Hvala lijepa predsjedniče. Tražim u ime kluba MOST-a stanku od 10 minuta, aktualna politička situacija u RH. Hvala.
Dobro. Može. Javlja li se još netko. Ako ne, stanka je do 9 sati i 44 minute. Jeste možda za da krenemo odmah ako ste, da ne radimo stanku. … [[Upadica se ne čuje.]] Molim? [[Upadica Bulj: 10 minuta stanke.]] Molim? 10 minuta, dobro. STANKA U 9,34 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,44 SATI]] Poštovane kolegice i kolege nastavljamo sa radom. U ime Kluba zastupnika MOST-a uvaženi kolega Nikola Grmoja, izvolite.
Poštovani predsjedniče, kolegice i kolege. U svjetlu jučerašnjeg ponašanja premijera u Hrvatskom saboru koji nije odgovorio na pitanja kolege Bulja i mene nego se s visoka obračunavao s MOST-om i patronizirao, ali i u svjetlu današnje odluke o arbitraži koja je duboko kompromitirana, iz koje se Hrvatska povukla nakon što se otkrilo da su se slovenski predstavnik u arbitražnom sudu Sekolec i djelatnica Slovenskog ministarstva vanjskih poslova Drenik dogovarali o iznošenju slovenskih argumenata i lobiranju kod drugih arbitražnih sudaca. Naime, jučerašnje ponašanje i odgovori premijera Plenkovića nastavak su jedne bijedne podaničke politike još od vremena Račana pa do HDZ-ovog izglasavanja Sporazuma o arbitraži iz 2010. u kojem je HDZ pristao na načelo pravičnosti i dobrosusjedskih odnosa, umjesto da smo se držali isključivo međunarodnog prava. Nažalost, HDZ-ova Vlada je tada podlegla slovenskim pritiscima zbog ulaska u EU. Jučer je premijer Plenković na izričito pitanje kolege Bulja o isključivom gospodarskom pojasu i pitanju gdje su stigli pregovori odnosno konzultacije koje je sa partnerima i susjedima pokrenula Vlada na prvoj sjednici Plenkovićeve Vlade na temelju uvjeta MOST-a, znači to se dogodilo 27.10.2016., premijer je odgovorio da su, da je rok za konzultacije godinu dana ne davši nikakav odgovor u kojem su procesu te konzultacije i što je do sada napravljeno. Na moje ponovljeno pitanje o isključivom gospodarskom pojasu i konstataciji kako je premijer i tijekom pregovora između HDZ-a i MOST-a bio protiv proglašenja isključivog gospodarskog pojasa dok je tome bio puno skloniji bivši potpredsjednik Vlade i ministar vanjskih poslova Davor Ivo Strier, odgovorio, odnosno podsjetio me na to, rekao mi da se ja ne sjećam toga jer sam mlad kako je Hrvatsku 16. siječnja 1992. posjetio talijanski premijer Cossiga i dao nam punu podršku na našem putu ka neovisnosti. Dakle, premijer je u odgovoru poslao poruku da Hrvati nemaju pravo na isključivi gospodarski pojas iako je Europska komisija preporučila državama članicama 1. srpnja 2013. da to učine. Premijer smatra da iz zahvalnosti Italiji Hrvati znači trebaju dopustiti Talijanima neometano iskorištavanje našeg Jadrana, da ne trebamo štiti naše more i podmorje iako je to preporuka Europske komisije ali i naše pravo. Očito je da je odluka o konzultacijama koje je donijela Vlada donesena pod našim pritiskom, bilo samo evo da se nas nekako udovolji, da se taj rok prolongira na nekakvih godinu dana i da se po tom pitanju ništa ne učini. Ja bih postavio pitanje ovdje vama kao hrvatskim saborskim zastupnicima što ćemo mi kao Hrvati dati u zahvalnost Turcima, što ćemo dati Austrijancima, što ćemo dati Nijemcima? Ja sam jučer premijera to pitao. Pitao sam ga o optičkoj agregacijskoj mreži, je li upoznao Njemačku sa našom namjerom da mi gradimo mrežu u svom vlastitom aranžmanu. Hoćemo li zbog zahvalnosti Nijemcima odustati od gradnje agregacijske optičke mreže koja je pitanje nacionalne sigurnosti, slobodnog tržišta u kojem će svi operateri imati jednake uvjete ali i pitanje nižih cijena za naše građane ili ćemo znači u svjetlu ovih odgovora premijera i politike premijera dati Deutche Telekomu da gradi optičku mrežu. Na to pitanje mi jučer premijer Plenković nije odgovorio i ja mislim drage kolegice i kolege da je vrijeme za jednu suverenu hrvatsku politiku, politiku koja razvija odnose sa susjedima i sa svojim partnerima ali i politiku koja vodi isključivo, vodi računa isključivo o hrvatskim nacionalnim interesima. Mi takvu politiku do sada zahvaljujući posebno vladama HDZ-a ali i SDP-a kao što sam spomenuo nismo, nismo imali. Nakon jučerašnjeg dana jasno je da premijer Plenković ne misli voditi takvu politiku. Hvala.
Hvala. Poštovane kolegice kolege, nastavljamo sa radom. Danas je 1. točka Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sveobuhvatnog gospodarskog i trgovinskog sporazuma (CETA) između Kanade, s jedne strane, i Europske Unije i njezinih država članica, s druge strane, hitni postupak, prvo i drugo čitanje.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Sabora. Dobro jutro želim svima, poštovane zastupnice, poštovani zastupnici, dame i gospodo, dobro jutro još jedanput. Dopustite mi predstaviti Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju sveobuhvatnog gospodarskog i trgovinskog sporazuma, skraćeno nazvano CETA, između Kanade sjedne strane i EU-a i njezinih država članica, s druge strane. CETA je sveobuhvatni sporazum o trgovini i ulaganjima kojim se želi stvoriti međunarodno-pravni okvir za jačanje trgovinskih i gospodarskih odnosa između EU-a i njezinih država članica i Kanade. Radi se međunarodnom ugovoru mješovite prirode, kojeg su sklopile EU i njezine države članice i Kanada. Sporazum je u ime RH potpisao izvanredni i opunomoćeni veleposlanik RH u svojstvu samostalnog predstavnika RH, pri EU-u, 30. listopada 2016. godine. Europski je parlament 15. veljače 2017. dao suglasnost za sklapanje CETA-e. Nakon završetka unutarnje procedure prihvaćanja u Kanadi, sporazum će se privremeno primjenjivati. Kanada je bliski saveznik Europe. Demokracija s kojom dijelimo iste vrijednosti, kulturu kao i predanost otvorenom tržištu i socijalnih politikama. Sveobuhvatni gospodarski i trgovinski sporazum vjerujem, dat će novi zamah odnosima između EU-a i Kanade i njihovim zajedničkim naporima na svjetskoj razini, kao što su osiguranje gospodarskog rasta, i zapošljavanje uz ispunjenje ciljeva održivog razvoja i sprečavanje klimatskih promjena. Osim toga, Kanada je važan gospodarski partner EU-a, a vrijednost bilateralne trgovine iznosi gotovo 100 milijardi eura od kojih na Hrvatsku otpada oko 87 milijuna eura, a to su roba i usluga a to je iz 2015. godine. A izravna ulaganja u EU premašuju 450 milijardi eura. Građani i poduzeća s obje strane Atlantika trebali bi uskoro uživati u prednostima koji donosi ovaj sporazum. Kada CETA stupi na snagu, gotovo sav hrvatski izvoz u Kanadu, bit će oslobođen carina. U 2016. godini robna razmjena između RH i Kanade iznosila je 49 milijuna eura, od čega 37 milijuna eura izvoza iz RH u Kanadu. Što predstavlja rast u odnosu na 2015. godinu kada je iznos izvoza iznosio 28 milijuna eura. Kanada je 39. trgovinski partner RH. Ključni dijelovi hrvatskog izvoza u Kanadu su informatičko-komunikacijske tehnologije. I elektrotehnički proizvodi koji su prošle godine činili 1/3 hrvatskog izvoza u Kanadu. S trenutačnom kanadskom carinskom stopom od 6,5%. Izvoz lijekova predstavlja gotovo 30% hrvatskog izvoza u Kanadu, a taj je sektor u kojem već sada nema carina, imat će koristi vezano za odredbe s intelektualnim vlasništvom. Nadalje, značajan udio u hrvatskom izvozu u vrijednosti od 2,7 milijuna eura imaju metali i minerali. S trenutačnom carinskom stopom od 5,6% te namještaj u vrijednosti od 1,6 milijuna eura sa kanadskom carinskom stopom od 15,5%. Prema kanadskim statističkim podacima, Hrvatska je njezin 52. trgovinski partner, a najveći hrvatski proizvodi, izvozni proizvodi su strojevi i dijelovi, metalni proizvodi, mineralni proizvodi, kemijski i plastični proizvodi te vafli i oblatne. Hrvatski izvoz usluga u Kanadu iznosio je 59 milijuna eura u 2015. godini a najzastupljeniji uslužni sektor u trgovini sa Kanadom su turizam, ICT usluge, usluge istraživanja i razvoja itd. Kanadska izravna strana ulaganja u Hrvatsku iznosila su u 2015. godini 3 milijuna eura. Zahvaljujući članstvu u EU-u i stabilnosti gospodarstva, Hrvatska ima mogućnost postati atraktivna destinacija za kanadska ulaganja. Primjenom CETA-e, Hrvatska i europska poduzeća dobit će novi priliku na kanadskom tržištu. Poduzeća u EU-u uštedjet će više od 500 milijuna eura godišnje koliko trenutačno iznosi trošak carina na industrijske proizvode koji se izvoze u Kanadu. Odmah će biti vidljivo 98% tih ušteda, budući da je dogovoreno ukidanje carina na 97,7% europskih proizvoda i 98,2 proizvoda kanadskih. CETA će poboljšati pristup kanadskom tržištu usluga i svih sektora. Osigurati veću mobilnost za zaposlenike poduzeća i stručnjake, te okvir za priznavanja kvalifikacija što je jako bitno. Time će se pružateljima usluga olakšati rad u Kanadi te omogućiti da ponude komplementarne usluge kao što su podrška nakon prodaje na primjer strojeva koji čine veliki udio u hrvatskom izvozu, a čime će se tim izvoznicima povećati i konkurentnost. CETA-om je predviđen okvir za olakšavanje uzajamnog priznavanja kvalifikacija u profesijama kao što su arhitekti, računovođe i inženjeri kroz sklapanje dodatnih sporazuma o međusobnom priznavanju kvalifikacija između EU i Kanade u kojima će biti zastupljeni naravno i hrvatski interesi. Autorska prava, zaštitni znakovi i dizajn proizvoda je značajna kategorija za proizvode i svaka zaštita će osigurati hrvatske proizvode od krivotvorina i njihove trgovine na kanadskom tržištu posebno za lijekove i farmaceutske proizvode što je važno za hrvatski izvoz obzirom da oni i danas predstavljaju važan izvozni proizvod u Kanadu. Omogućit će se uklanjanje zapravo tehničkih prepreka u trgovini koje će poboljšati transparentnosti i poticanje suradnje između EU i Kanade u području tehničkih propisa koji se odnose na norme, ispitivanje, certificiranje i akreditacija radi smanjivanja troškova za gospodarstvenike. CETA i to treba naglasiti nije sklopljena zbog multinacionalnih kompanija. One su već i tako prisutne danas na tržištu EU pa i u RH. Mala i srednja poduzeća koja su važan generator zapošljavanja i predstavljaju više od 90% registriranih poduzeća u RH imat će veće mogućnosti za izvoz u Kanadu zbog specifičnih odredbi CETA-e koje su njima posebno namijenjene. Ovdje bih posebno željela naglasiti i ovom prilikom reći da CETA neće ugroziti temeljne europske interese i standarde, a primjenom CETA-e imamo sljedeće: 1. Zaštitit će se osjetljivi poljoprivredni sektor jer će se kanadske izvozne proizvode ponuditi ograničenim kvotama ili će one zadržati carinu. A jučer smo imali pitanje, mislim da ste vi pitali, imali ste zastupničko pitanje premijeru, pa evo ja bih posebno to željela ovdje naglasiti. 1. Zadržat će se pravo na očuvanje javnih usluga i države članice će i dalje samo moći same moći odlučivati o svojim sustavima zdravstvene skrbi, obrazovanja, vodoopskrbe itd. 1. Nastavit će se primjenjivati vlastiti standardi na robe i usluge koje se prodaju u europskim zemljama, na primjer oni koji se primjenjuju na hranu, odjeću ili automobile. 1. Proizvodi koje Kanada uvozi, izvozi u EU moraju odgovarati svim pravilima EU, a ta pravila i dalje donosi europski zakonodavci prema europskim postupcima odnosno europskim propisima. 1. Moći će se ako to želimo postavljati strože standarde u području sigurnosti proizvoda i hrane, a to se opet odnosi na ono vaše jučerašnje pitanje i veće razine zaštita radnika ili okoliša. Jer se sporazumom eksplicitno štiti i ovdje je pod navodnicima pravo EU na donošenje propisa, a strane se obvezuju da neće snižavati već dogovorene standarde. Sve navedeno dio je zajedničkog instrumenta za tumačenje CETA-e kojeg objavljujemo u članku 3. Konačnog prijedloga zakona o potvrđivanju CETA-e. Znači, radi se o dokumentu autentičnom pravnom tumačenju obvezujućeg karaktera koji nedvosmisleno pojašnjava navedena pitanja na koje će se u budućnosti moći osloniti bilo koji pravni subjekt koji mora tumačiti ovaj sporazum. Stupanjem na snagu sporazuma prestat će se primjenjivati Sporazum između Vlade RH i Vlade Kanade o poticanju i zaštiti ulaganja koje smo potpisali 3. veljače 1997. godine. Time će se postojeći sustav rješavanja investicijskih sporova zamijeniti neovisnim sustavom sudova za ulaganja sastavljenim od Stalnog suda i Žalbenog suda u okviru kojeg će se voditi postupci rješavanja sporova na transparentan i nepristran način. Novim sustavom rješavanja sporova otklanjaju se značajne zamjerke dosadašnjih sustava. Primjerice i navest ću tri. Prvo izričito je regulirano pravo na zakonsko reguliranje kojim se jasno daje do znanja da država može izmijeniti postojeće ili donijeti nove zakone radi zaštite legitimnih ciljeva od javnog interesa čime se uravnotežuje odnos između ulagača i države. Drugo, uspostavljen žalbeni mehanizam kojim se pridonosi ujednačavanju arbitražne prakse i većoj pravnoj sigurnosti. I treće uvedeni su najviši standardi transparentnosti postupanja, a od arbitara se zahtjeva nepristranost, visoka stručnost i poštovanje kodeksa ponašanja. CETA je najprogresivniji trgovinski sporazum koji je ikada sklopila EU i Kanada, koji utvrđuje ambiciozne odredbe u pogledu tržišta rada i okoliša. U tom smislu strane su preuzele sljedeće obveze, provesti multilateralne sporazume u području okoliša, kao što su Pariški sporazum o klimatskim promjenama, te promicati održivu upotrebu prirodnih resursa kao što su to drvo i riblji fond. Neće se umanjivati radna prava kako bi se potaknula trgovina ili privukla ulaganja, neće se mijenjati prava radnika na pregovaranje, zaključivanje ili provođenje kolektivnih sporazuma. EU i njezine države članice i Kanada obvezuje se na učinkovitu provedbu temeljnih konvencija Međunarodne organizacije rada, odnosno kako mi zovemo ILO. Konačno CETOM se otvara novo tržište za hrvatske tvrtke i na nama je da iskoristimo sve njezine odredbe i prednosti, što je više moguće, a posebno mali i srednji poduzetnici, koji zapravo i predstavljaju temelj hrvatskog gospodarstva. Ja bih ovdje još nešto nadodala a to je 250 tisuća najmanje Hrvata koji živi u Kanadi, vjerujem da će CETA zahvaljujući našim brojnim, doista brojnim hrvatskim iseljenicima i njihovim potomcima, koji danas, kako sam već napomenula, u Kanadi živi oko 250 tisuća, zaista otvoriti mogućnost za veće i značajnije trgovinske veze i veće i značajnije odnose između RH i Kanade. Uzimajući i u obzir prirodu postupka, potvrđivanju međunarodnih ugovora, i činjenicu da se u ovoj fazi postupka ne mogu izvršiti izmjene ili dopune teksta, međunarodnim ugovora. Predlaže se ovaj konačni prijedlog zakona raspraviti i ja bih vas doista molila po žurnom postupku. Zahvaljujem na pozornosti, poštovane dame i gospodo, poštovani zastupnici, poštovani gospodine predsjedniče. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem se državnoj tajnici, Zdravki Bušić. I prelazimo na replike, ima ih 6. Prva je replika uvaženog kolege Glasnovića. Izvolite.
Poštovane kolege, gospođo Busić, zahvaljujem na iscrpnom ovome izlaganju. Tko se može protivit ovome ugovoru, čuti ćemo sada buku od bivših upravitelja, samoupravitelja socijalizma, teoretičara urote, seoskih populista, al ja bih rekao ovo Hrvatska 20 i nešto godina od samostalnosti vodi izolacijsku politiku. Spomenuli ste tih 250 do 300 tisuća Hrvata, oni čekaju da dođu ovdje sa svojim investicijama. Šta se događa? Imaju zemlju koja je totalno disfunkcionalna kao pravna država i ako ćemo riješiti i ako će taj sporazum ovaj, ako će doći do tog sporazuma da se ispune te uvijete, mi trebamo neke stvari konkretno raditi. Prva je ukidanje te birokracije … [[Govornik se ne razumije.]] da ljudi mogu doći ovdje. Imate primjer prije 10 i nešto godina gdje je tvrtaka Toyota, gdje je središte u istočnoj Kanadi, htjela doći ovdje, u Liku, Lika je prazna, danas je ta tvrtka Toyota, zahvaljujući kratkovidnosti i totalne nedostatke inicijative u hrvatskim redovima Vlade, itd., je danas u Češkoj. Kada dođete u trgovinu u Kanadi vidjeti ćete sve od piva do Kraš proizvoda, itd. I mislim da što nije rečeno u ovim podacima o uvozu8 i izvozu, ima Hrvata koji svake godine šalju ovdje neregistriranu 1 milijardu eura, bez toga bi Hrvatska propala. A šta mi radimo? Kada dođe do svake investicije, hrvatski … [[Govornik se ne razumije.]] nekompetentnost i neznanje sprječava sve ove, sva ulaganja, nitko neće doći u zemlju, gdje je 5% zemljišta sređeno za investicije. Vrtimo se u krugu, i krajnje je vrijeme da se mi odreknemo te izolacijske politike, jer ovo me podsjeća na Kinu koja se izolirala u 15. stoljeću. I ako se stvari ne poprave, već je stvorena druga generacija iseljenika. Treba podržati ovaj sporazum.
Hvala vam. Druga replika, uvaženi kolega Škibola.
Hvala poštovani predsjedniče Sabora. Evo čuli smo da iz Ministarstva vanjskih i europskih poslova, podržavaju ovaj sporazum CETA između EU i Kanade. Međutim, postavlja se pitanje, iz kojeg razloga nema ministrice vanjskih i europskih poslova danas u Saboru, na ovako jako bitnu temu? Ovaj sporazum je izazvao da preko 3,5 milijuna ljudi potpiše poticaju EU protiv tog sporazuma, a svi znamo koje stvari su ti sporedne od ICS sustava nad nacionalnog suda, gdje je korporacija i banke će moći tužiti državu, do nekih spornih članaka, kao što je članaka 25.2. stavak 2. izričito navodi smanjenje nepovoljnih komercijalnih utjecaja od regulativnih praksi u području bioloških projektiranih proizvoda, kao cilju sporazuma. To može samo značiti da se otvara hrvatsko tržište i tržište EU, GMO proizvodima. Zašto se to dešava? Pogotovo znamo da preko 42 tisuće američke tvrtki koje posluju u Kanadu, koji imaju podružnicu u Kanadi će preko ovog sporazuma CETA, moći doći kako na hrvatsko tržište, tako i na tržište EU i tim američkim korporacijama će se omogućiti da tuže državu.
Zahvaljujem. Treća replika uvažena kolegica Ninčević-Lesandrić. Izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana državna tajnice. Imam pitanje tako da odmah raskrstimo na početku da nam se ne dogodi slučaj kao prošli put sa državnim tajnikom koji je došao ovdje nespreman za zakon. Pa me zanima da li ste vi pročitali ovih 2200 stranica i da li ste spremni danas odgovoriti na svako pitanje za bilo koji članak, stavak čak i objašnjenje koje mi imamo unutar ovih 2200 stranica? Dakle ne tražim odgovor za pet dana već danas ovdje, pa me zanima da li ste spremni na to sve odgovoriti, da li ste sve ovo pročitali kako bi uopće znali da li ima smisla ova rasprava? Hvala.
Iduća rasprava uvaženi kolega Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovana tajnice. Kazali ste da je ovdje isključivo europski interes i da ćete to očuvati interese Europe i standarde. Isključivo nas mora zanimati hrvatski interesi, poglavito po ovome što su prethodne moje kolege spomenule, mogućnost GMO proizvoda na našem tržištu nezdravog. Da li je u ovoj situaciji kada vi spominjete izvoz i uvoz koliko je Hrvatska, rekli ste vrlo male iznose da Hrvatska izvozi, koliko ćemo mi biti konkurentni? Da li imate izračune da ćemo mi izvoziti sada u ovim našim trendovima gospodarstva jel znamo da je naše gospodarstvo tu di je, gdje je kanadsko, da li je to isključivo interes širenja tržišta kao što je bilo u pregovorima sa EU, pa vidim da su tu prevladali većinom strani proizvodi. Kratko pitanje, da li je ovdje zaštićeno hrvatsko tržište, hrvatske trgovine od GMO proizvoda, nezdrave hrane i koliki je interes Hrvatske, ne EU, Hrvatske u pitanju izvoza? Hvala.
Zahvaljujem. Iduća replika uvaženi kolega Žagar. Izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena državna tajnice gospođo Bušić sa suradnicima. Pa evo slušajući vaše uvodno izlaganje čovjek bi doista mogao reći pa nema razloga da se ovakav sporazum ne prihvati jer što ste iznijeli je afirmativno posebno u pogledu izvoznih mogućnosti hrvatskog gospodarstva, na kraju krajeva i svih kvalifikacija koje ovdje govorite, naših stručnih ljudi koji bi mogli u Kanadi raditi. Međutim nemojte ni meni zamjeriti budući da dolazim iz Slavonije da ipak razmišljam o tome da koliki taj utjecaj sporazum može imati na hrvatsku poljoprivredu. Drago mi je da se ovdje rekli da će RH poduzimati sve mjere da zaštiti hrvatsku poljoprivredu. Kanada je negdje oko 170 puta veća od RH, govorim o kopnenoj površini RH, broja stanovnika je negdje sedam puta veći i odnosi poljoprivrednih gospodarstava. Veličina prosječnog gospodarstva u Kanadi i Hrvatskoj je isto tako negdje 120 puta veći. Dakle hrvatska poljoprivreda ne može u ovom trenutku biti konkurentna takvoj poljoprivredi iz Kanade i ono što me sada zanima, dakle slažem se Hrvatska će morati poduzimati mjere da zaštiti, ali što će bit ako, a ja nisam pravnik pa ne sada ovdje, vi ste govorili o tim sudskim procesima ako te korporacije tuže zbog zaustavljanja slobodne trgovine, ako bude takvih sudskih procesa drugim riječima ako mi donesemo zakone, a to svejedno neće se moći priznati. Da završim ovu repliku, tu je bilo zastupnika iz Slavonije koji su znači često puta bećarce koristiti pa da ne bi bio na snazi bećarac „Niko nema što Slavonac imade, svježu papriku ravno iz Kanade“. Shvaćate, ta bojazan postoji, pa vas molim ako možete još kasnije u toku rasprave o tome više posvetiti vremena. Hvala.
Zahvaljujem. I zadnja replika uvaženi kolega Ante Babić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovana državna tajnice. Govoreći o ovom sporazumu vezano za CETA-u s pozornošću sam pratio vaše izlaganje i u jednom trenutku ste rekli da je razmjena između Kanade i RH investicije tri milijuna dolara ste tako rekli. Ponovit ću ono što je rekao i gospodin Glasnović o 250 tisuća Hrvata koji žive u Kanadi, otprilike devizne doznake su negdje između 800 i 930 milijuna dolara. To nije beznačajan novac. Drago mi je što je hrvatska Vlada u vrlo kratkom vremenu stvara jedno pozitivno ozračje, jednu pozitivnu klimu, rekli smo da je preduvjet za dobra ulaganja i porezna stabilnost i pravna stabilnost koju će ulagači prepoznati. Istina je da u ovom trenutku su naša ulaganja najviša u turizmu, što se tiče stranih ulaganja, ali ih treba privlačiti kao neke druge zemlje u našem okruženju upravo tim stabilnim poreznim sustavom odnosno pravnom stabilnošću, što će vjerujem do kraja mandata ove Vlade se i promijeniti. No još nešto kada ste već tu, a mislim da je dobro, često puta smo u ovom Hrvatskom saboru govorili, posebno vezano za iseljeništvo da ne vodimo računa o tim ljudima. Ja ću vas podsjetiti samo kod izbora, mi ljudima recimo iz british kolonije iz Calgarya iz Ontaria oni moraju imati aktivnu registraciju kako bi uopće mogli glasovati, vi to jako dobro znate. I mislim da je vrijeme da i na taj način pokažemo da nam je stalo kod izmjene izbornog zakonodavstva da možemo takve stvari napraviti. Ne diskriminirati ljude izvan RH u ovom slučaju naše iseljenike, pa i to je jako bitno za jednu dobru investicijsku klimu, pozdravljajući sve ono što ste rekli. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Ovim smo završili s replikama. Sada bih pitao izvjestitelje odbora žele li uzeti riječ? Ako ne, otvaram raspravu. Prvi je na redu Klub zastupnika SDP-a i uvaženi kolega Joško Klisović. A dok vi kolega Klisović dolazite ovdje, vidim da je na galeriji s nama i veleposlanik Kanade Daniel Maksymiuk pa ga najljepše pozdravljam. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Sabora. Pozdravljam gospođu državnu tajnicu Bušić sa suradnicima i naravno našeg veleposlanika Kanade i prijatelja koji radi na promicanju hrvatsko-kanadskih odnosa vrlo, vrlo predano. CETA je sveobuhvatni sporazum o trgovini i ulaganjima kojim se žele ojačati trgovinski, gospodarski odnosi između EU i njezinih država članica i Kanade. To nam je vrlo jasno rekla i državna tajnica. Dakle cilj sporazuma je ostvariti obostranu korist i za EU i za Kanadu. Cilj nije prevariti drugu stranu ili iskamčiti nešto za sebe što, na uštrb druge strane. Cilj je dakle urediti trgovinske investicijske odnose na obostrano zadovoljstvo. Tko bi trebao imati točno koristi od ovog sporazuma? Pa trebali bi imati koristi građani, tvrtke, u Kanadi i EU, uključujući i u Hrvatskoj i države. Kako? Građani tako što bi CETA trebala doprinijeti većoj trgovinskoj razini i jačim investicijskim ciklusima koji bi trebali utjecati na veću proizvodnju a što posljedično znači i otvaranje novih radnih mjesta. Rušenje trgovinskih barijera, smanjivanje carina, uklanjanje ili pojednostavljenje administrativnih postupaka za plasiranje robe, veća ponuda robe i usluge trebala bi dovesti i do pada cijena proizvoda i usluga. CETA-om je dogovoreno ukidanje carina za 97,7% europskih proizvoda i 98,2% kanadskih proizvoda. Ti bi proizvodi trebali pojeftiniti za iznos carine kao i za iznos troškova raznih administrativnih procedura koje će se ukinuti ili pojednostaviti. Povećana trgovinska razmjena uz smanjenje cijena trebalo bi pozitivno djelovati i na povećanje kupovne moći građana i ponudu roba i usluga na tržištu, a danas ta trgovinska razmjena iznosi gotovo 100 milijardi eura. Tvrtke, kako će tvrtke profitirati? Pa tako što će se olakšati njihovo poslovanje i povećati dobit kroz uklanjanje prepreka trgovini te poticanje ulaganja u sigurnijem, jasnijem i modernijem pravnom okviru. Tako što će se ukloniti i pojednostaviti skupi administrativni postupci i zahtjevi s kojima se susreću izvoznici. Uskladiti će se i tehnički propisi koji se odnose na norme, ispitivanja, certificiranja i akreditacije. Krajnji cilj ovih postupaka je smanjivanje troškova za gospodarstvenike. Obzirom da je dogovoreno ukidanje carina za 98% kanadskih proizvod, tvrtke iz EU uštedjeti će više od 500 milijuna eura godišnje na ime carina za industrijske proizvode koje izvoze u Kanadu. Time će se povećati i konkurentnost tih proizvoda i tih tvrtki na tržištu. Države, one bi trebale imati koristi od sporazuma tako što će snažnija trgovina i nova pravila za trgovinu i investicije potaknuti gospodarski rast i rast BDP-a. Makroekonomski pokazatelji trebali bi izgledati bolje a državni proračuni biti puniji. Profitirati će tako što će potaknuti konkurentnost tržišta i tvrtki iz EU i Kanade što svaka država naravno želi. Potaknuti će se i novi investicijski ciklusi, znamo da je to prioritet i naše Vlade. Ojačati će ukupne ekonomske i političke veze između dva važna transatlantska partnera EU i Kanade. EU već ima 40—ak trgovinskih ugovora sa drugim državama a trenutno pregovara sa njih još 20-ak, uključujući sa Japanom, Vijetnamom, Malezijom, Indijom, Tajlandom, zemljama Mercosura i arapskim zemljama. U pripremi su pregovori sa još 40-ak drugih država, uskoro se očekuje sklapanje ovakvih sporazuma sa 120 zemalja što će činiti 66% ukupne trgovine EU sa trećim državama. Sve su to trgovinski ugovori nove generacije. Niti jedan od ovih ugovora nije proizveo kontraverze u javnosti kao oni s najvećim europskim gospodarskim i političkim partnerima SAD i Kanadom. No, potrebno je naglasiti da su europski pregovarači dobili jasne i striktne upute da rješenje CETA-e ne smiju ići ispod standarda europske pravne stečevine. Posebice u području prava radnika, okoliša, sigurnosti hrane i zaštite javnog interesa kod rješavanja investicijskih sporova. Na državama članicama je da prate i prosude jesu li rješenja koja sadrži ovaj sporazum stvarno takva. Kroz cijeli proces pregovora europske pregovarače nadgledale su i kontrolirale Vlade država članica pa i hrvatska Vlada a budući da se radi o mješovitom sporazumu CET-au trebaju ratificirati i sve države članice, ukupno 43 nacionalna i regionalna parlamenta. I to je prilika da svi parlamenti utvrde jesu li se europski pregovarači držali svojih uputa, odnosno jesu li rješenja CETA-e sukladna europskim standardima i korisna za europske građane. Hrvatski sabor je taj proces započeo danas. A cijeli je pregovarački proces opterećen mnogim strahovima, neutemeljenim prigovorima i zabludama. Tako se npr. kritiziralo da će od CETA-e koristi imati samo velike korporacije. Cilj je CETA-e smanjiti ili ukloniti administrativne prepreke trgovini, olakšati izvoz, uskladi tehničke standarde, olakšati poslovanje na tržištu Kanade. Velike europske korporacije već imaju svoja predstavništva u Kanadi kao i kanadske u EU. Malim i srednjim poduzetnicima ta su tržišta često nedostupna zbog kompliciranih i skupih procedura i propisa. Njima CETA treba olakšati profitabilnije i jednostavnije, osigurati profitabilnije i lakše poslovanje. Kritizirao sam mehanizam rješavanja sporova između država i korporacija zbog mogućnosti da korporacije iskoriste odredbe o zaštiti ulaganja da bi državne zakone učinile nevažećima. Svrha ispregovaranih odredbi je zaštiti investitore od diskriminacije te nepravednog i proizvoljnog postupanja država. Ali isto tako i istovremeno osigurati državama slobodu donošenja zakona i propisa u javnom interesu. Dakle ovim sporazumom prekida se tradicionalni pristup zaštiti ulaganja i rješavanja ulagačkih sporova koji su danas propisani bilateralnim sporazumom. Pa tako i u onim koje je Hrvatska '97. godine zaključila sa Kanadom. Time će se postojeći sustav rješavanja investicijskih sporova zamijeniti neovisnim sustavom sudova za ulaganja sastavljenim od stalnog suda i žalbenog suda u okviru kojeg će se voditi postupci rješavanja sporova na transparentan i nepristran način. Novim sustavom rješavanja sporova otklanjaju se značajne zapreke dosadašnjeg sustava. Tako npr. je izričito regulirano pravo na zakonsko reguliranje kojim se jasno daje do znanja da države mogu izmijeniti postojeće ili donositi nove zakone radi zaštite svojih legitimni ciljeva od javnog interesa. Uspostavljen je i žalbeni mehanizam, kojim se pridonosi ujednačavanju arbitražne prakse i veće pravne sigurnosti. Uvedeni su najviši standardi transparentnosti a od arbitara se zahtijeva nepristranost, visoka stručnost i poštivanje kodeksa ponašanja. Kritiziralo se također da će CETA omogućiti uvoz GMO hrane na EU tržište. Europski pregovarači nisu imali takve ovlasti. Svaka država članica će i dalje moći ograničavati uvoz GMO hrane. CETA-om će se očuvati pravo EU na primjenu vlastitih standarda na robu i usluge koje se prodaju u Europi. Prehrambeni proizvodi koji se uvoze iz Kanade moraju odgovarati svim pravilima EU-a koje donose zakonodavci u državama članicama EU-a. EU će moći ako želi, donositi strože standarde u području sigurnosti proizvoda ili hrane. U pogledu prava radnika, sporazumom su propisane obveze EU i Kanade da poboljšaju svoje zakone i politike s ciljem pružanja visoke razine zaštite rada. Oni ne smiju ublažiti radna prava u EU-u, i njezinim članicama i Kanadi kako bi se potakla trgovina ili privukla ulaganja. Sporazumom se ne mijenjaju prava radina na pregovaranje, zaključivanje i provođenje kolektivnih sporazuma te kolektivnog djelovanja. Eu će moći ako želi, uvesti strože standarde u području zaštite radnika, a strane su se obvezale na transparentan mehanizam rješavanja sporova povezani s trgovinom u području rada. U dijelu zaštite okoliša primijenit će se multilateralni sporazumi, kao što je Pariški sporazum o klimatskim promjenama a promicati će se i održiva upotreba prirodnih resursa. Važno je naglasiti da će EU moći ako želi i ovdje donositi strože standarde u području zaštite okoliša. A dogovorena je i primjena transparentnog mehanizma rješavanja sporova povezanih s trgovinom u području zaštite okoliša. Zadržat će se mogućnost primjene kriterija zaštite okoliša u javnoj nabavi. Što CETA donosi za RH? Prvo pitanje kluba SDP-a je je li Vlada napravila studiju ili procjenu utjecaja CETA-e na hrvatsko gospodarstvo? Znamo da CETA nosi neke pozitivne učinke, npr. CETA-om će se ukinuti carine na industrijske proizvode. Usklađivanje certifikata na industrijske proizvode koje RH najviše izvozi, poduzetnici više neće morati prilikom izvoza u Kanadu ponovno tražiti izradu istih certifikata. Što poskupljuje proizvod jer isti postupak plaćaju i u Hrvatskoj i u Kanadi. Kanada će ukinuti carine na 90% proizvoda u poljoprivredi stupanjem sporazuma na snagu, a obje strane će u potpunosti ukinute carine na proizvode ribarstva. No kakav će učinak CETA imati na hrvatski izvoz? Znamo da je izvoz hrvatskih industrijskih proizvoda iznosio 24 milijuna eura 2015. godine. Očekuje li se njegovo povećanje obzirom da će carine biti ukinute a procedure pojednostavljene primjenom sporazuma? Izvoz hrvatskih poljoprivrednih proizvoda u Kanadu iznosi je 4 milijuna eura. Postoji bojazan da se hrvatski poljoprivredni prehrambeni sektor koji je proizvodnim obujmom malen i nekonkurentan jeftinoj industrijskoj proizvodnji iz Kanade, doživjet financijski krah te će dovesti do propasti mnogih hrvatskih poljoprivrednika i prerađivača hrane. Kao posredno ranjivom ističu se proizvodnja mesa, mlijeka i mliječnih proizvoda. Molim predstavnika Vlade na nam odgovori koliko je ovaj strah utemeljen. Također molim da Vlada odgovori na pitanje koji su izgledi da se hrvatski izvoz u EU-u koje je naše glavno tržište, smanji iz razloga što će naši izvoznici orijentirani na tržište EU-a, dobiti izuzetno jaku konkurenciju iz Kanade? Molim i odgovor na pitanje hoće li utjecaj CETA-e na hrvatsko gospodarstvo rezultirati smanjenom konkurentnošću naših tvrtki zbog povećanja uvoza i mogućeg slabljenja ključnih industrijskih sektora kao što je poljoprivreda i prehrambena industrija? Na ova pitanja Vlada mora odgovoriti prije ratificiranja CETA-e u Saboru. Vlada na njih može odgovoriti danas u raspravi ili može dostaviti Saboru studiju utjecaja učinka CETA-e na hrvatsko gospodarstvo, a što bi značilo potvrđivanje sporazuma nakon drugog čitanja. U području usluga sporazumom se određuje da svaka država članica određuje vrstu usluga koje će otvoriti stranim opskrbljivačima. Sporazum ne sprečava Vlade ugovornih strana pa i Hrvatske da same reguliraju pružanje takvih usluga u javnom interesu. Nadalje, sporazumu se neće zahtijevati privatizacije bilo koje usluge niti će se Vlade spriječiti u proširenju opsega usluga koje pružaju javnosti. Sporazumom se neće spriječiti Vlade u pružanju javnih usluga koje su prethodno pružali privatni pružatelju usluga ili povratak usluga koje je Vlada odlučila privatizirati i to pod Vladinu javnu kontrolu. Vrlo važno za istaknuti. Također sporazumom se ne podrazumijeva da sklapanje ugovora za javne usluge s privatnim pružateljem ta usluga nepovratno pripada komercijalnom sektoru. Zadržat će se pravo EU i država članica u očuvanju javnih usluga te će Europljani i hrvatski građani i dalje sami odlučivati o zdravstvenoj skrbi, obrazovanju i vodoopskrbi npr. Što je dobro i što sigurno pozdravljamo. Zaključno, molim Vladu da odgovori na pitanje koje je postavio klub SDP-a kako bismo mogli donijeti informiranu odluku te podržati ratifikaciju ovog sporazuma. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Klisoviću. Imamo četiri replike, a nakon toga će u ime predlagatelja državna tajnica Bušić, dakle krećemo sa prvom replikom, uvaženi kolega Škibola.
Hvala poštovani predsjedniče Sabora. Gospodine Klisović, evo iz vašeg ovog izlaganja vidim da se stav HDZ-a i SDP-a po pitanju ovog trgovinskog sporazuma ne razlikuje, a zašto me to fascinira? Fascinira me zato što klub zastupnika socijalista i demokrata u Europskom parlamentu, austrijski socijalni demokrati, eurozastupnici većina su bili protiv sporazumima CETA-a. Belgijski većina su bili protiv sporazuma CETA-e. Francuski većina su bili protiv sporazuma CETA-e. Češki, irski, latvijski, poljski i slovenski znači to su sve vaše kolege iz EU iz vašeg kluba socijaldemokrata koji su bili protiv sporazuma CETA-e. S druge strane iz Hrvatske i Biljana Borzan i Tonino Picula bili su za sporazum CETA. Pa me zanima da li to vaše podržavanje tih neoliberalnih sporazuma koji ograničavaju zapravo radnička prava i smanjuju radnička prava jest uzrok nevjerojatnog političkog pada SDP-a? Drugo pitanje za vas. Po pitanju arbitražnih sudova. Znači tu piše da čak i u slučaju kada arbitražni sudovi odbace zahtjev investitora kao neosnovan ili odluče da nisu nadležni u dotičnom sporu mogu narediti podjelu sudskih troškova koji se često penju do milijunskih iznosa između ulagača i države. Znači, kad korporacija tuži državu bez obzira što ICS sustav odbije to opet će se morati plaćati sudski troškovi od strane države. Kako to komentirate? Hvala.
Odgovor na repliku. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Sabora. Prvo gospodine Škibola očigledno me niste dobro slušali kad sam govorio o zaštiti prava radnika i kako su ona sadržana u ovom Sporazumu, odnosno koje su upute dobili europski pregovarači kada su pregovarali. Nema sniženja standarda koje imamo u EU pa i u Hrvatskoj, nema. Pregovarači su dobili izričitu zabranu, a na vladama je bilo da tijekom procesa prate da li poštuju tu zabranu, a na nama u parlamentima, pa i u hrvatskom Parlamentu je da potvrdimo da li ta zabrana je poštovana ili nije. To je jedan. Broj dva. SDP je stranka koja je vođena prvenstveno pokušajem da doprinese boljitku hrvatskog društva i hrvatskih građana. Sve naše politike formuliramo iz te perspektive, pa i našu politiku prema CETA-i. Načelno smatramo da je CETA dobra za RH i u tom kontekstu smo donosili našu poziciju, a ne vodimo se samo i isključivo onime što misle drugi, makar ti drugi bili dio naše političke obitelji. Naš zadatak je doprinijeti boljitku građana ove zemlje. Što se tiče investicijskih sporova ovo što imamo u CETA-i to je je jedan potpuno novi sustav rješavanja investicijskih sporova koji će zamijeniti onaj tradicionalni stari koji je bi puno nepovoljniji za države kao što je Hrvatska, dakle za manje države. Troškovi koji nastaju u određenom postupku rješavanja sporova, arbitražnom postupku recimo, naravno da netko treba pokriti. Ali ne pokreću samo korporacije sporove protiv države. I države pokreću protiv korporacija. I naravno da će onda Arbitražni sud odlučiti kako se oni podnose posebice ako nije prethodno utvrđeno koji je način pokrivanja tih troškova. I to je skup biznis, to svi mi znamo. Ali državne interese treba znati zaštititi i ne bojat se troškova koji će nastati ako će korist od odluke Arbitražnog suda biti veća nego troškovi. Pa i vi i ja ako idemo na neki sud moramo platiti našeg odvjetnika [[Upadica predsjednik: Hvala.]] ali korist nam je veća nego da ne idemo.
Druga replika, uvaženi kolega Reiner. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Klisović, mi se ponekad ne slažemo ali u ovom slučaju se slažemo. U nekim jučerašnjim diskusijama se nismo slagali. Ja nisam mogao to reći jer sam sjedio tamo, ali sad moramo reći da se apsolutno sa vama slažem. Vi ste međutim postavili nekoliko važnih pitanja pod kraj na koji sam uvjeren da ćete dobiti odgovor od Vlade. Na neka možda mogu i ja odgovoriti. Jedno od važnih pitanja koje je i ranije bilo postavljeno i uvijek se spominje je pitanje neće li to ugroziti naš izvoz poljoprivrednih proizvoda. Pa budimo realni. Naš izvoz poljoprivrednih proizvoda je gotovo nikakav u ovom času u Kanadi. To je 4 milijuna. To je praktički ništa. Budimo realni, na žalost ja bih volio da se to poveća i ja vjerujem upravo da će se zbog ovog sporazuma to i povećati naravno u određenim nišama. Sigurno da mi nećemo u Kanadu izvoziti žito itd. Mi u ovom času, spominjala se Slavonija, u ovom času glavni naš izvozni proizvod koji ima komparativno ogromne prednosti u jednu šumovitu Kanadu je zapravo hrvatski hrast koji je vrlo kvalitetan i koji se izvozi. I taj izvoz može itekako rasti. A s druge strane će taj sporazum olakšati investicije, jer sve one prepreke će nestati koje su do sada postojale, a već sada sa kanadske strane mi imamo, evo baš u Slavoniji preko 50 milijuna kuna investicija sad vrlo svježe. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] Reiner. Hvala na vašem objašnjenju. Ja bih volio naravno da to i Vlada potvrdi. Ja se slažem da ovaj sporazum daje perspektivu boljeg izlaza naših poljoprivrednih proizvoda u Kanadu i ima interesenata među našim tvrtkama za taj povećani izvoz. No ono što sam ja kao čitanje postavio je nešto drugo, pitanje kako će utjecati na izvoz pa i poljoprivrednih proizvoda hrvatskih na europsko tržište ovaj sporazum, jer će kanadski proizvodi također dolaziti na to isto tržište koje gađaju i naše tvrtke – tržište Njemačke, Austrije, Italije i da li će time naši dobiti veću konkurenciju i da li će oslabiti zbog toga naš izvoz. Ja se nada da neće, ali to je jedna važna stvar koju mi kada donosimo odluku o ovom Sporazumu moramo znati kao i naši građani, a mislim da bi trebalo u kontekstu tom kontaktirati izvoznike, jer oni vjerojatno najbolje mogu procijeniti kako će ovaj sporazum djelovati na njih same bilo da se ide preko Hrvatske udruge poslodavaca, hrvatskih izvoznika ili Gospodarske komore kao strukovnih organizacija koje objedinjuju izvoznike pa i na kanadsko tržište, ali na europsko prije svega. Što se tiče jučerašnje rasprave ja vjerujem gospodine Reiner da se vi jako slažete sa mnom da su vrijednosti antifašizma ugrađene u Ustav Hrvatske. Jel' tako da se slažete? Pa to vam je jedino važno, sa svakom riječju se ne morate slagati naravno. Hvala lijepo.
Mi ćemo sigurno vrijednosti antifašizma ugraditi i u CETA-u kako se stvari razvijaju. Idući je na redu uvaženi kolega Stier. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospodine Klisović, vi ste nabrojili sve prednosti koje prije i državna tajnica bila spomenula o ovom sporazumu, naravno otvorili ste i nekoliko legitimnih pitanja, na što ćete dobiti odgovor. Ja bi želio samo nadopuniti, u vašoj raspravi jedan aspekt, a to je da kada se EU i Kanada, jedna vrlo razvijena zemlja i najmoćniji gospodarski blok na svijetu dogovore, ne samo oko ukidanja carina, nego ono što je najvažnije, oko standarda. Oni postavljaju onda i te standarde, ili promiču te standarde koji mogu postati kasnije i univerzalni i mislim da je to pogotovo važno istaknuti, jer to su standardi u vanjskoj trgovini koji će upravo zaštiti i radnike i radnička prava i ekologiju na jednoj razini koja možda i nije u drugim zemljama svijeta i mislim da taj aspekt se mora ovdje naglasiti, kao što se mora naglasiti da je upravo ovakav tip sporazum važan za male i srednje. Pogotovo za male i srednje, jer veliki uvijek mogu se priuštiti da mogu ispuniti te standarde, da mogu imati 2 linije proizvodnje, da mogu ispuniti europske i sjevernoameričke ili u ovom slučaju kanadske standarde. Međutim, male i srednje to jako puno košta i onda gube konkurentnost, kada se usklađuju ti standardi, upravo pomažemo male i srednje, a ti su oni koje stvaraju radna mjesta.
Odgovor na repliku. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine Stier u potpuno ste se u pravu u ovoj svojoj komentaru i replici, vidi se da ste do nedavno radili na tim poslovima, da ste pobliže upoznati sa ovdje stvarima. Dakle, da sporazum između velikih trgovinskih blokova kao što je EU i Kanada ili EU i SAD, gdje se standardi trgovine, uključujući prava radnika, okoliša, sigurnosti hrane, dižu na jednu višu razinu. Naravno da imaju, ne samo utjecaj, na tržište tih zemalja, nego čak i puno širih, globalni utjecaj. Jer kada će neke afričke, jer ja sam spomenuo masu azijskih, arapskih i latinoameričkih država, željeti izvoziti i na europske tržište, oni će znati koje standarde moraju zadovoljiti. A Europa pregovara i sa njima, samo što to nekako nije u fokusu javnosti i nevjerojatno je da je u fokusu javnosti na jedan negativni način, upravo su ovi pregovori sa najvećim partnerima EU, što su SAD i Kanada. No moramo biti svjesni da podizanje standarada, a to je dio svijeta koji de facto definira globalne standarde, ćemo proširiti na ovaj način i na druge države u svijetu, gdje će se tražiti za pristup europskom tržištu, pa i hrvatskom tržištu zadovoljavanje upravo tih visokih standarda koje smo sada počeli stavljati u ugovore sa Kanadom, a ja vjerujem da će biti i u ugovoru sa SAD-om, ukoliko predsjednik Trump, bude zainteresiran da američka administracija nastavi pregovori ugovora. Hvala.
Hvala vam. Iduća replika, uvaženi kolega Žagar.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Klisović, dakle prije svega hvala vam isto što ste spomenuli poljoprivredu, dakle, posebnu proizvodnju mesa i mlijeka, kada ste rekli da RH, bi trebala izraditi studije utjecaja na njeno gospodarstvo, s tim se potpuno slažem, nešto o sportu. Dobro je da hrvatski predstavnik igra u nogometu recimo u Ligi prvaka, do sada je to bio Dinamo, sada će biti Rijeka, prihvaća ista pravila, ne bilo pametno reći mi ne želimo sudjelovati u Ligi prvaka, jer nismo spremani, ali naravno naša odgovornost je da se pripremi za utakmicu gdje se želimo natjecati. Osim studija treba donosit i zakone, treba donositi zakonske i propise koji će onda ostvarivati konkurentnost hrvatskog gospodarstva. Slažem se i s kolegom Rainerom kada on kaže, kada spominje slavonski hrast koji je izvozni proizvod, to je sigurno dobro, posebno tu imaju uspjeha oni drvoprerađivači koji imaju vlastitu šumu. To je malo opasnije za RH, jer sad je u fazi u vračanja puno šumskih površina koje su bile u vlasništvu RH. A ono što je bilo dobro, kada govorimo o toj strategiji i onome što se pripremamo, trebalo bi, ne bi trebalo piliti hrast pa ga izvoziti, treba biti nekakav proizvod više dodatne vrijednost zapravo. Onda bit to bio uspjeh za RH, otvorila bi se radna mjesta, i to je cilj koji želimo postići. Nije dovoljno ući u ovakav, potpisati ratificirani sporazum i onda kako nam bude, dakle trebamo se zato pripremati, ako se već nismo pripremali vremena će biti sve manje. A kada govorite o investicijama, ne znam, ja sam nešto čitao o ovoj deklaraciji iz Barcelone gdje su na jedno 2000 gradova manjih i većih potpisali taj sporazum, gdje se žele ograditi od CETA-e i drugih ovih sporazuma. Zapravo i kod nas u RH isto jako bitno jel i teritorijalna jedinica lokalne samouprave da one omogućuje investitorima dolazak. Da se ne događa ono što je, nešto je kolega Glasnović o tome govorio, da investitor želi ulagati, a da mu se onda, sve se napravi da on zapravo ne može ovdje uložiti. Hvala.
Odgovor na repliku. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine Žagar, u pravu ste. Konkurentnost hrvatske tvrtke jedan je od ključnih elemenata kvalitetnog nastupa na međunarodnim tržištima i korištenja svih prednosti trgovinskih ugovora koje EU ili Hrvatska imaju, uključujući ovaj CETA koji ćemo nadam se ratificirati. No naravno to je i pitanje ukupne gospodarske politike ove zemlje, koju definira Vlade i koja se pretoče nakon toga u nadležne zakone koje donosi Sabor, jer to je jedno stvarno šire pitanje, ja se slažem i s vama da izvoz sirovina nije najbolje rješenje, izvoz gotovih proizvoda, visoko finaliziranih tehnoloških proizvoda, to je ono što Hrvatska, ne hrvatski hrast izvoziti, nego kvalitetan hrvatski namještaj, a znamo da su se hrvatski dizajneri namještaja već nametnuli u Europi. To je ono što i Vlada kroz ekonomsku politiku svakako treba poticati. I mi u Saboru moramo kada dolaze zakoni iz tog područja, jednostavno kroz tu prizmu gledati kako poduprijeti hrvatski izvoz. Jer bez podrške naših poduzetnika na međunarodnom tržištu, bez kvalitetne gospodarske politike u zemlji, koja je temelj njihove konkurentnosti, da ih se porezno rastereti, da im se omogući veće financiranje dobiti u istraživanje i razvoj, u svoje kadrove, koji će biti nositelji onda gospodarskih aktivnosti izvoza. Izvoz koji je btw usput rečeno, koji je motor najveći oporavka gospodarstva ove zemlje iz vrlo jednostavnih razloga. Hrvatska je malo tržište, naša proizvodnja ima veći kapacitet nego što je kupovna moć naših građana, nažalost tako je ali može izvoziti kao i druge europske države, ali da bi izvozili morate biti konkurentni. Ako uspijete izvest svoju robu i naplatit ju, imate mogućnost povećati proizvodnju. Povećana proizvodnja znači i povećana radna mjesta, veća zarada, više poreza, veći proračun RH. Prema tome, svako mora dati doprinos uključujući i politiku konkurentnosti i gospodarstva izvoznika. Hvala.
Zahvaljujem. I zadnja replika uvaženi kolega Ivan Domagoj Milošević.
Hvala predsjedniče. Kolega Klisović lijepo ste govorili i uglavnom se slažemo, ali postavili ste i dosta pitanja i to legitimnih pitanja prema Vladi RH. Ja se samo nadam s obzirom da od sedam godina koliko se pregovaralo o ovom sporazumu od toga ste vi četiri bili u samom vrhu državne vlasti. Mislim da ste nekoliko godina bili i na ovom mjestu upravo na kojem je gospođa Bušić da vi znate te odgovore, pretpostavljam zapravo da ih znate pa da je to bilo više ovako retorički ili za javnost. A drugo, pitali ste da li će ulazak kanadskih tvrtki na tržište EU smanjiti hrvatsku konkurentnost odnosno konkurentnost hrvatskih tvrtki. Pa to tako jednostavno ne ide, dakle naša konkurentnost naših tvrtki prije svega ovisi o nama samima, prije svega. Znamo koliko je ona danas, znamo kako je danas, znamo što treba činiti da bi ona bila bolja. Ima ih vrlo konkurentnih, globalno konkurentnih, dakle mislim daje prije svega zadatak svih nas ovdje u Saboru učiniti mogućim i tima koji jesu danas globalno konkurentni da i svi ostali što prije mogu takvi postati. Hvala.
Odgovor na repliku.
Hvala gospodine predsjedniče Sabora. Gospodine Milošević u pravu ste i SDP-ova vlada je vodila državu u trenucima kada se pregovaralo o CETA-i i ja sam bio naravno i osobno u to uključen jer trgovinski pregovori jesu dio vanjske politike. No priznat ćete također gospodarstvenik ste, pratite kako funkcioniraju stvari u gospodarstvu da su tržišta ustvari dinamična i da se stvari na tržištima mijenjaju. Ovo što sam ja iznio kao pitanja Vladi su stvari koje smo mi detektirali tada u vladi kao potencijalni rizici za hrvatsko gospodarstvo i pratili smo te stvari i pratili smo njihov utjecaj, komunicirali smo sa hrvatskim gospodarstvenicima posebno kroz format gospodarske diplomacije kako bi i od njih čuli, ljudi koji izvoze na ta tržišta kako doživljavaju ova rješenja koja se nude CETA-om. Kada smo mi bili vlada i kada smo razgovarali s njima oni su u načelu bili zadovoljni s njima s tim rješenjima i nisu vidjeli većih problema, što ne znači da možda danas ne vide većih problema. I zbog toga, zbog promjene u okruženju, promjene na tržištima ja sam postavio ta pitanja i njih treba non-stop pratiti. Osim toga dobro je to iskomunicirati javnosti jel unutar civilnog društva se konstruiraju argumenti koji nisu već točni i utemeljeni, ali treba ih onda dekonstruirati i u utemeljenim argumentima pobiti. U protivnom ostaje uvijek neki crv sumnje da Hrvatska i hrvatske vlade rade po diktatu nekih velikih korporacija, što i vi i ja znamo da nije istina. Ali idemo argumentirano s time obračunat. Hvala.
