socijalno osjetljivo ili nije? Jer gledajte već danas, onaj tko ima dvoje djece na preko 3 tisuća kuna zarade ne plaća niti kunu poreza na dohodak. Što njemu vrijedi više neoporezivi dio dižite mu ga koliko god hoćete, on nije u poreznim škarama. Milijon umirovljenika nije u poreznim škarama. Ja znam da je efektno reći ajmo dignuti neoporezivi dio na dvije tisuće kuna i to, reći da je to socijalni program. Ali recimo da ... [[Ne razumije se.]] tristo tisuća Hrvata ne plaća porez na dohodak. I onda možemo govoriti o poreznoj reformi, možemo govoriti o njoj, njenoj socijalnoj osjetljivosti. Ja kažem svakom dajem za puno demokratsko pravo da iziđu sa svojim prijedlogom. Ali gospodo, htio bih i radi hrvatske javnosti reći da svako porezno smanjenje ako ćemo se postaviti tvrdo da je hrvatski proračun dosego maksimum izaziva manje prihode u proračun. Svako. Prema tome, ne može se reći moja diferencirana stopa ne izaziva nikakove posljedice na proračun ali ovo smanjenje od 2% će dovesti do ugroze državne financije. Dakle, i jedno i drugo dovodi do smanjenja u proračunu. Postavlja se samo pitanje, ali vratio bih se i na početak svoje rasprave. Kada je bila prihod od PDV-a 19 milijardi onda smo imali prostora za smanjenje 5%-tnih poena, a danas kada je 28 milijardi, danas oni isti koji su tako govorljivo zagovarali i uvjeravali ministra Škegru da ima prostora za smanjenje 5% kažu da nema smanjenja za 2%. A onda negdje u nekom grmu leži istina a onda znači da nije smanjena potrošnja u državi. Jer ako su se povećali prihodi sa osnova PDV-a ... [[Govornik se ne razumije.]] 8,5 milijardi. Ako su prihodi sa osnova poreza na dohodak i poreza na dobit manji zbog razno raznih poreznih opterečenja samo nekakvih 700 milijuna u odnosu na 99. godinu znači da su se oni porezni prihodi povećali za 7,5 milijardi. Pričamo da smo smanjili potrošnju, onda je bilo prostora za smanjenje 5% a danas nema prostora za smanjenje od 25. Kada se je uvodio PDV onda je bila kritika da se usisalo 8 milijardi kuna iz gospodarstva Hrvatske. Pa ako je to tako pa zar nije analogija ako smanjujemo PDV da smo vratili te novce ... [[Govornik se ne razumije.]] gospodarstva. Ne možemo retoriku mijenjati ovisno kako nam paše u kojem trenutku. Ali kažem, ja bih molio samo zbog ove diferencirane stope da kažemo stvar nazovemo pravim imenom. Ono što će biti zahvaćeno diferenciranom stopom ide u prilog onima koji imaju daleko veća primanja, koji imaju daleko veću kupovnu moć, ne ide u prilog onima koji imaju malu kupovnu moć, u to budite uvjereni.
Zahvaljujem se ministru Šukeru za ispravak netovnog navoda, javila se uvažena zastupnica Zgrebec.
Ministre Šukeru netočno je da smo mi protiv smanjenja, vi ste se iza mene javili. Netočno je da smo protiv smanjenja od dva posto. Mi kažemo da ne dovodimo u pitanje da je to tri mililijarde kuna. Ne dovodimo u pitanje ni te prinode koji su manji. Mi samo kažemo da je moguće na drugi način tih tri milijarde kuna rasporediti. Ja nisam rekla da je dizorijentirana stopa socijalno prihvatljivija, ja sam samo rekla da ukoliko se ciljano ide diferenciranom stopom, ona je navedena u našem prijedlogu zakona, ona može biti na drugi način ili drugi prizvodi obuhvaćeni. Onda ona postiže svoj efekat. Sigurno da je drugačiji utjecaj PDVa na onoga tko će na te proizvode trošiti 90% svog kućnoga budžeta u odnosu na onoga koji za takve proizvode će trošiti deset pa možda i manje posto svoga kućnoga budežeta. A Vlada ne bi smjela odustati od nekoga prijedlog samo zato što je to komplicirano.
Molim bez rasprave. Za ispravak netočnog navoda javila se uvažena zastupnica gospođa Ljubica Lalić. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče, imam potrebu ispraivti netočan navod gospodina ministra koji je rekao da je diferencirana stopa izuzetno komplicirana. I osim toga još rekao da diferencirana stopa zapavo pogoduje onima sa većom kupnovnom moći. Taj sustav bi bio kompliciran ali je kompliciran samo za one vlade koje ne znaju šta hoće. Ali ako se postavi jasan cilj i jasna strategija onda nije problem ponaboritii i razvrstati proizvode na koje treba doći nulta stopa, na koje treba stopa doći od 10 ili diferencirana stopa. Nadalje, što znači socijalna pravednost, mi evo primjerice u ovom trenutku imamo primjerice na mesu porezna stopa je 22% imamo sitauciju da neke obitelji ne mogu to meso jesti ni jedan puta tjedno, a neke jedu svakodnevno. Međutim primjerice radi, da na taj prizvod stavimko nultu stopu tada bi omogućili i onoma da mogu jesti koji sada nikada da jedu, da mogu jesti svaki drugi dan. Ali bi im omogućili hrvatskim seljacima povećavanje proizvodnje i plasiranja na svoje tržište.
Ja vas molim bez rasprave. U ime predlagatelja ministar.
Dame i gospodo ja bih samo htio podsjetiti da u ovom trenutku Hrvatska im advoje stope ima nultu stopu i stopu 22%. Da su nultom stopom obuhvaćeni osnovni prehrambeni proizvodi. Ja sam rekao osnovni prehrambeni proizvodi, ljekovi, i ortopedska pomagala. Dakle kada govorimo o smanjenju stope sa 22% na 20% onda idemo s stime da su osnovni prehrambeni proizvodi već sažeti unutar. A ovo da bi građni Hrvatske zbog toga što je stopa PDVa na meso 22%, jeli više mesa, mislim da je jednam teza koja jeo vako malo populistička. Ali teza koja nema svoje osnove u praktičnoj primjeni. Opet stopa koja ide u prilog onima sa većom kupovnom moći. Jer očigledno ovdje danas rasprava ide u jednom smjeru da predložena stopa PDVa mora biti socijalno osjetljiva. A s druge strane problem je punjenja državnog proračuna. Pa prema tome netko može kupiti kilu nekakvog mesa koje košta 20 kuna, platiti će na njega nultu stopu PDVa, a netko će kupiti biftek ili nešto slično koje košta 80 i 90 kuna isto platiti nu ltu stopu PDVa. A to govorim to je problem diferencirane stope. Vi bi praktički na jednom svinji ili junetu trebali uvesti deset stopa, zbog različite cijene i kvalitete mesa da bi pogodovali nekakvoj socijalnoj osjetljivosti toga. Jer ako uvedete diferenciraju stopu na meso, onda od nje imaju najveću korist oni koji imaju veću kupovnu moć.
Zahvaljujem ministru. Za ispravak netočnog navoda uvažena zasatupnica Gospođa Lalić. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče, ministar je rekao da je uvedena nulta stopa za osnovne prehrambene proizvode. Primjerice odnosno točno nulta stopa je uvedena za osnovne prehrambne proizvode. Primjerice odnosno točno ne primjerice nulta stopa je uvedena na kruh, mljeko, knjige, lijekovi i tako dalje. Osnovne prehrambeni proizvodi jesu kruh i mljeko, dali samo oni. A meni obrazlagati ono što sam rekla na primjerice što znači socijalna osjetljivost, i socijalnost poreznog sustava nije potrebno na tako širok način. Ali porez treba biti i u da treba biti i socijalan ali treba biti i razvojan.
Zahvaljujem se na ispravku netočnog navoda. Riječ ima uvaženi zastupnik gospodin Mate Arlović.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Dozvolite da ja svoju raspravu započenem citirajući odredbu Ustava članka 51. Koji kaže, svatko je dužan sudjelovati u podmirenju javnih troškova u skladu sa svojim gospodarskim mogućnostima. Porezni se sustav temelji na načelima jednakosti i pravedenosti. Zakon o porezu na dodatnu vrijednost jedan je od najnepravedenih poreza. Iz prostog razloga jer on ne vodi računa o mogućnostima gospodarskim mogućnostima zapravo oni koji plaćju porez na dodanu vrijednost a to su krajnji potrošaći. I danas kada se raspravlja o tome smanjiti ili ne smanjiti porez na dodatnu vrijednost. U načelu svako smanjenje poreza na dodatnu vrijednost, je zapravo prihvatljivo i može se podržati. Međutim otvara se ovdje druga dilema, ne dali smanjiti ili ne smanjiti porez na dodatnu vrijednost. Nego dali se može i smanjiti porez na dodatnu vrijednost, i evenutalno uvesti diferencirana stopa, koja bi bila ciljana i koja bi omogućila socijalno pravednije opterećenje poreznih obveznika s jedne strane. I s druge strane omogućila sudjelovanje u razvoju Republike Hrvatske kroz poreznu funkciju, u poreznu funkciju u razvoja RH odnosno pojedinih grana. Koje su u težoj poziciji i pojednih područja Republike Hrvatske koji su u težoj poziciji. S obzirom da je nemoguće i jedno idrugo, mi se oprijedjeljujemo zapravo za diferenciranu ciljanu diferenciranu stopu. I proširenje proizvoda koji obuhvaća se nultom stopom. Zašto se ....Zato što uvođenje snižene stope recimo na poljoprivredne prehrambene proizvode i turističke usluge podstiče se razvoj ovih djelatnosti smanjenjem ulaznih troškova što ih čini privilegiranim u odnosu na druge djelatnosti u gospodarstvu. Opravdano stvaranje uvjeta za takvu poziciju nalazi se u činjenici da su poljoprivredne djelatnosti pretežito i osnovna djelatnost u Slavoniji primjerice i Baranji, dijelovima Hrvatske najviše zahvaćenih i stradalih u Domovinskom ratu. Stoga je uvođenje snižene stope jedna od mogućnosti za približavanje gospodarstva Slavonije i Baranje jednakopravnoj startnoj poziciji u gospodarstvu drugih regija područja Hrvatske koja na sreću nisu u toj mjeri bila pogođene razaranjem u ratu te omogućuje unutarnju konkurentnost. Međustopa za poljoprivredno-prehrambene proizvode postaje jedna od socijalnih mjera koja smanjuje troškove života, osobito u sferi nabave namirnica i drugih proizvoda široke potrošnje jer je za očekivati da će se ... [[ne razumije se]] tim proizvodima smanjiti cijene. Uostalom kolegica Zgrebec je pokazala zorno računajući kako bi se to moglo odraziti na primjeru od 100 kuna. Istovremeno uvođenje međustope u poljoporivredno-prehrambene proizvode i turističke usluge povećava se konkurentna sposobnost našeg gospodarstva u odnosu na zemlje iz okruženja i Europske unije jer i one imaju međustope u ovoj sferi, a osobito to treba voditi računa kada je u pitanju poljoprivredno-prehrambeni sustav koji inače treba dugo prelazno razdoblje da bi se približio i da bi se doveo u poziciju da bude koliko-toliko konkurentan sa Europskom unijom. Osim toga, stimulira se posredno i neposredno izvozna politika. Na žalost, smanjenjem PDV-a samo, a ne uvođenjem i međustope bi se stimulirala uvozna politika. S obzirom da najveći broj, odnosno više od 75% roba široke potrošnje praktički je uvoznog porijekla. Posebno je za očekivati da će ... [[ne razumije se]] osim toga stimulira se neposredna i tzv. neposredna izvozna politika. Naime, za očekivati je da će turisti više kupovati jeftiniju robu široke potrošnje, a neposredno kroz manje ulazne troškove iz povećane konkurentnosti poljoprivredno-prehrambene industrije. Time će se povećati izvoz. S obzirom da je predložena jedinstvena međustopa za turističke usluge od 12% u našem prijedlogu zakona mi predlažemo brisanje nulte stope za usluge organiziranog boravka doznakama iz inozemstva. Predlažemo uvođenje nulte stope za odjeću i obuću namijenjenu za djecu do 7 godina, dječju hranu, higijenske potrepštine za djecu, pomagala i za odgoj i obrazovanje djece i to je zapravo jedna od najjačih mjera pronatalitetne politike koja se zapravo može dati. U takvoj situaciji jednostavno kada govorimo o povećanju broja proizvoda koje treba obuhvatiti nultom stopom i kada govorimo o uvođenju međustope koja bi trebala obuhvatiti poljoprivredno-prehrambene proizvode mi zapravo govorimo mogućnosti da se socijalno pravednije rasporede tereti poreznih obaveza na krajnje korisnike, odnosno na potrošače iu da praktički koliko-toliko iako ne u cijelosti, ali koliko-toliko ostvarimo odredbu Ustava članka 51. koja zapravo time omogućuje da ipak naši građani prema svojim gospodarskim mogućnostima pravednije sudjeluju u podmirenju ovoga poreza koji je na žalost do sada bio potpuno jednak za sve i zapravo o tome nije uopće vodio računa. Hvala lijepa.
Zahvaljujem se uvaženom zastupniku Mati Arloviću. 13 i 30 je. Prekidamo sjednicu i nastavak je u 15,00. Prva na redu je uvažena zastupnica Ljubica Lalić u 15.
Dame i gospodo, nastavljamo sa radom. Riječ ima poštovana zastupnica gospođa Ljubica Lalić. Izvolite kolegice.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospodine ministre, malobrojni kolege i kolegice zastupnici. Očito da nećemo izvršit obećanje kako sabornica neće biti prazna, ali sve to ide u radni staž. Evo, dozvolite mi nekoliko riječi o projektu zakonskom koji je pred nama. Zakon o porezu na dodanu vrijednost donesen je 1995. godine i u njemu se uređuje novi porezni sustav oporezivanja prometa, dobara i usluga kojim je zamijenjen dotadašnji sustav oporezivanja prometa utemeljen na Zakonu o porezu na promet proizvoda i usluga. Mišljenja stručnjaka o novom poreznom sustavu bila su podijeljena, a otpori prema novom sustavu bili su vrlo intenzivni i kod proizvođača i kod trgovaca, a najviše kod građana koji uostalom kao krajnji potrošači snose teret ovog poreza. Sve te okolnosti dovele su do toga da je primjena Zakona donesenog 1995. godine počela tek 1.1.1998. godine. Do dana današnjeg podijeljena mišljenja stručnjaka nisu se ni približila, a kamoli ujednačila. Ono o čemu su se svi složili to je izdašnost tog poreznog oblika koji predlagatelj u obrazloženju prijedloga ovih izmjena kvalificira pozitivnom stranom poreznog sustava. Promatrano sa aspekta sigurnosti i obima punjenja državnog proračuna što isključuje interes građana, tada je ta kvalifikacija potpuno osnovana. Međutim, državna vlast primarno treba skrbiti o općem interesu svih građana i s tog aspekta kvalificirati izdašnost poreznog sustava njegovom pozitivnom stranom, u najmanju ruku je sramotno. Potpuno je netočno obrazloženje da je novi porezni sustav doveo do smanjenja sive ekonomije. Siva ekonomija i dan danas cvate i ne uspijevaju ju suzbiti ni porezni sustavi, a ni državne inspekcijske službe koje se u novije vrijeme sve više upuštaju u kritiku i kritizerstvo zakona umjesto u nadziranje njihovih provođenja. Na ulicama, tržnicama i kolodvorima nudi nam se roba inozemnih i domaćih proizvođača po znatno nižim cijenama od cijena u trgovini. Dakako, radi se o robi na koju se ne plaća PDV, a nama predlagatelj govori kako je ovaj porezni sustav smanjio sivu ekonomiju. Danas u Hrvatskoj nije nikakav problem nabaviti, primjerice, cigarete domaćeg proizvođača i to s markicom Ministarstva financija po znatno nižoj cijeni od cijene u trgovini. To su cigarete bez plaćenog PDV-a bez obzira što imaju markicu. Krajnji potrošač koji snosi porezni teret bio je nezadovoljan jedinstvenom poreznom stopom i onda kada je zakon donesen, i onda kada se počeo primjenjivati, a i danas iako je kroz zadnje 4 godine uvedena stopa od 0% na kruh, mlijeko, knjige, lijekove, ortopetska pomagala, znanstvene časopise, usluge javnog prikazivanja filmova, te na usluge organiziranog boravka stranih turista koji ne plaćaju, koji se plaćaju doznakama iz inozemstva. Zbog tog izraženog nezadovoljstva u predizborno vrijeme stranka sada na vlasti dala je obećanje da će stopu PDV-a smanjiti sa 22 na 20%, i sada to olako dato obećanje ovim izmjenama želi izvršiti s tim da se primjena izmjena odgađa za 1.1.2005. godine. Sama ova odgoda ukazuje da se vrlo brzo shvatilo da je obećanje olako dano jer se nema, jer se nema ovakvim pristupom odakle niti namiriti rupa u proračunu, a kamoli povećati prihodovnu stranu, što je nužnost ako se žele realizirati obećanja iz sfere socijalnih prava. Izbalansirati želje i potrebe moguće je samo sasvim drugačijom poreznom politikom od predloženog. Linearnim smanjenjem porezne stope od 2% krajnji potrošač, tj., građanin ne dobiva ama baš ništa. Dobiva samo trgovac ili trgovci i to svih ili najveći dio od onih tri i po milijarde koliko se procjenjuje da će zbog ovih izmjena s osnova PDV-a doći manje u državni proračun. Možda ovo i jest cilj donošenja izmjena, ali se on naravno ne može javno obznaniti. Ako se sjetimo svih onih problema sa trgovcima kada se zakon počeo primjenjivati tada je sasvim osnovano pitanje, kako će se držati pod kontrolom tisuće i tisuće trgovaca? Da li su ama baš svakom artiklu pripadajuće smanjili cijenu zbog smanjenja porezne stope od svega 2%? Jedini odgovor je nikako, a to znači da od ovog zakona deklarativno, dakle, samo na riječima korist imaju građani, a stvarnu ona koja se mjeri, 3 i po milijarde kuna imaju trgovci. Upravo zbog toga ovaj zakon je neprihvatljiv unatoč svim uvjeravanjima i premijera i ministra financija da se odgoda ... [[nema preklopa]] samo zbog usavršavanja sustava i instrumentarija koji će osigurati da istinsku korist od smanjenja stope PDV-a imaju građani. Puno efikasnije rasterećenje građana jest smanjenje poreza na dohodak i smanjenje stope doprinosa iz plaća. Učinkovitost takvog rasterećenja jamči jasniji sustav kontrole. Kako na temelju izloženog nitko ne bi zaključio da se protivim smanjenju stope PDV-a želim izrijekom reći zalažem se za smanjenje stope ali na način koji će istinski dovesti do smanjenja razine cijena, konkurentnosti gospodarstva, smanjenja sive ekonomije i povećanja domaće proizvodnje itd. Iako je predlagatelj u obrazloženju Prijedloga naveo da će se upravo ti ciljevi postići predloženom izmjenom linearnog smanjenja od 2% to obrazloženje neozbiljnim će ocijeniti svatko tko ozbiljnije ovo rješenje implementira u svakodnevni život. Poreznom politikom može se i mora poboljšati konkurentnost našeg gospodarstva, poreznom politikom mora se stimulirati investicijska potrošnja, i osobna potrošnja domaćeg porijekla. Za takav učinak nije dovoljno smanjenje od 2%, potrebno je uvođenje diferenciranih poreznih stopa kojima je cilj poticanje potrošnje roba domaće prerađivačke industrije. MI u Hrvatskoj seljačkoj stranci predložili smo stopu od 11% na prehrambene proizvode. Takvim smanjenjem vidno dolazi do smanjenja razine cijena, što je u direktnom interesu građana koji prema nekim procjenama 70, 80 pa i čak 90% dohotka troše na prehranu. Dodatni učinak je povećanje konkurentnosti domaće proizvodnje, smanjenje troškova života uz postignutu konkurentnost dovodi do povaćanja potrošnje koju slijedi povaćanje domaće proizvodnje i otvaranje novih radnih mjesta. Konkurentnošću domaće proizvodnje zasigurno će doći do smanjenja uvoza koji objektivno u ovoj državi jest problem. U stvaranju konkurentnosti treba ostvariti cilj postojećeg poreznog sustava a to je da porezni teret snosi krajnji kupac. Sada to uvijek nije tako što se posebice očituje u primarnoj poljoprivrednoj proizvodnji čiji su još uvijek nositelji mali seljaci koji najvećim dijelom nisu u sustavu PDV-a. Oni još uvijek na svaki kilogram mineralnog gnojiva decilitar i gram zaštitnih sredstava, sjemenskih roba na svaku sadnicu plaćaju PDV po stopi od 22%. Sasvim je jasno da oni nisu krajnji potrošači tih roba. U samom startu njihova proizvodnja je skuplja za najmanje 22%. Pri prodaji svojih roba da se ta prodaja odvija na uređenom tržištu cijena robe se povećava za daljnjih 22% a posljedica je nekonkurentnost, nemogućnost prodaje i siromaštvo, tog još uvijek značajnog dijela građana. Stoga se promet roba obavlja na neuređenom tržištu seljaci su izloženi milosti i nemilosti nakupaca i prekupaca, a u cijelom lancu trpi i krajnji potrošač koji primjerice plaća jednaku cijenu za kilogram junetine, i onda kada je taj kilogram junetine koštao 17 kuna žive vage kao i sada kada taj kilogram žive vage košta svega 10 kuna. Tko to debelo zarađuje na teret i proizvođača i potrošača. Odgovor je na to pitanje sasvim sigurno neće dati Vlada koja nas uvjerava da će linearnim smanjenjem stope PDV-a od 2% smanjiti razinu cijena i poboljšati konkurentnost gospodarstva. Takav potez je čista demagogija, tako je ocjenjujem, proširimo lepezu artikala sa nultom stopom, uvedimo stopu od 11% na robe domaće prerađivačke industrije a tada opća stopa neka ostane 22% i sasvim sigurno će se ostvariti cilj koji je poželjan i u općem interesu. Na kraju još nekoliko riječi o Zakonu o naplati potraživanja kako bi razjasnili netočne tvrdnje. Ovaj Sabor ga je donio nakon što je utvrdio da se do 2000. godine skupila 21 i pol milijarda nenaplaćenih državnih potraživanja s osnova poreza, doprinosa i carina. Tražio se način naplate koji neće dovesti do stečaja gospodarskih subjekata i gubitka radnih mjesta. Puno važnije je pitanje zbog čega je došlo do tako velikog nenaplaćenog potraživanja. Sasvim sigurno ne zbog visine porezne stope nego zbog financijske nediscipline do koje je došlo zbog nesposobnosti i nesavjesnosti a možda i korumpiranost državne administracije. Smanjenje porezne stope neće otkloniti razloge financijske nediscipline, stoga je gospodine ministre otklanjajte razloge a ne stopu jer ćemo vrlo brzo ponovno biti prisiljeni tražiti rješenja naplate onoga do čega je došlo isključivom krivicom državne administracije.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Ivan Jarnjak.
Skoro bih rekao da je jedino točno ono što ste rekli na kraju, pitanje državne administracije, ali koji je stvarala i dosadašnja Vlada. Gospođo zastupnice vi ste rekli u svom izlaganju olako dato obećanje u predizborno vrijeme. DA je olako dato obećanje onda ova vlast ne bi s tim izašla pred Hrvatski sabor i objektivno pokušala prikazati stanje i reći kuda mi predviđamo da će ići tih 3 i pol milijarde i na koji način čak i preporučamo trgovcima da ih dadu. Kad ste rekli da se potrošnja domaćih proizvoda, svakako to je točan navod ali samo jedna napomena, lani je upravo prehrambenih proizvoda uvezeno za milijardu i 200 milijuna kuna a vaš resor je bio Ministarstvo poljoprivrede. Dakle, gospođo zastupnice netočan vam je navod da je Hrvatska demokratska zajednica dala olako obećanje, dala je jasno jamčevinu da će to izvršiti zato je danas i dala taj prijedlog.
Hvala. Povreda Poslovnika gospođa Ljubica Lalić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Jarnjak je povrijedio Poslovnik jer nije ispravio netočan navod.../Nema preklopa./...ispravio moje mišljenje. Ima pravo na ispravak netočnog navoda, ali nema pravo ispravljati niti može ispravljati moje mišljenje.
Nažalost, ovaj, činjenične tvrdnje znače izražavanje mišljenja. I ne znači ispravak mišljenja ako se ispravi izraženo mišljenje. Vi ste izrazili ne mišljenje. Jasno da ste izrazili i mišljenje, ali ste iznjeli tvrdnju koja proističe iz vašeg mišljenja i tu tvrdnju, tu tvrdnju koja je činjenične naravi je zastupnik Jarnjak ocijenio da je netočna i reagirao je i ispravljao. Ne radi se o ispravci mišljenja jer svako mišljenje ako ostaje samo kao proces u ljudskoj glavi kad izađe onda to više nije mišljenje onda je to činjenična tvrdnja ili vrijednosni stav.
Ali možemo i mi ubuduće tako?
Pa, mislim da svi se jako dobro razumijemo. Jedna je stvar kad netko kaže od zastupnika: “Ja pretpostavljam, ja mislim, ja promišljam o tome”, a drugo je kad izrekne određenu tvrdnju. Mislim da tu distinkciju jako dobro znamo i da ćemo biti dovoljno razboriti da ju uvijek uviđamo i da ne idemo sa ispravcima netočnih navoda bilo kome. Ovaj sad povod nije to što je bilo ovaj tu, ali molim vas shvatimo to da ne znači ispravak mišljenja ako se ispravlja rezultat mišljenja. Poštovani zastupnik Ivan, Zvonimir Mršić.
Poštovani predsjedniče, poštovani ministre, cijenjene kolegice i kolege. Postavlja se pitanje koji, koji je smisao predloženog zakona. Njegov osnovni i temeljni smisao svakako je ostvarivanje predizbornog obećanja Hrvatske demokratske zajednice. I ako tako govorimo onda ja se slažem da je predizborno obećanje ostvareno jer je sadašnji Premijer, a tadašnji kandidat za Sabor rekao da će na prvoj sjednici Vlade predložiti da se stopa PDV-a smanji sa 22 na 20%. I to je dosta, doista i učinjeno i mora se reći da je HDZ u tome ostvario svoje predizborno obećnje. I to mislim da ne bi trebali niti sporiti. No Vlada je ostvarivajući to predizborno obećanje, nije uzela u razmatranje većinu relevantnih argumenata te je očito malo ishitreno usvojila i definirala ovaj prijedlog koji je očito teško provesti u praksu pa je onda zatražila jednu godinu odgode odnosno primjenjivat će se tek od naredne, naredne porezne, fiskalne i kalendarske godine. Kad, kako se ne radi o sustavu dakle ne mijenjamo porezni sustav nego mijenjamo samo poreznu stopu onda ne možemo služiti se argumentom da je za to potrebna priprema administracije jer na fakturi neće pisati 22 nego će pisati 20 i to je doista jednostavno i moguće provesti ukoliko se želi u mjesec dana. Dakle treba samo najaviti i ovaj porezni, porezna reforma se može napraviti u mjesec dana. Ne treba nam godinu dana prilagodbe. PDV je u svojoj suštini nepravedan porez zato jer je to porez na potrošnju. Posebice je nepravedan i socijalno neosjetljiv ukoliko ima samo jednu poreznu stopu. Ne mogu shvatiti zašto bi bilo dobro za sve građane ove Hrvatske da se PDV na automobile koji koštaju više od 100 tisuća EUR-a i dječju hranu koja košta 4 kune i 26 lipa smanji sa 22 na 20% odnosno za 2 postotna poena porez ili za 1,64% cijena tog proizvoda i da li bi izmjena te cijene, ove od 4 kune i 26 lipa bila ustvari skuplja od same suštine izmjene, od same suštine izmjene zakona. Nadalje argument lakšeg računanja koje je na Vladi iznio ministar Žužul je doista apsurdna jer više se porez ne računa na brojalicu nego na računala, a računalima je sasvim svejedno što i sa koliko množe. Sa 22, 12 ili sa 20%. Većina nas se slaže i to smo građanima obećali da treba smanjiti PDV. Ono od, oko čega se razlikujemo to je na koliko odnosno za koliko ga treba smanjiti? I svjesni smo toga da će zbog tog smanjenja doći do manjih prihoda u Državnom proračunu. To nitko ne spori. Možda se sporimo oko toga jednako koliko će koja stopa manje donijeti u proračun no treba vidjeti osim ovog negativnog efekta ako ga možemo smatrati negativnim, a to je manji prihod u proračunu, koji su mogući pozitivni efekti zbog toga što će PDV biti, biti smanjen? Primjerice smanjenje cijena trebalo bi utjecati na povećanje potrošnje što znači da sam taj deficit u proračunu ne treba statički zbrajati u odnosu na ono kolika je sadašnja potrošnja. On može biti očito veći ili manji s obzirom na to kako će biti preraspodjeljen ušteđeni novac od, od smanjenja PDV-a. Ne vjerujem da je interes društva da se više kupuje luksuznih auta od dječje hrane. Stoga bi bilo logično doista da razmišljamo o diferenciranoj stopi pa da stimuliramo da jeftiniji proizvodi budu ono što jest doista interes društva, a ja mislim da je interes društva u ovom mojem primjeru da se više kupuje dječje hrane ili primjerice opreme za djecu. I slažem se sa ministrom koji je danas rekao da kad bi bila diferencirana stopa da bi tada siromašni, ne bi mogli kupovati siromašni artičoke. Jest, ali bi im bila salata dostupnija pa bi mogli kupovati siromašni salatu, a bogati ionako kupuju sada artičoke i ne bi, vjerojatno ni nemaju potrebu kupovati više artičoka. Njima je očito sasvim svejedno da li će artičoke pojeftiniti ili neće, ali onim koji imaju manja primanja njima je doista važno da li će salata pojeftiniti. Kad imamo već tu godinu dana koju je Vlada predložila zašto tada ne pristupimo sustavnoj poreznoj reformi. Hajdemo vidjeti koji su to porezi koji će omogućiti doista povećanje standarda. Koji su to porezi koji će omogućiti iznad prosječni gospodarski rast grana od nacionalnog interesa kao što su turizam, poljoprivreda ili prehrambena industrija? Koji su to porezi koji će stimulirati razvoj poduzetništva? Koji su to porezi koji će osnažiti položaj jedinica lokalne samouprave? Koji su to porezi primjerice koji će utjecati na povećanje nataliteta kod nas? Mi danas raspravljamo o jednom prijedlogu poreza o PDV-u. Na sljedećoj sjednici raspravljat ćemo o drugom prijedlogu poreza, izmjene Zakona o porezu na PDV-u koji je uputio u raspravu Klub SDP-a, raspravljat ćemo jednako tako i o prijedlogu Zakona o izmjenama Zakona o porezu na dohodak. Da li ćemo na svakoj sjednici do početka sljedeće godine raspravljati o nekom prijedlogu zakona izmjene Zakona istog zakona. Ili bi možda doista bilo mudrije da uzmemo zadršku, da iskoristimo ovo vrijeme do narednih nekoliko mjeseci i da pristupimo poreznoj reformi? Porezni sustav je jedan od sustava koji iziskuje potrebu za nacionalnim konsenzusom. Zato predlažem da zastanemo, da angažiramo sve potencijale koje imamo u Republici Hrvatskoj, a čuli smo jučer od premijera da su ljudski resursi u Hrvatskoj ograničeni, kako bismo osmislili sustav porezne reforme oko koje ćemo postići politički, ali nacionalni konsenzus i koji će rezultirati ciljevima oko kojih se svi slažemo, povećanje standarda, gospodarski rast, pronatalitetnu politiku, fiskalno snaženje lokalne samouprave, poticanje poduzetništva i ostalo. U vremenu prilagodbe Europskoj Uniji treba vidjeti kakav je PDV-e u 15 zemalja članica i 10 zemalja kandidata, a tamo svi imaju diferenciranu stopu pri čemu pod diferencijom ne podrazumijevamo nultu i neku stopu, nego se podrazumijevaju dvije stope gdje su oba broja veća od nule. Bilo bi dobro i to je sugestija ne samo za ovaj zakon, nego inače za prijedloge zakone da kada predlagatelj predloži zakon da nam poput nekog … markinga pokaže kakva je zakonska praksa u zemljama Europske unije i da odmah tada imamo i usporedbu kao što bi ovdje nam bilo očito lakše raspravljati da smo dobili sve stope PDV-a u ovih 25 zemalja koje sam spomenuo. Zaključujem. Predlažem da Vlada pokrene političku, stručnu i javnu raspravu o cijelovitoj reformi poreznog sustava, te da do kraja travnja predloži set poreznih zakona na kojima bi trebalo postići politički i nacionalni konsenzus, a čija bi primjena tada dakle, zbog ozbiljnog zahvata u poreznom sustavu bila s početkom sljedeće godine. Da postignemo one ciljeve o kojima govorimo, a ne da idemo obrnuto da prvo donosimo mjeru, a onda tek govorimo o cilju koji ta mjera treba postići. Imamo definirane ciljeve, samo za to treba dakle definirati i porezni sustav koji će ih omogućiti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda poštovana zastupnica Ivana Sučec-Trakoštanec.
