4. Ukončení nouzového stavu Vzhledem k tomu, že zde byly dva navrhovatelé tohoto bodu, jednak pan předseda Stanjura a pan místopředseda Sněmovny Okamura, a pan místopředseda Okamura byl první, kdo to navrhoval, takže z logiky věci by měl vystoupit jako první navrhovatel. Kromě toho byl ještě následně přihlášen do... [[Místopředseda Okamura odbíhá ze sálu.]] Tak já zatím, než budeme pokračovat, tak bych vám chtěl připomenout, že podle § 109m odst. 2 a 3 zákona o jednacím řádu při zkráceném jednání o návrhu na zrušení nouzového stavu před uplynutím doby, na kterou byl vyhlášen, se projednání ve výborech nekoná, nelze v rozpravě uplatňovat faktické poznámky, poslanec může vystoupit v rozpravě nejvýše dvakrát a Sněmovna může rozhodnout o omezení řečnické doby až na pět minut s tím, že omezení řečnické doby se vztahuje i na poslance pověřeného přednést k věci stanovisko poslaneckého klubu. Viděl jsem, že se hlásí pan poslanec Kubíček.
Děkuji, pane předsedo. Já jsem si to přichystal, takže navrhuji zkrácení vystoupení pro poslance na dvakrát pět minut. Děkuji.
Děkuji. Jedná se o procedurální návrh. Přivolal jsem kolegy z předsálí. Pro ty, kteří vstupují do sálu, připomínám, že hlasujeme o tom, že se omezuje řečnická doba na pět minut, přičemž každý poslanec může v rozpravě vystoupit nejvýše dvakrát. Všichni víme, o čem hlasujeme. Zahajuji hlasování. Ptám se, kdo je pro. Kdo je proti? Hlasování číslo 45, přihlášeno je 131 poslanců, pro 96, proti 18. Tento návrh byl přijat. Řečnickou dobu jsme omezili. Nyní tedy připomínám, máme dva navrhovatele. První pan poslanec Tomio Okamura a připraví se pan poslanec Zbyněk Stanjura.
Vážené dámy a pánové... [[Řečník ztěžka oddechuje. Pobavení v sále. Potlesk.]] Pardon, já se omlouvám. Mě to totiž překvapilo a já jsem nepočítal s tím, že jsem si podklady zapomněl v kanceláři. Takže jsem udělal sprint. Vážené dámy a pánové, máme tady bod, který jsme navrhli s názvem Ukončení nouzového stavu. Vládou vyhlášený nouzový stav 14. 2. 2021 obchází a ignoruje rozhodnutí Sněmovny ze dne 11. 2. 2021, kdy Sněmovna neprodloužila nouzový stav vyhlášený vládou do 14. 2. Došlo v naprostém rozporu s rozhodnutím Poslanecké sněmovny a došlo k pokračování nouzového stavu bez přerušení. Vláda se fakticky rozhodla ignorovat ústavní roli Sněmovny, především její kontrolní funkci nad jednáním vlády. Argumentace vlády, že jednala na základě žádosti hejtmanů, je zcela účelová, a hejtmani se fakticky zbavili své odpovědnosti. Dochází k nekonečnému prodlužování nouzového stavu. [[(20.10 hodin)]] Je skutečností, že naše země je ve vážném stavu. Ústava je základní dokument země a je povinností Sněmovny ji chránit. Není možné, aby vláda pokračovala ve svém jednání mimo rámec Ústavy. Země je vyčerpána a trpělivost lidí je u konce. Vládou nastolená pravidla, různá omezení a pokračující špatná komunikace dostávají občany a jejich práci do těžkých sociálních a životních situací. Země potřebuje nový přístup. Je nutné umožnit práci a podnikání v maloobchodě a službách za jasných protiepidemických podmínek. Lidé si musí koupit boty, rukavice nebo se jít ostříhat. Cíleně potřebujeme chránit ohrožené skupiny. Do škol se musí vrátit děti. Navrhuji, abychom hlasovali v této souvislosti o usnesení, které je přiloženo jako usnesení k tomuto bodu, a to aby Poslanecká sněmovna zrušila, ruší nouzový stav vyhlášený vládou dne 14. 2. 2021. Děkuji za pozornost.