Zahvaljujem. I sada će u ime predlagatelja državna tajnica Zdravka Bušić uzeti riječ. Pet minuta vam je na raspolaganju. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Bilo je jako puno pitanja i ja ću nastojati poštovati, u pet minuta nije lagano sve to odgovoriti, ali naravno uvažavajući sve ono što ste vi kazali evo ja sada želim zahvaliti svima vama i reći da je bilo najprije na replike. Znači bilo je pitanje se postavilo gdje je ministrica. Ona je na Vladi evo moram to odgovoriti. a drugo pitanje je bilo uvaženog zastupnika da se prosvjedovalo protiv CETA-e, ne, to se prosvjedovalo veliki prosvjedi su bili ako se sjećate protiv TTIP-a, a protiv CETA-e ne nije se prosvjedovalo, možete provjeriti. Ali dobro, uvažavam. A TTIP je sa SAD-om, a ovo je Kanada. Ja bih željela ovdje istaknuti sljedeće i molim vas i moram konstatirati danas pred vama da je CETA nama prilika, a na nama je hoćemo li ostvariti tu priliku ili ne. Hrvatska se mora i to mi svi znamo mora prilagoditi otvorenom tržištu. Ulaskom u EU Hrvatska je pristupila tržištu od 500 milijuna ljudi, a ovo je kanadsko tržište, a kanadsko tržište je znatno manje i predstavlja 35,4 milijuna ljudi. Što se tiče poštovani zastupniče Klisoviću, hvala vam na vašem izlaganju koje ja ocjenjujem izvrsno i jako pozitivno i naravno rekli ste sve skoro što sam rekla i ja, a što se tiče analiza, znači radilo se sektorske analize. A širu veliku studiju i široku studiju, ja sam sigurna gospodine zastupniče Klisoviću, komisija je radila širu analizu zapravo za sve države članice i ona je objavljena na stranicama Europske komisije. Izvoznici recimo u Hrvatskoj su radili svoju sektorsku analizu i ta analiza se pokazala pozitivnom. Evo to bi nekako ukratko ja htjela reći. Što se tiče trenutno izvoza, trenutno imamo 136 tvrtki koje izvoze danas u Kanadu. A gospodinu Žagaru, evo recimo kada bi jedna tvrtka danas odnosno sutra kada se ovaj sporazum realizira, sada kako stvari stoje oni bi trebali svoje urede otvarati u Kanadi, a to kasnije odnosno kada se realizira ovaj sporazum neće biti potrebno. I ovih trenutno 136 tvrtki koje izvoze danas u Kanadu, oni su prije svi morali otvarati svoje urede u Kanadi i sve ono naravno, vi znate što ide sa time. A danas, odnosno od sutra kada se to bude primjenjivalo oni će to moći iz Hrvatske. Ovdje je bilo jako puno govora i naravno ja ne želim polemizirati ovdje o GMO-u. Molim vas, ja želim samo naglasiti da EU strogo, strogo zabranjuje GMO. I nije ovo bio dio pregovora, GMO nije bio. Znači, evo ja mislim da je dovoljno ovdje naglašeno to pa mislim da ste i vi gospodine zastupniče Klisoviću o tome isto rekli. Evo to bi bilo nekako da ne bi prešla svoju granicu od 5 minuta. Znači, a što se tiče onih koji se boje da će sada previše kanadskih proizvoda biti na hrvatskom tržištu Kanada stvarno ima svoje kvote. I to također sve stoji u vašim dostavljenim materijalima. I ja ću pozorno slušati sve vaše intervencije, odnosno sve vaše ono što ćete imati reći u izravnom izlaganju i zastupnika kao i na kraju eventualno klubova, nastojati ću naravno u najboljoj mogućnosti odgovoriti. Ako, gledajte što se tiče same analize jedna [[Upadica predsjednik: Hvala. Nažalost vrijeme.]] Dobro, evo hvala vam lijepa. Hvala.
Možete se javiti svakog puta poslije svakog klupa [[Upadica Bušić: Hvala. Hvala lijepa.]] Molim. Imamo 4 replike. Prvi je uvaženi kolega Škibola.
Hvala poštovani predsjedniče Sabora. Prenijeli ste krivu informaciju, nije da se prosvjeduje samo protiv Sporazuma TTIP-a, prosvjeduje se protiv i Sporazuma CETA-e i Sporazuma TISA itd.. Znači i nije stvar samo da se prosvjeduje, nego preko 3,5 milijuna građana EU potpisalo peticiju protiv tih sporazuma a u Europskom parlamentu preko jedne trećine zastupnika Europskog parlamenta je glasalo protiv sporazuma CETA-e. Htio bih da komentirate situaciju u Belgiji, parafraziram, osim toga u sklopu dogovora između Valonske regije i Belgijske federalne vlade kojom je osigurana podrška Belgije u Vijeću EU, Federalna se vlada obvezala uputiti zahtjev Europskom sudu pravde da ocijeni usklađenost ICS sustava s europskim zakonodavstvom. Možete reći u kojoj je to fazi sada?
Državna tajnice hoćete ponovno objedinjeno na kraju ili?
Ovo što ste spomenuli to nije učinjeno, ne. Evo samo mogu to sada odgovoriti, na to pitanje izravno jer znam.
Hvala. Druga replika je uvaženi kolega Bulj.
Uvažena tajnice, vidimo da se ovdje radi o 2 tisuće članaka. I ovdje je bilo potrebno drugo čitanje, naravno i procjena svih postupaka da li su štetni za hrvatsko gospodarstvo ili nisu štetni. Mi ovdje imamo, vi spominjete non-stop interese EU, interese Kanade, interese CETA-e. Međutim, učinci, građani moraju, poduzetnici, poljoprivrednici moraju znati točne učinke svih ovih postupaka koji slijede. Mi ovdje apsolutno ništa ne znamo. Jeste li vi sigurni u svih ovih 2000 članaka koji su ovdje da će štiti gospodarstvo, poljoprivredu i sve što je potrebno i ulaganje u Hrvatsku ili će biti na strani Kanade ili europskih drugih većih država? Brojne smo mi ovakve imali slučajeve gdje je Hrvatska izgubila i rasprave i gdje je Hrvatska izgubila dio svoga suvereniteta zbog toga što nije bilo drugog čitanja, što nije bilo javnih rasprava, što smo žurili. I danas imamo problem i sa Savurdijom i u drugim segmentima imamo problem sa isključivim gospodarskim pojasom također gdje nanosimo velike štete zbog prirodnih resursa i potencijala gospodarskih u Jadranu. Prema tome ovdje treba biti drugo čitanje, da vidimo točno što uzrokuju ovi svi postupci koji su propisani u ovom prijedlogu sporazuma. Hvala lijepa.
[[Upadica Bušić: Mogu objedinjeno reći?]] Dobro. Treća replika je uvaženi kolega Klisović.
Hvala lijepo. I hvala državnoj tajnici na odgovorima. Ako bih mogao samo predložiti da ove sektorske analize koje su napravljene i koje ste spomenuli učinite nekako dostupne ili u integralnom tekstu ili glavne naglaske zastupnicima. Bilo da to bude da nam pošaljete, bilo da to se stavi na web side ministarstva, na bilo koji način, samo nas obavijestite gdje možemo naći jer mislim da oni pružaju dovoljno osnova i dovoljno odgovora na sva pitanja koja smo danas u raspravi postavili. Hvala.
I zadnja replika, uvaženi kolega Čuraj. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče. Štovana tajnice, u ovom zadnjem izlaganju spomenuli ste dvije stvari, samo kratko ću prvo što se tiče izvoza spomenuli ste 110, 136 tvrtki i ranije ste govorili da imamo pozitivnu izlaznu bilancu, dakle praktički 75% od te bilance mi izvozimo a ne uvozimo. Ono što bih samo htio nadodati da kada se ukinu carine otprilike 400 milijuna eura će se na robu podrijetlom iz EU-a, kasnije do konca će to biti 500 milijuna eura carine manje. Dakako to je i prilika za naše izvoznike kao što smo čuli. Međutim, u vašoj replici, odnosno odgovoru na repliku spomenuli ste i GMO, međutim tu je i jasno i stavljeno da uz veći izbor za potrošače iz EU mi zadržavamo sve i držimo se svih europskih standarda. Oni će ostati nepromijenjeni a sva roba iz Kanade bez iznimke mora biti u skladu sa europskim pravilima i propisima za proizvode. Dakle što se tiče GMO-a i ne samo GMO-a nego je posebno navedena i zabrana govedine tretirane hormonima tu nemamo brige, dakako uvijek znali smo da u skladu sa pravnom stečevinom, europskom pravnom stečevinom Hrvatska uvijek može i mora brinuti na kvaliteti i sigurnosti poljoprivrednih proizvoda odnosno proizvoda koji se nalaze na našim policama i uvijek tu može reagirati. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Prelazimo na raspravu Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e, uvaženi kolega Pernar.
Uvažene dame i gospodo, pa baš sam gledao neke statistike o veličine prosječne farme u Hrvatskoj i veličini prosječne farme u Kanadi. Vjerovali ili ne, prosječna farma u Kanadi ima preko 300 hektara, a u Hrvatskoj 2,4, tako nešto, što će reći da je cijena konačnog proizvoda na hrvatskim farmama veće nego što je prosječna cijena poljoprivrednog proizvoda u Kanadi. Nama se ovdje govori da jednom kada se potpiše ovaj sporazum da će nas otvoriti tržište Kanade. Ok, međutim isti ti su nam govorili da kad se uđe u EU, da će nam se otvoriti europsko tržište. Ne znam da li se sjećaju neki od vas, tada se govorilo da ne samo da mi nećemo kao izgubiti svoje, nego ćemo jedanput pola milijarde ljudi ćemo zasuti hrvatskim proizvodima. Međutim, stvarnost je bila surova i pokazala je slijedeće. Nakon ukidanja carinskih prepreka, uvjetima nerealnog tečaja kune gdje su uvozni proizvodi i dodatno pojeftinjeni tečajnom politikom, došlo je do eksplozije uvoza hrane svake vrste. Došlo je do sloma domaće poljoprivredne proizvodnje i u konačnici, ta dva procesa povezana dovela su do toga da se s jedne strane jede uvozna hrana, a s druge strane da se hrvatsko selo napušta i da imamo ubrzani efekt depopulacije. Znači da jednostavno stanovništvo iz određenih dijelova Hrvatske u potpunosti nestaje. Ja ne znam tko će tamo živjeti za 50 godina. To je veliko pitanje koje se nažalost ovdje u Saboru nitko ne pita. Druga stvar je vezana uz kad oni kažu da carina neće biti ukinuta, kaže tajnica. Međutim, u Kanadi kada traže privolu ljudi za taj sporazum im govore da će carine biti ukinute. Znači što se događa? Imamo situaciju da se ovdje reklamira taj sporazum da se carine neće ukidati na uvoznu hranu, recimo iz Kanade, a u Kanadi kažu poljoprivrednicima glasujte za CETA-u jer ćemo vam ukinuti carine. Istina je, istina je zapravo takva da se carine u suštini neće ukinuti, odnosno neće se ukinuti za 99% stvari. Znači bit će samo par, da tako kažem roba na koje će carine ostati. Ali ono što je još bitno jest, da osim toga što 99% carina nestaje, ukidaju se sve necarinske prepreke. Što znači necarinske prepreke? A to vam u praksi znači, recimo ako je uvoz određenog proizvoda iz Kanade zabranjen, jer recimo neka GMO kultura nije dozvoljena, ta prepreka nestaje. Znači, moći će se u suštini uvoziti kompletno GMO hrana. Moram reći da je u EU-u već sad dozvoljen uvoz određenih sorti, GMO soje. Znači GMO nakon ulaska na mala vrata, ulazi i na velika vrata. Druga stvar je ta da se nas uvjerava da je bolje za Hrvatsku da se sporovi sa stranim korporacijama rješavaju na arbitražnim sudovima, a ne recimo pred domaćim pravosuđem. A takav zaključak je sulud, pa mi već sad imamo situacije gdje smo izgubili recimo u slučaju MOL, upravo u arbitražnom postupku. I ne samo to, što je šokantno jest da će država morati platiti trošak arbitražnog odnosno sudskog postupka nad tim međunarodnim korporativnim sudovima čak i u slučaju da dobije spor. Također, htio bi reći da razlog zašto odnosno postavljam problem korupcije u pravosuđu. Ne znam da li itko od vas za to zna, u Hrvatskoj se puno o tome priča, ja se ne sjećam da je i jedan sudac zbog korupcije išao u zatvor. Slabo se sjećam. Međutim, stvar vam je u tome da u tim krugovima korporativnim vam se događa da ljudi iz korporativnom sektora se guraju u državne institucije pa onda iz državnih institucija nazad u korporativni sektor, kao što je recimo bio slučaj sa ministrom Marićem, ministricom Dalić itd. Ali u čemu je trik? Trik je u tome da velika korporacija će reći sucu gledaj, ako ćeš glasat za nas, u ovom sporu, jednom kad završiš posao suca, mi ćemo te zaposliti na visoko plaćeno mjesto. Ili će ga potkupiti na neki drugi način. A države neće moći utjecat na te korporativne sudove, znači neće moći uopće imenovat, kako bi to rekao, suce. Sad Hrvatska recimo imenuje suce na Vrhovnog sudu, Ustavnom sudu itd. Hrvatska ne može imenovati ljudi u korporativne sudove, pa samo ime korporativni sud podrazumijeva da je to jednostavno sud kojeg stvaraju privatni entiteti da bi zaštitili svoje privatne interese. I znate što je zanimljivo? U slučaju da neka država želi ograničiti profit meke strane korporacije ,e zato postoji korporativni sud, automatizmom u svim slučajevima gdje je država htjela država ograničiti profit iz nekog razloga ako bude tužena, izgubit će spor. To vam je stvarnost. Eto, dame i gospodo, vi ćete opet ponavljati k'o papagaj da je u interesu Hrvatske da se sporovi ne vode pred domaćim sudovima nego u korporativnim sudovima, u slučajevima gdje nas strane korporacije tuže o.k. i pitanje je samo kakve će imati štete država i narod od toga? Također vi kažete sporazum između Kanade i Hrvatske, ali sve korporacije koje djeluju u Kanadi, a masa američkih korporacija, odnosno sve velike korporacije djeluju u Kanadi moći će nas i one tužiti na tim korporativnim sudovima, moći će i one. Znači, ovo vam je kao da sklapate sporazum sa Amerikom u suštini što se tiče korporacija. I to je suma sumarum cijele priče. Znači, ukidaju se sva ograničenja necarinska. 99% carina se skida, uvode se korporativni sudovi i javnost, odnosno pitajte hrvatskog seljaka kakvu korist će on imati od tog sporazuma. Neće imati nikakve. Mi trenutno uvozimo čak i konoplju iz Kanade, umjesto da je sami proizvodimo. Znači, država Hrvatska ne dozvoljava proizvodnju kanabisa odnosno marihuane u Hrvatskoj već dozvoljava samo uvoz iz Kanade. Tko je doveo takvu regulativu odnosno podržavao ju? Premijer Tim Orešković koji je došao iz Kanade i koji radi za farmaceutsku industriju. Nitko u tome ne vidi ništa sporno. I ova rasprava će proći, a gospoda većina iz HDZ-a i SDP-a će glasat za nesporno zato jer oni u suštini zastupaju jednu politiku, politiku neoliberalizma, politiku globalizma, politiku NATO-a, politiku EU, politiku korporativnog kapitala itd. a ne interese građana. Ali su na žalost građani ti koji podržavaju te stranke iz raznih razloga, ne shvaćaju da je konačna posljedica podržavanja takve politike njihov nestanak sa ovih prostora. Znači, građani, državljani naše zemlje napuštaju našu zemlju u velikim brojevima, iseljavaju se. Kako će njima CETA pomoći? Nikako, apsolutno nikako. Neće pomoći niti nama koji smo ovdje. Polagano se događa to da državama sve vidljivije vlada kapital, da državama, da su korporacije te zapravo koje utječu na odluke. Ali do sada su korporacije na odluke utjecale indirektno. Znači recimo korporacija vrši pritisak na političare, na nas koji donosimo zakone. Postoje tzv. lobističke grupe, lobiji, razni lobiji. Imate registrirani su po svuda u svijetu. U američkom Kongresu ih ima, ima ih i u Hrvatskoj što javno, što tajno. Ali primjenom CETA-e više korporacije neće morati vršiti pritisak na političare i političke institucije već će imati svoj sud. Znači država Hrvatska se odriče sudbene vlasti. Znači mi smo do sad imali trodiobu vlasti, sad ta sudbena vlast će bit kak' se ono kaže outsoursana. Jednostavno će bit predana u ruke drugih da tako kažem autoriteta čija vlast, odnosno čiji autoritet ne proizlazi iz volje hrvatskih građana već volje korporacija koje stvaraju te sudove. Šokantno je da Peru kada je imao spor na tom korporativnom sudu je dobio spor ali je morao platiti pola troška. Znači, vi inače ako recimo ja tužim gospodina Željka Reinera, izgubim sud, ja ću morati platiti svoj trošak. To je tako normalno bilo. Ali za te korporativne sudove to nije normalno. Znači ja tužim gospodina Reinera i on mora platiti pola troška. Pa jel' to vama ljudi normalno? Je li to vama ljudi normalno? Što znači da se zapravo pokušava zapravo poticati korporacije na parničenje s državama, a države na takvim sudovima najčešće gube jer po nepravomoćnoj, tj. po pravomoćnoj presudi u slučaju MOL-a ovo je jako bitan detalj MOL je dao mito da bi došao do INA-e 10 milijuna eura, 10 milijuna eura mita. Znači MOL je bio spreman po pravomoćnoj presudi države naše dati mito da bi došao do nekog kapitala. I onda šta? Zamislite vi dolazite na sud gdje se odlučuje šta će s tim bit koji je korporativni sud, koji nije, znači ne imenuju ga čak ni države. Nije Međunarodni sud, nego je korporativni sud, imenuju ga korporacije. Pa zar vi mislite da firma koja je spremna potkupit političara da ostvari svoje interese da neće bit spreman potkupit korporativni sud. Pa ako ima u tom sudu 5 sudaca, svaka korporacija imenuje drugog i šta? Kaže evo, koliko tražite? Dogovorite se i idemo dalje, idemo dalje dame i gospodo. Ali na žalost, nije ovdje problem samo korupcije međunarodnih sudova odnosno korporativnog suda niti čak nije problem korupcija pravosuđa. To je sve samo posljedica korupcije nas koji donosimo zakone, znači saborskih zastupnika koji iz raznih privatnih interesa što rade? Savjest im govori jedno, ali im partijska direktiva kaže drugo. Ja sam siguran da kada bi se 50 zastupnika HDZ-a, kad bi im se dali svi argumenti za i protiv, pa sigurno bi po prirodi stvari će ljudi zauzeti različita mišljenja. Ja sam zauzeo recimo mišljenje da sam protiv ovoga prijedloga zakona, odnosno sporazuma. Ali vi ćete vidjeti da će svi HDZ-ovi zastupnici biti za. Meni je frapantno bilo porez na nekretnine. Recimo Stevo Culej je osobno vjerojatno protiv poreza na nekretnine, ali kada dođe glasanje Stevo glasa za porez na nekretnine. Tako možda i kod ovog sporazuma. Možda ima među vas, među vama ljudi koji su protiv uvoza masovnog GMO kulture u Hrvatskoj, ali sporazum koji dovodi do masovnog uvoza GMO kultura, vi ćete podržati. Zašto? Zato jer se slažete osobno s tim ili zato jer je tu vaš neki drugi interes. I onda što se događa? Događa se to da je 4 milijuna građana, taoc osobnog interesa 100 saborskih zastupnika, recimo. Ali ne samo to, ne samo to. Na isti način na koji saborski zastupnici donose odluke protivnoj javnom interesu, na isti način i birači kada idu na izbore, biraju protiv javnog interesa. Zašto? Zato jer i birači, koji recimo daju glas za HDZ imaju privatni interes. Isto kao i saborski zastupnici HDZ-a, oni isto imaju neki privatni interes. I vi zapravo imate problem, masovne korupcije u društvu, koje je ušla u sve pore društva, gdje znači nije korupcija jednog pojedinca, ovo je problem korupcije kompletnog društva, i konačna posljedica kompletne korupcije je donešenje zakona koji su protiv interesa zdravlja i protiv ekonomskih interesa naše zemlje. Hvala.
Imamo 4 replike. Prva je uvaženi kolega Domagoj Milošević. Izvolite.
Hvala predsjedniče. Dragi kolega Pernar, imam jedan ispravak, i 2 pitanja za vas. Prvo ispravak je, govorili ste zapravo da evidentno je da nije bilo izvoza od kad smo ušli u EU, a upravo je suprotno, svaka statistika vam dokazuje, a to je da je prije svega izvoz roba i usluga proteklih godina, Hrvatsku izvukla iz višegodišnje krize i recesije. Privatni sektor, ponajviše srednji i mali poduzetnici, izvoz roba, usluge, turizam, dakle to je to što je nakon što smo ušli u EU, se dogodilo Hrvatskoj. Hvala Bogu. To je dokazivo. A 2 pitanja su za vas sljedeća, prvo pitanje kako to tumačite da mladi obrazovani, talentirani, one koje vi možda najčešće spominjete u ovoj sabornici, odlaze uporno na neoliberalna tržišta poput Irske, Njemačke, sjeverno ili zapadno od Hrvatske, a ne idu u Zimbabve ili Venezuelu ili na Kubu, tražiti bolji život? A drugo pitanje, dal vi stvarno ko mladi čovjek, ne vjerujete u natjecanje i konkurenciju ili ipak vjerujete?
Odgovor na repliku.
Pa gospodine Milošević, evo ja ću vam pročitati jedan članak, članak glasi ovako „Dramatičan poraz uvoza hrane. Sve iz inozemstva od češnjaka, preko mesa do krumpira. Vjerovali ili ne, uvoz se godinama vrtio do dramatičnih 2 milijarde dolara. No Hrvatska je lani uvezla hrane za više od 3 milijarde dolara.“ Govorimo o godini 2014. znači, vi možete reći da je izvoz porastao, možda izvoz je porastao, ali bitan je da li je izvoz porastao za 505 ili 5%. Mi vidimo da je uvoz hrane porastao preko 50% od ulaska u EU. A da izvoz je porastao puno manje. Štoviše, zbog sankcije Rusije, smo izgubili rusko tržište. Što se tiče ovoga pitanja gdje vi kažete zašto mladi ljudi odlaze? Odlaze gospodine Milošević zbog politike vas i vaših kolega, zbog politike gdje mladi ljudi ne mogu radi vaše stranke, jer nisu članovi vaše stranke doći do radnog mjesta. Zato odlaze gospodine Milošević. Zato jer ste vi upropastivši hrvatske tvornice, da gospodo vi iz HDZ-a doveli mlade do toga da više tamo gdje su njihovi roditelji radili, oni više ne mogu raditi. A ovo što vi govorite, da zbog politike, kao ne znam, vaše ispravne, oni odlaze tamo, jer ste im vi kao omogućili da pobjegnu iz zemlje, pa to je gospodine Miloševiće, a što ste rekli, rekli ste da tamo [[Upadica: Nemojte dobacivati, ja vas molim da ne dobacujete.]] Vi ste rekli da Hrvati odlaze u Njemačku raditi jer je tamo liberalan sustav, ne znam. Ma nije istina. Odlaze raditi tamo jer su ovdje plaće nikakve, jer ovdje posla nema. Zato tamo odlaze, a igrom slučaja i biraju između toga hoće li ovdje biti nezaposleni ili tamo raditi. Al nije da tamo rade jer je sustav tamo liberalan, nego odlaze tamo zato jer ste im vi ovdje oduzeli radno mjesto i budućnost. Hvala.
Hvala. Druga replika, uvaženi kolega Miro Bulj.
Hvala lijepa. Kolega Pernar, učinci propisa pri pristupanju EU, pa npr. utječemo samo te učinke propisa gdje su jednoglasno prihvatili, također za istim namjerama učinci na poljoprivredi. Od kada smo u EU, vi ste spomenuli poljoprivredna prazna sela, tko živi u selima, tko priča a živi na selu i ostati će živjeti na selu. I govoriti ću o selu. Međutim, zamislite kakav je to mogućnost da saborski zastupnik opće razgovara o ovome dokumentu, koji je vrlo bitan, dokument, gdje postoje razno razne zamke, kao što je i ulazak u EU, koji je uništio selo, seljaka, poljoprivrednika, gdje naši odlaze. 2130 stranica ovaj sporazum ima, čak i više. Pa evo dosjetili se čak i u pravnim službama Sabora, da samo jedan dan klub, klubu materijal treba, trebaju dva čovjeka nosit, da jedan dan samo može biti u klubu taj materijal, jer veliki su troškovi printanja, toga materijala. Da li je uopće ozbiljno razgovarati na ovaj način, mi kao saborski zastupnici, da uopće ne znamo od predlagatelja učinke ovih propisa, 2500, 3000 stranica materijala. Naravno, učinci su, kada smo ušli u EU, u pregovorima vidljivi, nema sela, nema seljaka, demografska slika je prazna, stočni fond nikada niži, pa jedini interes je bio da mi budemo ovdje njima tržište robe njihovih. Pa mi imamo proizvodnju mlijeka, uopće više nemamo. Slavonija je prazna. To su činjenice. Ja isto sumnjam da je ovo isti sistem, ista mogućnost da se provuču nečiji tuđi interesi protiv interesa Hrvatske [[Upadica Reiner: Hvala.]] jel nema učinaka propisa na hrvatsko gospodarstvo i tržište.
Hvala kolega Bulj. Odgovor uvaženog zastupnika Pernara.
Pa gospodine Bulj znate o čemu se radi? radi se o manipulaciji statistikom. Mi vidimo da domaća proizvodnja propada, da domaće proizvodne firme stagniraju, da selo nestaje, da uvoz hrane se maltene poduplao, ali znate kada kažu oni ali u Hrvatskoj je porastao izvoz kaže Domagoj Milošević. Odite kaže izvezli smo tisuću auta i banana za 20 milijuna kuna, kaže ovako veli u godini dana izvoz banana skočio je 20 puta, a 6 puta skočila je vrijednost izvezenih automobila iako ne proizvodimo nijedno i drugo. A o čemu se radi? manipulira se statistikom. Jednostavno roba koja kroz Hrvatsku ide u tranzitu se računa kao izvoz. A koliko tek ima još šta oni računaju izvoz ovih drugih kultura koje možda i sami proizvodimo. Recimo banane i aute znamo da ne proizvodimo, a koliko ima toga što su oni naveli u izvoz, a što nije možda toliko sumnjivo ali isto je samo roba u tranzitu. I na kraju krajeva ako je istina da ne znam hrvatsko gospodarstvo raste, kako je to moguće ako je broj stanovnika pao za 200 tisuća, kako to meni nije jasno? Kako je moguće ne znam da izvoz hrvatske hrane raste, a vidi se da selo propada, da 80% OPG-ova se zatvorilo, da je masovan uvoz mlijeka, mesa i svega dugog. Pa koga mi ovdje uvjeravamo u banke i tko uopće u to vjeruje? I ovdje je velika odgovornost i na Zavodu za statistiku, šta oni vode u izvoz i kako vode. I garantiram vam da kada bi se realno gledalo i objektivno da bi se vidjelo u Hrvatskoj da društvo propada. Jer nemoguće je da je situacija ovakva kakav je, a da ekonomija raste. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Čuraja. Ja molim sve kolege ipak da se držimo teme, sada smo već počeli jako širiti temu pa ajmo se ipak držati teme. Prešli smo i na statistički zavod i na svašta, držimo se malo teme. Izvolite kolega Čuraj.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Dakle … kratka replika samo par stvari na neke iznesene podatke kolege Pernara. Prvo je spomenuo prosječnu veličinu poljoprivrednih gospodarstava od 300 hektara u Kanadi sa 2,4 u Hrvatskoj to je 125 puta veće. No moramo znati da Kanada ima 10 milijuna kilometara kvadratnih dok Hrvatska ima 56 tisuća to je 176 puta veće. Nije stvar veličine, stvar je što se proizvodi, kako jel sigurno neće se iz Kanade uvoziti pšenica u Hrvatsku, govorimo o poljoprivrednim proizvodima. I to je strategija i mjera naše poljoprivrede da se orijentiramo na ono što možemo konkurentni biti. Nastavno na samo jedan primjer ću vam reći kome će koristiti ovaj sporazum, proizvođaču u Osijeku suhomesnatih proizvoda koji je upravo orijentirao 500 milijuna investiciju za izvoz. Njemu, gotovih proizvoda od polja preko uzgoja svinja do konačnog proizvoda koji će ići van. Njemu će ovo koristiti, njemu to znači stotinama ljudi koji tamo rade i to je način na koji trebamo gledati. Ne trebamo podcjenjivati hrvatsku pamet i hrvatske građane, neće svi propasti. Nekom će se ovdje otvoriti prilika, kada se njima otvorili otvorit će se građanima za nova radna mjesta. Također ste govorili o izvozu, rast izvoza ulaskom u EU prosječno je bio godišnje oko 9%, prošle godine je pao rast uvoza sa 7,5 na 5,5% pao. Također to je prilika za one koji znaju iskoristiti. Moramo početi tako razmišljati. Što se tiče opet spomenute GMO mislim da sam to već malo prije i rekao, dakle svi proizvodi će morati biti sva roba uvezene iz Kanade morat će bez iznimke biti u skladu sa europskim pravilima i propisima nego samo GMO nego i zabranu govedine tretirane hormonima. I na posljetku spomenuli ste i bivšeg premijera i ulogu farmacije, ja mislim da je on ovdje danas da bi samo mogao reći da je ovo good, good, good.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Pernara.
Gospodine good, good, good iz HNS-a znate šta ću ja vama reći, prije vas je na vašem mjestu sjedio jedan patološki lažljivac koji je uvjeravao hrvatsku javnost da će razdjelnici donijeti uštede. Onda se vidjelo da ušteda nema, nakon toga je mjesecima govorio da neće koalirati sa HDZ-om pa je koalirao sa HDZ-om. A vi sada govorite da će od sporazuma ovoga hrvatsko selo profitirati. Ali ja ću vam pročitati jedan podatak, kaže ovako od ulaska u EU uvoz mlijeka porastao 90%, pazite to je članak iz 2014., evo vam još jedan statistički podatak, pazite ovo u pola godine na tržištu pet puta više inozemnih jaja. A zašto je pet puta više inozemnih jaja? Pa logično je da je došlo do sloma domaće proizvodnje. I vi sada cijelo vrijeme uvjeravate nađete primjer neke firme koja je možda profitirala. Pa možda je ali vidite ako 90% poraste uvoz mlijeka da je u suštini došlo do sloma mljekarske industrije. Ako vidite da se pet puta povećao uvoz jaja i da zbog tih uvoznih jaja je dijete umrlo od salmonele iz Poljske, pa vidite da postoji problem odnosno ne vidite i to je u biti problem. Znači vama se sustavno pokušava ukazat da ova tzv. liberalizacija da ovo ukidanje carina, da tečajna politika koju Hrvatska provodi nije dobro za hrvatsku proizvodnju. Pogledajte recimo jedan drugi primjer, vi govorite rast proizvodnje, pogledajte metaluršku industriju, propala je Željezara TLM je propao, propala je Sisačka željezara. Mi danas više željeza malte ne, ne proizvodimo, uopće ga ne proizvodimo dame i gospodo. Automobile isto ne proizvodimo ni banane. Što mi dame i gospodo iz Hrvatske toliko dramatično izvozimo da mi imamo nekakav rast izvoza? Hvala.
Hvala lijepa. Imali smo jednu povredu Poslovnika, uvaženi zastupnik Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa uvaženi potpredsjedniče. Vi ste povrijedili članak 238. stavak 7. jer ste opomenuli nas da se vratimo nas saborske zastupnike na temu. Činjenica je da u 2300 stranica, jeste li sigurni da smo mi otišli s teme? Nismo otišli s teme jer kolega svi kolege su govorile o temi a to je bila CETA i naša trgovinska razmjena i ostalo što imamo. Pa bih vas zamolio da ne opominjete i da ne osporavate tijek rasprave. Hvala lijepa.
Kolega Bulj ja bih vam savjetovao da pogledate Poslovnik. U Poslovniku članak koji ste spomenuli stoji u poglavlju razlozi za isticanje stegovnih mjera. Niti sam ikome izrekao stegovnu mjeru niti to ne namjeravam osim ako ne prekršite Poslovnik. Prema tome, dajte pogledajte prvo Poslovnik pa onda protestirajte protiv povrede Poslovnika. Naravno da je nije bilo. Hvala lijepo. Sljedeća je, kolega Križanić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega zastupniče, vaša empatija za hrvatsko selo mi je maksimalno prihvatljiva i jako ju podržavam. Međutim, vi i ja znamo da se nalazimo na globalnom svjetskom tržištu i da jedna mala Hrvatska sigurno sama za sebe ne može živjeti. Međutim, ja ću se reflektirati na jednu vašu izjavu gdje ste rekli da se u EU dozvoljava uvoz primjerice soje iz trećih zemalja. Ne da se dozvoljava u EU nego zar vi mislite da onaj brod koji pristane u Kopru sa sojom koji je namijenjen europskom tržištu iz kojega se uvozi u Hrvatsku nije GMO? Je, dragi prijatelju, to je GMO soja koja ulazi u Hrvatsku i koju onda u hranu za životinje ugrađuju naši stočari. S tom GMO sojom naši stočari hrane naše životinje, čast izuzecima. Ima i onih koji hrane sa GMO free sojom ali to treba vrlo jasno deklarirati. Međutim, važnije je reći ovo da se mi kao država a pogotovo mi kao saborski zastupnici trebamo zalagati da se upravo ova soja koja je, upravo ove životinje koje su hranjene GMO free hranom deklariraju na takav način i da naši potrošači znaju točno što jedu. Jer mi sigurno nećemo na globalnom tržištu moći izbjeći to da se na tržište EU, pa tako i na naše tržište pojavi i GMO hrana. Međutim, opet vam govorim jasno sam i jako sam za to da se vrlo jasno razluči šta je to GMO hrana. A da ne govorimo hrani, namirnicama animalnog podrijetla koje dolaze iz južne Amerike, pa ne mislite valjda da te životinje nisu hranjene GMO sojom, a mi tu takvu hranu normalno konzumiramo u RH? Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Pernara.
Gospodine ne samo da je dozvoljen uvoz GMO soje, nego, evo vam jedan drugi detalj, Europska komisija je u petak, to je članak iz prošle godine, odobrila uvoz monsantogenski modificirane soje roundup ready 2 xtend. A što se događa? Ova odluka sada otvara put masovnom sijanju ovog proizvoda iduće sezone. Drugim riječima ne samo da su u EU sada da je dozvoljen uvoz GMO soje nego je dozvoljena i sadnja GMO soje i u suštini se ta soja na kraju je, ova sorta je dozvoljena i za ljudsku uporabu. I što se događa? Što se događa? Sada ćemo uvoziti jer se ukidaju sve necarinske prepreke, sada će se moći uvoziti sva GMO hrana dragi gospodine iz Kanade. I meni je drago da su maske konačno pale, da se vidi u ovom Saboru da su HDZ i SDP za GMO kulture, za uvoz GMO hrane iako su cijelo vrijeme godinama mazale oči hrvatskoj javnosti. Pričamo o tome da su ne znam nekakve regije u Hrvatskoj GMO čiste itd., to je sve bio jedan propagandni cirkus i posljedice tog propagandnog cirkusa su stravične, odnosno biti će stravične za zdravlje ljudi. Pogledajte u Americi kako izgleda prosječan Amerikanac, pogledajte kakvo je njegovo zdravlje, koliko on ima kila, od kakvih sve bolesti on boluje i vidjeti ćete zapravo da je ta ishrana koju vam Amerika i taj liberalizam donosi da je katastrofa. A mi nažalost tu katastrofu aktivno podupiremo svim mogućim zakonima. Hvala.
Hvala lijepo. Sada ćemo prijeći na sljedeći klub zastupnika a to je onaj Promijenimo Hrvatsku u ime kojega će govoriti uvaženi zastupnik Marin Škibola. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Sabora. Evo danas u Hrvatskom parlamentu mi svjedočimo o jednom sumraku demokracije. A zašto je ovo sumrak demokracije? Koliko je samo prisutno ovdje saborskih zastupnika? Evo npr. da izbrojim koliko je njih iz SDP-a. Trenutno je iz SDP-a ovdje 4 saborska zastupnika a iz HDZ-a je ajmo reći duplo više. A tema je od povijesnog značaja. Znači zbog ove teme, zbog ove teme prosvjeduje cijela EU. Znači preko 3,5 milijuna potpisa protiv Sporazuma CETA-e. Proces stvaranja međunarodnih ekonomskih integracija potaknut tehnološkim i ekonomskim silama kao i politika liberalizacije u svjetskoj trgovini snažno je obilježila drugu polovicu 20.-og stoljeća i imala je snažan utjecaj na globalni rast trgovine. Ta pojava je postupno preuzela cijelo globalno područje i to sa posebnim intenzitetom u zemljama povezanim geografskom blizinom, povijesnom pozadinom ili političkim čimbenicima koji se očituju u procesu sklapanja trgovinskih sporazuma. Da bi mogli uopće razgovarati o tako jednom bitnom sporazumu kao što je Trgovinski sporazum CETA trebamo biti svjesni da je na progresiju trgovinskih sporazuma utjecala globalizacija. Kritičari globalizacije je definiraju kao sustav dominacije, supranacionalne korporativne trgovine i bankarskim institucija koje ne uzimaju u obzir demokratske procese ili nacionalne Vlade. Radi se o rapidnom poratu prekogranične gospodarske, socijalne, tehnološke razmjene pod kapitalističkim uvjetima, Poznati ekonomist Krugman, je istaknuo da je globalizacija otvaranje nacionalnih tržišta međunarodnoj trgovini. Svake ekonomska integracija je ugovorna veza dviju ili više država o način bržeg razvoja međusobne trgovine i drugi aspekata ekonomske suradnje. Pojam ekonomska integracija postoji predmetom interesa, i šireg ekonomskog izučavanja tek u pedesetim godina 20. stoljeća. Početak izučavanja učinaka ekonomskih integracija vezan je za radove Jacoba Vinera, a kasnije Bela Balazsea. Postoje različite definicije koje objašnjavaju što je to ekonomska integracija, jedno od konkretnih jest da je to ugovor između država o oblicima međusobne ekonomske suradnje s namjerom eliminacija različitih trgovinskih, ekonomskih i političkih barijera, za brži razvoj međusobnog gospodarskog povezivanja. Povezivanje država može biti na regionalnoj osnovi, osnovi vrsta ekonomskih aktivnosti, osnovi vrsta barijera koje se eliminiraju, osnovi tržišnog ili drugog mehanizma funkcioniranja njihovih gospodarstava. WTO koristi pojam regionalni trgovinski sporazum, ali tu postoje pojmovi kao preferencijski trgovinski sporazum, a u literaturi je čest pojam i free trade agreement ili slobodno-trgovinski sporazum. Od 1949. do 1959. broj regionalnih trgovinskih sporazuma u svijetu bio je samo 4., znači samo 4 trgovinska sporazuma. 1960. do 1969., 21, od 1970. do 1979. imamo 40 regionalnih trgovinskih sporazuma, od 1990 do 1999. 74, od 2000. 215, od 2010. do 2015. 265, znači vidimo tu uzlaznu tendenciju trgovinskih sporazuma. Sad da se vratimo konkretno na temu regionalnog trgovinskog sporazuma između Kanade i EU-a. Pregovori između EU-a i Kanade o sveobuhvatnom gospodarskom i trgovinskom sporazumu, CETA, započeti su 06. svibnja 2000. godine. Premijer Kanade i predsjednik Europske komisije potpisali su kontraverzni sporazum CETA, 26. rujna 2014. godine. Ekonomske kvantitativne studije pod pokroviteljstvom Europske komisije, koriste isti standard, neoklasičnog modela trgovine, stoga niti nije iznenađujuće kada oni uvijek zagovaraju iste teze kao otvorite granice, liberalizacija trgovine donosi korist svima. Od tada do danas Hrvatska nije napravila nikakvu studiju utjecaja na hrvatsko gospodarstvo, i dok nezavisni znanstvenici ne naprave cost benefit analizu, Hrvatski sabor nikako ne bi trebao ratificirati ovaj trgovinski sporazum, pogotovo kada znamo da je preko 3 i pol milijuna građana EU potpisalo peticiju protiv trgovinskih sporazuma kako CETA tako TTIP. Koliko hrvatska Vlada zapravo smatra ovaj sporazum bitan, pokazali su na taj način što ovdje uopće nije došla ministrica vanjskih i europskih poslova. Došla je državna tajnica, koja evo nažalost, ona ni ne zna da je npr. belgijska pokrajina Valonija blokirala sporazum CETA-e. Dugoročno sporiji rast plaća će prenijeti dodatni udio nacionalnog dohotka od radnika do vlasnika kapitala. Do 2023. godine udio nacionalnog dohotka koji nastaje kapitalom, porast će za 1,76% i 0,66% u Kanadi i EU-u. Posljedično, radnici će imati prosječnu godišnju zaradu od 1776 eura u Kanadi, između 316 i 1331 eura u EU-u, ovisno o kojoj se zemlji radi. U nastojanju poticanja izvoza kao zamjene za domaću potražnju ne može se ostvariti održivi rast. Po trenutnim uvjetima štednje visoke nezaposlenosti i niskog rasta, poboljšanje konkurentnosti smanjenja troška rada može samo štetiti gospodarstvu. Mediji i Europska komisija često naglašavaju samo pozitivne strane CETA-e, poput snižavanja carina, otvaranje tržišta usluga, uzajamnosti priznavanja stručnih kvalifikacija itd. Također, jedan od bitnih argumenata zagovornika CETA-e, je povećanje izbora potrošača koji će imati veći izbor proizvoda po nižim cijenama zbog ekonomije obujma. Brza tehnološka i znanstvena progresija u globaliziranom svijetu, ne podrazumijeva blagostanje za većinu društva. I to vidimo danas, vidimo da u EU-u je sve veće raslojavanje između bogatih i siromašnih, vidimo veliku razliku između sjevernih i južnih zemalja EU-a, gdje su južne zemlje EU-a u velikim dugovima, znači one grcaju u dugovima, a tu su Grčka, Hrvatska, Španjolska, Portugal, Irska. Danas u svijetu postoji preko 270 regionalnih trgovinskih sporazuma, ali bez obzira na sve te sporazume, vidi se da kako u EU-u tako i u ostalim dijelovima svijeta, nestaje srednji sloj. Postavljaju se dakle ključna pitanja, poput zašto bez obzira na nikad globaliziraniju, povezaniju međunarodnu ekonomiju i dalje imamo toliko nezaposlenih u EU-u? Jedno od bitnih teza neoliberalizma potpomognutoj različitim trgovinskim sporazumima je fleksibilizacija tržišta rada, deregulacija i liberalizacija. Mnoga mala i srednja poduzeća se zatvaraju u korist naj naprednije mehanizirane i automatizirane proizvodnje. Cjelokupne industrijske grane ostaju neiskorištene, stradavaju gospodarstva cijelih regija a samo dio proizvodnog potencijala svjetskog poljodjelstva se koristi. Trgovinski sporazum CETA funkcionira na načelima, to se u ekonomiji zove ekonomija nasilja velikih korporacija, financijskih konglomerata i drugih moćnih poduzeća na štetu domaćeg proizvođača, malog čovjeka, seljaka koji treba preživjeti od svoga rada. Sporazum CETA je još samo jedan od mnogih integracijskih mehanizama od kojeg mala poduzeća i obrtnici neće imati koristi nego samo štete budući da država tim činom pristaje na uvjete u kojima ne može zaštititi domaćeg proizvođača. Svaki pokušaj državne intervencije naziva se tržišnom diskriminacijom što jedna suverena vlast ne bi trebala pristati na takve uvjete. Postoje mnoge sveučilišne studije na primjer u Kanadi koje kažu da će Kanada izgubiti 23000 radnih mjesta, a EU će izgubiti ukupno 204000 radnih mjesta zbog ovoga sporazuma CETA. Tu su uključene Njemačka, će izgubiti 19000 radnih mjesta, Francuska 45000, Italija 42000, druge zemlje EU 89000 tako da će ukupna posljedica od sporazuma CETA-e između EU i Kanade iznositi gubitak 227 tisuća radnih mjesta. Rezultati istraživanja studije istraživača sa sveučilišta u Kanadi koje je objavio institut Vijeće Kanađana, a vezano uz ratifikaciju ugovora o slobodnoj trgovini između Kanade i EU jesu slabiji gospodarski rast, gubitak radnih mjesta, smanjenje plaće i poreznih prihoda, a tvrde da će sveobuhvatni gospodarski trgovinski sporazum dovesti ne samo do ekonomskih gubitaka već i povećanje nezaposlenosti i nejednakosti. Prema navodima autora studije makroekonomske posljedice planiranog trgovinskog sporazuma između Kanade i EU su značajne. Do 2023. godine kako upozoravaju ugovor CETA dovest će do gubitka oko 230 tisuća radnih mjesta i to uglavnom u EU. Također ističu da su predlagatelji tog ugovora prenaglasili mogućnost većeg gospodarskog rasta zbog povećane trgovine ulaganja naglašavajući da se te projekcije oslanjaju na punu zaposlenost i izostanaka negativnog utjecaja na raspodjelu dohotka pružajući alternativne projekcije napravljene pomoću modela UN global policy model. Autori studije navode da će provođenje ugovora CETA dovesti do većih proračunskih deficita u svakoj članici EU i pada državnih prihoda. Ugovor će također povećati pritisak na plaće u Kanadi i EU što će rezultirati gubitkom prosječnog godišnjeg rasta zarade od 1985 dolara u Kanadi, te između 353 i 1488 dolara u EU ovisno o zemlji u kojoj se navodi studija. Poglavlje 8. dopušta investitorima iz Kanade tužiti EU i njene države članice za štetu i obratno ako novi propisi smanje njihovu dobit i time vrijednost njihove investicije. Niti jedno malo domaće poduzeće ne može iskoristiti ovo pravo. Pravo na reguliranje navedeno u poglavlju 8. i priloženim objašnjenjima ne mijenja ništa u tom smislu. Zahtjevi za naknadom ipak će uslijediti. Ono što se ne spominje u javnosti jest da će 42000 američkih tvrtki također moći podnijeti tužbu putem podružnica u Kanadi. CETA daje lobistima prednost nad članovima Europskog parlamenta. Pravila o regulatornoj suradnji odjelci 25 do 27 savršeno su okruženje za lobiste koji bi mogli utjecati na tekst nacrta zakona EU čak i prije nego dođu do Europskog parlamenta. Nije predviđeno sudjelovanje Europskog parlamenta izabranog predstavničkog tijela građana. CETA ograničava zakonodavce. Na mnogim mjestima CETA donosi vrlo određene odredbe koje idu daleko iznad klasične trgovinske politike. Ako u budućnosti EU, države članice ili lokalne vlasti žele mijenjati propise koji su definirani u CETA-i onda se federalna Vlada Kanade mora složiti. Na taj način parlamenti gube prostor za manevar, a građani gube svoju sposobnost da promijene politiku putem glasačke kutije. CETA donosi više genetskog inženjeringa u Europu. Kanada je među glavnim izvoznicima GMO-a širom svijeta. Članak 25.2 stavak 2. izričito navodi smanjenje nepovoljnih komercijalnih utjecaja od regulatornih praksi u području biološki projektiranih proizvoda kao cilju sporazuma. To može samo značiti da će EU na kraju morati otvoriti svoje tržište za genetski modificirane proizvode. Ono što je bitno za reći jest da je preko jedne trećine zastupnika u Europskom parlamentu glasalo protiv sporazuma CETA-e. I na primjer klub Socijaldemokrata uglavnom su bili protiv sporazuma CETA-e, a Socijaldemokratska partija u Hrvatskoj će jednoglasno podržati sporazum CETA-e. I to je zapravo pokazatelj o stanju svijesti SDP-a o ovako bitnim problemima i ovakvim sporazumima. I onda se čude što im popularnost politička pada. Također ovom prilikom bih preporučio svim lokalnim i regionalnim upravama u Hrvatskoj pristupanje Barcelonskoj deklaraciji donesenoj 21. travnja 2016. kojom se preko 2000 jedinica lokalne samouprave iz EU protiv TTIP-u, CETA-i i TISA-i. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku uvaženog zastupnika Branka Grčića.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora. Kolega Škibola vidim da vas brine taj naš stav SDP-a oko ovog pitanja. Ja bih u kontekstu te priče vaše rekao da li Hrvatska treba biti Hrvatska ili se Hrvatska možda po ovome što ste vi izvukli, dakle samo negativne aspekte jednog ovakvog ugovora trebala bit možda Sjeverna Koreja ili tako nešto. Dakle, otok negdje na nekom bespuću, oceanu i biti izolirana i gledat što može samodostatno raditi. Naravno da to nije rješenje. Prema tome, moramo voditi računa da otvaranje granice i to što vi nazivate isključivo liberalizacijom ima i svoje pozitivne aspekte a to je jedan poticaj, dakle nova prilika. Nažalost, naši odnosi sa Kanadom su na relativnoj niskoj razini vanjsko trgovinske. Oni su praktički zanemarivi, kada gledate u ukupnom kontekstu vanjsko trgovinskih tokova, pa čak ni sa Europom to nije nešto na velikoj razini. I sada iz ovog izvučete tu da će 230 tisuću ljudi ostati bez posla, da to izgleda zaista dramatično, međutim, to je EU, maloprije je netko rekao 510 milijuna ljudi živi tamo i radi. I ja bih postavio pitanje pa koji to političar uopće, ne samo ovi socijaldemokrati koji su u parlamentu EU, bili protiv, nego tko su ovi drugi koji su bili za? Ako su efekti tog ugovora, samo ono što ste vi rekli. Nemoguće je to da je to samo efekt. Razumijete? Prema tome, netko se vjerojatno potrudio izmjeriti te efekte i vidio je da su možda pozitivni efekti s Kanadom regulirani ovakvim ugovorom, ipak jači i veći, nego ovi negativni efekti o kojima vi izolirano govorite.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Škibole.
Hvala poštovani potpredsjedniče Sabora. Evo gospodine Grčiću, vi možete tu priču pričati onima koji su neinformirani, međutim vi ste, u SDP-ovoj Vladi, kao ministar bili jedan od glavnih zagovornika kako liberalizacije, tako deregulacije tako fiskalne konsolidacije, bili ste jedan od glavnih zagovornika restrikcija, povećanja PDV-a, mjera štednje. Znači to je sve vaša politika, dirigirana iz međunarodnog monetarnog fonda gospodine Grčiću, a ja ne želim da je Hrvatska Sjeverna Koreja. Ja želim da j Hrvatska jedna demokratska zemlja u kojoj će se preispitivati ovakvi sporazumi, u kojoj će postojati analize studija, da li je Hrvatska napravila analizu studija sporazum o CETA? Evo pitanje za državnu tajnicu. Da li je napravila? Da li imate neke kvantitativne podatke ili ste došli ovdje sa propagandom i mislite da ćemo mi slušati ovdje takvu propagandu? Da nema ljudi koji razmišljaju svojom glavom. Hrvatska javnost, nije uopće informirana. Hrvatska javnost uopće nije informirana o ovom sporazumu. Zastupnici u Europskom parlamentu uopće nisu izvršili svoju glavnu dužnost, a uvlačite nas u ovako neki sporazum.
Sada će uvažena državna tajnica Zdravka Bušić uzeti riječ. Izvolite.
Zahvaljujem gospodin potpredsjedniče. Ja samo želim odgovoriti uvaženom zastupniku, da što se tiče Valonije i želim to još jedanput pojasniti. Znači što se Belgije tiče, da Valonija je uvjetovala potpisivanje time da traži da Europski sud ocjeni usklađenost ICS-a sa pravom EU. Međutim, poštovani gospodine zastupniče, vi znate da je to prošlo i potpisalo se. Inače ne bismo mi ovdje danas o tome raspravljali. A pogotovo kada znate već da je potpisala i Latvija i Danska, odnosno ratificirale su, kako bi onda one dvije ratificirale? Evo samo ja želim, jer vi ste ovdje mene prozvali, da to nije točno. Međutim, ja vas ljubazno molim da pogledamo malo bolje, što je Valonija uvjetovala i kako na koji način je potpisano, odnosno kako je Belgija u ovom slučaju reagirala. Inače ne bismo ovo danas imali, ne bismo.
Hvala lijepa. Replika uvaženog zastupnika Marijana Škibole.
Hvala poštivani potpredsjedniče Sabora. Evo državna tajnice, vi kažete Latvija i Danska su ratificirale. A zašto Hrvatska mora biti među prvim zemljama koje će ratificirati ovaj sporazum? Iz kojeg razloga? Zašto u Europskom parlamentu, niti jedan hrvatski zastupnik nije bio protiv sporazuma CETA-e. Znači samo zastupnici iz Estonije i Hrvatske, svi su bili za sporazum CETA. Npr. ja imam ovdje statistike, ja imam ovdje koliko je glasalo iz drugih parlamenata zastupnika. Npr. euro zastupnici iz Francuske, većina ih je bila protiv sporazuma CETA-e. Euro zastupnici iz Austrije, većina ih je bila protiv sporazuma CETA-e, iz Grče je bilo jednako, iz Irske je većina bila protiv sporazuma CETA-e. Tako da radi se o jednim podacima koju vi niste izložili hrvatskoj javnosti, a gurate nas među prvima da potpisujemo sporazum sa Kanadom. Smatram da je to neozbiljno i neodgovorno, a građani će prosuditi.