Gospodine predsjedniče … [[govornica se isključila, ne čuje se]] cijenjeni zastupniče kolega Mršić moram se javiti, iako sam se javila i za diskusiju, pa ću šire obrazložiti neke elemente koji nisu spomenuti sa ispravkom navoda, da se radi o porezu na potrošnju. Da je porez na dodanu vrijednost porez na potrošnju bi se tako i zvao, to bi bio. Njega slučajno, ako se radi o gotovinskom plaćanju, plaća krajnji potrošač. Ali on postoji kao porez u svakom mjestu od proizvodnje preko prerade, pa do potrošnje i svuda i svagdje ga negdje privremeno plaća, pa si ga može oduzeti. Dakle, njegovo ime kaže da je on samo na dodanu vrijednost, a ne na … [[govornica se ne razumije]] mi imamo kategoriju poreza na potrošnju i to je sasvim druga kategorija poreza. Koliko god, da završim i na ono pravedan ili nepravdan on bio, savršenijeg mehanizma i boljeg sustava od poreza na dodanu vrijednost ne postoji na svijetu.
Poštovana zastupnica Katarina Fuček.
Poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege zastupnici. Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost koji se u prvom čitanju nalazi na klupama sigurno možemo i moramo raspravljati o njemu ocijenjivati ga i promatrati s više kuteva gledanja, odnosno s više točaka gledišta. Prije svega ja bih izdvojila tri najbitnije. Političko, socijalno, ekonomsko, odnosno gospodarsko gledište, jer to su područja na koja će taj zakon najviše utjecati, odnosno područja kojih se najviše tiče. Evo pokušat ću kratko samo obrazložiti zašto tako mislim. Zašto političko gledište, na prvom mjestu, zato što su građani, odnosno birači sada u mogućnosti ocijenjivati prve poteze Vlade, odnosno uspoređivati u odnosu na ono vrijeme kad se predsjednik Sanader borio za povjerenje birača i kad ga je dobio. Što znači da su ovi politički potezi, potezi odgovorne politike, odgovornog političara i da zapravo želi promijeniti vjerodostojnost Hrvatske politike koja u većini slučajeva i nije bila baš najvjerodostojnija. Zašto i kako socijalno gledište obrazlažem. Prije svega ovaj Zakon u svojem najbitnijem elementu znači određuje smanjenje stope s 22 na 20%, što znači u konačnici da će pojeftiniti neki proizvodi i da ću pokušati sada to preko ljudi kojih se to najviše tiče dati sliku što će oni od toga imati. Uzmimo umirovljenika koji prima prosječnu ili koji prima mirovinu tisuću i dvjesto kuna i koji sigurno tu svu svoju mirovinu odnese u trgovinu odnosno potroši na život i sigurno mu nije dostatna što znači da će on mjesečno dobiti 27 kuna, to je rekao i gospodin Linić. Da, dobit će 27 kuna, da će na godinu dana dobiti 280 kuna odnosno do 300 kuna ako potroši tu cijelu mirovinu za svoj život. Gledamo sada prosječnu četveročlanu obitelj koja na životne troškove troši recimo 6 tisuća kuna, tu se negdje kreću i košarice koje iznose sve zavisi u kojem su gradu izrađene od 6 pa evo i u Zagrebu 6 i 900 itd. što znači da će ta četveročlana obitelj koja na život troši 6 tisuća kuna s ovim potezom dobiti na godišnjoj razini tisuću i petsto kuna ako to potroši. Znači da će i onaj sa dobitkom od 300 kuna moći kupiti više i onaj sa dobitkom od tisuću i petsto kuna moći kupiti više proizvoda. Na taj način država također dobiva, dobiva ponovno vraćanje u proračun preko PDV-a ali dobiva i gospodarstvo zato jer povećanom kupnjom postižu se mnogostrani učinci. Povećanom kupnjom povećava se potrošnja, potrošnja znači mora i povećati ponudu a ponuda povećava i proizvodnost a u konačnici i nova radna mjesta. Znači, ovaj zakon uz socijalni učinak ima i gospodarski poticajni učinak i to je prvi potez koji možemo promatrati u tom smislu da se na taj način žele otvoriti te mogućnosti za rad. Ako promatramo upravo na taj način možemo reći da je to možda preambiciozno jer 27 kuna, tisuću i petsto kuna sigurno su to male svote ali ako gledamo da je Vlada ukupno investirala upravo u to podizanje životnog standarda, u podizanje kupovne moći 3,5 milijarde kuna koje će nedostajati u državnom proračunu onda je to veliki pomak, onda to govori više. To govori o toj Vladi puno više nego li što govori o tom manjku. Znači da je ona stala iza toga manjka da će se ponašati poduzetnički, da će pronaći druge izvore kako bi nadomjestila taj manjak i kako bi mogla isplatiti odnosno kako bi mogla pokriti sve troškove. Dala je i mogućnost trgovcima da smanje cijene svojih proizvoda. E, ovdje je dosta bilo raspravljanja ma kakvi trgovci, pa neće trgovci, pa nisu ludi trgovci da smanje, vidjet ćete da od toga neće biti ništa. Gledajte, mi smo dnevno svjedoci otvaranja raznih trgovačkih lanaca. Isto tako, svjedoci smo i njihovog zatvaranja. Zašto se zatvaraju? Zato jer nisu konkurentni. A zašto nisu konkurentni? Zato jer su skupi, što znači da naš čovjek jako dobro zna gdje što može kupiti, po kojoj cijeni i što je gdje jeftinije i da će trgovac imati jako malo prostora ukoliko se tržišno ponaša da povećava cijene odnosno da ih zadrži nego će pravi trgovac iskoristiti ovu priliku da prvi krene u sniženje cijena kako bi bio što konkurentniji i kako bi zauzeo primat na tržištu i kako bi se ponašao tržišno. O tome je govorio i gospodin Čačić i zapravo me čudi znamo da trgovci i poduzetnici nemaju mogućnosti za čekanje nego sami kreću u inicijativu, sami moraju pokazati svoju kreativnost ukoliko u nekakvom nemilosrdnom tržištu žele opstati, što znači da je ova Vlada ovim potezom pokazala da je poduzetnička, da će poticati i poduzetničke poteze, da će poticati sve kreativne koji će znati iskoristiti svoju priliku i na tom nemilosrdnom tržištu tako da nema puno straha da će trgovci zadržati nego će morati vrlo vrlo marketinški djelovati kako bi bili prvi a sigurno će još i sa drugim nekakvim mjerama omogućiti da to njihovo sniženje cijena bude došlo do onoga za kojeg se i oni bore kako bi opstali. Isto tako, čuli smo i od ministra i od drugih koji su sudjelovali u raspravi da je ovo zapravo početak porezne reforme i u redu, vidjet će se mogućnosti gdje će se još moći djelovati kako bi se postigli svi elementi koji se mogu poreznim djelovanjem postići. Ali isto tako moramo reći da ova Vlada nije dobila mandat za mjesec dana niti do travnja nego na četiri godine kao i sve Vlade i u tom smislu ona će odrediti jer snosi najveću odgovornost kad će koji prijedlog predložiti. Mislim da u tom smislu moramo imati nekakvo razumijevanje i da na taj način jedino možemo postići nekakve kvalitetne prijedloge koji će konačno donijeti i pravi učinak. Evo, mislim da sam obuhvatila sve najbitnije elemente. Jedino bih se još osvrnula samo kratko na izlaganje također gospodina Čačića koji je, pokušat ću biti što je moguće preciznija, ali u smislu ću pogoditi bit. Vidite i mi smo kao HNS obećavali smanjenje itd. ali kada smo došli, ali kada smo došli na vlast i kada smo se suočili sa realnošću onda smo vidjeli da to nije realno, mislim da bi tako trebala učiniti i ova Vlada ukoliko želi biti odgovorna. Prava i odgovorna Vlada mora se ponašati u skladu sa ovakvim postupcima da unaprijed zna i da dođe do podataka koji su joj potrebni kako bi biračima predložila, odnosno građanima što treba predložiti i stala iza toga a ne izbjegla onda svoje, svoje prijedloge. Hvala lijepa.
Hvala lijepa, imamo dva ispravka netočnog navoda i jednu repliku. Po Poslovniku ... [[Govornik se ne razumije.]] redosljedu idu prvo netočni navodi pa onda ide replika. Tako da ćemo, imamo ispravak netočnog navoda, gospodiin zastupnik Lesar.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Moram ispraviti navod kolegice Fuček da vrijednost na vrijednost košarice četveročlane obitelji mjesečne vrijednosti 6 tisuća kuna efekat će biti 1300 kuna na godišnjem nivou. To naprosto nije točno, jer u toj košarici u njenoj strukturi su i kruh i mlijeko, lijekovi, jedna knjiga i jedna ulaznica za kino gdje je PDV nulta stopa zato a znam o čemu se radi jer košaricu kao metodu sam uveo 93. godine na tu vrijednost košarice koju ste iznjeli godišnji efekat bi bio tisuću i 32 kune.
Hvala. Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Zvonimir Mršić. Izvolite.
Pa ispravljam netočni navod da će prosječna ušteda biti razmjerna povećanju prihoda po obitelji. Netočno je to zato što struktura potrošnje nije jednaka sa porastom prihoda obitelji, dakle, siromašni u obitelji troše više na prehranu a bogatije obitelji oni koji imaju veće prihode troše na dragulje, parfeme i luksuzne automobile. I po vašoj računici ako je ona točna onda će najveća ušteda biti za one koji su najbogatiji. Ako oni sa 3 tisuće kuna godišnje štete 1500 oni sa 30 će štedjeti 15 tisuća kuna, što znači da je ovaj zakon prilagođen bogatima. A prijedlog SDP-a da bude diferencirana stopa upravo da bude obrnuto najveća ušteda bude kod onih siromašnih.
Replika gospođa Dragica Zgrebec.
Izlaganja, iz izlaganja kolegice Fuček moglo se shvatiti da mi koji kritiziramo tekst Izmjena zakona i dopuna Zakona o PDV-u da smo protiv toga da se određenim kategorijama građana, dakle, sa najnižim primanjima mirovine ili plaće ne izađe u susret da oni uštede 27 kuna kao što ste rekli mjesečno odnosno oko 300 kuna godišnje. Ne, nego mi zapravo želimo da se ako se već ide na takvo smanjenje prihoda od PDV-a od 3 milijarde kuna što ne dovodimo u pitanje ako je Vlada u svom prijedlogu rekla da je to toliki iznos da se ide diferenciranom stopom ciljano smanjiti PDV na određene robe i usluge. Oko toga možemo razgovarati. Mi imamo jedan prijedlog koji će doći u raspravu, otvoren je za sve prijedloge onako kako se dogovorimo, da to smanjenje bude kroz cijene provedivo u trgovinama, dakle, da to trgovci onda zaista učine, da je to nešto veći postotak, mi predlažemo da je to za određene proizvode nešto preko 8% a ne svega 1,6% a rast standarda kupovna moć može se povećavati u društvu samo gospodarskim rastom. A gospodarski rast onda posljedićno ima veće zapošljavanje, veće plaće. Nikada nećete gospodarski rast povećati porezom ili smanjenjem, povećanjem ili smanjenjem poreza na dodanu vrijednost. Nekim beneficijama u poreznoj politici da i to onoj koja se odnosi na cijenu rada, onoj koja se odnosi na oporezivanje profita ali ovim porezom sigurno ne.
Odgovor na repliku. Gospođa zastupnica Katarina Fuček.
Ne znam da li odgovaram na repliku gospođi Zgrebec ili gospodinu Mršiću ali manje više oni su na istim pozicijama pa će, da li mogu tako?
Možete samo odgovoriti na repliku gospođi Dragici Zgrebec i nikom više.
Dobro. Hvala lijepa. Onda samo mogu na diferenciranu stopu što sam htjela reći u raspravi ali mi je izmaklo kako to da je sada 2 mjeseca nakon što više SDP nije na vlasti, tako strašno dobra i kvalitetna ta diferencirana stopa a 4 godine nije bilo prilike da se onda u tom smislu nešto pokrene? Evo to sam mislila reći. Hvala.
Molim? A što znači ... [[Govornik se ne razumije.]] Imam osjećaj da je to malo prekasno. A je? Izvolite kolega Čačić, ispravak netočnog navoda.
Hvala lijepo. Ja bih samo ispravio netočni navod oko onog detalja da ... [[Govornik se ne razumije.]] znati šta nudi i obećava prije dolaska na vlast za razliku od one koja to nije znala, pa je realizirala nešto drugo. Naravno, mi smo točno znali što se pokazalo jer smo već 1. 7. svega 6 mjeseci nakon što smo došli na vlast uspjeli utvrditi i financijski možemo to dokazati jer je sad već provjerljivo jer je prošlo vrijeme da imamo te dvije milijarde više prihoda i postoji rezerva za 2% smanjenja PDV-a ali smo kao odgovorni ljudi ustvrdili da postoji pametniji način kako to potrošiti. O tome je riječ. A vi sada ovdje predlažete nešto za šta se još uvijek ne zna da li će biti i kada će biti. Naravno, vidjet ćemo otprilike za godinu dana da li će se prihodi po osnovama koju je Šuker, ministar Šuker ovdje spomenuo uspješno povećati ja se iskreno nadam da hoće i bilo bi dobro da hoće. Hvala.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Niko Rebić.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvaženi ministre kolegice i kolege zastupnici. Mišl,jenja sam da je ovo pravo vrijeme to da Vlada na početku svoga mandata predloži Saboru smanjenje PDVa odnosno uputi u Sabor prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama zakona o porezu na dodanu vrijednost. Zašto je sada pravo vrijeme za to. Nije to samo puko izvršavanje predizbornog obećanja, to je prije svega svojevrsna optimistična poruka javnosti, da se nakon tri četri godine apatije i indiferentnosti može i drugačije i bolje a da se nameti i porezi ne povećavaju nego upravo suprotno, smanjivaju. Sjećamo se prije nekolikog odina kada je isto tako HDZova Vlada uvodila novi sustav oporezivanja prometa dobara i usluga, kojima je zamjenjen dotadašnji sustav oporezivanja utemeljen na Zakonu o porezu na promet proivzoda i usluga. Čini mi se da su tadašnje rasprave iz opozicije gotovo da su argumenti i retorika slični ovima koje slušamo danas. Te da nije pravo vrijeme te da se gospodarstvo nije spremno, da će nastupiti posvemašnja katastrofa, a što se dogodilo. Zapravo ništa od toga dogodio se državni suficit, jesmo li ga najbolje potrošili ili ne to je pitanje. ali u svakom slučaju uvođenje PDVa je bio puni pogodak. Jedina sličnost da tadašnja opozicija kako onda je bila protiv uvođenja PDVa tako je i danas protiv smanjivanja stope PDVa sa 22 na 20. Ili predlažu diferencirane stope, ili nekakve nove imaju prijedloge. A ja tvrdim da su prošle izbore i dobili jer su obećaavali ukidanje ili bitno smanjivanje PDVa, kako tko. A što su napravili. Nisu napravili ništa, držali su se stope 22% kao da je zadana od Boga. A ne od Borislava Škegre. Pa se danas evo zabrinuti kako će se puniti proračun odakle će se to nadoknaditi, i kako dali će se kresati neka socijalna prava i tako dalje i tako dalje. Želim vas podsjetiti da Hrvatska ima jednu od najvećih stopa PDVa u Europi. Prosječna stopa PDVa u Europi iznosi oko 18%. dakle očita je želja vlada, a trebala bi biti i ovoga Sabora a i vrijeme je za porezno rasterećenje građana, potrošaća, poduzetnika i tako dalje. Sjećamo se svi kadaje Hrvatska uvela stopu od 22% da su iz Europe a poglavito iz Njemačke stizale pohvale tadašnjoj Vladi i ministru, na svojevrsnoj hrabrosti što je odmah išla sa tako visokom stopom. Jer svakomu je jasno da je visoku stopu PDVa kad aza to dođe vrijeme puno lakše spustiti nego ako je loše procjenjena stopa PDVa niska, tada je to u svim paralmentima Europe teško je to provoditi. Stoga i čude ovakve rasprave, očito je da neki nisu prepoznali je vrijeme za promjene i preokrete u upravljanju zemljom i pokretanjem gospodarstva zapošljavanjem i svojevrsnog širenja opstimističnog ozračja da ovaj narod može bolje. Smanjenjem stope poreza na dodanu vrijednost od 22 na 20% vlada ali i ovaj Sabor šalju jasnu poruku pučanstvu što želi. Smanjivate razina cijena poboljašanje konkuretnosti gospodarstva, ali isto tako racionalizaciju državen uprave a to znači jefitniju i efikasniju državu. Želim naglasiti i to bi zaista želio naglasiti da bi bilo i logično da se ovu Vladu proziva ako ne izvršava izborna obećanja. A ne je prozivati ako izvršava izborna obećanja, pa valjda su je građani u većini grašđani su dakle za to i glasovali. Još ako ovaj zakon ne iziskuje posebna sredstva, a imamo godinu dana da se pripremimo, i da ga na miru provedemo. Nema nikakvog razloga da ga i ne prihvatimo, i moj apel je svima dakle da ovaj zakon i ovaj prijedlog Vlade ovaj početni muvement, dakle da nam se svi pridružite. I da to jednostavno prihvatimo i pustimo dakle vladu da provodi ono na što je dobila mandat građana. Hvala lijepa.
Zahvaljujem gospodinu zastupniku Niku REbiću. A sada ima riječ uvaženi zastupnik Jure Bitunjac.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Evo izgleda zapalo je nas dvojce s područja cetinske krajine da kažemo nekoliko riječi o PDVu. Da prenesemo na neki način razmišljanja i građana a i ljudi koji su pristuni u gospodarstavu s našega područja. Ja ogu reći da danas svjedočim pa i hrvatska javnost, jednom ...obratu, kad aje riječ o poimanju PDVa. I shvaćanju PDVa kao takvoga. Svi znamo da uvođenjem 1996. zapravo donošenjem zakona a njegovim ... [[Govornik se ne razumije]] nešto kasnije da današnja oporba tada je bila žestoki protivnik uvođenja PDVa. Poglavito kad aje riječ o stopi od 22%. Intenca je bila da on bude na nekoj nižoj stopi, od 18% ali postajalo je iks razloga da on bude upravo taj. I danas ga oni brani. Jedno od obećanja, kad je riječ o bivšoj vladi, a poglavito kad je riječ o SDPu bilo je smanjenje stope sa 22 na 17 ili 18% koliko se ja mogu sjetiti sada. [[nema preklopa]] u maloprijašnjem izlaganju gospodin ... [[ne razumije se]] je spomenuo da je bivša Vlada to pitanje riješila na jedan drugi način, a to je da su smanjeni drugi porezi i da je efekat kada je riječ o ukupnom rasterečenju gospodarstva upravo taj kojeg su oni obećali. Moram reći da me to podsjeća i na obećanje nekih stranaka o 2 tisuće i nekih pojedinaca predsjednika stranaka o 200 tisuća radnih mjesta i onda su radili određene simulacije i pokušali Hrvatsku na neki način i javnost zavarati. Pa evo, mi smo ... [[ne razumije se]] nije 200 tisuća radnih mjesta, nego 100 i 64 prema zadnjim ... [[ne razumije se]] koje su imali uoči ovih izbora. Budući da sam i ja napravio jedan lapsuz, ušao sam u određena politička razmišljanja i špekulacije, moram reći da kada je riječ o porezima, kada je riječ o PDV-u da je to u prvom redu gospodarsko, financijsko, odnosno fiskalno razmišljanje i područje i u tom pravcu bi želio reći nekoliko riječi. Jutros sam nazvao jednog mog kolegu iz srednje škole koji je danas sveučilišni profesor, doktor je ekonomskih znanosti, pa sam ga pitao da mi navede jedan od razloga koji bi na neki način doveo u pitanje odluku Vlade kada je riječ o PDV-u, sniženju PDV-a sa 22 na 20%. Međutim, a upravo mu je to na neki način i područje njegovog rada i uži dio kojim se on bavi - je rekao da nema niti jednog jedinog razloga. Prema tome, kada je riječ o PDV-u da on znači i za gospodarstvo, ali i za građane određeno rasterečenje. Za građane u pravom redu znači da će moći za isti novac uzeti nešto više dobara, nešto više proizvoda i usluga. Ali kada je riječ o gospodarstvu značit će upravo ono što je gospođa Katarina Fuček rekla povećanje potrošnje, a to će biti jedan zamašnjak kada je riječ o ukupnom gospodarstvu kao takovom. Želio bih također reći i tu se slažem sa gospodinom Čačićem kada je riječ o trgovcima. Ja smatram da su i trgovci dio gospodarskog sustava i ne treba na neki način provlačiti da eventualno tih 2% će otići u njihov džep, odnosno u njihov profit. Ja smatram da kada je riječ o toj bojazni da će ona biti regulirana kroz ... [[ne razumije se]] potražnju kao takovu. Prema tome, tu nema nikakve dileme. To mogu biti neki prvotni negativni efekti. Ali oni će se u kasnijem razdoblju shodno ponudi i potražnji i konkurenciji kada je riječ o svim trgovačkim kućama doći na svoje mjesto i ne bi trebalo biti nikakvih negativnih reakcija. S druge strane identično samom proračunu koji bi se na ovaj način do koga bi došlo, smatram da on može biti samo u početnom razdoblju, a ne kasnije. Zagovornici diferencirane stope mene podsjećaju na razdoblje iz 80-tih godina. Tada sam počeo raditi u nekoj tvrtci i bavio se sa kalkulacijom cijena. Kada je bilo 22 tarife, a i kasnije kada je riječ o porezu na promet proizvoda i usluga koji smo koristili dovođenja PDV-a, moram reći da je on bio kompliciran, više tarifa itd. dovodilo je na neki način zabune, a moguće su kada je riječ o trgovcima i određene malverzacije u jednom širem i većem stupnjevanju kada je riječ o većem broju stopa. S druge strane želio bih još nešto spomenuti i na neki način ne bi se složio da će, o 3 milijarde svi govorimo i mi koji smo u poziciji, a i oporba, ja smatram da i ove 3 milijarde će na neki način završiti u jednom gospodarskom ciklusu te možemo očekivati da bi eventualno ti negativni efekti na samom početku bili ipak za nekih 400, 500 milijuna kuna niži prema nekim mojim kalkulacijama koje sam ja radio. Gospodin Radoš je spomenuo bio plaćanje poreza prilikom naplate. Ja smatram da bi to za državni proračun dosta bilo riskantno. To ni prijašnja Vlada nije se usudila ići u takvu jednu izmjenu. Prema tome, plaćanje će biti kao i do sada ... /Govornik je isključen/ ...
Hvala lijepa gospodinu zastupniku Bitunjcu. Mršić ispravak. Izvolite gospodine Mršić imate ispravak netočnog navoda.
Ja bih ispravio netočni navod kolege koji je rekao da mi branimo stopu od 22%. Ne. Mi se isto zalažemo da se stopa PDV-a smanji. Ali za razliku od vas mi se zalažemo da se diferencirano smanji. I ako vas ta diferencirano smanjenje, odnosno diferencirane stope podsjećaju na razdoblje iz 80-tih onda pogledajte malo u Europu. Tamo vas onda u 24 zemlje će to podsjećati na razdoblje iz 80-tih jer od 25 zemalja, 24 imaju diferenciranu stopu, a svega jedna ima jednu stopu.
