Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Prosim, da zasedete svoja mesta, da se umirite in začnemo 14. izredno sejo državnega zbora Republike Slovenije. Sejo sem sklical na podlagi drugega odstavka 58. člena ter drugega odstavka 60. člena poslovnika državnega zbora. Obveščen sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Ljubo Germič, Feri Horvat, Sašo Peče, Barbara Žgajner Tavš, Boštjan Zagorac, dr. Matej Lahovnik, Cvetka Zalokar Oražem do 16. ure, Majda Širca, Miran Jerič, Aleš Gulič in dr. Slavko Gaber. Na sejo sem vabil predstavnike vlade Republike Slovenije k vsem točkam dnevnega reda. Vse lepo pozdravljam. Prehajamo na določitev dnevnega reda 14. izredne seje državnega zbora Republike Slovenije. Predlog dnevnega reda je pripravljen skladno z 58. členom poslovnika in ste ga prejeli s sklicem seje dne 6. januarja 2006. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena poslovnika državnega zbora. Predlogov za umik posamezne točke z dnevnega reda nisem prejel. Prehajamo na predlog za širitev dnevnega reda. Poslanka skupina LDS predlaga zboru, da dnevni red razširi z obravnavo akta o odreditvi parlamentarne preiskave za ugotovitev vseh dejstev in okoliščin ter ocenitev dejanskega stanja pri prodaji kapitalskih deležev Kapitalske družbe d.d. in Slovenske odškodninske družbe d.d. v družbi Mercator d.d., ki je bila izvedena 30.8.2005, s čimer se ugotovi, da je pri tem prišlo do oškodovanja državnega premoženja in kakšna je v zvezi s tem morebitna politična odgovornost nosilcev javnih funkcij v mandatu 2004-2008. Predlog ste prejeli na klop. Preden pa dam besedo predlagatelju in poslanskim skupinam, dovolite nekaj besed. Gre za predlog poslanske skupine LDS, da se na današnjo izredno sejo državnega zbora uvrsti tudi zahteva 31-ih poslancev za odreditev parlamentarne preiskave v tako imenovani zadevi Mercator. Na 11. seji državnega zbora dne 21. novembra 2005 nisem dal na glasovanje takratnega predloga poslanskih skupin LDS in SD za razširitev dnevnega reda z enako zahtevo. Svojo odločitev sem, kot je razvidno iz magnetograma, utemeljeval s tem, da preiskovalna komisija, ki je ustanovljena na zahtevo 39-ih poslancev, v opredelitvi predmeta namena ter dokaznih predlogov preiskave zajema vse ključne vidike, ki jih vključuje tudi zahteva skupine 31-ih poslancev. To pa pomeni, da je zahteva 31-ih poslancev materialnopravno realizirana že v okviru prej vložene zahteve 39-ih poslancev. Tako je bilo rečeno 21. novembra. Trdno sem prepričan, da sem ravnal prav. Če danes ustanovimo še eno preiskovalno komisijo, ki bo istočasno obravnavala iste primere, bo to pomenilo precedan, na podlagi katerega bo lahko v bodoče po ustanovitvi katerekoli preiskovalne komisije druga skupina poslancev zahtevala ustanovitev še ene ali več preiskovalnih komisij z istim predmetom preiskave. Namesto ene preiskovalne komisije državnega zbora, v kateri lahko in je zaželeno, da enakovredno sodelujejo vse poslanske skupine, tako pozicijske kot opozicijske, bi dobili sistem ustanavljanja strankarsko pristranskih preiskovalnih komisij, ki bi o istih stvareh različno odločale. Menim, da tak razvoj ne bi pripomogel k ugledu in verodostojnosti instituta parlamentarne preiskovalne komisije, zato sem še vedno prepričan, da je v primeru dveh zahtev za ustanovitev parlamentarnih komisij, ki naj bi obravnavali enako vsebino pravno in politično pravilno ravnati po naslednjem načelu. Prednost ima prvovložena zahteva in na podlagi kasneje vložene zahteve ni možno ustanovitvi komisije z istim predmetom preiskave. Če prvovložena zahteva ne vključuje v celoti predmeta drugovložene zahteve, se mora ustrezno dopolniti. Na podlagi kasneje vložene zahteve je možno ustanoviti preiskovalno komisijo le o tisti vsebini, ki ni predmet preiskave prvoustanovljene komisije. Spoštovani. Ker gre v tem primerih za državni zbor pomembna vprašanja, dajem predlog poslanske skupine LDS in s tem tudi moje dosedanje politično odločanje o tej zadevi v presojo državnemu zboru. Če boste predlog LDS zavrnili, boste s tem potrdili tudi pravilnosti moje dosedanje politične odločitve, da o isti stvari nisem dovolil ustanovitev dveh različnih preiskovalnih komisij. Hvala lepa za pozornost. Sprašujem, želi besedo predstavnik predlagatelja? Gospa Lavtižar Bebler, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani zbor, spoštovani gospod predsednik državnega zbora. V skladu s poslovnikom smo včeraj na predsednika državnega zbora naslovili predlog za razširitev dnevnega reda današnje izredne seje, in sicer razširitev z zahtevo 31-ih opozicijskih poslancev, da se odredi parlamentarna preiskava, rečeno na kratko, v zadevi Mercator. Menimo, da gre za nujno zadevo. Takšno torej, ki je ni mogoče odlagati, saj ustava v 93. členu povsem nedvoumno določa, da je parlamentarno preiskavo treba odrediti, kadar jo zahteva 30 poslancev. Te določbe ustave oziroma pravice kvalificirane skupine poslancev pa ni mogoče uresničiti drugače kot na ta način, da se zahteva uvrsti na dnevni red seje državnega zbora. To je nedvoumno v svoji obrazložitvi sklepa povedalo tudi upravo sodišče, na katerega je kvalificirana skupina opozicijskih poslancev naslovila tožbo zoper ravnanje predsednika državnega zbora, ko je našo zahtevo za uvrstitev na dnevni red seje državnega zbora zavrnil. To obrazložitev upravnega sodišča razumemo tako, da je predsednik državnega zbora ravnal samovoljno in v nasprotju s poslovnikom državnega zbora in poslovnikom o parlamentarni preiskavi. Prekršil pa je tudi enega od temeljnih načel parlamentarne demokracije. Poudarjamo torej, da ne more sam predsednik državnega zbora odločati o tem, ali bo parlamentarna preiskava odrejena ali ne, kar je v bistvu storil s tem, da je zavrnil uvrstitev naše zahteve na dnevni red seje državnega zbora še posebej glede na to, da je bila naša zahteva tudi sicer vsebinsko in postopkovno korektna. Pravica do ustanovitve preiskovalne komisije je eno od temeljnih orodij nadzora, ki jih ima v parlamentarni demokraciji na voljo opozicija. Zato tudi odločitev državnega zbora, da je odredila preiskovalno komisijo na zahtevo 39 koalicijskih poslancev, lahko razumemo le tako, da je bil njen pravi namen ta, da se opoziciji prepreči, da v okviru svoje nadzorne vloge ugotovi, ali in v kolikšni meri je v primeru prodaje kapitalskih deležev v Mercatorju prišlo do oškodovanja državnega premoženja in politične korupcije najvišjih nosilcev javnih funkcij. Ker pričakujemo, da boste upoštevali tudi obrazložitev upravnega sodišča, ponovno predlagamo, da se na podlagi tretjega odstavka 64. člena poslovnika državnega zbora dnevni red današnje 14. izredne seje ustrezno razširi. Hvala lepa.
Hvala gospe Lavtižar Bebler. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Gospod Gantar, izvolite.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine LDS bi rad najprej ugotovil pomembno dejstvo, ki je do danes, in to je, da čeprav, gospod predsednik, ste omenili, da ste ravnal 21.11.2005 pravilno, ko predloga poslanske skupine LDS niste uvrstil na dnevni red, danes ravnate drugače, po mojem mnenju danes pravilno in tedaj napačno. In to je treba posebej poudariti. Verjetno je sodba upravnega sodišča pripomogla k temu, da veste, da je ta predlog potrebno uvrstiti na dnevni red, da veste, da je predlog poslanske skupine LDS za parlamentarno preiskavo v bistvenem pomenu in delu različen od predloga vladajoče koalicije in da predlog vladajoče koalicije v celoti popolnoma ne pokrije področja predmeta preiskave ter preiskave, ki jo predlaga poslanska skupina LDS oziroma poslanci, podpisani pod to preiskavo, pod tem predlogom in da seveda tako smiselna kot pravna presoja nalaga, da se ta predlog uvrsti; in več kot to, da se ta predlog danes ne samo uvrsti, temveč tudi sprejme. Šele na ta način bi lahko preprečili negativne posledice, ki bi jih za razvoj parlamentarne demokracije v Sloveniji in politične nadzorne vloge opozicije imel kakršen koli drugačen predlog. Zato seveda ob tem, ko pozdravljamo to vašo spremembo, da se to uvrsti na dnevni red, pričakujemo tudi, da bo državni zbor ta predlog sprejel in na nek način saniral stanje v korist razvoja demokracije in parlamentarne vloge opozicije v slovenskem parlamentu. Hvala lepa.
Hvala gospodu Gantarju. Gospod Potrč.
Hvala lepa. Po prepričanju poslanske skupine Socialnih demokratov je vsebina 93. člena nesporna, po njej bi že na prejšnji seji morali dati vprašanje na dnevni red in v skladu s to odločitvijo bi danes državni zbor že moral imeti oblikovani dve preiskovalni komisiji. Ali bo predlog, ki ste ga danes dali v razpravo, k temu pripomogel ali ne - upajmo, moram pa reči, da vaše napovedi, tako kot ste jih povedali, meni takšnega upanja velikega ne dajejo in dopuščajo možnost, da je vse samo nova farsa, v kateri bi se prikazalo, kako zelo korektno se v tem državnem zboru ravna, tudi z vaše strani, z enim samim ciljem, da se še naprej onemogoča uresničevanje 93. člena ustave in pravica, ki jo ima tudi manjšinska preiskava. Drugo, rad bi poudaril, da bi bilo prav, preden bi se eventualno odločali tudi o vaših izhodiščih, oceniti skupaj v pravni stroki, kaj pravzaprav je enaka vsebina parlamentarne preiskave. Jaz namreč z vso odgovornostjo trdim, da v primeru zahteve 93-ih poslancih in nas 91-ih ne gre niti slučajno za enako vsebino parlamentarne preiskave. Ena triinosemdesetina zahteve 39-ih poslancev je morda podobna vsebini, ki jo zahtevamo mi, v nobenem primeru, pa ne gre za enako vsebino parlamentarne preiskave. Mislim, da ste doslej že ugotovili, da nobeno sklicevanje na načelo ne dvakrat o isti stvari, v tem primeru ne pride v poštev. In najbrž so vas že podučili, da so nekateri judikati ustavnega sodišča popolnoma nesporni tudi v tem pogledu, ali je mogoče s parlamentarno preiskavo kršiti človekove pravice ali ne. Ustavno sodišče v teh judikatih ugotavlja, da je ni mogoče kršiti zaradi tega, ker se odloča v skladu z ustavo in ker je končna odločitev šele na državnem zboru, ne pa z ustanovitvijo parlamentarne preiskave. Jaz torej verjamem v vašo dobronamernost, samo v primeru, če bo odločitev za uvrstitev in s tem tudi za ustanovitev parlamentarne preiskave sprejeta. V nasprotnem je to samo slepilni manever. Hvala.
Hvala gospodu Potrču. Želi še kdo v imenu poslanske skupine? [[Ne.]] Potem zaključujem razpravo. Gospod Sok, oprostite, nisem videl vaše roke. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Če prav razumemo v Novi Sloveniji, je ta predlog za širitev dnevnega reda, ki ga je podala LDS, nastal na podlagi sklepa upravnega sodišča. Gospod Potrč bo sicer jezen, če bomo kot nepravniki tolmačili to sodbo oziroma ta sklep, ampak vseeno to pravico kot poslanci pač imamo, vendar ne bom tolmačil, jaz bom prebral sklep - Upravno sodišče Republike Slovenije v Ljubljani je v senatu pod predsedstvom vrhovnega sodnika svetnika Janeza Breznika ob sodelovanju višjih sodnic mag. Darinke Marguč in Žive Mejak kot članic senata ter Vesne Kaltezovič kot zapisnikarice v upravne sporu, ki ga je sprožila tožeča stranka, skupina 31-ih poslank in poslancev državnega zbora Republike Slovenije, da jih ne naštevam, proti predsedniku državnega zbora Republike Slovenije Francetu Cukjatiju odločilo: tožba se zavrže. Za nas v Novi Sloveniji je ta odločitev popolnoma jasna, še enkrat povem, piše zelo kratko, tožba se zavrže, in to je seveda najpomembnejša odločitev te sodbe oziroma tega sklepa, na podlagi take odločitve v Novi Sloveniji - Krščansko ljudski stranki širitve dnevnega reda s tem predlogom, kot ga predlaga opozicija, ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala gospodu Soku. Gospod Tanko.
Hvala lepa za besedo. Zdi se mi, da bi se dalo vse dogajanje v zvezi z ustanovitvijo še ene preiskovalne komisije najbolje ponazoriti z znanim reklamnim spotom, ko gospod Tonček pride v ordinacijo in pravi: "Gospod doktor, jaz sem čisto navadna tuna, rad bi bil pa Calvo." Samo tako lahko najbolj plastično označim to željo po ustanovitvi nove preiskovalne komisije, ki bo obravnavala isto vsebino, ki je že v celoti vključena v preiskovalno komisijo, ki je že ustanovljena. 31 poslancev si je po dolgi verbalni večmesečni kanonadi odločilo za tožbo na upravno in tudi vrhovno sodišče. Vrhovno sodišče se je razglasilo za nepristojno, upravno sodišče pa je tožbeni zahtevek zavrglo. In tudi po sodnih sklepih torej ni nobene podlage za ustanovitev druge preiskovalne komisije, kot to zahteva 31 poslancev. Tožbi sta padli, kljub temu da so pri pisanju predloga za obe sodišči sodelovali najeminentnejši opozicijski pravniki in seveda še kakšen izvedenec za demagogijo in kakšne druge zadeve. Tudi inflacija pravnega znanja ni vedno produktivna. Mislim, da tudi vsi nadaljnji postopki, ki smo jim bili priče, tako pogajanje o tem, kako bi kdo kakšen postopek vodil, kdo bi kje sodeloval, pod kakšnimi pogoji bi opozicija sodelovala, so točno v kontekstu tega, kar sem sedaj povedal. Zato v poslanski skupini Slovenske demokratske stranke predloga za širitev dnevnega reda ne bomo podprli, kajti želimo spoštovati ustavo, želimo spoštovati zakon o parlamentarni preiskavi, poslovnik o parlamentarni preiskavi, tudi sodne sklepe in ti ne dopuščajo nikakršnih kompromisov. Hvala.
Hvala gospodu Tanku. Gospod Bajc, v imenu Slovenske ljudske stranke.
Hvala, gospod predsednik. Najprej bi komentiral to, kar se je dogajalo zdajle na balkonu. Upam, da niso to podporniki gospoda Potrča danes, ki so nam kazali takole [[...]]pa jezik z balkona. Drugo, kar bi rad rekel. Gospod predsednik, poslanska skupina Slovenske ljudske stranke ne bo podprla predloga za širitev dnevnega reda. Tudi vašega uvodnega nastopa, ko ste opredeljevali oziroma ko ste brali svoje utemeljitve, ne razumemo kot spremembo vaših stališč v zvezi s stališči, ki ste jih imeli, ko je bilo prvič poskušano s tem sklepom o ustanovitvi preiskovalne komisije. Pač pa ste tudi sami uvodoma rekli, da boste dali na preizkus to svojo odločitev, in naša dokončna odločitev bo tista, ki bo rekla, ali se ustanavlja še ena preiskovalna komisija v zvezi z zadevo Mercator. Tako da če ponovim, poslanci poslanske skupine Slovenske ljudske stranke ne bomo podprli predloga, da se širi dnevni red današnje seje.
Hvala gospodu Bajcu. Drugih prijavljenih ni, zato zaključujem razpravo. Preden preidemo na glasovanje, prosim poslanke in poslance, da preverijo delovanje glasovalne naprave, in sicer mora na desni strani vložene kartice goreti oranžna lučka; v tem primeru se glasovanje lahko opravi. Gospod Cvikl, ne deluje kartica? Smo v glasovanju, gospod Cvikl. Pred glasovanjem proceduralno? Izvolite.
Prosil bi, da bi v skladu s poslovnikom državnega zbora odredili odmor pred odločanjem v imenu poslanskega kluba Liberalne demokracije v trajanju deset minut [[...]]
Gospod Cvikl, to ni možno, to je bilo že obrazloženo [[...]]
[[...]]navedbe, navedbe, ki smo jih slišali, navedbe, ki smo jih slišali predvsem s strani poslanskih skupin vladajoče koalicije, pravijo, da seveda bodo spoštovali ustavo, hkrati pa bodo z glasovanjem proti predlogu, ki ste ga dali, eksplicitno kršili 93. člen ustave, ki pravi, da državni zbor mora odrediti parlamentarno preiskavo na zahtevo tretjine poslancev državnega zbora. Če boste seveda glasovali proti razširitvi, boste to ustavno pravico iz 93. člena ustave kršili. Res je, da boste to naredili proceduralno po poslovniku, vendar to počenjate. Zato predlagam, v skladu s poslovnikom, za kar imamo pravico, odmor 10 minut v imenu poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije pred odločanjem. Hvala lepa.
Gospod Cvikl, drugič vam pred vso slovensko javnostjo berem drugi odstavek poslovnika na strani 111. Drugi odstavek razlage 73. člena kjer piše, da pred odločanjem se ne more prekiniti dela državnega zbora, če gre za sprejemanje odločitev v zvezi z določanjem dnevnega reda. Gospod Cvikl, ker menda se spomnite že prejšnjih opozoril, smatram, da je šlo zopet za čisto zlorabo poslovnika, da ste prišli do svojih minut razprave. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 25, proti 48. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da predlog za širitev dnevnega reda ni sprejet. Glasovanje o določitvi dnevnega reda. Tako predlagam zboru, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 57, proti 5. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je dnevni red 14. izredne seje zbora določen. Prehajam na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA OBRAVNAVO PREDLOGA SKLEPA O IMENOVANJU PETIH ČLANOV PROGRAMSKEGA SVETA RTV SLOVENIJA NA PODLAGI ŠESTE ALINEJE ŠESTEGA ODSTAVKA 17. ČLENA ZAKONA O RTV SLOVENIJA, PREDLOGA SKLEPA O IMENOVANJU ŠESTNAJSTIH ČLANOV PROGRAMSKEGA SVETA RTV SLOVENIJA NA PODLAGI SEDME ALINEJE ŠESTEGA ODSTAVKA 17. ČLENA ZAKONA O RTV SLOVENIJA. PREDLOGA SKLEPA O IMENOVANJU PETIH ČLANOV NADZORNEGA SVETA RTV SLOVENIJA. Po dogovoru na kolegiju predsednika državnega zbora bo razprava o vseh treh predlogih sklepov potekala skupaj. Predloge sklepov je v obravnavo zboru predložila mandatno-volilna komisija. Besedo dajem predsedniku komisije gospodu Francu Sušniku za dodatno obrazložitev predlogov. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Zakon o RTV Slovenija v šesti alineji šestega odstavka 17. člena določa, da imenuje pet članov programskega sveta RTV Slovenija državni zbor na predlog političnih strank, pri čemer mora v največji možni meri upoštevati zastopanost strank v državnem zboru. V skladu z določili zakona o RTV Slovenija morajo predlagatelji, v tem primeru so to poslanske skupine, pri predlaganju kandidatov za člane programskega sveta RTV Slovenija upoštevati določbe 17. člena zakona o RTV Slovenija, ki določajo pogoje, ki jih morajo izpolnjevati osebe, da so lahko imenovane v programski svet RTV Slovenija. In sicer. V programski svet so lahko izvoljene oziroma imenovane osebe, ki s svojim znanjem, ugledom oziroma dosežki na kulturnem, izobraževalnem ali kateremkoli drugem področju družbenega življenja lahko pripomorejo k dobremu delovanju in krepitvi ugleda javne radiotelevizije tako v Republiki Sloveniji kot v tujini. Člani programskega sveta morajo svoje delo opravljati neodvisno ter nepristransko in so dolžni uresničevati samo interese RTV Slovenija kot javne radiotelevizije. Pri opravljanju svoje funkcije so dolžni upoštevati ustavo Republike Slovenije in določila tega zakona ter skrbeti za uresničevanje načel, določenih v 4. členu tega zakona ter statuta v delu, ki se nanaša na programe in njihovo ustvarjanje. V programski svet ne morejo biti izvoljene oziroma imenovane osebe, ki so ob imenovanju ali v obdobju 5-ih let pred imenovanjem bile člani organov političnih strank, ne morejo biti izvoljene poslanke oziroma poslanci Evropskega parlamenta ali uslužbenke oziroma uslužbenci v Evropskem parlamentu in funkcionarji oziroma funkcionarji v organih Evropske unije. Ne morejo biti izvoljeni člani, ki so bili predsednik Republike, predsednica oziroma predsednik vlade, poslanci, člani državnega sveta, županje oziroma župani, ustavne sodnice oziroma ustavni sodniki, ministrice oziroma ministri, državne sekretarke oziroma državni sekretarji in drugi funkcionarji v državnih organih. Ne morejo biti izvoljeni generalni direktorji, generalne sekretarke oziroma generalni sekretarji, predstojnice oziroma predstojniki organov v sestavi in vladnih služb, direktorji direktoratov in organov v sestavi, načelnice oziroma načelniki upravnih enot ter direktorji oziroma tajnice ali tajniki občinskih uprav. V programski svet prav tako ne morejo biti izvoljene oziroma imenovane osebe, ki so člani organov vodenja, upravljanja ali nadzora oziroma so zaposlene pri konkurenčnih medijih, in osebe, ki imajo v teh medijih lastniške deleže, prav tako pa tudi ne osebe, zaposlene na RTV Slovenija, razen treh predstavnikih zaposlenih na RTV Slovenija, ki jih ti izvolijo izmed sebe. V programski svet ne morejo biti izvoljene oziroma imenovane osebe, ki so člani Sveta za radiodifuzijo in zaposleni na Agenciji za pošto in elektronske komunikacije ter člani oziroma zaposleni v drugih telesih, ki v upravnem postopku odločajo o podelitvi frekvenc ali drugih pravicah medijev oziroma zaposlenih v medijih, in osebe, ki sodelujejo v postopkih sprejemanja teh odločitev. Člani organov vodenja upravljanja ali nadzora pravnih oseb, ki poslovno sodelujejo z RTV Slovenija prav tako ne morejo biti izvoljeni oziroma imenovani v programski svet. V programski svet prav tako ne morejo biti izvoljeni ali imenovani ožji družinski člani vodilnih delavk in delavcev RTV Slovenija, kot so generalni direktor RTV Slovenija, direktor radia in direktor televizije ter tisti zaposleni v RTV Slovenija, ki se jih kot vodstvene delavce opredeljuje s statutom. Ožji družinski člani iz četrte alineje prejšnjega odstavka so zakonec oziroma osebe, s katero živi v zunajzakonski skupnosti ali registrirani istospolni partnerski skupnosti - otroci oziroma posvojenci ter vnuki in starši oziroma posvojitelji ter druge osebe, ki živijo v skupnem gospodinjstvu. Na tej podlagi je mandatno-volilna komisija državnega zbora na 8. nujni seji 18. novembra 2005 sprejela sklep, da pozove poslanske skupine, da do 5. decembra 2005 predlagajo kandidatke in kandidate za programski svet RTV Slovenija, pri čemer morajo upoštevati določbe 17. člena zakona o RTV Slovenija, ki določajo pogoje, ki jih morajo izpolnjevati osebe, da so lahko imenovane v programski svet RTV Slovenija. Vsak predlagani kandidat pa je moral predložiti tudi izjavo, da pristaja na kandidaturo ter da je seznanjen s pogoji iz tretjega in četrtega odstavka 17. člena zakona o RTV Slovenija in jih izpolnjuje ter da bo kot član programskega sveta RTV Slovenija pripravljen delovati v skladu z določbo drugega odstavka 17. člena zakona o RTV Slovenija. Predloge kandidatov je posredovalo 7 poslanskih skupin, ki so skupaj predlagale 7 kandidatk oziroma kandidatov za članice oziroma člane programskega sveta RTV Slovenija. Mandatno-volilna komisija je na 11. nujni seji 5. januarja 2006 ugotovila, da predlagani kandidati izpolnjujejo pogoje, ki jih določa zakon, ter izmed predlaganih kandidatov uskladila predlog petih, ki jih na podlagi šeste alineje šestega odstavka 17. člena zakona o RTV Slovenija imenuje v sestavo državni zbor. Predlagani kandidati so: dr. Jana Bezenšek, Jože Hribernik, Tino Mamič, dr. Vladimir Miheljak in dr. Jernej Pikalo. Mandatno-volilna komisija ugotavlja, da je predlog pripravljen v skladu z določbami šeste alineje šestega odstavka 17. člena ter drugega, tretjega, četrtega in petega odstavka 17. člena zakona o RTV Slovenija in usklajen, ter predlaga državnemu zboru, da na podlagi 112. člena poslovnika državnega zbora sprejme sklep o imenovanju petih članic oziroma članov programskega sveta RTV Slovenija na podlagi šeste alineje šestega odstavka 17. člena zakona o RTV Slovenija. Dovolite mi, da na koncu še kot predsednik mandatno-volilne komisije izrazim zahvalo vsem, ki ste sodelovali pri oblikovanju tega predloga sklepa, ker smatram, da je ta predlog sklepa dober, da je bil narejen v skladu z zakonom, da odraža predlog sklepa v sestavi, kot sem ga povedal, tudi sestavo državnega zbora in je kot tak v celoti v duhu zakona o RTV Slovenija. Hvala lepa.
Hvala gospodu Sušniku. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Josip Bajc, ki bo govoril v imenu poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Kolegice poslanke in kolegi poslanci, poslanci poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bomo predlog matičnega delovnega telesa o sestavi programskega sveta kot tudi nadzornega sveta podprli, tako kot je bilo pripravljeno oziroma izglasovano na matičnem delovnem telesu. Pri tem bi pa rad izrazil naše mnenje oziroma stališče o dogajanjih oziroma načinu izbira teh kandidatov. Zopet se je ponovilo na matičnem delovnem telesu, da so nekateri kolegi in kolegica bili jasnovidci in so nam pravili oziroma razlagali, kako ne bomo izmed sedmih kandidatov znali izbrati dveh iz opozicije in treh iz pozicije. Da ne bomo znali opredeliti, kaj je javno in kaj je tajno, pa ravno nasprotno se je zgodilo, izvolili smo dva kandidata iz opozicije, tri iz pozicije in dovolili, da so na vseh glasovalnih lističih izpisana imena in priimki članov mandatno-volilne komisije in da s temi listki lahko počnejo, kar hočejo. Drugo. Ponovno nam je bilo očitano oziroma nekateri so hoteli biti jasnovidni in so rekli, ne bomo znali regionalne pokritosti, ne bomo znali izbrati strokovnjakov, ne bomo znali, ne vem kaj, pri čemer smo se ali pa so se pogovarjali o eni, o dveh, o treh, o dvanajstih in ne vem koliko še regijah. Mislim in prepričani smo pri poslanski skupini Slovenske ljudske stranke, da smo v največji možni meri upoštevali ali pa, bom rekel, izvolili glede na sestavo predlaganih kandidatov - mislim, ko je bil enkrat imenik predstavljen in sestavljen iz 185 imen, da smo v največji možni meri upoštevali regionalnost. In verjetno tisti, ki ste se potrudili in poskušali ugotavljati, od kod prihajajo posamezni kandidati za člane programskega sveta - kar lepo pokrita ta naša Slovenija. Res pa je, če bi šli na 20 regij, regionalnega principa ne bi mogli sploh upoštevati glede na to, da jih je samo 16 na tej listi, če smo od 12-ih, mislim, da je eno področje izpadlo, ampak žal tudi predlogov na kandidacijski listi, sestavljeni iz 185 kandidatov, ni bilo možno. In mogoče še besedica, dve okrog sestave petih članov nadzornega sveta, ki jih bomo tudi danes potrjevali, in očitkov o strankarski sestavi. Mislim, da je popolnoma enaka, vsaj kar se tiče vodilne stranke v dosedanjem organu RTV-ja kot tudi novem, prej sta bila dva in tudi danes sta dva. Zato bomo poslanci poslanske skupine Slovenske ljudske stranke, kot rečenom, v celoti podprli vse tri liste, ki so bile sprejete in z, v navednicah, "javnim glasovanjem" potrjene tudi na mandatno-volilni komisiji.
Hvala gospodu Bajcu. Gospod Bogdan Barovič bo predstavil stališče Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi. V prvem stavku dovolite, da vsem skupaj voščim veliko sreče in zdravja v novem letu, ker se prvič v takšni večini vidimo. No, v Slovenski nacionalni stranki smo dejali, da zakon o RTV-ju je sprejet. Ta zakon je sprejet in zakon določa, da se imenuje tudi programski svet in da se imenuje nadzorni svet. In zakon je potrebno spoštovati in uresničevati in prvi med prvimi, ki moramo to delati, smo mi. Posledica spoštovanja tega zakona in možnosti nadaljnjega dela je bilo imenovanje programskega sveta in nadzornega sveta. Sam 17. člen je v zakonu, ki smo ga v tem državnem zboru sprejeli, zelo natančen in določa tudi obveznosti tega državnega zbora, torej obveznosti na dveh točkah, na 1. točki, kjer državni zbor imenuje 5 članov na predlog političnih strank v programski in nadzorni svet, in nadaljevanje alineje 17. člena, ki pravi, "pri čemer mora v največji možni meri upoštevati zastopanost političnih strank" - najbrž je mišljeno v državnem zboru. Zdaj, razumeti, kaj je to zastopanost strank, to je lahko velikost strank, to je lahko številčnost strank - pustimo. Govoriti danes o sklepu in pa o delu komisije o tem, koliko je politizacije in koliko ni, je nesmiselno, dejstva so dana, imena so dana. V Slovenski nacionalni stranki bomo rajši kakšno besedo več rekli o tistih 16-ih kasneje. Za Slovensko nacionalno stranko je pri imenovanju petih članov v programski svet pomembno, da so to ljudje, ki bodo s svojim znanjem opravljali svoje naloge, ki so zelo jasne in najpomembnejše. Pomembno je, da so med njimi doktorica znanosti, univerzitetni diplomirani pravnik, dva ekonomista - univerzitetno diplomirana ter doktor politoloških ved. To naj bi bila ena od garancij za dobro delo. Še enkrat pravim, še bolj pomemben kot 17. člen je v samem zakonu 16. člen, ki določa vsebino, ki jo mora programski svet opraviti dobro, opraviti neodvisno od, to je jasno napisano, politike in politične volje in v dobro zavoda in vseh Slovenk in Slovencev. V Slovenski nacionalni stranki smo več pozornosti posvetili imenovanju, ki so mu reče ali žreb ali nevtralno določanje, obkrožanje med nekaj manj kot 200 kandidati 16-ih članov v programski svet. V javnem pozivu, ki je izšel, je bilo zelo dobro navedeno - po mnenju Slovenske nacionalne stranke -, da so upošteva regionalna zastopanost kandidatov iz različnih delov Slovenije. Zdaj, ali je ali ni komisija za volitve in imenovanja uspela pri tem, ne moremo trditi, pet jih je iz Ljubljane, dva iz Nove Gorice, dva iz Maribora, po eden pa iz Celja, Murske Sobote, Radovljice, Cerkelj in pa iz Trbovelj kot predstavnica Rdečega križa. Najbrž bi med 16-imi zelo težko locirali vsebino, torej izobraženost, vsebinsko strukturo ali so to jezikoslovci ali karkoli že, in seveda tudi prostorsko razdeljenost. Zanimiva je analiza, da je med 16-imi člani, ki so bili izbrani na komisiji, da so kar trije igralci in trije novinarji ter trije jezikoslovci, kar je seveda po eni strani razumljivo in najbrž tudi koristno pri vestnem in poštenem delu. Prisotni so tudi zgodovinar, sociolog, ekonomist, zdravnik, sta celo dva, teolog. Drži pa nekaj - v Slovenski nacionalni stranki ocenjujemo, da lahko govorimo o nezastopanosti glasbenikov. To je napaka. Jaz vem, da je težko iskati, ampak to je napaka. Ni glasbena produkcija, v javnem zavodu je, mislim, da kar nekaj nad 10%, če ne še več. In brez glasbenika med 16-imi imenovanimi je napaka, ki se je pač zgodila glede na način odločanja, ampak bilo bi jo potrebno popraviti. V to sem prepričan, v kolikor so pač kakršnekoli možnosti. In, če dovolite še besedo ali dve o imenovanju petih članov nadzornega sveta. Tudi ti člani so ljudje, ki ustrezajo zakonskim določilom in zakonskim zahtevam. Kot sem povedal, dva ekonomista, diplomiran novinar, magister pravnih znanosti in magister oziroma doktor veterine. Mislim, da je ustrezna izobrazba teh petih ljudi glede na njihove naloge, kajti že spet poudarjam, bolj pomemben od 17. člena je 16. člen, ki govori o nalogah programskega sveta in - ne vem na pamet številke člena, ki govori o vlogah nadzornega sveta. Glede na to, da zakon je sprejet, glede na to, da je Kviaz opravil težko in mukotrpno ter dolgotrajno delo, ocenjujem, da bi bilo dobro v tem državnem zboru, da sprejmemo danosti, da prisluhnemo napakam, ki jih bo vsakdo od nas videl. Ne želim in nočem v imenu Slovenske nacionalne stranke in svojem politizirati. Govorim o stroki, bolj o stroki, bolj o poštenem delu, bolj o vestnem delu v inštituciji, kot je javni zakon. Poudaril sem, da ni dobro, da je premajhna zastopanost glasbenikov. Poudarjam še enkrat in upam, da bodo tudi ostali kolegi razpravo peljali v tej smeri. Kajti naša želja in hotenje je, da se organi, ki jih nov zakon zahteva ustanovijo, oblikujejo in da peljejo pošteno delo naprej v korist, seveda, predvsem dobrega in kvalitetnega programa. Glede sestave, da je kar veliko število dramskih igralcev, upam in želim, da bomo v javnem zavodu RTV Slovenija, tako na radijske, kot televizijskem delu, deležni več slovenskih kulturnih uprizoritev ali iger, ali nadaljevank, ali radijskih dram, da bomo v slovenskem javnem zavodu deležni bolj objektivnega poročanja, kot je do sedaj, saj ni vse neobjektivno, ampak bolj objektivnega poročanja, kot je bilo glede na to, da so v svetu tudi diplomirani novinarji, ki so dali že marsikaj skozi v svojem delu. In predvsem, da bo delo tudi na finančnem in drugih področjih, pa odnos do delavcev javnega zavoda, ki jih štejemo od navadnega scenskega delavca, pa ne nazadnje do generalnega direktorja, da bo odnos glede na to, da so v teh svetih imenovani tudi sociologi, tudi ekonomisti, tudi zdravniki, da bo ta odnos pošten in da bo ljudem dal možnost, da bodo delali dobro in kvalitetno. Pogoj za dobro in kvalitetno delo pa je, da začnemo izpolnjevati vestno ta zakona, da steče ta krog, da steče delo programskega in nadzornega sveta v pravi smeri. Rezultati pa bodo tako ali tako vidni že, po izkušnjah, kolikor sem se ukvarjal s tem, že po dobrem letu dni.
Hvala gospodu Baroviču. Gospod Vili Rezman bo predstavil stališče poslanske skupine DeSUS.
Hvala lepa. Ne stranka DeSUS in ne poslanska skupina DeSUS nista bili v prvih vrstah in najbolj goreči takrat, ko se je pripravljal zakon, in ne takrat, ko se je sprejemal. Pa vendar, mi smo, to je treba povedati, zakon kljub temu podprli iz razlogov, ki so nam vsem najbrž jasni, tudi razumljivi: zato, ker stanje na tem področju ni najboljše, zato ker vemo, da je bilo treba kaj storiti in smo prispevali svojo podporo k temu. Sedaj imamo zakon, mi imamo predvidene organe, imamo vrsto kandidatov in najbrž nima smisla ob tem tarnati, kako da smo sprejeli bolj ali manj slab zakon. Moramo pa omeniti, da nismo najbolj navdušeni nad tem, da tudi po našem mnenju manjkajo predstavniki posameznih skupin. Tako na primer zagotovo moramo povedati, da naši kandidati niso bili izbrani in imamo zaradi tega tudi upravičeno očitek, ali pa, da niso bili izbrani tisti predstavniki, ki so jih zamejci predlagali iz vrst SLOMAK-a. Ocenjujemo, da bi bilo boljše, če bi bili upoštevani še nekateri drugi predlogi. Vemo, da vseh ni bilo mogoče upoštevati, in zdaj nam preostane samo, da se ozremo po imenih, ki so predlagana za kandidate. In naša ugotovitev, ugotovitev poslanske skupine DeSUS, je, da je med njimi mnogo uglednih osebnosti, tudi takšnih, ki s svojo osebnostjo lahko zagotovijo korektno delo; da je med njimi tudi cela vrsta strokovnjakov in da bi bilo krivično zavoljo tega, ker katerega izmed posameznikov pa mi ne bi podprli, zrušiti ali pa ne oddati glasu za liste. Torej, poslanska skupina DeSUS bo glasovala za. In če rečem nekoliko metaforično, tako kot smo za zakon glasovali, miže in s stisnjenimi zobmi, tako imamo tudi zdaj nekaj pomislekov.
Hvala gospodu Rezmanu. Gospod Jože Tanko bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala za besedo. Vsem lep pozdrav! Državni zbor mora v skladu z zakonom o radioteleviziji do 12. januarja imenovati člane v organe radiotelevizije, to je v programski svet in nadzorni svet. To sta nalogi, ki ju je državnemu zboru naložil novi zakon o radioteleviziji, in danes oziroma jutri bomo morali poslanci sprejeti tudi to pomembno odločitev. Lansko leto so sicer zelo zaznamovale razprave o medijskem prostoru, še posebej o radioteleviziji in njeni nalogi ter vlogi pri informiranju javnosti. Zakon, ki ga je v zakonodajni postopek posredovala vlada, je prešel vse faze, vključno s preverjanjem ljudske volje na referendumu; nikjer se ni zalomilo, čeprav vse le ni potekalo tako gladko, kot bi morda kdo mislil. V vseh fazah obravnave in pri vseh razpravah ter polemikah je bilo veliko govorjenja, veliko obrekovanja, veliko podtikanj, poneverjenih izjav, tudi žolčnih izlivov, izrečenih je bilo veliko zelo neutemeljenih in drugih dejstev, pa tudi veliko utemeljenih, vendar, zanimivo, prav ti utemeljeni razlogi so imeli manjši odziv v javnosti kakor vse ostalo. Mediji, kot rečeno, so se sprejemanju tega zakona posvetili kot še nobenemu, in to se dogaja tudi sedaj, v fazi izvajanja posameznih določb zakona. Pravzaprav je bilo v slovenski zgodovini zelo malo takih zakonov, ki bi doživeli tako veliko medijsko podporo, in morda je tudi kljub vsemu vprašanje, ali so bili razlogi in vsebinska vprašanja v zadostni meri pojasnjena in tudi utemeljena. Kljub temu pa so se državljani odločili, da je treba popraviti zakon, da so potrebne spremembe, da je treba popraviti in dopolniti vsebine, da so potrebni novi in drugačni organi, da je treba spremeniti tudi način imenovanja teh organov, da je treba na novo razmejiti njihove pristojnosti in še kaj. Če to na kratko povem, so se državljani tudi z javnim izrekanjem odločili, da je potrebna reforma radiotelevizije. Novi zakon prinaša bistvene spremembe, ki so istočasno tudi bistvene izboljšave v primerjavi s prejšnjim zakonom, saj so drugače urejene pristojnosti med organi zavoda, med programskim in nadzornim svetom ter direktorjem. Dirigirani model predlaganja, ki je samo delu javnosti omogočil, da je predlagala kandidate za programski svet, je zamenjal model, ki je jasen, pregleden in odprt in ki dejansko omogoča javnosti in institucijam civilne družbe, da predlagajo kandidate za programski svet po svoji presoji. Kar 16 od 29 članov programskega sveta, to je okrog 60%, mora državni zbor izbrati iz predlogov javnosti in civilnih druženj. Komisija je opravila kar zahtevno delo, ko je morala izbrati 16 kandidatov izmed več kot 230 predlogov za člane programskega sveta, in večina teh predlogov je bila zelo uglednih, sposobnih in uveljavljenih kandidatov, ki bi zagotovo opravljali svoje delo odgovorno, kvalitetno in v javnem interesu. Le malo je bilo prijav, ki bi jim lahko oporekali strokovnost in ugled. Lahko smo zadovoljni, da se je na razpis odzvalo veliko iniciativ in da so prijavili tudi veliko ljudi in na nek način smo dobili sliko o tem, koga civilna družba ocenjuje za primernega za delo v organih radiotelevizije oziroma v programskem Svetu radiotelevizije. Z glasovanjem, kot rečeno, smo izmed predlogov civilne družbe in javnosti izbrali uveljavljene kandidate različnih predlagateljev, kandidati so različnih profilov, prihajajo iz različnih regij in so tudi zagotovo nazorsko pluralni. In zato menim, da bo ta izbor omogočil veliko večjo pluralnost in odprtost radiotelevizije in da bodo njihove odločitve zagotovile kar najhitrejše izvajanje zakona in tudi kar najboljše izvajanje javnega servisa. Izbor tistega dela kandidatov za člane programskega sveta, ki so jih predlagale politične stranke, je bil pričakovan. Podobno je bilo tudi pri izboru kandidatov za nadzorni svet, čeprav marsikaj nekaterim, ki se nekako učeno sprenevedajo, morda kaj ni bilo jasno. Vendar, kot vedno, so prepočasi in prepozno postavili kakšno vprašanje, da bi dobili še pravi čas ustrezno pojasnilo. Zelo zadovoljni smo lahko tudi s tem, da je bil postopek glasovanja javen, da se lahko vpogleda v glasovalni listič kogarkoli v kateremkoli krogu in da nihče ni oporekal preglednosti glasovanja in zelo malo je pripomb tudi na izbiro kandidatov. Še nikoli doslej se ni izbiralo tako pregledno kot tokrat, kar samo dokazuje, da je ta koalicija drugačna, kot so bile vse prejšnje in da je vzela resno odgovornost in javnost dela, da je tudi mnogo bolj odprta in tudi korektna. Nič ne skrivamo, smo odprti, podpiramo dobre in utemeljene predloge in svojih odločitev se tudi ne sramujemo in prepričan sem, da smo se, vsaj kar zadeva našo poslansko skupino, tudi tokrat dobro odločali in odločili. Na žalost moramo ugotoviti, da je bila dveurna razprava pred glasovanjem takšna, da se je lahko nekako bolj sramujemo, bila je bedna, žaljiva, bilo je polno podtikanj, laži, sumov, obrekovanja, nepotrebnih spraševanj, in pravzaprav mi je žal, da so v tej diskusiji prednjačili nekateri znani kulturni delavci in kulturni politiki predhodnega obdobja. In mi je tudi žal, da te diskusije postajajo tudi že standard v delu odborov in pa tudi v delu državnega zbora. Mislim, da to ni ravno dobro za ugled te hiše. Ko se je glasovanje zaključilo, se je zgodilo vse drugače, nič od tistih slabih besed se ni uresničilo, vendar tudi nihče ni zmogel besede opravičila in moram reči, da razumem tudi ta nivo dela in delovanja v državnem zboru. Naša poslanska skupina bo vse liste, to se pravi, tisto za nadzorni svet in tudi obe za programski svet, tudi podprla in pričakujemo, da bo to kmalu pripomoglo k večji kvaliteti RTV-ja in tudi k večji objektivnosti tistemu, kar si državljani tudi zaslužijo. Hvala.
