Sada nastavljamo raditi po utvrđenom dnevnom redu. Na redu je - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o trgovini, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 603 Predlagateljica zakona je Vlada RH. Prijedlog Zakona ste primili a u skladu s člankom 204. Poslovnika Hrvatskog sabora hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmane možemo podnositi do kraja rasprave u skladu sa člankom 197. Poslovnika. Raspravu o konačnom prijedlogu zakona proveli su Odbor za zakonodavstvo i Odbor za gospodarstvo. Izvješća ovih radnih tijela primili ste na sjednici. Želi li predstavnik predlagateljice dati uvodno obrazloženje. Da. poštovani Alen Leverić, zamjenik ministra gospodarstva. Izvolite poštovani zamjeniče.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici. Razlog donošenja ovog zakona odnosi se na dodatno poboljšanje uređenja same djelatnosti trgovine kojom se omogućava razvoj trgovine u RH uz pokrivenost trgovinske mreže kao i funkcioniranje cjelokupne društvene zajednice. U svrhu pojednostavljenja poslovanja te potrebe za uređenjem postojećih oblika trgovine inspekcijskih poslova, ovim zakon revidiraju se materijalne odredbe na način da se iste u ovom činjeničnom, pravnom opisu određuje jasnije i preciznije. Isto tako, razlog donošenja ovog zakona vezan je uz provedbu reformske mjere Vlade RH i transformaciju državnog inspektorata RH te se sukladno Zakonu o ustrojstvu, djelokrugu ministarstva i drugih središnjih tijela državne uprave ovim zakonom propisuju odredbe da inspekcijske poslove iz dosadašnje nadležnosti državnog inspektorata nad odredbama Zakona o trgovini provode nadležni inspektori Ministarstva financija. Ujedno, ovim zakonom izvršeno je usklađivanje sa Kaznenim zakonom u odnosu na preklapanje prekršajnih odredbi važećeg Zakona o trgovini sa kaznenim djelom nedozvoljene trgovine te je izvršeno usklađenje sa odredbama Prekršajnog zakona na način da se prekršaj podijeli prema težini same povrede, a što postojećim zakonom nije bilo propisano. Također je važno istaknuti namjeru zakonodavca da odvoji slučajeve koji ne rezultiraju zabranama obavljanja djelatnosti trgovine već se za iste propisuje novčane kazne kojim će se postići svrha kažnjavanja, kao npr. u slučaju neisticanja radnog vremena odnosno nepridržavanje istaknutog radnog vremena. U svrhu smanjenja administrativnih ograničenja predmetnim zakonom proširuje se institut nastanka obavljanja djelatnosti trgovine na način da na nastavak obavljanja djelatnosti trgovine bez izdavanja novog rješenja u ispunjenu uvjeta za bavljenjem djelatnosti trgovina ne utječe izdavanja ranije rješenja u ispunjavanju uvjeta kao niti promjena vrste robe kojom se bavi djelatnost trgovine ukoliko su ispunjeni uvjeti propisani pravilnim minimalnim tehničkim i drugim uvjetima te ukoliko se ne radi o hrani i robama opasnim za život i zdravlje ljudi i životinja te prirodi i okolišu. Na taj način trgovcima se omogućava jednostavnije pokretanje poslovanja i otvaranje novih prodavaonica i radnih mjesta bez dodatnog financijskog opterećenja i u kratkom roku. Bitnim je potrebno naglasiti da ovim zakonom po prvi puta propisuje da se mjera pečaćenja prodajnog objekta neće primjenjivati sveobuhvatno kao što je bilo do sada nego samo u odnosu na trgovanje onom robom kojom je utvrđena povreda samog propisa, odnosno ako je trgovac nađen da prodaje cigarete ili alkoholna pića maloljetnicima, neće moći prodavati dalje tu robu, ali trgovina će moći funkcionirati, do sada to nije bio slučaj. Isto tako novina ovog zakona odnosi se i na propisivanje slučajeva kada će nadležni inspektor zabraniti pravnoj ili fizičkoj osobi obavljanje djelatnosti trgovine usmenim rješenjem, a to su slučajevi kada je to potrebno radi poduzimanja hitnih mjera radi uklanjanja neposredne opasnosti za život i zdravlje ljudi. Stoga u cilju osiguranja … obavljanja djelatnosti trgovine, uklanjanje nepotrebnih administrativnih prepreka, brže i jednostavnije prilagodbe promjenom na tržištu kao i kvalitetne provedbe nadzora ove djelatnosti, a sve u svrhu njenog daljnjeg razvoja i povećanja konkurentnosti, upravo se ukazala potreba za ovakvim zakonskim rješenjem. Isto tako Vlada RH ima amandmane i to na članak 3. kojim se dopunjuje članak 6., znači briše se, obrazloženje članak 3. briše se budući da se temeljem upisa upisnih šumoposjednika kao i prema važećim odredbama Zakona o šumama i drugim podzakonskim aktima, porijeklo robe iz šumoposjednika dokazuje na temelju propisanih dokumenata od strane tijela nadležnih za samo područje šumarstva. Isto tako članak 25. će se brisati zato što je sukladno ovom članku 3. potrebno brisati članak 25. zato da se nomotehnički dorađuje izričaj. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani zamjeniče ministra. Imamo repliku poštovanog zastupnika Damira Kajina.