Zahvaljujem. Ne može. Da, da, na žalost nećemo praviti izuzetak. Prema tome, kasno se digla tablica, premda je zastupnik novi, pa nije reagirao. Ali evo, da ostanemo dosljedni, a i replika na ispravak netočnog navoda nije moguća. Riječ ima zastupnik gospodin Miroslav Korenika.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, gospodine ministre. Moram reći da je u nekoliko posljednjih rasprava bilo i nekoliko netočnosti jer prva netočnost je da SDP-e svakako nije bio protiv uvođenja PDV-a, nego je tražio vrlo precizne i jasne simulacije što će to donijeti hrvatskome gospodarstvu i općenito hrvatskoj ekonomiji. Na žalost, neki to zaboravljaju. Isto tako, protekla Vlada u kojoj je bio SDP-e, ali SDP-e kao stranka imali su također u svome izbornome programu smanjenje PDV-a ali sasvim na drugačiji način, nego što to predlaže aktualna Vlada. Ja moram reći odmah na početku da SDP-e sasvim sigurno nije protiv smanjenja PDV-a, ali smo za to da njegovi efekti budu jasni, da se krene s time odmah i da budu daleko preciznije simulacije koje će se dati ovdje pred nama zastupnicima. Na žalost, bojim se da osim paušalnih ocjena ništa konkretnoga ovdje nemamo. Mene čudi da u doba, u 21. stoljeću u doba informatike jedan od glavnih argumenata protiv više stopa, odnosno međustopa, odnosno diferenciranih stopa bude da će to biti komplicirano za izradu ili komplicirano za kontrolu. Ako već imamo Poreznu upravu i ako imamo tijela koja se time bave, ako imamo doba računala onda me čudi da netko to može uopće reći, a kamoli i pomisliti. Prema tome, razlozi da se ide sa diferenciranim stopama su da to bude socijalno pravednije nego što je u ovom slučaju. Upravo zbog toga, klub SDP-a je i pustio u saborsku proceduru svoj prijedlog izmjena i dopuna Zakona o porezu na dodanu vrijednost jer se uvode, evo ja ću citirati da zbog javnosti da i to bude jasno: “uvodi se međustopa od 12% za poljoprivredu i prehranu, međustopa od 12% za turizam kao izuzetno važnu izvoznu granu hrvatskoga gospodarstva, nultu stopu za dječju hranu, odjeću i druge potrebštine, te nultu stopu za novine”. Samo da vidimo što se događa, ja sam si dao truda pa sam izveo i vrlo jednostavnu matematičku operaciju, što se događa sa novinama jer skeptičan sam u tome da će na apele hrvatske Vlade pa i Hrvatskoga sabora trgovci pa i nakladnici postupiti na taj način. Jedne novine koje danas, dnevne novine koje koštaju 6 kuna, ukoliko se smanji stopa PDV-a sa 22 na 20% one će umjesto 6 kuna, trebale bi koštati 5 kuna i 90 lipa. Ja mislim da dijelim vašu skeptičnost da će rijetko koji nakladnik u doba kada se već žale da zbog velike revitende, zbog malog kruga čitatelja u Hrvatskoj, jer se procjenjuje da samo 10% građana Hrvatske redovito čita novine, da će smanjiti cijenu. A ukupna ušteda hrvatskih građana bi bila za jedna mjesec kupovine jednih dnevnih novina, 2 kune i 95 lipa. Drugačija je stvar na, primjerice, jednom automobilu srednje kategorije koji otprilike košta sa PDV-om 211 tisuća kuna. Tu bi ušteda bila pak respektabilnih 3 tisuće 400 kuna. Ipak idemo u prilog ne onom širokom krugu ljudi koji bi trebali više čitat novine i biti bolje informirani nego do sada, nego onima koji imaju novca i koji bi taj automobil kupili bez obzira na sve jer njima 3 i pol tisuće kuna za luksuzni ili bolji automobil ionako je zanemariva kategorija. Na drugoj strani, stalno govorimo i na ovoj sjednici Hrvatskoga sabora imamo i nekoliko zakona koje bi trebali pomoći ili su u funkciji pronatalitetne politike. Pa ovo je upravo idealno vrijeme izmjene i dopune Zakona o PDV-u da se potvrdi volja ove Vlade da se poboljša pronatalitetna politika, ali i sa PDV-om. Upravo zbog toga mene, ja moram reći, sa žaljenjem da na jednoj strani se govori o pronatalitetnoj politici, ide se sa nekim drugim mjerama. Ovdje je veliki broj hrvatskih obitelji, ne samo sa troje i više djece nego i obitelji koje imaju svoje prvo i drugo dijete se suočavaju sa problemima skupe odjeće, prehrane, pribora za školu, itd. Ja sam na primjeru jednih dječjih cipela koje koštaju 200 kuna, a koštaju, to znamo mi koji smo roditelji, više. Ušteda bi bila sa ovom poreznom stopom da se smanji znači za ova dva indeksna poena, 3, odnosno 3 kune 28 lipa. Sa prijedlogom SDP-a to bi već bilo daleko boljih i respektabilnijih 16 kuna. Prema tome, ako pričamo o pronatalitetnoj politici učinimo nešto da to uistinu bude i tako. Ja sam pozorno slušao gospodina ministra i on je rekao da će i na ovaj način i lokalna samouprava u ovoj godini, vjerojatno je to bio lapsus, ali vjerojatno u sljedećoj moći i nešto više investirati. Ja bi ga upozorio da je dobar dio jedinica lokalne samouprave i ovih godina dosta investirao, da su jednim dijelom i preinvestirani, i u okviru Zakona o proračunu baš nemaju velikih mogućnosti za dodatne investicije, bez obzira na PDV. Prema tome, osobnog sam mišljenja da je to zamjena teza. I na kraju ovog svoga izlaganja moram reći i nadam se da neću ispasti skeptik, ali bojim se da će na kraju ova Vlada i ova saborska većina koncem godine ponovno doći pred Hrvatski sabor i ponovno odgoditi primjenu ovoga zakona. Pri tome moram još i reagirati na one rasprave koje su rekle da je prijašnja Vlada i prijašnja većina u Hrvatskome saboru bila prilično inertna prema nametima, odnosno porezima ove vrste, a upravo je i ovaj predlagatelj ovoga teksta citiram, na prvoj stranici svoga obrazloženja rekao da su, to je znači ova Vlada, prijašnja Vlada, oprostite, i prijašnji sastav Sabora, da su isto tako imali promjene stopa PDV-a gdje su uvedene od 1. lipnja 2000. godine za znanstvene časopise, a od 1. rujna 2000. za usluge javnog prikazivanja filmova su smanjenje, odnosno uvedene su nulte stope PDV-a, a od 1. siječnja 2001. godine na usluge organiziranog boravka stranih turista koji plaćaju doznakama iz inozemstva. Ovo upravo govori da je i prijašnja Vlada i prijašnja većina u Hrvatskome saboru, ali u skladu sa okolnostima koje su bile u ovoj državi radila na tome da se smanje porezi. Nemojmo zaboraviti da su smanjeni i oni porezi na dohodak i iz dohotka koji su i za zdravstveno osiguranje koji su direktno, koji direktno povećavaju cijenu rada. Osobno očekujem da će hrvatska Vlada vrlo brzo doći u ovaj Visoki dom sa takvim prijedlozima jer to će onda uistinu povećati konkurentnost našeg gospodarstva i izravno pomoći veće i kvalitetnije zapošljavanje. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem zastupniku Koreniki. A sada ima riječ zastupnik Ivan Vučić.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, članovi Vlade, kolege i kolegice zastupnici, lijepo vas pozdravljam. Kada bi neko neupućen u politička zbivanja u državi Hrvatskoj došao ovdje među nas, ovdje u Sabor ja vjerujem da on ne bi znao ko je oporba, a ko je vlast jer kako ja ovdje primjećujem vlast ili pozicija bori se za smanjivanje poreza dok oporba se bori da porezi ostanu takvi kakvi jesu. Ili je kod nas u Hrvatskoj mnoge stvari su okrenjene naopako ili je stupanj demokracije viši od najrazvijenijih demokratskih zemalja u svijetu. Ja osobno smatram da naša oporba u svom izlaganju veliki dio kolega saborskih zastupnika je protiv smanjenja PDV-a da bi na kraju rekli nemojte misliti da smo protiv smanjenja PDV-a mi smo za smanjenje PDV-a ali na neki drugi način, pa kao neiskusni saborski zastupnik, a mislim da imam slobodno pravo reći, gospodo imali ste 4 godine vremena za poreznu reformu, Hrvatska demokratska zajednica je temeljem obećanja ili jamstva a među njima je i smanjenje poreza na dodanu vrijednost dobila povjerenje hrvatskih birača i za razliku od vas mi smo ta obećanja počeli i provoditi. Svakako da bih ja kao potrošač ili građanin i veliki dio naših građana države Hrvatske da to ide od 31. 3. ili 1. 1. ove godine, no međutim, zbog stanja u državnom proračunu a i zbog svega što se događa u našoj državi mislim da je realno da to ide od 1. 1. naredne godine. Svakako da bi bila dobra i različita stopa poreza, ali kao što je rekao jedan ovdje zastupnik, informatizacija u državi Hrvatskoj mislim da nije na takvom stupnju razvoja da bi mi svaki proizvod mogli pratiti od ulaska u granicu ili od njegove proizvodnje pa do njegove krajnje prodaje. Mislim da još uvijek nismo toliko spremni da to možemo informatički pratiti, i kada dođemo na stupanj razvoja u informatizaciji taj, mislim da različite stope poreza u svakom slučaju da, ali i na neke druge proizvode i na neke druge grane, ja kao gradonačelnik 7, 8 godina a ovdje ih ima puno gradonačelnika i načelnika sigurno ćemo se zalagati da se smanji stopa poreza PDV-a na ulaganja u komunalnu infrastrukturu, u sportske objekte, društvene objekte, jer je neprimjereno da gradimo sportsku dvoranu pa često puta i država sufinancira sa 50% ili manje a onda je nosioc jedinica lokalne samouprave, onda mi platimo PDV 22% često puta i na onaj iznos koji smo dobili od države i tako da smanjimo ustvari ulaganje države za 22%. Dakle, ja apsolutno podržavam smanjenje PDV-a, a to traže od mene i moji birači i u budućnosti svakako ćemo biti za svako rasterećenje hrvatskih građana, birača a isto tako sam da bude u narednom periodu jedna stopa dok ne steknu se bolji uvijeti. Hvala lijepa.
Zahvaljujem zastupniku. Za ispravak netočnog navoda gospodin Miroslav Korenika.
Moj predhodnik je netočno izjavio da se vlast bori za smanjenje poreza a da je oporba protiv toga. Upravo je Klub SDP-a pustio u saborsku proceduru prijedlog izmjene i dopuna zakona o porazu na dodanu vrijednost, koji zbog toga što Vlada nije dala svoje mišljenje nije još ovdje u proceduri, ali poštovani kolega ja ću vam samo pročitati da za razliku od ovog prijedloga prijedlog SDP-a govori da se PDV plaća po stopama 22, 12 i nula posto, prema tome to su diferencirane stope, i ne možete ni na koji način tvrditi da smo mi protiv smanjenja PDV-a, naprotiv mi jesmo za to ali da to bude socijalno pravednije nego što smatramo da je to u tekst koji nudi Vlada. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Također ispravak netočnog navoda gospođa zastupnica Milanka Opačić.
Pa ispravit ću isti netočan navod a to je da se oporba bori dakle protiv smanjenja PDV-a, to je netočno danas ovdje nitko od oporbenih klubova to nije rekao, rekli smo da svi podupiremo smanjenje PDV-a međutim, da se ne slažemo zašto se PDV na ovaj način smanjuje zbog toga što mislimo da bi se na drugi način diferenciranim stopama smanjenja PDV-a moglo učiniti da ovo smanjenje PDV-a građani osjete na podizanju svog standarda, ovako to neće osjetiti oni nego trgovci. I drugo bih htjela ispraviti netočan navod a to je da mi nismo ništa napravili u poreznim olakšicama, dakle mi smo smanjili određene porezne stope uveli određene porezne olakšice koje su prvenstveno išli na one socijalne kategorije koje teško žive a koje se primjenjuju od 1. 1. 2004. godine.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda gospođa zastupnica Dragica Zgrebec.
Ispričavam se što nisam upamtila prezime kolege ali imam dva ispravka. Prvo, ni jedan klub nije govorio da se protivi smanjenju PDV-a imamo samo različite pristupe kako smanjiti PDV. U protekle 3 i pol godine u poreznom sustavu povećana je olakšica kod obračuna poreza na dobit, sa 800 kuna na 1500 kuna. Uvedene su olakšice za troškove liječenja, kamate na stambene kredite za kupnju stanova, za podstanarstvo, za troškove podstanarstva i to sve do visine od 12 tisuća kuna, smanjen je porez na dobit i smanjeni su doprinosi ukupno za 4 indeksna poena. Prema tome, u datoj situaciji ocjenjivalo se što će utjecati na povećanje neto plaće, što će utjecati na povećanje gospodarskog rasta i mi smo upravo zbog takve politike imali gospodarski rast od 2000. neprekidno i imali smo rast odnosno prvi puta u tom razdoblju veću dobit nego gubitke u našem gospodarstvu.
Hvala lijepa. Riječ ima 10 minuta rasprave zastupnik gospodin Šime Prtenjača.
Hvala lijepo, lijep pozdrav još jedamput, 10 minuta bi bilo previše dopustite da vrlo kratko iznesem neka svoja viđenja i mišljenja, bez namjere zaista, a pokušat ću i danas i ubuduće bez ovih tablica, bez prigovora, bez bilo čega iznijeti samo svoj stav i svoje mišljenje. No, u početku moram reći da sam večeras naučio neke novine jer su me neke kolege podsjetile na neke odrednice povijest ekonomske teorije, što nisam imao namjeru večeras ponavljati gradivo jer smo ga davno naučili, isto tako uvažavajući svakog zastupnika i svaku stranku da iznese svoj stav i svoje argumente bez podsjećanja na bilo koja prošla vremena jer isto tako smo to toliko dovoljno pratili. No kako smo ovdje izgleda uglavnom sami radi sebe nije ni čudo da je ovako sabornica poluprazna, a kad bi malo manje kamere prenosile onda bi vjerojatno bili puno efikasniji. Zašto? Pokušati ću iznijeti svoj stav jer su ovo opće ocjene, nadmudrivanja u ovom visokom domu. Početkom svakog četverogodišnjeg mandata svaka stranka iznese svoj program. Svake godine donosi se godišnji proračun i u okviru godišnjeg proračuna instrumentarij za reguliranje ekonomske politike u toj godini. I to je dio teorije, ali to je dio prakse. HDZ je došao sada po prvi put u situaciju, po prvi put nakon izbora, u situaciju da možemo početi pokušati određenu fiskalnu reformu. Ona se uglavnom dočekuje na nož i pitanje s kojim rješenjima početi u ovome trenutku staro je ko i sva nadmudrivanja u poreskoj politici u bilo kojoj zemlji Europe. Hrvatska je nažalost za razliku od svih tih zemalja u Europe, u Europi, samo podsjećam, prošla ratni put, a sada ima i obnovu i sve ono što treba isfinancirati. Ja kao financijer iz prakse izražavam isto tako bojazan, a kako će se to odraziti na proračun. Godinama procjenjujem i kalkuliram što sve može utjecati na to i slušajući prijedlog i čitajući prijedlog korekcije PDV-a i moguće kritičke opaske da se taj PDV će smanjiti prihode države, da se neće izvršiti obveze, da se ne može nadoknaditi i tako dalje. Iznosim svoj stav naravno ne kritizirajući ničiji, da nakon određenih i vlastitih iskustava, recimo krajem godine sam skromno zaista jer ja sam malo ekonomist, a nisam veliki, vršio nekakvu kratku analizu nekih tendencija i temeljem toga donosio proračun svoj i temeljem tog proračuna uspio procjeniti neke tendencije i kretanja i kada postavljam dvojbu da li ići u korekciju porezne stope onda osobno odgovaram apsolutno ići u nju s respektom što se može dogoditi, ali isto tako postavljam neupitni cilj: u poreznu reformu se mora poći. Ja kada bih isto tako sumnjao da ministar odnosno ministarstva neće tijekom godine, ali i u sklopu donošenja godišnjeg proračuna za ovu godinu, predložiti dio instrumentarija koji će regulirati prihode i izdatke onda bih još više bio skeptičan. Ali u to ne dvojim jer smatram da poreznom reformom se bez odgode treba početi. Sve se da ispraviti, sve se da nadoknaditi. U djelu prihoda za koje, jer večeras analizu nisam niti pripremio ali ni nema potrebe kvantificirati, kroz dio samo prihoda koje sam ja prošloj godini pokušao za ovu godinu procjenjivati i pripremati pokušao sam samo u jednom sektoru prihoda i prošle godine udvostručio prihode. U idućim raspravama kad bude iznijet ću i podatke. Drugi sektor za koji tako dvojim sektor poreza na dobit nevjerojatno pokazuje me da u okviru tih prihoda zapravo jedina greška u procjeni tih tendencija kretanja uvažavajući dijelom znanstveno, dijelom ili stručno, a dijelom iskustvene metode najveća greška. Ocijenili smo i vidjeli zapravo da se u ovim kretanjima ima najveći pad prihoda od poreza na dobit, a nitko od nas ne sumnja da je gospodarska recesija. Svi smo uvjereni da je stopa porasta za koji iznosimo bez obzira na statističke podatke ipak uzlazna. Što se i tu dakle događa? Postavljam samo dvojbu oko toga, a u cilju dokazivanja da postoji određena solidna mogućnost da se određeni prihodi mogu nadoknaditi tijekom godine. U okviru modeliranja da li jedan ili drugi model izabrati, koje stope i sve ostalo sve drži. Sve ima tezu i antitezu. Međutim u okviru ja, čini mi se mogu zaključiti da se ipak to svodi, dajmo mi to odgoditi za neka druga vremena. Uz dužan oprez ne bih mogao prihvatiti odnosno zalažem se da se krene sa poreznom reformom i da u okviru toga pokušamo postiči dio ciljeva. Teza u kojoj se može razaznati naime stav da tu i tako nisu smanjenje, ne može stajati. Ako je riječ, bez obzira hipotetički model koji uzmemo 3 milijarde, dvije ili 5 onda njihov ciklus odnegdje počinje. U toj sferi obrtaja oni će dijelom izostati, naravno ne u ukupnom iznosu. Mislim da na ovaj način pričati ili uopće razgovarati da neće biti zahvačen sektor proizvodnje ili sektor usluga također ne bi mogao stajati i smatram da se apsolutno jednim dijelom bez obzira da li na postotak ili indeks ili poen, da se taj dio utjecaja pozitivnog i na sektor proizvodnje i usluga kao dijelom na standard apsolutno će biti. Nisam modelirao, ponavljam. Pokušat ćemo to u idućem vremenu. U okviru toga smatram da svatko od rješenja može poslužiti i kao, ako ne ništa, psihološka poruka i signal ne samo našim biračima, nego i psihološka poruka stranca. Večeras sam čuo priču u najmanju ruku kao da nam je netko drugi donio zakone. Stranci? Da, u jednome dijelu, ali ako sami donosimo sav drugi instrumentarij koji regulira utakmicu na tržištu onda apsolutno smatram da jednim dijelom ovakva stopa može utjecati i na tržišni mehanizam reguliranja ponude i potražnje, time kupnje ili prodaje odnosno proizvodnje kao posljedica toga. I da onaj tko će biti konkunretan će itekako pokušati ugraditi dio svoje konkurencije naravno na štetu onog slabijeg. E sad, hoćemo li mi drugim instrumentom poticajnim ili bilo kojim drugim pokušati ravnat koliko ćemo moći u intersektorskim odnosima, naravno ovisit će o visini i mogućnostima naših sredstava. No, ono što smatram da bi bila psihološka poruka i po meni ne beznačajna, je i psihološka poruka i signal i međunarodnim investicijama i kapitalu kao i vlastitom potpuno svejedno, da idemo ka putu poreskog rasterećenja. i da sa tog puta moramo kazati da ćemo učiniti sve i da našu samoupravu koju večeras smo također spominjali i sve druge svodimo ka tom cilju poreskog rasterećenja kako bismo postigli indirektne poticajne mjere u investiranju i razvoju. Naravno nitko od nas ne može večeras procijeniti, a koliko posredno takav instrumentarij možemo postići. i zato u dvojbi da li ili ne, ja smatram da u okviru ovoga treba pokušati, a time ako nas je strah da Vlada neće upsjeti još više podržati, pa neka se utopi, ali u to ne sumnjam i treba ubrzati poresku reformu sa svim segmentima poreske politike. Pokušat ću pripremiti i založiti dio rasprava koje će biti vezane uz donošenje proračuna, kako bismo već jednim dijelom mogli ugraditi i taj dio instrumentarija. Oko mogućih dvojbi da li i kojim smjerom početi, što je prvi korak, onda možda je moglo biti nešto drugo, ali kako je riječ o pripremi donošenja proračuna, a već u njega ugrađeni i dio socijalne politike koja će se morati pokrivati u ovom razdoblju mogu prihvatitit, odnosno prihvaćam i stav da se kratka vremenska odgoda u okviru toga prihvati. Prema tome, za zaključak branim stav tog strahovitog rizika kojeg preuzima Vlada na sebe, da ga preuzme i da ga pokušamo izvući na kraju, a da ćemo na kraju morati podnijeti izvješće ovdje to svakako da, i da ćemo na taj način pokazati svoju namjeru da želimo ući u vrlo opasan rez poreske reforme koju smo svi do sad najavljivali, ali nažalost nismo uspjeli realizirati. Hvala lijepa.
Zahvaljujem zastupniku gospodinu Prtenjači. Riječ ima, imate ispravak. Gospodin zastupnik Ivica Pančić ima ispravak netočnog navoda.
Evo odmah na početku gospodin Prtenjača je rekao da će biti kratak i da neće mu trebati 10 minuta, a mislim da je taj rok od 10 minuta prekoračio. Pa bih volio da ako kažemo da ćemo biti 10 minuta dugi da toliko budemo, ili ako ćemo reći da nam treba 20 minuta, pa onda da se držimo toga vremena. Volim točnost, pa eto čisto reda radi napominjem. Hvala.
Ovako, nije ispravak netočnog navoda. Može netko najavit da će govorit 3 ili 7 minuta, ali ima pravo na 10. i nije prekoračio ni jednog minuta, jer kad počne žmigat ovaj crveni onda je prekoračio. Riječ ima gospodin zastupnik Marko Širac.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, gospodine ministre. Evo upravo nekako završava u ovo vrijeme 9. obljetnica od donošenja Zakona o PDV-u, odnosno negdje 6,5 godina kako je ovaj zakon o porezu na dodanu vrijednost u upotrebi i danas možemo već razgovarati o svim pozitivnim i negativnim efektima provođenja tog zakona. Sigurno je jedno da je to jedan od vrlo kvalitetnih zakona, i da je on u trenutku kad ga je Hrvatski sabor donio, zamijenilo jedan netransparentni Zakon o porezu na promet u kojem je bilo više 10-taka, a može biti stotina stopa za svaki pojedini proizvod i da to tada nitko nije mogao kontrolirati i donošenjem ovoga zakona mi smo tu problematiku sveli u transparentne odnose. i što je vrlo interesnatno ja sam bio prisutan ovdje u Saboru kad se vodila rasprava 1995. godine. i zapravo iskrsla su tri bitna problema oko kojega su se suprostavljala mišljenja i zapravo nije se mogao naći zajednički jezik kao što je to i danas. To je na prvom mjestu pitanje broja stopa. Na drugom mjestu je to pitanje veličine stope ili evo danas mi razgovaramo ovdje o sniženju. i treće je pitanje, koje su, koliko sam ja primjetio istakla tu dva zastupnika, to je pitanje načina obračuna, i odnosno na koji način plaćati porez na promet. Pa mi dozvolite da ja iznesem svoje mišljenje oko sva tri ova pitanja. Obnašajući dužnost ministra u Hrvatskoj vladi u pretprošlom mandatu imao sam prilike da se sretnem sa državnim dužnosnicima iz nekoliko zemalja i htio ili ne htio pored onih problema koje sam ja, za koje sam bio zadužen i koje sam riješava uvijek smo došli na pitanje poreza na dodanu vrijednost kod njih i kod nas. Od svih ljudi s kojima sam ja na tu temu, a to je oko 5 ili 6 koliko se dobro sjećam, svi su isticali kad bi u svojoj zemlji bili u prilici da donose, ponove Zakon o porezu na dodanu vrijednost da bi kod njih bila samo jedna stopa. Iz prakse za proteklih 6 godina, kolege i kolegice zastupnici sjetite se da smo donjeli nultu stopu za kruh. Rezultat je uvijek negativan kada god se radi o jednom pojedinačnom, o jednoj pojedinačnoj stopi i o stopi za nekakve proizvode i usluge a to sigurno ne može biti onda kada se radi o jednom cjelovitom poreskom rasterečenju. Jer to su dva različita pojma i dva različita uvjeta. Kao što sjećate se kruh nije pojeftinio niti za jednu kunu jer je samo za njega i onih nekoliko prizvoda vezana nulta stopa poreza na promet. Prema tome, ne bi se mi trebali vraćati na rješenja poreza na promet roba i usluga nego drugim mjerama koje stoje na raspolaganju hrvatskoj Vladi, bilo to ova ili neka druga, rješavati pojedina pitanja u gospodarstvu i u socijali. A ostaviti jednu transparentnu, jednu pravu stopu, kao što je ova do sada bila od 22% koja je osigurala jedan solidan prihod i koja je i taj zakon koji je riješio i mnoge druge stvari o kojima je ovdje već bilo govora i ja im ne želim posebno isticati. Dakle, zalažem se i predlažem da ostanemo na rješenju kod jedne stope, a ono što sad je, je u zakonu da u to ne diramo i drugo da prihvatimo u našim daljnjim razmatranjima i prijedlog Vlade neovisno što je to obećanje Hrvatske demokratske zajednice iz predizborne izborne kampanje već da to prihvatimo kao jednu realnost da idemo prema poreskoj reformi i da tražimo od Vlade da tokom ove i narednih godina izađe sa drugim rješenjima i prijedlozima za rasterečenje raznih poreza i doprinosa koje naši gospodarstvenici i građani u našoj državi plaćaju jer to je sigurno put prema onome što mi želimo postići da budemo transparentni sa nama susjednim zemljama da imamo iste uvjete ili slične uvjete gospodarenja i da imamo približno kvalitetu života naših građana kao što imaju naši susjedi odnosno oni s kojima se mi želimo u budućnosti integrirati. I još nekoliko riječi oko naplate poreza. Od poreska obaveza, PDV uvijek plaća krajnji potrošać. Za koga se mi to zapravo zalažemo, zar se zalažemo za one koji su u sustavu proizvodnje i prometa roba ili se zalažemo za krajnjega potrošaća? To treba jasno i glasno reći. U sustavu naplate poreza na dodanu vrijednost gospodarstvenici imaju ulazne račune i izlazne račune. Onoga trenutka kada ... [[Govornik se ne razumije.]] isporučio robu, ispostavio fakturu pa nastala je obaveza plaćanja poreza. Ali tog istog trenutka, taj gospodarstvenik ima pravo odbiti pretporez. Prema tome, nema nekakvog drugog uvjeta, sada će se čekati dok on tu eventualno robu proda a on robu u 90% slučajeva pogotovo kada je u pitanju široka potrošnja i naše svakodnevne potrebe prodaje za gotovi novac i ima rok. Prema tome, ne vidim razloga da bi i to trebalo mijenjati u postojećim poreskim rješenjima. I sada, još samo nekoliko riječi. Ovaj prijedlog po meni zakona je dobar jer ga ja smatram dobrom osnovom za početak porezne reforme. Mislim da on ova tri cilja koja si je stavio u zadatak da snizi osnovnu stopu sa 22 na 20. Zatim da predloži ova porezna oslobođenja za opoziv kod obavljanja isporuke odnosno izvoza roba kada to radi ona ista odnosno uvoza, ista osoba koja je robu izvezla. Odnosno kod isporuke dobara i usluga kada se one plaćaju inozemnim donacijama a te donacije su date našim humanitarnim organizacijama da se to sada prošili na lokalnu upravu, samoupravu, škole, je li, zdravstvene ustanove. Mislim da su to vrlo dobra rješenja. I također se zalažem, dame i gospodo za porezno izmjene kaznenih odredbi jer ovako kako je u postojećem rješenju u zakonu navedeno da se kaznene mjere mogu primjenjivati na onoga tko ne vodi evidenciju o PDV-u i ne plaća PDV zapravo ne možete nikoga podvesti pod kaznene odredbe. Sada se to razdvaja, ili jedno ako ne čini jedno ili drugo u svakom slučaju porezki organi dolazi u situaciju da može poduzimati odgovarajuće mjere. I završio bih s time da podržavam predloženje tog zakona jer je to početak realizacije i obećanja koja su oni dali i početak reforme poreznog sustava i pozivam našu Vladu d akrene i sa drugim mjerama koje nam stoje na raspolaganju. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem uvaženom zastupniku Marko Šircu. riječ ima gospodine uvaženi zastupnik Josip Leko.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici. Pa rasprava varijacije na temu PDv i stopa PDVa je zadana. I to zadana je prijedlogom Vlade Republiek Hrvatske. A sam predlagatelj u svojem obrazloženju prijedloga navodi ciljeve. Na stranici 2 predloženo sniženje opće porezne stope ima za cilj rasterećenje krajnje potrošnje putem smanjenja poreznog opterećenja. Jedan od ciljeva. Zatim rasterećenje poreznih obveznika drugi, učinkovitije ubiranje poreza, treći i suzbijanje sive ekonomije četvrti. E sada, prijedlog izmjena i dopuna zakona o PDVu ne temelji se ni na analizi ni na procjenama i kvantifikacijama, niti na fisklanoj politici koja je ponuđena niti an ekonomskom politici. Nego se temelji na političkom obećanju. I to je respektabilno. I to je dozvoljeno. Samo onda moramo priznati d aje politika ispred odgovornosti, onda je politika ispred odgovornosti. Da u prijedlogu zakona nema ni govora o socijalnoj funkciji poreznog sustava i poreza u cijelini sam predlagetelj to i navodi. Pa na prvoj stranici obrazloženja što je točno kaže, porez na dodanu vrijednost je neutralan za poreskog obveznika. dakle on ne stimulira nikoga niti preferira nekoga. Jedna je stopa za sve poreske obveznike. A mi upravo danas raspravljamo da je diferencija specifika između dva prijeedloga zakona, dakle prijedloga Vladinog zakona i prijedloga SDPovo zakona, upravo razlika u poimanju pravde socijalne ubiranja poreza. Dakle mi se zaista zalažemo za smanjenje poreza, ali diferencija. Time mislimo da možemo potaknuti i pojedine djealtnosti da budu konkretnije na tržištu europskom, dakle nama susjedima, posebno tu mislimo na turizam. Koja je grana zaista pod jakom konkurencijom susjeda naših. Zatim mislimo da je socijalno opradano i fisklano opravdano da se uvede diferencirana stopa, dakle za turizam kao djelatnost i za potrepštine za djecu. Nema argumenata protiv toga, naravno jer nema argumenata ni za prijedlog vladinog zakona. Nema kvantifikacija, nema analiza, ap svaki rezultat može se onda i braniti. Jer nismo ništa ni rekli, mi smo samo obećali mi smo dali garancije. Da je to tako, ovaj zakon i nema sankcija. Nema sankcija ako se ne ostvari. Ovo je leks imperfecta. Šupalj zakon. Zakon koji nema mjere prisile nije zakon. Ovaj Zakon nema mjera prisile. Ako se ne ostvari ovo što je za cilj postavljeno. Da je to tako to svjedoči i uvodno obrazloženje premijera gospodinja Sanadera on se obraća Hrvatskoj gospodarskoj i poreznim obveznicima Republike Hrvatske sa apelom zakon se ne provodi apel. Zakon ima sankciju ima tijela države koja ih provodi. Svaka svako izuzeće, od jedinstvene poreske stope PDVa je narušavanje principa. A zakon predviđa zaista i prije i sada da po stoji izuzeća od toga. Dakle to nije argument koji kaže da ne treba imati diferenciranu stopu, nego dapače samom zakonu postoji argument da treba imati diferenciranu stopu. Pa i prijedlog da sene oporezuju donacije, kako je sada proširen i krug osobak oje mogu primati donacije. Dakle i udruge. I bez specifikacije koje su to udruge. A po zakonu o udrugama udruge mogu biti registirane, ne registirane. Tri čovjeka mogu proglasiti da su udruga. To je po meni preša za pranje novca. Ja vno to kažem. Javno to kažem. MOramo ograničiti dotacije donacije na humanitarne organizacije, koje su registirane. ILi ono što hoćemo kultrune organizacije, ustanove, na programe koje smo usvojili i to mora biti registirano. To je svrha za poreznu disciplinu u Republici Hrvatskojl Bez toga je teško voditi poreznu politiku. Mi ne znamo koje su sve mogućnosti otvaraju kada se otvori preša da se donacije mogu dati neograničenom broju udruga. Neograničenom broju udruga. U Hrvatskoj mgou djelovati i inozemne udruge, prema važečem propisu. Cilj rasterećenja privrede, dakle jačanja konkrentske sposobnosti, ničim nije dokazivo. Ničim nije dokazivo. Zbog toga ja zaista mislim, da je za izgradnju sustava primjerno u zemljama europske unije, prilagođeno hrvatskom društvu, socijalnim problemima važno do drugoga čitanja u ime argumenata koji stoje razmisliti da se uvede diferencina stopa PDVa. Ne treba biti mudar, pa dok traju ovakve okolnosti u hrvatskom društvu, gospodarstvu, nekonkurentnost privrede da valja omogućiti turizmu da bude konkurentan prema susjedima. Zbog toga, ja sam uvjeren da će drugo čitanje ovoga zakona uvažiti i prijedlog SDP-a, uvažiti valjane argumente i da će na kraju zakon biti donešen u interesu građana Republike Hrvatske, a ne u interesu politike. Hvala lijepa.