Hvala gospodu Tanku. Mag. Borut Sajovic bo predstavil stališče poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Hvala lepa, spoštovani predsednik, za besedo. Kolegice in kolegi. Seveda smo se v poslanskem klubu LDS o tej zadevi že dolgo in večkrat pogovarjali, vendar danes ugotavljamo, da s sprejetjem zakona o Radioteleviziji Slovenije se obljube koalicije o boljšem programu, nižji naročnini in tretjem programu na žalost še niso uresničile. S sprejetjem predloga sklepov o imenovanju 16-ih članov programskega sveta RTV Slovenija in predloga sklepa o imenovanju petih članov nadzornega sveta RTV Slovenija pa se bodo uresničile naše napovedi. Radiotelevizija Slovenija se tako spreminja iz javne televizije v vladno in pa državno televizijo. Javna Radiotelevizija Slovenije bi morala biti vsesplošni javni interes, kakršnokoli podržavljanje v 21. stoletju seveda pomeni samo korak nazaj v doseženi stopnji demokracije. Danes smo pač s tem imenovanjem priča še enemu dokazu o načinu dela in pa razmišljanja nove oblasti, nižajo se že doseženi demokratični standardi in več kot očitno je, da delo teh ukrepov Slovenije ne vodi naprej in pa na boljše. Ves čas sprejemanja zakona o referendumski kampanji smo v poslanskem klubu LDS zatrjevali, da zakon preko načina imenovanja članov nadzornega in programskega sveta povečuje vladni oziroma koalicijski nadzor nad upravljanjem in pa vodenjem Radiotelevizija Slovenija in spreminja Radiotelevizijo Slovenija iz javne v državno. Programski svet pa bo politično podrejen trenutni oblasti in bo tako pomembno vplivala tudi na radijske in pa televizijske vsebine ter s tem seveda tudi pridobil brezplačen politični marketing vladajoče koalicije, današnje pozicije, pred vsakokratnimi tako lokalnimi kot tudi državnozborskimi volitvami. V bistvu to v resnici pomeni izgon civilne družbe iz organa upravljanja javnega zavoda. Vladajoča politika pa si s tem zagotavlja popoln nadzor nad javno radiotelevizijo in s tem seveda ustvarja, ne javno, pač pa državno radiotelevizijo. Novi nadzorni svet, ki odloča o organizacijskih in finančnih zadevah ter celo sprejema statut zavoda, je povsem neskrito vladni organ. Po okusu vlade po bo tako v 11-članskem nadzornem svetu kar šest članov. To pomeni, da bo od zdaj naprej vladna koalicija neposredno odločala o organizacijskih in pa finančnih vprašanjih, ki se tičejo Radiotelevizije Slovenija, pa čeprav ta televizija ni financirana iz državnega proračuna, pač pa iz naročnine, ki jo plačujemo praktično vsi državljani in pa državljanke Slovenije. Seznam 16-ih kandidatov za programski svet kaže, da regionalna zastopanost ni idealno pokrita, lahko bi bila boljša, kot pa je. S to zgodbo se centralizacija Slovenije še vedno nadaljuje in pa poglablja. Bistvena pomanjkljivost je tudi ta, da med člani programskega sveta ni predstavnikov ali predstavnic pisateljev, glasbenikov. Tudi filmarji, da ne govorim o športnikih, niso ustrezno zastopani. Pogrešamo tudi imenovanje strokovnjakov ali pa strokovnjakinj za medijsko področje. Nam se zdi tudi škodljivo, da predstavniki in pa predstavnice uglednih in pa za Slovenijo pomembnih organizacij civilne družbe niso našli mesta v tem pomembnem organu. Približno takšen programski svet smo v LDS-u videli tudi takrat, ko je ta zakon nastajal in kaže se, da so bili naši pomisleki in pa strahovi upravičeni. Sestava je povsem v skladu z željami oblasti, poplačani pa so tudi vsi, ki so koaliciji pomagali podpreti tak zakon. V obsežni razpravi na mandatno-volilni komisiji so nekateri izpostavljali, da naj bi svojo odločitev glede predlaganih kandidatov vezali tudi na to, kakšno mnenje je imel kdo o tem zakonu. To pa seveda ni kriterij, ki ga postavlja zakon. Med kandidati za imenovanje članov v programski svet je kar nekaj takšnih, ki so podprli načrt, ki ga zdaj uresničuje Janševa vlada. Očitno si koalicija želi imeti v svetu RTV predvsem tiste, ki se strinjajo z njihovim pristopom oziroma, kar je še huje, da so kompatibilni z vladajočo politiko. Glasovalni stroj vladne večine je za oba organa upravljanja RTV Slovenija tako na mandatno-volilni komisiji kot tudi v državnem zboru očitno izbral predvsem takšne ljudi, ki najbolje ustrezajo ozkim političnim kriterijem in interesom sedanje oblasti. Tako postavljeni ljudje bodo odločali o imenovanju ključnih ljudi na RTV Slovenija, vključno z uredniki. V poslanskem klubu LDS ne pristajamo na takšen način oblikovanja nadzornega odbora, pa tudi programskega sveta v celoti ne. Mandat na volitvah ni mandat za razpolaganje z vsem v tej državi. Predlog sklepa o imenovanju petih članov nadzornega sveta tudi ni v skladu s tem, kar določa zakon, saj naj bi se upoštevala zastopanost političnih strank v državnem zboru. Vendar pa je bila tudi za nas sestava nadzornega sveta pričakovana, čeprav so predlagatelji obljubljali, da bodo prevladujočo vlogo lahko v nadzornih svetih igrali predstavniki opozicije, poudarjam, prevladujočo vlogo. V poslanskem klubu LDS imenovanja takega programskega in nadzornega odbora ne podpiramo, saj prvi podržavlja nekaj, kar pripada vsem državljankam in državljanom Slovenije, drugi pa pomeni, da bo oblast, torej koalicija, vladajoča pozicija, ponovno nadzorovala tudi v tem primeru samo sebe. Hvala lepa.
Hvala gospodu Sajovicu. Gospod Dušan Kumer bo predstavil stališče poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Dvomov ni več. Vse je več ali manj jasno. Od danes naprej, ko bo vladna večina potrdila nove člane programskega sveta in nadzornega sveta, bomo tudi dejansko dobili provladno Radiotelevizijo Slovenija. S tem bo dokončno zagotovljeno direktno vpletanje vsakokratne aktualne vladajoče politike v upravljanje RTV hiše in s tem posredno seveda tudi zagotovljen kot stranski učinek pritisk na novinarsko svobodo. Današnji predlog članov programskega sveta in nadzornega sveta potrjuje naše napovedi ob sprejemu novega zakona, da je izključni namen predlagateljev sprememb, kako si na formalen, zakonski način, pod krinko demokracije, volje vladne večine v tem državnem zboru finančno in kadrovsko podrediti javno RTV izključno potrebam in marnjam vladne politike. In temu namenu so sledili tudi kriteriji za izbor članic in članov teh dveh najvišjih organov RTV hiše. Zato poslanke in poslanci Socialnih demokratov obeh predlogov ne podpiramo. Do sedaj so namreč imeli v programskem svetu RTV večino predstavniki civilne družbe, ki so si svoje predstavnike tudi sami izbrali. Seveda je vedno mogoče reči, da so bile te posamezne institucije civilne družbe, ki so izbirale, tudi talec političnih interesov. Tega nikoli nobeden ni zanikal. Toda danes je ta interes politike celo uzakonjen. Odločilno besedo pri izbiri članov civilne družbe v programskem svetu RTV so namreč imele politične stranke vladne večine v tem državnem zboru. Če si je prej politika morala zagotoviti in izboriti vpliv v inštitucijah civilne družbe, si je danes vladajoča večina vzela diskrecijsko pravico in sama odloča, kdo je predstavnik civilne družbe, in kdo jo lahko zastopa tako v programskem svetu, kot nadzornem svetu RTV hiše. Rezultat je več kot ilustrativen. Tri člane od 16 članov so dobila katoliška društva, in to poleg tega, da predsednik države direktno predlaga še dva člana verskih skupnosti v ta programski svet. Na primer, predstavniki - danes je že bilo omenjeno - glasbenikov, športnikov, invalidov, poznavalcev, ustvarjalcev otroškega in mladinskih programov in področij in še mnogi drugi pa nobenega mesta v programskem svetu. To je sprememba. In priznajmo si, to je velika sprememba. Sicer pa bomo imeli priložnost kmalu videti, če ta izbor vladne večine res upošteva določbe 17. člena zakona o RTV, ki med drugim pravi, citiram: "da so v svet lahko izvoljene oziroma imenovane osebe, ki s svojim znanjem, ugledom oziroma dosežki na kulturnem, izobraževalnem in kateremkoli drugem področju družbenega življenja lahko pripomorejo k dobremu delovanju in h krepitvi ugleda javne RTV tako doma kot v tujini", konec citata. Ob tem pa je treba poudariti, da ta ista vladne večina ni dovolila, da bi postali novi člani sveta RTV tudi tisti posamezniki, ugledni državljani, še uglednejši strokovnjaki doma in v tujini, ki so ugovarjali vsebini novega zakona. To je bil eden od ključnih izločilnih kriterijev pri izbiri 16 članov izmed 185, kolikor jih je bilo v ožjem izboru. To se da tudi empirično dokazati skozi glasovalne lističe. Tudi pri izbiri članov nadzornega sveta se je pokazalo, kako pomembna je izbira za največjo vladno stranko, to je SDS, glede na nove pristojnosti, ki jih ima nadzorni svet RTV-ja naproti prejšnjemu. Čeprav bo vlada imenovala še svoje 4 od 11 članov sveta, 2 člana pa imenujejo še zaposleni v RTV hiši, se je vladna večina tudi v državnozborski komisiji odločila, da pokaže svoj namen in glasovalno premoč, ki jo ima. Da kot tretja najmočnejša parlamentarna stranka Socialni demokrati nismo dobili mesta v nadzornem odboru, SDS pa 2 člana, je bila čista politična odločitev vladne večine. Ali to priznali ali ne. In je tudi legitimna. Tudi prav. Zato pa lahko brez dlake na jeziku Socialni demokrati tudi povemo, da sta ta dva predloga, ki ju imamo danes na mizi, tako programski svet kot nadzorni svet svojevrstna politična agenda, saj so njeni akterji, poslanci vladne večine bili pri izbiri predvsem politično motivirani. Brez velikih analiz se da hitro ugotoviti, da si je največji vpliv prek tako imenovane civilne družbe v programskem svetu RTV zagotovila Rimskokatoliška cerkev. In na drugi strani si je v nadzornem svetu to dominantno mesto zagotovila SDS. Gre za znani vzorec, ki je uporabljen v nadzornih svetih in upravah podjetij, v katerih ima svoje deleže preko KAD-a in SOD-a tudi država. Tudi tam je dominantna SDS. Skratka, nič se ne bo zgodilo, tudi na RTV ne, kar ne bi bilo po volji in politično kompatibilno s kabinetom na Gregorčičevi. Tam je sedež vlade. Glede na dosedanje ravnanje izvršne oblasti, ko se ni zmogla in hotela upreti tej oblastni skušnjavi, urejati stvari z oblastno močjo, tudi aroganco, če je potrebno, bo podobno tudi v tem primeru. Zato imam na koncu en čisto konkreten, preprost predlog. Programski svet naj dobi v okviru parlamentarnega kanala svoje mesto za neposredne prenose svojih sej. Na ta način bodo gledalci in davkoplačevalci imeli neposredno možnost spremljati uresničevanje obljubljenega. Naj navedem samo tri obljube, ki so po mojem najtehtnejše. Sprejem odločitve o nižjem RTV prispevku. Drugič. Sprejemu boljšega in kulturno-kvalitetnejšega ter družbenega varodostojnejšega TV programa. Tega namreč do sedaj na RTV televiziji po predlagateljih zakona nismo imeli. In tretje. In kako bo potekal neposredni vpliv vsakega porabnika električne energije na opravljanje in kakovost RTV programa. Torej poslanci in poslanke socialnih demokratov, naj še enkrat povem, teh dveh predlogov ne bomo podprli.
Hvala gospodu Kumerju. Gospod Alojz Sok bo predstavil stališče poslanke skupine Nove Slovenije. Prosim.
Spoštovani predsednik, kolegice poslanke in poslanci! Pravzaprav bi težko našli koga, ki bi rekel, da je s tem izborom povsem zadovoljen. Gre za to, da je število mest omejeno in kljub temu, da ta programski svet, zaradi katerega smo šli tudi na referendum in na referendumu so državljanke in državljani odločili, da je zakon kot takšen sprejemljiv, in danes smo pred tem, da moramo v skladu z veljavnim zakonom tudi v državnem zboru, tako kot nam zakon narekuje, izglasovati tako programski svet kot tudi nadzorni organ javnega radia in televizije. Kar se tiče 5 članov v programskem svetu, ki so jih lahko izbrale politične stranke, je treba povedati, da je razmerje moči, pozicija - opozicija, izmed teh 5 članov v razmerju 3 proti 2. In da so pravzaprav vse največje politične stranke, tako kot so zastopane v tem državnem zboru, dobile vsaka po enega predstavnika. Politični izbor se je potem nadaljeval v skladu s to aritmetiko tudi v nadzornem svetu, kjer so politične stranke predlagale pet predstavnikov in tudi tukaj je razmerje bilo predvideno 3 proti 2. Na koncu je prišlo do tega, da je Demokratična stranka upokojencev svojega kandidata umaknila, iz določenih razlogov. Odprlo se je mesto in tako je dobila svojega predstavnika v nadzornem svetu tudi predstavnica ali pa, če rečem tako, madžarska narodna skupnost. Ne vem, kdaj se je v prejšnjem mandatu zgodilo, da bi v tako pomembni instituciji se odprla tudi ob vseh teh omejitvah možnost, da bi lahko narodna skupnost bila zastopana na takšen način. Tokrat je ta možnost ustvarjena. Seveda je bilo največ razprave na komisiji za volitve in imenovanja. Tudi v medijih je bilo največ pozornosti usmerjene v to, kako smo izbrali 16 predstavnikov civilne družbe. Nekateri trdite, da to niso predstavniki civilne družbe, da so to predstavniki, ne vem, političnih strank. Moj predhodnik je šel celo tako daleč, da govori in tudi nekateri mediji to pišejo, da je v njih največ izbranih predstavnikov rimokatoliške cerkve, pa to sploh seveda ni res. Vseh teh 219 oziroma 214 imen so predlagala različna civilna združenja, nekateri pa so se predlagali tudi sami. Izmed teh 214 imen jih dejansko 29 ni izpolnjevalo pogojev v skladu z razpisanimi kriteriji. Res je, da so, če lahko temu tako rečemo, odpadla mnoga znana imena v Sloveniji, največkrat ali pa vsem je manjkalo soglasje. Enostavno nekdo jih je predlagal, ne da bi jih vprašal, tako pač zaključujemo v Novi Sloveniji, ali se s tem strinjajo. Enostavno je pač podal predlog in potem ni bilo soglasja in to je bil pač razlog, da smo na posebni delovni skupini, ki jo je imenoval KVIAZ, 29 imen izločili. Tako je ostalo 185 imen, ena izmed teh 185 je potem še naknadno sama odstopila in na koncu je ostal predlog 184 imen in seveda bili smo pred zelo težavno nalogo, kako potem izmed teh 184 imen izbrati 16 najboljših. Jaz seveda vem, da je tu možno iz različnih zornih kotov povedati, da ta manjka ali da to področje naše družbene stvarnosti ni ustrezno zastopano ali pa sploh ni zastopano. Ampak če si omejen, potem je še dejstvo, da je bilo potrebno spoštovati v zakon zapisani regionalni princip, in se kaj hitro zgodi, da nekdo ni bil izbran v ta organ, pa bi moral biti. Jaz se s tega mesta kot poslanec Nove Slovenije vsem, ki niso bili izbrani, opravičujem, kajti gre za 184 imen, za katere bi se nedvomno lahko reklo, da čisto vsak bi si zaslužil, da so v tem organu. Ampak pač je bilo potrebno narediti na podlagi glasovanja nek izbor in moram povedati, da je vsak od teh kandidatov, ki je bil izbran, moral dobiti najprej večino v delovnem telesu, se pravi, 11 in več glasov, in da bo tudi državni zbor moral z večino glasov vseh poslancev potrditi to predlagano listo. Se pravi, še enkrat bo v tem državnem zboru treba izglasovati s 46 glasovi predlagan programski svet in nadzorni svet. Govoriti potem ob tem dejstvu, da je v tem programskem svetu v ne vem kakšni meri zastopana rimskokatoliška cerkev, je v bistvu čisto sprenevedanje, ob dejstvu, če vemo, da je 70% državljank in državljanov te države na popisu izjavilo, da so pripadniki te institucije. Tja spadam tudi sam in sem ponosen, da so tisti, ki se v tej državi prepoznavajo kot kristjani, dobili v tem trenutku tako veliko zaupanje in ga bodo dobili tudi, upam da, v tem državnem zboru. Gre za eminentne osebnosti v slovenskem prostoru, ki so iz takih ali drugačnih razlogov do tega trenutka bili nekako potisnjeni na stran, sedaj pa se je odprla ta možnost, da se jim to njihovo delo prizna in da se jih tudi prepozna kot vredne zaupanja. Še enkrat povem, to niso nobeni predstavniki rimskokatoliške cerkve, ampak predstavniki ljudstva in predlagale so jih različne institucije civilne družbe. Rimskokatoliška cerkev ima v tem programskem svetu samo enega predstavnika, ki ga je izbral predsednik države, dr. Janez Drnovšek. In vsi, ki govorite drugače, širite neko splošno zakoreninjeno idejo in nek prastrah, v glavnem eno veliko sprenevedanje v ta slovenski politični prostor, ki pa se na srečo ali žalost nekaterih bistri in postaja normalen. Po tem našem glasovanju bo seveda ta programski svet moral začeti s svojim delom, z vsem tistim, kar mu je v tem zakonu naloženo. In prvo veliko delo, ki ga čaka, je izbor direktorja RTV, direktor potem s svojimi pristojnostmi naprej, in v Novi Sloveniji smo prepričani, da bo v nekem doglednem času ta RTV dejansko zaživela tako, kot večina Slovenk in Slovencev pričakuje, da bodo poročanja v tej hiši postala strpna, tolerantna, poštena in da bomo pravzaprav skozi to prišli do neke normalizacije. Kar se pa tiče prenosov iz državnega zbora, tudi v Novi Sloveniji si želimo in bomo naredili vse, da bo do tega čim prej prišlo, da bo tudi normalizacija na tem področju vzpostavljena in da bodo lahko državljanke in državljani, ki to javno RTV, tako kot ste ugotavljali pred mano, plačujejo, videli in slišali, kaj njihovi izvoljeni predstavniki v tem državnem zboru govorijo, kaj delajo in da se bodo lahko potem tudi vsakokrat na volitvah na podlagi tega odločali, komu bodo podelili mandat, da jih zastopa. Hvala lepa. V Novi Sloveniji bomo te predloge, ki so pred nami, podprli.
Hvala gospodu Soku. Sledi razprava poslank in poslancev. Najprej ima besedo gospod Aurelio Juri. Izvolite.
Hvala, predsednik. Začnem tam, kjer je kolega Sok končal. Govori o sprenevedanju. Čeprav se vladni koaliciji seveda ni izšlo povsem tako, kot si je zastavila, izbor 16 članov programskega sveta, da ni bilo vse gladko, je sam kolega Tanko prej povedal, vendarle je večina izbrana, ki ima preglasovalno moč. In večina imen civilne družbe vam je po godu. Tiste civilne družbe, izmed 200 imen, ki je predlagana, ki kroži, tako kot sem jaz napovedal, ko smo obravnavali ta zakon in ga sprejemali, okoli zbora za republiko. So še neka dodatna imena, in drži to, kar kolega Tanko pravi, da je pluralno nazorska sestava, vendar je pluralno samo do mere, ko en nazor, nazor vodilne politične opcije, seveda ni ogrožen. Okoli sprenevedanja toliko. Tako da gledalci in gledalke, poslušalci in poslušalke, bodo imeli to priložnost sami ugotavljati. Nadaljujmo. Zastavljate si s tem programskim svetom, predvsem na programski svet se osredotočam, neko novo ogledalo, ki bi naj vam sproti dopovedovalo, da ste najlepši in najboljši v deželi tej. Ko se zgodi kakšno drugo ogledalo, ki vam pravi, da vendarle niste najlepši, da vam lepota usiha, da ne delate prav, ga pač ščrtate - protikorupcijska komisija, politbarometer, pa še bo sledilo. Vseeno gledalke in gledalci, poslušalke in poslušalci ostajajo isti. Te se ne da spreminjati. Kvečjemu vladna koalicija z boljšim pristopom preko javnega medija vrši določen vpliv. A prej ko slej sem prepričan, da bodo naslovniki našega delovanja spregledali in ugotovili, sami ocenili, koliko je vredna produkcija, koliko je vreden program, ki ga bo javni zavod pod vašim vplivom bo na novo sproduciral. Boste imenovali direktorje, boste imenovali urednike in ti bodo proizvajali program. Jaz dvomim, da bo program dopadljiv, da bo program dober, poznavajoč vaše nazore, poznavajoč vaše izbore in vedoč, da tudi velikega denarja, kot se recimo v Italiji dogaja, ko Berlusconi premore nekaj kapitala, tukaj mi ne premoremo velikega denarja za velike proizvodnje, za velike produkcije, ki so širši javnosti všečne, ki pritegnejo gledanost, ni. Kot poslušalec in gledalec dvomim že danes, da bom jaz s takim programom zadovoljen. Bo pa čas pokazal. O nadzornem svetu ne bom niti govoril. Kolega Kumer je že dovolj povedal. Večina je v tem nadzornem svetu vladna in sam organ, ki ima večino tistega, ki bi bil nadzorovan, ne more le tega nadzorovati. Zato v ta organ ne gre verjeti. Iz tega sledi, da predloga programskega sveta in nadzornega sveta ne bom podprl. Hvala.
Hvala. Ker sta se gospa Uhanova in Capuder zamenjala, ima besedo gospod Capuder. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Poslanke in poslanci! Zakon o RTV je bil sprejet v tem državnem zboru in potem ponovno potrjen na referendumu. Zakon v svojih določbah določa, kako je sestavljen programski svet in nadzorni svet, o katerem danes tukaj razpravljamo. Programski svet šteje 29 članov, od tega 16 članov imenuje državni zbor na predlog gledalcev in poslušalcev programov RTV Slovenija, univerz in fakultet ter društev, zveze društev oziroma njihovih organizacij, zlasti s področja umetnosti, kulture, znanosti in novinarstva ter drugih oblik javnega življenja ter civilne družbe, razen političnih strank. Te pa imenujejo pet svojih članov v tem državnem zboru. Na mandatno-volilni komisiji smo izmed 184 članov, kandidatov, katere so predlagali kvalificirani predlagatelji in so ustrezali pogojem javnega poziva, izbrali 16 predlogov, katere bo, upam, danes potrdil ta državni zbor. Ko pogledamo seznam predlaganih kandidatov, lahko ugotovimo, da smo pri tem izboru dosegli zavidljivo regionalno zastopanost posameznih predelov Slovenije in mislim, da dovolj dobro njihovo strokovnost, čeprav sam pogrešam več kandidatov oziroma članov novega sveta s področja tehnike in naravoslovja. Meni osebno je tudi žal, da je bilo kar nekaj predlaganih kandidatur neveljavnih, niso ustrezale pogojem javnega poziva. Žal mi je zaradi tega, ker je bilo na njih kar nekaj zelo kvalitetnih kandidatov s področja novinarstva, s posameznih umetniških področij in tudi s področja tehnike in naravoslovja. Mislim, da bi ti kandidati imeli veliko možnost, da bi bili izbrani in bi lahko sedeli v tem svetu. S strani opozicije je bilo večkrat slišati, da bo preko programskega sveta prišlo do koalicijskega nadzora nad javno radiotelevizijo. Prepričan sem, da so kandidati, ki smo jih na mandatno-volilni komisiji predlagali, preveč pokončni in suvereni, vsak na svojem področju, da bi si lahko kaj takega sami sebi dovolili. Poleg tega pa sem tudi prepričan, da imajo svoj pogled na svet, ki pa, tudi v to sem prepričan, je mogoče drugačen od pogleda sedanje opozicije. Prepričan sem tudi, da se bodo demokratični standardi odločanja na javni RTV z izbranimi člani programskega sveta in nadzornega sveta izboljšali, kar bo vplivalo tudi na kvaliteto in transparentno delo javnega zavoda ter predvsem na demokratično in popolno obveščanje slovenskih državljank in državljanov. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Mitja Ljubeljšek. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani zbor. Pred nami je udejanjenje ene od pomembnih nalog, da zaživi novi zakon o RTV, ki bo pripomogel, da bo ta pomembni zavod začel delovati tako, kot od njega pričakuje večina državljanov in državljank Slovenije: kakovostno, tako poslovno kot programsko, odgovorno, transparentno, pregledno in gospodarno, neodvisno od politike ter nekaterih sedanjih in nekdanjih vplivnih političnih gospodov, da ne omenjam javnih pisem: Dragi Tone, dragi Borut. Zaradi vsega tega je potrebno v programski in nadzorni svet imenovati nove ljudi, ki so ugledni, z ustreznimi referencami, ki so načelni in odgovorni, ljudi, ki mislijo s svojo glavo in znajo zastopati in zagovarjati svoja stališča v dobro zavoda, gledalcev in vseh nas, ki se bodo trudili zavodu omogočiti, da se spoprime z izzivi prihodnosti tako organizacijskimi, ustvarjalnimi kot finančnimi in tehnološkimi. Pred nami so torej imena ljudi, nova garnitura, za katero verjamem, da naj bi nam s svojim delom v organih zavoda vse to tudi zagotavljala. Vedno znova se kaže, da ne zdržijo trditve opozicije, da se z novim zakonom o RTV Slovenije povečuje politični nadzor nad opravljanjem in vodenjem RTV, da se ogroža neodvisnost novinarskega poročanja, da se zaskrbljujoče znižujejo že vzpostavljeni standardi demokracije., da javna televizija postaja državna itd. Trdim, da so ti strahovi odveč. Omenjene trditve pa so neiskrene, nepoštene in večinoma zlonamerne. Ob takšnih razpravah vedno pomislim na to, kar pravi slovenski pregovor: "Vsak sodi po sebi". Trdim, da so izbrani kandidati izmed 214 predlogov, ki so jih predlagale civilne družbe, od društev, ustanov, zavodov, verskih skupnostih, novinarjev, posameznikov in tako naprej ugledni državljani, seveda različnih poklicev in nazorov. Ne dvomim, da bodo predlagani kandidati delali po svoji vesti in s polno odgovornostjo. Poglejmo samo njihove reference in njihove predlagatelje. Ne gre le za njihov ugled, gre torej tudi za ugled predlagateljev in ne dvomim, da se tega zavedajo kandidati sami in tisti, ki so jih predlagali, kajti ugled je nekaj, kar raste leta, izgubi pa se ga lahko v trenutku. Odgovornost izbranih kandidatov je velika glede na pričakovanja, da bodo resnično varovali neodvisnost in pluralnost RTV-ja. Številne civilne družbe so torej predlagale kar 214 kandidatov za 16 mest. Močno dvomim, da je bil dosedanji sistem boljši, ko je samo nekaj izbranih delov civilne družbe, jaz ne vem, kdo jih je izbral, predlagalo svoje kandidate, v večini primerov svoje izbrance. Ve se, da so nekateri ugledni člani sveta zaradi takšne politike in imenovanja protestno izstopili iz sveta, na primer gospod Rudi Šeligo, gospod Milan Dekleva, gospa Rosvita Pesek, gospod Aleš Berger. Posebej rad bi izpostavil, kar se pri razpravah, pri sprejemanju zakona ni poudarjalo, da se bo 8 članov programskega sveta zamenjalo čez dve leti in da se bo tako tudi v naprej 8 članov programskega sveta zamenjalo vsake dve leti. Seveda bodo imeli kandidati štiriletni mandat. Ne dvomim v to, da so predlagani kandidati sposobni v programskem svetu sprejemati na predlog generalnega direktorja programsko produkcijski načrt, ki je usklajen s finančnimi možnostmi programske sheme, dajati mnenja o predlogu finančnega načrta, obravnavati pripombe in predloge gledalcev in poslušalcev programov ter se do njih opredeliti, imenovati in razreševati generalnega direktorja in odločati o drugih zadevah, kadar tako določa zakon ali statut oziroma vse tisto, kar določa zakon. Prav tako so zagotovo predlagani kandidati za nadzorni svet sposobni sprejeti finančni načrt in letno poročilo, nadzirati poslovanje RTV-ja, nadzorovati vodenje poslovnih knjig, določati ceno storitev in vse ostalo, kar narekuje zakon. Zagotovo se bo z zakonsko bolj opredeljenimi nalogami in pristojnostmi ter uglednimi strokovnimi, odgovornimi ter načelnimi ljudmi izboljšalo stanje na RTV Slovenija, ki resnično ni dobro niti poslovno, niti programsko. Kar se vidi. In tega se ne da zanikati, iz letnih poročil nadzornega sveta. Prav je, da bo nadzorni svet bdel nad poslovanjem zavoda. V ničemer pa ne bo posegal v programsko politiko, ker mu zakon ne daje teh pristojnosti. RTV se financira z javnimi finančnimi sredstvi, s prispevki državljanov za programe RTV in iz državnega proračuna, kjer so sredstva davkoplačevalcev. Zato morajo biti jasne pristojnosti in odgovornosti med organi zavoda, predvsem pa morajo biti v organih strokovni in odgovorni ljudje. Vsi predlagani kandidati za nadzorni svet imajo reference in prakso, nekateri s področja upravljanja, drugi s področja poslovanja ali financ. Vsakršen dvom v neverodostojnost predlaganih je torej odveč. Nič ni narobe, celo prav je, da nam kot posameznikom morda vsi kandidati niso najbolj všeč. Tudi sam mislim, da bi morda kdo drug iz množice 214 kandidatov bil boljši od nekaterih predlaganih. Mandatno-volilna komisija je opravila izbor, ki je pred nami, v katerem so tako kandidati s pozicije kot opozicije. Zato bom tak predlog tudi sam podprl, čeprav se kaže tudi že iz današnje razprave, da vsi deli civilne družbe niso zastopani, na primer glasbeniki, vendar vseh ni mogoče vključiti, kajti mest je samo 16. Sam bom vedno zagovarjal nesporno dejstvo, da so uspehi mogoči le takrat, ko so sposobni ljudje na odgovornih mestih. Pred novim programskim svetom in novim nadzornim svetom so odgovorne in zahtevne naloge, vendar me sestava enega in drugega prepričuje, da bo nova garnitura kos temu, kar se od nje pričakuje. Hvala za pozornost.
Hvala. Besedo ima mag. Majda Potrata. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Kot državljanka in kot poslanka sem aktivno sodelovala pri sprejemanju zakona o RTV, seveda na strani tistih, ki smo menili, da je zakon slab. Zlasti način imenovanja strokovnega sveta in nadzornega sveta se mi je zdel ena najbolj vprašljivih točk v tem zakonu. Toda zakon je tu in jaz bi pričakovala, da bo vladajoča koalicija sedaj zelo zadovoljna, ker bo lahko udejanjila tisto, kar si je zapisala v koalicijsko pogodbo in da bo zaradi tega v svoji kvalifikaciji opozicija dosti bolj zmerna, kot je, in manj nervozno razsipala zelo ostre besede na račun drugačnih stališč. Saj za to gre, za pluralnost mnenj gre. In če si zastavim vprašanje, ali je 16 predlaganih kandidatk in kandidatov za programski svet politično nevtralnih, potem si na to vprašanje odgovorim, da niso politično nevtralni. Kakorkoli že skušamo dokazovati, do so to predlogi civilne družbe, seveda če civilno družbo razumem tako, kot jo eden od kandidatov, da je kataloška cerkev najmnožičnejša predstavnica civilne družbe, potem seveda lahko rečem, da je ta del civilne družbe dobil jedrni del programskega sveta. Med predstavniki civilne družbe, ki so dobili mesto v programskem svetu so društvo katoliških pedagogov, društvo slovenski katoliški izobraženci, akademsko katoliško združenje. Sama kot dolgoletna članica različnih kulturnih društev pogrešam predstavnika zveze kulturnih društev, reprezentativnega, najmnožičnejšega združenja kulturnih društev. Je pa uspelo recimo kulturnemu društvu Sveti Jurij ali recimo kulturnemu društvu zapisi Dornberk, da je s svojim predlogom dobilo reprezentativnega predstavnika v programskem svetu. Kaj hočem povedati? Preprosto to, da ne verjamem, čeprav so bili upoštevani vsi postopki pri izbiri 16 predlaganih članic in članov strokovnega sveta, programskega sveta, oprostite, da bi bilo zgolj mogoče se sklicevati na strokovne reference pri tem, da je uspelo v prvem krogu kar polovico članov programskega sveta izmed 184 predlogov izbrati. Brez predhodnega dogovarjanja to pač ni šlo, tako kot ni šlo v naslednjem koraku. No, nekaj me pri tem seznamu članic in članov vendarle radosti. Prvič to, da je regionalna zastopanost razpršena, denimo, če je idealna, ne vem, da je navsezadnje ena tretjina žensk vključenih v ta svet in glede na to, da sem tudi sama bliže upokojitvi, kot začetku dela me veseli, da je v tem programskem svetu dobila večino tista skupina državljank in državljanov, ki ji lahko rečemo izkušeni ljudje. Namreč, samo trije so pod 50 let, šest je takih, ki so tam med in 50. in 60. letom, pet je takih, ki so med 60. in 70. letom in dva sta celo čez 70 let stara. To pomeni, da so dobili ljudje z izkušnjo v tem programskem svetu pa res tehtno priznanje in je to nekaj čisto drugega kar se dogaja recimo pri imenovanjih na vodstvene funkcije v gospodarstvu, kjer vidimo, da smo dobili vrsto 30 letnikov, ki so izredno dobri in jim pripisujemo spodobnosti, da bodo lahko dobro, ustvarjalno in ne vem kako še vodili podjetja, ki so jim zaupana. Moram povedati, da se je seveda lahko z veseljem zazreti tudi na to, da so celo trije posamezniki imeli to možnost, da so spravili v programski svet svoje kandidate, pri tem mislim seveda na igralca Dareta Valiča, ki je uspel s svojim predlogom, pa še na koga drugega. Torej ne vidim razloga, da ne bi bila vladajoča koalicija s predlogom, kakršen je pred nami, zadovoljna, ne vidim pa tudi razloga, da bi morala sama ta predlog za programski svet podpreti, pričakujem pa od vladajoče koalicije, zlasti pa tudi od ministra za kulturo, da bo s tem programskim svetom lahko uresničena, torej od obeh koalicije in ministra, da bo lahko uresničena referendumska obljuba, kako zelo kakovosten program nas ob tem programskem svetu čaka in da bodo lahko uresničene tudi vse druge napovedi, ki so bile izrečene, ko smo govorili o tem zakonu. Hvala.
Hvala. Besedo ima magister Franc Žnidaršič. [[Ga ni.]] Gospod Milenko Ziherl.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav vsem skupaj. Z velikim veseljem sprejemam ta predlog programskega sveta in nadzornega sveta, kajti nova imena me navdajajo z upanjem, da bomo dočakali tudi novo vsebino. Predstavljam si zadrego mandatno-volilne komisije, ko je izmed 214 imen, ki so vsa imela neko težo, ki so vsa izhajala iz nekih okolij, bila postavljena pred težko nalogo, da so izbrali 16 in potem še 5 ljudi. Slišali smo že, katere kriterije je bilo treba upoštevati in naloga za njih je bila sigurno zelo težka. Od predlaganih kandidatov vsekakor pričakujem, da se bodo ujeli pri svojem delu, da bodo z dobrimi predlogi konstruktivno delali in da ne bo prihajalo do nesoglasij oziroma kot smo slišali, da je v prejšnjih svetih prišlo tudi do izstopov in da se je v roku enega mandata zamenjala polovica članov. Mislim, da pri predlaganih kandidatih do tega ne bo prišlo. Predvsem zaradi tega, ker so tudi kandidati z neko določeno težo in ne tako kot v prejšnjem svetu, ko je bil zelo sporen predstavnik olimpijskega komiteja zaradi njegove velike politične angažiranosti pa tudi kakšnih drugih negativnih točk. Kaj pričakujem od novega sveta? Predvsem spremembe na bolje, predvsem večjo pluralnost, boljšo informiranost, pregledno poslovnost, dobre odločitve, ki bodo zavod RTV Slovenija približale evropskim normativom, kajti zavedati se moramo, da ima veliko ljudi v Sloveniji že možnost dostopa do satelitskih programov in ima lahko doma na ta način tudi 50 in več referenc in vidi, kako se poroča na drugih kanalih, vidi kako delujejo druge televizije, vidi programske sheme drugih držav in si morda tako tudi sam želi nekaj podobnega tudi v Sloveniji. Zato bom kljub temu, da so tudi pri tem predlogu nekatera imena, ki morda meni osebno niso najbolj všeč, pa tudi kolegom - vsak bi verjetno našel kakšno ime ali bi morda drugega predlagal, vendar vseeno, kot sem že rekel, izmed 214 ljudi je bilo zelo težko izbrati ob vsem omejevalnih kriterijih. Zato bi na koncu edino zaželel novim članom uspešno delo, kajti njihovo uspešno delo bo vsekakor zadovoljstvo nas televizijskih gledalcev. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospa Marjetka Uhan.
Hvala lepa za besedo. Lepo pozdravljeni! Spoštovane poslanke in poslanci! Z današnjim imenovanjem članov programskega sveta in nadzornega sveta s strani državnega zbora se izvršuje že sprejeti zakon, ki smo ga lani sprejeli v državnem zboru in so se potem zanj odločili tudi državljani Republike Slovenije na referendumu. Izbrani člani bodo morali upoštevati sprejeti zakon, pa tudi tam, kjer piše, da bodo morali upoštevati mnenje gledalcev in poslušalcev, jih obravnavati, kajti vsi poslušalci in gledalci so tudi zavezanci za RTV prispevek in zato upravičeno pričakujejo dober ali boljši program na javni RTV. V Novi Sloveniji nismo nikoli govorili o cenejši RTV, kar ne pomeni, da pričakujemo večje položnice. Zahtevamo pa zakonito in pregledno poslovanje, za kar bo poskrbel nadzorni svet. Hkrati pa terjamo tudi odgovornost vodilnih na javni RTV. Upravičeno v Novi Sloveniji pričakujemo tudi boljši program. Verjamem, da ga bodo sposobne predlagane osebe sposobne uresničiti, imajo reference. Verjetno niso politično vsi neopredeljeni, kot se jim očita. Tudi ko sem gledala ostale kandidate, ki so ostali zunaj, tudi niso tako politično neopredeljeni. Nekatere moti Rimskokatoliška cerkev, druge pa mogoče Forum 21. Predlagatelji, civilna družba, gotovo jih je skrbno izbrala in pričakovala, da bodo njihovi kandidati izbrani. Žal je kljub temu, da je programski svet izredno številčen, 29-članski, ostalo še veliko dobrih oseb zunaj njega. Gotovo, če imajo dobre namene, da bodo lahko tudi s svojimi predlogami vplivali na izbrane člane imenovanega sveta. Od imenovanih oseb pričakujemo uporabniki javne RTV boljši program, predvsem manj neokusnih reklam, manj nasilja, manj pornografije, več poučnih, izobraževalnih oddaj, tudi večjo vključenost Slovencev, ki živijo izven matične domovine, kajti po podatkih naj bi jih živelo kar pol milijona izven Slovenije, tudi večjo pokritost oddajanja. Vsekakor ostaja še vedno poslanstvo javne RTV informiranje in izobraževanje. Informacije naj ne žalijo nikogar, nobene skupine ljudi, temveč naj bodo korektne, nepristranske, kolikor se da celovite. Torej od programskega in nadzornega sveta se pričakuje velika odgovornost in upam, da jo bodo izbrani kandidati upravičili. Z novim imenovanim, programskim svetom in nadzornim svetom, pa pričakujemo, da se bo uresničil tudi preostali del zakona, tudi tisti, ki govori o tretjem nacionalnem programu, ki je namenjen prenosu sej državnega zbora in upam, da za njih ne bo tako trd oreh, kot se prikazuje v javnosti. Hvala lepa.