Děkuji, pane místopředsedo. A druhým navrhovatelem se stejným obsahem byl pan předseda Stanjura. Prosím, abyste v pozici navrhovatele vystoupil.
Děkuji za slovo, pane předsedo. Milé kolegyně, milí kolegové, to hlavní, co jsem chtěl říct k tomuto bodu za naši volební koalici SPOLU, za poslanecké kluby ODS, KDU-ČSL a TOP 09, jsem řekl ráno, když jsem navrhoval zařazení bodu. Chci poděkovat všem, kteří pro to hlasovali. Nebudu opakovat ty věty. Myslím si, že tím, že jsme již schválili pandemický zákon, kdy i pan ministr zdravotnictví říkal, že mu dává dostatečné nástroje pro efektivní boj s pandemií. Ráno to byl ještě předpoklad, dnes už je to skutečnost. Já jsem ještě během dne konzultoval se svými kolegy ze Senátu, mluvil jsem s předsedou našeho senátorského klubu a je opravdu vysoká naděje, že Senát by mohl tento zákon projednat příští středu a schválit. To znamená, udělali bychom další krok na té legislativní cestě a pak už chyběl pouze podpis prezidenta republiky. Dovolte mi tedy, abych přečetl návrh usnesení, které pak podám i v rozpravě. Ráno jsem zapomněl konec té věty, tak teď to přečtu pořádně a celé. Návrh usnesení. "Poslanecká sněmovna ruší nouzový stav k datu účinnosti zákona o mimořádných opatřeních při epidemii onemocnění COVID-19, nejpozději však k 27. únoru 2021." Věřím, že to usnesení může podpořit většina Poslanecké sněmovny. A říkám, ty hlavní důvody i ty naše pochybnosti o tom, zda jsme zcela jistě v ústavním stavu, nás vedou k tomuto návrhu a věřím, že pokud Sněmovna tento návrh přijme, tak minimálně od doby účinnosti tohoto zákona ta právní jistota bude pro všechny zcela jasná a nemusíme pak vést polemiku, zda to opovažujeme za stav ústavní, či neústavní. Děkuji za pozornost.
Děkuji vám, pane předsedo. Případně kdybyste to měl písemně, ten návrh usnesení. Já ho podpořím o to radši, když ho budu mít tady písemně. To je za navrhovatele. Otevírám rozpravu. S přednostním právem se přihlásil pan místopředseda Filip.
Vážený pane předsedo, členové vlády, paní a pánové. Dovolte mi, abych uvedl důvody, proč jsem podporoval jak svolání mimořádné schůze, tak zařazení tohoto bodu. Jako mladý začínající politik jsem v roce 1991 byl poslancem Federálního shromáždění České a Slovenské Federativní Republiky a podílel jsem se na přijetí Listiny základních práv a svobod. Je to 30 let a cca jeden měsíc, co uplynulo od té doby, kdy Listina spatřila světlo světa. Byl to velký kompromis, ale také velký krok kupředu, kdy bylo jasné, že občan je zákonem pouze omezován nebo mu lze uložit nějakou povinnost a stát musí udělat všechno pro to, byť podle podzákonných norem, aby to bylo občanovi umožněno. To platí nejen pro státní správu, ale platí to i pro vládu. A já jsem ani v neděli dopoledne ještě nevěřil tomu, že přes čtvrteční rozhodnutí Poslanecké sněmovny vláda znovu nouzový stav vyhlásí. Klub KSČM ve čtvrtek na jednání o nouzovém stavu udělal všechno pro to, aby vláda měla