Zahvaljujem se uvaženom zastupniku Josipu Leki. Imamo nekoliko ispravaka netočnih navoda. Prvi je uvaženi zastupnik Zvonimir Puljić.
Gospodine predsjedniče. Kolega Leko nas je ovdje uvjeravao da je njihov prijedlog diferenciranih stopa socijalni. Međutim, meni se čini da je to zapravo netočno, nelogično, a nadasve nedokazano jer njihove stope su diferencirane prema vrsti proizvoda, a ne prema socijalnom stanju kupaca i potrošača. I ničim niste ni pokušali dokazati tu čvrstu povezanost da određenu vrstu proizvoda koje bi bile sa manjim poreznim opterećenjem kupuju točno određene socijalne ili socijalno ugrožene skupine. Hvala.
Zahvaljujem se. Molim bez rasprave na ispravak netočnog navoda. Povreda Poslovnika Josip Leko.
Gospodine potpredsjedniče, hvala lijepa na intervenciji. Ali želim još reći da kolega Zvonimir Puljić ispravlja moje mišljenje. To ne može učiniti. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Sljedeći za ispravak netočnog navoda, sljedeća, oprostite, uvažena zastupnica Katarina Fuček.
Gospodin, odnosno kolega zastupnik Leko rekao je da je predsjednik Sanader apelirao na poštivanje zakona. Nije točno. Predsjednik je apelirao na trgovce, a sigurno da će svi koji su ... [[ne razumije se]] zakon poštivati. Ispravljam u tom smislu krivi navod.
Hvala lijepo. Sljedeći se za ispravak netočnog navoda javio Velimir Pleša.
Odustajem budući da je kolegica Fuček ispravila taj navod.
Zahvaljujem. Nadam se da će biti još takvih. Sljedeći je gospodin Jure Bitunjac. Izvoli.
Gospodin Leko je najprije rekao da je PDV-e sa gospodarskog stajališta neutralan, da bih zatim odmah dodao - tu se slažem - da bi odmah zatim dodao da diferenciranim stopama koje predlažu SDP-ovci, SDP-e da bi se potakle određene gospodarske djelatnosti. Mislim da je to samo po sebi kontradikcija, kontradikcija ... [[ne razumije se]] Prema tome, to što je rekao, uopće ne stoji.
Hvala lijepo. Nema mislim. Morate ispraviti netočan navod uvaženi zastupniče. Ne možete ispravljati tuđe mišljenje. Zahvaljujem se. Na redu je uvaženi zastupnik Nenad Stazić. Izvoli.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre. Koliko god ja dobre volje ulagao, koliko god se trudio ne mogu se oteti dojmu da je sve oko ovoga prijedloga zakona neozbiljno. Neozbiljno od samoga početka od najave zakona. Najava smanjenja PDV-a izrečena je 5 minuta do 12 doslovce na posljednjem skupu predizbornom u Zagrebu. U trenutku kada su ispitivanja javnoga mijenja pokazivala da će utrka izborna biti relativno neizvjesna. I najvjerojatnije je dana kao uteg koji je trebao pretegnuti kod birača u fazi odlučivanja. Neozbiljnost se nastavlja i dalje s obrazloženjem koje npr. daje ministar Žužul kad kaže da je razlog smanjenja stope PDV-a to što lakše računati sa 20, nego sa 22 jer je lakše množiti sa 20, nego sa 22. Danas u vrijeme kada ljudi putuju u svemir, roboti se spuštaju na Mars, ministru Žužulu je to argument da se donese ovaj zakon. Neozbiljno je i obrazloženje koje je Vlada dala zastupnicima uz ovaj zakon. Ono je dano obrazloženje na dvije stranice. Prvi pasos toga obrazloženja počinje ovako: "Porez na dodanu vrijednost plaća se prema Zakonu o porezu na dodanu vrijednost." To je vrlo korisna informacija. To inače ne bismo znali da nam Vlada to nije napisala. Druga tri pasosa su definicija PDV-a. Drugi kaže da se PDV-om oporezuje krajnja potrošnja. Treći da PDV-e spada u neizravne poreze. Četvrti da je PDV-e neutralan za poreznog obveznika. Sve dakle jako važni dijelovi obrazloženja. Dakle, tu smo već došli do polovice obrazloženja uz ovako važan zakon. Nema ni jedne simulacije, nema ni jednog grafikona. Nema prikaza stanja u drugim zemljama, niti tranzicijskim, niti drugim europskim. Nema niti jednog racionalnog argumenta koji bi uz ovo obrazloženje bio predočen zastupnicima. Postoji samo politička volja, odnosno obaveza, odnosno jamstvo dano na posljednjem predizbornom skupu. Tu su zastupnici, gospodin Arlović je navodio stanje u drugim zemljama. Gospodin Tadić je došao sa grafikonima. Drugi zastupnici su na brzinu ovdje u klupama napravili izračune što bi to značilo smanjenje od ovih 2% za pojedine proizvode. Vlada se nije potrudila napraviti niti jedan jedini izračun. Nešto i o metodi donošenja. U saborsku proceduru je, čuli smo to stotinu puta upućen i SDP-ov prijedlog, drugačiji prijedlog izmjena ovoga Zakona. Neracionalno je dva puta raspravljati o jednom te istom. No eto, Vlada nije dala mišljenje na taj SDP-ov prijedlog pa mi danas ne vodimo objedinjenu raspravu nego ćemo o SDP-ovom prijedlogu raspraviti na drugoj, trećoj, petoj sjednici kad Vlada stigne dati mišljenje. Zašto? Pa nije ovo slučajno. Pa nije Vlada bila u takvoj strci da nije stigla dati mišljenje. Ne, nego da vodimo objedinjenu raspravu onda bismo mogli argumentirano usporediti dva prijedloga, onda bi se vidjelo da je SDP-ov prijedlog u korist građana. To se htjelo izbjeći i zbog toga se raspravlja na način na koji se raspravlja, da ne bi baš bilo potpuno otkriveno i jasno ovdje da je ta međustopa za turizam povoljnija za turizam, da je korisnija za Republiku Hrvatsku, za razvoj gospodarstva u Republici Hrvatskoj. Vidjelo bi se i to da je nulta stopa za dječje potrebštine ili za prehrambene proizvode, da je povoljnija za građane. Ovako, što će se dogoditi ako ovaj zakon prođe, a ne sumnjam da će proći. Proizvod koji danas u dućanu košta 122 kune koštat će 120 kuna. Proizvod koji košta 10 kuna i 22 lipe koštat će 10 kuna i 20 lipa. To će biti veliko rasterećenje za građane, to će oni primjetiti. Da, tih 2 lipe će oni primjetiti, to će podići njihov životni standard. A to se kaže u obrazloženju ovakvog prijedloga. Da li će to nekome pogodovati? Hoće, hoće. Hoće, hoće. Prije svega, trgovcima, trgovcima jer kad oni prodaju veliku seriju nekih proizvoda, velik broj komada određenog proizvoda onda zarada od 2% na tom nekom proizvodu znači puno za njih kao trgovce. Hoće, hoće, pogodovat će i onim koji kupuju novi BMW. Hoće, hoće. Smanjenje cijene tu će biti očito. Njima pogoduje ovakav prijedlog HDZ-ovog zakona. Njima i samo njima. Najneozbiljnije, a moram priznati ujedno i najduhovitije je obrazloženje premijera jutros i njegov apel trgovcima da oni još za 2% smanje. To bi otprilike bilo ovako kao da se protiv alkoholizma kao društvenog zla borimo tako da premijer uputi apel pijancima da manje piju. Ili kao da protiv kriminala borimo tako da premijer uputi apel lopovima da manje kradu.
Ja vas molim da u svojoj raspravi ne vrijeđate premijera.
Ja ne vrijeđam premijera ja ponavljam što je on jutros rekao. Uputio je apel trgovcima da smanje cijene za 2% kao da trgovci ne reagiraju tržišno, po zakonima ponude i potražnje se formira cijena roba. I trgovci svoju cijenu formiraju tako da bi mogli ostvariti zaradu. Potpuno je naivno, iluzorno vjerovati da bi oni mogli reagirati na apele. Prijedlog je i nesustavan. Naime, moglo se pričekati, o tome se ovdje već govorilo, pa ako se želi mijenjati porezna politika, što je svakako pravo Vlade, da se onda donese cijeli niz zakona koji bi bili međusobno usklađeni i iz čijih bi obrazloženja bilo jasno što se želi postići. Jer na primjer ako ukinemo stopu PDV-a na informatičku opremu onda znamo što hoćemo postići. Onda želimo da ta informatička oprema bude jeftinija za građane, da ljudi lakše dođu do te informatičke opreme i da se mladi ljudi informatički opismene. To želimo postići. Zato se i mijenjaju porezi jer društvo, Vlada kaže, ja hoću nešto poticati. Kad bismo imali čitav set zakona onda bismo mogli saznati što to Vlada zapravo želi postići u društvu. Ovako mi to nemamo. Mi to nemamo, a s obzirom na ovu odgodu primjene za iduću godinu može se zapravo reći, ma nije ovo ni ispunjenje obećanja. Ovo je obećanje da će se obećanje ispuniti. Hvala lijepa.
Zahvaljujem se uvaženom zastupniku na raspravi i imamo nekoliko ispravaka netočnih navoda. Zapravo jedan. Uvaženi zastupnik Ivan Jarnjak.
Poštovani gospodine dopredsjedniče, kolegice i kolege. Netočan je navod kolege Stazića da je ovo neozbiljan pristup i neozbiljan zakon. Da je ovo neozbiljno obrazloženje, da se to radi isključivo obećanja radi obećanja. Gospodine Staziću, i sami ste sebe demantirali time što ste rekli da je HDZ to predložio zadnji čas jer nije bio siguran u svoju pobjedu. Pa ako je na osnovu toga pobijedio to znači da su ljudi prepoznali da je to dobro za njih. Hvala lijepo.
Zahvaljujem se. Za repliku se javio uvaženi zastupnik Zvonimir Puljić.
Gospodine predsjedniče, kolega Stazić je ironizirao izjavu premijera kako je on to rekao, koji je apelirao na trgovce da ne podižu cijene nakon što se smanji PDV. Nisam uzeo riječ za repliku zbog toga što premijer ne bi mogao podnijeti ironiju gospodina Stazića. Ali mene zabrinjava što je zapravo iza te poruke. Ako je apel ironično odbačen kao sredstvo, da li gospodin Stazić misli da bi trebalo onda zakonskom represijom djelovati. To je ono što zabrinjava, jednostavno ono što nije rečeno ali se slutilo iz rečenice. Hvala.
Zahvaljujem se. Odgovor na repliku gospodin Stazić.
Ne, zastupnik Stazić jednostavno misli da se apelom ne može voditi porezna politika i da je to neozbiljno od strane premijera da apelima vodi poreznu politiku nego zakonima i zakonskim prijedlozima.
Sljedeći za repliku se javio uvaženi zastupnik Ivo Lonačar.
Gospodine potpredsjedniče, evo moj dvostruki kolega Nenad Stazić, inače mi smo kolege i ovdje u Saboru zastupnici, a nekad smo bili i na Hrvatskom radiju doduše on je tada čitao moje tekstove kao spiker, pa me doveo u jednu veliku zabludu govoreći ozbiljno neozbiljno, ne znam kada je moj drug Neša govorio ozbiljno da li u one 4 godine dok je bio na vlasti ili sada, pa on u jednome trenutku kaže ovako, to sam napisao pa ću citirati što je rekao: "Nema ni jednog argumenta, ni jednog grafikona, ni jednog prikaza za donošenje ovog zakona odnosno za smanjenje PDV-a." Pa koliko dragi moj Neša dok ste vi bili na vlasti ste donijeli zakona gdje nije bilo nikakve logike ni nikakvog argumenta ali bili ste u pravu jer ste imali dovoljno ruku u zraku. Ja sam se čak jednom zgodom zauzeo da uđete u svjetsku povijest i u Guinessovu knjigu rekorda da ovaj Sabor proglasite prekooceanskim brodom jer ste imali dovoljno ruku u zraku za vas nisu vrijedili argumenti ni činjenice. Zatim ne vodi se politikama objedama o ovomu prijedlogu zakona pa sada to mi ništa nije jasno, i sada ja ne znam kako to mom drugu Neši odjedamput se probudio demokrat, ja ne znam stvarno kada je on bio demokrat da li do 90. da li od 91. do 95. kada je bio glasnogovornik HDZ-a ili danas kada je postao profesionalni socijal-demokrat. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku gospodin Stazić.
U ime vlastitog dostojanstva odbijam odgovarati na repliku jedino vas molim da upozorate zastupnika da mi ne tepa, moje ime je Nenad, mi nismo u tako prisnim odnosima da bi mi tepao, ima od sebe lijevu stranu HDZ njima može tepati jer se njima i priklonio.
Za povredu Poslovnika uvažena zastupnica Zgrebec.
Gospodine potpredsjedniče, kolega Lončar je povrijedio članak 214. i vi ste mu stoga morali dati opomenu, jer se ovdje u Saboru oslovljavamo sa kolegama, sa gospodom, sa zastupnicima, imenom i prezimenom, ne drugovima, jer drugovi možemo biti samo unutar iste stranke i ljudi koji su si bliski po političkim uvjerenjima, to kolega Stazić i kolega Lončar nisu. Nisu, i nisu ni bili, prema tome ne treba se spuštati na takvu razinu da se uvredama i objedama međusobno tituliramo i mislim da ste vi trebali kolegi Lončaru dati opomenu.
Ja apeliram na tolerantnost u ovom Visokom dom. Za povredu Poslovnika se javio gospodin Vujić ako se ne varam.
DA gospodine potpredsjedniče, u istoj namjeri kao i gospođa kolegica Zgrebec. Vi morate zaštititi, dužni ste da zaštitite dostojanstvo zastupnika ovoga doma, i ne možete dopustiti vrijeđanje, vi ne možete dopustiti da netko imputira neke namjere političke da dovodi u sumnju izvan onoga o čemu se govori dignitet bilo kojega zastupnika zato vas molim da postupite u ime budućih sjednica ovoga Sabora onako kako trebate postupiti.
Nastojat ću zaštititi dignitet svakoga zastupnika i za povredu Poslovnika posljednju se javio gospodin Ivo Lončar.
Gospodine potpredsjedniče, kolega Vujić, kolegica Zgrebec i kolega Stazić su povrijedili članak 214. Ja ga nisam povrijedio, na ono što je rekla gospođa Zgrebec u ime digniteta ovoga Sabora neću odgovarati također ni ono što je rekao gospodin Vujić a nakon 20 godina poznanstva ja mogu Nenadu Staziću reći da je on moj drug Neša jer nitko na "Radio Zagrebu" nije tako dobro čitao moje tekstove kao što je on.
Ja još jednom apeliram na dignitet ovoga Doma. U ime Kluba SDP-a.
U ime Kluba SDP-a vas molim stanku 15 minuta.
Određujem stanku u trajanju od 15 minuta u 17 i 15 nastavak.
Dame i gospodo zastupnici! Nakon ovoga prekida koje sjednice gdje je Klub zastupnika SDP-a tražio prekid sjednice ja sam proučio fonogram sa ovoga dijela sjednice prije nego što dam riječ predsjedniku Kluba SDP-a, molim zastupnike uistinu da vode računa da je ovo hrvatska sabornica, da vode računa o tome da se dostojanstvo i dignitet najvišeg zakonodavnog ili predstavničkog tijela u Hrvatskoj treba uvijek imati na srcu i na umu i na jeziku, da ne budemo jedni prema drugima neovisno o tome u kojim smo političkim strankama da budemo na tragu da rivaliteta, usporavanja argumentima, ali ne na tragu da ni malicioznih podmetanja ni uvreda niti pokušaja da se na jedan drugačiji način nego što dobra, dobri običaji nalažu, nepisana pravila ophođenja, komuniciranja i ponašanja uzajamno, da se preko njih prelazi, ali niti da se pogrešno nešta što ne bi trebalo shvačati nedobronamjerno na taj način poimlje i prihvača. Molim vas da uistinu, to je u našem zajedničkom interesu da budemo i razboriti i demokratski i da ovu sabornicu kao političku arenu doista održimo na jednoj razini na kojoj ona u jednom općem osjećaju treba biti. Važan je i naš dignitet i zastupnika i zastupnica i cijelog Hrvatskog sabora i u hrvatskoj javnosti. Mi znamo da nemamo baš osobit prestiž u javnosti, kako se gleda na ulogu Hrvatskog sabora, njegov značaj i imamo i to na umu prije nego što izgovorimo bilo koju riječ, bilo u svoje osobno ime, bilo u ime stranke, bilo u ime klubova. Molim onda i kolegicu ili kolegu koji će u ime Kluba zastupnika SDP-a iznijeti svoje stajalište i prijedloge da osobito vodi računa, to nije nikakvo osobito upozorenje kolegice Opačić nego je to samo jedan apel da ne, neke iskre ne zaiskre koje ne bi trebale. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, doista mi iz Kluba SDP-a nikad nismo bili ti koji smo palili vatru u ovom Saboru. Prema tome nećemo ni ovoga puta. Ja bih samo htjela reći da smo tražili stanku za Klub SDP-a zbog toga što je to bio jedini način da prekinemo uvrede i omalovažavanja našeg zastupnika Nenada Stazića. Isto tako bih htjela reći da mi uvažavamo nesnalaženje novog potpredsjednika Sabora koji evo možda po drugi ili treći puta vodi sjednicu. Znamo da to nije lako međutim morali smo reagirati zbog toga što je predsjedavajući dva puta upozoren iz redova SDP-a da je prekršen članak 214. Poslovnika i da bi trebalo reagirati i na taj zaštititi zastupnika Stazića ili bolje rečeno zastupnički dignitet i dignitet ovoga doma. Budući da to nije učinjeno i nastavljeno je dalje vrijeđanje i omalovažavanje zastupnika mi smo zbog toga tražili stanku Kluba. S obzirom na sve ovo što je gospodin Šeks kao predsjednik Sabora malo prije rekao o tome kakav nažalost ugled u hrvatskoj javnosti imamo ja bih htjela reći da, da ste vi ovdje i premijer Sanader nekoliko navrata već zalagali za toleranciju. Ja se nadam da ćete vi svojim ponašanjem pokazati u praksi koliko ste za toleranciju, dakle ne samo na riječima nego i svojim konkretnim dijelima. Isto tako da će svaki od onih koji budu predsjedavali sjednicom Sabora kao i svaki zastupnik koji ovdje bude govorio, pokazati svoju toleranciju. Koliko čuva dignitet ovog Sabora, svakog pojedinog zastupnika i na kraju svaki predsjedavajući mora čuvati i dignitet predsjedavajučeg. Hvala lijepa.
Riječ ima zastupnik gospodin Mato Brletić. Izvolite. ... [[Upadica se ne razumije]] Gospodine Lončar izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegica Milanka Opačić je rekla sljedeće, citiram: “Tražili smo stanku da prekinemo uvrede i omalovažavanje našega zastupnika”. Ja nikoga nisam vrijeđao ni omalovažavao. Držim da znadem nešto o Poslovniku. U našemu Poslovniku nigdje ne stoji da se ne može netko osloviti sa drug ili drugarica. To je jedna riječ koja živi kao i svaka druga riječ. Meni je vrlo draga zato što dolazi iz jednoga vrlo melodičnog jezika kao što je francuski, u Francuskom je drug, a mi itd. Pa kolegica, kako bi ja mogao sada šefa vaše partije oslovit, gospodin ili drug.
Dobro, hvala lijepa gospodin Lončar. Kolegice i kolege, molim vas, ja sam pročitao pažljivo fonogram, nisam bio u sabornici, oni koji su bili su čuli. Ako netko drži da ga se, da ne prihvaća takav način komunikacije, da ga se na taj način oslovljava, onda to respektirajmo. Možemo vi i ja, ili bilo tko misliti da to nije, i ja mislim da to nije niti uvrijedljivo niti omalovažavajući. Ali ako netko odmah doista drži da ne treba ulaziti u neke relacije sa nazivanjima vezanim uz neki zajednički raniji rad i odnose, onda molim vas kolege to izbjegavajmo, a molim vas da se neki i ne vrijeđaju, da se ne prihvaćaju kao uvrede olako nešto što, ako to nije bila i nakana i namjera. Ajde prijeđimo preko toga, ali vodimo lijepo računa uistinu da nitko nikome od nas ne čini nešto što ne bi želio da se njemu čini. Hvala lijepa. Idemo dalje. Poštovani zastupnik Mate Brletić.
Gospodine predsjedniče Sabora, gospodine ministre, dame i gospodo, saborski zastupnici. Kao zastupnik Demokratskog centra u potpunosti prihvaćam predloženi zakonski prijedlog koji bi trebao rasteretiti porezno opterećenje krajnje potrošnje, a u … [[govornik se ne razumije]] smislu rasteretiti porezne obveznike u poduzetničkom poslovanju. Ono o čemu razmišljam kao dodani prijedlog, je da, da se u vremenu do drugog čitanja razmotri, da se za turistički smještaj utvrdi smirena stopa u odnosu na opću od 20%, stime da se istodobno u članku 10a. briše točka h), čime bi se ukinula nula posto na usluge organiziranog boravka stranih turista koji se plaćaju doznakama iz inozemstva, a koje uključuju ne samo smještaj, već i smještaj s doručkom, polu ili puni pansion u svim vrstama komercijalnih ugostiteljskih objekata. Usluge agencijske provizije za ove usluge transfere, autobusima, te plovilima. Mislim da bi pozitivni učinci predložene izmjene bili višestruki. Prvo, nižom stopom u visini od 10 do 15% čiju računicu ću kasnije prezentirati postigli bi se isti prihodi državnog proračuna, a bili bi cijene usluga, smještaja, bile konkurentnije, u konkuretnijim zemljama okruženja. A to je, niti jedna nemaju stopu poreza na dodatnu vrijednost za turistički smještaj višu od 12%, a neke nultu stopu primjerice Turska. Drugo, izjednačilo bi se u smislu poreznog opterećenja poslovanja agencija. Naime, ako agencija … [[govornik se ne razumije]] inozemstvu ugovori i putem nje se izvrši plaćanje doznakom za smještaj, ili smještaj s doručkom, polu ili puni pansion u svim vrstama komercijalnih ugostiteljskih objekata, ture, transfera, autobusima te plovima, ne plaća porez na dodatnu vrijednost, na svoju agencijsku proviziju. A domaća agencija je dužna platiti u visini opće stope PDV-a. Treće, politiku cijena u turizmu ne bi više vodile strane agencije turoperatori, već bi politiku cijena vodili domaći turistički poduezetnici. Četvrto, poduzetnici ne bi mogli … [[govornik se ne razumije]] pred poreza troškove koji se odnose na hranu i piće, telekomunikacijske i druge usluge i troškove, jer na troškovima smještaja nema pred poreza. Peto, snižene cijene turističkog smještaja omogućile bi polaganu izmjenu trenda u turističkom prometu kojem domaći turisti čine 15% ukupnog broja turista, odnosno 11% u ukupnim noćenjima isto u korist domaćih turista. Umjesto njihovih odlazaka u jeftinija turistička … [[govornik se ne razumije]] u inozemstvu ili plaćanjem u inozemstvu. Potpuno je neprihvatljivo da primjerice Globtouru ako uplatite u Sloveniji ista turistička usluga ima cijenu nižu od 20%, odnosno 22% u odnosu na cijenu koja se plaća u Globtouru u Hrvatskoj. Ukratko o računici koja ukazuje da bi prihodi poreza na dodatnu vrijednost prema našem prijedlogu bili isti. Polazeći od podataka o ostvarenim noćenjima u 11 mjeseci 2003. godine prema Državnom zavodu za statistiku i u tom udjelu stranih turista u organiziranim dolascima korigirano za … [[govornik se ne razumije]] ostvarenih noćenja koje su ugovorile agencije. Što daje 25% od ukupnog ostvarenog broja noćenja i indvidualnosti organiziranog. Te ako je potrošnja 50 eura po noćenju uključimo hranu, piće i druge usluge oko 2,3 milijarde eura. Tada je od dosadašnjeg stope od 22% prihod državnog proračuna bio manji za 980 milijuna kuna na … [[govornik se ne razumije]] nulte stope PDV-a za usluge u organiziranom boravka stranih turista koje se plaćaju doznakama iz inozemstva. Ako u računicu uključimo 20-postotnu stopu PDV-a i 12% za smještaj koji čini 60% ukupnog prihoda, prihodi od PDV-a su potpuno izjednačeni. Čak su 36 milijuna … [[govornik se ne razumije]] Obračun poreza na dodatnu vrijednost je transparentniji, cijene smještaja su niže, poduzetnici i agencije u sredstvu i turizmu su izjednačeni kao domaći i strani turisti, što je najvažnije. Sami vodimo politiku, a … [[govornik se ne razumije]] politiku razvoja u turizmu. Neće se više događati da ministri financija ne prepoznaju u prihodima PDV-a da je povećan turistički promet. Drugi prijedlog izmjene ovog zakonskog prijedloga koji je Demokratski centar predložio u prethodnom sazivu Hrvatsekog sabora odnosi se na uključenje osobnih računala sa njihovom periferijom za posebne potrebe, te za potrebe institucija koje obavljaju djelatnost odgoja, obrazovanja sa nula posto PDVa što i sada ponavljamo. Naime o koristi korištenja osobnih računala nepotrebno je iznositi brokjne razloge. Međutim njihova kupnja je za mnoge postojećoj gospodarskoj sitaciji nepremostiv problem. Pri uvozu su osobna rečunala i njihova periferija oslobođeni plaćanja carina. Pore zna dodatnu vrijednost znatno poskupljuju kupnju. Istodobno se na knjige, stručno, zdravstvenu ,umjetničkog i kulturnog obrazovanja , sadržaja udžbenici za pedagoški odgoje i obrazovanje za osnovnu srednje visoko obrazovanje otisnute na papiru ili na drugim ...teksta uključeno u CD-rom, video kasete, audio kasete, te znanstvene časopise porez na dodanu vrijednost plaća po nultoj stopi. Osobna računala su po svojoj namjeni u istoj kategoriji potrošnje. Prema podacima Državnog zavoda za statistiku u 2002. godini uvedeno je za manje od 95 milijuna dolara osobnih računala sa njihovom periferijom. Odnosno naplaćeno je manje od 160 milijuna kuna poreza, na dodanu vrijednost. Od toga iznosa na računala za osobne potrebe i za potrebu institucija u djelatnostima odgoja i obrazovanja o tpada manje od 25% ili oko 40 milijuna kuna to je ispod dva promilag odišnje od prihoda državnog proračuna od poreza na dodanu vrijedsnost. Bez informatičke pismenosti uskoro će biti nezamislivo obrazovanje u osnovnom, srednjoškolskom i visokom obrazovanju. Potreba za stalnim obrazovanjem tijekom radnog vijeka postati će nedostupna bez korištenja osobnih računala. Polazeći od odredbe Ustava REpublike Hrvatske da je svatko dužan sudjelovati u podmirenju javnih troškova u skladu sa svojim gospodarskim mogućnostima, po načelu jednakosti, pravedenosti. Te da država štiit djecu, mladež i stvara socijalne , kulturne, odgojne materijale i druge uvjete kojima se promiče ostvarenje prava na dostojan život. Pa da svakome treba biti dostpuno pod jednakom uvjetima srednješkolsko, visoko školsko obrazovanje u skladu sa njegovim sposobnostdima. Uz osnovno školovanje kao obvezatno i besplatno potrebno je nultom stopom oporezivati kupnju osobnih računala za osobne potrebe. Te da potrebe institucija koje se bave djelatnostima odgoja ia obrazovanja. U mnogim zemljama u pojedinim područjima u kojima se zbog maloga broja učenika nastava ne može organizirati u šklskim objektima, nastava se organizira na daljinu, pri čemu su već sada osobna računala nezamjenjiva. Umjesto prijevoza učenika sa dislociranih domova, posebice na našim otocima rješenje bi bilo obavljanje nastave putem osbonih računala. Potaknulo bi se zapošljavanje i obavljanje poslove iz kuća kad bi cijena nabavke računala bila dostupnika. Predlažemo da se izneseni prijedlozi izmjena i dopuna predloženog zakonskog prijedloga u vremenu do drugoga čitanja detaljno analiziraju, provjere temeljem dodatnih podataka, naime u lipnju tekuće godine se ugovaraju cijene turističkih usluga za sljedeću godinu. Tako da stupanje na snagu ovoga zakonskog prijedloga nije upitno. Hvala.