Kada je riječ o trgovini, ovdje vidimo u obrazloženju zakona da u ukupnoj distributivnoj trgovine sudjeluju u GDP-u sa 10%. Međutim ono što je bit vidimo mi kod male trgovine i zato sam ja i prije sa vama govorio o kaznama, to vidimo kod male trgovine u Zagrebu, Puli, Rijeci, itd. Svaki drugi poslovni prostor je danas zatvoren, oblijepljen papirima, sve je na rasprodaji, ljudi zatvaraju. Ove rezultate ovdje mora se prije svega pridodati velikim tvrtkama, sada temeljem preporuka EU mali trgovci jasno kao i svi ostali trebaju plaćati PDV na poslovni prostor. To diže cijenu poslovnog prostora za 25%, to je kao kada bi netko do jučer plaćao ili je plaćao 12 rata, sada plaća 15 rada. Nitko nema sluha za taj jedan problem i mislim da bi o tome isto tako morali porazgovarati. Velikima se otpisuje sve, a malima ili na male se prebacuje i dodatan teret od kazni na dalje i mislim da to nije u redu.
Odgovor na repliku, poštovani Alen Leverić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Uvaženi zastupniče Kajin, kao što sam rekao i na početku u mom uvodnom govoru ovdje se radi o smanjenju i … administrativnih barijera, a isto tako oko kazni, kazne su definirane po određenim kriterijima, znači, kao što je nekada bilo da se zapečati cijela trgovina, danas to više nije tako ako se u segmentu određene robe ne izvrši prekršaj što mislimo da je olakšanje za samog trgovca. A što se tiče ovog dijela koji ste vi … to ipak nije Zakon o trgovini o čemu vi govorite, koliko je meni poznato, to je Zakon o PDV-u.
Hvala lijepa. Da li žele predsjednici radnih tijela odbora Hrvatskog sabora iznijeti izvješća? Ne žele. Otvaram raspravu. U raspravu idemo po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je klub HDZ-a u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Đuro Popijač. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine zamjeniče ministra, kolegice iz ministarstva i kolege. Dakle evo, pred nama je izmjena Zakona o trgovini, gospodin zamjenik je objasnio ključne promjene koje se ovdje događaju. Dakle, pored onih usklađenja koje je bilo bitno učiniti nakon pristupanja Hrvatske EU, dogodile su ste tu još određene izmjene koje evo želimo i malo prokomentirati i eventualno tražiti dodatno objašnjenje pa ako je moguće i inzistirati na određenim korekcijama ukoliko za to bude Vlada ocijenila da je moguće. Dakle, prvo nailazimo na ovu odredu koja se tiče uvoza naftnih derivata i uređenja obveza skladištenja u slučajevima kada se radi, dakle o maloprodaji i u slučajevima kada se o veleprodaji. Dakle, kada se radi o maloprodaji ovdje se govori da više se ne moraju ispunjavati oni uvjeti iz ranijih pravilnika kada se moralo osigurati kvalitetno skladištenje, skladišni kapaciteti radi daljnje distribucije, a kada je izvor derivata iz područja i teritorija i zemalja EU, Turske, ali i iz trećih zemalja. Dakle, govorimo o dijelu koji se odnosi na maloprodaju. Istovremeno, nadalje ostaju obveze prodaje kada se radi o veleprodaji da se moraju osigurati skladišni kapaciteti, odgovarajućih karakteristika zaštite i svega onoga što pravilnik i definira, a da bi se spriječio ulazak nekvalitetnog goriva iz trećih zemalja u RH. Sada ja jednostavno tu postavljam pitanje, dakle da li je moguće onaj koji se bavi maloprodajom direktno dovesti cisterne iz Bosanskog Broda, pretočiti je na bilo koju benzinsku pumpu u Hrvatskoj i da to ne bude pod ovim uvjetima Pravilnika kao što to vrijedi za veleprodaju? Jednostavno ne vidim u čemu je razlika jer ovdje kada je o veleprodaji govori se o potrebi sprečavanja nekvalitetnih derivata, a kod maloprodaje očito bi to bilo i moguće. Pa sigurno za to postoji nekakva kvalitetna i normalna obrazloženja. Pitanja ukidanja Državnog inspektorata direktno se reflektiralo i na područje inspekcije i nadležnosti na području trgovine pa vidimo da je Ministarstvo financija u biti u potpunosti preuzima najveći dio ili gotovo sve. Nadležnosti koje se odnose na povrede odredbi iz ovog Zakona o trgovini. Govori se ovdje o nadležnim inspektorima Ministarstva financija, znamo da ih oni imaju poprilično. Dakle i Porezna uprava i Ministarstvo financija i sada Carina, a držim da možda ovdje treba pojasniti koja to nadležna inspekcijska tijela u Ministarstvu financija će nešto raditi na temelju ovih odredbi zakona. pretpostavljam da je to Carina jer je u najvećoj mjeri izgubila onu ulogu koju je imala prije ulaska Hrvatske u EU. Sada ono što je meni i nama bilo najspornije, a zamjenik je ovdje pojasnio i moram priznati da se zahvaljujemo na to intervenciji