nástroje, které může použít, aby nedošlo k žádnému chaosu, aby ty věci, které jsou nutné pro zvládání pandemie, byly učiněny. Děkuji všem, kteří hlasovali pro návrh usnesení, kterým ministr obrany byl povinován uložit náčelníkovi Generálního štábu, aby vojáky nestáhl. Děkuji kolegovi Víchovi, který formuloval společně se mnou ten návrh usnesení. To bylo pro mě rozhodující. V ten moment jsem věděl, že nikdo nebude vyřazen z toho boje proti pandemii a že jsme schopni zvládnout situaci tak, jak se rozdílně v jednotlivých místech republiky vyvíjí. Se zděšením jsem zjistil, že ti, kteří tady mluvili o neschopnosti vlády, ti, kteří říkali, že oni by to dělali lépe, nechtějí nést odpovědnost za to, co se tady děje. Dobře jsem rozuměl panu kolegovi Stanislavu Juránkovi, když tady hovořil o tom, co to znamená pro hejtmany krajů. Měl jsem zkonzultováno s mnoha lidmi, kteří se zabývají jak epidemiologií, jak zdravotním systémem, jestli to půjde, nebo nepůjde. Ale to rozhodnutí vlády mě opravdu překvapilo. Nevydržel jsem a publikoval jsem několik komentářů k této věci. Nemohu přijmout to, že vláda, která se odpovídá Poslanecké sněmovně, si z Poslanecké sněmovny udělá dobrý den. Vnímám to právní stanovisko, že jde o novou situaci, že jde o situaci, která tady nebyla předpokládána. Není to pravda. Žádost hejtmanů není změna pandemické situace. Zrovna dnes, když jsme ráno přijímali ten zákon, a tady na něj někteří hodně tlačili, aby to bylo právě předsunuto před ostatní body, a já jsem proti tomu nic nenamítal, jenom jsem nesouhlasil s některými věcmi, které se mi v tom zákoně nevyhovovaly. Nemohl jsem pro něj hlasovat jako pro celek. A nebudu hlasovat ani pro návrh usnesení, které přednášel kolega Stanjura. Mám pro to mnoho důvodů. Jeden z těch hlavních důvodů je ten, že si Listiny základních práv a svobod vážím, že ta součást ústavního pořádku, jak je vyhlášena v zákonu číslo 4/1994 Sb. jako součást české Ústavy, si myslím, že je důležitá pro nás pro všechny. Buď chceme zachovat parlamentní demokracii v České republice, nebo směřujeme k exekutivnímu státu, ať už prezidentského systému, nebo přímo nadřazenosti vlády nad ostatní, a zákonodárný sbor se dostane do područí vlády. Před tím výrazně varuji, protože to nepovažuji za možné. A úcta k Ústavě, úcta k Listině základních práv a svobod by měla provázet všechny ty, kteří rozhodují. [[(20.20 hodin)]] Opravdu se na mě nezlobte, ale tento krok považuji za největší selhání vlády od chvíle, kdy se Komunistická strana Čech a Moravy rozhodla pro její toleranci. Něco takového jsem opravdu nečekal. A tento bod je ukázkou toho, jestli jsme schopni s vládou komunikovat jako moc zákonodárná s mocí výkonnou a jestli pořád platí slova Listiny a Ústavy České republiky, že vláda se zodpovídá Poslanecké sněmovně a je na jejím doporučení, na jejím rozhodnutí o důvěře také závislá. Byl bych rád, aby se už nikdy něco takového neopakovalo. Děkuji vám.