Hvala. Vrstni red sta zamenjala Moge in Gantar, zato ima besedo doktor Gantar. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik, spoštovane kolegice in kolegi. Seveda danes z aktom izvolitve organov, torej programskega sveta in nadzornega sveta, vladajoča koalicija prevzema neposredno politično in programsko odgovornost za usodo RTV Slovenije. RTV Slovenija s tem postane državna in ne javna Radiotelevizija. Sam seveda menim in sem že večkrat poudaril, da se bo to prej ali slej obrnilo koaliciji v škodo in da se bo morala soočiti z nehotenimi in neželjenimi posledicami svoje nebrzdane želje po političnem nadzoru Radiotelevizije Slovenije in seveda medijskega prostora nasploh. Danes, naj še enkrat poudarim, ni več mogoče zapreti medijskega prostora, danes lahko obvladate en časopis, dva časopisa, lahko obvladate javno Radiotelevizijo, vendar v globalnem svetu ni mogoče obvladati vsega, še posebej ne elektronskega prostora in seveda tudi ne interneta. Očitki, ki ste jih ob sprejemanju zakona naslavljali na domnevno pristranskost Televizije Slovenije, to naj bi bil razlog za spremembo zakona in seveda razlog tudi za spremembo sestave programskega sveta, se že danes vrača nazaj v obliki ironije in cinizma. Spomnimo se, da je bilo ob razpravah ob sprejemu zakona večkrat poudarjeno in kot nekakšno nezaslišano dejstvo, da je tedaj javna Radiotelevizija Slovenija prenašala proslavo nekega privatnega podjetja samo zato, ker je bil tam prisoten tudi nekdanji predsednik države, in to je seveda šlo v breme in očitek tedanjemu oziroma še tedanjemu predsedniku nadzornega sveta gospodu Janezu Kocjančiču. In kaj se je zgodilo predvčerajšnjim? V nedeljo popoldne je televizija, javna Radiotelevizija, na drugem programu prenašala en dogodek neke sicer največje civilnodružbene organizacije samo zato, ker so sedeli tam predsednik države, predsednik državnega zbora, cela vrsta ministrov in drugih uglednih ljudi. Ob tem, da so pregoreli telefoni, ker je pač odpadel neposredni prenos neke rokometne tekme. Lepo vas prosim, če ne razumete tega dejstva, da je strukturni očitek, ki ste ga vi dajali tedaj javni radioteleviziji, enak temu, kot ga lahko damo vam, da se je zgodilo isto v še bolj neprikriti obliki, in to se vam bo vedno znova dogajalo in še naprej dogajalo. O kandidatki in kandidatih ne bom kaj dosti razpravljal. Mislim, da se tudi ne spodobi. Velika večina jih gotovo spada, to je razvidno, ker vsak ima svojo zgodovino, jih spada, k temu, kar bi rekli k desni svetovni ali konzervativni svetovnonazorski opredelitvi, kar seveda jasno ni nič slabega, je povsem legitimno. Vendar je treba vedeti, da bo s takšnim izborom večina v tej vladajoči koaliciji zagotovljena. Seveda je notri tudi nekaj tistih, ki so notri za sebe, bi lahko rekli, nekaj ljudi, ki evidentno spadajo v nek drugi politični ali svetovnonazorski okvir, tudi širše lahko gledamo, vrednostni. Gotovo pa je, da jih je tako malo, da bodo lahko kaj povedali, kaj poprotestirali, tako kot mi tukaj, in seveda ne bodo mogli bistveno vplivati, bodo seveda, skupaj z drugimi sredstva demokratične legitimizacije takšnega programskega sveta. Sam moram reči, da me čudi, da nek slovenski pesnik, ikona, urednik Nove revije, s katerim se dobro razumeva, vendar se nikoli ne strinjava, ni bil izbran. Moram reči, čeprav sodi v nek drug vrednostni in politični kontekst, kot sodim jaz. Moram reči, da po mojem zato ne, ker ta moj, bi rekel, moj znanec misli resno to, kar govori. In taki tudi z vaše strani, ki mislijo resno to, kar govorijo in kar delajo, niso zaželeni. Tam se bo treba prilagoditi političnim okoliščinam. Sam bi seveda rekel še to, da je veliko govorcev opozarjalo na nezadostno regionalno zasedeno sestavo, pa tudi profesionalno sestavo, pa nekatere civilnodružbene organizacije niso zastopane in podobno. Znova isti argument, ki ste ga navajali, ko ste govorili in kritizirali sedanjo sestavo sedaj še, bi rekel, torej obstoječega programskega sveta, ki danes tako rekoč umira. Znova tudi ta mehanizem, ki ste ga postavili, ne pove, ne da nič novega, ne preseže problema, ki je bil prej, namreč problem reprezentančnosti civilne družbe je dejansko problem. Absolutno. In vi ste ga rešili na način, kot se ga ne sme rešiti. To je, da ste vi vzeli državni zbor, da mi povemo, kdo so pravi predstavniki tako imenovane civilne družbe in zato jasno niste in ne moremo biti zadovoljni. Res je, vsi smo prebrali pismo gospoda Janija Goloba, uglednega skladatelja, glasbenika, ki je sedaj predsednik društva skladateljev, ki pravi, da ni notri nobenega glasbenika. Jaz razumem ta odgovor, to njegovo skrb, mislim, da je to slabo, pa vendarle njemu in podobnim v tolažbo bi rekel, da muzika, ki se bo ustvarjala in po kateri bo plesala vladajoča koalicija v programskem svetu, ni za vsako uho in seveda za vsak glasbeni posluh. Tako da mogoče je to slaba ali pa dobra težava za vse tiste, ki niso in ne bodo prišli v ta programski svet. Drugi toni in druga glasba se bo igrala drugje. Sam menim, da programski svet, o katerem bomo danes največ razpravljali nima več posebno velike vloge. Ključne odločitve so v nadzornem svetu, tu je jasna zgodba, vlada neposredno prevzema tudi po zakonu zadeve in to je televizija, ki je državna televizija. Še enkrat bi rad povedal to, da je naša največja izbira, naša, vaša, gledalk in gledalcev največji pripomoček je daljinski upravljavec in tega bomo uporabljali pogosteje kot doslej. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Miran Potrč, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovane gospe in gospodje. Prepričan sem, da po izrečenih stališčih mojih kolegov kaj bistveno novega ni mogoče dodati, ker pa govorimo o tako pomembni instituciji, kot je javna ali pa je bila javna RTV in o sestavi njenih organov, je morda kljub temu prav tudi trikrat, petkrat in še večkrat ponoviti temeljne ugotovitve. Prav je, da si jih zapomnimo danes, ker nas bodo spremljale naslednja leta, ko bo ta programski svet in ko bo ta nadzorni svet v radioteleviziji odločal. In prvo, kar bi rad ugotovil, potrdile so se naše trditve, da je edini smisel novega zakona o radioteleviziji, da v radioteleviziji preko sestave organov prevzamete oblast. Jaz bi šel za korak dalje od kolega Gantarja, to ni državna, ker potem bi bila morda le še od vseh, ampak to je vladna radiotelevizija; vladna večina ob pomoči nekaterih posameznikov in strank si je zagotovila, da ima polno prevlado v programskem in nadzornem svetu in da bo lahko iz vladnega kabineta z najkrajšimi ukazi izpolnjevala tisto vsebino, ki si jo bi vlada želela. Najbrž je že bilo podobno rečeno, toda izmed 21-ih kandidatov teh 16, ki bi naj bili predstavniki javnosti, in teh 5-ih, ki jih izvolijo stranke, je bilo 12 članov izvoljenih zgolj z glasovi koalicije v nekaterih izjemnih primerih še s podporo Slovenske nacionalne stranke in gospe Pozsončeve. Ja, to je res. In to prav gotovo ni mogoče reči drugega, kot da so to res samo člani nadzornega sveta, ki jih je izvolila ta koalicija. Od drugih 9-ih pa ni mogel biti izvoljen nihče, ki ni mogel dobiti večine glasov sprejetih s strani vrst koalicije. 8 je najmanj, kar je dobil, pravilom pa 9 ali 10. Skratka, vi v koaliciji ste izvolili tudi tiste predstavnike, pri katerih glasovanju so sodelovali tudi poslanci opozicije in, recimo, lahko štejemo, da je bil nek mogoče dogovor, da gre za ljudi, ki bodo lahko zastopali oboje interese. Ponovno je prav povedati, čeprav vam gre na živce, da imajo največ predstavnikov verske institucije, poleg dveh, ki jih predlaga predsednik države, še neposredno trije, ki so jih predlagale institucije Cerkve, nekateri pa še po svojih znanih stališčih. Ampak pri tem je prav povedati, da, recimo, evangeličanov kot druge avtohtone slovenske cerkve, ni v tem krogu, ker je samo eden iz pravoslavne cerkve, ki ga je predlagal predsednik države. Koalicija je izvolila samo predstavnike Rimskokatoliške cerkve. Približno nekaj malega, podobno bi se lahko reklo za novinarje, ki so trije iz vrst v programskem svetu, drugače pa samo ena raziskovalka, ena humanitarna delavka, en predstavnik zdravstva, en kmet in nikogar, ker je bilo danes že povedano, ni iz zvrst Zveze veteranov vojne za Slovenijo, pa so bili predlagani, pa se vam ni, tudi koaliciji zdelo vredno, ko tako trkate na osamosvojitveno vojno in nam očitate, čeprav smo bili hvala bogu takrat vsi skupaj, da znamo to premalo oceniti, da bi kogarkoli od veteranov vojne za Slovenijo izvolili. Nikogar ni od Društva slovenskih skladateljev, nikogar iz Gasilske zveze, nikogar iz Turistične zveze, iz nevladnih organizacij, Zveze prijateljev mladine, Olimpijskega komiteja, Zveze potrošnikov, Združenja delodajalcev in vse to so bili kot civilna družba formalni predlagatelji za sestavo sveta. Tako je. In tudi, kar zadeva regionalno zastopanost ima samo polovica regij - ali pa nekaj več kot polovica - svojega predstavnika. Res pa je, da je na tej podlagi prišlo do bistveno spremenjenih svetovnonadzornih pogledov v programskem svetu, pluralizem bi bil dober in jaz bi ga bil vesel, toda bojim se, da ne gre več za pluralizem in da ob nedeljah ne bomo ne samo v trgovine hodili, ampak da tudi več ne bomo gledali športnih in kulturnih prireditev, ker bo treba nedeljo rezervirati kot gospodov dan za karkoli drugega. Bojim se, da gremo z velikimi koraki v to smer, gospe in gospodje. Posebej in še hujše je, če govorimo o nadzornem svetu. Ali se še spomnite obljub predsednika vlade, gospoda Janše, kako ponuja opoziciji članstvo v nadzornem svetu? Mi ga sedaj javno sprašujemo, kje so te njegove obljube, da nam njegova koalicija in njegov SDS ni mogel zagotoviti niti enega mesta v nadzornem svetu! Sebi ste si prigrabili oba, ker menite, da opozicija nima dolžnosti, da sedi v nadzornem svetu, namesto nam, ste dali Slovenski nacionalni stranki. Če ste želeli, lahko, ampak bi lahko dali tudi nam, ker je še vedno sestava nadzornega sveta takšna, da štirje člani vlade in dva, ki ste jih izvolili, predstavljajo vedno in v vsakem primeru popolno in absolutno večino, ki bo lahko storila vse, kar se boste v vladni koaliciji odločili in dogovorili. Takšno je to stanje. In takšen programski, nadzorni svet bo vladal. Jaz mu želim, da bi uspel izpolniti obljube, ki so bile, po moje, nerealne, vendar obljube, ki ste jih dajali v javni razpravi o zakonu o RTV-ju, da bo program boljši, da bo več različnih vsebin, da bo prišlo do pocenitve naročnine Radiotelevizije Slovenija, da bo uveden tretji parlamentarni program, da bo prišlo do racionalizacije in boljšega gospodarjenja, želim svetu in nadzornemu svetu, da vse to čim prej doseže in po teh kriterijih, gospe in gospodje, bomo mi vašo odločitev za sestavo teh obeh organov tudi spremljali. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Ivan Grill. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Kolegice in kolegi! Kolikor jaz vem, je predsednik vlade gospod Janša resnično velikokrat zatrjeval, da bo opozicija imela članstvo v nadzornih svetih, vendar ni nikoli omenjal, da to pomeni, da bo socialna demokracija imela članstvo v nadzornem svetu, saj je opozicija sestavljena, kot vemo, tako iz LDS-a, iz Socialnih demokratov in tudi iz Nacionalne stranke. Tudi kar se tiče sestave programskega sveta, kjer bi imeli notri od gasilcev do predstavnikov turističnih društev in tako naprej, sem prepričan, da če bi imeli vseh 184 prijavljenih kandidatov, tega kriterija v celoti ne bi uspeli zadostiti. Ta zakon oziroma to, kar danes sprejemamo, bi lahko že sprejemali vsaj šest mesecev prej, kajti, kot vemo, smo zakon sprejemali meseca aprila v lanskem letu. Vemo tudi, da se je sprejemu tega zakona opozicija, LDS in Socialni demokrati, prizadevala, da ta zakon v nobenem primeru ne bi uspeli sprejeti. Bili smo deležni številnih kritik, podtikanj, demagogij, ki so mejila na rob dobrega okusa. Vsa ta nasprotovanja so bila v cilju, da se ohrani medijski monopol in nekorektno oziroma pristransko poročanje o družbenih dogodkih in o aktualnih dogodkih v Sloveniji. Šli ste celo tako daleč, da ste državni svet podredili, izglasovali veto in potem smo imeli tudi referendum, kjer pa so dokončno volivci povedali, da si želijo nov zakon in te spremembe, ki jih ta zakon prinaša. Vsaka demokratična družba si zasluži, da ima takšen medij, ki bo poročal pluralno in nepristransko. Prepričan sem, da bo ta programski in nadzorni svet, ki ga danes potrjujemo, izpolnil pričakovanja, ki so jih volivci izrazili na referendumu. To pomeni, da bomo imeli radiotelevizijo s transparentnim delovanjem, z boljšim programom in s korektnim poročanjem. Tudi sestava programskega sveta je geografsko razpršena, vendar v celoti zagotovo ne moremo zadostiti, da bomo pa iz vsakega delčka Slovenije imeli enega predstavnika. Ne nazadnje, saj smo odvisno samo od tistih ljudi, ki so bili s strani številnih društev in interesnih skupin predlagani v obravnavo. In iz teh 184 kandidatov smo uspeli potem izbrati neko, lahko rečem, po moji oceni zelo enakomerno geografsko in tudi strokovno zastopanost v tem svetu. Sicer pa, vemo, bomo že čez dve leti, vsaj tako nam nalaga zakon, morali polovico teh članov nadomestiti z novimi in tukaj se potem ponovno ponuja priložnost, da bomo izmed ponudbe - upam, da bo ta ponudba še bolj široka, še bolj pestra - izbrali takšne kandidate, s pomočjo katerih se bomo približali nekemu idealnemu razmerju tako po geografskih kot tudi strokovnih zastopanosti. Jaz bom ta predlog podprl na podlagi zaupanja v mandatno-volilno komisijo in sem prepričan, da bodo vsi ti člani prispevali oziroma opravičili zaupanje, prepričanje tistih, ki so jih predlagali, in tudi nas, ki bomo to stvar potrjevali. In čisto na koncu bi želel tukaj še eno informacijo oziroma neko pridobitev tega zakona, ki bo oporekala trditvi mojega predhodnika, da ta zakon ne prinaša drugega kot samo spremembo v upravljanju. En praktičen primer lahko iz Novega mesta, kjer je sedaj interes, da se skuša izdelati dokumentarni film o ustanovitvah in razvoju industrije motornih vozil, današnjega Revoza, ki bo zagotovo imelo en pomemben zgodovinski in tudi arhivski dokument tudi za Slovenijo. Ta zakon vsem tem zainteresiranim omogoča, da bodo lahko praktično brezplačno lahko prišli do vseh tistih arhivskih posnetkov, ki jim bodo omogočali potem tudi izdelavo tega filma. Zagotovo je to tudi en delček tistega, kar si naša slovenska družba želi in pričakuje. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Barovič.
Hvala. No, jaz sem predvideval, da bo šla razprava v smer, v katero gre, saj je marsikateri očitek z ene ali druge strani.
Oprostite, gospod Barovič, bilo je javljeno, da se odpovedujte. Verjetno je to napaka vaše službe, se opravičujem. Imate besedo. Izvolite. Drugič pa prosim, da preverjate oziroma da poslanska skupina javlja bolj točne podatke. Gospod Barovič, boste za tem na vrsti. Izvolite, gospod Anderlič.
Jaz se opravičujem. Očitno je predaleč od tam do gor, da bi vse funkcioniralo, tako kot očitno je predaleč med javnostjo in strankami vladajoče koalicije, da bi razumeli in slišali, kaj si ta javnost zares želim, in da bi temu primerno tudi delala zakone in na koncu tudi sestavo sveta RTV. Ko mi je en minister na začetku mandata rekel in prebral sem tudi v intervjuju "skrajni čas je, da naredimo tudi nekaj reda v civilni družbi oziroma v organizacijah civilne družbe." Mislil je pa na nekatere športne organizacije in funkcionarje v teh športnih organizacijah. Prišel je čas lustracije in zgodilo se je to pri tistem delu, ko se reče, civilna družba naj vpliva na oblikovanje programa javne radiotelevizije prek sveta, prek predstavnikov, ki jih bo izvolil državni zbor. Če ste že res želeli in morali lustrirati predsednika - in to je bilo tisto glavno, kar ste imeli očitno v mislih lustrirati in na noben način ne dovoliti, da bi sedanji predsednik Olimpijskega komiteja prišel v ta svet -, potem bi seveda morali imeti v vidu, da je Olimpijski komite tista organizacija civilne družbe, ki združuje, po mojih podatkih, daleč največ aktivnih in pasivnih članov civilne družbe, če hočete, od športnikov, športnih delavcev, in najmanj tistih, ki smo bili včeraj oziroma predvčerajšnjim v Mariboru, pa v soboto tudi, pa bomo šli v Planico, pa bomo šli na Pokljuko, pa na nogometno tekmo, če hočete, in tudi kam drugam še. In če štejete zraven [[...]] [[Oglašanje iz ozadja.]] Seveda, kupiš karto, gospod Jožef, in greš na tekmo, tudi to je mogoče. Sam delujem v nekaj športnih organizacijah in vem, kako se to počne. In vem, da je treba za to, če se hočeš aktivno, pasivno ali kakorkoli udejstvovati, tudi nekaj prispevati. Ampak to je civilnodružbena pravica in če nočeš kupiti karte, pač ne boš šel na tekmo - ali če te ne bodo povabili. Koliko je še tistih, ki delujejo v športnih zvezah, ki niso člani mednarodnega olimpijskega komiteja, torej panoge in tako naprej, da ne naštevam. In če k temu prištejem še proteste glasbenikov in nekaterih drugih civilnodružbenih organizacij, potem se vprašam, kaj je tisto, kar ljudi zanima: ali ne program, ki vsebuje šport, glasbo in tako naprej. In če bi primerjal v zdajšnji situaciji ali pa v tisti bodoči, sem prepričan, da šport ne bo mogel izginiti z ekranov, da glasba ne bo mogla izginiti z ekranov ali radijskih programov, ampak da bo vsekakor tega še kar precej. Sprašujem se, seveda, po kakšnem izboru in kakšen ta bo, ampak to je že drugo vprašanje. Jaz ocenjujem, da je te vsebine kar polovica, če ne celo več na ekranih. In je tudi v bodoče bo, ker če odštejemo informativni program, ki je v posebnem interesu vseh tistih, ki se ukvarjajo s politiko ali pa so kako drugače odvisni od politike, vendar je to tisto, kar ljudi zanima kar tako. Torej, če je tisti minister najavil, da je treba narediti neko revizijo tudi na tem področju, potem je mogoče na marsikakšen način to narediti. Jaz predpostavljam, da so v vsaki panogi neki postopki, aktivni člani o tem odločajo in boste tudi iz olimpijskega komiteja lahko naredili bolj spodobno organizacijo, če vas to moti. Torej, lustracija je na delu ali kot bi rekel gospod Sok, tisti, ki ne marajo občin, tisti vnašajo zmedo, in naj se ve, kateri so naši. Namreč, v neki drugi izjavi pravi, "če boste podprli občine, ste ta pravi, sicer, če ne, vnašate zmedo." Torej, če niste naši, če ne mislite tako, kot mi mislimo, potem vnašate zmedo. Ali kot bi rekel moj dober prijatelj, gospod Ivan Oman: "Ni važno, kaj zna, ni važno, kaj počne, važno je, da je naš." Znamenita, legendarna izjava izpred dvanajstih, trinajstih let. Uspevala je in se je obdržala dobre dve leti pa pol, od 1990 do 1992 in tudi pol leta leta 2000 in seveda od decembra 2004 naprej je ponovno na delu. Ampak to ni nič hudega. Jaz bi seveda rad, da bi kdaj se prisluhnilo opozorilom domače strokovne javnosti in tudi tuje, ampak kot je bilo rečeno, zakon je bil sprejet, na referendumu potrjen in kljub temu je bila še ena možnost, da se prisluhne mogoče neki bolj uravnoteženi ali bolj razumni politiki pri sestavljanju sveta RTV. Jaz mislim, da ni potrebno posebej poudarjati, da tiste civilne družbe, ki se združujejo okrog olimpijskega komiteja, športnih zvez, glasbe in tako naprej, ne morejo nadomestiti predstavniki društva Brazde vzdržljivosti niti gorniške organizacije oziroma Gorniškega kluba iz Luč, zgolj slučajno. Zakaj? Blizu tam so nekateri zagovorniki, ampak to je zgolj slučajno. Jaz verjamem, da se bodo te stvari izkristalizirale in da ko bo prvič se sestal ta svet, da bodo vsi ti člani in članice tega sveta zastavili jasno besedo, da jim je do tega, da se ta pluralnost, ta različna pričakovanja in zahteve gledalcev, poslušalcev udejanijo, predvsem različna, in seveda, da se upošteva tudi različnost civilne družbe, ne tako, kot je bilo že danes tukaj citirano, da seveda se grupirajo samo okrog, seveda ne okrog podobnih, ampak okrog istih ideoloških skupin in z istimi sporočili in z istimi zahtevami do televizije. Zakaj se niste pozabavali z mislijo, da bi ugotovili, kaj je pravzaprav civilna družba v Sloveniji, kdo jo predstavlja, na kakšen način je organizirana in kako jo je mogoče zajeti v tokove odločanja, prispevanja k oblikovanju te družbene podobe v Sloveniji? Zakaj se niste pozabavali s tem? Ne, niste se! Drugače ne bi bilo pet z enega področja, z drugega področja civilne družbe pa nič. Pa nič. Bi to najbrž porazdelili. Torej odgovorite mi, ko kažete s prsti sedem, neko pravljično število imate v mislih, najbrž ste mislili na apostole ali kaj podobnega. Ampak [[...]] [[Oglašanje iz ozadja.]] [[...]]ne, ne, saj najprej sem želel reči pravovernih, ker tudi tam niso bili vsi, vsi, kako se reče, so bili tudi nekateri izdajalci ali kako se temu reče. Ja en sam, kdo je imel pa fige v žepu ali pod mizo pa ne vem, tako da zdaj tukaj ne bi o tem razpravljali. Če želite, lahko tudi, saj verjamete, da kaj poznamo tudi [[...]]
[[...]]izklopite mobitel, mobitel brni nekje pri mikrofonu. Ja, hvala lepa.
No, saj najbrž bom deležen kakšnega ugovora, pa bom potem lahko še kaj prispeval k temu, ampak najbolj všeč mi je izjava gospoda Soka, ki je objavljena v današnjem časopisu, kako, kako delajo zmedo tisti, ki seveda so proti nečemu, kar on misli, da je najbolj prav. Jaz mislim, da je to ravno bogastvo. V časopisu, da ne bom citiral tistega, kar piše v časopisu, bo kar prav, da gospod Sok sam preberete. Tega predloga seveda zaradi tega ne morem podpreti in jaz tukaj upam, da tista napoved nekega ministra na začetku mandata ne bo dosledno izvršena in da boste izvajali lustracijo v športnih organizacijah, pa čeprav se on sam zavzema izrecno samo za podporo enemu klubu kaj šele panogi. Jaz upam, da je minister za vse, tudi za tisti del civilne družbe, ki mu mogoče ni všeč.
Hvala. Izvolite. Replika. Izvolite, gospod Jerovšek.
Hvala lepa. Na izvajanje eksperta za civilno družbo, gospoda Anderliča, imam to pripombo. Namreč, da ko je mene oponašal, da si naj kupim karte za nekatere prireditve, bi rekel to, da včasih dobim kakšno vabilo, ampak ko sem bil pa v opoziciji prva štiri leta, nisem dobil nobenega vabila, ko ste bili v na oblasti. Moram reči, da edinkrat, ko sem bil na veliki tekmi v Planici, sem si kupil karto in se prišel v bližino tribune VIP, pa sem že bil predsednik komisije takrat, ampak mene gor niso spustili, gospod Anderlič. Če mene spomin ne vara, ste pa vi bili na tisti tribuni. Pogosto sem vas videval na teh tribunah in jaz sem prepričan, da ste si vedno karto kupili za svoj denar, vendar ko sem videl, da nisem mogel kot član opoziciji priti na tribuno s svojo karto v Planici sem tisto VIP tribuno, ni bilo to v času vaše vladine "very important people", ampak "veze in poznanstva" so odločala, ta ljudski prevod tega in jaz mislim, da je tega dandanašnji bistveno manj, da člani opozicije še vedno dobite vabila. V nekaterih institucijah pa celo v ložah sedijo še po starem sedežnem redu, kadar predstavljajo kakšne institucije. Tako da, gospod Anderlič, tu bo treba tudi pred svojim pragom nekoliko pomesti in potem boste lahko delili očitke. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Anderlič. Še ena replika je, če dovolite. Izvolite.
To je nekaj, kar je nerazumljivo, da takrat, ko nekdo iz klopi provocira, da ga ne opozorite, potem mu pa daste repliko, ko mu jaz samo pojasnjujem nekaj, kar pravzaprav je v študiji sami. Provocirali ste, gospod Jerovšek, iz klopi in jaz sem vam odgovarjal, da ne bi bilo potem kaj nejasnega. Če pa seveda imate pač taka merila, se bom jaz v bodoče tudi tega poslužil, samo če je to sedaj nova praksa poslovniška, ampak jaz mislim, da to ni bila prilika za repliko, niti ni gospod Jerovšek imel v tem delu priliko za repliko, je pa seveda možnost, da bi v diskusiji potem midva tudi polemizirala. Sicer pa, težko je vabiti nekoga na prireditve, če nikoli ne pokaže nobenega interesa za to in se bi pokazal tam samo zato, da bi bil z brezplačno karto na VIP loži. To je seveda nekaj drugega.
Gospod Anderlič, s svojim osebnim govorom, ki seveda poživi razpravo v državnem zboru, vendarle morate računati, da sprožite tudi vrsto replik. Še eno repliko ima gospod Sok.
Hvala za besedo. Verjetno gospod Anderlič ni samo poživil te razprave, ampak je vzbudil tudi določeno zanimanje, ker je opozoril, da je v Delu objavljeno nekaj zoper mene, pa ker ni hotel povedati, bom sam povedal. Torej, objavljeno je, da sva dva občinska svetnika, Alojz Sok in Branko Šumenjak - ki pa ni občinski svetnik, to je napaka v Delu -, izgubila tožbo na vrhovnem sodišču, zato ker sva se pritožila zoper prodajo Komunalnega podjetja Ormož. [[Oglašanje iz ozadja.]] Če dovolite, kolega Anderlič! Saj sem vam rekel, da povejte, kaj piše - da sva izgubila tožbo. Zanimivo pa je, da je to v Delu objavljeno, preden je nama bila tožba sploh vročena. Se pravi, danes je 10. januar in midva tožbe nisva dobila, nama ni vročena, Delo pa poroča in Večer je poročal že pred tremi dnevi. Nad tem se je treba zamisliti, kako deluje v tej državi ta sistem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Nadaljujemo z razpravo. Besedo ima gospod Barovič.
Hvala. Vračam se k vsebini. Začel bom s tem, da sem bil tudi sam osebno zelo jezen v nedeljo, ko nisem mogel spremljati neposrednega prenosa rokometne tekme, kajti športniki so zame ambasadorji države Republike Slovenije. Žal se zavedam, da nimam te možnosti, ker sem bil prizadet, da bi imel zdaj kar možnost zamenjati urednika, ki je vsekakor kriv, da je izbral eno stvar namesto druge. [[Oglašanje iz ozadja.]] lahko bi bil, pa nisem. Veste, tudi sam sem včasih jezen, ko mislim, da sem kaj dobrega povedal v državnem zboru, pa gledam televizijo, pa pač tistega inserta, ki se mi je zdel zelo dober in koristen, ni. Pa ne bom šel zdaj zaradi tega menjati odgovornega urednika informativnega programa. To govorim zato, ker v tej razpravi ves čas poslušam, z ene in druge strani vejejo samo užaljenosti na ta račun. Tudi mi smo lahko užaljeni v Slovenski nacionalni stranki zato, ker nimamo predstavnika med petimi izvoljenimi v tem državnem zboru v programskem svetu; ga pač imamo v nadzornem svetu. Neka druga politična opcija iz opozicije ga ima pa v programskem in ga v nadzornem nima. Pa tudi tega ne bom tu očital kot užaljen otrok, jaz imam, ti nimaš. Sam ne poznam večine imenovanih v programski svet in nadzorni svet; zelo malo jih poznam. In toliko so me moji starši naučili, pa življenje me je naučilo, da ne sodi ljudi samo po videzu ali pa kar na pamet, čeprav jih ne poznaš. Tudi sam imam prijatelje, ki so bili med 184 kandidati, pa zanje nisem rekel ne našemu predstavniku na Kviazu ne nikomur drugemu, Kviaz se je odločil, kot se je. 184 ljudi po presoji Slovenske nacionalne stranke je bilo kandidiranih iz vseh političnih opcij. Res pa je, da se je lahko potem dogajalo marsikaj. Karkoli se že je, rezultat je tu. Spoštovane kolegice in kolegi, jaz pravim, težko presojam med temi ljudmi. Poznam spoštovano gospo, ki je predstavnica Rdečega križa in je doma iz Trbovelj, in jamčim, roko dam v ogenj in prisegam nase, da je vse življenje zelo apolitična. Ampak, to je ena izmed mnogih. Cenim tisti ljudi, ki imajo tu doktorske nazive, ki so spoštljive starosti, tudi res je, kar je bilo danes povedano s strani kolegov iz opozicije, da je dobro in pametno, da je modrost in starost, ampak ta gre v korist vsem, z roko v roki z mladimi, ki so polni energije. In tudi to je ena pomanjkljivost, ki jo mora priznati izbor, da je premalo mladih vključenih. Drži tudi, da so strukture - jaz sem se spomnil oziroma omenil v uvodnem govoru glasbenike. Res je, da so tudi druga področja iz vsebine nacionalne televizije in nacionalnega radia in življenja, ki nimajo svojih predstavnikov, in to je napaka in to mora tudi tisti, ko je bilo znano v 184 kandidatov, lobiral tako ali drugače ali se dogovarjal tako ali drugače o imenih, o starosti, o izobrazbi, o predstavnosti in o vsebini. Res je bilo to, prepričan sem, pri tistih, ki so tako delali, so delali in vso legitimno pravico imajo, ampak bilo je površno, preveč površno, da niso upoštevali vseh sfer, ki morajo biti zastopane zaradi vsebine v tem, kar mi govorimo. Ena od spoštovanih kolegic je danes celo že sama oblikovala programe v tem državnem zboru, kar seveda spet ni prav in meče slabo luč na naše delo. Mi nismo danes za to, da bomo zdaj govorili, kaj naj bi po televiziji ali po radiu bilo pa kaj ne. In prosim kolegice in kolege, da si tega z ene in druge strani ne dovolimo. Za to bodo odgovorni uredniki imenovani, s pomočjo vseh tistih, o katerih danes govorimo, ki oblikujejo programski svet in ki bodo morali reči: "Tako bo." Reči odgovornemu uredniku programov javnega zavoda: "Premalo je slovenskih filmov," ali pa "premalo je slovenske drame, premalo je slovenske kulture, premalo je slovenske klasične glasbe." Zato so ti ljudi imenovani in morali bodo presojati, kaj je za nacionalno televizijo bolj pomembno: ali - bom rekel zdaj na pamet ali konkreten primer dal - ali je to mednarodna rokometna tekma za pokal ali je to neko srečanje, na katerem so tudi visoki predstavniki te države, vsega spoštovanja vredni. Ampak, kaj je boljše prenašati kasneje. To so stvari, o katerih bodo ti ljudje odločali, upam, da bodo, in upam, da jih bodo po pameti in na osnovi, zdaj pa moram citirati, držim se zelo vsebine, na osnovi 16. člena, ki pravi v, mislim, da peti alineji: "Programski svet javnega zavoda obravnava pripombe in predloge gledalcev in poslušalcev programov RTV Slovenija ter se do njih opredeljuje." To je pa bistvena naloga, ki jo bodo morali ti ljudje, pa bodisi z leve ali z desne, bodisi politični, apolitični, bodisi stari, mladi bodisi izobraženi ali neizobraženi morali početi. Morali zato, ker je ta zakon sprejet. Kar se pa političnega vpliva tiče, kolegice in kolegi, tako priznamo, prej je bil prisoten in zdaj bo prisoten in je prisoten. Mi pa smo zdaj tisti, ki bomo spremljali dogajanje, ki bomo, tako kot so rekli in eni ali drugi, videli, ali je to res, kar je prinesel, kar smo govorili, kar je obljubljal zakon, ali to ni res. In mislim, da je to tudi ena izmed varovalk, ki je zelo dobra, v tem zakonu, da se bodo ti ljudje iz programskega sveta javnega zavoda menjali. Če ne nazadnje jih bodo menjali ljudje, veste, ker ljudje niso tako neuki in spremljajo televizijo in znajo ločiti, kaj je potrebno, kaj ni, kaj je pomembno, kaj ni, in kaj je dobro in kaj ni. V Slovenski nacionalni stranki želimo, želimo, da bi javni zavod RTV opravljal svojo funkcijo tako, kot jo mora za vse ljudi. Zapomnite si vsi, na vseh fakultetah, kjer smo bili, smo dobili en podatek, ne glede, ali je bila naravoslovna ali družboslovna: informacija je najpomembnejši vir življenjskega cikla. Katera koli in kakršna koli. Kultura je ohranila Slovenijo in slovenski narod, slovenski jezik je tisti, ki je ohranil Slovence in slovenski narod. In jezik in kulturo in informacijo podaja javni zavod RTV, odgovornost, kaj podaja ta javni zavod bo na teh ljudeh, ki jih bomo danes nekateri ali jih ne bomo nekateri podprli. Prav pa je, da če je zakon sprejet, če je bil izbor med 184, govorim o programskem svetu, ljudmi, je prav, da če je izbor takšen, kakršen je, da omogočimo, da sploh normalno začnemo delati in da bomo lahko naslednjo nedeljo, ko ne bomo videli, spet karikiram, neposrednega športnega prenosa, ki ga želimo videti, ker je mednaroden, ker ponaša ime Slovenije in dobre športnike Slovenije v svet in bomo gledali nekaj drugega, karkoli že, tako da bomo takrat lahko rekli, evo ga, ta novi odgovorni urednik, ta je tisti, ki je kriv za to, da gledamo slabšo in manj pomembno stvar kot drugo. Takrat bomo lahko ocenili te ljudi, o katerih danes govorimo, ki še niso imenovani, razen seveda, govorim pa, vsakdo ima pravico imenovati, ali kritizirati, ali ocenjevati človeka, če ga pozna. Svetujem pa, da če ga ne poznamo, da o njih pač ne govorimo do takrat, ko bomo videli in jih spoznali.
Hvala. Besedo ima gospod Sok.
Hvala še enkrat za besedo. Jaz pravzaprav ne vem, kako poslanski kolega Barovič ne razume, da prej, ko je programski svet vodil gospod Kocjančič, da vendarle ni bilo politike, sedaj, ko se ta programski svet menja, seveda bo politika. Saj to pravzaprav ni težko razumeti. To je tako in seveda prej je bila televizija javna, sedaj ne bo več javna. Ne vem, ampak jaz sem kljub temu lahko v nedeljo gledal govor gospoda Kacina, ker sem se lepo zabaval o tem, kakšen čudovit govor je naredil 60 let po koncu druge svetovne vojne. Pravzaprav, samo čestitaš mu lahko za takšno veliko pustolovščino. Torej imam občutek, da si pravzaprav opozicija prizadeva in si trudi ljudi v tej državi na vsakem koraku prestrašiti. Se pravi, zdaj se bo nekaj zgodilo nezaslišanega. Nič se ne bo zgodilo, nič posebnega, nič takega, česar bi se bilo treba, to kar nam pripovedujejo gospod Potrč in njegovi, česar bi se bilo treba bati. In tudi to ni res, da je edini smisel tega RTV zakona prevzem oblasti, ko vendarle državni zbor ta programski svet mora imenovati z večino glasov poslank in poslancev. Nobenega prevzema oblasti, oblast je ljudstvo določilo na volitvah oktobra leta 2003. Prej je bila ena koalicija na oblasti, sedaj je druga. Ne vem, kdaj boste razumeli, da je temu tako. In jaz bom še enkrat povedal to, kar sem že v imenu poslanske skupine. To, kar se poskuša skozi sestavo tega 16-članskega programskega sveta, za katerega nekateri pravite, da niso pravi predstavniki civilne družbe, ampak da so pa prej bili pravi predstavniki, ko je, ne vem, eno društvo imenovalo svojega, drugo društvo svojega, sedaj pa pravite, da vsa ta društva ne bodo imela več svojih predstavnikov v programskem svetu. Kako bi jih tudi imela, ko pa je teh društev nič koliko. Torej, enostavno matematično ni možno in če bi maksimalno sledili, da morajo - ne vem, planinska zveza, gasilsko društvo, opazovalci ptic ali kaj še vse imamo za društva, ogromno jih je - bi še vedno nekdo ostal brez svojega predstavnika. Nazadnje bi se še vedno lahko pritožili kakšni Zofijini ljubimci ali pa kako drugo društvo, ki je v tej državi in ki delujejo in ki se pogosto najde v medijih in bi reklo, nimamo svojega predstavnika v programskem svetu RTV. In ni nepomembno dejstvo to, kar smo že večkrat povedali, da se bo čez dve leti osem članov programskega sveta zamenjalo in da bo takrat možno mogoče pa le nekaj v okviru tega popraviti. Tudi jaz obžalujem, da od predstavnikov slovenskih glasbenikov ni nekdo bil imenovan v ta programski svet. Če bi se dejansko lahko tako dogovorili, kot nekateri trdite, da so bili dogovori, potem bi se to tudi zgodilo, ker pa je pač šlo v štirih krogih, na nek način tajnih volitev, kjer smo obkroževali, istočasno pa smo se na volilne lističe podpisali, je seveda na koncu prišel takšen izbor, kot je. In jaz sem prepričan in v Novi Sloveniji mislimo, da ta izbor ni slab, da je ta izbor dober in da so se pač po merilih tistih, ki smo v Kviazu o tem odločali, uvrstili po našem mnenju najboljši. Ne trdim, da je temu tako, kajti že prej sem povedal, da bi vseh 184 kandidatov se lahko uvrstilo, vendar za vse ni mesta. In tisti, ki pravite, da so tukaj notri tisti kandidati, ki so podpirali zbor za republiko, morate vendarle priznati, da je v tem programskem svetu tudi kandidatka Foruma 21. Tudi. In da smo, če je pač bila Spomenka Hribar uvrščena v ta programski svet, da smo za njo glasovali tudi predstavniki vladajoče koalicije, ker drugače enostavno verjetno ne bi mogla se uvrstiti, če je bila potrebna večina 11-ih glasov. In da smo s takimi odločitvami, ko smo tudi glasovali za ljudi, ki so bili v času referenduma odločno proti temu zakonu - in kar nekaj je takih kandidatov, ki se je sedaj uvrstilo v programski svet -, pokazali neko mero zmernosti in da nam tega pravzaprav na tem mestu ne morete nikakor očitati. Ne vem, mene so novinarji vprašali, ali boste tudi podprli tiste, ki so bili eksplicitno proti temu RTV zakonu. "Seveda", sem rekel, "zakaj pa ne!" In tako smo tudi na koncu ravnali, ker je edino logično, referendum je za nami, večina se je odločila, tako kot se je odločila, in sedaj je treba ta programski svet kar se da pluralno nazorsko sestaviti. Hvala lepa.
Hvala. Namesto Švagana ima besedo gospod Davorin Terčon. Ja, oprostite. K repliki se je javil gospod Barovič.
Bom zelo kratek. Spoštovanemu kolegu Soku bi rad razjasnil, da če pa kje razumem, pa razumem to vsebino, o kateri danes govorimo, saj sem pravzaprav edini v tej dvorani, ki sem povedal, da politika je vplivala na programsko in poslovno politiko javnega zavoda in da politika bo vplivala na programsko in poslovno politiko javnega zavoda RTV. Vprašanje pa je, v kolikšni meri je in v kolikšni meri bo.
Hvala. Sedaj ima besedo gospod Davorin Terčon. Izvolite.
