Head ametikaaslased, austatud Riigikogu, tere päevast! Alustame Riigikogu täiskogu VII istungjärgu kolmanda töönädala esmaspäevast istungit ja kõigepealt palun Riigikogu kõnetooli neid Riigikogu liikmeid, kes soovivad üle anda eelnõusid või arupärimisi. Ma palun Riigikogu kõnetooli, Leo Kunnas, palun!
Austatud istungi juhataja! Head kolleegid! Kuna julgeolekuolukord on tõsine, siis annan üle praegu juba arvult neljanda arupärimise proua peaministrile, mis puudutab tegevusplaani Venemaa sõjalise kallaletungi korral Ukrainale, et mis me siis teeme. Võib-olla sissejuhatuseks ütleks, et tegelikult maailma ebademokraatlikud suurvõimud ehk siis totalitaarne Hiina ja autoritaarne Venemaa ei varja oma strateegilist peaeesmärki, milleks on hävitada praegune USA-keskne maailmakord, kus lääs on domineerival positsioonil. Hiina soovib hõivata Taiwani, Venemaa tahab taastada oma endist nõukogudeaegset mõjusfääri. Mõlemad teevad koostööd, koordineerivad erinevaid tegevusi. Ja nad kasutavad ära kõike, mis ühiskonnas on, vastavalt Gerassimovi doktriinile, ehk muudavad relvaks ja muudavad sõjaks nagu kõige. Me oleme kokku puutunud kübersõjaga tõsisemalt alates 2007. aastast. Infosõda on käinud kogu aeg. Nüüd on tulnud uusi relvi arsenali ehk siis migratsioonisõda, kasutatakse migrante relvana, meie liitlaste vastu on kasutatud Lätis, Leedus, Poolas. On energiakriis, Venemaa on piiranud gaasitarneid Euroopasse. Energiat kasutatakse edaspidi relvana. Loomulikult, sõjategevus ise, selleks valmistumine. Kas me siis tõstame sõjalist valmisolekut? Ja mida me kõige selle kompleksse kriisiga teeme? Ja selleks meil ongi 15 küsimust proua peaministrile ja ka Riigikantseleile tervikuna läbimõtlemiseks. Need on võib-olla mõeldud siin abikäena, positiivse spikrina, et me suudaksime üheskoos paremini mõelda ja ennetada seda kriisi, erinevalt eelmistest, millele me rohkem oleme reageerinud. Aitäh!
Ma palun Riigikogu kõnetooli Heili Tõnissoni, palun, Vabariigi Valitsuse esindaja.
Austatud esimees! Hea Riigikogu! Vabariigi Valitsus algatab täna kaks seaduseelnõu. [[Aplaus saalis.]]
Hea ettekandja, ma saan aru, et on head uudised meile tulnud. Suurepärane! Ma tahaksin ise ka selle uudisega ikka täpselt kursis olla. [[Saalist kommenteeritakse.]] Aga hea esindaja, palun andke üle ja siis me jõuame selle meeldiva uudise juurde.
Kaks seaduseelnõu: esiteks ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni seaduse eelnõu, Riigikogus esindab seaduseelnõu menetlemisel Vabariigi Valitsust keskkonnaminister, ja teiseks lennundusseaduse ja teiste seaduste muutmise seaduse (riiklik lennundus ja õhuruumi kasutamise korraldamine riigikaitselisel eesmärgil) eelnõu. Selle seaduseelnõu menetlemisel Riigikogus esindab Vabariigi Valitsust kaitseminister. Need mõlemad eelnõud on edastatud elektrooniliselt. Aitäh!
Head ametikaaslased! Olen Riigikogu juhatuse nimel vastu võtnud kaks eelnõu ja ühe arupärimise ning Riigikogu juhatus otsustab nende edasise menetlemise vastavalt meie kodu- ja töökorra seadusele. Ja tõsi on see, et meil on hea uudis: Eesti sportlane Kaia Kanepi on võitnud Australian Openil ja sammub edasi, nii et ma arvan, et me kindlasti ühineme tema suurte õnnitlustega. Palju õnne talle! [[Aplaus.]] Ja peale seda teadet on hea läbi viia kohaloleku kontroll. Kohaloleku kontroll.
Kohalolijaks registreerus 70 Riigikogu liiget, puudub 31. Head ametikaaslased, nüüd peame asuma päevakorra kinnitamise juurde. Nimelt, meil on Riigikogu täiskogu VII istungjärgu 3. töönädala päevakord vaja kinnitada. Hetkel minu teada mingeid muudatusi ei ole selles päevakorras, mis on välja jaotatud. Alustame selle päevakorra hääletamise ettevalmistamist. Head ametikaaslased, panen hääletusele Riigikogu täiskogu VII istungjärgu 3. töönädala päevakorra kinnitamise. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Tulemusega poolt 71, vastu ei ole ja 1 erapooletu on päevakord kinnitatud.
Head ametikaaslased! Alustame esmaspäevase päevakorra menetlemisega. Meil on hetkel kolm arupärimist. Tahan kõigile ametikaaslastele öelda, enne kui te nüüd siit ära lähete, head ametikaaslased, peale arupärimisi, nagu ikka esmaspäeviti, vaba mikrofon. Olete kõik oodatud palavasti vabasse mikrofoni. Esimene arupärimine. Riigikogu liikmete Urmas Reinsalu, Helir-Valdor Seedri, Heiki Hepneri, Mihhail Lotmani, Priit Sibula, Raivo Tamme, Andres Metsoja, Tarmo Kruusimäe ja Üllar Saaremäe poolt 9. jõulukuu päeval 2021. aastal esitatud arupärimine on energia hinnatõusude kompenseerimise probleemide kohta ja kannab numbrit 98. Arupärimisele, vastab peaminister Kaja Kallas. Ma palun Riigikogu kõnetooli arupärijate esindaja, Riigikogu liige Urmas Reinsalu, et arupärimist Eestimaa avalikkusele tutvustada. Palun!
Austatud proua peaminister! Austatud rahvaesindus! Isamaa fraktsiooni liikmed esitasid 9. detsembril läinud aastal arupärimise, mis puudutas energia hinnatõusude kompenseerimise probleeme. Selles me juhtisime tähelepanu, et valitsuse toona kehtestatud, otsustatud meetmed – ja tegelikult nendest osade meetmete üle toona alles arutati – alles venivad, kui samas on teada, et juba septembrikuu lõpul parlamendis juhiti tähelepanu vajadusele kiirelt leida leevendusmeetmeid energiakriisiga seonduvalt. Me soovisime saada proua peaministrilt sõbralikult ja toetavalt probleemi sisulisel lahendamisel vastust 9. detsembril, millest on tingitud selline korralagedus, venitamine toetusmeetmete käivitamisel, ning kes personaalselt selle eest vastutab. Samuti tundsime huvi, kuidas oleks võimalik omavalitsuste kaudu, kui see mudel oli valitud omavalitsuste kaudu, neid siiski kiiremini välja maksta ja raha riigieraldisega tasaarveldada. Arvesse võttes, ma rõhutan, olukorra ajakriitilisust ja tõsidust – seisid ees ka vähekindlustatud inimestel jõulud ja aastavahetuse aeg –, me pidasime tähtsaks, et need kompensatsioonimeetmed rakenduksid ikkagi eelmise aasta jooksul. Palusime, et proua peaminister tuleks parlamendi ette 13. detsembril ja annaks vastust ning me saaksime pidada debatti selle üle. Toimunud on, aset on leidnud jõulud, aset on leidnud õigeusu jõulud, aset on leidnud aastavahetus. Meetmeid on vahepeal ümber muudetud, disainitud. Ja nüüd on siis kätte jõudnud vastamise aeg proua peaministril. Lisaks nendele küsimustele, mida me oleme esitanud, ma paluksin proua peaministril anda mõned lühikesed vastused veel konkreetsetele probleemidele. Esiteks, mis puudutab nüüd valitsuse käsitlust inflatsiooni tõrjumise kohta. Energiakriis, me teame, on keskne ja on üks suurim surve praegu inflatsioonile. Inflatsioon oli läinud aasta detsembrikuus üle 12%, kõrgeim Euroopa Liidus. Ja meie palve oleks peaministril anda valitsusepoolne poliitiline käsitlus inflatsioonitõrje abinõude kohta selleks, et elukallidus ei hävitaks meie majanduse konkurentsivõimet ja inimeste toimetulekut. Sellega seoses ma paluksin selle alaküsimusena anda vastus proua peaministril, miks valitsus ei pea asjakohaseks energiakandjate käibemaksu vähendamist nii gaasile, küttele kui ka elektrienergiale. Kuna see oleks selge ja arusaadav meede just nimelt inflatsioonitõrjes, vähemasti pooleteise kui mitte kahekordses majanduslikus mõjus, arvestades seda, kui palju käibemaks vähendaks energiakandjate hinnatõusu. See oleks positiivne tarbijatele, ettevõtjate puhul oleks see neutraalne, sest nad saavad käibemaksu tagasi. Teine küsimus puudutab seda, et valitsuse meetmed, mis on seotud elektrienergia hinnatõusuga, keskenduvad lühiajalistele, paari kuud kompensatsioonidele, kuid tegelikult meil laiub nüüd tulevik ees, ega elu ei lõpe ära siis ju kevadel. Milline on valitsuse käsitlus sellel aastal? Jätame kõrvale pikema-, keskmises ajalises plaanis viie-kümne aasta perspektiivi, aga sellel aastal, millised on meetmed elektrienergia hinnatõusu leevendamiseks? Isamaa on välja pakkunud elektrituru reformi kava. Ma paluksin proua peaministrilt valitsuse positsiooni elektrituru reformi kava suhtes, mis tähendab tegelikult seda, et väiketarbijatel, nii kodutarbijatel kui ka ettevõtjatel, oleks võimalik börsiväliselt elektrienergiat soetada sarnase moodusega, nagu oli enne 2013. aastat, enne elektribörsi avanemist. Kolmandaks on mul palve. Miks valitsus toetab selle heitmekaubanduse üleeuroopalise süsteemi jätkamist, mitte ei toeta, nagu paljud ettevõtlusorganisatsioonid on ettepaneku teinud, ühetaolise ette prognoositava makse kehtestamist. Need on need neli väikest alaküsimust lisaks sellele kahele põhimõttelisele küsimusele, millele, arvestades nii pikaajalist viivet, on osaliselt aeg juba andnud vastuse. Aitäh!
Ma palun nüüd Riigikogu kõnetooli peaminister Kaja Kallase, et antud arupärimisele vastata, mis kannab numbrit 98. Palun!
Aitäh! Kõigepealt, austatud Riigikogu, austatud arupärijad, põhiseaduse § 74 näeb ette, et vastata tuleb 20 istungipäeva jooksul arupärimistele ja täpselt niimoodi ma nendele arupärimistele ka vastan ja teie ees olen. Ja kui teil on täiendavaid küsimusi, siis loomulikult selleks, et nendeks põhjalikult valmistuda ja anda Riigikogu liikmetele korrektseid vastuseid, palun esitada arupärimine, kus need sellised küsimused kõik kirjas on. Aga tulen nüüd selle arupärimise juurde. Küsimus number üks: millest on tingitud selline korralagedus ja venitamine toetusmeetmete käivitamisel ning kes selle eest personaalselt vastutab? Ja vastus. Valitsus on otsustanud järgmised energia hinna tõusu kompenseerimise meetmed. Esiteks, elektri võrgutasu 50-protsendiline alandus kogumaksumusega 88,25 miljonit puudutab igat elektritarbijat, nii füüsilisi isikuid kui juriidilisi isikuid. Teiseks, gaasi võrgutasu kaotamine täies ulatuses kogumaksumuses 25,08 miljonit. See puudutab iga gaasitarbijat, nii füüsilisi isikuid kui ka juriidilisi isikuid. Kolmandaks, on sihitud meede leibkondadele, kus sissetulek pere ühe inimese kohta on alla mediaanpalga. Hüvitatakse sellisel juhul energiakuludest –ma räägin elektrist, gaasist ja keskküttest – hinna tõusust 80%. Ja see kehtib septembrist märtsini, ka tagasiulatuvalt. Siis on nüüd eelmisel neljapäeval täiendavalt kokku lepitud meetmed. Kõigepealt hinnalagi kõikidele kodutarbijatele 12 senti kilovatt-tunni kohta, elektri tarbimisele kuni 650 kWh. Selle arvutab elektrimüüja ise arvelt maha ja see kehtib jaanuarist märtsini. Ja teiseks siis hinnalagi gaasi hinnale kodutarbijatele 65 eurot megavatt-tunni kohta ja seda ületava osa kompenseerib riik 100% kuni tarbimiseni 2,75 megavatt-tundi. Ja see kehtib jaanuarist märtsini. Äritarbijatele kompenseerime lisaks sajaprotsendiliselt elektri võrgutasu ja see kehtib samuti jaanuarist märtsini. Valitsus võttis vastu esimesed energia hinna tõusu toetusmeetmed oktoobri lõpus ja esimesed toetusmeetmed jõudsid elanikeni kahe nädalaga. Näiteks elektri võrgutasu vähendamise meede kajastus juba novembrikuu arvel oktoobrikuu eest. Ja novembri lõpus ehk kuu aega peale valitsuse otsuseid kinnitas riigihalduse minister sihistatud toetusmeetme määruse ning selle rakendus koos testperioodiga töötati välja 1,5 kuuga, mis on väga piiratud aeg IT-arenduses. Tavapärane on vähemalt üheksa kuud. Aga see oli vajalik aeg selleks, et kohalikud omavalitsused saaksid ette valmistada. Ja alates jaanuarist alustasid kiiremat kohalikud omavalitsused, näiteks Tartu oma elanike teavitamist, et toetust on võimalik saada, ning juba 13. jaanuaril kanti esimestele taotlejatele raha üle. Tallinn ja Narva alustasid toetuste vastuvõtmist 17. jaanuaril ja seetõttu saavad nad oma elanikke aidata hilisemalt. Teine küsimus: kas omavalitsustel on keelatud maksta taotluste alusel toetusi jooksvalt välja ja siis see raha riigieraldisega tasaarveldada? Kui see nii on, siis palun selgitage, miks sellise süsteemi kasuks otsustati. Kui see nii ei ole, siis miks omavalitsused seda ei tee? Ja vastus. Valitsus ei ole vastu võtnud vastavat keeldu. Kohalik omavalitsus on põhiseaduses sätestatud omavalitsusüksus. On valla või linna demokraatlikult moodustatud võimuorganite õigus, võime ja kohustus seaduste alusel iseseisvalt korraldada ja juhtida kohalikku elu, lähtudes linna ja valla elanike õigustatud vajadustest ja huvidest ning arvestades linna ja valla arengu iseärasusi. Kohalikel omavalitsustel tuleb oma tegevuses lähtuda kohaliku omavalitsuse üksuse finantsjuhtimise seadusest. Toetusskeemi põhimõtted ja tingimused, sealhulgas rahastamise kohta, töötati välja tihedas koostöös koos omavalitsustega. Kokkulepitud arvelduste süsteem tundus parim võimalik valik, mis arvestades kohalike omavalitsuste poolt esitatud ettepanekuid ja soove selline oli. Aitäh!
Suur tänu! Teile on ka küsimusi. Aivar Kokk, palun!
Hea juhataja! Austatud peaminister! Tahaks küsida selle viimase, eelmisel nädalal välja käidud meetme kohta. Kui ma neid numbreid vaatan, siis mul tekib küsimus, miks tänane koalitsioon ei toeta neid inimesi, kes on kümme aastat fikseeritud hinnaga elektrit ostnud ja gaasi ostnud, vaid toetab ainult neid, kes börsil on mänginud. Kui vaadata neid hindasid, siis on 120 eurot megavatt-tunni eest. Samas Norra toetab 70 euro juures. Nii võib öelda, et Eesti on nüüd viie rikkama hulka Euroopas saanud, ma saan aru, vähemalt maksejõulisuses, arvab valitsus. Aga tänane elektri hind – te teate, kui palju on tänane elektri hind, kui sul on kogu aeg olnud fikseeritud elekter? Ongi 120 eurot fikseeritud hind, kui on igal aastal pikendatud 1. jaanuarist. Ja teine küsimus on see, et kui mul on kodus gaas ja elekter, kas need kaks asja ... [[Juhataja helistab kella.]] ... võivad ka omavahel, mõlemad kokku kompenseeritakse. Kas elektrikulu võib ka gaasikulusse kokku panna või kuidas te seda mõelnud olete?
Aitäh! Ma saan aru, et kõigile siin saalis väga see Norra näide meeldib, aga ma igaks juhuks rõhutan üle, et Norra kompenseerib ainult elektrit, ta ei kompenseeri gaasi, ei kompenseeri keskkütet, nagu teeme meie. Norra meede on minu teada neli kuud, meie oma on seitse kuud, kui me räägime sihitud meetmest. Nii et need, kes on ... Ja fikseeritud hinna puhul ka, näiteks Soomes on fikseeritud hinnaga 90% kõikidest lepingutest, ainult 10% on börsil oma hinda saamas. Eestis on neid kuskil pooleks ja seetõttu kõik, mis läheb sellest hinnast üle, ju samamoodi kompenseeritakse. Aga igal juhul pikemas perspektiivis on suvekuudel mõistlik tõesti nendel, kes kardavad neid kõrgeid tippe, oma hinnad ikkagi fikseerida. Ja tuleb välja, et need, kes on seda varem teinud, on teinud targasti.
Tarmo Kruusimäe, palun!
Tänan, hea esimees! Hea ettekandja! Ma saan aru, et meil on kohalikel omavalitsustel see niinimetatud oma autonoomia. Kui aga meil on ikkagi üleriigiliselt alanud üks kriis, siis võiks ka lahendused olla üleriigilised, mitte see, et erinevatest kohalikest omavalitsustest nõutakse täiendavat tõendamist, midagi miskit muud. Ja sestap inimesed pöörduvadki meie poole, et miks me ei ühtlustaks neid. Kas ja kui palju on jõudnud teieni seda signaali, et nõutavate dokumentide või tõendamist on omavalitsuste lõikes väga palju erinevaid, ja kas valitsusel on plaan ka neid ühtlustada või siis vähemalt selgitada, milliseid põhimõtteid järgides on siis ühte või teist asja nõutud? Sest noh, vahest, kui nõutakse ka seal, ütleme, ettevõtlusega seotud mingeid tuludeklaratsioone, siis mina jään nõutuks, et miks seda nõutakse.
Aitäh! Meil ongi üleriigilised lahendused, need on kokku lepitud üleriigiliselt, neid peavad lihtsalt rakendama kohalikud omavalitsused. Mis puudutab nüüd neid tulude tõendamist, siis need on täpselt needsamad tulud, mida inimesed peavad tõendama ka maksudeklaratsioonis. Kui teil neid tulusid ei ole, siis sinna kastikesse lihtsalt ristikest pole vaja teha, vaid ainult siis see tulu, mis on. Kohalikud omavalitsused on olnud, ühed on olnud võib-olla natuke kiiremad neid asju rakendama ja mõelnud ka kaasa juba nende meetmete väljatöötamise ajal, toonud neid probleeme välja, et saada nagu asju paremaks. Teised seda nii väga teinud võib-olla ei ole. Aga ma usun, et kõik kohalikud omavalitsused tahavad oma inimesi aidata ja saavad ka need üleriigilised lahendused ikkagi tööle. Ja lisaks ma tahan rõhutada, et need viimased meetmed, mis me tegime, need ei nõua mitte mingisugust taotlemist, arve pealt arvatakse siis see summa maha, et arve on seeläbi odavam.
Helle-Moonika Helme, palun!
Aitäh, hea eesistuja! Lugupeetud peaminister! Õhtulehes on täna artikkel "Memmeke lõdiseb 15kraadises toas", ja see on sissejuhatus teemasse, millele kõrgete energia hindadega seoses pole üldse tähelepanu juhitud, aga mis ilmselgelt on üks tõsine komponent energia tarbimise, energia defitsiidi ja kõrgete elektri hindade kujunemisel. Tsiteerin: "Sellal kui memmeke lõdiseb 15kraadises toas, sest ei suuda elektriarveid maksta, on Eesti elektrijaamade külge kinnitatud krüptokaevandused, mis saavad Eesti Energialt voolu kätte kuni kolmandiku võrra odavamalt. Terve riigi tiputarbimisest kulub hinnanguliselt 2–3 protsenti selleks, et üsna väikest seltskonda puudutav globaalne äri toimiks. Krüptokaevandused on vahetult Eesti elektrijaamade küljes, ei pea maksma ei käibemaksu ega võrgutasu. Kas tõesti vastab tõele, et Eesti Energia on oma Auvere jaama kinnisele territooriumile lasknud firma, mis kaevandab seal bitcoin"e? Firmale olevat eraldatud ühe megavati jagu võimsust soodustingimustel. Kas mõistuse vastaselt [[Juhataja helistab kella.]] kõrge elektri hinna all ägavad inimesed maksavad kinni ka riiklikult mahitatud krüptoraha kaevandamisfirma võrgutasud? Kas sellise tegevuse meie kõigi arvelt ...
Hea küsija, ma väga vabandan. Hea küsija, teie aeg! [[Küsija jätkab rääkimist.]] Ma vabandan, teie aeg! Palun, austatud peaminister, anda sellele küsimusele vastus. Palun!
Aitäh! Mul puudub selline teadmine, et need krüptokaevandused on, sain selle praegu teie käest siin [teada], saame seda välja uurida, kui see tõele vastab. Ma tõesti jään hetkel vastuse võlgu selles osas.
Siim Pohlak.
Aitäh, lugupeetud juhataja! Hea peaminister! Meil on juttu küll praegu peaasjalikult eratarbimisest siin küsimuses, aga te kindlasti oskate ka äritarbijate kohta rääkida. Kas lisaks võrgutasu vähendamisele on ettevõtjate jaoks tulemas täiendavaid toetusmeetmeid? Meie eriti maapiirkondade väike- ja keskmine ettevõtlus on katastroofi äärel, neid signaale tuleb igapäevaselt, ja meie väikesed pereettevõtted, kes on olulised tööandjad maapiirkondades, niest mitmed on peatanud oma tootmise või teenuste osutamise ajutiselt. Kas valitsusel on plaan ka kuidagi meie ettevõtlust toetada või jäetakse meie tublid ettevõtjad tormi kätte?
Aitäh! Väga suur soov on ettevõtjaid aidata. Ja me oleme seda meedet otsinud. Ma lihtsalt kirjeldan, mis on need raskused. Raskused võrreldes kodutarbijatega on need. Meil on konkurentsireegleid ja kui sa riigina maksad mingit toetust või annad mingit soodustust teatud ettevõtetele, näiteks antud juhul, kes tarbivad gaasi, no näiteks gaasi puhul, siis tekib kohe küsimus, et teised seda ei saa. Ehk siis nemad saavad justkui mingi eelise, mis on konkurentsieelist teiste ees. Seetõttu tuleb neid asju väga kaaluda. Lisaks on terve rida piiranguid, mida ettevõtetele seda saab teha või ei saa. Nii et me otsime võimalust täiendavaid meetmeid teha. Sellest probleemi olemusest oleme teadlikud, aga püüame, et need meetmed oleksid seaduslikud ja teostatavad. Siin erinevaid mõtteid on käinud läbi, aga praegu välja öelda seda täna ma selles mõttes ei saa, sest seal on asju, mis vajavad veel kaalumist.
Andres Metsoja.
Aitäh! Austatud peaminister! On räägitud väga palju ka energiasäästust, energiatõhususest ja ajatootmisest kuni 200-kilovatiste jaamadeni, päikesejaamadeni välja. Täna keskkonnakomisjonis oli meil ka debatt, kus oli omaniku esindajad, nii Elektrilevi kui Elering kohal, sealhulgas minister, kes avas ka selle peatüki, et riik on võtmas oma õlule justkui kohustust, et see liitumine jääks kõigi meie kanda ehk maksumaksja kanda. See ei oleks üksiku jaamaga seotud, kuna see on laiem teema, see võrk peab vastu pidama ja seal on palju detaile. Aga selle debati käigus tekkis kohe vaidlus, kus ühel pool oli üks riigiettevõte, teiselt pool teine, ja tekkis ausalt öelda olukord, kus käidi välja poliitiline selline lause, kuidas võiks lahendada, aga õige pea jõuti selle olukorrani, et on ikkagi täielik ebaselgus. Me tahame tegelikult ettevõtjad, eratarbijad ise ennast aitaks, aga kuidas me saaks sellest nüüd kiiresti üle? Aitäh!
Jaa. Siin on mitu sellist teemat. Üks pool on kõik nende energiatõhususe ja päikesepaneelide või väiketootmise meetmed, mis tegelikult lahti lähevad. Minu suur soov on olnud küll, et nad oleksid suuremad, kui praegu on ette nähtud, sest taasterahastust meil on justkui ka raha sellisteks teemadeks tulemas. See on üks pool. Teine pool puudutab neid liitumisi, et kuidas neid liitumisi kiirendada. Meil on tõesti üle 8000 megavati liitumisi justkui ootel, erinevatel põhjustel, ja osa nendest põhjustest on seotud sellega, et võrguettevõtjad modelleerivad kogu aeg selle võrgu ümber, et iga see tootmine, kuidas ta sinna võrku mahub. Ja see võiks tõesti minna võrguettevõtja kohustuseks, et saada seda protsessi liikuma. Nüüd, ega seal ongi turuosaliste poolt ka erinevad vaated. On meil põhivõrk, mis kuulub otse riigile, ja siis meil on jaotusvõrgu ettevõtjaid, kes on seotud teatud tootjatega ja need tootjad ei ole võib-olla alati huvitatud, et teised tootjad ka turule pääsevad. Aga katsume selle olukorra lahendada. Mulle tundub, et MKM on pakkunud välja lahenduse, mis võiks töötada. Ka võrguettevõtjad ütlevad, et see võiks töötada. Nii et me saaks kännu tagant minema just nende tootmiste puhul, mis suurtarbijad näiteks endale on mõelnud juurde, et lahendada oma energiavajadusi.
Mart Helme, palun!
Aitäh, härra eesistuja! Ja tänan ka eraldi, et te mind ikkagi küsijate hulka jätsite. Lugupeetud peaminister! Te olete propageerinud ja propageerite siin ka praegu tuuleparke ja päikesepatareisid. Aga just siia tulles vestlesin ühe päikesepargi omanikuga, kes ütles, et ta maksab sellele peale, ta maksab sellele peale ja mitte vähe. Ja see lisab tegelikult tema elektriarvetele veel eriti talveperioodil arvestatava koormuse. Nii et see ei ole vähemalt praegu, hetkesituatsioonis lahendus. Ja minu küsimus on, mida kavatseb valitsus teha, et elektrihinnad püsivalt tuua alla, ütleme, kusagile 35, maksimaalselt 40 euro peale megavatt-tund.
Aitäh! Kõigepealt, ma ei propageeri eraldi tuult, vaid taastuvenergiat. Taastuvenergia on nii hüdroenergia, tuul, päikeseenergia kui ka biomass või biogaas samamoodi, mida saab kasutada, ja sel põhjusel, et nende sisendhinnad või nende muutuvkulude hinnad on madalamad, mis toobki selle hinna alla. Ega turul toimiv on nõudluse ja pakkumise suhe ja kui meil on vähe pakkumist ja palju nõudlust, siis hind läheb üles, ja seetõttu tuleb kas suurendada pakkumist või vähendada nõudlust. Et need on need põhilised asjad. Ühelt poolt energiasääst, mille jaoks on ette nähtud erinevad meetmed, kui me räägime näiteks kortermajade, asutuste energiatõhusamaks muutmisest, mis tooks seda säästupoolt. Ja teiselt poolt erinevate tootmisvõimsuste rajamisest, mida pole piisavalt selle aja jooksul tehtud. Ja kolmas, mis on ka omavahel seotud, on ikkagi ka ühendused erinevate teiste liikmesriikidega, et näiteks saada osaks nendest odavatest elektrihindadest, mis tänu nendele taastuvatele allikatele teistes riikides on. Nii et eelmine teisipäev ma olin siin Riigikogu ees ja loetlesin erinevaid samme, mida me kõike teeme. Eks neid samme nüüd järjest hakkame ellu viima, et paremini nende hindadega kokkuvõttes toime tulla.
Helir-Valdor Seeder, palun!
Aitäh! Austatud peaminister! Olgem täpsed ja ärgem eksitagem kuulajaid ja siin Riigikogu liikmeid, et Norras on üks lahendus ja meil on teine lahendus ja Norras kehtib niikaua ja meil kehtib seitse kuud. Kohe järgmises lauses te ütlesite, et see meede, mille peale pärast pikki vaidlusi saavutati kokkulepe, kehtib jaanuar kuni märts. Mina loen siit välja, et see kehtib kolm kuud, mitte seitse kuud. Ja see bürokraatlik mitte toimima hakanud ja mitte toimima hakkav süsteem kehtib seitse kuud ja täna me oleme olukorras, kus on kaks skeemi, üks on siis see Reformierakonna skeem ja teine on see Keskerakonna poolt pakutud skeem. Aga tegelikult on ju nii, et kaugkütteks kasutatav gaas ei kuulu kompenseerimisele, mis tähendab seda, et Pirital ja Viimsis need uued majad, mida gaasiga köetakse, seal elanikud on abikõlbulikud ja näiteks sealsamas Vändras, mis on tõstetud üles, korterielanik, müüa või õpetaja, ei ole abikõlbulik uue skeemi järgi. See on ju sihitud täiesti metsa, vastupidi teie enda ettepanekutele, mis te varem olete teinud. Aitäh!
Ei ole. Kõigepealt, ongi kaks erinevat meedet. Jällegi, mis on parem meie süsteemi puhul, on see, et võrreldes Norraga on meil tegelikult neid meetmeid rohkem. Meil on nii üle välja meetmed – elektri võrgutasu alandamine 50%, gaasi võrgutasu alandamine 100% ja siis need hinnalaed nii gaasile kui elektrile, mis kehtivad kõigile – ja lisaks sihitud meede veel neile, kelle sissetulek on alla mediaani. Seda just selleks, et aidata neid, kellel on veel rohkem abi vaja. Nii et need on need pooled. Mis puudutab kaugkütet, siis kaugkütte selle alla ju käib ja selles suhtes ka gaasi hinna leevendused aitavad tegelikult neid kaugkütjaid , kes kasutavad gaasi selleks, et seda hinda alla tuua.
Kalle Grünthal, palun!
Aitäh, lugupeetud Riigikogu juhataja! Austatud Kaja Kallas! Te vastate täna arupärimisele siin energia hinnatõusude kompenseerimise probleemide kohta. See arupärimine esitati 9. detsembril. Täna on 24. jaanuar. Jah, teie põhjendus on ilmselge, et viitega §-le 74 põhiseaduses tuleb arupärimisele vastata Riigikogu istungil 20 istungipäeva jooksul. Muidugi, formaalselt on teil õigus, kuid arvestades seda, et tegemist on kriisiolukorraga, kus praktiliselt kogu elanikkond on hädas, näitate te kas nüüd üleolevat suhtumist nii Riigikogu liikmetesse kui rahvasse või puudub teil täielik kompetents kriisiga hakkama saada, sest te ei tea isegi, mis on ühe megavatt-tunni hind, mis on 30 eurot kilovati kohta. Millal astute tagasi?
Jaa, aitäh! Ma arvan, et ma ei suuda eales vastata nendele ootustele, mis teil on sellega seoses, et mina saaksin siin saalis, kui tihti ma peaksin olema. Jah, ma olin Riigikogu liige, olin siin saalis iga päev, aga nüüd see enam nii ei ole ja tõepoolest, ma iga päev ei ole. Arupärimistele vastamise kord. Põhiseaduse § 74 ütleb, et tuleb tulla vastama 20 istungipäeva jooksul ja nende 20 istungipäeva jooksul ma siia vastama olen tulnud. Nii et kõik on täpselt nii, nagu peab.
Paul Puustusmaa, palun!