Hvala lijepa. Sljedeći klub zastupnika onaj HDZ-a u ime kojega će govoriti uvaženi zastupnik Domagoj Ivan Milošević. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, državna tajnica sa suradnicima, uvažene kolegice i kolege. Danas ko što vidimo i čujemo tema je CETA Canada comprehensive Economic and Trade Agreement hrvatski bi rekli sveobuhvatni gospodarski i trgovinski sporazum. 7 godina se pregovaralo ovom sporazumu, i to je prvi takav sporazum između EU i jedne članice G7. Temelj, temeljna ideja ovog sporazuma je da se potiču trgovina i ulaganja, jačaju gospodarski donosi između EU i Kanade i povećava posljedična zaposlenost. Iz svega toga što sam rekao, logično je da se očekuje, korist za sve građane EU, za radnike i potrošače, naravno i za tvrtke. Osim toga, a danas smo relativno malo čuli o ovome što ću sada reći, a mislim da nije ni malo manje važno. Ja čvrsto vjerujem da velika većina hrvatskih građana, naravno i EU, dijele iste temeljne vrijednosti sa Kanadom. To … [[Govornik se ne razumije.]] demokraciju, tržišnu ekonomiju, zaštitu klime, ako hoćete vladavina prava, zaštita manjina, ima puno takvih vrijednosti. Mislim da je to zapravo temelj između onog o čem danas zapravo razgovaramo i odnosi između EU pa i Hrvatske time i Kanade. Ja ću ne dugo nabrojati ipak osnovne elemente CETA-e za one koje mislim da su vrijedni i važni spomena, a neki će nadam se odgovoriti na kritike koje smo danas čuli na CETA-u. Dakle, prvo je smanjivanje carina preko 98% i ukidanje dvostrukog oporezivanja, dokazano potiče ekonomiju i konkurentnost. Europski izvoznici će uštedjeti brojkom 500 milijuna eura godišnje na tim carinama. Neki od tih hvala Bogu izvoznika su i hrvatske tvrtke. Uklanjanje tehničkih prepreka u trgovini, certifikacija, akreditacija ispitivanja. Ima dosta tu onih koji govore o tome, a naravno nikad u životu nisu izvezli jedan euro nekakve robe da to pomaže velikim korporacijama. To je potpuno pogrešno i potpuno suprotno od onoga što to jest, dakle upravo suprotno velike korporacije imaju novac, imaju vrijeme, imaju resurse za radit ono što se prije tražilo certificirat, akreditirat godinama. Mali, srednji oni nemaju te resurse i upravo ovo pomaže njima i to će se vrlo brzo vidjeti upravo i iz hrvatskog izvoza prema Kanadi to sam siguran. A kada negdje izvozite inače prirodan tok stvari da najčešće i uvozite. Ništa u životu nije jednosmjerno. Sve što je jednosmjerno kratko traje. Dalje, otvaranje tržišta usluga i poticanje ulaganja EU u potpunosti štiti javne usluge. Dalje, sustav zaštite ulaganja, ovdje je danas već bilo rečeno zadržava se prava nacionalnih vlada na reguliranje u javnom interesu čak i kada takvi propisi nepovoljno utječu na strana ulaganja. Dalo bi se o tome razgovarati ali evo to je činjenica. U sustavu rješavanja sporova između ulagača i država ključnu ulogu imaju nacionalni europski parlament, jamči se pravo na donošenje regulativi što obuhvaća javne sudove, kvalificirane suce, transparentne postupke i žalbene mehanizme. O tom smo čuli danas dosta. Uredu je izražavati sumnju ali ne treba baš obmanjivati javnost. Dalje, otvaranje tržišta javne nabave i zaštita intelektualnog vlasništva, lakše premještanje zaposlenih između EU i Kanade te uzajamno priznavanje kvalifikacija. I na kraju ni najmanje važno, održiv razvoj. Dakle cilj je pridonijeti zaštiti okoliša i radničkih prava. Postoji nešto što se zove Zajednički odbor CETA-e, odlukama tog zajedničkog odbora ne mogu se zaobilaziti ili stavljati van snage zahtjevi europskih osnivačkih ugovora. Neće se promijeniti standardi za sigurnost hrane, naglašavam, neće se promijeniti standardi za sigurnost hrane niti bilo koji drugi propisi EU koje smo i mi prihvatili. Što se naše hrvatske pozicije tiče, dopustite mi to je prije svega danas zapravo tema, ja bih želio naglasiti nekoliko mislim bitnih činjenica. Ako se Kanada koja ima rekla je gospođa Bušić 35 milijuna stanovnika nasuprot 500 milijuna stanovnika minus 65 uskoro milijuna stanovnika Velike Britanije, ali naglašavam i brojke što se tiče GDP-a dakle 1,5 bilijuna dolara nasuprot 17 bilijuna dolara GDP-a EU. Ako se Kanada ne boji konkurencije, ja ne znam zašto bismo se mi bojali. Ušli smo s punom vjerom u EU i proteklih godina kada bismo još bolje upravljali i činili ono što je nužno da hrvatska ekonomija bude konkurentnija i hrvatska poduzeća onda bi rezultati za Hrvatsku i hrvatske građane bili još bolji pa onda i mladi ne bi odlazili van. Dakle ovdje želim ponoviti, a to je dokazano proteklih nekoliko godina i može gospodin Pernar se ismijavati na banane i automobile, ali brojke su neumoljive, malo ih proučite kolega. Dakle hrvatski prije svega srednji i mali poduzetnici su iznijeli na svojim leđima izlazak iz recesije i krize, zapošljavali su usprkos svim preprekama i poteškoćama proteklih godina. Drugo što želim naglasiti, a to je mi smo mala ekonomija i moramo biti otvorena, ako nismo otvorena nemoguće je ostvariti naš ekonomski potencijal. Ja ću najmanje ovdje govoriti danas o hrvatskom turizmu, hvala Bogu da ga imamo, on nas izvlači dobrim dijelom iz vlastitih nesposobnosti i pogrešnih poteza. Međutim ako ćemo zaista ozbiljno razgovarati u sabornici o industriji, o energetici, o transportu i logistici kao posljedica ili prilika s obzirom na naš geostrateški položaj, to je sve moguće ostvariti isključivo u suradnji s međunarodnim partnerima, državama i privatnim tvrtkama. Drugačije to ne ide. Ne možete iskoristiti hrvatski geostrateški potencijal, pruge, željeznice ako to ne radite sa međunarodnim partnerima. Naravno da Hrvatska država treba birati koji će to biti partneri i naravno da smo odabrali svojim prisustvovanjem odnosno sudjelovanjem u NATO savezu i EU. I treće, kanadski Hrvati. Danas je malo bilo govora o tome, relativno malo. Kanadski Hrvati, ali ne samo kanadski Hrvati, ne znamo brojku, govori se o nekoliko milijuna, danas predstavljaju najveći potencijal u srednjem roku koji Hrvatska ima. Ne samo gospodarski, ne samo u smjeru izvoza ili uvoza, suradnje i investicija, ako hoćete i demografski, a posljedice toga su nove vještine i znanja koje ti kanadski Hrvati donose u Hrvatsku svaki dan. Evo jučer ja pozdravljam svog dragog prijatelja i ambasadora Kanade gospodina Maksymiuka, jučer smo bili na proslavi 150 godina Kanadske države i tamo su neki dobili sjećam se i nagrade. Kanadski Hrvati koji su se vratili prije više godina u Hrvatsku zapošljavaju, ulažu, rade biznis na korist svih građana RH ja vjerujem. Dakle da to je taj potencijal. Svi oni koji se protive sporazumu, ovom sporazumu, a jučer sam to iskreno i otvoreno rekao u najavi današnje rasprave suštinski se protive i članstvu Hrvatske u EU. Upravo tako jer temelj je isti, zajedničke su vrijednosti, iste sve, temeljno jer govorimo o nečemu što je vrlo slično, a to je nešto što počiva na slobodnom protoku ljudi i roba. To je temelj jedan od temelja EU. A to što mi nismo konkurentni pa valjda nećemo početi neke druge kriviti što mi nismo konkurentni ili to što se zatvaraju hrvatske tvrtke. Pa nisu nam to krivi neki drugi ili to što mladi odlaze u Irsku i Njemačku, pa nećemo valjda sutra kriviti Nijemce i Irce. Možemo krivi jedino sebe, ne. Dakle mislim da je vrijeme da nakon evo 25, 26 godina možda priznamo u ovoj sabornici pa i šire od sabornice da postoje neka osnovna pravila tržišne utakmice, tržišne ekonomije za koju smo se kolektivno, dominantno opredijelili prije 26 godina, hvala Bogu da jesmo i da se ugledamo i da slušamo pa i u ovoj sabornici ljude koji to desetljećima rade. Dakle postoje ja ću izrijekom navesti tri tvrtke koje su danas globalni lideri, super konkurentni nastali su od nule nakon 1991. od nule zahvaljujući svojim osnivačima. Dok-Ing tvrtka koja proizvodi najbolje strojeve za razminiranje na svijetu, HS-produkt oružje, pištolji i puške izvoze na najzahtjevnija tržišta cijelog svijeta. Rimac auti bilo mi je žalosno čitati neki dan i slušati komentare kada se onaj Hammond razbio sa autom od Mate Rimca. Mislim umjesto da budemo ponosni na to i da te tvrtke budu dokaz da mi možemo biti uspješni, super uspješni na cijelom svijetu. Eto. Dakle ja vjerujem na kraju da je temeljna zadaća ovog Hrvatskoga sabora i svakog saborskog saziva, svake Vlade da se prije svega stvaraju uvjeti za prosperitet tih tvrtki, tisuća drugih privatnih tvrtki i nastanka stotina sličnih tvrtki koje mogu dokazati i dokazuju svaki dan da mi Hrvati možemo biti globalno uspješni i konkurentni. Evo HDZ će glasati za ovaj sporazum i ja vas sve pozivam da učinite isto.
Hvala lijepo, imamo nekoliko replika. Prva je uvaženog zastupnika Ivice Mišića.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Kolega Miloševiću, pažljivo sam slušao vaše izlaganje i u većini, ustvari u svemu bih se složio. Mi da smo se otvorili prije 50 godina danas bi bilo sigurno jedna od najmodernijih država Europe. Nažalost prije 26 godina i evo tu smo gdje jesmo. Točno jesmo mala privreda. Mi znamo da ovaj dio i ovaj Kanadski sporazum Europe da je vrlo, štiti sebe. Mi smo mala zemlja koja baš ne utječemo puno ni na bilo kakve sporazuma a tako isto i na te sve uvoze i izvoze koji se dešavaju u Europi. Ja sam čovjek koji se bavim isto poduzetništvom, znam šta je biti otvoren, znam šta je širiti se. Mislim da smo svi u zabludama ako mislimo na GMO hranu, što se ja slažem da ona ne treba doći u Hrvatsku ni u Europu a mi znamo da smo modernizirali proizvodnju hrane u Hrvatskoj a i u Europi. Sjetimo se prije 50 godina da su gladna djeca dolazila u Slavoniju. Hoćemo se vratiti na taj dio? Prema tome, narod napreduje, svijet se povećava, hrana mora modernizirati se, nije to sve GMO, ali svakako voditi računa o svemu tome. Ja mislim da Hrvatska ide u jednom dobrom smjeru, nismo zemlja koja možemo odlučivati, svakako možemo sugerirati i davati svoja mišljenja. I mislim da ovaj dio sporazuma između Europe i Kanade mi ne možemo posebno utjecati ali svakako moramo dati svoje mišljenje i nadam se da će to biti u pravom smjeru. Hvala.
Hvala. Odgovoriti će uvaženi zastupnik Domagoj Ivan Milošević.
Hvala potpredsjedniče. Dragi kolega Mišić, hvala vam za to što ste rekli. Pa vrijeme ne možemo vratiti nažalost. Svi smo griješili u životu, griješila je i Hrvatska država i međutim iz tih grešaka svi individualno, obiteljski, kako god hoćete, nacionalno trebamo učiti a najbolje vrijeme za promjene je danas. Sutra je, može biti kasno, prekosutra još kasnije a ono što je bilo jučer jednostavno ne možemo vratiti. Dakle evo danas, tu smo svi sa svojim glavama, životnim iskustvima, radnim iskustvima i mislim da možemo doprinijeti ako hoćemo, ali prije svega u jednoj konstruktivnoj, pristojnoj, argumentiranoj raspravi. Ja u protekli 6 mjeseci, moram vam priznati dosta rijetko sam govorio, vrlo rijetko, zato što uglavnom se u zadnjih 6 mjeseci sluša ne konstruktivna rasprava, ne argumentirana rasprava, lažne informacije. To nije dobar put i to hrvatski građani slušaju. I zato iz toga proizlazi i naša pozicija kao političara ili saborskih zastupnika nevažno kojoj stranci pripadaju. I ja svaki put iskazujem poštovanje apsolutno bilo kome tko je izabran u Hrvatski sabor. Mogu se neslagati 100 tisuća posto svaki put. Je li to Živi zid, je li to SDP, je li to MOST, prema bio kome. I ja očekujem i molim da to činimo svi jer jedino tako ćemo zaista, a svi vole pričati o tome vratiti dignitet Hrvatskom saboru i hrvatskim političarima.
Hvala. Sljedeća je replika uvaženog zastupnika Marina Škibole.
Hvala poštovani potpredsjedniče Sabora. Da bi se vratio dignitet Hrvatskom saboru mora se jednostavno više preispitivati kako bih to nazvao sporazume sličnim ovima. Znači mi nemamo nikakvu analizu, znanstvenu analizu, cost benefit analizu. I vi ste iznijeli listu dobrih želja. Međutim, niste raspravljali na temelju nikakvih argumenata. Npr. u 12. mjesecu 2016. Odbor za zapošljavanje u Europskom parlamentu je utvrdio da se sporazumom stavlja u rizik 90 milijuna radnih mjesta. Da li vi znate za te informacije? Da li za te informacije znaju saborskih zastupnici? Ne znaju zato što nisu oni krivi nego se jednostavno u javnosti ne nameće ova tema. Znači mediji nisu zainteresirani. Da li vidite koga ovdje od predstavnika medija? Ne. Ali kada su neke teme nebitne a zanimljive, kada dolazi do konflikata e onda je jako puno ovdje medija, sve zanima što je tko rekao ali ove bitne teme za hrvatsko gospodarstvo, za mlade ljude te teme se stavljaju u periferiju. I zbog takvih razloga se neće vratiti dignitet niti Hrvatskom saboru niti političarima.
Hvala. Odgovor uvaženog Domagoja Ivana Miloševića.
Mladi kolega, ja vas stvarno uvažavam, poštujem prije svega činjenicu da su vas izabrali hrvatski građani u ovaj Sabor. Ali volio bih čuti a nisam čuo ništa, ali ništa iz ovih nekoliko vaših stolica što vi predlažete? Što vi, koja su vaša rješenja? Koja su to vaša stvarna rješenja osim štampanja para i podjele na cesti? To je ono što uglavnom ja mogu sažeti u zadnjih 6 mjeseci što sam čuo. Evo, ja drugo nisam čuo. Nemojte se ljuti što sada kažem to, najiskrenije, ako imate evo sad, nažalost ne možete odgovoriti, imate sljedećih mjeseci odgovarati, vaši kolege desno od vas koji sjede, što vi to predlažete hrvatskoj javnosti? To bih volio čuti. Da to ne valja, da ono ne valja. Pa znamo svi štošta što ne valja i što treba popraviti i tu smo s tim poslom. Ali dajte recite što biste vi napravili i kako? Da mladi odlaze pa to svi znamo, nitko se normalan s time ne slaže i trudimo se ovdje nešto napraviti. Protiv nije problem biti, to smo vidjeli. Lako je biti u Hrvatskoj protiv. Dajte budite za nešto i predlažite nešto. Jučer ste predložili onaj zakon, proći će. Evo, predlažite i vaši kolege. Ali samo nemojte predlagati da raščetvorimo HNB i da štampamo novac i završimo ne kao Grčka nego kao tri Argentine.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Nikole Grmoje.
Poštovani kolega Milošević, pozorno sam slušao vaše izlaganje, ali ono što je bitno naglasiti, rekli ste kolegi Škiboli da on nije iznio nikakve razloge zašto bismo bili protiv ovog sporazuma, ali isto tako, nije proveden postupak procjene učinaka propisa da se ne bi širile nekakve, kako vi kažete lažne informacije, plašila javnost i naši građani i zato će najvjerojatnije stav MOST-a biti da se taj postupak provede da idemo u drugo čitanje. Mi ne znamo i građani ne znaju, ja sam uvjeren ovdje velika većina zastupnika koje su prednosti ovoga sporazuma ali koje su moguće, znači moguće da postoje i nekakve negativne posljedice po hrvatske građen, po hrvatsko gospodarstvo. Nama je žurenje u mnogim postupcima u mnogim sporazumima ovdje u Hrvatskom saboru donijelo velike probleme. Evo sad smo dobili jedan veliki šamar iz Berlina. Njemačko veleposlanstvo kaže da Hrvatska mora poštivati odluku arbitražnog suda kakva god ona bila, a 2010. smo mi ušli u taj sporazum, na jedan način, ja sam jutros ovdje govorio o tome, gdje smo se odlučili za načelo pravičnosti i dobrosusjedskih odnosa, a ne samo kao što smo trebali na načelo međunarodnog prava. I to su bile pogreške. Mi smo srljali tada jer smo željeli što prije ući u EU. Nije nitko ovdje, ne znam sad kolege iz Živog zida, nije nitko protivnik EU-a, suradnje, razvijanja partnerstava, širenje tržišta, ali trebamo vidjeti što nam konkretno, koji sporazum donosi. Evo sad smo dobili taj šamar, zato što se srljalo. Naravno, mi tu odluku nećemo poštivati, jasno je da je taj sud kompromitiran, ali imali bismo puno bolje argumente da smo bolje pazili, a vi nas tjerate znači da ne propitujemo. Mi ćemo propitivati svaku odluku pa tako i ovaj sporazum, ja tražim da se provede postupak procjene učinaka propisa da onda cjelokupna javnost zna što mi dobivamo, a što gubimo.
Hvala. Odgovor poštovanog Domagoja Ivana Miloševića.
U ovom obimu ja se načelno mogu složiti s vama. Međutim, kad ste upotrijebili izraz srljali, onda me to asocira na neke su govorili tamo negdje devedesete, da srljamo. Netko će reći da srljali, čekajte da završim, da smo srljali u EU. Je li netko napravio ekonomske procjene, financijske analize i sve ostalo? Nije. Jel moguće ih napraviti? Nisam siguran. Nisam siguran, treba pitati makroekonomiste, da li to stvarno moguće u 21. stoljeću kad zaista u 6 mjeseci, sljedećih, ne znate koji je novi tehnološki izazov. Dakle, da li smo ušli u EU? Ja vjerujem da smo ipak velika većina i u Saboru i Hrvatskoj dandanas za tu odluku. Da li nešto u životu dobijete samo pozitivno? Pa ne. Dobijete i dobro i loše u životu. A vaša umješnost kao i države nacije da iz onog što imate dobro, one prednosti učinite sebe boljim i pametnijim, jačim, čvršćim, kako god i da smanjite onu negativnost. Svi imamo i dobre i loše strane. Tako i države. Dakle, ja to tako gledam. Dakle u nekom trenutku, ma možete analizirati, ja se slažem. Treba masu toga što se može god može izračunati, treba se izračunati, ali neke stvari se ne mogu izračunati. I koji puta trebati imati jednostavno vjeru u nešto. To je to.
Slijedeća replika poštivanog zastupnika Ivana Šipića. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Precizna rasprava kolega Milošević, vrlo jednostavno. Zašto smo prema svemu toliko skeptični? Ama baš prema svemu. Kažemo GMO, kažemo više od 2 tisuće propisa, svi zakoni koji se donose u pravcu otvaranja tržišta, otvaranja novih mogućnosti, a ti me i novih radnih mjesta, treba im dati šansu. Evo upravo ste malo prije o tome govorili. Naravno, mehanizmi zaštite zakona u praksi su jedina i jedna od pretpostavki da bi se oni kvalitetno zaživjeli. Kao dobar primjer primjene zakona u praksi je Ministarstvo poljoprivrede koje uvodi takve mjere zaštite hrvatskog seljaka, OPG-ova, poljoprivrednih proizvoda, da su mnogi koji su lovili u mutnom u svim sektorima poljoprivrede ustuknuli i trendovi sve se može se zaustavljaju. Dakle, osigurati kvalitetnu primjenu i provedbu zakona u praksi temeljna je zadaća svih na koji se odnosi pa i ovaj sporazum budući i zakoni. Država i njene institucije provedbom zakona i kontrolom sporazuma osigurat će pravi smisao i cilj ovog. Da li je ovaj prijedlog prilika za naše velike i male gospodarstvenike i otvaranje novih prilika za hrvatsko gospodarstvo a time i za RH? To je u biti ključno pitanje koje se treba postaviti kada govorimo i o ovom prijedlogu mogućeg sporazuma sa Kanadom. Da li je to prilika za RH ili je to još jedna priča koja neće donijeti dobro? Ja vjerujem da hoće donijeti dobro jer je nova prilika a nepoznanice će se otkloniti vjerujem, provedbom zakona.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Domagoja Ivana Miloševića.
Hvala, kolega Šipić pa ne znam da li stvarno netko vjeruje u 21. stoljeću da se može biti bolji, brži i pametniji bez natjecanja i bez truda i rada. Ja se nadam da ipak velika većina ne. Nisam dobio odgovor od kolege Pernara na to pitanje. On kao mlad čovjek, da li on vjeruje u konkurenciju natjecanja ili ne vjeruje. Ja osobno vjerujem. Ja mislim da bez natjecanja i bez konkurencije, niti ćemo mi biti bolji niti ćemo zaustaviti mlade i ambiciozne i talentirane ljude koji odlaze iz Hrvatske, niti će naša poduzeća biti bolja i kvalitetnija, niti će zapošljavati više ljudi, niti ćemo ostvariti gospodarski rat niti ćemo posljedično imati više novaca za penzije, za socijalna davanja za bolje obrazovanje, evo ja u to vjerujem. I zapravo to je dosta jednostavno, to su nekakvi temelji, netko će reći liberalne demokracije, netko će ovdje reći pogrdne neoliberalizam, ne znam, ja vjerujem u natjecanje. U krajnjoj liniji i parlamentarne demokracije upravo počiva na tom natjecanju. Da nema tog natjecanja mnogi ovdje od nas ne bi bili. U ovoj sabornici. Pa onda ajmo početi od toga pa onda s obzirom da je ekonomija prije svega i gospodarstvo posljedica društvenih i političkih događanja, napretka ili nazadovanja tog društvenog. onda jednostavno treba te procese usmjeriti u pravom smjeru. Naravno da će biti razlike, naravno da se nećemo često slagati, ali mislim neke fundamentalne postavke ja mislim da u 21. stoljeću treba uzeti kao zdrave za gotove. Jednostavno mi smo ne veliki, imamo resurse koje imamo. Idemo ih iskoristiti, idemo učiniti da Hrvati bolje žive, puno bolje. Imamo potencijal da puno bolje žive, a kamoli da moraju odlaziti iz Hrvatske.
Hvala. I zadnja replika je poštovanog zastupnika Ivana Šukera.
Hvala lijepo. Kolega Milošević, slušajući danas ovu raspravu u ovom Saboru neodoljivo me podsjeća na rasprave kad je Hrvatska vodila pregovore za ulazak u EU. Dakle, protivnici su govorili ne, ne, ne. Idemo, mi smo članica EU još malo pa četiri godine, pa ćemo vidjeti benefite toga. Da li bi izvoz rastao koliko je rastao u vrijeme ekonomske krize da nam se nisu otvorile granice EU. To su naši mali i srednji poduzetnici koji su najviše napravili odlazili i prodavali svoju robu i svoje usluge. Dakle, to je jedna stvar. Spomenuli ste nekoliko uspješnih hrvatskih tvrtki. Možemo ih još spomenuti. Međutim, te hrvatske tvrtke su uspješne najvećim razlogom zbog toga što su uspjele doći na to svjetsko tržište i to svjetsko tržište ih je tjeralo da budu još uspješniji. Isto tako kao što je nepobitna činjenica da i u Hrvatskoj u Sloveniji i u nekim drugim zemljama koje su nastale raspadom bivše Jugoslavije mnoga poduzeća su nestala iz jednog jedinog razloga jer je nestalo kliničkog tržišta i nestalo je tržišta od 20 milijuna. To je naprosto činjenica. Ne samo, nije to samo problem privatizacije. Dakle, nama se sa ovim sporazumom otvara prostor isto kao što nam ulaskom u EU otvorio se prostor za povlačenje sredstava iz EU fondova iz male općinice, male sredine koji su bili uspješni, koji su shvatili što mogu uzeti to su sjajno iskoristile i rekle da se može napraviti. A oni koji stalno misle da će im past nešto s neba nisu napravili ništa i stalno im je netko drugi kriv. Pa koristim onu sportsku terminologiju ako hoćeš biti dobar moraš igrati u jakoj ligi, jer jedino među jakim i pravim igračima se dokazuješ. A mala hrvatska ekonomija sa ovako malim glavnim tržištem, sa ovako malom sposobnosti apsorpcije hrvatskog stanovništva zbog niskog standarda naprosto bez te utakmice ne može ići naprijed i toga moramo bit svjesni. Nitko nam ne može napraviti zlo i nitko nas ne može zaštititi ako to sami sebi ne napravimo.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Miloševića.
Hvala kolega Šuker. Slažem se u potpunosti. Nadopunit ću vas sa jednom bitnom za Hrvatsku temu turizam. Siguran sam da u sabornici barem oko turizma ćemo se složiti svih 151. Turizam je super bitan. Turisti su dobro došli u Hrvatsku. Pa zar stvarno netko misli da to tako možeš birat u 21. stoljeću pa ćeš, uzet ćeš turiste iz Njemačke, ali nećemo pustiti da Nijemci prodaju strojeve u Hrvatskoj? Ili hoćemo kanadske turiste, ali mi sa Kanađanima znate ne bi nešto drugo radili što nama ne paše? Ljudi, pa dajte da se osvijestimo. A drugo, spomenuli ste ekonomske koristi. Jučer je ovdje bilo govora dosta kada je premijer imao izlaganje o drugim koristima za Hrvatsku, ja vjerujem da su koristi – sigurnost i obrana. U sve složenijem 21. stoljeću geopolitički, kako god hoćete, geostrateški ja mislim da je sudjelovanje, odnosno članstvo hrvatske u NATO savezu u EU velika korist za Hrvatsku sigurnost i obranu. Migracije. Migracije neće stati. Do 2050. godine Afrika će imati dvije i pol milijarde stanovnika. Danas ih ima milijardu i 250 milijuna. To vam je za 33 godine. Može li se Hrvatska s tim stvarno sama nositi ili je što je rekao kolega Šuker dobro, sasvim dobro da pripada u klub onih najboljih, najčvršćih. Nadam se samo da nećemo biti dalje na dnu, sad smo još uvijek na dnu i trebamo bit svjesni da smo na dnu. I kad osvijestiš da si negdje na dnu, onda počneš radit valjda da više ne budeš na tom dnu. Mislim na ekonomske prilike i na to da nas uskoro prestiže i Rumunjska. Evo u svemu tome naravno da nitko u ovoj sabornici neće nikad, siguran sam, zaboravit na hrvatske nacionalne interese. Ali nisu koji puta možda, ali rijetko, ali nisu hrvatski nacionalni interesi u suprotnosti sa ovim o čem danas razgovaramo ni malo. Ja dapače osobno mislim da su potpuno paralelni i sukladni posebno kada govorimo o CETA-i. Eto tu smo svi pozvani da radimo.
Hvala lijepa. Sada će u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista govoriti uvažena zastupnica Ivana Ninčević-Lesandrić. Izvolite.
Hvala podpredsjedniče Hrvatskog sabora. Danas smo čuli u raspravama i pozitivnih i negativnih stvari ovoga prijedloga zakona, ali ja bih se prije svog izlaganja referirala na ovu komunikaciju, odnosno repliciranje kolege Grmoje i kolege Miloševića, gdje je zapravo kolega Milošević kaže da se slaže sa kolegom Grmojom da trebamo i analizirati i napraviti procjenu učinaka propisa, ali da nekada jednostavno trebamo reagirati i u vjeri i pristati na neke stvari svjesni da ne može uvijek sve biti pozitivno. Pa ja se čak i u tom dijelu slažem sa vama da nekada moramo tako reagirati, međutim ovo sada nije taj trenutak. A znate zašto nije? Zato što ne postoji apsolutno niti jedna prepreka da mi idemo u drugo čitanje, da mi stvarno analiziramo, da napravimo procjenu učinaka propisa, da stvarno raspravimo i da bez te vjere, dakle crno bijelo na papiru stvarno znamo što je dobro, što nije. A znate zašto ne postoji ta prepreka? Zato što ovaj sporazum se primjenjuje tek nakon što ga ratificiraju sve države članice, a mi smo čuli danas a i to znamo da su ga trenutno ratificirale samo dvije, dakle Latvija i Danska. Čak i Estonija koja je jednoglasno podržala ovaj sporazum u EU još uvijek nije ratificirala ovaj sporazum. Sve države članice trenutno raspravljaju o ovom sporazumu i zato ne vidim razloga zbog čega mi žurimo. Jer meni se čini da ova žurba zapravo više nekakva želja za dokazivanjem nekome, a ona stavlja u biti sebe ispred interesa RH. Mi to ne smijemo dopustiti ovdje pogotovo ne u Saboru, mi smo izabrani ovdje od naroda. Sad ću krenuti sa svojim izlaganjem. Dakle, ovaj prijedlog sporazuma ima pozitivne stvari i mi ih podržavamo. Ja se slažem sa njima, ja ću ih nabrojati. Čak ću vam i neke primjere iz svog iskustva reći. Dakle, podržavamo ukidanje carina za naše izvoznike pogotovo što je po informacijama iz 2015. godine na relaciji Kanada i Hrvatska ostvareno 87 milijuna eura prometa roba i usluga. To je dobra stvar koju nam donosi ovaj sporazum. Također je propisano i uklanjanje tehničkih prepreka u području tehničkih propisa koji se odnose na norme, prepisivanje, certificiranje i akreditacije. Tu ću vam također iz svog iskustva reći, da pogotovo što imam iskustva sa mladim inovatorima, proizvođačima da im je do godinu i pol dana proizvod u Hrvatskoj jer ga nisu mogli izvoziti vani. Ovo je dobra stvar ovog propisa. Također sporazum obuhvaća i moderna pravila ulaganjima kojima se zadržava prava Vlade na reguliranju o javnom interesu, među ostalom, kada takvi propisi utječu na strano ulaganje, uz osiguravanje visoke zaštite razine ulaganje i pružajući pošteno i transparentno rješavanje sporova. Strani ulagatelj, neće imati povlašteniji tretman od domaćega, ulagatelji mogu odabrati pravnu zaštitu na domaćem sudovima, obuhvaćeni su jasno definirani standardi zaštite ulaganja, između ostalog, u odnosu na pošteno i pravično postupanje i izvlaštenje da se pružaju jasne smjernice sudovima za rješenje sporova, te se napušta tradicionalni pristup rješavanja ulagačkih sporova i uspostavljaju se neovisni, nepristrani strani sudovi za ulaganje. Također, i u području intelektualnog vlasništva, očekujem se približavanja tržišta EU i Kanade u području autorskih prava, zaštite zakona i dizajna, te se Kanada obvezala ovim sporazumom, sporazum da će zaštiti 143 proizvoda jer su proizvoda oznake zemljopisnog podrijetla iz EU, a u ovom trenutku nema hrvatskih proizvoda, jer su liste dogovorene prije hrvatskog članstva EU i lista će se povećavati naknado. Također, sporazumom je predviđen i okvir za olakšavanje uzajamnog priznavanja, kvalifikacija, profesijama, kao što su arhitekti, računovođe, inženjeri na način da će se sklopiti dodatni sporazum o međusobnom priznavanju profesije između EU i Kanade. Osniva se i zajednički odbor, to ste čak i vi spomenuli u svom izlaganju, kojim će se kontinuirano pratiti provedba funkcioniranje i učinak sporazuma. Ovo su dakle, sve pozitivne stvari koje nama donosi ovaj sporazum, međutim posljednjih dana, dobili smo niz i kritika i primjedbi i od građana i od raznih stručnih udruženja i organizacija. A kako smo mi kao saborski zastupnici zapravo izabrani ovdje u ovome domu da predstavljamo glas naroda, odnosno, da govorimo ono što ljudi žele da u njihovo ime govorimo, tada je onda u biti naša dužnost to i raditi. A upravo, stavljanjem ovog sporazuma u drugo čitanje mi bismo imali vremena za pogledati, raspraviti, provjeriti sve informacije o kojima oni pričaju i zapravo staviti sve na papir i znati što je to dobro a što je loše. Ja ne tvrdim da je sve ovim sporazumom dobro, kao što i ne tvrdim da je sve ovim sporazumom loše. Da pače, mislim da imamo dosta nepoznanica ovdje i da o njima trebamo raspraviti. Samo ću reći da ubrzana ratifikacija u Hrvatskom saboru nam neće u ovom trenutku donijeti, odnosno neće imati nikakvih posebnih pravnih učinaka u pravnom poretku RH, sve dok spomenuti ugovor ne ratificiraju i druge države članice. Također, treba napomenuti kako je sukladnom objavljenom godišnjem planu normativ aktivnosti za 2017. godinu, kojega je donijela Vlada RH, predviđeno donošenje ovog zakona u 4 kvartalu 2017. godine. U tom smislu, da se primijetiti da je predlagateljica ni na koji način nije obrazložila odstupanje od očekivane dinamike potvrđivanje CETA-e, evo nadam se da ćemo danas dobiti taj odgovor, te se predlaže u hitni postupak 13. travnja 2017, 21. travnja Sabor prihvaća hitni postupak. Nadalje razmatranjem teksta prijedloga zakona na prvi pogled, moguće je zamijetiti da je međunarodni ugovor koji je predmet potvrđivanju Hrvatskom saboru, zapravo pravni akt, znatnog opsega, koji ima, već smo to spomenuli preko 2000 stranica, a njime se uređuju brojne pojedinačne pravne materije, počevši od carina, subvencija, tretman i zaštite investicija, mobilnosti radne snage i uzajamno priznavanja stručnih kvalifikacija, pa sve do financijskih usluga, međunarodnog pomorskog prijevoza, telekomunikacija, elektroničke trgovine, politike tržišnog natjecanja, javne nabave, intelektualnog vlasništva, zaštite okoliša, zaštite prava radnika održivog razvoja i slično. Dakle, mislim da nam je ovim nabrojanim svima jasno kako će se punom primjenom CETA-e, kako će punom primjenom CETA-e nastupiti znatni pravni, ekonomski, socijalni i drugi učinci tog ugovora, i upravo se iz tog razlog predlaže da Vlada RH, da se prvo u Saboru usvoji drugo čitanje, a da Vlada Republike Hrvatske do drugog čitanja provede postupak procjene učinaka propisa, te dostavi iskaz o utvrđenim učincima Hrvatskom saboru. Smatramo da će se tako omogućiti zastupnicima u Hrvatskom saboru, da donesemo informiranu odluku o potvrđivanju CETA-e. Time ćemo ujedinio omogućiti uključivanje zainteresirane javnosti o raspravi CETA-e što je osobito važno zbog otklanjanja raznih prigovora o postojanju demokratskog deficita kada je riječ o sklapanju, u ovom slučaju potvrđivanju sveobuhvatnih međunarodnih ugovora kojima su stranke i EU i države članice EU. Ja smatram i mi u ime kluba da će se upravo o demokratskoj raspravi o ovom prijedlogu zakona, a koja bi se provela na temelju objektivno utvrđenih činjenica, dakle procijenjenih učinaka zakona, pokazati znatno buduće koristi na hrvatsko gospodarstvo i društvo u cjelini. Tražiti ćemo dakle, da se provede procjena propisa učinaka na propise kao i drugo čitanje, jer smatram da nam se stvarno nigdje ne žuri, imamo za to argumente, svi smo svjesni toga da primjena ne može krenuti dok sve države članice ne ratificiraju sporazum. Stvarno ne vidim razloga zbog čega ne možemo drugo čitanje, zbog čega ne možemo ovo raspraviti i u krajnju ruku i skloniti sve ovo što ste vi rekli, da često imamo negativne i loše ili poluinformacije koje dođu u Sabor, pa evo idemo ih raspraviti, idemo napokon sa čistim, kvalitetnim informacijama, nešto i potvrditi, jednoglasno. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo nekoliko replika. Prva je uvaženog zastupnika Domagoja Ivana Miloševića.
Draga kolegice Ivana, ja prije evo više od 6 godina sam ušao u ovaj svijet politike iz svijeta realno u kojem su analize, planovi, onako temelj. I često sam bio frustriran proteklih 6 i pol godina što se nisu radile analize, usporedne analize, ali danas to nije taj dan za te analize na koje vi pozivate. To nije taj dan, a ja ću vam pokušati reći zašto. Prvo zato što 7 godina se pregovaralo o ovom sporazumu, 7 godina. To su ne znam, 3 Hrvatske Vlade su sudjelovale u tome, više ili manje, ne znam. Bio sam samo u onoj jednoj 2011. isključivao. Dakle, sporazum je datost 2017. godine ovaj sporazum je datost. I kada smo se odlučili za ovaj model demokracije, predsjedničke demokracije, a to znači da ljudi izaberu saborske zastupnike, ili parlamentarne zastupnike, oni izaberu Vlade, Vlade pregovaraju, dogovaraju i onda se na kraju takvi sporazumi ratificiraju. Ne vidim stvarno, što bismo mi to, osim izgubili vrijeme, u drugom čitanju postigli. Slušali bi smo istu ovu raspravu danas, argumenti bi bili isti ne bi bili ništa pametniji ni mi ni hrvatski građani koji bi to slušali samo frustriraniji jer se evo gubi vrijeme na ono što smo već jedanput raspravljali. Umjesto toga pa ajmo jedanput napraviti korak naprijed, ajmo jedanput mi, danas sam čuo više puta to mi je stvarno onako, to mi je da ne upotrijebim neki ružan izraz žalosno da se mi nekom dodvoravamo s ovim sporazumom. Pa jesmo mi fakat došli na to? Pa kome bi se mi dodvoravali? Kanadskim Hrvatima? Hrvatskim tvrtkama koje će izvozit sutra tamo. Onima koji će uvoziti? Mislim ovdje se priča sada samo o izvozu, pa ima firmi koje zapošljavaju ljude koje uvoze robu s Madagaskara, pa šta ćemo njih zatvoriti jer uvoze robu sa Madagaskara. Pa to što neko ne proizvodi to što se proizvodi na Madagaskaru, ha Bože moj možda nije klima ista. Dakle danas nije taj dan, nema potrebe za drugo čitanje, ništa se neće promijeniti do tada, izgubit ćemo nepotrebno vrijeme. To sam rekao sporazum je … dakle ajmo glasati svi zajedno i idemo pomoći nakon toga da ti svi ljudi o kojima danas svi se kunemo u te izvoznike, proizvođače, male poljoprivrednike da oni mogu biti konkurentniji i da zapošljavaju ljude da naprave svoj posao kako treba i plate veći porez u ovoj državi, relativno veći. Znači ja se zalažem za manje poreze da ne bi neko krivo shvatio. Prošlo je vrijeme, ali evo pokušao sam dati neke argumente.
Kolegica Ninčević-Lesandrić će vam odgovoriti.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Ovaj dio za izvoznike i poduzetnike mislim da je to jasno da se mi tu slažemo. Ja ne razumijem zbog čega je problem drugog čitanja. Vi kažete da ste vi već sedam godina uključeni u te pregovore, evo ja nisam. … [[Upadica se ne razumije.]] o.k. ali ja ne vidim razloga zbog čega nam se žuri ako to možemo raspraviti u drugom čitanju. A ovo što ste spomenuli da je žalosno da se priča o dodvoravanju, mislim da svi ljudi koji su to danas spomenuli čak su ponukani tom izjavom bili izjavom veleposlanika kanadskog, a to je pisalo u medijima koji kaže da se nada da će Hrvatska biti među prvim članicama EU koja će prihvatiti ovaj sporazum jer je to dobro za nju kao članicu EU. To nisam ja rekla, dakle to u biti ukazuje na to šta ljudi govore, a vi kažete da je žalosno. Ali nećemo sada pričati o tome idemo pričati o ovom sporazumu o kojem mi tražimo drugo čitanje upravo iz razloga niza kritike i primjedaba koje smo dobili od strane građana raznih udruženja i organizacija, a to je naša dužnost kao zastupnika da uzmemo te njihove prijedloge i kritike da ih raspravimo, da ih provjerimo u krajnju ruku i da onda nakon drugog čitanja znamo što je to za što mi to točno dižemo ruku. Hvala.
Hvala. Možda samo prije nego prijeđemo na sljedeću repliku kolege Bulja samo jasnoće radi, svi sporazumi dakle svi sporazumi ne ovaj, nego svi sporazumi su takvog karaktera između Europske zajednice i bilo čega drugoga, takvog karaktera da su već ispregovarani. Prema tome, naše drugo, treće ili bilo koje čitanje ne može na to utjecati. Mi ga možemo prihvatiti ili ga možemo odbaciti, ne prihvatiti, ali ga ne možemo mijenjati. To je vrlo važno da svi znamo jer jednostavno da znamo o čem govorimo. Imao sam potrebu to reći. Reći će to isti uvaženi zastupnik Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedavajući. Kolegice vi kao poduzetnica, a sada je i predsjedavajući sjednice kazao da je to već sve ispregovarano, a nama je na saborskim zastupnicima da dignemo ručicu ili ne dignemo. Znači nas se apsolutno nije ništa ni pitalo i činjenica je da ste dobro primijetili da sa strane predlagatelja oko ovog sporazuma nemamo učinke tih propisa, kao što i do sada u brojnim propisima, ne samo u slučaju sa Kanadom nego i sa CETA-om nego i prijavu pri ulasku u EU pozivalo se uvijek na konkurentnost, na povećanje tržišta, međutim sve što se je izglasalo mi do sada imamo sumnju, ne samo sumnju nego imamo vidljive učinke od kada smo ušli u EU po pitanju i gospodarstva, a poglavito poljoprivrede. Ja samo znam da smo nekad imali 64 tisuće prije ulaska u EU 64 tisuće proizvođača mlijeka, sada imamo 4600. Znam da smo imali 70% pokrivenost proizvoda mlijekom, sada imamo niti 20% imamo vrlo mali. Znači mi apsolutno saborski zastupnici imamo pravo na drugo čitanje jel sigurno ni predlagatelja ni gospodin Milošević koji je sedam godina sudjelovao u svim tim pregovorima kako je naglasio jel bili ste ministar i pri ulasku u EU sigurno da oni nešto poznaju bolje, ali je činjenica kada saborski zastupnik o nečemu glasa da se treba otvoriti javnosti, da treba drugo čitanje taj sporazum jel mi ne znamo učinke na gospodarstvo, na uvoz, na izvoz, na konkurentnost. Da li će to biti isključivo interes čak i GMO proizvoda, da će ta hrana završavati na policama hrvatskim bez ikakve kontrole, zašto to mi ne bi znali i hrvatska javnost? U čemu je problem? a ne 2300 stranica od metar papira da mi ne možemo raspraviti jel ni predlagateljica nije sa tim svim upoznata. Hvala.
Hvala. Odgovor ili što god uvažene zastupnice Ninčević-Lesandrić.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa evo ja ću još jednom ponoviti odnosno pročitati to sam i malo prije rekla u izlaganju pa se nadam da ćemo od predlagateljice dobiti odgovor. Dakle sukladno objavljenom godišnjem planu normativnih aktivnosti za 2017. godinu kojega je donijela Vlada RH predviđeno … [[Govornica se ne razumije zbog mikrofonije.]] je tek u 4. kvartalu 2017. godine. Čemu je ta žurba da mi sada po hitnom postupku moramo izglasati ovaj zakon ako je u vašem planu, dakle planu Vlade bilo predviđeno da on ide u 4. kvartalu ove godine. Mislim da nam odgovor na ovo pitanje daje odgovor na sva ova pitanja koja mi imamo cijeli dan u ovoj raspravi. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Nenada Stazića.
Poštovana kolegice, kažete kako bi nama trebala procjena učinaka propisa, ali ja bih rekao da bi nama prije svega bila potrebna procjena učinaka laži. Danas kako bi nam Kanađani i bilo tko drugi mogli malo više vjerovati. Jučer gledam na vijestima a danas čitam u tisku kako je župan Anušić u Baranji otvorio najveći sustav navodnjavanja u Hrvatskoj lateralni kanal Kneževi Vinogradi – Zmajevac. Učinio je to uz prisustvo ministara Tomislava Tolušića, Tomislava Ćorića i generalnog direktora Hrvatskih voda Zorana Đurokovića. Kaže da je pušten taj kanal vrijedan 129 milijuna kuna. Ovo bi bila divna vijest da to sve skupa ne bi bila laž.
Kolega Stazić, to baš nema veze sa ovim o čemu sada govorimo.
Ima, ima, o procjeni učinaka propisa i procjeni učinaka laži i pustite me da govorim, prestanite me prekidati.
Ne, oprostite ali vi ne govorite o temi.
Ovaj kanal je otvoren 8. lipnja 2015. godine i pušten je. A ja znam da je ovo vama neugodno slušati jer se još jedanput nešto pokrali.
Ne, ne, ali oprostite.
Pokrali ste projekt.
Sada vas ja opominjem jer [[Upadica Stazić: A opominjete me?]] Je, opominjem vas jer ste me uvrijedili, mene osobno [[Upadica Stazić: A ne dopuštate mi reći.]] Ne dopuštam vam, da.
Da je vaša Vlada pokrala jedan projekt koji je otvorio Zoran Milanović, tadašnji ministar poljoprivrede Tihomir Jakovina, župan Šišljagić u prisutnosti saborskih zastupnika među kojima sam bio i sam.
Ja vas sada opominjem sa oduzimanjem riječi zato jer govorite izvan teme.
Ono što je jučer otvoreno, to je nekakva lateralna tamo otvorena kanalska mreža vrijedna jedva 18 milijuna kuna. Pa ja se pitam zar sve morate pokrasti osim diploma koje kupujete? Sve morate pokrasti pa i rezultate … [[Govornik se ne razumije.]]
Vi sada vjerojatno biste htjeli da budete izbačeni iz dvorane, ali ja vam to neću priuštiti. Neću vam priuštiti to da budete na naslovnicama opet.
Pa kako će vama Kanađani ili bilo tko drugi vjerovati? To mi objasnite, kako? Čemu donosite zakone? Čemu? … [[Upadica se ne čuje.]] A niste, gledajte, pa ovo vide svi, pa ovo znaju svi u Baranji, pa svi to znaju. Pa četiri puta ste farbali tunele. Koliko puta mislite otvarati lateralni kanal? Da kažemo to Kanađanima i kanadskom ambasadoru? Da znaju, da se ne iznenade kada druge godine opet budete otvarali 128 milijuna vrijedan kanal. A vas potpredsjedniče posljednji puta molim prestanite me prekidati, nećete u tome uspjeti i nemojte me ušutkavati.
Kolega Stazić, ja znam da vi želite dospjeti na naslovnice, ja znam da vi imate problema da su u stranci razne struje itd., valjda se želite dokazati time itd., ali nećete uspjeti na taj način. Vi ste dobili zato jer niste poštovali Poslovnik kojeg vi dobro poznajete i svjesno i namjerno ga kršite, opomenu sa oduzimanjem riječi. Prema tome, ja vas lijepo molim nemojte to raditi ubuduće. Nemojte to raditi ubuduće. To uistinu, time uistinu pokazujete nepoštivanje, ne samo prema meni, mene ste i uvrijedili, ali vrijeđate zapravo i svoje kolege. Vi ste sve to mogli reći primjerice da ste zatražili stanku. Sukladno Poslovniku i vi to znate. I svejedno svjesno kršite Poslovnik. Da li su vaši kolege, evo vaši kolege sa time zadovoljni, da li misle da je to način na koji ćemo mi saborski zastupnici svoj dignitet podići? Sumnjam. Uvažena zastupnica Ninačević-Lesandrić će nešto reći.
A dobro ste rekli da ću nešto reći, jer više ni ja ne znam što bih rekla nakon ovih vaših rasprava na moje izlaganje. Vratiti ću se na ovu procjenu učinaka na propise koja je smatram stvarno bitna pa da nam se ne događaju ovakve stvari ali jednostavno ne mogu ne komentirati to, znači dakle ne branim ni vas ni gospodina Stazića ni Miloševića nego iznosim svoj stav a to je da vi ne možete reći bilo kojem zastupniku da on neće iskoristiti repliku da dođe na naslovnu stranicu. Pa vi kršite slobodu medija. Pa valjda oni imaju pravo odlučiti tko će nešto reći i šta će oni staviti u medije sukladno onome što je netko rekao, ne možete vi to odlučivati. Jer ako smatrate da vi ili bilo tko može odlučivati što će mediji pisati onda, taman sam htjela reći onda nas ne moramo niti čuditi situacija u kojoj se danas nalazimo. Dakle samo malo pripazite kada komentirate.
Kolegice Ninčević-Lesandrić, hvala vam što me opominjete da ja trebam pripaziti, ne ja, vi vrlo dobro znate što sam ja rekao. Vi vrlo dobro znate što sam ja rekao. Ja sam rekao samo da se kršenjem Poslovnika ne može doći na naslovnice a to je očito cilj takvih ispada. I ja molim da takvih ispada ne bude. S ničije strane. Sljedeća replika je uvažene zastupnice Irene Petrijevčanin-Vuksanović.
Hvala poštovani potpredsjedniče, ja sam uvijek na temi, ako niste primijetili. Ja prije svega nemam ništa protiv drugog čitanja, da odmah razjasnim. Međutim, potpuno mi je nejasno kako može biti nejasnoća i nekakvih nedoumica u dokumentu koji je jasno dostupan od 2014. godine na stranicama Europske komisije. Ja sam u prošlom sazivu Sabora bila toliki sadist prema sebi pa sam išla čitati taj dokument od preko 2000 stranica. Dakle sve aktivnosti bilateralne, multilateralne, aktivnosti između država članica pa čak i studije su vam dostupne javno na stranicama Europske komisije od 2014. godine. Njemački socijaldemokrati koji su se prvotno bili bunili uz još neke civilne inicijative i gospodin Lang koji vodi odbor, zna kolegica Bušić, Europskog parlamenta za međunarodnu trgovinu tvrdi da je u ovom sporazumu, CETA je jedno, TTIP je drugo, da se razumijemo, dostignuta tolika razina transparentnosti koja nikada nije viđena niti u jednom sporazumu upravo iznad dosadašnjeg standarda transparentnosti upravo zbog pritiska civilnog društva u Europi koje je nekih 3 milijuna potpisa skupilo protiv TTIP-a a onda se nadovezalo i na CETA-u iako su to dva odvojena sporazuma, ako budem imala prilike, kasnije ću nešto reći. Dakle jasno je da mora postojati određeni stupanj povjerljivosti u svakom dokumentu, pa to je jasno, osim toga s jedne strane SAD, s druge strane trgovina sa EU-om, SAD već sad nema te probleme koje EU sa Kanadom ima, ali naglašavam da je u ovim pregovorima postignuta transparentnost bez presedana zahvaljujući pritisku civilnog društva, dokumenti su bili javno dostupni i dalje su javno dostupni i zaista mi nije jasno kako je moguće da postoje i dalje nekakve nedoumice. Hvala.
Hvala. Odgovor uvažene zastupnice Ivane Ninčević-Lesandrić.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. 2014. godine kad je to objavljeno na stranicama Europske komisije, ja se nisam bavila politikom, dapače, bavila sam se poduzetništvom odnosno zarađivala sam da bismo mi svi danas ovdje državni službenici imali svoju plaču, isto tako 2014. godine kad ste vi to čitali, meni je drago da sam ja onda zarađivala za nekoga tko to čita, i to je pohvalno, ali vi ne možete očekivati od mene da ja znam nešto što 2014. stoji dakle, nikakvih dodira sa javnošću tada nije bilo da bi uopće mene kao poduzetnika zainteresiralo da ja odem pročitati jedan takav dokument. Možda je to još jedan od problema, zašto mi kao poduzetnici nismo upućeni u takve stvari, zašto mi nemamo na vrijeme takav dokument, zašto uopće nismo zainteresirani da ga idemo čitati ako taj dokument, a očito da je, utječe na nas. Tim više ako će nam dati neke pogodnosti. Pa valjda bi mi trebali biti uključeni u to, dati svoje prijedloge, kritike, ako je nešto loše. Dakle, tražim drugo čitanje, upravo zato što nisam upućena a vidim iz rasprave da je većina saborskih zastupnika, uopće ne zna detalje ovog sporazuma, a ono što je najbitnije da ne postoji prepreka da se ide u drugo čitanje. Čak i u vašem planu Vlade sam vam sad pročitala da je to trebalo u četvrtom kvartalu, pa samo neka mi netko odgovori zbog čega ste promijenili svoj vlastiti plan Vlade i zbog čega je sad to tako žurno? Eto, hvala.
Hvala. Slijedeće će u ime Kluba nezavisnih zastupnika u HSU-a govoriti uvažena zastupnica Vesna Pusić. Izvolite.
… [[Govornik nije uključen.]] sa suradnicima, kolegice i kolege, dobro je da imamo ovu raspravu u Saboru, ali mislim da ona bi trebala više biti odskočna daska za raspravu koja nam je nužna i koja je bi trebala kontinuirano voditi a to je kako se Hrvatska priprema i oprema da iskoristi ovaj sporazum i da iz te činjenice, slobodne trgovine između EU-a kojoj mi pripadamo i Kanade, izvuče što više pozitivnih efekata za hrvatsko gospodarstvo i za hrvatske tvrtke. Ovaj proces koji počeo pred 8 godina, dakle 2009. godine, i Hrvatska je, ga je mogla prvo pratiti a onda i aktivno sudjelovati od 2013. gdje su se u velikoj mjeri zapravo pregovori vodili sa drugim članicama EU-a. To je ono u čemu smo mi sudjelovali i u čemu smo mogli sudjelovati. Dakle formulirajući stav EU-a, vis-a-vis Kanade, i onda naravno kroz pregovore sa Kanadom, traženje zajedničkog rješenja. Ali naša prva zadaća je ovdje bila i trebala biti pozicioniranje nekih naših vitalnih interesa, kao sastavnog djela pregovaračke pozicije EU-a. i s tim se išlo onda u pregovore s Kanadom. Dakle, to je posao za koji smo se pripremali, ako koji smo radili godinama, naravno, ne samo mi, i sigurno nije u ovom slučaju obzirom da smo se puno kasnije priključili naš utjecaj bio presuda, ali naravno i druge zemlje, ne samo Vlade i formalni predstavnici države nego civilno društvo i predstavnici civilnog društva, i svi skupa su ovaj sporazum učinili jedinstvenim, ja bih rekla, u području međunarodnih trgovinskih sporazuma iz nekoliko razloga. Jedna od stvari kojega čini jedinstvenim je stav koji je sadržan u ovom sporazumu, vezan na okoliš, vezan na prava radnika, vezan na rješavanje investicijskih sporova, i vezan na sigurnost hrane. Mnogo žuči i negativnog stava koji se generirao, pa ja bi rekla i donekle i kod nas kontra ovog sporazuma, je de facto nastao u raspravama o jednom drugom sporazumu. O raspravama o TTIP-u, dakle o sporazumu slobodne trgovine sa SAD-om, koji je u ovom trenutku na velikom čekanju, kao što znate, i to u prvom redu zato što je američka administracija izrazila protivljenje tome. Dakle, ima veliku rezervu prema slobodnoj trgovini sa jednim kao što se vidi i u nekim drugim sporazumima, odnosno prema nekim sporazumima o slobodnoj trgovini. Prema tome, refleks politike američke administracije koji je sadržan u ja bi rekla u sloganu „America first“, ili Amerika prva, se protivi ovakvom sporazumu i vrlo je skeptičan prema ovakvom sporazumu sa Europom. Puno negativnih stavova koji su preneseni ili generirani u raspravama o TTIP-u, je kad je TTIP, bar privremeno skinut s dnevnog reda je preusmjereno na ovaj sporazum koji je zaista nešto sasvim drugom i Po mom mišljenju bi trebao biti primjer načina na koji EU se postavlja u formuliranju međunarodnih trgovinskih sporazuma vjerojatno zato što su stavovi Kanade i stavovi EU puno, puno sličniji upravo u ovim temama okoliš, prava radnika, sigurnost hrane. Standardi su visoki i na jednoj i na drugoj strani i zbog toga je bilo moguće postići takav dogovor koji kao što sam rekla bi mogao poslužiti i trebalo bi inzistirati u buduće da to bude jedan standard sklapanja takvih međunarodnih ugovora. Što se recimo tiče rješavanja investicijskih sporova naravno da je to veliki problem. Ali sadašnje rješenje je lošije od ovoga. Dakle, lošije od onoga, mi smo sada u situaciji koja je lošija od ovoga što je predviđeno, bitno lošije od ovoga što je predviđeno ovim sporazumom. Suprotno onom što se danas ovdje čulo nema nametanja GMO hrane i proizvoda. Spominje se eksplicitno Pariški sporazum o klimi koji definira do sada najviše standarde uopće u upravljanju i zaštiti i sprječavanju klimatskih promjena koji nam je poznat. Tako da ako išta ovaj sporazum se ne potpisuje EU sa nekom zemljom koja ima niže ili inferiorne standarde onima koje imaju zemlje EU. A ako smijem tako reći naročito nemaju niže standarde od onoga koje imamo mi. I potpisujući ovaj sporazum da, izlažemo se kao i ulazeći u EU, izlažemo se konkurenciji. Ali Hrvatska ne može živjeti u, ne mogu čak ni velike zemlje po mom mišljenju, a Hrvatska i manje zemlje ne mogu živjet bez konkurencije, ne mogu živjet u državnom protekcionizmu. I vrlo je neobično da upravo oni sa kojima se često u tome slažem koji su vrlo kritični prema funkcioniranju mnogih institucija kod nas, kad dođe do ovakve situacije kažu ne to moraju samo hrvatske institucije odlučivati, nema međunarodnih standarda. Ovo je međunarodni standard. Ovo su u mnogim stvarima standardi kojima mi trebamo težit, koje tek trebamo doseći. I zbog toga nam i sa tog stanovišta ovaj sporazum pomaže. Što se tiče studije utjecaja CETA-e na hrvatsko gospodarstvo ja se slažem da to treba napraviti, slažem se i mislim da to treba raditi kontinuirano. Ali ne zato da bi odbacili ovaj sporazum, nego zato da bi razumjeli kako ga najbolje iskoristiti za naše vlastito gospodarstvo. On donosi novine, otvara mogućnosti. Nama jedino što nam može prijetiti nisu loši uvjeti nego naša vlastita nesposobnost da iskoristimo te uvjete koji se otvaraju. I zato nam treba studija, da prepoznamo i da prepoznajemo kontinuirano gdje se otvaraju mogućnosti da takav jedan sporazum iskoristimo za hrvatsko gospodarstvo. Populistička politika i u Europi i izvan Europe je između ostalog izabrala slobodnu trgovinu kao jedan od ciljeva svog napada. Međutim, slobodna trgovina postoji puno prije i od puno ranije nego bilo kakvi neoliberalizam. Postoji kao jedan oblik uopće slobode ljudske kreativnost, slobode djelovanja, autonomije od direktnog državnog intervencionizma koji kao što sam rekla postoji daleko prije Fridmana i očeva neoliberalne recimo ekonomije. Prema tome, naša uloga u ovoj cijeloj situaciji kao zemlje i ovdje kao saborskih zastupnika je pokušati analizirati, definirati ono što ovaj sporazum donosi i za to se pripremiti i tome prilagođavati naše gospodarstvo. Govori se o velikim i malim tvrtkama. Očito je da velike tvrtke su multinacionalne. Velikim tvrtkama ovakav sporazum ne treba. Velike tvrtke uglavnom već imaju svoje podružnice u Kanadi i svugdje drugdje. Ovo su sporazumi koji su u prvom redu, ovaj tip sporazuma, je naravno sporazumi koji su u prvom redu usmjereni prema malim i srednjim tvrtkama koje nisu u toj poziciji kao multinacionalne kompanije kojih se ovakvi sporazumi ne tiču. I konačno što se tiče upoznavanja saborskih zastupnika i javnosti sa ovim. Ja mislim da je apsolutno očito da je potrebno upoznavati saborske zastupnike sa ovim bez obzira što je sporazum bio dostupan dugi niz godina, da je potrebno upoznavati sa ovim sporazumom jer nisu upoznati. I da je javnost potrebno upoznavat sa ovim sporazumom. Međutim, to nije nužno, način za to nije nužno dva ili tri čitanja u ovom Parlamentu, iako ako se složite ja ne vidim nikakvi problem u tome da se to provede u dva čitanja. Ali to promijeniti na stvari ništa neće. Dakle, mi ovdje ne raspravljamo danas o onome o čemu se raspravljalo pred 8 godina, 7 godina, 3 godine, o sadržaju sporazuma između EU i Kanade. Mi danas raspravljamo o ratifikaciji tog sporazuma i nije istina da nismo mogli sudjelovati u njegovom artikuliranju, mogli smo, ali danas ne sudjelujemo i na drugom čitanju ili bilo kojem nećemo sudjelovati u promjeni sadržaja sporazuma. Jer povijest ne počinje od nas. Ova konkretno je počela 2009. godine. Ali ono u čemu možemo sudjelovati i trebamo po mom mišljenju sudjelovati je da se što šira javnost upozna sa mogućnostima koje se tu otvaraju i sa sadržajem ili dijelovima sadržaja ovog sporazuma, a za to se može organizirati i simpozij i okrugli stol i javna rasprava o sadržaju i mogućnostima koje CETA sa sobom donosi. Može se organizirati i drugo čitanje, ali ne vidim što drugo čitanje mijenja. Međutim, ako kolege misle da je to toliko važno i da im je toliko stalo do toga, bez daljnjega ali ni u drugom čitanju, kao ni u prvom sporazum se mijenjati ne može. Naš klub će podržati ratifikaciju sporazuma.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike. Prva je uvažene zastupnice Irene Petrijevčanin Vuksanović. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Ja se slažem s kolegicom Pusić, da drugo čitanje neće pomoći da tekst sporazuma pročitaju oni koji ga nisu pročitali do sada. Pretpostavljam da nisam previše kritična. Drago mi je da ste spomenuli Milton Friedman, jer on je rekao, sjećam se jednom, da pojedini političari kada bi ih stavili u Saharu, pustinju, nakon 5 godina bi nastao nedostatak pijeska. Tako da literatura je dobro došla. Kada ste spomenuli razlika između TTIP i CETA-e, to je ono što je potrebno reći, a nije dovoljno jasno i vidim da vrlo upućeno o tome govorite. TTIP je ima i političke konotacije, a CETA nema. I CETA i TTIP osim što su dva odvojena sporazuma, temeljna razlika je ta, da za razliku od CETA-e TTIP ulazi u ono područje, kako je to rečeno, regulatorne suradnje i utječe na unutarnje tržište EU, za razliku od CETA-e, te stoga taj TTIP ima osim ekonomskog i politički utjecaj. Kada sam čitala studija oko te CETA-e, negdje sam naišla da su Švedski pučani tvrdili da strahovi koje izazivaju ona poglavalja gdje ste vi spomenuli utjecaj multinacionalne kompanija na Vlade i mogućnost izmijene zakona, potpuno neutemeljeni, jer upravo pojedina poglavalja CETA-e, u njima se ističe nediskriminatorni odnos na tržištu prema proizvođačima, Hrvatska kao zemlja sa koja je relativno mala ekonomija, zapravo upravo to treba je onaj pravičan i ravnopravni odnos koji je jasno definiran u tekstu CETA-e. Prema tome, smatram da naravno da civilni aktivizam itekako treba kritički preispitivati ugovor i naravno da su svi strahovi opravdani, ali smatram da drugo čitanje ne bi donijelo ništa više znanja i ništa više nego što ga sada imamo sa spoznajom o nekim činjenicama ugovorim.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnice Vesne Pusić.