Hvala, gospod predsednik. Torej konca je padla takrat, ko je zakon začel veljati. Sedaj je nekako samo štetje polj oziroma neko sosledje dogodkov, ki so logični. To se da na konec koncev opaziti tudi, če se gleda televizijo. V bistvu ne razumem nekega svetohlinstva; in to me bolj moti, kot pa samo dejstvo, da ste spremenili zakon, da ste naredili televizijo iz javne - državno in na konec koncev moram priznati, da ko sem gledal neke ureditve v Evropi, da podobne ureditve, tako kot ste se odločili v vladajoči koaliciji, imajo tudi drugi v Evropi. Ampak mislim pa, da so manj svetohlinski. Tam priznajo, da je to državna televizija. Tam se ne otepajo tega izraza, vi pa še zmeraj govorite, kako je nevtralna, kako je neka javna. Ne, tam rečejo, to je državna televizija, mi smo na oblasti in sedaj državna televizija poroča v skladu s temi smernicami. To vam v resnici bolj zamerim kot to, da ste spremenili sam zakon. Seveda sem pristaš javne televizije, ampak vi ste se odločili tako. Saj na konec koncev, glede na odprtost medijskega prostora in logiko demokracije - računam, da jo bomo vzdrževali dolgo časa - prej ali slej se bo to obrnilo proti vam, ker po logiki stvari se oblast menjuje prej ali slej. Sedaj, modra oblasti zdrži nekaj več časa, manj modra pa nekaj manj. Zato ne razumem, kaj je bilo sploh v zakon treba pisati, kako naj širša javnost, vsi državljani predlagajo v programski svet. Popolnoma isto bi bilo, če bi napisali, da 16 članov programskega sveta imenuje vladajoča koalicija, zaradi estetskih razmer oziroma estetske oblike upoštevajo tri predloge opozicije. In zadeva bi bila popolnoma ista in teh kolobocij, bi rekel, sploh ne bi bilo treba, teh lažnih obljub ljudem. To je "finta", ki jo v prvem razredu osnovne šole politologije že obdelajo in bi bila zadeva bolj čista. Seveda moram ugotoviti tudi to, da bomo pozorno spremljali, kaj bo z vašimi obljubami, ki se niso v ničemer še uresničila. Seveda je treba pri tem upoštevati higienski rok o nižji RTV naročnini, o boljšem TV programu. Jaz sem prepričan, da iz tega ne bo nič. Glavne spremembe na televiziji so se že zgodile. Kot sem rekel na začetku, tisti, ki pozorno spremlja televizijo, se vidi, da podporniki zakona pri referendumu že vodijo poskočne ali manj poskočne oddaje, da so nekateri že dobro zastopani, da so že nagrajeni, da so se nekateri potuhnili, se ustrašili oblasti in da je ta televizija politično že všečna oblasti. Na koncu bi rekel še to. Nekdo od poslancev vladajoče koalicije, mislim, da je bil kolega Rupar, rekel je, da ga veseli sprejem zakona, ker končno televizija ne bo več rdeča, ampak bo postala prava barvna televizija. Jaz mislim, da mu je uspelo narediti črno-belo televizijo črno oziroma belo, kakor mu je ljubše. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Robert Hrovat.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Kolegice in kolegi! Danes obravnavamo predlog, ki končno pomeni pozitivne spremembe na javni RTV. Sam nisem član mandatno-volilne komisije, ki je pripravila ta seznam oziroma ta predlog, sem pa poslušal razprave in tudi iz današnjih razprav se da razbrati, kako nekateri opozicijski poslanci in poslanke namigujejo na politično kadrovanje. Zelo veliko besed je bilo namenjenih tudi regijski nezastopanosti, s čimer se sam absolutno ne strinjam. Enostavno se mi zdi prav, da na te očitke, ki so bili izrečeni danes in v zadnjih dneh, tudi povem svoje mnenje. Osredotočil bi se na izbiro programskega sveta, in sicer tistega dela, kjer so bili predlagatelji gledalci, poslušalci RTV-ja, univerze, fakultete, društva in tako naprej in druge organizacije civilne družbe, razen političnih strank. To se mi zdi zelo pomemben podatek. Če pogledamo, kdo so lahko člani programskega sveta, spet, da ne bi našteval vsega tistega, kar smo že večkrat slišali danes, so tisti, ki s svojim znanjem, ugledom in tako naprej pripomorejo k dobremu delovanju. Vsak izmed teh kandidatov pa je podpisal, da ni član organa politične stranke. Torej, gre enostavno za zavajanje slovenske javnosti, da je ta programski svet političen. Enostavno ni. Zanimiva je bila izbira kandidatov. Namreč, kar štirje krogi so bili potrebni, da se je izbralo 16 kandidatov. Lahko ugotovimo, da je bila velika razpršenost glasov. Začudilo me je to, da je bila edina vsebinska razprava o kandidatu samo o gospodu Miheljaku. Jaz gospoda Miheljaka osebno za razliko od nekaterih mojih kolegov cenim, ker ima hrbtenico, ima znanje in to, kar misli, tudi pove, ima tudi to srečo, da vse tisto, kar pove, tudi objavijo oziroma kar napiše, seveda se pa z njegovo vsebino - ne vem, če sem se že kdaj strinjal, mislim, da se še nisem. Lahko govorimo o njegovem pristranskem poročanju, ampak jaz verjamem, da predlagatelji, Liberalna demokracija, niso njega postavili zaradi političnih preferenc, pač pa zaradi njegove strokovnosti, in enako pričakujem, da boste govorili tudi o kandidatih, katere pač je podprla koalicija. Mogoče bi še par besed rekel o regijski zastopanosti. Ne vem, če je bilo danes že omenjeno, ampak rad bi vam povedal oziroma prebral, da ne bom koga izpustil, od kod vse so člani tega programskega sveta, pa če to ni regijska zastopanost, ne vem, kaj potem je: Nova Gorica, Ljubljana, Maribor, Murska Sobota, Adlešiči, Celje, Trbovlje, Cerklje na Gorenjskem, Radovljica. Jaz enostavno mislim, da je to regijska zastopanost, res ni popolna, ampak je pa. Tako tudi te kritike po mojem mnenju enostavno ne vzdržijo. Za konec bi povedal samo še to. Težko rečemo, da je program RTV slab. Ni slab, je pa lahko veliko boljši in to se mi zdi zelo pomembno. V upanju, da bo ta novi programski svet prinesel tudi pozitivne spremembe na radioteleviziji, bom ta predlog seveda podprl.
Hvala. Besedo ima gospod Janko Veber. Izvolite.
Hvala za besedo. Vse to, kar danes poslušamo v razpravah, bi imelo seveda veliko večje temelje, v kolikor bi danes glasovali z dvotretjinsko večino. Namreč, govoriti o strokovnosti, govoriti o nepristranskosti, govoriti o regionalnosti je vse lepo in prav, vendar odloča večina, večina, vemo, je sprejelo dogovor, koga bo podprla, koga ne in vse to bi bilo seveda veliko, veliko kvalitetnejše, v kolikor bi imeli dvotretjinsko večino kot tisto, ki bo določila programski svet. Kolega Sok je rekel, da se ne bo nič zgodilo. Zagotovo ne, če govoriš povprek, če pa vemo, da programski svet imenuje direktorja zavoda, da direktor imenuje potem odgovorne urednike, je seveda po današnjem glasovanju veliko dogodkov, ki se bodo zgodili in ki bodo pomembni za delovanje javnega zavoda Radiotelevizija Slovenija. Dejansko se z današnjim korakom približujemo k temu, da se ukinja javna radiotelevizija in da se spravlja v življenje državna radiotelevizija, ki je in bo pod nadzorom vladajoče koalicije. Tako pač je zapisano v tem zakonu. Če bi bilo mišljeno drugače, bi seveda odločanje potekalo na povsem drugačen način. Mislim, da vse te razprave, ki danes govorijo o tem, da bi imeli neodvisno in nepristransko zasedbo v programskem svetu, so - več ali manj - bistveno bistveno dlje od realnosti, kot bi bile v tem drugem primeru. Tudi sicer zastopanost samih institucij in društev je relativno skromna v tem programskem svetu. Tako bo verjetno res potrebno vsaj po dveh letih osvežiti ta svet in poiskati mogoče res širši spekter članov programskega sveta, kot je to v današnjem glasovanju in pri današnji razpravi. Ampak očitno je postopek takšen, da se ni bilo možno dogovoriti za vključitev širših skupin, društev oziroma zainteresiranih, ki bi poskušali dati svoj prispevek k programski shemi radia in televizije. Tako mislim, da ta grenak priokus o uvajanju zakona o RTV bo ostal, poudarjam, predvsem zaradi tega, ker ne odločamo z 2/3 večino. V kolikor bi bili res pripravljeni razpravljati z neko širino, potem bi bila nujna sprememba tega zakona in samo s to spremembo bi lahko govorili, da želimo zagotoviti čim več interesov oziroma čim več javnosti v tej televiziji in čim manj politike. Žal bo zagotovo v tej državni televiziji bistveno več politiziranja kot kadarkoli prej oziroma ozkega predstavljanja posameznih problemov ali pa rešitev v celotni državni in to je zagotovo nekaj, kar ni dobro. Zato ta hip lahko samo rečem, da srečno vsem tem članom, ki bodo prišli v izbor očitno. Vendar, kaj pa bo dejansko se gledalo preko ekranov, pa dajmo počakati in oceniti, vendar moja ocena je, da bo bistveno bolj ozek program in spolitiziran kot kadarkoli do sedaj. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Kristijan Janc. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Kolegice in kolegi! Razprava, kot da smo na začetku sprejemanja zakona o RTV-ju, ampak to zgodbo smo že nekako šli skozi in zakon tudi že sprejeli. Danes pač nekaj posledično izvajamo, nekatere stvari, ki jih tudi zakon, katerega smo sprejeli v državnemu zboru, tudi zapoveduje državnemu zboru, da to opravi. Danes smo pred to pomembno odločitvijo, ko govorimo o članih in članicah nadzornega sveta, programskega sveta, večine njih niti ne poznamo - verjetno, da ne, vsaj jaz ne, verjetno tudi vi ne - in govorimo o njih vse najslabše, kot da so to neki nebodigatreba itn. Mislim, da to ni korektno do teh članov in članic, ki jih niti ne poznamo, obtožujemo jih, kot da niso sposobni, da ne bodo dobri itn., itn. Mislim, da to je napaka in to ni korektno - tudi takšen način početja v tem parlamentu. Drugič. Jaz sem, kakorkoli zakon je bil, šel je skozi številne razprave, ne nazadnje tudi na referendumu, odločitev referenduma, volje ljudi je jasna - kakršnakoli je. Vesel in zadovoljen pa sem, da smo vendarle uspeli tisto, po moji oceni zelo pomembno zgodbo, regionalno zastopanost. To je tisto, kar po moji oceni tudi ta svet RTV, nadzorni svet obogati, saj vendarle vsa pamet ni samo v Ljubljani, ampak je tudi na Dolenjskem, v Posavju, v Beli krajini, Prekmurju in še kje drugje. In to je tisto, kar se mi zdi v izboru teh kandidatk in kandidatov pozitivno. Izjemno dobro, da lahko tudi nekdo iz Prekmurja, ali pa iz Nove Gorice, ali pa iz Gorenjske bo soodločal o tej zgodbi, o kateri govorimo, o RTV-ju. Odločal bo o programu, o boljšem programu, o raznovrstnem programu. Beseda, ki se sliši, "vladna RTV" me kar malce zaboli. Potem je bila prej tudi vladna RTV, samo je bila drugačna sestava, zdaj bo druga. Mislim, da to ni korektno, mislim, da ni korektno in v tem bom rekel malce grobe besede, ki jih poslušam, da očitno prejšnjo vladno RTV poznamo, te še ne poznamo, saj vendarle še nismo začeli ali pa niso začeli ti člani programskega sveta delati, nimamo še nadzornega sveta niti nič. Torej, soditi o nečem, ko še nič ni se zgodilo, je malce nekorektno in preuranjeno in mogoče tudi morda politični očitki koaliciji niso utemeljeni in niso na mestu. Rekel bom, počakajmo, pustimo času čas. Ob letu, dveh bodo zagotovo s vso polno odgovornostjo govorili: to ne velja, to ne velja, to ne velja, to ne velja. Danes o tem govoriti, ko še v bistvu zakon ni s polnimi pljuči zadihal, je po mojem prehitro in neumesno. Jaz mislim, da ta ekipa, ki je sestavljena, jaz verjamem, da je bilo delo izjemno težko, toliko prijavljenih članov in toliko izbrati ven, verjemite mi, da temu Kviazu oziroma mandatno-volilni komisiji in tistim članom ni bilo preprosto, lepo - enostavno težko! In vseh teh številnih eminentnih imen, ki sem jih videl v tem naboru, je zagotovo izluščiti 16 oziroma 5 imen ni bilo lahko delo. Kdorkoli se je tega loteval na kakršen koli način, ki terja take in drugačne, ki so jih imeli, jaz mislim, da so bili dosti korektni in da upajmo in verjamemo, da je ta izbor bil narejen po tisti želji, da bo v skladu z novim zakonom, ki ga imamo, z novimi člani sveta RTV in nadzornega sveta in potem kasneje posledično tudi z verjetno novim vodstvom RTV-ja, dal tisto, kar so tudi nenazadnje volivke in volivci, gledalci, poslušalci nekako rekli na referendumu. Pustimo jim čas, pustimo jim možnost, naj opravijo svoje delo. Če vašega pričakovanja, našega pričakovanja in mojega pričakovanja ne bodo izpolnili, potem seveda bom upravičen tudi sam kritiko dati k temu svetu, temu nadzornemu svetu, temu vodstvu RTV-ja. In mislim, da s temi očitki, ponavlja se zgodba, ki je bila že 100-krat slišana v parlamentu, 100 krat napisana v raznih slovenskih časnikih, da to ne velja, ono ne velja in vse prejudic, to ne bo, to ne bo, to ne bo. Kot da ti ljudje ne znajo razmišljati s svojo glavo, kot da niso videli nobene fakultete, kot da niso izobraženi, pa od kjerkoli prihajajo. Mislim, da so to ljudje, vsi, ki so dali svoj kurz takšen ali drugačen skozi, drugače verjetno ne bi prišli v najožji izbor mandatno-volilne komisije tega parlamenta in danes verjetno pričakujem oziroma jutri tudi to njihovo potrditev in potem čim prejšnje delo, ki jih seveda čaka. Jaz bi rekel, da predvsem tem novim članom, ki bodo imenovani, in novemu vodstvu RTV-ja želim vso srečo, veliko uspehov, da bi resnično ta zakon, ki je doživel toliko pripomb že na začetku same poti, uspel na tej poti in seveda te pripombe, ki jih imamo mi, jaz kot gledalec in kot plačnik in naročnik upam, da bo v čim večji meri izpolnil v prihodnosti RTV Slovenija. To je inštitucija, ki vsakemu med nami v tem parlamentu in državljanom in državljankam veliko pomeni, kajti to je televizija, ki je naša televizija, gledamo takšno, kot si jo seveda želimo. Verjamem v to, upam v to in seveda, če ne bo rezultatov takšnih, kot jih sam pričakujem, bom med prvimi tistimi, ki bom rekel, to pa ne velja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Lep pozdrav tudi z moje strani! In hvala lepa predsedniku za dosedanje vodenje seje. Na vrsti je gospod Bojan Kontič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Ne bom ocenjeval posameznih kandidatk in kandidatov, ker bo to najbolje storil čas. Gledalke in gledalci so si želeli sprememb. Kdo si jih ne bi, če redno spremlja TV program; le-ta nikoli ne bo vsem všeč. Ni bil, ni in tudi v prihodnje ne bo. In kdo bi z besedico "ne" odgovoril na vprašanje, ali ste za to, da bo manj ponovitev, ali ste za to, da za boljši program plačate manj, ali ste za to, da spremenimo organiziranost RTV zavoda in zagotovimo boljši program. Odgovor na ta vprašanja je povsem logičen, z besedico "da". Organi RTV bodo odslej nepolitični, tako pravite. V njih ni bivših politikov oziroma ne bo bivših politikov. Manjšino predlagajo politične stranke. Že res, vse ostale pa imenuje politika, na način "vaši, naši", pod krinko civilne družbe. Tudi civilno družbo ste glede na izbor, ki je danes pred nami, razdelili na tisto, ki ima predstavnike, in na tisto, ki teh predstavnikov ne bo imela v organih upravljanja. Pa to ni nič novega. To se dogaja povsod tam, kjer je vmešana politika, tudi ali predvsem ta, ki se sicer umika tudi iz gospodarstva, na način, da je tam vedno bolj prisotna. Regionalna zastopanost je dobra, pravite nekateri. Iz petega največjega slovenskega mesta, kar Velenje vsekakor je, ni nikogar. Tudi iz okolice ni nikogar. Sicer to ni bistvena sprememba, podoben odnos je vladal tudi do sedaj do petega največjega mesta v Sloveniji. Spoštovani bodoči upravljavci javnega zavoda RTV Slovenija! Čakam na boljši program, čakam na nižjo naročnino, čakam na tretji televizijski program. Sicer pa imam vedno v roki daljinca, za vsak slučaj. Le naročnino še ukinite ali pa uvedite sistem, plačaš toliko, kot koristiš. Zelo zanimivo bo, ko se bo sedanji vladni večini zgodila opozicija. Čeprav si bo verjetno programski svet prizadeval, da bo javni zavod RTV deloval nepolitično, da bodo politične stranke imele približno enako minutažo, da bodo komentarji uravnoteženi in kritični, tudi do oblasti, ne glede na njeno barvo, bodo slej ko prej ti upravljavci zamenjani. Z veseljem in s posebnim zanimanjem bom takrat prisluhnil pripombam današnje koalicije, kako je treba zakon o RTV spremeniti, kako je neživljenjski, kako je na škodo tistih, ki so v manjšini. Samo upam lahko, da bo takratna vladna koalicija imela oziroma zmogla toliko poguma pa tudi razuma, da bo sprejela nov zakon o RTV in na ta način dejansko umaknila politiko in njene satelite iz odločanja o tem, kaj bomo takrat morda na javni televiziji gledali. Tudi takrat, ko bomo vklopili prvi, drugi ali tretji program in bomo pričakovali na vseh treh programih dober program. Vsekakor pa bodo ljudje odločali o tem, kdo bo v naslednjem mandatu nastopal na tretjem programu Televizije Slovenija, če bomo ta tretji program dočakali. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda Marjana Pojbiča.
Spoštovani! Jaz bom predloge, ki jih je sprejela in pripravila mandatno-volilna komisija, katere član sem, tudi sam podprl, ker ocenjujem, da je predlog sestave programskega sveta in nadzornega sveta optimalen, saj je bilo na število predlaganih kandidatov in glede na njihovo strokovnost zelo težko izbrati 26 kandidatov za programski in nadzorni svet, ker so praktično vsi kandidati izpolnjevali potrebne pogoje. Naša odločitev pri izbiri kandidatov je bila tudi zagotoviti največjo možno regijsko zastopanost popolno politično nevtralnost, kar nam je v večini izvoljenih kandidatov tudi uspelo, razen kandidatov iz vrst Liberalne demokracije in Socialnih demokratov, ki tudi tokrat niso zmogli zaobiti politične kompatibilnosti med omenjenima strankama in izvoljenimi kandidati iz njihovih vrst. Prepričan sem, da bo nova sestava programskega sveta in nadzornega sveta zmogla veliko odgovornost, ki je pred njo, saj bo potrebno uresničiti pomembne novosti, ki sledijo iz novega zakona o RTV-ju. Seveda pa moram poudariti, da me izjemno veseli, da se bo sedaj prekinila vladavina Liberalne demokracije in Socialnih demokratov na radioteleviziji in bodo državljanke in državljani Republike Slovenije prvič v zgodovini Republike Slovenije objektivno obveščeni in radiotelevizija bo zares postala prava javna televizija in tudi novinarji radiotelevizije ne bodo več trpeli političnega terorja omenjenih političnih strank, ki so se skrivali za civilnimi družbami, na čelu z gospodom Kocjančičem, ki je bil izvoljen kot predstavnik civilne družbe, vsi pa vemo za njegovo politično preteklost. Če je to politično nekonatanimirana osebnost civilne družbe, potem jaz zares ne razumem pojma civilne družbe. Spoštovani, prepričan sem, da z izvolitvijo predlaganih kandidatov in omenjenim sprejetim zakonom o RTV-ju sledimo demokratičnim standardom, ki urejajo to področje, ki veljajo v vsem naprednem svetu, tudi v EU, katere del smo tudi mi. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Geza Džuban.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Ko sem poslušal današnjo razpravo, sem razmišljal, da je postala zadeva malo naporna, sedaj pa vidim, da se lahko tudi zabavaš tukaj ob raznih nastopih, ki jih doživljamo, in zgodbah, ki se pripovedujejo. Po referendumu, ki se je pač zgodil, smo bili eni in drugi prepričani, da smo zmagali. To je zadeva, ki je zelo zanimiva, vendar tistih nekaj glasov, ki je nagnilo na stran zakona, da pač je zelo dober in da prinaša novo demokracijo in kompatibilnost, iz 16 in ne 26 članov sveta, je zgodba, ki jo vidimo vsak po svoje. Nerad vpletam osebne zgodbe v to naše parlamentarno delo, ampak žal sem med tistimi, ki je ta nov veter na RTV-ju na neodvisni nacionalni televiziji okusil na način, katerega ne privoščim nobenemu od vas. Kako je sposobna nacionalna, verjetno po novem državna, televizija sproducirati neresnice in laži tistim, ki nekomu niso po volji. Pa ni treba, da se pišeš Kocijančič. In če bomo take zgodbe doživljali naprej, česar se bojim, ponavljam česar se bojim, potem vemo, kaj nas ene v tej državi čaka. In to je tisti del, ki mene skrbi. Iz tega seznama, ki je pred nami, to je predmet razprave, izluščiti, kdo kam paše, kaj je za mene v tem trenutku uganka, ker je res za nekatere težko presoditi, kam se bodo nagibali oziroma kaj bodo sploh počeli. Iz te teritorialne zastopanosti, za ene vem, da nič ne bodo počeli, ker bodo čakali navodila, kaj naj se zgodi. Verjetno je to pravi model za člane teh novih dveh organov, v treh delih seveda. Je to zgodba, ki nas ene skrbi in bi si želel, da se motim in da bi bilo vsaj delno tisto res, kar nam obljubljate tisti, ki ste zmagali na referendumu, da se ta črni scenarij, ki smo ga eni doživeli, ne bi prepogosto dogajal. Hvala lepa.
Hvala lepa. Na vrsti je gospod Srečko Prijatelj.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Kolegice in kolegi! Sam bom predlagano podprl, ker to, kar je pred nami, je zgodba, ki se je že zgodila in je posledično v bistvu vezana tudi na upanje. In ker je v upanju živeti lepo, upam, da bodo Slovenke in Slovenci resnično v novi sestavi programskega sveta tudi kmalu lahko gledali na nacionalni televiziji v regionalnem programu Kopra slovenski program, ko bo potekal v italijanščini, da bo podnaslovljen s slovenskimi podnapisi. In tistih 70% je v italijanščini. Ko bo 30% slovenskega programa na tem regionalnem programu nacionalne televizije, pričakujem tudi, da bodo italijanski podnapisi. To pričakujejo tudi Slovenke in Slovenci, ker dogaja se nekaj v Sloveniji, kar je unicum v Evropi, da se dovoljuje na nacionalni televiziji, da jih manjšina potujčuje. Koper je gledan na območju cele Slovenije in hudo mi je, ko ga prižgem in vidim italijansko govoreč program brez podnaslovov v slovenščini. Resnično upam, da se bo to zgodilo prve dni, kajti če se ne bo, potem glede na to, da smo napisali številne prošnje in številne pobude, zahteve ministrov in se ni zgodilo nič, nam preostane le še to, da pravico poiščemo v okviru Slovenske nacionalne stranke na sodišču in to bomo tudi storili. Kot že rečeno, pa bom danes v upanju, ker je v upanju živeti lepo, podprl to sestavo programskega sveta. Hvala.
Hvala lepa. K besedi vabim Srečka Hvauca.
Hvala lepa, gospod predsednik. Imenovanje članov programskega sveta in nadzornega sveta javne radiotelevizije je eden izmed pomembnih korakov pri izvajanju novega zakona o RTV. Ob tem poram še enkrat poudariti, da ne gre za katerikoli zakon, ampak za zakon, ki je doživel preizkus na referendumu, se pravi, da je dobil najvišjo možno stopnjo zaupanja. To, da se je prijavilo za programski svet ali pa je bilo prijavljenih več kot ali pa skoraj 220 kandidatov, kaže na to, da je ta zakon prinesel neko novo kvaliteto, da so se vrata za te možne člane na široko odprla, in da se je s tem tudi povečala možnost, da pridemo do res dobrih in primernih članov programskega sveta. Mislim, da je mandatna komisija opravila veliko delo, ko je iz te široke množice - prepričan sem - v veliki večini dobrih, kvalitetnih in primernih kandidatov izbrala teh 16, o katerih govorimo danes. Jaz o imenih ne bi želel razpravljati, ker sem prepričan, da sO prav vsi, ki so na seznamu teh kandidatov, da so tudi res kvalitetni in primerni. Postopek sam je potekal pregledno, na nek način javno in to mislim, da je tudi eden izmed napredkov, neka izboljšava, ki jo je prinesel ta novI zakon. Danes že cel dan poslušamo kritike, da kandidati niso politično nevtralni, v nekem podtonu, kot da v obstoječem svetu pa so vsi politično nevtralni, vsi iz civilne sfere itn. Jaz sam med temi kandidati ne vidim nobenega politika, še najmanj kakšnega vidnega politika ali pa celo predsednika ali pa bivšega predsednika kakšne politične stranke. Drugo, kar bi rad pohvalil, je ta regijska razpršenost. Seveda bi si želeli ali pa sam osebno bi si želel, da bi, ne vem, iz severovzhodne Slovenije bilo še več kandidatov. Ampak število mest je omejeno in tako kot si jaz želim, da bi bilo teh članov več iz Celja, iz Maribora ali pa s Koroške, si seveda želijo tudi ali pa vi moji kolegi in kolegice si želite, da bi iz vaših koncev tudi še kdo prišel zraven. Ampak enostavno kvota je omejena in jaz mislim, da to, kar je, je bistveni napredek, glede na prejšnjo stanje. Če pogledamo seznam teh kandidatov, ugotovimo, da gre za eno veliko paleto predstavnikov civilne družbe. Strinjam se, da marsikatere skupine niso zastopane na tem seznamu. Res ni nobenega predstavnika zveze kulturnih društev, invalidov, glasbenikov, filmskih ustvarjalcev, vojnih veteranov, društva skladateljev, ne vem, gasilske zveze, kot je bilo omenjeno že tukaj, turistične zveze, zveze prijateljev mladine, olimpijskega komiteja, zveze potrošnikov, zveze delodajalcev in tako naprej. Sam bi lahko dodal še, ne vem, ribiče, lovce, sindikate, športne delavce in tako naprej. Tudi ni športnikov, kot je bilo omenjeno. Ampak kolikor je meni poznano, tudi v obstoječem še, sedaj obstoječem svetu, je bolj malo športnikov, razen, če predsednika olimpijskega komiteja štejemo za športnika, potem lahko rečemo, da je to ustrezno, je ta skupina ustrezno zastopana. Povedal bi pa še nekaj besed glede nadzornega sveta. Opozicija očita, da ima v nadzornem svetu premalo predstavnikov ali pa jih dejansko sploh nima. To, na kar bi rad opozoril, so neka dvojna merila, nek različen pristop. Če govorimo o nadzornih svetih gospodarskih družb, za katere je s strani koalicije bila dana trdna obljuba, da bo tudi opozicija lahko imela predstavnike v teh nadzornih svetih, ta opozicija tega noče izkoriščati. Pravi, noče biti prisotna, nočete biti prisotni v teh nadzornih svetih. Tukaj, ko pa je možnost in ko dejansko je tudi prisotna opozicija, pa tudi to ni v redu. Zakaj? Tam, ko imate možnost, nočete biti, tukaj pa vam pač nekaj ne odgovarja. Dogovorite se pač, kakšna merila bodo za vas veljala: ali takšno ali takšno. Sicer je to vaša stvar. Glede na to, kar sem povedal, bom seveda te kandidate za programski svet in nadzorni svet javne radiotelevizije podprl. Hvala lepa za besedo.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Školč.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Ta razprava je vredna opazk tako o razpravi sami kot o teh listah, o katerih bomo glasovali. Kolegi, predvsem iz koalicije, so tukaj obžalovali, češ da mogoče je res napaka, ker ni glasbenikov, pa da je verjetno še večja napaka, ker ni filmarjev, mogoče so izpustili komunikologe, ki se poklicno ukvarjajo s stvarmi, kot so televizije in mediji. Lahko bi govorili, da je precej nerodno, da ni zastopnika športnih organizacij, športni programi so pa le eni od bolj atraktivnih programov na televiziji. Gospa Potrata se je sprijaznila s tem, da modrost nadomešča tisto veliko populacijo, ki je precej zapisana dobršnim delom televizijskih programov, od glasbenih, zabavnih in tako naprej. S tega vidika je res precej nerodno, da lahko velika podjetja vodijo 30-letniki, ne morejo pa imeti vpliva na televizijski program. Ravno tako se koalicijski poslanci čudijo, kako je bilo težko delo narejeno, da smo prišli do teh 16 poslancev in da so kot po čudežu iz najrazličnejših koncev Slovenije, ko pa je bilo na razpolago 185 oziroma skoraj 230 ljudi. Ne vem, kaj naj si o tem mislim. Ali gre tu za nevednost, ali gre tu za res izpričano naivnost ali gre tu za popolno sprenevedavost. Kolega Janc je zadovoljen z regionalno zastopanostjo in v tem navdušenju reče, da je super, ker je tudi nekdo iz Posavja. Iz Posavja ga pač ni. Celo evidentiranega ni nikogar. [[Oglašanje iz ozadja.]] Oziroma eden, se opravičujem. Hvala za opozorilo. Iz Zasavja je prišel nekdo - in bom potem povedal -, verjetno edini proti naboru iz prvega seznama, ki je nekje nastajal, vemo pa ne, kje. Zato je zelo poučno to glasovalno gradivo, ki je podpisano in ki kaže po posameznih etapah, kako se je to glasovanje odvilo. Če bi vzeli glasovalni listič gospoda Tanka, ki je formalni vodja koalicije v parlamentu, potem bi se pokazalo, da je od 16 na koncu izvoljenih predstavnic in predstavnikov v svet po njegovi volji, pa bom rekel, čudežu, z upoštevanjem vseh teh možnih kriterijev, bilo že v prvi rundi obkroženih 14 imen. Če bi vzeli, recimo, listič gospoda Bajca, ki tudi ne ve, kako je glasoval gospod Tanko, bi se pokazalo, da je ravno tako 14 od 16 imen že v prvi etapi obkroženih na enak način. Jaz se seveda pridružujem tej deželi, v kateri se veruje v čudeže, se pričakuje čudeže in si obeta koristi od čudežev. Tega se pač veselim zato, ker je tudi razpravljati o njih, bom rekel, neke vrste užitek; meni zadošča. Če bi pogledali druge glasovalne lističe, bi se pokazalo, da so koalicijski poslanci pravzaprav imeli toleranco dva do štiri, vsi ostali so bili na koncu izvoljeni tako, kot sem vam povedal. In da bo nesporno, kateri dve kandidatki sta bili izvoljeni, ne da bi v prvi rudni doživele milost razsvetljenja gospoda Bajca in gospoda Tanka, da ne bom govoril o vseh, če ravno bi bilo to še kako zanimivo, je to ena novinarka iz Zasavja in ena novinarka iz Ljubljane. Toliko o tem, kako težko je bilo to usklajevati in kakšno težko delo je imela mandatno-volilna komisija. Res pa je, da mi ne vemo, na kakšen način se je na nekem drugem mestu o teh ljudeh odločalo, ker govoriti zoper teh 16 ljudi, se mi zdi res neokusno, ker za vsemi so neke izkušnje, za nekaterimi povsem imenitne kariere. Tisto, kar mora teh 16 ljudi vedeti, je, da za razliko od tistih, ki so jih predlagale politične stranke in od predsednika dve izbrani cerkvi, da bo teh 16 svetnic in svetnikov, da bodo ujetnice in ujetniki vladne koalicije. Tega jim pa ne zavidam. Pričakovanja so velika s strani vladne koalicije in obljube s strani vladne koalicije, kaj in kakšna da mora biti televizija, so tudi enormne. Oni tega ne bodo mogli izpolniti. In glede na to, da se vi veliko sprenevedate, predvidevam, da boste krivdo za to, da televizija ni taka, kot ste obljubili, da bodo prevalili na te res nedolžne ljudi, ki so mogoče nekateri tudi nasedli temu najširšemu razpisu za civilno družbo in gledalce, ne da bi vedeli, da bo koalicija potem naredila neko izbiro skozi neko sito, za katerega ne polaga računov. Drugače si ni mogoče teh glasovanj razlagati. Zato je bilo tudi pomembno, da so bila ta glasovanja javna, da so ostala zabeležena in da ne bo sprenevedanja okrog tega, kako je to na koncu steklo. Če znata gospod Bajc in gospod Tanko pojasniti, kako sta prišla do skupnega izbora, ne da bi se uskladila, ob tem, da so zagotavljali, da bo vsak poslanec in poslanka izbiral po svoji vesti, potem bom bogat za novo razodetje. Kaj nam vse to govori? Govori nam najprej to, da so imeli in smo imeli prav tisti, ki smo trdili, da bo svet izbrala koalicija, ne pa zares civilna družba. V tem oziru so bile tiste napovedi, ki so bile ob zakonu in ki gredo tudi danes marsikomu zelo na živce, točne. In tisto, da mi danes ponavljamo iste stvari, izkoriščamo to priložnost, da povemo, da smo sposobni predvidevanja vaših odločitev. Predvidevali smo, da boste zakon ustrojili tako, da boste lahko obvladovali televizijo in da boste izbor opravili tako, da boste imeli za vas potrebno večino. V tem nas niste izjalovili in s tega vidika morate biti zadovoljni z našimi točnimi ocenami in z izborom, ki ste ga naredili sebi v prid. O tem imamo lahko različna mnenja, ampak povedati je to potrebno. Tisto, kar je bilo zame na nek način zanimivo, je, kar je bilo danes že rečeno, da najbolj samosvoji in samostojni so izpadli, ne glede na to, ali so politično orientirani bolj levo ali desno ali pa so morebiti celo nevtralni. In jaz sem šel čez ta spisek in si ven potegnil deset imen, če je mogoče takih ljudi, ki jim lahko pripišemo, da so sposobni v vsakem trenutku samostojnega mnenja, so slovensko znani, se z njimi zmeraj nekdo ne strinja, ampak čisto vse ste zavrnili. Bom šel po abecednem redu. Kdo drug bi jih lahko izbral dvajset ali pa deset drugih: Aplec Andrej - izpadel, Brecelj Marko - izpadel, Einspieler Vili - izpadel, Grafenauer Niko - izpadel, Ihan Alojz - izpadel, Kovač Bogomir - izpadel, Licul Miljenko - izpadel, Milosavljevič Marko - izpadel, Nusdorfer Vlasta - izpadla, Pirjevec Jože - izpadel. To so ljudje, ki jih, mislim da bolj kot kdo drug, bolj kot te, ki so na listi, poznajo vsi, uživajo tisto, kar je minister Simoniti, tukaj je njegov adjutant, predstavljalo kot ključno merilo, da gre za ugledne ljudi. Kaj spet lahko iz tega sklepamo? Da se koalicija boji samostojnih ljudi, ne glede na to, če se z njimi tudi nazorsko slučajno prikriva. Kaj iz tega lahko naprej sklepamo? To, da si želi ta svet absolutno podrediti in ga narediti bolj vodljivega. Jaz ne dvomim, da nekaj od teh ljudi, ki bo v svetu, da bo znalo odpirati vprašanja, da bo znalo v bistvu biti tisti potreben glas manjšine, da ne bo vse teklo kot naoljen stroj. Zato je ta diskusija danes, bom rekel signifikatna. Meni se pravzaprav na nek način smilijo ljudje in me niti ne preseneča, s kakšno muko pravzaprav berejo napisane pamflete. Zraven jecljajo, kot da zares ne verjamejo svojim argumentom. To pomeni, da niso povsem prepričani v to kar počnejo. Ampak vse skozi pa nismo izvedeli enega od pomembnih kriterijev. Kako je potekala ta izbira, če že ne zvemo, kje? Vemo samo za kriterij, ki ga je uveljavil gospod Jerovšek, ki se je naslonil na cimerske izkušnje svojega, bom rekel, v vseh pogledih, nazorskih, idejnih in drugih, zanesljivega brata. Tako da [[...]] [[Oglašanje iz ozadja.]] Če prav razumem, je gospod Jerovšek [[...]]
Prosim! Besedo ima samo gospod Školč.
No, kakorkoli. V eni od presoj smo le izvedeli, kako in na kakšen način se v koaliciji pogovarjajo o kandidatih. Pa še to pravzaprav v presoji v tistem delu liste, kjer bi morale biti politične stranke avtonomne v svoji odločitvi in kjer celo to, če bi šlo za zvestega člana, ne bi smelo biti posebej sporno. Tisto, česar pa ne vemo, je, zakaj so, recimo, taki, kot sem jih prej prebral, pa so se na veliko izjasnjevali za in proti zakonu, zakaj so izpadli, drugi, ki pa vemo, da se podpisujejo pod različne pamflete političnih strank, so pa zlahka prišli skozi. S tega vidika je treba o tem tu govoriti, da slovenski javnosti povemo, da koalicija ni v stanju predstaviti kriterijev, po katerih je izbirala. Da je izbirala, je pa nedvomno. Povedal sem, kako so bili sestavljeni glasovalni lističi. To, da ne predstavite svojih kriterijev, niti tistih najbolj enostavnih, v katerih regijah, kaj šele v drugih presojah, pa kaže, da niste v stanju odgovarjati za svojo presojo pred vsemi organizacijami in javnostjo za odločitev, ki jo boste nedvomno vsilili tudi državnemu zboru. Seveda je logično, da bomo glasovali proti takemu svetu, čeravno so v njem tudi častivredni ljudje. Proti je treba glasovati tudi zaradi nadzornega sveta, kjer ste pa naredili to, kar naredite običajno: zagotovili si potrebna in čezmerna mesta in po svoji arbitrarni presoji odločili, kdo je za vas ustrezna opozicija. Niste pa upoštevali tistega kriterija, ki je v zakonu, da je treba v čim bolj proporcionalnem smislu upoštevati izide glasovanja. S tega vidika je zagotovo narobe, da na tej listi ni kandidata, ki so ga predlagali Socialni demokrati, in da sami menite, katera opozicija je boljša. To kaže na aroganco, ne do parlamenta, ampak tudi aroganco zares do volivcev, ki so drugače razdelili glasove, kot jih vi kasneje upoštevate, pa bi jih morali upoštevati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Najprej se je javil gospod Janc, potem pa gospod Bajc, ker je gospod Janc že prej dvignil roko.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod Školč, če sem bil napačno razumljen, bom popravil in še enkrat povedal. Jaz sem pač rekel, da sem zelo zadovoljen, da ni vsa pamet v Ljubljani in okolici, sicer jo je veliko, vendar je tudi v Posavju, Dolenjski, Beli krajini in Prekmurju. To, da pa ni bilo kandidatk in kandidatov iz Posavja, pa seveda vem, ker bi zagotovo poznal kandidatko ali kandidata, če bi bil iz Posavja. Zato sem s tega vidika glede regionalne zastopanosti zelo zadovoljen, da bodo tudi gledalci in poslušalci iz tega konca Slovenije lahko zastopani tam, kjer so, v tem programskem svetu, in odločali o boljšem programu, boljši televiziji, zato, da to ni bil namen. Jaz verjamem, da bodo pri tem tudi uspeli, če pa ne, boste pa povedali čez nekaj let, da niso uspeli, boste pa naredili nov program. Iz Posavja ni kandidatke ali kandidata, sem povedal, da jih ni, ampak da tudi v Posavju je pamet, so tudi tam ljudje, ki znajo kaj, vedo, ne samo v Ljubljani. V tem kontekstu sem govoril, ne pa v zastopanosti kadra iz Posavja, ki ga ni notri bilo, ga nismo imeli v predlogu sveta niti nadzornega sveta. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosim lepo, da se ne pogovarjate med seboj, da govori samo ena oseba. Gospod Bajc.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Do danes sem mislil, da kolega Školč ni eden od jasnovidcev v tem državnem zboru, in zahvaljujem se mu za tisto njegovo jasnovidnost, da me je razglasil za presvetljenca, se pa za to nimam. Bom pa povedal, kaj se je zgodilo, ko je ena strokovna skupina te mandatno-volilne komisije preštevala glasovnice in ko nisem videl kdo je glasoval, sem rekel, to je pa od tega in tega glasovanje. Predlagam kolega Školč, mislim, da se je ta kolega oglasil, in kolega Školč, mislim, da bi lahko naštel še nekaj presvetljencev, sigurno pa moje ime tam zraven ni.
Hvala lepa. Gospod Kumer, tudi replika? Prosim lepo. Za repliko ni nujno, da omenite ime. Preberite si poslovnik. Ali ste bili narobe razumljeni?
Ja, sem bil omenjen, ja. V zvezi s tem, če lahko nazaj odgovorim.
Ker niste razpravljali, to je že replika na repliko, tako da gospod Kumer.
Ne smem?