jer smo imali bitne primjedbe u odnosu na taj članak 3.koji je govorio o dodatnom administriranju prilikom prometa drveta i svih proizvoda u dijelu drvnog asortimana koji proizlazi iz onog dijela koji nije šuma koji nije u nadležnosti države odnosno vlasništvu države dakle šumoposjednika. Mi znamo da u Hrvatskoj ima oko 600 tisuća hektara šumske površine koja je u privatnom vlasništvu i ovo što je bilo do sada navedeno u članku 3.zaista bi dodatno zakompliciralo i nepotrebno izbirokratiziralo nešto što je već sada ugrađeno u sama pravila i Zakon o šumama i dobro je da se to na kraju sada i ovim amandmanima Vlade miče iz ovoga zakona. a sasvim sigurno je potrebno ako je potrebno dodatno osigurati kontrolu prometa drvnih proizvoda što god ovdje piše i višemetricu i ogrjevno drvo i neobrađeno drvo da je to moguće dodatno doraditi, a eventualno u samom Zakonu o šumama i pravilima o postupanju prilikom preuzimanja, prilikom distribucije prometa u tim dijelovima i to prebaciti i prepustiti kao što je to do sada u samoj nadležnosti nadležnog ministarstva, Ministarstva poljoprivrede i šumarstva. Dobro je ovo što se tiče OPG-ova omogućava prodaja i na drugim prostorima osim ona što je bila do sada definirana na kućnom pragu. Naravno ovdje se nije propustilo reći da će se u tim slučajevima morati osigurati sve one dozvole koje bi u krajnjoj liniji mogle i poznavajući i znajući kako administracija po pojedinim lokalnim samoupravama rade otežati i zagorčati ovakvu aktivnost ili ovakvu želju OPG-a da svoje proizvode prodaje na drugim mjestima na onima gdje je to sada ovim promjenama zakona i omogućeno. Ono što se posebno odnosi veća količina promjena to su u dijelu kazni, u dijelu represije. Načelno nije dobro da se dogovori o bilo kojem dijelu i bio o kakvom inspekcijskom nadzoru, o potrebi zatvaranja bilo kojeg gospodarskog subjekta od ugostiteljskog do područja trgovine ili bilo što drugo. To generalno čini štetu i samom poduzetniku, a čini štetu naravno i proračunu i gospodarstvu i društvu u cjelini. I to bi trebalo minimizirati u čim većem mogućem obimu. Ovdje se jedno ključno pitanje otvara kod načina kada je moguće ukoliko se utvrde određene nepravilnosti, a tiču se ovih uvjeta kada se objekt trgovački zatvara ili pečati. I ova rješenja kada to poduzetnik može na neki način spriječiti ukoliko uplati 30 tisuća kuna u državni proračun i otkloni navedene nedostatke koje je inspektor naveo. Iza toga slijedi i čitav niz odredbi koje su prekršajnog karaktera i koji govori o kaznama. Dakle sada je pitanje da li je ovih 30 tisuća kuna neka akontacija za eventualno nekakav sljedeći proces u prekršajnom postupku i zašto baš 30 tisuća kuna i što na kraju krajeva znači, kako se došlo do te cifre. Dakle ako platim 30 tisuća kuna, pogodim se pretpostavljam sa inspektorom, ako u par dana dokažem da sam otklonio nedostatke tada mi se neće pečatiti ili zatvarati na određeni rok moj biznis moja mala trgovina, radnja ili što god. Dakle ovo zaista zahtjeva jedno dodatno obrazloženje. Cijenimo namjeru da se tu željelo ići na neki način u susret samim onima koji obavljaju tu djelatnost ali nije isto 30 tisuća kuna, da ne spominjem nekog velikog … dakle ima ih dosta kod nas i za nekog malog poduzetnika koji ima jedan dućančić i prodaje nešto i zatekne se sa nekim prekršajem za kojega inspektor cijeni prema evo ovom zakonu da bi ga trebalo zatvoriti. 30 tisuća kuna je ozbiljan promet i ozbiljna kazna za svakog onog tko se bavi malim biznisom. Tu bi trebalo vidjeti da li to treba ostati tako, što je smisao ove odredbe i li je moguće eventualno ako i treba stajati da se diferencira ipak nekakva razlika između malih i velikih igrača na tom području. Generalno trgovina i vidjeli smo i čuli koliko ona zapravo ima veliki udio u gospodarskom životu Hrvatske, koliko preko stotinu tisuća ljudi zapošljava. I sve ono što se događa sa Zakonom o trgovini, sva regulativa, ovo je jedan od najsloženijih zakona ima jedno od najvećih poglavlja što se tiče kaznenih odredbi. I sve ono što se događa, što se mijenja ima veliki utjecaj i reperkusije na veliki broj ljudi koji su uključeni u čitav taj lanac trgovine od izvora do potrošača. I zato je i nužno evo šteta što ovo mora ići zaista i nekim, ovim ustaljenim redom, dakle zakon po hitnom postupku. Da bi se eventualno još moglo napraviti dodatna pojašnjenja, dodatne promjene u cilju smanjenja birokratskih barijera, u cilju poboljšanja uvjeta u kojima ovi gospodarstvenici funkcioniraju a sve evo u, na kraju krajeva i u cilju dizanja gospodarskih aktivnosti u Republici Hrvatskoj. Očekujemo dakle da vidimo konačni tekst amandmana da vidimo da li će se nešto promijeniti i u ovim drugim dijelovima za koje smo našli da bi trebalo još iskomentirati, eventualno poboljšati. Pa evo sama odluka o prihvaćanju biti će kada za to dođe vrijeme, odnosno na … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala i vama poštovani zastupniče. Imamo nekoliko replika. Poštovani zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite, replika.