Hvala lijepa poštovani kolega. Na redu je poštovani kolega Antešić izvolite kolega.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Ja ću se u kratkim crtama ograničiit samo na neke efekte koje će imati smanjivanje st ope PDVa na turizam. Naime, ovakav prijedlog smanjivanja stope PDVa neće imati agotovo nikakvog praktičnog efketa na turizam. SToga smatramo da treba svakako prijedlog korigirati i uvesti međustopu dakle diferenciraju stopu od 12%. Te bi uz pretpostavku da ostane nulta stopa za organiziranje strane dolaske, takav prijedlog imao snažan odnosno takav zakon i efekti bi imali i snažan i promidžbeni adut za hrvatski turizam i povećala bi se konkretnost hrvatskog turizma u odnosu na nama konkrentske zemlje. I to procjenjujem negdje za cirka 10%. Naime po saznanjima koje imamo sa netom održanih sajmova diljem Europe neke nama konkrentske zemlje naročito Turska i POrtugal najavile su smanjivanje cijene svojih usluga, za cirka 20%. Smanjivanjem stope PDva izazvalo bi dalo bi zapravo snažnu poruku da hrvatska država stoji iza strateški važne grane. Te bi i na taj način i marketinški efekti bili izuzetno veliki. dalje, za turističku sezonu 2004. najavljuju hoteliljari povećanje cijene usluga i to smještaja negdje u iznosu 5, 10%. A vam pansionsku potrošnju od 10 do 15%. Smanjivanjem stope, dakle uvođenjem te međustope smanjivanjem na 12% ovi bi se efekti poskupljenja u potpunosti anulirali. Dalje, stvorile bi se mogućnosti odobrenja popusta za domaće turističko tržište, a time i povećanje domaćeg turističkog prometa. Rasteretilo bi se turističko gospodarstvo i poboljšali uvjeti poslovanja. Turizam bi kao konačno i stvarno dobio značaj strateške gospodarske grane te bi sa svojim resursima posato generator ukupnog gospodarskog razvoja čime bi se poništili početni negativni efekti na državnu blagajnu. Konkretno na primjeru hotelske tvrke Imeprijal Rab koja nije baš tako beznačajna u hrvatskom okvirima, primjena diferencirane stope od 12% bi donjelo efekat u iznosu za tvrtku cirka 6 milijuna kuna. Što to znači? to znači da bi kompletno odražvanje hladnog pogona bilo u zimskim mjesecima bilo pokriveno tim iznosom ili to znači 3 bruto plaće, ili kompletna priprema turističke sezone za koju ne bi trebalo uzimati kredite. Za cijeli hrvatski turizam, a posebno, a posredno i za cijelo gospodarstvo postigli bi se zapravo nemjerljivi efekti. Stoga dakle, mi smatramo da svakako za turizam treba uvesti diferenciranu stopu jer ovakvim prijedlogom smanjivanja za dva indeksna poena efekti za turizam biti će praktički nikakvi. Hvala lijepa.
Hvala vama poštovani kolega. Na redu je poštovani kolega Crkvenac. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodo iz Ministarstva financija. Uoči izbora 2000. godine koalicija SDP-e, HSLS proklamirala je smanjenje PDV-a. Kada smo sve zbrojili zaključili smo da to nije dobro i pristupili smanjenju doprinosa, smanjenju cijene rada, rasterečenju troškova poduzetništva i smanjenju poreza na dobit. Mislim da bi opet tako postupio. Međutim, sada nije 2000. godina. Usput da kolegi Šukeru kojeg nema ovdje kažem, ja sam tada jasno na ovom požutjelom papiru iz 2000. rekao - ništa od smanjenja PDV-a. To je početkom 2000. trebalo reći u uvjetima kada je obečano smanjenje PDV-a. Usput da mu kažem, to je rekao jedan Crkvenac guste tamne kose u kondiciji itd. Dakle, skupljanje tuđih novaca, podmirivanje tuđih računa vrlo je naporna disciplina. Međutim, ja kolegama iz Ministarstva financija i Vlade vjerujem da su i oni dobro sada zbrojili i ustanovili da je moguće smanjenje PDV-a. Ja polazim s tog stajališta. Pritom, ako je to tako mislim da bi služilo na čast hrvatskom parlamentarizmu ako bismo u situaciji u kojoj postoji više prijedloga o tome kako smanjiti PDV-e jer nije isto na koji ga način smanjiti. Kada bi se mogli ti svi prijedlozi analizirati, usporediti dakle istodobno sagledati istodobno i analizirati i vidjeti argumenti za i protiv. Mi u ovoj situaciji, u ovom trenutku nismo u mogućnosti. Naime, stranka na vlasti je uvijek u mogućnosti proceduralnim i drugim putovima zaustaviti neke druge prijedloge, a ići sa svojim prijedlozima. Ja znam da se to radi, ali mislim da bi bilo na čast da se radi drugačije i da se prijedlozi svi koji pristignu na istu temu, dakle smanjenja PDV-a sagledaju istodobno, ukrste argumenti i da tada svi donesemo najbolju odluku koja je u interesu Hrvatske i hrvatskog gospodarstva. Osobito bi važno bilo kod sagledavanja te mogućnosti smanjivanja PDV-a sagledati cjelinu ekonomske politike. Dakle, uz činjenicu da li smanjiti PDV-e ili ne ključno je pitanje kako to učiniti, a za to je važno kakva se ekonomska politika vodi. Međutim, mi nismo čuli konkretnih drugih prijedloga o ekonomskoj politici, o mjerama koje će se poduzimati, pa niti o tome što će se dalje činiti u poreznoj politici. Dopustite, PDV-e je prošle godine je donio 28 milijardi 129 milijuna kuna. To je ogroman novac koji ima učinak na čitavu ekonomsku politiku, na čitavo gospodarstvo i na čitavu fiskalnu politiku kao jednu od 5 ključnih ekonomskih politika. Ako se tu nešto mijenja, onda bi se trebalo u obrazloženju kada se mijenja PDV-e objasniti što se poduzima i kakva se ekonomska politika u cjelini vodi i što će se učiniti u ostalim područjima porezne politike. To je zdravo razumski naprosto. Imam na umu pri tome i da u Programu Vlade koji smo dobili na 41 stranici nema ni jedne brojke osim numeracije stranica, a u Programu HDZ-a od 75 stranica nema ni jedne brojke. Rado bih dakle vidio koja je to konkretnija ekonomska i porezna politika u koju se smješta ovaj prijedlog smanjenja PDV-a. Povrh toga u ovoj prilici želim reći da se Vlada založila za porezno rasterečenje poduzetništva. To znači da očekujemo u ovom Hrvatskom Saboru smanjenje cijene rada, doprinosa, smanjenje poreza na dobit i drugih troškova na radni kapital jer je u programu Vlade navedeno da će smanjenjem poreza dinamizirati gospodarstvo. Smanjenjem PDV-a to se ne čini. PDV-e je indirektni porez na potrošnju koji nema veze sa gospodarstvom i koji nema nikakav učinak na položaj poduzetnika. On je porez na potrošnju naprosto. Stoga je očekujem da mi dobijemo prijedloge i smanjenja ostalih poreza kako je to obećano. Dopustite da naglasim da je svatko od nas pred odgovornošću da sagleda za koji se prijedlog zalaže. PDV-e je apsolutno nepravedan porez. To je poznato i u teoriji i sve zemlje u svojoj praksi to potvrđuju. PDV-e je nepravedan porez. Zato u njegovom oblikovanju mehanizama kojima se on ostvaruje je potrebno ublažiti tu nepravednost, osobito socijalnu nepravednost. On snažno pritišće one koji imaju manje prihode proporcionalno više, nego one koji imaju veće prihode. I zato od 15 država Europske unije, 14 ima međustopu. Od 10 država koje će u svibnju biti članice Europske unije, svih deset ima međustopu. Od 25 država, 24 države Europe imaju međustope. Koji su naši razlozi da to nemamo? Jedna prebogata Švicarska ima dvije međustope, jer vodi računa o tome da nije isto kako se pritisne onoga tko prosječno živi i onoga tko ima jahtu, BMW i avion. Ja moram ovdje izraziti nerazumijevanje kako to da Hrvatska stranka umirovljenika prihvaća prijedlog koji je potpuno nepravedan u odnosu na one s manjim primanjima i u odnosu na sve umirovljenike. Prijedlog koji bi uvažio, diferenciranu stopu i koji bi za hranu, za turizam, za dječje potrepštine odjeću itd. uveo međustopu od 12%, znatno bi više popravio položaj uvjetno onih s nižim primanjima, a opteretio one koji imaju viša primanja. Pritom naravno imamo na umu problem pravednosti u oporezivanju. Uzmite članak 51. našeg Ustava, uzmite članak 1. našeg Ustava i druge kjima je to sasvim jasno. Pritom osobito bih naglasio još i sljedeće. Ja se pomalo čudim zašto se struka oko ovog ne izjasni preciznije. Netko je danas već nešto o tome govorio. Riječ je o načelu efikasnosti u ekonomskoj i poreznoj politici. Bit je u tome da se na mnogim pozicijama i od puno subjekata, a da oni to ni ne osjete da je njima ugodno, skupi značajan fiskalni prihod. To je sva mudrost porezne politike. Mi ovdje gubimo značajan porezni prihod, a da nitko od toga ne osjeti ništa i nema koristi osobite. Ako gubi proračun taj prihod i ako on to može podnijeti što ja prihvaćam, onda učinimo barem da netko ima od toga korist i to onih koji su socijalno ugroženiji u ovoj zemlji i svakako ono što bismo mogli nazvati pronatalitetnom politikom. Gospodo i dame smanjenje PDV-a na nultu stopu, ovdje je bilo riječi o novinama što je u našem prijedlogu, ali sada da ne ulazim u to, na dječje potrepštine i dječju odjeću. Bila bi prava pronatalitetna mjera u ekonomskoj politici. Umjesto vatrogasne demografske mjere kao što je uvođenje dodatka, porodiljnog dodatka što ja također mogu prihvatiti, ali što neće promijeniti stvari uopće. Ali smanjiti osjetno PDV za dječje potrepštine to bi doista trebalo i priupitajte se, odgovorite svojim biračima zašto to ne bi bilo bolje, zajedno sa smanjenjem troškova i cijena koje se odnose na hranu i turizam vodeći računa i o okolišu i svim zemljama oko nas od linearnog smanjenja stope PDV-a za dva poena. Vidim da je vrijeme isteklo, stoga možda samo još da dotaknem to, da je prijedlog PDV-a po kojem bi se uvela međustopa za poljoprivredu i prehranu, turizam i dječje potrepštine, dječju hranu i odjeću štedljiviji sa stajališta proračuna oko 800 milijuna minimum od ovog prijedloga, a ima sve druge dobre efekte. Razmislimo o tome do drugog čitanja. Hvala.
Hvala lijepo gospodin Crkvenac. Riječ ima predstavnik predlagatelja, gospodin Šuker, ministar financija. Izvolite gospodine ministre.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa mislio sam da neće biti potrebe se javljati, jer jutros je dosta toga rečeno, no nakon rasprave uvaženog zastupnika Crkvenca ispada da je netko iz HDZ-a bio protekle godine, četiri godine ministar financija, a ne uvaženi zastupnik Crkvenac. Ja bih htio samo podsjetiti na nešto. 99. prihod od PDV-a je bio 19 milijardi i 829 milijuna i na taj prihod je najavljivano da će se smanjiti 5%, dakle na stopu od 17% i onda je to bilo izvedivo. Doduše to se nije provelo u četiri godine, ali danas kad se govori o prvom koraku porezne reforme i kad je prihod od PDV-a 28 milijardi onda se govori da je to nemoguće. Druga stvar za sve ove prijedloge porezne je bilo prilike na zadnjoj sjednici Sabora tako i tako isforsirano puno zakona. Druga stvar, bio bih sretan da sam kao ministar financija naišao osim neplaćenih obaveza i ugovora koji se danas jako čudno tumače u hrvatskoj javnosti pa više ni potpis nije potpis, obaveza nije obaveza, konsolidirana bilanca nije konsolidirana bilanca, javni dug nije javni dug, vanjski dug nije vanjski dug nego je to sve nešto drugačije. Ispada da po zakonima koji vladaju u Hrvatskoj svaki ministar može napraviti unaprijed radova koliko hoće i onda će se to plaćati u nekakvim budućim razdobljima. Dakle da sam ja kao ministar financija naišao i na jedan prijedlog porezne reforme kao ostavštinu iz bivšeg ministarstva, vjerojatno ne bih sada raspravljao na, ispred predlagatelja niti reagirao na ovu raspravu. No moram reći da kao što košta, ovo “košta” pod navodnicima, smanjenje linearno stope 2% tako košta isto i uvođenje diferencirane stope. Međutim vrlo je interesantno da u svim znanstvenim publikacijama koje se pojavljuju u zadnjih dvije godine u Europi se govori o tome da svi porezni stručnjaci predlažu da se ide ka dvije stope i da se lagano u budućnosti ide ka jednoj stopi poreza na dodanu vrijednost iz nekoliko razloga. Druga stvar kad govorimo pravičnosti diferencirane stopa i kad pogledamo da u ovom trenutku ono što sam rekao u svojem zadnjem javljanju 300 tisuća Hrvata nije u poreznim škarama što se tiče poreza na dohodak. Onda se postavlja jedno elementarno pitanja, za koga se i povećava onaj neoporezivi dio što se tiče poreza na dohodak? A druga stvar, kako ćemo procijeniti koji su to proizvodi koji bi trebali biti u diferenciranoj stopi koji bi zahvatili baš tih 300 tisuća Hrvata i milijun umirovljenika koji nisu porezni obveznici i baš da oni kupuju te proizvode, da iz tog osnova budu povlašteni, da to bude nekakav socijalni efekat. Dakle, u ime predlagatelja, u ime hrvatske Vlade dajem svakom pravo da, što je normalno demokratsko, da može izaći sa svojim argumentom. Međutim, vrlo interesantno, zastupnik Tadić je rekao da je oporba u protekle 4 godine vama silno predlagala diferenciranu stopu za koju vi niste htjeli niti čuti nego ste pričali o tome da treba smanjit stopu ovako. E sad kad se stopa smanjuje, sad to ne valja, treba napraviti diferenciranu stopu. Dakle, ajmo govoriti o konzistentnosti nečega i o konzistentnosti politike. Kažem, nažalost, ja u materijalima koje sam našao Ministarstvu financija nisam vidio niti jedan prijedlog porezne reforme. No ono što, da se razbije bilo kakova sumnja, ovo je prvi korak ka poreznoj reformi kojoj će pristupit ova Vlada. Ja imam sad silne upite od Hrvatskih građana koji ne mogu dobit potvrdu od svojih stanodavaca da su podstanari, da bi iskoristili povlasticu. I tu je pitanje kakav će biti efekat ovaj ili onaj. Dakle, moraju se vidjeti nekakvi efekti što se tiče novih oslobođenja poreza na dohodak da bi se pristupilo konačnoj reformi poreza na dohodak, da bi se pristupilo konačnoj reformi poreza na dohodak i da bi se porez na dohodak doveo u nekakvo pravično oporezivanje, a ne u oporezivanje koje, nažalost, više pogoduje onima koji imaju više novaca. I s druge strane, porez se plaća ne na ostvareni ukupni dohodak nego se plaća prema vrsti dohotka. A doprinosi su posebna priča. Govoriti o smanjenju doprinosa, a ne utvrditi koliki je fiskalni potencijal i kapacitet što se tiče naplate doprinosa, jer u ovom trenutku najveći problem državnih financija uz javni dug su minusi fondova, mirovinskog i zdravstvenog i koji se na kraju podmiruju iz ovoga poreznog djela, bi bilo krajnje neozbiljno. Jer govoriti o tome da ćemo smanjiti stopu mirovinskog za 1 ili 2%, a ne znamo koliko bi se stvarno u proračunu Hrvatske države trebalo doć s osnova mirovinskog i zdravstvenoga mislim da ne bi bilo ozbiljno. Iz procjena Porezne uprave, negdje oko 40% Hrvata u ovom trenutku dobiva jednu plaću, a na drugu se obračunavaju doprinosi. Također bi htio reći i jedan Zakon o obveznim doprinosima koji je silno uznemirio hrvatske seljake, novinare koji je donešen da, iako je ovdje sa ove sabornice bilo upozoravano. Ali moram isto tako reći da bivšem ministarstvo i bivši ministar nije potpisao pravilnik nego je taj pravilnik dočekao novu Vladu, iako se u 10. mjesecu najavljivalo da se može poderat onih 20 tisuća uplatnica što se tiče plaćanja obveznog mirovinskog i zdravstvenog doprinosa, iako po zakonu se jasno kaže da će ta obaveza nastat u trenutku podnošenja porezne prijave. S tog zakona u trenutku donošenja je bilo rečeno da bi u hrvatski proračun trebalo doći, s te proširene osnovice mirovinskog i zdravstvenog negdje oko milijardu i pol kuna. Međutim, ubralo se samo 300 milijuna kuna. Ali svugdje u svijetu kad se proširuje porezna osnovica i kad se proširuje, dakle, broj onih koji trebaju plaćat porez onda to neumjetno mora dovest do smanjenja nekog drugog poreza. Nažalost, mi smo proširili osnovicu onih koji trebaju plaćat porez, ali nismo smanjili doprinose. I sad će se opet prilikom podnošenja prijava poreza na dohodak javiti problem s onih 20-ak tisuća ljudi kojima su poslane uplatnice u 10. mjesecu pa je rečeno, to bacite, to sad ne trebate platiti, ali nije rečeno da će to morat platiti u 6. ili 7. mjesecu. I to je isto jedan pravilnik, jedan zakon koji će morat ić na doradu jer nelogično je da silni penzioneri, poljoprivrednici koji imaju nekakvu zaradicu sa strane uz to moraju plaćati mirovinsko i zdravstveno. Kažem, puno je toga nedorečenoga, puno je toga što nažalost u projekcijama, ja nisam uspio vidjet. Ja se ispričavam ako to postoji negdje u Ministarstvu financija nije bilo. Ali danas pričati ovo uz one silne milijarde koje su ostale kao obaveza ovoj Vladi da plati u 2004. godini mislim da u najmanju ruku nije korektno.
Ispravak netočnog navoda, ... [[Ne razumije se.]] olegica Dragica Zgrebec ima riječ. Izvolite kolegice Zgrebec.
Željela bi ispraviti ministra Šukera u jednoj njegovoj konstataciji koja se provlači kroz nekoliko izlaganja kolega zastupnika. Naime, da kad je PDV bio 19 milijardi u proračunu kao prihod, da smo onda nešto predlagali smanjenje. Danas kad je 28 milijardi smo protiv. Danas, ali nitko, baš nitko, ni klubovi ni pojedinačno zastupnici nisu govorili, nisu se protivili smanjenju stope PDV-a nego smo imali primjedbe na način kako to Vlada predlaže. Iznosili smo prijedloge i modelitete misleći da na takav način možemo, ajde da tako kažem, pravednije riješiti pitanje naplate PDV-a za jednu katergoriju naših građana.
Hvala vam lijepa, kolegice Zgrebec. Ispravak netočnog navoda, kolega Crkvenac.
Meni je žao što ministar financija ispravlja nešto što sam ja govorio kad on nije bio ovdje. Ja sam rekao da 2000. nije bilo izvedivo izvršiti obećanje koje je dala koalicija SDP, HSLS i ostajem kod toga. Ja sam početkom 2000. rekao da to ne bi bilo ni dobro napraviti i da se neće napraviti. Umjesto toga smanjivali su se doprinosi iz drugog. Sad se slažem da je izvedivo smanjenje stope PDV-a i niko ne tvrdi da nije moguće, kao što tvrdi ministar da sam rekao. Izvedivo je smanjenje stope PDV-a i ja prihvaćam da se ide u smanjenje stope PDV-a. PDV je vrlo nepravedan porez. Međutim, ako ste čitav mandat prošli predlagali da se ide na diferenciranu stopu koja bi bila pravo rješenje, čudi me sada da se predlaže linearna stopa. Isto tako tvrdnja da u Europskim državama...
Hvala lijepa, vrijeme je isteklo, moram vam reći da ovaj dio što ste zadnji govorili nije utemeljen u poslovniku kao ispravak netočnog navoda nego je proširenje rasprave koju ste imali prije ovoga i nije korektno bilo s vaše strane što ste zloupotrijebili poslovnik. Molim vas kolega, vama odmah ću pojasniti, kolega je tražio ispravak ispravka netočnog navoda što ne postoji u Poslovniku, i tražio je repliku na ispravak netočnog navoda što također ne postoji u Poslovniku, on se ljuti što mu ja jednostavno nisam u stanju dati riječ jer u Poslovniku nemamo uporišta za to, evo samo da razumijete zašto se kolega naljutio. On je mogao na svako osobno izlaganje od bilo koga, je izašao je van. Dobro, netko mora biti kriv. Hvala lijepa nastavljamo dalje sa raspravom. Na redu je poštovani kolega Sočković ima riječ. Izvolite kolega.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, uvažene kolegice i kolege. Očito je da su sve stranke složne da dođe do smanjenja poreza na dodanu vrijednost ali da su različiti pristupi rješenja toga problema, a za sada su vidljiva dva modela, jedan je smanjenje stope PDV-a sa 22 na 20% a drugi je primjena diferencirane stope. Posljedica primjene i jednog i drugog modela ima za rezultat manjak proračunskih sredstava za cirka 3 milijarde kuna, a kroz sva dosadašnja izlaganja oporbenih zastupnika neprestano se provlači motiv kako namaći te 3 milijarde u proračun. Pažljivo sam saslušao gospodina Čačića koji bezezleno tvrdi, a evo sada i gospodin Crkvenac, da u budućem proračunu ima rezervi za smanjenje poreza na dodanu vrijednost za ovih 2%, a oni kao bivši ministri to sigurno dobro znaju i nema razloga da im ne vjerujemo. Ništa drugo ne tvrdi i naša Vlada nego da ima rezervi u proračunu za nadoknaditi tih 2%. Pa mislim da u daljnjim raspravama ne trebamo biti stalno opterećeni kako ćemo namaći te 3 milijarde jer je evidentno da je to moguće, pa bi daljnji tok trebalo usmjeriti i potrošiti više vremena na realno sagledavanje pozitivnih efekata smanjenja stope poreza na dodanu vrijednost sa 22 na 20%. Ja mislim da Hrvatskoj vladi na čelu sa predsjednikom Sanaderom treba odati priznanje za najmanje tri stvari, i to na odgovornosti za dosljedno provođenje predizbornog obećanja, hrabrosti da ovim činom praktično započima poreznu reformu, i mudrosti da primjenu ovoga Zakona odloži na razuman rok. Prijedlog Vlade o smanjenju stope poreza na dodanu vrijednost sa 22 na 20% ima za cilj prvenstveno povećanje standarda svih građana Republike Hrvatske, a nikako nema za cilj da je to dodatni izvor zarade za trgovce. Na ovaj način Hrvatska vlada kroz smanjenje PDV-a od 2% što iznosi tih cirka 3 milijarde kuna, iste investira u povećanje standarda svih građana Republike Hrvatske. Svi zajedno moramo raditi na poboljšanju standarda pa tako i trgovci koji bi mogli pratiti dobru namjeru Hrvatske vlade pa i sami smanjiti nešto svoje cijene kroz svoje trgovačke marže koje im to sigurno omogućavaju, a ako bi smanjili na taj način bi sigurno imali značajne efekte za građane, a trgovci bi to sebi i nadoknadili kroz povećani promet što će biti odraz tržnih odnosa i konkurencije a ne naših apela jer logično smanjenje cijena potiče veću potrošnju. Način na koji će se nadoknaditi tih 3 milijarde kuna u proračunu ima više o čemu su govorili predsjednik Vlade i ministar financija, o tome ne treba trošiti riječi, ali svakako treba voditi računa da Hrvatska nije postigla svoj fiskalni plafon. Porezna reforma u Republici Hrvatskoj je neophodna a ovo je samo prvi korak i postaje logično da se u primjenu ne može ići odmah jer se mora donijeti Zakon i pripremiti uvjeti za provedbu zakona, pa mislim da je njegova primjena sa 1. 1. 2005. vrlo realna i samo ukazuje sa koliko se ozbiljnosti Vlada prišla rješenju ovoga problema. Zato predlažem da podržimo prijedlog Vlade za smanjenje stope poreza na dodanu vrijednost sa 22 na 20%.
Hvala vama poštovani kolega Sočković. Na redu je poštovani kolega Kovačević.
Gospodine dopredsjedniče, gospodine ministre, dame i gospodo. Prije svega slušajući ovu raspravu i klubova prvo što moram zamjetiti da ovdje nije do sada iznešen ni jedan konkretni program porezne reforme i svega ostaloga za razliku od Hrvatska stranka prava ima konkretan program i ima odgovore na ova pitanja. Naime, kada kažem program onda mislim da program ne sadrži ono što bi se trebalo napraviti nego da mora imati Zakon i razrađene instrumente kako to i na koji način provesti. To vam govorim zbog sljedeće činjenice jer se danas iznose stvari koje je Hrvatska stranka prava vezano za međustope već odavno i službeno bila uputila u Hrvatski sabor, znači bilo je mogućnosti da se uvedu već ranije međustope i one se nisu uvele. Situacija je u međuvremenu još teža ako se sjetimo sljedećih činjenica da je državni dug, znači ukupni dug skoro 23 milijardi dolara, da nam je deficit proračunski prema ovima zadnjima podacima ministra financija znači skoro do 6,8% BDP-a. Također da nam je robni deficit preko 7 milijardi dolara i ne daj Bože da imamo jednu lošu turističku sezonu, ne znamo u kakvom bi stanju bile državne financije. Drugi ogromni problemi su ti što je zaduživanje države nije dovelo do novoga zapošljavanja, a ovaj gospodarski rast bit će manji zbog činjenice što su ta sredstva investirana normalno u autoceste što nam treba i zbog toga kažem bit će dosta problema. Vlada nema lak zadatak, a nesporna je činjenica sljedeća, što se mi zalažemo. Naime, treba mijenjati i reformirati porezni sustav. Naš porezni sustav danas niti je razvojni niti je socijalni nego u biti služi, temeljna mu je svrha punjenje državnoga proračuna. I to su bitne stvari koje treba napraviti u državi. Naime da bi mi povećali standard građana, standard građana se može povećati novim zapošljavanjem. To je jedina mjera prava koja će dovesti i do porasta standarda hrvatskih građana. Znamo kolika nam je visoka stopa nezaposlenosti i prema tome porezna politika mora biti takva koja će i proračun porezni mora biti takav koji će nam biti razvojni. Postoji puno rješenja i mogućnosti da se to napravi, ali jedna druga bitna stvar je ta da se moraju uvesti instrumenti da država ubere ono što joj po zakonima priprada. Sam ministar Šuker je lijepo rekao da mi nažalost do 75% PDV-a naplaćujemo na carini. Rekao je da od 25 do 30 milijardi kuna nije ubrano što pripada državi. I prema tome sama činjenica da će se smanjiti stopa ne znači da će se bolje ubirati ono što državi pripada. Ali prije ovoga dijela iznijet ću par programskih načela, konkretnih stvari kako i na koji način se bolje može ubirati. Samo bih rekao na jednu stvar, a to je bitna razlika ono što nam je predsjednik Vlade danas rekao da je smanjenje PDV-a ciljano potrošačima. Znači da će to potrošači osjetiti. Ja ću samo podsjetiti da to znači da je Antun Babić kao, prema jednom intervjuu koji ja imam, on je jedan od kreatora gospodarskoga programa HDZ-a, je izjavio u jednom intervjuu 3. prosinca 2003. godine, citiram: “da smanjenje PDV-a ionako nije usmjereno prema krajnjem potrošaču”. Znači tu je jedan dio nesklada između onoga što je rečeno i ovoga što je rekao jedan od stratega. Prema tome mi smo konstruktivni i hoćemo popraviti situaciju i prije svega moramo upozoriti na jedan dio da mi moramo pod hitno napraviti ono da smanjimo stopu udjela sive ekonomije u BDP-u jer ta nam je stopa dosta visoka. Postoje konkretne stvari. Naime, ja sam sad svjestan zbog čega je prolongirana primjena ovoga Zakona jer je očito da su svjesni u Vladi da mehanizmi ubiranja nisu na takvoj razini da bi se sve ovo moglo provesti. I to je najteži dio. Uzet ću samo jedan primjer konkretan. Drago mi je da je poslije 8 godina se netko sjetio da uvede markice na brašno. Naime to je problem star već 8 godina i prema nekima najcrnijima procjenama godišnje se ispeće pekarskih proizvoda u vrijednosti do 500 tisuća tona, a ako su te, kad bi te procjene bile točne, ali procjene se kreću znači od 300 do 500 tisuća to vam znači da država godišnje ostane od 2 do 4 milijarde kuna. To nije mali iznos. To nije mali iznos i očito je potrebno razraditi instrumente jer ne veseli me činjenica da je ministar poljoprivrede rekao da će to napraviti za 2, 3 mjeseca odnosno do nove žetve. To treba, takve stvari treba odmah provoditi u djelo. Druga bitna stvar, ovdje smo puno čuli, ali moram konkretno kazati. Mnoge stvari koje se dešavaju moguće sa našim instrumentima, to vam je sistem državne kase, uvođenjem nema više ni u veleprodaji ni u maloprodaji mogućnosti manipuliranja i znači poticanje sive ekonomije jer je riječ o državnoj kasi koja bi državu koštala do 300 EUR-a. Program daje država i kad inspektor dođe uvijek će moći utvrditi nespornu činjenicu kakva je situacija da nije bilo prodavanja mimo svega ovoga. To je recimo primjer i u Italiji, znamo kako funkcionira njihova financijska policija. Izađite van iz dućana bilo gdje tražit će vas račun. Ako nemate račun kaznit će vas ili će vam fino reći je li vi znate da vi ako niste uzeli račun vi ste oštetili školstvo, oštetili ste socijalu, sve ostalo. I ako uđe kod vlasnika gdje je kupio u dućanu, ako nema toga zna se šta mu slijedi. Prema tome, a sami znamo varijante koje se sad radi, to nije tajna. Ostavite recimo primjerice u kafiću račun. Bio je ceh 80, 100 kuna. Na kraju ako ste ostavili račun oni će vam na kraju dana, ostat će broj računa 77, izbrisat će sve ostat će vam samo voda. Prema tome postoji puno mogućnosti naplate svega onoga što državi pripada. Ova je činjenica isto točna što je ministar Šuker rekao da mi u glavnoj turističkoj sezoni ne ošteti se prihod od trošarina naftne derivate. To nam samo znači ukazuje na jednu varijantu da cisterna sa gorivom fiktivno izađe iz Hrvatske, a u biti nije izašla na Hrvatsku nego se prodaje na crno. Takvih i razno raznih drugih varijanti ima puno, a situacija je vrlo jednostavna. Auto-škole to već imaju. Stavi se čip i zna se u svakom trenutku može se provjeriti gdje je ta cisterna bila. Znači mi moramo šta napraviti? Moramo uvesti financijsku disciplinu da država ubere ono što joj pripada s jedne strane i uštedama. Gledajte jednu varijantu. Ovaj problem da je nama preko 90% banaka u stranim rukama, a s jedne strane. A s druge strane, mi nemamo prave svoje državne banke, a neminovno je moramo imati, jer pazite nama je … [[govornik se ne razumije]] državnog proračuna idu preko Privredne banke, jeli tako? – ona nema status državne banke. A znamo kakve kredite daju strane banke. Daju takve kredite građanima, tu su najsigurniji, građani su nam zaduženi preko 50 milijardi kuna, to nije mali iznos. A poduzetnici kad dobiju kredite dobiju, ali već moraju kupovati robu od one banke, znači strane gdje ona ima interes iz svega toga. Prema tome, postoji puno varijanti i puno situacija, ali moramo uvesti ove instrumente i znači na ovaj način steći će se mogućnost i smanjenje stope PDV-a. i da recimo ne govorim primjer cigareta, kako se može dogoditi da se cigarete TDR-a prodaju na sivo, recimo na placu ovome i onome bez markice. To je nemoguće, to kontrola vrlo jednostavno, lako postavi četiri inspektora koja će stalno mijenjati i u svakom trenu će se znati je li išalo ili nije izašlo koja količina. Isto varijanta se dešava i sa onom mogućnosti cigareta TDR-a primjerice pojavi se isto, ali ima markicu Republike Srpske. Znači ista je varijanta da je ogroman šverc u pitanju. A kako to napraviti, država treba uzeti ono što je njezino i na taj način s našim prijedlozima mislim da može se dovesti i smanjenje i razvoj. Hvala lijepa.