Suur aitäh, austatud juhataja! Hea Kaja! Kõigepealt see armastatud Norra-Eesti teema. Ütlen kohe ära, et kui me võtame Norra palga suhet elektri hinda ja Eesti palga suhet elektri hinda, siis Norras on energia hind kuus korda väiksem kui Eestis. See on kõigepealt see, mis statistikasse puutub. Aga me räägime praegu energiahindade kompenseerimise probleemidest. Ja teate, et kõige suurem probleem hetkl, mis ootaks kindlasti vastust, on see, et iseenesest on ju ääretult tore, et me töötame erinevaid meetmeid siin valitsuses välja ja pakume. No iga asi on abiks, igal juhul. Aga hetkel, kui me vaatame, meil olemas sihitud meetmed, mis on mõne kuu pikkusega, ja meil on pikad meetmed, noh, tuumajaamad, tuuleveskid, mis iganes, meres ja maal. Aga probleemistik, mis meil on, praegu hinnatakse, et need probleemid kestavad veel aastaid, neli, viis või kuus aastat. Küsimus on nüüd selles, et pikad meetmed ei jõua jõustuda, kühikesed meetmed saavad otsa. Kuidas me edasi käitume?
Aitäh! Kõigepealt pean siiski korrigeerima seda Norra näidet. Tähendab, kui me võtame puhtalt turupiirkonna, siis Norra jaguneb mitmeks turupiirkonnaks. Jah, põhjas on odav, sest seal on palju hüdroenergiat, seal oli elektrihind näiteks 24. jaanuaril 12,47. Samas, kui me võtame Lõuna-Norra, siis seal on 134,20. Nii et tegelikult see teie viide ei vasta tõele, et meie hind on nii palju kallim. Teiseks, meie meetmed on 2,5 korda mahukamad, kui me võtame näiteks suhtena SKP-sse. Ka, kui me võtame suhtena per capita, on meie meetmed suuremad. Nii et see on see seis. Kui te küsite tuleviku suhtes, siis olen teiega nõus, et me peame vaatama nii kitsas perspektiivis seda, kuidas me saame inimesi aidata, siis sellises keskmises perspektiivis, kuidas me saame hindu allapoole tuua, ja ka pikas perspektiivis, kuidas tagada stabiilsete elektrihindade olemasolu meie turul. Sellest sai eelmisel teisipäeval ka pikalt räägitud.
Heiki Hepner, palun!
Suur tänu, hea esimees! Austatud peaminister! Täna on sisuliselt jäänud üks elanikegrupp toetusest kõrvale ja need on meie hooldekoduelanikud. Tõepoolest, eelmine nädal te ka ütlesite, et nädala, maksimaalselt kahe pärast on teil lahendus laual, kuidas neid toetada. Eile uudistes sotsiaalkaitseministrit kuulates mul enam sellist kindlust ei tekkinud. Tema on juba veendunud, et on piisavalt toetatud läbi võrgutasude alandamise. Kas te lükkate tema väite ümber ja ütlete, et ikkagi valitsusel on kavas seda elanikkonnagruppi toetada, või olete temaga nõus ja ütlete, et nad on küll saanud juba?
Aitäh! Sotsiaalkaitseminister on läbi mõelnud erinevad lahendused sellele probleemile ja neid lahendusi me kindlasti ka arutame. Kas need lahendused kõik on lõpuni töötavad, mul ei ole selles osas teile praegu vastust, aga selle probleemi murekohta me teadvustame täiesti.
Henn Põlluaas, palun!
Aitäh! Loomulikult meie inimesed on väga suures hädas ja väga suures hädas on ka need, kellel on fikseeritud pakett. Kuigi te seda kiidate, aga ka see pakett saab otsa ja mitte ainult suvel, kui hind on loodetavasti madalam, vaid ka talvel ja uut paketti ei saa sugugi mitte soodsalt. Aga kõik see hullumeelne energia hind toob kaasa ka tohutu suure inflatsiooni, Euroopa kõige suurema, ja hindade tõusu. Kuidas te kavatsete leevendada seda? Ja kuidas te kavatsete aidata meie ettevõtlust, et nad suudaksid ikkagi pinnal püsida ja ellu jääda selles selles hullumeelses olukorras? Nende sisendhinnad kogu aeg kasvavad, nad on sunnitud hindu tõstma ja see on nagu üks suur oravaratas, millel ei ole otsa ega algust. Aga te abistate ja kompenseerite ainult ühest otsast, tegelete tagajärjega, aga mitte põhjusega. Aitäh!
Aitäh! Ühelt poolt põhjus on ka selles, et meie majandusel on läinud väga hästi. Kui me võrdleme oma majandust kas või Euroopa keskmisega või ka meie naabrite omaga, siis meie majandus on kasvanud rohkem kui Läti, Leedu, Soome ja Rootsi majandus. Meie tööpuudus on madalam kui Lätis, Leedus, Soomes, Rootsis. Ja see, et meil on läinud hästi, meie ühiskond on olnud lahti, see tähendab ka seda, et majandusel on olnud võimalus areneda. Nüüd, üle maailma on probleem selles, et nõudlus kõikide sisendite järele on suurenenud ja tänu sellele on hinnad läinud üles. Juba eelmisel suvel me nägime seda. See ei ole ainult Eesti probleem, see on üleüldiselt üle maailma probleem. Mida me sellega teeme? Esiteks, ongi needsamad elektritoetuse meetmed, mis aitavad seda inflatsiooni alla tuua ja on tegelikult ka omanud mõju inflatsiooni pidurdamisele. Seda on möönnud ka Eesti Pank. Nüüd, ühte asja ma tahan veel kommenteerida. Te ütlete, et fikseeritud pakett on kuidagi olemuslikult halb. Aga tegelikkuses meil on ka ju, tähendab, õigemini Riigikogu menetluses hetkel on elektrituruseaduse muudatus, mis annab võimaluse fikseeritud pakette sõlmida pikema aja peale, mille kohta on elektrimüüjad öelnud, et kui see seadusemuudatus jõustub, siis on võimalik ka fikseeritud hinnapaketti tuua paarkümmend megavatti allapoole, sest neil on kindlus, et nad saavad selle üle aasta jaotada. Ja samamoodi ma tean, et elektrimüüjad teevad ka kokkuleppeid, et oma elektriarveid saab maksta niimoodi, et osad on võrdsed erinevate kuude vahel. Kui suvel on madal hind, siis sa maksad rohkem, kui see hind on. Aga üle aasta on sul stabiilne elektri hind ja sa ei pea selle pärast muretsema. Aitäh!
Priit Sibul, palun!
Aitäh, austatud Riigikogu esimees! Hea valitseja! Mul on küsimus mõneti sama asja kohta. Kas või kuivõrd te peate mõistlikuks, et Eestis suur hulk tarbijaid, sealhulgas eratarbijaid, nende seas palju pensionäre on üldse börsipakettides? Kuivõrd see teie hinnangul on mõistlik, kuivõrd inimesed saavad või said sellest aru enne detsembri-jaanuari arveid, mis selle probleemiasetuse inimeste jaoks tõusetus? Kuivõrd te alguses ei olnud valmis Keskerakonna ettepanekuid elektrituru kompenseerimiseks üldse arutama, hiljem kogunisti mitte ainult ei arutanud, vaid leppisite nendega, siis mul on palve ja küsimus üheskoos: kas te oleksite valmis arutama ja toetama ka Isamaa ettepanekut elektrituru reformi osas, et vähemasti ajutiselt inimesed saaksid otselepinguid teha näiteks Eesti Energiaga, mis meie idee on olnud, et inimesed ei peaks osalema börsil või ka kontekstis, kus praegu tõenäoliselt ei ole mõtet seda paketti vahetada, sest see väga palju ei mõjuta?
Aitäh! Küsimus fikseeritud hindade kohta. Tegelikult ju ka on võimalus Eesti Energiaga selliseid lepinguid sõlmida, kus see hinna fikseerib, või ükskõik millise elektrimüüjaga. Nüüd, miks te küsite, et miks meil on või vanematel inimestel võiks olla rohkem neid fikseeritud hinnaga, miks on börsil? Mulle tundub, et see on olnud seotud sellega, et väga palju ei ole sellest elektrituru toimimisest räägitud ja ei ole neid riske teadvustatud, sest elektri hind on olnud madal. Ja kui sa saad just madalamat otsa, siis keegi ei kurda. Aga kui hind läheb kõrgeks, arusaadavalt on inimestel raske. Ka on üks murekoht, et näiteks kui sa ei ole, sinult küsitakse ja sa ei vali paketti, siis automaatselt sa saad selle börsipakett. Ehk siis tegelikult kõik inimesed, kes ei tunne ennast justkui kindlalt, on automaatselt nagu nende börsipakettidega. Mulle tundub, et selle kriisi võib-olla üks mõju on see, et rohkem teadvustatakse ja rohkem räägitakse ka sellest, mida üks või teine pakett endaga kaasa toob. Ja see võib-olla suurendab inimeste teadlikkust erinevatest riskidest sellega seoses.
Ma tänan, lugupeetud istungi juhataja! Hea peaminister! Palun seletage, kuidas teie valitsuse kehtestatud meetmed, sealhulgas sihitud meetmed, aitavad neid inimesi, kelle kodu asub kaugküttega majas, näiteks Põhja-Tallinnas, kuhu edastab toasooja gaasi näol Adven Eesti AS ja kus on kolm kuud järjest hindasid tõstetud ja nüüd tuli juba ka teade veebruarikuisest hinnatõusust.
Aitäh! See sihitud meede, mis me tegime oktoobris, puudutab nii elektri, kaugkütte kui ka gaasi hinna tõusu ja 80% hinna tõusust hüvitatakse nendele peredele, kelle sissetulek jääb alla mediaani. Mis puudutab üldisi meetmeid, siis gaasi võrgutasu täielik alandamine mõjutab ka hinda nende kaugkütjate puhul, kes kasutavad gaasi sisendina. Ja nagu ma enne ütlesin, me otsime ka võimalusi veel täiendavalt ettevõtjaid, kes gaasi kasutavad, aidata, aga seal on omad probleemid, millega me praegu maadleme.
Alar Laneman, palun!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Austatud peaminister! Te osaliselt puudutasite neid, aga ma küsiksin üle. Jutt on näiteks Põhja- Pärnumaast, Vändrast, kus tundub, et see olukord on üsna raske. Kui kolmetoalise korteri soojaarve kipub minema 500 euro juurde, siis see ei ole hea, ei ole kaua kestev selline olukord. Kas teil on ka mingi jälgimissüsteem, et kui meetmed kuskil piirkonnas osutuvad ebapiisavateks või on midagi kahe silma vahele jäänud, siis valitsus saab adekvaatselt ja kiiresti reageerida?
Aitäh! Jah, mingit sellist automaatselt jälgimissüsteemi loomulikult ei ole, aga see jälgimine toimub läbi selle, et kommentaarid ja ettepanekud esitatakse või juhitakse tähelepanu nendele kitsaskohtadele. Nii et see info kindlasti meieni jõuab, kui tõesti on selline suurem probleem, et me ka seal Vändras ei saa selle süsteemiga inimesi aidata, siis me peame vaatama, kuidas me saame seda asja täiustada nii, et see probleem laheneks. Aitäh!
Anti Poolamets, palun!
Aitäh, juhataja! Lugupeetud peaminister! Me oleme siin täna palju rääkinud üksikisikute hüvitamisest, oleme rääkinud ka ettevõtetest. Aga nüüd riigieelarvelised kõikvõimalikud asutused, sihtasutused, haiglad ja teised. Näiteks ERR-ile lihtsalt maksti 2 miljonit juurde, aga kõigile ei saa ju samamoodi erandeid teha. Ma toon siin näite. Pärnu haiglas, kui tavaliselt on pool miljonit eurot see fikseeritud hinnaga ostmine, siis selle lõppemisel, selle kehtiva lepingu lõppemisel ja börsiolukorda sattumisel ennustatakse poole võrra kasvu. Ja selliseid on ju palju. Et omavalitsused keeravad lampe välja ja. Et mida me teeme, kas lihtsalt riigieelarves on seda raha, et neile need järsud kasvud kinni maksta, ja mitte ainult ühekordselt, mida teeme olukorra jätkudes?
Aitäh! Kohalikud omavalitsused, kes on samuti ju nii elektri- kui gaasitarbijad, siis elektri võrgutasu alandamised puudutavad neid täpselt samamoodi ja sealt nad peaksid saama abi. Nüüd kohalike omavalitsuste tulubaas sellel aastal suureneb üle 100 miljoni, lisaks hetkel on meil alles jaanuar, nii et terve, kõik tulud on ju jaotatud terve aasta peale ja neid tulusid peaks vähemalt praegu olema. See probleem võib meil tekkida tegelikult aasta lõpus, kui on selge, et on seal puudujäägid. Nii et ma jah praegu muretseksin rohkem ikkagi inimeste toimetuleku pärast kui kohalike omavalitsuste.
Leo Kunnas, palun!
Austatud istungi juhataja! Hea peaminister! Eelmisel aastal teatavasti CO2 kvoodi hind tõusis järsult. Kas Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumil on koostatud prognoos selleks aastaks, viieks aastaks ja kümnendi lõpuni, et kuidas võiks CO2 kvoodi hind käituda ehk kui palju see võiks tõusta? Ja kas nad on analüüsinud ka seda, kuidas see võiks nüüd energia hinda ehk elektri hinda mõjutada?
Aitäh! Euroopas on käimas ka arutelud selle ETS-i süsteemi üle. CO2 kõrge hind on ju tegelikult kõiki puudutanud ühtselt ja seetõttu, kuivõrd need arutelud käivad kogu selle süsteemi ülevaatamise osas, ma arvan, et sealt tuleb ka ikkagi mingi tulem. Mis meie hoiak on olnud? Hoiak on see, et see hind peaks olema ikkagi etteaimatav ja lineaarne, sest just eelkõige ettevõtetel pole võimalik sellega arvestada, kui ta kogu aeg kõigub. Ja teiseks on seal olnud kahtlused, et selle hinnaga on kuidagi manipuleeritud. Seda uurib praegu turu järelevalve, et kas see tõele vastab. Aga kui te konkreetseid hindu minult küsite, siis seda paberit mul kaasas ei ole praegu. Ma igaks juhuks ei julge niimoodi puusalt tulistada.
Austatud peaminister, ma tänan teid! Rohkem küsimusi ei ole. Avan läbirääkimised ja palun Riigikogu kõnetooli Aivar Koka.
Hea juhataja! Austatud peaminister! Head kolleegid! Räägime järjekordselt, et midagi on nagu lubatud. Ma ei ole ühtegi valitsuse korraldust näinud, et jaanuarikuus hakatakse kompenseerima mingis ulatuses ja mingi piirhinnaga gaasi või elektri hinda. See on ainult jutt. Aga mind teeb kurvaks hoopis asjaolu, et väga palju Eestimaa inimesi on konservatiivsed. Ja nad on juba 10 aastat tagasi, kui börsile mindi, fikseerisid oma gaasi ja elektri hinnad. Ja kui ma nüüd vaatan toetusi, mida arvatavasti mingil hetkel valitsus otsustab, siis novembris tuli teade, et aasta lõpus fikseeritud hind elektril lõpeb ja uus hind ongi 120 juures. Ehk need inimesed, kes kõik 10 aastat on fikseeritud hinnaga elektrit ostnud, saavad pügada ka edaspidi. Ja kõik, kes on börsil mänginud, heas mõttes, veel on kasumis enamuses detsembri lõpu seisuga, kuigi hinnad on tõusnud, sest eelmised 9,5 aastat on ju kasumit toonud. Need võidavad. Sama lugu on ka gaasiga. Ja kui me räägime elektrituruseadusest, mida peaminister ka mainis, see on Riigikogus juba neli kuud seisnud. Esimene lugemine on küll läbitud novembri alguses. Seal on tõesti see variant, et kui fikseeritud leping sõlmida nii, et ei ole võimalik sellest taganeda kuu aja pärast, siis on Eesti Energiagi öelnud, et ta annaks sealt otsast kiiresti hinda alla ja fikseeritud hind oleks kuskil 80 eurot megavatt-tunni eest. Ja Eesti Gaas on öelnud, et kui teed kolme aasta lepingu, siis on see alla 60 euro. Ehk need hinnad oleksid tunduvalt odavamad kui täna. Suure võiduna räägitakse, et koalitsioon on mingi kokkuleppe teinud. Ma arvan, et selle energiakriisi juures on unustatud üks kõige olulisem asi, mida mitte ühtegi korda ei ole siin saalis räägitud ega valitsuses. Viimased kaks kuni kolm kuud on meie inimesed keeranud oma kodu kütted maha. Kes räägib 15 kraadist, kes räägib 18 kraadist, aga kõik on temperatuuri maha keeranud. Räägime mõne aja pärast inimeste tervisest. Kui sa oled päevade viisi külmas toas ja õue lähed, ega sealgi soojem ei ole. Kasuka ja sokkidega on alati võimalik toas olla, aga mis see lõpuks tervisele teeb? See on väga oluline küsimus. Ja kui vaadata, küll ei soovita seda Norra eeskuju tuua või näidet tuua. Minu jaoks on küsimus selles, et kuskil koalitsioonis kokku lepitud, et teatud kogus gaasi teatud hinnaga kompenseeritakse, ja sama elektriga. Kas elekter ja gaas, mõlemad on kokku sellele perele mõeldud? Kas ta võib valida, kumba ta kompenseerib? Kui ta elektrit ei soovi, kas siis gaasi kompenseerimine võiks suurem olla? Kas ka arvutatakse seda, kui suur on su pere? Kui suur on su kodu? Me oleme 30 aastat rääkinud, ükskõik milline erakond on rääkinud, et Eesti vajab keskklassi. Vajab tublisid peresid. Ja tublil perel on alati oluline kodu. Inimesed on endale kodud rajanud. Noored pered on endale laenuga soetanud kodud, on need eramajad või korterid. Enamus neist on tööl käimiseks ka liisinud omale auto. Ja paljudel nendel on kodus kasvavad väikesed lapsed. Nad ei ole mitte üks arvestanud sellega, et 150 euro asemel tuleb hakata energiakulusid maksma 600 euro juures. Palun kolm minutit.
Jaa, palun, kolm minutit.
Ja nüüd on nad arvestanud oma laenukoormusega. Ja kui sul ühel hetkel 450 eurot tuleb kulu juurde, mida sa ei oleks ka unes osanud arvata, siis kuidas need pered hakkama saavad? Just meie noored pered, kellele ei tule ükski toetus appi. Ei tule see 1200-eurone toetus appi nendele peredele, sest nad on tublid olnud, emapalk on suurem, kui ta lapsega kodus on. Isa saab ka sama palju ja kuhugi toetuse alla ta ei kuulu. Ta on fikseerinud oma elektri, gaasi hinnad. Need hinnad ongi umbes sellised, mis praegu kompenseerimisel on, aga elektri hind on võrreldes detsembriga, on jaanuaris ka kõige paremal juhul vähemalt kaks korda kasvanud. Paljudel on see kolm korda kasvanud. Me ei tea keegi veel täna, mis on jaanuarikuu gaasi hind. Selle me saame teada siis, kui arve tuleb meile koju. Majandusministeerium eelmise nädala neljapäeval sai aru, et mitte ainult elektriküsimus ei ole, vaid on ka gaasiprobleem täpselt samamoodi fikseeritud hinna puhul. Kui elektrisüsteemiga on toodud eelnõu septembri lõpus Riigikokku, siis gaasiga ei ole sellel teemal keegi rääkinud. Gaas on üks puhtamaid küttevahendeid, näiteks gaasikatlal ei ole korstnaidki vaja. Ja siis me räägime siin, et mida me teeme? Praegu oleme kõige raskemasse olukorda pannud noored pered, just keskklassi noored pered. Nad ei saa toetusi, neil on laenud, nad kasvatavad oma lapsi. Tegelikkuses ma loodan, et tänased koalitsioonipoliitikud vaatavad korra uuesti sinna otsa. Jah, meie Riigikogu liikmed ei tohiks keegi kurta, me saame oma palgaga hakkama, ükskõik kui suur see energiaarve on. Aga keskmine Eesti inimene ei saa. Meil on 75 protsenti inimestest saavad keskmist palka või vähem. Palju neid mõisaomanikke on, kellest siin püütakse teha suured kurjategijad, et näed, on endale oma rahadega ja vahest ka riigi toetusega korda teinud korralikud muinsuskaitseobjektid? Neid tuleks tänada, mitte kurjustada. Ma loodan veel korra, et tänane valitsus ei tule meile rääkima seda, et näete, oktoobrikuus me tegime otsuse, novembri lõpus tulime, saime aru, et seadust on vaja muuta. Rahanduskomisjonis sellega saadi kiiresti hakkama, pandi ühele teisele eelnõule juurde ja nüüd süüdistatakse omavalitsusi, et nad ei ole hakkama saanud. Nad ei saanudki raha jagama hakata ja toetusi, sest sellist seadust ei olnud. Seadusvastaselt ei tohi asju teha. Aitäh!
Aitäh! Ma palun nüüd Riigikogu kõnetooli Henn Põlluaasa.
Austatud esimees! Minister! Head kolleegid! Jah, mis siin salata, me korduvalt ja korduvalt oleme rääkinud, et me oleme enneolematus kriisis, ja ega selle kordamine ei ole üldse vale. Selle taga on ikkagi lootus, et seda märgatakse, et seda märgatakse ka valitsuse poolt. Eestis on Euroopa kõige suurem inflatsioon ja hinnatõus. See energiahindade kasv, pöörane ja hullumeelne kasv ei taba ju mitte ainult meie inimesi, vaid ka meie ettevõtjaid. Ja täna olemegi selles olukorras, kus nende sisendhinnad, nende tootmine on läinud kordades kallimaks sellest, mis ta oli nii-ütelda normaalsel ajal. Meil on väga palju näiteid, ajalehtede vahendusel, meedia vahendusel toodud, kus mõnest tuhandest eurost on kasvanud arved mõnekümne tuhandeni ja mõnekümnest tuhandest sadade tuhandeteni ja sadadest tuhandetest miljoniteni. Aga mida see tähendab? See tähendab just seda, et ettevõtjad on sunnitud tõstma hinda. Ja seega, meie inimesi ei taba mitte ainult elektri ja gaasi hinna tõus, vaid kõik, kõik toiduained, transport, mis iganes, kõik hinnad tõusevad. Ja seda me näeme ju juba praegu igapäevaselt, kui me läheme poodi. Aga see on alles algus. See on alles algus. Ja kõige hullem on see, et see võib viia nii kaugele, kus meie ettevõtjad hakkavad uksi kinni panema, sest nende kaubal ei ole enam ostjaid, inimesed ei suuda lihtsalt osta ja nemad ei saa enam selliste kuludega toota. Ja see puudutab ka põllumajandust, linnukasvandust, loomakasvatust, toiduainetetööstust, kus enamik asju toimub elektriga ja ka osa, leivatehased näiteks töötavad ka gaasiga, kus see tõus on veelgi hullem. Ja mingit väljapääsu ei näe. Ja väljapääsu ei kuule ka valitsuselt. Ma just küsisin siin ennist peaministrilt, mida kavatseb valitsus ette võtta, et vähendada seda inflatsiooni, vähendada hinnatõusu. Ja ainus vastus oli see, et ka see, kui me anname inimestele veidikene raha näpuotsaga, osaliselt kompenseerime neid kõrgeid hindu, et see vähendab inflatsiooni. No ma ei tea, minu majandusarusaamad on küll hoopis teistsugused. et kui me raha jagame, inflatsioonile on sellel hoopis vastupidine mõju. Aga täna me näemegi seda, et see, mida niimoodi näpu otsast pudistatakse, selle sööb ju mitmekordselt ära just nimelt see hinnatõus. Kui ma küsisin nende tulevaste stsenaariumide kohta, kus selle tagajärjel võivad meil ettevõtted minna pankrotti, meie inimesed jääda töötuks, siis ma kuulsin, et aga meil on nii hea majanduskasv olnud siiamaani ja kõige väiksem töötuse määr. Tõepoolest, siiamaani, eelmise aasta alguses olid meie ettevõtjad väga optimistlikud, optimistlikumad kui teiste Balti riikide ettevõtjad, aga tänaseks on see olukord risti vastupidi. Ja täna me juba kuuleme seda, kuidas inimesi tasapisi hakatakse koondama, kuidas Estonian Cell, üks suurimaid energiatootjaid ja ka tööl olevate inimeste arvult esirinnas olev ettevõte, pani vahepeal enda uksed kinni nende hullumeelsete hindade pärast. Tegelikult ongi väga reaalne see, et ühel heal päeval me näeme jälle, kuidas järgmised 100 000 inimest lahkuvad Eestist. Palun lisaaega.
Kui palju?
Kolm minutit.
Palun! Kolm minutit.
Ja see eelmine lahkumine oli just nimelt sellesama Reformierakonna tegemiste ja tegematajätmiste tõttu eelmises majanduskriisis. Ja täna tüüritakse meid täpselt samas suunas. Ettevõtlusele suunatud abipakette ja meetmeid ei ole. Tagajärg võib-olla täpselt samasugune. Kui me tegelikult räägime töötusest, et meil on see väike, siis me võime vabalt käsitleda ka seda 100 000 inimest, kes siit lahkusid just nimelt seetõttu, et neil ei olnud tööd, et kümned tuhanded firmad läksid pankrotti ja olid sellepärast, et saada oma igapäevast leiba, sunnitud lahkuma välismaale, siis kui me selle hulga veel inimesi otsa siia paneks, siis ma ütleksin, et me oleme täiesti katastroofis. Aga need inimesed unustatakse targu ära ja püütakse teha nägu, justkui ei olekski meil mitte midagi viga. Nüüd nendest viimastest meetmetest. Need esimesed meetmed, need on täiesti kohutavad, täiesti arulage bürokraatia, aeganõudev segadus, kus väga-väga-väga suur osa inimestest, kes tegelikult peaksid ka kvalifitseeruma nendele toetustele, seda lihtsalt ei saa. Kas või sellepärast, et nende sissetulek on võib-olla ainult üks euro suurem kui ettenähtud. See on ju nonsenss. Aga ka nüüd need meetmed, mis suure võiduhüüdega ja hurraaga välja kuulutati – no kuulge, andke andeks. See on ju, see on silmamoondamine, see on inimeste petmine, sest see 12 senti, see on ju – ma ei tea, kus see lagi võeti –, see on ju äärmiselt vale, liialt kõrge. Ja kui kompenseeritakse kuni 650 kilovatti, siis tegelikult võib-olla inimene saab paarkümmend eurot kuus, aga kui arved on sadades ja sadades, siis see teda ei aita ja ei aita üldse neid inimesi, kes on enda maja ehitanud või korteri viinud elektriküttele. Riik on ju aastaid ja aastaid seda toetanud ja soodustanud, rääkinud, kui puhas ja lihtne ja hea see on. Kunagi oli öine elekter ka poole odavam ja inimesed tegidki valiku ja valisid seda. Ja täna öeldakse, et inimesed on teinud vale valiku. Te olete teinud vale valiku! Ei ole, nad tegid oma kõige parema äranägemise ja teadmise järgi. Täpselt samamoodi räägitakse, et te olete teinud vale valiku, kui olete börsi selle paketi valinud. Ei ole. Sest fikshinnal lihtsalt see kõrge hind määritakse ühtlaselt läbi aasta laiali. Ja meil on ju ligi 100 000 inimest, kuskilt jäi silma, kellel need fikspaketid just lähiajal lõppesid või lõpevad, ja nemad maksavad ikka seda täishinda ja on ka siiamaani maksnud oluliselt kõrgemat hinda kui börsipaketi omajad. Ja Soomes näiteks ja Inglismaal [[Juhataja helistab kella]], igal pool mujal on läinud paljud fikspaketi pakkujad pankroti. Nii et see ei ole lahendus ja valitsus ei pakugi meile ühtegi lahendust [[Juhataja helistab kella.]], vaid lihtsalt püüavad teha nägu, justnagu nad aitaks. Aitäh!
Palun nüüd Riigikogu kõnetooli, Priit Sibul. Kas palute väikest lisaaega?
Ma ei ole kindel. Kui läheb vaja, siis ma küsin. Austatud juhataja! Hea valitseja ja kolleegid siin- ja sealpool ekraane! Loomulikult on meist igaüks aru saanud, et oleme energiakriisis ja need meetmed või mitte meetmed, vaid pobleemid olid ette näha. Aga ma küll ei julge öelda, et olemas on inimene või võib süüdistada valitsust selle eest, et ta ei näinud ette, kuidas venelased gaasiga toimetavad, kuidas Norras madalrõhkkonnad liiguvad ja veel kõiksugused muud asjad, mis ühel keerulisel hetkel detsembrisse 21 või jaanuarisse 2022. aastal satuvad. Selle eest oleks valitsust küll patt süüdistada. Milles on probleem? Probleem on see, et lahendused peaks valitsusest tulema. Ja loomulikult ministrid, valitsuse liikmed on rääkinud pikaajalistest vajadustest ja lahendustest, millega tuleb ilmselgelt ka tegeleda. Ja siin on kõige olulisem teema, et Eesti peaks riigi tasandil välja valima need strateegilised piirkonnad, kuhu meretuulepargid rajada ja ka maismaal. Ja tõenäoliselt vaadates seda, kui üle kivide ja kändude meil need läinud on isegi riigiettevõtetel, on mõistlik, et lepitakse kokku ja riik need planeeringud ära menetleb ka omalt poolt ja siis kas konkursi või mille tulemusena otsib need investorid, kes need vajalikud energia tootmised sinna sinna püsti paneks. Nüüd aga nendest meetmetest. Veel eelmisel nädalal mitmel korral siit puldist räägiti ja kiideti seda versiooni, kui tubli on olnud Tartu ja kuidas seal kõik hästi läheb ja kuidas nad alustasid tervelt nädal aega varem ja isegi juba jõudsid inimestele hüvitisi välja maksta, kui Tallinnas alles mõeldi ja ja ette valmistati ja möödunud esmaspäevast alles alustati. Minu meelest see ei ole kindlasti lustlik ja vahva, sest minu teada need kulud, vaadates ka seda, kui palju ametnikke tööle juurde võeti, kindlasti need menetluskulud on märksa suuremad kui valitsuse poolt kohalikele omavalitsustele eraldatav toetus selle bürokraatia menetlemiseks. See on tohutu laviin, millest tuleb läbi sammuda. See on see, mis puudutab kohaliku omavalitsuse poolt. Mulle helistas üks tuttav, kes aitas oma vanematel seda taotlust teha. Tal läks kaks tundi, kuna ei olnud vanemate pankadele ligipääsu, ühel ei olnudki internetipanka, siis pidi maksuameti lehelt otsima neid sissetulekuid ja asju. Et neid kõiki kokku elektrooniliselt saada toimetada erinevatest andmebaasidest, läks tal kaks tundi. Teine tuttav, kes tegi iseenda eest, noorem inimene, temal läks ainult 40 minutit ja ta sai siis 9 eurot. Selle tulemusena kompenseeritakse siis selle meetme alt, mida meile siin minister Aab on ette andnud ja valitsuse ja peaministri poolt väga kiidetud. See, mida nüüd Aivar Kokk viitas, et meil eelmise nädala alguses peaminister ütles, et ei võta isegi Keskerakonna ettepanekuid arutusele, lõpuks, nii nagu ma ütlesin oma küsimuses ka, isegi mitte ei võtnud arutusele, vaid ka toetas neid ettepanekuid suurel määral. Neid on endiselt keeruline kommenteerida, sest meil siin opositsioonis pole ju olemas valitsuse määrusi, korraldusi. Me saame kommenteerida seda kommunikatsiooni, mida valitsuse liikmete poolt meile on edastatud. Aga ma ei pea väga mõistlikuks hakata kommenteerima teiste kommentaare. Kui tulevad konkreetsed korraldused, eks siis saab kiita või kiruda juba edasi. Asi, millega ma nõus olen ja kui peaministrilt küsisin, see on küll, et minu hinnangul ei peaks tavaväiketarbija börsil olema. See on tõenäoliselt osa, milles on süüd igalühel meist siin, et me ei selgitanud, et börs ei ole päris see koht, kus iga inimene peaks toimetama ja mõtlema. Loomulikult peab kõigil, kes tahavad neid riske võtta ja kanda, see võimalus olemas olema, aga see ei peaks olema inimesele esimene valik. Inimene peaks suutma ikkagi oma oma kulusid prognoosida. Aga nii lihtne see ei ole, kui meil praegu püütakse muljet jätta, et muudkui läheme börsipaketilt ja fikseerime hinnad ära. Tänases kontekstis ei ole mõistlik neid hindu minna fikseerima. Esiteks, meile ei pakuta head varianti. Ma siiski kasutaksin seda lisaaja võimalust.