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa kolega Popijač spomenuli ste da je dobro ovo što se tiče OPG-a da mogu osim što su do sada mogli prodavati na kućnom pragu, da će moći i na drugim mjestima. I ja bih prvi koji sam upozoravao na problematiku OPG-a prvi trebao zapljeskati toj namjeri ali sam dužan upozoriti na ovom mjestu da broj se sada već, teško se i broji koliko ih je propalo i svaki dan propadne po deset OPG-a tako da nažalost bi se mogli zvati na one dvije vrste oni koji su propali i oni koji će propasti. A drugo, jučer ja sam bio na, govori se o velikim mogućnostima OPG-a i jučer sam bio na prezentaciji programa mjera ruralnog razvoja i sada kada sam vidio taj redoslijed koji treba, sada je u prosincu prihvaćena ova direktiva. I sada naš program mjera treba ići na usklađenje u Europsku komisiju i dok to sve zaživi ako naravno Europska komisija to prihvati to će biti opet itekako puno vremena tako da ne vjerujem da će biti tako velike mogućnosti. No, ako se neki i odluče na te mogućnosti da na primjer neki OPG da svoje proizvode prodaje u nekom velikom trgovačkom centru, ajmo reći da postavi nekakav štand, prvo će doći na ove probleme o kojima ste vi rekli da će imati problema sa skupljanjem potrebite dokumentacije. A drugo, zamislite u tim centrima gdje se roba kojekakva, otkuda sa kojekakve kvalitete uvozi sa kolikom konkurentnošću taj naš OPG-ac može se naravno sa tim problemima nositi. Znači situaciju baš bez obzira na dobre namjere i nije baš tako sjajna za OPG. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Đuro Popijač.
Hvala lijepo predsjedniče. Pa slažem se dakle OPG funkcioniraju u gospodarskoj zbilji u okolnostima kao i čitavo naše gospodarstvo a naročito u području poljoprivrede dakle gdje vidimo kakvo je katastrofalno stanje nastalo nakon evo svih ovih promjena i uvjeta poslovanja koje su bitno pogoršane u posljednje dvije godine. No međutim, evo svaki korak prema poboljšanju tih uvjeta poslovanja, mogućnosti plasiranja svoje robe, prezentiranja su dobro došle. Znajući naravno s kakvim se problemima susreću kada dođu u labirint administracije podižući razno razne dozvole za koje se evo i ovdje ugradilo da se moraju na kraju krajeva osigurati, često puta dolazi do toga da ljudi odustaju i da i nemaju vremena na kraju krajeva jer ovdje i kaže oni su vlasnici, oni su nositelji a oni su i direktni ti koji proizvode te proizvode na svojim njivama, na svojim voćnjacima, vinogradima i gdje god. Dakle teško se može i pretpostaviti nekakva zaista velika gospodarska aktivnost da će netko pohrliti u velike prodajne centre i otvarati svoje štandove a teško će vjerojatno i pronalaziti prostor tamo jer ti centri imaju naravno drugačije interese.
Poštovana zastupnica Vesna Škare-Ožbolt, replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolega Popijač je mislim dobro problematizirao pitanje ovog iznosa od 30 tisuća kuna kao fiksnog iznosa kojeg su trgovci dužni uplaćivati u državni proračun ako žele nakon izrečene mjere obustave rada i otklanjanja nedostataka ponovno početi sa radom. Mislim da bi predlagatelj tu doista trebao objasniti kakav je to iznos od 30 tisuća kuna, zašto je to baš iznos od 30 tisuća kuna, što taj iznos predstavlja, budući da to nije prekršajna kazna, jer prekršajni postupak bi se u tom slučaju vodio i odredio kolika bi to bila kazna. Nije ni zaštitna mjera koja je u spomenutoj odredbi predviđena kroz institut zabrane obavljanja djelatnosti i pečaćenja pojedinog objekta a nije ni ugovorna kazna koja bi se određivala prema Zakonu o obveznim odnosima. Dakle, postavlja se pitanje što je to. To je na ovakav način kako je to predloženo u zakonu doista veliko opterećenje za trgovce posebno male trgovce, 30 tisuća kuna je neki put i dvomjesečno, tromjesečni promet jednog trgovca na malo. Pa se postavlja pitanje čemu taj iznos a da ne govorim da je on praktički po mom mišljenju i protuustavan jer ograničava prava i slobode poduzetništva. Hvala.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Đuro Popijač.