Já vám děkuji. Nyní je do rozpravy přihlášen pan poslanec Vích. Svítí mi faktická poznámka u poslance Klause, jenom připomínám, že není možné udělit faktické poznámky, tak je-li to přihláška, tak po panu poslanci Víchovi, který se přihlásil písemně a současně se dobrovolně ujme role zpravodaje, jak jsme se domluvili na začátku. Tak prosím, vašich pět minut.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Vážené kolegyně, vážení kolegové, vážení členové vlády, já bych jenom doplnil to, co tady říkal náš předseda hnutí SPD Tomio Okamura, trošku bych to více rozvedl. O potřebě změny krizové legislativy se hovoří minimálně posledních deset měsíců. Poslední zkušenosti s pandemií koronaviru vedly k potřebě dát vládě do ruky nástroj slabší než nouzový stav. Vláda měla více než deset měsíců na to, aby připravila novelizaci ústavního zákona o bezpečnosti a zákona o krizovém řízení, který i přesto, že tam jsou rozpory a není vypořádané meziresortní připomínkové řízení a nedala na to palec Legislativní rada vlády, tak prostě vláda ho schválila. Já to považuji za špatný krok. Rozsah omezení se dá podle mého názoru do určité míry regulovat pomocí vyhlášených konkrétních krizových opatření, a pokud by byl již v květnu prošel legislativním procesem tehdejší pandemický zákon, myslím tím ten sněmovní tisk 859, nemusel být následně vládou České republiky vyhlašován nouzový stav a vláda nemusela následně ani opakovaně žádat Poslaneckou sněmovnu o jeho prodlužování. Podle mě je současný nouzový stav vyhlášený vládou 14. 2. na 14 dnů protiústavní a měl by být zrušen a nahrazen nikoliv plošnými opatřeními, ale krizovými opatřeními podle zákona č. 238 o ochraně veřejného zdraví a zákona 240 o krizovém řízení, popřípadě dalšími. Na základě těchto důvodů vás žádám o podporu usnesení, které tady přednesl pan Tomio Okamura, a sice abychom zrušili nouzový stav. Děkuji za pozornost.
Já vám děkuji, pane poslanče. Poprosím vás, abyste zaujal své místo. Další je do rozpravy přihlášen pan poslanec Klaus.
Dobrý den. Já se krátce za Trikolóru vyjádřím, když tady do večera schůzujeme. Já jsem přesvědčen, že to opakované vyhlášení nouzového stavu bylo protiústavní. To znamená, ta naše dnešní sedánka je vlamování se do otevřených dveří, respektive posvěcování toho, jako bychom teď byli dle práva v nouzovém stavu. Tak to myslím není. Mezitím samozřejmě probíhá politický boj, takže strana Pirátů a ODS mezitím otočila asi čtyřikrát kormidlo, podpořila nouzový stav, jenom geniálně marketingově to přejmenovala na protiepidemický zákon a víceméně nouzový stav má jít k posvěcení. To je samozřejmě legitimní, že vznikla tato lockdownová koalice, proto tomu se nesmí nic namítat, jediné, co bych snad namítal, jsou ty triky okolo toho, ale víceméně vám ten stav nevadí, a teď se budete ještě domáhat někde u Ústavního soudu toho zrušení. Jak jsem řekl, myslím, že tím, že tady teď schůzujeme, víceméně posvěcujeme ten stav, jako by ten nouzový stav existoval. Podle mě neexistuje, není podle práva. Vláda jednala neústavně. My tady tedy schůzovat budeme, protože zase nechceme, aby pan Okamura se tady bil v prsa, že je jediný, kdo bojuje proti lockdownu a podobně, takže tady budeme sedět, budeme hlasovat a samozřejmě podpoříme ta usnesení, ale je to čistá komedie samozřejmě pro voliče a přetahování se o voličské hlasy. Ale v jádru jde o to, že vláda jednala neústavně a my teď tady sedíme a snažíme se jak v Hoří, má panenko, tombola je rozkradená, jako to nějak vyřešit. Samozřejmě to nejde, ten postup byl špatný, to řekl už můj předřečník pan Filip, a teď tedy přijmeme nějaké usnesení. Ale v jádru mezitím už vznikla ta koalice, která nouzový stav podporuje, takže už je to jaksi - tím se ta politická mapa drobet změnila, takže už tady máme lockdownovou koalici velkou, z velkých stran, a to je ta situace.