Ne, ker v bistvu ni prava replika. Se opravičujem in dajem besedo gospodu Jerovšku.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovane kolegice in kolegi! Sam nisem deležen takšne milosti razsvetljenja, kot ga je očitno deležen kolega Školč, zato ne bom mogel dajati tako brezprizivne sodbe in mnenja o izbiri programskega in nadzornega sveta. Seveda pa moram reči, da kljub njegovi razsvetljenosti in milosti razsvetljenja, da so bile njegove napovedi netočne, in tudi njegovih kolegov. Namreč, na samem Kviazu se je izkazalo veliko presenečenje celo vas poslancev, novinarjev, kriminalistov, opazovalcev in meni je nekaj novinarjev reklo: "Ko je LDS to delal, je bilo v glasovanju pri prvem krogu vse jasno, vi pa rabite pet krogov, da izmerite 16 ljudi." In pri vas je to vse delovalo. Zaradi tega se mi zdi čudno, ker kolega Školč problematizira mojo debato. Jaz sem sam potrdil tistega vašega kandidata, sem v naprej napovedal, ampak vi problematizirate, da bi sploh smel govoriti o kandidatu, jaz ne bi smel govoriti o nekem kandidatu, ki ga je vaša stranka predlagala in bojim se, da je edini vzrok, da ta isti kandidat in gospod Školč prijateljujeta z gospodom Kirnom in da so nekoč demonstrirali pred ameriškim veleposlaništvom in hoteli preprečiti vstop v Nato. Gospod Kirn je znan po 500 milijonih tega denarja za Rdeč križ. Gospoda Školča sem takrat pozval, naj se ogradi od takšnega trošenja tistega denarja. Odgovor sem dobil potem v Dnevniku s pamfletom na celi strani. Upam, da bom tudi danes v Dnevniku ali katerem drugem časopisu dobil odgovor. Zato protestiram oziroma zahtevam, gospod Školč, da poveste, kdo od teh kandidatov je podpisoval pamflete političnih strank. Navedli niste, ste jim pa očitali to, da so nekateri od teh kandidatov podpisovali pamflete političnih strank. Ko imamo danes na mizi ta predlog, ki smo ga spravili skozi Mandatno-volilno komisijo, moram reči, da, kot je bilo že omenjeno, če se človek ne bi posvetoval in moral usklajevati, bi moj predlog za nekaj imen bil tudi drugačen. Tudi sam bi imel drugačne preference, vendar sem prepričan, da smo naredili relativno dober izbor, dober predlog, ki bo omogočal, da bo ta javni zavod deloval dejansko kot javni zavod. Kolega Školč se sprašuje, po kakšnih kriterijih se je to delalo. Nam še sedaj ni jasno, prejšnji svet RTV-ja, po kakšnih kriterijih, kako se je čudežno zgodilo, da je bil dvakrat zaporedoma gospod Kocijančič izbran. Kakšen čudež je to bil? Razsvetljenje strašno. Da je bil gospod Sedmak predstavnik novinarjev, ko je prišel med upokojence, pa takoj predstavnik upokojencev, edini primeren med 500.000 upokojenci. V enem tistih mandatov, ko se je to izbiralo, je bil gospod Školč minister kulture, pa še ni pojasnil, po kakšnih kriterijih se je takrat delalo. Takrat sem imel občutek, da še tista edina državna religija, ki je bila v prejšnjem sistemu, ateizem, njihova društva so kandidirala, zelo bogato. Mislim, da me ta občutek ne moti. Sedaj se sprašuje o teh kriterijih. Poglejte, če bi tokrat, ko smo izbirali, izbirali na boljši osnovi, to se pravi, da bi prejšnji svet javnega zavoda bil bolj uravnoteženo sestavljen, da bi bili tam bolj transparentni kriteriji, bolj bi se delalo za nek javni zavod, za javno televizijo, bi sedanji izbor bil lažji in boljši. Zagotovo. Osnova je bila slaba. To, kar so prejšnji ministri naredili, je bilo slabo. Predstavnik ene stranke pravi, da predlaga, da bi bil neposreden prenos sej programskega sveta. Zakaj to pod Kocijančičem niste izvedli? To bi lahko takoj, če bi prenašali seje prejšnjega sveta zavoda, mislim, da bi nam prej uspelo tak dober zakon sprejeti in boljši in bi prej prišli do neodvisne televizije. Na koncu še nasprotujete nadzorni funkciji oziroma sestavi nadzornega sveta. Ne rečem, dalo bi se tudi različna imena, samo zanesti se na vaše nadzorne funkcije, to pa ne. To pa so lahko slabe izkušnje. 60 milijonov neplačane kazni v primeru Lipa, ne vem, kaj vse. Inšpektorje ste kadrovali vi. Ali je bilo opravljanje nadzorne funkcije odlično? Rekli mi boste, da je bilo odlično. Kje je tu gospod Kos? Pri 60 milijonih neplačanih kazni brez mazanja ni šlo. In to so javni funkcionarji. Ali je gospod Kos ponudil, kdaj kateri državni funkcionarji, kateri od tožilstva in sodstvo so zapirali v predale. Dobil sem samo obvestilo, kako je nek inšpektor bil občutljiv na poziv nekega visokega funkcionarja in je dokončno zaprl v predal, če se je zgodil klic iz prejšnje vlade. Ob takšnem izvrševanju nadzornih inštitutov vi očitate v naprej, vidite v glave, kako bodo delali, vidite, da bo vse slabo. Mislim, da slabše nadzorne funkcije, kot se je pod vašo vlado vršila, je ni možno opravljati. Katastrofa bi bila, to bi bila vsestranska katastrofa, če bi še bilo možno iti nižje ali slabše, kot ste delali. Ampak ste pa polni očitkov. Glejte, jaz vidim, da nekateri, skozi to debato opažam, ste v preteklih leti blazno trpeli, ko imate toliko smisla za demagogijo, pozicijsko ste pa mogli biti, gospod Gantar, minister, gospod Potrč vodja vladajoče stranke, nekateri tudi ministri, kako blazno ste trpeli, ko ste na teh pozicijah sedeli in imate pa tak smisel za to demagogijo. Jaz vam "faušujem", da imate to srečo sedaj, da se v opoziciji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dve pojasnili. Gospod Kumer, jaz bi vam rad dal besedo oziroma repliko, pa ne morete replicirati, ker še niste razpravljali, po 70. členu poslovnika, tako da morate počakati na razpravo. Tako piše v poslovniku, dokler še velja. Glede replike na repliko je pa tako, predsedujoči jo lahko izjemoma da, če oceni, da so bile izjave v repliki netočne, ampak glede na to, da je gospod Jerovšek specifično izzval gospoda Školča, naj odgovori na posamezna vprašanja [[...]] [[Oglašanje iz ozadja.]] [[...]]V vsakem primeru bi gospodu Školču dal besedo, tako da beseda je vaša, potem pa, kot vidim, se je še doktor Gantar prijavil k repliki.
Hvala lepa. Vsega gospodu Jerovšku ne bom pojasnjeval, izbral si bom dve kratki zadevi, ker mislim, da bo to za začetek dovolj. Drugo pa, ko boste to dojeli. Kar se tiče razlike med prejšnjim in sedanjim sistemom velja povedati, da je bil prejšnji zakon bistveno drugačen in s tega vidika je imenoval organizacije civilne družbe, ki so same imenovale svetnike v svet RTV-ja. Na ta način, gospod Jerovšek, so izbrali tiste, ki so zdržali do konca, in tiste, ki so med mandatom [[...]]
Gospod Jerovšek, lepo prosim, naj ima samo gospod Školč besedo.
[[...]]s tega vidika odgovornost za imenovanje, če ne veste, pri gospodu Kocjančiču nosi olimpijski komite. Verjamem, da niste vedeli in verjamem, da boste tudi za potrebe vaših insinuacij to tudi takoj pozabili. Druga stvar, ki jo velja povedati, je, da vi in kolega Bajc na veliko preobračata besede. Jaz sem rekel, da glede na to, da se čudite eden drugemu, kako težko delo je bilo in kako ste vsi po svoji vesti opravili, izvedli to glasovanje, hkrati pa analiza lističev pokaže, da ste vsi glasovali praktično enako, da je to moralo biti verjetno neko razsvetljenje. Pri mojem uvidu v to ne gre za noben uvid v vaše glave, ampak gre za preprosto sposobnost prebiranja glasovnih lističev. Verjamem, da ima kdo s tem težave in da je bilo zato potrebno ponoviti več krogov, da ste dosegli vseh tistih 14 oziroma 16 kandidatov, kot ste želeli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še doktor Gantar, tudi replika na gospoda Jerovška.
Replika. Gospod Jerovšek je omenil, jaz bi vendarle kolega Jerovška opozoril, da sedanja koalicija je eno leto in nekaj več na oblasti, da naj pravzaprav se ne sklicuje naprej, nazaj na staro vlado, ki je že dolgo ni več tu in vendarle naj vzame v zakup, da se določene posledice, določena dejanja, rezultat njenega lastnega ravnanja vlade in koalicije, da je bilo to zelo dobro in tudi koristno za to vlado in za te poslance. Hkrati bi rekel to, da pri dejstvu, da smo ugotovili, da sestava programskega nadzornega sveta je takšna, kot je, pomeni neposreden politični nadzor nekdaj javne, zdaj državne oziroma vladne Radiotelevizije, pod vladajočo koalicijo. Tega dejstva se ne da prikriti. In tisti, ki to govorimo, seveda tvegamo, da nas zmerjate, da smo demagogi toda kljub vsemu se tega ne da prikriti. In dejstvo je, da se boste na ta način, še enkrat pravim, tudi vi sami soočili s posledicami svojih lastnih dejanj. Hvala.
Hvala lepa. Saj veste, da replika na repliko ni dovoljena, razen izjem, zato nadaljujemo z razpravo. Tokrat ne vidim razlogov, da bi izjemo po zadnjem stavku 70. člena dovolil, zato vabim k besedi gospoda Bevka.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik, spoštovani zbor. Kot sem povedal lani novembra ob ustanavljanju vladne oziroma koalicijske preiskovalne komisije v zvezi z Mercatorjem, lahko danes ob obravnavi kadrovskih rešitev v programskem [[...]]
Mir v dvorani prosim!
[[...]]svetu RTV Slovenija še toliko bolj verodostojno ugotovim, da smo v Sloveniji priča procesu poenotenja oblasti. Jasno so zaznavni procesi poenotenja zakonodajne, izvršne in sodne oblasti. Temu procesu pa s sprejetjem zakona o RTV Slovenija in kadrovskimi rešitvami v programskem in nadzornem svetu javne televizije in radiju ter napovedanemu medijskemu zakonu sledi poenotenje in nadzor nad mediji. Če temu dodamo še nekatere kapitalske povezave in spremembe v nadzornih svetih, naj omenim predvsem največjo časopisno založniško hišo Delo, potem je dovolj očitno, da gre tudi za vladni prevzem medijskih hiš in medijev kot četrte veje oblasti. Vse naj bi se torej odločalo le iz enega kabineta, to je iz kabineta predsednika vlade na Gregorčičevi ulici. V kontekst poenotenja različnih vej oblasti sodi tudi ustrezna kadrovska zasedba programskega in nadzornega sveta RTV Slovenija. Tej bodo sledile še ostale kadrovske rešitve, od generalnega direktorja zavoda do direktorjev televizije in radija ter odgovornih in drugih urednikov na RTV Slovenija. Zato predlagam, da bi po zgledu Studia City tudi pred osrednjima dnevnoinformativnima oddajama TV Dnevnik in Zrcalo dneva novinar najprej pozdravil gospoda predsednika vlade in gospoda nadškofa ter zaradi zaslug pri sprejetju zakona o RTV morda tudi poslanca, gospoda Grimsa. Prav zanima me, kako in v kakšni smeri se bo izboljšal program televizije, glede na zadnjo nedeljsko popoldansko programsko shemo. Prav zanima me tudi, kako bomo dobili nižje položnice za RTV prispevek, in prav tako me zanima, kdaj bomo dobili tretji parlamentarni program, namenjen neposrednim prenosom sej državnega zbora Republike Slovenije. Glede na rezultate zadnjega Politbarometra, ki je pokazal padec popularnosti aktualne oblasti, sem prepričan, da tudi za tretji parlamentarni program vladna koalicija ni več tako zagreta. Očitno je, da je tretji parlamentarni program doživel usodo Politbarometra še pred prvim rednim in neposrednim prenosom seje državnega zbora. Nobene posebne zagretosti ni več, da bi omogočili opoziciji večjo prisotnost v osrednjem nacionalnem mediju, kot je to slovenska televizija. Ker pa se v zadnjem času zelo veliko razpravlja in govori, pa tudi v obravnavi je zakon o odnosih Republike Slovenije s Slovenci zunaj njenih meja, o katerem je kolega Pukšič dejal, ko je navajal sodbo in mnenje enega izmed ministrov vlade, da gre za enega najpomembnejših vladnih projektov, pa bi rad opozoril na pomanjkljivost in anomalijo v sestavi programskega sveta RTV Slovenija: da 170.000 zamejskih Slovencev, ki živijo na tradicionalnem poselitvenem območju neposredno za našo državno mejo, nima svojega predstavnika v programskem svetu RTV Slovenija. Torej, 100.000 Slovencev v Italiji, na Tržaškem, Goriškem in v Videmski pokrajini, 40.000 Slovencev na Koroškem in Štajerskem v Avstriji, 5.000 Slovencev v Porabju na Madžarskem in nekaj tisoč Slovencev vzdolž slovensko-hrvaške meje. Na to pomanjkljivost je SLOMAK, slovenska manjšinska koordinacija, opozarjala ministrstvo za kulturo že sredi lanskega leta ob obravnavi tega zakona v državnem zboru, pa seveda ni bilo nobenega ustreznega odziva, niti ni bilo ustreznega odziva ob sedanjem imenovanju kandidatov za programski in nadzorni svet RTV Slovenija. Namreč, učinkovito uresničevanje skupnega kulturnega prostora bi se pokazalo tudi ob enakopravnem zastopstvu predstavnika slovenskih manjšinskih organizacij v programskem svetu RTV Slovenija. Sicer pa želim novo imenovanim članicam in članom programskega in nadzornega sveta RTV Slovenija uspešno delo v bodoče. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Veršnik.
Spoštovane kolegice in spoštovani kolegi! V praksi velja, da je vedno najboljši kompromis tisti, s katerim ni nihče zadovoljen. Ugotavljam, da je tokrat tako. Govori se o političnem kadrovanju. Ja, res je, pet kandidatov so imele pravico imenovati politične stranke. In to je tudi vse. Ostalo je rezultat civilne iniciative. Pred nami so izbrani kandidati od 184 pravilno izpolnjenih prispelih kandidatur. Vsi od teh 184 kandidatov so primerni in vsak od njih bi lahko zasedel odgovorno mesto, tako v programskem kot tudi v nadzornem svetu. Pri pregledu izbranih kandidatov sem tudi sam začuden, ko sem na seznamu kandidatov za nadzorni svet videl ime, ki je bilo podpisano že pod poročilo nadzornega sveta, ki nam ga je v polomljeni slovenščini predstavljalo že v preteklem letu. Tokrat upam, da mi ne bo treba poslušati kaj podobnega pri obravnavi poročila nadzornega sveta za leto 2006, na kar pa sam na žalost ne bom imel vpliva. Od programskega sveta pričakujem predvsem boljši program in manj ponavljanja že videnih oddaj. Od nadzornega odbora pa varčevalno naravnanost, saj vsi vemo, da se danes na zavodu RTV Slovenija dela z denarjem, kot bi rekli, po domače, kot svinja z mehom. Prepričan sem, da je izbor, ki je pred nami, dober in da bodo člani programskega sveta in nadzornega odbora opravili svoje delo odgovorno in profesionalno, zato bom predlagane kandidatke in kandidate tudi podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. In besedo ima že gospod Moge.
Gospod podpredsednik, hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Star latinski rek pravi "quod licet iovi, non licet bovi", ali "kar je dovoljeno Jupitru, ni dovoljeno govedu", ali škarje in platno ima v roki pozicija, da z njima prek zakonodaje kroji usodo državljankam in državljanom. Mislim, da je to krojaško obrt pri tem zakonu, katerega posledice pač danes občutimo pri imenovanju, opravila izredno slabo. RTV Slovenija je odigrala zelo pomembno vlogo v osamosvojitvi in v času po osamosvojitvi, ko smo snovali nov razvoj, in bi bila dolžna večje spoštljivosti pri obravnavanju, kot smo ji danes priče in kot smo ji bili v preteklosti priče. Sam še nisem bil nikoli prisoten pri zakonu, ki bi se s takšnim zaostrovanjem sprejemal, ki bi se sprejemal tako, da nobena stran ni niti za ped popustila. In tako ste v poziciji sprejeli zakon, s katerim ste lagali ljudem. Ko je šlo za referendum, ste jim obljubili, "spoštovane gledalke in gledalci, ki gledate ta program, je res ali ne, da boste imeli znižanje RTV prispevka". To je bila velika laž, tega ni. Dogovorili ste se in ste jim povedali, mi smo pa zdaj drugačni od prejšnjih. Mi si namreč nismo prizadevali in tudi zdaj nismo pristaši tega, da bi vse stvari iz državnega zbora snemali, od delovnih teles do tega, ampak vi ste obljubljali, mi smo drugačni in bomo napravili tretji televizijski kanal, ko bo program sprejet - in ali je ta obljuba uresničena ali ne. Spoštovane kolegice in kolegi, tudi ta obljuba ni uresničena. In še več bi lahko rekel, da je ta zakon slab. To je pa ravno tisti člen, 17., na podlagi katerega danes imenujemo programski svet RTV Slovenija, na tega se bom sam oprl. Meni se zdi prav, da si je politika požrešno prigrabila to, da je sama odločala o tem, kdo izmed kandidatov, ki so jih politične stranke predlagale v programski svet, bo notri ali ne. Do sem vse in prav. In moram reči tudi, da je na mandatno-volilni komisiji ta postopek potekal tudi kolikor toliko v znosnem tonu in da smo tudi koalicija in opozicija izglasovali predlog, za katerega se mi zdi, da je dober. Popolnoma druga stvar je pa, da si je državni zbor preko zakonske osnove prigrabil v svojo posest, da odloča o predstavniku v programskem svetu tistih ljudi, ki jih predlagajo gledalci, poslušalci, univerze, fakultete, društva, zveze društev, zlasti s področja in na prvem mestu je umetnost itn. Mislim, da je to zelo zelo slaba poteza, ki nam bo vsem vam v poziciji in nam v opoziciji metala temno senco, ko bomo šli iz tega državnega zbora. Zakaj? Izbrati izmed množice 185 ljudi svet po nekih kriterijih, ki niso bili natanko, določeni programski, in to politiki, se ta stvar, kot se iz glasovanj, glasovnic, ko se jih je pregledovalo, ni dalo drugače urediti, kot da so se posamezni politični bloki v globalu zmenili, koga bodo podprli, in svojim članom pustili nekaj prostih mest kot proste strelce, da se oni še z drugimi dogovorijo in da, torej tudi oni po svoji vesti in po svoji presoji izvolijo ta programski svet. Spoštovane kolegice in kolegi! Sam sem član mandatno-volilne komisije in mislim, da smo to delo opravili zelo slabo, zelo nekvalitetno. Vsi ste slišali že o področju športa. Tukaj bi o področju filma, o področju, kar se mi zdi čudna, društva Generala Maistra, ki je predlagalo člano, ampak poleg društva še drugi ljudje, približno je bilo predlagateljev, če pogledamo, 120 tisoč, ki se zavzemajo za to, da bi tudi javna RTV imela vsebine, ki bi bile blizu naroda, kajti postavljali so sami s svojim denarjem spomenike generalu Maistru, na vseh državnih proslavah oni dodajo svoje. Da pa ti niso bili vredni niti enega člana programskega sveta, se mi pa zdi, milo povedano, žalostno. Po drugi strani bi pa, spoštovane kolegice in kolegi, rad povedal naslednje. Ne zaradi tega, ker sem sam velik prijatelj glasbe, ampak zaradi tega, ker so tudi poslušalci veliki prijatelji glasbe, zaradi tega, ker ima RTV lastno glasbeno produkcijo, zaradi tega, spoštovane kolegice in kolegi, ker ima RTV tudi lasten simfonični orkester, zaradi tega, spoštovane kolegice in kolegi, ker ima RTV tudi lasten Big Bend, zaradi tega, ker ima RTV tudi produkcijo plošč, bi bilo še kako od nas dobro, da bi izmed predlogov dali v programski svet tudi nekoga s področja glasbe. Bil je predlagan s strani fakultete AGRFT dekan, gospod Mihelčič, zunaj sveta priznan glasbenik, ampak za njega tu notri ni bilo prostora. Bilo so tudi še iz društva slovenskih glasbenikov predlogi, ampak tudi ti niso dobili nikogar. In vidite, tak svet je na podlagi tega, kar mora delati, kar mora sodelovati pri programu, izredno osiromašen in ubog. Jaz mislim, spoštovane kolegice in kolegi, da smo v času tržnega gospodarstva in da bo s takim ravnanjem, kot smo mu priča od sprejema zakona do tega ravnanja zdaj, javna RTV lahek plen komercialnih televizij. Zdi se mi, kot sem že večkrat rekel, sem v jeseni svojega življenja, da ne bi želel, da bi živel v času, ko bo časovna enota "en pop", tisti čas, ki bo potreben, da boš hitro zaradi nekvalitetne vsebine RTV Slovenija preklopil na program POP TV. Jaz zaradi tega, pravim še enkrat, dobro smo delali v točki 1.a na predlog političnih strank, to, kar smo pa naredili na predlog - pa recite kakorkoli hočete - zainteresirane javnosti, je pa prava katastrofa in zaradi tega jaz tega odloka podprl ne bom.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda Kanglerja.
Hvala za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci! Za razliko od nekaterih mojih predgovornikov bom jaz ta programski svet podprl. In prav gotovo ta programski svet, če ga bomo danes podprli oziroma v teh dnevih, ni kriv za takšno stanje, kot je na nacionalki. Samo poglejte, kakšen je bil novoletni program, pa sami ocenite. Ljudje me srečujejo na ulici, mi prigovarjajo, mi svetujejo in tudi kaj od tega povzamem in se tudi sam zamislim. Res je, da verjetno programski svet, ki ga je predlagal Kviaz nam v državni zbor, da ga sprejmemo, ni tako sestavljen, kot si ga nekateri iz opozicije želijo, po mojem osebnem mnenju bo Big Bend pa simfonični orkester popolnoma enako ali še boljše naprej deloval v tem javnem televizijskem zavodu kot do sedaj. Tudi sam sem si želel, da bi dosti kulture prišlo v programski svet, pa pač do tega ni prišlo in bi tudi kdo drugi še lahko dobil priložnost in možnost, da bi svoje znanje in sposobnost prav v tem programskem svetu uveljavil. Pomembno pa je, da na tem mestu, spoštovani kolegi in kolegice, poudarim in povem: ko smo sprejemali zakon, si je Slovenska ljudska stranka v koaliciji prizadevala in tudi dosegla, da je programski svet sestavljen regionalno oziroma iz različnih krajev Republike Slovenije. Ta sestava programskega sveta za mene osebno je sestavljena in boljša, kot bi jo pa lahko pričakovali. In problem je samo eden - iz razprav do sedaj, ki sem jih poslušal, predvsem iz opozicije, lahko sklepam sledeče - do sedaj si je nekdo javno Radiotelevizijo Slovenije, javni zavod lastil, kot da je to ljubljanska televizija. Zmotno! Spoštovani kolegi in kolegice, kar bi bilo dobro, da bi marsikdo navezal stike s kakšnim izmed zaposlenih znotraj te hiše, ki bi vas seznanil, kateri lobiji in na kakšen način so obvladovali to hišo. Tudi pri takšnih in drugačnih imenovanjih, tudi v prejšnjem mandatu, ko smo imenovali nadzorne člane in podobno. Zato je to ropotanje danes odveč na tem mestu, ker s tem programskim svetom bo pa ta hiša po mojem osebnem mnenju postala slovenska, ne več ljubljanska. Slovenska. In nihče me ne bo prepričal, da nekdo, ki prihaja iz Maribora, ali je to gospod Pivec ali gospod Štuhec, ali tudi profesorica, ki je bila po strankarski liniji imenovana v ta programski svet, dr. Jana Bezenškova, da niso to kvalitetni kadri, da niso sposobni sodelovati v programskem svetu, nihče. Problem je samo eden. Ti lobiji, ki so do sedaj obvladovali to hišo, so izgubili moč, ker člani programskega sveta so razpršeni po Sloveniji, kar je pošteno in korektno do vseh državljanov Republike Slovenije, ki kakorkoli s svojimi prispevki prispevajo, da ta hiša, ki jo imenujemo RTV Slovenija, obstaja. In ta hiša ni ljubljanska in ta hiša je slovenska. In tako tudi mora biti naprej. In prav gotovo tem ljudem zaupam, tako po izobrazbi kot po znanju, kot sposobnosti in sam bom podprl predlog Kviaza, kot smo ga danes tudi dobili na mizo.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Miro Petek.
Hvala lepa za besedo. Sam si ne bi upal reči, da je predlagani programski svet absolutno dober. Kajti, če bi lahko tukaj parafriziral Kanta: absolutno dobro na tem svetu je le dobra volja [[...]]
Gospod Kangler, lepo prosim.
Te dobre volje pa vsaj po moji oceni na Kviazu ni bilo pretirano veliko. Res pa je, da razen tistih kandidatov, ki so bili predlagani po strankarski liniji, v tem bodočem programskem svetu ne vidim ravno veliko ljudi, ki bi bili pretirano kontaminirani s politiko, kar je pač veljalo v dosedanjem svetu RTV, in mislim, da je to dejstvo potrebno pozdraviti. Korošci pa me te dni sprašujejo, zakaj Koroška nima v programskem svetu nobenega od svojih ljudi. Naj jim odgovorim: v programskem svetu bo tudi Korošec, predstavnik, ki ima prebivališče na Koroškem v Radljah ob Dravi, to je Jernej Pikalo. In sicer izhaja iz te kvote, ki so jih predlagale politične stranke, to je na predlog Socialnih demokratov. Žal res v programskem svetu ne bo člana iz tako imenovane civilne družbe, iz civilne sfere, ker je pač sedežev v programskem svetu premalo, žal. In tako civilna družba s Koroške vsaj zaenkrat ne bo pomemben soustvarjalec te programske politike nacionalne televizije. Na drugi strani nam Korošcem ostaja v tolažbo vsaj to, da imamo pomembne ustvarjalce programa nacionalke. Če pogledamo, od šestih novinarjev, voditeljev, ki jih ima nacionalna televizija za osrednji TV dnevnik in Odmeve, so kar trije, to je polovica, 50%, iz Koroške. Janja Koren je Korošica, sicer sedaj živi na Gorenjskem, Slavko Bobovnik je Korošec, Tomaž Ranc je avtohtoni Korošec, prihaja iz tistega starega dela Koroške, ne iz njene razširjene geografije. In poleg teh odločnih novinarjev mislim, da ima Koroška še kup ljudi, ki bi lahko relevantno zastopali civilno družbo tudi v programskem svetu. Žal so sedeži ta temeljna omejitev, brez katere očitno tule ne gre. Seveda bi lahko na dolgo in široko razpravljali o tem, ali je programski svet tudi regionalno uravnotežen. Od 21 članov programskega sveta, ki ga bomo imenovali predvidoma jutri, je iz Ljubljane oziroma njenega ožjega dela 8 članov. To je dobra tretjina. Ali je to premalo, ali je to preveč, je seveda stvar diskusije. Izkazalo se je, da je ta varovalka, ki je vgrajena v zakon, to je enakomerna regionalna zastopanost, vendarle dobra. In seveda na tej osnovi na nek način še lahko govorimo o TV, RTV Slovenija. V nasprotnem primeru, če bi se ta odstotek porušil, bi seveda lahko govorili o TV, oziroma RTV Ljubljana, to je o imenu, ki ga je nekoč ta televizija oziroma radio že imel. Hvala.
Hvala lepa. Na vrsti je doktor Slavinec.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik, lep pozdrav vsem. Torej razpravljamo o članih programskega sveta in nadzornega sveta in prepričani smo lahko, da je pred vsemi, ki bodo danes nedvomno izvoljeni, vsaj stanje duha v tem zboru je tako, da v to ne gre dvomiti, zelo težka naloga. Zelo težka naloga vsaj iz dveh razlogov: morali bodo poskrbeti za boljšo televizijo in za cenejšo televizijo. To sta nedvomno dve sporočili iz referenduma, ki sta bili po mojem mnenju in po mnenju mnogih tudi najbolj zavajajoči. Glede dobre televizije, katera televizija ja boljša, katera je slabša, so seveda mnenja lahko deljena in vsak ima svoj okus, svoj pogled in svoje kriterije, vendar RTV naj bi bila boljša za čim širši krog ljudi, torej za vse Slovenke in Slovence. Žal zadnje meritve javnega mnenja kažejo, da bo RTV v taki sestavi programskega sveta in s tako usmerjenostjo dobra za zmeraj manjši del ljudi. Glede cenejše televizije so še tisti, ki so to govorili, vedeli, da zavajajo. Relativno je morda lahko zadeva cenejša glede na inflacijo, vendar je pa sigurno dražja, če moraš oziroma če za isti denar, če moraš enako plačati in dobiš manj kvalitetno, manj kakovostno - tako da tudi ta zadeva sigurno ne vzdrži resne analize in pa resnih kriterijev. Slišali smo že, da bo RTV, v kolikor bo sledila in v kolikor bo programski svet sledil svojim političnim botrom, postajala zanimiva za zmeraj manjši krog ljudi in bo zaradi tega lahek plen konkurenčnim televizijam, torej POP TV in drugim. Prepričan sem, da bodo ta prazen prostor izkoristili tudi mnogi, ki jih sedaj še ni, in tudi to ne nazadnje ni tako hudo, problem je samo v tem, da to do sedaj javno televizijo plačujemo iz naročnine vsi državljani in državljanske Slovenije in to je škoda, da za svoj denar ne bomo dobili tega, kar si zaslužimo in kar seveda lahko upravičeno pričakujemo. Slišali smo tudi o apolitičnosti programskega sveta, vendar ni treba biti zelo velik ekspert, da se lahko razumemo, eno je predlog, drugo je pa potem seveda izvolitev. In ni res, da bo 5, ampak 5 plus 16 članov bo tukaj izvoljenih, potrjenih in edina stvar, ki jo seveda lahko pozdravljam, je res regionalna uravnoteženost programskega sveta, ki jo bomo s tako izvolitvijo oziroma boste dosegli. Seveda pa bi si vsi za dobrobit te Slovenije lahko želeli tudi še večjo apolitičnost programskega sveta in da bi zares skrbeli za takšno televizijo, ki bo po moji meri čim širšega kroga Slovencev. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima magister Cvikl.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Poslanske in poslanci, državljani in državljanke Republike Slovenije. Zakon o Radioteleviziji Sloveniji je bil po predlanskih volitvah poleg zakona o javnih uslužbencih eden prvih korakov nove oblasti v želji po absolutnem vladanju. Potem ko ste prevzeli večino v tej dvorani, v vladi, v represivnih organih, na primer na policiji na podlagi zakona o javnih uslužbencih, potem ko ste začeli "lomastiti" v gospodarstvu in potem ko se podjetja več ne ukvarjajo z razvojem, temveč predvsem s prilagodljivostjo novi oblasti, in potem ko imamo ob koncu leta za desetino slabša pričakovanja gospodarstva kot v zadnjem letu prejšnje oblasti, je bilo potrebno uveljaviti zakon o državni radioteleviziji. Danes bomo iz javne televizije naredili državno, vladno televizijo. Da je bila ta odločitev gospoda Janša in vladajoče koalicije potrebna, da se uveljavi absolutna oblast, kažejo seveda odločitve vlade, ki vremenarju, političnemu barometru, odpove pogodbo, ker je napovedal slabo vreme. Jaz sam ne dvomim, da oblast, ki jo motijo številke, oblast, ki po znanem načelu: obglavi glasnika slabe novice, da ta oblast zakona o Radiotelevizije Slovenije ne bo zlorabila. Bolj kot bodo slabi podatki, slaba dejstva, bolj se bo izvajal pritisk na uredniško politiko. Znano je, da smo mi ocenili, da je takšna zakonska možnost spreminjanja javne v državno televizijo slaba popotnica za demokracijo in smo zato to željo vladajoče koalicije testirali ne referendumu. Sam sprejemam izid referenduma o Radioteleviziji Slovenija. Volja ljudstva je legitimna in izid referenduma je jasen. Vendar, četudi ste na referendumu zmagali, ne morem spregledati dejstva, da je bil ta referendum prvi referendum Slovenije, na katerem so bila stališča koalicije eksplecitno potrjena s strani Rimskokatoliške cerkve in tako imenovane "rezervne pozicije". To mi je postalo jasno prejšnjo nedeljo, ko smo namesto športnega popoldneva imeli neko drugo, cerkveno popoldne, prenos posvetitve enega od cerkvenih dostojanstvenikov. Zakon je sicer omogočil, ne pa tudi avtomatično zagotovil, da bo vladajoča koalicija zlorabila radiotelevizijo, zato smo pričakovali, da se boste držali svojih obljub, ko se bo odločalo o programskem svetu, o nadzornem svetu in to delamo danes. Pričakovali smo, da se bo vladajoča koalicija pri sestavi obeh svetov, še zlasti nadzornega, držala načela proporcionalnosti oziroma da bi bilo korektno, da v organu, ki nadzira, imamo pretežno zastopanost neodvisnih kandidatov. Tega nimamo. To pomeni, da boste namesto javne uveljavili državno televizijo, in to razumem, ker vas v želji absolutnega obvladovanja nič ne zaustavi. Na začetku današnje seje smo imeli grobo kršitev neposrednih določb ustave. To, kar vas je danes 48 na začetku seje naredilo, je groba kršitev 93. člena ustave. Gospod Janša se je javne radiotelevizije lotil s pomočjo vas, tukaj, v državnem zboru. Potem ko se je uspešno z operacijo Mercator, Delo in tako naprej lotil največjega časopisa - mimogrede oškodoval slovenske davkoplačevalce za 29 milijard - in potem ko ste ga danes z glasovanjem v nasprotju z ustavo še enkrat zaščitili, je bilo logično in je logično, da se danes zaključuje tudi operacija prevzem Radiotelevizije Slovenija. Dobro je, da se o tem pogovarjamo v neposrednem prenosu. Ta bo, če boste res spoštovali zakon, ena od redkih možnosti, da ljudje izvedo resnico. Resnica je, da ste obljubljali boljši program, dobivamo pa neko drugo, bom rekel, zelo cerkveno televizijo. Resnica je, da ste obljubljali nižjo naročnino, pa od tega ni nič. Vse kar danes dobivamo, je programski svet državne televizije, v kateri ima praktično absolutno zastopanost vladajoča koalicija, enako je v nadzornem svetu in zato danes de facto dobivamo državno televizijo. Če sklenem. Vladajoča koalicija tesnega izida referenduma ni razumela kot lekcije, da je komaj dobila referendum, ampak kot mandat za politično samovoljo na radioteleviziji. To je edino, kar bo mogoče soditi iz današnjega rezultata glasovanja. In kdo bo žrtev? V prvi vrsti Radiotelevizija Slovenija, nato pa vsi državljani in državljanke Slovenije, ki bodo preprosto ostali brez informacij o vse slabšem gospodarskem položaju. Na koncu boste žrtve tisti, ki danes ustvarjate državno radiotelevizijo za parcialne interese absolutne oblasti. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Petan.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani! Danes smo veliko slišali o sestavi tega programskega sveta - v glavnem se je govorilo o programskem svetu, glasovali bomo seveda tudi o nadzornem svetu, ampak o tem se je največ govorilo, kako primanjkuje kadrov točno določenega profila. Vendar, kolikor se jaz spoznam, imamo več kot 16 različnih profilov, tistih osnovnih profilov, tako da če bi po tem šli, sploh ne bi mogli sestaviti 16 kandidatov. Tako kot si mi predstavljamo, imamo tudi več kot 16 regij, vsak ima svojo regijo. To se pravi, tudi če bi po regijski sestavi gledali, sploh ne bi mogli dobiti 16 kandidatov. Potem je tu še spolna struktura in potem se tako ali tako še zakomplicira. Govorimo tudi, to društvo, oni zavod nima svojega predstavnika. Društev in zavodov imamo nekaj sto, ni mogoče, da bi sestavili in da ne bi dobili nekoga, ki ne bi imel predstavnika, to je popolnoma jasno. Seveda, potem lahko gremo še na druge sfere, na šport. Ampak če bi tu šli, bi pa rekli, ja, zakaj pa nogometaši imajo, rokometaši nimajo, košarkarji nimajo. Ne pridemo nikamor! Ne moremo sestaviti po takšnem razmišljanju 16 kandidatov, ki bi bili člani tega sveta. Torej, to pomeni, da v bistvu zelo zadovoljen ni nihče. Saj tudi ne more biti, ker se vedno najde nekdo, ki nima svojega predstavnika. Je pa nekaj res, to pa lahko z vso gotovostjo in odgovornostjo trdim: tako širokega izbora, tako širokega postopka, kot smo ga imeli sedaj, nismo imeli še nikoli. Če se je že zgodilo, da je prišlo do tako široke izbire, potem so v parlamentu kvečjemu potrdili tisto, kar je nekdo drug predlagal, izbirali pa nikoli ali pa zelo redkokdaj. Sedaj pa ne le, da bomo v parlamentu potrdili, temveč smo tudi izbirali izmed 200 in še nekaj kandidatov. Tega ni bilo še nikoli. Takšen širok pristop je prav gotovo demokratičen ali pa bolj demokratičen kot tam, kjer samo potrdiš; verjetno ne bo nihče trdil, da to ni res. Ampak, spoštovane gospe in gospodje, začel bi na začetku. Kaj sploh hočemo doseči s tem novim zakonom o RTV, ki je moral iti celo v preverjanje na referendumu? Če in ko govorimo o RTV, se moramo najprej vprašati ali pa iti na začetek, torej h gledalcem. To smo pa vsi državljani, tudi mi smo gledalci. In kaj je naša prioriteta, naša želja pri tem? Želimo dober program, gledljiv program, zanimiv program, dobro pokritost signala, da ga lahko spremljamo, rekel bom, tudi nacionalno usmerjenost takšnega programa, pa ne glede na to, ali je to javna, državna ali tudi privatna televizija - to je vedno prisotno in je dobro, nacionalna komponenta. In pa ne nazadnje tudi preglednost poslovanja, tudi to je zelo pomembno. Ali je to javna ali pa državna, kot jo vi imenujete, jaz namenoma obe kategoriji uporabljam, je konec koncev čisto vseeno. Želimo imeti preglednost, da vemo, kam gredo finance. Ker vsak je plačnik prispevka in rad ve, kako se ta denar porablja in kaj se s tem dogaja. Zdaj pa gremo analizirati, kako je po posameznih točkah, kje smo. Dober program. Moj kolega prej je že govoril o novoletnem programu. Z njim se popolnoma strinjam. Ne bom rekel, da je bil čisto zanič, da je bil pa ne vem kako dober, pa tudi ne morem reči, poznam bistveno boljše, to se pravi, se da še marsikaj narediti. Glede nacionalne usmeritve. Ne bom rekel, da je ravno kontra, ampak marsikdaj se vprašam, zakaj je to tako. Marsikdaj se smeši in omalovažuje slovensko osamosvojitev - bilo je samo sedem dni vojne, pa so se tam nekaj šli, pa so se celo "martinčkali", ne? To smo tudi slišali. Toda ne vem, če to ravno prispeva k dobremu ugledu nacionalne televizije, pa kakršnakoli že je, ali je javna ali pa državna. Pri tem sem se tudi vprašal, zakaj je imel Komisar Rex, ki je dobra serija, prednost pred državno proslavo. To mi še sedaj ni jasno in mi verjetno nihče ne bo znal na to odgovoriti. Sem spada tudi neka mednarodna uravnoteženost predstavitve in odnosa do različnih držav na svetu. Toliko mržnje in sovraštva do ene države, ki se smatra za, ne vem, steber demokracije, kot je na naši nacionalni televiziji, je še nisem videl in mi tudi ni jasno, zakaj! In temu je bil podrejen tudi dopisnik, ki je bil tam, zdaj ga sicer ni več. Toliko mržnje še nisem slišal, pa ne vem, zakaj. Jaz ne trdim, da je treba hvaliti tisto državo. Zakaj pa? Ampak, naj se korektno predstavi: kar je dobro, je dobro, kar je slabo, je pa slabo; ampak konkretno, samo mržnja, to pa mi tudi ni jasno. Kar se preglednosti tiče, ne morem reči, da je stanje na tej takšni javni televiziji ravno pregledno, potem ne bi imeli vseh tistih mišmašev okrog "Eltelsata" in podobnega, ko ti delnice v enem mesecu zrastejo za dvakrat ali trikrat, pa ne bom več razpredal. In tudi ne bi mogli reči, da je bilo ravno dobro poslovanje, kajti kolikor vem, niti sedaj nima poslovnega načrta za to obdobje, ki je sedaj in za naprej, ker enostavno ni bil sprejet - zakaj, mi še tudi ni jasno. To se pravi, da ni vse tako dobro. Še enkrat poudarjam, da ne trdim, da je vse slabo, tega pa ne trdim. In jaz upam, da ta nova organiziranost bo dala več neke personalne odgovornosti vodilih v tem zavodu. Do sedaj je bilo tako, da te odgovornosti ni bilo in da smo bili v bistvu vsi nekje odgovorni za ta zavod, odgovarjal pa nihče in to je raj za neke mahinacije - lahko. Se pravi, zadeva že v osnovi ni dobra in zdaj upam, da bodo ti ljudje, ki bodo imeli odgovorne položaje v tem zavodu, imeli svoje pravice, svoje dolžnosti in tudi svoje odgovornosti. Do zdaj tega ni bilo, ni bilo ne enega, ne drugega, ne tretjega. In upam, da bo sedaj to rešeno v okviru teh pristojnosti, ki jih imajo. In upam, da se bo pri delu javne RTV upoštevalo tudi gledalce. Jaz si upam reči, da so to bili skoraj edini tisti, ki se jih je do sedaj pozabilo, ali je to bilo vede ali nevede, to mi je konec koncev vseeno, gledalci niso imeli praktično tu ničesar. Če to ne bi bilo tako, potem se ne bi moglo zgoditi, da je, recimo, za glasovanje za Emo, se pravi za naše predstavnike na tem mednarodnem tekmovanju; recimo, da bi bile zmagale Sestre. Niti slučajno, če bi imeli gledalci res to svojo pristojnost, niti slučajno! Jaz nimam nič proti njim, ampak niti slučajno! In potem, da bi se naslednje leto zgodilo, ker tisti, ki bi moral zmagati namesto Sester, ni zmagal, pa naslednje leto potem zmaga - to ne gre. Se pravi, gledalci pri tem niso bili čisto nič upoštevani in jaz sem prepričan, da bo vsebina sedaj tudi dobila pravo mesto in pri tem tudi pravo formo in upam, da ne bodo imeli tam tudi glavne besede takšni, ki nam predpisujejo, kakšna glasba je za nas dobra, interesantana, zanimiva in naj jo poslušamo. Slovenska turbo folk glasba je poneumljajoča, tuja turbo folk je pa enkratna, čudovita, ki jo moramo poslušati, pa ji damo najboljši termin v nedeljskih urah. Upam, da to ne bo več tako. To sicer ne pomeni, da do sedaj, kot sem že večkrat omenil, pa še bom enkrat, da je bilo vse narobe - ni bilo. Prepričan sem tudi, da je tam bilo veliko ljudi, ki so želeli in hoteli dobro in profesionalno obdelati, vendar pa so se nekako izgubili v tem kolesju takšnem, kot je bilo. Jaz ne bom zahajal, kakšno je bilo. Jaz sem za to, da se spremeni in da bo to kolesje delalo drugače. In so se tam zgubili in so morali marsikdaj podpirati tudi kakšno takšno statistiko, kjer je 8 enako 40 ali nekaj podobnega, so pač morali. Poleg tega bi pa še to rekel; marsikdaj se je tudi zgodilo, da so morali podpirati stališča - pa bom konkreten primer povedal, da mi ne boste rekli, da govorim na pamet - ko se je, recimo, našega finančnega ministra pol leta smešilo, da je nesposoben, da nič ne zna, potem pa pride iz Evrope potrditev ali pa pohvala, da je bil razglašen po najbolj brani finančni evropski reviji, da je najboljši minister v Evropi, da je bil razglašen. Popolnoma drugačno je naše stališče bilo na tem zavodu, kot pa je, recimo, pogled Evrope. Ne bom zahajal sedaj, kako so prišli do tega, kako do drugega; v glavnem te ljudi, ki so morali zagovarjati taka stališča, se jih je postavilo na neko čudno podlago, Evropa pa misli drugače. In upam, da bo krenilo na boljše naši javni RTV, zato bom ta spisek podprl. Ne trdim, da je idealen, takšnih tako ni, ker sem na začetku povedal, zakaj ni mogoče, ker se vedno kdo najde, ki izpade iz 16 mest, tako da je to problem. Jaz upam in želim, da bodo ti ljudje, ki bodo danes, jutri potrjeni - upam, da bo vse šlo normalno skozi - da bodo dobri in uspešno opravili to svojo nalogo, ki jim je zaupana in za katero bom tudi jaz dal svoj glas. Bi pa to povedal, da kljub tem spremembam na tej javni RTV in tudi na splošno v Sloveniji, sonce še vedno vzhaja na vzhodu in zahaja na zahodu, da je trava še vedno zelena in da ni treba čisto nič strašiti, kaj vse bo sedaj narobe v Sloveniji, kaj vse se bo podrlo zato, ker je Janševa vlada, zato ker bomo spremenili ta zakon, ker bomo novi svet imenovali, ki smo ga izbirali iz 200 kandidatov. Tako teh strahov, gospodje, ni potreba in ne vem, kdo bi bil žrtev sedaj tega. Kajti povedal bom še to. Tudi pod takšnimi spremembami si je Slovenija izborila v novi finančni perspektivi v Evropi 200 milijard tolarjev sredstev vsako leto in ne vem, kdo bi bil sedaj žrtev, Slovenija prav gotovo ne in kljub tem spremembam se to je zgodilo. To se pravi, da ni treba strašiti, če bomo kaj spremenili, da bo v Sloveniji vse narobe zato, ker je drugačna oblast, ki drugače razmišlja in ima drugačne prioritete, in če hočete, tudi drugačne vrednote. In tudi zaradi tega bom podprl ta predlog za te nove organe na javni RTV. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Irgel.