Hvala lijepa. Hvala vam lijepa kolegice, ja naravno se slažem s ovim što ste rekli, ali koristim ovu priliku da možda podvučem činjenicu da je politička i institucionalna kultura i tradicija Kanade dosta različita od one SAD i da je puno sličnija i bliža Europskoj institucionalnoj i političkoj tradiciji nego ona SAD. To se kod nas često zaboravlja i ljudi misle tamo ono lijevo gore je Amerika, pa onda još gore nešto malo što je Kanada, ali zapravo institucionalno, mislim da tu ima puno više sličnosti i zato je ovakav sporazum bilo lakše definirati sa Kanadom nego što bi to bilo ili što jeste sa SAD-om. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. I zadnja replika, uvaženog zastupnika Mire Bulja.
Kolegice Pusić, kazali ste da nije bilo protivljenja ili prosvjeda prema CETA-i, nego je to bilo prema TTIP, tj transatlantskim trgovinsko sporazumnim činjenica, da je bilo u Njemačkoj protiv jednog i drugog prošle godine u 7 gradova u Njemačkoj, jer se protivnici tih sporazuma bore protiv toga, smatraju da će biti smanjeni standardi i zaštitite i radničkih prava i zaštite okoliša. Prema tome oni se bore za da se očuvaju standardi i naravno boje se okoliša, boje se načina hrane, koja će hrana dospjeti na njihove zemlje i naravno da je to bilo činjenica i da je to istina. Međutim, u ovoj raspravi koliko je vidljivo da učinci, kao što je bilo u prethodnim nekakvim kada smo ulazili u EU, onda se tek vidi naknado, vidimo da mi primjera u poljoprivredi nemamo dobre učinke od kada smo ušli u EU, jer je smanjen naši poljoprivredni, naši kapaciteti, ne samo u mljekarskoj proizvodnji, nego inače i selo ostaje prazno, a bez bogatih seljaka nemamo državu. Činjenica je da mi moramo štiti i dobro, promatrati sve sporazume i javnost otvoriti i drugo čitanje. Ne bi bio nikakav problem da svaki zastupnik se zna odlučiti ili za ili protiv. A da je bilo prosvjeda, što sam rekao, protiv ovaj TTIP-a i protiv CETA-e, bilo je u Njemačkoj prošle godine i to dosta veliki prosvjedi u 7 gradova. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor uvaženi zastupnice Vesne Pusić.
Hvala lijepa. Dakle ja nisam rekla da nije bilo prosvjeda protiv CETA-e nego sam rekla da je mnogo prosvjeda i kritika koje su upućeni na račun CETA-e de facto se prelilo iz demonstracija i protivljenja TTIP-u u onom trenutku u kojem se vidjelo da TTIP de facto više nije na dnevnom redu u prvom redu zbog američke strane, ne zbog europske. I mnogo primjedbi koje su bile originalno formulirane na račun TTIP-a se onda prelilo na CETA-u iako baš ove teme koje ste vi spomenuli CETA vodi o tome računa i ima kao što sam rekla standarde postignute u Pariškom sporazumu recimo što se tiče okoliša. Inače ja ne mislim da je neopravdano se biti oprezan u takvim situacijama i takvim sporazumima i da su civilne inicijative pa i pobune i kritike loša stvar, upravo obrnuto. Ja mislim da to fokusira pregovarače i pomaže da se vodi računa o svim stvarima o kojima se treba voditi računa jer iako od deset stvari su devet beznačajne, a jedna značajna još uvijek je korist da se na nju upozori i da se o tome vodi računa. Što se tiče utjecaja ulaska u EU u našu poljoprivredu, de facto dobili smo jako puno novaca za našu poljoprivredu od EU. Prema tome, sve što se tu događa to nije krivnja EU nego to očito mi moramo svoje politike promijeniti, popraviti ili unaprijediti da bi sve te mogućnosti koje su nam se otvorile iskoristili i u tom pogledu se pokazuje da EU nije sve prisutna gazdarica. Ona samo otvara mogućnosti, ali ih realizirati moramo sami.
Hvala. U pojedinačnoj raspravi sada će prvi govoriti uvaženi zastupnik Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa. Svi smo u raspravi kolege zastupnici u ime klubova su iznijeli svoje stavove, ali je činjenica da je vrlo bitno kod ovih sporazuma biti javan i transparentan prema našim građanima jer ljudi moraju znati poglavito građani o čemu se radi, a i mi zastupnici koji ćemo glasati o ovome sporazumu. Ono što je najbitnije bezbroj puta je ponavljano i ponavljano, učinci i propisi u ovome sporazumu ovih propisa iskustvo nas navodi da nismo do sada u ovome Parlamentu baš najbolje ta nekakva javna komunikacija bila prema našoj javnosti. Vidimo pri ulasku u europske integracije u EU da su pri pristupanju potpisalo svašta i svega. Pa imamo brojne direktive koje ne idu baš većina ne ide u korist hrvatskih građana, razvoja gospodarstva, razvoja radničkih prava, očuvanja okoliša, jednostavno postali smo mi oni koji smo tržište, a vidimo da naši proizvodi poglavito ovdje spominje poljoprivredu pa i ostale grane, a poljoprivreda je ključna da su naša sela prazna. Evo kolegica Pusić je prije nekoliko minuta kazala meni na repliku da su novci iz EU dolazili u Hrvatsku da se dobro nisu raspoređivali šta govori i o nama samima. Vidimo u Njemačkoj prošle godine u cijeloj Europi protiv TTIP-a transatlantskih trgovinskih razmjena da je bilo prosvjeda i ljudi su s pravom prosvjedovali. To samo ne samo ljevica ili zeleni nego čak i vjerske zajednice su ukazivale na probleme koji se događaju u ovim sporazumima da treba zaštititi okoliš prije svega, radnička prava naravno i domicilno stanovništvo, prije svega u očuvanju održivoga razvoja na tim područjima, na rubnim ruralnim područjima odakle stanovnici iseljavaju. I jednostavno koncentrirano je sve na treba sve koncentrirati na to da ljudi ostaju u ovome slučaju u RH jer samo u Dalmatinskoj zagori je 100 tisuća ljudi odselilo koji su se bavili i imali uvjete i mogućnosti baviti se stočarstvom. U zadnjih 20 godina također isti su uvjeti i u Slavoniji jer moram još jednom kazati da prije ulaska u EU 64 tisuća proizvođača mlijeka, sada imamo 4600, da smo imali više od 60% pokrivenosti našega tržišta našim domaćim mljekarskim proizvodima, da je danas to u rapidnom padu i da tome treba stati u kraj i da triba znači ti učinci ovih sporazuma trebaju biti isključivo usmjereni prema hrvatskim interesima. Kanada će ovdje zaštititi svoje interese, da li je naša poljoprivreda, naše gospodarstvo, naša brodogradnja pa mi imamo mislim kakav je naš konkurentan, pa mi smo imali u našoj Hrvatsku gradnju najvećeg objekta tj. najvećeg projekta to su autocesta A1, grama željeza nije ostavljeno u autocestu, a u tome vremenu nam je propadala hrvatska željezara. Kakvi su to bili sporazumi da uvozimo čak i željezo za građevinu za ugradnju u građevini? Mislim da 2230 stranica triba otvoriti javnosti, triba dati drugo čitanje i triba sačuvati interese naših građana i poljoprivrednika i okoliša poglavito energetike. Vidimo odnos energetike, pa vidimo šta smo pri ulasku u EU tim kvotama obnovljivih izvora energije dobili. Dobili smo vjetroelektrane gdje poticaj tj. subvencije odlaze u strane džepove, a naša zemlja, naš vjetar, a mi milijarde kuna moramo davati poticaja strancima. Prema tome, budimo javni, budimo transparentni. Nije se bez razloga u Njemačkoj organizirali i drugim državama EU protu ovih transatlantskih i TTIP-a i CETA-e organizirali prosvjedi. Znači ne samo ljevice, ne samo neki nego čak i vjerskih zajednica i zelenih udruga. Prema tome, mi saborski zastupnici donosimo odluku, mi imamo pravo na drugo čitanje, mi imamo pravo u raspravama, svako sa svojim razina svoga znanja, imamo pravo dobivati informacije i imamo, jer donosimo vrlo bitnu odluku o ovoj suradnji, koji je interes i koji su učinci Hrvatske općenito i okoliš i znači i gospodarski razvoj i uvoz i izvoz, sve te okolnosti treba dobro sagledati i naravno da treba vidjeti to sve skupa. I naravno da ovdje spominju se pozitivna stvari, investicije i ono što treba poticati ali stvarno ono što se trebamo uozbiljiti, štiti isključivo nacionalne interese, naše grane za opstanak ovih ljudi da se ne bi dogodilo da nam GMO kroz ovo prođe i kaže neće. Tko kaže da neće? Ja to baš i ne vidim u ovome sporazumu. Tko kaže da će se razvijati naša poljoprivreda, da ćemo mi puno više izvoziti? Jesmo li mi spremni za ove sporazume i naša konkurentnost i ne samo u poljoprivredi nego i u gospodarstvu, bilo čemu drugome? Prema tome, ja bih još jednom zamolio da se ide u drugo čitanje i da se otvori javnosti i udrugama i ljudima koji se bave specijalizirano po svim ovim temama i da vidimo mi saborski zastupnici da nam se ne nameće stav moramo, jer tako mora biti, tako se je išlo u EU, pa smo morali uhititi sve generale, locirati i transferirati. Pa smo morali, nismo smjeli isključivi gospodarski pojas. Evo danas Njemačko veleposlanstvo šalje javni dopis nama koji smo ovdje donijeli odluku, koji smo donijeli odluku, tj. ne mi ali ovaj Sabor jednoglasno da se arbitraža ne priznaje zbog kontaminiranja tj. korupcije i kriminala koji je bio kroz taj proces, protiv Hrvatske u arbitraži na Savudriji i oni naređuju nama da mi moramo to prihvatiti. Toliko o nekakvim odnosima, toliko o sposobnostima briselskih prijatelja Andreja Plenkovića da nama Njemačka naredi protivno donošenju odluke ovoga Sabora. Gdje su nam prijatelji sada? Gdje je ta briselska politika? Vidjeti ćemo sada što će biti sa arbitražom, mi je i ne smijemo priznati. Ali svagdje smo srljali, letjeli i na kraju smo u biti nismo zaštitili nacionalne interese kako na Jadranu tako na kopnu, u poljoprivredi, u gospodarstvu. I uzrok toga svega je što imamo dvije trećine Hrvatske prazne, doslovno prazne. Evo napomenuo sam i maloprije samo u Dalmatinskoj zagori u Cetinskoj krajini ili u Vrgoračkom kraju, evo u Cetinskoj krajini bilo je 70 tisuća stanovnika, sada imamo negdje oko 48 i u padu je. Mi moramo ove učinke dobro znati i donijeti najbolju odluku i štiti hrvatske nacionalne interese, interese svih nas i interese svih pojedinaca. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeća pojedinačna rasprava je uvaženog zastupnika Joška Klisovića, nema ga, gubit pravo na raspravu. Sljedeća rasprava je uvaženog zastupnika Bože Ljubića.
Zahvaljujem gospodine predsjedatelju, kolegice i kolege zastupnici. Dakle danas je pred nama CETA sporazum. Za one koji su manje upućeni u to, dakle skraćenica od engleske riječi comprehensive economic trade agreement. Dakle jedan sveobuhvatni sporazum između EU i Kanade koji tretira dakle ekonomska pitanja i trgovinu. Naravno, sporazum sklapamo u ime EU koja je konglomerat od 550 milijuna stanovnika sa zemljom koja ima nekih 37 milijuna. I odnos je zapravo neusporedivo u korist EU. S druge strane, Hrvatska će biti dio tog sporazuma. S druge strane je Kanada koja je opet neusporedivo i prostorno i ekonomski i po stanovništvu veća od Hrvatske. Međutim, mi taj sporazum danas raspravljamo sa ciljem da Hrvatskoj javnosti objasnimo argumenitrano zašto je ovaj sporazum u interesu hrvatskih građana i hrvatskog naroda da budem puno širi u formulaciji. I također da osvijestimo svima kojih se ovaj sporazum tiče da se što bolje pripremimo za implementaciju ovoga sporazuma. Dakle Hrvatska i Kanada kontinuirano jačaju svoju trgovinsku razmjenu i prema službenim podacima koje je iznijela i uvažena državna tajnica gospođa Bušić, dakle ta razmjena je lanjske godine iznosila nekih 49 milijuna američkih dolara od čega je dakle 37 milijuna bio izvoz iz Hrvatske, dakle uglavnom iz kompanije iz farmaceutskog sektora PLIVA Teva, prehrambenog, Podravke, Kraša, Končara, Croatia Airlinesa itd. A uvoz iz Kanade je bio nekih 13,1 milijuna. Što govori dakle da je u tom segmentu Hrvatska u prednosti što nije slučaj sa mnogim zemljama EU. Stoga drugi argument koji je jako važan i iskoristiv, dakle u interesu hrvatskih građana i poduzetnika je činjenica da je robna razmjena EU i Kanade ostvaruje se u razini oko nekih 130, 100 milijardi eura što našem gospodarstvu recimo također pruža velike šanse. Međutim, ja ću ovdje reći par riječi iz pozicije dakle svoga mandata ovdje u Saboru, dakle predstavnika Hrvata izvan RH. Dakle prema relevantnim procjenama u Kanadi živi nekih 250 tisuća hrvatskih iseljenika dakle koji su tamo iselili kroz neka četiri vala iseljenja još iz vremena Austrougarske gdje iz 1880. godine pa sve do danas. Međutim, šta je činjenica, dakle s obzirom na specifičnost kanadskog društva većina tih ljudi je očuvala snažne veze i emocionalne i gospodarske i obiteljske sa RH, itekako su zainteresirani dakle da ovdje rade, investiraju i da posluju sa hrvatskim poduzećima. Isto tako, važno je spomenuti da u ovom sporazumu pružaju podršku oni kojih se to najviše tiče i oni koji najviše znaju o benefitima toga sporazuma. Pa je dakle podršku u ovom sporazumu dala i Canadian croatian chamber of commerce, dakle kanadsko hrvatska gospodarska komora, dakle, organizacija od pedesetak tvrtki vezanih uz Kanadu, i tržište ovih zemalja koja je utemeljena dakle prije 22 godine, i koja zapravo vidi u ovom sporazumu, dakle šanse za unapređene trgovinske razmjene, naravno, u obostranu korist hrvatskih građana, hrvatskih poduzeća ali i naših iseljenika u Kanadi. Dakle, i sada da kažem samo par riječi o onome što je već govoreno i što je u uvodnom izlaganju već spomenula gospođa Bušić, dakle državna tajnica, ovaj sporazum sadržava odredbe o trgovi kao što samo ime kaže, a koji se tiču dakle pristupa tržištu za robe, mjera ma za zaštitu trgovine itd., koje bi trebao otkloniti prepreke o trgovini, isto tako pomoći kod sanitarnih, fito-sanitarnih mjera, olakšavanje carinskog režima, privremenom boravku fizičkih osoba poslovne svrhe, uzajamno priznavanju kvalifikacija, financijskim uslugama, monopolima poduzeća itd. i uglavnom dakle, sve su to mjere koje će olakšati našim gospodarstvenicima koji su zapravo konkurentni, i koji streme ka konkurentnosti poslovanje na širokom svjetskom tržištu jer sporazum kao što je rečeno ovdje, mislim da je kolega Milošević to rekao, je ukida nekih 97,7% carina na europske proizvode i nekih 98,2% carina na kanadske proizvode. Međutim, ovdje se danas čulo dosta prigovora i dakle bojazni od ovoga sporazuma, tipa da će liberalizacija roba i usluga ugroziti neke gospodarske subjekte u Hrvatskoj, pa i građane itd., međutim istina je da konkurencija može ugroziti neke subjekte ali samo one koji nisu spremni i sposobni igrati u svjetskog ligi, za ostale sve može biti poticaj da dostignu tu razinu, da igraju dakle na svjetskom tržištu, a oni koji zapravo to ne žele i ne mogu, oni će tako i tako nestati i oni bi svakako nestali i sa CETA sporazumom i bez CETA sporazuma. S druge strane, isti oni koji su danas protive ovom sporazumu ovdje u Hrvatskom saboru negativno ocjenjuju članstvo Hrvatske u EU-u, dakle, i navodeći samo negativne stvari koje se dešavaju Hrvatskoj od kojih zapravo većina ili nijedna nema veze sa članstvom Hrvatske u EU-u, već govore samo o nama, o našoj spremnosti da se upustimo dakle uigrani u europskoj ligi, što je EU jeste. Ja ću vam navesti nekoliko primjera, isti oni koji negativno ocjenjuju članstvo Hrvatske u EU-u, neka malo prošetaju van granica Hrvatske u našem jugoistočnom susjedstvu, pa evo u zemlji iz koje ja dolazim, pa neka vide kako se voze, kojim se putevima voze, neka malo pogledaju okoliš, neka malo pogledaju dakle administraciju, upravljanje, itd. itd., pa će onda možda drugačijim očima gledati članstvo Hrvatske u EU-u. Pa neka pogledaju kako se recimo, ove zemlje iz koje ja dolazim, odnosila prema ostavljanjem Hrvatske u CEFTA sporazumu, dakle sporazumu koji ima sličnu situaciju… [[Govornik se ne razumije.]] koji su zapravo već tri godine traže da Hrvatska iziđe iz tog sporazuma jer oni ne mogu biti konkurentni Hrvatskoj koja je u EU-u, koja je podigla svoju konkurentnost. Dakle, to su sve argumenti zapravo za sve nas, da se ne bojimo izlaska na svjetsko tržište jer ono samo znači poticaj da budemo bolji, jer i tako i tako svijet mi ne možemo zaustaviti niti se može začahuriti niti možemo biti jedna izolirani otok dakle u tom okruženju. Na kraju krajeva, pogledajmo zašto su hrvatski sportaši tako uspješni i tako konkurentni na svjetskom tržištu? Pa zato što od početka prisiljeni da igraju u svjetskoj ligi, pa se onda da bi sudjelovali na Olimpijadi, hrvatski sportaši moraju kroz rigorozne kvalifikacije plasirati da igraju u toj ligi. Evo, mi smo dobili priliku da kroz članstvo EU-a igramo i u europskoj i u svjetskoj ligi, i do nas je kako ćemo iskoristiti te prednosti. I na kraju da završim, dakle, ponovno mi, zemlja koja ima tako veliku dijasporu, tako uspješnu dijasporu, dijasporu koja ima znanje, koja ima ogroman investicijski potencijal, zapravo ovaj sporazum i slični sporazumi nama daju nove šanse da integriramo tu dijasporu u jedan društveno, politički i ekonomski život Hrvatske na obostrano zadovoljstvo. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Imamo dvije replike, prva uvaženog zastupnika Ivana Šukera.
Hvala lijepo. Pa kolega Ljubić, meni je drago da vi predsjednik Odbora za Hrvate izvan Hrvatske ste spomenuli nešto jer, možete si zamisliti da je danas ovdje rasprava o Hrvatima izvan Hrvatske. Koliko bi ovdje bilo silne brige za tih 250 tisuća Hrvata u Kanadi. A sad kad ti isti Hrvati iz Kanade kažu da je ovaj sporazum nešto dobro što donosi njima dobro, e sad mi njima najedanput ne vjerujemo. Jer ovaj sporazum, mi smo samo dio jedne velike obitelji koja će ga zajedno donesti i potpisati i omogućit će nam da dođemo do novih znanja, do novih tehnologija, lakše nego što smo prije. Ali kada govorimo o našim iseljenicima, onda trebamo znati, samo sjetite se onog upitnika za putovnicu koji smo morali svi popunjavati, osobito hrvatski dužnosnici, pa kad vam netko postavlja pitanje da li ste sudionik Domovinskog rata, što je opći ponos svakog Hrvata, međutim to je bilo tako kako je bilo. Ja sam kao ministar recimo, odustao od zahtjeva za traženje kanadske putovnice upravo zbog po meni, to stranog pitanja. Ali ono što želim danas reći je da mnoga bilateralna pitanja, koje se tiču starijih, Hrvata starije dobi, dakle iz Sporazuma o zdravstvenom osiguranju i porezni tretman i sve skupa se u bilateralnom sporazumu nakon ovoga, će se daleko lakše riješiti, jer kad smo mi dio jednog zajedničkog tržišta koje funkcionira po određenim pravilima, onda naprosto i žiteljima koji žive na tim prostorima, morate omogućiti da bilateralno riješe neke probleme. A kad razgovarate sa Hrvatima, našima u prekomorskim zemljama, njih zanimaju samo dvije, dajte nam riješite problem zdravstvenog osiguranja i dajte nam riješite problem mirovine. I ništa nam više ne trebate. Omogućite nam da stare dane provedemo u svojoj Domovini. E pa kad govorim o ovom sporazumu, onda ovo nikako ne smijemo imati izvan uma. Ja mislim da će nam ovaj sporazum omogućiti da te stvari lakše riješimo kako sa Kanadom, tako i sa Amerikom.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Bože Ljubića.
Zahvaljujem se dakle na ovoj replici koja zapravo samo potvrđuje klauzulabilnost ovoga sporazuma za interese Hrvatske. Dakle i sam sam boravio jedno kraće vrijeme u Kanadi kao gostujući liječnik i znam, dakle da su i društvene vrijednosti vrlo kompatibilne sa našim vrijednostima koje mi ovdje gajimo. Dakle, privrženost kulturnom porijeklu, njegovanje toga. I sama ta činjenica je omogućila da većina kanadskih Hrvata bez obzira na generaciju koji su odselili zapravo osjećaju tu privrženost ovoj našoj zemlji. Međutim, ono što mi ovdje prakticiramo i što smo mogli danas čuti također sa ove govornice je zapravo uvijek kako nešto ne može i kako nešto odbiti, pa nam onda jedanput smeta termo elektrana na ugalj, pa nam drugi put smeta termo elektrana na plin, a isto tako iz tih krajeva odlaze ljudi u inozemstvo djeca naša, naša mladež, rade u takvim termo elektranama i iznajmljuju stanove blizu njih jer su jeftiniji nego drugdje. Dakle, ono što nama ovdje u Hrvatskoj zapravo i što meni smeta i općenito ne ovdje samo već i mentalitetu našem ovdje to je ta činjenica, zazor od inovacija, zazor od nečega novoga. I zapravo i ono što mi moramo činiti ovdje kada je u pitanju naše iseljeništvo to moramo učiniti kroz naše zakonodavstvo i Zakon o državljanstvu, evo i Zakon o strancima koji će doći za par dana možda na glasovanje, da na svaki način zapravo mi sada liberaliziramo sudjelovanje našega iseljeništva u društveno-političkom i ekonomskom životu zemlje, pa i kroz Izborni zakon o čemu je govorio i kolega Babić danas u svojoj replici. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. I zadnja replika uvaženog zastupnika Miroslava Tuđmana.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Ljubić, vi ste govorili o onima koji su prihvatili ovaj sporazum znači o Hrvatima u Kanadi. Tome bih samo dodao da su oni imali uvjete ovakve kakvi se i ovim sporazumom predviđaju onda ne bi 250 000 otišlo tamo. Ali ono što ste rekli onima koji odbijaju ove i slične sporazume ja moram reći da ovih dana ili ovih mjeseci mene to asocira dobar dio tih odbijanja i nepristajanja na ono što je početkom 19. stoljeća što su bili ludisti, odnosno ludistički pokret kad su se razbijali strojevi jer se smatralo da to uništava radna mjesta, kad su se razbijali skladišta itd. Ili polovicom 19. stoljeća se uvodila poštanska marka pa je reklo da je to zakonski nemoguće jer da vrijeđa one koji primaju poštu, koji su tada plaćali poštarinu ili kad je prva dozvola za auto u Londonu dana ali s obvezom da netko ide ispred auta da najavi da će auto proći. Sve te inovacije jasna stvar možemo nabrajati masu takvih primjera ljudi su, ne znaju što će inovacije donijeti, što će taj progres donijeti i jasna stvar uvijek ima i kad se struja izmislila, odnosno počela koristiti. Bilo je puno, ne puno, bilo je žrtava. Ima svojih negativnih strana, ali moramo naprosto imati odvažnosti i smjelosti prihvatiti pozitivne strane, a neutralizirati moguće negativne efekte toga. I s te strane je, kritike koje dolaze zapravo su rekao bih u srazmjeru sa našim neznanjem onoga o čemu raspravljamo.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Bože Ljubića.
Pa evo dakle mogu reći samo da se slažem s time i zapravo sama činjenica kao što sam malo prije rekao, dakle moj boravak u Kanadi kao gostujućeg liječnika, prije toga u Njemačkoj itd. meni je pomogao da vidim nove perspektive i da u svojoj profesiji, dakle liječničkoj, kažem dok sam se aktivno bavio ortopedskom kirurgijom … [[Govornik se ne razumije.]] bude bolji i da institucije u kojima sam radio također budu bolje. Prema tome, mi nemamo jednoga razloga da se bojimo konkurencije. Ponavljam ona u prvom redu treba biti poticaj našim gospodarstvenicima da dosežu, dakle europske i svjetske standarde u proizvodnji, trgovini a ovaj sporazum zapravo otvara prostor. I to je jedina, dakle stvar koju ovaj sporazum daje, a ja ne vidim dakle ni jedne negativne u konačnici ja vjerujem dakle da Kanada koja je danas koliko ja znam evo na ovom opsegu trgovinske razmjene sa Hrvatskom koju sam malo prije rekao. U ovom momentu je čak mislim 10 članica EU ispod te razine. Ja sam uvjeren, dakle da će primjena ovoga sporazuma taj opseg trgovine zahvaljujući i našim iseljenicima se dakle povećati u značajnoj mjeri i to na kraju krajeva može biti samo od koristi građanima i poduzećima u RH. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Sada će govoriti uvaženi zastupnik Tomislav Žagar. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažena državna tajnice, gospođo Bušić sa suradnicima, kolegice i kolege. Doista vrlo kratko jer nema više potrebe, puno toga je rečeno. Naravno i državna tajnica je puno stvari obrazložila vezano za sam sporazum i sve ono dobro što će taj sporazum donijeti ili bi mogao donesti. Naravno tu se iskristaliziralo da je sporazum takav kakav je i mi zapravo ili ćemo ga prihvatiti ili odbaciti. I s druge strane to je jedan proces koji traje. Tu su mnoge kolegice i kolege upozoravale da to već nije od jučer, da to traje godinama. I ono što bi ja sad zaključio iz ove rasprave, dakle nije problem u sporazumu, sporazum je najvjerojatnije dobar. Problem je u nama jesmo li mi spremni prihvatili ovakav sporazum i što je to što smo učinili ili što bi još trebali učiniti bude na korist našim građanima, našim poduzetnicima? I ovdje bi se nadovezao na kolegu Ljubić, da ne samo sportaši, pa radnici koji odlaze iz RH, u stranoj zemlji su redovito izuzetno dobri, kvalitetni radnici. To svi govore. Zašto su tamo kvalitetni dobri radnici, a ovdje to ne mogu biti, jer ih poduzetnici, jer imaju bolju priliku, imaju bolju priliku za rad. I mislim ako uspijemo i kroz ovaj sporazum, ako se to uspije ostvariti, to će onda biti pozitivno za RH, ovdje najviše zapravo, bilo je primjedbi, hoće li takvi učinci biti pozitivni i hoće li izazvati negativne posljedice na malo gospodarstvo, na obiteljske poljoprivredna gospodarstva, jer tu moramo priznati da zaostajemo, nismo se dobro pripremili, mi Zakon o komasaciji već nemamo, imamo zakon ali ne provodimo komasaciju već 30 godina. Evo danas je spomenuo i kolega Stazić u nekakvom negativnom kontekstu navodnjavanja, sve ono u čemu kasnim za razvijenim zemljama da bi bili konkurentniji. I na kraju da zaključim možda jedna stvar koja se ovdje isto spominje, mene to isto brine, a to su radnička prava kod nas se ljudi bolje za ta radnička prava. Evo recimo slučaj Agrokora, to je u Kanadi nemoguće, zapravo pokazao sam slučaj koliko sam pratio jedno slično poduzeće koje se bave trgovinom, veliki trgovački lanac u Kanadi je otišao u stečaj, 150 tisuća radnika je ostalo bez radnih mjesta, ali Kanadska Vlada nije ni trepnula. Kanadsku Vladu to ne zanima, oni se oko toga ne brinu. Kod nas je to zapravo neshvatljivo. E sada je li to pozitivno ili negativno o tome možemo suditi, ali u svakom slučaju, nemamo izbora. Budućnost je takva da moramo osloboditi poduzetnike. Ulazaka i izlazak na tržište rada mora biti fleksibilniji, investicije, ovdje je spomenuo kolega Klisović investicije, pa mi smo odgovorni hoće li investitori sutra iz Kanade, hoće li Hrvati koji žive u Kanadi investirati ovdje, postoje mnoga negativna iskustva. Ljudi su došli, svoju su ušteđevinu uložili u RH, a nisu se baš najbolje proveli. Znači moramo osim ovog sporazuma donositi zakone koji će biti poticaj razvoju poduzetništva i na kraju krajeva privlačenju investicija. Nadam se da nisam predugačko … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala.
Hvala lijepo. Jedna replika, uvaženog zastupnika Ivana Šukera.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Vrlo kratko. Kolega Žagar, vidjeli ste silnu brigu za ovaj sporazum za hrvatske interese, za drugo čitanje. Pogledajte koliko nas ima u sabornici prije zaključnog obraćanja državne tajnice, koja će na sva pitanja, koja su kolege postavili, vjerojatno odgovoriti. To najbolje govori o nama, kako funkcioniramo, kako radimo i koliko smo ozbiljni, koliko ozbiljno želimo razgovarati o temi.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Tomislava Žagar.
Iskreno, jedan kratak odgovor, kolega Šuker pratio sam i vaš jučer, pozorno raspravu, jednostavno falili ste mi tu u Saboru, vezano za kredit za cestarski sektor jučer. Izuzetno važna tema, riječ je, znamo koliko je zadužen i HAC i Hrvatske ceste, ista stvar se događa. Znači one stvari koje su bitne, oko toga baš nema interesa zastupnika, a onda možda u tom smislu i kolega Rainer, kada je rekao kada neki zastupnici žele završiti na naslovnici, onda dođu ujutro, nešto kažu što je tako pogodno i onda ih više nema. Ali to je jedna druga priča i rad ovog Sabora, sigurno u budućnosti, evo tu je i potpredsjednik Sabora, svi oni koji mogu na to utjecati, možda bi se trebalo promijeniti rad Hrvatskog sabora, da većinu ovakvih stvari se raspravlja na odborima, a da se onda ovdje mjeritovno donose nekakve prijedlozi za promjenu ili dopunu. Evo samo to. Hvala.
Hvala lijepo na ovom prijedlogu. To je nešto što ja zastupam već godinama i bio bi jako sretan da to ostvarimo, nadam se da i hoćemo svi zajedno. Evo, a sada će nam završnu riječ reći uvažena državan tajnica, gospođa Zdrava Bušić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. I hvala vama poštovani uvaženi zastupnici što ste, oni koji ste pozorni slušali i hvala i onima koji su izišli, ali ja sada moram vidjeti, jer su dosta njih postavili pitanja, a nema ih tu nazočnih. Ja znam, da oni će reći oni prate negdje drugdje ili prate njihove službe, ali svejedno, ja ću nastojati u nekoliko riječi se zahvaliti i obratiti na postavljena pitanja. Ja bi također, dopustite mi zahvaliti i našem poštovanom kanadskom zastupniku koji je stvarno pozorno slušao sve ove rasprave. Što bih mogla sada na kraju reći? 5 godina se o ovom sporazumu pregovora. 5 punih godina. 2 godine ovaj sporazum je javno objavljen na stranicama Europske komisije. Od studenoga 2016. godine, ovaj sporazum se nalazi i na stranicama Europske komisije i na hrvatskom jeziku. Znači ne moramo niti isprintavati sve te stranice, on je na hrvatskom jeziku i dostupan svakome tko to želi vidjeti i pročitati. Naravno da uvijek možemo davati više vremena, možemo ostaviti to i iza 4 čitanje. Tu su kolegice neke, poštovane zastupnice iznosile, zašto kad se kaže da će u 4 kvartalu i može doći u 4 kvartalu. Naravno, može u 2, 3, 4 kvartalu, opet kažem ponavljam, nije potrebno 2 čitanja kao što smo već izložili ranije, drugo čitanje. Što se zapravo događa u 2 čitanju, predlagatelj razmatra sve one vaše prijedloge, a ovdje zapravo i mijenja tekst, a ovdje mi poštovani zastupnici, tekst ne možemo mijenjati, to je međunarodni ugovor. Znači, evo neka se dopusti i malo fleksibilnosti nama nekako u ovoj zakonodavnoj aktivnosti. Znači ja bi još ovdje napomenula. Ovaj prijedlog je prošao i to moram stvarno naglasiti, sve matične saborske odbore. Organizirana je javna rasprava i došao je i kanadski zapravo glavni pregovarač i bilo je pitanja zašto ministrica, ministrica se onda sastala s njim i bila je na toj javnoj raspravi. Javna rasprava je bila u Odboru za europske poslove i raspravu je vodio i predvodio gospodin Ivan Domagoj Milošević. GSV je proveo jako veliku javnu raspravu gdje su socijalni partneri doista podržali. želim tu naglasiti HGK, ja ne znam tko je spomenuo isto je proveo zapravo bilo je više javnih tribina, izvoznice su isto se također pozitivno izjasnili. E sada, kako sam dosta zapisivala, ja ću sada pogotovo za vas koji su govorilo se o prigovori su bili o sustavu rješavanja sporova. Bilo je jako puno ovdje naglašeno u ovoj raspravi, jako puno riječi je rečeno o tome i sve ovo što su poštovana gospoda zastupnici govorili odnose se na postojeći sustav, onaj o kojem sam ja govorila koji je iz RH potpisala s Kanadom 1997. i to želim ponovno jasno reći da se to odnosi na postojeći sustav kakav imamo u sporazumu s Kanadom iz studenoga '97. Novi sustav rješavanja sporova koji je ugrađen u sporazum CETA-u otklanja gotovo sve te prigovore i bolje je balansiran u korist države u korist Hrvatske. O tome sam kako kažem, ja mogu ponovno nešto reći ali mislim da stvarno nije potrebno. Na kraju zaključno ja bih rekla kao što sam i ranije navela, Hrvatska je profitirala ulaskom na europsko tržište u EU, znači dobila je tržište od 500 milijuna ljudi. Naš izvoz od ulaska, ja mislim da ćemo svi složiti da je prosječno rastao od 3 do 4% godišnje. Regulirano je i mi se moramo suočiti kao što ste mnogi od vas jako dobro istaknuli, mi se moramo suočiti sa jednim otvorenim tržištem. Današnji svijet je konkurentni svijet, konkurencija je i ja duboko vjerujem da je to jedna velika prilika za Hrvatsku, prilika za širenje, širenje možda u malom omjeru, ali ja bih rekla za Hrvatsku i ja bih rekla da je to i u jednom velikom zato što Hrvatska ipak ima jednu priliku i daje joj se prilika. Zahvaljujem svima koji ste se pozitivno izrazili u ovom smjeru i molim da se ipak donese ovo u jednom žurnom postupku i vjerujte svi oni s dužnim poštovanjem i uvažavanjem za sve koji su govorili u korist drugog čitanja, ja se nadam da ćete se ipak složiti da nije potrebno i zato vas molim da ovo žurno donesemo i da završimo s ovim sporazumom. A što se tiče hoćemo li mi biti prvi ili zadnji, prvi sigurno nismo jer su već neke države ratificirale, možda dok smo mi imali ovu raspravu možda je još neka država ratificirala jer zapravo nalazi se na dnevnom redu njihovih parlamenata. Evo ja bih zaključila poštovani gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo, hvala vam lijepa na pozornosti, hvala vam na sudjelovanju, na raspravama, na svim dobrim prijedlozima pa i kritikama. Ja se uvijek zahvaljujem i na kritikama jer od kritika čovjek uči. Hvala vam lijepa.
Hvala. Imamo jednu repliku uvaženog zastupnika Tomislava Žagara.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena državna tajnice. Evo na kraju samo jedno pitanje, možda će biti previše općenito, možda će biti i laički ali to vas moram pitati. Naime, ja sam i ministrici gospodarstva gospođi Marti Dalić iznio jednu primjedbu jer sam primijetio da Ministarstvo gospodarstva zamjenik i svi pomoćnici niko nije tamo tehničke struke. Kada govorimo o tzv. gospodarskoj diplomaciji što Ministarstvo vanjskih poslova po tom radi i jel mi imamo zapravo gospodarsku diplomaciju? Od kojih se ljudi, od kojih se kadrova ona sastoji jel mislim da je i vezano za ovaj sporazum da bi doista hrvatsko gospodarstvo našlo mjesto i na tržištu Kanade i da bi ostvarilo rezultat takvi napori bi bili potrebni, a zato su potrebni i ljudi. Hvala.
Evo odgovor na repliku uvažana državna tajnica Zdravka Bušić. Izvolite.
Pa ja bih odgovorila odnosno zapravo i ovo kada sam molila da ne ide u drugo čitanje također želim odgovoriti, znači MOST neovisnih lista je uputio je predsjedniku Sabora odnosno predsjedništvu Sabora da se ide u drugo čitanje pa ja bih evo zaključak Vlade je da ne može ići u drugo čitanje [[Upadica Reiner: A odgovor za diplomaciju?]] Ja se ispričavam jer bilo je dosta [[Upadica Reiner: Bilo je pitanja o gospodarskoj diplomaciji.]] O gospodarskoj diplomaciji, evo kolega vodi taj sektor i jako je dobro upoznat s tim i da naravno da mi proširujemo i radimo jako puno da se ta diplomacija konačno ojača. I vjerujte da sada, i u sporazum smo također napravili sa HGK, gdje će zapravo i našim veleposlanstvima i drugim predstavništvima RH oni imati. Tako da bolje i jače surađujemo i da konačno se taj, jer gledajte nažalost puno je godina prošlo i nije bilo dosta aktivnosti na tom polju a nadamo se stvarno da ćemo sada krenuti u tom smjeru. Hvala.
Evo hvala vam lijepa svima. Time zaključujem raspravu o ovoj točci a glasovati ćemo kada se steknu uvjeti. Sada ćemo imati jednu stanku po običaju do 15 sati kada ćemo nastaviti sa radom. Hvala vam lijepo. STANKA U 14,43 SATI.
Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sveobuhvatnog gospodarskog i trgovinskog sporazuma (CETA) između Kanade, s jedne strane, i Europske Unije i njezinih država članica, s druge strane, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 122. Predlagatelj je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Klub zastupnika MOST-a Nezavisnih lista predlaže Hrvatskom saboru donošenje Zaključka koji glasi: 1. O Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sveobuhvatnog gospodarskog i trgovinskog sporazuma (CETA) između Kanade, s jedne strane, i Europske Unije i njezinih država članica, s druge strane, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 122. kojega je Hrvatskom aktom od 13. travnja 2017. godine predložila Vlada RH provesti će se rasprava u prvom čitanju. 2. Sve primjedbe i prijedlozi izneseni u raspravi u Hrvatskom saboru i njegovim radnim tijelima dostaviti će se predlagatelju radi izrade konačnog prijedloga zakona. 3. Obvezuje se Vlada RH da o nacrtu konačnog prijedloga zakona do podnošenja konačnog prijedloga zakona provede postupak procjene učinaka propisa te da uz konačni prijedlog zakona dostavi Hrvatskom saboru iskaz procjene učinka propisa. Tijekom rasprave predsjednica predlagatelja nije prihvatila predloženi zaključak. Dajem na glasovanje prijedlog zaključka Kluba zastupnika MOS-a Nezavisnih lista koji predlagatelj ne prihvaća. Molim vas glasujmo. Utvrđujem da predloženi zaključak nije dobio potrebnu većinu glasova, dakle 78 glasova bilo je protiv, 26 suzdržanih i 16 je bilo za. Sada dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sveobuhvatnog gospodarskog i trgovinskog sporazuma (CETA) između Kanade, s jedne strane, i Europske Unije i njezinih država članica, s druge strane. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 103 za, 3 suzdržana i 2 protiv donijet Zakon o potvrđivanju Sveobuhvatnog gospodarskog i trgovinskog sporazuma (CETA) između Kanade, s jedne strane, i Europske Unije i njezinih država članica, s druge strane Poštovane kolegice i kolege, prelazimo na nove točke dnevnog reda koje ćemo raspraviti objedinjeno. Dakle ja ću vam pročitati sada koje su to točke jer je problematika ista, radi se o međunarodnim sporazumima i nema razloga da ih pojedinačno raspravljamo, ovo je pragmatičnije i logično isto tako. Prvo je: - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma o gospodarskom partnerstvu između država Cariforum-a, s jedne strane i Europske zajednice i njezinih država članica, s druge strane, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 137; - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Privremenog sporazuma s ciljem sklapanja sporazuma o gospodarskom partnerstvu između Europske zajednice i njezinih država članica, s jedne stane i stranke Srednja Afrika, s druge strane, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 134; - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Prijelaznog sporazuma o gospodarskom partnerstvu između Côte d’ivoirea, s jedne strane i Europske zajednice i njezinih država članica, s druge strane, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 133; - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Prijelaznog sporazuma o gospodarskom partnerstvu između Gane, s jedne strane i Europske zajednice i njezinih država članica, s druge strane, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 135; - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma o gospodarskom partnerstvu između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane i država SADC SGP-a, s druge strane, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 136; Predlagatelj akata svih tih prijedloga zakona jest Vlada na temelju članka 85. Ustava i članaka 172. i 204. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Materijal vam je dostavljen u pretince. Prigodom utvrđivanja dnevnoga reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovi zakonski prijedlozi rasprave po hitnom postupku. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za zakonodavstvo i Odbor za vanjsku politiku a vi ste izvješća primili na sjednici. Ja bih sada molio da u ime predlagatelja dodatno obrazloženje da državna tajnica uvažena Zdravka Bušić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Evo kako ste vi već pročitali naslove ovih svih prijedloga, Prijedloga zakona o potvrđivanju ja to neću ponavljati, tako da i skratimo. Znači poštovane zastupnice, poštovani zastupnici, evo dopustite mi da ukratko predstavim ove konačne prijedloge zakona koje je već predsjednik Sabora pročitao. Znači ovim se prijedlozima zakona potvrđuju sporazumi o gospodarskom partnerstvu koje su EU i njezine države članice usuglasile sa članicama skupine afričkih, karipskih i pacifičkih država prije pristupanja RH EU. To su, zato se u naslovu, samom naslovu zakona kaže Europske zajednice a nije EU, da se ne bi slučajno mislili da je to zabuna ili tipografska pogreška. Znači to su prijelazni, to su prijelazni sporazum o gospodarskom partnerstvu između Obale Bjelokosti s jedne strane i Europske zajednice i njezinih država članica s druge strane, sastavljen u Abidjanu 26. studenoga 2008. godine i u Briselu 22. siječnja 2009. godine. Te koji se privremeno primjenjuju između države, Obale Bjelokosti i Europske unije od 3. rujna 2016. godine. Privremeni sporazum s ciljem sklapanja sporazuma o gospodarskom partnerstvu između Europske zajednice i njezinih država članica s jedne strane i stranke srednja Afrika s druge strane koji je zapravo sklopljen 15. siječnja 2009. godine i koji se privremeno primjenjuje između EU i Republike Cameroona od 4. kolovoza 2014. godine. Prijelazni sporazum o gospodarskom partnerstvu između Gane, s jedne strane i Europske zajednice i njezinih država članica s druge strane sastavljen u Briselu 28. srpnja 2016. godine i koji se privremeno primjenjuje između EU i Republike Gane od 15. prosinca 2016. godine. Sporazum o gospodarskom partnerstvu između EU-a i njezinih država članica s jedne strane i država SADC-a, to je skraćenica za Južnoafričku razvojnu zajednicu s druge strane sastavljen u Casaneu 10. lipnja 2016. godine, sporazum se privremeno primjenjuje od 10. listopada 2016. godine između tih 6 država Južnoafričke razvojne zajednice. A to je znamo, znamo da je to Republika Bocvana, Kraljevina Lesoto, Republika Namibija, Republika JAR-a, Kraljevina Svazija i EU-a uključujući Republiku Hrvatsku, ali samo u pogledu elemenata koji su u nadležnosti EU-a. Sporazum o gospodarskom partnerstvu između država CARIFORUM-a, s jedne strane i Europske zajednice i njezinih država članica s druge strane, sastavljen od 15. listopada 2008. godine, to je ujedno prvi regionalni i najopsežniji sporazum o gospodarskom partnerstvu sklopljen između Europske zajednice i CARIFORUM-a. Odnosno ja vam mogu nabrojiti sve te države ali znamo koje su države u tome partnerstvu, mislim da nije potrebno nabrajati sve te države jer znamo koje su to države. Ukratko, riječ je o trgovinskim sporazumima usmjerenim na razvoj i sporazumi su usklađeni sa za zahtjevima Svjetske trgovinske organizacije i ciljevima održivog razvoja, milenijskim razvojnim ciljevima i sporazumom o partnerstvu između članica skupine afričkih, karipskih i pacifičkih zemalja s jedne strane, i Europske zajednice i njezinih država s druge strane potpisanom u Catanu, 23. lipnja 2000. godine. Ovim se sporazumima podupire nova trgovinska dinamika među strankama, pomoći postupne asimetrične liberalizacije trgovine i postupna integracija država Afrike, Kariba i Pacifika u svjetsko gospodarstvo. A sve u skladu s njihovim političkim odabirima i razvojnim prioritetima te jačaju postojeći odnosi među strankama na temelju solidarnosti i obostranih interesa. RH nije stranka ovih sporazuma izuzev Sporazuma o gospodarskom partnerstvu između EU-a i njezinih država članica, s jedne strane i država SADC-a, s druge strane. Uzimajući u obzir da se ugovorom o pristupanju RH EU-u, RH obvezala pristupiti sporazumima koje su države članice i EU sklopile ili potpisale s jednom ili više trećih zemalja ili s međunarodnom organizacijom, potrebno je, to je svima nama jasno, potrebno je provesti postupak njihova potvrđivanja. Postupak potvrđivanja potrebno je provesti i u slučaju Sporazuma o gospodarskom partnerstvu između EU-a i njezinih država članica, s jedne strane i država SADC-a, s druge strane, čija je stranka također RH, kako bi EU mogla okončati postupak njihova sklapanja i kako bi se ispunili uvjeti za njegovo stupanje na snagu. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem se državnoj tajnici. Nije bilo replika, imamo prijavljena dva kluba, jednu pojedinačnu raspravu. U ime Kluba zastupnika SDP-a kolega Joško Klisović, nije ovdje pa gubi pravo na riječ, drugo je u ime Kluba zastupnika HDZ-a uvaženi kolega Miro Kovač.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Uvažene kolegice i kolege, čuli smo izlaganje državne tajnice gospođe Bušić o ovim prijedlozima zakona o potvrđivanju sporazuma, o partnerstvu EU-a sa zemljama Afrika i Kariba i Pacifika, nema potrebe puno se iscrpljivati sa obrazloženjima, radi se sporazumima koji su važni, kad je u pitanje EU, oni imaju više dimenzija, imaju političku dimenziju, imaju gospodarsku dimenziju i dimenziju razvojne politike. Radi se o sporazumima koji bi trebali, čija bi implementacija trebala omogućiti, znači ne samo trgovinu sa skupinama zemalja koje su obuhvaćene ovim sporazumima nego i omogućiti da se te zemlje bolje razvijaju. EU ima isto tako jedan instrument da dođe do obustave suradnje ukoliko se konstatira da se ne poštuju vrijednosti koje zastupa EU a time i RH. S toga, plediram da usvojimo ove prijedloge zakona u sklopu sporazuma iz Cotonoua. Zahvaljujem gospodine predsjedniče.
Zahvaljujem se kolegi Kovaču. Dakle, nemamo više zainteresiranih za raspravu. Mislim da nema potrebe niti za dodatno pojašnjenja od strane državne tajnice, tako da zaključujem raspravu. Glasovat ćemo o ovih 5 točaka kada se za to steknu uvjeti. Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma o gospodarskom partnerstvu između država Cariforum-a, s jedne strane i Europske zajednice i njezinih država članica, s druge strane, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 137. Predlagatelj je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma o gospodarskom partnerstvu između država Cariforum-a, s jedne strane i Europske zajednice i njezinih država članica, s druge strane. Molim glasujmo. Utvrđujem da je jednoglasno sa 120 glasova za donijet navedeni zakon.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Sabora. Poštovane zastupnice, poštovani zastupnici dopustite mi predstaviti Prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između RH i Islamske Republike Afganistana o sveobuhvatnom dugoročnom partnerstvu i naglasiti kako su dosadašnji odnosi RH i Afganistana intenzivni i partnerski. Hrvatska se u Afganistanu pozicionirala kao europska država i vjerodostojna članica organizacija Sjevernoatlantskog ugovora, odnosno NATO-a, koja je dugi niz godina uspješno sudjelovala u operaciji međunarodnih snaga za podršku sigurnosti, a nakon gašenja iste sudjeluje u operaciji odlučna potpora i misiji EUROPOL-a. Hrvatsko civilno djelovanje obuhvaća značajnu humanitarnu i razvojnu pomoć i od 2007. godine Hrvatska je u Afganistanu provela više od 42 projekta na temelju utvrđenih potreba na terenu u bliskoj suradnji sa nadležnim vlastima i sa lokalnom zajednicom. Svi projekti su u skladu s tzv. cjelovitim pristupom kojeg Hrvatska kao i sve ostale zemlje sudionice primjenjuju pri svom sudjelovanju u mirovnim operacijama u kojoj u biti, znači da vojni i policijski angažman u tim operacijama treba pratiti i uvijek prati humanitarnu i razvojnu pomoć, te ostale elemente civilnih sastavnica. Hrvatska Vlada usvojila je krajem travnja 2017. godine odluku o pružanju pomoći u sukobima pogođenoj Islamskoj Republici Afganistana u okviru zakladnog fonda za javni poredak za Afganistan za razdoblje od 2017. do 2019. godine u ukupnom iznosu od milijun i pol, znači 1,5 milijuna USA dolara jer je uspostavljanje pravnog poretka sposobnog za očuvanje sigurnosti na cijelom državnom području Afganistana glavni prioritet za uspostavljanje održive razvojne suradnje. Kažem, radi se isključivo za razvojnu suradnju zato što je ovo potrebno zapravo da bi se sve to održalo. Afganistan je zainteresiran za što veći humanitarnih i razvojnih projekata od strane RH, odnosno od strane Međunarodne zajednice pri čemu traži da se u potpunosti poštuju njihovi prioriteti i njihovi postupci. Slijedom toga sporazum između RH i Islamske Republike Afganistana o sveobuhvatnom dugoročnom partnerstvu potpisali su Predsjednica Republike Hrvatske gospođa Kolinda Grabar Kitarović i predsjednik Islamske Republike Afganistana Mohammad Ashrafi Gani u Varšavi u Poljskoj 9. srpnja 2016. godine na marginama sastanka na vrhu šefova država i vlada zemalja članica NATO-a. Afganistanska strana ga je i ratificirala i obavijestila o tome hrvatsku stranu notom od 31. siječnja 2017. godine. Sporazumom se uspostavlja potrebni međunarodno-pravni okvir za suradnju u područjima od obostranog interesa posebice političke suradnje, suradnje u području sigurnosti, razvojne suradnje, gospodarstva i ulaganja, kulture i obrazovanja, te se utvrđuje mehanizam praćenja njihove provedbe osnivanjem zajedničkog povjerenstva za bilateralnu suradnju. Njime se također potvrđuju prijateljski odnosi između dviju država temeljeni na uzajamnom poštovanju državnog suvereniteta, te uzajamnih zajedničkih interesa za dugoročnu stabilnosti i napretkom Afganistana. On će osim toga pridonijeti i jačanju međusobnih odnosa RH i Afganistana, te održivom gospodarskom i društvenom razvitku Afganistana. Provedba ovog zakona ne zahtijeva dodatna osiguranja dodatnih financijskih sredstava u državnom proračunu osim ovo što sam napomenula što je već u razvojnoj pomoći. Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče, hvala lijepo poštovane zastupnice i zastupnici.
Zahvaljujem se državnoj tajnici. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ako ne, onda otvaram raspravu. Prvi se javio Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e, međutim nema nikoga pa gube pravo govora. Isto važi i za Klub zastupnika SDP-a, kolega Klisović nije ovdje. Četvrti isto tako i Klub nezavisnih zastupnika i HSU-a, nema nikoga, pa i oni gube pravo na riječ. I peti kolega Miro Kovač u ime Kluba zastupnika HDZ-a. On je ovdje? Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Uvažene kolegice i kolege, čuli smo obrazloženje gospođe državne tajnice, Zdravke Bušić. Znači ovaj sporazum je prošle godine potpisan na marginama samita NATO saveza u Varšavi i obuhvaća 4 područja suradnje, sigurnost, razvoj, razvojnu pomoć, gospodarstvo i investicije i kulturu obrazovanje. Isto tako je predviđeno da se formira povjerenstvo za bilateralnu suradnju, koju bi jasno i provodilo, nadziralo projekte na ova 4 područja. Hrvatska na ovaj način pokazuje da je ne samo vojno prisutna u sklopu NATO saveza u Afganistanu, nego da kao post konfliktno društvo koje je danas jedna vrlo razvijena država zapadnoga svijeta, članica NATO saveza i EU, da želi svoje iskustvo staviti na raspolaganja vrlo fragilnom društvu Afganistana, stoga mi u Klubu zastupnika HDZ-a predlažemo da podržimo ovaj sveobuhvatni sporazum između Hrvatske i Afganistana. Hvala lijepo gospodine predsjedniče, uvažene kolegice i kolege.