Hvala vama poštovani kolega Kovačević. Na redu je poštovani kolega Banac. Izvolite kolega Banac.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Standardna stopa PDV-a u Hrvatskoj veća je od prosijeka u Europskoj uniji, kako smo čuli ranije samo Švedska i Danska imaju veći PDV-e. To je pored potrebe smanjenja poreza općenito, razlog zašto liberalna stranka podržava i podržat će smanjenje stope PDV-a. Sustav PDV-a ustvari je beskamatno kreditiranje države, i on je nekako puno kompliciraniji od staroga poreza na promet roba i usluga. Što u biti nije važan nedostatak. Nedostatak je u tomu što traži veći angažman obrtnik sredstava u prvih 15 dana. Najlošija strana sustava PDV-a je to što svakom poduzeću PDV-e plaćaju, odnosno vraćaju njegovi vjerovnici i u slučaju da vjerovnik ima blokiran račun taj povrat PDV-a ide vrlo sporo, a u slučaju da vjerovnik ide u stečaj nikad se ne dobije vraćeno ono što ste platili svojim dobavljačima. Upravo su ta dva negativna aspekta razorila Hrvatsku ekonomiju nakon prelaska na sustav PDV-a. U tada već alarmantnim uvjetima opće nelikvidnosti, ne plaćanja računa, intermedijalne fakture su se povećale za dodatnih 22%, i generirali potražnju za kreditima što je diglo kamatne stope u nebesa, i zaustavilo ekonomski rast. Osim toga, kako državne firme nisu plaćale ništa i bile u stalnim blokadama, domino efektum su blokirale masu drugih firmi koje su se mahom zatvorile ili otišle u stečaj, a to bi se sve ili barem u velikom dijelu izbjeglu da je postojala mogućnost plaćanja pred poreza od strane države umjesto od strane vjerovnika koji su u stečaju. Prednost PDV-a je to što bitno umanjuje mogućnosti za razvoj crne ekonomije, jer vi ste već platili pred porez i ako date robu nekome bez računa na crno za gotovinu, nemate mogućnost vraćanja plaćenog pred poreza, to je pitanje da li se isplati riskirati za tako mali iznos. Smanjenje stope PDV-a neće smanjiti cijene, ali će povećanje kumulativnog profita maloprodaji zasigurno povećati stopu likvidnosti koja posljednjih mjeseci stalno pada, a prihodovna strana u proračunu će ostati ista ako se poveća porezna disciplina. Promjena mora ići isto tako i u smjeru da se regulira položaj dobavljača, poduzećima koja su u stečaju. Ili ako hoćete plastično, da se kooperantima Viktora Lenca vrati porez koji Lenac njima duguje i na taj način barem djelomično ublaže posljedice stečaja koji su u tijeku. Dodao bih i ovo, sadašnji Zakon, sadašnji niz odustupanja od šeste smjernice Europske unije, o čemu također trebamo voditi računa i o tome u ovom prijedlogu nažalost nema ni riječi. Primjerice, šesta smjernica propisuje oslobođenje bankarskih usluga i usluga osiguranja od PDV-a, bez obzira na to tko ih obavlja. Naš aktualni zakon za razliku od toga propisuje porezno oslobođenje za te usluge samo ako ih obavljaju određene institucije i to u prvom redu banke, štedionice i štedno-kreditne organizacije, te društvo osiguranja i reoosiguranja. To je … stav prema subjektima koji obavljaju navedene usluge, a nisu jedni od onih izrijekom oslobođenih poreza. Stoga bi zakon koji se ovdje predlaže trebao uzeti u obzir da se uskladi s riješenjima 6 smjernice. Prema šestoj smjernici pravo na oslobođenje djelatnostima priređivanja posebnih igara na sreću, predškolskog odgoja, srednje visokog školstva, kulture itd. bez dodatnih uvjeta sve te ustanove socijalne skrbi te usluga vjerskih zajednica imaju bez dodatnih uvjet asveustanove koje te djelatnosti obavljaju. Subjekti koji obavljaju nam zadane djelatnosti u Hrvatskoj ostvaruju pravo na oslobođenje samo ako su osnovani prema zakonu o ustanovama. TE ako su fianncirani iz proračuna. To znači da ustanove i zajednice što ih u navedenim djelatnostima osnovaju fizičke i pravne osobe s namjerom ostvarenja dobiti nemaju pravo na porezno oslobođenje. Tim eje normiran jedan pristup koji je različit od ...smjernice. Zato bi u našem sustavu možda i u ovom prijedlogu trebalo bez dodatnih uvjeta sve subjekte koji obavljaju navedene djalatnosti osloboditi od PDVa. Hvala.
Hvala vama poštovani kolega Banac. Na redu je poštovani kolega Nenadić Izvolite kolega Nenadić.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine ministre. Ispričavam se potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi zastupnice i zastupnici Hrvatskog sabora. Dopustite mi da u ovih 10 minuta a uvažavajući apel predsjednika Sabora gospodina Šeksa sa nešto ublaženom retorikom oslanjam se na socijalno društveno politički aspekt smanjenja stope poreza na dodanu vrijednost. Socijalni aspekt je sasvim matematički jasan ovdje je to neosporno dokazano izlaganja predsjednika Vlade, dr Ive Sanadera i ministra financija Ivana Šukera. Upitno je i pokušati ću obrazložiti zašto je oporba na čelu sa SDPom protiv ovakvog smanjenja PDVa. Svakome je danas jasno zašto je to tako. Zašto je sadašnja opozicija a donedavno izvršna vlast protiv smanjenja stope PDVa. Prije svega zbog toga što sami nisu mogli ispuniti preizborana obećanja dana 2000. godine. Zbog nedostatka političke volje znanja i mudrosti o čemu su se građani Hrvatske izjasnili 23. studenoga na izborima za Sabor Republike Hrvatske. Ne podržavaući prijedlog Vlade Republike Hrvatske za smanjenje PDVa pravdajući ga pod jedan brigom o punjenju proračuna, moram reći po prililčno licemjerno ispada da smo vidjeli dans ovdje daj e premijer dr Ivo Sanader podastrao pisani dokument o tome kako se odlukom Vlade raspoređuju novci za proračun 2004. godine. A sada pokazujemo brigu o njegovu proračunu i o punjenju. Posebno me ovdje iritira u nekoliko navrata pozicija iluzornog djelovanja u nekoga ili u nešto. Mišljenje oporbe da u konačnici tih 2% smanjenja PDVa neće završiti u đepu građana, znači apriori nepovjerenje u poduzetnike proizvođače, trgovce, jednom riječju nepovjerenje u sve i sva. To nepovjerenje kroz zadnje 4 godine dovelo je do malodušja, nevjere, neizainteresiranosti građana za budućnost Hrvatske. Mi u Hrvatskoj demokratskoj zajednici za razliku od vas u oporbi vjerujemo u hrvatske građane, poduzetnike, trgovce, i sve one koji žele ovoj napaćenoj domovini. Vjerovali smo i 1990. godine u opstojsnost hrvatske države, vjerovali smo i 1991. godine u obranu teritorija hrvatske države. Vjerovali smo 1995. goiodne u oslobođenje okupiranih teritorija hrvatske države. A istotako nastavili smko vjerovati u građane Hrvatske i 2000. godine kada smo njihovom voljom poslani u oporbu Hrvatskog sabora. Stoga vjera u svijest i domoljublje građana Hrvatske. u boljitak hrvatske države, u zajedništvo i suradnju svih subjekata u realiazciji projekta smanjenja PDVa je garancija da će efekt smanjenja PDVa završiti u đepu potrošača. I to treba javno reći hrvatskoj javnosti. Ono što isto tako treba podvući, i reći što se cijelo vrijeme provlači da jeste vi protiv smanjenja PDVa i to jasno uvaženi zastupnik LInić je rekao u ime klkuba zastupnika SDPa nećemo podržati pr ijedlog smanjenja PDVa. Postoje razlozi zašto. Međutim dali su to opravdani razlozi ili su to samo razlozi radi razloga, možemo o tome razgovarati. Jedan od razloga i najvećih razloga koji se ovdje provlači je diferencirana stopa PDVa. Diferencirana stopa PDVa jedna od mogućnosti smanjenja PDVa isto tako i jedna stopa PDVa. Prema tome, tko je u ovom trenutku u pravu dokazati će budućnost. Ja bih ako dopustite i ako mi vrijeme dozvoljava, citirao deset razloga u korits jedinstvene stope poreza na dodanu vrijednost koje još 1999.g odine objavilo privremeno glasilo Instituta za javne financije. To je nezavisni institut koji objavljuje stručne i nezavisne analize ekonomskih pitanja. Jedan od tih 10 razloga je dopustite mi da citiram "emirijska istraživanja". Znači, nešto što se može desiti u budućnosti i kako na to regirati. Empirijska istraživanja o ... [[ne razumije se]] PDV-a uglavnom potkrepljuju tezu o njegovoj neupotrebljivosti u smanjivanju socijalnih razloga. Primjerice, u Irskoj je utvrđeno da o apsolutnom iznosu bogati troše na hranu dvostruko više od siromašnih iako siromašni troše relativno više dohotka na hranu od bogatih. Prema tome, nulto oporezivanje hrane u Irskoj donosi dvostruko veću olakšicu bogatima, nego siromašnima. Studija izrađena u Švedskoj pokazala je da bi ukidanje opće stope PDV-a na hranu najviše pogodovalo samcima u kategoriji stanovnika sa visokim dohocima, jer oni obično kupuju skuplju hranu. Nadalje, potražnja knjiga, novina i časopisa dohodovno je prilično elastična. To znači da više knjiga, novina i časopisa kupuju bogati, pa sniženjem stope za izdavaštvo PDV-e može postati samo regresivniji. I 1990. godine su kaže da i europska zajednica teži prema jedinstvenoj stopi, te će konačni rezultati tog dugotrajnog procesi zasigurno biti samo jedna stopa. Prema tome, ovo su istraživanja nezavisnih financijskih stručnjaka objavljeni još 1990. godine. I na kraju, dopustite da su građani Republike Hrvatske 23. studenog 2003. godine dali povjerenje Gospodarskom programu koga provodi Vlada Republike Hrvatske na čelu sa predsjednikom dr. Ivom Sanaderom. U najmanju ruku je nekorektno prema biračima inzistirati na diferenciranoj stopi, tj. na programu koji nije dobio potporu većine biračkog tijela Hrvatske. I stoga predlažem ako mi dopustite i zastupnicima SDP-a da budu korektni prema svom biračkom tijelu i postizbornim obečanjima da će biti konstruktivna oporba te da glasuju za prijedlog Vlade Republike Hrvatske. Jedan od razloga da će uštede biti sasvim male. Za 27 kuna za nekoga je vrlo malo, ali moramo priznati za nekoga jako puno. Ako pogledate koliki je minimalni osobni dohodak u Republici Hrvatskoj i da od toga živi četveročlana obitelj onda ispada da 27 kuna u jednom danu za jednu obitelj znači dosta. Dopustimo provedbi smanjenja stope PDV-a, dopustimo građanima Hrvatske da procijene da li je to malo ili puno. I na kraju vjerujući da smo na pravom tragu provedbe onoga za što su se izjasnili birači 23. studenog gospodo iz oporbe htjeli vi to priznati ili ne, mi okrećemo Hrvatsku.
Hvala lijepa. Replika kolega Mršić izvolite.
Ja bih želio replicirati na nekoliko navoda kolegi. Prije svega, opetovano se u raspravi spominje ili govori o tome da je HDZ-e dobio povjerenje građana. HDZ-e je dobio 134 tisuće glasova manje od koalicije koja je bila do 20. prosinca na vlasti. To što se glasovi na ovakav način pretvaraju u mandate, to je nešto drugo. To govori o Izbornom zakonu, a ne govori o povjerenju građana. Dakle, odnos pretvaranja glasova u mandate je takav kakav je ovaj saziv Sabora. Ali ako o tome govorimo onda govorimo ili o mandatima u Saboru ili govorimo o dobivenim glasovima na izborima. Drugo. Teško je uspoređivati efekte smanjenja poreza u Švedskoj koja ima najveći GDP-i po glavi stanovnika i to 90. i stanje u Hrvatskoj 2004. godine. To su kao da babe i žabe uspoređujete i želite proizvesti iste efekte. I konačno, 27 kuna jest puno za svaku obitelj koja živi teško. Ali je 54 kune 100% više od 27 kuna. 150 kuna je 400 ili 500% više od 27 kuna. A prijedlog SDP-a je da dakle te upravo obitelji uštede ili dobiju mogućnost da za toliko više novaca kupe životne potrepštine, ono što je njima potrebno. Ne jahtu, ne parfem, ne BW 7, nego ono što je doista njima potrebno i to je prijedlog SDP-a. Konstruktivna oporba ne znači da se prihvaća nekritički ono što predlaže vlast, nego konstruktivna oporba znači da se kritički osvrne na ono i da se možda može imati i vlastiti prijedlog. A mi smo upravo u našim raspravama rekli da će ...
Vrijeme.
Hvala.
Odgovor na repliku kolega Nenadić.
Ja moram priznati da sam prvi put, imam mandat u Hrvatskom saboru, ali sam između ostalog profesor matematike i menager i vodim jednu firmu i znam zbrajati koliko smo dobili glasova na izborima 2003. godine mi u HDZ-u, a koliko ste dobili vi u SDP-u. Prema tome, javnost je o tome rekla sve. Što se tiče konstruktivne oporbe, ja držim da poznajući premijera Sanadera i ministra financija gospodina Šukera da oni neće odbaciti ideju, sasvim ideju o diferenciranoj stopi PDV-a, ali dopustite da u ovom trenutku je to Vlada za koju se i to je program za koji se izjasnio hrvatski narod i dopustite da onda taj program provodimo u stvarnosti.
Sada prelazimo na ispravke netočnih navoda. Ima ih nekoliko. Prvo kolega Antešić ima ispravak netočnog navoda. Izvolite kolega.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupnik Nenadić je opetovano iznio jednu netočnu tezu da je oporba protiv smanjenja PDV-a. To jednostavno nije točno. Oporba ni jednom riječju nije protiv smanjenja PDV-a već je za to da se u jednoj smirenoj i konstruktivnoj atmosferi razmotri više prijedloga i da se postigne najoptimalnije rješenje. To je točno.
Hvala lijepo. Na redu je ispraviti netočni navod poštovana kolegica Tomašić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospodin Nenadić je kazao da samo oni za razliku od oporbe vjeruju u hrvatski narod. Ja mislim da je to jako uvredljivo pogotovo za nas pravaše, jer mi smo svojim radom stvarno dokazali koliko vjerujemo i volimo i poštivamo hrvatski narod. Hvala lijepa.
Povreda Poslovnika kolega Nenadić. Izvolite.
Povreda Poslovnika je utoliko što ja nisam to rekao. Ja sam rekao mi. Ja sam rekao mi, nisam spominjao HDZ.
Dobro. Ovo je zloupotreba pločice “povreda Poslovnika”. Nije nikakva povreda Poslovnika. Kolegica je ispravila netočni navod. Na redu je ispraviti netočni navod kolegica Zgrebec.
Kolega Nenadić je ili svjesno izrekao neistinu ili je imao manjak koncentracije kada je kolega Linić govorio u ime kluba SDP-a. Njegova prva rečenica je bila da klub SDP-a podržava smanjenje stope PDV-a, ali nećemo podržati prijedlog koji predlaže Vlada. Dakle, jer postoji i drugačiji načini kako se može smanjiti stopa PDV-a. A propos vašeg apeliranja da Vlada ima pravo da predlaže, to je neosporno. Vlada ima pravo da predlaže, ali vi nemate pravo da SDP pozivate da glasa protivno svome programu. Mi smo dobili toliko glasova koliko smo dobili za program koji smo nudili. U tom programu je i smanjenje PDV-a na način kako mi ovdje danas izlažemo.
Ispravak netočnog navoda kolega Linić.
Gospodin Nenadić je rekao da je oporba nekorekta prema biračima i ne podržava prijedlog Vlade Republike Hrvatske. To je netočan navod, jer oporba je korektna prema biračima, jer oporba je došla sa liste pojedinih stranaka oporbe u Saboru i oni su dobili potporu za programe koje su nudili, a u dijelu PDV-a to je drukčiji program nego što ga trenutno predlaže Vlada Republike Hrvatske.
Hvala lijepo. Nastavljamo sa raspravom. Na redu je poštovani kolega Lesar.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege, na početku odmah želim reći da sam svjestan rizika da u raspravi o PDV-u svaka riječ koja bi mogla zvučiti protivljenju prijedloga o smanjenju sa 22 na 20 je ogromni rizik, jer dva mjeseca hrvatski građani su uporno bili uvjeravani da će sve cijene biti 2% niže čim taj zakon donesemo ili od 1.1. iduće godine što već manji broj građana zna ili je uspio pročitati. I bez sumnje uvjeren sam da će parlamentarna većina ovaj zakon u drugom čitanju usvojiti i da od iduće godine Hrvatska bude imala stopu PDV-a od 20% ma što god mi o tome rekli i kakve god eventualne amandmane u drugom čitanju i pripremali. Ali želim reći poštovani gospodine ministre i kolegice i kolege, šest je razloga, pet, šesti nije toliko bitan, zašto sam u dvojbi, zašto me niste ni premijer Sanader ni vi uvjerili da bi morao glasati za vaš prijedlog. Prvi razlog je, zadnjih mjesec dana ministrica gospođa Kosor upućivala je hrvatskoj javnosti dramatične apele u vezi stanja nataliteta broja novorođene djece i vapila je za tim da hitno mijenjamo zakonske propise kako bi došli do situacije da na sve načine stimuliramo mlade obitelji da imaju što više djece. Ja sam moram priznati očekivao, da će u ovom prijedlogu Zakona o PDV-u i ona inzistirati na tome da promijenimo praksu, da s jedne strane jedan dan državna vlast moli Hrvatice i građanke Hrvatske da rađaju djecu, a drugi dan da na paketić pelena uzimamo 22 kune, na jedne cipelice broj 19 66 kuna ili na kompletić za obuć bebu još 66 kuna PDV-a. Drugi razlog zašto sam u velikoj dvojbi je činjenica da upravo stalno se ponavlja da će cijene u maloprodaji biti 2% niže pa čak i kao jedan ključni argumenat na sjednici Vlade, da je matematički daleko lakše računati 20% nego 22 pa će potrošači lakše to provjeravati u trgovinama. Naime na proizvod koji ulazi u trgovinu sa svim … [[Ne razumije se.]] troškovima vrijednosti 100 kuna sada je PDV 22 i ta roba košta 122 kune. Kada PDV bude 20% onda će taj proizvod koštati 120 kuna, a razlika od 2 kune nije 2% nego 1,6%. Dakle pod uvjetom da svi trgovci na sve artikle, na svu robu i svi zanatlije i obrtnici na sve usluge primijene i snize cijene u skladu sa smanjenjem PDV-a taj efekat maksimalno može biti 1,6% ili na prosječnu košaricu mjesečno oko 86 kuna. Treći razlog. Ministar Crkvenac je potvrdio podatak kojega ja prije nisam znao, oprostite ministar Šuker. Da je negdje oko 72% PDV-a se ubire na granici. U takvoj situaciji odnosa snaga smatram da pitanje porzne politike nema iste posljedice na sve regije u Hrvatskoj u gospodarskom smislu posebice ne i zbog promatranja i potrošnje i proizvodnje. Naime, jeftina roba na hrvatskom tržištu je jeftinija od hrvatske proizvodnje, jeste tekstil, jeste obučarska industrija, obučarski proizvodi, meso, mesne prerađevine, tjestenine i ono što je kod nas u Međimurju poznato i po tome svi vi nas poznate, recimo, krumpir. Da banaliziram stvar do kraja. Nekada su trenirke uvozili na kontejnere, danas više ne naručuju kontejneri gačića, treniraka i kapa nego brod treniraka iz istoka koji dolazi, iz država gdje su prosječne plaće 9 dolara mjesečno. Struktura međimurskog gospodarstva je takova da dominantno to čini tekstil, obučarska industrija od čega je jedno poduzeće u većinskom, u velikom većinskom dijelu državnog vlasništva koje prijeti bankrotu. Proizvodnja hrane posebice mesa, prerada, žitarica, proizvodnja kruha, tjestenina i u poljoprivredi. Samom činjenicom da će uvozna roba biti još jeftinija, a i s obzirom na ovu strukturu gospodarstva, međimursko gospodarstvo bit će još manje konkurentno na ponudi, u ponudi sa svojim proizvodima i na međimurskom, ali na hrvatskom tržištu. Drugo, ili četvrti razlog. Kupovna moć stanovništva može se mjerit na različite načine, ali jedno mjerilo svakako su i plaće. Prosječna plaća u listopadu prošle godine u Hrvatskoj bila je 3 tisuće 775 kuna. U Međimurju 2 tisuće 840 ili 25% niža. I to nije samo u listopadu prošle godine i nije samo prošle godine, ne i pretprošle nego unatrag 13 godina. Zaostajemo s prosječnom plaćom od 18 do 25%. Kada se to uzme u obzir i to vidi, efekat smanjenja PDV-a na ovakvu kupovnu moć zaista će biti ... [[Ne razumije se.]] , posebice zbog toga što artikli široke potrošnje neće toliko pojeftiniti. Peti razlog. U Hrvatskoj su do sada sanirane veliki broj banaka, poduzeća i kombinata. U Međimurju nije sanirano nijedno poduzeće na teret države. Naime, mi u Međimurju nismo imali ni Dubrovačku banku, ni Riječku banku, ni Croatiu banku ni Gluminu branku. Nit nemamo brodogradilišta, mi nemamo pikove. I sve ono što je problem u gospodarstvu i gubitak radnih mjesta i pokušaj spašavanja radnih mjesta radilo se sa ekstremno niskim plaćama. Zbog toga upozoravam upravo na tu činjenicu da u razmatranju poreske reforme, a i već sada oko PDV-a moramo znati međuzavisne odnose proizvodnje, odnosno potrošnje i proizvodnje i utjecaj na njih kada bilo koji porez mijenjamo jer on nije isti u svakom dijelu Republike Hrvatske jer zavisi i o strukturi gospodarstva. I na kraju, poštovani gospodine ministre, u članku 2. izmjena i dopuna predviđa se mogućnost oslobađanja PDV-a za niz organizacija civilnog društva, humanitarnih i sportskih. O tome smo i razgovarali. Molim vas, kad u završnom tekstu izmjena i dopuna svakako prihvatite da u tu kategoriju korisnih asocijacija ove države uđu i zaklade. Posebice zbog toga što ima njih veliki broj u Hrvatskoj koji se bave ili stipediranjem učenika i studenata ili kao što mi u Međimurju imamo, koja pomaže građanima isključivo u zdravstvenoj domeni. I na neki način, krpamo propuste zdravstvenog sustava u Republici Hrvatskoj. Hvala lijepa.