Teil on see. Ainult küsimus, kui palju.
Ma võtan kolm, aga ma ei kasuta seda kõike ära. Seetõttu mul on tõesti palve ja ettepanek, et valitsuses arutataks ka seda Isamaa elektrituru reformi paketti, mis seisneks selles, et inimesed saaksid börsiväliselt otse Eestis suuremalt tootjalt, tänases kontekstis Eesti Energialt minna otselepinguga ostma. Eestis taastuvenergiat ka Eesti Energias toodetakse piisaval hulgal, neil on võimalik seda hinda mõistlikult pakkuda, nii nagu toimub see Leedus või Prantsusmaal. Ma arvan, et see oleks lühiajaliselt mõistlik meede, mida me riigina saaksime teha ja mis on Euroopa õigusega kooskõlas. Ma ei tea, valitsuses oleks mõistlik arutada, kas ja kui pikalt. Ma arvan, et see võiks olla põhimõtteliselt alatine võimalus, aga võib-olla tõesti tuleks seda piirata perioodiga, kui meil on neid võimsusi siia piisavalt juurde rajatud. Aga tänaste võimsuste juures kindlasti seda vajadust on ja ma väga palun, et seda kaalutaks. Aitäh!
Aitäh teile! Palun Riigikogu kõnetooli Heiki Hepneri.
Suur tänu, hea esimees! Austatud peaminister! Tõepoolest, eks siin on juba korduvalt läbi käinud see, et energiakriisi tingimustes te olete siia tulnud tõesti, noh, seaduses ette nähtud aja piires, aga kui on kriis, siis sellele reageerimine ja need ootused kindlasti on olnud midagi muud, et me saaksime tõesti kiiremini lahendustes kokku leppida. Seepärast ma rohkem siin sellele teemale aega ei kuluta, eks see on igaühe otsustada, kas tulla siis, kui viimane minut peaaegu käes, või proovida operatiivselt reageerida. Aga mida ma tahaksin küll südamele panna, on ikkagi need meetmed, mis täna on ühest küljest rakendatud, aga mis jätavad nii mõneski kohas otsad lahti. No ma saan aru, et praegu mõeldakse veel selle peale, kuidas kaugküttega korteriomanikke natukene paremini aidata, kui see sihitud ja erakordselt kohmakas meede võimaldab. Eks seda kohmakust ja, kuidas ütelda, mitte e-riigile kohasust on ju igast nurgast kommenteeritud ja välja toodud. Tõsi ta on, et on naljakas, et me sellist varianti rakendame, kus ka rahvastikuregistrisse elementaarseid andmeid peab käsitsi sisse kandma ja neid ei ole võimalik automaatselt üle tuua. Rääkimata sellest, et oleks tekkinud mingisugune täiesti automaatne hüvitamise võimalus, arvestades ka seda sihitust. Aga täna see nii on ja on päris selge, et väga kaugele sellise ratsuga ei ratsuta. Teine teema, mille üle peaks tõsiselt [arutama] – ma väga-väga loodan ja ka peaminister ütles, et see on valitsuse jaoks jätkuvalt oluline, kui ta minu küsimusele vastas – on hooldekodude elanikud. Siin on kaks momenti. Esiteks on see üldine hinnatõus, mis tõstab hooldekodude kohatasusid. Aga teine on võrdse kohtlemise printsiip, et kui me tavakoduomanikule näeme mingisuguse leevenduse energia hinna tõusu osas ette, siis see grupp inimesi on jäetud ikkagi laias laastus abita, kuigi nemad peaksid olema just see kõige sihitum – ma rõhutan: just see kõige sihitum – sihtgrupp, keda me aitame. Täna on see niinimetatud rikkad, kellele siis ka justkui vastu valitsuse tahtmist midagi pudiseb. Loomulikult hästi oluline kogu selle temaatika käsitlemisel on, kuidas edasi. Meil on olemas tõesti lühikesed meetmed, no nii head, kui nad on, aga nad on olemas. Meil on ideed, kuidas kümne aasta pärast edasi minna, või vähemalt mõtted pikaajaliste investeeringute osas, isegi on visatud õhku tuumajaama tegemise võimalus 15 aasta pärast. See kõik väärib arutamist ja kui rahvaga lõpuks ühisosa leitakse, siis ka elluviimist, loomulikult. Aga see vahepealne osa on tegelikult katmata. Tegelikult see vahepealne osa juba tuleb meile järgmine sügis, kus on taas oodata kõrgeid energia hindasid, kus energia tarbimine suureneb, kus eeldatavalt võib-olla julgeolekuohtude tõttu ka kasvavad energia hinnad. Nii et ... Palun kolm minutit.
Jaa, muidugi, palun, kolm minutit!
... täna on viimane aeg mõtelda, kuidas edasi just nende vahepealsete meetmetega, mis toimivad eneseregulatsioonil, mis ei ole riigieelarvele koormaks, nii et me lõputult maksame kellegi arveid kinni. Siin ma saan küll ütelda ja kutsuda valitsust ikka tõsiselt kaaluma Isamaa poolt pakutud lahendust, kus elanikul vähemalt elektrienergia osas on võimalik otse tootjalt osta ja samal ajal ka CO2 kaubandusega tegeleda, nii et see ei tuleks elektri hinnale sellisel kujul juurde. Vastutustundetu on rääkida, et tänane kõrge CO2 hind ei mõjuta absoluutselt energia hinda. Selline jutt on vastutustundetu. Ta üsna otseselt tegelikult peegeldub ka elektrienergia hinnas. Nii et nende ülesannetega peaks valitsus juba täie hooga tegutsema, et me sügisel siia saali kogunedes ei peaks uuesti esitama arupärimisi, miks olukord energiaturul on nii kehv. Aitäh!
Aitäh! Ma palun nüüd Riigikogu kõnetooli Andres Metsoja. Palun!
Aitäh, hea Riigikogu esimees! Austatud peaminister! Tõepoolest, ühiskonnal on kombeks toimida nii, et on põhjus ja siis on tagajärg. Et selle tagajärjega me oleme siin palehigis tegelenud ja eks me samal ajal tegelikult tegele selle põhjusega ka. Et me kõik saame aru, et tänane olukord energiaturul, kus toimub põhimõtteliselt energiapööre, see vajab sekkumist, aga me ilmselt kõik ju siin saalis saame aru, et ega toetuste peal väga pikalt seda puhast õhku ei jätku. Et selleks, et midagi edasi tekiks, tuleb vaadata tulevikku, püüda siis kavandada neid järgnevaid meetmeid, et sellesama rohepöörde raames oleks võimalik ellu jääda. Ja tõepoolest, Euroopa Komisjon on selle ju sätestanud läbi selle CO2 meetme, läbi CO2 kaubanduse. Ja nad on väga õigesti sõnastanud ju algselt selle idee, et kogu rohepööre ja CO2 turg peaks toimima majanduskasvu tingimustes nii, et tõepoolest majandus selle kõik üle elaks. Paratamatult on juhtunud see, mida vist ikkagi keegi väga konkreetselt ei julenud ette prognoosida. On juhtunud see, et CO2 hind on hüpanud 25 euro euro pealt tonn sinna 100 kanti. Ja ongi tekkinud üks hullumeelne olukord, mida me kõikide riikidega koos püüame lahendada. Aga täna keskkonnakomisjonis me püüdsime vaadata tegelikult just nimelt seda klaaskuuli, seda tulevikku, mida nimetatakse energiamajanduse arengukavaks, dokumendina aastani 2025 on see koostatud. Ja tõepoolest, hästi lihtne on anda see vastus avalikkusele, et tuumaenergia on roheline energia ja see lahendab kõik meie probleemid. Sellega oleks justkui probleem lahendatud, teema laua pealt maas, mantrat kordame kümme korda, inimesed hakkavad uskuma. Aga kõik me saame aru, et see on väga kauge tulevik, isegi kui see Eestis peaks kuidagi juhtuma. Ja teistpidi vaadates, mis on seal tipus, mis on selle selle ahela tipus, mis on meie probleem, see juhitav energia, põlevkivienergia, mis on kõige kallim, ja põhjas odavuse poolest on tuuleenergia ja tegelikult needsamad päikesepargid, mis võiks anda meile konkurentsivõimelist ja odavat elektrit. Aga kui me läheme sisusse ja mõtlemegi nüüd selle peale, kuidas kodanik või ettevõtja ennast saaks aidata selles olukorras, et mitte ainult loota riigipoolsetele sellistele maksusoodustustele, noh, ütleme, vähendame võrgutasu või maksame kinni osa elektrienergiat. Kindlasti meie seas on palju neid inimesi, kes mõtlevad, et kuidas ma oma majapidamises saan siis tagada energiasäästu, tagada seda, et olla abiks energiaturu muutumisele ja võtta midagi selle nimel ette või kasutada kaasaegseid küttelahendusi. No siis me peagi oleme tegelikult ju selles olukorras, kus täites avalduse ära riigifirma kodulehel, et sooviks liituda võrguga, siis kui üle 15 kilovati on selle jaama võimsus, siis saab vähe lihtsamalt, aga kui sa juba oled seal 25 kilovati peal, siis hakkab aeg jooksma ja eneseaitamise plaan venib kohe 150 päeva. 150 päeva on see miinimum vastamise aeg, kus siis on võimalik saada üldse vastust enda tuleviku osas, et kas on võimalik seda jaama rajada või mitte. Ja samal ajal, kui me ootame ühiskonnas sellist selgust, et kuhu või mis suunas minna, kas panna maaküte või teha elektrijaam või mida veel ette võtta, soojustada oma majapidamist ja ettevõtet, siis tuleb valitsusest välja sõnum, et tegelikult oleks üldse mõistlik sekkuda taastefondi rahadega ja tegelikult viia siis sotsiaalselt neid kulusid alla, et kui rajada energiajaamu, päikeseenergiajaamu, näiteks kuni 200-kilovatiseid, siis võtaks ühiskond selle kulu kanda. Ma paluks lisaaega.
Jah, kas tohib paluda, kui palju? Kui palju?
Aitäh teile! Ma võtaks selle kolm, kui oleks võimalik.
Jaa, palun! Kolm minutit.
Aitäh! Ja siis Riigikogu liikmena avalikul istungil täna oli jälle võimalus natuke imestada, et kui sa püüad leida seda teerada sellel energiakaardil, et kuhu astuda, mida teha, siis tekib hoopis debatt kahel suure võrguettevõtte vahel, kes üks ütleb minu meelest põhjendatult, et see on kriitiline aeg ja sotsiaalselt tuleks sekkuda, et seda taristut konkurentsitingimustes parandada, sest tõepoolest, Eesti energiavõrk on ehitatud elektri müümiseks, mitte elektri ostmiseks igalt poolt kokku, et see põhimõte tuleb nagu ümber vaadata ja selleks tuleks teha päris suuri kulutusi. Kuid siis teine riigifirma ütleb, et ei-ei, see ei ole kuidagi põhjendatud. Ja kolmandaks sekkub minister, ütleb, et temal on endal isiklik kogemus enda väikesest jaamast ja tegelikult see asi on ikka väga halb, et tegelikult selliseid väikeseid jaamu ikka nii kergekäeliselt ei peaks soodustama, et üldse peaks olema keegi kuskil tark ekspert, kes ütleks, et mis maalt üldse, sest muidu võib juhtuda olukord, kus tuleb hakata sellele jaamale peale maksma. Siis sa kuulad ja mõtled, et no mis see sõnum siis nüüd oli. Et kui me ühtepidi räägime tulevikust, ma mõistan, et kui me räägime aatomijaamast, siis võibki nõustuda, et see on väga kauge projekt ja võib-olla see lahendabki kõik mured, hoolimata sellest, et Belgia ja Saksamaa on oma jaamad praegu kinni pannud, et Saksamaa ostab 35% oma gaasist Venemaalt ja nii edasi, ja nii edasi. Aga noh, võib-olla tõesti. Aga kui nüüd tahaks kohe midagi ette võtta, siis ausalt öelda on meil ikkagi väga palju koos teha. Ja ma loodan, et tõepoolest kiiremas korras siis see energiamajanduse arengukava uuendatud kujul või kaasajastatud käsitluses jõuaks õige pea meile siia saali. Sest väga raske on rahvasaadikuna ükskõik kellega suhelda, rääkida omavalitsusega, kelle võib-olla arved on seal kas või tänavavalgustusele tõusnud viis korda või konkreetselt hooldekoduga või ühe pere või ettevõtjaga. Et mis need lahendused siis päeva lõpuks ikkagi olla võiks? Noh, valitsuse suunas selles mõttes ikkagi ju mulle tundub, et see kriis on täitnud oma eesmärki, on istutud palju koos ja arutatud ja siis isegi mitu paketti kokku lepitud. Kas see lõpuks on lahendus? Pikas perspektiivis ilmselt see on tilk meres. Aga siiski me peaks püüdlema rohkem selles suunas, et iga päev oma aruteludega kujundada inimese mõttelaadi mitte sellest, et kuidas seda toetust kätte saada, kas digitaalselt või paberkandjal, vaid sellest, et kuidas me oma majandusruumi suudaks arendada, kuidas me suudaksime olla rahvusvahelises konkurentsis. Sest tegelikult just energiahinnad on olnud tihti ka need, miks Eestisse on tuldud ja investeeritud. Aitäh!
Aitäh! Ma palun nüüd Riigikogu kõnetooli Helir-Valdor Seeder. Jaa, palun! Kaheksa minutit.
Aitäh! Austatud kolleegid! Lugupeetud peaminister! Arupärimine oli esitatud hinnatõusude kompenseerimise probleemidest. Loomulikult on see täna päevakajaline ja aktuaalne teema, aga me teame, et see on teema, mis jääb aastateks, ja tegemist on väga pikaajalise ja fundamentaalse probleemiga. Seetõttu selle hinnatõusu kompenseerimise kõrval me peaksime väga põhjalikult arutama nüüd ka pikemat perspektiivi ja strateegilisi otsuseid, mida tuleb langetada parlamendi tasemel, mida tuleb langetada valitsuse tasemel. See puudutab täiendavate tootmisvõimsuste loomist taastuvenergiast, on see päike, on see tuul. See on teema, mis puudutab kindlasti ka tuumajaama võimalikku ehitust. Ma arvan, et siin on Eesti ühiskonnas väga erinevad seisukohad. See on küsimus ka põlevkivienergeetikast, kui jätkusuutlik see lähemas perspektiivis on ja kas see on ka üks võimalikest alternatiividest. Nagu praegu selgub, liiga vara oleme vanasse kaevu sülitanud. Tänases hetkes isegi praeguse Euroopa Komisjoni poliitika ja CO2-poliitika juures, mis selgus kriisiolukorras? Selgus, et Eesti põlevkivijaamad tuli maksimaalselt tööle panna ka selleks, et turuhinda alla viia. See on tõsine mõtlemise koht. Nii et ma arvan, et kõike seda tuleb arvestada, mõeldes, et ka järgmisel aastal ja ülejärgmisel aastal tuleb talv, tuleb külm, tuleb pime aeg. Sama on ühendustega meie Euroopa Liidu selle finantsperioodi üks prioriteete on Venemaa võrkudest lahtiühendamine. Aga integratsioon Euroopa võrkudesse ei toimu piisava kiirusega. Millal ükskord Estlink 3 valmis saab lähiperspektiivis ja muud ülekandevõimalused? See võtab kõik aega. Loomulikult ka investeeringud elektri- ja energiasäästu. Milline on siin riiklik poliitika? Siin me oleme olnud, ütlen, läbi aegade ja tagasihoidlikud, kuigi väga palju on tehtud, aga tunduvalt enam oleks võinud teha. Ja praegusel valitsusel, ma saan aru, ei ole mingisugust täiendavat ressurssi kavatsetud suunata sellesse valdkonda. CO2-poliitika osas on vaja kindlasti muudatusi, siin on minu arvates kõik parlamendierakonnad selle välja öelnud. Milline on valitsuse seisukoht? Praegu on see aeg, kus need seisukohad tuleb välja öelda. Seoses rohepöördega parlamendis on teema arutelul. Me oleme soovinud Isamaa erakonna poolt, et seda arutataks lisaks Euroopa Liidu asjade komisjonile ka siin suures saalis. Näis, kas seda jõudu on, et veenda valitsuskoalitsiooni, et see teema tuleb tuua Euroopa Liidu asjade komisjonist siia suurde saali seisukoha kujundamiseks. See, et riiklikult olulise küsimusena on see siit korra läbi käinud, on omaette teema. Aga see, kui me hakkame reaalselt ka Eesti positsioone lahkama ja seisukohta välja kujundama, siis suur saal siin, kus on võimalik kõikidel Riigikogu liikmetel osaleda ka läbirääkimistel, esitada küsimusi, ma arvan, on hoopis teine formaat ja teine keskkond. Seda peaks praegu tegema ja ma arvan, et valitsus ei tohiks ignoreerida. Ma arvan ka, et börsi toimimine, hinnakujundus, hinnakujunduse läbipaistvus, see, et viimase pakkumise järgi kujundatakse elektrihinda, ei ole vaba turumajanduse element, kindlasti mitte. See vajab eraldi arutelu. Kuidas on võimalik ka seda tulevikus ümber korraldada? Need on suured teemad. Aga tulles nüüd päevakajaliste teemade juurde. Mulle on jäänud siiamaani arusaamatuks, miks ei ole väga tõsiselt arutanud valitsus Isamaa ettepanekut elektrituru reformiks. Ma olen küsinud seda peaministrilt infotunnis, me oleme küsinud seda kirjalikul moel, siin on Riigikogu liikmed esitanud küsimusi, aga sellest libisetakse mööda. Sellest libisetakse mööda. Väga tugevat kriitikat selles osas ma ei ole kuulnud, et mis on need puudused siis, miks seda ei võiks arutada. Sest see on täiesti bürokraatiavaba, kellelgi ei ole vaja esitada avaldusi, taotleda, mingisuguseid tõestusdokumente tuua. Siin ei ole vaja kellelegi toetusi hakata maksma. Siin me alandame selles paketis isegi maksukoormust, praeguses olukorras, mis on väga mõistlik. Ja ma ei ole kuulnud valitsuselt kriitikat selle kohta. Et võimaldada kodutarbijatel ja väiketarbijatel börsiväliselt osta elektrit, anda see täiendav valikuvõimalus, kaotamata ära seniseid valikuvõimalusi. Ja sellisel kujul see hind täna ei oleks üle 50 euro megavatt-tund ehk 5 senti kilovatt-tund. See on jõukohane nii Eesti kodutarbijatele kui ka väiketootjatele, hüvitades CO2 hind tootjatele, jällegi ei ole vaja tarbijatega suhelda ja arveldada ja avaldusi esitada, vaid tootjatele, ja see on see raha, mida tootjad ise peavad maksma. Nii et täiendavat riigieelarvelist dotatsiooni selles ringis ka ei ole vaja. Käibemaksu vähendamine ajutiselt 20%-lt üheksale, mis puudutaks nii elektrit, sooja kui ka gaasi, on jällegi meede, mis puudutab nii soojatarbijaid, gaasiga kodude kütjaid kui ka elektrit. Nii et mõistlik lahendus väga praktiline, kiiresti realiseeritav, kooskõlas Euroopa Liidu õigusega. Analoogseid süsteeme kasutavad ka mitmed teised Euroopa riigid. Ma ei ole saanud vastust, miks seda isegi tõsiselt ei kaaluta ega arutata. Nii me olemegi olukorras, kus valitsus on rakendamas kahte paralleelset hüvitamise süsteemi tarbijatele. Üks on väga bürokraatlik, ebaõnnestunud ja ebaõiglane toetuste süsteem, mis ei hakkagi toimima nii, nagu see on esialgselt välja mõeldud. Ma arvan, et väga paljudele inimestele käib see üle jõu. Kohalikud omavalitsused tõlgendavad seda väga erinevalt ja sellest tulenevalt on ka inimesed väga erinevas olukorras. Ja teine, millest on väga palju räägitud, et lõpuks saavutati koalitsioonis kokkulepe. Nüüd on saavutatud kokkulepe. Aga mis siis kokku lepiti, seda me ei tea, sest vastavat määrust jätkuvalt ei ole. Ja miks just 12 eurot, miks mitte 10 või 7 eurot? Seitse eurot oli Norra näide. Siin ma tahan küll ära õiendada peaministri sellise pooltõe või tegelikult otse vale, et Norras, näete, seitse eurot lagi, aga tunduvalt lühem aeg, aga meil on seitse kuud. Tuletan meelde, et meil see 12-eurone hinnalagi, see meede, mis on kokku lepitud ja mida veel tegelikult ei ole, seda me rakendame ju ainult kolmeks kuuks, nii nagu peaminister tänagi siin ütles. Jaanuarist märtsini. Et võtame ühe näite ja viime ta kokku teise meetmega ja siis pooldemagoogiliselt püüame seda selgitada ja kaitsta. See ei laiene kaugküttele ja ta on ka selles mõttes diskrimineeriv, et lastega peresid koheldakse samamoodi kui üksikut inimest. Nii et oled sa üks inimene, 650 kilovatt-tundi on maksimumpiir, või on sul seitsmeliikmeline pere ja kuus last, täpselt sama piir. See ei ole mõistlik ja õige. [[Juhataja helistab kella.]] Nii et ei jõua neist puudustest rääkida, aga ma loodan, et valitsus siiski leiab endas jõudu, vaatab üle ja kohtleb tulevikus neid sihtrühmasid õiglasemalt Aitäh!
Aitäh! Palun nüüd Riigikogu kõnetooli Mart Helme.
Lugupeetud eesistuja, Riigikogu esimees! Lugupeetud peaminister! Kolleegid! Me räägime kompenseerimisest ja kindlasti on kompenseerimine asi, mida Eesti inimesed praegu hädasti vajavad ja tõsiselt ka ootasid ja ootasid kauem, kui oleks õiglane olnud. Aga lõpuks ootasid ära. Aga küsimus ei ole kompenseerimises, sest kompenseerimine saab olla ajutine meede või ajutised meetmed. Küsimus on selles, mis saab meie energiapoliitikast pikemas perspektiivis ja mitte liiga pikas perspektiivis, vaid inimestele hoomatavas ja kättejõudvas perspektiivis. Väga tore on rääkida sellest, kuidas me rajame Liivi lahte tuulepargi. Tore, taastuvenergeetika, puhas energia. Ainult et kui me vaatame, mida see endast täpsemalt kujutab, see tuulepark, siis see kujutab endast Tallinna Teletorni taolisi hiiglaslikke tuulikuid keset merd. Ja neid on seal sadu. Nende tootmine, nende paigaldamine, nende materjali kulu. Missuguse jalajälje see jätab? Mina ei ole kusagil näinud, et keegi oleks välja toonud võrreldes fossiilse energiatootmisega, missuguse jalajälje jätab ühe hiigeltuuliku rajamine, paikapanemine ja ekspluateerimine. Ma ei ole sellist näinud. Võib-olla ma ei ole piisavalt hästi informeeritud. Aga ma ei ole näinud. Edasi. See on ju kõik horisont. Horisont, nagu me teame, nihkub liginedes kogu aeg kaugemale. Ma kardan, et ka need tuulepargid, nende rajamised nihkuvad üha kaugemale, sest kui eile keegi vaatas "Aktuaalset kaamerat", siis seal oli näha, kuidas kohalikud inimesed on juba mobiliseerumas selle Liivi lahe tuulepargi vastu. Ja täiesti arusaadavate argumentidega. Ma ei ole küll väga veendunud, et nendest inimestest õnnestub jõhkralt üle sõita, sellepärast et meil on vaja lahendada oma energeetilised probleemid. Ma ei ole kindel, et nendest inimestest õnnestub jõhkralt üle sõita, mis tähendab seda, et horisont nihkub järjest kaugemale. Ja mis on siis see põhiküsimus? Põhiküsimus on tegelikult hind. Kui hind oleks jäänud selliseks, nagu ta oli veel mõni kuu tagasi, siis ei oleks ju kogu seda paanikat puhkenud. Aga hind järsult kerkis. Mida on teinud teised riigid? Väga tore on rääkida Norra näitest kompensatsioonide osas, aga võib-olla peaks hoopis tõsisemalt võtma seda näidet, mis tuleb Prantsusmaalt, kus kehtestati hinnalagi 42 eurot megavatt-tund. Ja lihtsalt tehti kohe ära. Kõik. Riik maksab selle kinni. Administreerimist oluliselt vähem, hind vastuvõetav, kuni jõutakse probleemi lahendamiseni teiste vahenditega. Ja minu arvates ongi siin vastus ka meie küsimusele: ka meil tuleb teha seda sama. Kehtestada hind. Nagu ma enne ka kohapealt küsisin, see võiks ja peaks olema kusagil suurusjärk 35 eurot megavatt-tund. See oleks inimestele vastuvõetav, see oleks administreeritav. Aga meil on mindud hoopis teist teed. Nüüd, energiapoliitikast laiemalt. Energiapoliitikas oleme me tegelikult unikaalses olukorras ja kui me ei oleks need, kelle kohta on öeldud, keda issand karistada tahab ... Paluks lisaaega.
Kas kolm minutit?
Kolm minutit.
Jaa, palun!
... sellelt võtab ta kõigepealt mõistuse. Me näeme siin klassikalist näidet sellest, kui issand kedagi karistada tahab, siis ta võtab mõistuse ära. Meil võeti mõistus ära kogu selle rohepöörde propagandaga, kogu selle Põxitiga, kogu selle vanasse kaevu ... Pearu istus küll kaevuraketele, aga õnneks ei teinud häda ära sinna. Me tegime osa häda ära ka, vana kaevu peal. Ja nüüd me olemegi selles olukorras, et osa häda tegime ära, panime osa asju kinni, tekitasime siin just nagu mingisugused erirežiimid ja nii edasi ja nii edasi. Ja oleme hädas. Aga me oleme unikaalses olukorras, meil on piisavalt põlevkivi. Meil on võimalik põlevkivienergeetikaga jätkata seni, kuni need tuulepargid, päikesepargid, koostootmisjaamad ja nii edasi on olemas. On olemas. Aga me ei ole neid tegema hakanudki õieti, aga juba teeme Põxitit, juba tõstame hindu ja siis räägime mingist turumajandusest. Vaadake, jällegi, natuke elukogemust on tarvis. Mul natuke on seda, ma olen turul isegi käinud müümas, siinsamas Tallinna Keskturul. Müüsin kanu ja hanesid ja kurke ja tomateid. Ja ma nägin, mis on turg. Turumajandus! Sinu kõrval müüb keegi ka hanesid ja kanu ja kurke ja tomateid ja siis sa pead vaatama, kas sul on ilusamad või on sul kehvemad. Ja mis hinda sa selle eest küsid, kuidas sa konkurentsis püsid, kuidas oma kaubast lahti saad. Täpselt sama on selle elektriga. Aga meil ei ole ju turgu. Meil ei ole ju turgu! Mis turg see on, kui Soomes on viis korda odavam ja me ostame Soomest, saame selle elektri ja müüme siin viis korda kallimalt. Kus see turg on? Turust ei ole mõtet rääkida. Ja seepärast me oleme teinud konkreetsed ettepanekud. Me toetame, muide, Isamaa mõtet energiaturu reformist, täiesti tingimusteta toetame. See on väga õige mõte ja sellega tuleks kohe täna, täna õhtul juba alustada, sest see võtab aega, kuni me põhimõtetes kokku lepime ja nii edasi. See kõik võtab aega. Aga on võimalik ka kohe, kiiresti, resoluutselt, makroonlikult lahendada küsimusi, peatades osalemine börsil, peatades CO2 kauplemises osalemine, kehtestades hinnalae, hakates kohe, täna ... Vennad Hääled istuvad Paldiskis ja sügavad kogu aeg peopesi, et saaks LNG terminalid käima panna, et meil oleks kapatsiteet, et tuua läänest veeldatud maagaasi, mida siin kasutada oma energiavajaduste rahuldamiseks. Selle asemel me räägime kompensatsioonidest, selle asemel me räägime maksumaksja raha kokkukorjamisest ja pisku näol laiali jagamisest. Loomulikult on see mingisugune lahendus, loomulikult rahustab see inimesed ajutiselt maha. Ajutiselt. Aga uskuge mind. Mingil hetkel see maharahustamine, see inerts lõpeb otsa. [[Juhataja helistab kella.]] Ja siis te olete, lugupeetud koalitsioon, täpselt sama lõhkise küna ees, nagu te olite nädal aega tagasi. Aitäh!
Ma palun nüüd Riigikogu kõnetooli Jevgeni Ossinovski. Palun!
Aitäh, austatud istungi juhataja! Nojah, kui elektrituru kohta teha järeldusi oma kogemuse pealt hanede müügist Keskturul, on õigete järeldusteni jõuda raske. Aga saab hea loo. Eelkõneleja ütles, et ta võib-olla ei ole piisavalt hästi informeeritud, ja see enesekriitiline remark vastab tõele. Ma tahtsin teid valgustada, head kolleegid, et mis puudutab tuulikute tootmise keskkonnajalajälge, siis seda on hinnatud väga põhjalikult, palju, tihti erinevates kontekstides. Keskmine tulemus erinevatel uuringutel on kinnitatud ka rahvusvahelise kliimapaneeli arvutuste alusel aastal 2014 ja see ütleb järgmist. Tuulegeneraatorite või tuuleelektri keskkonna- või kliimajalajälg on 11 grammi CO2 ekvivalenti kilovatt-tunni kohta, mis on 99% vähem kui põlevkivil. See koosneb 30% ulatuses terasest ehk selle torni enda ehitamisest, 17% betoonjalast – valdavalt nad on ühte- või teistpidi betoonijalal, ehkki merepõhjas on ka teistsuguseid konstruktsioone, kus nad on tegelikult, mida arendatakse hetkel, kus nad võiksid olla ujuvad. Aga no, ütleme, keskmisena 7% betoon ja 12% on erinevaid kiud, mida kasutatakse labades. Aga oluline on tõepoolest keskmine ehk siis tõmmata see perioodi peale laiali. Ja põhjus, miks ta tuleb nii madala CO2 emissiooniga, loomulikult on see, et ta on kütusevaba. Ehk see ühekordne tootmise CO2 ongi tema ainus jalajälg ja pärast seda toodab ta edasi juba elektrit meile emissioonivabalt. Nii et 99% võrreldes kivisöe ja põlevkivi tootmisega on see jalajälg väiksem. Aitäh!
Aitäh! Rohkem hetkel kõnesoove ei ole. Sulgen läbirääkimised ja sellega on antud arupärimisele vastatud.
Liigume edasi teise arupärimise juurde, mille on esitanud Riigikogu liikmed Riina Sikkut, Helmen Küti, Jaak Juske, Indrek Saar, Heljo Pikhof, Lauri Läänemetsa, Kalvi Kõva ja Raimo Kaljulaid 15. detsembril 2021. Esitatud arupärimine on elektrihindade šoki mõju leevendamise kohta ja see kannab numbrit 102. Arupärimisele vastab peaminister Kaja Kallas. Arupärimist tutvustab arupärijate esindaja Heljo Pikhof, keda palun Riigikogu kõnetooli, et sellest arupärimisest anda ülevaade ka Eestimaa avalikkusele. Palun!