Najlepša hvala za besedo. Danes tukaj v državnem zboru govorimo o formiranju programskega in pa tudi nadzornega sveta RTV Slovenija. Sama v tej razpravi se ne bom spuščala v posamezne kandidate, ki jih je potrdila mandatno-volilna komisija, sem pa prepričana, da je danes končno, hvala bogu, nastopil čas, da bomo v programski svet dobili ljudi, ki bodo izvoljeni na transparenten, jasen in pregleden način. V vseh teh letih državljani Republike Slovenije niso imeli možnosti sodelovanja oziroma oblikovanja nekih vsebin na Televiziji Slovenija, ki bi tudi kot javna ustanova morala v prvi vrsti delati izključno v korist in dobro informiranost njenih gledalcev. Žal pa smo bili do sedaj vse prevečkrat priča temu, da informacije niso bile podane na objektiven in nepristranski način. Dejstvo je tudi, da so vsa ta leta v programski svet bili, ne bom rekla imenovani, ampak kar delegirani čisto določeni ljudje iz tako imenovanih civilnih družb, največkrat pod taktirko sedanje pozicije. Takšen način imenovanja pa po mojem mnenju še zdaleč ni transparenten način, mogoče celo ni demokratičen način formiranja programskega sveta. Že v razpravi o zakonu o RTV Slovenija ste v opoziciji skušali spretno prepričati javnost in jo celo na trenutke ustrahovati s tem, da bo civilni družbi odvzeto nekaj, česar pravzaprav nikoli ni imela. Če kje namreč, potem bodo zaradi tega novega načina formiranja programskega sveta v programskem svetu sedaj sedeli ljudje, ki želijo izboljšati program Televizije Slovenija, predvsem njeno delovanje, in tam ne bodo ljudje, ki jih je do sedaj usmerjala zaprta, privilegirana in tudi dokazano spolitizirana skupina, o kateri si seveda nekateri mislijo, da predstavlja civilno družbo. Danes lahko tudi vidimo, da se v nasprotju z dosedanjo prakso končno kaže, glede na imena, ki jih lahko vidimo, ki so predlagana, to, da vladajoča koalicija želi delovati konstruktivno in povezovalno tudi z opozicijo, česar do sedaj, žal, nismo uspeli zaznati s strani takratne vladajoče koalicije. Samo s takimi odločitvami lahko namreč dosežemo določene sporazume znotraj programskih odločitev v korist vseh državljanov Republike Slovenije. Drznila si bom v tem trenutku tudi reči, da do sedaj na Televiziji Slovenija je vsekakor vladala nekakšna samocenzura. Sam sistem je namreč med drugim omogočal, da ni bilo potrebno imeti direktorja, ki nosi odgovornost. Direktor je imel sicer majhne kompetence, ampak zato je imel tudi majhno odgovornost, lahko bi rekla ceno nikakršno odgovornost. In to je očitno tudi opoziciji ustrezalo, nikoli se namreč ni vedelo, kdo pije, kdo plača, in zato me tudi ne čudi, da je RTV Slovenija v takšnih finančnih in drugačnih težavah, v kakršnih trenutno je. Tudi celotno predreferendumsko kampanjo smo na dolgo in široko poslušali s strani opozicije, češ, da bo novi zakon omogočal politizacijo te hiše. To je seveda smešno, če vemo, da je politika prav te današnje opozicije dobesedno prepletena v vsem pore sistema delovanja RTV hiše. Da ne bi tukaj zdaj naštevala vseh stvari, ki so bile že rečen v sami volilni predreferendumski kampanji in tudi ob tem, ko smo govorili o novem zakonu o RTV Slovenija. Za konec bi rada samo še to dejala, da sem prepričana, da bo programski svet, izvoljen na takšen način, se pravi, po postopku, kjer lahko praktično sodeluje vsak državljan, omogočal boljše delovanje RTV Slovenija, saj bo sestavljen iz ljudi, ki zastopajo različne družbene skupine, in ne samo nekaterih, kar je bila seveda večletna praksa vse do sedaj. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Kumer.
Hvala za besedo. Jaz bom najprej na začetku rekel, jaz upam, da vladajoča koalicija si je nabavila dovolj propena, da bo zamašila vse te pore, skozi katere je politika do zdaj pronicala v RTV hišo. Sam seveda si ne bi upal iti na spolzek teren, da bi komentiral, ocenjeval, vrednostno ocenjeval programsko shemo ali gledanost televizije, zato se bom osredotočil na tri fakte. Tisto, kar sem imel v uvodu v imenu poslanske skupine in seveda nisem zganjal nobene demagogije, ko sem govoril o političnem vplivu pri tej izbiri, ki jo bomo danes potrdili oziroma jutri ali imenovali. Tukaj imam narejen natančen empiričen pregled glasovanja v štirih krogih. In ne boste verjeli; v prvem krogu je slučajno ali po čudežu, jaz sicer ne verjamem v te stvari, dva poslanca NSi-ja, šest poslancev SDS in dva poslanca SLS obkrožila 13 istih kandidatov. Slučajno v prvem krogu. V prvem krogu se je slučajno to zgodilo. In teh 13 kandidatov ja na koncu tudi na spisku sedanjih 16, o katerih bomo jutri odločali. To samo v empirični dokaz, da težko me prepričate, da ne gre, da ste se v koaliciji dogovorili, določili, kdo je predstavnik te civilne družbe. In drugi dokaz - ali pa empirični dokaz o tej civilni družbi, o kateri toliko govorimo. Poglejte nazaj, spomnili se boste, 2 leti, 3 leta, je nastal nek javen dokument, nekaj je treba storiti. Nosilci tega dokumenta so bili javno priznani državljani Slovenije z raznih področij, ampak vsi pod firmo civilne družbe. In danes vam lahko naštejem iz tega ožjega kroga: dr. Simoniti je minister v vladi, Barbara Brezigar je državna tožilka, dr. Zver je minister, dr. Šturm je minister, dr. Jambrek in dr. Tone Jerovšek je bil v Bajukovi vladi, dr. Zorn je v kabinetu predsednika vlade, ampak tukaj se stvar ne konča. Danes imate na spisku od te prve garniture pet kandidatov za programski svet, in sicer: Jože Snoj, Bine Matoh, Stane Granda, Ivo Jakob in Ivan Štuhec. Jaz sem te vzel iz spomina, ker včasih ti pride prav, če imaš malo spomina in tako empiriko. Toliko o tej civilni družbi in teh asociacijah. Na temo športa. Veliko je bilo, kako so izbirali v preteklosti. Povedati vam moram, ker izhajam tudi iz športne asociacije, da je bilo 10-krat več elektorjev, kot je sedaj bilo kandidatov, ki so jih predlagali 214, da so izbirali 14 predstavnikov. 10-krat več je bilo elektorjev, ki so to izbirali. In če ostanemo pri športu, vsak dan v Ljubljani 60.000 oziroma 65.000 mladih gre v nek športen objekt ali na neko športno zadevo, ki se aktivno ukvarjajo s športom. Samo za Ljubljano govorim, 65.000. In vi danes v tem programskem svetu nimate predstavnika športa in še več kot 40% programske sheme zasedajo te športne zadeve. In še čisto na koncu, ko očitno nekateri sedanji poslanci, čeprav že dolgo sedijo, niso bili poučeno, kako je bivši programski svet televizije izvolil svojega predsednika. Predlagali so ga izvoljeni, ti člani programskega sveta, izmed sebe. In na žalost, zgodilo se je, da je tudi nekdanji kandidat za župana v Ljubljani, predstavnik, ali bom rekel, na listi SDS, bil tisti, ki je bil eden od podpisnikov, da se je predlagalo Janeza Kocijančiča za predsednika. Na žalost! To so bila razmerja v tistem programskem svetu in tako se je zgodilo, ampak na žalost sedaj naj očitamo ali temu, ki ga je predlagal, ali Janezu Kocjančiču, ki je to funkcijo ne nazadnje sprejel. Ne nazadnje, tudi člani programske sveta so ga večinsko izvolili za svojega predsednika, tako kot se bo to zgodilo sedaj. Tako da bi na koncu zaključil s stavkom, ki ga je zapisal vaš predsednik vlade in koalicije, predsednik vlade, Janez Janša, v vaš propagandni časopis za referendum. Ko bo odpravljena še ta ovira, ko bo sprejet ta zakon o RTV-ju, ki sedaj ni omogočila ljudem večjo blaginjo, bo v Sloveniji boljše.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Grims.
Hvala za besedo. Vsem zbranim prav lep pozdrav ob zelo prijetni temi, ki je danes pred nami, o pač uresničevanju zakona o RTV Slovenija v tistem delu, ki je v pristojnosti državnega zbora. Veste, Murfijev zakon o parlamentu pravi, da kdor zares spoštuje zakon in ceni dobro klobaso, je bolje, da nikoli ne vidi, kako se eno in drugo v praksi dela. Danes tukaj sicer nismo in ne bomo sprejeli nobenega zakona, klobas je bilo pa že kar nekaj danih oziroma serviranih na mizo, ena ravnokar, in dovolite, da vam jih še primerno narežem. Prvo. Jaz razumem tukaj, sprejmite pač moje globoko sožalje, jezo kolegov iz Združene liste oziroma Socialnih demokratov, ker pač v tej sestavi in v nobeni bodoči sestavi ne bo njihovega najdragocenejšega kadra, bivšega predsednika njihove stranke, in kar je najpomembnejše, nobenega predsednika nobene stranke ni v tej sestavi, politika se iz RTV umika, zakon torej deluje. To je bistveno, kolegi. Drugo. Naslednja klobasa, ki je bila danes rdeča nit. Vsi pravite: ja, sestava je taka, politika prevzema, poslušali smo LDS in Združeno listo, ki sta o tem govorili neverjetno veliko. Isti ljudje na hodniku, pa tudi v minulih dneh celo v časopisih ste lahko nekaj podobnega prebrali malo lepše zapisano, so rekli: "Koaliciji se ja zalomilo, mi bomo imeli v novem programskem svetu večino." To se pravi, da jo bo imela levica. To se pravi, če kdo prevzema politično, potem kvečjemu to levica, ker so isti ljudje to govorili, samo seštejte eno in drugo. Seveda, podobno mnenje se je tudi izražalo z nekaterih na nasprotni strani. To pomeni, da zakon deluje, ker je očitno taka sestava, da nihče pravzaprav ne zna čisto točno povedati, kaj je v praski izvoljeno. Nihče danes ni govoril, vsaj kar sem jaz slišal, o tem, kar je bistveno, o avtonomiji in nekatera imena, ki so na tem seznamu, so po mojem trdnem prepričanju taka, da jih dejansko ni mogoče, če jim ne storimo zelo velike krivice, kar vpredalčkati v eno ali v drugo stran. Sam osebno - to ni moj seznam, vam javno povem - bi si želel, da je takih imen še več, želel bi, da je med njimi nekaj imen, ki bi sam z veseljem glasoval zanje, kot so, ne vem, gospod Lojze Slak, recimo, ali rektor fakultete za glasbo, gospod Mihelčič, ali pa dr. Bernard Nežman, ugleden publicist. Z veseljem bi glasoval zanje, samo žal, tisti, ki ste pač sodelovali pri tem odločanju, ste dajali prednost drugim. Zelo velikih pomen se je dajalo očitno regionalni razvrstitvi, čeprav je v zakonu zelo jasno pisalo, da je to predvsem napotilo, da je to eno od meril in da to ni absolutno merilo. Morda bi lahko dajali prednost nekemu drugemu kriteriju v večji meri, ampak sedaj je seznam tak, kot je, in pogovarjamo se vendar o tem. Na tem seznamu je po mojem trdnem prepričanju zelo velika večina res odločnih imen ljudi, ki lahko s svojim znanjem, ugledom in sposobnostmi pripomorejo k izboljšanju stanja na javni radioteleviziji. Po drugi strani, to tudi moram povedati, je vmes tudi kakšno ime, za katero, odkrito rečeno, mi ni čisto jasno, kako se je znašlo v tem izboru. Kajti, če kdo misli, da je, ne vem, izigravanje zaupanja svojih kolegov ali polivanje vsega nelepega po drugače mislečih tista zasluga, zaradi kateri naj se ti odprejo vrata v programski svet RTV-ja, se sam osebno s tem ne strinjam in kdor tako razmišlja, tolmači zakon na napačen način. Ampak še enkrat povem, velika večina imen je odločnih in prav ti ljudje so dobili prvič priložnost, da so sploh lahko kandidirali, kajti če ne bi bilo spremembe zakona, se je točno vedelo vnaprej, kakšna bo sestava, in vnaprej je bilo jasno, da bo programski svet nagnjen izrazito v levo, ker je ta izbor LDS in takrat Združena lista, danes SD, naredila že leta 1994, ko je pisala osnovni zakon, ker je izbrala seveda večino tistih, ki so jim bili blizu. Drugi niti predlagati niso mogli nikogar! In če je bilo kaj narobe, se je reklo: "Ops, to je pa civilna družba! " Ob tem ko je bil na čelu RTV profesionalni politik, celo bivši predsednik politične stranke. Lepo vas prosim, pa ne imeti vseh Slovenk in Slovencev za norce, no. Zdaj bo seveda situacija drugačna, ampak zapuščina, ki je ostala in s katero se bodo ti ljudje, o katerih bomo sedaj odločali, zagotovo ni dobra. Zlasti prav tista iz zadnjega obdobja ne. Vsi vemo, o tem je obstajala gora dokumentov, ko smo imeli razprave o referendumu sem jih pokazal, približno takole debel pok seznama je bil samo dokumentov o čistkah, o političnem vplivu, ki se je izvajal preko bivšega sveta RTV, pa celo direktno na RTV-ju s strani seveda LDS in SD-ja. Jaz upam, da bo sedaj to bistveno drugače. Predvsem naj opozorim, da ko bo potrebno ocenjevati delo RTV-ja, naj se pogleda realno stanje, ki so ga prejšnji pustili za seboj. Zadnja poteza, kolegi, sprejeli so sklep o božičnici, razdelili so bogato božičnico - hvala bogu, jaz jim jo privoščim iz vsega srca, vsakemu zaposlenemu na RTV. Ampak s tem so priznali, "de iure in de facto", da ima RTV Slovenija v tem trenutku dovolj in lahko bi sicer rekli preveč denarja. Obenem pa ti isti ljudje na isti seji pod vodstvom istega kolega Kocijančiča niso sprejeli finančnega načrta za naprej in s tem niso omogočili normalnega delovanja javni radioteleviziji. O tem pa danes, kakor sem slišal, nihče ni razpravljal. To je sramota, kajti s tem so priznali, da so svojo vlogo razumeli predvsem kot vlogo političnih komisarjev in ko jim je bila ta odvzeta, jih iznenada vse skupaj ni več zanimalo. Potem so sprejemali cele govorance o tem, kako so bili čudoviti in dobro delali in kakšna krivica se jim godi, niso pa poskrbeli za normalno delovanje tiste institucije v dobro vseh državljank in državljanov, na čelo katere jih je nekoč postavil tisti prejšnji zakon. To je pa realno stanje, s katerim se bodo ti sedaj izvoljeni morali spopasti. Razmerja, o katerih ste govorili. Kot sem dejal, so drugačna, kot ste vi danes tu govorili, kar priznavate že tudi na hodniku. Recimo eno, ki je merljivo. Vsi ste govorili o nadzornem odboru, da tam razmerje ni v redu. Pri tem ste seveda zamolčali, da je razmerje precej drugačno, kot se vidi na prvi pogled. Predvsem pa ni izum tega, da ima ena stranka dva predstavnika, tisto, kar bi storila ta koalicija - to je bil izum LDS v prejšnjem mandatu. Do tedaj je dejansko veljalo neko tiho načelo, tako kot ste nekateri govorili. Potem se je pa uveljavilo neko drugo in skladno s tem, pač skladno s pravno prakso se je očitno ravnala tudi komisija, ko je o tem odločala. Če zdaj zato komu kaj ni všeč, pripišite to, kolegi, sami sebi. Spremenili ste pravila igre, mi jih samo spoštujemo. Še nekaj notornih dejstev. Veliko besed je bilo o Novi reviji, o vsem tem, koliko naj bi bili ti ljudje zdaj nagrajeni. Oprostite, jaz trdim ravno nasprotno - Nova revija je podreprezentirana. Kar poglejte, koliko je v resnici ljudi, ki jih je ona predlagala, v tem seznamu dejansko zajetih in koliko je, recimo, kaj vem, tistih, ki jih je predlagal Forum 21. Zelo zanimiva primerjava, kajne? Če pa zraven še nekatere druge institucije, ki tam pač gravitirajo, v to preimenovano v Forum, dodamo, potem bo pa razmerje še sploh zanimivo. Dolžan sem še nekaj odgovorov na nekatera zelo konkretna vprašanja. Kar se tiče vprašanja neposrednega prenosa. Danes sem namerno uporabil tisto sintagmo, ki sem jo izgovoril na začetku, kajti danes, kolikor sem informiran, neposreden prenos je. Torej se dejansko vidi, kaj kdo reče, za čem kdo stoji in kaj zagovarja. In to se bo lahko primerjalo tudi z učinkom. Jaz upam in pričakujem, da bo zakon spoštovan, da bo taka praksa tudi v bodoče. Ne čez kakšen satelit, to se da seveda vse narediti in se mora narediti po črki zakona prek tajnega omrežja. Kdor dela drugače ali hoče delati drugače, ta krši zakon, to javno povem. Drugo, kar se tiče neposrednih prenosov, zakaj jih ni. To je bil direkten očitek gospoda Bevka. Veste, v tem trenutku je tisti, ki ima v resnici še vedno vse niti v rokah, pa če se to stokrat zanika, in bo še do konstituiranja novega sveta, gospod Janez Kocijančič, ki je seveda dolgoletni član Združene liste. In gospod Bevk bi se lahko kar znotraj stranke zmenil, zakaj ni neposrednih prenosov. V tem trenutku, ker še vedno velja stari statut in staro razmerje moči, je še vedno Janez Kocijančič najmočnejša figura RTV Slovenija. Kar se tiče znižanja, o katerem ste tudi nekateri govorili. To je tista točka, na kateri bi Forumu 21, če bi se spustil na tak nivo, kot nekateri razpravljate o slovenski cerkvi, bi rekel "leva ravbar komanda", zdaj poskuša oblatiti, skladno z navodilom tistega malega velikega vodje, najprej diskreditacija, potem likvidacija - ne vem, kdaj jo pričakuje, in grozilnih pisem sem kar nekaj dobil, pa še pecilnega praška pa moke, da bi lahko kakšno potico spekel, kar mojo tajnico vprašajte. Pa s tem seveda nisem šel v medije, tako kot nekateri drugi to počnejo, ker osebno mislim, da je to deplasirano. Zdaj pa tisto, kar je resno. Ko je šlo za zakon in ko je šlo za referendum, sem zelo jasno povedal, kakšen je mehanizem. Dosedanji mehanizem, ki je veljal po starem zakonu, ki je omogočal usklajevanje z rastjo inflacije, tega v novem zakonu več ni. In se bo torej, tako kot bo napredovala inflacija, realno zniževala naročnina, realno zniževala njena vrednost. In točno to se je dogajalo in se bo dogajalo v naslednjih letih. Za naslednje leto je predvidena inflacija nekje v višini 2%, morda bo kakšen odstotek več, če bo gorivo še dražje, in za toliko bo realno pač manj treba dati za javno radiotelevizijo. Iz razloga, ki sem ga prej navedel, ki ga je zakrivil prav svet pod vodstvom gospoda Kocjančiča, ker ni sprejet nov finančni načrt, ker torej ni možno začeti novih projektov na RTV, projektov seveda programskega značaja, pa mislim, da so tudi vsi razlogi, da bi celo vlada ukrepala, kajti to ukrepa vlada, nikakor ne jaz, kot se seveda preko kakšnega, recimo temu, bivšega dvornega norčka iz Kučanovega dvora stalno lansira v medije, o tem jaz nič ne odločam, o tem vlada odloča, se lahko sprejme tudi nominalno znižanje. Jaz mislim, da so za to vsi pogoji. Jaz upam, da me slišijo v tem trenutku. Kajti dokler ni novih projektov in jih ni mogoče začeti, za kar je kriv ravno gospod Kocijančič in njegova kamarila tam gori. Jaz mislim, da je treba ta denar "prišparati", in to pa v žepih davkoplačevalec. In so za to vsi razumni pogoji. Da ima pa televizija dovolj in preveč denarja, so pa isti ljudje sami dokazali z izplačilom božičnice. Če pa temu ni tako, so pa ravnali v škodo javnega zavoda, njegova programa in vseh državljank in državljanov. Zelo enostavno. Toliko z moje strani. Jaz osebno, kot sem dejal, menim, da je skrajni čas, da RTV Slovenija dobi novo odgovorno vodstvo in želim vsem, ki bodo, prepričan sem, izvoljeni, veliko uspešnega in trdega dela, tako da bo javni zavod postal institucija, ki bo delovala do vseh z enakimi merili, pa hkrati imela veliko dobre zabave v korist državljank in državljanov. Srečno.
Hvala. Repliko ima gospod Bevk.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Danes sem od gospoda Grimsa izvedel še nekaj novega. Da je gospod Janez Kocijančič še vedno strah in trepet na RTV Slovenja. Zato se sprašujem, kdo pa je še večji strah in trepet na tej isti televiziji, da je predsednik sveta RTV Slovenije in predsednik Olimpijskega komiteja Slovenije Janez Kocijančič, dovolil, da so v nedeljo popoldne namesto pomembne mednarodne tekme v rokometu dovolili dve in polurni neposredni prenos posvetitve ljubljanskega pomožnega škofa. Res čudno, da še vedno Socialni demokrati oziroma nekdanja Združena lista obvladuje ta osrednji nacionalni medij. Hvala lepa.
Prosim lepo še za malo posluha. Imamo še dva razpravljavca, in sicer mag. Sajovica in potem še, če bo želel, gospoda Tanka. Mag. Sajovic.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovane kolegice in pa kolegi, poslušalci in pa tudi gledalci! Stvar je takšna, o tistih, kako se jim je že reklo, Grimovih pravljicah, ko glavni junak ni znal več naprej, se je pa začel ozirati nazaj. Tisti, ki ne vidi bodočnosti se ozira v preteklost in danes smo več slišali o gospodu Kocijančiču in pa o preteklih zgodbah in pa pravljicah, kot pa o tem, kako bo naprej oziroma kako bi že moralo biti. Zakon o RTV-ju je že stopil v veljavo, boljšega programa še ni in ga ni na vidiku, tudi naročnina očitno ne bo nižja, vsaj za tako imenovani tretji parlamentarni program, ki pa sedaj ni neka nova pogruntavščina, ampak so take seje, izredne, kot je današnja, prenašali tudi že v prejšnjih totalitarnih časih v zadovoljstvo vseh gledalcev in pa gledalk. Ljudje tako tudi vidijo, kdo sploh o teh zadevah hoče razpravljati in koga tukaj ni. Jaz bi spoštovanim kolegom priporočil, da tiste obljube, ki smo jih dajali pred referendumom, da se udejanjijo in pa uresničijo. Bolj me pa skrbi to, kot da je prej nastopal v glavni vlogi predsednik neke stranke, da je sedaj ta preglednost in pa načelnost se še izgubila. Da se tisti, ki vlečejo vse te niti iz ozadja, niti pokazati ne upajo. Dejstvo je, da gre za kadrovski buldožer, ki je tokrat, kot v številnih primerih iz nove vlade, šel naravnost priti cilju, tukaj je zaradi zameglevanja strateško naredil dva, tri ovinke okrog hriba, da smo na koncu prišli do tistih svetnikov, ki jih politika podpira. In to je tisto, kar nas skrbi. Hvala lepa.
Mag. Grims, replika.
Poglejte kolegi! Jaz bi predlagal, da se vsi držimo [[...]]
Prosim lepo, preberite si 70. člen. Ni pogoj, da je nekdo imenovan. Kolikokrat bom to še povedal! Gospod Grims.
Saj upam, da zelo pozorno poslušamo in vsi vemo, kaj je žaljivo in kaj ni. In zelo sem neprijetno presenečen, da take besede prihajajo s strani tiste poslanske skupine, ki ima sicer vedno tako veliko protestov proti kakršnemukoli žaljenju drugih kolegov v tej dvorani za povedati. Glede na to, da sem nekatere stvar ravnokar zelo natančno obrazložil, lahko pa jih tudi dokumentiram, recimo z dopisom medijem, v katerem sem nekoč že, pred tremi meseci, še v času referenduma, zelo natančno obrazložil te mehanizme in to povedal tudi na tiskovni konferenci, ki je prav tako zabeležena na traku in si ga lahko takoj ogledamo. In to tisti, ki ste razpravljali, tudi zadnji sedajle, zelo dobro veste in sem povedal pošteno in za svojimi besedami stojim in jih lahko tudi dokumentiram, kot sem povedal, potem lahko samo opozorim, da nekateri mislim, da so zelo srečni v tej državi, da ni več tiste stare dunajske šole, da bi se lažnivcem z milnico izpiralo v usta, ker danes bi bila poraba mila v tem državnem zboru kar precej velika. Hvala.
Hvala lepa. Ponovno bom citiral 70. člen. Ja, pa ga bom vseeno. Replika je možna tedaj, kadar je razprava posamezne poslanke ali poslanca napačno razumljena ali napačno interpretirana. V praksi seveda se je nekako uveljavilo načelo, da je replika dovoljena, kadar je nekdo imenovan, ampak to v 70. členu ne piše. Toliko za informacijo. Sedaj pa še končni razpravljavec, potem bomo pa preostanek časa po potrebi razdelili, gospod Tanko.
Hvala za besedo. Jaz bi tukaj, ker je časa malo, opozoril samo še na nekatere stvari, ki so ostale mogoče manj opazne. Najprej bi rad opozoril, da civilna družba v programski svet ni predlagala skoraj nikogar ali pa prav nikogar, ki je v tem organu že enkrat bil. Izbran pa zagotovo ni nihče od takih, ki bi že deloval v tem organu. Tako mislim, da je ta predlog ali pa način kadrovanja v programski svet zelo dober, ker se s tem odpira tudi neka nova širina, neka nova možnost tudi za tiste, ki do sedaj zaradi ključa, zaradi omejitve predlaganja niso imeli nobene možnosti, da bi v ta organ svoje kandidate predlagali. Nekoliko drugače je to v tistem delu, ko so predlagale politične stranke, in to v delu, ki zadeva nadzorni svet in tudi programski svet. Velika večina predlogov je povsem novih, drugačnih, kot so bili do sedaj, razen, največja opozicijska stranka je predlagala kadre, ki so v tem organu že bili, tako v programskem svetu kakor tudi v nadzornem svetu. Dr. Miheljak in Nikola Damjanič sta igrala v prejšnjem mandatu in ostali sestavi programskega sveta zelo pomembno vlogo in Liberalna demokracija je verjetno iz teh kontinuitetnih vzgibov oba ponovno predlagala in tudi verjetno zaradi tega, da bi vodila tudi politiko in zagovarjala politiko, ki je bila do sedaj taka, da slovenska radiotelevizija je bila ena redkih, ki svojim državljanom ni omogočala, da bi videli svoje poslance v neposrednem prenosu. Vse ostale države, ki so nastale iz bivše Jugoslavije, to omogočajo, celo nekatere enklave, ki so nastale na ozemlju Bosne, imajo neposredne prenose za delo. Rad bi omenil, da smo na zadnji seji državnega zbora tudi slišali primerjavo, ko je poslanka povedala, da je v tem zadnjem obdobju njena občina zelo zaostala za Črno goro in se zelo čudila. Priznam, da je to zelo slabo, da je zaostala za Črno goro, vendar bi lahko ob tem tudi povedala, da je tri mandate bila prej Liberalna vlada in tudi sama že tri mandate vodi to občino. Vendar ta ista Črna gora pa ima verjetno neposredne prenose iz svojega državnega zbora in tudi ta napredna Slovenija zaostaja za državami bivše Jugoslavije in Črno goro. In žal nam je lahko, da prav na tem informacijskem področju zaostajamo tako za jugom in izkazujemo tudi deficit za razvitim severom. Mislim, da je to škoda in upam, da bodo ti organi, ki jih bomo sedaj imenovali tudi uspeli zagotoviti neposredne prenose tudi iz državnega zbora. Hvala.
Hvala lepa. Vsi prijavljeni razpravljavci so dobili besedo. Ker čas še ni potekel, imamo dobrih 22 minut, sprašujem kdo se še javlja k besedi. Imamo zelo zanimivo situacijo. Jaz predlagam glede na število prijavljenih, da ima vsaka poslanska skupina možnost 2 minuti. [[Oglašanje iz ozadja.]] Poglejte, lahko preberem, kdo je vse prijavljen. Prosim, gospod Sušnik.
Hvala lepa. Spoštovani predsedujoči, kolikor me spomin ne spomin ne vara, imam v imenu predlagateljev sklepa 15 minut, ki jih prej nisem izkoristil, in prosim, da se mi omogoči za dodatna obrazložitev še nekaj časa.
Ne, ne, to ni več možno, ker je razprava končana in zdaj tisti čas, ki ostaja, delimo med prijavljene. Prijavljenih je pa seveda bistveno več. Jaz predlagam tako oziroma tudi tako odločam: vsaka poslanska skupina ima dve minuti za dodatno razpravo. Prosim lepo, kdo bo prvi? Gospod Jožef Školč.
Ne, imam proceduralni predlog, gospod podpredsednik: 12 minut razdelite proporcionalno, glede na moč poslanske skupine, to bo absolutno bolj korektno. Tu so se javili ljudje, ki so se prej odpovedali besedi. Javili so se tisti, ki bi radi preprečili tistim, ki so že razpravljali, pa imajo še kaj povedati, da bi slišali kaj na svoj rovaš in tako naprej. Račun je zelo preprost.
Odrejam 10 minut odmora.
Prosim, da zasedete svoja mesta. Predlog, ki ga dajem na glasovanje, je naslednji: V skladu s šestim odstavkom 67. člena lahko na moj predlog državni zbor odloči, da se čas za razpravo podaljša. Imamo 22 prijavljenih in predlagam, da se čas podaljša tako, da ima vsak od prijavljenih možnost razpravljati dve minuti. Kakorkoli že, ta predlog dam na glasovanje, če ne bo izglasovan, razprave ne bo, kar nam tudi računalniška tehnika ne omogoča merjenja časa pod eno minuto. Predvidevam, da ne želi nihče obrazložiti glasu. Glasujemo. Ugotavljam, da je za glasovalo 13 poslank in poslancev, proti 34. [[Za je glasovalo 13.]] [[Proti 34.]] Pomeni, da predlog ni izglasovan. S tem zaključujem razpravo. O sklepih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora [[...]]Če mi dovolite, bom končal, če ne, bom pa še enkrat sejo prekinil, lahko tudi za 45 minut. Prosim lepo. Gospod Školč, proceduralno.
Predsednik, jaz vseeno predlagam, da vi sejo prekinete in da vsi zelo natančno premislimo, kaj se je zgodilo. Gospodje, tukaj je ostal nek čas za razpravo, za katerega je vsaj na videz kazalo, da so zainteresirani vsi poslanci in poslanke, da še kaj rečejo. Ko je bila ponujena možnost v skladu s poslovnikom, da vsi prijavljeni dobijo dve minuti, bi pričakovali, v skladu z dobrimi običaji, da bodo vsaj tisti, ki so se javili k besedi, ta predlog podprli. Ker pa je vladajoči koaliciji zelo zoprno poslušati stvari na ta račun, je zagotovo glasovala proti. To pavzo pričakujem zato, da bomo pogledali izpis glasovanja, da bomo pri predsedujočemu zaprosili za seznam prijavljenih in ocenili vašo pripravljenost za, kot je bilo tukaj rečeno, javno demokratično in transparentno razpravo o imenovanju Sveta RTV. Zavedam se, da je to komu dolgočasno in da se vam mudi, kot je bilo tukaj rečeno, da opravite nalogo do konca. Naša naloga opozicije je, da opozarjamo, da zlorabljate določene instrumente v parlamentu. Podpredsednik, v imenu poslanke skupine prosim za pol ure odmora.
Žal, po poslovniku tega ne morem odobriti, ker je po odločanju ta zahteva oziroma želja prišla, ne pa pred odločanjem. Poslovnik mi tega ne omogoča. Odločali smo o predlogu. Predlog ni bil sprejet in nadaljujemo sejo. Še gospod Cvikl, potem pa [[...]]
Za pavzo prosimo pred nadaljevanjem naslednje [[...]]
Gospod Cvikl [[...]]
Se opravičujem, gospod podpredsednik. Nismo se razumeli, odmor zahtevamo pred nadaljevanjem seje, ne zaradi zaključene stvari in predlagam še dodatno, da skličete kolegij.
Še gospod Cvikl, potem pa nadaljujemo.
Gospod predsedujoči, poslanke in poslanci! To, kar je povedal poslanski kolega Školč, je nekaj osnovnih načel, ki jih naj bi v tem državnem zboru spoštovali. Izrazili ste voljo, da bi še razpravljali. Potem pa ste z močjo vladajoče koalicije vzeli tudi drugim, ki to želijo, v okviru časa, ki je še na voljo, da se izvede razprava. Gospod predsedujoči, predlagam, da prekinete točko, da skličete kolegij predsednika državnega zbora, da se posvetujemo, kako uporabiti do konca čas, ki je na voljo, in da na tem posvetu predvsem poslanci vladajoče koalicije jasno povedo, kdo od njih res želi razpravljati, kdo pa se je prijavil samo zato, da bi bila onemogočena razprava tistih, predvsem poslancev iz opozicije, ki imamo še nekaj časa na voljo za razpravo. Predsedujoči, predlagam v imenu poslanske skupine posvet, da ta zaplet rešimo. To se v tem državnem zboru še ni zgodilo. Podali ste korekten poslovniški predlog, vendar je vladajoča koalicija kot buldožer, zato da bi preprečila razpravo poslancev opozicije, ki je še možna po poslovniku, to preprečila. Predlog gospoda poslanca Školča je zelo jasen - odmor za posvet. Skličite posvet, kot predsedujoči to lahko naredite, ne vem, kje je sicer naš predsednik državnega zbora, zato da se v okviru kolegija državnega zbora dogovorimo, kako bomo zaključili to točko. Vse drugo je buldožersko delovanje, zato da se prepreči razprava o pomembnem aktu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Na podlagi poslovnika sem predlagal tako rekoč edino pragmatično in poslovniško možnost. Ta možnost ni bila izglasovana. Ni moja dolžnost niti pravica, da ugotavljam, kakšen je bil motiv, kakšen je bil namen, dobroveren, nedobroveren, posameznih poslancev. To je eno. Glede drugega je seveda možno prekiniti sejo pred odločanjem samo po 73. členu, ampak pred odločanjem. Zato nadaljujem sejo. [[Oglašanje iz ozadja.]] Ni res, po 73. členu. Gospod Školč, pričakoval bi, da bolje poznate poslovnik. Preberite si drugi odstavek 73. člena! O sklepih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali jutri v okviru glasovanj ob 11.45 uri. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA - PONOVNO ODLOČANJE O ZAKONU O SPREMEMBAH ZAKONA O TRGOVINI. Med nami pozdravljam državno sekretarko mag. Starino Kosem, gospoda direktorja mag. Puha in člana državnega sveta, gospoda Kalužo. Državni svet Republike Slovenije je na 11. izredni seji 23. decembra 2005 sklenil, da na podlagi tretje alineje prvega odstavka 97. člena Ustave Republike Slovenije od državnega zbora zahteva, da pred razglasitvijo zakona ponovno odloča o zakonu o spremembah zakona o trgovini. Besedo dajem predstavniku državnega sveta za obrazložitev, in sicer bi prosil gospoda Kalužo, imate pet minut, da stopite pred govornico in podate dodatno obrazložitev.
Hvala, gospod predsedujoči. Spoštovane gospe, spoštovani gospodje, poslanke in poslanci! Državni svet Republike Slovenije je na 11. izredni seji sprejel zahtevo, da državni zbor ponovno odloča o zakonu o spremembi zakona o trgovini, katerega je izglasoval 20.12.2005 na svoji 12. redni seji. Naša zahteva je podkrepljena z obrazložitvijo, ki ste jo poslanke in poslanci sprejeli skupaj z zahtevo po ponovnem odločanju. Kljub temu mi dovolite k obrazložitvi še nekaj poudarkov oziroma dodatkov. Vlada Republike Slovenije je 17. novembra preteklega leta posredovala državnemu zboru predlog zakona o spremembah zakona o trgovini z obrazložitvijo, da predlog obravnava po skrajšanem postopku, ker gre za uskladitev predloga zakona z odločbo Ustavnega sodišča Republike Slovenije, ki določa, da je potrebno na novo urediti določbe sedmega odstavka 17. člena zakona, ki se nanaša na velikost prodajne površine na posebnih lokacijah. Iz predloga vlade nedvomno izhaja, da je vlada želela ohraniti referendumsko odločitev, saj je s predlogom posegla samo v tisti del zakona, ki se nanaša na prodajno površino za prodajalne na lokacijah, ki so izjeme od splošnega pravila, na kar jo je napotila odločba ustavnega sodišča. Žal pa se je v postopku obravnave predlaganega teksta v državnem zboru s sprejemom amandmajev tekst zakona spremenil po vsebini tako, da ne ustreza več referendumski odločitvi. Za primerjavo in podkrepitev naj povem, da je bilo v referendumskem vprašanju navedenih po številu sedem lokacij prodajaln, ki bi lahko obratovale tudi ob nedeljah, v sprejeti noveli zakona pa je teh izjemnih lokacij kar 18, in med njimi celo več takšnih, ki jih zaradi nedorečenosti ne bo moč izvajati v praksi. Naj navedem samo en primer. Po izjavah odgovornih Mestne občine Ljubljana največje slovensko mesto v svojih prostorskih aktih nima določeno, kaj je območje starega mestnega jedra. Prepričani smo, da bi ponovna potrditev novele zakona v takšni vsebini prinesla dodatno zmedo tako pri izvajalcih trgovske dejavnosti kot pri potrošnikih, hkrati pa vsebina te novele ne vzdrži argumenta, da gre za uresničevanje referendumske volje in odločbe ustavnega sodišča. Prepričani smo, da primerjava med vsebino referendumskega vprašanja, ki je navedena v naši pisni obrazložitvi, vsebino predloga sprememb zakona, ki ga je posredovala v državni zbor vlada Republike Slovenije, in vsebino sprejete novele zakona, daje pritrdilni odgovor na mnenje državnega sveta, da le ta ni skladna z referendumsko odločitvijo. Zato državni svet meni, da je upravičena njegova zahteva za ponovno odločanje o noveli zakona, saj je bila le-ta sprejeta v času, ko je bil državni zbor vezan na vsebino referendumske odločitve. Spoštovane poslanke in poslanci! V imenu državnega sveta predlagam, da vašo odločitev z dne 20.12.2005 razveljavite tako, da ponovno ne potrdite novele zakona. Prepričan sem, da boste o predlogu temeljito razmislili ter sprejeli odločitev, ki bo izražala privrženost državnega zbora demokratičnim standardom in spoštovanju odločitve volivk in volivcev, sprejete na predhodnem zakonodajnem referendumu. Hvala za vašo pozornost.
Hvala lepa. Zahteval je obravnavo tudi odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo. Dajem besedo podpredsedniku odbora, gospodu Rezmanu, da predstavi poročilo.