Zahvaljujem. Završno? Nema potrebe. Zaključujem raspravu i glasovati ćemo kad se steknu uvjeti. Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Hrvatske i Islamske Republike Afganistana o sveobuhvatnom dugoročnom partnerstvu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 129. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Hrvatske i Islamske Republike Afganistana o sveobuhvatnom dugoročnom partnerstvu, molim vas glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 117 za, 1 suzdržan i 1 protiv donijet naveden zakon.
Hvala. Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane zastupnice i poštivani zastupnici u Hrvatskom saboru. Nakon višemjesečnog rada i široke javne rasprave pred nama je Prijedlog novog Zakona o zaštitit životinja. Prijedlog zakona o zaštiti životinja uz odredbe direktive EU, u području dobrobiti životinja, sadrži i odredbe od nacionalnog interesa, koje doprinose danjem unaprijeđenu dobrobiti životinja, te pojedinih područja, korištenje životinja, odnosno njihovog posjedovanja. Prilikom donošenje prijedloga zakona, vodilo se računa o zahtjevima Europske komisije, koja je kroz pilot predmet ukazalo na potrebu dopune zakonodavnog okvira RH u svrhu potpunog preuzimanja u hrvatsko zakonodavstva Direktive 2010/63 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. rujna 2010. godine o zaštiti životinja koje se koriste u znanstvene svrhe. Stoga se prijedlog ovog zakona donosi izmjene vezane za svrhu provođenje pokusa, humano usmrćivanje u pokusima, rok u kojem nadležno tijelo obavještava korisnika elektroničkim putem o nedostacima koje je potrebno otkloniti, te uvijete za izmjenu i obnavljanje odobrenje projekta. Prijedlogom zakona određuje se nadalje zaštita dobrobiti životinja tijekom njihovog korištenja, bilo kao … [[Govornik se ne razumije.]] životinja, pokusnih životinja, životinja u zoološkim vrtovima ili kućnih ljubimaca pri različitim aktivnostima od uzgoja, držanja, rada, prodaje, zabave do druženje sa životinjama kao ključnim ljubimcima, te nadzor provođenje istoga i prekršajne odredbe koje su učinkovite, a djeluju i odvraćajuće i edukativno. U odnosu na važeće zakonodavstvo, a radi osiguranja dobrobit životinja tijekom njihovog korištenja, propisane su daljnje zabrane neodgovarajućih postupanja prema životinjama, zaštita kućnih ljubimaca tijekom njihovog uzgoja, držanja i prometa, te zaštita životinja tijekom njihove prodaje. Postupanje s napuštenim i izgubljenim životinjama, inspekcijski nadzor, prekršajne odredbe, čime se potiče odgovorno posjedovanje životinja. Od navedenih zabrana ističimo zabrane držanja u zatočeništvu dupina i medvjeda, zabranu korištenje kopitara za izvlačenje trupaca iz šuma i zabranu usmrćivanju pasa i mačaka u svrhu proizvodnje hrane i drugih proizvoda. Nadalje, za potrebe smanjenja broja napuštenih životinja, propisuju se odredbe o kontroli, razmnožavanja kućnih ljubimaca, što osigurava posjedi kućnog ljubimca, a u slučaju da se na pojedinom području utvrdi velik broj napuštenih pasa, načini financiranja kontrole razmnožavanje napuštenih pasa na tom području, naredno propisuje ministar poljoprivrede. Za potrebe unapređenja svjesni javnosti o zaštitit životinja, obvezuju se tijela jedinica lokalne ili područne regionalne samouprave kao i nadležna tijela, razvijati svijest javnosti a osobito o zaštiti životinja. Prijedlog zakona nadalje određuje i mjere zaštite životinja koje se uzgajaju i koriste u svrhu proizvodnje, što hrvatskim proizvođačima osigurava ravnopravno sudjelovanju na zajedničkom tržištu EU, te omogućava daljnji razvoj poboljšanja uvjeta dobrobiti životinja za uzgoj korištenjem sredstava fondova ruralnog razvoja, odnosno programa mjera koje imaju za cilj poboljšanje dobrobiti životinja. Također propisana je obveza evidentiranja i vlasnika ključnih ljubimaca namijenjenih prodaji s manje od 3 rasplodne ženke ženke iste vrste životinja što do sada nije bio slučaj s ciljem da se svim dionicima omogući jednak položaj na tržištu te u svrhu praćenja prometa životinja i dobrobiti životinja. Prijedlogom zakona propisuje jedinica područne samouprave osnivanje koordinacijskih radnih skupina čija je uloga omogućavanje razmjene iskustava i dobrih praksi zainteresiranih dionika te predlaganje rješenja čelniku područne samouprave s ciljem smanjenja broja napuštenih životinja kao i razvijanje odgovornog posjedovanja života. Tijela jedinica područne samouprave donose program kontrole populacije napuštenih pasa uzimajući u obzir prijedloge koordinacijske radne skupine i vodeći računa o preporukama Svjetske organizacije za zdravlje životinja te ga dostavljaju Ministarstvu poljoprivrede na procjenu. Mjerama koje se provode u svrhu povećanja svijesti o odgovornom posjedovanju životinja ujedno će se dugoročno rasteretiti i proračun jedinica lokalne samouprave za sredstva namijenjena zbrinjavanju napuštenih i izgubljenih životinja te će se poboljšati skrb za životinje, a posljedično i dobrobit zdravlje životinja. Na području svake jedinica područne i regionalne samouprave mora biti osnovano jedno sklonište za životinje kapaciteta najmanje 50 mjesta, a jedinice lokalne samouprave financiraju i osnivaju rad skloništa. Životinje u skloništu ostaju do udomljenja. Odredba o obvezi osnivanja skloništa za životinje i načinu financiranja izgradnje i rada skloništa prihvaćene su bez primjedbi od strane Udruga općina u RH, Hrvatske zajednice županija te Udruge gradova. U svrhu smanjenja populacije napuštenih pasa jedinice lokalne samouprave dužne su do 30. lipnja 2018. godine osigurati nadzor provedbe obveznog mikročipiranja pasa određenog propisom o veterinarstvu kod posrednika pasa čiji psi nisu upisani u upisnik kućnih ljubimaca. U upisnik kućnih ljubimaca omogućuje se upisivanje podataka za potrebe osnivanja i rada jedinstvenog informacijskog centra za napuštene i izgubljene životinje kojim će se omogućiti javnosti u uvid u sve napuštene životinje u RH u svrhu njihovog udomljavanja. Također se u upisniku kućnih ljubimaca, a za potrebe evidentiranja vlasnika kućnih ljubimaca smanje od tri rasplodne ženke u svrhu prodaje životinja osnivanje evidencije istih. U trgovinama kućnih ljubimaca kao i u veleprodajama mogu se prodavati samo životinje iz registriranog uzgoja s tri i više ženki kućnih ljubimaca za prodaju ili od vlasnika s manje od tri ženki kućnih ljubimaca koji su namijenjeni prodaji koji moraju biti evidentirani u upisniku kućnih ljubimaca. Prema ovom prijedlogu zakona inspekcijski nadzor zakona provode veterinarske odnosno poljoprivredni inspektor ministarstva nadležnog za poslove poljoprivrede te komunalni redari u skladu s općim aktima predstavničkih tijela jedinica lokalne samouprave. Uloga komunalnih redara osnažena je na način da mogu utvrđivati jesu li psi označeni mikročipom, a u svrhu smanjenja populacije napuštenih pasa. Za provedbu zakona potrebno je proračunima jedinica lokalne samouprave osigurati sredstva za pružanje pomoći ozlijeđenih životinja i rad skloništa za životinje u svrhu hrane, cijepljenja odnosno liječenja na godišnjoj razini po skloništu u visini 549 tisuća kuna, ukupno 11,5 milijuna kuna za 21 sklonište, dodatno za izgradnju tri skloništa koja do sada nisu osnovana u Brodsko-posavskoj, Dubrovačkoj i Ličko-senjskoj županiji potrebno je u 2018. godini osigurati ukupno 13,8 milijuna kuna. Sredstva za izradu jedinstvenog informacijskog centra kojeg sam spomenuo, te evidencije vlasnika s jednom ili dvije rasplodne ženke kao dijela upisnika kućnih ljubimaca u ukupnom iznosu od 100 tisuća kuna osigurat će se iz sredstava državnog proračuna unutar financijskog plana Ministarstva poljoprivrede na aktivnosti A5681 zdravstvena zaštita životinja. Hvala na pozornosti.
Zahvaljujem državnom tajniku. Imamo pet replika. Prva je uvaženog kolege Ante Babića.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani državni tajniče gospodine Majdak. U vašem izlaganju, a vezano za ovaj zakon znam da je u planu normativnih aktivnosti, rekli ste zapravo dužnosti i obaveza jedinica lokalne samouprave i pretpostavljam i područne samouprave vezano za županije, a vezano je za skloništa za životinje i koliko sam vidio u izvješću ovoga zakona 13 županija ima skloništa za ove životinja, pitanje je da li imaju i dozvole za ova skloništa. Dakle 10 županija nema skloništa za životinje i onda ste rekli da bi to otprilike koštalo nekih 11 milijuna kuna. Razumljivo mi je znam kada se donosi zakon da ste imali dobru namjeru i rekli ste da je trajala višemjesečna rasprava otprilike čini mi se od 5. mjeseca prošle godine da je to bilo. Nadam se jel to nisam vidio da se razgovaralo i sa Udrugom općina i gradova jer u principu nije dobro donositi zakone kada opterećujete nekog drugog s time. Znači sa razine države kada donosimo zakon opterećujemo jedinice lokalne samouprave, gradove i općine, a nisu predvidjeli ta sredstva u svome proračunu. Donošenjem zakona postoje određene stvari koje su oni dužni napraviti ukoliko na inspekciji se može kažnjavati. To je jedna stvar, dobro je paziti na to i ukoliko postoje sredstva na poziciji ministarstva da se barem u tom dijelu pomogne jedinicama lokalne uprave i samouprave. U svakom slučaju pozdravljam i edukaciju i osvješćivanje javnosti, a i zaštitu i prevenciju vezano za životinje. Ono recimo što sam vidio u ovim kaznenim odredbama, recimo vidio sam da kod zatvorenih životinja su kazne od 30 do 60 tisuća kuna, s obzirom kada idem doma dolje prema Splitu onda recimo kada stanete u restoranu „Macola“ imate dva medvjeda i šest veprova, znate a to je nekih 180 tisuća kuna, nije to malo koje bi trebalo zapravo kazniti gospodina Macolu. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor ili ćete na kraju? Dobro. Drugi je uvaženi kolega Miro Bulj.
Hvala lijepa. Uvaženi tajniče. Što se tiče Zakona o zaštiti životinja, nažalost u Hrvatskoj Stočni fond ne staje tako u tome dijelu, govorim o ljubimcima ne govorim o drugima nego je doslovno uništen, na nikad nižoj razini nije bio, toga ste vi svjedoci, tako da zaštita tih životinja ako ste spominjali Stočni fond doslovno je izbrisana s karte Hrvatske. Pa molim vas možete li kazati koliko smo vodili brigu o zaštiti stočnoga fonda, znači u poljoprivredi, znači evo npr. u mljekarstvu ili svih domaćih životinja? Kolika je znači, koliki je broj bio prije 10 godina a koliki je danas? Interesira me i kolika je zaštita znači poljoprivrednika koji se bave znači stočarstvom i da li Ministarstvo poljoprivrede utječe na razvoj poljoprivrede tj. stočnog fonda ili uništava fond sa dosadašnjim zakonskim propisima. Hvala lijepo.
Dobro. Treća replika je uvaženi kolega Žagar.
Hvala predsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi državni tajniče. Dakle svako zakonsko rješenje koje unapređuje sustav zaštite životinja treba pozdraviti, tako i ja pozdravljam ovo zakonsko rješenje i svakako ćete imati podršku. Smatram da je, da ima dosta napredaka, međutim tu ću se nadovezati na kolegu Babića, kada govorimo o jedinicama lokalne samouprave i kaznenim odredbama imamo dva problema. Prvo, kaznama ćemo malo stvari riješiti. Prije svega bitna je edukacija. I jako mi je dobro ovo što ste spomenuli da će se uvesti registar, dakle da će imati registar u kojem će se vidjeti koliko zapravo mi imamo kućnih ljubimaca i koji nisu označeni, dakle koji nisu čipirani, u ovom slučaju pasa. Ne znam sa mačkama kako će to biti i sa drugim životinjama, posebno nekim egzotičnim životinjama. Ali mislim da je zapravo najveći problem kod pasa i mačaka. Imamo slučajeva da ljudi onda kada evo iz banalnog razloga kada trebaju cijepiti psa onda ga puste, onda nije njihov, poslije ga opet vrate. Dakle, ovdje se smatra da će jedinice lokalne samouprave o tome voditi računa. Opet čini mi se da će to pasti na leđa komunalnog redara a ionako mu je već puno toga posla navaljeno na leđa pa ne znam koliko će to biti zapravo uspješno. Evo, ono što ćemo sigurno u raspravi, mi ćemo to i predlagati da se u članku 63. doda stavak 6 koji glasi: „Jedinice lokalne samouprave mogu propisati trajnu sterilizaciju kao obvezan način kontrole razmnožavanja.“. Jer mnoge osobe zapravo ne znaju ili nemaju sredstva pa ne žele to napraviti, ako to mogu jedinice lokalne samouprave sprovesti onda ćemo se riješiti ovih problema ostavljanja mačaka i pasa, to iziskuje sredstva. Mislim da je negdje kastriranje 300 kuna, to iziskuje sredstva ali opet ima u konačnici za cijelu zajednicu koristi ako se to pametno provede. Vrijeme mi je isteklo pa.
Hvala. 4. replika je uvaženi kolega Mikulić. Izvolite.
Hvala predsjedniku Sabora. Cijenjeni državni tajniče Majdak. Pred nama se nalazi zakon koji je zasigurno dobio simpatije svih prijatelja životinja jer u biti rješava nekolicinu ključnih pitanja a kao ono najglavnije naveli bi kao novinu prestanak ubijanja životinja u skloništima te poticanje udomljavanja. Ovaj novi zakon nalaže i minimalno jedno sklonište u županiji dok mi u Osječko-baranjskoj županiji imamo dva a posebno smo ponosni na azil u Osijeku i djelovanje Udruge Pobjeda koja je školski primjer kako se treba odnositi prema ovoj problematici. Oni kao no-kill sklonište samo u prvih 6 mjeseci ove godine udomili su preko 200 životinja. Udomljavanje, čipirenje i kastracija načini su kako se sprječava uzrok problema a do sada se nekako više brinulo o rješavanju posljedica. Naravno da ovaj zakon može biti i bolji, ja i vjerujem da i hoće iako ovo je odličan početak. Želio bih da uzmete u razmatranje udomljavanje životinja nakon pokusa odnosno nakon što se nekoliko pokusa napravi nad njima da se otvori jedna mogućnost, što i daje europska direktiva da se te životinje također udome. Te složio bih se sa kolegom Žagarom što se tiče uvođenja mogućnosti lokalnim zajednicama da u pojedinim slučajevima daju na neki način naredbu za trajnom sterilizacijom. Hvala.
Zahvaljujem. I zadnji je uvaženi kolega Sladoljev. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa zapravo ja isto smatram da je zakon dobar, da je napravljen veliki napredak u odnosu na prošli zakon. Ma evo zapravo kolega me preduhitrio isto sam htio postaviti pitanje je li zakon predvidio mogućnost udomljavanja životinja nakon pokusa pogotovo psa i mačaka jer mislim da u zakonu stoji da ide odmah usmrćivanje, eutanazija pa neke europske prakse idu u tom smjeru jer kod ljudi baš izaziva sućut takve životinje jer se na njima vrši pokus. Pa ako bi se to moglo promijeniti, jedan amandman, evo to bi bio naš prijedlog. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Državni tajnik će komentirati koliko mi je rekao nakon što uzme priliku u ime predlagatelja od 5 minuta a prva rasprava koja ide po klubovima je, ili želi možda netko od odbora? Oprostite kolega Bunjac, želi kolega Križanić u ime Odbora za poljoprivredu.
Poštovani predsjedniče Sabora, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Odbor za poljoprivredu Hrvatskoga sabora raspravio je na 17. sjednici održanoj 21. lipnja 2017. godine Prijedlog zakona o zaštiti životinja koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora dostavila Vlada RH aktom od 18. svibnja 2017. godine. Odbor za poljoprivredu je sukladno članku 99. Poslovnika Hrvatskoga sabora proveo raspravu o navedenom prijedlogu zakona kao matično radno tijelo. U uvodnom obrazloženju je predstavnica predlagatelja istaknula kako prijedlog zakona sadrži preventivne nadzorne i kontrolne odredbe koje će rezultirati odgovornim korištenjem i zaštitom i dobrobiti životinja. Uređuje se zaštita životinja tijekom korištenja, način, postupanja sa životinjama, uvjeti potrebni za zaštitu životinja pri držanju, uzgoju, izvođenju zahvata na životinjama, usmrćivanju, prijevozu, korištenju životinja u znanstvene svrhe, držanju u zoološkim vrtovima, cirkusima i drugim predstavama prilikom prodaje kućnih ljubimaca te postupanje sa napuštenim i izgubljenim životinjama, inspekcijski nadzori i prekršajne odredbe. U raspravi je upozorenu na potrebu prilagodbe odredbe članka 5. stavka 31. vezano uz potrebu razlikovanja termina kirijaši i samaraši. Članovi odbora upozorili su i na financijsko opterećenje koje će primjena ovoga zakona prouzročiti jedinicama lokalne uprave a istaknuti je prijedlog da se dio u financiranju skloništa za životinje veže uz broj stanovnika jedinica lokalne samouprave. Postavljeno je i pitanje vezano uz sposobljenost komunalnih redara za poslove skupljanja napuštenih i izgubljenih životinja te potrebu usklađivanja istog sa Zakonom o komunalnom gospodarstvu. Upozoreno je na komplicirane procedure propisane odredbama prijedloga zakona te potrebu stvaranja uvjeta kojima bi se kontrolira i sankcionirali neodgovorni vlasnici životinja. Uz odredbu članka 63. stavka 4. prijedloga zakona istaknuto je mišljenje kako zbog upravljanja troškovima osiguranja poštene tržišne utakmice nije dobro predloženo ograničavanje sklapanje ugovora o sakupljanju i zbrinjavanju napuštenih ili izgubljenih životinja samo sa skloništima koje se nalaze na području jedinica regionalne samouprave u koju je smještena jedinica lokalne samouprave. I odbor je sa 6 glasova ovaj zakon podržao. Zahvaljujem.
Zahvaljujem kolegi Križaniću. I sada prelazimo na raspravu, prvi je Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e, uvaženi kolega Branimir Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Sabora. Uvažene kolegice i kolege, danas imamo pred sobom zakon o zaštiti životinja, vrlo vrijedan zakon, svaki korak u tom smjeru je pozitivan, vjerujem da će svi zastupnici podržati ovaj zakon, a ključno je pitanje koje se postavlja, naravno, zašto je ovaj zakon potreban, potreban je naravno prije svega zbog odnosa ljudi prema životinjama. Znači, u stvari se radi o zaštiti životinja od ljudi, prije svega. I pritom treba reći da je nažalost, u RH odnos prema životinjama vrlo loš, ali ne bih htio da cijela ova rasprava završi oko toga da je potrebno zaštiti mačke i pse, nego je potrebno ustvari ovu problematiku sagledati u cjelini. Istina je da je problem napuštenih pasa jako izražen i to posebno u mojoj županiji, Međimurskoj županiji, vjerujem da čak i oni koji ne prate ovu problematiku previše, da su mogli vidjeti prošle godine nemile scene, posebno iz romskih naselja u Međimurju, kojih ima 12, gdje u ovom trenutku ima oko 2 tisuće napuštenih pasa koji su u krajnje nehumanim uvjetima žive, i izmučeni i izranjavani i bez liječenja, bez cjepiva, pa čak i bez hrane, a računa se da na području cijele županije ima oko 5 tisuća takvih pasa a samo jedan azil, na naš ponos, NO KILL azil, znači bez ubijanja, ali on uz najveće napore nadljudske napore, ljudi koji tamo rade uspijeva zbrinuti najviše 600 pasa, što znači da 85% napuštenih pasa nije moguće adekvatno zbrinuti. I postavlja se dakle pitanje koji je uzrok tolikom broju napuštenih životinja? Pa svakako jedna od uzroka treba tražiti upravo sada u ovom vremenu koje je pred nama, a to je vrijeme godišnjih odmora, vrijeme dakle odlaska izvan mjesta prebivališta, kad ćete vidjeti po ulicama masu pasa kako šetaju bezglavo, dakle bez ikakvog nadzora, a to su životinje koje su vlasnici ostavili kako bi mogli otići na godišnji odmor. Također, drugi, jedan od sličnih razloga takvom stanju je što, kad netko posjeduje tri ili manje psa, odnosno neke druge životinje, on se ne smatra uzgajivačem. Znači ne smatra se uzgajivačem, što njemu dopušta da mladunčadi životinja neograničeno trguje. I to na crno. Znači, mi možemo sad otvoriti Njuškalo ili neki drugi oglasnik, upišite kućni ljubimci, i tamo će vam izići doslovce 5 tisuća oglasa da se prodaju svemoguće životinje ali bez ikakvoga reda, znači nema tu naplate poreza, izdavanja računa, bilo čega, i onda kada se ti mladunci, eventualno ne prodaju, kad oni porastu, a nisu se prodali onda se isto takva mladunčad baca na ulicu ili još gore, ubija. Trebalo bi razmisliti o tome da svaki onaj koji prodaje životinje bude porezni obveznik i da se smatra uzgajivačem. Druga stvar, dakle, sterilizacija pasa, kastracija kaže se da ona može biti propisana ali se sav teret prebacuje na lokalnu upravu, što znači da bi lokalna uprava trebala pronaći ta sredstva, evo mi u Međimurskoj županiji, dakle za taj jedan jedini azil, nedostatan koji prima 600 pasa, izdvaja se 400 tisuća kuna. Znači 400 tisuća što je vrlo veliko opterećenje za lokalni proračun ako bi se išlo u zbrinjavanje svih pasa, vjerovatno bi taj proračun moramo iznositi oko 3,4 milijuna kuna što je jednostavno za lokalnu upravu previše. Iz toga razloga trebalo bi u zakonu uvrstiti obavezu da se sterilizacija mora provesti o trošku vlasnika. Znači o trošku vlasnika. Da je vlasnik taj koji obavezan provesti sterilizaciju osim u uvjetima kada pas ima ili radnu ili uzgojnu dozvolu. Znači, kada životinja nema radnu ili uzgojnu dozvolu, onda da se provede, dakle sterilizacija. U tom smislu vrlo je važna provedba zakona, evo mi imao npr. od 2004. godine zakon da se životinje moraju čipirati, a više od 30% životinja, dakle nije čipirano. Od 2014. do 2017. zakon nije zaživio. Zakon je često mrtvo slovo na papiru i s te strane je dobro da se ovdje predviđaju ovlasti za lokalne i komunalne redare da oni imaju ovlasti, dakle provjeravati da li je životinja čipirana ili nije. Dakle, kratko rečeno. Potrebno je provesti zakon, potrebno je provesti sterilizaciju, potrebno je dati ovlasti komunalnim redarima ali je isto tako potrebno da se financijski teret zbrinjavanja ne prebacuje isključivo na lokalnu upravu, nego da se prije svega prebacuje na vlasnike pasa a onda da lokalna uprava eventualno može sufinancirati ovu provedbu. Također bi trebalo, dakle staviti pod nadzor prodaju životinja na crno kako dakle svjedočimo masovno u RH. U ovom zakonu vrlo je dobro i treba pozdraviti, to će biti povijesni dan kada Hrvatska izglasa ovaj zakon nakon one mjere da je zabranjeno ubijanje zbog krzna, da se konačno zabrani i ubijanje u tim azilima jer ti azili imaju vrlo korisnu funkciju, oni se zaista brinu za životinje i pružaju im humano stanište. A što je najvažnije od svega provode sterilizaciju, liječe životinje i svakodnevno oglašavaju udomljavanje i u tom udomljavanju su itekako i vrlo uspješna. Međutim, kada zaključimo ovu problematiku kućnih ljubimaca imamo još problematiku a to je problematika farmi, odnosno problematika klaonica koje su u isto tako užasnom stanju još gorem, još gore se postupa prema životinjama nego prema kućnim ljubimcima gdje bi isto trebalo proširiti zakonodavstvo da se i te životinje, da se i prema tim životinjama postupa koliko je god moguće humano. Mi recimo u ovom zakonu imamo predviđeno da se ne bi smjelo pse držati na lancu, ali se smije krave držati na lancu i to na vrlo kratkom lancu u štalama. Mnoge te krave, mnoge kokoši, ne znam purani i sva druga perad i stoka koja se koriste za prehranu drže se u uvjetima da su stalno u mraku ili polu mraku, da se nikada ne izvode na sunčevo svjetlo, da ih se drži u kavezu, da su te životinje u stalnomu strahu, da taj stalni strah jednostavno zagađuje njihovo meso adrenalinom i nema onakvu kvalitetu mesa kakvu ima normalno prirodno hranjena životinja. A to meso naši građani jedu. Pa može vam biti smiješno, nekima od vas koliko vidim, ali to jedete na kraju i vraća se vama. Mislim da bi s te strane svakako trebalo propisati zaštitu životinja, dakle koje se uzgajaju radi prehrane. A također mi nije jasno zbog čega je dozvoljeno da se ili se ne kontrolira u dovoljnoj mjeri da se životinjama daju steroidi, da se životinjama daju antibiotici, kojekakvi hormoni, da životinje imaju abnormalni rast, pa imate životinje ne znam koje bi trebale imati kilu dvije, pa ima deset kila. Pa onda jel' da, da ne umre ta životinja od svih tih silnih hormona i neprirodnoga rasta onda joj se daju antibiotici i to na svakodnevnoj bazi. I ti antibiotici dolaze u nas, također slabe organizam, također stvaraju to da je ljudski imunitet sve slabiji. Znači, znaš imunitet je sve slabiji, pa se pojavljuje sve više bolesti ljudi kakva je recimo alergija na gluten, druge alergije astma, ne znam Cronova bolest itd. Nije mi dakle jasno zbog čega se ne bi ova cjelokupna problematika malo proširila kako bi ovdje osvijestili u Saboru da i te životinje, dakle zaslužuju zaštitu, da zaslužuju brigu. Također mi nije jasno zašto je uredbom Vlade dozvoljeno da se životinjama smije davati GMO hrana. Znači, mi smo država koja je sve županije u Hrvatskoj, svih 20 županija jedan grad su se proglasile GMO free zonom, ali za životinje je hrana GMO dozvoljeno. I sad imamo slučajeve da 90% životinja za prehranu jede GMO, da taj GMO ponovno prelazi u ljude, da su te životinje zbog te GMO hrane recimo ne znam krave su, krave imaju slabiju mliječnost ili masovno postaju neplodne. Znači, životinje postaju masovno neplodne, pa bi se sad morali pitati zašto se ta neplodnost sve više povećava i kod ljudi. Vidimo da je to veliki problem u Hrvatskoj, da 20% parova u stvari danas ima velikih problema da bi imalo potomstvo. To je dozvoljeno, dakle uredbom Vlade nakon 2013. godine. Mi se kao proglašavamo državom bez GMO-a ali sve životinje eto gotovo sve životinje jedu hranu, pa kad neka poput one u Vindiji Varaždin slučajno ne jede GMO hranu onda se stavi velika reklama nema GMO-a. Da li je prva stvar u našemu interesu jesti takvo meso, a druga stvar zašto to dajemo životinjama. Znači, ako smo humani i prema sebi, a zašto nismo humani i prema tim životinjama. Da li je sve to samo zbog profita, da li je to sve samo zbog zarade. Evo danas smo usvajali ovu CETA-u koja također dopušta masovni uvoz GMO-a u Hrvatsku, a po drugoj strani sad se zaklinjemo u neku zaštitu životinja, zavaravamo svoju savjest, velimo da smo jako dobri ljudi. Evo kolege se smiju. Šta njega briga, život ide dalje. Jel' da? Htio bih da se ova problematika čim više, dakle osvijesti. Meni je potpuno jasno da ćete svi glasati za, ali bih htio, dakle da se problem sagleda u cjelini, da bude što je više moguće kvalitetnih amandmana. Mi ćemo osobno u ime Živoga zida predati barem deset i nadamo se da ćemo usvajanjem jednoga široko utemeljenoga zakona, pobrinuti se ne samo da životinje budu zaštićene nego da RH osvijetli svoj obraz, da imamo jedno humanije društvo u budućnosti, da nemamo više ovakvih nemilih scena kao što smo imali prilike gledati proteklih godina i u medijima, dakle podržimo Zakon o zaštiti životinja. Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolegi Bunjcu. Imamo 4 replike. Prvi je uvaženi kolega Žagar.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Bunjac, vi ste otvorili mnoga pitanja, nekako mi se najviše svidio vaš početak ove rasprave, zapravo je svrha ova zakona štiti životinja od ljudi. Ono što moramo priznati da postoji velika sličnost između ljudi i životinja, kada gledamo i anatomski. Na kraju krajeva, ne bi ni znanost ni medicina napredovali da ne vrše se pokusi nad životinjama, a to omogućuje upravo ta sličnost. Ono što nas bilo sad, bilo da samo religiozni ili ne, ono što nas razlikuje od životinja je sigurno naša superiornost, nadmoć i mi zapravo odlučujemo o sudbinama životinja, zato je bitno donesti ovaj zakon. I kada govorimo o zaštiti životinja, misli se i na nesavjesne vlasnike. Vi ste ovdje spomenula i romska naselja. Pa nisam siguran da su baš Romi krivi što su tamo toliko mačaka i pasa. Te vjerujem da postoje nesavjesni ljudi koji jednostavno dolaze, pa tamo kada ih ima puno, pa još neće da škodi da bude još 10-tak. Ali ono što još moramo razumjeti i to sam govorio i u replici prije i državnom tajniku, jako je bitna edukacija, represijom nećemo puno postići, edukacija, jer postoje ljudi koji jako vole životinje, koji imaju životinje, a zapravo sa njima ne znaju postupati. Za životinju treba i vremena, treba i truda, a treba i znanja. A znanja općenito, dolazi do puno nasilja nad životinjama zbog neznanja. Evo navesti ću jedan primjer, bili smo u jednom društvu, sjedili smo na terasi i pojavila se zmija. Svi su se uplašili, ja sam htio, ja sam bio domaćin, htio sam ubiti tu zmiju. Onda mi je slučajno bio čovjek koji je veterinar kaže „Pa nemoj Tomislave“, on je rekao koja je to zmija i sve on je uhvatio lijepo rukama, odnio tamo dalje, ja bi iz neznanja to napravio. Znači ali nije to samo za zmije, to je za mnoge životinje, ljudi iz neznanja i straha to rade. Dakle, potrebna je edukacija, ne može to samo Ministarstvo poljoprivrede, potrebni su drugi segmenti. Što se tiče lokalne samouprave, na komunalne redare prebacivati još i ovaj teret, nisam siguran da će se to uspjeti samo na taj način, a kolega Babić je govorio, tu su potrebna i sredstva. Hvala.
Odgovor na repliku. Izvolite.
Hvala lijepa na komentaru, uvaženi zastupniče Žagar. Naravno da nisu samo Romi ti koji se neodgovorno odnose prema psima, ima puno više pasa u neromskim nasiljima, izrazimo se tako grubo, koji također su u vrlo neadekvatnim uvjetima, ovo sam spomenuo slučaj samo u smislu da je bio jako medijski popraćen. Znači svi mediji su pisali o tome, o ovim drugim slučajevima se nažalost pisalo manje. Ja sam imao priliku nedavno dosta često odlaziti kod veterinara i zaprepastilo me koliko životinja dolazi izranjavanja, ali te životinja nisu izranjavane od drugih životinja, nego su izranjavane od ljudi i vi zaista ne biste vjerovali koliko je životinja ranjeno hladnim oružjem, koliko vatrenim oružjem, kakve sve po sebi imaju ozlijede koje su uzrokovali ljudi i mi se sa te strane zaista moramo zapitati kakvo smo mi to društvo? Ja kada gledam te nemila scene, ponekad, ono doista osjetim tugu i na neki način sam demoraliziran jer se pitam ako te stvari nismo prevozišli kako možemo doći do nekih drugih važnijih civilizacijskih vrednota? Dakle, s te strane ja podupirem vašu ideju da je potrebna edukacija. Ja pozivam Vladu i odgovorno ministarstvo da provede pozitivne kampanje, one zaista ne koštaju puno, a ja vjerujem da bi se jako puno javnih osoba uključilo u takve pozitivne kampanje i kada bi, ne znam, pronašli 2 sportaša, 2 pjevača i recimo 2 glumca, koji bi pozivali ljude da se humanije odnose prema životinjama vjerujem da bi bio veliki efekt, a s druge strane vjerujem da bi trošak bio minimalan. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bunjcu na odgovoru. Sljedeći za repliku javio uvaženi kolega Stevo Culej. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče. Kolega Bunjac, ima jedna uzrečica u Slavoniji, a ona kaže koliko konja voliš, toliko ti duša vrijedi. Ja sam slučajno jedan od onih koji uzgaja konje, tj. sad sada imam jednoga, nekada sam imao i 9 koje sam se bavio stočarstvom o kojemu mnogi pričaju, a pojma nemaju, o ljudima koji su donosili zakone o poljoprivredi, pa su tako i sela deložirali i krave i konje i ovce i svinje i sve. Pa imamo sada samo mačke i pse koji lutaju po ulicama za koje moramo organizirati azilante i škopce i ostalo, šta moramo sve raditi. Ali ja ću se obratiti ovdje. U medijskim natpisima posebice 24 sata i indeks.hr bilo je obavljeno o jednome uzgajivaču konja koji se zove Tuđa Josip iz Oroslavlja, a koji je imao nekih 30-tak pa i do 50-tak konja kasača koji se s njima bavio i u sportu, čovjek svestran, čovjek koji je stvarno bio ljubitelj tih konja, ali zbog onih koji su donosili zakone, posebice prema sportskim konjima, a u korist autohtonih naših pasmina koje mi imamo od posovaca i lipicanera i drugih časni lipicaneri, malo i tu postoje konji koje su ljudi držali samo iz interesa a ne iz ljubavi i ne iz hobija. Koje su eksploatirali a mi kažemo nećemo eksploatirati ni u šumskim više radovima. Ali kada se mediji obračunavaju sa takvim ljudima koji su svu svoju ljubav poklonili konjima, na najgori način, oni dolaze, probijaju i ti zaštitari životinja, koje ja cijenim kada otkriju nešto pozitivno, ali i da bi se otkrilo nešto pozitivno ili negativno morali bismo znati i nešto o tim životinjama pa da na 30 do 50 jedinki postoje one koje su bolesne, dakle konji imaju neke izrazite bolesti poput kolika, pa su crijevne bolesti paraziti koji slabe kao i ljudi i životinje, od njih 50 mora biti jedna bolesna tužna, mršava, ja jedna je vesela, a debela. Pa tako onda oni izaberu jednu najlošiji primjerak ju takvome stanju i onda to novinari koji jedva dočekaju nešto takvog onda to razapinju te ljude poštene, časne koji su se bavili svojim poslom dugi niz godina, ali su uslijed nebrige sustava i onih koji donose određene zakone.
Kolega Culej lijepo bi vas molio vrijeme vam je već davno isteklo pa bilo bi red da završite sa postavljanjem replika.
Volim konje pa me krenulo. Hvala.
Znam ja da vi obožavate životinje, ali vrijeme vam je isteklo. Hvala lijepo. Odgovor uvaženi kolega Bunjac.
Hvala lijepo. Mediji su vrlo korisni kada ukazuju na problematiku mučenja životinja i s te strane treba sve njihove napore poduprijeti, ali istina je da ponekad pretjeruje. Evo ja znam da jedan slučaj iz Međimurja kada je konj umro prirodnom smrću i zato što je umro prirodnom smrću zato u gazdu optužili da je mučio životinje. A on ih je jednostavno pitao pa zar nikada niste vidjeli da životinja umire isto ko i čovjek. To je bio recimo jedan slučaj nekakvog stvarno žutila gdje se ljude optuživalo nepotrebno za ono što nisu napravili. Ali htio bih spomenuti kada ste već spomenuli selo recimo problem pčela. Znači vi sada imate ova zaprašivanja maksimalno sa avionima, bacaju se ti pesticidi, glifasati evo po ovoj … ćemo to bacati još i više u Hrvatskoj pčele izumiru, znači veliki je problem toga. Ja ne znam dal vam je poznato u Kini ljudi oprašuju rukama voćke. Znači morate uzeti rukama i glumiti pčelu i između dva drveta ne znam dva cvijeta provesti oprašivanje jer jednostavno pčela više nema. Da li smo mi toliko neodgovorni da ćemo prvo pobiti sve pčele i onda ćemo nakon toga reć a gle nema voća. Nema više jabuka, nema više krušaka, nema više trešanja itd. hoćemo onda to sve uvoziti ili ćemo rukama oprašivat. Znači želim samo reći da se ova problematika treba sagledati maksimalno i shvatiti da je sve na ovom svijetu međuovisno i da i leptir ima veze sa našim životima. I da dobro ste vi rekli u biti ne možemo se tu stvar je rekao kolega Žagar, postavljati da smo mi svemu gospodari, a da sve drugo mora biti podređeno našim interesima. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bunjcu na odgovoru. Sljedeći je za repliku uvaženi kolega Križanić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče. Kolega Bunjac, vi ste rekli zašto je Vlada uredbom dozvolila ishranu životinja GMO hranom. Pa mene živo zanima da li vi zbilja mislite da mi možemo zabraniti našim proizvođačima ishranu životinja GMO hranom obzirom da je EU jedno europsko tržište, s obzirom da znamo da to nije uvoz nego je unos hrane koja slobodno prolazi granicama i isto tako dobro znamo da sva hrana koji dolazi pogotovo iz trećih zemalja, pri čemu mislim a junetinu iz Brazila, to stalno ponavljam koja nema nikakvu kontrolu je sigurno hranjena GMO hranom pa jeli korektno da mi našim proizvođačima zabranjujemo hraniti životinje GMO hranom, a sva hrana koja dolazi unosom iz EU na stolove na naše tržišta je hranjena GMO hranom. Dapače, jesam za to da se to čvrsto, jasno i glasno deklarira, da se potiče deklariranje takve hrane i potiče GMO free hranjenje životinja. Zahvaljujem.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Križaniću na replici. Odgovor uvaženi kolega Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupniče Križanić. Dakle možda bi trebali znači danas kada imate recimo četiri puta manje ovci nego prije 100 godina, kada imamo deset puta manje krava i ne znam sedam puta manje konja, postavlja se pitanje kako su ljudi nekada sve te životinje nahranili, a nisu imali GMO, s čime su ih hranili? Znači u Hrvatskoj obradivih površina dovoljno resursa da bi se te životinje mogle hraniti i bez GMO-a, ali eto na neki način mi smo podlegnuli tim uvoznim lobijima umjesto da smo stvorili zakonodavstvo i uvjete da proizvodimo domaću hranu, zdravu hranu čim više po mogućnosti ekološku, mi eto sada dopuštamo da se uvozi ta GMO hrana, da se ona masovno hrani životinjama. I koliko ja čujem od poljoprivrednika oni imaju jako puno problema s tim životinjama oko bolesti, a čujem također da i hrvatski građani imaju sve više problema sa raznim bolestima koje prije nisu postojale. Evo pogledajte samo koliko se sada police po dućanima stavljaju, alergije na gluten, sad su svi odjednom alergični na gluten. A ustvari o čemu se radi? radi se o tome da je uništena crijevna flora da je probava razorena sa tom nekvalitetnom hranom i pesticidima i da ljudi više jednostavno ne mogu normalno jesti kao što su jeli tisućama godina. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bunjucu na odgovoru. I posljednja replika po ovoj raspravi uvaženi kolega Željko Lenart. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani kolega Bunjac. Evo nekoliko puta ste rekli da kolege se smiju ovdje pa moram priznati da sam se sam nasmijao na neke stvari koje ste pričali, a vidi se da nemate baš o tome puno pojma ili niste doživjeli te stvari. Što se tiče zagađenja adrenalinom, ja mislim da je to manji problem od onih zagađenja ostalih u mesu što se tiče raznoraznih kemikalija, a radi se o životinjama na koje ovaj zakon nema utjecaja a koje nisu uzgojene u RH već su došle uvezene nakon ne znam koliko dugo smrzavanja su završile u našim mesnicama. Druga stvar je GMO hrana. Mi imamo županije kao što je moja Sisačko-moslavačka koju su proglasile GMO free međutim svejedno se tu prodaje hrana recimo u Sanu koja je umiješana gdje piše soja GMO. I jedna stvar je držanje životinja na lancu, vjerujte mi da na našem hrvatskom selu i danas postoje bakice koje drže kravicu na lancu u svojoj štalici, na lancu ju vode na pašicu i vjerujte mi da tu kravicu vole i cijene više nego možda vi neke osobe koje su vam drage. A mnogi od nas smo odrasli na tom mlijeku od tih kravica koje su uzgajane na lancu i tada je bilo hrvatskih teladi za to koje su se tovile, imali smo najpoznatiji baby beef u Europi, no međutim evo takvo držanje nije nužno loše nego je stvar u ljudima koji ili poštuju životinje ili ne poštuju. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Lenartu. Odgovor uvaženi kolega Bunjac, izvolite.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupniče, dakle što se tiče te GMO hrane, dakle ja mogu samo ponoviti da mi nije jasno zbog čega smo to dopustili vi ste rekli da je Hrvatska GMO, da je GMO free zemlja, sve županije su se proglasile. Pa zašto mi ne poštujemo dakle ono što traže naše županije? Nije mi jasno zašto Vlada to ne poštuje. Što se tiče te GMO hrane, meni je neshvatljivo da mi još uvijek nemamo deklaraciju. Znači otiđite u bilo koju zemlju u susjedstvu, bilo da je Mađarska, Slovenija, čak i Srbija, imaju deklaraciju na GMO hranu a jedino Hrvatska nema. Ja sam slušao i prošle godine ministra Tolušića, rekao je to ćemo uvesti. Posebno kada je bila ona afera sa onom salmonelom, sigurno će biti, međutim još uvijek nema tih markica. Dakle mi imamo situaciju da smo svjesni problema ali zbog očito nekih interesa koji su viši od dakle ovoga Visokoga doma, rješenje problema se ne pristupa. Pa evo s te strane ja pozivam i u vezi ovoga zakona i u vezi ove CETA-e koja je malo prije bila i još nekih zakona koji će doći da se dakle pristupi izvršenju ovih obećanja koja su već odavno dana. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi na odgovoru. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a uvaženi kolega Josip Križanić. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, poštovani potpredsjedniče Sabora, državni tajniče. Zakon o zaštiti životinja ovaj nacrt je izuzetno dobro primljen od zainteresirane javnosti ali i od zaštitarskih udruga i skloništa za životinje. Postojeći zakon datira iz siječnja 2007. s odgodom koja onemogućuje držanje muznih krava na vezu s 1.1.2012. i zabrana uzgoja životinja za kaznu s 1.1.2017. Dakle ovim prijedlogom Zakona o zaštiti životinja donose se kako nacionalne odredbe vezano za dobrobit životinja tako i odredbe za usklađivanje sa pravnom stečevinom EU na području dobrobiti životinja uključujući i zaštitu živitinja koja se koristi u znanstvene svrhe. Kroz EU pilot, EU komisija dostavlja dodatne primjedbe u svrhu potpunog prijenosa u pravni poredak RH odredbi direktive 2010/63 EU te prijedlogom zakona se donose odredbe koje se u potpunosti preuzima ova direktiva Europskog parlamenta i Vijeća o zaštiti životinja koje se koriste u znanstvene svrhe. Ovaj Prijedlog zakona o zaštiti životinja vodi računa o potrebi zaštite dobrobiti životinja tijekom njihovog korištenja, bilo kao farmerske životinje, pokusne životinje, životinja u zoološkim vrtovima, različitim aktivnostima od uzgoja, držanja, rada, prodaje, zabave do druženja sa životinjama i kućnim ljubimcima. Novim zakonom dodatno proširujemo paletu nedozvoljenih radnji prema životinjama, kao što su držanje u zatočeništvu dupina, spolni odnosi čovjeka i životinje, čupanje perja žive životinje, pucanje u životinju, bacanje petardi na životinje, korištenje za rasplod životinje koje još nisu spolno zrele, korištenje kopitara za izvlačenje trupaca osim u iznimnim uvjetima, izlaganje pasa kupiranim ušima i repovima i držanje u zatočeništvu medvjeda. To je sve sada nama normalno, međutim puno toga se do sada radilo. Daljnjim napretkom tehnologije prestati će potreba za korištenjem koma za tzv. … [[Govornik se ne razumije.]] ali u nepristupačnim šumskim područjima sigurno da za takvim poslom postoji potreba i danas. U ovom zakonu spominje se još i izvlačenje trupaca pod istim pojmom … [[Govornik se ne razumije.]] , međutim smatram da treba vrlo jasno razlučiti ostale radove s kojima u šumi, tzv. kirijašenje. U ove radove spada ne samo izvlačenje trupaca nego i izvođenje drva iz šume konjskim zaprekama što su radnje koje se ne mogu podvesti pod isti pojam ali nemaj niti istu težinu vezanu uz dobrobit. Osobno smatram da ovakve radne sa radnim konjima u specifičnim situacijama, dakle nepristupačni tereni i u kontroliranim uvjetima se mogu dozvoliti. Prijedlogom zakona se određuje obveza nadležnim tijelima državne uprave i tijelima jedinica lokalne i područne, regionalne samouprave, razvijanje svijesti javnosti a osobito mladih uključujući i posjednike, odnosno vlasnike životinja, u zaštiti životinja i čime će utjecati na bolju provedbu zakona i time poboljšanje dobrobiti. Pri svemu tome je potrebno uzeti u obzir i potrebe životinja za iskazivanjem svoje vrste svojstvenog ponašanja i da im se kada su u skrbi čovjeka osigura odgovarajući smještaj, hrana i njega a po potrebi liječenje. Jačanje svijesti potrošača koji pokazuju sve veću zainteresiranost za proizvode životinja koje se drže na farmama sa visokim standardima dobrobiti koji prelaze minimalne propisane a ovaj zakon predstavlja dobru podlogu za daljnji razvoj, poboljšanje uvjeta dobrobiti, za uzgoj, korištenje sredstava fondova ruralnog razvoja, odnosno programa mjera koja imaju za cilj poboljšanje dobrobiti životinja. To je drugi vrlo važan faktor ovog zakona. Ovaj je segment važan u uzgoju farmerske životinje ne samo zbog dobrobiti već i zbog korištenja izdahnih sredstava koje potiču viši stupanj dobrobiti životinja iz fondova ruralnog razvoja bez korištenja koje će naši stočari vrlo teško konkurirati stočarima EU-a, primjerice u jednoj bogatoj Finskoj, iz ovih izvora, za propisane više standarde uzgoja krmača, npr. veća kvadratura poda ili puni pod, slobodno držanje životinja, prirodna svjetlost, ventilacija, propisana pitka voda, veterinarska skrb pri porodu itd., stočari iz zajedničkih sredstava EU-a dobiva 300 eura po krmači, što znači da bogatom finskom seljaku EU, odnosno mi svi zajedno, svake godine remontiramo svaku krmaču. Mi iz ovih izvora do dana današnjeg, dame i gospodo, ne povlačimo ništa. I kako bi onda naši seljaci bili konkurentni? Dakle, moramo pod hitno stvoriti preduvjete za povlačenje sredstava fondova ruralnog razvoja EU-a. Irci su dosada iz ovog programa 2014.-2020. povukli oko 100 milijuna eura. O drugim načinima tzv. skrivenog subvencioniranja domaće proizvodnje pojedine zemlje članice da i ne govorim. Ovim zakonom potiče se i odgovorno posjedovanje životinja u svim područjima korištenja životinja. A osobito kućnih ljubimaca. Kao najosjetljivija skupina životinja za koju je javnost najviše zainteresirana i o kojoj su moji prethodnici danas govorili, a to su psi i mačke. Mjere odgovornog ponašanja psa odnosno mačke su označavanje, cijepljenje protiv bjesnoće, i druga potrebna cijepljenja za očuvanje zdravlja životinje i kontrola razmnožavanja, kastracije, sterilizacija koje je ujedno i jedna djelotvorna mjera smanjivanja broja napuštenih pasa i mačaka, te ne napuštanje vlastitog kućnog ljubimca. Pas lutalica kao termin ne postoji, to smo ga mi uveli, svaki pas je imao vlasnika i on je postao lutalica onog momenta kad smo ga mi napustili. Daljnje mjere koje su određene ovim zakonom vode kontroli uzgoja kućnih ljubimaca i kontroli njihove prodaje s ciljem osiguranja dobrobiti životinja kako tijekom uzgoja, tako i pri prodaju životinja. Stoga se osim registracije uzgoja kućnih ljubimaca, s tri i više rasplodnih ženki iste vrste životinja propisuje i evidentiranjem vlasnika sa manje od tri rasplodne ženke iste vrste, ako prodaju mladunčad svojih životinja čime se osim mogućnost kontrole uvjeta držanja životinja omogućava i praćenje prometa životinjama. U svrhu pojednostavnjenja postupka u Upisniku kućnih ljubimaca koji se vodi pri Ministarstvu poljoprivrede, osniva se i evidencija vlasnika sa manje od rasplodne ženke. Evidentiranje vlasnika životinja koji posjeduju manje od tri rasplodne ženke iste vrste također se omogućava njihovo ravnopravno sudjelovanje na tržištu. Te im se omogućava legalna prodaja životinja u trgovinama kućnim ljubimcima. Sa potrebe oglašavanja pasa u svrhu prodaje ili promjene vlasništva, određuje se obveza i prodavača i oglašivača da objavom oznake registriranog uzgoja ili evidentiranog vlasnika, s manje od tri rasplodne ženke. Tad je velika zabrinutost javnosti, zbog napuštanja životinja ovim se prijedlogom zakona radi učinkovitijeg rješavanja navedene problematike propisuju obveze vlasnicima životinja u smislu odgovornog posjedovanja životinja, označavanje, cijepljenje, skrb, ne napuštanje, kontrola razmnožavanja. A jedinica lokalne odnosno područne regionalne samouprave osnivanje skloništa, osnivanje koordinacijskih radnih skupina a propisuju se obveza povećavanja svijesti javnosti osobito mladih o potrebi zaštite životinja. Za potrebe zbrinjavanja napuštenih životinja n području svake jedinice područne, odnosno regionalne samouprave, mora se osnovati najmanje jedno sklonište sa kapacitetom najmanje 50 mjesta. A jedinice lokalne samouprave financiraju njegovo osnivanje i rad. Životinje u skloništu ostaju do udomljenja, odnosno više nije moguće eutanazija životinja nakon 60 dana. Ovakvom odredbom RH čini snažan iskorak u standardu i dobrobiti životinja te staje uz rame najhumanijih zemalja EU-a i sigurno da je ovaj čin za pozdraviti, sigurno je da će se tu pojaviti problematika vezano uz financiranje skloništa, ali to je jedna druga priča. Provođenje zakona i usmjeravanje truda i sredstava na kontrolu mikročipiranja programe kastracije, sterilizacije sustavno oglašavanje životinja te edukacija stanovništva posebice mladih može čak uroditi financijskom uštedom s ciljem sprečavanja uzroka problema umjesto rješavanja posljedica. U svrhu učinkovitijeg udomljavanja životinja u Upisniku kućnih ljubimaca omogućuje se osnivanje Jedinstvenog informacijskog centra za napuštene i izgubljene životinje kojim će se omogućiti javnosti uvid u sve napuštene životinje u RH. Ovim prijedlogom zakona propisuje se jedinicama područne samouprave obveza osnivanja koordinacijskih rasnih skupina te se određuju članovi koordinacijskih radnih skupina koji svojim iskustvom, dobrim praksama i znanjem te zainteresiranošću za navedenu problematiku kao i poznavanje lokalne situacije i mogućnosti mogu najučinkovitije odrediti mjere i prioritete za rješavanje problematike dobrobiti životinja. Koordinacijske radne skupine trebaju imati i edukativnu ulogu kojom se povećava svijest vlasnika životinja, ali i javnost u cjelini po potrebi osiguravanja dobrobiti životinja. U svrhu smanjenja populacije napuštenih pasa, jedinica lokalne samouprave dužne su do 30. lipnja 2018. godine osigurati nadzor provedbe obveznog mikročipiranja pasa. U svrhu sprečavanja prekomjernog razmnožavanja kućnih ljubimaca a time i njihovog napuštanja, vlasnici životinja su dužni osigurati kontrolu njihovog razmnožavanja. Međutim, u slučaju da se na nekim područjima utvrdi preveliki broj napuštenih pasa, načini financiranja i kontrole razmnožavanja može propisati na tom području i ministar. Prijedlogom zakona određeno je da inspekcijski nadzor nad provedbom ovog zakona provodi veterinarski, odnosno poljoprivredni inspektori, ministarstvo nadležnog za poslove poljoprivrede, komunalni redari, u skladu sa općim aktima predstavničkim tijela jedinica lokalne samouprave sigurno je da će biti potreba i dodatna edukacija tih komunalnih redara vezano uz novonastalu situaciju. Za provedbu zakona potrebno je u proračunima jedinica lokalne samouprave osigurati sredstva za pružanje pomoći ozlijeđenih životinjama i za rad skloništa za životinje. Na godišnjoj razini je to po skloništu u visini od 549000 kuna, to je vjerojatno na bazi ovih pedesetak pasa. Sigurno da će se ta cifra dizati bude li tih pasa više, a vjerojatno će ih biti. Ukupno 11 milijuna 529000 kuna za 21 sklonište, za izgradnju tri skloništa koja do sad nisu osnovana u Brodsko-posavskoj, Dubrovačkoj i Ličko-senjskoj županiji potrebno je u osamnaestoj godini još osigurati 13 milijuna 878 tisuća 500 kuna. Sredstva za izradu jedinstvenog informacijskog centra u svrhu udomljavanja životinja, te evidencija vlasnika kućnih ljubimaca namijenjenog prodaji s manje od tri rasplodne ženke iste vrste kao i udjela upisnika kućnih ljubimaca u ukupnom iznosu od 100 tisuća kuna financirat će proračun RH Ministarstvo poljoprivrede. Do drugog čitanja ovaj će zakon zasigurno doživjeti još i određene korekcije i nadopune, ali će klub HDZ-a ovaj važan, sveobuhvatan i nadasve koristan, human zakon podržati. Zahvaljujem.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Križaniću na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika. Prvi se za repliku javio kolega Anđelko Stričak. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, kolega Križaniću. Naravno da iz dosadašnje rasprave je vidljivo da će svi podržati donošenje ovog zakona iz nekoliko razloga jer dodatno proširuje paletu nedozvoljenih radnji prema životinjama. Sami ste naveli da u taj dio spada čupanje perja živih životinja, bacanje petardi, pucanje po životinjama, korištenje životinja za rad. Također propisuje i obveze vlasnika u pogledu odgovornog posjedovanja životinja kao što je cijepljenje, označavanje, kontrola razmnožavanja i slično. I to je sve u redu dok ne dođemo do jednog velikog ali, a to su financije. Naravno da je za očekivati da će svi vlasnici životinja i kućnih ljubimaca imati jedan human odnos prema svojim kućnim ljubimcima, ali uvijek se pojave i oni nesavjesni. Za njih, tj. napuštene životinje zakon predviđa izgradnju skloništa za životinje. Međutim, to je obaveza jedince lokalne samouprave, odnosno regionalne i to je svakako trošak. I sad imamo jednu situaciju da se često raspravlja o decentralizaciji. Gradonačelnici, načelnici pod time smatraju da bi trebali dobiti veća proračunska sredstva. Ali često se događa da dobivaju dodatne obaveze. Prema tome, smatram da svakako ovaj zakon treba podržati, ali da bi bilo dobro da se već sad u proračunu, tj. pripremi proračuna za iduću godinu predvide veća i značajnija sredstva za te namjene, da se općinama i gradovima, odnosno županijama pomogne taj dio isfinancirati. Mislim da bi svakako bilo poželjno. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Stričaku. Odgovor kolega Križanić.