Aitäh, austatud juhataja! Austatud peaminister! Mullu 7. detsembril löödi mitu rekordit. Päeva keskmine hind elektrienergia kilovatt-tunni eest jõudis 46 euro ja üheksa sendini ning sel päeval püstitati ka absoluutne hinnarekord: ühe tunni jooksul ületas elektrienergia hind ühe kilovatt-tunni eest ühe euro piiri. Nendele aastaga neljakordistunud hindadele lisandub tarbijate jaoks veel 20-protsendiline käibemaks. Probleemi põhjustest on viimastel kuudel palju räägitud ning ma ei hakka neil uuesti peatuma. Eeldasime, et valitsus ei jäta gaasi hinna manipuleerimise ja energiapoliitikas tehtud vigade kulu tavaliste perede kanda, kes pole saanud teha mitte midagi, et ära hoida neile osaks saanud majanduslikku lööki. Kuna seda ei juhtunud, esitasime arupärimise. Arupärimise esitamisest on möödunud enam kui kuu. Jaanuari alguses said inimesed kätte oma elektri-, gaasi- ja kaugküttearved. Peaminister on meile andnud teada, et tema vanemad abi ei vaja. See on muidugi väga tore. Kahjuks pole kõigil nii hästi läinud. Energiakandjate hinna tõus on paisanud paljud inimesed toimetulekuraskustesse. Vabariigi Valitsus on teinud kaks üsnagi ebaõnnestunud katset hinnašokki leevendada. Esimene meede, mis jättis abist ilma hinnatõusudest valusalt pihta saanud keskklassipered ning sundis pool Eesti rahvast vallamajade ja linnavalitsuste uste taha toetusi paluma, näitas, kui eluvõõrad inimesed on sattunud riiki juhtima: käivitada programm, kus kümnendik kuludest läheb administreerimisele, kus taotluste menetlemiseks on vaja palgata juurde kümneid ja kümneid ametnikke. Meenutame samal ajal kulude kokkuhoiuks lahtilastud päästekorraldajaid ja piirkonnapolitseinike. Seda on raske sõnadesse panna. Ja seda kõike olukorras, kus riigil on olemas andmed inimeste sissetulekute ning elektri ja gaasi tarbimise kohta. Läinud nädalal lansseeritud meede pakub abi neile inimestele, kes kütavad oma maja gaasiga, kuid jätab otsesõnu külma kätte need, kes teevad seda elektriga. 650 kilovatt-tunniga kuus ei küta soojaks isegi väikest elektriradiaatoriga korterit. Arvestades seniseid jaanuarihindu elektribörsil, kujuneb elektriga kütjatele toetuse suuruseks pisut alla 20 euro. Tekib küsimus, kuivõrd tõhus on selline abi inimestele, kelle detsembri elektriarve kujunes alampalgasuuruseks. Täiesti ära unustatud on kaugkütte tarbijad, just nagu korterites elavaid inimesi poleks olemas. Gaasi hinna mitmekordistumine on kajastunud ka mitmekordistunud küttearvetes. Milline on valitsuse abi neile? Võib öelda: seda pole olemas. Sotsiaaldemokraadid on pakkunud oma abikäe ja teinud valitsusele mitmeid ettepanekuid, kuidas kriisi Eesti inimeste jaoks pehmendada. Soovitame neid tõsiselt uurida. See aitab tulevikus hoiduda ämbrikolinast, mis valitsuse seniseid energiakandjate hinna tõusu leevendusprogramme saadab. Ja oleme oma arupärimisega esitanud peaministrile kuus küsimust ja loodame ka vastuseid täiendavatele küsimustele. Aitäh!
Ma palun nüüd Riigikogu kõnetooli peaminister Kaja Kallase, et vastata antud arupärimisele, mis on nr 102. Palun!
Aitäh! Head Riigikogu liikmed! Nii, vastan küsimustele. Esimene küsimus: "Igasuguste poliitiliste valikute puhul on alati heakskiitjaid ja kriitikuid. Millise hinnangu annate Teie Eesti valitsuse senisele tegutsemisele energiahindade šoki leevendamisel?" Vastus. Oleme reageerinud kiirelt ja tõhusalt energiahindade tõusu leevendamiseks, esimesed otsused tegime juba oktoobris 2021 ja viimased eelmisel nädalal. Valitsuse kehtestatud toetusmeetmete maht üksi on juba 325 miljonit. Praeguse seisuga on Eesti programm kodutarbijate ja ettevõtjate toetamiseks üks mahukamaid, pikaajalisemaid ja ulatuslikumaid toetusprogramme kogu Euroopas. Ja [nimetan] meetmed uuesti: elektrivõrgutasu alandus 50%; gaasivõrgutasu kaotamine kogumaksumuses 25,08 miljonit; lisaks sihitud meede leibkondadele, kus sissetulek pere ühe inimese kohta on alla mediaanpalga – neile hüvitatakse energiakulude hinnatõusust umbes 80%, sinna alla käivad nii elekter, gaas kui ka keskküte; aktsiisitõusude ärajätmine; lisaks hinnalagi kodutarbijatele 12 senti kilovatt-tunni kohta elektri tarbimisel kuni 650 kilovatt-tundi, see arvestatakse ilma igasuguse taotlemiseta arvelt maha; hinnalagi gaasi hinnale kodutarbijatel 65 eurot megavatt-tunni kohta, seda ületava osa kompenseerib riik 100% kuni tarbimiseni 2,75 megavatt-tundi, ja äritarbijatel kompenseerime 100% elektrivõrgutasu. Teine küsimus: "Olukorras, kus elektrienergia on börsikaup ning hind kujuneb nõudluse ja pakkumise tulemusena, saavad Eesti inimesed ja ettevõtted osa nii madalatest kui vahel paratamatult ka väga kõrgetest hindadest, nagu Te seni avalikkuses selgitanud olete. Kas iga inimese ja ettevõtte enda vastutus on kõrgete energiahindade riski maandamine? Kas süsteemsete probleemide, nagu taastuvenergiavõimsuste aeglane väljaehitamine, geopoliitiliste otsuste mõju maagaasi pakkumisele ja hinnale, riikidevaheliste elektri ülekandeühenduste väike arv, tagajärgi saab muuta üksikisik oma tarbimisotsustega?" Loomulikult ei saa neid. Neid saab mõjutada riik oma otsustega ...
Hea ettekandja, ma korra vabandan. Protseduuriline küsimus, Kalle Grünthal, palun! Üks hetk, mikrofon palun! Jah, palun!
Aitäh, lugupeetud Riigikogu istungi juhataja! Mul on küsimus, kas Kaja Kallas on ikka saanud selle arupärimise, mida me praegu siin saalis menetleme. Küsimus on selles, et esimeses küsimuses küsisid sotsiaaldemokraadid seda, millise hinnangu annate Eesti valitsusele. See on sihukene väga lihtne küsimus, aga vastuses räägitakse hoopis, millised meetmed on rakendatud. Mina tahaks küll teada, tähendab, millise hinnangu Kaja Kallas annab sellele valitsuse tegevusele. Seda vastust ma ei ole kuulnud.
Selge. Aitäh!
Kas on ikka sama tekst tal ees?
Ma mõtlesin, et teil on mingi tehniline mure. Aga arupärimine on esitatud, peaminister vastab, vastab ära ja siis saame küsida. Nii et peaminister vastab arupärimisele, nagu ma ütlesin, mis kannab numbrit 102. Palun, austatud peaminister!
Ma jäin pooleli vastuse juures. Valitsus soovib, et energia hinna tõusu leevendusmeetmed aitaksid väga paljusid Eestimaa inimesi. Seetõttu on kiirelt kehtestatud toetusmeetmed mahukad, pikaajalised, ulatuslikud. Üksikisiku vastutus on leibkonna, perekonna tasemel tehtud otsused, millist energiaallikat kasutatakse kütmiseks, millise käitumismustriga ollakse energia kasutusel ja milline energiapakett sõlmida müüjaga. Need otsused langetab üksikisik ja nende otsuste tegemisel suunab üksikisik oma tarbimiskäitumist. Kolmas küsimus. "Hind kui instrument, mis peaks võimaldama turul nõudluse-pakkumise tasakaalustamist, saab töötada vabalt siis, kui inimesel on võimalik tarbimist vältida või minna üle asenduskaupadele. Kas valitsus leiab, et elektri tarbimine on Eestis välditav või asendatav? Kui tegemist ei ole välditava või asendatava tarbimisega, siis miks paneb Eesti riik inimesed ja ettevõtted kandma kõrge hinna tagajärgi?" Vastus. Tänapäeva tavapäraste elustandardite juures elektri tarbimine ei ole välditav, aga võimalik on leibkonna, perekonna tasemel tehtud otsustega suunata, kui suur on tarbitava energia maht. Neljas küsimus. "Avalikkuses on pikalt olnud n-ö plaaniootus. Soovitakse vaktsineerimiskava, rohepöördeplaani, energiahindade šoki leevendamise otsuseid. Miks sellele ootusele nii plaani valmimise kui ka selle avaliku kommunikatsiooni osas ei ole vastatud? Miks toimub jooksvalt reageerimine vastavalt avalikule arvamusele?" Valitsus on kiirelt kehtestanud toetusmeetmed inimestele, mis oleksid jätkusuutlikud, mahukad, pikaajalised ja ulatuslikud. Seetõttu meetmete rakendamisel jäeti plaani koostamise etapp vahele. Viies küsimus: "Kestlik lahendus odavama energia kättesaadavuse tagamiseks on täiendavate fossiilkütusevabade tootmisvõimsuste rajamine. Seniks aga tuleb pehmendada hinnašokkide mõju tarbijatele. Kuidas näete, et on võimalik rohepöördele ühiskonnas toetust leida ning keskkonna jaoks vajalikud muudatused Eesti majanduses ja ühiskonnas teha, kui inimeste meelest Euroopa ambitsioonikate eesmärkide täitmise lubaduse annab riik, aga muudatuse kahju või koorem jääb nende kanda?" Ma olen teiega nõus selles osas, et taastuvenergiavõimsuste lisandumine toob turule odavat elektrit, sest kui tuuleenergia tootjad suudavad turul teha pakkumisi null eurot megavatt-tunni kohta lähedase hinnaga ja hüdroenergia puhul 5–15 eurot megavatt-tunni hinnaga, siis põlevkivijaamad ja kivisöe- ning maagaasijaamad on juba 10 korda kõrgemate hindade juures: 130–200 ja enam eurot megavatt-tunni kohta. Selleks, et oleks võimalik Eestis suurendada taastuvenergia tootmisvõimsusi, tuleb loomulikult teha pingutusi. Kuidas näete, et on võimalik rohepöördele ühiskonnas toetust leida? See ongi väga keeruline küsimus selles suhtes, et rohepöördega me soovime saavutada majandusmudeli muutust. Majandusmudel, mis annaks meile kestva heaolu, aga teeks vähem loodusele haiget, selle jaoks on vaja konkreetseid otsuseid. Nüüd, need otsused, mida me konkreetselt juba valitsuses oleme teinud, et neid probleemkohti ületada. Esiteks, keskkonnakaitse, kuidas see saab koos toimida taastuvenergia tootmisega. Selleks me tahame panna paika maismaa-alade planeeringu, kus on võimalik looduskaitselisi kõrguspiiranguid arvestades rajada tuuleenergia tootmise seadmeid. Teiseks, see "mitte minu tagahoovis" probleem, mis kogu maailmas on ja millele tegelikult siin ka eelnevas arupärimises tähelepanu juhiti. Selle jaoks oleme välja töötanud kohaliku kasu elemendi just selleks, et kohalikud omavalitsused ja kogukonnad suhtuksid taastuvenergiasse positiivsemalt. Nüüd, kolmandaks, meretuulepargid. Selle jaoks teeme meretuulealade planeeringu, et oleks selge, kuhu neid tuuleparke saab rajada, ja see protsess liiguks kiiremini. Neljandaks, energiasalvestus on rohepöörde jaoks võtmetähtsusega. Siin on samuti potentsiaal Eestis olemas ja tehnoloogia hinnad langenud. Aga on kitsaskohad, mille lahendustega tuleb välja majandusministeerium juba selle aasta märtsis. Nüüd, tuumaenergia küsimus. Selle arendamisel seni on analüüsid olnud pikalt tooted ootel, soovime neid teha kiiremini, et saaks vastuse, kas me saame või ei saa ja kas on mõtet Eestisse tuumaelektrijaam rajada. Ja nagu ka eelmise arupärimise juures oli juba jutuks, palju taastuvenergiavõimsusi seisab võrguga liitumise taga. Siin on terve rida samme, mida selle jaoks saab teha, et kiirendada, sealhulgas võrguarenduskohustuse sissearvamine, alla 200-kilovatiste tootmiste arvamine võrguarenduskohustuse sisse, mis kiirendaks protsesside menetlust. Ja seitsmendaks, Eesti-Soome kolmanda ühenduse, Estlink 3-ga tuleb edasi minna, et oleks rohkem võimalik tootmisvõimsusi Põhjamaade ja Balti riikide vahel jagada. Ja kaheksandaks, vesinik, mis on tulevikuenergeetika element. Jaanuari alguses otsustasime toetada kolme üleeuroopalise tähtsusega vesinikutehnoloogiaprojekti rajamist Eestisse, mis loodetavasti toovad siia täiendavalt investeeringuid. Nii, kuues küsimus: "Opositsioonierakonnad on esitanud ridamisi ettepanekuid: taastuvenergia tasu maksmise peatamine, võrgutasu kaotamine kodumajapidamistele, käibemaksu langetamine kodumajapidamistele, toetusmeetme loomine ja nii edasi. Kas ja millal plaanite neile ettepanekutele vastata ning milliseid võimalusi näete ühiskonna jaoks tähtsal teemal erakondadeüleseks koostööks?" Me tegelikult neid välja pakutud meetmeid väga põhjalikult uurisime, analüüsisime ja sellest lähtuvalt tulimegi välja nende toetusmeetmetega, mida valitsus eelmisel neljapäeval või koalitsioon siis eelmisel neljapäeval otsustas. Ja seal on siis need meetmed, mis puudutavad nii üle üle välja toetusi kõigile, olgu see siis elektri võrgutasu 50%-line vähendamine, gaasi võrgutasu kaotamine kogumaksumuses 25,08 miljonit, mis puudutab nii füüsilisi isikuid kui juriidilisi isikuid, sihitud meede leibkondadele, millest ma juba rääkisin, ja lisaks ka hinnalagi, mis on bürokraatiavähene või õigemini nullbürokraatiameede, kus keegi ei pea taotlema midagi, aga kodutarbijatel on hinnalagi 12 senti kilovatt-tunni kohta elektri tarbimisele kuni 650 kilovatt-tundi ja see arvutatakse ise arvelt maha, nii et arve on vastavalt sellele väiksem. Ja hinnalagi gaasi hinnale kodutarbijal on 65 eurot megavatt-tunni kohta ja seda ületava osa kompenseerib riik 100% kuni tarbimiseni 2,75 megavatt-tundi. Ja äritarbijatele kompenseerime 100% elektri võrgutasu. Vaieldamatult kõige suurem roll elektri hinna kasvus on olnud maagaasi hinnal ja suur osa Euroopast kasutab energiaallikana just maagaasi. See kindlasti on probleem ja gaasisõltuvuse vähendamine kogu Euroopale on suur väljakutse. Eesti gaasitarbimine küll suur ei ole, aga need, kes seda tarbivad, neile mõjub see kindlasti keeruliselt. Nii et me oleme neid ettepanekuid juba arvesse võtnud ja tulnud välja sellega, mis on tehtav.
Austatud peaminister! Riigikogu liikmetel on küsimusi. Aivar Kokk alustab.
Hea juhataja! Austatud peaminister! Me kuuleme, kuidas kõik tuulepargid ja päikesepaneelid ja kõik, neid kõiki hakatakse arendama. Ma tean, et viimased 11 aastat me ei ole Eesti riigis tuuleparke rajanud lihtsal põhjusel: Kaitseministeeriumis üks ametnik blokkis kõik, mida blokkida andis. Nüüd me loeme, mõned päevad tagasi, et Kaitseministeerium blokib ka kõik päikesepaneelid, päikesepargid, mis on suuremad kui 100 kilovatti. Kas me tegelikult tahame taastuvenergiat toota või mitte? Või mis on? Ma saan aru, et tuuleparkide teema on täna lahenduse leidnud tänu eelmise valitsuse otsusele ja mõne aasta pärast on see mure lahendatud, aga nüüd on tõesti niisugune halb uudis, päikeseparkide rajajad on saanud halva uudise, et alla 100 kilovati päikeseparki rajada ei ole mõtet. Koju me rajame 15-kilovatiseid. Aitäh!
Aitäh! Ma tegelikult ei tabanud, mis see küsimus täpselt oli. [[Aivar Kokk räägib saalist.]] Ei ole detailidega kursis, et Kaitseministeeriumi ametnik keelaks päikseparkide rajamise, selles suhtes ei oska seda teie väidet tõesena võtta ega ka ümber lükata.
Kalvi Kõva.
Aitüma, hea Riigikogu aseesimees! Hea peaminister Kaja! Et see arupärimine oli tõesti tehtud juba aegu tagasi ja tänasel päeval võib olla küsimused hoopis aktuaalsemad, nii nagu ka eelmises arupärimises. Ja mina küsiksin selle eelmisel neljapäeval koalitsiooni poolt kokkulepitud, nii-ütelda selle meetmete paketi kohta. Ja ma natuke räägin pikemalt. Et viimaste aastate jooksul on Eesti inimestele antud nii-ütelda erinevaid sõnumeid. Ehk siis kõige keskkonnahoidlikumad, kui on võimalus, teha kaugküte. Kõige sõbralikum, kõige mõistlikum, minge kaugküttesse, kui võimalik on, ja pange endale kaugküte. Teine on siis n-ö võimalikud elektrilahendused ehk siis maasoojuspumbad, on ju, ja kõik see pool. Ja kolmandaks võib-olla tõesti gaas, mis küll, Aivar ütles õieti, on mingi teab mis hullult keskkonnasõbralik, aga tegelikult teda ikka päris selleks ei loeta. Kui tõesti see gaasitrass sealt mööda läheb, on ju, suhteliselt odav gaasikatel panna, ei ole teab mis suur ka investeering. Aga kui nüüd te teete neid toetuspakette, siis Eesti keskklassipere, kes on pingutanud ja endale maasoojuspumba pannud, siis tema saab justkui kõige vähem toetust, ja keskküte või kaugküte hoopiski jääb toetuseta.
Aitäh! Teie see loetelu iseenesest ju iseloomustab seda väga hästi, et siin on olnud erinevaid valitsusi, ka teie olete olnud valitsuses, aga keegi ei ole ette näinud, et tegelikult need asjaolud muutuvad. Ma endiselt arvan, et keskküte on mõistlik lahendus just sellepärast, et see saastamise seisukohalt, keskkonna seisukohalt on see mõistlik, kui seda jagatakse, mitte kõik ei tossuta, aga küsimus on jah, mis energiaallikat kasutada. See elektrišokk on või energiahindade šokk on tabanud ju kõiki üle maailma tegelikult võrdselt, ka see, et gaasi hind on nii palju tõusnud. Venemaal on siin oma osakaal, aga seda sellisel kujul ei ole keegi ju ette näinud. Keskkütte osas, jah, meil on see sihitud meede, mis puudutab ka keskkütet, mis siis alla mediaani inimesi peaks aitama nende hindadega toime tulla. Et sellest 80% siis hinnatõusust hüvitatakse ka keskkütte puhul.
Jevgeni Ossinovski, palun!
Aitäh! Mul on ka küsimus nende eelmisel nädalal kokku lepitud meetmete osas. Kas te võiksite selgitada, millest lähtudes sellised laed kinnitatud said? Ma saan aru, seal on osa mingit poliitilist kompromissi, aga küllap on mingisugune objektiivne põhjus ka, miks näiteks elektri puhul on see 12 senti ja just 650 kilovatt-tundi ja miks ta gaasi puhul on 65 eurot ja 2,75 megavatt-tundi. Kusjuures gaasi puhul keskmine kütja, nagu ma olen aru saanud, saab oluliselt suurema soodustuse kui elektri puhul näiteks. Millistele objektiivsetele kriteeriumidele tuginedes on sellised piirivalikud tehtud? Ja teine küsimus samas kontekstis on see: kuidas see automaatne mahaarveldamine hakkab toimuma kortermajade puhul, kus on ühtne arve? Nende taotluspõhiste puhul on selge, et ametnik hindab, aga kuidas ta siin automaatselt käima hakkab?
Aitäh! Kui me võtame puhtalt mõõtepunktide arv elektri puhul, siis neid on kokku 648 004 mõõtepunkti, nende taga on leibkonnad. Nüüd alla 200 kilovatt-tunni on 371 312 leibkonda, ja siis vahemikus 200 kuni 500 on see 131 853 leibkonda. Keskmine see maja või ridaelamu peaks olema 650 kilovatt-tunnise tarbimisega, ehk siis tegelikult, kui need kõik kokku võtta, siis peaks sellest saama abi 83% kõikidest elektritarbijatest. Nüüd, küsimus korteriühistute kohta on väga aktuaalne selles mõttes, et seda küsitakse ja üldiselt on nii, et kõik tarbijad, kellele korteriühistu esitab arveid, peaksid küsima siis täpselt arvet, mis nende kohta käib ja korteriühistu peaks olema suuteline suhtlema ka elektrimüüjaga, et tegelikult need erisused teha, sest neil endal on need erisused ju olemas. Mõte on ikkagi aidata just kodutarbijaid ja kodutarbijate mahupiirang on selles kohas, kus on, nagu ma ütlesin, ühesõnaga, 650 kilovatt-tunni juures, mis peaks neid kodutarbijaid suures ulatuses aitama.
Heljo Pikhof, palun!
Aitäh! Austatud peaminister! Mul on selline küsimus. Inimene elab kuskil seal 80-ruutmeetrisel pinnal, tal on paar-kolm või, ütleme, paar õhksoojuspumpa ja see arve on üsna suur. Ma tean ühte inimest, kellel on 700-800 eurot viimasel kuul olnud. Ma saan aru, et see süsteem, mis te nüüd hiljaaegu loos lõite, võimaldab tal saada riigilt ainult kuskil paarkümmend-kolmkümmend eurot. Kui see on teistmoodi, siis palun seletage mulle ära, mismoodi see on.
Aitäh! Siin on nüüd kaks poolt. Üks on see üldine meede, mis tõesti arvutatakse arve pealt maha, kõik, mis ületab seda 12 eurot kilovatt-tunni kohta ja mis ei ületa seda mahtu. Nii et selle võrra on see arve juba väiksem. Kui endiselt on see arve niivõrd suur, siis on võimalik taotleda ka sihitud meetmena seda toetust, mis on 80% elektrihinna hüvitamist mediaanpalga või sissetulekuga leibkondade puhul. Nii et need meetmed toimivad käsikäes. Paljusid peaks aitama juba see,et kui me võtame lihtsalt jällegi numbriliselt, siis enamikul inimestel, 371 312 mõõtepunktil on 13 eurot arve kallinenud, st 648 000 leibkonnast või mõõtepunktist. Nii et tegelikult need, kellel lähevad üle, saavad sellest sihitud meetmest lisaks abi.
Raimond Kaljulaid, palun!
Aitäh! Hea peaminister! Vaatasin viimaseid Eurostati andmeid: toiduainete hinnad Euroopa Liidus tervikuna aasta kaheteistkümnendal, viimasel kuul võrreldes eelmise aastaga suurenesid üle nelja protsendi – 4,3% –, Eestis 6,1%. Väiksema sissetulekuga leibkondadel suur osa tulust lähebki eluasemekulude ja toidu peale, ja kui pisut üle jääb, siis on hästi. Nüüd, eluasemekulude osas on meil tõus olnud juba mitu kuud, me oleme sellest siin palju rääkinud. Siia juurde tuleb tegelikult toiduainete ning kõigi muude kaupade ja teenuste hinna tõus. Samal ajal on meil tulumaksuvaba miinimum ikka samas kohas, kus see oli neli-viis aastat tagasi, seal 500 euro juures. Miks valitsus ei toeta sotsiaaldemokraatide ettepanekut tulumaksuvaba miinimumi tõsta vähemalt alampalga piirini? Praegu me ju tegelikult võtame nendelt alampalga saajatelt maksutulu ja kanname läbi keeruliste bürokraatlike meetmete neile toetusena tagasi.
Aitäh! Tegelikult meie ettepanek on kogu aeg olnud tõsta tulumaksuvaba miinimum kõigil 500 euroni, mis aitaks ka seda keskklassi, kes on praegu nende maksuküürudega saanud pihta. Nii et tegelikult selle tulumaksusüsteemi lihtsaks ja selgeks muutmine on kindlasti väärtus omaette, millega võib edasi minna. Mis puudutab just kõige suuremaid abivajajaid, siis üks meede on veel: see on toimetulekutoetuse tõstmine, mis samuti aitaks just neid, kes kõige rohkem abi vajavad.
Andres Metsoja, palun!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Austatud peaminister! Ma puudutaksin ka tuuleparkide temaatikat veel kord. Tänasel keskkonnakomisjoni istungil käis läbi see sõnum, et keskkonnaalaselt tuleks pakkuda justkui keskkonna kaitseinstrumenti tuuleparkide rajamiseks. Lähemal küsimisel selgus, et tegelikult riik peaks väga oluliselt täpsustama neid tingimusi, millistel tingimustel üldse saab näiteks meretuuleparki rajada. Tänasel juhul arendajad võtavad selle 150-leheküljelise tingimuste paketi ja ütlevad, et nägemist, ootame paremaid aegu. Kas see tingimuste temaatika on töös, nii nagu kohaliku kasu instrument? Ma saan aru, et see kohaliku kasu instrument on peagi parlamendi ette jõudmas, kus hakatakse maksma 0,5 eurosenti megavatt-tunni eest või 50 eurosenti megavatt-tunni eest kohaliku kasu kontekstis.
Aitäh! See mereala planeering peaks lahendama paljusid neid küsimusi just selleks, et kuhu sa saad rajada, mis tingimustel sa saad rajada meretuulepargi, kui see on see küsimus, mis tekitab. Meil on kaitsealad, meil on kalanduseks vajalikud alad ja et oleks selge, et siia saab rajada ja siis ei peaks seda kogu kadalippu enam sellega läbi tegema, mis omakorda lihtsustaks tegelikult seda protsessi.
Jaak Juske, palun!
Aitäh, austatud istungi juhataja! Hea peaminister! Ka minu küsimus puudutab neid uusi toetusmeetmed, mida valitsus just kokku leppis ja mida pole tegelikult siiamaani ametlikult veel kinnitatud. Minu mure on see, et need uued meetmed teevad selgelt liiga peredele, kus kasvavad lapsed, eriti need pered, kus on lapsi palju, sest see riigi poolt kinni makstava elektri kogus, piirmäär ei arvesta leibkonnaliikmete arvu. Kas on peres üks inimene või viis või kuus inimest, ikka on see piirmäär sama. Miks te teete liiga lastega peredele? Sest võib ju juhtuda, et see üpris lasterikas pere ei saa seda teist hüvitist, mis on seotud mediaanpalgaga. Miks te kiusate lastega peresid?
Aitäh! Teie kriitika ka muidugi varieerub. Alles eelmine teisipäev ma seisin siin Riigikogu ees ja siis oli teie põhiline etteheide see, miks ei ole üle välja meedet. Miks ei ole üle väljameedet, millest kõik saavad abi, ilma et peaks midagi taotlema, ilma et peaks ütlema, kes on leibkond, kes kellega koos elab? Ja nüüd, kui selline meede on tehtud, siis te leiate uue kriitikanurga ja nüüd on see, miks te ei sihi seda meedet. Miks te ei sihi seda, et saaksid lastega pered? Vot, meil ongi see sihitud meede selleks, et aidata rohkem neid, kes rohkem abi on vaja, kus on mediaansissetulekuga perekonnad, kus lapsi võetakse arvesse. Nii et see on täiesti lisaks olemas sellele, mida kõik saavad, nii nagu oli ka sotsiaaldemokraatide ettepanek ja soovitus. Aitäh!
Rene Kokk, palun!
Aitäh, austatud aseesimees! Lugupeetud peaminister! Te mainisite ühe võimaliku lahendusena seda ka, et kui Estlink3, noh tuleb edasi minna või valmis saab, siis läheb meil kergemaks. Ma huvi pärast vaatasin praegu reaalajas seda, mismoodi meil elekter liigub. Ja kui ma vaatan seda, et meil tuleb Soomest praegu sisse 1,03 gigavatti ajahetkel ja hetkel läheb Eestist Venemaale 840 megavatti ja Eestist Lätti 78 megavatti, siis tundub, et meile jääb praegu Eestisse antud ajahetkel ainult 112 megavatti energiat sellest 1,3 gigavatist. Et kuidas see Estlink2 või 3 tegemine võiks aidata meid? Sest antud olukorras me tegelikult anname suure osa sissetulevast energiast Eestist välja, aga ka elektri hind on ikka niisugune, nagu ta on, ja mitte odav. Siin tundub mingisugune loogikaviga olema.
Aitäh! Selles on kindlasti mingi loogikaviga, et Eestisse jääb ainult 112 megavatt-tundi elektrit. Selles mõttes juba Eestis tarbimine, tiputarbimine on 1600 megavatti. Ma ei tea, mis see tarbimine praegu on, mul ei ole seda kõike ees. Aga selles mõttes, see on nüüd küsimus selles, et ühelt poolt justkui on, see küsimus nagu illustreerib seda hästi, et kui teil on näiteks ettepanekud, et paneme need liinid kinni ja toimetame siin eraldi. Siis üldiselt see siiamaani ei ole töötanud, sellepärast et me oleme netoimportijad, mis tähendab seda, et meil seda elektrit teistelt on ka vaja. Ja kui me seame näiteks piirid, ütleme, et vot, et rohkem me selle eest ei maksa, nagu teil seal meeleavaldusel oli, et elektri hind on null, aga vaadake, see elektri hind ei ole null, sest sisendid maksavad ka midagi ja selle tulemus on lihtsalt see, et keegi ei ole nõus meile seda elektrit müüma, mis tähendab seda, et tuled kustuvad üldse ära ja soojust ka ei ole. Nii et selles mõttes see 112 megavatti ei saa küll kuidagi olla korrektne, aga tõesti, mul ei ole endal siin praegu kuskilt võimalust seda kontrollida.
Heiki Hepner, palun!
Suur tänu, hea istungi juhataja! Austatud peaminister. Minul on suhteliselt konkreetne küsimus: missugused oleksid need tegevused, mis peaksid olema sügiseks tehtud, et me ei kordaks sellist olukorda nii, nagu me praegust oleme ja kus me peame väga suuri summasid eraldama riigieelarvest niinimetatud sihitud toetuseks või siis ka mittesihitud toetuseks? Kui me jõuame 1. septembrisse 2022, mis siis on valitsusel tehtud, et vältida tänast olukorda? Aitäh!
Aitäh! Nagu te väga hästi teate, energeetikas muidugi üleöö ei juhtu midagi. Seetõttu seda, et mingi uus elektrijaam oleks püsti septembriks 2022, seda ei saa loota. Aga mis on need nagu keskpikas perspektiivis need lahendused või lühikeses? Üks on seesama elektrituruseadus, mis mis on praegu muutmisel. Seal peaks olema vähemalt kaks asja. Üks on see, et saab fikseeritud hinnaga lepinguid sõlmida tegelikult madalamal tasemel. Selle jaoks peaks olema need pikemaks tehtud. Ja teine on siis see liitumispunkte puudutav küsimus, mis võiks tegelikult saada neid taastuvenergiavõimsusi kännu tagant liikuma. Lisaks on meil veel ka läbirääkimised oma partneritega, mida me saame veel teha. Kui me räägime näiteks Soomega, siis sellest ülekande- või pudelikaela tasust või sellest riski maandamise elemendist, mis tuleb nendega kokku leppida. Aga tõenäoliselt see juhtub võib-olla hoopis järgmise, 2023. aasta alguseks. Nii et jah, paraku mul ei ole teile väga lihtsaid lahendusi väga lühikeses perspektiivis pakkuda. See on energeetika negatiivne pool küll. Aitäh!