Da, hvala predsjedniče, kolegice pravnica ste pa bolje ste uvidjeli u čemu je ta sva problematika. I mislim da je dobro da smo upozorili i da kolege pokušaju naravno to svesti i što se tiče ako je moguće takva mjera u neke razumne financijske okvire. A naročito je bitno, to što ste komentirali da li to postoji i zakonskih preduvjeta i da li je to zakonito u odnosu na druge zakone koji govore o tretiranju i načinu eventualnih prekršajnih događaja koje poduzetnici mogu iz ovog ili onog razloga učiniti. Pa vjerujem da će ova rasprava doprinijeti i konačnom rješenju koje će predložiti predlagač.
Poštovana zastupnica Nansi Tireli, replika.
Zahvaljujem predsjedniče. Pa evo kolega Popijač, na tragu ovoga što je i kolegica Ožbolt vezano za 30 tisuća kuna da tako kažem nekakve uvjetne kazne. Dakle plati, nastavi raditi, ukoliko ne platiš dakle ne možeš raditi, idemo u prekršaj. Da li se plaća ovih 30 tisuća kuna pa nema prekršajnog dalje ili kaznenog postupka ili ovih 30 tisuća kuna samo da tako kažem ucjena da ne zatvorimo objekat nego da on može i dalje ovih nekoliko dana raditi. Mislim da je to izuzetno veliki problem i da to treba detaljno razradit da svima bude jasno zbog čega se plaća tih 30 tisuća kuna. I vezano za ovo utvrđene nepravilnosti. Mi smo ovog ljeta bili svjedoci da su se zatvarali objekti i hoteli zbog toga što su ti poslovni subjekti ili obrti bili dužni državi određena davanja po osnovi poreza i doprinosa, dakle pečatili su se objekti zbog duga i šta se sad dešava? Dakle ja platim 30 tisuća kuna ukoliko ih imam, mogu nastavit dalje raditi. Da li sam ja otklonila nepravilnosti ukoliko nisam platila svoj dug ili nisam otklonila? Dakle, mislim da imamo tu još izuzetno veliki prostor koga moramo definirat da bi svatko u svakom trenutku znao najprije zbog čega se plaća 30 tisuća kuna, a drugo kada to mogu ili kada ne mogu napraviti.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Đuro Popijač.
Hvala lijepa. Da kolegice, mislim da će se upravo oko te stavke ovdje najviše polemika otvoriti, ali bih isto tako podsjetio, dobro ste rekli da su se zatvarali hoteli za porezne dugove, no međutim zatvarali su se ugostiteljski objekti za cijenu jedne kave, dakle 8, 16 kuna i zato sam i govorio da generalno pristup tome da se ide sa takvim drastičnim mjerama, zatvaranje po mjesec dana ili tjedan dana kao što je to bilo, se čini dvostruka šteta. Pa ako je netko učinio prekršaj da mu je ostalo u blagajni 8 kuna i zbog toga se zatvara kafić 6 kuna, pa možete zamisliti kakvu je taj inspektor ili netko učinio štetu, ne inspektor nego samo zakonsko rješenje, koliko je poreza izgubio jer taj ugostiteljski objekt nije radio tjedan dana. A da ne spominjemo sad sve ono što je bila tema i pauze gdje se opraštaju stotine milijuna kuna, a to i dalje se čini ekonomski ili ne znam kako opravdanim. Dakle kod različitih stvari, različitih slučajeva, različitih interesa očigledno i različito postupamo pa to je i vrijeme da se razjasne takve okolnosti, te okolnosti da se to jednom ujednači.