Zahvaljujem i ja na tom pitanju. To je pitanje svih pitanja. Jedinice lokalne samouprave bile su uključene u javnu raspravu ovog zakona preko udruge općina. Sigurno da je u tom momentu bilo potreba reći, izraziti problematiku financiranja ovog zakona i želim vrlo jasno reći da svaki nadstandard, ovo je sigurno veliki nadstandard kojega nemaju veliki gradovi, puno velikih gradova europskih prijestolnica kakav je Beč ili Budimpešta ili Prag nemaju No Kill skloništa. I ako se Hrvatska odredi za No Kill skloništa i za jednu humanu gestu, a to je neubijanje pasa nakon 60 dana to nešto i košta. I sigurno je da će jedinice lokalne samouprave uputiti vjerojatno apel prema središnjoj državnoj vlasti da im se u tom dijelu izađe u susret. Zahvaljujem.
Zahvaljujem na odgovoru kolegi Križaniću. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Damir Felak, izvolite.
Štovani gospodine dopredsjedniče, kolegice i kolege, gospodine Križanić. Pomno sam slušao vašu raspravu i želio bih možda malo dopuniti ono izlaganje kad ste govorili o korištenju kopitara za izvlačenje trupaca iz šume. Pošto mi je to struka ovdje se navodi da su to samaraši. To nije točno. Trebalo bi navesti po meni neku sličnu formulaciju koju ste i vi rekli, znači korištenje kopitara za izvlačenje trupaca iz šume. I isto tako za iznošenje ogrjevnog drveta iz šume. Ljudi koji izvlače trupce iz šume nazivaju se kirijaši, a ljudi koji koriste kopitare, prije svega konje za iznošenje ogrjevnog drveta iz šume u samarima su samaraši, pa bi se ta dva termina trebala ovdje uvesti. I velim dodati uz ovo izvlačenje trupaca iz šume, isto tako i iznošenje ogrjevnog drveta iz šume. To se znači nalazi u članku 5. stavak 2. u u točki 31. i nastavno onda kod kaznenih odredaba u članku 87. Nastavno želio bih reći mislim da je i kolega Stričak rekao dosta oko ovih obaveza jedinica područne samouprave, mogućih novih financijskih obaveza. Ja bih samo dodao da ova obaveza da komunalni redari izvještavaju, tako rekuć, prate kretanje napuštenih životinja. Ne znam koliko će to u stvarnosti biti provedivo u praksi znajući koje sve obaveze i danas imaju komunalni redari. I mislim da bi trebalo malo razmisliti da se to rješava i na neki drugi način ili da se nađu financijska sredstva koja bi omogućila jedinicama lokalne samouprave da zaposle onda i nove ljude na tim poslovima. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Felaku. Odgovor kolega Križanić. Izvolite.
Zahvaljujem kolega Felak, slažem se sa vama, odnosno vi se slažete sa mnom. Ja sam na početku svog izlaganja rekao da treba razlučiti termin kirijašenje od termina samarašenje. Ovdje kirijašenje nije dovoljno širok termin za sve radove koje rade konji u šumi. Činjenica je da u nekim nepristupačnim područjima RH, se dan danas radni konji koriste za određene radnje, a koje se zovu, izvlačenje trupaca ili izvoženje drva prijevoznim sredstvima kolima. Takve radnje će vrlo teško biti zabraniti i ja se ne slažem da takve radnje treba zabraniti u takvim nepristupačnim područjima, jer su konji namijenjeni, one su radne životinje, i upravo su namijenjeni za takve poslove, a što se tiče komunalnih redara i rada njihovog u jedinicama lokalne samouprave slažem se s vama da su oni inače opterećeni sa puno drugim poslova. Ako se bude taj posao spustio na njih, sigurno da će oni morati se educirati vezano uz kontrolu mikročipiranja, sa onim kontrolorima. S druge strane pod hitno bi trebalo napraviti edukacija, apeliram i na ministarstvo da se onda kada bude taj zakon izglasan, napravi jedna edukacija za te komunalne redare, da ih se nauči takvim ovim radnjama, jer bez tih nekih stvari vrlo teško će oni moći obavljati uopće taj posao.
Zahvaljujem kolegi Križaniću na odgovoru. Sljedeća za repliku javio uvaženi kolega Mladen Madjer. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče. Kolega Križaniću, na području Koprivničko križevačke županije ima sklonište koje sklanja sa 3 grada i pripadajuće općine, zaprima negdje cirka 40 pasa, i to ima negdje oko većinu koji nisu mikročipirani. Znači, nisu mikročipirani, ne može se pronaći vlasnik i ostaje da će kapacitet za koji naredni mjesec biti popunjeno i neće moći više zaprimiti. Postavljam pitanje. Tko će financirati uskoro prepuna skloništa i koliko bi po novonastalim uvjetima trebali biti kapaciteti tih novih skloništa s obzirom da nakon 60 dana i ovo zakon podržavam da nema eutanazije. To je normalno. Također se postavlja, a to je bilo već pitanje, to će financirati i da li država s obzirom da ide novi zakon, da onda i financira provođenje tog zakona ili da spusti sredstva na lokalnu samoupravu. A što se tiče komunalnih redara, vi ste rekli da ih treba educirati. Pa ja mislim da po općinama imaju veterinarske ustanove, imaju svoje koncese. A s obzirom da ste vi doktor veterine, vi znate. Mi ćemo dakle educirati komunalne redare, da očitaju mikročip, a šta radi veterinarska inspekcija? Šta rade veterinari? Komunalni redari će biti veterinari, biti će građevinarci i sve. Znači još jedan teret komunalnim redarima. Mislim da to nije u redu. S obzirom da sam bio dugogodišnji načelnik, znam koji su problemi i da je to problem. Ali spustiti to komunalnim redarima, a istovremeno veterinarske stanice imaju koncesiju po pojedinim područja, mislim da je to na njihovim i veterinarskoj inspekciji da utvrde one pse koje nisu mikročipirani, a da država plati to mirkočipiranje. A ne spustiti jedinicama lokalne samouprave na plaću. Hvala.
Zahvaljujem kolega Madjer. Odgovor gospodin Križanić. Izvolite.
Zahvaljujem kolega Madjer na ovim pitanjima. To su sve životna pitanja o kojima sigurno bi mogli razgovarati nekoliko sati. Dakle, ako ima 40 pasa, obaveza je mikročipiranja nakon 10-tak dana i to je, ti psi bi sad već trebali biti mikročipirani. Tko će platiti, daljnji boravak tih pasa? Jedinica lokalne samouprave će sufinancirati, to je propisano ovim zakonom. Na koji način će se rješavati situacija dalje, bude li se sklonište punilo više od 50 pasa. Dakle tu se sada vraćamo na onaj problem edukacije ljudi, da psi nisu lutalice sami po sebi, nego ih mi puštamo i problem taj da će skloništa morati krenuti u obvezu udomljavanju tih životinja. Sigurno je da bude li se dogodila situacija, da će to enormno krenuti u jednu situaciju gdje će biti jako puno pasa, vrlo teško će to isfinancirati jedinice lokalne samouprave, to je ono o čemu sam govorio. Kada govorite o komunalnim redarima. Ja znam da imaju određene jedinice lokalne samouprave sa veterinarskim organizacijama ugovore o skupljanju pasa lutalica i to će i dalje moći ostati. U tom slučaju će ta veterinarska organizacija učitati mikročip i vratiti pasa vlasniku. Međutim, u ovim zakonom išlo se sa time da se smanji trošak općinama, a općina ima komunalnog redara da njezin komunalni redar učita čip i da pozove vlasnika i da sam riješi problem ukoliko je moguće. Ukoliko nije, zvati će se veterinarska organizacija, onako kao što ste vi i rekli. I to je to. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Križaniću na odgovoru. Sljedeća se za repliku javila uvažena kolegica Marija Jelkovac. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče, kolegice i kolege, naime, predloženi prijedlog zakona sigurno je napravio iskorak u određenim odredbama u odnosu na sada važeći zakon, međutim već u ovoj do sada vođenoj raspravi ispostavilo se nekoliko problema. Tako ću i sama istaknuti probleme u vezi zbrinjavanja životinja, jer naravno, zakonom se pokušava zaštiti one životinje, prije svega koje su napuštene. Mislim da je ustvari najveći problem, danas koji imamo, napušteni kućni ljubimci. Životinje koje se uzgajaju tu i nema toliko problema, a pogotovo ove životinje koje služe za pokuse, tu se radi po nekakvim određenim standardima. Moram istaknuti da ustvari, po meni najveći problem, da ljudi svjesno uzimaju životinje za kućne ljubimce i onda nakon određenog vremena shvate da im ustvari ne treba kućni ljubimac, da im je to suvišan teret, onda krenu na godišnji, nemaju kud s njime i šta će ostve ga pred skloništem ili negdje u šumi i eto problema. I šta se događa? Svi mi koji zaista volimo životinje. Ja imam 2 kućna ljubimca, 2 psa o kojima skrbim cijepim ih redovno, brinem za njihovo zdravlje. Sve to košta, ali ako želiš imati kućnog ljubimca onda si se unaprijed za to odlučio. Ali isto tako onda se iz sredstava poreza svih nas plaća nečija nebriga. I mislim da ustavi kaznama takvih vlasnika treba i većom kontrolom najviše rješavati taj problem. jer svaliti sav teret na jedinice lokalne nije rješenje. Ja vam moram reći da ako usporedite jedan hranidbeni dan psa koji je u skloništu onda ćete doći do podatka da taj hranidbeni dan psa u skloništu košta više nego što koštaju obroci jednog djeteta u domu za nezbrinutu djecu. A jedinice lokalne kada raspisuju natječaj u obvezi su prihvatiti ponudu onoga ponuditelja skloništa koje je ponudilo najpovoljniju cijenu, a ako se ograničimo još na određeno područje s kojeg treba biti koncesionar odnosno onaj koji ima sklonište onda smo vrlo ograničeni u izboru onih koji imaju sklonište. Tako da mislim da na ovakav način ćemo stvoriti ogroman teret za jedinice lokalne i ovo se slažem za komunalno redarstvo, mislim da to nije rješenje jer su oni preuzeli poslove prometnog redarstva, dio poslova iz Zakona o građevini čini mi se, a i neću sada možda sam se krivo izrazila tu je kolegica koja će me ispraviti, ali utvrđuju koje su građevine opasne po život ljudi i prolaznika pa onda moraju i tu reagirati. Mislim da zaista na taj način nećemo riješiti probleme i tu treba napraviti određene pomake. Hvala.
Hvala kolegici. Molim vas pripazite na vrijeme. Gospodine Križaniću iskompenzirajte ovaj gubitak vremena u vašem odgovoru.
Ja sam slušao kolegicu ona i nije baš meni uputila pitanje, ali ću probati prokomentirati njezine stavove. Edukacija ljudi o nenapuštanju životinja tu je vrlo važna. Obveza mikročipiranja je druga stvar koja će jednom kada budemo imali jedan visoki nivo mikročipiranja uvijek ćemo moći pronaći vlasnika. Dakle ako će imati 95% ili 98 nikad neće imati 100 ili 90% mikročipiranih pasa toliko će biti manje tzv. pasa lutalica za koje ja tvrdim da termin ne možemo koristiti jer niti jedan pas lutalica sam po sebi nije nego ga je neodgovorni vlasnik lutalicom napravio. Bio sam dugogodišnji načelnik i svjestan sam ovoga što vi govorite. Znam da se sve više trpa posla lokalnoj samoupravi međutim u ovom dijelu gdje bi se uključivati komunalni redari mislim da se išlo samo u tom dijelu da se njih nauči očitati mikročip pa da im se omogućilo čim prije riješiti problem da ne moraju svaki put zvati veterinarsku organizaciju. Hvala.
Hvala lijepo i na kompenzaciji vremena. Sljedeća replika uvaženi kolega Stevo Culej. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče. Kolega Križaniću, kada ste spomenuli 100 milijuna eura za ove bogate zemlje koje ulažu u ruralni razvoj i tradicijski uzgoj životinja meni se upalila lampica kako smo mi to u našoj Hrvatskoj odradili i šta smo mi to prepisali od zakona koje smo koristili kod nas. Naime, mi svi dobro znamo da smo propisivali standarde po kojima će biti građene farme u Hrvatskoj pa smo na tisuće kredita projekata promicali, reklamirali, poticali ljude na uzimanje tih velikih kredita koji su onda pravili velike farme sa keramičkim pločicama unutra, sa gletanim zidovima, sa izo staklima, pa sa posebnim gnojnicima, potisnicima u onu gljivu famoznu kako to zovu pa je onda došla i do nitratnih direktiva, pa smo smjestili tu stoku na metar kvadratni sabili ih na metar dužine lanca, pa je ta stoka obolijevala od ležanja, od bolesti papaka i ostaloga, da bismo sada na kraju spoznali i financirali ponovo ono što su naši stari odavno znali samoodrživi razvoj, ruralni razvoj, ekološki razvoj i sve drugo. Ja se pitam možda smo odmah od početka trebali krenuti sa time, pa neću se osvrtati na kopitare ali ću reći nešta za papkare, bilo bi jako dobro poticajna sredstva ne ovih 100 milijuna nego bar jedan milijun eura ugurati u dvorišta slavonskih seljaka i vratiti ih na izvorne osnove uzgoja barem crnih svinja pa da bar u nečemu opstanemo ako u ničem drugom.
Zahvaljujem kolega Culej na replici. Odgovor kolega Križanić. Izvolite.
Ovaj zakon je temeljni zakon krovni zakon za donošenje nacionalnog programa nadstandarda kojega moramo pod hitno donijeti ne bi li povlačili sva ova sredstva o kojima smo do sada govorili. Ja sam rekao samo jedan primjer 100 milijuna eura su do sada povukli Finci iz programa EU, međutim oni imaju u planu u razdoblju od 2014.-2020. povući osam milijardi. Prema tome ne da smo to trebali napraviti imali smo prilike prije dvije godine. Apeliram na ministarstvo na naše državnog tajnika nek prenese ministru da se taj nacionalni program čim prije napravi da bi naši stočari, mi imamo dobro farmi, naših puno farmi je space shuttle i možemo povlačiti sredstva što se tiče nad standarda samo trebamo napraviti nacionalni program. Zahvaljujem.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Križaniću na odgovoru. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika nacionalnih manjina uvaženi kolega Veljko Kajtazi. Izvolite.
Zahvaljujem se. Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani tajniče sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege. Pozdravljam Prijedlog zakona o zaštiti životinja koji je u proceduru uputila Vlada RH i koji donosi niz odredbi koje će unaprijediti postojeće stanje kada govorimo o zaštiti životinja. Posebno je dobro da se konkretiziraju odredbe kojima se zabranjuju i dodatno reguliraju neodgovarajuće ponašanje prema životinjama kao što su rezanje ušiju pasa, njihovo stalno vezivanje i držanje u zatvorenim prostorijama, korištenje životinja u cirkuskim izvedbama, njihovo zlostavljanje itd.. Pozdravljam i odredbe koje su ranije uvedene vezane za uzgoj životinja zbog krzna koje su već stupile na snagu. Slijedom navedenog klub Nacionalnih manjina će podržati donošenje ovog zakona jer unapređuje postojeće stanje. Međutim, u ovoj prilici se želim osvrnuti na problem napuštenih i izgubljenih životinja u romskim naseljima pogotovo u Međimurskoj županiji što je u prošloj godini bilo izneseno u svim medijima te je izazivalo gnjev udruga za zaštitu životinja i javnosti. Radi se o problemu koji ovaj zakon sam po sebi bez dodatnih napora, institucija neće biti riješen. Koristim ovu priliku da osudim svako nasilničko ponašanje na životinjama i njihovo zlostavljanje što najčešće prolazi nekažnjeno. Nadam se da će primjena ovog zakona obuhvatiti što više takvih osoba. Mi nažalost do danas nismo vidjeli da se problem napuštenih pasa i njihovo zlostavljanje riješilo niti smo mogli vidjeti sustavan pristup ovom velikom problemu. Kao glavna prepreka rješavanje problema pasa u međimurskim i ostalim romskim naseljima pokazali su se financijska ograničenja lokalne samouprave te nemogućnost Ministarstva poljoprivrede ali i ostalih nacionalnih institucija da pronađu rješenje i sredstva za rješavanje ovog problema. Na ovaj problem ja upozoravam još od 2015. godine a i ranije. U prosincu 2015. godine organizirao sam sastanak u Ministarstvu poljoprivrede dok je ministar bio Tihomir Jakovina. Na istom su bili prisutni i predstavnici Ministarstva kulture, Ministarstva znanosti i obrazovanja, Ministarstva zdravlja, predstavnici Međimurske županije te predstavnici azila iz Čakovca. Tada smo procijenili da se na području Međimurske županije nalazi oko 2,5 tisuće pasa nepoznatih vlasnika što znači da nisu čipirani, evidentirani u sustav i da nisu primali nužna cjepiva. Institucije su dakle vrlo dobro upoznati sa ovim problemom. Još je tada bilo jasno da su ti psi izloženi nehumanim uvjetima i po postupanjima pa da su čak korišteni za međusobne borbe i da su na najgori način zlostavljani. U ovom trenutku samo u romskom naselju Kuršancu se nalazi oko 400 nezbrinutih pasa, azil za pse u Čakovcu također 400 pasa sa konstantnim preljevom novih životinja. Zbog neodgovornih pojedinaca se romska zajednica našla pod udarom javnosti a nakon toga nije prezentirano niti jedno održivo rješenje problema. Danas je taj problem sigurno i veći ali u javnosti ne dolazi sve dok ne dođe do nekog incidenta. Izdvojeni incidenti onda pogađaju cijelu Romsku zajednicu iako Romska zajednica brine za te pse, hrani ih i pazi koliko može. Romska naselja su osim smetlišta na kojem i većinsko stanovništvo često ostavlja svoj otpad postala i prostor gdje završavaju psi koje građani napuštaju pred odlaskom na godišnje, odlaskom u inozemstvu i slično. To je jedna ustaljena praksa koju mogu potvrditi voditelji azila u Međimurju. Zbog nepostojanja političke volje da se o ovom problemu i pristupi na nacionalnoj razini, nemogućnosti lokalnih vlasti i nedostatak volje dijelom lokalne samouprave ovaj će problem samo rasti a dugoročno nećemo biti u mogućnosti da ga riješimo bez još više većih troškova za državu, nego što procjenjujemo da bi to koštalo u ovom trenutku. Rješenje koje se nameće kao jedino je zbrinjavanje tih pasa i njihove sterilizacije putem sredstva koje bi trebalo osigurati putem ministarstva te paralelnim nametanjem obaveze lokalnih samouprava da naprave programe i potrebne operativne planove kako bi se ta sredstva konstruktivno potrošila. Žao mi je da u 2015. godini nismo napravili ništa po tom pitanju. Zadnji pokušaj razgovora sa Ministarstvom poljoprivrede sam u tom smjeru pokušao pokrenuti u veljači 2017. te do sada nisam dobio odgovor. U koordinaciji sa gradom Čakovcem koji je zainteresiran ozbiljno pristupiti problemu pasa u Romskom naselju Kuršancu uvaženom ministru Tolušiću upućen je dopis 9. veljače 2017. godine. Isti dopis sam ponovio 17. veljače također na kabinet ali evo do danas nemam nikakvu povratnu informaciju. Paralelno sa nekontroliranim stanjem koje imamo u 12 međimurskih i ostalih romskih naselja moram istaknuti i dio uzroka problema kada govorimo o prodaji i uzgoju pasa. Naime, ukoliko osoba posjeduje do tri uzgojna pasa dužan je samo registrirati to u upisnik Ministarstva poljoprivrede dok mu se ne nameće nikakva kontrola pri prodaju ili profitu od prodaje čistokrvnih pasa. Internet je pun oglasa sa čistokrvnim psima na crno čija prodaja nije predmetom nikakve kontrole što je jedan od uzroka za trenutnu situaciju. Stoga se zalažem da se kontrola takvog uzgoja dodatno formalizira i da se Ministarstvo financija ozbiljnije uključi u ovo te kontrolira svaku vrstu uzgoja pada koja je kod nas postala dobar izvor nekontrolirane zarade. Ovim putem tražim od Ministarstvo poljoprivrede da u što kraćem roku potakne jedinice lokalne samouprave da riješe nagomilane probleme i na korist tih životinja i na korist lokalnih zajednica i njihove zdravstvene i svake druge sigurnosti. Ovim primjerom se pokazuje kako nam nije stalo do problema koji se događaju u udaljenim romskim naseljima. Dok bi takve situacije bile nemoguće recimo u Dubrovniku, Splitu, i ostalim turističkim gradovima. Problem o kojem govorim se u medijima pojavi te uslijed izdvojenih incidenata a jednako brzo je iz tih istih medija. Tako pojavljivanje u medijima prikazalo je romsku zajednicu kao zlostavljače životinja i kao potencijalni uzrok problema ali to u svakom slučaju nije tako. Romska zajednica postala je utočite za te pse koji su jednako zaboravljeni i udaljeni od svojih bivših vlasnika kao što su Romi od misli većinskog stanovništva na tim područjima. Uvjeti života u romskim naseljima su gotovo jednako loši i za životinje i za ljude. Umjesto da smo jednako energično kao što upirali prstom na romsku zajednicu, sigurno bi dosada imali održivo rješenje i napola riješen problem. Kako bi stvorili preduvjet za dosljednu provedbu ovoga zakona prvo trebamo otkloniti ove anomalije i hitne situacije koje se razvlače već godinama jer prijedlog zakona u ovom obliku ne postavlja obavezu nadležnim jedinica lokalne samouprave niti im daje mogućnost da se nose sa ovim izvanrednim problemom čak i kad za to imaju volju. Još jednom apeliram da nadležne institucije poduzmu potrebne korake te da se pokrene akcijski ili operativni planovi, sterilizacija i smještaj udomljavanja pasa sa područja Međimurske županije ali i ostalih dijelova naše države. Zato su naravno potrebna znatna sredstva, neke procjene govore da bi se zakonsko i humano rješavanje problema pasa u Međimurskoj županiji potrebno izdvojiti 2 milijuna i 400 tisuća kuna, što jedinice lokalne samouprave ne mogu iznaći same. S toga, kako bi se otvorila mogućnost da to i možemo odraditi, predlažemo amandman koji će jedinicama lokalne samouprave pružiti mogućnost da propišu sterilizaciju u slučajevima kada se to pokaže nužnim. Neodgovornim pojedincima sa velikim brojem, neka… [[Govornik se ne razumije.]] koje se dalje samo množe. Isto tako, na prijedlog Prijatelja životinja s kojim se slažem predlažem i usvajanje i amandmana koji se odnosi na pse i mačke u lovištima, kako bi se sankcioniralo ubijanje napuštenih ili izgubljenih pasa i mačaka u lovištima od strane lovaca, predlažem da se iz odredbe ovog zakona koji se tiče tog dijela izuzmu psi i mačke u lovištima kako bi te životinje ovim zakonom bile zaštićene od samovolje lovaca. Ako ćemo dosljedno provoditi ne ovaj zakon, nego politiku koja će voditi brigu o dobrobiti životinja, ali i naših građana, moramo učiniti dodatne korake kako bi i u praksu proveli o ideji, jer bez dodatnih napora, zakon sam po sebi ništa ne mijenja. Hvala i nadam se da još jednom neće proći dvije godine i da će ovaj problem morati izložiti na ovaj isti način. Hvala vam.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Veljku Kajtaziju na ovoj raspravi. Imamo jednu repliku, uvaženi kolega Mladen Madjer. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Kolega Kajtazi, vi ste u par navrata spomenuli jedinice lokalne samouprave, da nisu poduzele određene stvari koje su trebale što se tiče romskih naselja. Mogu konkretno reći da u mojoj općini, vi znate da je isto da je romsko naselje, da smo napravili u toku godine dva puta hvatanje pasa, jasno na račun općine jer znamo koliko košta jedno hvatanje pasa i kad se odvozi u stacionar, ali pitam vas, da li, nisu Romi jasno krivi, s tim se slažem da psi… [[Govornik se ne razumije.]] drago mi je da su i oni ljubitelji pasa i da psi dolaze kod njih i da ih oni… [[Govornik se ne razumije.]] na štetu onih koji su ostavili. Ali istovremeno, s obzirom da je tu državni tajnik, predlažem da tu, znači svu tu cijenu, jer jedinice lokalne samouprave nisu u mogućnosti isfinancirati to, da prođe na Ministarstvo poljoprivrede pa će jedinice lokalne samouprave sigurno organizirati provođenje i hvatanje pasa u romskim naseljima. Mislim da prvenstveno mora se Ministarstvo poljoprivrede više uključiti u taj dio a ne samo svaliti na jedinice lokalne samouprave.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Madjeru. Odgovor uvaženi kolega Kajtazi. Izvolite.
Zahvaljujem se. Uvaženi kolega, u potpunosti se slažem s vama kao što sam napomenuo u više navrata. Pokušao sam organizirati sastanak ne samo sa Ministarstvom poljoprivrede nego sam htio uključiti i one ostale institucije jer Ministarstvo zdravlja je jedan od bitnih. Jer svjesni smo svi šta se dešava i zbiva u romskim naseljima, upravo te jadne životinje koje vuče različite epidemije, zaraze itd. Točno da lokalna samouprava ne može sama, a lokalna samouprava isto tako može u suradnji sa institucijama organizirati ili javljati se na određene natječaje gdje se može organizirati i cijepljenje kao i čipiranje i sve dodatno. Ono što mene jako i najviše zabrinjava, upravo ti psi lutalice koji dolaze u romskom naselju, i ovako jadni i bijedi kao što su i pripadnici romske zajednice. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Kajtaziju na odgovoru. Prelazimo na slijedeću raspravu u ime Kluba zastupnika nezavisnih i HSU-a, uvažena kolegica Anka Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Pred nama je prijedlog Zakona o zaštiti životinja koje ćemo imati prilike kroz dva čitanja, dakle riječ je o prvom čitanju, što svaki put koristim priliku da pohvalim jer je izuzetno dobro, može se provesti rasprava i kroz raspravu naravno, predlagatelj može kroz drugo čitanje i nekakve druge stvari. Jednako tako ovo je zakon koji je bio u javnoj raspravi negdje kolovoz, rujan 2016. godine. Dakle, bio je mjesec dana i izazvalo je dosta veliku pažnju javnosti i javnost je pohvalila jer ima niz stvari koje su u ovom zakonu dobre. I zaista ne samo da je usklađenje sa direktivama EU nego zaista smo napravili i jedan iskorak u odnosu na zakon koji smo imali. Iskorake koje je ovaj zakon napravio je vezano kao prvo i osnovno sa … [[Govornica se ne razumije.]] odnosno prestanak i ubijanje pasa u skloništima. Dakle, osim ispravljanja te nepravde donosi mnoge prednosti jer će potaknuti i skloništa na oglašavanje i udomljavanje životinja kao i programe kastracije i edukacije i time doprinijeti boljoj provedbi ovog zakona. Jednako tako zakon ima i strože nove kaznene obveze. Nova odredba je da i svaka županija treba imati sklonište, tako da sklonište koje ovaj čas nema Ličko-senjska i Brodsko-posavska, te Dubrovačko-neretvanska županija. Morat će imati, rok je 31. prosinac 2018. godine. Dosta važan dio u zakonu je edukacija. Edukacija naravno treba biti od najranije dobi. Svatko od nas se prije ili kasnije susreo sa činjenicom da treba imati kućnog ljubimca i mislim da je već tu rečeno kada imamo najviše napuštenih kućnih ljubimaca govorimo o psima i mačkama. Kad se odlazi na godišnji odmor, a onda je rezultat jednako tako oni koji imaju vikendice na moru, kad napuštaju vikendice. Oko tih vikendica na moru ili već gdje ljetuju imamo brdo pasa i mački koje onda zaista su brige. Niz stvari je već rečeno u ovom zakonu, ali ja bih se voljela nekako možda malo skoncentrirati na neke stvari. Mi smo imali prilike vidjeti i utjecaj medija kada je riječ o životinjama, odnosno bolje rečeno kućnim ljubimcima. Ako se sjećate pred par godina je u jednom našem, ljetno doba, doba kad nema puno u medijima događanja u svim dnevnicima, na svim televizijama su bile slike jednog psa koji roni na dubinu od četiri metra i svi su se divili tom psu gdje vlasnik spušta najlon vrećicu koja je bijela. I sad taj pas roni na četiri metra. Apsolutno neprihvatljivo. Meni se činilo da je za kaznit tog vlasnika psa, a ne za pohvalit, ali to smo pohvalili. I nedavno je bio i slučaj jednog psa sa područja Istarske županije gdje je Medo lajao, pa je onda bio sudski spor i na kraju je Medo izgubio u tom sudskom sporu, odnosno taj sudski spor je završio tako da je medi bilo zabranjeno lajati. I mi svi smo vrlo skloni, tako nam je to sve zajedno zgodno, ali treba se pitati jer u svemu je uvijek čovjek. Čovjek je taj koji za pravo ne kaže se puno puta da je vlasnik psa vrlo sličan psu kojeg ima. Dakle, kućni ljubimci su rezultat okruženja u kojem živi i tome moramo, odnosno psi i mačke je, odnosno psi moramo o tome govoriti. No međutim, ja sam htjela svoju diskusiju usmjeriti na dvije stvari. Ove dvije stvari su kao prvo mi svi volimo govoriti o decentralizaciji i jako volimo u zakonu reći da će nešto činiti općine i gradovi. Pritom tim općinama i gradovima ne osiguravamo sredstva da to mogu raditi. Vrlo olako u bilo koji propis i u bilo koji zakon kažemo to je obveza jedinica lokalne samouprave, pa ako ne mogu onda će to biti obveza jedinica regionalne, odnosno područne samouprave. A idemo vidjeti o čemu govorimo. Hrvatska ima 556 općina i gradova, odnosno 555 plus grad Zagreb vrlo različiti. Kao što smo mi ovdje različiti, tako su različite naše općine i gradovi. Različita su sredstva s kojim oni upravljaju. Imaju općine i gradovi koji mogu neke poslove raditi vrlo jednostavno, a imaju općine i gradovi koji neke poslove jednostavno ne mogu raditi. I to je svako s vašeg područja koji dolazite moramo biti svjestan toga. I dakle, kad mi odredbu stavimo u zakon, obveza jedinice lokalne samouprave, odnosno općine i grada to moramo imati na pameti. Jer moje iskustvo govori da barem pola općina i gradova bez obzira, mi ćemo ovaj zakon podržati. Zakon je vrlo korektan. Zakon je napravio veliki iskorak i sve su udruge kroz javnu raspravu jednako tako podržale i on je apsolutno dobar. Pitanje je njegove provedivosti. One obveze koje imaju općine i gradovi pola od njih neće to moći napraviti i to moramo znati ovaj čas. I ovaj trenutak da ćemo imati općina koje jednostavno neće moći provoditi, jer imaju proračun tako mali da ne mogu odraditi ni nekakve elementarne stvari, da ne govorim o nerazvrstanim cestama i niz drugih stvari, neće morati raditi ni ovo i tog moramo biti svjesni. I kad donosimo takav jedan zakon, onda bi trebalo voditi računa što znači decentralizacija. Decentralizacija ne znači da nekom damo posao. On znači da mu za taj posao trebamo omogućiti i sredstva da smo sigurni da ih može provodit. To je stvarna decentralizacija. Decentralizacija kad nekom dadete posao a nema sredstva je mrtvo slovo na papiru. Pogledajte u koliko odredbi u ovom zakonu ima da je to obveza jedinica lokalne samouprave. I sad ću doći i par rečenica o komunalnim redarima. E sad je sljedeće. Kad ne znamo tko što treba raditi, onda nam je spasonosno rješenje to će raditi komunalni redar. Od 556 općina i gradova svi nemaju komunalne redare. Negdje stotinjak prema zadnjoj evidenciji koju sam ja imala, imala sam relativno kroz nekakvo recimo unazad godinu dana, mislim da se ništa nije promijenilo stotinjak općina i gradova nemaju komunalne redare, nego imaju nekakav sporazum sa nekom drugom općinom da na određene poslove komunalni redari to rade. Hajmo vidjeti tko su komunalni redari? Komunalni redari su u pravilu ljudi srednje stručne spreme. I hajdemo vidjeti što oni do sad, čim se oni bave, što oni rade. Oni kad su osnovani, su osnovani temeljem Zakona o komunalnom gospodarstvu, pa ono što je bilo u Zakonu o komunalnom gospodarstvu je bila obveza komunalnih redara. Komunalni redari naplaćuju, odnosno ispisuju kazne za parkiranje na zelenoj površini. Ispisuju za klima uređaja ako ću na fasadi. Zaduženi su za utvrđivanje radova koje se ne smatra građenjem temeljem Zakona o gradnji. Zaduženi su za utvrđivanje dal netko ima certifikat. Dal netko ima žardinjere sa cvijećem gdje ne treba imati. Za naplaćivanje za terase koji imaju stolove i stolce tamo gdje ne treba imati. Zatim temeljem Zakona o poljoprivrednom zemljištu su dobili još neke nadležnosti, to nisam uspjela, tu sam zatražila da vidim koje su, pa nisam uspjela skupiti i vidjeti. Jednako tako će sad dobiti nadležnost temeljem ovog zakona. Ja sam si u jednom času našalila. Ljudi moji, mi ljudima koji imaju srednju stručnu spremu, koji su u principu zaposleni na određene poslove koji su vezani u Zakonu o komunalnom gospodarstvu dajemo nove poslove. Pitanje je trenutka kada će mjeriti tlak, još jedino to, koliko ja znam, ne rade i ne bave se ovim recimo u brakorazvodnim parnicama tu ne rade ništa. Šalu na stranu, ali moramo biti svjesni da nije dobro, da kada ne znamo tko će što raditi, to prebacujemo komunalnim redarima jer nam je to spasonosno rješenje. To nije sigurno spasonosno rješenje. Dakle, ja mogu ponoviti i mogu reći ono što sam rekla uvodno. Ovaj zakon je veliki iskorak. Zakon je vrlo korektan. Zakon je napravio, ne samo usklađenje sa direktivnima EU, nego je napravio veliki iskorak i u načinu i u promišljanju odnosa nas prema životinja. Dakle, uvijek je odnos ljudi prema životinjama. No, međutim, taj zakon, ko i niz drugih zakona je stvarno otvorio 2 problema. Taj jedan problem, da mi olako prebacujemo općinama i gradovima, moramo biti svjesni kakove općine i gradove imamo, ljudi moji. Da ne mogu svi sve. I naravno, taj problem komunalnih redara, pa kada ne znamo o njima. Oni jednostavno, znate šta, kada dobiju netko previše posla, ne rade ništa i bojim se da će to tako završiti. Recimo Grad Zagreb ima komunalno redarstvo, negdje preko 100 ljudi radi u tom komunalnom redarstvu. Pitanje je dal za Grad Zagreb, ako su te sve poslove su oni dovoljni. Ali vi dobro znate da u našima redovima sjedi dosta i bivših načelnika i sadašnjih načelnika i dobro znate kakvo im je komunalno redarstvo i što može raditi. Budući da je zakon u prvom čitanju, za drugo čitanje, ćemo mi pripremiti 3 amandmana, ali možda, ako predlagatelj odluči, možda može o tome razmisliti i ugraditi, pa tako da nema potrebe. Prvi amandman, to je već kolega Kejtazi govorio, kada je riječ o lovištima, to vam je odredba članka 3, gdje kaže da se ovaj zakon ne primjenjuje na gospodarenjem lovištem i divljači, a mi bih voljeli da se tu još doda rečenica, pri čemu se isključuju psi i mačke u lovištima jer smo zapravo i vidimo da u lovištima imamo napuštenih pasa i mačka. To je prvi amandman. Drugi amandman je vezan uz zabranu borbe insceniranih sukoba životinja, te je riječ o tome da tu govorimo o tradicijskom natjecanju bikova, to kod nas baš i nije nekakav slučaj, pa mislim da je to mjesto u ovom zakonu, da jednako tako to kažemo da ne. I treći je vezano uz životinje koje se koriste u pokusima, nakon pokusa u prijedlogu zakona je da se te životinje usmrćuju, mislimo da bi trebalo dodati samo, ako ih nije moguće udomiti. Možda … [[Govornik se ne razumije.]] od tih životinja moguće udomiti, a tek iza toga usmrtiti. Da ponovim, naš klub će podržati ovaj zakon. Voljela bi da ova 3 stvari koje smo rekli, predlagatelj razmisli, pa možda do drugog čitanja bude i ugrađen u konačni prijedlog zakona. No međutim ovo je jedan stvarno dobar primjer da razmislimo svi zajedno ovdje, što znači kada olako dajemo obvezu općinama i gradovima i ajmo zaštiti te sirote komunalne redare. Oni ne mogu stvarno raditi sve. Hvala lijepo.
Hvala i vama gospođa Mrak-Taritaš. Imamo 6 replika. Prvi je Hrvoje Zekanović. Izvolite gospodin Hrvoje Zekanović.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana kolegice, pozdravljam i predlagatelje. Evo jedna stvar je meni upala u oči. Prvo mi je drago da imamo ovako jednu ležernu temu nakon ove CETA-e koja je jedan ja mislim ključan dokument koju smo raspravljali maloprije. Sada imamo malo ležerniju temu. A zanima me ovako. Divlje životinje su sve životinje osim domaćih životinja, kućnih ljubimaca, službenih životinja i radnih životinja. Nadalje, domaće životinje su životinje koje je čovjek pripitomio, udomaćio i koji uzgaja radi proizvodnje hrane i radi hrane za životinje, nusproizvoda životinjskog porijekla koje nisu za prehranu ljudi. A što je sa životinjama koje su podivljale. Evo ja ću reći konkretan primjer. U mom Šibeniku, u mojoj četvrti gdje ja živim u Šibenskoj Varoši ima jako mnogo, 100 mačaka koje žive na ulici. Što su one? Jesu one divlje? Jesu li one domaće životinje, odnosno da li ih tretiramo po ovom zakonu kao divlje ili domaće životinje? Ako su divlje, onda ih moramo vratiti u prirodno stanište, a nisu domaće sigurno, jer njima čovjek pristupiti ne može. To su životinje koje se ne daju maziti, koje čovjek ne može dodirnuti, o kojima ne može skrbiti kao domaćim životinjama. Dati ću vam jedno pitanje koje evo i mene osobno interesira jer je kod mene evo ga, u mom domu, imam situaciju da imam stalno nove mačiće koji nisu pitomi, koji su divlji. Što s njima raditi? Kako ih tretirati? Kao divlju životinju ili domaću? Mislim da to ovim zakonom nije obuhvaćeno i mislim da se treba dodatno definirati. Pa evo kolegice Mrak, možda možete vi malo početi, pa može kasnije i predlagatelj pomoći u rješavanju ovog problema. Hvala.
Hvala. Počinje biti zanimljiva rasprava. Izvolite gospođa Mrak-Taritaš.
Je, je rasprava je vrlo zanimljiva. Kolega Zekanović, ja stvarno ne mogu ovako nekako meritorno reći kad životinja je pitoma, a kada podivlja. Teško mi je reći koji trenutak je taj kada netko podivlja. I kod čovjeka je to teško odrediti, a kamo li kod životinje, ali se mogu s vama složiti da zaista možda treba malo objasniti, pa je to nešto za predlagatelje, za ministarstvo, da možda vide tu nekakvu osjetljivu razliku. Ali ono što sam se naučila nekako životinje uvijek podivljaju kada su im i vlasnici otprilike takvih pa onda su rezultat svojih vlasnika.
To je već skliski teren. Gospodin Milorad Batinić, izvolite imate pravo na repliku.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Evo kolegice Mrak-TAritaš slažem se sa svime što ste rekli u svojoj raspravi, a sukus koliko sam ja shvatio jest da se radi po onome to je u onoj rečenici, to je obaveza jedinica lokalne samouprave i tu zapravo stajemo. Nikada ne uzimamo u obzir fiskalnu snagu tih jedinica lokalne samouprave, a možemo danas vrlo lagano vidjeti imamo podatke o tome, imamo indeks razvijenosti kakav je takav ali ipak je nekakav pokazatelj razvijenosti naših lokalnih jedinica. I ovim zakonom je opet prijedlog da se nešto prebaci na te jedinice lokalne samouprave. Neke od njih će sigurno moć sve ove obaveze ispuniti, neće im to predstavljati nekakav veliki financijski izdatak, ali neke lokalne jedinice kao što je moja grad Pregrada ili lokalne jedinice u Zagorju, Varaždinu, Međimurju koje imaju nažalost niske izvorne prihode to će biti veliki izdatak za njihove proračune, a mi imamo problema s tim. Mi imamo problema definitivno s tim zato se ne slažem. Članak 7. jest da trošak liječenja životinja koje su ozlijeđene, a ne može im se utvrditi vlasnik snose jedinica lokalne samouprave. Ne možemo to na taj način raditi moramo konačno postaviti nekakve kriterije i na taj način raspodjeljivati obveze i sukladno tome dati nekakva financijska sredstva. Spomenuli ste i komunalne redare, da, stvarno njihove ovlasti odnosno obaveze su izuzetno velike čak niste možda rekli poljoprivredno redarstvo se također može u jednom dijelu povjeriti komunalnim redarima i to neke lokalne jedinice rade. Naravno rade one koje ne mogu ustrojiti poljoprivredno redarstvo kojega isto moramo ustrojiti prema zakonu, a naravno da i poljoprivredno redarstvo odnosno poljoprivredni redar također zahtjeva isto određeni izdatak. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor gospođa Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabor. Točno, kolega riječ je o tome da namjerno sam svoju diskusiju odnosno svoju raspravu u ime kluba usmjerila na ta dva problema jer o tome što je dobro u zakonu su već moji prethodnici rekli i mislim da će i drugi govoriti. No međutim zaista treba govoriti o tome da u Hrvatskoj kada govorimo o razvoju neravnomjeran razvoj, kada govorimo o financijskim mogućnostima pojedinih jedinica lokalne samouprave jednako tako razlika prevelika. Dakle u gradu Zagrebu je pred jedno dve ili tri godine naš gradonačelnik rekao da ćemo imati DNK ili DNA analizu izmeta od psa jer su psi mikročipirani pa će se onda raditi analiza pa će se po tome kažnjavati vlasnici koji na gradskim ulicama ne skupljaju ostatke iza svojih pasa, riječ je bilo o tome. Dakle grad Zagreb je otišao tako daleko da o tome razmišlja, a mi imamo tu kao što je kolega Kajtazi govorio imamo recimo obvezu pojedinih općina i gadova kada je riječ o romskim naseljima i zaista o psima tamo koji su i lutalice i o velikim količinama pasa koji bi oni trebali i zbrinuti ili usmrtiti ili kastrirati ili nešto napraviti bez financijskih mogućnosti za to. I zasta moramo i ovaj zakon je primjer zakona iz kojeg se vidi da ako dajemo obvezu općinama i gradovima moramo im dati i financijsku mogućnost da oni to stvarno rade jer su proračuni izuzetno različiti. Ima onih koji svojim proračuna mogu zaista to raditi, a ima onih koji to ne mogu raditi i neće raditi. Hvala.
Hvala lijepa. Gospodin Ante Babić.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovana kolegice Mrak-Taritaš kazali ste jedan lapsus da su vlasnici psa ili mačke slični psu. Trebalo je biti obrnuto, sada zamislite kako bi izgledao pas od našeg predsjedavajućeg gospodina Radina, to bi bio jedan pas koleričnih karakternih crta i znali bismo da je to dobar pas. Nešto sam htio reći dakle vaša rasprava je bila životna rasprava, cijenim to, govorili ste o komunalnim redarima to ću govoriti u svojoj pojedinačnoj raspravi, kazat ću jedan primjer dobar iz Njemačke Međutim s obzirom da se vi ovdje u gradu Zagrebu podsjetit ću vas na nešto što sam ja primijetio recimo kada šetate Zrinjevcem jednim prelijepim parkom gdje vam rano ujutro stotine vlasnika pasa šetaju, mnogi su odgovorni psi zbog svojih fizioloških potreba oni to počiste, grad Zagreb je stavio kante, vrećice međutim ima i onih koji to ne čine. Ne moraju svi voliti pse, mačke, ne moraju svi imati kućne ljubimce i trebalo bi imati razumijevanja i za one građane koji to nemaju. Odmah tu istu večer na Tomislavcu dalje od Zrinjevca je bio Zagreb clasic, prikazivala se Opera „Ero s onoga svijeta“ gdje je stotine ljudi sa djecom ležalo na toj travi. Ja mislim da to nije primjereno i da bi tu komunalni redari ono što ste vi rekli jako teško mogli uredovati odnosno jako teško mogli naplaćivati te kazne, hvatati te životinje odnosno njihove vlasnike. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor gospođa Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabor. Kolega Babić, malo je bio lapsus, ali ja moram priznati da sam ja pri tom mislila na moje iskustvo. Dakle ja sam od najranije životne dobi imala psa i u jednom periodu je kada smo imali jednog redom kako je bilo moja sestra koja je vježbala klavir je pas bio s njom i morao je siroti slušati kako ona vježba klavir i to je pas koji uvijek dok kada je bio živ kad je čuo muziku bilo kakvu je bio izbezumljen. Izbezumljen je bio zbog nje odnosno zbog nas jer smo ga tjerali da neke stvari koje je evidentno to vježbanje klavira mu je izazvalo stres za cijeli život. No međutim da se vratimo temi grada Zagreba. Grad Zagreb je različit, zaista ima neke pogodnosti koje ostali dijelovi Hrvatske nemaju i to moramo jasno reći. Grad Zagreb ima recimo livade za pse. Ima mogućnost gdje zaista možete otići sa svojim kućnim ljubimcem, vodi se, odnosno sa psom, vodi se računa, zaista ima puno mjesta gdje imate vrećice pa onda možete, i ljudi imaju određene navike. Ja živim u dijelu glava Ratkaj prolaz koji spaja Vlašku i Martićevu i mjesto kada nema šanse da ako ne pazite da prođete tamo da iza toga ne morate obuću čistiti jer to samo govori o ljudima i uvijek govori o ljudima. I kada je riječ i o životinjama mi zapravo govorimo o ljudima i odnosu ljudi prema životinjama. Jednako tako recimo jedna livada za pse u jednom dijelu grada Zagreba, riječ je o zapadnom dijelu je izazvala i tamo revolt, revolt ostalih stanara koji su rekli da psi koji dolaze na tu livadu njima smetaju za njihov život da dolaze ujutro rano, da laju i sve ostalo. Ne možete udovoljiti svima. No međutim ja mislim da su dobre dakle livade na kojima imate prostor gdje dolaze psi i jednako tako evo, ja ljetujem u Novom Vinodolskom, tamo uredno uz šetalište imate isto mjesta gdje su vrećice. I zapravo a o tome kako se brinemo o psima i o kućnim ljubimcima, odnosno životinjama uvijek ovisi o čovjeku.
Hvala lijepo. Ima pravo na repliku gospođa Marija Jelkovac.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Poštovana kolegice zaista cijenim vašu raspravu i ponukali ste me ustvari na javljanje u onom dijelu gdje ste govorili ustvari o opterećivanju jedinica lokalne i područne koje zaista su i do sada tu obvezu teško podnosile. A sada kada više nema usmrćivanja nakon 60 dana ta obveza će sigurno biti i veća. Međutim, svi smo mi za zaštitu životinja ali htjela sam upozoriti na još jedan problem koji se tu i do sada javljao. Naime, sve općine i gradovi nisu jednako participirali u snošenju troškova pa je tako teret padao najčešće, najveći dio tereta za plaćanje troškova skloništa na one gradove koji su u stvari sklapali ugovor sa skloništem. A sve ostale jedinice lokalne samouprave su praktički koristile usluge tog skloništa ali nisu na pravedan način participirale u tome. A ima i još jedan problem da, što je vezano na ovu kontrolu čipiranje, dakle svi nečipirani psi, znači oni koji nisu pod kontrolom praktički njihovi vlasnici su znali ostaviti takve i napustiti takve pse pred skloništem pa onda su oni se vodili kao psi jedinice lokalne, ustvari koja i plaća sklonište. Tako da su stvarali dodatan teret toj jedinici jer ni na jednom psu ne piše otkuda je došao ako nije čipiran. Evo hvala lijepa. Mislim da bi tu trebalo naći rješenje. Hvala.
Hvala i vama. Odgovor gospođa Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Kolegice Jelkovac ja se s vama slažem i sa ovim što ste rekli. No međutim ovo je možda i trenutak da malo vidimo, ovaj zakon ima i one prekršajne, odnosno kaznene odredbe. I tamo govori da će se novčanom kaznom u iznosu od 1000 do 2000 kuna kazniti pa te kazne idu negdje i do 50000 kuna, mislim da je najveća kazna. Bilo bi jako zgodno vidjeti u jednoj prilici znate mi tu govorimo i o propisima i da trebamo vidjeti i učinkovitost propisa, pa bi bilo zgodno vidjeti u jednoj prilici koliko je zapravo kazni naplaćeno, koliko je zaista temeljem toga što netko nije zaista u skladu sa zakonom radio, tko je to naplatio i u koji je dio proračuna išao. Ako nešto rade komunalni redari a oni su zaposlenici općine i gradova onda bi trebalo biti složeno i tako da postoji i dio kazni koje oni mogu naplatiti i koji ide u proračun jedinica lokalne samouprave, to vjerojatno ne bi bio veliki dio ali bi se iz toga nešto moglo napraviti. Tako da mi isto taj dio nekako zakona kada svi čitamo onda to malo zanemarimo. Dakle ima i taj dio koji govori o kaznenom, mislim da je najveća 50000 kuna za različite prekršaje su različite kazne. I u jednom času bi predlagatelje, odnosno resorno ministarstvo bilo dobro da vidi koliko je kazni izrečeno, šta je naplaćeno i da te kazne idu u jedinicama lokalne samouprave gdje je taj prekršaj i napravljen i iz toga bi se nešto moglo napraviti. I to je možda jedna novina i razmišljanje u zakonima da ubuduće to imamo jer ako već nešto rade zaposlenici te općine i gradovi onda bi bilo zgodno da to tamo tako i bude. Mi kada smo radili propise sa oblasti i graditeljstva sve one poslove koje smo rekli da rade komunalni redari je bilo definirano da naplaćivanje kazni ide u njihov proračun. To je, dakle onda o njima ovisi koliko će u proračunu biti odnosno uvijek načelnik ili gradonačelnik može malo vidjeti kako mu pojedini komunalni redar svoj posao radi. Hvala.
Hvala i vama. Gospodin Tulio Demetlika je tražio repliku, ima pravo.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Cijenjena kolegice Mrak-Taritaš u potpunosti podržavam vašu raspravu i sigurno ovaj zakon je jedan veliki iskorak koji je nastao ja ću reći od strane predlagača zbog toga što smo imali i pritiska izvana ali i iz udruga, bezbrojnih udruga na području RH koje svojim radom i trudom pomažu upravo zbrinjavanje ovih napuštenih životinja kroz skloništa, prehranjivanje i slično. I sigurno da pozdravljamo i mi iz kluba IDS-a da se ovaj zakon provodi kroz dva čitanja jer ćemo imati, dati priliku za amandmane. Međutim, o onome možda u čemu se ne bih složio sa vašom ocjenom, rekli ste da će se bolje provoditi taj zakon. Zakon će biti sigurno dobar ali upitno je provođenje toga zakona i upravo iz onog razloga što ste i sami naveli na koji način će to jedinice lokalne samouprave sprovoditi. Većina nas je ovdje raspravljala upravo na način da nedostaju financijska sredstva. I do sada određene jedinice lokalne samouprave upravo ja ću reći dobrom voljom čelnih ljudi pronalazili su načina na koji način smanjiti broj ovih napuštenih životinja s time što su financirali sterilizaciju tih napuštenih životinja, ja ću reći pogotovo mačaka koje su bile spomenute da li su divlje ili domaće jer one stvarno stvaraju problem pogotovo u starogradskim jezgrama gdje se razmnožavaju nekontrolirano a onda preko ljeta vam je to nered, da ne govorimo o mirisima i o dodatnim čišćenjima i ulaganjima jedinicama lokalne samouprave, zato možda jedan od amandmana koji će biti upućen sigurno je da se jedinicama lokalne samouprave omogući da provedu kroz njihove propise tj. da se sterilizacija uvede kao obavezna za ove napuštene nekontrolirane životinje i na taj način će se smanjiti pritisak prema udomljavanju tj. prema zbrinjavanju tih životinja. Činjenica je ono što ste rekli, da komunalni redari danas rade sve. Ja sam se našalio pa sam rekao moji nose i poštu, ovoga kad treba, ili budu i kućni majstori a jedinica lokalne samouprave, pogotovo one manje, jednostavno nemaju tu mogućnost da isfinanciraju još dodatnu radnu snagu u tom smislu. Hvala.
Gospođa Anka Mrak-Taritaš, odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Pa kolega Demetlika, točno tako, s tim što evo, vi ste bili gradonačelnik jednog grada koji je ja pretpostavljam, ipak imao mogućnosti dio posla odraditi. No međutim, ja zaista kroz svoj rad sam vidjela i općine i gradove i njihove proračune gdje su jedva uspjeli onaj minimum zadovoljiti i sigurno da će im onda, nekako to tako je, problem životinja doći tek na kraju, prije toga će im doći održavanje cesta, prije će im doći nekakva ulaganja u asfaltiranje, prije toga će doći na red nešto drugo. I meni je zaista ovaj zakon bio zgodna tema da malo ukažemo na taj problem. Dakle, mislim da se svi ovdje možemo založiti i zalažemo se za decentralizaciju, ali decentralizacija nije samo decentralizacija posla, decentralizacija mora biti decentralizacija i novaca, dakle i financijskih mogućnosti da ono što mi općini i gradu damo da njihova nadležnost da rade da ih stvarno mogu i raditi. Ovaj zakon je dobar zakon, dakle tu će biti nešto amandmana ali mislim da je u diskusiji, neke teme su postavljene pa pretpostavljam da će predlagatelj malo vidjeti tu raspravu pa možda nešto što je prihvatljivo i ugraditi u zakon. I dobar je zakon i zaista je napravljen iskorak i nije slučajno da su i udruge koje su za zaštitu životinja pohvalile zakon. Međutim, da bi zakon zaista bio životan, da bi on bio primjenjivan, da ne bude samo dobar da se možemo pohvaliti da imamo dobar zakon na papiru, moramo voditi računa stvarno o tim financijskim sredstvima koji su potrebni da bi zakon mogao se provoditi. Hvala.
Hvala lijepa. Posljednja replika gospodin Ante Sanader.
Hvala gospodine potpredsjedniče. I čestitam na prvom presjedanju, jel [[Upadica Radin: Ne, nije prvo.]] A nije? Drugo. Nisam vidio [[Upadica Radin: Otkrit će da niste bili dva puta.]] Pozdravljam državnog tajnika. Gospođa Mrak-Taritaš, ne bi se složio s vama u svezi komunalnog redarstva, bili ste dosta žestoki, kritični. Naime, slažem se da ima dio poslova koje komunalni redari bi trebala možda neka fakultetska obrazovanja, ali niz poslova koje komunalni redari rade i mogu raditi nije potrebno, rekli ste, parkiranje auta na zelenoj površini ili ne, to su stvari koje sigurno mogu raditi oni sa tom stručnom spremom. A drugo, ne slažem se s vama ovo da bi vi izbacili naša tradicijska natjecanja. Znate, ja sam iz Dalmatinske zagore, tzv. Vlaji gore, nama je to bila glavna zabava, aktivnost naših starima, i to nije, znate, to nije Španjolska, nisu to ubijanja bikova, to je slobodna volja. Tako bi mogli onda postaviti pitanje i ljudima, znate boks je puno opasniji i rigorozniji ili nekakve naše borilačke vještine koje isto možemo tumačiti da ih mi tjeramo zbog love, jel, da se tamo natječu, i tuku, ubijaju, vidite koliko mrtvih boksača. Ali svakako ne može se to poistovjetiti sa nekakvim ubistvima bikova, koje jesu u Španjolskoj i nekim zemljama koje se s tim bave. A onda znate, ako ubijete običaje, ubit ćete i selo. Već smo jadno selo to uništili totalno, ali ova je motivacija ljudima da uzgajaju bikove. Jer ti bikovi se uzgajaju, ti bikovi se ne treniraju za borbu kao psi, to je slobodna volja njihova, ako ste film „Sonja i bik“, ja se nadam da jeste, bio je interesantan film, pa ste mogli tamo vidjeti da neki bikovi se uopće ne bore, ovi dođu tamo i ako ocijene da to nije pametno se boriti, onda se oba dva povuku. Tako da to nije nikakva opasna stvar. Ja znam da vi građani to mislite, vi koji ste manje sa sela, ali evo. Hvala.