Kalle Grünthal, palun!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Austatud ettekandja! Kui autojuhi sõidueksamil õpilane ajab värvid valgusfooris sassi või rihib ära paar telefoniposti, siis on selge see, et talle autojuhtimiseks lubasid ei anta. Teie juhtimisel on hetkel veel Eesti Vabariik. Minu meelest neid telefoniposte, mida te olete ära rihtinud, on päris palju. Viimane on sellest, et te ei teadnud energiakriisi lahendamisel, kui palju maksab Eesti Energia Eestis toodetud energia Narva Elektrijaamades, mis on 30 eurot megavatt-tund, omahind. Küsimus: millal te kavatsete tagasi astuda? Ja kui te seda ise hästi ei taha teha, julgust ei ole teha, kas te vajate Riigikogu või siis rahva abi selles küsimuses?
Aitäh! Teie oma teadmistega muidugi ei hiilga, aga me ei hakka sellesse ilmselt ilmselt minema. Ma ükskõik mis ma vastan, ega teile see nagunii rahuldust ei paku, nii et ma siis pigem ei vasta.
Siim Pohlak, palun!
Aitäh, lugupeetud juhataja! Hea peaminister! Eelmise arupärimise juures alustasin selle küsimusega, küsisin ettevõtjate kohta. Eestis, eriti maapiirkondades nende elektriarvetega on väikesed ja keskmised ettevõtjad, pereettevõtted tõesti-tõesti hädas. Ja see ei ole lihtsalt poliitilise poosi võtmine, vaid see mure on tõesti. Teatud põhjustel olen kursis päris hästi, mis seisukord valitseb, ütleme, nende väiksemate, keskmiste ettevõtete tegevuse juures. Te ütlesite, et on päris palju probleeme, loetlesite, miks ei ole saanud kiiresti ettevõtetele toetusmeetmeid teha, aga et arutelu käib. Kas on teada ka, oskate mingit ajaakent öelda, millal umbes võiks loota, et ettevõtjatele on miskisugune toetusmeede valmis saamas?
Aitäh! Ma kinnitan teile, et me ei soovi ühtegi päeva sellega venitada. Tõesti, see töö käib mitmel erineval tasandil, praegu ka, isegi kui ma olen siin puldis. Kui ma peaksin teile andma lubaduse, kas see juhtub nüüd nädala jooksul, noh, minu soov oleks küll olnud, et see oleks juba nädala jooksul juhtunud. Ma loodan, et see saab sellises perspektiivis olema, aga sellist lubadust ma ei saa teile praegu lihtsalt anda. Ma lihtsalt kinnitan, et jah, me töötame sellega ja mõistame seda muret.
Helmen Kütt, palun!
Suur aitäh, austatud eesistuja! Lugupeetud peaminister! Eelmise nädala infotunnis esitasin küsimuse, mis puudutas seda, et valitsus hakkab arutama toimetulekutoetuse määra tõstmist. Te ütlesite, et tõepoolest seda arutatakse neljapäeval. Nüüd kolleeg Raimond Kaljulaidi küsimusele vastates tõite te ka ühe meetmena välja toimetulekupiiri tõstmise. Tänasel sotsiaalkomisjoni istungil sotsiaalkaitseminister Signe Riisalo ütles, et kui valitsus tuleb lisaeelarvega, siis seda teemat arutatakse, vastasel korral läheb sellega nii nagu paljude teiste toredate asjadega, nii nagu pensionide tõusu ja baasosa tõusuga – see juhtub järgmisel aastal. Kuidas siis on lootust, kas lisaeelarve tuleb või ei tule?
Aitäh! Jah, ega lisaeelarve ei ole asi iseeneses, vaid on ikkagi selleks, et teatud vajadused, mida me ei saa riigieelarvest katta, tuleb katta lisaeelarvest. Seega kõigepealt peame tegema selle otsuse, et toimetulekupiiri tõsta, ja seejärel [otsustama], kas saab selle vajaduse katta riigieelarvest või on selleks vaja täiendavalt lisaeelarvet. Eelmisel neljapäeval me tõesti seda ei jõudnud arutada, kuivõrd päevakord oli pikk ja põhjalik. Aga jah, ma isegi ei oska öelda, millal me seda uuesti arutame, aga ma tean, et sotsiaalkaitseminister selle eest seisab.
Hea peaminister! Rohkem Riigikogu liikmetel küsimusi ei ole. Tänan! Avan läbirääkimised ja küsin kõigepealt, enne kui Aivar Kokk tuleb, kas arupärijate nimel soovib keegi sõna võtta. Ei soovi. Siis on kõigile teistele avatud ja Aivar Kokk saab alustada. Palun!
Hea juhataja! Austatud minister! 21. jaanuaril Kaitseministeerium andis BNS-ile uudise: ministeerium piirab riigikaitsekaalutlusel päikeseparkide rajamist. Kaitseministeerium ei anna kooskõlastust päikeseparkide rajamisele, mis vähendavad raadiosüsteemi töövõimet. Piirang puudutab peamiselt piirkondi Kirde- ja Kagu-Eesti, mujal on natuke lihtsam. Kahjuks, nagu ma aru saan, kaitseminister ei ole peaministrile seda rääkinud. Ma olen saanud pahandada sellepärast, et kõik need aastad, mis ma olen Riigikogus olnud, olen ma püüdnud rääkida sellest, et tuleb kiirelt leida lahendusi, et tuuleparke on võimalik rajada, päikeseparke on võimalik rajada. 11 aastat on see seisnud. Radar maksis 2011 väidetavalt kuus kuni kaheksa miljonit. Ja täna, ostetakse neid vist lõpuks kaks tükki, 80 miljonit. Me räägime, et meil ei ole võimekust võimsustena toota piisavalt elektrienergiat. Meil on täna ettevõtjad, kes soovivad aidata kaasa, et me suudaksime ise taastuvenergiat toota. Meil on väga paljud väikeettevõtjad ja pered, kes soovivad oma kodudele panna päikesepaneele. Jah, kuni 15-kilovatise päikesepargi rajamine on suhteliselt lihtsam. Aga ikka võtab 60 päeva aega, et saada vastust. Sealt edasi on juba nagu lootusetu. Mina ei ole kunagi sellest aru saanud, et kui ma ettevõtjana oma kodu ära registreerin, siis ma panen päikesepaneeli, päikesepargi endale katuse peale, saan käibemaksu tagasi. Aga kui ma eraisikuna täpselt sama asja teen, siis ma maksan selle käibemaksu. Kuigi tegelikult mõlemal puhul me oleme lõpptarbijad. Võib-olla on lihtne lahendus see, mida ma pakuks valitsusele, et kui tõesti kodudele see 15 kilovatti, mis on selline täna igasuguste piiranguteta praktiliselt võimalus, et kui pered ikkagi soovivad endal taastuvenergiaga päästa oma energiaorjusest, et võib-olla ei peaks need pered siis käibemaksu maksma, ja riigile see nüüd nii suur koormus kindlasti ei ole. Teistpidi riik võidab ju sellega, et need inimesed ei tule, käsi pikalt, paluma, et kuidagi riik aitaks praegusest kriisist välja. Ma vaatan Rahandusministeeriumi lehekülge ja see on ainulaadne, et on kirjutatud, seal on kriisimeede ehk energia kompenseerimismeede, aga juurde on siis kirjutatud, et see on koalitsiooni kokkulepe, mitte valitsuse otsus. Kuna see ei ole valitsuse otsus, siis sealt tegelikult aru ei saa, et mida ikkagi lõpuks kokku lepitud on ja kuidas see kompenseeritakse. Ühelt poolt on pandud hinnad nii gaasile kui elektrile, lagi, mis, mina ütlen, et on väga ebaaus nende tarbijate suhtes, kes on fikseeritud hinnaga kõik need aastad energiat ostnud, sest nemad praktiliselt ei saa sealt mitte midagi tagasi. Teine on see, et jääb selgusetu, et ühelt poolt on elektrienergia ja teiselt poolt gaasi kompenseerimine, et kui ma elektrit praktiliselt ei kasuta ja mul on kõik gaasi peal või vastupidi, mul on kõik elektri peal ja gaasi ei kasuta, kas ma võin neid omavahel liita või see on nii, et ühte võib ja teist ei või. See sealt kuskilt välja ei tule ja ma ausalt öeldes, kui ma küsisin, siis ma sellele küsimusele ka selle koha pealt vastust ei saanud. Ja ega me ei saagi täna midagi kriitiliselt öelda, sest valitsus pole ju oma määrust lõplikult teinud. Palun kolm minutit.
Palun! Kolm minutit lisaaega.
Mulle meeldis Helmen Küti küsimus. Me arutasime eelmisel nädalal siin pensioni erakorralist tõusu ja et selle otsustamist lükata aasta edasi. Rääkisime 80 miljonist eurost. Eelmine nädal rääkisime ka 380 miljonist eurost, mille kohta me ei tea täna mitte midagi. Tulevikus, järgmised valitsused peavad leidma selle raha. Mille jaoks, kelle jaoks, kuhu, seda ei tea. Aga hetkel raskustes olevatele inimestele me ei suuda toetust anda, kuigi see raha on tänu teise pensionisamba vabatahtlikuks muutmiseks ühelt poolt juba tulumaksuna tulnud eelmise aasta riigieelarvesse, aga teistpidi see, et kuna nii palju inimesi lahkus teisest pensionisambast, siis sellest hetkest nad alustasid oma 4% maksmist esimesse sambasse. Ehk see raha on täna seal eelarves olemas. Praeguse kriisi ajal oleme unustanud oma noored pered. Ja see on üks koht, kus mul on küll palve koalitsioonipartneritele. Te olete huvitavaid ja toredaid asju teinud. Pensionärid kindlasti saavad sealt abi, kui neil ei ole väga suuri elamisi. Aga noored pered ei saa sellest toetusest praktiliselt mitte keegi mitte midagi. See on minu arust kriitiline. Meie riigi suur ülesanne on toetada oma peresid. Ja kui praegu keskklassipered, just sihukesed 30, 35, 40 vanuses pered, kes on endale soetanud kodud, kes on liisinud endale auto, et tööl käia, kellel on kodus lapsed, need ei saa nendest toetustest praktiliselt mitte sentigi, kui nad on veel olnud nii targad, et nad on eluaeg fikseerinud oma gaasi ja elektri hinda, vaid nad saavad vastu pükse, et nad on fikseerinud. Oleks nad börsil olnud, siis siiamaani oleks nad võitnud ja jaanuarikuust loodetavasti siis oleks ka kompenseeritud ju nii gaasi kui elektri hinna tõus, sest fikseeritud hind on see, mida ei kompenseerita. Ja kurb on tõesti see tõdemus, et kui Eesti kompenseerib 120 euro juures megavatt-tunni juurest, siis praktiliselt neli korda madalamalt on Prantsusmaa pannud ja peaaegu kaks korda madalamat kompenseerib Norra. Jumal tänatud, Eesti riik on tõesti mitte enam viie rikkama Euroopa riigi hulka jõudnud, vaid kõige rikkam, sest kompenseerimismehhanism on selline jõudnud, et meie tarbijad jõuavad kordades kallimaid energiahindu kinni maksta kui teised, see on küll jutumärkides, jõuavad. Mul on kahju ja ma loodan, et niikaua kui valitsus ei ole lõplikku otsust teinud, koalitsioon veel vaatab nendele otsustele näkku. Aitäh!
Heiki Hepner, palun!
Suur tänu, hea istungi juhataja! Austatud peaminister! Ma ütleks, et täna on fookus keskpikas lahenduses ja kui me selle fookuse sealt ära kaotame, siis tegelikult oleme järgmisel sügisel samas kohas tagasi, kus me praegu oleme. Ma olen nõus sada protsenti teiega, et neid võimalusi, mida teha, on märksa ahtamalt kui pikas vaates, kus tõesti piltlikult öeldes võime arutada erinevatest tootmisvõimsustest ja kuni selleni, et ka ülekandevõimsusi juurde liita, aga tõesti, täna tuleks minu meelest nüüd keskenduda 120-protsendiliselt keskpikale lahendusele, mis tagab eneseregulatsiooni nii, et eelarvele ei teki ebamõistlikke suuri kulutusi. Ja sellest ajendatuna oli minu küsimus ja teie vastused, iseenesest need komponendid, mis te lugesite, need kõik on asjakohased, aga nad on ikkagi ebapiisavad, et seda energiahindade või siis, kui me sealt energiahindadest võtame eraldi elektri hinna, selle tõusu piisavalt ohjata. Tõesti, fikseeritud hind mingiks pikemaks perioodiks ja tootjatele sellest suurema kindluse andmine on vaieldamatult üks võimalik meede, kuid ei maksa ära unustada seda, et kui võtame pikemat perioodi, te ka ise olete siin seda tõdenud, kui ma võtan pikemat perioodi, siis tegelikult fikseeritud tasu tuleb börsihinnast kallim. Ja tema põhiline nihukene eelis tuleb sellest, et fikseeritud hinnaga on võimalik rahavooliselt juhtida oma kulusid. Aga keegi peab maksma kinni selle riski ja vähemalt selle riski võrra on ta energia ostjale kallim. See on lihtsalt majandusseadustest tulenev. Me võime arvata mida tahes, aga see tegelikult nii on. See ei tähenda muidugi, et see fikseeritud hinnapakett, mida te energiaturuseaduse menetluses näete, tuleks kõrvale heita, aga see on sõnum, et ainult sellest ei piisa. Me peame tõsiselt otsa vaatama CO2 kaubandusele ja me teame, et tegelikult oli ju püstitatud selline tase, kus ta võiks anda impulsi keskkonnasäästlikute investeeringute tegemiseks, on 25 eurot tonn. Eelmise aasta alguses oli ta üle 30 ja aasta lõpus ta vahepeal käis peaaegu 90 euro peale ära. Ja on spekuleeritud, et tänavu jõuab ta 160 euroni tonn. See kõik peegeldub ühte- või teistpidi lõpuks meie energiahinnas. Päris kindlasti kohe. Kui me kasutame näiteks ka Narva jaamades toodetud elektrit, siis täna on ju nii, et sinna tuleb see hind juurde ja me peame selle tegelikult kinni maksma, juhul kui muidugi Vene gaas kallimalt ei tule ja ei tekita börsil hoopis teistsugust olukorda. Nüüd jõuan börsini. Ka börsiga tuleb tegelikult kohe tegelema hakata. Ma ei ütle, et me peaksime sealt praegu uksi paugutades välja astuma, kuid börs peab muutuma kõigepealt läbipaistvaks. Me peaksime saama teada, mis kogusega, mis hinnaga keegi mingeid pakkumisi on teinud. See on täiesti arusaamatu. Kui tavabörsis on see kõik avalik, siis siin on nagu üks suur must kast. Miks, ma küsin. Miks on see üks suur must kast, kus keegi ei tea, mis toimub? See peaks olema järgmisel või ülejärgmisel päeval täpselt teada, kes, mis mahtu, kui palju pakkus. Palun kolm minutit lisaaega.
Palun, kolm minutit lisaaega!
See on esimene, mida peaks börsiga tegema. Ja teine, kui meil see teadmine on olemas, siis ei ole mingit põhjendust, miks me ei võiks kaalutud keskmist hinnastamist rakendada, kus siis täpselt need, mis hinnaga keegi on pakkunud, oma sellega sealt saavad. Aga ei ole nii, et üks pakub 0,1%, 1000 eurot megavatt. Ja 99,9% on noh, ütleme näiteks 100 eurot megavatt, siis kõik me peame maksma 1000 välja. Tegelikult peaks olema kaalutud keskmine süsteem selle hinna määramisel ja ka see annaks tegeliku kokkuhoiu, reaaalse hinna annaks, mis see tegelikult maksab, see energia. Need on ta sisulised tegevused, millega tuleb samuti kohe tegelema hakata. Ja ma ei ole tõesti ka väga optimist, et me just 1. septembriks sellega jõuaksime ühele poole. Ka teie ütlesite, et tõesti see niinimetatud pudelikaela tasu, mis meil Estlinkidega seotud on, et pingutame selle nimel, et 1. jaanuariks 2023 jõuaksime. Ka nende osas, tõepoolest, tuleks pingutada, et kui me ei jõua sügiseks, siis vähemalt aastavahetuseks oleks meil mingi selgus, miks ühte- või teistpidi tehakse ja miks ei saa mingeid tegevusi teha. Need on väga konkreetsed ettepanekud, millega me peaksime kohe energiakriisi jätkuvaks tulekuks tegelema hakkama. Aitäh!
Andres Metsoja, palun!
Aitäh, lugupeetud aseesimees! Austatud peaminister! Nii ta on, et elektri hinna tõus saab meid kõiki varem või hiljem kätte ühel või teisel moel. Tarbimise kaudu see meid kõiki mõjutab, ükskõik kuidas me täna seda kodukulu või ettevõtte kulu ka ei kompenseeriks. Ja neid näiteid ei ole vaja kaugelt otsida. Ma usun, et väga paljude saadikute poole on pöördutud. Näiteks minu poole paar nädalat tagasi pöördus üks ettevõtja, kellel on tõepoolest väga suur õunaaed, ja ta ütles, tõi väga lihtsa ja loogilise näite. Ta ütles, et põhimõtteliselt kogu detsembrikuu elektrienergia arve hoidlas sõi ära tema võimaliku kasumi kevadeks. Ja ta küsib, aga mis ma peaks siis tegema või kuidas ma peaksin oma riske maandama. Tema riskide maandamise ahel peatub seal, kui ta jagab need õunad hoidlast kellelegi tasuta ära või viib metsa loomadele, sest iga päev, mida nad seal hoidlas veel õunu hoiavad, on tegelikult ettevõttele reaalne miinus, mis viib pankrotini. Need on need reaalsed olukorrad, millega ka väikeettevõtjad seisavad silmitsi. Ja võib ju soovitada talle tõsta ühe euro pealt nelja euro peale see kilohind, aga me teame ise, mis see vastus on. Tarbija võimekust kahjuks seda vahet kinni maksta sellisel kujul lihtsalt ei ole. Küsimus kogu selles energiapöördes tegelikult ju seisnebki selles, et ühtpidi me teame ja oleme kokku leppinud, et Ida-Virumaad tuleb doteerida. Tuleb seda muutust juhtida läbi täiendavate eelarveliste vahendite, avaliku sektori vanuse, et kohalikud inimesed saaksid oma oskusi ümberprofileerida ja ettevõtlusmaastik täpselt samamoodi. Ja teiselt poolt, kui me vaatame, kuhu me siis läheme või peaksime minema, siis ma arvan, et päris hea näide on seesama Liivi lahe tuulepark, mis on seotud Pärnumaaga tugevalt, rannikualaga. Ja ma arvan, et see mõttelaad peaks olema üsnagi sarnane, et ainult väljumist ei peaks doteerima, vaid ka uutesse valdkondadesse sisenemist peaks soodustama, subsideerima. Nii see tavaliselt uute tehnoloogiate kasutuselevõtul ongi. Selles mõttes ma kiidan algatust, mis on seotud kohaliku kasu instrumendiga. See ühel hetkel võiks saada seaduseks ja tõepoolest omavalitsused ja piirnevad elanikud siis selle talumise eest saaksid mõningast kompensatsiooni. Aga veelgi enam tegelikult peaks rõhuma piirkonna konkurentsivõimele. Ja kui me ühtepidi räägime tuuleparkidest merealal, siis teistpidi me peaks kohe rääkima sellest regionaalses võtmes. Kui tuulepark seal piirkonnas on, kui sellega kaasnevad teatud mõjud, siis neid mõjusid leevendada saab ikkagi mingisuguse konkurentsieelisega. Ja see konkurentsieelis tihti saabki olla inimese sekkumine, see majanduslik mõju, mida teistpidi kogukonna rikkuseks pöörata. Ja siinkohal minu meelest me oleme jätnud suhteliselt lahenduseta selle, et kui me tuulepargi teeme, kuhu siis see liin, see kaabel, see ots maismaale siiski tuleb. Kas seal saab olla vesinikujaam, kus töödeldakse seda elektrit vesinikuga? Kas sinna taha võiks tulla suured energiamahukad ettevõtted, kellel tõesti seda energiat on vaja? Ja kui me räägime vesinikust, siis me teame, et see kasutegur tekib ju väga kõrgetel temperatuuridel, kõrgetel energiakogustel. See on tegelikult kogu selle piirkonna potentsiaali ärakasutamise küsimus. Ja siin minu meelest on väga suur probleem, et meil ei ole seda tugevat debatti just selle teatud investeeringu kaasamiseks selle kogukonna hüvanguks. Ma ei tea, kas probleem seisneb selles, et me oleme regionaalselt muutunud nõrgemaks, meil ei ole olemas enam maavalitsuse struktuuri, või omavalitsused vaatavad seda energiaasja ikkagi kuidagi lahus maailmast, et see on nagu riigi asi, mitte meie asi. Ma paluks lisaaega. [[Juhataja annab kolm minutit.]] See on minu meelest väga tugev tegutsemise ja mõttekoht, kuidas leida ühiskonnas seda ühisosa, et energia, energiajulgeolek sealhulgas, see on meie kõigi asi, mitte Kaja Kallase asi valitsuskabinetis valitsuskabineti juhina ainult. Võib-olla on aeg küps selleks, et avada see debatt laiemalt ka Euroopas. Kui me CO2 küsimuse oleme pannud kahtluse alla ja paljud riigid on seda teinud, siis äkki me peaksime otsima tasakaalu looduskeskkonna ja majanduskeskkonna vahel? Me elame täna dogmas. Näiteks sellesama Rail Balticu kontekstis, olles olnud planeerimise juures, kus on öeldud väga selgelt välja, et sinna, kuhu raudtee kunagi ehitati, sinna seda teha ei saa, sellepärast et see on Natura ala ja loodusele tekitatav kahju on väga suur ühes väikses kitsas lõigus. Seevastu antakse vastus, et uus koridor, kus kasvab mets, kus ei ole inimtekkelist mõju, kus on välja kujunenud asustus, et sealt läbiminek on loodusele palju väiksema kahjuga. Minu kaine mõistus tõrgub mõistmast, et kuidas saab olla nii, et üks kilomeeter kaalub üles kitsalt Natura lõiguga 20 kilomeetrit uut trassi. Aga kõik plaksutavad, ütlevad, et see on väga hea ja et me ei saagi minna, midagi teha ei ole, Euroopasse. Võib ainult pöörduda kohtusse. Selliseid pretsedente ei lasta teha, sellepärast et keskkond kaalub üles alati majanduslikud mõjud. Nüüd jällegi tuuleparkide kontekstis olen ma siit ja sealt kuulnud, et Euroopas selliseid kaasusi on küll, kus Natura alale on rajatud tuulepark. Jällegi, äkki oleks aeg nende dogmade maailmast välja tulla. Me mõtleme iseennast kinni ja siis püüame selles lõngakeras leida üles teist niidiotsa, aga tundub, et need lõngakerad paisuvad kogu aeg nii suureks, et meie eluajal seda ei kipugi juhtuma. Nii et võib-olla rohkem sellist debatti, nendest olemasolevatest raamidest lahtilaskmist, mõtlemist sellele rahvuslikule huvile ikkagi tagada enda jaoks vajalik elektrienergia, teha seda võimalikult roheliselt, püüda saada mingis keskpikas perspektiivis lahti sellest räigest jalajäljest põlevkivienergia kontekstis, aga samas mitte alavääristades seda sektorit nüüd ja praegu. Aitäh!
Rene Kokk, palun!
Aitäh, austatud esimees! Lugupeetud peaminister! Me oleme palju kuulnud seda juttu, et elekter on kallis. Elekter on Euroopas kallis ja on Eestis kallis ja nii ta on, ongi kallis kaup. Seda me ei peaks tegelikult rääkima, sellepärast et kui me hakkame võrdlema elatustaset täna Eestis ja teiste Euroopa Liidu riikide vahel, siis kahjuks oleme täna ja meie inimesed oluliselt nõrgemas seisus ja väiksemate palkadega kui need, kellega meid võrreldakse. Nii et seda me ei peaks väga kõva häälega rääkima. Aga enne minu küsimus peaministrile selles osas, mis puudutas EstLink 3, siis oli juttu, et jah, teie ei taha ühendusi, tahate ära lõhkuda, mingi selline sõnastus kuidagi oli. Ma ei tea, kes need teie on, aga kahtlemata mina toetan seda, et meil on olemas energiaühendused nii Soomega, Euroopaga kui ka Venemaaga. Mida rohkem on ühendusi, seda stabiilsem on meie elektrivõrk. Aga tulles tagasi küsimuse juurde, mis mul enne oli, et kuidas see aitaks meid. Kui ma vaatan praegu sellist lehekülge nagu electricityMap, reaalajas Euroopa erinevad energiaülekanded riikide vahel, siis me hetkel võime näha sellist asja, et Soomest tuleb hetkel 1,03 gigavatti energiat Eesti poole, mille CO2 jalajälg on 158 grammi CO2 heidet ühe kilovatt-tunni kohta. Vaatame nüüd siis huvitavat anomaaliat, kuhu siis Eestis täna energia välja läheb. Hetkel läheb energia välja Eestist Venemaa poole 857 megavatt-tundi ja selle süsiniku jalajälg on 644 grammi CO2 kilovatt-tunni kohta. Ehk siis tegelikult me toome sisse praegu Euroopast või Soome poolt väikese süsinikusisaldusega energiat ja tegelikult saadame Eestist iseenda põlevkivienergia välja, vähemalt selline on järeldus. Kui see on ümber lükata või see jama on, siis ma palun peaministri ametnikel mulle kirjalikult saata selle põhjendus. Ja kui vaata edasi, palju me ka praegu hetkel Eestist välja Läti poole saadame, siis Lätti läheb hetkel välja selle rakenduse järgi 69 megavatti ja ka just siis ilmselt põlevkivienergiat, kuna siin on ka 644 grammi CO2 kilovatt-tunni kohta. Nii et siit ma võin küll järelduse teha, et sellest energiast, mis me hetkel, praegusel ajaühiku sisse ostame, jääb Eestisse circa 100 natukene peale megavatti. Olen rõõmuga lugemas seda kirja, kui peaministri büroo poolt keegi organiseeriks mulle vastuse, et kas ma saan millestki valesti aru. Siis tahan rääkida natuke nendest tuulikutest, millest me palju räägime, ja päikseparkidest. Absoluutselt on selge see, et mune ühes korvis hoida ei ole mõistlik. Aga olen täiesti veendunud selles, et sellest päevast, kui Eesti rahvas hakkab nägema mitmesajameetriseid tuulikuid kerkimas, sellest päevast läheb see vastuseis nende rajamisele kordades-kordades suuremaks, kui ta täna on. See on fakt. See on fakt, seda ma teile luban. Ja me võib-olla veel neelame alla ja leiame lahendusi siis päikeseenergiale, päikeseparkidele ja ma usun, et siinkohal, kui me teadust toetame, siis jõuame ka edasi järjest sellele lähemale, et ühel päeval me panemegi uut hoonet ehitades või renoveerides sellised katusematerjalid, mis juba toodavad energiat, võib-olla sellised seinamaterjalid, seinaplaadid või ehituskonstruktsioonid, mis salvestavad energiat. Ja ka siis võtavad sellest päikesest energia välja. Sinnapoole tuleb liikuda ja kahtlemata me liigume. Aga tuulikud on üks asi, mida rohkem me neid näeme, seda suuremat vastupanu me kindlasti hakkame nendega nägema. Ja siinkohal tuleb toetada igal kümnel juhul neid piirkondasid ja omavalitsusi, kus meil on võimalik merealadele rajada tuuleparke, ja loomulikult tuleb kohalikke omavalitsusi ja inimesi ka toetada. Ei saa panna paika sunnimeetodil, et siia peab tulema ja kogu lugu. Tuleb hoolega läbi mõelda need lahendused, mis toetavad seda kogukonda ja piirkonda. Ja siit laiendada, siis sama teema ka karjääridega. Et ei tule ühtegi karjääri sinnamaani, kuni me ei hakka maksma omavalitsusele selle eest konkreetset, korralikku raha, mis jagatakse sinna piirkonda laiali ja see kogukond ja omavalitsus näeb, et nad saavad ka midagi sellest tagasi. Mitte ei saa ainult tühje auke ja maavara viiakse mujale. Palun aega juurde kolm minutit.
Palun, kolm minuti lisaaega.
Aitäh! Ja muidugi, ega siis vaatame tõele näkku, et ega nende päikseparkide ehitamine on ikka päris suure jalajäljega CO2 mõttes. Järjest tihedamini loeme erinevaid artikleid, kus meil ei ole tegelikult või kus autotootjadki räägivad, et probleem on täna. Ei ole enam akude tegemiseks vajalikke maavarasid võtta, nende hind ainult tõuseb. Siinkohal tahan edasi minna selle juurde, et mina ei näe täna teist lahendust, kui Eestisse tuumaelektrijaama ehitamine. Loomulikult tuleb edasi minna sellega, valitsus peab gaasi põhja vajutama. Algus on juba tehtud eelmise valitsuse poolt, et hakata tegema uuringuid ja sellega edasi minna. Protsess kahtlemata võtab meil aega 15–20 aastat, et sinnamaani jõuda, aga sellega peab tegelema. Ja loomulikult me räägime kõige viimase ja kaasaegsema tüübi tuumaelektrijaamadest, mille üle me peaks ühiskonnas arutelu kindlasti avama. See protsess võtab meil aega paremal juhul 15, halvemal juhul 20 aastat, aga me peame hakkama selles suunas liikuma ja neid inimesi koolitama, keda meil selleks vaja on. Et meil oleks olemas sellel ühel päeval, kui me oleme teinud otsuse, mis peab olema kindlasti Eesti rahva otsus, et me läheme üle tuumaenergiale ja see on üks meie tulevikuvaateid. Ja kahjuks langeb, juhul kui me läheme edasi sellega, langeb see aega, kus ilmselt hakkame maksustama, kui vaadata tänaseid Eesti valitsuse seisukohti, kus me oleme valmis toetama seda Euroopa Liidu ettepanekut, et 2030 hakata maksustama oma turvast ja ka hakkepuitu ja puitu, esialgu küll üle 5-megavatistes katlamajades, siis see jääb täpselt sinna aega, kus 10 aasta pärast me tõdeme või kes sellel hetkel valitsuses on, et kes küll olid need, kes tegid selle rumala otsuse ja maksustasid ära meie enda ressursi, nii turba kui puidu. Nii et see mõte on väga halb. Eesti peaks oma seisukohti muutma ja mitte maksustama ja nõustuma sellega, aga soovitan edasi minna ja teha tööd ja kutsun üles kõiki kaasa mõtlema, kuidas tulevikus ikkagi Eestisse ja kuhu tuumaelektrijaam ehitada. Aitäh!
Raimond Kaljulaid, palun!