Hvala i vama. Na redu je Klub zastupnika Nezavisne liste i poštovani zastupnik Ivan Grubišić.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege zastupnici. Klub nezavisnih zastupnika u Hrvatskom saboru podržat će ove Izmjene zakona o trgovanju, ali prije toga upozorio bih i možda započeo sa parafrazom jedne pjesme "dok brod naš tone, tone, o zakonima zborimo mi". Ovo tijelo donosi zakone, a nikako da krenemo naprijed. Dakle zakoni su potrebni, to je kostur na kojem počiva jedno društvo, ali nije dostatan samo kostur jer to može onda biti strašilo ukoliko nema cjelovitosti organizma. Pokojni Vlado Gotovac koji je bio i član ovoga Doma znao je često puta ponavljati da svi mi hoćemo Hrvatsku, ali da se još nismo složili kakvu Hrvatsku hoćemo. Ja mislim da smo još na traženju kakvu Hrvatsku hoćemo radi podijeljenosti u Hrvatskom saboru i što je teško dobiti konsenzus. Ja sam pokušao u jednoj sintagmi odrediti kakvu Hrvatsku hoćemo, to je građanska Hrvatska i to je etička Hrvatska. Kad kažem građanska Hrvatska, onda podrazumijevam pod tom građanska da je to demokratska, da je socijalna i da je pravna država. Izgleda mi da je pred nama još zadatak da izgrađujemo upravo takvu građansku Hrvatsku, demokratsku, socijalnu i pravnu Hrvatsku, no nadodali smo još jedan pojam, to je etička Hrvatska. Po mom mišljenju koliko pratim zbivanja u našoj civilizaciji, dva su temeljna problema civilizacijskog okruženja u kojem mi živimo. To je izgubljen je humanizam, odnos čovjeka prema čovjeku, poremećeni društveni odnosi i trebamo rehabilitirat humanizam kao način života i etičke principe. Bez etičkih principa, bez obzira kakve zakone donosili koji su potrebni, ali sami po sebi bez etike i duhovnosti neće nas izvući iz krize. Drugo je problem duhovnosti, to je problem dakle vrijednosnih stavova koje su civilizacijskih događanja i ne možemo ih metlom zaustaviti, nego [[Upadica predsjednik: Gospodine zastupniče dajte. Razumijem vaš politički program, ali sad je na dnevnom redu Zakon o dopuni Zakona o trgovini.]] Ukoliko ne promijenimo nešto u našim glavama teško ćemo promijeniti samim zakonima i poslovanja u trgovini, jer u trgovini rade ljudi a i ako se to ne promijeni u glavama ljudi teško će se promijeniti u praksi trgovanja bilo kojim proizvodima u našem društvu. Zato jedan događaj prošlih dana kad nisam prepoznao jednu osobu kojoj sam bio vjeroučitelj. Rekla je pa kako me ne znate, ja sam redovito išla. Ali je promijenila frizuru, promijenila je izgled. Ja kažem vidi se da je lakše promijeniti nešto na glavi, nego u glavi. Složila se je. I kod nas je isto važno promijeniti neke stvari u glavi pa će i trgovina krenuti bolje, pravednije jer ovako na svakom koraku treba se bojati da ćeš biti prevaren i da ćeš biti izigran. Evo toliko i o samoj temi predloženog zakona. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Sada je na redu Klub zastupnika Socijaldemokratske partije i poštovani zastupnik Igor Rađenović.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospodine zamjeniče ministra sa suradnicima. Evo dozvolite da u ime klube Socijaldemokratske partije kažem nekoliko riječi oko ovog zakona i zašto će ga klub zastupnika podržati. Da nastavim tamo gdje je moj časni prethodnik stao, značajno i kako je organizirano društvo, ali je trgovina važan segment toga društva, vrlo značajan segment toga društva, vrlo značajan segment toga društva. Sve grane gospodarstva su danas dinamične i dinamičnije, sve se oko nas odvija brže koliko god mi to ne željeli, ali svijet je jednostavno puno toga brži i potrebna mu je stalna prilagodba. Ako postoji jedna gospodarska djelatnost gdje je taj proces osobito značajan i brz onda je to u svakom slučaju trgovina. Dakle, uz to dinamično tržište koje karakterizira trgovina evo spomenimo se osobito u Hrvatskoj, dakle od samostalnosti, od devedesetih imali smo devedesetih bum novih, malih trgovina, bum konkurentnosti jednim dijelom i zbog oslobađanja tržišta, drugim na žalost značajnim dijelom i zbog toga što su ljudi masovno u industriji u prerađivačkoj industriji ostajali bez posla i trgovina je bila jedini izlaz da se zapravo preživi. Dakle, to su devedesete. Onda krajem devedesetih dolazi do malo jačih trgovačkih lanaca. Nadovezujemo se i na razno razne privatizacije, ali pustimo sad tu priču. Uglavnom trgovina se okrupnjuje, s time da ovi veliki polako što poslom, što onda i ekonomskim oblikom, dakle preuzimaju ove manje. Onda dolazimo do spajanja jakih konkurenata, a evo zadnjih godina otvaranjem tržišta sada i veliki već gutaju velike. Čak i neki hrvatski veliki gutaju hrvatske susjede velike. Prema tome, okrupnjavanje je jednostavno zadana varijabla i sa te strane ima veliki utjecaj i ne slažem se sa