Hvala lepa. Razprava na odboru je bila precej kratka in relativno umirjena. Takšno je lahko tudi poročilo. Državni svet je res zahteval ponovno obravnavo, in sicer z argumentacijo, ki govori o tem, da menda zakon ni bil v skladu z voljo volivcev, izraženo na referendumu, in ne v skladu z odločbo ustavnega sodišča. Zahteva za to, da se ponovno razpravlja, je upravičena, vendar ni bila deležna podpore. Vlada ni pritrdila temu, kar je navajal državni svet, in sodi, da je bila volja referenduma upoštevana, da pa je bila upoštevana tudi ustavna pravica do svobodne gospodarske pobude. Iskal se je torej kompromis med tema dvema pravicama. Odbor tudi ni pritrdil s stališčem državnega sveta, pač pa je to stališče zavrnil. Opozoril je tudi na to, da ambicija državnega sveta oziroma predstavnika državnega sveta, da bi še kakšno kompromisno rešitev morebiti na samem odboru sprejeli, ni možna zaradi poslovniških določil. Mi smo tam razpravljali samo o tem ali imamo pozitivno ali negativno mnenje do predloga sklepa, kakršen je bil predlagan. Samo o tem se je torej sklepalo. Nekateri poslanci so sicer skušali v tej razpravi ugotavljati, kdo je kriv za nastalo situacijo, vendar smemo reči, da je šla večina razprav v smislu iskanja rešitev in odpravljanja slabosti, v katerih smo se znašli. Nekako smo bili zadovoljni tudi z zagotovilom vlade, da to, kar je bilo sprejeto in kar domnevamo, da bo danes potrjeno, tudi s strani predlagatelja ni nekaj, česar ne bi bilo mogoče spreminjati. Prav izrecno je bila izkazana ta volja, da se spremljajo učinki zakonodaje, da ugotovimo, ali so potrebne kakšne spremembe in da v roku treh mesecev to tudi storimo. Opozorilo zakonodajno-pravne službe pri nas v našem parlamentu je bilo tudi umestno, tudi tisto, ki je govorilo o tem, da je bila po njegovi sodbi s tem, ko je stopil lani sprejet zakon o trgovini B v veljavo, referendumska konzumirana in da poslej državni zbor ni več vezan nanjo. Hkrati pa so opozorili na to, da je slabost zakona, ki trenutno velja, tudi v tem, da nima določil o kvadraturah in da je ta zakon klavzibilen in si ga lahko na zelo različne načine razlagamo. Tudi zato je potrebno sprejeti bolj natančno definiran zakon. Predlog odbora je zato bil soglasen, vsaj kar zadeva tistih, ki so glasovali. Vsi, ki so glasovali, so podprli predlog sklepa, da se zakon sprejme, opozicija pa ni želela glasovati. Odbor je predlagal, da se zakon, kakršen je bil že sprejet, danes ponovno sprejme.
Sedaj dajem besedo tudi predstavnici predlagateljice zakona za obrazložitev, državni sekretarki mag. Andrijani Starini Kosem.
Hvala lepa. Vlada Republike Slovenije predlaga državnemu zboru, da predlog zakona o trgovini, ZTC, kot je bil sprejet na seji državnega zbora v decembru 2005, ponovno sprejme. Smatramo, da je zakon, kot je bil sprejet v državnem zboru, ustrezen. Zakonodajalec je s predlaganimi amandmaji uzakonil določene izjeme, ki so po svoji vsebini usmerjene v širjenje izjem glede obratovalnega časa prodajaln. S tem je zakonodajalec prisluhnil potrebam gospodarstva in skladno z njegovo ustavno dolžnostjo vzpostavil ustrezno sorazmerje med javnim interesom, ki ga ščiti in je bil izražen na referendumu, in posegom v drugo ustavno varovano pravico do svobode gospodarske pobude. Kot se gospodarska pobuda ne sme izvajati v nasprotju z javno koristijo, zakonodajalec ni svoboden pri ukrepih, ki jih uporablja za varovanje javne koristi. V tem primeru zakonodajalca veže splošno pravilo sorazmernosti. Zakonodajalec je tako po ustavi dolžan uporabljati takšen ukrep, ki zagotovi učinkovito varstvo javne koristi, pri tem pa kar najmanj poseže v ustavno pravico. S tem je zakon o trgovini [[ZTC]] v besedilu, kot je bil sprejet na seji državnega zbora 20.12.2005, tudi v skladu z ustavo. Zato predlagamo, da ga državni zbor ponovno sprejme v obliki, kot ga je sprejel na seji decembra 2005. Hvala.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin. Prvi je na vrsti Srečko Prijatelj, da predstavi stališče Slovenske nacionalne stranke.
Spoštovani podpredsednik, spoštovane kolegice in kolegi! V Slovenski nacionalni stranki menimo, da je zakon o trgovini v neskladju z izraženo voljo volivk in volivcev in tudi v nasprotju z določbami, ki jih ugotavlja tudi ustavno sodišče Republike Slovenije. Pa vendar, nekatere stvari je treba poudariti pri tem, ko se govori o takšni pomoti in zmedi, kot je nastala ob tem dejstvu. Spoštovanje referendumske volje vsekakor je obveza nas vseh, kajti referendum je stal 700 milijonov tolarjev, kar ni malo denarja. S tem referendumom naj bi uredili pravice delavcev. Seveda to ni uspelo sindikatom v socialnem dialogu in če se bo to udejanjilo v praksi, bomo imeli tudi velike viške delovne sile, kar bo prizadelo, če pogledamo zakon o delovnih razmerjih, tisti sloj, ki je najbolj ranljiv, mlade ljudi, kajti starejši so zaščiteni, ženske nad 50 let, moški nad 55 let, po zakonu o delovnih razmerjih, mamice samohranilke tudi, invalidi tudi, in ne ostane nič drugega, kot da za tehnološke viške, če bodo nastajali s tem zakonom, določimo mlade ljudi, ki so komaj prišli do dela. Ali ni drugi nesmisel imeti zaprto trgovino ob nedeljah tam, kjer dela samo eden? To zakon namreč tudi predpisuje. In še druge nesmisle, na pokopališču ob nedeljah imeti zaprto cvetličarno ali pa v turistični sezoni zaprte trgovine. In seveda Kolosej, recimo, ki je tudi pisal - to vse govorim na podlagi pisem, ki smo jih dobili v poslansko skupino -, Kolosej, ki ga obišče približno 2 milijona 500 ljudi letno, ga bomo tudi zapirali. Če je to referendumska zahteva, potem jo lahko udejanjimo, toda čez eno leto bomo zopet razpravljali na tem istem mestu, ali smo mogoče naredili napako. Sami smo prepričani, da bi se pravice delavcev morale zagotoviti v socialnem dialogu, v večjih plačah in tudi v skladu z zakonom o delovnih razmerjih, ki predpisuje 40-urni delavnik in enkrat mesečno prosti vikend. S tem, če bi bila ta pravica zagotovljena, verjamem, da nobena prodajalka ali prodajalec ne bi bil nezadovoljen. Dejstvo pa je, da so plače majhne, da se dejansko ne postopa skladno z veljavnim zakonom, in zato je prišlo tudi do vseh teh zadev, ki so se odvijale v preteklosti. Po eni strani pa tudi paradoksalno razumemo vlado, da želi imeti ob nedeljah mir in na nek način preprečiti ljudem, da se zbirajo v velikih centrih, kajti ob nedeljah se ne dela, treba je iti k maši. In če ravno zopet tukaj nek paradoks, tudi cerkev krši to svetopisemsko izročilo, ker duhovniki ob nedeljah delajo. Zato mislim, da bomo v Slovenski nacionalni stranki podprli, sicer glasovali smo vsak po svoji volji, ko smo glasovali o tem, ampak podprli bomo ta veto in prav je, da v bistvu je tako, kot je predlagano. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Rezman, ki bo predstavil stališče DeSUS-a.
Poslanska skupina DeSUS ne podpira predloga državnega sveta, da se podpre veto, ampak podpira predlog odbora za gospodarstvo, akceptira argumentacijo, ki jo je navedel predlagatelj, ministrstvo oziroma vlada, in akceptira tisto, kar je zapisala in kakor je stališče predstavila zakonodajno-pravna služba na odboru. Ampak aktualno stanje, kakršnega imamo zdaj, ko velja zakon o trgovini B, ocenjujemo kot slabše. In ravno zaradi tega, ker je aktualno stanje slabše, podpiramo zakon o trgovini C, ker dasiravno ni dober, ni bil tak, kakršnega bi mi želeli, je boljši od zakona, ki ta trenutek velja. To je temeljni razlog, zakaj mi podpiramo predlog odbora, torej predlog, da se veto zavrne. Kakor je tudi na odboru bilo povedano, smo v poslanski skupini DeSUS zadovoljni s tem, da smo lahko umaknili sicer svoj pripravljeni predlog o tem, da vlada nemudoma skupaj z zbornico prične spremljati posledice izvajanja zakona, tekoče obvešča vse poslanske skupine o tem, kakšni so rezultati, in pripravi predlog sprememb. Ker je to tako rekoč napovedala vlada sama, smo mi ta svoj predlog sklepa umaknili oziroma ga niti ni bilo treba predlagati. Vlada je torej anticipirala to, kar smo želeli storiti. Ker je bila referendumska volja konzumirana, se mi strinjamo s tem oziroma predlagamo sami, da podpremo zakon še enkrat. Posledice, ki smo jih doslej uspeli ugotoviti, ki jih sicer ni mogoče posploševati, ker so zelo sporadične, samo na nekaj dneh pa že kažejo negativne tendence. Tudi sam lahko zagotovim, osebno sem se z nekaterimi predstavniki, trgovkami in poslovodji pogovarjal in nisem naletel na tiste, ki bi bili zadovoljni z zakonom, ki prepoveduje delo ob nedeljah. Ampak trdim, da tega ni mogoče posploševati. Predlog poslanske skupine DeSUS torej gre v to smer, da se podpre zakon ponovno, da se izvaja monitoring, da se v najkrajšem možnem času, če bodo ugotovljene pomembne negativne reperkusije zakona, zakon prične spreminjati in da se to naredi na ta način, da bo dosežen nek konsenz med socialnimi partnerji. Za socialni dialog pa itak aktualna potreba obstaja in pričakujemo, da bo vlada tista, ki bo pobudnica za čim prejšnje sestajanje in iskanje možnega novega kompromisa. Mi v poslanski skupini bomo podprli predlog, da se zakon, kakršen je bil že sprejet, ponovno potrdi.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Pajk, da predstavi stališče SDS
Hvala za besedo. Spoštovani prisotni! V poslanski skupini SDS ne moremo podpreti veta, ki je bil izglasovan v državnem svetu, saj menimo, da obrazložitve, ki so bile podane, niso korektne ali, imamo drugačno mnenje. Mislimo, da je zakon, o katerem govorimo, v skladu z referendumsko voljo in tudi spoštuje odločbo ustavnega sodišča. Dejstvo je, da je ta zakon, ki je nastal, kompromis med tema dvema kategorijama, ampak kompromis je tak, kot je, in zato v naši poslanski skupini menimo, da je še vedno znotraj referendumske volje in je tudi spoštovana svobodna gospodarska pobuda kot ustavna kategorija. Zato bo naša poslanska skupina SDS omenjeni zakon podprla. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Petek, da predstavi stališče LDS.
Lep pozdrav podpredsednik, predstavniki ministrstva, kolegice, kolegi! V poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije se strinjamo z mnenjem ministra za gospodarstvo, gospoda Vizjaka. To mnenje je sam javno izrazil, da so predlagane in sprejete rešitve v zakonu, in zakon kot celota, slabe oziroma slab. Paradoks te izjave ministra pa je v tem, da je te slabe rešitve predlagala vlada, ki jo minister predstavlja, seveda v sodelovanju s parlamentarno koalicijo, ki je z izglasovanjem amandmajev zakon še poslabšala. Vlada Republike Slovenije mora zato zanje in za zakon kot celoto prevzeti tudi vso odgovornost. Drugo dejstvo, na katerega želimo opozoriti in kaže na politično kulturo nekaterih, je to, da so tisti, ki so še pred nedavnim predlagali in zagovarjali zahteve, da morajo biti vse trgovine v nedeljo zaprte, takrat so torej goreče zagovarjali te zahteve, sedaj so soočeni s spremenjeno situacijo, saj so s prevzemom oblasti odgovorni za gospodarsko situacijo v Republiki Sloveniji. Seveda je sedaj perspektiva povsem drugačna in tem takratnim in sedanjim akterjem se pri vladanju porajajo nova, zelo realna vprašanja, vezana na stanje in razvoj Slovenije. Osnovno vprašanje pri odločanju o potrditvi zakona se glasi: Ali smo dolžni spoštovati referendumsko voljo ljudi? In na to je odgovor nedvoumen. Seveda smo. Referendumska volja je pač takšna, kakršna je. Dejstvo pa je, da je zakon v nasprotju s takrat izraženo voljo. Zakon po eni strani navaja celo vrsto izjem, dodatno celo koalicijski poslanci zagovarjajo, da je treba med te uvrstiti tudi starotrška jedra, zdravilišča, kampe in tako naprej. Vse lepo in prav, ampak cela vrsta teh rešitev ni bila zajetih v referendumskem vprašanju. Drugi očitki letijo na opredelitev prostorske omejitve trgovin. Najprej se je govorilo o omejitvi površin trgovin na največ 80 kvadratov, ki bodo lahko odprte ob določenih pogojih. Sedaj je ta meja pomaknjena na 200 kvadratov. Argument sedanje koalicije, ki je bila včasih opozicija, je ta, da delo ob nedeljah ruši družinske odnose, da so otroci prepuščeni sami sebi, se sprašujemo v Liberalni demokraciji, mar matere in očetje v tistih trgovinah, ki imajo kvadraturo manj kot 200 kvadratov, nimajo otrok. Mar so tiste trgovke in trgovci, mamice in očetje v teh trgovinah manj vredni, vredne, kot tisti v hipermarketih? Ravno na ta način se najbolje kaže paradoks postavljanja različnih omejitev. Dejstvo je, da ni bila izvedena nobena resna cost benefit analiza, analiza stroškov in koristi, kaj takšen zakon pomeni. Ne samo za slovensko trgovino, ampak za celo vrsto drugih gospodarskih panog, posebej za turizem, ne nazadnje, če hočete, tudi za socialno problematiko, za družinske odnose in tako naprej. V tem se kaže zagata med rezultati takratnega referenduma, ki nas je, mimogrede, stal, kar nekaj denarja in sedaj tega zakona, kjer smo vsi poslanci in tukaj je prav, da si nalijemo čistega vina, z različnimi izjemami skušali reševati, kar se rešiti sploh da. Po kontekstu vseh teh odprtih vprašanj, bi morali biti pozorni in zaskrbljeni nad podatki, ki so objavljeni v statističnem biltenu statističnega zavoda Slovenije, v decembru 2005, o poslovni gospodarski klimi v Sloveniji, kjer je kazalec za december 2005 za 9 odstotnih točk nižji od povprečja v letu 2004, torej v obdobju vladavine prejšnje vlade, ter za 7% nižji od primerljivega meseca v letu 2004. Z zaprtjem trgovin se bo poslabšal dohodkovni položaj prodajalk in prodajalcev. Imeli bodo nesporno manjšo plačo, ker ne bodo dobivali več dodatka za nedeljsko delo. Vendar ob nedeljah ne prodajajo oziroma delajo samo tisti, ki so zaposleni za nedoločen ali določen čas. V trgovinski dejavnosti delajo ob nedeljah tudi mnogi študentje in študentke, ki na ta način izboljšujejo svoj gmotni položaj in ravno tako bodo tudi ti prizadeti. Zakon o trgovini ni v skladu z zakonom o spodbujanju turizma. Zaradi zakona o trgovini se bodo zmanjšali prihodki od prodaje trgovinske dejavnosti, ker bodo domači in tuji potrošniki odhajali kupovat v sosednje države. Recimo v primeru Mercatorja, se bo promet zmanjšal za 4 do 8 procentov, ker imajo v Mercatorju za nedeljo vsega skupaj 9% letnega, celotnega prometa in se ne bo ves nedeljski promet prenesel na ostale dneve. Zmanjšanje prometa v trgovinski dejavnosti bo pomenilo tudi, da ne drži trditev, ki jo je zapisala vlada, da bo zakon brez finančnih posledic za državni proračun. Ker se bo zmanjšal promet v trgovinski dejavnosti zaradi nedeljskega zaprtja trgovin, se bodo zmanjšali davčni prihodki od davka na dodano vrednost. Naj citiram mnenja LDS-a, citiram izjavo dr. Marka Jakliča iz ekonomske fakultete v oddaji "Pod Žarometom" 20.12: Prav tako se bo zaradi zmanjšanega prometa v trgovinski dejavnosti zmanjšal dobiček, kar pomeni, da bo manj davčnih prihodkov tudi od davka od dohodkov pravnih oseb. S tem se bo sicer v manjši meri zmanjšal bruto družbeni proizvod, vendar se bo zmanjšala njegova rast. Cela vrsta razširitev vrste prodajaln, ki bodo lahko odprte v nedeljo, je takšnih, ki so potrebne. Se pa seveda vprašamo, ali so skladne z duhom referendumske odločitve. Eno izmed takih je tudi dopolnilo, ki mu ne nasprotujemo in ga podpiramo - to je dopolnilo, naj bodo odprte trgovinice v romarskih središčih. Sprašujete se, zakaj. Zato seveda, ker je tam možnost, da najprej v trgovini opraviš nakupe, potem pa še v cerkvi dobiš odvezo, po principu: vse na enem mestu. Po drugi strani bo pa ta trgovinica s spominki pred Postojnsko jamo in Predjamskim gradom še vedno zaprta ob nedeljah, čeprav je to destinacija, ki jo letno obišče več kot pol milijona turistov in jo je samo v avgustovskih nedeljah obiskalo več kot 5.000 ljudi. Skratka, cel kup imamo še odprtih vprašanj in se sprašujemo, kakšen je zakon, ki ne daje odgovorov na mnoga vprašanja, ki se pri tem odpirajo. Strinjamo se z gospodom ministrom: res je, zakon je slab. V Liberalni demokraciji Slovenije verjamemo v svobodno gospodarsko pobudo, verjamemo v pravico do izbire, tako potrošnikov kot delojemalcev, zaposlenih in lastnikov kapitala. Vendar vsega tega ni možno reševati z nekim univerzalnim zakonom. Zato verjamemo v socialno partnerstvo in prepričani smo, da bi bila najboljša rešitev tista, ki bi jo delodajalci in delojemalci sprejeli skupaj v pogovorih, pogajanjih, torej sporazumno. Seveda pa ne bomo in ne moremo prevzeti odgovornosti za slab zakon, zato ga ne bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Prosim, gospod Matjaž Han ima besedo, v imenu Socialnih demokratov.
Hvala lepa za besedo, spoštovani podpredsednik. Predstavniki vlade, spoštovane poslanke in poslanci! Dovolite mi, da začnem z zgodovinsko prispodobo. Aleksander Veliki je pred davnimi stoletji z mečem presekal gordijski vozel, da je Grkom odprl pot v prihodnost. Danes pa smo v Sloveniji žal priče, da se nam pojavlja vozel, ki ga lahko imenujemo trgovinski vozel, ki je tako zapleten, da ga vlada noče ali pa ne zna presekati. Socialni demokrati smo za razliko od vlade, ki v dialogih ni želela aktivno sodelovati, vseskozi podpirali pogajanja delojemalcev in delodajalcev, ki ne bodo škodovala nobeni od strani, pa naj gre za varovanje pravic delavcev, spodbujanje gospodarske rasti ali pa varovanje pravic potrošnikov. Zato smo v fazi sprejemanja zakona tudi dali svoj amandma s prvopodpisanim poslancem Ferijem Horvatom, s katerim zaradi omejitev pri odpiralnem času ne bi ogrozili območij, ki so življenjsko odvisna od prihodkov turizma, in s katerim bi odpravili neenako obravnavo gospodarskih subjektov. Amandma je koalicija z večino zavrnila in pobudo zlorabila. Predstavniki koalicije so namreč v njem videli priložnost, da vsak pristavi svoj lonček in zlorabi voljo ljudstva. Predlogi za širitev izjem so se vrstili drug za drugim. Začelo se je z marinami, kampi, nadaljevalo s trškimi jedri, za piko na i pa so poskrbeli še s pokopališči in romarskimi središči. Referendumska volja ljudi, ki so je sicer bila vedno polna usta, pa je bila za njih načeloma nepomembna. Zanimivo je tudi, da so poslanci koalicije odločili, da je prodaja sveč ob nedeljah nujna za normalno življenje potrošnika, prodaja kruha in mleka pa ne. Ideja o uvrstitvi romarskih centrov pa se je javno začudil tudi profesor moralne teologije, doktor Ivan Štuhec, ki nikakor ne more razumeti, da bi bila ob nedeljah odprta tudi prodajalna na Brezjah, ki potrošnikom nudi zgolj, citiram "verski kič". Če to dodamo še mnenje novega imenovanega ministra doktorja Damjana, ki nasprotuje predlagatelju zakona, danes kolegu ministru magistru Janezu Drobniču, saj meni, da bo zakon povzročil veliko nepotrebne škode, predvsem je on mislil v gospodarski škodi, je zmešnjava še tako večja. Slabega, žal, še ni konec. V primeru, da koalicijski poslanci danes, ne glede na opozorila in priložnost za uveljavitev sprememb, ki jo je preko veta ponudil državni svet, ponovno podprejo zakon v predlagani obliki, bo ustavno sodišče po napovedih nekaterih trgovcev že jutri odločalo o zadržanju tega zakona. S tem bo nastal nov moment, ki bo ta problem še bolj zapletel. Da poslanci Socialne demokracije ne bomo le kritizirali odločitev vlade in koalicijskih poslancev, jim svetujemo, da se v bodoče aktivno vključujejo v reševanje problemov, da se pri tem ne izogibajo dialogov in da sprejmejo vso politično in moralno odgovornost, če v nekaterih primerih ne želijo sprejemati formalnih zavez. Poslanci Socialnih demokratov razumemo svoje poslanstvo v reševanju problemov, zato pri njihovem vozlanju ne bomo sodelovali in predlaganega zakona ne bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Martin Mikolič v imenu poslanske skupine Nove Slovenije.
Hvala, gospod predsedujoči, lepo pozdravljeni predstavniki vlade, spoštovane poslanke in poslanci. V poslanski skupini Nove Slovenije - Krščansko ljudske stranke bomo ponovno podrli novelo zakona o trgovini, ki smo jo tukaj v državnem zboru izglasovali 20. decembra, katero izvajanje pa je z vetom zadržal državni svet. Kot vemo, je novelo zakona na novo definirala dovoljene površine trgovin na posebnih lokacijah, kot tudi nekoliko razširila izjeme posebnih lokacij, na katerih so lahko trgovine z omejeno površino v nedeljo odprti. V naši poslanski skupini smo prepričani, da je sprejeta novela zakona res kompromisna, vendar v tem trenutku optimalna rešitev, ki še vedno zadošča izraženi volji volivcev na referendumu in istočasno tudi sledi določenim gospodarskim pobudam. Morda bi bile rešitve glede na zahtevo ustavnega sodišča kot tudi glede gospodarskih pobud, seveda ob upoštevanju referendumske volje drugačne, če bi prišlo do dogovora med socialnimi partnerji, med predstavniki gospodarstva, med predstavniki delodajalcev in seveda med predstavniki zaposlenimi. In ker do tega ni prišlo, je bila tudi razprava v državnem zboru pri sprejemanju novele zakona temu primerna, to je obširna, vendar smo bili večinoma le enotni, da je potrebno zaradi gospodarskih interesov v 17. člen zakona dodatno vključiti določene izjeme. In te izjeme, ki smo jih sprejeli, so za nas rešitve, ki jih je potrebno spoštovati, dosledno izvajati in tudi sprejemati s strani ministrstva za gospodarstvo, kot je tudi sam minister poudaril na zasedanju matičnega delovnega telesa, seveda, v kolikor bo zakon danes ponovno potrjen. In če bo potrebno, se bo zakon tudi dopolnil. Vemo, da največkrat ravno v primeru določenih izjem obstaja možnost zlorabe le-teh in vsekakor se bomo v naši poslanski skupini vedno zavzemali za to, da mora biti vsak zakon oziroma podzakonski akt napisan tako, da do teh zlorab ne bo prihajalo. Ko je leta 2003 gospod Drobnič vložil v državni zbor spremembo zakona o trgovini, je bil njegov osnovni namen, da bi zakon omogočil, da bi bil ob nedeljah in praznikih večji del trgovk, med katerimi so številne matere, doma, v krogu družine. Sprejeta novela kljub nekaterim dodatnim izjemam še vedno uresničuje ta osnovni namen, kajti večina zaposlenih v trgovinah bodo ob nedeljah in praznikih doma. Seveda želimo danes poslanci poslanska skupina Nove Slovenije - Krščanske ljudske stranke ponovno poudariti osnovni namen zakona in za kar se zavzemamo, kar smo tudi jasno povedali pri sprejemanju novele, in če iz vrst LDS pravite, kot je bilo slišati na odboru, da o tem nočemo več govoriti, se krepko motite. Nekateri so šli glede naših stališč do nedeljskega dela trgovin celo tako daleč, da so napisali v sobotni prilogi Dela, da smo največji nasprotniki napovedanih reform, ker ob nedeljah omejujemo potrošništvo. Pa zakaj ob nedeljah naj ne bi obratovale samo trgovine, ko pa obstajajo tudi drugi gospodarski subjekti, ki opravljajo nedeljsko delo? Najbrž ne bo odveč ponovno poudariti, da s predlaganim zakonom posegamo na področje, kjer se lahko odpovemo nedeljskim obremenitvam, istočasno pa to naj ne bi povzročilo bistvenih finančnih posledic poslovanja trgovin kot tudi ne prevelike nejevolje potrošniku. Veste, spoštovane kolegice in kolegi, marsikateri gospodarski subjekt, ki izvaža in ima primerno donosen proizvod ali pa storitev, bi z zadovoljstvom izvajal delo tudi ob nedeljah, pa delajo le nekatere sobote, včasih, ko ni naročila, pa se celo zgodi, da že v petek ni dela. Prav gotovo bi to pozitivno vplivalo na gospodarsko rast, pa tudi delavke bi bile zadovoljne, ker bi bile za opravljeno nedeljsko delo tudi primerno plačane, česar pa v trgovinski branži ni. Katastrofalno in ponižujoče za trgovke je, kot smo lahko v teh dneh izvedli iz medijev, koliko dobi trgovka, zaposlena v Mercatorju, plačano nedeljsko delo. In še kako bi bila marsikatera mati v zameno za teh par fičnikov, ki jih zasluži v nedeljo v Mercatorju, v tem času raje doma z družino. Še več, v Novi Sloveniji smatramo, da so matere trgovke upravičene do nedeljskega družinskega življenja. In kot sem menil že zadnjič, le urejene družine bodo zagotavljale svetlejšo prihodnost slovenskega naroda. Je moj poslanski kolega Drago Koren pri sprejemanju novele zakona razpravljal o tem, kako na roditeljskih sestankih v šolah stalno ugotavljamo, kako se povečuje nasilje med mladostniki, kako so mladostniki nevzgojeni in podobno. In ko analiziramo, zakaj je situacija za mladostnike takšna, kot je, vedno ponovno ugotavljamo, da so največje težave in problemi tam, kjer so doma družine neurejene, kjer so otroci prepuščeni ulici iz dneva v dan v soboto in celo v nedeljo; in to je lahko glavni izvir problemov z mladimi. In tu vmes se znajdejo mladi in mi, starši. In vse to je med ostalim tudi povezano s tem, koliko časa imamo za družino, za posamezne družinske člane. In izvajanje novele zakona, kljub temu da smo nekoliko razširili izjeme, bo omogočilo več časa za družino ob nedeljah, zato bomo v naši poslanski skupini novelo zakona ponovno podprli.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Kristijan Janc v imenu Slovenske ljudske stranke.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Kolegice in kolegi! V Slovenski ljudski stranki smo prepričani, da v danih pogojih, ki jih pač imamo, zakon, referendumsko odločitev, odločbo ustavnega sodišča predlagana rešitev v največji možni meri ureja nedeljsko delo in s tem ščiti nedeljski počitek in družinsko življenje delavcev ter hkrati omogoča utemeljeno izbran krog izjem, ki jih določa zakon. Verjetno bomo zopet slišali besede o tem, da so nekatere mame in očetje v neenakopravnem položaju, saj bodo morali ob nedeljah in drugih prostih dnevih še vedno delati, če so zaposleni v trgovini, ki jo zakon določa kot izjeme. Seveda bi bilo idealno, če bi lahko vsi starši, ne le tisti, ki delajo v trgovini, ampak tudi tisti, ki delajo v gostinstvu, zdravstvu, policiji, prometu, turizmu in še kje drugje vsaj en dan v tednu doma, torej skupaj s svojimi otroki oziroma družinami. Vsi vemo, da to preprosto enostavno ni mogoče. Zakon, o katerem odločamo, v določeni meri varuje vrednote družine, obenem pa dopušča tiste izjeme, ki po našem mnenju so nujne. Pa ne le iz nekega splošnega ekonomskega interesa, določene izjeme namreč zagotavlja preživetje mnogim družinam, saj gre ne nazadnje za celo vrsto malih družinskih podjetij, ki omogočajo normalno opravljanje njihove dejavnosti. Naj še enkrat poudarimo, da v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke ugotavljamo, da je omenjena površina, ki je določena na 200 kvadratnih metrov, primerna, saj je bila določena na podlagi ustrezne analize in je posledično tudi ustrezna glede na odločbo ustavnega sodišča. Pri sprejemanju tega zakona smo srečali celo vrsto zapletov. Po eni strani smo vezani na izrecno izraženo voljo ljudi na referendumu ter na odločbo ustavnega sodišča, po drugi strani pa z uzakonitvijo referendumske odločitve nedvomno omejujemo določene trgovce pri izvajanju njihove dejavnosti. Seveda pa se v ponovnem odločanju o zakonu o trgovini postavlja cela vrsta vprašanj, predvsem v zvezi s tako imenovanimi posebnimi lokacijami, na katere so določene izjeme. Te izjeme puščajo v nekaterih primerih relativno širok okvir, zato bo lahko šele bodoča praksa pokazala, ali se bodo v zvezi z izvajanjem tega zakona pojavljale določene težave. Seveda pa v Slovenski ljudski stranki ne izključujemo možnosti, da bo morda čez leto dni zopet potrebno spreminjati zakon, če bo tako odločilo na primer ustavno sodišče ali če se bo izkazalo, da rešitve, ki jih bomo sprejeli danes, niso ustrezne. Do tega zaključka nas lahko popeljejo dogovori med delodajalci in delojemalci ali pa enostavno potrošniki z novimi argumenti prepričajo vlado oziroma parlament. Če bodo obstajali tehtni argumenti o tem, da obstoječe rešitve niso optimalne, jih bomo seveda tudi z veseljem v Slovenski ljudski stranki upoštevali, kajti praksa bodo zagotovo najbolje pokazale morebitne slabosti zakona, ki smo ga sprejeli v izjemno težkih okoliščinah, ponavljam, težkih okoliščinah, za vlado kot za državni zbor v tem danem trenutku. Vlada, delodajalci in delojemalci bodo zagotovo previdno, a hkrati zelo natančno spremljali izvajanje tega zakona in tudi morebitne zaplete reševali družno v korist vseh akterjev te zgodbe, ki je po mojem za to Slovenijo in za to našo zgodbo o turizmu, trgovini in gospodarstvu nasploh še kako pomembna. Apel pa seveda vsem tako vladi kot delodajalcem in delojemalcem, da vendarle v bodoče tovrstnih zapletov ne rešujemo na referendumu, ampak za mizo z dogovorom, s kompromisom. Če bi to bilo takrat narejeno, verjetno tega referenduma ni bilo in tudi te spremembe zakona ne bi bilo. Žal, ta vlak je odpeljal, danes smo tukaj, ker smo, in pač moramo ta zakon sprejeti, potrditi, kajti referendumska volja je tista najvišja stopnja demokratične odločitve, ki so jo ljudje sprejeli in mi jo moramo spoštovati; in s tem zakonom jaz verjamem, da jo spoštujemo v dovolj veliki meri. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi razprava poslank in poslancev. Besedo ima gospod Miran Potrč. Prosim.
Hvala lepa. Kot je povedal kolega Matjaž Han, v poslanski skupini - in tudi jaz sem - ob ponovni obravnavi predloga zakona tudi tokrat ne bomo podprli. Menimo, da je vsebina zakona slaba, neustrezna tako z vidika enakopravnosti zaposlenih, tako z vidika enakopravnosti gospodarskih subjektov in tako z vidika sklicevanja na odločitev ustavnega sodišča oziroma na vsebinsko odločitev na referendum. Začetek razprave o delovnem času v trgovini je bil pogojen z dejstvom, da med delodajalci in delojemalci, njihovimi sindikati ni prišlo do ustreznega dogovora, pod kakšnimi pogoji naj se ureja obratovalni čas in kakšne naj bodo pravice zaposlenih v trgovini v primeru nedeljskega dela. Ker takšnega dogovora ni bilo, je potem prišlo do sprememb zakona na način, ki je na koncu pripeljal do referenduma. Žal, zaradi tega, ker ni bilo dovolj pripravljenosti za sodelovanje, ki smo ga mi vedno spodbujali in priznam samokritično, tudi aktivnosti vlade so bile premalo prisotne, da bi usmerjala možen medsebojni pogovor. Samo to, kar imamo danes je "daleko" od vsega, kar smo si želeli in predstavljali. Od nekaj izjem jih je danes več kot enkrat toliko. Od dejstva, da naj bi omejevali delo samo na izjemne lokacije, zaradi izjemnih razlogov, smo to razširili na veliko število podjetij, trgovin in praktično ostali na tem, da ne smejo biti odprti samo hiper - oziroma supermarketi, skratka, trgovine, ki res nudijo široko paleto proizvodov, ki res omogočajo, da se v njih tudi na ustrezen način izkoristi familiarno življenje, in to iz enega samega razloga - da se vpliva na način potrošniškega odločanja in način potrošniških navad ljudi, kar se bo z zakonom dalo po mojem zelo težko, in da se onemogoči, da bi ljudje namesto počitka, pa tudi uresničevanja gospodovega dne ob nedeljah hodili v trgovine. Trdno sem prepričan, gospe in gospodje, da se na ta način tega vprašanja ne da reševati in da smo prek veliko izjem, namesto da bi uredili pravice zaposlenih, namesto da bi zagotavljali večjo enakopravnost, naredili mnogo večje razlike in veliko večje krivice ter neenakosti v uresničevanju svobodne gospodarske pobude, kot bi to smeli storiti. Zato sem prepričan, da bi bilo mnogo bolje, da danes zakona ne sprejmemo; da prisilimo k čimprejšnjemu dogovoru delodajalce in sindikate pa tudi vlado k ustreznim rešitvam; da zagotovimo, da tudi v zakonu o trgovini stimuliramo, da je nedeljsko delo pogojeno z dogovorom zaposlenih in delodajalcev, ne pa samo z zakonskimi ureditvami. In po tej poti bi najbrž rešili mnogo več problemov kot s tem, da bomo danes eventualno z večinsko voljo zakon potrdili, dejansko pa se srečali z neenakopravnostjo, s tem, da problemov zaposlenih nismo na ustrezen način reševali, ker tudi v tistih malih trgovinah je možna prekoračitev delovnega časa, je možna kršitev dnevnega, tedenskega in mesečnega dopusta, je možna prekoračitev pravice do posebnega plačila za nedeljsko delo, mnogokrat celo v večji meri, kot je to v organiziranih družbah. To so vse razlogi, zaradi katerih bi po mojem bilo pametneje, da zakona danes ne podpremo, ker se bomo sicer, bojim se, takšne so napovedi, zelo, zelo kmalu srečali s podobnim ali enakim vprašanjem in ga bomo morali zopet reševati na način, s katerim ne bomo zadovoljni. Hvala.
Besedo ima gospod Ciril Testen.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Poslanke in poslanci, predstavniki vlade! Po mojem mnenju so cilji referenduma s tem, da bosta dve tretjini delavk doma, pri svojih družinah, doseženi, glavni cilji. Doseženo pa je tudi to, da se bodo najnujnejša dela tudi v trgovini opravila. Kar se tiče uveljavitve referendumske volje, ta je bila formalno sicer zdaj izkoriščena, mislim pa, da moralno smo dolžni, da referendumsko voljo uveljavimo, tako da tukaj izgovarjanje na to, da glede na veto državnega sveta referendumska volja ni več zavezujoča. Jaz mislim, da je. Kar se tiče prodaje ob nedeljah, moram reči, da me je vseskozi motilo, veliko smo govorili o tem, kako veliki prometi so ob nedeljah. Verjamem, da so bili res veliki, ne znam si pa razlagati, zakaj smo kljub tako velikim prometom dajali prav ob nedeljah neke dodatne popuste, 10%, in to se še kar precej nedelj vrstilo. Ne vem, ali smo s tem poskušali zvabiti tudi goste izza meje, ki nikakor, vsaj na zahodni meji, niso hoteli prihajati k nam, verjetno zaradi še vedno nižjih cen pri njih. Tako, da jaz mislim, da bi bilo smiselno poskusiti kdaj kakšen tak popust dati tudi ob sobotah, pa bi mogoče se pokazalo tudi kaj drugega. Strinjam se z vsemi tistimi, ki trdijo, da bi bila najboljša rešitev, da se socialni partnerji med sabo dogovorijo in da potem sprejmemo tisto rešitev, ki bodo oni, ki so najbolj neposredno vključeni, ugotovili, katere rešitev je najboljša. Tako, da v kolikor bo do tega dogovora prišlo, jaz osebno bom podprl in sem prepričan, da tudi naša poslanska skupina. Moram se tudi zavedati, da je s tem, da vedno več delavcev dela, ne samo v trgovini, tudi v drugih sferah ob nedeljah, da bo to povleklo za sabo tudi druge potrebe v javnem sektorju, če pogledamo vrtce ali pa, recimo, pomoč ostarelim enim in drugim - dela, ki se bodo pojavljala, da jih bo treba opravljati ob nedeljah. Tega se je treba zavedati, če bodo delavke v trgovinah, bodo rabile varstvo. Vse bi prosil, da podprete in tista dva o programskem in nadzornem svetu RTV-ja, o katerem smo prej razpravljali, in tudi ta zakon še enkrat, še posebej zaradi tega, ker če sem prav razumel gospoda Potrča, bo iz tega razloga začel tudi on hoditi v cerkev. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Josip Bajc. Prosim.
Hvala gospod podpredsednik, kolegice in kolegi. Osebno bom glasoval za sklep matičnega delovnega telesa, da se zakon ponovno potrdi in s tem zavrne veto državnega sveta. Osebno smatram, da se je s predlaganim zakonom v največji možni meri spoštovala tako volja delodajalcev, delojemalcev kot tudi referendumska volja. Res pa je, kadar iščeš kompromise, nikoli vsi niso zadovoljni. Osebno smatram in zaradi tega še bolj stojim na stališču, da bom podprl predlog zakona, tak kot je bil v decembru mesecu sprejet. Če smo gledali in brali medije pretekli teden, kaj se je dogajalo, jaz mislim, da to ni ne interes ne delodajalcev ne delojemalcev, predvsem pa tudi vladni to ni. Verjetno ste opazili, kaj se je dogajalo onkraj naših meja, predvsem na zahodu, in na kakšen način so tudi nekateri trgovci odreagirali; da so se ne glede na veljavnost sedanjega zakona, ki govori, da so ob nedeljah vse trgovine zaprte, odločili se in trgovine imele odprte, s tem sicer kršili zakon. In če smo gledali po televiziji, smo lahko tudi slišali, ko je rekla, naj inšpekcija odloči oziroma naj izreče tozadeven ukrep. Zaradi tega še enkrat pravim, da zakon bom podprl, držim pa za besedo predstavnico vlade, ki je bila na matičnemu delovnemu telesu in ki je rekla, da v primeru, da se bo ugotovilo skozi spremljanje izvajanja tega zakona, ki naj ga vsi skupaj ponovno potrdimo, da bi bile potrebne eventualne spremembe, da bo tudi vlada, če bo potrebno, mogoče tudi posamezne poslanske skupine ali kdo drug, pa v najkrajšem možnem času pripravili tudi eventualne potrebne spremembe na podlagi teh ugotovitev.
Besedo ima gospod Branko Marinič. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani predsedujoči, kolegice in kolegi! Ponovno imamo pred seboj zakon o trgovini, ki je prestal že vse možne demokratične rešitve. Seveda je po opravljenem delu morda tudi pravilna izjava ministra za gospodarstvo, gospoda Andreja Vizjaka, ko je dejal, da zakon ravno ni najboljši, kot se lahko po opravljenem delu vprašamo in rečemo znani rek "nobeno delo ni tako dobro opravljeno, da bi ne moglo biti še boljše". In tisto, kar se je dogajalo v decembru, je nekako vneslo nemir v tiste, ki so bili neposredno pa tudi posredno prizadeti, ko smo sprejeli predlagani zakon, ki je, kot sem dejal, šel v najširšem možnem okviru čez vse demokratične procese. Trgovci, lastniki posameznih trgovin so se tik pred novim letom spraševali, kako naj ukrepajo, kako naj postopajo takoj po novem letu, da bodo zadovoljili in da ne bodo prekršili za zakon o trgovini, ki pravzaprav velja. Kaj se je torej zgodilo? Sam sem bil priča tem dogodkom, ko so me nekateri trgovci ali pa zaposleni vprašali - kaj pravzaprav velja. Državni svet je 23.12. na zakon, ki smo ga v državnem zboru sprejeli 20.12., izglasoval veto in je bilo malce zmede. Prepričan sem, da bi bilo veliko bolje, da bi se osredotočili na samo vsebino predloga zakona, ki v 1. členu določa - in meni se zdi pomembno, da bi vsi zainteresirani vsaj iz državnega zbora slišali, kaj pravzaprav v tem 1. členu ta vsebina tega zakona določa. In sicer trgovec ne sme določiti obratovalnega časa prodajaln ob nedeljah in z zakonom določenih praznikih, ki so dela prosti dnevni, razen prodajaln za nujne življenjske artikle, ki so lahko odprte največ do 10 nedelj v letu, in prodajaln z omejeno površino prodajnega prostora do 200 kvadratnih metrov na bencinskih servisih, v starih mestnih in trških jedrih, v naravnih, kulturno- zgodovinskih in romarskih centrih, smučarskih centrih, marinah, kampih, zdraviliščih, turističnih središčih, bolnišnicah, pokopališčih, hotelih, na letališčih, mejnih prehodih, železniških in avtobusnih postajah, ki so lahko odprte brez omejitev. Kakorkoli že, morda tudi katera debata že v preteklem letu ali pa tudi danes tukaj v državnem zboru ne zdrži, kajti prodajalna v mnogih turističnih središčih, naravnih, kulturno-zgodovinskih bo lahko odprta. Tako široke možnosti so praktično dane z najširšim možnim kompromisom, ki ga je vlada pripravila, ga posredovala potem v obravnavo pristojnemu matičnemu delovnemu telesu in ne nazadnje smo o tem odločali tudi na seji državnega zbora. Menim, da bo, če bo to seveda želja in pobuda, o tem se že tudi govori, zakon pač takšen, kot je, danes ponovno dobil podporo in seveda možnosti za to, da se v relativno kratkem času, če bodo taki interesi, tudi spremeni, saj vendarle noben zakon ni dokončen in tudi posamezne vsebine oziroma posamezni členi se lahko spreminjajo. Torej pričakujem, da bo danes državni zbor ponovno odločil o tem, da velja zakon, ki smo ga potrdili že na decembrski seji državnega zbora. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Bogdan Barovič. Prosim.