Hvala lijepa. Izvolite gospođo Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Kolega Sanader, nije ni smisao da se mi slažemo u svemu, smisao je u tome da se razlikujem i zato i diskutiramo da vi mislite jedno, ja mislim drugo, ja sam nedavno vidjela bio je na jednoj televiziji bilo gdje se borba bikova u zaleđu u dalmatinskoj zagori gdje se ti rogovi onda se nešto s njima čini, i sve ostalo, dakle, to se pokazalo, dobro, možda nešto polugovorim. Meni se čini da to, nisam ni sigurna koliko je to baš tako jaka tradicija ali nešto za razmislit pa možemo usvojiti ili ne moramo. Meni se činili da bi bilo dobro, no međutim nešto je zaista za diskusiju, alki oko komunalnih redara, vjerujte mi da sam u pravu. Dakle, nije smisao u tome što oni imaju srednju stručnu spremu, nego je smisao tome, takvi ljudi su bili u renesansi koji su se razumili u sve, pa nema šanse da se jedan komunalni redar razumije u to sve zajedno. I da on se bavi tako različitim poslovima a da vi možete zaposliti 10 različitih ljudi u jednom relativnom malom gradu je nemoguće. Tako da to zaista treba imati osjetljivosti, vidjeti koje poslove im trebamo dati a koje ne, jer zaista je to naša sklonost kad ne znamo što onda će to komunalni redari, oni to jednostavno ne mogu. Hvala.
Hvala i vama. Prelazimo sada na rasprave po klubovima. Prvi je gospodin Milorad Batinić, Klub zastupnika HNS-a. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, državni tajniče sa pomoćnicom, kolegice i kolege. Klub HNS-a podržati će ovaj prijedlog zakona, iako u prvom čitanju, međutim vjerujem da i da je takav integralni možda uz par amandmana, da bi se mogao podržati čak i da je u hitnom postupku, jer ovo smatramo jednim kvalitativnim iskorak prvenstveno u cilju zaštite životinja i propisano je i na vrlo dobar, kvalitetan način regulirana su manje, više sva područja. Tako da nemam na meritum stvari temeljne primjedbe, pa ću iskoristiti dio rasprave da govorim o onome što bi eventualno moglo u samoj primjeni toga zakona u razumijevanju toga zakona moglo izazvati određene dileme i dvojbe onih koji će morati sudjelovati u njegovoj provedbi. A isto tako osvrnut ću se i na neke prijedloge amandmana koje smo vjerujem i svi zastupnici dobili od Udruge za zaštitu životinja. Prvo krenuo bih sa člankom 3. Ovaj zakon primjenjuje se na sve životinje kralježnjake i sada, pardon u članak 3. stavak 4. ovaj zakon ne primjenjuje se na gospodarenje lovištem i divljači. I tu je sada bio predložen jedan amandman osim primjenjuje se na mačke i pse u lovištu. Moramo razumijevati Zakon o lovu što je lovište, njegovu udaljenost od naselja, znači 300 m mislim da je radijus gdje se ne smije vršiti odstrel. Međutim, isto tako i sam status mačke i psa konkretno unutar lovišta oni su predatori. Pa bih tu molio državnog tajnika da na neki način napravimo jedno možemo to i nazvati dodatnim pojašnjenjem. Vjerujem radi razumijevanja i ovi koji su podnijeli amandmane da li postoji neki drugi način odstranjivanja pasa, mačaka koji se nalaze u lovištu. Vrlo dobro smo svjesni, svjesni smo koju štetu pogotovo u određenom vremenskom periodu, znači kad ima puno mladunčadi da li se radi o zecu, o fazanu, o srnećoj divljači koliku štetu pas i mačka mogu u lovištu napraviti. Znači, po jednoj strani štitimo, po drugoj strani svjesni smo da će psi i mačke radit štetu u lovištu. Nadalje, bilo je tu puno govora i prijepora da li je nešto tradicija, da li nešto nije tradicija. Naravno, moramo svi krenuti od onih početaka. Čovjek je prvo lovio životinje da bi ih poslije pripitomljavao, podredio svojim potrebama. Bili su mu izvor hrane, izvor za vuču i naravno pas je bio kao prvi koji mu je bio i prvi i najbolji prijatelj. Tako da u ovome dijelu članka 5. stavak 5. veli obučavati životinje osim tradicionalnih natjecanja bikova, sudjelovanju u njima. Meni ovo zvuči korektno i ta tradicija možda je zanovljena u zadnjih nekoliko godina. Međutim, prema nekim istraživanjima ta tradicija nije bila samo u Zagori, bilo je takve tradicije u svim onim predjelima gdje su papkari, odnosno volovi bili glavna snaga, odnosno životinjska snaga, sprega za vuču. Bilo je tradicija, međutim možda ne u obliku kao što je to danas popularizirano da se ide u tradicionalno. Tako da velim tu bi ukoliko možda da se detaljnije propišu određena ograničenja u smislu zaštite životinja ili bikova ili što već. Nadalje, isti taj članak 5. stavak 31. korištenje kopitara za izvlačenje trupaca iz šuma osim u teško pristupačnim područjima gdje to nije moguće bez korištenja kopitara. Ja bih tu sugerirao to sam sugerirao i na odboru da se dodaju i papkari. Papkari, zašto papkari? Jer još uvijek postoje dijelovi, postoje vrlo rijetko, ali gdje se sa volovskom spregom se također vrši izvlačenje ili šlajs ili kirija trupaca. Isto tako, činjenica je na volove se ne stavljaju samari, ali na drugi način se iznosi ogrijev, pa su isto u statusu samaraša. Ovaj dio isto jedna korekcija nomotehničke naravi. Znači, izvlačenje trupaca nisu samaraši, to su kirijaši. A iznošenje ogrijeva to je samarica, odnosno samaraši. Čisto jedna nomotehnička korekcija. E sada, analogno tome isto jedan amandman zabranjeno je organizirati natjecanje konja u povlačenju trupaca. Nisam sklon generalno zabrani u smislu, ali određenim ograničenjima da li tu piše se u ovome dijelu da se čak i po dvije tone. Mislim to je malo ipak uzimam si za pravo, to mi je struka na neki način. Imao sam kroz svoj radni vijek vidjeti u živo, sudjelovati i u samarici i u kiriji sa konjima. Znam koliko konj može povući, koje kilaže, kakav teren da bi dvije tone mogao vući par konja to je svaka čast. Za takve terete nisu se opterećivali ni volovi, tako da ne bih htio mistificirati ili dizati famu oko nekih stvari. Ali velim, tu bih sugerirao ukoliko se propisuje ja ne bih to zabranio tradicijske stvari. Jer bilo je rečeno i tu podržavam, trudimo se i kroz mjere ruralnog razvoja zadržati ljude na selu. Nemojmo im oduzeti i neke stvari za koje su ne samo tradicionalno vezani, nego i emotivno. I nemojmo zaboravit onu nekadašnju veli bolje da izumre selo nego običaji. A ljudi selo nam izumire. I hajmo ostaviti ipak neka događanja što će i određene generacije koje su se uselile iz naših sela opet ponovo vratiti. Ja mislim da to mogu biti ovakva događanja. Ali apsolutno sklon sam tome sugerirati da se propišu određena ograničenja iskustveni normativi. Postoje normativi u hrvatskim šumama. Za te stvari sugeriram da možda detaljnije oko toga se informirate. Nadalje, bilo je također spomenuto dosta toga i ukratko bih se htio također osvrnuti, a iz razloga same provedbe određenih zakonskih normi koje podržavam apsolutno, jer ovaj zakon u cijelosti vrlo teško će biti provesti ukoliko nema sinergije nacionalne, regionalne i lokalne sredine. Tu bih prije svega ovaj zakon imao intenciju prije svega edukacija samih građana neovisno o tome da li imaju kućne ljubimce, da li nemaju. da li imaju kućne ljubimce da li nemaju? Međutim, da bi to trebalo paralelno raditi i pokrenuti se od Ministarstva poljoprivrede, prvenstveno, ne samo da te stvari budu na udrugama, da su one inicijatori prvenstveno edukacija. Edukacija na način osvješćivanja građana o potrebi brige i zaštiti životinja. Pa vjerujem da bi kroz vremenski period određeni naravno da bi to bio i rezultata, da bi bilo sve manje pasa lutalica i da bi o konačnici trošak i za same građane i za lokalnu samouprave slijedom toga bio puno manji nego što je sada. Da, slažem se da je lokalna samouprava obvezna sudjelovati, znači članak 63. pa nadalje, koje govori o obvezama jedinica lokalne samouprave isto tako ponoviti ću ono što je bilo rečeno danas, bilo je, teško će biti taj zakon provesti u svim jedinica lokalne samouprave iako postoji mogućnost sklapanje sporazuma sa veterinarima itd., itd. Međutim, i s obzirom na financijsku snagu pojedinih jedinica lokalne samouprave, ali i radi samu organizaciju, moj je prijedlog bio na odboru, ponoviti ću ga ovdje, da brigu o skloništima, azilima, reći ću tako za napuštene životinje, brigu o tome da preuzme regionalna uprava. A lokalna samouprava, koliko će ovo biti prihvatljivo, temeljem broja stanovnika na svom području, da uplaćuje u jedan jedinstveni budžet, znači te, da li je to kroz upravni odjel, budžet županije, potpuno nebitno kako će biti i da županija vodi brigu o tome. O skloništima, ali i jedinica lokalne samouprave temeljem broja stanovnika jer je nekakva, analogija je, jedan čovjek, jedan pas, jedna mačka, možda je nekome neprihvatljivo, ali ajmo krenuti od nekog stava i temeljem toga da se ide i financiranje. Isto tako moj prijedlog je bio na odboru, ponoviti ću ga ovdje, grad Rijeka. 100 i koliko tisuća stanovnika ili više, grad Split 200, pa to je neprihvatljivo da Splitsko-dalmatinska županija ima 1, po logici stvari, a mislim da urbane sredine, nisu imune na broj pasa lutalica i mačaka, nego upravo suprotno. Upravo suprotno. Obično se akcenat stavlja na ruralni prostor, manje gradove, manje sredine da tu ima više životinja o kojima treba netko povesti brigu, tako da bi preporučio, naravno treba se savjetovati, vidjeti i određene statističke podatke, da grade, primjer veličine veće od 60, 70 tisuća stanovnika ili 50, moraju samostalno oformiti azile za životinje, a županija za ostale jedinice, općine i manje gradove. No, velim to su prijedlozi na razmišljanje i volio bi da se o tome malo više promisli. Ovlasti komunalnog redara, pa evo mogu se složiti sa kolegicom Mrak-Taritaš, iako ima puno više onoga što komunalni redari rade i što im je sve zakonom, ne da se bježi od posla, nego ja bi tu prije svega doveo, pitanje za određene aktivnost, radnje, koje ovaj zakon predviđa da komunalni redari moraju raditi, pitanje je edukacije, pitanje je stručnosti. Pitanje je stručnosti. Ne treba bježati od toga, jer nitko ne bježi od komunalnog redarstva, od jedinica lokalne samouprave da komunalni redari neće raditi. Međutim, koliko su oni kvalificirani za određene vrste poslova koji im se daje. Imamo veterinare, imamo veterinarske stanice, netko će kazati, pa to je privatno, zašto ne. Pa to su ljudi koji suočeni za to. Dal li je veterinarski tehničar ili je doktor veterine, ljudi znaju posao. I jedinica lokalne samouprave može za određene aktivnosti sklopiti ugovor i morala bi sklopiti sa njim. Nadalje, bilo je tu, prvenstveno to govorim iz razloga da članak 95. do 30.lipnja, jedinice lokalne samouprave su dužni osigurati nadzor provedbe obveznog mikročipiranja pasa određenog propisa o veterinarstvu, kod posjednika psa čiji psi nisu upisani u upisniku kućnih ljubimaca. E tu je sada to pitanje, kako to provesti? Kako to provesti? Ja se sjećam, pamtim ustvari kada mi je pokojni djed pričao, to je bilo već dosta dugo za stare Jugoslavije, da su skrivali, imao je 2 psa, jednoga je sakrio, a drugoga se plaćao porez. Ništa se nije od onda od tih nekih, reći ću i 70, 80, 90 i 100 godina promijenilo u mentalitetu naših ljudi. Ja bih čak rekao da danas ima i neodgovornih pojedinaca. Tako da provedba ovoga, biti će vrlo, vrlo teška i vrlo spora. Ono što bi također htio kazati, velim, nemamo dilema da podržimo zakon, ali vrlo interesantno na strani 6 ocjena izvori potrebnih sredstava za provođenje zakona. I kada pogledate te podatke, financijske, oni možda zadržani proračun i nisu nešto, međutim kada to svedete na 21 županiju, pa kada svedete na broj jedinica i tu baš i nije. Recimo konkretno, znači godišnje 21 sklonište košta 11,5 milijuna kuna. Pa nije to nešto. Međutim, osnivanje koliko košta, stalna briga, plus rad, e pa to onda se tu može puno toga nadodati. Tako da velim, sugeriram, apsolutno, podržat ćemo zakon, ali evo državni tajniče, imati ćete zapisane ove primjedbe od svih nas ovdje. Manje-više mislim da smo svi kazali bit i volio bi da se razmisli i da pokušate do drugoga čitanja, ove neke stvari uvažiti, promisliti, a vjerujem da ukoliko neće biti uvaženi, da ćemo dobiti i obrazloženje iz kojeg razloga nisu. Hvala lijepo.
Hvala gospodin Batinić. Imate jednu repliku od gospodina Josipa Križanića. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče. Gospodine Batinić slažem se s vama da ne možemo pod isti nazivnik staviti napuštene pse koji se nalaze u naselju i napuštene pse koji se nalaze u lovištu. Ti psi koji se nalaze u lovištu de facto su poludivlji i oni jesu predatori i u tom momentu moramo vrlo dobro razlučiti ova dva zakona Zakon o lovstvu i Zakon o zaštiti životinja i ne možemo jednostrano prihvaćati amandmane samo jedne zainteresirane skupine jer oni sigurno čine ogromne štete tog momenta u lovištu. I velim, jedna strana je jedna priča, druga je druga i zbilja to treba dobro razlučiti na koji način ćemo tu postupiti.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku gospodin Batinić.
Hvala. Pa vjerujem kolega Križanić ne samo vi nego svi ovdje da smo suglasni sa time. Tu ne trebamo raditi vrlo oštru distinkciju, razliku što je što, ali moramo opet napraviti razliku i moramo uvažavati Zakon o lovstvu, moramo ga uvažavati jer pitat ćete lovce koliku štetu im čine mačke i psi u lovištu. Pogotovo u onom obuhvatu gdje nije lovno-gospodarske površina, a divljač je toliko inteligentna da se tamo upravo u periodu lovostaje i za vrijeme lova upravo tamo obitava, a tu je prostor za pse lutalice, mačke itd.
Hvala lijepa. Gospodin Predrag Matić u ime Kluba zastupnika SDP-a. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Odmah u startu ću reći da će klub SDP-a podržati ovaj zakon i to iz više razloga, zakon je dobar, zakon se provodi u dva čitanja i sve nedostatke ukoliko se pokažu putem amandmana ćemo ga popraviti. S ovim zakonom mi postajemo zemlja s ponajboljom zakonskom regulativom u tom području i to je također nešto za pohvaliti. Pohvaljujem također kvalitetnu javnu raspravu na kojoj je bilo 1300 raznih prijedloga i dopuna od kojih je uvaženo gotovo tisuću, to također treba pohvaliti. Treba li posebno istaknuti ulogu životinja u životu ljudi. Oni nam služe od prehrane do pomoći u radu i zdravstvenoj skrbi, pa sve do druženja, može i nekim obrnutim redoslijedom. S obzirom da je već dosta toga rečeno kolege su u raspravi puno toga rekli, vjerojatno će i do kraja današnjeg zasjedanja reći još puno toga, ja ću samo nekoliko stvari nabrojati koje podržavamo onako taksativno. Dakle zabrana usmrćivanja nakon 60 dana, kontrola razmnožavanja kućnih ljubimaca, evidentiranje vlasnika kućnih ljubimaca, registracija svih uzgajivača, za držanje više od 20 pasa ili mačaka uvjeti trebaju biti kao u skloništima za životinje, obveza mikročipiranja i kastracije. Svaka županija donosi program kontrole populacije napuštenih pasa i ovaj zakon osigurava odnosno omogućava edukaciju stanovništva. Međutim, osvrnuo bih se posebno na dvije točke zakona, jednu bi posebno pohvalio, a za jednu bi izrekao jednu kritiku. Dakle u članku 5. stavak 31. govori o kojima samarašima, evo ovdje je kolega rekao i oni kirijaši koji izvlače one trupce, dakle gledao sam ne znam da li ste imali priliku gledati dokumentarac, to je nešto strašno čemu su izložene te životinje i pohvaljujem ovdje namjeru zakonodavca da to ograniči samo u onim slučajevima u kojima je to neophodno jel ipak životinja služi da pomogne čovjeku, ali u svim onim drugim slučajevima gdje može pomoći traktor, kamion, viličar, utovarivač treba poštedjeti životinje te patnje i to također podržavam. Ono što bi ukazao kao jednu kritiku, iako su ovdje neke kolege to neću reći pohvalile, ali podržale, dakle u članku 5. također u stavku 2. govori se o natjecanju konja u vuči trupaca, popularno zvano u nekim krajevima šlajs ili štraparijada. Držim da je to pogrešno, držim da smo prevazišli to kako je ovdje rečeno, neka umre selo, ali ne i običaj. Ja mislim da je to ipak nešto što je pretjerano. Mi možemo konje svrstavati isto kao i goveda na raznim sajmovima, možemo utvrditi koji je bolji, veći, ljepši, a ne moramo se dokazivati s time da u nemogućim uvjetima kada se to još dodatno malo da glamura na tu cijelu priču, dakle kada oni u blatu vuku po dvije tone da bi se netko naslađivao i u tome uživao, moja bi preporuka bila da ti organizatori takvih natjecanja preuzmu vuču tih trupaca i uvjeravam ih da bi narod još više uživao i bilo bi im jako zanimljivo da to gledaju na taj način. Dakle stvari se mogu mijenjati, ovo je 21. stoljeće, spomenuta je ovdje i Korida u Španjolskoj koja ima višestoljetnu tradiciju, ali ipak neke već pokrajine u Španjolskoj idu prema tome da te stvari ukinu. Želio bih i predlažem, to ćemo kroz amandmane dati dakle onaj pojam tradicija, dakle to je isto čudna stvar odnosno to je izlaženje u susret upravo onima koji to žele raditi. Dakle tradicija je recimo ako se nešto odvija preko 50 godina, međutim mi znamo da tradicija ovakvih natjecanja vuče unazad 10, 15 godina i to nije nikakva tradicija, to je klasično i tradicionalno ustvari mučenje životinja. Mi ćemo naravno između ova dva čitanja podnijeti nekoliko amandmana. I za kraj da se malo našalim podnijet ćemo nekoliko amandmana, žao mi je što nema kolege Jandrokovića ovdje, ali nećemo tražiti uvrštavanje tradicije antifašizma u taj zakon. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Nema replika. Gospodin Marko Sladoljev u ime Kluba zastupnika Most-a nezavisnih lista. Izvolite Marko.
Gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče. Evo drago mi je da, gotovo svi klubovi da su pohvalili zakon. I evo jedna mala pohvala bivšem ministru Davoru Romiću koji je sudjelovao s vama na izradi tog zakona. Nama nije bitno koji ministar je radio zakon, bitno je da je zakon dobar. Vjerujem da će zakon nakon dva čitanja biti još bolji. Ja ću iznijeti u ime kluba pohvale za zakon što je dobro u zakonu. Moje kolege poslije mene će iznijeti i neke amandmane. Evo prva odredba novog Zakona o zaštiti životinja koja se pričala, koja je izazvala najveće oduševljenje i zadovoljstvo je, u javnosti je taj prestanak ubijanja pasa u skloništima što osim ispravljanja nepravde i spašavanja životinja donosi i mnoge druge prednosti jer će potaknuti sklonište na oglašavanje i udomljavanje životinja. Novi zakon donosi strože i nove kaznene odredbe pa će sada za neprovođenje zakona sankcionirati i neodgovorne građane kao i ustanove, gradove, županije te odgovorne osobe. Info centar kao obveza i dalje ostaje što je dobro ali se sada uz njega uvodi i jedinstveni informacijski centar kao dio upisnika kućnih ljubimaca koji vodi nadležno tijelo što je vrlo važno jer će se spriječiti da neki psi uopće završe u skloništu. Nova odredba je i da svaka županija mora imati svoje sklonište. Trenutno sklonište nemaju Ličko-senjska, Brodsko-posavska te Dubrovačko-neretvanska županija. Novost je i mogućnost da ministar naredi obvezna kastriranja na područjima koje ima mnogo pasa kao da i isto to može učiniti veterinarski inspektor za pojedine slučajeve. Također prijedlog donosi i novost a to je da svaka županija donosi program kontrole, populacija napuštenih pasa i dostavlja ga na procjenu nadležnom tijelu. Ovlasti komunalnih redara proširuju se te se za osnivanje redarstva za životinje nameće kao logičan slijed događaja iako nadležnost za provođenje zakona na komunalne redare prebačena je još 2013. godine ali sada se još i bolje definira. Obveza edukacije posebna pohvala ovog zakona i poticanje zaštite životinja ostale je uz zakone te je vrlo važna stavka koja obvezuje lokalne zajednice na edukaciju stanovništva. Postrožena je odredba o kontroli razmnožavanja, iako je već postojala u zakonu sada je malo bolje, strože definirana te lokalne zajednice prema njoj mogu i trebaju djelovati kontrolom i kažnjavanjem neodgovornih skrbnika te programima kastracije. Označavanje pasa u skloništu sada je obvezatno nakon 10 dana, odnosno za vrijeme ili neposredno nakon karantene. Također jedna bitna novost u zakonu je zabrana trajnog vezivanja pasa. Ovo je vrlo važno jer je nakon odluka Zagreba i Osijeka naglasak stavljen na odgovornost građana da osiguraju prikladne uvjete za pse. Zakon će zabraniti fizičko zlostavljanje pasa i psihičko, odnosno držanje na lancu ili u boksu. Uskoro se mijenja i Zakon o veterinarstvu, evo pa treba promijeniti rok u kojem će se štenci morati mikročipirati sa 3 mjeseca na 6 tjedana kako se više ne bi mogli prodavati ili davati štenci koji nisu mikročipirani. Također trenutno približan problem stvara se što u bazi mikročipiranih pasa ima mnogo brojeva mikročipova pod kojima nema upisanih podataka od strane veterinara prilikom mikročipirana te se takvi propusti trebaju eliminirati i kod izmjene Zakona o veterinarstvu ali to je tema nekog drugog zakona, uglavnom MOST Nezavisnih lista će podržati ovaj zakon uz neke amandmane koje ćemo podnijeti. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Ispred Kluba zastupnika HSS-a gospodin Davor Vlaović.
Hvala poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege, državni tajnice sa suradnikom, evo pozdravljam vas u ime kluba HSS-a. I mi ćemo podržati donošenje ovog zakona i izražavamo zadovoljstvo što je ovaj zakon došao u raspravu i u prvo čitanje. I evo donosimo pozdrave većine članova udruga s terena i različitih volontera koji su na sebi nosilo do sada ovaj teret i podržavaju ovaj zakon i pozdravljaju ovako složen tekst zakona. Najviše nas raduje i ohrabruje odredba o prestanku, ubijanju pasa u skloništima jer ovim zakonom se ispravlja nepravda da zbog neodgovornog ponašanja vlasnika, pojedinaca su cijenu plaćali psi usmrćivanjem u skloništima. Želim ovdje javno pohvaliti jedinice lokalne samouprave koje su shvatile da je to nepotrebno i loše i da su organizirali … [[Govornik se ne razumije.]] skloništa ali želim i pohvaliti i te silne volontere i udruge koje su nosile teret ovakvog načina zbrinjavanja domaćih životinja u skloništima, nokil skloništima i na taj način pokazali kada ima volje, entuzijazma da i sa malo sredstava se može zbrinuti životinje s ulica. I dobri su rezultati, pa evo pohvale i za grad Osijek, dobra iskustva u Međimurju i nekim drugim sredinama. A da nije uvijek sve u novcu pokazuje i primjer da grad Dubrovnik koji je jedan od financijski jačih jedinica lokalne samouprave nije imao riješeno na ovaj način zbrinjavanje životinja tako da nije uvijek sve ni u novcu nego je češće u organizaciji rješavanja nekog problema. Ovim zakonom prenosimo obvezu na jedinice regionalne samouprave i već je rečeno da tri županije nemaju riješena skloništa, među njima je i moja Brodsko-posavska županija što evo nije dobro i pozdravljam i gradonačelnika i načelnika i naravno župana da to čim prije riješe. I evo danas sam se čuo sa nekoliko udruga, volontera koji su zbrinjavali na volonterski način životinje sa ulica. Jednostavno fizički i financijski više ne mogu i apeliraju da se taj problem čim prije riješi. A ujedno i evo doprinos raspravi da, obzirom da je prvo čitanje još razmislimo o samom dimenzioniranju obveza jedinicama regionalne samouprave jer nisu sve jedinice regionalne samouprave jednako velike nemaju jednaki broj jedinica lokalne samouprave nemaju jednaki broj gradova i broj stanovnika pa taj broj 50 koji je nužno da bi sklonište imalo u svakoj jedinici regionalne samouprave za možda Požeško županiju je dostatan, ali za recimo Zagrebačku će sigurno biti premali, samo jedno sklonište. Tako da se razmisli i da se taj do drugog čitanja dio uskladi sa brojem i veličinom i brojem stanovnika i eventualno da li su rađene projekcije koliko je domaćih životinja kao kućnih ljubimaca na određenom području, koliko bi taj kapacitet od 50 mjesta bio dostatan za koji period jer u ovom prvom trenutku je dosta dobar rezultat udomljavanja životinja iz skloništa jer su to volonteri se trudili čim prije riješiti, jer nisu imali financijskih mogućnosti, pitanje da li je kapacitet u narednom razdoblju kod naših ljudi empatija prema životinjama tolika da će se taj protok iz skloništa ka udomljavanju i u buduće biti dobar, ja se nadam da hoće, da ima volje kod naših građana za udomljavanje životinja ali realno taj kapacitet od 50 na nekim područjima sigurno neće bit dostatan i sigurno treba više skloništa sa većim brojem mjesta za prihvat istih. Također, već spomenuto, mi donosimo zakone međutim oni se ne provode jer od 2004. je obveza mikročipiranja i zabrinjava podatak da je više od 30%, procjena je da je preko 30% pasa, kućnih ljubimaca nečipirano u Hrvatskoj, pa evo samo, protupitanje što da imamo preko 30% neregistriranih automobila u prometu? Kako bi se odnosili prema tome? Mislim da moramo naći načina i modele da se svaka životinja čipira, da se zna tko je vlasnik i da se svatko o svom ljubimcu brine. Neće moći same jedinice lokalne samouprave ovo riješiti i već je kolega Madjer rekao da kroz komunalnog redara i drugi su spominjali, neće se moći do kraja ovo riješiti. Predlažemo da se razmisli o uključivanju veterinarskih stanica koje imaju koncesiju nad tim područjima, imaju veterinarski tehničari, imaju opremu, imaju educirane ljude, znači, nećete morati educirati komunalnog redara, nećemo morati nabavljati opremu i sigurno da imaju iskustva a već imaju kroz naređene mjere i prihode od pasa jer imaju obvezu cijepiti pse, znači imaju prihod, imaju mogućnost kroz mikročipiranje prihoda imati i mislim da na taj način treba razmisliti o uvođenju i veterinarske službe u ovaj posao. Također smo dobro ovim zakonom predvidjeli mogućnost da ministar može narediti obveznu kastraciju na područjima na kojima ima mnogo pasa, npr. spomenuta romska naselja u Međimurju i kod mene u Slavonskom Brodu je veliko romsko naselje ukoliko se uoči problem velikog broja pasa koji nisu čipirani, koji se nekontrolirano množe, ali ako smo već dali teret jedinicama lokalne samouprave, dajemo im i alat, dajemo im i mogućnost da i oni imaju mogućnost propisat trajnu sterilizaciju u nekim slučajevima kad zakaže sustav, kad ministarstvo to ne učini, kad veterinarski inspektor za pojedini slučaj učini da on svoj zahtjevom ili prema ministarstvu ili sa ovom odlukom općinskog ili gradskog vijeća može donijeti odluku o sterilizaciji na pojedinom području ukoliko se uoči veliki broj životinja koje nisu čipirane, koje se nekontrolirano razmnožavaju, pa da se evo i o tome modelu razmisli. I naravno, spomenuto je već kad već delegiramo obvezu na jedinice lokalne i regionalne samouprave, onda treba im osigurati prihode i sigurno da treba inicirati čim prije donošenje Zakona o financiranju jedinica lokalne i regionalne samouprave i povećati izvorne prihode istima kako bi mogli ove poslove obavljati jer mislim da sa svim onim obvezama koje imaju neće moći to podnijeti. Ovdje se već kolegica Mrak-Taritaš našalila da komunalni redar svašta to radi i da fizički ne može se drugo stići, ja ću to ovako usporediti, znate tko je još da bi povećao prihode i obavljao poslove počeo svašta raditi? Pa evo, Tisak je nametnuo svojim prodavačima na kioscima da prodaje i novine i druge proizvode i da imaju veće prihode, a što se dogodilo, zbog krize u Agrokoru, i oni su bili blokirani, s ovim poslovima bojimo se da ćemo blokirati i naše jedinice lokalne samouprave. Naravno da podržavamo i druge aktivnosti koje su udruga „Prijatelja životinja“ nametnula kroz amandmane, slažem se u ovom dijelu oko problema u lovištu da to svakako treba drugačije promatrati, da to ipak treba regulirati kroz Zakon o lovstvu, ali da svakako moramo voditi brigu da svaka životinja ima svog vlasnika i apelirati na od malih nogu kroz edukaciju od vrtića i škole da nam je životinja prijatelj i da često kažemo da su nam životinje najbolji prijatelji, no pitanje što one o nama misle. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Prelazimo na pojedinačne rasprave, prvi je gospodin Ante Babić. Nema ga, lovi lajave pse oko Tomislavovog trga. Prvi Slaven Dobrović, bili ste pomaknuti prema gore, nisam vas vidio. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora, poštovani kolegice i kolege. Dakle, čuli smo već pohvale na račun ovog zakona, dakle to jest korak naprijed, naravno implementirane su mnoge europske direktive i povećavaju su dakle standardi zaštite životinja. Tako da ja neću zlorabiti vrijeme, nego ću biti konkretan. Do mene su došli prijedlozi, naravno postoji još prostor za poboljšanje zakona, stoga ću ja iznijeti ovdje kratko dvije stvari. Jedna je, odnosi se na popis studija, to je članak 30. u kojem se navode mogućnosti primjene životinja u edukacijske svrhe i mislim da je omaškom izostavljena preddiplomski studij, što nema razloga da bude, tako, dakle postoje preddiplomski, odnosno dodiplomski, diplomski sveučilišni studij, postoji integrirani studij, tako da treba to malo dotjerati, doraditi. Naravno korištenje životinja za edukacijske svrhe isto tako doživljava promjene, to je riješeno na drugom mjestu. Tu postoji princip 3R, dakle gdje se u stvari nastoji zamijeniti model taj životinjski sa nekim drugim gdje god je moguće, gdje se smanjuje broj jedinki, gdje se poboljšavaju uvjeti za rast tih životinja. Tako da ne moramo brinuti da je tu nešto skriveno. Druga stvar je u stvari već iznesena od kolegice Mrak Taritaš, dakle i do mene je došao prijedlog da se životinje nakon testiranja ako je moguće i udome, dakle prije usmrćivanja da li to postoji takva mogućnost, pa bih to svakako predložio. Mislim da je to dobar prijedlog. I time bih završio ovu svoju pojedinačnu raspravu. Hvala lijepo.
Puno vam hvala na sažetosti. Sada je gospođa Dragica Roščić.
Izvolite. Zahvaljujem vam predsjedniče. Evo pozdravljam u ime predlagača gospodina Tugomira Majdaka. Ja bih ovdje isto tako kratko. Ova rasprava je ošla malo duže i drago mi je, ovo je dobra tema. Zakon ovaj je dobro primljen. Vidim da su se ovdje dosta aktivirale udruge za zaštitu životinja i to mi je jako drago. Ali naravno u provedbi ovog zakona sudjelovat će i mnogi drugi i njihovo sudjelovanje i aktivnost o svemu tome ovisit će hoćemo li ovaj zakon uspješno provesti. Mi ovdje dosta smo, ovaj zakon se i zove Zakon o zaštiti životinja, ali nikad zaštitu životinja ne možemo odvojiti i od zaštite ljudi, od životinja i životinja od ljudi. Prvo smo spominjali skloništa. Skloništa osim što štite životinje, oni definitivno štite i ljude i toga smo svjesni i ovdje imamo odredbe naravno dosta često kada udruge za zaštitu životinja se uključuju u ove rasprave one većinom spominju pse i mačke. Ali ovdje kada pričamo i o divljim životinjama koji se nađu izvan svojih prirodnih staništa isto koristimo termine skloništa koji bi trebali biti prvi na udaru kako da, jel' zaštitimo ljude i životinje, znači kada su divlje životinje se nađu u nekakvim naseljenim područjima. Recimo kod nas uz more se znala naći lisica, kuna. Kada su suše vuk se spusti, dođe nam do magistrale. U takvim situacijama jako teško u praksi će biti provest ovo da prvo mi vodimo tu životinju u sklonište, pitanje je gdje je to sklonište, kako do njega doći, onda tražimo lovo ovlaštenika. Možda je realno da će se desiti ova treća situacija, neću je sad ni spominjat. Pa bih tako htjela napomenuti da, recimo inventarizacija vuka, plan upravljanja vukom od 2015. je istekao i trebali bismo dosta poraditi na tome jer u područjima koja su bogata i prirodnim staništima, koja obuhvaćaju i NATURA-u 2000. i parkove definitivno moramo malo više o ovome razmisliti. I onda smo uključili u ovu priču i komunalne redare. Ne znam baš kako bi se naši snašli i teško se snalaze kada nam se pojavi lisica, vuk. Ipak nam tu prvi lovci uskaču u pomoć. Naravno da izbjegavaju onu krajnju nuždu da se takve životinje usmrte. Tako bih htjela to reći. Naravno i što se tiče ovoga zakona svi smo primijetili da u njemu jedna decentralizacija obveza ne iz sredstava, tako da i o tome treba dodatno razmisliti. I evo, htjela sam dat te komentare da ne hvatam replike, ali ne želim dužiti u ovoj raspravi. Hvala.
Hvala vam lijepa. I vi ste bili sažeti što je pohvalno. Gospodin Hrvoje Zekanović još sažetije jer ga nema. I na kraju gospodin Tugomir Majdak u ime predlagatelja će imati završnu riječ. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane zastupnice i zastupnici Hrvatskog sabora. Evo nakon prvog čitanja Zakona o zaštiti životinja u ovom Visokom domu podvući ću samo nekoliko stvari i u tom dijelu odgovoriti na nekoliko upita koji su bili da li putem replika nakon mog uvodnog izlaganja izrečene ili putem ove javne rasprave. Prije svega želim zahvaliti kako pojedinačnim izlagateljima, tako i klubovima zastupnika na, znači generalnoj pozitivnoj ocjeni prema ovom zakonu, prijedlogu zakona. Također želim naglasiti da je u okviru javne rasprave, provedene javne rasprave dobar dio i današnjih upita, dobar dio današnje rasprave već Ministarstvo poljoprivrede obrazložilo na način odgovora na dio javne rasprave. Ali veselimo se isto vašim prijedlozima do drugog čitanja i veselimo se znači nekim konstruktivnim komentarima na prijedlog ovog zakona, Zakona o zaštiti životinja. Izdvojio bih nekoliko stvari, znači koje treba posebno naglasiti. Od 2006. godine jedinice lokalne samouprave, znači temeljem tadašnjeg zakona imaju obvezu i od tada je stvorena obveza koja i danas je definirana ovim procijenjenim fiskalnim znači učinkom koji se spušta na jedinice lokalne, odnosno jedinice regionalne samouprave tako da to nije ovim prijedlogom zakona definirano. Nadalje u okviru provedene javne rasprave ali i zajedničkog sastanka sa Udrugom općina RH, Udrugom gradova i Hrvatskom zajednicom županija također smo definirali što ćemo prijedlogom zakona obuhvatiti i koji će to znači odredbe biti definirane. I dostavili smo ovim, znači udrugama koje zastupaju, znači jedinice lokalne i regionalne samouprave, dostavili smo znači prijedlog zakona. Nismo imali niti jednu primjedbu vezano za ovaj fiskalni učinak koji će se spustiti na jedinice lokalne, odnosno jedinice regionalne samouprave. Također evo ovim zakonom se transponira EU direktiva, EU uredba i u tom dijelu evo vaši upiti koji su bili upućeni što se tiče, znači uredbe koji ministar može donijeti po pitanju kastracije odnosno sterilizacije da ovim prijedlogom zakona je to definirano. A isto tako, onda će se definirati financijske obaveze o ovom naredbom ministra … [[Govornik se ne razumije.]] samim transponiranjem uredbe, uredbe u ovaj prijedlog zakona, … [[Govornik se ne razumije.]] je definirano kao mogućnost i kao opcija i to je omogućeno. Također u dijelu nadležnosti komunalnog redara, tu su propisane obveze, koje opet vraćam se u 2006. i zakon koji definira i fiskalne učinke, definirao je također i obveze komunalnog redara, a na jedinica lokalne samouprave da definiraju djelokrug i način provedbe neke, svjesni smo toga da pojedine jedinice lokalne samouprave uspješnije provode i postojeći zakon koji je definiran daleke 2006. godine, tako da pozivam na obveze ovog zakona da se one u što većoj mjeri, odnosno u potpunosti realiziraju. Što se tiče evo i pitanja, po pitanju drugih zakona koji nisu predmet ovog zakona, koji se naslanjaju neposredno na ovaj zakon, Zakon o lovstvu, Zakon o veterinarstvu, Zakon o stočarstvu. Ministarstvo poljoprivrede evo radi na izradi novih zakona, također će biti usuglašeni sa odredbama ovog zakona i u tom dijelu dajem odgovor i na neke upite i na jedan dio rasprave koji je bio usmjeren u tom dijelu. I na kraju, stanje stočarstva, stočnog fonda, cijenjenom zastupniku Bulju, evo odgovor, on je prvi postavio pitanje, je poražavajuće, ali negativan trend je izrazito negativan u posljednjih 5 godina. Ne samo po pitanju životinjskih vrsta, vrsta stoke domaćih životinja, nego i, što je još poražavajuće u dijelu vlasnika, znači, odnosno poljoprivrednih gospodarstva, najviše u dijelu obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava i tu ministarstvo posljednjih 7 mjeseci, kako kroz spomenute ali i nove zakone, tako i kroz pravilnike u većem dijelu i aktivnosti, daje poseban naglasak na revitalizaciji stočnog fonda i na razvoj budućeg stočarstva u RH. U tom dijelu, omogućena je mogućnost, to je i cjenjeni zastupnik gospodin Križanić u 2 navrata naglasio, provedba mjere dobrobit životinja, mjere 16. u okviru programa ruralnog razvoja, za koji se na žalost Ministarstvo poljoprivrede 2014. nije odlučilo da se ista provede i od iduće godine ministarstvo izmjenama programa ruralnog razvoja će započeti s provedbom ove mjere, a o djelu prijedloga Zakona o zašiti životinja, upravo je definiran temelj za provedbu ove mjere, odnosno osnovni standardi, na standardi, sve ono šta će poljoprivredna gospodarstva kao dio viših standarda propisati i realizirati, to će im biti kroz određene vrste EU potpore i isplaćeno. Evo još jednom svim današnjim učesnicima u raspravi, kako klubovi, tako u djelu pojedinačne rasprave, zahvaljujem na pozitivnim ocjenama ovog prijedloga zakona. Također, da zaboravio sam, nema ga ovdje gospodin Kajtazi, evo pozivam na sastanak, gospodina Kajtazima, zajedno s predstavnicima jedinica lokalne samouprave kako bi i taj problem na obostrano korist i interes riješili. Još jednom hvala na pozornosti i vidimo se u drugom čitanju.
Zahvaljujem se uvaženom državnom tajniku, gospodinu Majdaku. Imamo jednu repliku. Uvažena kolegica Dragica Roščić. Izvolite.
Kolega Majdak, evo vi ste spomenuli mjeru 16. koju nismo unijeli u program ruralnog razvoja iako smo imali mogućnost od Europske komisije je unesemo. Ukoliko će se moći iz te mjere financirati skloništa, bilo bi dobro da se onda i rok koji je dan jedinicama lokalne samouprave uskladi sa vašim aktivnostima kada budete mijenjali program ruralnog razvoja. Hvala.
Zahvaljujem na replici. Odgovor uvaženi kolega Majdak.
Hvala cijenjenoj zastupnici gospodični Roščić na pitanju. Mjera 16. je usmjerena na plaćanja koja nisu definirana investicijskim mjerama. To je poštivanja viših standarda u odnosu na osnovne standarde koje su propisani Zakonom o zaštiti životinja i tu nema investicijske potpore. U dijelu nekih drugih, da li fondova, da li programa ruralnog razvoja, potencijalno postoji mogućnost. Ali više u dijelu drugih ESIH fondova EU, ali u ovoj mjeri, na žalost ona je usmjerena prema poljoprivrednim proizvođačima, prema stočarskim gospodarstvima.
Zahvaljujem se uvaženom državnom tajnikom na odgovoru. S ovime smo iscrpili sve rasprave. Zaključujem raspravu. Zahvaljujem se državnom tajniku Ministarstva poljoprivrede gospodinu Tugomiru Majdaku i Branki Buković Šošić, voditeljici odjela u Ministarstva poljoprivredi na obrazloženjima prijedloga zakona. Glasovat ćemo o ovoj točci kada se za nju steknu uvjeti.
Prijedlog Zakona o zaštiti životinja, prvo čitanje, P.Z.E. br. 147. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak: 1. Prihvaća se prijedlog Zakon o zaštiti životinja 1. Sve primjedbe i prijedlozi dostaviti će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je jednoglasno sa 119 glasova za, donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Prelazimo na sljedeću dnevnog reda: - Prijedlog zakona o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom, prvo čitanje, P.Z. br. 144 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske, na temelju članka 85. Ustava Republike Hrvatske i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Materijal je dostavljen otpremom u Saboru. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda, primjenjuju se odredbe poslovnik a koji se odnosi na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li možda predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedloga? Izvolite. Državna tajnica u Ministarstvu poljoprivrede, gospođa Marija Vučković.
Hvala vam lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Cijenjene saborske zastupnice i poštovani saborski zastupnici. Tijekom prošle godine Ministarstvo poljoprivrede je u više navrata intenzivno ukazivano na postojanje nepoštenih trgovačkih praksi te je tražena zaštita od strane brojnih poljoprivrednih proizvođača i prehrambene industrije te interesnih grupacija poput HGK, HPK, interesnih udruženja proizvođača mlijeka, mesa, voća, povrća i vina, a sve u cilju da se problematika nepoštenih trgovačkih praksi u RH pravno uredi. Po donošenju rezolucije Europskog parlamenta o nepoštenim trgovačkim praksama od 7. lipnja 2016. godine udruge poljoprivrednih proizvođača u okviru inicijative pod platformom HPK-a iniciraju izradu nacionalnog zakonskog propisa kojim će se u duhu spomenute europske rezolucije regulirati nepoštene trgovačke prakse u RH. Pri tome od strane domaćih proizvođača industrije isticani su najčešće upravo oni problemi koji se spominju u dokumentima Europske komisije odnosno Europskog parlamenta poput kašnjenja u plaćanjima za prodane proizvode, jednostrane izmjene ugovornih uvjeta, iznenadne i neobrazloženi raskidi ugovora, zahtijevanje plaćanja za robu ili usluge koji nemaju stvarnu vrijednost za drugu ugovornu stranu, naplaćivanje fiktivnih usluga, prijenos troškova prijevoza i skladištenje na drugu ugovornu stranu nakon mjesta isporuke, prisilno sudjelovanje u popustima odnosno učestalim akcijama čime se urušava domaće tržište, nametanje bezuvjetnog vraćanja neprodane robe te odbijanje sklapanja pisanog ugovora. Na postojanje problema ukazuje djelomično i postojeća pravna regulativa kroz Zakon o trgovini. Međutim Zakonom o trgovini predviđeno je rješavanje prepoznatih nepoštenih trgovačkih praksi samo u onom dijelu lanca koji se odnosi na trgovce. Dakle dionici lanca opskrbe s hranom u smislu ovog prijedloga zakona nisu samo trgovci kao u slučaju Zakona o trgovini već je to lanac kojeg čine proizvođač, najčešće proizvođač primarnih poljoprivrednih proizvoda, otkupljivač, prerađivač i trgovac. U sektoru trgovine prehrambenim proizvodima u posljednjih desetak godina s pojavom supermarketa dogodile su se značajne promjene koje su uzrokovale drukčije stanje i strukturu lanca opskrbe hranom u RH. S jedne strane jačanjem većih sustava trgovačkih lanaca došlo je do znatnog preustroja trgovine na malo prehrambenim proizvodima uz gašenje velikog broja malih i srednjih trgovaca čime se tržišna i gospodarska snaga koncentrirala u okviru desetak velikih trgovačkih lanaca. U skladu sa jačanjem tržišnom koncentracijom na strani maloprodaje širi se i pojava nepoštenih trgovačkih praksi. Slijedom svega navedenog Ministarstvo poljoprivrede izradilo je nacrt Prijedloga zakona o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom s ciljem pravnog uređivanja odnosa u lancu opskrbe hranom kako bi se pridonijelo uspostavi održivih trgovačkih odnosa odnosno ravnoteže među akterima trgovine, poljoprivrednim i prehrambenim proizvodima. U cilju učinkovite provedbe i potrebe usklađivanja odredbi ovog zakona s komparativnom praksom i pravnim uređenjem u drugim državama članicama koji su uredile ovo pitanje, predlagatelj zakona je odredio Agenciju za zaštitu tržišnog natjecanja kao nadležno tijelo za provedbu ovog zakona. Zakonom se uređuje zabrana iskorištavanja značajne pregovaračke snage otkupljivača i/ili prerađivača odnosno trgovaca u odnosu na njihove dobavljače nametanjem nepoštenih trgovačkih praksi. S obzirom na specifičnog odnosa u lancu opskrbe hranom i gospodarsku veličinu trgovaca te otkupljivača i prerađivača odredbama zakona uređuje se iznos ukupnog godišnjeg prihoda uključivo i godišnji prihod povezanih društava ostvaren u RH preko kojeg se trgovac odnosno otkupljivač i/ili prerađivač smatraju obveznicima ovog zakona. Pri tome se iznos ukupnog godišnje prihoda u cilju što cjelovitijeg obuhvata obveznika ovog zakona za skupinu trgovaca određuje kao iznos koji premašuje 100 milijuna kuna odnosno 50 milijuna kuna u slučaju otkupljivača ili prerađivača. Time su obveznici ovog zakona postali 97% tvrtki iz djelatnosti trgovine te u istoj mjeri oni iz sektora prerade odnosno otkupa. Zakonom se jasno definiraju sve pojave koje se smatraju nepoštenim trgovačkim praksama otkupljivača, prerađivača i trgovaca. Zakon nadalje propisuje da otkupljivač ili prerađivač odnosno trgovac ne smije dobavljaču nametati obveze koje nisu ugovoreni u pisanom ugovoru te se propisuju minimalni elementi svakog ugovora. Zakon također utvrđuje da se za svaku isporuku poljoprivrednog ili prehrambenog proizvoda mora izdati račun ili otkupni blok. Upravno kaznenim mjerama koje agencija utvrđuje izriče u okviru svog ovoga zakona cilj je prije svega odvraćanje počinitelja i drugih osoba od povreda ovog zakona i uspostava pravednih, poštenih, ravnotežnih trgovačkih praksi kojima se štite svi sudionici osobito oni slabiji na strani proizvodnje u lancu opskrbe hranom. Pri tome se utvrđuje da će se upravno kaznenom mjerom u maksimalnom iznosu do 3,5 milijuna kuna kazniti pravne osobe za teže povrede ovog zakona, milijun i 500 tisuća kuna fizičke osobe za teže povrede ovog zakona odnosno milijun kuna pravne osobe za lakše povrede ovoga zakona s maksimalnim iznosom do 500 tisuća kuna fizičke osobe za lakše povrede ovog zakona. Odredbama članka 32. regulirano je da se svi postojeći ugovori moraju uskladiti do kraja 2017. godine s odredbama ovoga zakona, a posebno člancima 4., .5. 9., 10., 11. i 12. koji se odnose na obvezu pisanih ugovora minimalne elemente i određivanje osnovnih i ostalih nepoštenih trgovačkih praksi. Zakon je također dio reformskih paketa zakona i to u okviru prvog reformskog prioriteta, poticajno poslovno okruženje, jačanje poljoprivrede, turizma i održivog razvoja i predstavlja uređivanje mehanizma za sprječavanje nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom odnosno u trgovini poljoprivrednih i prehrambenim proizvodima. Osobito se to odnosi na sprječavanje dominantne pozicije u pregovaračkim odnosima i uređivanje tržišta, sankcioniranje nametanja i prebacivanja troškova, neopravdano prebacivanje troškova jedne ugovorne strane, jedne strane u lancu opskrbe hranom na drugu slabiju stranu. Ishodi ovog zakona imati će učinak na promjenu trgovačke prakse, osobito pozitivne učinke imati će na proizvođačku strukturu lanca opskrbe hrane u odnosu na drugu stranu, otkupljivače, prerađivače u dijelu u kojem su oni dobavljači trgovaca te tržišno dominantne trgovačke lance. S obzirom na izostanak jedinstvenog normativnog okvira na razini EU ovo normativno rješenje će u bitnom utjecati na segment gospodarstva u području poljoprivrede i prehrambene industrije u RH. Stoga je s obzirom na takvo očekivanje predloženi zakon potrebno donijeti u skladu sa člankom 23. stavkom 4. Zakona o procjeni fiskalnih učinaka pa je predlagatelj predvidio da se u roku od 2 godine procjene, odnosno izmjere učinci ovog propisa na hrvatsko gospodarstvo i njegova svrsishodnost. Za provedbu zakona u državnom proračunu potrebno je osigurati milijun 360 tisuća 628 kuna na poziciji koja se odnosi za provedbeno tijelo Agencije o zaštiti od tržišnog natjecanja jer je s obzirom na očekivani veliki i ogroman broj postupaka potrebno zaposliti minimalno 6 zaposlenika u agenciji koji će svi imati pravosudni ispit, detaljno pravosudno iskustvo te neće moći sudjelovati u radu različitih interesnih udruženja u skladu sa postupcima koji uređuju sprječavanje sukoba interesa. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem uvaženoj državnoj tajnici gospođi Vučković. Imamo nekoliko replika. Prvi se za repliku javio uvaženi kolega Tomislav Lipošćak.
Poštovani potpredsjedniče, poštovana državna tajnice. Pa odmah u startu moram naglasiti da pozdravljam ovakav zakonski prijedlog a osobito kroz prizmu kraja iz kojeg dolazim, odnosno Ogulinskog kraja i općenito Karlovačke županije. Naime u posljednjih nekoliko godina sve je veći broj neobrađenih poljoprivrednih parcela, neobrađenih poljoprivrednih poslova i općenito sve je manji broj ljudi, osobito onih mlađih ljudi koji žele raditi i živjeti u zemlji i baviti se poljoprivredom. Nipošto ne želim reći da ljudi ne žele raditi, upravo suprotno. Stanovništvo našega kraja iznimno je vrijedno i tradicionalno je zapravo vezano uz zemlju i poljoprivredu a naši su poljoprivredni proizvodi priznati i poznati ne samo u Hrvatskoj nego u cijelomu svijetu, osobito krumpir i naše ogulinsko kiselo zelje koje posebno nosi zaštićenu oznaku izvornosti na razini EU. Međutim, upravo nesigurnost, odnosno nemogućnost plasmana proizvedenih dobara, zatim vrlo često umanjivanje otkupnih, ranije dogovorenih cijena u vrhuncu proizvodne sezone te nerazumno dugački rokovi plaćanja samo su dio od nepošteni praksi kojima se ljude odbija od zemlje, od poljoprivredne proizvodnje i onda im ne preostaje ništa drugo nego spakirati kofere i potražiti sreću negdje drugdje u većim gradovima ili često u inozemstvu. Upravo zato i ovom prilikom apeliram i na vas kao ministarstvo i na agenciju koja bi trebala u budućnosti znači pratiti provedbu ovoga zakona da ovaj zakon ne ostane samo mrtvo slovo na papiru jer ukoliko njime ispravimo i ukinemo barem dio ovih nepoštenih praksi koje se spominju u ovom zakonu tada ćemo o ovom zakonu moći govoriti ne samo sa stajališta gospodarstva i poljoprivrede nego kao i možda o jednoj od mjera kojima ćemo stanovništvo, osobito ono mlađe stanovništvo zadržati u ruralnim krajevima. A jednako tako možda kao i određeni demografski impuls o kojemu toliko često volimo govoriti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Lipošćaku na replici. Imamo sljedeću repliku uvaženi kolega Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospođo državna tajnice, hvale vrijedan je pokušaj da se pomogne proizvođačima. Međutim, iskreno govoreći meni je članak 7. stvorio jednu zabunu. Jer ako je proizvođač u sustavu PDV-a onda izgled i sadržaj računa je propisan pravilnikom o porezu na dodanu vrijednost. Prema tome ovo sve što je napisano ovdje u suprotnosti sa zakonom, Pravilnikom o porezu na dodanu vrijednost. Čak i ovaj termin naknada je nešto što porezna terminologija ne poznaje. A dakle ako poljoprivredni proizvođač izdaje račun, ako je sustav u PDV-u on je prije svega dužan se držati Pravilnika o porezu na dodanu vrijednost. Zato, to je nešto što se mora uskladiti sa pravilnikom jer samo ovako donešene odredbe naprosto nisu takve, zna se tko propisuje i kako treba izgledati račun. Druga stvar, rok od 60 dana, dakle sama definicija, rok plaćanja ne može biti od 60 dana od kojeg dana? Dakle vi imate proizvođače koji recimo, koji proizvode jagode i oni ih kontinuirano svaki dan beru i isporučuju robu. Od kojeg dana počinje teći rok od 60 dana? Dakle to se definira ugovorom. Da li se to vrši obračun jedanput tjedno, jedanput mjesečno, dva puta mjesečno? Dakle mora se jasno definirati kada počinje teći rok od 60 dana. Dakle ovo su čisto financijske stvari koje su regulirane lex specialis zakonima. I to su zakoni višeg reda u odnosu na ovakav zakon, bez obzira kako ovaj zakon izgledao. Prema tome izgled računa ako je obveznik u sustavu PDV-a mora biti sukladno pravilniku o porezu na dodanu vrijednost, ako nije u sustavu PDV-a točno Pravilnikom o porezu na dohodak je definirano kako mora izgledati izgled računa. I još nešto što mi nije jasno a to je visina kazni. Da li su one usklađene sa Prekršajnim zakonom? Jer se dogodilo ne jedanputa, ja vam to govorim iz iskustva, ne jedanputa se dogodilo da su određene visine kazni a te kazne nisu usklađene sa prekršajnim zakonom i onda je taj zakon pao jer netko podnese ustavnu tužbu ili bilo šta, taj zakon pada jer ne može svaki donosioc zakona određivati kaznu kako njemu paše. Dakle vi imate Prekršajnim zakonom točno definirane visine kazni.