Hvala vama kolega. Na redu je poštovani kolega Mimica. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine ministre, kolegice i kolege. Već je puno toga danas ovdje rečeno o dobrim i lošim stranama linearnog i diferenciranog smanjivanja PDV-a pa i o efektima mogućeg povećanja neoporezivnog dijela porezne osnovice kod oporezivanja dohotka kao možebitnog nadomjestka za smanjivanje PDV-a. Zato ja i neću previše govoriti o sadržaju samog ovog današnjega prijedloga zakona. U cijeloj ovoj priči je ustvari utješno da će se porezno opterećenje svakako dogoditi. Po svemu sudeći, do toga će doći i ja to pozdravljam. Doduše, neće doći odmah, ali ipak u neko dogledno vrijeme će se to dogoditi. Naravno, nije svejedno na koji će se način to porezno rasterećenje obaviti i baš zbog toga držim da je jako važno ozbiljno razmisliti i to svi zajedno. Kako možemo na najbolju mjeru, naći najbolju mjeru između optimalnih gospodarskih i socijalnih učinaka smanjivanja PDV-a i ukupnog prostora koje za to pruža proračunski okvir. A čini mi se da smo se svi danas složili da proračunski okvir će dopustiti smanjivanje poreznog opterećenja kod poreza na dodanu vrijednost. Zato mislim da do drugog čitanja bi bilo jako korisno, ako ne i nužno da predlagatelj sagleda i drugačije moguće načine smanjivanja PDV-a i da pri tome se osloni na stručnu raspravu o ovom pitanju bez nepotrebne politizacije jer mislim da jedan otvoreni pristup svim mogućim rješenjima samo može pomoći. Međutim, javio sam se prvenstveno ne zbog ovog što sam sada rekao, ne zbog sadržaja i mogućih načina rješavanja pitanja smanjivanja poreznog opterećenja nego sam se javio zbog prvenstveno po meni nedopustive prakse manjkavog, pa rekao bih gotovo ... [[Govornik udaljen od mikrofona, ne čuje se.]] pismenog zakona. To danas smo čuli nešto više od premijera, još više od ministra financija u pogledu obrazloženja koje su naveli predlagatelja da predloži ovakav nacrt zakona, prijedlog zakona. Međutim, riječi lete, a papir ostaje, a od ovog prijedloga zakona na papiru u obrazloženju neće ostati gotovo ništa jer u obrazloženju samo u jednoj rečenici rekao bih na razini školskog poznavanja ekonomije se samo navode tri moguća gospodarska efekta .../Govornik se isključio./...a to su smanjivanje razine cijena, veća konkurentnost gospodarstva i manja siva ekonomija, naravno da je obrazloženje išlo detaljnije i razradu ovih mogućih efekata vidjelo bi se da su oni stvarno mogući samo u idealnim uvjetima vjerojatno u našim uvjetima ne u punoj mjeri ili gotovo uopće ne u mjeri koja je potrebna. U ovom obrazloženju nema ništa od brojaka, nema gotovo nikakvih brojaka, jedine brojke koje sam ja uspio zapamtiti su brojevi Narodni novina, redni brojevi članaka zakona, datumi i brojke 20 i 22. A svi znamo da se ovdje radi o velikim brojkama, milijardama kuna, a čak i ne piše o kolikim milijardama kuna se radi kod ovakvog smanjivanja PDV-a. Zbog toga moja prvenstvena intervencija ide u pravcu toga da je korisno, dobro, važno na početku ovog mandata Sabora ukazati na to i ustati u zaštitu ugleda zastupnika, ustati protiv nepodnošljive lakoće omalovažavanja zastupnika koji se nedovoljno informiraju u ovakvim obrazloženjima. Mislim da se ugled Sabora, ugled ovog visokog doma brani, štiti, unapređuje i sa dovoljnom količinom informacija koje svaki zastupnik mora imati kada odlučuje pogotovo kada odlučuje o ovako visokim vrijednostima i važnim stvarima. Osim toga čini mi se da je u proceduralnom smislu povrijeđen Poslovnik jer u članku 139. govori se o tome da ako Zakon stvara materijalne obveze da onda Odbor za financije i državni proračun uopće mora prije nego što se odluči o takvom prijedlogu zakona mora utvrditi jesu li te obveze moguće je li za takve obveze moguće osigurati financijska sredstva što u izvješću Odbora za financije nije bilo rečeno. Prema tome, evo sada možda i naivno vjerujem da je moguće uz ovakve apele ubuduće, možda i ne toliko zbog ovog zakona i možda ne toliko zbog ovog predlagatelja koji je poslao zakon praktički bez obrazloženja u Sabor, ali da je moguće uz ovakve apele doći u situaciju da naknadno svaki predlagatelj u svakom zakonu sasvim jasno poštuje ozbiljnost i odgovornost koju predlagatelj mora imati kada jednom ozbiljnom i odgovornom predlagatelju šalje prijedloge zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Kolegice i kolege još po ovoj točci dnevnog reda koju bi jedinu danas apsolvirali ima 10 zastupnika prijavljenih i dva kluba po 5 minuta. Hvala lijepa nastavljamo sa ovom raspravom. Poštovani zastupnik Ante Markov izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine ministre, poštovani predstavnici Ministarstva financija. Ako bih kazao da PDV kao neutralna kategorija je u ovom Parlamentu izazvala proaktivnost i raspravu koja počesto i nije bila vezana uz samu točku vjerojatno bih bio i djelomično u pravu ali bih možda se zamjerio onima koji su držali da se u kontekstu PDV-a može raspravljati o onoj materiji o kojoj se raspravljalo. Kada bih kazao da ukoliko postoji dilema između onih koji su zastupali princip linearnost, odnosno princip predlagatelja a to je jedne stope PDV-a i njezinog smanjenja i one koje zastupaju princip selektivnosti, ili uvođenje viših stopa i ukoliko bi to bila jedina dilema pod uvjetom, a on podrazumijeva da se i jedan i drugi princip slaže sa smanjenjem PDV-a znači poreznim rasterećenjem u određenom obliku, onda bi ova rasprava ukoliko bi se u nju ubacile potrebne doze znanosti, ekonomske znanosti i struke bila praktično usaglašena, ona bi se mogla na neki način usaglasiti i mogla bi dovesti do određenih rješenja koja bi kroz daljnju analizu ukazala da sve ono što se generira i sve ono što se uvjetuje, a u raspravama je to rečeno na posljedice odnosa PDV-a bio on 22, bio 20, bio linearan ili selektivan, on to ne donosi. On ne utječe na takva stanja i on nažalost ne može generirati sve ono za što smo svi svjesni da u našem društvu postoji kao opterečenje, za sve ono što u hrvatskom društvu se okarakterizira kao kočnica razvoja gospodarstva, kao rezultat deficita, kao rezultat prekomjernog uvoza, kao rezultat pada industrijske proizvodnje ili kao rezultat zaostajanja gospodarskog razvoja. Svaka zemlja, Hrvatska posebice, posebice hrvatsko gospodarstvo teži, zahtjeva i to ne od danas potpunu i temeljitu reformu fiskalnog sustava. Porezni sustav prije svega i mislim da se tu svi slažu, i ekonomska znanost i institucije i kolege saborski zastupnici, ima određene svoje principe i ti principi su jednostavnost kao prvi princip. Drugi princip sigurnost i treći i možda i najvažniji princip porezne politike, a to je provedivost. Prvi princip jednostavnost na kome je bazirana i ekonomska znanost koja se bavi poreznim sustavima polazi od činjenice koja kaže da porezni sustav mora biti jednostavan ne samo zbog onih koji porez plaćaju, znači poreznih obveznika nego i zbog onih koji su zaduženi da prikupljaju porez, a to su sustavi državne odnosno porezne uprave. Jednostavnost će dati za pravo onima koji preferiraju samo jednu stopu jer je ona jednostavnija. Jasno je da to ekonomsko pravilo vrijedi svuda u svijetu kao što sva ekonomska pravila u svom poimanju vrijede svugdje u svijetu u tržnim uvjetima. Nažalost i druge zemlje su jasno imajući u vidu efikasnost, jednostavnost prikupljanja i obračuna poreza uvele više stopa i kao što znamo, to je rečeno većina zemalja je to učinila uvodeći uz glavnu stopu i još dodatne jednu ili dvije. Ne znači i Hrvatske, hrvatske prilike moraju dati i hrvatske odgovore. Hrvatska praksa treba potvrditi i određene ekonomske principe koji će se ustabiliti i koji će naći svoje mjesto. Drugi princip sigurnosti je nešto na, na čemu se, na naime i naslanja čitav sustav, a provedivost je ujedno može se prevesti i kao princip pravednosti, a to je da svi plaćaju poreze. No kao i svugdje i u Hrvatskoj postoji nesklad između ekonomskih znanaca pa i njihovih institucija u tumačenju šta je bolje? Jedna stopa ili više stopa. Pa i naše relevantne institucije od zagrebačkog instituta, Pravnog fakulteta i drugih institucija se spore oko toga što je prihvatljivije i što je u ovom momentu kvalitetnije za Hrvatsku? Pri tom ono što se oni slažu, a to je da bez obzira koji se princip zauzme i za koji se metod odredimo on neće dovesti do toga da građani to osjete na svome džepu. Jer sam PDV kao što mu to nitko nije osporio njegov neutralni karakter, ne može se od njega očekivati ono što on ne daje. Prema tome ta dilema je sama po sebi nepotrebna. Ona je ovdje postavljena kao tehnička dilema. Nje u stvarnosti nema. I ja kao i Klub HSS-a apsolutno se zalažemo za rasterećenje gospodarstva, stvaranje preduvjeta i zaustavljanja onog trenda koji je nametnula naša situacija, ali i otvaranje Hrvatskoj, Hrvatske prema svijetu, a to je nužno što je generiralo veći uvoz od onoga kojeg priželjkujemo. Nismo uspjeli stvoriti asimetričnost uvoza i izvoza. Nismo uspjeli osigurati instrumente zaštite domaće proizvodnje koja je ustvari preferencijalna u smislu rasprave i u smislu odlučivanja pa i u smislu onih instrumenata koji su bitni i koji mogu utjecati na ukupnu makroekonomsku situaciju u Hrvatskoj, koji bi trebali polučiti efekte koje kao što sam kazao ne može polučiti sam PDV i njegova izmjena. Prema tome ja držim da nije se potrebno iscrpljivati kod ove dileme za i protiv jer držim da smo svi iskreno zainteresirani za smanjenje opterećenja koje plaćaju naši građani i vjerujem da se i u tom dijelu s obzirom da je ovo prvo čitanje može postići napredak koji priliči svim nama bez obzira na stranačku pripadnost, a s čime izražavamo našu zajedničku odgovornost za stvaranje onih preduvjeta pa i upotpunjavanje onih programa koji su u ovom pogledu više slični nego što su različiti. No, ono što bi ja želio kazati jest činjenica koja se stalno i uvijek mora ponavljati. Mora se ponavljati upravo nadovezujući se na riječi ministra financije da je ovo samo jedan od koraka u reformi fiskalnog sustava i unapređenja poreznog sustava u Republici Hrvatskoj, a koji može osigurati, i treba osigurati one mjere i poticaje domaće proizvodnje i zaustavljanje nekontroliranog uvoza i stvaranja potpore onim djelatnostima prije svega koji su resorski vezani na Hrvatsku, a to je turizam kao tržište i proizvodnja hrane kao naša zbilja i naše opredjeljenje. Upravo zbog toga se i te dvije djelatnosti ili ta dva tržišna opredjeljenja i spominju i s njima se pokušava konkurirati prije svega u cilju stvaranja onih preduvjeta da se pojača proizvodnja u Hrvatskoj i da se na taj način odgovori rastućoj konkuretnosti koja dolazi iz inozemstva. Ali trebamo znati da inozemna roba nikada ne bi bila toliko konkuretna u Hrvatskoj da iza nje ne stoji izvozne stimulacije koje zemlje, koje podupiru vlastitu proizvodnju, plasiraju u Hrvatsku, a Hrvatska temeljem svoje otvorenosti i privrženosti ulaska u Europsku uniju mora se držati takve politike. No, to ne spriječava Hrvatsku da posebnim mjerama ne stvori i ne osnaži i dade dodatne stimulanse i posebne mjere poduzme za zaštitu vlastitog gospodarstva i na taj način odgovori onim izazovima koji se zovu konkurentnost ne samo na svjetskom tržištu, nego i na domaćem tržištu. Eto u tom smislu je i ova moja rasprava.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Slaven Letica. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Šeks, ministre Šuker. Pošto sam i osobno u predizbornoj kampanji u svojoj izbornoj jedinici zagovarao smanjenje stope poreza na promet od 22 na 20%, ja ću glasovati za ovaj prijedlog, jer me obvezuje javno data riječ, bez obzira na stav Kluba. Tu bih uvodno rekao jednu malu dikresiju od svega minut, a tiče se stanovite skepse u odnosu na povjerenje građana u Saboru o čemu je razgovarano i poštivam i pozdravljam apel predsjednik Sabora Šeksa u tom smislu. Srećom i sasvim iz meni nepoznatih razloga povjerenje hrvatskih građana u Sabor je, najveća je razina povjerenja građana u Sabor u odnosu na druge državne institucije, znači ljudi još uvijek zbog meni nepoznatih razloga više vjeruju u Hrvatski sabor, nego u Vladu, u pravosuđe, u Ured predsjednika Republike, iznad nas su samo crkva i mislim donedavno je bila vojska, više nije. i druga stvar, također utješna, povjerenje u Hrvatski sabor prema komparativnim istraživanjima u svim tranzicijskim zemljama je također najveće, znači ljudi u Hrvatski sabor više vjeruju, nego vjeruju građani drugih zemalja u tamošnjem Saboru. Sad nešto o suštini stvari. Kad je u pitanju sam PDV-e, ja bih tu apelirao na stanovitu terminologiju ili pojmovnu disciplinu i predsjednik Vlade i mnogi diskutantni govore o smanjenju PDV-a za 2%, tu se ne radi o smanjenju PDV-a za 2%, radi se praktički o smanjenju PDV-a za 9,02%, ali radi se o smanjenju stope PDV-a za 2%-tna poena ili možemo kazati postotka. To je vrlo važno. Druga stvar, tu se puno govori o odsutnosti grafikona, analiza itd. Vrlo je važno znati da je tu račun dosta jednostavan. Prošle godine je ubrano 28 milijardi i 200 ne znam koliko milijuna kuna PDV-a u Hrvatskoj, dakle oni koji operiraju sa 3 milijarde 700, 3,500, 3 milijarde i koliko već smanjenja prihoda proračuna nisu u pravu. Radi se precizno o 2 milijarde 530 milijuna smanjenjenih proračunskih prihoda po osnovi PDV-a. Druga stvar na koju bih htio skrenuti pažnju tiče se teorijske podrške javnim financijama općenito, zbog meni također nejasnih razloga HDZ-e ima možda jednu komparativnu prednost jer su vodeći stručnjaci za javne financije u Hrvatskoj, tradicionalno nekako vezani ili su simpatizeri HDZ-a i ja sam neke konzultirao, nažalost nisu korišteni, ja bih sugerirao gospodine ministre da koristite prije svega Peru Jurkovića, Zorana Jašića, tu se može koristiti Ivana Lovrinovića. Tradicija je SDP-a da imao podršku na katedri za ekonomiku Hrvatske, to je bila ranije ekonomika Jugoslavije i tu sretnu konkurenciju treba i dalje koristiti. Treća moja napomena tiče se javnih izjava ministra Šukera. Javne izjave ministra Šukera moraju se uzimati sada sa težinom koji taj položaj implicira. Vi ste sasvim u pravu kad ste, mislim da je to bilo 24. siječnja u Vijesniku, skrenuli pažnju na dva podatka. Prvi se tiče vanjskoga duga, mislim da ste spomenuli 22 milijarde i 800 milijuna. Prema podacima međunarodne banke za poravnanje iz Bazela to je otprilike na toj razini. i spomenuli ste da je dug opće države ili žargonski kazano javni dug nije 4,5 nego će biti koliko se sjećam 6,86. Nakon toga već sam bio konzultiran, jer sam bio inače konzultiran kod rada na kreditur reintingu Hrvatske sa malim panikama od strane Svjetske banke, Međunarodnog momentarnog fonda i banke koju sam spomenuo, i tu je u pravu ministar Crkvenac kad kaže da ne smijemo sami doprinjeti tome da kreditni rejting a znači i cijena zaduživanja bude veća nego što jeste. Kada je u pitanju samo stanje u državi ili stanje nacije mislim da bi mi morali kao Hrvatski sabor dramatično upozoriti kako je stanje hrvatske nacije i hrvatskog gospodarstva možda najteže u povijesti Hrvatske pa čak i ako hoćete povijesti Hrvata. Kada su u pitanju, ja ću samo spomenuti dva komparativna podatka da znate o čemu se radi. Vlada Ivice Račana u mandatnom razdobolju od 4 godine isplatilaje po osnovi dospjeća glavnice i kamata ravno 3 milijarde 0,33 milijuna dolara. Ova Vlada Ive Sanadera zbog puno razloga treba u 4 godine isplatiti 12 milijardi 0,95 milijuna bez dodatnih zaduženja. Tu ćete se naći u jednoj vrlo ozbiljno situaciji. Dakle država će moći će riješavati taj problem vrlo nepovoljno. Tu se govori postoje neke ideje, primjerice ja bih predložio dvije ideje. Prva ideja oporezivanja bankarskih kamata sa povlaštenjiam za male štediše, i drugo je oporezivanje dividenti opet sa ogromnim odnosno izuzećima za male dioničare. Postoji nekoliko razloga znači hrvatske mogućnosti punjenja državnog proračuna su grozno iscrpljene. I u tom smislu je naša zadjednička odgovornost da shvatimo u kojoj se situaciji danas Hrvatska nalazi. Što se mene tiče, vi morate znati ako nekada čini se da ja ću kritički govoriti sl,jedećih 100 dana. U ovih 100 dana ću se ja jak truditi da pripomažem i dajem potporu Vladi ,a nakon Uskrsa ću biti ozbiljan kritičar svega onoga što ta Vlada loše učini u prvih 100 dana i nakon tih prvih 100 dana. Eto toliko i hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Luka Rojić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče kolegice i kolege. Gospodine ministre. Nesumnjivo da prva tema o kojoj raspravljamo u Hrvatskom saboru je snažna tema na njoj se dobijaju ili gube izbori u svijetu. To su teme koje najznačajnije zahvaćaju svih, o njima svi misle razmišljaju, jedan postotni poen više ili manje može biti presudan za pozitivno poslovanje za pozitivan kućni dudžet. A jedan postotni poen više ili manje isto tako može biti i obrnuto. Stoga ne vidim u ovoj dvorani tko bi moga obiti protiv bilo kakvog rasterćenja kada su u pitanju porezna opterećenja. I tko bi mogao dignuti ruku za nešto što je više a ima priliku to zaista i smanjiti. Ja stoga ne bi govorio o aspektu o kojima su neki govorili u ovom saboru što će to značiti ukoliko dođe do smanjenja od dva postotna poena na ukupni prihod državnog proračuna. I dali će upravo za taj iznos predviđen iznos prihod u državnom proračunu biti manji za taj iznos. Jer poznata je teorija da ukoliko smanjite poreznu stopu ne znači da će se i porezni iznos u istom iznosu smanjiti može čak doći i do istoga efekta da porezni iznos ostane gotovo isti. Postoji u tome elastičnosti u ekonomiji prema određenom problemu. Razno razne krivulje koje o tome govore, i mi bi bili svi sretni da bi to upravo bilo tako. Ali ja ću viće govoriti o onome što je uvodničar premijer govorio kada je obrazlagao koliko bi to moglo biti učinkovito i koliko bi to moglo biti u korist hrvatskih građana. U kojoj mjeri bi to moglo biti povišica standarda hrvatskog čovjeka. Osporio bi tu tezu jer čini mi se da smanjenje poreza na dodanu vrijednost a s obzirom na znanje o PDVu da je to neizravni porez. I d je on vrlo nepravedan porez, znači da on svakoga pogađa jednako. Ali nije prema svima isti. Sigurno daleko više opterećuje onim sa manjim primanjima, i sa manjim imovinskim stanjem, relativno a daleko manje one sa viših prihodima. I stoga bih htio osporiti tu tezu jer mi se čini da svi drugi porezi mgou puno bolje artikulrati taj interes standarda hrvatskih građana, od smanjenja PDVa. Naime, ovdje je bilo izrečeno nekoliko primjera u kojima je rečeno kolko će to značiti za one koji imaju minimalnu mirovinu. Koliko će to iznositi za one koji imaju prosječni dohodak u Hrvatskoj. A koliko će to iznositi za one koji imaju plaću koja je prosječna i koja je onolika kolika jeste. I zato ne bi trebalo po ovoj osnovi imati toliku vjeru isčekivanja da će upravo ti efekti biti toliko snažni, jer uvjeravam vas da uz one artikle koji ulaze u obaveznu košaricu a već su o slobođeni PDVa neće značajnije pojeftiniti ili povećatistandard građana, i neće značajnije ostati u Đepu Hrvatskog čovjeka novac koji je namjenjen iz toga izvora. Ja se bojim da će najveći dio toga ipak ostati tamo gdje je možda on nije namjenjen, velikih trgovicima krupnom kapitalu i stranim investitorima. Jer priznati ćete, evo samo na jednoj primjeru. Recite mi koliko će nakon smanjenja PDVa koštati tisak, dnevni tisak. 6 kuna košta danas. SA smanjenje PDVa on će i dalje košta+ti 6 kuna u to vas uvjeravam jer nema toga tko će smanjiti cijenu na 5,90 i nešto lipa. tako će biti sa svim onim proizvodima koji su niskih cijena do 10, 20, 30, 40 i 50 kuna. I možemo zaključiti da ta iznos neće ostati u đepu građana, nego će ostati kod onoga koji prodaje koji trguje koji proizvodi, i na taj način možemo vrlo lako izračunati ukoliko se to dogodi samo sa trećinom od ovih proizvoda koji bi evenutalno mogli pojeftiniti sa smanjenje PDVa. Jedna milijarda kuna naći će se na onom mjestu gdje vjerojatno nismo željeli,. Možda je to interes Hrvatskog gospodarstva, možda jet ointeres i hrvatskih poduzetnika. Ali svakako ne može biti interes najširih slojeva građana. Ja mislim da bi daleko bilo bolje da se otvorila jedna javna rasprava, da se sa svim točnim pokazateljima što će se dogoditi sa smanjenjem PDV-a od 2% i da se na taj način ušlo u raspravu o ovom zakonu. Očekujem da će i ova rasprava iako ona počesto prelazi okvire stručnosti, naravno mi smo političko tijelo i normalno je da govorimo i politički. Ali volio bih da stručna javnost bude daleko više uključena u donošenje ovoga zakona i da ona bude presudna, struka da bude presudna u donošenju konačnog zakona. Ja bih volio da se može PDV-e sniziti i na 17% kao i svi vi, ali to je u ovom trenutku nemoguće. Sa smanjenjem PDV-a za 2%-tna poena uvjeram vas da efekte očekivane nećemo postići. Poznato je da se svim drugim porezima može izravnije eventualno ublažiti socijalne efekte koje smo eventualno htjeli ublažiti sa ovim zakonom. Jer ne može me nitko uvjeriti da netko tko može potrošiti 100 tisuća eura za neki kapitalni proizvod ne može potrošiti i još 2 tisuće eura za dodatni PDV-e koji se sa ovim načinom smanjuje. Ali svakako za onog građanina koji ima minimalni dohodak svako smanjenje i svako pojeftinjenje je jako dobro, a to se može daleko bolje učiniti sa posebnim porezima, sa svim drugim vrstama poreza od smanjenje cijene rada, smanjenje doprinosa, smanjenje poreza na dohodak i svim drugim porezima koji su ciljani porezi, a da ne govorim o trošarinama koje izravno mogu od onih koji više zarađuju uzeti više, a od onih koji manje zarađuju uzeti manje. I stoga, podržavam zapravo ideju HSS-a da treba vrlo seriozno još jednom razmotriti ovaj prijedlog, vidjeti da li je ovo trenutak za smanjenje linearno jedne stope ili uvođenja više stopa. Jer koliko god stručni ljudi iz svjetske ekonomske politike zagovaraju jedinstvenu poreznu stopu, još 90-te godine koliko vidim u svim zemljama Europe još uvijek egzistiraju dvije stope - jedna i druga međustopa koja je znatno manja od one koja je prva stopa i koja se uglavnom odnosi za one proizvode koji su u najčešćoj upotrebi najširim slojevima građana. Zato bi bilo dobro još jednom dobro proanalizirati i vidjeti da li je smanjenje od 2% cilj koji će, sredstvo koje će postići pravi cilj, ili je to moguće neki drugi postupak. Mi se zalažemo da upravo u ovom smislu dalje se vodi ova rasprava. Očekujemo da će u drugom čitanju vjerojatno biti uvažene neke primjedbe od ovih koji su iz drugog kuta gledali na problem PDV-a i da ćemo doći do jednog zakona koji će na najbolji mogući način uravnotežiti naše ekonomske prilike, voditi ekonomsku politiku koja će biti dovoljno socijalno osjetljiva, ali i razvojna. Jer priznat ćete da se mi nalazimo u nekoj drugoj državi u kojoj su prosječni dohoci dvije ili tri tisuće dolara onda bi potpuno drugačije mogli razgovarati o ovoj temi. Mi se nalazimo u zemlji u kojoj imamo niske prihode, u kojoj minimalni dohoci su stravično niski, u kojoj vrlo uski krug ljudi ima veliki kapital u rukama. I na kraju, mogao bih zaključiti da ovakav prijedlog zakona ne čini mi se da ide u pravcu smanjenja tih razlika, nego jačanja tih razlika. Rekao bih da bi ovo mogao biti još jedan dar hrvatske Vlade hrvatskim tajkunima i inozemnim ulagačima i onima koji su u puno lagodnijoj poziciji od onih koji brinu o sutrašnjici. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Ivana Sučec-Trakoštanec. Izvolite.
... /Govornica je naknadno uključena/ ... ja bih isto vrlo rado dala svoj skromni doprinos ovom problemu i naravno svatko gradeći mozajik kreće s nekim kamenčićem, pa smo i mi krečući ispunjavajući svoja predizborna obečanja, a i u reformu sveopću poreznog sustava jedan novi, moderniji, kompatibilniji Europi sustav krenuli od i malog postotka smanjenja - o njemu se može razgovarati - i od određenog područja. Dakle, danas smo većinom svi bili zarobljeni u situaciji u kojoj smo trenutno i na žalost na snazi u Hrvatskoj je onaj prvi Engelov zakon koji stalno govori o tome da na malim primanjima se najveći dio proračuna, pa kod nekih i 100% troši na prehranu i u tom dijelu na pojedinačnom artiklu koji iznimno malo košta kada se malo smanjenje primjeni govori se da ga i neće biti ili se neće vidjeti. Pa bih ja u ovom trenu vidjela jedan drugi aspekt i jedno drugo predizborno obećanje koje smo dali i efekte indirektne ovog smanjenja poreza, a to je upravo gospodarstvo i oni koji su u sustavu obveznika PDV-a jer govoreći da je ovo neutralan porez mi smo u pravu, ali on je, on je u konačnici neutralan. Ali on je u određenom vremenu za određene poduzetnike vrlo utralan i ako krenemo na tehniku obračuna znamo da obveza i plaćanje PDV-a ne nastaje fakturiranjem, nego to nastaje porezno razdoblje, a porezna obveza plaćanja toga poreza nastaje u roku zadnjem 30 dana nakon stvaranja porezne obveze. Dakle, to u praksi može biti od 60 do 30 dana maksimalni rok kada morate platiti porez. To je nekakvi generalni pristup. Međutim, postoje područja kao što su - ja dolazim iz stočarskog kraja konkretno tov stoke gdje ciklus traje nekoliko mjeseci da ne kažem ponekad i nekoliko godina - gdje se govoreći o velikim iznosima i velikim količinama novca koje su angažirane ili zarobljene u ovih 22% kada se govori o 2% govori i o velikim količinama novca koje će kada ga smanjimo na 20% biti ukupno u gospodarstvu jedan dodatni efekt, nova obrtna sredstva koja će brže kolati i kojima će se moći ići u nove gospodarske aktivnosti, pa i naravno u potrošnju. Danas smo svi govorili o postotku poreza i o iznosima kad se iz računa vadi porez koji je sadržan u cijeni robe, a nismo govorili o kalkulaciji proizvođača koji prolazi obrnuti put. Dakle na proizvođačku cijenu stavlja svoju dobit, odnosno nekakvu maržu proizvođačku i na to u punom iznosu 22% fakturira. Dakle onaj prvi njegov kupac koji će si ga kasnije oduzeti, ali govorim u kojem roku, ponekad i nakon par mjeseci će kada govorimo o iznosima, na 100 tisuća kuna platiti 22 tisuće kune poreza, ali na milijun kuna će platiti, odnosno 2200, ali će na milijun kuna platiti 22 pa si tako kumulirajući iznose povećavaju i ta sredstva. Ponovo govorim dobro je što ćemo smanjiti taj porez i ljudi i poduzetnici nam u tome daju punu podršku. Da li će se taj porez nakon određenog vremena i punjenja našeg fiskusa moći smanjiti za još koji postotak pretpostavljam da ćemo prateći situaciju vrlo brzo vidjeti, odnosno kad on krene u primjenu. Ja se duboko nadam da će se puno više od ovog iznosa kojeg je dr.Slaven Letica iznio, a to je 2,5 milijarde, prikupiti u proračun kad druge službe koje su naravno vezane uz Ministarstvo financija, ali i inspekcijske službe, barem na tri područja ona koja ja poznajem, uvedu reda i uspiju prikupiti taj porez, a područje prometa i prodaje i potrošnje stoke i mesa i mesnih, i mesa svježeg. Područje voća i povrća i područje tekstila je nešto gdje ne samo što ide ovo na kontenjere jeftina roba pa se na granici plati poreza nego nešto što u torbama ulazi i što se prodaje evo i na Jelačiću. Danas sam sišla iz tramvaja i prvo što mi se je ponudilo to su bile, nemojte me shvatiti da profaniram ovaj Visoki dom, ali građani usred naše metropole prvo od određene osobe ženskog spola dobiju na ponudu gaće od pidžame, dakle nema PDV-a niti na ulazu, nema PDV-a niti u proizvodnji, ali PDV u džepu te osobe, vjerojatno radi za nekoga, to su organizirani poslovi, jer taj koji prodaje nije onaj koji je kupio tu robu, on ju prodaje za nekoga. Dakle u svakom slučaju na ta tri podurčja će ova vlast poštujući zakone ove Hrvatske države i izvršavajući volju birača prikupiti dovoljno sredstava da onda ne kroz porez za koji ponovo ponavljam kao porez na dodanu vrijednost u odnosu na porez na promet koji smo imali, a teško smo ga uvađali, svi su bili protiv, jer kada imate godinama jedan sustav i navike teško prelazite na drugi i ne bih se uopće željela pomišljati vratiti na one silne spiskove roba koje spadaju u određene grupe poreznih stopa pa tu opet imate mougćnost malverzacija da ne govorim kakvih jer nikada ne možete predvidjeti sve robe koje postoje u životu, a onda se ostavlja poduzetniku i njegovoj mašti da si primijeni stopu koju želi ako imate govorim kao što smo prije imali stope 5, 10, 15 ili neznam imali smo ih šest. Dakle ovo smanjenje poreza na dodanu vrijednost će imati višestruke i različite efekte u različitim područjima. Ljudi to od nas očekuju i naravno u svim drugim područjima je ukupno smanjivanje poreznih opterećenja dobro došlo i mi ćemo ga predlagati, ali smo krenuli danas sa ovim. I bez obzira što eto dolazim iz prakse i praktično se eto na kraju bavim i ovim, mislim ovo neće izazvati nikakve troškove jer određeni softweri koji postoje kod svih poduzetnika ostaju isti, dakle ukucava se samo drugi broj u onu kućicu gdje ide postotak poreza. Mi danas već imamo u principu tri da tako kažem područja. Imamo jedne robe koje uopće su oslobođene poreza ili usluge, imamo nultu stopu i imamo stopu danas 22, sutra 20%. Dakle apeliram na kolege da razmišljaju o tome, da uvođenje više diferenciranih stopa doprinosi i promjeni tih programa znači koji nudi dodatne troškove u poduzetničkim akcijama i troškovima, da donosi smutnju i pomutnju u robama i da jednostavno opet ponovo imamo jedan sustav koji nije jednostavan, nije lako primjenjiv i nije niti efikasan kao što je ovaj. Još bih samo nešto rekla, danas sam tu eto čula da su neki vidjeli kad su obećali da to nije dobro. Pa mi smo vidjeli da nije dobro ne izvršiti obećanja i upravo zato poučeni tuđim greškama ne čekajući da netko uči na našima, mislimo da radimo ono što je dobro za porezne obveznike i za sve građane Hrvatske. Hvala.
Hvala lijepa. Inače dobili smo 30:27 protiv Švicarske u rukometu. 30:27 pobijedili Švicarsku. [[Pljesak.]] Poštovani zastupnik Zvonimir Puljić.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. I večeras smo u raspravama čuli i iz onog što je izrečeno možemo zaključiti da je rast standarda i rast gospodarske aktivnosti cilj svake od stranaka u ovom Parlamentu i zapravo da su to ciljevi cijele Hrvatske, ciljevi oko kojih se može postići konsenzus. Međutim razlike su u načinu provođenja, u ljudima koji to provode i prilikama da provedu svoje programe. Donedavna vladajuća koalicija imala je cijeli mandat da te ciljeve pokuša ostvariti. Koliko je u tome uspijela usuđujem se ocjenjivati kroz rezultat izbora. Smanjenje PDV-a na 20% od današnjih 22 mjera je koju nova Vlada je obećala u tijeku predizborne kampanje i provodi je kao prvi korak u nizu mjera, u realizaciji svog programa kojim namjerava ostvariti te ciljeve. Njome se krajnje potrošače, porezne destinatore rasterećuje za cca 3 milijarde kuna, za 3 milijarde kuna uvećava se njihova kupovna moć. Poduzetnici, proizvođači i trgovci doživjet će također olakšanje jer će trebati manji iznos likvidnih sredstava koje moraju uplatiti kao razliku poreza za proteklo obračunsko razdoblje u korist proračuna. Dakle, i jedna i druga strana i krajnji potrošači, ali i poduzetnici doživljavaju olakšanje od ove mjere, ali i njene primjene. Istina je da je prisutan rizik da dio poreznog rasterećenja zadrže trgovci za sebe. U društvima slobodnog tržišta to se ne može spriječiti zakonskom represijom, ali se može snagom javnog mijenja, djelovanjem udruga za zaštitu potrošača, djelovanjem medija i to je jedan instrument koji zapravo se mora u društvu razvijat ne samo za ovu priliku nego on označava, njegov rast označava i rad našeg društva u cjelini u demokratizaciji. Dakle, priznajem da je prisutan rizik, ali pred tim rizikom sugeriram Vladi da ne ustukne. Reformiranje poreznog sustava i pokretanje gospodarstva su također rizik, rizik pred kojim ne smijemo ustuknuti jer ova Vlada je upravo dobila povjerenje na izborima u odlučnosti da u taj rizik uđe i tu odlučnost treba ne samo prakticirati nego je prenijeti na cijelo hrvatsko društvo. Kada govorimo o izvršenju izbornih obećanja i hrabrosti, ispričat ću vam događaj iz 2000. Bio sam nazočan kada je tadašnja koalicijska Vlada slavila, obilježavala 100 dana svog vladanja jednom multimedijalnom prezentacijom i bio sam u dvorani u Banskim dvorima, prepunoj novinara. Jedini saborski zastupnik, ali uz dozvolu šefa protokola. Osim multimedijalne prezentacije čuo sam i tadašnjeg premijera koji je najavio u svom govoru snažnu poruku da će Vlada idući tjedan povući jedan odlučan potez i smanjit PDV sa 22 na 19%. Čuo na svoje uši u dvorani sa više desetaka novinara. Šta je od toga bilo? Ništa. Obeshrabrila se Vlada, ustuknula je. Ovoj našoj Vladi savjetujem da ne ustukne, da se ne obeshrabri nego da nastavi putem kojim je krenula, temeljem odlučnosti kojom je dobila povjerenje. Hvala.