Děkuji. Ptám se, kdo dál se hlásí do rozpravy k tomuto bodu. Nikoho nevidím, rozpravu tedy končím. S přednostním právem po ukončení rozpravy pan předseda Okamura. Pardon, omlouvám se, já už tady čtu návrh. Pan předseda Stanjura.
Děkuji, pane místopředsedo Hanzle, nic se neděje. [[Pobavení v sále.]] Každý se splést může. Omlouvám se, pane předsedo Vondráčku. Já bych poprosil před hlasováním o pauzu v délce pěti minut, tak aby všichni kolegové, kteří mají dnes v této chvíli ještě jednání, měli šanci se toho hlasování účastnit. Takže prosím o přestávku v délce pěti minut. Děkuji.
Přerušuji do 20.30, bude následovat hlasování o dvou usneseních, která nám předložili navrhovatelé.
Máme 20.30 hodin. Budeme pokračovat. První, co slyšíme, je žádost o odhlášení. Poprosím vás, abyste se znovu přihlásili svými kartami. Počkáme, až přijdou kolegové z předsálí. Vzhledem k tomu, že je zde v podstatě dohoda, jak máme hlasovat, že nejprve budeme hlasovat návrh, který zazněl jako první, což byl návrh pana místopředsedy Okamury, druhý bude hlasován návrh pana předsedy Stanjury, tak máme za to, že ani není nutné si schvalovat tuto proceduru. Ale jestliže někdo namítne, že ji chce schválit, tak samozřejmě to můžeme udělat. Anebo tak můžeme si ji schválit. Takže navrhuji proceduru, že nejprve budeme hlasovat návrh usnesení pana poslance Tomia Okamury, následně usnesení pana poslance Stanjury. Zahajuji hlasování. Kdo je pro takovouto proceduru? Kdo je proti? Hlasování číslo 46, přihlášeno je 151 poslanců, pro 146, proti nikdo. Návrh byl přijat. Nyní tedy přistoupíme k hlasování o návrhu usnesení, které zní: "Poslanecká sněmovna ruší nouzový stav vyhlášený vládou České republiky usnesením číslo 125 ze dne 14. února 2021." Tedy návrh pana místopředsedy Okamury. Zahajuji hlasování. Ptám se, kdo je pro. Kdo je proti? Hlasování číslo 47, přihlášeno je 153 poslanců, pro 31, proti 65. S usnesením nebyl vysloven souhlas. Nyní budeme hlasovat o usnesení, které nyní přednesu: "Poslanecká sněmovna ruší nouzový stav k datu účinnosti zákona o mimořádných opatřeních při epidemii onemocnění COVID-19, nejpozději však k 27. 2. 2021." Zahajuji hlasování. Ptám se, kdo je pro. Kdo je proti? Hlasování číslo 48, přihlášeno je 150 poslanců, pro 126, proti nikdo. Návrh byl přijat. Konstatuji, že s návrhem byl vysloven souhlas a končím tento bod. Máme ten bod přerušen do 20.40 hodin oficiálně. Mám informaci, že to bude trvat do 20.50, než se opravdu zpracují ty pozměňovací návrhy. Takže z pozice řídícího, není-li námitek, nyní přerušuji do 20.50 hodin a budeme pokračovat bodem číslo 3.
Vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, asi vidíte, že jsou rozdávány nebo byly rozdány pozměňovací návrhy, nicméně je nezbytné odladit proceduru. Pozměňovacích návrhů je nakonec 21, věc je konzultována se zástupci ministerstva a já jsem byl požádán panem zpravodajem, který má informace přímo z legislativního odboru, že je potřeba ještě dvacet minut. Takže já se moc omlouvám, ale přerušuji do 21.10 hodin.
Vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, vážení členové vlády, zdá se, že jsme připraveni na projednání třetího čtení [[bodu 3]] podle § 99 odst. 7 zákona o jednacím řádu.