vama predsjedniče. U jednom dijelu je moj prethodnih značajno govorio o temi. Ima značajan utjecaj dakako i na život ljudi. Tu je dakako i zaštita zaposlenih, prava radnika. Pripremajući se za ovu raspravu pošto sam prvi put u Domu pogledao sam prethodne rasprave, imali smo vrlo dinamične rasprave oko prethodnih Zakona o trgovini. Uglavnom se to odnosilo na rad nedjeljom, na prekovremene sate, na rad inspekcije itd. Glavna zapravo, glavno razmimoilaženje oko toga da li u Zakonu o radu i trebaju te stvari pisati ili ne. Mislim da smo sve te bolesti prebrodili. I u svakom slučaju trgovina je vrlo značajna djelatnost i Zakon o trgovini vrlo je značajan. U najnovije vrijeme evo i zbog održavanja likvidnosti, zbog plaćanja, zbog velike količine novca koji se, dakle vrti značajan je osobito u Hrvatskoj. Mi smo turistička zemlja samo na osnovu, dakle distributivne trgovine. Rekao je netko od prethodnika 10%. Taj postotak u BDP-u značajno raste u trećem kvartalu, raste zato što je turizam. Dodatna liberalizacija trgovine je jedan od glavnih razloga, možda i ponajviše upravo su i europski propisi. Dolaze nam i stalni propisi oko zaštite potrošača itd. itd. Generalno kažem 28% tvrtki u Republici Hrvatskoj bavi se trgovinom, 22% zaposlenih bavi se trgovinom, a kao što rekoh desetak posto je udio samo distributivne trgovine. Zadnjih šest, sedam godina da od 2008. zadnjih pet godina imali smo mnoge, brojne izmjene. Teško je pratiti ovaj zakon, dosta je i složeno pisan. Bio je i prijedlog i na Odboru za gospodarstvo da se možda razmisli o nekoj novoj interakciji kada će se pisati nove izmjene i dopune zakona i kažem zbog te dinamičnosti to će očigledno biti potrebno. Možda bi bilo dobro da se napiše i novi, dakle … [[Govornik se ne razumije.]] ispočetka Zakon o trgovini baš zato da bi se zbog ovih, ovog velikog broja subjekata i zbog njegove složenosti puno lakše mogao pratiti. No da se dakle vratim na sam zakon što se u njemu mijenja, što se dodaje. Uglavnom ono što je leit motiv cijele priče je zapravo svojevrsna liberalizacija, olakšavanje poslovanja u teškim i složenim gospodarskim odnosima na način da se određene birokratske prepreke ruše. Pa se tako između ostalog definira ono što nije do sad bilo definirano, a to je prigodna prodaja koja dobije, dakle svoju definiciju, ograničava se na maksimalno 60 dana i zbog zaštite tržišne utakmice itd. Direktna prodaja se izjednačava dakle sa direktivama koje donosi EU. U cilju modernizacije, prilagođavanja, olakšavanja poslovanja govorili su o tome nešto i moji prethodnici. Na neki način se omogućuje liberalizacija trgovina obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava OPG-a i to na način da im se dozvoljava prodaja i na štandovima i klupama unutar trgovačkih centara, unutar ustanova, putem prodaje na daljinu, Internet trgovine itd. itd. Jednako tako se to omogućava i šumoposjednicima upisanima u upisnik Šumoposjednika da šumske proizvode također prodaju i na druge alternativne načine. S druge strane u cilju očuvanja tržišne utakmice udrugama, zadrugama, ustanovama i slično koje obavljaju ponekad djelatnosti za obavljanje posebne trgovine uvodi se obveza ishođenja rješenja za iste. Prema tome sa te strane se izjednačava njihov položaj na tržištu. Oko članak tri ovoga zakona čuli smo da amandman dolazi Vlade pa ne bi dalje oko toga širio, znači ostaje uglavnom u zoni Ministarstva poljoprivrede i šumarstva. Brisane su odredbe trgovine na veliku tranzitu budući da tranzit podrazumijeva dakle sam prijevoz robe bez zadržavanja ostaje i kolega Popijač je govorio o nafti, dakle ostaje obveza posebno uređenih i opremljenih skladišnih kapaciteta za uvoz naftnih derivata za zemlje koje nisu članice EU, prema tome ako je to iz BIH, iz Banskog Broda onda ta obveza ostaje a za članice EU i europskog ekonomskog prostora i Republiku Trsku se briše. Dodaju se oblici trgovina na malo izvan dakle postojećih oblika, dodaju se tu i sportski objekti, vrši se usklađenje dakle sa Zakonom o ograničavanju upotrebe duhanskih proizvoda, vrši se određeno usklađenje i oko dakle oglašavanja pornografskih sadržaja. Oko toga će možda kolegica Lugarić nešto više, dakle oglašavanje pornografskih sadržaja se ovim prijedlogom briše. S jedne strane se debirokratizira sustav, dakle od prijašnje odredbe da se pravilnici oko ovoga provođenja ovoga zakona donose u suglasnosti sa razno raznim ministrima pa to često birokratizira proizvodnju, pronađen je po meni sretniji termin i dobro bi bilo da to prenesemo na neke druge okvire, dakle u suradnji sa ostalim ministarstvom podrazumijeva se da Vlada ima dobru, brzu i efikasnu suradnju a da ne bude to uvijek debirokratizirano. Tu su i članci zbog transformacije Državnog