Aitäh! Austatud kolleegid! Aeg on kallis ja ma ei hoia teie aega väga palju enda käes. Aga võib-olla mõned olulised asjad, mis peab ära ütlema. Täna ja tegelikult ka homme majanduskomisjon arutab kõiki neidsamu küsimusi ja ma arvan, et võib-olla mõned sellised tähelepanekud on olulised ka siin saalis ära markeerida, näiteks tänaselt komisjoni koosolekult. Seal oli pangaliidul hea ettekanne, kus toodi välja muu hulgas see, et kui me räägime kulutustest energiale, siis tuuakse sageli välja, et tuleb suurendada hoonete energiatõhusust ja see hoiab energiat kokku. Aga austatud peaminister on õigesti märkinud, et kõige odavam on ju see elektrienergia, mida ei kasutata. Kui kodus lülitada küte välja ja küünlavalgel elada, siis tõesti saab elektri arvelt üht-teist kokku hoida. Aga tänane reaalsus on see, et Eesti saab 2023. aastast 2027. aastani Euroopa Liidult korteriühistutele circa 366 miljonit, millest osa saab panustada hoonete renoveerimiseks. Samas, meie eesmärk on see, et aastaks 2050 peaks ju olema kõik hooned renoveeritud ja olema energiatõhusad. Pangaliidu andmetel oleks selleks raha vaja kolm kuni viis korda rohkem. Kust see raha siis tuleb? Või lepime sellega, et aastal 2050 on veel nii Tallinnas kui ka Ida-Virumaal kui ka teistes linnades ja maakohtades hooneid, mille küttekuludest läheb päris suur hulk maja ümbritseva õhu mõne kraadi võrra soojemaks kütmisele. Räägitakse sellest, et toetada päikesepaneelide paigaldamist ka eraisikutele väidetavalt suurusjärgus 3,7 miljonit. Näiteks pangaliit on seisukohal, et see tegelikult ei ole tõsine summa, sellega kodumajapidamisi suuremas mahus seda tegema panna pole väga võimalik, ja ma juhiksin tähelepanu kurioossele olukorrale, mis on tekkinud Hiiumaa elanike jaoks, kus inimesed – ja mitte ainult kodumajapidamised, vaid ka ettevõtjad –, kes mõtlevad selle peale, et paigaldaks päikesepaneelid – maad Hiiumaal on, kasutamata heinamaid –, siis selle majanduslik mõttekus on suure küsimärgi all, kui sa seda päikeseenergiat, mis sul endal üle jääb, ei saa võrku müüa. Aga seda Hiiumaal täna teha ei saa. Ja kuigi ma tean, et selle teemaga tegeldakse ka valitsuse tasemel, et kiirendada neid investeeringuid, mis on selleks vajalikud, siis ikkagi on see aastate ja aastate küsimus. Lühidalt kokku võttes, eks me kõik oleme saanud, ma arvan, viimastel nädalatel ja kuudel selles energeetikavaldkonnas targemaks, kui me olime, ja hea on näha, et nii paljudest kolleegidest on saanud juba kogenud harrastusenergeetikud, nii nagu meil oli palju harrastusvirolooge. Aga selge see, et valdkonna väljakutsed on suured ja valitsusel on siin muutuste eestvedamisel ülioluline, ülisuur roll. Aga see, mille juurde ma lõpetuseks – ma lubasin, et ei hoia teid kaua kinni – tahan tagasi tulla, on see, mis puudutas mu küsimust: et me oleme täna olukorras lühiajaliselt, kus hinnad lähevad selgelt üles. Nagu ma ütlesin, seda näitab ka statistika, ja ma arvan, et me näeme hinnatõusu kiirenemist. Eluasemekulud juba on olulisel määral tõusnud inimeste jaoks ja me kõik mõistame, et see on väga tõsine probleem just väiksema ja keskmise sissetulekuga inimestele, kelle tuludest valdav osa kulubki eluasemele, toidule, esmavajalikele kaupadele. Selles valguses me täna alampalga saajalt võtame tulumaksu. See on sedavõrd kummaline: me võtame talt selle raha ära ja siis ta peab minema kohalikku omavalitsusse, mille tegevust rahastatakse tulumaksust, ja need kohalikud omavalitsused peavad palkama juurde uusi töötajaid ja looma süsteeme ja lahendusi, et menetleda talle osa sellest tema makstud maksurahast tagasi energiatoetuse näol. Ma väga kutsuksin teid üles selles küsimuses, sotsiaaldemokraadid on teist korda andnud sisse eelnõu, mis käsitleb alampalgani tulumaksuvaba miinimumi tõstmist, ja ma väga kutsun üles kõiki häid kolleege, teisi erakondi toetama seda põhimõtet. Ma arvan, et see on õige põhimõte. Pensionide puhul me juba oleme seda teed läinud, kokku leppinud, et see on õige printsiip. Tehkem see ära ka palkade puhul. Aitäh teile!
Jaak Juske, palun!
Austet istungi juhataja! Lugupeetud peaminister! Hea Riigikogu! Meie tihti külmas ja vastikus kliimas on soe tuba sisuliselt inimõigus. Ja on selge, et need hüppeliselt tõusnud elektri ja gaasi hinnad tulid väga paljudele, võib öelda lausa enamikele Eesti peredele ikkagi väga valusa üllatusena. Ja väga paljud just endaga väga hästi siiamaani hakkama saanud pered sattusid hätta. Pered, kes pole üldjuhul vajanud riigi abi, kelle jaoks on lausa auasi ise hakkama saada, on täna nende kõrgete elektri- ja gaasiarvetega sügavas hädas. Ja väga paljud need pered ka tegelikult ei lähe n-ö selle esimesena väljapakutud hüvitusmetoodika alla, mis siis on seotud mediaanpalgaga. Samal ajal nendes peredes tihti kasvavad lapsed, neid lapsi võib olla mitu ja need pered täna tegelikult riigi tuge vajavad. Sotsiaaldemokraadid on juba ammu soovitanud valitsusel võtta eeskuju Norrast, kus tõesti see hüvitus on automaatne, on pandud elektri hinnale selge lagi. Pärast suuri vaidlusi osaliselt valitsus võttis meid kuulda ja seda Norra mudelit tõesti osaliselt on ka Eestis rakendatud. Mind pani täna sügavalt imestama auväärt peaministri reaktsioon või vastus minu küsimusele, mis puudutas just seda uut, möödunud nädal kokkulepitud uut toetusmeedet, mis ei võta arvesse leibkonnaliikmete arvu, mis tegelikult teeb liiga nendele peredele, kus kasvavad lapsed, kus lapsi võib-olla lausa mitu, sest see kogus elektrit, mida riik hüvitab, see on kindel summa ja tõesti, see ei võta arvesse leibkonnaliikmete arvu. Peaminister teatas mulle üpris ülbel toonil, et mis te, sotsiaaldemokraadid, virisete, ise tahtsite Norra mudelit, tahtsite automaatset toetust, nüüd te ju selle saite. Auväärt peaminister! Meil on digiriik ja ka see automaatne leibkonnaliikmete n-ö siis arvestus võiks olla ka automaatne. Ja minu arust seda uut toetusmeedet tuleks täiendada ja riik peaks tulema appi nendele keskklassi lastega peredele, kes on täna oma suurte elektri- ja gaasiarvetega hädas. Rohkem empaatiat, proua Kallas! Aitäh!
Rohkem kõnesoove ei ole, sulgen läbirääkimised. Peaminister ei soovinud sõna, täpsustasime üle. Sulgen läbirääkimised ja sellega oleme teise päevakorrapunkti ammendanud.
Meie kolmas tänane päevakorrapunkt on Riigikogu liikmete Helmen Küti, Jaak Juske, Riina Sikkuti, Indrek Saare, Lauri Läänemetsa, Heljo Pikhofi, Kalvi Kõva ja Raimond Kaljulaidi esitatud arupärimine Politsei ja Piirivalveameti teenindussaalide tööaegade kärpimise kohta. Ja arupärijate esindajana palun, Helmen Kütt!
Austatud eesistuja! Lugupeetud ametikaaslased, ülekande jälgijad ja siseminister Kristian Jaani! Kaheksa arupärija nimel andsime 15. detsembril üle arupärimise, mis oli tingitud Politsei- ja Piirivalveameti teenindussaalide tööaegade kärpimisest. Politsei- ja Piirivalveameti teenindussaalid üheteistkümnes linnas töötavad siis sellest aastast vaid kolmel päeval nädalas. Kolmes linnas oli see muutus toimunud juba eelmisel aastal, kaheksas linnas siis alates sellest aastast. Nii nagu arupärimises ka kirjutasime, et ajakirjanduse vahendusel võib lugeda, et Politsei- ja Piirivalveamet vähendab viielt tööpäevalt nädalas vastuvõttu kolmele. Ja põhjuseks on see, et täita valitsuse kärpekava. Ametist koondatakse 11 teenindussaali töötajad, 11 töötajat siis. Teenindussaalide tööaegade lühendamist on põhjendatud ka asjaoluga, et juba täna esitatakse 45% kõigist taotlustest iseteeninduses ja eesmärgiks ongi saavutada olukord, kus teenindussaalid suhteliselt vähe võtavad vastu ja toimub tegevus iseteeninduskanalite kaudu ehk 70% taotlustest läheks iseteeninduskanali kaudu. Arupärijate hinnangul toob selline kärpekava otsus maapiirkondades elavate inimeste jaoks kaasa riigi avalike teenuste kaugenemise ja teenuse kättesaadavuse vähenemise. Lisaks on probleem seda teravam, et inimestele pakutava e-teenuse kvaliteet ei ole hea. Oleme seisukohal, et selline töö ümberkorraldus pikendab teenindusjärjekordasid ja halvendab avaliku teenuse kättesaadavust. Sama probleemiga on pöördunud mitmed omavalitsused, nii Viljandi Linnavalitsus kui volikogu, aga ka teised siseministri poole ja ka valitsuse poole, et paluda selline muudatus ümber vaadata. Eriti kurb on see, et lisaks halvendab teenuste kättesaadavust Vabariigi Valitsuse kärpeplaanidest tulenev maakondliku ühistransporditeenuse vähendamine, millest on teatanud omavalitsustele Transpordiamet. Ja tegelikult valitsuse sellise kärpekava tulemusena kaugeneb riik oma inimestest. Sellest tulenevalt esitasime me siseministrile neli küsimust. Ma loodan, et lugupeetud minister, kes täna nendele küsimustele ka vastama tuleb, loeb küsimuse ette ja siis annab meile ka vastuse, sest nii ma hoiaksin aega rohkem kokku. Aitäh!
Vastama tuleb siseminister Kristian Jaani. Palun!
Hea istungi juhataja! Head Riigikogu liikmed! Vastan mulle eelmise aasta 15. detsembril Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni kaheksa liikme poolt esitatud arupärimisele Politsei- ja Piirivalveameti teenindussaalide tööaegade kohta. Kõigepealt tänan arupärijaid olulise teema tõstatamise eest ja teen lühikese ülevaate. Alates sellest aastast on Põlvas, Võrus, Valgas, Viljandis, Jõgeval, Kuressaares, Paides ja Raplas klienditeeninduspäevad kolmel päeval nädalas. Eelmise aasta esimese poole lõpuks läksid kolmele teeninduspäevale nädalas üle juba ka Rakvere ja Haapsalu, kusjuures Kärdla tegi samasuguse muudatuse juba 2020. aasta kevadel. Ka varasemalt on selles valdkonnas teatud muudatusi lähtuvalt ka keskkonna muudatustest läbi viidud. Nende kolme teeninduse näitel – Rakvere, Haapsalu, Kärdla – näeme selgelt muutust väga kiiresti iseteeninduse kasuks pärast seda, kui teeninduste lahtiolekuajad on muudetud. Oluline on rõhutada, et digikioski kasutamise võimalus on endiselt tagatud kõikides teenindustes. Ehk siis tõepoolest kõiki teemasid, mida on võimalik teha digitaalselt, on võimalik kasutada viiel tööpäeval nädalas. Politsei- ja Piirivalveameti eesmärk on ennekõike soodustada iseteeninduse ja digikioskite kasutamist ja nagu käis läbi, siis tõepoolest eesmärk on, et 70% oleks kasutatud läbi iseteeninduse ehk siis kõik, mis on seotud klienditeenindusega, siis iseteeninduse maht oleks 70% ulatuses. Kliendikäitumine on muutunud. Me oleme seda näinud ning inimesed otsivad tõepoolest üha enam võimalusi, kuidas toimingud riigiga enda jaoks võimalikult mugavaks muuta. Muu hulgas on ka PPA iseteenindus klientide poolt hästi omaks võetud ning kliendi rahulolu lahendustega on kõrge. Teeninduses kohapeal jäävad ka edaspidi prioriteediks need teenused, mida iseteeninduses teha ei saa, näiteks dokumentide ja PIN-koodide väljastamine. PPA jaoks on võrdselt olulised nii kliendid saalis, kliendid iseteeninduses, aga ka organisatsiooni enda töötajad. Päevadel, mil klienditeenindus on vahetuks klienditeeninduse suletud, tegelevad ametnikud läbi iseteeninduse saabunud taotluste menetlemisega. Ka need taotlused vajavad ametniku sekkumist ja inimese silmapaari poolt ülevaatamist, eelkõige isiku esitatud foto nõuetele vastavuse tõttu. Kaks suletud päeva annavad võimaluse kiirelt ja efektiivselt läbi iseteeninduse saabunud taotlusi läbi vaadata ehk siis läbi selle veelgi kiirem ja mugavam teenindus tagada läbi iseteeninduse. Alates augustist 2021 lisandusid ID-kaardile sõrmejäljed. Kuna PPA hoolitseb kõikide dokumenditaotlejate eest, ka nende eest, kes ei saa näiteks terviseseisundist tulenevalt sõrmejälje andmiseks teenindusse kohale tulla, siis see on kasvatanud PPA töökoormust kodukülastuste arvu osas. PPA ametnikud teevad näiteks liikumisvõimetute taotlejate puhul sõrmejäljehõivet nende viibimiskohas ning prognoositavalt on ees keskmiselt 4000 kodukülastust aastas. Kodukülastus tehakse ka nendele klientidele, kes ei saa muudel põhjustel kohapeale minna. Sellised kodukülastused mitte kuskile ära ei kao ja üldjuhul planeeritakse kodukülastused samuti klienditeenindusest vabadele päevadele. Paljud klientidest elavad arusaadavalt hajaasustusega piirkondades, mistõttu tõepoolest antud tegevus on PPA jaoks ressursimahukas. Aga see tuleb kindlasti ära teha, et kõikide klientideni jõuda. Samuti aitavad muudatused tõsta plaanitust enam teenindussaali töötajate palkasid. Nagu ma enne mainisin, nende muudatuse üheks sihtgrupiks on organisatsiooni enda inimesed, soovime väärtustada nende inimeste tööd, kes igapäevaselt selles teenuses töötavad. Teenindussaalide töötajate palgad tõusevad tänu sellele keskmiselt üle 20% ja neid töötajaid on kokku 125. Ühtlasi on Siseministeerium ja PPA töötamas välja mitmeid lahendusi, mis aitaksid pakkuda taotlejale veelgi paindlikumaid teenuseid ning saada soovi korral mugavamalt kätte dokumente. Niinimetatud siseriikliku teenusepakkuja eesmärk on, et tulevikus ei peaks üleüldse näiteks dokumendi kättesaamiseks minema teenindussaali, vaid selliseid väljastajaid oleks Eestis tüki maad rohkem kui ainult PPA teenindussaal. Arupärimises oli neli konkreetset küsimust ja selguse huvides loen need siis ka ette ja annan vastused. Kuidas teie hinnangul vanemaealised või erivajadusega inimesed, kellel puuduvad arvuti kasutamise oskused, saavad esitada oma dokumenditaotlusi iseteeninduskeskkonnas? Siin meenub paraku valitsuse varasem käkk, kus inimesed said vaktsineerimise aegu broneerida ainult digilugu.ee keskkonnas. Vastus. Vaktsineerimisega seotud küsimusi oskab kindlasti paremini selgitada hea kolleeg Sotsiaalministeeriumist, aga kuna Häirekeskus on Siseministeeriumi haldusalas, siis võin kinnitada, et riigi infotelefon 1247 on inimestele olnud kättesaadav kõigi koroonaga seotud küsimustega, sealhulgas vaktsineerimisele broneerimisel. Ja tean, et see number, kus häirekeskus on vahetult aidanud inimestel registreerida ennast vaktsineerimisel, on kümned ja kümned tuhanded. Nii et väga palju on Häirekeskus sellisel juhul aidanud, kui digiteenus ei ole töötanud. Väga suure panuse on Häirekeskuses sellesse tegevusse andnud ka vabatahtlikud. Kui tulla küsimuse esimese poole juurde, siis kõigepealt on oluline korrata, et teenuste kättesaadavus inimese jaoks ei muutu. Kõik teenindused jäävad jätkuvalt avatuks, tõepoolest kolmel päeval töönädalas. Jätkuvalt saab teha kõiki seniseid toiminguid, lihtsalt tõepoolest, veel kord, siis edaspidi mitte viis päeva nädalas, vaid kolm korda. Mitte ühtegi teenust ei ole teenindusest välja viidud. Kuna isikut tõendavat dokumenti ID-kaardi näol on vaja taotleda vaid kord viie aasta jooksul, passi 10 aasta jooksul, siis kliendil on võimalus ka toimingut pikemalt ette planeerida, alustades taotlemist aegsasti ja soovi korral teha seda siiski saalis, broneerides näiteks teeninduse külastamiseks aeg. Nii nagu varasemalt tõdesin, teeb lisaks PPA prognoositavalt sellel aastal ja järgnevatel aastatel 4000 kodukülastust, et viia teenus ka nendele, kes ei saa taotleda e-keskkonnas või ei saa tulla kohapeale. Mitte keegi ei jää teenindussaali lahtiolekuaegade muutmise tõttu teenusest ilma. Vastupidi, kuna edaspidi saavad teenindussaali töötajad teha rohkem kodukülastusi ja vaadata kiiremini läbi iseteeninduskeskkonnas esitatud dokumenditaotlusi, tekib eeldus kiiremaks teenuseks. Küsimus kaks: "Kas teil on andmeid vanemaealiste ja erivajadustega inimeste internetikasutuse kohta, mis võiksid eeldatavalt olla aluseks PPA kärpekava otsuste elluviimiseks?" Vastus. Nii nagu varasemas punktis ütlesin, praeguste muudatustega ei kao ära ühtegi teenust ning arupärijate poolt nimetatud sihtgrupid saavad endiselt teenindussaalides või kodukülastuste kaudu dokumente taotleda. Muudatuste eesmärk on ennekõike soodustada iseteeninduse ja digikioskite kasutamist sihtrühmadele, kellel selleks võimekus olemas on. Kordan, kliendi käitumine on muutunud ning inimesed otsivad üha enam võimalusi, kuidas toimingud riigiga enda jaoks võimalikult mugavaks muuta. Toon näite. Kui 2017. aastal oli e-taotluste osakaal 10%, siis viimastel kuudel räägime 50%-lisest osakaalust. Kõige parem osakaal on näiteks Hiiumaal, kus 60% vastavaid taotlusi esitatakse e-teenuste kaudu. Kolmas küsimus: "Miks PPA ei ole nõus vastu võtma dokumenditaotlusi olukorras, kus inimene tuleb PPA teenindussaali niigi selleks, et anda sõrmejälgi ja teha fotosid? Tekib justkui kummaline olukord, et teatud kohustuslike toimingute tegemine on teenindussaalis lubatud, aga dokumendi taotlemiseks tuleb tal koju sõita ja esitada oma taotlus või taotlused arvutis ning tulla tagasi päeval, mil teenindussaalis on lubatud taas taotlusi esitada." Vastan. Pean vajalikuks ümber lükata väite, et PPA ei ole nõus võtma kohapeal vastu dokumenditaotlusi. Muudatustega ei kao ära ühtegi teenust ning jätkuvalt saab teenindustes teha kõiki seniseid toiminguid. Tõsi, tõepoolest klienditeeninduspäevad vähenevad kolmele korrale nädalas, aga ma väga usun ja tean, et PPA on sel juhul inimlik ja kui on sellisel võimalusel vajalik võtta inimestelt kätte ka vastavad taotlused siis, kui on suletud päev, siis ma arvan, et see võimalus ka leitakse, juhul kui näiteks samal ajal needsamad teenindajad ei ole kodukülastuses. Kui rääkida kodus taotlemisest, siis teatud juhtudel võib tekkida olukord, kus sõrmejälg ei vaja üldse uuendamist ning sobiva pildi korral ei peagi pöörduma teenindussaali enne kui dokumendi kättesaamiseks. Kui nüüd siiski on vaja digikioskit kasutada, siis see tegevus on üldiselt väga lühikese järjekorraga. Ka siinkohal oleme otsimas uuendusi, et digikioskid võiksid olla rohkemates kohtades kui ainult PPA teenindussaalis, näiteks erinevate koostööpartnerite juures väljaspool PPA-d. Paindlike muudatuste juures on oluline, et teenindussaalis endas das ükski toiming ära ei kaoks. Neljas küsimus: "Kuidas teie hinnangul PPA kärpekava otsus mõjutab avalike teenuste kättesaadavust olukorras, kus kiire internetiühendus ei ole jõudnud kõikidesse Eestimaa piirkondadesse? E-riigi ja e-teenuste loosungi all ei tohiks inimeste jaoks äärmiselt olulised avalikud teenused muutuda kättesaamatuks." Vastan. Kiire internetiühenduse osas tuleks pöörduda küll ennekõike Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi ministrite poole, samas kinnitan, et kiire internetiühendus kõikides Eesti maapiirkondades on ka minu jaoks väga oluline teema, mille suunas on tegelikult ju pingutanud kõik nii eelmised kui ka praegune valitsus ning kindlasti ka tulevased. Mis puudutab teenindussaale, siis ütlen veel kord: ükski toiming ei kao ära ning eesmärk on tõsta e-taotlejate osakaalu sihtrühmades, kus see potentsiaal tugevalt olemas on. Ja kes ei saa tulla kohapeale, kes on hädas internetiga, siis sellele inimesele peab PPA minema koju. Nii et selle muudatusega tekib juurde seda võimalust, et läbi koduteenuste jõuda rohkemate inimeste juurde. Lisan lõpetuseks juurde, et selle muudatuse eesmärk on ühelt poolt otsida tõepoolest ka kokkuhoiukohti, aga nende kokkuhoiukohtade ülim eesmärk on olnud antud juhul see, et tõsta nende inimeste palkasid, kes selles valdkonnas PPA-s töötavad. Riigieelarve poolt eraldatud raha oli eelkõige mõeldud eesliinil töötavate politseiametnike palga tõstmiseks. Aga arusaadav on ka see, et teised ametnikud vajavad täpselt samamoodi PPA-s palgatõusu ja nende inimeste palga tõusuks peab PPA leidma sisemisi võimalusi muuta organisatsiooni, muuta mingisuguseid tegevusi ja suunata see raha nende inimeste palkadesse. Nagu ma mainisin, see palgatõus on nendel inimestel, kes teenindussaalides töötavad, küllaltki märkimisväärne, see palk on varasemalt olnud 1100 kandis ja 20%-line tõus on päris suur nende inimeste jaoks. Veel kord: analoogseid muudatusi on ka varasemalt läbi viidud ja nende eesmärk on olnud alati ikkagi see, et teha ühtpidi teenused inimeste jaoks mugavamaks, viia teenuseid rohkem e-keskkonda. Ja suur eesmärk see, et e-keskkonnas teenuste kasutatavas oleks vähemalt 70%. Aitäh!
Ja nendega alustab Helmen Kütt.
Suur aitäh, austatud eesistuja! Lugupeetud siseminister! Teie selline hoogne ja reibas esitlus küsimustele vastamisel tekitab optimismi, aga ma ei tea, kas te olete ka natukene analüüsinud või vaadanud olukorda, mis on juhtunud peale seda, kui kolmel päeval on vastuvõtupunktid avatud. Mina proovisin täna Viljandis Viljandimaa teeninduspunkti registreerida vastuvõtuaega mitte iseteenindusse, vaid teenindussaali. Mis te arvate, milline oli esimene aeg? Me ei saa siin omavahel debatti niimoodi pidada, aga ma ütlen teile, et esimene vaba aeg oli 21. märts. See, et inimesed vajavad palgatõusu, on kahtlemata oluline ja kirjas te vastate, et palgad tõusevad enam kui 24%, siin te rääkisite 20%-st, aga tore, kui tõusevad enam. Te olete ühes valitsuses ja sama valitsuse laua taga otsustatakse, et teeninduspunktid jäävad vähem lahti – no ikka parema teenuse nimel, nagu me kuulsime – ja samas Transpordiamet Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi korraldusel on teatanud, et ühistransporditeenus väheneb. Kas need ei ole vastuolus?
Aitäh küsimuse eest! Ma ka oma vastuses mainisin seda, et ID-kaarti peab üldjuhul taotlema üks kord viie aasta jooksul, passi kord kümne aasta jooksul ja seda on võimalik väga pikalt ette planeerida. Ehk siis see, et täna küsida tõepoolest seda, millal on võimalus saada esimene aeg nii-öelda läbi broneeringusüsteemi, siis tõepoolest, ka mina eelmine nädal seda proovisin Rakvere näitel, siis oli see neli tööpäeva. Eks see keskmine tõenäoliselt varieerub. Aga veel kord: see teenus ei jää kindlasti kättesaamatuks mitte kellelegi, et seda on võimalik ette broneerida ja seda on võimalik planeerida ja antud juhul, kui inimene on õigel ajal ka planeerinud näiteks dokumendivahetuse, siis ma ei näe täna isiklikult probleemi selles, kui esimene vaba aeg näiteks dokumendi kättesaamiseks on märtsikuus. Kui see on kiireloomuline, siis on võimalik ka nii-öelda kiireloomuliselt lahendada selliseid küsimusi. Nii et ma veel kord arvan, mitte ei arva, vaid nii nagu ma ka varasemalt oma vastustes ütlesin, et ükski teenus ei kao ära, seda saab pikemalt ette planeerida. Kõik taotlused on võimalik täna esitada e-keskkonnas, nii et tegelikult inimene ei peagi täna üldjuhul kohapeale minema teenindusse.
Jaak Juske, palun!
Aitäh, auväärt istungi juhataja! Hea minister! Minu küsimus on võib-olla natuke laiem. Tänases üha ärevamas julgeolekuolukorras on igasugused eelarvekärped, eelkõige veel siseturvalisuse arvel, selgelt kurjast, meie ühiskonda lõhkuvad ja võivad ka vähendada usaldust riigi ja valitsuse vastu. Tahtsin küsida, et millised eelarvekärped teie valdkonnas on veel hetkel töös või juba ellu viidud.
Aitäh küsimuse eest! Need otsused on ära tehtud tegelikult eelmisel aastal juba. Ja loomulikult, ega sellises olukorras, nagu meil täna on, tuleb leida väga hea tasakaal ja teha tarku otsuseid, mis on need kohad, kust on võimalik kokku hoida, mis on need kohad, mis ei mõjutaks kuidagi inimeste turvalisust, samas oleks ka mõjusad selles vaates, et saaks tõsta inimeste palkasid. Valitsuse poolt oli esialgset kärpekava vähendatud ja see on tegelikult väga suur asi ja kindlasti tõstis see ka turvatunnet nii organisatsioonis sees, siseturvalisuse organisatsioonides, kui ka inimestel väljastpoolt. Palgaraha lisandus sellel aastal, eelmisel aastal ei lisandunud. Samas, see palgaraha läks väga konkreetsele sihtgrupile ja on täiesti mõistetav see, et ka teistel sihtgruppidel tuleb ka palga tõstmiseks raha leida ja tuleb teha n-ö sisemisi muudatusi, mis ei ole mitte kuidagi seotud n-ö valitsuse kokkuhoiuga, aga puhtalt tippjuhtide enda otsusega leida sisemisi vahendeid, et tõsta inimeste palkasid veel rohkem, kui see oli võimalik teha riigieelarvest. Toon kas või näite, politseiametnike, eesliini palga tõstmise näitel, kus riigieelarvest oli võimalik tõsta politseiametnike miinimumpalka 1345-st 1415 peale. PPA leidis veel sisemisi vahendeid sinna ja tõstis miinimumpalga 1500 peale, keskmine politseiametniku, patrullpolitseiametniku palk 1606. Nii et riigieelarve ja tippjuhtide sisemised otsused aitasid palka tõsta rohkem, kui see algselt võimalik oli.
Marko Torm, palun!
Lugupeetud juhataja! Austatud minister! Mina sihukese positiivse tunde pealt, tänase tunde pealt tuleksin ja teeksin teile tuge natukene. Ma saan aru, et proua Helmen ka, täna oli kokkupuude. Aga mina täitsa praktiliselt, sain täna ID-kaardi Rakvere politseijaoskonnast kätte, täna hommikul. Peab tunnistama, et veel mõned kuud tagasi poja passile järgi minnes ja poolteist tundi järjekorras seistes olin väga pahane Rakveres. Aga hea sõber soovitas broneerida internetis aeg ja täna läks mul viis minutit. Nii et see on pigem selline repliik ja toe tegemine, et vaatamata sellele, et järjekorras oli teisi inimesi küllaga. Mina usun, et paljud minusugused on nõus oma harjumusi muutma tingimusel, et sisejulgeolek tervikuna ei kannata ja sealsed inimesed saavad väärilist töötasu juurde. Tunnustus ja jõudu tööle!
Aitäh teile!
Henn Põlluaas, palun!
Aitäh! Meil on krooniline puudus politseinikest, päästjatest ja piirivalvuritest, ja Siseministeeriumi analüüsi järgi see üha süveneb. Aga ometigi te kavatsete vallandada koroona tõttu või vaktsineerimise tõttu ja ka kokkuhoiu tõttu väga suure hulga inimesi. Kas teie ei näe siin ohtu meie sisejulgeolekule? Samuti on suletud kaks piirivalvekordonit: Alajõe ja Mustajõe. Viimase ehitus maksis kunagi 15 miljonit krooni ja seal olev radar teist sama palju, noh, need on täna mõlemad miljonilised. Kahtlemata oli Mustajõe kordon äärmiselt oluline, ja nüüd räägitakse kokkuhoiust 80 000 eurot. Nii et selle sulgemise põhjus on küll kummaline. Aga kas te peate normaalseks seada meie julgeolek ohtu valitsuse kärpekava tõttu, sest just seda see ju kaasa toob?
Aitäh küsimuse eest! Hakkan tagantpoolt ettepoole liikuma. Kui me räägime idapiiri ääres olevatest teenistuskohtadest, siis on oluline märkida, et piiri valvavad inimesed, mitte majad. Neid inimesi, kes igapäevaselt valvavad piiri, ei ole olnud varasemalt nii palju, kui neid on täna. Nii et piiri valvamine kindlasti ei muutu mitte kuidagi halvemaks sellest, kui piiri ääres on kinnisvara vähem, seda enam, et radarid ja kõik jäävad jätkuvalt tööle. Tehnika väga palju areneb ja väga palju saabki täna ka piiri valvata erinevate tehniliste vahenditega, aga see ei tähenda piiri valvamise vaates, et kuidagi võiks olla inimesi vähem. Nii et veel kord, mitte kinnisvara ei valva, vaid inimesed valvavad ja teevad seda head tööd. Kui rääkida vaktsineerimisest, siis vaktsineerimine on täna PPA-s riskianalüüsipõhiselt kohustuslik põhimõtteliselt kogu isikkoosseisule. Tänase seisuga on 34 inimest vabastatud selle tõttu, et nad ei ole ennast lasknud vaktsineerida, ja 38 on määratud kohtu poolt esialgne õiguskaitse ja kui juba ei ole see kohtu poolt nii-öelda või tänaseks lahendatud, siis jaanuarikuu jooksul, ma tean, erinevad tähtajad olid, kus ka need esialgse õiguskaitse lahendused tulevad. Vaktsineerimine aitab kindlasti ja kutsun üles, et kõik inimesed ennast kindlasti vaktsineeriksid. Vaktsineerimine aitab selle vastu, et sa põed selle haiguse läbi kergemalt, ei satu haiglasse, ja see on kindlasti ka väga oluline julgeolekuküsimus. Mis puudutab inimesit, kes töötavad siseturvalisuse valdkonnas, siis loomulikult neid inimesi ongi vaja hoida ja on vaja ka juurde. Juurdevaatamise osas on äärmiselt oluline tuua välja ka see, et siseturvalisusesse panustavad inimesed vananevad hirmsa hooga. Ligi kolmandik nii politseiametnikke kui ka päästjaid võiks lähiajal minna pensionile ja nende inimeste asemele on tõepoolest inimesi juurde vaja. Sisekaitseakadeemiast igal aastal tänaste plaanide järgi 165+ inimest ka juurde tuleb nii kutseõppest kui ka kõrghariduse õppest. Nii et loomulikult. Aga ma rõhutan ka seda, et neid inimesi, kes täna töötavad, neid on vaja ka hoida ja väärtustada – ja siin on küsimus, millist palka me suudame maksta. Me leidsime riigieelarvest väga suured summad selleks, et sisejulgeolekus inimeste palkasid tõsta, nii päästes, nii politseis, eelkõige just seda miinimumtasandit, kus see palk oli kõige väiksem, Häirekeskuse inimestel. Asutused, nii Päästeamet kui ka Politsei- ja Piirivalveamet leidsid ka sisemisi võimalusi tõsta veelgi enam inimestel nii eesliinis palkasid kui ka järgnevatel palgatasemetel, kuhu riigieelarvest palgatõusuks raha ei antud. Aga ka need inimesed ei saa jääda nii-öelda keskmise palga mõttes tahaplaanile, nii et see on selline võrrand, kus on mitmeid lahendusi – kehvad lahendused. Aga sa pead leidma tasakaalukohad, et ühelt poolt hoida inimesi ja leida ka palkade maksmiseks raha.