Hvala. Odgovor? [[Upadica: Ne kraju.]] Dobro, hvala lijepo. Sljedeća replika je uvaženi kolega Davor Vlaović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažena državna tajnice sa suradnicima, pozdravlja vas evo klub HSS-a i pozdravlja što je ovaj zakon došao u saborsku raspravu, u prvo čitanje jer on je dugi niz godina čekan i dobro da je i danas ovdje ali činjenica da kasnimo s ovom regulativom, činjenica da ni na nivou EU-a nije bilo slične regulative i dobro je Hrvatska po prvi put pokazala zube i među prvima krenula u regulaciju tržišta na način da se spriječi nepoštena državna praksa. Što to znači, treba najbolje prikazati na primjeru jednog prerađivača poljoprivrednih proizvoda koji mi je rekao da je on za ulazak u trgovački lanac morao platiti, pa je morao davati rabate, pa je morao plaćati akcije, pa oglašavanje i još na kraju neprodani dio roba vratiti nazad što govori da je on izdvajao negdje 60, 65% od cijene svog proizvoda, jednostavno se nije mogao s tim pokriti i doveden je u situaciju da zatvori proizvodnju. Najveći problem je upravo u proizvodnji mlijeka i mesa u RH, pa evo samo primjeri proizvodnje mlijeka gdje smo sa 65 tisuća proizvođača danas na negdje oko 6 tisuća proizvođača u zadnjih godinu, godinu i pol dana smo izgubili preko 2 tisuće proizvođača, rekli su mi danas udruge proizvođača mlijeka RH. Danas je otkupna cijena mlijeka u Hrvatskoj od 1,86 do 2,30 lipa, a vi imate na policama mlijeko po 3 kune. Preko 500 milijuna tona mlijeka u prahu je višak na njihovo tržište EU-a. I postoji realna opasnost da će on doći na naše tržište. To agencija neće moći sama kontrolirati i prijedlog je da se kontrolira i putem inspekcija i dalje da tu bude tješnija suradnja svih državnih tijela, da ne bude samo jedna kontrola godišnje nego da bude kontinuirana kontrola trgovačkih lanaca. Hvala.
Hvala lijepo uvaženom kolegi Vlaoviću na replici. Slijedeći za repliku javio uvaženi kolega Ante Babić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana državna tajnice sa suradnicima, pa iz ovoga što je rekao gospodin Šuker, iz ovih rasprava koje će uslijediti i tijekom današnjeg dana, dobro je zapravo znati za ovakve stvari jer do drugog čitanja se određene stvari mogu popraviti, odnosno mogu se regulirati. Rekli ste zapravo da je ovaj zakon dio paketa tih reformskih zakona u području prvog ovog reformskog prioriteta, ono je zapravo to poticajno poslovno okruženje jačanja i poljoprivrede, turizma ali i održivog razvoja, a to znači zapravo da ono predstavlja uređivanje mehanizama upravo za sprečavanje tih nepoštenih trgovačkih lanaca, praksi u lancu opskrbe hranom, odnosno u trgovini poljoprivrednim i prehrambenim proizvodima. Što to znači rekla je i državna tajnica, možda ne sve, a to je kašnjenje plaćanja za prodane proizvode, jednostrani izmjene uvjeta koji su vezani za ugovore, iznenadni i neobrazloženi raskidi ugovora do odbijanja sklapanja pisanog ugovora. Ono što je bitno, dionici tog lanca opskrbe hranom u smislu ovog prijedloga zakona kako sam ja to shvatio nisu samo trgovci, kao kod Zakona recimo o trgovini, već je to zapravo lanac kojeg čine i proizvođač i otkupljivač, prerađivač i trgovac. I u duhu onoga što je kolega Tomislav rekao, i u duhu ovoga zakona, postiže se zapravo učinak na promjenu te trgovačke praske što je jako bitno i pozdravljam donošenje ovog zakona. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Babiću na replici. Slijedeći za repliku javio uvaženi kolega Miro Bulj.
Hvala lijepa. Također napokon evo da je ovaj zakon pred nama, da li je kasno ili nije, sad je to upitno, ali bolje ikada nego nikada. Jer dosadašnja trgovačka praksa ucjena vlasnika trgovačkih lanaca koji su prodavali prehrambene proizvode koji su ucjenjivali proizvođači poljoprivrednike koji su ima ostali dužni, koji su uništili, koji su stvorili svoja carstva, na kraju evo zaprijetili im uništavanje hrvatskog gospodarstva i sad se trebamo boriti da održimo te OPG-ove i mala gospodarstva od tih ucjenjivača i nadam se da će ih stići zakon, zbog čega? Zbog sveg zla koje su napravili za hrvatsku državu. Ovaj zakon je dobar i naravno da treba u ovome prvom čitanju sagledati sve šta je pozitivno i negativno, evo kolega je Šuker je rekao treba neke stvari uskladiti sa zakonom međutim je činjenica da za ove naše, koji su znači dobavljače pritiskali i ubiti ih maltretirali pa vidimo što se dogodilo u Vrgorcu, čovjek je, mladi čovjek koji već višegodišnji nasad bresaka je uzeo motornu pilu, ispilao, jel iz uvoza plaćamo 6 kuna breskve, a 4 kune njemu, našu domaću vrgoračku breskvu i čovjek ode vanka i veliki očnjak je ispilao u rodu sada, to je žalosna tragedija i to je istina i vrlo bitan je problem znači uvozni lobiji. Činjenica, ja se sjećam da je iz Novog Zelanda bila 10 kuna janjetina smrznuta dovedena u trgovačke lance, to znam da su umirovljenici kupovali, dok je naša dalmatinska janjetina čovjeku ispod 10 eura nije isplativo proizvoditi i raditi. Prema tome, ovaj zakon je dobar ali treba sagledati sve i zaštititi naše poljoprivrednike ako nije kasno proizvođačima. Zato čim prije zakon da stupi na snagu i da bude primjenjivan prema svima, jer dosada očito nije primjenjivan. Ovi koji su uništili seljake i dalje su dvorima. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Bulju na replici. Prelazimo na izvjestitelje odbora, da li žele uzeti riječ? Zahvaljujem, otvaram raspravu. Prvi se raspravu javio u ime Kluba…ispričavam se, ipak u ime odbora uvaženi kolega Križanić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, državna tajnice sa suradnicima Odbor za poljoprivredu Hrvatskog sabora raspravio je na 17. sjednici održanoj 21. lipnja 2017. godine Prijedlog zakona o zabrani nepoštivanju trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada RH aktom od 11. svibnja 2017. Odbor za poljoprivredu je sukladno članku 99. Poslovnika Hrvatskog sabora proveo raspravu o navedenom prijedlogu zakona kao matično tijelo. U navedenom obrazloženju predstavnik predlagatelja je istaknuo kako se prijedlogom zakona utvrđuju pravila i mjere koje će sprječavati nametanje nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom. Nadalje, utvrđivanjem obilježja nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom od strane dobavljača, otkupljivača i prerađivača i trgovca. Nedvojbeno propisuje se zabrana iskorištavanja značajne pregovaračke snage, sadržaj i način sklapanja ugovora i ugovorne obveze. Prijedlogom zakona propisuje se nadležnost tijela za provedbu zakona, način provođenja postupka i donošenje odluka kao i izricanje upravo kaznenih mjera za utvrđivanje nepoštene trgovačke prakse u lancu opskrbe hranom. U raspravi su članovi odbora upozorili na težak položaj hrvatskih proizvođača vezan uz nemogućnost plasmana poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda, te probleme prevelikim uvozom istih. Istaknuto je mišljenje kako je u zakonu bilo potrebno ugraditi odredbe kojima bi se osigurao plasman domaćih proizvoda. Istaknuto je mišljenje kako je propisani rok plaćanja za svježe proizvode od 60 dana predugačak, te kako je uzimajući u obzir da se isti nabavlja na dnevnoj i tjednoj bazi isti trebalo skratiti na 30 dana. Predstavnica predlagatelja je istakla kako zbog zajedničke poljoprivredne politike EU ugovor o funkcioniranju EU obveza koje je RH preuzela pristupanjem u EU u prijedlog zakona nije bilo moguće ugraditi odredbe koje bi osigurale tržišnu prednost hrvatskim proizvođačima. O mogućnosti skraćivanja propisanog roka plaćanja za svježe proizvode sa 60 na 30 dana može se raspravljati do izrade konačnog prijedloga zakona. Predstavnik predlagatelja je izvijestio i o početku koordinirane akcije nadzora standarda poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda na tržištu RH i upozorio na potrebu reorganizacije inspekcijskih službi i formiranje jedinstvenog inspekcijskog tijela u RH. Najavio je i rad na izmjenama tržišta standarda kojima bi se povećao broj vrsta voća i povrća koji će se nadzirati kroz opći i posebni tržišni standard. Nakon provedene rasprave odbor je jednoglasno sa 6 glasova odlučio predložiti ovaj zakon, predložiti Hrvatskom saboru prihvaćanje ovoga zakona. Zahvaljujem.
Hvala lijepo gospodinu Križaniću. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista uvaženi kolega Miroslav Šimić. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, državna tajnice, predstavnici ministarstva, kolegice i kolege. MOST nezavisnih lista pozdravlja činjenicu da smo evo konačno ugledali prijedlog ovog zakona na saborskim klupama u njegovom prvom čitanju. Nadamo se da ćemo što prije doživjeti i drugo čitanje. Mislimo da sa ovim zakonom ne kasnimo dva, tri mjeseca ili godinu dana, nego da kasnimo godinama. Htio bih samo naglasiti da je u EU 20 zemalja donijelo što zakon, što kodeks koji uređuje ovo pitanje i da smo ranije pokrenuli ovaj posao. Neke stvari koje danas gledamo u hrvatskom gospodarstvu, prije svega tu mislim i na situaciju u Agrokoru danas ne bi bile tako teške. Tržišni položaj proizvođača poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda koji posluju u lancu opskrbe hranom jedan je od najznačajnijih ograničavajućih činitelja razvitka poljoprivredne i prehrambene proizvodnje u Hrvatskoj i to je nešto s čim se naši proizvođači na ovom neuređenom tržištu susreću već dvadesetak godina. Zbog toga mogu reći da smo i kao klub posebno ponosni što smo donošenje ovog zakona inicirali još tijekom prošle Vlade dok je ministar poljoprivrede bio gospodin Davor Romić. Naši stručnjaci i stručnjaci u ministarstvu jako su vrijedno i uporno radili na ovom zakonu i borili se protiv različitih lobija. S tim je nastavila i aktualna Vlada i to sa ove pozicije pohvaljujem. Primjer nepoštenih trgovačkih praksi sa kojima se naši proizvođači susreću je zakidanje od strane otkupljivača ili prerađivača putem netransparentne klasifikacije proizvoda pri otkupu, gdje se proizvođači susreću s tim da pristaju na ucjene i na jednostrano nametanje uvjeta otkupa i obračuna. Nakon toga slijedi neplaćanje, dugotrajno neplaćanje otkupljenih proizvoda na koju činjenicu ni jedan od proizvođača, odnosno rijetko netko od njih ima pravo na kamatu. A i kad ima pravo na nju ne usuđuje ju se naplatiti jer se mora poslije toga ponovno susresti sa otkupljivačem. Istodobno otkupljivači opskrbljuju proizvođače repromaterijalom za proizvodnju, te na vrijednost repromaterijala proizvođačima naplaćuju kamate do isporuke proizvoda, a naravno kako sam i rekao ne plaćaju kamatu na svoj dug prema proizvođačima. Na taj način otkupljivači putem nepoštenih trgovačkih praksi nekoliko puta zarađuju na teret proizvođača i ubijaju naše proizvođače. Posebno tu mislim na one male i srednje iako se i oni veliki nalaze u dosta teškoj poziciji, ali ipak puno lakše preživljavaju neplaćanje od 120 ili 160 dana. Nadalje trgovci prodajom pojedinih poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda po cijenama na razini dumpinga, prije svega tu mislim na mlijeko ili meso s ciljem privlačenja kupaca u trgovačke centre, narušavaju sustav tržišnog formiranja cijena, uzrokuju drastičan pad cijena pojedinih proizvoda što se sve izrazito negativno odražava na proizvođača koji u takvim uvjetima nisu u mogućnosti rentabilno proizvoditi. Stoga podržavamo cilj ovog zakona, a to je urediti tržište i spriječiti zlouporabe dominantne pozicije u lancu opskrbe hranom, pri čemu zakon obuhvaća proizvođače, prerađivače i trgovce. Nadalje, podržavamo i cilj ovog zakona koji je uspostaviti pravedne trgovačke odnose između svih sudionika navedenih u ovom lancu opskrbe hranom što će rezultirati povoljnijem položajem naših proizvođača na tržištu. Riječ je o zakonu koji će po prvi puta regulirati trgovačke odnose u lancu opskrbe s hranom, da sad se ne ponavljam i govorim ono sve već što je iznosila državna tajnica. Do sada smo imali Zakon o trgovini koji nije pokrivao kompletnu ovu problematiku i nije regulirao nepoštene trgovačke prakse. Jer Zakon o trgovini se odnosi samo na radnja trgovaca, a ne i na ostale sudionike u lancu, te osim toga, kroz njega nedostatno, prevlada faktor straha, faktor straha, koji je prisutan kroz svih dobavljača, na koje na kraju u svojim dokumentima naznačila i Europska komisija i Europski parlament u raspravi o nepoštenoj trgovačkoj praksi, u lancu opskrbe hranom i to je dokazana pojava odakle taj faktor, ne samo kod nas nego u EU. Upravo zbog toga, kako sam i rekao već 20 zemalja EU, donijela ili sličan zakon ili barem kodeks koji regulira ovaj segment trgovine, čega je razvidno da u Hrvatskoj nažalost do sada ako usporedimo naše ponašanje, ponašanje tih 20 zemalja, nije bilo političke volje za rješavanje ove goruće problematike. Nepostojanjem takvog propisa, naši su proizvođači poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda u daleko nepovoljnijem položaju od svojih kolega u ostatku EU. Mi se kao država možemo i moramo pobrinuti da našim poljoprivrednim proizvođačima omogućimo jednake uvjete kako bi bili konkurentni na tom velikom zajedničkom tržištu. Ključne odredbe predloženog zakona vidimo u ograničavanju prodaje finalnog proizvoda ispod cijene koštanja u proizvodnji ili ispod nabavne cijene, uključujući i troškove poreza na dodanu vrijednost, jer smo detektirali, a i kao društvo, a i kao potrošači, brojne primjere prodaje stranih proizvoda po cijenama na razini dumpinga, što naravno predstavlja izrazitu štetu za hrvatsku proizvodnju. Samo ovaj mali segment bi vrlo značajno utjecao na povoljni položaj domaćih poljoprivrednih proizvođača na tržištu. Prema tome, zakon će imati utjecaja na bolji tržišni položaj proizvođača primarnih poljoprivrednih proizvoda u odnosu na kupce tih proizvoda, na trgovce, kao i povoljniji tržišni položaj poljoprivrednih proizvođača i prehrambene industrije u odnosu na njihov položaj prema uvoznicima. Zakonom će se štiti cijeli lanac od primarnih proizvođača, preko otkupljivača i prerađivača do trgovaca. A krajnji učinak ovog zakona biti će znatno povoljniji položaj proizvođača na tržištu. Da bi se izbjegli nepošteni trgovački uvjeti u smislu ovog zakona, on propisuje jasno, oblik i obvezni sadržaj ugovora između dionika u lancu opskrbe hranom, mislimo da je to jako dobro, jer evo imali smo situacije gdje su javnosti izlaziti računi, računi, fakture trgovaca, ugovori trgovaca i proizvođača koji sadrže i po 50 … [[Govornik se ne razumije.]] razno raznih rabata, možemo reći slobodno penala, koje su naši proizvođači morali plaćati. Mogu reći da nam je drago što je u ovu cijelu priču, kroz iznose prihoda, koje ostvaruju pojedini trgovci ili otkupljivači, pokriveno gotovo cijelo hrvatsko tržište, odnosno svi najvažniji trgovci i proizvođači. Također, ono što nam je drago, što je u ovoj zakon uključen AZTN, AZTN je naime na jednom, ta tako kažem lošem glasu kod većine trgovaca i to s razlogom po njih a može biti na dobrom glasu kod hrvatskih potrošača. Naime, zna se da je AZTN jedna dobro organizirana agencija koja okuplja stručnjake i koja vrlo brzo utvrđuje nepravilnosti i da tako kažem, vrlo efikasno naplaćuje kazne, za razliku od brojnih sudova u RH i mislimo da je iz tog razloga jako dobra odluka da se njih u ovo sve uključi. Zbog toga, mislimo da je iznos koji je ovdje predviđen za trošak samog zakona i zapošljavanje novih stručnjaka minimalan, u odnosu na sve ono dobro što će njegova primjena donijeti, a s obzirom na praksu koju trgovci imaju sa AZTN-om, siguran sam da će vrlo brzo svi krenuti u primjenu ovih zakona. Posebno ako se uzmu u obzir visine kazne, kazne koje su ovdje utvrđene. Kako sam i rekao, ovaj zakon, s njim se ne kasni nekoliko mjeseci ili godinu, nego godinama, drago nam je da se konačno, netko usudio uhvatiti u koštac tim lobijima, naglašavam ponovno, da je priprema ovog kompletnog zakona krenula još za prošle Vlade i ministra Romića, ali treba pohvaliti da se s njim nastavilo i da se danas on nalazi na našim klupama. Mi kao Klub Mosta posebno smo ponosi na tu činjenicu u svojim raspravama i podržati ćemo ovaj zakon, mislimo da on nisi jako puno dobrih elemenata, mislim da se treba prihvatiti sugestije, naravno saborskih zastupnika koje će donijeti do njegovog dodatnog unaprijeđena i apeliramo da se što prije dogodi drugo čitanje ovog zakona koji bez obzira na kasno vrijeme, i današnje njegove rasprave, je jedan po meni od najznačajnijih propisa za hrvatske proizvođače. Hvala vam.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Miri Šimiću na ovoj raspravi. Imamo jednu repliku, uvaženi kolega Miro Bulj. Izvolite.
Kolega Šimiću, znači sami ste naglasiti da je bio pritisak na dobavljače, tj. ucjenjivanje dobavljača od onih koji su otkupljivali … [[Govornik se ne razumije.]] proizvode i zarađivali novac. Sigurno je da bi me, javnost interesiralo, možete li pojasniti tko je tu u Hrvatskoj radio? Da je tu sudjelovao Agrokor i koliko je Agrokor, imam i ja informacija, brojnih, naravno, i brojni su OPG propali već, brojne proizvođači koji su bili stabilni zbog Agrokorovih ucjena, možete li mi kazati, točno, tj., ne točno, ali bar približno, načini i modeli pritisaka. Rekli ste ovdje nekakav model, međutim ono što je Agrokor napravio tim ljudima u biti ostavio je praznu Slavoniju, Dalmatinsku zagoru najvećim dijelom i smatrate li koji bi sada trebali ključni učinci prema tim koji bi ključni pravični postupci prema tim ljudima koji su sada na slobodi, a koji su to omogućili što ovim zakonom mi omogućujemo ako se bude primjenjivao vjerojatno. Znači najključniji je problem ljudi koji su to omogućili i strukture koje su omogućile jer sigurno da oni su imali svoje ljude u ministarstvima. Ja ne vjerujem da ministar financija koji je bio u Agrokoru radio čovjek posao da nije poznao ključne funkcije, da nije poznavao ovo što se događalo dobavljačima godinama, a prije toga je bio čak i također u ministarstvu visokopozicioniran čini mi se u Ministarstvu financija za vrijeme gospodina Šukera. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi. Odgovor kolega Šimić. Izvolite.
Poštovani kolega Bulj. Pa Agrokor je bio u ovim odnosima prisutan i kao proizvođač i kao otkupljivač i kao trgovac. Sigurno je činjenica je i to je poznato svakom i malom i srednjem i velikom dobavljaču koji je radio tim sustavom da su oni itekako koristili svoju poziciju velikog otkupljivača i na kraju krajeva velikog trgovca i vršili pritisak prvo kroz snižavanje cijena da ono ide daleko ispod nekakve normalne zarade za proizvođača, a s druge strane onda i načinom otplate svojih dugova koji su kako možemo vidjeti i svjedočenja proizvođača nekad značile da morate čekati na svoje novce i po 200 dana. Agrokor je na taj način napravio veliku štetu svojim poslovanjem malim i srednjim dobavljačima. No ono što bi htio reći, nije u pitanju samo Agrokor ili Konzum. Ovaj zakon će skratiti ili smanjiti snage i brojnim stranim trgovcima u Hrvatskoj koji itekako koriste svoje pozicije i odnose se prema hrvatskim proizvođačima onako kako se ne smiju odnositi u svojim zemljama jer smo vidjeli da je 20 zemalja EU već donijelo ovakav zakon ili kodeks. Oni su do sada koristili kao i Agrokor što je koristio odnosno Konzum svoju poziciju i siguran sam da ako se ovaj zakon bude pravično provodio da se to više neće dogoditi. Jedan od jamaca zbog čega vjerujem da će itekako svi trgovci i otkupljivači voditi računa o tome što je u ovu cijelu priču uključen AZTN poznat po svojoj efikasnosti i visokim kaznama koje naplaćuju.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Šimiću na odgovoru. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime kluba HDZ-a uvaženi kolega Josip Križanić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, državna tajnice, kolegice i kolege. U posljednjih desetak godina hrvatsko tržište s hranom s početkom Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju postalo je dijelom jedinstvenog europskog tržišta te su trendovi s eu tržišta utjecali na formiranje strukture trgovine u RH. Ulaskom pak u EU ti trendovi integracije velikih trgovačkih lanaca stranih vlasnika postaju još kud i kamo izraženiji. Beskrupulozna borba za profitom i zaradom dovode do situacije da takvi lanci posežu za raznim načinima nepoštene i nefer igre na tržištu, a jedan od tih je i nepoštena trgovačka praksa o lancu opskrbe hranom, a sve u cilju brze zarade. Između ostalog takve lance stranih vlasnika uvoze ili unose u RH bez kakve kontrole, robu upitne kvalitete, prepakiranu odnosno prije roka isteka i prodajom takve hrane ruše cijene domaćim kvalitetnim proizvodima, a time uništavaju poljoprivredu, domaću prehrambenu industriju i domaće trgovce te izvlače iz RH enormnu dobit. Preuzimanjem eu direktiva, Hrvatska postaje ulaskom u EU jedno europsko tržište pa ne podliježe nikakvoj kontroli na granicama. Primjerice uvozom odnosno unosom mesa iz EU ona ne podliježe inspekcijskom nadzoru od granice prerade pa sve do gotovog proizvoda kobasice ili pljeskavice, za razliku od domaće proizvodnje koja podliježe stalnom inspekcijskom nadzoru klaonici. Tako propisuju propisi EU direktive koje smo mi morali preuzeti ulaskom u EU, ali nama nitko ne brani pojačani nadzor i uzrokovanje tzv. nadstandard pogotovo ukoliko su takve pojave učestale. Samo prilikom uzorkovanja ne smije biti diskriminacije prema pojedinom subjektu u poslovanju s hranom. Sukladno higijenskom paketu dovoljno bi bilo u ovakvim situacijama samokontrola subjekata u poslovanju s hranom gdje oni provode kontrolu kritičnih točaka prema HACCAP sustavu. Ja sam ipak puno skloniji kontroli namirnica animalnog podrijetla od strane inspekcijskih službi prema visini rizika koju propisuju nadležna tijela od samokontrole mesa koja je došla u trgovački lanac stranog vlasnika iz domicilne zemlje koje se ovdje bez nadzora i kontrole melje, prerađuje i ugrađuje u mesne proizvode. Napominjem da je mogućnost kontaminacije namirnica animalnog podrijetla upravo u ovoj fazi prerade najveća. Nadalje, treba vrlo jasno reći kako su upravo prehrambeni proizvodi mamac kojim se služe trgovci prilikom svojih akcija i privlačenja kupaca. Ove proizvode trgovačke lance spušta ispod nabavne cijene i s time namjerno ulazi u crveno ne bi li privukli kupca, a onda s drugim proizvodima s visokim maržama kojima kupac napuni košaricu izravnavaju gubitak i ostvaruju profit. No takva praksa je nedopustiva jer se time vrši pritisak na dobavljače primarne proizvođače, ali i prehrambenu industriju. Često imamo primjere akcijske prodaje namirnica primjerice pilića iz Češke po 15 kuna, ali se onda domaćim brendovima diže cijena gdje takav domaći proizvod tako postaje dvostruko neprihvatljiv kupcu. Stoga bi trebali iznaći mogućnost pozitivne diskriminacije domaćih proizvoda na policama trgovačkih lanaca. Neki naši susjedi imaju nepisano pravilo da na policama imaju 40% domaće robe i razno raznim načinima i inspekcijama takvu praksu provode. Nadalje, trgovci formiraju krajnju cijenu posebice u akcijama bez troškova prodaje, nema dodane vrijednosti, nema PDV-a, iako kod obračuna obračunavaju pred porez na nabavnu cijenu. Brojni su primjer na tržištu Hrvatske u cjelokupnom lancu prehrane posebice kod trajnog mlijeka, pilećeg mesa, svinjskog mesa i drugih prehrambenih proizvoda gdje trgovci formiraju maloprodajnu cijenu bez troškova prodaje a time permanentno vrše pritisak prema dobavljačima na sve veće, dodatne benefite. Iz gore navedeni razloga bilo bi dobro da se odredbi zabrane prodaje proizvoda ispod nabavne cijene sporazum na dodanu vrijednost nadoda izričaj te troškova prodaje. Ti troškovi primjerice kod prodaje trajnog mlijeka prema izračunu Eurostata iznose 11%. Troškovi prodaje mesa, mlijeka i mliječnih proizvoda te voća i povrća su veći, oko 26% i svaki trgovac ih je dužan iskazati nadležnom tijelu za kontrolu ovog zakona, Agenciji za kontrolu tržišnog natjecanja. Neke države članice EU o svojim zakonima imaju propisane selektivne rokove plaćanja za svoje polutrajne prehrambene proizvode. Bilo bi dobro u zakon uvrstiti odredbe maksimalnog roka plaćanja u 30 dana za svježe prehrambene proizvode, svježe meso, mlijeko, sirove, konzumna jaja, svježe pekarske proizvode, svježu ribu i morske plodove te voće i povrće a za sve ostale prehrambene proizvode ostao bi rok od 60 dana. Za trgovce je nabava je dinamika nabave svježe hrane dnevna, tjedna ili je dvotjedna pa je normalno skratiti rok plaćanja čime bi se u dobroj mjeri poboljšala likvidnost u sektoru primarne poljoprivredne proizvodnje. Sve zemlje članice EU raznim skrivenim i javnim subvencijama štite vlastitu primarnu, poljoprivrednu i stočarsku proizvodnju. Stoga je zadatak i nas zastupnika ali i hrvatske Vlade poduzimati sve dozvoljene radnje kako bi se pokušala napraviti nekakva ravnoteža u ogromnoj razlici u pregovaračkoj snazi između malih dobavljača, prerađivača s jedne i velikih trgovačkih lanaca sa druge strane. Nepoštene trgovačke prakse uvelike odstupaju od fer igre i nameću snagom jačega svoja pravila u lancu opskrbe hranom i time uništavaju mala i srednja poduzeća. Ova pojava javlja se i unutar članica EU od početka krize 2008. a kulminira ruskom zabranom uvoza 2014. Već 2009. godine iz dokumenata EU vidljivo je da se pokušava naći rješenje za povećanje konkurentnosti lanaca opskrbe hranom jer se teret krize i poremećaj na tržištu prebacio u potpunosti na proizvođače i potrošače. Napominjem da je većina, već je to tu i rečeno 20, od 28 zemalja članice EU uvela razne regulativne mjere i mehanizme za rješavanje problema nepoštenih trgovačkih praksi pa je krajnje vrijeme da to napravimo i mi. Nadležnost za zaštitu od tržišnog natjecanja je ovim zakonom dana Agenciji za zaštitu od tržišnog natjecanja koja dijele ex spost a ne kao HERA i HANFA koja djeluju ex ante te ova agencija u ovom smislu nije regulator već izvršno tijelo što je dobro. Nadležno je za provedbu propisa koja u svrhu provedbe Zakona o zaštiti od tržišnog natjecanja utvrđuje i izriče kazne dakle ono ne izriče prekršajni ili optužni prijedlog već kažnjava povrede visokim kaznama u prvom stupnju. Dobro je zato jer znamo da bi postupci na prekršajnim sudovima a onda i na visokim prekršajnim sudovima trajali godinama ili otišli u zastaru. Ovako Agencija za zaštitu od tržišnog natjecanja izriče upravne kazne, kaznene mjere a o njenoj zakonitosti odlučuje upravni sud a u drugom stupnju Visoki upravni sud RH. Propisane kazne, mjere za počinitelje su izuzetno visoke s ciljem odvraćujućeg utjecaja i stavljanjem u ravnotežu sudionika u opskrbi hranom, dakle slabijeg dobavljača i jačeg otkupljivača ili prerađivača i trgovca. Potrebno je stoga u agenciji osigurati 6 novih djelatnika i podići proračun za cca. milijun i 360 tisuća kuna što će se sigurno u potpunosti isplatiti. Zakon nadalje propisuje sklapanje ugovora između dobavljača i otkupljivača kao i pravila igre u tom odnosu. Nadalje, propisani ugovorni odnos između dobavljača i trgovca kao i pravne posljedice ukoliko ugovor nije sklopljen i ne sadrži sve propisane odredbe. Temeljito su obrađene i sve i navedene sve moguće nepoštene trgovačke prakse u trgovini poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda, dobavljača od strane otkupljivača i prerađivača. Ispostavljanje bjanko zadužnice za repromaterijal dok otkupljivač nema obvezu iste za preuzete neplaćene poljoprivredne proizvode. Obijanje primitka isporuke poljoprivrednih proizvoda, naplata naknade dobavljaču za kala, rastep ili lom. Rok plaćanja dobavljaču dulji od 60 dana. Ostale nepoštene trgovačke prakse u trgovini, poljoprivrednih proizvoda nametnuto dobavljaču od strane trgovca. Naknada za uvrštavanje poljoprivrednih prehrambenih proizvoda dobavljaču, naknada za smještaj na policama vraćenih, isporučenih a ne prodanih proizvoda, naknada za čuvanje i manipulaciju poljoprivrednih proizvoda, naknada za poboljšavanje prodajnih mjesta trgovca, uvjetovanje kompenzacija, naknada za smanjeni promet, naknada za kalu, naknada prodaja poljoprivrednih prehrambenih proizvoda krajnjem potrošaču ispod nabavne cijene, naknada za markenting, obveze sudjelovanja dobavljača u akcijama i ne izvršavanje roka plaćanja. Na kraju želim reći da je ovaj zakon dugo očekivan i dobro primljen od strane hrvatske javnosti pogotovo malih OPG-ova. Siguran sam da će biti dobro prihvaćen i u ovom Parlamentu. Krajnje je vrijeme da čim prije dođe i u drugo čitanje zbog postizanja ravnoteže i reguliranja ove problematike. I klub HDZ-a će ga podržati. Zahvaljujem.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Križaniću na ovoj raspravi. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika Stranke rada i solidarnosti, Stranke međugeneracijske solidarnosti Hrvatske, Reformista i Nezavisnih zastupnika uvaženi kolega Kažimir Varda. Izvolite.
Potpredsjedniče Sabora, uvažena državna tajnice, kolegice i kolege. Uvažavajući okolnosti u sabornici i poštujući svoje i vaše vrijeme neću prepričavati prijedlog zakona i neću ponavljati ono što su kolege već do sada rekli. Dakle biti ću, nastojati ću biti vrlo kratak. Naime, i do sada je postojala nekakva zaštita u lancu proizvodnja trgovina, sad da izbjegnem nakupce, prekupce, prerađivače itd. Međutim, to je sudska zaštita. A naši sudovi, em su skupi, em su spori i tu nije bilo sreće, ali postoje ono što je kolega Šimić upozorio a i vi u svom materijalu odnosno u prijedlogu zakona, onaj faktor straha. Tuži me, tvoja roba više nije na mojim policama. I to je cijeli problem, i dobro je da se napokon na to jasno i glasno upozorili. Dobro je da ste člankom, čini mi se 4. i 5., 11. i 12. prijedloga zakona taksativno naveli u čemu se sastoji nepoštena trgovačka praksa. To je napokon nešto što nijedan zakon do sada, pa ni Zakon o obveznim odnosima koji je samo načelan, na osnovu na kojeg smo mogli voditi spor, nije taksativno navodio. Govori o raskidu kupoprodajnog ugovora, ali u ovom slučaju sada imamo snažno oružje da ono što smo zapravo već izgubili jer ovakav zakon nismo imali, baš zadržimo postojeću proizvodnju i otvorimo mogućnosti za novu proizvodnju hrane. Ali normalno, za to nam treba instrument. Mislim da ste dobro predložili agenciju koja normalno iziskuje i određena sredstva iz proračuna, sa kvalificiranim osobljem koje može pratiti provedbu zakona, evoluaciju ćemo napraviti nakon dvije godine, ja mislim da bi tu trebalo u drugom čitanju ići na kraći rok. Ne vidim razloga da ne možemo nakon godinu dana napraviti evaluaciju zakona, primjenu zakona, mislim da to možemo i da je to nužno potrebno. E sad, ono što bih htio zapravo vas zamoliti kao predstavnike ministarstva, morat ćete provest edukaciju OPG-ova, morat ćete provesti edukaciju malih, srednjih poduzeća koje se bave proizvodnjom hrane, vezano za primjenu ovog zakona i njihova prava. Ljudi ne znaju jer da znaju, onda ja vjeruje da ni dosada ni Agrokoru ni ne znam Kauflandu, govorim napamet, ne tvrdim ništa, ni Lidlu , ni Intersparu i ne znam kojim još trgovačkim lancima u Hrvatskoj, ne bi plaćali naknadu za ulaz u trgovinu, ne bi plaćali naknadu za policu, za svoju robu u toj trgovini, ne bi plaćali naknadu za reklamiranje, propagandu svoje robe, pa čak ni onaj katalog ni onaj letak koji trgovački lanac izdaje, i to su plaćali. Pa su plaćali zapravo, plaćali, gubili na cijeni, na svoj dohotku, svako sniženje cijena, dakle akcije, ono što nije bilo prodano na akciji, ostaje u trgovini. I onda se vraća stara cijena, za tu staru cijenu nije dobio proizvođač ništa, to je otišlo u džep trgovca, to je ekstra zarada. Nije prodano na akciji, to je jasno. Prema tome, ima niz oblika naknada koje su proizvođači morali plaćati bilo otkupljivačima, bilo prerađivačima, bilo trgovačkim lancima. I dobro je sa ste to u ovim 4, 5 članaka taksativno naveli. U svakom slučaju da ne ponavljam, Klub Stranke rada i solidarnosti i Stranke međugeneracijske solidarnosti Hrvatske nezavisnih zastupnika, podržava ovaj prijedlog zakona u prvom čitanju ako nema karakter lexa specialis, onda ćete morati uvažiti ove primjedbe koje je uvaženi kolega Šuker iznio, zato ima vremena, samo vas molim, upućujem na apel, da ne čekate dugo sa konačnim prijedloga zakona u drugom čitanju. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Kažimiru Vardi na ovoj raspravi. Prelazimo na slijedeću raspravu, uvaženi kolega Domagoj Mikulić. Izvolite.
Zahvaljujem se potpredsjedniče Sabora. Lijep pozdrav državnoj tajnici Mariji Vučković, cijenjeni kolege zastupnici, dugi niz govori se upravo o ovoj problematici, upozoravale su na nju i poljoprivredna i gospodarska komora, svi smo svjedoci krize u najvećoj hrvatskoj kompaniji Agrokor, i mišljenja sam kako je upravo sada pravo vrijeme za promjenu načina funkcioniranja u hrvatskom gospodarstvu, kako je vrijeme za ispravljanje postojećih poremećaja koje danas imaju formu uobičajenog poslovnog poslovanja. Ovaj zakon sigurno će pridonijeti novoj praksi i pravilima koji će za rezultata imati pošteniju trgovinu i odnose između proizvođača, otkupljivača, prerađivača i trgovca. Ovaj zakon odnosi se na 95% sektora trgovine poljoprivrednim i prehrambenim proizvodima, a u istraživanju EU-a u istom postotku, gotovo istom, su se izjasnili kako su ovi gospodarski subjekti bili, barem jednom izloženi obliku nepoštene trgovačke prakse što je u konačnici rezultiralo manjim troškovima poslovanja i manjim prihodima. 10 tisuća OPG-ova je u blokadi, gotovo pola proizvođača mlijeka zbog cjenovnih razlika morali su staviti ključ u bravu svojih štala i zbog dosadašnjih načina poslovanja propali su brojni hrvatski brendovi. Nužno je uvođenje reda na nesređeno tržište poljoprivredno-prehrambenih proizvoda, što je jedan od osnovnih preduvjeta promjene stanja u poljoprivredi na bolje. Dosljednim provođenjem europske uredbe organizacija tržišta poljoprivrednih proizvoda, poštivanjem zakona u zaštiti tržišne utakmice i zabranom nepoštene trgovačke prakse, stvaraju se temelji i pravna sigurnost za primarne proizvođače. Upravo to je preduvjet da poljoprivredni proizvođači konačno stave svoj fokus na udruživanje kao najvažniji faktor opstanka na tržištu. U Italiji primjerice postoje stotine udruge proizvođača voća i povrća, brojni su i u mojoj Slavoniji ali recimo u Italiji postoji samo jedna krovna udruga zadužena za pregovore sa trgovcima kojima svojim količinama pregovaraju o boljim cijenama i uvjetima prodaje. Drago mi je da Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja odgovara izravno ovome Hrvatskom saboru, te da će ministarstvo u roku od dvije godine napraviti evaluaciju učinaka ovog zakona koji će nam jasno pokazati je li on bio dobar ili nije, a osobno smatram da će biti dobar, da će se pokazati dobar i da će urediti tržište što je danas nužno. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Domagoju Mikuliću na ovoj raspravi. Imamo jednu repliku. Uvažena kolegica Dragica Roščić. Izvolite.
Zahvaljujem dopredsjedniče Brkić. Kolega Mikulić, upravo ste dobro istakli da je sad pravo vrijeme da primijenimo najbolju praksu iz EU. Mi mladi smo imali priliku prije dva mjeseca ići u Europski parlament i upravo raditi i vidjeti koja je to najbolja europska direktiva kako bismo zaštitili one koji su ipak ovdje u ovoj situaciji ekonomski slabiji. To su oni proizvođači primarnog proizvoda čiji je proces puno osjetljiviji, podložan velikim rizicima. S druge strane, većinom imamo trgovce. Kolege su nam pričali i o Irskoj gdje su dva, tri veća trgovca koji ipak imaju mogućnost da diktiraju neke stvari na tržištu. I tu je važno da kao država i kao ministarstvo se postavimo i što prije sve dobre primjere prakse koje naši europski zastupnici donose na razini Europskog parlamenta primijenimo i unesemo u naš zakon.
Zahvaljujem kolegici Roščić na replici. Odgovor uvaženi kolega Mikulić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Pa evo kolegice dobro ste primijetili to. Kod nas je stanje iznimno loše i ono što vjerujem i u ministarstvu i što mi je drago da se radi da se upravo primjenjuju te dobre prakse iz Europe kako bi nama svima bilo bolje. Hvala.
Zahvaljujem na odgovoru uvaženom kolegi Mikuliću. Imamo još jednu repliku. Uvažena kolegica Vesna Bedeković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, moje poštovanje gospođi državnoj tajnici i njenim suradnicima. Kolega Mikulić, samo bih se osvrnula na onaj dio i izrazila naravno svoje slaganje sa vama na onaj dio vašeg izlaganja u kome ste govorili o gotovo 10000 OPG-ova koji su trenutno u blokadi. Ja i sama dolazim iz ruralnim prostora, dolazim iz Podravine, dakle Virovitičko-podravska županija i na žalost svjedok sam ne samo ove godine nego lani i predlani strašne slike gdje ljudi u jesen zaoravaju čitava polja kelja, paprike, da sad ne nabrajam, da vam ne oduzimam vrijeme različitih poljoprivrednih proizvoda zbog činjenice da njihovi proizvodi prije svega idu ispod svih mogućih cijena vani, da naprosto im se ne isplati proizvoditi. I slažem se u potpunosti sa vama da dosadašnji način koji smo imali je upravo doveo do toga da su propali mnogi brendovi, mnogi hrvatski poljoprivredni proizvodi. I da između ostaloga i ovaj zakon evo vodi prema pravnoj sigurnosti za mnoge poljoprivredne proizvođače, a onda osim toga i stvara temelj za upravo udruživanje malih poljoprivrednih proizvođača koji će između ostaloga i na taj način izbjeći situaciju da se zaoravaju polja, da se sa suzama i tugom u očima, dakle na kraju jedne proizvodne idemo to tako reći godine naš poljoprivredni proizvođač suočava sa nemoći.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Bedeković na replici. Hvala lijepo. Prelazimo na sljedeću raspravu. Uvaženi kolega Ivan Šuker, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa vama je rasprava u cilju da ako već donosimo zakon, da riješimo ono što muči sve poljoprivredne proizvođače. Međutim, mi imamo Zakon o zaštiti tržišnog natjecanja koji je regulirao područje koji to nije regulirao. I mene je strah ako ovakve odredbe ostanu u ovom zakonu, da poznajući da ovi veliki imaju sve od pravnih stručnjaka na dalje, a proizvođači su na žalost neekipirani, imaju knjigovođe koji dođu poberu papire od njih i doviđenja. Poprilično pravno neupućeni i zato neke odredbe u ovom zakonu mislim da bi trebalo uskladiti sa zakonima koji to jasno definiraju. Dakle sama definicija u zakonu, rok plaćanja ne može bit dulji od 60 dana ne znači ništa. Moramo definirati do kojeg roka. Dakle, to je jedna stvar. Međutim, ono što meni ovdje stvara najviše zabunu je ovaj članak 7. gdje se definira izdavanje računa. Dakle, s obzirom da je većina ovih proizvođača u sustavu PDV-a, većina, najveći dio njih. Jer da bi mogli isporučivati velikim trgovačkim lancima oni su u sustavu PDV-a. Zakon o porezu na dodanu vrijednost i Pravilnik o porezu na dodanu vrijednost je jasno definirao kako mora izgledati račun. Druga stvar, pojam naknade u financijama ne postoji. Postoji rabat, postoji odobrenje, postoji bilo šta drugo i taj termin se mora koristiti i ovdje. Jer kad govorite o računu račun se prije svega izdaje da bi netko naplatio svoja, izvršenu uslugu ili prodanu robu. Ta usluga, isporučena roba ili isporučena usluga za sobom povlači i plaćanje poreza na dodanu vrijednost. Dakle, taj račun prije svega služi da se dođe do toga da vidi koliko ukupno treba naplatiti onaj tko je nešto napravio, a kasnije na tom računu može bit i rabat, može biti i odobrenje pravilnikom i Zakonom o porezu na dodanu vrijednost je točno definirani porezni status tog rabata i odobrenja. Prema tome, mislim da bi se ovaj članak 7. morao uskladiti ili se pozvati samo na Pravilnik o porezu na dodanu vrijednost riješili ste sve. Također riječ „rascjep“ ne postoji u financijskom rječniku. Postoji lom, kalo i rasip. Rascjep ne postoji. To bi trebalo stavit unutra. I sad na kraju kaznene odredbe. Vi ste se ovdje pozvali sukladno, jer kako to rješava Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja i ovim zakonom se definira da bi se šest ljudi trebalo zaposliti u Agenciju za zaštitu tržišnog natjecanja i radit ovaj posao. Međutim u Agenciji za tržišno natjecanje vam je točno napisano zašto se ta agencija osniva. Isto u aktu o Poreznoj upravi točno vam piše zašto se osniva. Prema tome, ako Agencija o zaštiti od tržišnog natjecanja ne ubacimo da su oni ovlašteni za primjenu i provođenje ovoga zakona budite sigurni prva kazna te velike firme koje koriste tako i tako svaku rupu će iskoristiti da kažu vi niste nama nadležni za ovo. Također ako pogledate kaznene odredbe u Agenciji za zaštitu tržišnog natjecanja one su postotne na nešto. Gledajte, ovdje ostavljate strahovitu veliku, … [[Govornik se ne razumije.]] pravo onoga tko vrši kontrolu i kažete, najviše do 3,5 milijuna kuna. Platit 3,5 milijuna kuna pravnoj osobi koja ima 30, 40 milijardi prometa, ala ovi veliki koncerni ili platiti 3,5 milijuna kuna nekoj maloj voćarni koja ima godišnji promet milijun ili još nešto kuna je velika razlika. Ta kazna, mora biti vezana na nekakav ukupni promet ili nešto. Kazna za pravnu i za fizičku osobu od milijun i pol kuna. Svaka fizička osoba koja bi mogla platiti kazanu milijun i pol kuna, je u sustavu PDV-a i vodi knjige po dvojnom knjigovodstvu i ima promet veći od 2,5 ili 3 milijuna kuna i prema tome, on je već u ovome i on platiti milijun i pol kuna odrediti za, da li postoji fizička ili odgovorna osoba. Fizička osoba vam je status za obavljanje samostalne djelatnosti. Dakle, tu morate definirati jasno kome ta kazna ide. Ako ovdje kažete da ide za pravnu osobu i ovdje kažete da ide za fizičku osobu. Fizička osoba po ovoj terminologiji vam je osoba koja se samostalno bavi sa djelatnošću, ona da ima mogućnost da plati milijun i pol kuna, onda bi bila, kao što sam rekao, vodila bi poslovne knjige, bila bi u sustavu u poreza na dobiti i ne bi bila fizička osoba. Znači taj iznos od milijun i pol kuna za fizičku osobu je naprosto u nesrazmjeru s ovih 3,5 milijuna kuna. Ili morate pojasniti na koju fizičku osobu mislite, i također, što znači lakša ili teža povreda zakona? Vi u Agenciji za zaštitu tržišnog natjecanja kada određuje se kazna od 10% od ukupnog prometa, točno vam piše, poziva se na direktive EU i točno se zna šta je to. Sada recimo, da iz ovog svega što je napisano ovdje, što je lakše, a što je teža povreda ovoga zakona? I druga stvar, provedbu ovog zakona pravne ili fizičke osobe koja je u smislu ovoga zakona smatra otkupljivačem. Vi znači ovdje definirate samo kaznu za otkupljivača, a što ako je prekršaj, možete me saslušati, molim vas. A šta ako je prekršaj učinio dobavljač? Šta će se dogoditi onda? Jer pogledajte što vam piše u članku 25. u stavku 1., povreda ovog zakona, pravna ili fizička osoba, koja u smislu ovog zakona smatra otkupljivačem. Znači vi ovdje, automatski imate, kaznu u jednom smjeru, ali ovdje su dvije stranke u postupku. Znači ugovorne obveze može ne izvršiti jedna, može ne izvršiti i druga stranka. Dakle, vi ne smijete reći za jednoga. Dakle, vi ste ovdje definirali, za koje uvjete, kada se prekrši ugovor, se određuje kazna. Prema tome, tu kaznu plaća onaj koji je prekršio ugovor. Ne morate vi pisati da je to otkupljivač ili proizvođač. Mislim, razumijete? Ja vam samo kažem, na drugom stupnju u Poreznoj upravi u ovom trenutku imate negdje oko 20 tisuća predmeta. Znate zbog čega? Zbog jasno nedefiniranih i nejasnih primjena poreznih zakona. A o općem poroznom zakonu i u pravilnicima se ide do praktički zareza. I zato bi mi bilo drago, da ovaj zakon napravimo, da bude dobar, da bude primjenjiv i da ga se naprosto oni koji ga krše boje. Ali ako imamo puno rupa u njemu, njega se neće, nažalost, nitko bojati. Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolegi Šukeru na ovoj raspravi. Imamo 2 replike. Prva se za repliku javila uvažena kolegica Dragica Roščić. Izvolite.
Kolega Brkić, zahvaljujem gospodine Šuker, hvala što ste iznijeli ove prijedloge, ali samo bi htjela nešto istaknuti, vi ste rekli, da gotovo, odnosno da možemo pretpostaviti da je svaki poljoprivredni proizvođač u sustavu PDV-a. Ali ovdje kada govorim o ovog zakonu, štitimo cijeli sustav i onaj i onoga proizvođača primarnog proizvoda, onda imamo prerađivača, onda onoga koji preprodaje, tako da se vrlo često desi, ne samo u toj situaciji, proizvođača, prerađivača, nego da često trgovački lanci ili radnik s dosta poljoprivrednika imaju nekakve akcije, periodičke ili slično ili nekakve specifične proizvode sa oznakom kvalitete ekološko, koji se ne prodaju u velikim količinama, a uspostavljaju suradnju iako ti recimo, OPG-ovci, naročito, kao fizičke osobe nisu u sustavu PDV-a. Tako da se često desi da u kontakt dođe onaj primarni proizvođač OPG koji nije u sustavu PDV-a i surađuje sa trgovačkim lancem i upravo u tom trenutku kada je on dosta slabija strana, je ključno da i njega zaštitimo, a on nije tak koji je u sustavu PDV-a, pa mislim da ćemo trebati ostaviti i ovu nekakvu situaciju, da se ne pozivamo samo na Zakon o porezu na dodanu vrijednost, nego da ipak predviđamo i ove poljoprivredne proizvođače koji nisu u sustavu PDV-a. Hvala
Zahvaljujem kolegici Roščić na replici. Odgovor kolege Šuker.
Gledajte, kolegice na te se odnose odredbe Zakona o porezu na dohodak. I Pravilnik o Zakonu o porezu na dohodak. Ako ne podliježu ni tome, onda imate tzv. tržišni kup. A tržišni kup je kada onaj tko kupuje proizvod, a to se može raditi jedino na tržnici, uzme proizvod, s obzirom da taj nije u sustavu PDV-a, izda mu račun i na taj račun mu obračuna PDV i on plati PDV. Dakle, one je obveznik plaćanja PDV-a koji je kupuju robu. A ovi koji nisu u sustavu PDV-a, a u OPG-u su, zna se kako vode poslovne knjige i kako ispostavlja računa. Dakle, to je definirano Zakonom o porezu na dohodak. To je definirano, dakle to vam je isto ko i obrtnici, frizeri, bilo tko drugi. Oni imaju knjigu prometa, u trenutku fiskalizacije, knjiga prometa im više ne treba, neće je voditi, a ta fiskalizacija zadnjih 15 tisuća ide od 1.7. Dakle, to je sve zakonima riješeno. Onim zakonima kojima treba biti riješeno. Ovaj zakon treba isključivo riješiti da oni koji uzimaju proizvod a i usluge, moraju platiti u roku od 60 dana, moraju se držati pravila, ugovore mora definirati biti kalo i rasip na čiju štetu ide, kome ide itd. Kao što imate recimo, kod novinara imate remitendu. I točno znate, novine se rasprše okolo i ono što se ne proda se vraća natrag i točno se zna kakav je porezni status toga. To je u zakonu sve definirano i nemamo tu šta pametno, samo se treba pozvat na zakone koji to određuju.
Zahvaljujem na odgovoru uvaženom kolegi Šukeru. Imamo još jednu repliku, uvažena kolegica Anka Mrak-Tritaš. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Šuker, ako sam ja dobro vas razumjela, a mislim da jesam, ono što ste rekli zaključno a to je da bi voljeli da zakon bude primjenjiv a jednako tako ste i u ovoj raspravi spomenuli problem šest zaposlenih koje bi trebalo zaposliti u AZTN-u, a tamo ih se neće moći zaposliti jer to tako nije definirano u nekim posebnim propisima. Pa onda ostaje veliki problem provođenje zakona. Dakle uvijek je kaže da su dobre namjere, su dobre namjere i nema nikoga ja vjerujem u našim redovima bez obzira koliko da sada … već kraj radnog dana koji se neće založiti za to da imamo takav jedan zakon da imamo što reguliranije i da nemamo taj problem. No međutim, uvijek ostaje problem provođenja dakle s jedne strane da zakon bude takav, da bude što jednostavniji za provođenje, da nemamo dileme, ali s druge strane koji će ih provoditi. Pa ako sam dobro shvatila tu će nastati problem.
Zahvaljujem kolegici Mrak-TAritaš. Odgovor kolega Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice Mrak-TAritaš ja sam naučio čitati dokumente koje dobijem pred sebe i kao da ne postoji nijedan drugi dokument i po njemu raditi. Dakle ja iz ovog dokumenta, a gledajući Zakon o Agenciji za zaštitu tržišnog natjecanja, tamo je definirano što oni rade. Ako hoćemo da provode ovaj zakon mi to njima moramo staviti u djelokrug njihovog posla. Jer ne možete jer ako je definirano da oni provode Zakon o zaštiti tržišnog natjecanja, znači ja znam kod carinske kod porezne uprave dakle govorim o upravama u kojima sam bio godinama na čelu, kada smo mijenjali određene ovlasti morali smo definirati Zakon o Poreznoj upravi i dati joj nove zadatke. Tako da ja kažem ja bi vrlo rado da se to može, ali ja iz ovoga svega skupa ne vidim da se to može. Ali uz sve dobronamjerne primjedbe da sa 1.1. praktički ovo može početi funkcionirati kako Bog zapovijeda jer ako hoćemo raspisati natječaj za šest ljudi daj Bože da profunkcionira sa 1.1.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Šukeru na odgovoru. Imamo završnu riječ državna tajnica gospođa Marija Vučković. Izvolite.
Hvala vam lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Zahvaljujem svim zastupnicama i zastupnicima u Hrvatskom saboru na ovoj konstruktivnoj raspravi. Evo pokušat ću kratko se osvrnuti samo na osnovne primjedbe koje su iznesene pa ću reći što se tiče rada na odredbama ovog zakona u povjerenstvu su bili predstavnici Ministarstva pravosuđa, Ministarstva uprava, Ministarstva financija i Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja. Također je nacrt tekst zakona prošao i Ured za zakonodavstvo i Ministarstvo pravosuđa i Ministarstvo uprave i u dijelu koje se odnosi na spomenuti članak. … [[Upadica se ne razumije.]] no svakako ćemo naravno sve eventualne terminološke nejasnoće što se tiče naknada, sadržaja računa, upravno kaznenih mjera djelokruga agencije provjeriti sve smo i zapisali i sve ćemo ih provjeriti i ukoliko tekst može biti bolji, a vjerojatno može mi ćemo ga u suradnji i sa Hrvatskim saborom i sa svim nadležnim tijelom pokušati ispraviti. Termin naknada se ipak spominje u članku 70. Zakona o PDV-u no slažem se da ako može biti preciznije da to napravimo. Nama je naum bio precizno je definirano o pravilnicima i o PDV-u i o nekim drugim što se tiče onih koji nisu obveznici poreza na dodanu vrijednost, no isto tako svjedoci smo da se godinama primjenjuju, a mi imamo u rukama račune na kojima piše naknada dvije točke ostalo i da to nitko nije još kaznio. A naš zakon regulira nepoštenu trgovačku praksu koja govori nema više naplate usluga ili robe koje nemaju vrijednost za drugu ugovornu stranu i to smatramo … [[Govornica prebrzo govori, ne razumije se.]] No ispravit ćemo sve što treba i vjerujem da to može biti bolje. Što se tiče upravno kaznenih mjera one izgledaju prilično visoko. Nama je rečeno, a održan je niz sjednica da možemo ovo smatrati i to su potvrdila nadležna ministarstva zakon … Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja, provodi odredbe na način koji to provodi pomoću Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja, radi se o bliskoj materiji ako treba uskladiti djelokrug vjerujem da ćemo to na vrijeme napraviti. Što se tiče evaluacije primjereno vrijeme ipak je dvije godine zato što će za postojeće ugovore trebati još pola godine da se usklade. Na kraju što se tiče roka od 60 dana, vjerujem da se može još precizirati od kojeg trenutka teče. Ispravaka termina poput termina rastep naravno da ćemo to sve prihvatiti. I na kraju još znači ovaj zakon ne ide na prekršajni sud, mi smo htjeli da Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja provodi ispitni postupak i izriče upravno kaznene mjere jer smatramo to učinkovitijim, efikasnijim i smatramo da će … počinitelja iako su upravno kaznene mjere naizgled visoke u zakonu je predviđeno da imaju rok od 40 dana u kojem mogu predložiti otklanjanje nedostataka i onda će se privremenim rješenjem i kontrolom otkloniti mogućnost naplate kazne. Ali evo sve ćemo još jednom vidjeti.
Hvala lijepo uvaženoj državnoj tajnici Mariji Vučković. Ovime smo završili sa raspravama. Zaključujem raspravu. Još jednom se zahvaljujem uvaženoj državnoj tajnici Mariji Vučković na obrazloženju prijedloga također i načelniku sektora gospodinu Miljenku Rakiću i višoj savjetnici iz ministarstva gospođi Snježani Skakelji. Glasovat ćemo o ovoj točki kada se za to steknu uvjeti. Uvažene kolegice i kolege, sutra nastavljamo sa raspravom u 9,30 sati. Na redu je Prijedlog zakona o sigurnosnoj zaštiti pomorskih brodova i luka, prvo pitanje, P.Z. broj 143. Zahvaljujem se svima i ugodan ostatak dana želim. SJEDNICA PREKINUTA U 19,40 SATI.
Prijedlog zakona o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom, prvo čitanje, P.Z. br. 144. Predlagatelj je Vlada TH, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak: 1. Prihvaća se Prijedlog zakona o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom 1. Sve primjedbe i prijedlozi dostaviti će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je sa 120 glasova za, jednoglasno, donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.