Ispravak netočnog navoda, poštovani kolega Nenad Stazić. Izvolite.
Da nakon 100 dana. Netočno je da nije bilo ništa. Vlada jest obećala smanjenje PDV-a, naime, premijer je tada najavio mogućnost smanjenja PDV-a na 19%, ali je netočno da nije uslijedilo ništa. Nego su smanjeni doprinosi, smanjeni su porezi, povećan neoporezivi dio dohotka.
Kolega Stazić, bilo je očito je da je kolega rekao da od sniženja toga PDV-a nije bilo. Ne od drugoga. [[Upadica se ne razumije.]] Ma ne pomažem ja, ali mislim, vidite da. Poštovani kolega Božidar Pankretić, izvolite.
Gospodine predsjedniče, uvažene kolegice i kolege, predstavnici ministarstva. Pa dozvolite da i ja pokušam elaborirat nekoliko rečenica iako bih izbjegao sav onaj dio koji su do sada uvažene kolege iz mog kluba već naglasile. Možda na početku ću reć da ipak još ovih 100 dana nove Vlade, ja ću se pridružit onima koji su rekli da treba biti konstruktivan u tom maksimalnom dijelu i pokušat ću svoju diskusiju usmjeriti u tom smjeru i pripomoći koliko je to moguće. Vjerujem da ovoga trenutka svi mi zasigurno želimo i ovim zakonom, a vjerujem i zakonima u budućnosti donijeti određeno rasterećenje gospodarstva, ukupno, ja bih rekao, u Hrvatskoj naših ljudi koji, moramo svi iskreno priznat, nisu u zavidnom gospodarskom položaju. Međutim, ja bih ovdje maksimalno se želio koncentrirati na dio porezne politike koja se odnosi u ovom dijelu na hranu. S time da moram reć da neki ovi govori koji su se ovdje čuli, koji su išli u smjeru određenih zamolbi prema nekim trgovačkim kućama, određenih pritisaka. Možemo ih pozdravit no međutim moramo svi zajedno biti svjesni kolika njihova efikasnost u jednom tržnom gospodarstvu može biti realna. Ja neću govoriti o smanjenju PDV-a sa 22 na 20% nego ću govorit, a mislim da danas ovdje to niko nije spomenuo, o smanjenju PDV-a, ali ne o smanjenju prihoda proračuna. Moram i naglasiti da o tome postoje pisani dokumenti i vjerujem da će kolega ministar Šuker kada potraži u Ministarstvu određene dokumente pronaći, određene dopise iz 2001. godine kada je Ministarstvo poljoprivrede, na čijem sam čelu bio predlagalo smanjenje PDV-a. O čemu se radi? Moram naglasiti određene stvari u ovom početku da bih elaborirao nešto što je ipak izuzetno značajno za sektor poljoprivrede. Ono što na žalost najviše utječe na sivu ekonomiju i na suzbijanje u tom dijelu dakako je moguće određenim poreznim sustavom, međutim mi moramo znati da je svega oko 3 do 5% obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava u sustavu PDV-a. Dok je jedinstvena stopa od 22% sigurno nešto što znatno poskupljuje proizvodne troškove čitavog poljoprivredno prehrambeno proizvodnog lanca, to je podatak sa kojim moramo biti svjesni da u tom dijelu siva ekonomija je nešto što je izuzetno rašireno. Ja sam u niz navrata govorio u tome koliko u pojedinim dijelovima poljoprivrede imamo te sive ekonomije. Moramo biti svjesni da smanjenjem PDV-a u svakom slučaju taj dio sive ekonomije možemo najefikasnije suzbiti, ako ga suzbijamo onda definitivno i povećavamo dakako prihode u sam državni proračun. Zato smatram da smanjenjem PDV-a na hranu što definitivno osim jedne zemlje u EU imaju sve zemlje i dakako da argument koji je gospodin ministar iznio ovdje, koji stoji da su neke tendencije u Europskoj uniji da se ide u smjeru jedne porezne stope no međutim, u tom dijelu moramo sami sebi priznati Hrvatska će morati još malo pričekati. Ne trebamo ići, i pratiti taj dio nego ići redom, za nas je nužno da u tom dijelu idemo na smanjenje PDV-a na hranu jer u tom dijelu zasigurno ćemo omogućiti i to onom dijelu Hrvatskih građana kojima je najpotrebnije da im određeni proizvodi, prvenstveno prehrambeni proizvodi budu jeftiniji i pristupačniji. Mislim da u tom dijelu kada je ovdje bilo riječi a bilo je riječi o nečemu o čemu želim progovoriti također jednu, dvije rečenice, a to je uvoz. Mi moramo znati da će ova prošla 2003. godina završiti sa uvozom većim od mijardu, 100, 200, 300 milijuna dolara, a da na žalost ozbiljni analitičari govore da će u 2004. to biti blizu 2 milijarde. Bez vrlo hitnih rezova teško ćemo moći nešto napraviti. Bilo je i prijedlog, zato i kažem da u ovom svom izlaganju želim biti konstruktivan, a imamo ih i sada da napravimo i pripomognemo domaćoj poljoprivrednoj proizvodnji da bude što konkurentnija. To možemo učiniti samo jednom mjerom, a to je mjera zaštitna mjera carine koja je dozvoljena, i sukladna je članku 12. GAT sporazuma, moram vam reći da su neke zemlje koje će ubrzo postati članice Europske unije imale takvu carinu i provodile ju gotovo 8 mjeseci, i na taj najdirektniji način uspjele svoj deficit u platnoj bilanci učiniti u svakom slučaju manjim. Mislim da su to mjere kojima moramo utjecati da u ovoj situaciji pokušamo učiniti sve, da ukupno gospodarstvo posebice ovdje kada govorim o poljoprivredi, učinimo što konkurentnijim i pripomognemo koliko je to maksimalno moguće. Evo mislim da sa tim razmišljanjima, vjerujem da nakon ovog prvog čitanja ćemo svi uvažiti da je ovo izuzetno važno pitanje koje ipak nećemo svesti, ipak na onaj jedini argument da je to čvrsto predizborno obećanja, što ja uvažavam, ali da ipak uvažavajući sve drugo morali bi ipak iskonzultirati kompletnu struku, uvažiti sve ovo što vjerujem danas je ovdje rečeno i pokušati do drugog čitanja predložiti Zakon koji bi bilo najbolje da se u ovom Parlamentu donese konsenzusom. Hvala lijepo.
Hvala vama poštovani kolega Pankretić. Na redu je poštovani kolega Željko Kurtov. Izvolite kolega.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, poštovani ministre. Budući da je kolega Pankretić ispred mene dotaknuo temu i skoro sve rekao ja ću se ponoviti možda. Gospodine ministre pitam se da li će poljoprivredna proizvodnja biti još jače izložena konkurenciji, smanjenim PDV-om stimuliramo uvoz i proizvodnja koja nam je na najnižim granama još dublje tone. Poljoprivredu treba stimulirati i poticajima da bi dostigli konkurentnost Europske zajednice. Novac koji gubimo u proračunu mogao bi se iskoristiti za tisuće hektara voćnjaka koje treba podići prije nego uđemo u Europsku uniju, i time izgubimo pravo na određene kvote u proizvodnji voća i povrća. A znamo da je velika većina poljoprivrednika nije u sustavu PDV-a. Hvala lijepa.
Hvala lijepa poštovani kolega Kurtov. Na redu je poštovana kolegica Čičin-Šain.
Hvala lijepo, poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici. Vrlo je upitno da li će smanjenjem PDV-a doći do smanjenja troškova života odnosno da li će se olakšati potrošačka košarica od nekakvih prosječnih 5295 kuna. Nesporno je međutim da će svakako doći do smanjenja prihoda u proračunu i to tim gore u proračunu koji nam je u trenutku donošenja ove odluke potpuno nepoznat jer se odnosi na 2005. godinu. Tko će od smanjenja ovog ionako socijalno nepravičnog poreza imati neposrednu korist? Primjerice, kakav će benefit odnosno korist od smanjivanja PDV-a imati poduzetnici kada je za njih PDV ionako neutralan? Ako se doista želi ići u susret poduzetnicima, a po logici da je PDV neutralan onda ste gospodine ministre mogli predložiti da se poveća rok za uplatu PDV-a tj. da do uplate PDV-a dolazi u trenutku naplate računa, a ne trenutkom fakturiranja čime se stvara, smanjuje udarna likvidnost i ostavlja se više sredstava za raspolaganje u daljnjim investicijama. Što je najvažnije time se stvara veća dobit i mogućnost daljnjem ulaganju, zapošljavanju i drugim pogodnostima. Nadalje poznato je da se cca 60% PDV-a ubire prilikom carinjenja robe kod uvoza. Tu se posebice referiram na ono što je gospodin ministar jutros sam spomenuo veliki uovz u kontekstu slabog gospodarstva sa naplatom čak 72% PDV-a pri uvozu roba. Smanjivanje stope PDV-a dovelo bi do pojeftinjenja uvozne ionako jeftine robe što bi nadalje rezultiralo povećanjem uvoza i time izazvalo negativne efekte na robnu likvidnost od strane uvoza, a time implicite i pritisak na inozemna zaduživanja za financiranje uvoza, a što bi istovremeno dovelo u pitanje situaciju ionako problematičnu domaću proizvodnju. Kao što je HNS u predizbornoj kampanji naglašavao izmjenom i, ili donošenjem nekih drugih zakona kojima se reguliraju porezi naročito porez na dohodak za koje svi znamo da su pregolemi i da upravo oni čine razlog skupe radne snage te time i nezainteresiranost stranih ulagača da pokrenu bilo kakvu ozbiljniju proizvodnju u Hrvatskoj, povećavanjem osnovnog osobnog odbitka omogućilo bi se ukupni porast u sektoru stanovništva što u nastavku omogućuje naprimjer povećanu potrošnju ili naprimjer neto štednju što se dalje može ponovo putem fondova investirati u gospodarstvo odnosno proizvodnju. Zato se osobno ne zalažem za linearno smanjivanje PDV-a od 2 poena jer se radi o zahvatu kojim se samo formalno udovoljava obećanjima biračkom tijelu i to još sa odgodom punom nepoznanica, a da se ono neće uopće pozitivno odraziti na životni standard naših građana već što više samo na dobit trgovaca. Teško je vjerovati da će smanjenje cijene u maloprodajnoj trgovačkoj mreži biti izazvan vapajem Vlade ili nas ovdje u Saboru. Zalažem se naprotiv za ono što smo kao stranka ispisali u našem predizbornom gospodarskom programu za smanjivanje poreza što je neposredno, što neposredno utječe na plaće građana, mogućnost zapošljavanja, pokretanja gospodarstva i što je svakako najvažnije diže standard socijalno ugroženih kategorija građana. Dakle ono što podržavamo mi iz Hrvatske narodne stranke je promjena sustava koji će se neposredno odraziti na povećanje neto plaće, a da pri tome bruto cijena rada odnosno trošak rada za poslodavca ostaje nepromijenjen. Povećanje neoporezivoga dijela i konačno što je također jako važno redistribucija od poreza u ... [[Govornica se ne razumije]] sredstava na nivo lokalne i regionalne samouprave. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Na redu je poštovani kolega Branko Vojnović.
Štovani gospodine potpredsjedniče Sabora, ministre, štovane kolegice i kolege zastupnici. Neću vas dugo gnjaviti jer sve smo od jutros, dugo slušamo i ima raznih prijedloga i sve smo rekli, ali ću se osloniti na alternativno rješenje koje je predložila naša stranka koje je jutros detaljno obrazložio gospodin Čačić. Ja ću ponoviti samo dvije stvari iz toga. Ako se smanji PDV za 2% onda se košarica ili plaća našem građanu povećava za 86 kuna, a Proračun gubi 3 milijuna, 3 milijarde kuna. Ako idemo na ovo rješenje koje nudi HNS da se poveća neoporezivi dio sa 1500 na 2000 kuna onda prosječna plaća raste 4% ili 156 kuna, a ušteda je, a smanjuje se Proračun za milijardu i 750 tisuća kuna. Znači ušteda je milijardu i 250 tisuća kuna. Mislim da tu, tu ne treba nikakva obrazloženja ali ajmo se spustiti i na lokalnu samoupravu koja je ovo naše alternativno rješenje, malo se spustilo do lokalne samouprave gdje smo dosta od jutros čuli. Vi ste svi pretežno ili ste u vijećima ili ste načelnici, gradonačelnici. Tako sam ja u jednoj maloj općini. Ovim našim alternativnim rješenjem recimo moja lokalna jedinica koja porezno ubire na svom području godišnje 7 milijuna kuna po sadašnjem zakonu ona dobiva 2 milijuna i 240 tisuća kuna ili 32%. Ako idemo u ovu raspravu onda po ovom našem prijedlogu lokalna jedinica neće više dobivati 32%, 38%. Znači da će ona ubirati 2 milijuna i dobivati 2 milijuna i 660 tisuća kuna godišnje, a to razlika 420 tisuća kuna. Za jedne male općine to je velik iznos, a to moram kazati da to ide u kombinaciji uz prijedlog od dva zakona. Znači Zakon o povećanju neoporezivog dijela sa 1500 na 2000 kune i Zakona o sufinanciranju lokalne i regionalne samouprave. Tim zakonima i tim kombinacijom mi bi bili zadovoljne građani i povećali bi se prihodi u lokalnoj jedinici. Ovdje se može kombinirat i treći prijedlog i prijedlog predlagača za PDV-e u različitim stopama, što bi isto stvorilo još bolje efekte i uštede. Hvala lijepa.
Hvala vama poštovani kolega Vojnović. Na redu je u ime Kluba Libre kolega Herman završnih 5 minuta. Izvolite gospodin Herman.
… [[govornik se naknadno uključio, ne čuje se]] htjeli bismo reći da se glasovanjem za smanjenje PDV-a preuzima odgovornost za proračun 2005. koji će radi smanjenja PDV-a imati manje prihode za otprilike suglasni smo 3 milijarde kuna, stim da ipak još nije poznat prijedlog proračuna za 2004. niti izvršenja proračuna za tu godinu, iz kojih bi bilo vidljivo kolike su doista realne mogućnosti za smanjenje PDV-a. Sljedeće, siva ekonomija je problem i u svijetu, ne možemo se pozivati kao na taj problem, kao naš eksluzivni problem u prosijeku 20% bruto društvenoga proizvoda. i Hrvatska će doista realno teško povećati prihode proračuna suzbijanjem sive ekonomije, pa čak i uz uvođenje financijske policije. Kako manjak u proračunu nastao smanjenjem PDV-a nadoknaditi povećanjem investicija, to je po nama jedno od suštinskih pitanja, a doista u korist rasta standarda građana, odnosno kako natjerati velike domaće, "kompanije" da doista investiraju u Hrvatskoj. Koristi od smanjenja PDV-a imati će trgovci kroz povećanje dakako profita i oni sa najvećim primanjima, to ne može biti motiv za smanjenje PDV-a. Porezi se ne smanjuju usput rečeno ako dopuštete i malo šale, zbog toga da bi on bio okrugli porez ili pak da bi se lakše preračunavao ili da bi se kako je čak izrečeno poboljšao imidž istoga poreza. Ali dobro. Suštinsko pitanje je kako smanjiti proračunske rashode uz stabilne proračunske prihode. Jednostopni PDV-e je socijalno nepravedan porez. Nismo danas čuli sasvim pouzdane podatke, ja zato želim u ime Kluba Libre još jednom naglasiti sve članice Europske unije s izuzetkom Danske, samo Danske uz opću stopu PDV-a ima još jednu, dvije, tri stopa PDV-a. Najednostavnije, dvojba treba biti smanjiti opću stopu PDV-a ili uvoditi snižene stope PDV-a, svodi se na ocijenu vrijednost socijalnog sustava svake zemlje, pa i naše zemlje. Dakle, učinci na standard ljudi će biti na kraju krajeva vrlo mali, a istinsko povećanje kupovne moći stanovništva do nje će doći samo povećanim zapošljavanjem. Treba dakle očekivati da Vlada i to zapravo želimo kao završnu poruku uputiti potakne i investicije vezane uz trajno povećanje izvoza. Još napomena da očekujemo jedan cijelovitu reformu poreznog sustava i onda dakako pitanja a što je to sa porezom na dobit, što je sa porezom na dohodak? Ja kada dolazim iz Osijeka ne mogu ne reći da je porez na dobit koji ide po mjestu registracije tvrtke nakon 150 godina ostao bez sjedišta banke. Evo gospodine ministre, snažan motiv da se u jednoj regiji i zbog ove okolnosti pokuša razmišljati o tome što to značči porez na dobit i njegova pravednija redistribucija. Dakle, grad Osijek nema naprost zbog toga što nema sjedište banke, u Osijeku nema ništa od poreza na dobit tih banaka. Evo, ako treba biti efekat, a to sigurno želim, trebalo bi reći stručnost naprijed, a politici stoj. Hvala vam lijepa.
Hvala vama poštovani kolega. Na redu je kolega Kovačević, pet minuta završnih u ime HSP-a.
Gospodine dopredsjedniče, gospodine ministre, kolege i kolegice bit ću vrlo kratak. Klub HSP-a neće biti protiv smanjenja PDV-a, no mi u ovome trenutku nemamo jamstava da je, da će biti provedeno, znači ciljano smanjenje PDV-a u interesu potrošača. Prema tome, zbog toga smo i sukladno našim programskim ciljevima iznijeli veći broj prijedloga od uvođenja među stopa, do toga kako i na koji način ubrati one prihode koji već jesu i trebaju biti prihodi državnog proračuna. i ovaj dio pozdravljamo što je najavio i premijer i ministar Šuker da s ovim se počinje s reformom poreznog sustava u Hrvatskoj, jer ovo je više nedopustivo da je nama porezni sustav samo u funkciji punjenja državnoga proračuna. Očekujemo, i sukladno našim prijedlozima da će porezni sustav biti u funkciji razvitka i da ćemo maksimalno iskoristiti unutarnje rezerve vezano za investiranje, znači i poticanje zapošljavanja. Jedan veliki dio nalazimo u okviru samog državnog proračuna, ili gospodarenjem državnim proračunom pažnjom dobrog domaćina može se na razini godine uštedjeti od 5 do 10% a to vam je iznos do 7 milijardi kuna jer je samo dovoljno pogledati stavke sadašnjeg državnog proračuna, pa intelektualne usluge pa materijalni troškovi, namještaj i sve druge stvari dolazimo do toga da se ponašanjem pažnjom dobroga domaćina. Plus korištenje ovoga dijela devizne štednje hrvatksih građana i uz svakako poticanje razvoja turizma io poljoprivrede putem državne banke a to bi trebala biti Hrvatska pošatnska banka. Znači imamo tih naših prijedloga koje smo vam dali, i nadamo se da ćete v eći dio unutra uvrstiti. Tako da će do konačnog prijedloga zakona biti izdefinirani i sa+držati toga novoga poreznog sustava koji će biti razvojni. Evo hvala vam lijepa.
Hvala vama. Završnih pet minuta u ime kluba Hrvatske stranke umirovljenika kolega Sudec. Izvolite poštovani kolega.
Dozvolite mi dame i gospodo zastupnici da se izvinem ako sam reagirao, i mao sam osjećaj da se nešto događa izvan mene. Očito sam ja pogriješio jer sam digao repliku a nije bila replika nego ispravak navoda. Međutim ne želim ispravljati druge. Ja samo želim reći zašto podržavamo voaj prijedlog koji je gospodin Šuker ovdje, rekao. Ja dolazim iz jedinice treće izborne jedinice gdje umirovljenicu u prosjeku imaju 1380 kn mirovinu. To je prosječna mirovina Međimurja, Varaždina, i Krapina. Mi smo u matici umirovljenika Hrvatske radili širu anketu i došli smo do toga da se naša košara potrošnje razlikuje od one o kojima ovdje ljudi govore. Mislim, kada mi ne bi bili uvjereni da ovo ide u korist umirovljenika budite sigurni d za ovaj prijedlog ne bi glasali. Ako umirovljenici od svoje mirovine moraju 860 kn platiti režije, na 860 kn ide PDVe 22 na sve. Voda, struja, Plin i da ja ne govorim. Onda dolazi prijevoz, telefon, onda dolaze lijekovi koji nisu na listi, popravci za kućanske aparate, iako trojca umirovljenika zajedno kupe štampu, ako kupe. Zah to ajde 150 kn ostaje im 300 kn. Od 300 kn potroše u dućanu u redovnoj prodaji potroše 150. A 150 potroše na zelenoj pijaci gdje nema PDVa. Pa vi sada izračunajte zašto smo podržati ovaj prijedlog. Hvala lijepa.
Ništa ništa. Prihvaćamo ispriku. Ispravak netočnog navoda kolegica Zgrebec. Izvolite.
Ja ću ispraviti u onom dijelu gdje kolega kaže da podražva ovo suprotno od prijedloga koji mi sa diferenciranim stopama predlažemo. Onda će Međimurski umirovljenik sa ovakvim zakonom dobiti povećanu kupovnu moć od 22 kune, a kada bi bila diferencirana stopa onda bi dobio 113 kuna, pa neka oni odluče.
Hvala lijepa. Završna riječ predstavnika predlagatelja riječ ima ministar financija gospodin Šuker. Izvolite gospodine ministre.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Pa evo na kraju ovoga da kažem burna dana, zahvala svim zastupnicima na jednoj raspravi. Iskreno govoreći s obzirom koliko je PDVe bio aktualan od svoga uvođenja do danas nije ni trebalo očekivati drugačiju raspravu nego ovakvu. Dakle hvala svima na sugestijama i prijedlozima. No očigledno da su ovdje dva koncepta pristuna, jedan je Vlade, drugi je jednoga dijela oporbenih stranaka a drugi imaju drugi prijeldog. NO ono što ajde ja sam si uzeto za pravo da nekako posložim oko čega smo se svi složili tijekom ove cijelodnevne rasprave je da Hrvatskoj je potrebna reforma poreznog sustava. Da Hrvatskoj je potrebno uvesti red u javne financije i Hrvatskoj je potrebno izraditi jedan kvalitetan sustav za naplatu porezniuh prihoda tj. za punjenje državong proračuna. I ako se svi složimo oko ovoga onda budite uvjereni da ćemo se vrlo jednostavno složiti oko koncepta porezne reforme. Jer ako u tom konceptu obuhvatimo sve porezne prihode i ako se sa stvaranjem reda u javnim financijama i sa stvaranjem sustava oko naplate prihoda poveća naplata ongoa što mora doći u državni proraču. Jer nemojmo donositi zakone ako unaprijed znamo da ih nećemo moći primjenjivati. NItko nema pravo uzeti sebi da odlučuje koji porez hoće ili koji porez neće platiti. Mi to jednostavno moramo izbiti iz glave onima koji tako razmišljaju. Dakle ako uspijemo to napraviti onda ćemo stvoriti preduvjete za jednu kvalitetnu poreznu reformu, oko čega je možda danas ovdje na tiho postignut koncenzus a to je poreznu reformu koja će biti direktno potaknuti gospodarstvo. Dakle direktno ubrizgati novce u gospodarstvo. A osnovni cilj ovgoa ministarstva je prije sveta napraviti ove tri stvari o kojima sam rekao. A ovo što sam danas nekoliko puta rekao ova linearno smanjenje st ope od 2% je prvi korak u poreznoj reformi koji će ova Vlada predložiti. I ono što posebno naglašavam je porezna reforma jedinica lokalne samouprave, dakle njihovih izbornih prihoda. Tu se na žalost u proteklim godinama nije ništa napravilo. MI i dan danas imamo komunalne doprinose i komunalne naknade koje praktički nema niti jedna moderna zemlja u svijetu. Mislim da svakako tu moramo stvoriti mogućnost za veće prihode i kvalitetnije prihnode. A onda će se u nekim stvarima vjerojatno drugačije raspravljati. Dakle hvala svima na raspravi. Vlada će do drugoga čitanja razmotriti sve prijedloge ili sa konačnim prijedlogom zakona. Ali kažem drago mi je da smo se oko onih ključnih stvari na kojima će Ministarstvo financija inzistirati da smo postigli jedan konsenzus u današnjoj cjelodnevnoj raspravi. Hvala svima.
Hvala vama gospodine ministre. Kolegice i kolege kao što je najavio predsjednik Sabora sutra počinjemmo se dnevnim redom Prijeldog zakona o izmjeni i dopuni zakona oradu. I nastavljamo točke koje sljede iza toga. Sada vam želim ugodnu i laku noć. Sutra nastavljamo u 9 i 30, u 9 i 30.
Dame i gospodo, prelazimo na glasovanje o raspravljenim točkama dnevnoga reda ove sjednice. Prvo je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost, prvo čitanje, P.Z. broj 8. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Molim, izvolite, kolega Markov.
Gospodine predsjedniče, u ime kluba HSS-a molim pauzu od 10 minuta.
Molim. Hvala lijepa. Pauza od 10 minuta. Molim zastupnike ove ostale da ostanu sjediti. Dame i gospodo nastavljamo sa radom nakon ove stanke. Molim predstavnika Kluba HSS-a da podnese Izvješće.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodo i gospođe predstavnici Hrvatske vlade, kolegice i kolege. Dozvolite da u ime Kluba HSS-a obrazložim razloge ove stanke. Naime, prije samog glasovanja o PDV-u, izmjeni i dopuni Zakona želim iskazati privrženost Kluba HSS-a na smanjenju svih onih poreznih opterećenja koji trebaju ići u prilog i građana i poduzetnika. želim naglasiti našu privrženost konačnom i trajnom uređenju i usklađenju fiskalnog sustava, i najvažnijih instrumenata i mjera fiskalne politike. Isto tako želim napomenuti da u pogledu smanjenja opterećenja prije svega PDV-a postoji apsolutno privrženost i vrlo jasna stajališta HSS-a koja su kada ih uspoređujemo sa predlagateljevim prijedlogom u toj formi ista, i jedan i drugi prijedlog se zalaže za smanjenje poreznog rasterećenja. Naše razlike se prije svega očituju u načinu na koji doći do tog poreznog opterećenja pa povezano s time i određenim ciljevima koji bi se postigli. Nitko nije zanijekao da je cilj rasterećenje građana i poduzetništva. Upravo što je Zakon o porezu na dodanu vrijednost jedna od onih kategorija koje mislim da dijelimo mišljenje svih čini jednu važnu i značajnu polugu u okviru nacionalno odgovornih poruka, pa i sama činjenica da se PDV nije mijenjao tijekom godina govori o važnosti tog Zakona. Upravo radi važnosti tog Zakona ali isto tako radi bolje i kvalitetnije prakse, običaja u ovom Parlamentu da se važne stvari, nacionalne stvari, stvari o kojima će bitno sutra utjecati rast gospodarstva, standard života pa i pozicija Republike Hrvatske da se donose usaglašeno, da se donose na osnovu kompromisa i onih koji predlažu taj Zakon i koji pokušavaju da taj Zakon izgleda bolje. Taj kompromis je nužan i radi Hrvatske taj kompromis je nužan danas i za vladajuću stranku i za oporbu. Taj kompromis može otvoriti novi način gledanja na Hrvatsku stvar, taj kompromis je potreban svima i vlasti i oporbi. Upravo stoga nepotrebna brzina dovodi često do krivih odluka, nepotrebna brzina je bila iskazana jučer kada je dijametralno suprotna gledišta u pogledu stanja javnih financija su se činila kao nepremostiva da bi se preko noći ipak usuglasila. Nama je drago i pozdravljamo da su se usaglasila stajališta i da su naše javne financije u dobrom stanju, mi to pozdravljamo, ali nepotrebno smo sami sebi zadali određene probleme koje na vanjskom planu mogu rezultirati određenim negativnim utjecajem na ono što nas čeka sutra. Upravo stoga da ne bi u pogledu ovako važnog i presudnog Zakona došli opet u potrebu da tu nepotrebnu brzinu imamo predlažem u ime Kluba HSS-a da se odgodi glasovanje o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost, te da se pokušaju usuglasiti one razlike koje postoje te da ovaj Parlament pokaže da može i drukčije raditi. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem na ovom prijedlogu Kluba zastupnika HSS-a. Budući da znam da stranke koje čine većinu i Vlada inzistiraju na donošenju ovoga Zakona, moramo prići glasovanju. Stoga dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona. Molim tko je za ovaj zaključak? Protiv? Hvala. Uzdržan? Hvala. Utvrđujem da je sa 78 glasova za, 42 protiv i 7 suzdržanih usvojen predloženi zaključak.