Rene Kokk, palun!
Aitäh, austatud aseesimees! Lugupeetud minister! Jaa, lugesin ka läbi teie vastuse siin Viljandi Linnavalitsusele ja Rapla Vallavalitsusele. Ja no siin on umbes sama positiivne jutt, nagu te siin räägite. Kahjuks päriselu ei ole, ei ole päris see, millest te räägite. Mul on lihtne küsimus teile. Palun jah- või ei-vastust. Kas teie arust on tõesti teenuste kättesaadavus sama hea ja midagi ei muutu, nagu te olete raiunud siin juba nüüd pikemat aega, juhul kui teenuste kättesaadavus punktis läheb viielt päevalt kolmele või on juba läinud juhul, ja olukorras, kus laupäeviti teenust inimene ei saa? Te olete – palun ütelge kas jah või ei – te olete täiesti veendunud, jah, kättesaadavus ei ole grammigi muutunud halvemaks. Aitäh! Kas jah- või ei-vastust palun!
Aitäh! Teenus ei halvene.
Tarmo Kruusimäe, palun!
Tänan, hea aseesimees! Hea ettekandja! Te kirjeldasite seda koduvisiiti ja see on tore. Kas ma sain õigesti aru, et te ütlesite, et ka neid teenuseid, mis nüüd siin, võib-olla IT-teadlikud vanemad inimesed ei ole, et siis kodukülastuse käigus on seda võimalik siis teostada, anda ka sellele eakale inimesele, mis ju jätab tegelikult rohkem hoopis mulje, et ta on siis, kas tulete ise kohale või tuleme meie teile kohale. Ja seda võib-olla tavapäraselt ei saa panna, et sealt võib-olla hakkab tulema see, ütleme, kuritarvitamine, me teame, et pool Eesti rahvast on ennast mingitesse invaliidideks võtnud lihtsalt sellepärast, et võib-olla mitte tööl käia ja saada neid olemasolevaid hüvisi. Aga kõiki tuleb ju võrdselt kohelda. Mil moel see kodukülastus ja seal pakutavate teenustega? Mulle küll see mõte meeldib, aga samas, kui raha kokku hoida, tundub see olevat priiskav. Kas ei peaks tegema seda hoopis mingi erafirma?
Aitäh! Kodukülastused ei ole mitte midagi uut, seda on ka varasemalt tehtud. Toon lihtsa näite, et passile pidi ka varasemalt hõivama sõrmejäljed ja kui inimene näiteks viibis haiglas, hooldekodus, ei olnud ise võimeline liikuma, siis PPA läks selle inimese juurde ja hõivas tal seal koha peal need sõrmejäljed. Nüüd lähtudes ühest Euroopa Liidu direktiivist on vaja ka ID-kaardile sõrmejäljed hõivata, nii öelda, ja see kodukülastuste arv kasvab. Ja loomulikult, kui nagunii PPA inimesed viivad läbi kodukülastusi, siis loomulikult on võimalik ka kodukülastuses see teenus, et näiteks, kas aidata internetis inimesel see taotlus esitada, kas ametnik aitab seda teha, ma ei tea, viib sinna arvuti koha peale, lepib kokku näiteks kohaliku omavalitsuse töötajaga, sotsiaaltöötajaga, ja koos teevad näiteks, aitavad inimesel selle taotluse seal kohapeal ära teha. Nii et jah, nii ta on, et nende kodukülastuste käigus need teenused on kindlasti võimalik läbi viia laiemalt kui ainult see, et hõivatakse inimeselt kas siis sõrmejälg või tehakse dokumendifoto näiteks, seda tehakse samamoodi kodukülastuse käigus, kui inimene ise kohale tulla ei saa.
Raimond Kaljulaid, palun!
Tervist, austatud ettekandja! 2020. aastal Riigikontroll oma aastaaruandes rääkis sellest, et Politsei- ja Piirivalveameti hinnangul lahkub aastani 2030 teenistusest ligikaudu 350 kuni 400 ametnikku enam, kui neid Sisekaitseakadeemiast juurde tuleb. Ja siis räägiti sellest, et tööjõu voolavuse tõttu on peatselt aastas leida enam kui 100 päästjat, aga päästjaks tahtvaid sobilikke inimesi tööturult võtta on poole vähem, umbes 50–55 inimest aastas. Seoses sellesamade nende kärpemeetmete ja teenuste koomale tõmbamisega, kas see olukord, mida Riigikontroll 2020. aastal kirjeldas, kuidas ta on 2022. aasta jaanuari seisuga? On meil endiselt sama probleem, et järgmise 10 aasta jooksul sadu politseinikke jääb puudu Eestile? Kuidas teie seda näete?
Aitäh küsimuse eest! Nagu ma ühes eelnevas vastuses ka ütlesin, et kolmandik päästjatest, kolmandik politseiametnikest võiksid täna minna väljateenitud pensionile. Tõepoolest, täna Sisekaitseakadeemia n-ö toodab vähem inimesi, kui on riiklik koolitustellimus näiteks Sisekaitseakadeemiale. Siin küll selleks aastaks ja ka järgmiseks aastaks leidsin mina Siseministeeriumi valitsemisalas täiendavad vahendid. Näiteks Sisekaitseakadeemiast tuleb kaks täiendavat õpperühma juurde, mis on tegelikult päris suur panus selleks, et rohkem täita seda riiklikku koolitustellimust, mis täna asutuste poolt antud on. Nii et tegelikult see olukord sellel aastal ja ka järgnevatel aastatel on pisut paranemas, kui me räägime sellest, kui palju Sisekaitseakadeemia õpetab juurde politseiametnikke. Nii et siin olen teinud otsuseid, valitsemisala siseseid otsuseid, raha leidnud ja Sisekaitseakadeemia võimekus järgmistel aastatel on pisut parem.
Helle-Moonika Helme, palun!
Aitäh, hea eesistuja! Lugupeetud minister! Tänase arupärimise sisuline teema on kärped. Kärped, mida praegune valitsus teeb järjest ja järjest meie inimeste igapäevaelu, toimetuleku, julgeoleku ja teenuste arvelt, aga ka tervise ja elude arvelt. Just tuli uudis, et teie haldusalas lasti lahti 60 päästjat kokkuhoiu nimel ja kahjustati sellega just pääste operatiivvõimekust. Päästeteenus, mis oli siiani inimestele lähemal ja kättesaadavam, liikus neist jälle kaugemale. Avalikkusele kommunikeeriti seda kui võimalust tõsta ülejäänute palka. Ja tõepoolest, selle tulemusena saigi siseminister tõsta palku, ka kõrgemate politseiametnike, kaasa arvatud PPA peadirektori palka 6300 euroni. Kolm kõrgemat ametnikku saavad maksumaksjalt nüüd 5000 ja mõned veel 4500 või 4800 eurot. Kuidas nende niigi kõrget palka saavate ametnike järjekordne palgatõus aitab tõsta meie kõigi siseturvalisust, kustutada tulekahjusid, päästa elusid ja palju aitab 60 päästja koondamine, kes said palgapäeval kätte vaid 900 eurot, säästa riigieelarvele raha ja suurendada näiteks elupäästevõimekust?
Aitäh küsimuse eest! Lükkan ümber ka teie info, millega te oma küsimust alustasite. Mitte ühtegi päästjat, ei 60 ega 40 ega 50 ei ole vallandatud ja sellist eesmärki ei ole. Kui me räägime operatiivkorrapidajatest, siis operatiivkorrapidaja ei ole see, kes vahetult reageerib päästesündmusele. Selleks on päästekomandod. Päästekomandode võrgustik on meile jätkuvalt selline, nagu ta on aastast 2012. Päästekomandode võrgustik ei muutu, jääb täpselt sama arv ja koos vabatahtlike komandodega tagavad ühtset päästevõrgustikku. Kui me räägime operatiivkorrapidajatest, kelle eesmärk on reageerida üldjuhul kolmanda ja neljanda astme päästesündmustele. Siinkohal ütlen, et 98% päästesündmustest lahendavadki ära meie päästekomandod meeskonna vanema juhtimisel. Kui me räägime nüüd sellest, et tulevikus tõepoolest operatiivgruppe ehk korrapidamisgruppe, operatiivkorrapidajaid võiks olla tõepoolest Eestis vähem. Sellised muudatused on läbi viidud 2011, 2016 ja ka nüüd 2022. Päästeamet on sellist juhtimisstruktuuri iga viie aasta tagant üle vaadanud. Samal ajal näiteks suureneb Jõhvis, Pärnus, Tartus, Tallinnas operatiivkorrapidajate arv. Seda sellepärast, et need sündmused on koondunud nendesse piirkondadesse ja tõepoolest on sellised kohad, kus väheneb operatiivkorrapidajate hulk. Rõhutan veel kord, see ei ole mitte kuidagi seotud vahetu esmareageerimisega, see ei ole mitte kuidagi seotud komandodega, see on juhtimistasandite ülevaatamine ja kõikidele inimestele PPA leiab uued ametikohad Päästeameti struktuuris sees. See on see eesmärk, mille poole kindlasti liigutakse. Nii et see teie informatsioon, et kõiki koondatakse, ei vasta tõele. Mis puudutab juhtide palkasid, siis see, mida pääste teeb oma organisatsioonis sees, siis kindlasti sealt ei saa kuidagi raha liigutada näiteks PPA juhtide palgatõusuks. Aga mis seal salata, ka tippjuhtide palgad peavad olema konkurentsivõimelised ja see ei puuduta PPA-s või Päästeametis ainult tippjuhte, vaid see puudutab täpselt samamoodi ka keskastmejuhte. Kui me vaatame näiteks Fontese palgauuringuid 2018. aastast, räägime näiteks tippjuhtide palkadest, siis organisatsioonid, kus on näiteks 500+ inimest töötamas, siis see palk võiks seal olla 9000+ eurot. Nii et sisejulgeoleku valdkonnas on väga mitmed asutused, kus on kordades rohkem inimesi kui 500 inimest, aga loomulikult see palganumber jääb kaugele sellest, mida tegelikult Fontese palgauuring näitab.
Kert Kingo, palun!
Ma tänan, lugupeetud istungi juhataja! Hea minister! Te olete oma nende vaktsineerimisloosungitega veidi ajast maha jäänud. Teie erakonna juht on ajakirjanduses ka teist arvamust avaldanud, soovitan temaga suhelda. Ütleksin ka seda, et ega politsei praegune peadirektor ei oleks kindlasti töölt lahkunud, kui seda 300-eurost palgatõusu ei ole toimunud. Aga nüüd selle teenindussaalide tööaja ümberkorraldamise juurde. Mitu töötajat selleks pidi vabastama, et see uus töökorraldus sisse viia ja neid palkasid tõsta? Kas te oskate äkki öelda numbriliselt? Palju oli neid endise Kodakondsus- ja Migratsiooniameti toiminguid tegevate töötajate arv enne seda uut töökorraldust ja palju neid nüüd on?
Aitäh küsimuse eest! Selles valdkonnas töötab circa 125–130 inimest. PPA eelistab selle muudatuse läbiviimisel loomulikku voolavust ehk siis inimesed liiguvad ära oma töökohtadelt, see on loomulik voolavus, mis nagunii iga-aastaselt toimub ja lihtsalt ei võeta uut inimest asemele ja see ametikoht kaotatakse ära. Kui nüüd tekib olukord, kus loomuliku voolavuse kaudu ei ole tekkinud seda, et inimesed on lihtsalt ise nii-öelda vabatahtliku voolavusega ära liikunud, siis me räägime circa 20 selle valdkonna töötajast PPA-s.
Heljo Pikhof, palun!
Aitäh! Austatud minister! Siin kolleeg Helmen Küti küsimusele vastates, et inimene peab planeerima ette, kuna uut ID-kaarti saada ja nii edasi, aga ega inimesed ei planeeri ju ette, et nad kaotavad selle või varastatakse, mis iganes, siis on ju kibekähku uut vaja. Aga te võite sellele ka vastata, et kuidas see käib. Aga minu kõrvad pani kikki see, et Tartus suurendatakse, ma olen Tartust, operatiivkorrapidajate arvu. Kas seal on kuritegevus kasvanud oluliselt? See on üks asi. Ja teine asi on see, et pime, et paljud vallad ja ütleme, et ka siin Tallinnas on osa linnaosasid, kus ei ole enam sellist valgustust nagu enne, ja on üsna hirmutav. Kui nüüd veel operatiivkorrapidajaid ka vähem on, siis on sihuke tunne, et abi kuskilt ei saa ja kuritegevus kasvab. Kas Tartus on kuritegevus tõusnud?
Aitäh küsimuse eest! Päästeameti operatiivkorrapidajad ei ole otseselt seotud kuidagi reageerimisega kuriteosündmustele ja ei ole tegelikult ka päästesündmuste vaates vahetud reageerijad päästesündmustele. Nagu ma ütlesin, siis 98% päästesündmustele reageerivad päästekomandod. Et kui me räägime operatiivkorrapidajatest, siis see on kolmanda ja neljanda astme päästesündmus, kuhu need inimesed peaksid reageerima. Tõepoolest on nii, et erinevad piirkonnad Eestis, noh, Jõhvi ja Tallinn, Tartu, Pärnu, siis päästesündmused on seal tõusnud ja seetõttu sinna me viime juurde operatiivkorrapidajaid, kuna seal, erinevalt teistest piirkondadest on just see kolmanda ja neljanda astme päästesündmuste arv tõusnud ja sellepärast me seal tõstame operatiivkorrapidajate arvu. See ei ole kuidagi seotud kuritegevusega või kuritegevuse statistikaga. Mis puudutab nii-öelda seda vaadet, et kohalikes omavalitsustes kas tänavavalgustus põleb või ei põle, siis olen seda ka varasemalt ja ka oma eelmise ameti juures öelnud ja loomulikult ei tagane sellest, et tänavavalgustus, valgus on äärmiselt oluline, kui me räägime inimeste turvatundest ja räägime ka sellest, et kas see tõstab mingisugust potentsiaali inimestel viia ellu mingisugused tegevused, mis vajavad anonüümsust.
Riho Breivel, palun!
Lugupeetud juhataja! Hea minister! Ma muidugi ei tahaks sinu nahas olla, et musta valgeks rääkida. No tulebki rääkida, ega siin midagi pole ministril muud teha, ei ole ka ameti juhtidel midagi muud teha, ega see ei ole kerge leida oma sisemisi vahendeid ja seletada ka oma inimestele. Küsimus tänane on just siin teenindussaalide probleem, aga kuna läks laiemaks ja küsimus üldse sinu valitsemisalasse, siis ka minul on laua peal kiri praegu päästjate poole pealt ja päästjate poole keskastme juhtide poole pealt. Nad on tohutult mures, sest ülesandeid lisandub. Ka viimane pressikonverents, ka ... rääkis just, kuidas ülesandeid tuleb juurde, aga võimekust jääb vähemaks. [[Juhataja helistab kella.]] Me olemegi natukene vist operatiivtegevuspõhiselt planeerime ja see on ... (Juhataja: "Küsimus, palun!") Küsimus selles, et kuidas sa näed tulevikku? Sellepärast et me ei jõua ... Lõppude lõpuks, kuhu me välja jõuame, kui iga aasta me peame leidma (Juhataja: "Küsimus, palun!") sisemisi reserve. Mis me sellega, kuhu me sellega jõuame?
Aitäh küsimuse eest! Ega kõik organisatsioonid kindlasti peavad ka väliskeskkonna muudatustega kaasas käima. Lihtsalt väga suurtes üldnumbrites, et kui aastaid tagasi veel, 10 aastat tagasi oli PPA-s näiteks 6600–6800 inimest, täna on neid vähem, kuskil 4600–4800 inimest. Loomulikult see piir on olemas, aga muutub ka keskkond. Keskkonna muutus tähendab ka seda, et teenuste vahel tuleb ümber tõsta. Ja loomulikult me peame arvestama ka seda keskkonda, mis meil täna on nii siin lähimaailmas kui natukene kaugemal. Kui me räägime nüüd konkreetselt päästeteemast, kus tõepoolest päästjatele sellel aastal tuli ülesandeid juurde, elanikkonna kaitse ülesanne, siis põhimõtteliselt kuni eelmise neljapäevani tõepoolest Päästeamet otsis sinna sisemisi vahendeid ja oli need iseenesest ka leidnud. Aga neljapäeval võtsime valitsuses ka vastu otsuse nii-öelda julgeolekupaketti vaates ja konkreetselt see tegevus Päästeametis saab väga konkreetse püsirahastuse, et selliseid inimesi tööle võtta ja see teenus tööle panna, mis puudutab elanikkonna kaitset, konkreetselt evakueerimise valdkonda. Ja loomulikult need inimesed, kes päästes ümberkorraldustega saavad ülesandeid juurde, siis ülesande juurde tulemisega kaasneb ka palgatõus alati.
Kalle Grünthal, palun!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Austatud minister! Minu küsimus ei seondu nüüd küll päris tänase teemaga, aga arvestades asjaolude aktuaalsust ma sooviksin teada teie vastust ja abi teie poolt. Nimelt toimus laupäeval EKRE poolt korraldatud rahumeelne meeleavaldus, kus minule teadaolevatel andmetel toimetati kaks isikut korrarikkumises politseibussi. Üks nendest oli punases jopes mingi umbjoobes tegelane ja teine absoluutselt kaine tumedates dressides isik, kes üritas rahva hulgas provotseerida korratusi, kuid mis jäid tema tahtest olenemata lõpule viimata, kuna turvatöötajad, kes olid väga tublid, viisid ta politseibussi. Minu küsimus. Andke palun teada, kes, mis oli selle isiku nimi ja millises staadiumis on tema menetlustoimingud tema rikkumise osas ning millises kas kriminaal- või väärteomenetluses see asjad toimuvad.
Aitäh küsimuse eest! Tõepoolest, teie informatsioon vastab tõele. Kahe inimesega oli vaja tõepoolest tegeleda, üks oli joobes inimene suht lava ees ja teine oli tõesti inimene, nagu te ise väitsite ka, provotseeris ja tõepoolest turvatöötajad väga kenasti selle olukorra ka lahendasid ja selle inimesega politsei poolt vesteldi, hiljem vabastati. Isikuandmeid ma teile kindlasti väljastada ei saa, Koostöö turvatöötajatega oli politseil igati asjakohane, tehti väga head koostööd ja tänu sellele tegelikult alati saabki sellised olukorrad ka väga hästi lahendada.
Mart Helme, palun!
Aitäh! No see viimane, kellest juttu oli, on provokaator, kes on käinud mitmetel meeleavaldustel, kus mina olen osalenud, ja mul on kahtlane tunne, et see provokaator on sinna saadetud meelega ja seetõttu te ei saa öelda ka tema nime. Aga minu küsimus on hoopiski väga irooniline, ausalt öeldes. Kas teil on olemas plaan, kas praegusel valitsusel on olemas plaan, millal jäävad järele ainult Päästeameti ja PPA juhtkonnad ja kõike seda tavapärast tööd teevad vabatahtlikud?
Aitäh küsimuse eest! Vabatahtlike arv näitab riigi tugevust, mitte ei näita riigi nõrkust, kui see on see, millele te tahate viidata. Vabatahtlike suur hulk päästevõrgustikus koos kutseliste komandodega tagabki kogu Eesti päästevõrgustiku ja need vabatahtlikud on väga kõrgelt motiveeritud seda tegevust igapäevaselt ellu viima ja oma kogukonnale turvatunnet pakkuma. Nii et ühes korralikus riigis ongi vabatahtlikel väga oluline roll, kes koos kutselistega turvalisuse teenust pakuvad.
Aitäh, hea minister! Rohkem teile küsimusi ei ole. Avan läbirääkimised ja kõigepealt saab sõna arupärijate nimel Helmen Kütt. Palun!
Lugupeetud eesistuja! Head ametikaaslased, ülekande jälgijad, austatud siseminister! Suur aitäh arupärimisele vastamise eest! Sellises positiivses energilises toonis vastus võiks tekitada ka positiivse tunde, aga millegipärast ei tekitanud. Pigem on endiselt mure südames. Teenindussaalide avamisaja viielt päevalt viimine kolmele – probleem on seda teravam, et inimestel puudub hea e-teenuse kvaliteet. Politseinike arvu vähendamine, lisaks halvendab teenuste kättesaadavust Vabariigi Valitsuse kärpeplaanidest tulenev maakondliku ühistransporditeenuse vähendamine, millest on teatanud Transpordiamet. Täna on öösel paljudes linnades-valdades, külades tänavad pimedad, energia kõrge hind ja kokkuhoid sunnivad tänavavalgustuse välja lülitama. Kõik see tekitab inimestes tunde, et riik kaugeneb oma inimestest. Te rääkisite sellest, et teenuse kvaliteet ei halvene. Ja muidugi ongi vaja teenindussaalide töötajatele vaja maksta kõrgemat palka, nad väärivad seda. Näiteks Viljandimaal teenindussaalis töötavad inimesed teevad oma tööd südamega. Aga ei ole normaalne, kui täna üritad saada aega teenindussaali, siis selleks ajaks on 21. märts. Oma kirjas, millega te vastasite nii Viljandi linnavalitsusele ja volikogule, aga ka Rapla vallavalitsusele, te olete toonud näiteid sellest, kuidas inimesed ongi iseteenindust rohkem kasutama hakanud. No eks nad on paratamatuse ees, seal ei olegi midagi teha. Teiseks on see, et te olete öelnud, et eesmärgiks ei ole väikekohtade väljasuretamine, ei ole plaanis ühtegi teenust sulgeda, samas kirjas aga tõdete seda, et kõike ei saa teha iseteeninduses, näiteks dokumentide ja PIN-koodide väljastamine. PIN-koodide väljastamine on väga oluline, aga aeg, kuhu saad registreerida ennast vastuvõtule, on 21. märts. Kõike seda kuulates tahtmatult tekib tunne, et üks käsi ei tea, mida teeb teine. Kärpeplaanide hoos on inimesed, eriti äärealadel, regioonides elavad, jäetud ise hakkama saamisele. Ma ei tea, kui palju ja kuidas toimub koduteenus. Eks tuleb siis uurida, kui paljudele ja mis tingimustel on valmis PPA töötajad minema koju seda teenust pakkuma, juhul kui näiteks puudub lihtsalt internetiühendus ja inimesel on liikumisega raskusi, aga ei ole tegemist mingi puudega. Kõik need küsimused on tegelikult inimestel täna teadmata. Kurb, et need otsused on tehtud kärpimise eesmärgil. Kes saaks olla tõesti palgatõusu vastu, sest hea töö eest inimesed vajavad palgatõusu, aga kuidagi tundub, et see palgatõus ei pruugi jõuda nende inimesteni, kes tegelikult seda rasket tööd iga päev teevad. Nii et ma tänan nende vastuste eest, aga süda rahule ei jäänud. Eks siis tuleb vaadata, kuidas need asjad edasi toimivad. Aitäh!
Tarmo Kruusimäe, palun!
Tänan, hea aseesimees! Head töökaaslased ning inimesed, kes te meid pärast vaatate järgi, sest on-line"is ilmselt kõik praegusel hetkel ei vaata! No nüüd ma mõtlen, et nüüd ma sain küll pihta asjale, mis toimub. Alguses mõtlesin, mida, milles probleem on. Aga kui nüüd tuleb välja, et Viljandi linnas saab politsei juurde või sinna iseteenindusse alles märtsikuus, siis ütlen teile ausalt, et esmalt ma kõigepealt mõtlesin, et see on väga lahtisest uksest sisseronimine. Nii sotsiaaldemokraadid kui Reformierakond on ju rääkinud sellest, et tahame neljatööpäevast nädalat, politsei on veel agiilsem olnud – kolm. Aga päriselt ka, et mida see inimene, ütleme, seal istub nüüd siis, ma kujutan ette, ta joob kohvi, see mõjub talle neerudele, eks ju, siis ta lahendab ristsõnu, ta on kõiki neid uudiseid ära olnud, ta ei tohiks seal muidugi internetis hirmsasti hängida. Aga ta on, sest et ei ole. Minu endal on kaks kogemust. Viimane oli täpselt eelmisel nädalal, mobiil-ID sai otsa, siis tuli välja, et ma pean kuskil registreerima enda päris ID-kaardiga, aga päris ID-kaardi PIN-koode, kus ma enam neid nagu mäletan. Ja kui ma rääkisin inimesega telefoni teel ja kõik see tundus meeletu kadalipp olema. Ja siis, kui ma helistasin infoliinile ja mulle loeti see kõik ette, mis ma pean tegema, ma küsisin, kas ühe päevaga ei saa, ta ütles, et saab küll. Selguski. Mul oli siis viis eurot kaasas selleks, et seda riigilõivu maksta. Ta ütles, et jaa, kui te tahate sulas maksta, siis te lähete sinna, maksate ja võtate uuesti järjekorranumbri otsa, aga kaarditerminal kohapeal, ma ütlesin ma maksan kaardiga. Kõik oli okei. 45 minuti pärast ma olin siin tagasi. Takso pani sinna, hups-hups. See kõik käis. See kommunikatsioon on tegelikult see, mis vajab paremini töötamist. Eelmine kord oli 2019 ja välispass, siis ütlesid ka inimesed, et kuulge, te olete seal Riigikogus, äkki te saate öelda seda, et 16-aastased võivad ise enda reisidokumendile järgi tulla. Ehk siis ei pea seda, et lapsevanem peab võtma endale selle aja, millal ta sinna läheb. Hea Mart räägib võib-olla nendest probleemidest ja asjadest ja kõik see esmane algne mure, mis seal oli, oligi võib-olla see, et jah, päästjad ütlesid, ei olegi päris mõistlik, kui sa lähed neid suitsuandureid kontrollima ja siis, kui tuleb signaal, et maja põleb, siis see ekipaaž ei saa minna, sellepärast et nad on juba hõivatud. Või siis nad teevad lasteaias seda ennetustööd. Lasteaias peaks raudselt olema mingid vabatahtlikud näitlejad, sellepärast et nad oskavad paremini lastele minna ja vaevalt meist keegi mäletab, et kas see onu, kes viieaastasena me nägime, oli pritsumees, töötab ka päriselt pritsumehena, me võtame, eks ju. Ja suitsuandurit ei pea minema siis selline inimene, kuigi ma möönan, et kodukülastuse juures on politseinikul hea silm, ta märkab kohe kõike, kus mis midagi, kas kedagi ahistatakse, väärkoheldakse või mitte midagi muud, eks ju. Aga kui nüüd selgub, et sellepärast on kolm kuud vaja oodata, sest neid kodukülastusi tehakse. Siin peaks olema niinimetatud lõimitud see töö meil sotsiaaltööga. Me oleme tegelikult neid ülesandeid lisanud ja päästjad teevad politsei tööd, politsei varsti päästjate tööd. Arstid teevad oma asju, noorsootöö andsime ju seal sotsiaaltöötajatele. Me oleme kõik pea peale keeranud nagu Kört-Pärtli särk, aga ma arvan, et see on sellest, et väga paljud inimesed peavad õigustama, miks nad töötavad selles ametis, ja just need, kes ei ole eesliinil, ja sellepärast seda tulevad äärmiselt uute lahendustega välja ja tahavad mõelda, et miskit seal on. Kui ma kuulen, et pritsumeestele pannakse nüüd veel ülesandeid ja kohustusi juurde, siis see on kuidagi nagu liig. Ehk siis üks hea mõistlik riik hoiaks ettevalmistatud inimesi ikka selleks üheks asjaks ja siis need teised inimesed oleksid toetav personal, aga mitte see, et kõik teevad kõike. Siis võiks teha sihukesed laupäevakud ja see ongi hea küsimus. Ehk siis, kui su mõni dokument on aegunud, aga sa töötad meil Soomes, siis mil moel sa seda teha saad. Toon teile lihtsa näite. Ühes väikeses linnas oli kolm apteeki ja kõik need kolm apteeki on lahti hommikul kella üheksast kuni kella viieni, aga laupäeval ja pühapäeval ei ole mitte ühtegi apteeki lahti. Kus see inimene siis tööajast peaks käima? Need asjad peaksid olema ikkagi sellisena. Ma arvan, et see oleks vastuvõetav ka inimestele kas või kaks päeva nädalas, kui järjekordasid ei ole ja kui laupäeval oleks siis see võimalus, et kui inimene tuleb kuskilt teisest kohast, võimaldatakse. Igatahes segadus on veel suurem ja, Helmen, et kui järgmine kord, siis see päris probleem, et see ooteaeg on nii pikk, siis ma oleks pihta saanud. Praegu ma sain aru, et kolm päeva on vähe, aga samas neli nädalat töös, ise tahaks ka. Aitäh.
Mart Helme, palun!
Aitäh, härra eesistuja! Lugupeetud minister! Ega mul ei olnudki plaanis sõna võtta, sellepärast et endise sama tooli täitjana ma tunnen nagu teatud respekti mantlipärija ees, ma tean, mis probleemid ja kui rasked lahendused seal on. Aga mul riivas väga tõsiselt kõrva see, kui härra minister ütles, et ega hooned ei valva piiri, valvavad inimesed. No miks need hooned ehitati omal ajal, miks neid hooneid ehitati Eesti Vabariigi piirile ja kontrolljoonele, ükskõik kuidas me neid nimetame, omal ajal oluliselt rohkem, kui neid tänasel päeval vaja läheb? Aga väga lihtsal põhjusel: et pakkuda inimestele töötingimusi, et oleks baas, kus paiknevad teatud tehnilised vahendid, kus paiknevad teatud puhkeruumid, relvaruumid, mis iganes. Need on ju vajalikud asjad. Mis me siis, inimesed valvavad piiri, mis nad hoiavad kõike seda põõsas või? Nad peavad ju kuskile kaugemale sõitma nüüd ja kogu see logistika on oluliselt keerulisem. Nii et selles mõttes selline hämamine ei ole väga soliidne. Ja ega me ei saa rahul olla nende vastustega. Vastused olid ette kantud reipalt ja veenvalt, aga nagu ütles ka üks eelkõneleja sotsiaaldemokraatide poolt, Helmen Kütt, mõru maik jäi suhu, sest et räägitakse musta valgeks. Äsja just ilmus uudistesse päästjate äärmiselt rahulolematu kiri või nende rahulolematust peegeldav artikkel. Ei ole inimesed rahul sellega, ei ole päästjad rahul sellega. Tegelikult ei ole ka politseinikud rahul sellega. Minu ministriks oleku ajal, vahetult enne seda, kui ma lahkusin, oli meil kantsler Lugnaga laua peal plaan, kuidas ühtlustada kogu Siseministeeriumi ametiasutuste palgapoliitika ja palgasüsteem. Kõige keerulisem muidugi on see politsei puhul, kõigi nende astmete ja staažide ja muude asjadega, ei hakka siin takerduma üksikasjadesse. Aga me töötasime juba välja põhimõtteliselt selle skeemi, kuidas see saavutada, et ei oleks nii, et see on politseiministeerium, kus päästjad on pooleteramehed ja vaadaku ise, kuidas hakkama saavad. Et ei oleks nii, et see on politseiministeerium, kus ülejäänud asutused on vaesed sugulased, kes sõltuvad sellest, et kõige suurem vend peab saama alati kõige suurema tüki ja ära sööma ka Väikese Peetri leivakotid ja pärast muidugi mugima edasi oma. Kahjuks, ma olen aru saanud, seesuguseid pingutusi palgasüsteemi ja töötingimuste ja kõige muu ühtlustamiseks praegu ei ole. Võib-olla ma eksin, võib-olla on, võib-olla ei ole see meieni jõudnud. Oleks hea, kui oleks nii. Kuhu me siis niimoodi jõuame? Kolleeg Breivel küsis, kuhu me niimoodi jõuame. Ega me vastust ei saanud, kuhu me niimoodi jõuame, aga me ju näeme, kuhu poole sihitakse. Sihitakse selle poole, et meil oleks võimalikult palju ülesandeid üle antud vabatahtlikele. Ma olen täiesti nõus, vabatahtlikud näitavad ühiskonna tugevust, vabatahtlikud näitavad ühiskonnaliikmete patriotismi ja soovi panustada selle ühiskonna turvalisusesse ja toimimisse. Aga me ei saa ju panna kõiki ülesandeid vabatahtlike õlgadele. Peab olema tugev struktuur, millele vabatahtlikud on liidendatud, kus vabatahtlikud on toetav jõud, mitte see jõud, mis põhiosas. Minu ajal tuli ju ka päevakorda juba merepääste üleandmine täies ulatuses vabatahtlikele. Ma kardan, et see ongi praegu enam-vähem juba toimunud. Sest ega sellest kõneleb ka see, kui kergekäeliselt loobuti laevastikust. Äärmiselt piinlik lugu, äärmiselt kahjulik lugu Eesti Vabariigi kaitsevõimele. Äärmiselt kahetsusväärne, selle asemel, et laevastikku suurendada ja tugevdada. Palun lisaaega.