Hvala. Vse kar vem, je to, da sem imel vse, kar sem povedal v zvezi z zakonom o trgovini, do sedaj prav. Kolegice in kolegi, še vedno trdim in vztrajam, da je zakon že od samega začetka, pred referendumom, kršitev ustavne pravice do dela. Drugič. Kakšen zakon je to, ki je, še preden je začel veljati, že romal na ustavno sodišče? Kakšen zakon je to, ki še preden je začel veljati, je doživel amandmaje? Kakšen zakon je to, ki je še preden je pravzaprav stopil v veljavo, doživel že tudi veto s strani državnega sveta? To je navadno skropucalo, to ni nič, to je izmišljotina, slabo narejena, ker drugače res ne vem, kaj ima ustavno sodišče, kaj ima državni svet, kaj ima seveda tudi kdo drug z amandmaji popravljati teh nekaj ubogih členov. Tretje. Zakon je diskriminatoren, diskriminatoren do strežnic v domovih za ostarele, do strežnic v bolnišnicah, do bolniških sester, do rudarjev, do delavcev, do vseh tistih, ki jim proizvodni proces nalaga obvezno sobotno, popoldansko, nočno, nedeljsko delo. In zdaj govoriti, kako mizerno so plačane trgovke za nedeljsko delo! Veste, ne prepričevati državnega zbora, za to je odgovoren delodajalec in je dolžan spoštovati zakon o delu, ki natančno določa, kakšne višine plačil so določene delavkam in delavcem ob nedeljskih delih, ob praznikih in nočnem delu. In če delodajalec ne spoštuje zakona, potem so tu drugi ustrezni organi, ki ukrepajo, od inšpekcij do sodišč. Želeli smo nov gospodarski sistem in ga imamo. In je dobro, da ga imamo. Imamo pač tržni sistem in trg narekuje potrebe po delu, trg je tisti. Ljudje, ki so zaposleni in delajo - tudi mi, spoštovani kolegi, smo mnogokrat prikrajšani, tudi taki so, ki delajo čez cel teden, ki delajo v tujini, in zdaj govoriti, kaj imajo pa ljudje delati ob nedeljah v trgovinah, a ne morejo iti med tednom! Seveda lahko gredo, včasih jim pa prav paše, da gredo ob nedeljah, ali pa imajo res samo ob nedeljah čas. In noben trgovec, ki bo imel trgovino ob nedeljah odprto, pa bosta prišli dve stranki, ne bo imel trgovine ob nedeljah odprte. Nobeden. Tisti trgovci pa, delodajalci in delavci, ki bodo imeli velik promet in bodo za ta promet tudi pošteno plačani po zakonu, pa bodo mnogi radi delali. To je tako. In zdaj z zakonom omejevati pravice in dolžnosti enih in drugih na tem področju, je seveda nonsens. In zdaj vidimo, kakšno kolobocijo smo si skuhali, da ne rečem - in to, prosim, se pa spomnite čez leto dni -, kakšne neslutene in v velikih razsežnostih posledice bo veljavnost tega zakona prinesla. O tem bomo vprašali ministra, gospoda mag. Drobniča. Še kako radi ga bomo vprašali! Ker pa je treba referendumsko voljo spoštovati, to smo dolžni prvi, ker mi pišemo takšne zakone, potem jo pač spoštujmo. In ne glede, če je državni svet dokazal, da je s sprejetimi amandmaji spremenjena referendumska volja, in če je na to opozorilo tudi ustavno sodišče, bo pač vsak ravnal tako, da bo spoštoval odločitev ali pa pač ne. Sam osebno sem sploh proti temu zakonu, sploh. Raje bi počakali pol leta in naredili dostojen zakon, ki ne bi romal na ustavno sodišče, ki ga ne bi obravnaval državni svet, ki ne bi imel amandmajev in ki ne bi v enem mesecu, še preden je zaživel, doživel toliko minut, ur in žolčev, telefonskih klicev in pisem. Dejansko vse to kaže na to, da zakon ni dober in da je v tej obliki in vsebini nepotreben. Bodimo odkriti eni in drugi, da je temu tako. Sam se bom odločil po lastni vesti, ker sem se tako odločal tudi znotraj svoje poslanske skupine, kjer smo imeli mnenja deljena.
Besedo ima gospod Jožef Horvat.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Spoštovana predstavnika vlade, spoštovan predstavnik državnega sveta! Zelo na kratko želim pojasniti, zakaj bom, kakor tudi moji kolegi v poslanski skupini Nove Slovenije, ponovno glasoval za zakon o spremembah zakona o trgovini, ki smo ga v tem državnem zboru sprejeli 20. decembra lansko leto. Prvič, ustavno sodišče je 21. aprila lansko leto naložilo zakonodajalcu, da določi novo kvadraturo prodajnih površin oziroma da popravi sedmi odstavek 11. člena veljavnega zakona o trgovini. Drugič, septembra 2005, ko je bil pri vladi Republike Slovenije zakon že pripravljen, je prišla pobuda s strani delodajalcev, to se pravi trgovcev, in sindikata te panoge, naj vlada z zakonom počaka, da bo prišlo do dogovora. Žal dogovori po obetavnem začetku niso obrodili sadov. Tako je bila na vrsti vlada in državni zbor Republike Slovenije. Vlada je predlog zakona vložila v parlamentarno proceduro 17. novembra lani. Zakon, ki ga je ta državni zbor sprejel, je kompromis med dvema ustavnima obveznostima zakonodajalca: ščititi javni interes, izražen na referendumu, in ščititi pravico do svobodne gospodarske pobude. Potegniti pravo in pravilno rezultanto ni bila enostavna naloga. Mnenja sem, da se ne bo podrl svet, če bomo po določenem času veljavnosti tega zakona - prepričan sem namreč, da ga bomo danes ponovno potrdili - ugotovili, da nam življenje na tem področju ne teče v pravo smer in bomo zakon ustrezno korigirali. Želim si, spoštovane kolegice in kolegi in predstavniki vlade, da bi vsebine o odpiralnih in obratovalnih časih pogosteje prihajale na poslanske klopi. Tudi zakonodajna veja oblasti se mora zamisliti o za slovenski narod zelo žalostnih in tragičnih dogodkih, ko nam ugašajo mlada življenja, ker nekdo ni zaščitil človeških življenj v imenu pohlepa po profitu. Moram pa ob poslušanju nekaterih razpravljavcev izraziti svoje ogorčenje in prizadetost, ko se ob razpravah o nedeljskem odpiralnem času trgovin nekateri ne morete izogniti norčevanju nad bogoslužjem, nedeljskim bogoslužjem, in norčevanju iz verskih čustev, ki jih večina Slovencev goji. To je podlo in to ni dopusten besednjak in niso dopustne vsebine za ta državni zbor. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Marijan Pojbič. Prosim.
Spoštovani! Ker mi je ostalo zelo malo časa, bom seveda se osredotočil na zaposlene v trgovini. Hkrati pa seveda jasno je, da bom ta zakon z velikim veseljem še enkrat podprl, saj sem prepričan, da je vlada s tem predlogom zakona v celoti sledila referendumski volji državljank in državljanov, ki so na referendumu odločili, da bodo trgovine ob nedeljah zaprte. Prepričan sem tudi, da je zakon dober. Prav tako sem prepričan, da tisti, ki ste predlagali veto na predmetni zakon, želite preprečiti oziroma zaobiti zaposlene v trgovinski branži, torej trgovke in trgovce, ki za svoje delo ob nedeljah in delavnikih prejemajo plačila, ki niso dostojna zaposlenega v Republiki Sloveniji, ki skupaj z nedeljskih delom ne dosegajo osebnih dohodkov oziroma plač, ki bi dosegla 90 tisoč SIT. In to so dohodki, s katerimi ni možno živeti in ne umreti. Imam tukaj plačilno listo in si jo lahko pogledate. To je žalostna resnica, spoštovani gospodje, pretekle vladavine LDS-a in Združene liste, ki seveda, sedaj, dnevno po medijih glasno vpijete, kako ste se zavzemali za blaginjo vseh zaposlenih v tej državi. Zares vam je uspelo iz te države narediti državo velikih ultrabogatašev na eni strani, če omenjam tukaj samo gospoda Jankovića, njegovih sinov in še koga bi lahko naštel. In na drugi strani, večina velikih revežev, ki se vsak dan borijo za golo preživetje. Sprašujem se seveda tudi, kje so bili gospod Semolič in ostali sindikati, ko je bilo potrebno zaščititi uboge trgovke in trgovce - ni jih bilo, ker jim je bolj pomembno organizirati zborovanja, kjer zapravljajo še ta majhen zaslužek ubogih delavk in delavcev. Spoštovani kolegi iz državnega sveta, z vetom na veljavnost tega zakona želite preprečiti spoštovanje referendumske volje Slovenk in Slovencev, kar kaže na to, da nadaljujete s prijemi iz preteklosti, ko vam je zaradi izključnega zanimanja za kapital pomembnost odločitev državljank in državljanov tuja in nepomembna in je delavec za vas le nujno zlo. Jaz bom ta predlog zakona z velikim veseljem podprl tudi danes, ker sem prepričan, da si tudi zaposleni v trgovini zaslužijo dan odmora na teden in malce spodobnejše življenje, kot so ga imeli do sedaj. Tukaj seveda, mislim predvsem na družinsko življenje, saj si trgovci in trgovke tudi zaslužijo. Hvala lepa.
Besedo ima gospa Kucler Dolinar.
Hvala lepa, predsedujoči. Lep pozdrav kolegicam, kolegom poslancem in spoštovanim kupcem in prodajalcem, ki nas spremljajo! Prav vsak izmed nas spada v eno od teh kategorij, nekateri celo v obe. Dajmo, poskusimo se oddaljiti od črno-belega slikanja, ki smo ga bili deležni v teh dneh in tudi v današnji razpravi. Dajmo preseči skrajna stališča. Vedeti namreč moramo, da je in da so človeka vredne rešitve v iskanju ravnovesij, ne pa v ekstremizmih. Na referendumu smo se, hvala bogu, izrekli za to, da nedelja ostane nedelja, da se čim več posameznikom in družinam omogoči nedeljo kot običajen praznični dan in kljub zakonskim izjemam bo to večini omogočeno. Nadalje nam je referendum povedal, da v naši deželi ne bo edini kriterij za kvaliteto življenja čim večje potrošništvo in diktat mogočnežev, ki včasih že kar brezobzirno večajo svoje dobičke. Vendar pa na drugi strani spet ne bomo biblični farizeji, ki bi zaradi okostenelih principov v nedeljo pustili umreti osla, ki pade v vodnjak. Stvari je treba gledati s soljo, kot so rekli, "con grano salis". Mislim, da je naš zakon tak in zato bom danes glasovala za zakon.
Besedo ima gospod Srečko Prijatelj.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Kolegice in kolegi! Nekaj pa je vendarle treba poudariti pri tem dejstvu, ko imamo tako diskusijo. Nedeljsko delo z nekim zakonom ne moremo izkoreniniti za eno branžo. Potemtakem bomo jutri zaukazali tudi vojski, da ne smejo ob nedeljah delati, pa policiji, pa zdravnikom, pa medicinskim sestram pa še marsikomu drugemu. Sam sem prepričan, da je nezadovoljstvo trgovk in trgovcev izraženo v tem, ker so njihove plače premajhne, zakon o delovnih razmerjih, ki ste ga pa vi sprejeli oziroma prejšnja garnitura v prejšnjem mandatu, pa jasno govori, da je delovnik lahko 40-urni in da mora biti ena nedelja v mesecu prosta. In če bi bile plače večje, kot so, seveda ta zakon tudi tega, gospod Pojbič, ne bo rešil, bi bilo nezadovoljstvo skoraj enako ničli. Ker pa so plače take, kot so, zaradi tega, ker se socialni partnerji niso znali izpogajati pri delodajalcu, je pa nezadovoljstvo tako, kot je. Če pa bomo ta zakon sprejeli, nalijmo si čistega vina, bo nedeljskega dela še manj in bodo plače še manjše, ne večje, manjše bodo, ker je dodatek na nedeljsko delo zelo velik. In ne nazadnje, ko bodo nastali viški, po besedah Slovenske ljudske stranke seveda čez eno leto, bomo pa šli na staro; saj ni nobene škode, če malo poskusimo tudi s tem, kar je nekje vmesnega med tisto referendumsko odločitvijo in tistim, kar je ustavno sodišče zapisalo. In da bo stvar še bolj jasna, imamo skropucalo, ki ni ne tič ne miš, in to, kar je dejansko ugotovil državni svet, je golo dejstvo - da imamo v bistvu predlog, ki je skregan z referendumsko odločitvijo, in da imamo tudi zakon, ki ni ustaven. To je ugotovilo tudi ustavno sodišče in to se je zapisalo tudi ministru. Zdaj, če lahko žrtvujemo še 700 milijonov čez eno leto, potem bomo rekli narodu to, kar smo mu že enkrat rekli, Slovenkam in Slovencem, nismo v stanju pravilno in razsodno razsoditi in pojdimo še enkrat na referendum, da dobimo pravo odločitev. Za to gre - da ne znamo pravilno razsoditi. Hvala.
Besedo ima gospod Drago Koren. Prosim.
Hvala, predsedujoči. Lep pozdrav predstavnikom vlade, državnemu svetu, kolegicam poslankam in kolegom poslancem! Verjetno ste iz moje razprave ob sprejemanju zakona ugotovili, da sem zelo velik zagovornik, da je v nedeljo čas počitka, čas miru. V svoji družini imam ženo, ki je morala ob nedeljah delati, ni bila v trgovini, delala je v zdravstvu, ampak je morala delati in na lasti koži vem sam in vedo to tudi moji otroci, kaj pomeni nedeljsko delo. Zato se ne morem strinjati s kolegom Barovičem, ki govori o nedeljskem delu tako na splošno in počez. Treba je ločiti, kaj je potrebno in kaj ni potrebno. Se pravi, jaz se ne borim za to, da tisto, kar je v nedeljo treba storiti, kar je življenjsko treba storiti, kot je v zdravstvu, je treba narediti. Če pa jaz lahko stvari nabavim v ponedeljek, torek, sredo, četrtek, petek in soboto, ni nobenega vzroka, da tega ne bi takrat storil in da ne bi omogočil trgovkam, da so takrat proste. Zato bom rekel, da danes sicer nimamo možnosti kaj več narediti, zakon lahko samo ponovno potrdimo ali ga zavrnemo. Sam mislim, da zakon izpolnjuje pogoje, da ga ponovno potrdimo, čeprav če bi bila možnost, da ga še izboljšamo, bi bilo prav gotovo to koristno. Kajti tudi osebno smatram, da je morda res v tem zakonu še preveč izjem. Kot sem rekel, sam sem velik zagovornik nedeljskega počitka. Ko svoje otroke vprašam, kateri dan v tednu jim je najlepši, je to prav gotovo nedelja, pa ne zato, ker so trgovine odprte, ampak zato, ker ni treba iti v šolo in ker smo lahko kot družina skupaj, v naravi, na izletu ali kaj podobnega. In lepo prosim, omogočimo vsem tistim, za katere ni nujno, da tega ne bi bili deležni, da jim to omogočimo. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Anton Kokalj.
Zakon, o katerem razpravljamo, je predmet referendumske volje ljudi, zato mislim, da je treba to tematiko zrelo in resno in odgovorno obravnavati in enostavno ne morem sprejeti načina, s katerim so se ga lotili nekateri opozicijski poslanci, posebej Slovenska nacionalna stranka. Seveda, pričakoval bi, da bi iz zagnanosti, s katero zagovarjajo nedeljsko delo, predlagali, da bi bili poslanci vsaj v petek popoldne tu, še bolj v soboto in seveda tudi v nedeljo. Vendar iz vaše poslanske skupine v petek popoldne vidim samo gospoda Baroviča, v soboto pa v nedeljo pa nisem videl še nikogar. Namreč to povem zato, ker se mi zdi neodgovorno tako politizirati zakon, ki je rezultat referendumske volje. Mi smo dolžni najti neko življenjsko rešitev in mislim, da predlagana rešitev je življenjska. Če se bo sčasoma pokazalo, da je treba še kaj popraviti, bomo to tudi storili.
Besedo ima gospod Anton Anderlič. Prosim.
Zdi se mi, da danes razpravljamo o sholastiki in to prav zares. Namesto da bi pogledali konju v zobe in jih prešteli, razpravljamo o tem, kdo bi bolj rad, kdo bi manj rad, kdo bo nekaj popravljal, kdo nima rad zakona. Gre pravzaprav za to, da se moramo vprašati, kakšen zakon sprejemamo. Z njim niso zadovoljni pobudniki referenduma, z njim niso zadovoljni delojemalci, ki so sprožili pobudo za referendum in seveda so potem nasedli na leporečje nekaterih političnih strank, ki so jih pri tem podpirale, so jim tudi pomagale zbirati podpise, niso zadovoljni delodajalci, ki imajo očitno škodo, in glej ga zlomka, vlada ni zadovoljna, ker misli, da je slab zakon. A mi pa vendarle silimo v to, da ga danes potrdimo, ker "tobože" uresničujemo referendumsko voljo. Ni res, drage poslanke in dragi poslanci in seveda vsi drugi v dvorani! Uresničujemo odločbo ustavnega sodišča, in sicer je jasno, da je tisto, kar je državni zbor v prejšnjem sestavu sprejel, bilo neizvedljivo. Zakon, ki je bil posledica referendumske volje: 80 kvadratov, ni bilo določeno, kaj so nujni življenjski artikli in tako naprej in tako naprej. In ustavno sodišče je reklo, vi ste to arbitrarno naredili. Seveda arbitrarno 80 kvadratov, ampak potem smo vprašali volivce in volivce, jaz spoštujem referendumsko voljo. Ampak ne, glej ga zlomka, eden, ki je zelo, zelo veliko govoril o tem v preteklosti, se je odločil, da bi bilo 200 kvadratov zadosti oziroma povsem prav in en žlahtnik od tistega ima trgovino, ki je tako velika. Ne boste verjeli, ampak so ugotovili, da je celo 84% sedaj po tem zakonu z 200 kvadrati mogoče odprtih trgovin ob nedeljah. Jaz sem proti temu. Zakaj pa 84%? Potem bodite dosledni in najslabše je farizejstvo, ko se na nekaj sklicuje, celo očita, da se naj v tem zboru govori spodobno, ker ne hodimo vsi v isto cerkev ob nedeljah. Lepo vas prosim, jaz imam pravico početi ob nedeljah, kar hočem, to mi garantira ustava in seveda vsi državljani in državljanke te države prav tako. Zato je res vprašanje, kdo vztraja na ekstremnih odločitvah, kot je bilo tukaj rečeno - tisti, trdim zavestno, ki vztrajajo, da se mora danes tak zakon izglasovati. Tudi konec koncev, zakaj pa, saj smo že 10. januarja! Ureditev v tej državi velja, bila je vmes že nedelja in kaj se je zgodilo - mnogo trgovin je bilo zaprtih, mnogo trgovin očitno tudi ne, ampak mnogi se še ne znajdejo prav. Zakaj ne verjamete vladi, zakaj ne verjamete pobudnikom referenduma, zakaj ne verjamete delojemalcem, zakaj ne verjamete delodajalcem, zakaj ne verjamete državnemu svetu, zakaj ne verjamete strokovni javnosti, zakaj ne verjamete ekonomistom in tako naprej, da se bodo naredile analize, da se bo uskladilo, da se bo videlo in takrat sprejmemo nov zakon. Ampak sprejeti zakon 11. januarja je ravno tako, kot ga ne sprejeti. Kajti pravno dejstvo je, da je bila pred dvema dnevoma nedelja in da se je nek zakon uveljavil - kakšen, kako, komu je to všeč. Meni ne! Sploh nisem opazil, ali so trgovine odprte ali zaprte, za mene to ni pomembno dejstvo, ker tisti dan preprosto mi ni padlo na pamet, da bi šel tja, ampak sem raje šel v Maribor na Zlato lisico, kamor Jožef Jerovšek zaradi slabega vremena, je rekel, ni prišel. Ampak tudi to ni bistvo, bistvo je, da vendarle, če je državni zbor odgovoren, do tistega, kar je njegova naloga - torej, da sprejema zakona, ki bodo ljudem prijazni, ki bodo zavarovali njihove pravice, ki jim bodo omogočili, če hočete, podjetniško iniciativo itd. Med seboj, zakaj imamo socialni sporazum - saj sedaj ga boste demantirali, tako kot kaže. Izgleda da, vsaj po televiziji sem poslušal včeraj, da se je slabo startalo, ker seveda nekateri mislijo, da je to mogoče urediti z levo roki, niti ministri si ne vzamejo časa, kaj šele, da bi se vlada zares ukvarjala s tem. Ampak, jaz mislim, da je največja vrednota zares socialni sporazum in če pozivajo tako delodajalci, delojemalci in ne vem še kdo, da naj počakamo in da se bodo dogovorili in uskladili, potem se naj uskladijo, naj skupaj z vlado seveda pridejo s takim zakonom, s katerim bo vsaj kdo od teh naštetih zadovoljen. Res je, nekdo je danes rekel, da tisti zakon, s katerimi ni nihče zadovoljen, da je najboljši. Ampak če ima vgrajene zelo slabe rešitve, je lahko tudi škodljiv, je lahko tudi problematičen za marsikoga. In državni zbor seveda tega ne sme početi. Zato jaz moram povedati, da če me sprašujete, ali spoštujem voljo, ki je bila spoštovana na referendumu, da, zato sem tudi glasoval za zakon, ki ste ga hoteli imeti na referendumu, ker je bil referendum razpisan na osnovi zakona. Ker je bilo tam 80 kvadratnih metrov, sem glasoval. Ustavno sodišče me je žal demantiralo. Ustavno sodišče bo demantiralo očitno tudi še kaj drugega, če je tudi to, kar bomo sedaj sprejeli, če je to res, kar se napoveduje in kar se sliši. Zakona žal ne morem podpreti.
Besedo ima gospod Srečko Hvauc. Se odpoveduje. Gospod Davorin Terčon.
Hvala, gospod podpredsednik. Jaz zakona ne bom podprl. Ta zakon je mlačna voda, ni ne krop, je ena mlačna stvar. Z njim niso zadovoljni, kot smo slišali, ne sindikati, ki so konec koncev tudi bili eni od pobudnikov skupaj z delojemalci samega referenduma. Takrat sem razumel, da v bistvu jim gre za to, da bi res izboljšali socialni položaj prodajalcev oziroma prodajalk oziroma delavcev v trgovinah, zvišali plače mogoče. Na koncu se je izcimilo tako, da bodo te iste delavke lahko ogrožene, ogrožene pri delovnem mestu, lahko se bodo pojavili viški in tako naprej. Sama vlada ocenjuje, da je ta zakon slab, sindikati, ki so pomagali spodbuditi referendum, ocenjujejo, da je ta zakon slab. Tudi nekateri sami pravite, da ni najboljši in vendar ga nameravate podpreti. Sam se spomnim besed gospoda Soka, mislim, da na tiskovni konferenci, potem ko se je začelo dodajati izjeme k temu, kar ni bilo izglasovano na referendumu, tako da bomo imeli sedaj zakon, ki ne bo ne približek tistega, kar je bilo na referendumu in nedeljskemu počitku, niti prejšnji liberalni ureditvi, ko je utemeljeval izjemo, da bodo odprte trgovine ob pokopališčih, da če se zgodi obred, da je potrebno zagotoviti pogoje. Mislim, da živi imajo bolj potrebo do kruha kot mrtvi do sveč, ko se zgodi potreba v nedeljo. Moram pa povedati, da bodo tudi živi prišli do kruha. Šli ga bodo iskati, če ne drugače, recimo, na bencinsko pumpo, samo tam bo trikrat dražji, kot je bil sedaj v trgovinah. Ko govorite o socialno nizkih dohodkih, mislite na to, prosim. In ko govorite o farizejstvi, kaj ni višek farizejstva, da skrbite za delavke v trgovinah ob nedeljah, ne skrbite pa za prodajalke podobic, ki bodo morale še zmeraj podobice ob svetih poteh prodajati na nedeljo, čeprav druge lahko počivajo in gredo k maši. Zakaj ne skrbite tudi za te uboge, ki bi imele ravno tako pravico do počitka in do udeležbe na svetem obredu, tako kot vi in vaše družine in vsi, ki to želijo. To se mi zdi višek farizejstva s tem, kar počnete s tem zakonom, s tem, kar ste naredili s tem zakonom. Konec koncev je pa res, da ne vemo, kakšna bo usoda. Imamo še ustavni spor, napovedujejo se še novi zapleti in tudi sami pravite, da vas je čas povozil in da so se razmere od referenduma spremenile, tako da državljani resnično lahko povemo, da ne veste kam jih peljete in ne vedo, kaj jih točno čaka na tem področju v bodoče. Zato res ne kaže tudi podpreti tega, kar vi nameravate podpreti, čeprav tudi očitno sami ne veste, kam vse to pelje. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Martin Mikolič.
Hvala še enkrat za besedo. Ker imam zelo malo časa, bi povedal samo to, da je bilo pri prejšnji točki zelo zanimivo poslušati razpravo, kaj je v nedeljo bil osrednji medijski, televizijski dogodek: ali posvetitev novega pomožnega ljubljanskega škofa, kjer je bila prisotna vlada, ali prenos rokometne tekme, ki je pač ni bilo. Moram povedati, da je bil za osrednji dnevnik Delo glavni medijski dogodek, poleg tega, da je Kacin ogrel udeležence dražgoške proslave, problem odprtja ali zaprtja trgovin ob nedeljah, na prvi strani in na tretji strani so trije članki, pa zakaj tudi točajke ne bi bile v nedeljo doma. Zgleda, da bi nekateri še vedno želeli, da bi bile vse trgovine ob nedeljah odprte. Sam bom, tako kot v poslanski skupini Nove Slovenije, podprl novelo zakona o trgovini. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Mitja Ljubeljšek. Prosim.
Hvala za besedo. Imam premalo časa in v slabi minuti ne morem povedati kaj tehtnega, vendar kljub temu. O tem zakonu je bilo po moji oceni mnogo preveč povedanega tako s strani pozicije kot tudi s strani opozicije, tako z vidika kršenja referendumske volje kot tudi z vidika velike gospodarske škode. Menim, da je bilo veliko nepotrebne, da ne rečem celo jalove razprave, nič ali pa zelo malo je pa bilo razprave o vzrokih za tako stanje, za tak predlagan zakon, za katerega opozicija govori, da je slab, koalicija pa, da je optimalen v danih razmerah, s sprejetimi dopolnili. Sam menim, da izvirni greh izvira že izpred nekaj let, v času prejšnje vlade in prejšnje koalicije. [[Opozorilni znak za konec.]] Glede na to, da je minister za gospodarstvo na matičnem delovnem telesu [[...]]
Čas je potekel.
[[...]]obljubil, da bo spremljal, da bo ministrstvo spremljalo učinke, tako pozitivne kot negativne, in bo predlagalo tudi ustrezne dopolnitve [[...]] [[Izklop mikrofona!]]
Besedo ima gospod Geza Džuban.
Hvala lepa, predsedujoči. Vsi smo pod presijo časa in mislim, da kaj pametnega ne moremo več povedati. Jaz bi podal samo svoje ugotovitve, zaradi česa tega zakona ne bom podprl. In sicer, z ozirom na to, ker poznam zgodbo nazaj, bom rekel, da so se sindikati pustili "nategniti" takrat, ko so se pogajali o plačilu nedeljskega dela. Ko so se skoraj izpogajali, so jih spravili na referendum in zdaj imajo to, kar imajo. Zdaj jim pa očitajo, da so nek ostanek socializma in tako dalje. Drugič. Nenavadno se mi zdi, da smo do novega leta imeli zakon, kot so rekli kolegi iz DeSUS-a, A, ki je veljal in je zadeva nekako funkcionirala. Po novem letu imamo zdaj zakon, kot so rekli, B, za katerega vemo, da je, pa ni dober, in rabimo nov zakon, C, in ta C zakon že napoveduje vlada in tudi vsi kolegi, ki ga tako vneto zagovarjajo, da ni dober, da bomo dobili nov zakon - D, ali ne vem katerega, A, B, C. V glavnem, iz lanskega leta desetdnevni zakon, zdaj bomo dobili nov zakon, ki ni dober, zato ga bomo spremenili. Ampak to ni samo ena zgodba. Jutri bomo podobno zgodbo imeli. Imeli smo predlog vlade za vinski zakon, za katerega je rekla vlada, da ga ne spreminjati, da je dober, so ga na odboru za kmetijstvo spremenili, imamo veto na ta zakon, ki bo jutri v parlamentu, ga boste podprli, za katerega pa vlada že reče, da ga bo spremenila, ker ni dober. Takšne situacije jaz ne polnim nazaj leta, da bi imeli tolikšno zmešnjavo in takšne, kaj jaz vem, kaj naj rečem, butale. In ta zgodba pri trgovini je pa takšna, da takšen zakon res ne moremo podpreti, saj tudi recimo od vas postavljen direktor Mercatorja že v naprej reče, da se bo pritožil na ustavno sodišče, ne bo pa dal delavcem večje plače, to kar je bilo za pričakovati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavniku vlade.
Hvala lepa.
Oprostite, predstavnici vlade.
Hvala lepa. Vlada je predlagala državnemu zboru v sprejem zakon, ki je v celoti spoštoval referendumsko voljo. Zakon, ki ga imamo danes na mizi, je rezultat kompromisov, ki pa še vedno v največji možni meri upošteva in spoštuje večinsko voljo volivcev na referendumu. Državni svet je sprejel veto z obrazložitvijo, da z širjenjem izjem za odpiralni čas ni dovolj spoštovana ta volja. Iz razprave, ki smo jo danes tu poslušali, je razumeti, da nekatere poslanske skupine veto podpirajo, vendar pa ne iz razlogov, ki jih je v obrazložitvi zapisal državni svet, pač pa iz ravno nasprotnih razlogov, ki so še veliko bolj oddaljeni od volje, izražene na referendumu, da pravzaprav podpirate še več izjem, kot jih ta zakon vsebuje. Mislim, da je iz razprave jasno vidno, da je kompromis, čeprav ne najboljši, edini izhod iz dane situacije, zato še enkrat predlagamo, da podprete, sprejmete ta zakon. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima še predstavnik državnega sveta. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovane poslanke in poslanci! Glede na izrečeno v razpravi bi lahko človek veliko pojasnjeval, tudi veliko komentiral, tudi povedal svoje mnenje, vendar mi žal čas tega ne dopušča. Lahko bi govoril o viških, povezanih z udarniškimi urami, ki jih delajo delavci v trgovini. Lahko bi govoril o ciljih referenduma, ki smo jih imeli predlagatelji referenduma, in o ciljih tistih, ki so nas podpirali, o tem, kaj smo takrat govorili, kaj govorimo danes. Vendar bi bilo na nek način to vračanje v preteklost, ki ne bi prispevalo k rešitvi danes in tudi v bodoče. Zato se ne bom spuščal tudi v nobene vrednostne sodbe. Ne morem pa mimo ene vrednostne sodbe, ki je bila izrečena tudi posredno na račun predlagateljev, vrednostna sodba o sindikatih. Moram reči, da sem vesel in ponosen, da sem član sindikata delavcev trgovine, ki je bil predlagatelj tega referenduma in je dobil pozitiven glas na tem referendumu. Podprli so nas naši člani, zaposleni, pa še veliko volivcev in volivk, državljanov Republike Slovenije. In moram reči, da sem ponosen, ker sem v tej zvezi svobodnih sindikatov, ki nas je podpirala. Ponosen sem na našega predsednika, ki uspe pripeljati, takrat ko je treba, v borbi za socialne in druge pravice zaposlenih, se tudi izpostaviti. Mi z vsakodnevnim delom dokazujemo, da se za to borimo, res pa je, da nismo vedno uspešni, zato se borimo naprej, ampak v okviru ustavnega reda in zakonodaje, ki vlada v tej državi. To, kar vam želim na koncu povedati, da ne glede na razprave, različnost mnenj, mnenje matičnega delovnega telesa, menimo, da je državni svet pravilno ugotovil, da ponovna potrditev te novele zakona pomeni razveljavitev referendumske volje, zato ponovno predlagam vam v razmislek, da potrdite veto državnega sveta oziroma ne potrdite novele, kajti s tem boste spoštovali voljo volivk in volivcev, državljanov Republike Slovenije, ki so hkrati tudi potrošniki, izraženo na referendumu. Na matičnem odboru za gospodarstvo sem poslušal ministra za gospodarstvo, danes druge predstavnike in verjamem, da bodo to storili. Da spremljajo izvajanje referendumske volje. Zakaj kakšne druge? In naj na osnovi spremljave, rečeno je bilo v treh mesecih, se predlagajo morebitne potrebne spremembe z drugačno argumentacijo, kot je pa sklicevanje na referendumsko voljo. Takrat se na to voljo ne bo treba več sklicevati. Mogoče bodo res ugotovili, tako kot je danes rekel nekdo izmed razpravljavcev, da življenje po referendumski odločitvi ne teče v pravo smer. Zakaj bi bil potreben za to ugotovitev nek drug zakon, če pa že zakon B velja. In to je omogočil veto državnega sveta in po mnenju zakonodajno-pravne službe vašega državnega zbora je to mnenje tudi potrditev pravilnosti veta. Da končam. Sledili boste demokratičnim standardom, ki veljajo v Evropski uniji, katerega sestavni del smo tudi mi, in utrdili načelo in s tem dali prispevek k načelu uveljavljanja pravne države. Vzpostavili boste stanje, ki ne bo omogočalo ponovne ustavne presoje. In ne nazadnje, osebno sem prepričan, da boste s tem še največ prispevali k nadaljevanju pogajanj med socialnimi partnerji [[...]]
Čas je potekel.
za kar ste se mnogi med vami, verjamem, tudi iskreno zavzeli. Hvala.
Hvala lepa. Ker določen čas za razpravo še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena poslovnika še kdo razpravljati. Bom napisal. Sedem razpravljavcev, in še predstavnik državnega sveta, osem razpravljavcev. Na razpolago imajo razpravljavci minuto. Prosim vas, dajem vam besedo gospod Slavinec, ker ste prvi dvignili roko. Potem prosim, če me še opomne z dvigom rok tistih sedem, ki je dvignilo roke. Prosim. Hvala.
Hvala lepa za besedo. Veliko je bilo slišati in mnogi ste se sklicevali na referendumsko voljo in našo obvezo, vendar poudarjam, da je od tega referenduma minilo že toliko časa in tudi zakon, ki velja, je že toliko časa veljaven, da več nimamo nobene referendumske obveze. Pri tem seveda ne gre za problem v nedeljskem delu prodajalk, saj je le-teh relativno malo, v primerjavi z vsemi ostalimi, ki morajo delati v nedeljo. Torej ni problem v nedeljskem delu. Prav tako ni problem v nizkih plačah, saj ga ta zakon ne rešuje. Če so plače nizke, da nadomestila za nedeljsko delo niso korektno izplačevali, to rešuje drugi zakon. Problem je v tem, da je ob nedeljah, namesto da bi ljudje šli v cerkev, so šli v trgovine. In to je bil problem, ki so ga hoteli s prepovedjo nekateri preko referenduma rešiti. Žal sedaj trpijo tudi tisti, ki so to juho skuhali. In ta juha je še zmeraj vroča, ker jo drugi grejejo.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Prijatelj. Izvolite prosim.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Kolegice in kolegi! Naravnost nesprejemljivo je, da nam vlada predlaga, da sprejmemo neustaven zakon. Dejansko edina rešitev, ki je pametna, je ta, ki jo predlaga državni svet. Pa naj obračamo kakor koli že, v bistvu sprijazniti se bomo morali s tem, da v bistvu smo le zato tukaj, da sprejemamo zakonite odločitve. In še nekaj bi rad poudaril. Prej sem bi izzvan, da smo neetični in nekulturni in tako naprej. Gospod Drobnič je sam razlagal to, da je nedelja čas za mašo, in sicer v januarju leta 2003, pa če komu je to všeč ali pa ne. Poglejte si magnetograme tistega časa, pa boste videli, da hipermarketi res pripomorejo k manjši nabirščini v cerkvi ob nedeljah. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Džuban. Prosim.
Hvala lepa. Pri nas gredo ljudje v cerkev, potem v trgovino, pa na kavo, pa domov. Takšen je ritual, vendar jaz sem vedno nekompromisen in gospod Kaluža je predlagal dobro zadevo. Zamislite se, usedite se, do jutri imate čas in pristanite na kompromis. Mi imamo v veljavi zakon B, ki ni dober. Kolega Bajc je rekel, da tega tako ali tako ne spoštujejo, pa tudi verjetno drugega ne bodo ljudje spoštovali na Obali, ker jim gredo vsi v Italijo. Ne podprimo tega zakona, ki je zdaj na mizi, in tisti mesec dni, pozneje bomo pa izgleda tudi po napovedi vlade imeli nov zakon. Takrat boste pa naredili enega bolj zdravega, kot je ta, ki ni zdrav. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Barovič.
Hvala. Ob vseh nesporazumih in čustvih, ki so bila izražena, želim sporočiti samo eno. Ne prisiljujmo z zakoni ljudi, da morajo delati, pa tudi ne prisiljujmo z zakonom ljudi, da ne smejo delati.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bajc. [[Ne.]] Gospod Janc, vi ste pa prosili za besedo.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Ker je časa zelo malo. Res je, zakon ni najboljši. Na odboru smo iskali kompromis. Jaz mislim, da smo ga med večino članov odbora nekako našli skupaj z vlado. To je rešitev, ko bi bila še vedno zagotovljena referendumska volja. Jaz mislim, gospod predstavnik državnega sveta, temu je tako. Vendarle, zakon je, zagotovo v veljavi bo oziroma je, bo tekel naprej, spremembe pa, če bodo nujno potrebne, pa zagotovo niso tako zaklenjene, da se ne morejo ponovno odkleniti in da bi vlada popravila tisto, kar boste zagotovo čas in praksa tega zakona pokazala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Anderlič. Prosim.
Vendarle ne gre za to, da bi bile vse nedelje take, da bi vse trgovke in trgovci delali. Že, če bi bile vse odprte, bi s sistemom dežurstva prišli enkrat ali kolikokrat, verjetno ne večkrat na mesec, na vrsto. Ampak to tudi ni bistvo. Težko pa razumem, da se tisti, ki se zavzemate za to, da bi bile trgovke in trgovci doma ob nedeljah, da podpirate rešitev za 200 kvadratov, kar pomeni 84% trgovin, če bi pa podprli veto, bi pa bila omejitev 80 kvadratov, kar pomeni, da bi bilo več kot 50% trgovin zaprtih. Nekaj imate za bregom. Ali navijate za delo, pa ne spoštujete volje, pa ne spoštujete trgovk in trgovcev, ali pa je težko razumeti to dvoličnost. Imamo idealno priliko, da naredimo dober zakon, samo dobre zakone je treba tukaj delati in ne sprejemati slabih, če lahko naredimo dobrega. S tem, ko zavrnemo ta zakon, [[...]]
Čas je potekel [[...]]
[[...]]imamo priliko, da naredimo dobrega.
Hvala. Besedo ima gospod Cvikl.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Poslanke in poslanci! Tri stvari. Gre za zakon, ki je slab. To priznavajo vsi. In gre za zakon, ki ni v skladu z ustavo, četudi vlada piše, da je v skladu z ustavo. Ne vem, od kdaj si vlada jemlje pooblastila ustavnega sodišča. Nekateri imenovani s strani te koalicije predsedniki uprav pravijo, da bodo preverjali ustavnost tega zakona. Drugič. Gre za to, da danes žanjete rezultate cenenega populizma gospoda Drobniča in predstavnikov te stranke, ki ste vmes naredili veliko škode, stroškov za referendum in predvsem zmede. Predvsem pa preprečujete svobodno gospodarsko iniciativo. Predlagam, da veto podpremo in da vlada prične vladati, pripravi dober zakon, ki bo spoštoval interese vseh, ne pa, da bomo imeli A, B, [[...]]
Čas je potekel, gospod Cvikl.
[[...]]C, Č in še kakšno varinato. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima še gospod Janc. [[Ne.]] V redu. Hvala lepa. Gospod Kaluža, v imenu državnega sveta. Prosim.
Hvala. Kot sem že v prejšnji razpravi rekel, bi lahko o položaju zaposlenih v trgovini veliko govorili. Verjemite mi, da ga dober poznam, verjamem, da tudi kateri izmed vas, ki se srečuje z nekaterimi krogom prodajalcev. Vendar ne gre za to. Tem zaposlenim v trgovinah, najprej članom in potem zaposlenim v trgovinah, dnevno dajemo odgovor, kaj je z zakonom o trgovini, kaj je z referendumom, kaj je s plačnim sistemom itn. Vendar s tem, če boste potrdili veto državnega sveta, boste dejansko dali vi odgovor volivcem in volivkam. Tega pa mi ne moremo. Odgovor volivcem in volivkam, ali se referendumska volja spoštuje ali ne. [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]Zaposlenim v trgovinah pa dnevno bomo odgovore še mi naprej dajali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. O sklepu bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali jutri v okviru glasovanj ob 11 uri 45 minut. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam 14. izredno sejo Državnega zbora Republike Slovenije, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 10. uri. Lahko noč!