Palun! Kolm minutit.
Selle asemel otsustati sellest lahti saada ja merepääste suruda vabatahtlike kaela, kellel ei ole, isegi kõikidel vabatahtlike üksustel, vähemalt paar aastat tagasi ei olnud mõnedel oma alust, rääkimata sellest, et kõikidel oleks olnud korralikud merekindlad alused. Lükkame vabatahtlikele, lükkame politsei tegevuse suuresti vabatahtlikele. Ja mis tähendavad koduvisiidid? Kas koduvisiit, toome võrdluse, mul abikaasa kõrvalt ütles, kas see tähendab seda, et ütleme, arstidele, kirurgid hakkavad käima koduvisiitidel, aga plaanilised operatsioonid, rasked operatsioonid, need lükkame edasi, internetis registreerivad ja vaatavad, kui elavad, siis võib-olla aasta pärast saavad. Nii ei saa ju. Siin on ju totaalne loogikaviga, totaalne loogikaviga. Ja kui te ei saa aru sellest loogikaveast Siseministeeriumis ja PPA-s, siis on asi väga pahasti. Riik ei saa igalt poolt lahkuda ja jätta seda kodanike õlgadele. Aga riik lahkub igalt poolt kogu aeg. Me riikliku kohaloleku vähendamisega ääremaastame suurt osa Eesti Vabariigi territooriumist ja jätame kättesaadava, kohapealse teenusena suure osa inimestest teenindamata. No suurepärane näide on see, et omal ajal, kui meil oli palju valdasid, oli Eesti Vabariik, noor Eesti Vabariik, taasiseseisvunud Eesti Vabariik, nii rikas, et igas vallas oli oma politseikonstaabel. Igas väikeses vallas oli oma politseikonstaabel. Varsti nad kadusid ära. Nüüd me paneme isegi juba väikelinnade politseijaoskonnad kinni, ammu on kinni pandud juba, sõidavad kuskilt kaugelt. Väga ilus põhjendus on, et tänapäeva sidevahendid ja tänapäevaelu on edasi läinud. Kindlasti on, kindlasti on see operatiivsust suurendanud, aga see ei tähenda seda, et päästjat, politseinikku või mõnda muud riigiametnikku ei ole piisava tihedusega Eesti Vabariigi territooriumil ja teatud hulga inimeste kohta olemas ja kätte saada. Siin on loogikaviga. Ei ole niimoodi, et tõmbame koomale. Ja, lugupeetud siseminister, teede hooldamise pealt raha kokkuhoid on juba käesoleva aasta algul meile maksma läinud terve hulga inimelusid. Kas kokkuhoid, kas rahanumber on olulisem kui inimeste elu ja tervis? Need koledad avariid, kus rekad on kokku sõitnud, kus inimesed on täiesti lömastatud, need koledad avariid on sellepärast, et teede hooldus ei vasta liiklustihedusele ja nendele nõudmistele, mis on vajalik selleks, et meil ei oleks niisugusi koledaid inimohvreid. Et ma siiralt koputan teie südametunnistusele, härra minister, ma tean, et see on teil olemas, et te valitsuses võitleksite nende hullude kärpekavade vastu ja tooksite argumendina lauale inimeste elu, tervise ja heaolu. Aitäh!
Rene Kokk, palun!
Aitäh, austatud aseesimees! Hea minister! Lugupeetud kolleegid! Kahju küll, aga ma pean ütlema, et nii eluvõõrast juttu ei ole ma ammu kuulnud, kui ma kuulsin siseministri ettekandes ja vastustes arupärimisele. Vaatame üle mõned märksõnad, millest täna juttu oli. Kättesaadavus ei muutu, teenuste kättesaadavus ei muutu. Nii. Viielt päevalt kolmele viime teenuskeskuste või teenuspunktide lahtioleku aja ja kättesaadavus ei muutu, see on sama hea nagu enne. Uskumatu! Laupäeviti teenust ei saa juba ammu, ei saa Transpordiametist, ei saa PPA teenuspunktidest. Kas tõesti teenuse kättesaadavus ei muutu? Ma ei tea, mismoodi peaks need inimesed teenust saama, kes nädalapäevadel, tööpäevadel tööl käivad. Kättesaadavus ei muutu. Keegi ei jää teenusest ilma. Mina julgen väita, et jääb küll. Ma toon näite Rapla maakonna baasil, kus Rapla linn kui selline on maakonnakeskus. Meil on hulga inimesi, kes käivad maakonnakeskuses nädalavahetustel, tulevad ümberkaudsetest asulatest kokku, et teha oma sisseostud, nii toidukaup kui ka muu tööstuskaup, mida on vaja. Aga teenust, et minna läbi kas autoregistrist või PPA punktist, ei ole võimalik saada, sest laupäeviti seda ei pakuta. Aga kättesaadavus ei ole ju muutunud, sellega on sama hästi kui enne, ütleb minister selle peale. Kliendi käitumine on muutunud, on põhjendus, miks me neid asju teeme, miks me muudame neid asju. Loomulikult on kliendi käitumine muutunud. Kui me paneme kinni teenuse, inimene ei saa enam teenust, siis ta läheb, nutab ja läheb seda teist teed pidi. Aga kõigil inimestel, ka suhteliselt noortele inimestel ei ole võib-olla nii hea – mitte võib-olla, vaid ei olegi nii hea – arvuti kasutamise oskus, et ta saaks hakkama sellega, et saaks kõik need teenused ära tehtud. Ma ei ole selle vastu, et on olemas progress ja asjad muutuvad, ma olen sellega täiesti nõus. Aga neid asju tuleb teha sedasi, et inimesed saavad sellega harjuda. Inimesi tuleb nügida selliselt, et neil oleks aega harjuda sellega, mitte lõpetada ära sedasi teenuse pakkumine ja siis öelda, et midagi ei ole muutunud. Või siis, et eesmärk on soodustada digiteenuste kasutamist. Tule taevas appi! Paneme kaheks päevaks veel teenuse kinni, laupäeval juba on kinni, ja läbi selle me soodustame digiteenuste kasutamist. Soodustame – saate aru sellest! Uskumatu jutt! E-teenuste tarbimine on kasvanud tohutult. Kui ma õigesti mäletan, siis oli 70%-st jutt. No mis siis juhtuma peab? Loomulikult ta kasvab, sellepärast et inimestel on alternatiive järjest vähem. Mul tuleb meelde aastatetagune kemplus Raplas selle üle, kui tollane maanteeamet, tänane transpordiamet, tahtis kinni panna teenuskeskuse või -punkti, osakonna. Siis oli sama lugu, et tohutu edulugu, näete, kõik kohad, kus me oleme kinni pannud, on inimesi hakanud palju vähem käima ja tohutult on tõusnud digiteenuste kasutamine. No kellele me sihukest jama ajame? Loomulikult inimene peab kuidagi oma teenuse kätte saama, kui me teeme talle võimatuks seda kätte saada füüsiliselt. Või siis see, et sularahas maksta ei saa. No kas me nimetame seda ka selleks, et midagi ei ole muutunud? Kõik inimesed ei kasuta täna veel pangakaarte või ei taha kasutada, kasutavad sularaha, aga võimalik tasuda pole. Ta peab minema, jooksma ja selle panga üles leidma, katsuma seal ise kuidagi selle ülekande ära teha. Aga meil ei ole täna enam ka Rapla-suguses linnas isegi neid kohti, kus ta saaks minna pangas telleri juurde ja ülekande teha. Uskumatu jutt! Igaüks tehku siit oma järeldused, aga minu arust väide, et teenuste kättesaadavus ei muutu, ministri suust on lausvale.
Raimond Kaljulaid, palun!
Aitäh, austatud istungi juhataja! Head kolleegid! Minu ettekanne nii kirglik ei ole kui eelkõnelenud kolleegil, aga eks ma mõistan tema pahameelt. Minu valijate jaoks Põhja-Tallinnas läks olukord palju halvemaks juba aastaid tagasi, kui Sõle tänaval olnud PPA esindus koliti, see oli ammu enne praegust ministrit, Tammssaare teele. Ja loomulikult inimesed siiamaani tegelikult, vanemad inimesed, tulevad tänaval vastu ja tuletavad meelde ja ütlevad, et tooge see, tooge see PPA meile siia tagasi, et see oleks hea asi, mida riik võiks teha. Ma mäletan, et kui ta sinna Tammsaare teele viidi, siis ma hoidsin peast kinni. See asukoha valik on selline, et jala saab sisuliselt sinna tulla vaid Järve asumi elanik ja kõigile teistele on see logistiliselt täiesti arusaamatus kohas see esindus. Nüüd, digiteenused. Muidugi, see on hea asi. Mina viimati taotlesin passi, sain selle digitaalse taotluse tehtud, ma ei tea, kahe minutiga, käisin pärast seal Tammsaare teel järel, seal järjekorras peaaegu aega ei läinudki. Oli väga mugav, aga samas muidugi kõik inimesed ei soovi ja ei oska ja paljudel on keeruline neid kasutada. Aga mis on tegelikult selle tänase diskussiooni juures, me peame aru saama, et oluline on see laiem pilt. See on see, mis puudutab kärpeid ja see on see, mis puudutab õhukest riiki, millest me oleme rääkinud mitte aastaid, vaid aastakümneid. Tegelikult ju ka te kuulsite ministri vastusest, et ega midagi ei ole muutunud. See Riigikontrolli 2020. aasta tõdemus, et politseinike arv väheneb ja neid ei tule piisavalt juurde – see on väga hea, et minister on leidnud sealt omavahenditest võimalusi seda tellimust suurendada, aga selge see, et see ei ole ju kestlik lahendus. See ei ole see, mis lahendab selle probleemi meil ära. Sama on ka teistes valdkondades. Me teame, et Tallinnas isegi ei ole enam piisavalt perearste, rääkimata Tallinnast väljaspool. Me teame õdede puudusest ja nende madalast palgast. Me teame, et õpetajaid ei ole meil piisavalt. Õpetajate palgatõus ei lähene kohe kuidagi sinna 120%-le keskmisest. Kõiki neid valdkondi ja nende töötajaid puudutab see, mis praegu majanduses toimub. Kui meil siin palgakasv on tõepoolest praegu päris suur, viimane Statistikaameti andmetel ligi 8%, siis hindade tõus on jällegi üle 12%. See sööb ka nende valdkondade palgatõusud ära, näiteks õpetajate palga tõus on täielikult nullitud praegusest inflatsioonist. Ja me peame aru saama, et julgeolek, tegelikult ka meditsiin, tegelikult ka haridus Eestis püsib täna nende inimeste, kes seal töötavad, tohutul missioonitundel ja pühendumusel, millega nad oma tööd teevad. Ja ka riigikaitse, ma arvan. Ja kindlasti need inimesed, kes selles valdkonnas on, nad ongi tõelised Eesti patrioodid. Ma arvan, enamik teebki seda tööd sellepärast, et nad tahavad muu hulgas olla ka oma riigile kasulikud. Ja kui see rahuajal on veel okei, siis praeguses, kus meil on mitu kriisi, siis me näeme tegelikult seda, et me lõhume need inimesed ära. Päästjate palga suhe keskmisesse palka on ju, kui mu mälu mind ei peta, siinsamas Riigikontrolli aruandes kaks aastat tagasi juhiti juba tähelepanu, et on halvenenud, mis tähendab seda, et päästjad on jäänud vaesemaks. Sellele ei pea lõpmatuseni need süsteemid vastu. Milles on siis asi? Kõik ministrid, kes on proovinud seda lahendada erinevatest erakondadest, põrkuvad vastu sedasama müüri, mida põrkuvad ka sotsiaalministrid ja haridusministrid, et raha ei ole. Ja raha ei ole, sest et õhuke riik, mis me oleme ehitanud, see ei suudagi tagada inimestele kindlustunnet, ta ei suuda tagada julgeolekut, ta ei suuda tagada tervist ja haridust pikas perspektiivis, see on võimatu. Ja kuni ka siin Riigikogus ja valitsuses püütakse lihtsalt nende igapäevaste muredega toime tulla ja peidetakse pea liiva alla ja neid strateegilisi suuri valikuid tegelikult ei soovita, ei suudeta teha, ei suudeta seda endale selgeks teha, see olukord läheb ainult hullemaks. Mis puudutab konkreetselt julgeolekut, eks me näeme, kui need kõige suuremad ohustsenaariumid, mis meil on seoses täna Ukrainaga realiseeruvad ja me näeme näiteks Euroopas miljonitesse ulatuvaid põgenikevooge ja nii edasi, siis tulevad inimestele meelde, et meil on politseinikud ja nad on väga olulised. Kolm minutit lisaaega saab?
Saab, jaa. Palun, kolm minuti lisaaega.
Siis tuleb kõigile meelde, et meile politseinikud on väga vajalikud. Nii nagu kaks aastat tagasi olid mõned kuud, kus kõik Eesti inimesed mõtlesid suure tänutundega meditsiinitöötajatele. Aga ma ei ole nagu riigi poolt küll näinud, et kuidagi oleks näiteks õdede olukorda oluliselt parandatud. Tegelikult ju ei ole, oleme ausad. Ja nii nagu vahel, kui on PISA testide head tulemused, siis tuleb meile meelde see Eesti õpetaja, kelle seis ei ole kõige parem. Ja siis kõik ütlevad jah, peaks olema parem, aga ei juhtu jälle mitte midagi. See on nagu see probleem tegelikult. Kui rääkida valikutest, mis need siis on? Täiendavad tulud, maksureformid. Seda ju ei saa teha, sellepärast et ka siin Riigikogus järjest pingiridade kaupa saadikud ütlevad, ei mingeid maksumuudatusi, unustage ära, maksudega ei mängita. Muude kulutuste vähendamine. Milliste kulutuste? Riigikaitsekulutuste siis või? Kultuuri alarahastamine? Kust te võtate selle raha siis? Need on tõsised asjad ja tegelikult neist peaks tõsiselt rääkima. Selles mõttes ma tunnustan kolleege, kes ka selle arupärimisega kaasa tulid ja selle teema lauale panid. Ma arvan, et me peame siin saalis neid arutelusid jätkama ja lahendusi leidma. Ministrile soovin tema tähtsas ja raskes töös jõudu! Selles mõttes selles keegi ei kahtle, et minister teeb oma tööd südamega ja pühendumusega. Aitäh!
Kas minister soovib sõna? Palun, siseminister Kristian Jaani!
Hea eesistuja! Head Riigikogu liikmed! Hästi lühidalt, et ei jääks kõlama ainult kärpimine, kokkuhoid. Tõepoolest, algselt kokkuhoiukava oli suurem, kui ta lõpuks tuli. Me vähendasime seda kokkuhoiu eesmärki päris oluliselt. Riigieelarvest tulid päris olulised summad sisejulgeoleku palkade tõstmiseks, mida varasemalt tegelikult, eelmisel aastal näiteks ju ei olnud. Jah, rahad tulid, läksid väga õigesse kohta. Endine siseminister küll lahkus, aga tahtsin öelda, et minu otsusena proportsionaalselt päästjate palkadesse läks suurem raha kui näiteks politseiametnike palkadesse, sest päästjad, eesliinipäästjad olid tõepoolest rohkem mahajäämuses ja minu otsus tõepoolest selline oli endise politseiametnikuna. Kui me vaatame veel, siis loomulikult tippjuhid enda organisatsioonides peavad tegema tasakaalus otsuseid. Turvatunne ei tohi kahjustuda. Meil on julgeolekukeskkond täpselt selline, nagu ta on. Aga tuleb leida ka vahendeid töö ümberkorraldamiseks ja inimeste väärtustamiseks lisaks riigieelarvest tulnud rahale ka nii-öelda sisemised reservid leida. Riigieelarvest me oleme täna leidnud päris suured summad piiri ehituseks, täiendavalt üle 22 miljoni, ja eelmisel neljapäeval julgeolekupakett mittesõjalistest arendusvajadustest, mis puudutavad sisekaitset, on 33 miljonit. Nii et väga palju on selleks tehtud. Selle taga on muidugi inimesed ja inimesed peavad saama ka väärilist palka. Veel kord: sai riigieelarvest tõstetult, aga pidi leidma täiendavaid vahendeid organisatsioonist seest. Ja lõpetuseks. Eesti on digiriik ja digiteenuseid tulebki pidevalt arendada. Ja kui inimesel ei ole võimalust minna kohapeale, näiteks ei sobi talle aeg, siis tal peab olema võimalus saada see teenus kätte läbi digiteenuse. Miks me siis neid teenuseid arendame, kui me teiselt poolt ütleme, et seda polegi vaja? Aga ma olen nõus, see peab olema tasakaalus. Kui inimene ei saa digiteenust kasutada, siis peab alati jääma ka see võimalus, et ta läheb kohapeale. Ühtegi teeninduspunkti ei sulgeta, see on oluline. Tööpäevad muutuvad. Ja kui me räägime töökohtade loomisest nii-öelda suurtest linnadest teistesse kohtadesse, siis PPA on seda ka varasemalt teinud. Liiklusmenetluskeskus, mis varasemalt oli Tallinnas ja kus väga palju saab teha läbi erinevate e-teenuste digiteenuste, siis näiteks need töökohad paar aastat tagasi viidi Ida-Virumaale Tallinnast ära. Aitäh teile!
Sulgen läbirääkimised ja sellega on ka meie kolmas päevakorrapunkt lõpetatud.
Ja nüüd on selline lugu, et päevakord on ammendunud, mis tähendab seda, et pärast haamrilööki on võimalik registreerida vabasse mikrofoni. Kalle Grünthal alustab.
Austatud Riigikogu istungi juhataja! Head kolleegid! Head televaatajad, hea rahvas, kes te vaatate praegu praegust ettekannet! Olete te tähele pannud väga huvitavat asja, et alates selle aasta algusest on peavoolumeediast tulnud väga huvitavad uudised? Näiteks ERR kirjutab 20. jaanuaril, et Ühendkuningriik leevendab koroonapiiranguid ja lisaks muule kaotab maskikohustuse ja lõpetab ka koroonatõendite nõudmise. Ja samas ka peaminister teatab, et piiranguid leevendatakse, kuna valitsust nõustavate teadlaste hinnangul on omikroniga kaasnenud nakatumislaine tipp möödas. Täpselt samal päeval tuleb ERR-ist uus uudis, kus Irja Lutsar teatab, et koroonatestiga võiks inimesi ka üritustele lubata, ja päev hiljem teadusnõukoja juht Toivo Maimets annab teada, et Terviseamet ja teadusnõukogu esitavad teisipäeval valitsusele hinnangu, mille alusel võiks hakata piiranguid leevendama. Huvitav, väga huvitav, mis toimub? Aga tegelikult on selle taga puhas hirm. See hirm on see, mis sunnib selliseid avaldusi tegema. Asi selles, et Ühendkuningriikides on alustatud COVID-vaktsiini teema osas kriminaaluurimist. Asi sai tegelikult alguse sellest, selle süüdistuse taga põhimõtteliselt on Briti arst doktor Samuel White, kes julges kahtluse alla seada vaktsiinide turvalisuse ja sai seetõttu Inglise arstide nõukogus 18-kuise tegutsemise keelu peale seda, kui ta seitse minutit oli andnud edasi videos oma seisukohti, milles ta seadis kahtluse alla maskikandmise kohustuse ja vaktsiinide tõhususe ja ka testimise objektiivsuse. Ja huvitav on see, et doktor White ei leppinud selle asjaga ja läks kohtusse ning võitis selle kohtus. Ja see on nüüd kaasa toonud selle, et praeguseks hetkeks on esitatud avaldus koos vastavate asitõenditega politseisse. Ja endine politseinik Mark Sexton on kokku pannud 1100-leheküljelise tõendusmaterjalidega ja asitõenditega süüdistuse, et tuvastada võimalik kuriteokoosseis. Ja süüdistus kätkeb väga ränki asju: ametiseisundi kuritarvitamine ja ametialane võimuliialdus, raskete kehavigastuse tekitamine, vandenõu, mürgiste kahjulike ainete manustamise tagajärjel surma põhjustamine ettevaatamatusest, tahtlik tapmine, korruptsioon, pettused, väljapressimine, mõrv. See loetelu läheb väga pikaks. Aga asi on ikkagi arenema hakanud ja enamuses politseijaoskondades kogutakse praegu tõendeid. Lisaks sellele võetakse vaktsineerimise ohvritel ka tunnistusi, mille tulemusel on osad vaktsineerimiskeskused tunnistatud kuriteopaikadeks. Muuseas, süüdistus on esitatud ka Ühendkuningriigi valitsuse ministritele, riigiteenistujatele ja ka ajakirjanikele ning meediakanalitele. See on suuresti ka põhjuseks tegelikult, miks paljud riigid, kaasa arvatud ka Eesti, on hakanud oma piirangutele tegelikult vett peale tõmbama. Inimestele öeldakse, et koroona on siin, et jääda, ja me peame kõik õppima sellega elama, mis on sisuliselt ka õige. Aga see ei tohiks muidugi nende tegude toimepanemise kaasosalisi mitte mingil juhul vabastada vastutusest. Nii et head Tanel Kiik, Irja Lutsar, Joller, kõik arstid, kes te olete seda vaktsineerimist propageerinud, samuti koolijuhid, kes te nõuate koolides maskide kandmist, samuti ka turvamehed, kes te olete vägivalda kasutanud inimeste osas, ja muidugi ka lugupeetud Arkadi Popov, kes on nimetanud vaktsineerimisvastaseid mõrvariteks, tuletan teile ühte asja meelde. Nürnbergi protsessil ei aidanud sõjakurjategijaid selline lause: ma täitsin käsku. See ei aidanud mitte kedagi. Nii et tasumise tund on tulemas. Aitäh!
Heiki Hepner, palun!
Head kolleegid! Head Eesti inimesed! Täna võttis Euroopa Liidu asjade komisjon ratsarünnakuga vastu seisukohad rohepöörde ja "Eesmärk 55" osas. Üks hääl enam kiideti valitsuse seisukohad heaks. Kahjuks suurde saali täiskogu ette see debatt ei jõudnud. Mina ja Urmas Reinsalu, kes komisjonis esindasid Isamaa erakonda, ei toetanud valitsuse seisukohti, kuna mitmete punktidega ei saanud olla nõus. Ja hääletamine oli paketina. Arvestamata jäid ka Euroopa Liidu kliimapaketis Eesti rahvuslike huvide kaitse toetusrühma ettepanekud ning kaasamata oli terve hulk huvirühmi. Järgnevalt toon ära mõned seisukohad, miks ma ei saanud valitsuse poolt pakutut toetada. Kõige kaalukamaks põhjuseks oli, et puudus mõjuanalüüs rohepöörde "Eesmärk 55" osale. Samas on nendel otsustel, mis vastu võeti, mõju riigi arengule aastakümneid ja võib tuua kaasa pöördumatuid tagajärgi. Ja küll siis aastal 2035 imestatakse, kes oli see, kes selliseid seisukohti heaks kiitis. Valitsusele sai tehtud ettepanek, et volitus läbirääkimisteks oleks tingimuslik, kuni mõjuanalüüs saab tehtud. Paraku lükati see ettepanek tagasi. CO2 kaubandus vajab põhimõttelist ümbervaatamist. Täna on kujunenud CO2 kvoodist pigem fiskaalinstrument, mitte vahend keskkonnasäästlike lahenduste soodustamiseks. Kui algselt pidi olema lagi 25 eurot tonn, siis eelmise aasta alguses ületas see juba 30 eurot tonn ning jõudis aasta lõpuks ligi 90 euroni tonn. Täna spekuleeritakse juba arvuga 160 eurot tonn. Just sellise tasemeni ennustatakse tippu, kuhu CO2 hind võiks 2022. aastal jõuda. Sai tehtud ettepanek, et senine kõikuv CO2 saastetasu määr asendatakse stabiilse määraga. Lükati tagasi. Maakasutuse ja metsanduse valdkonnas on Eestile pandud täiesti ebaõiglane kohustus süsiniku sidumisel. Väga tagasihoidlik on ettepanek süsiniku sidumiseks nendes riikides, kus metsa kasvatamisele erilist tähelepanu ei pöörata, aga eelistatakse näiteks sigade, tulpide või viinamarjade kasvatamist. Samas ei tõusnud kohustus ka tõelises metsariigis Soomes, Eestis aga tõusis peaaegu neli korda. Vabariigi Valitsus on seisukohal, et Eestile pakutud eesmärgiga siduda 2,5 miljonit tonni CO2 ekvivalenti ei saa olla nõus. Aga kui sai pakutud, et hoiame metsariigi Soomega ühte joont ja jääme tänasele Eesti tasemele ehk seome 0,7 miljonit tonni CO2, siis sellega nõus ei oldud. See peegeldab lihtsalt valitsuse nahahoidlikku suhtumist. Kui läbirääkimistel saavutatakse kokkulepe tasemel 2 miljonit tonni CO2 sidumist, siis võib tagasi tulla justkui kilbiga: kraabiti 0,5 miljonit tonni esimesest ettepanekust maha. Ei! Kõikidel juhtudel, mis ületavad tänast taset, on valitsus läbirääkimistel läbi kukkunud ja tulnud tagasi kilbita. Tänane ettepanek sisaldab keeldu uute sisepõlemismootoritega sõiduautode ja väikeste veoautode kasutusele võtmisele aastaks 2035. Ettepanek see kõrvale jätta, sest meil pole vähimatki teadmist ja arusaama, millega me siis liikuma hakkame, lükati tagasi. Eesti on olnud siiani väga tubli. Eesti on vähendanud CO2 taset 64% kokkulepitud algpunktist. Euroopa keskmine on 41%. Eelpool toodu ei ole võitlus puhtama looduskeskkonna ja parema kliima vastu, vaid võitlus maaelu eest ja mitte ainult maaelu eest, vaid terve Eesti riigi eest. Ma rõhutan sõna "terve" selle sõna kõikides tähendustes: terve Eesti riigi eest. Aitäh!
Alar Laneman, palun!
Lugupeetud istungi juhataja! Head kolleegid! Head inimesed, kes te vaatate või kuulate! Mul oleks soov teha kaks asja, kiita peaministrit ja valitsust ja esitada mõned küsimused. See peaks olema nii, et kui asjad on mingil moel valesti, siis on kriitika kohane ja vastupidi, kui asjad on hästi, siis on korrektne ka avaldada kiitust ja ma arvan. Otsus, mis hiljuti valitsus vastu võttis 300 miljonit erakorralist rahastust laia pindsele riigikaitsele on üks õigeaegne ja hea otsus, sisuline tugev sõnum. Ja see, et sellele lisandus initsiatiiv. USA vägede kohaloleku suurendamiseks. Kinnitab, et on mingi momentum tekkinud ja, ja samuti siin on lisandunud aktiivne tegutsemine Kaitseministeeriumi poolt hangete teostamiseks. Kui kriitika puhul peab olema midagi valesti. Kui on hästi, siis tuleb kiita ja antud hetkel on valitsus ja peaminister seda kiitust väärt. Muidugi tekivad mõned mõtted, et kui asi on jõudnud selleni, et meil on vaja erakorralisi samme, sest tõenäoliselt on planeerimisotsused ja planeerimisprotsess olnud ajale mittevastav ja siin oleks kohane mingi ülevaade teha. Teiseks. Riigikaitseteemade üldiselt on paremini lahendatavad ja arutatavad sobivas tihti piiratud. Sellisel koosolemisel nõupidamisel kas komisjonis või töögrupis. Aga mõnikord hakkab mingi teema elama oma elu ja antud hetkel on selleks saanud õhutõrje. Kaitseväe juhataja on oma artiklis Postimehes 27. oktoobril heitnud ette, et mõned riigikogulased on algatanud pöördumise Vabariigi Valitsuse poole ja kahetsusväärsel kombel nad ei ole konsulteerinud temaga. See ei ole korrektne. Aga ta ütleb, et ei ole konsulteerinud kaitseministriga. See ei ole korrektne ja õnneks Kaitseväe juhataja hiljem laupäevases postituses Facebookis lükkab selle ümber, kus ta kirjeldab kuidas õhutõrjeteema arutelu ja see algatus üldse sündis. Ja see algas, millest – minu ja kolleeg Leo Kunnase külaskäigust Kaitseministeeriumisse. Kaitseväe juhataja oma Facebooki postituses ka kirjeldab seda, kuigi see stiil võiks olla natukene lugupidavam. Aga siin nüüd selle teema juures on kerkinud üles mitu asja, mis tingis ka minu sõnavõttu. Esiteks on selline olukord, kus keegi tahab riigikaitsesse rohkem panustada ja otsib selleks vahendeid, ja siis keegi, kes vastutab elluviimise eest, otsib seletusi, kuidas seda mitte teha. See ei ole hea. Kui iga okas loeb, siis loeb ka iga okka panus, olenemata, mis tasandil ta on, ja demokraatlikus riigis toimivad asjad nii, et on seadusandlik võim, täidesaatev võim, täidesaatva võimu asutused. Ja kui Riigikogu riigikaitsekomisjon on konsensuslikult teinud Vabariigi Valitsusele ettepaneku, et leida lahendused, kuidas on loodud õhutõrjevõimekus aastaks 2025, siis pärast seda igasugused sellised arutelud või, nagu Kaitseväe juhataja ütleb, tüli ei peaks olema võimalikud. Aga küsimused. Kas me kujutame ette, et meie hea liitlase USA staabiülemate komitee juht ütleb, et Washingtoni õhukaitse ei ole mulle oluline? Mulle on olulisem vägede õhukaitse, nagu ütles Kaitseväe juhataja meil kohtumisel fraktsioonis ja kinnitab ka sisuliselt oma Facebooki postituses, et kui õhukaitse kaitseb Tallinna, siis see ei lähe kokku sellega, et väed sõdivad mujal. See ei ole kohane. Kompanii saab ülesande pataljonilt, pataljon brigaadilt, brigaad Kaitseväe juhatajalt ja Kaitseväe juhataja saab ülesande Vabariigi Valitsuselt, kes omakorda saab eesmärgid Riigikogult. Nii et on küsimus. Kui Kaitseväe juhataja arvab, et Suur-Tallinna õhukaitse ei ole Kaitseväe ülesanne, siis kelle ülesanne see on? On meil vaja teist kaitseväge? Ega ometi ei arvata, et seda teeks näiteks mupo? Nii et küsimus jääb, kelle ülesanne on õhukaitse Tallinnas, mis on meile ääretult tähtis igas mõttes. Aitäh!
Rohkem kõnesoove ei näe. Head kolleegid, sellega oleme tänase päeva ammendanud. Soovin teile ilusat õhtut ja kohtume homme hommikul kell 10.00. Istung on lõppenud.