inspektorata, dakle u druge oblike i ukidanja državnog ureda za trgovinsku politiku da o tome ne govorim, dakle to su tehnička pitanja, ponajviše i rasprava mojih prethodnika bila je o tome oko članka 14 ovoga Zakona, zapravo oko potpuno izmijenjenog članka 68. važećeg Zakona o trgovini koji na neki način ovaj dakle definira pečaćenje i liberalizira sa te strane ono što je dosad funkcioniralo. Dakle, ta odredba je i do sada stajala u postojećem Zakonu samo se je, samo je usmeno rješenje praktički inspektora bilo to koje je rješavalo dakle samo pečaćenje. Sada se u roku od pet dana i dalje nastavlja zapravo otvara mogućnost da se trgovina odvija a i nakon toga dana uz ispunjenje dva uvjeta, dakle jedan od uvjeta da se otklone sve one, svi oni razlozi zbog kojih je samo pečaćenje izvršeno i drugo je uplata od 30 tisuća kuna u Državni proračun. Da li je ta … [[Govornik se ne razumije.]] ili oprost grijeha sretno rješenje ili nije sretno rješenje o tome ima razloga i za i protiv. Ono što je važno reći da je taj propis stajao i do sada, i do sada je postajala takva odredba da se dakle objekt može otpečatiti prije isteka roka na koji je zapečaćen a to je minimalno 30 dana pod uvjetom da se a) ispune uvjeti, zbog kojih jest, tj. otklone uvjeti zbog kojih je objekt zapečaćen i b) da se uplati 30 tisuća kuna u državni proračun. Na Odboru za gospodarstvu postoji ta tema otvorila kao ponajviše važna smo zamolili i zatražili da nam Ministarstvo gospodarstva, da nas izvijesti oko toga koliko se u prethodnoj godini proveli takvih radnji i dobili smo podatak da je pečaćenje izvršeno u 67 slučajeva a da u 175 slučajeva ono nije izvršeno tj. da je uplaćena ova kazna od 30 tisuća kuna od ukupno i sa te strane je državni proračun profitirao ukupno 5 i 250 tisuća kuna. znači ukupno je u godini provedeno u prethodnoj godini provedeno 242 ako mi matematika ide dobro takvih slučajeva. Dakle, otprilike svaki radni dan po jednu u RH i složit ćete se da ta mjera nije vrlo često korištena i s obzirom da ima dosta širok raspon oko toga da inspektori na terenu mogu izvršiti tu mjeru, mislim da je vrlo važno na koji način će uputstva a ingerencija sad prijelaz ka Ministarstvu financija na koji način će Ministar financija ili osoba koja je već zadužena izdati uputstva za rad, sutra inspektori jer je vrlo bitna da ta oštra mjera i slažem se sa kolegama da ona treba biti korištena iznimno i da sa te strane moramo vidjeti da se dakle koristi što je moguće rjeđe. Ali sa druge strane dakako da se ne treba ni odreći mogućnosti da posebno teške prekršaje dakle suspendiramo i na način da se objekti pečate i da se ta strane sačuva i tržišna utakmica, suzbije siva ekonomija i da se u krajnjoj liniji upozori neke druge da sam prekršaj ne čine. Rekoh odredba je postojala i prije i ako je bila diskutabilna onda je sad nešto manje diskutabilna ako to mogu tako definirati budući da su smanjene prekršajne kazne dakle iz kaznenih odredbi su dakle pogreške prešle u prekršajne odredbe i kazne su smanjene kolegice i kolege. Dakle dosad je kaznenom odgovornošću recimo za ne znam rad bez minimalno tehničkih uvjeta i slično kazna bila od 50-250 tisuća kuna. sada je ona od 5-300 tisuća kuna i onda ako izbjegnemo i ovih 30 onda je to poprilično kažem sužavamo prostor da u dobroj vjeri dakle država očuva tržišnu utakmicu. Meni je ponajviše diskutabilna ako mogu svoje osobno ime reći, vjerujem da će dobar dio vas i složiti s nama, diskutabilno to da jednom tržišnom inspektoru i zato i kažem vrlo je bitno da sa te strane upute budu jasne i jezgrovite damo moć da zbog nekog možda i ne tako presudnog prekršaja može ili ne može zapečatiti objekt i sa te strane određenom malom subjektu je li pečatiti nekog tko ima milijun kuna prometa ili dvije, tri tisuće prometa odajete mu kaznu od 30 tisuća kuna koliko je to prostor za eventualno korupciju je puno tu kontrole nema, ostavljam na razmišljanje svima nama očigledno oko te mjere dok ne podignemo razinu svijesti oko odgovornog gospodarenja sa jedne strane i odgovornom odnošenju posla s druge strane dok ne postanemo sređenija zemlja u pogledu, koliko tu dajemo alat koji možda ne bio potreban. U svakom slučaju kao što rekoh, pojednostavljenje poslovanja, prilagođavanje stvarnom životu su light motiv ovoga zakona, nije bilo puno primjedaba u javnoj raspravi, svega dvije primjedbe vidjeli ste oko ovoga. Dobile su prijedlozi izmjena i dopuna zakona i podršku od strukovnih organizacija poput Gospodarske komore, poput Obrtničke komore i kao što rekoh još jednom, nije zgorega ponoviti, možda prilikom sljedeće internacije, možda s obzirom na dinamičnost i na potrebe usklađenja i zbog svih drugih propisa i direktiva EU, možda da zbog jasnoće razmislimo da sljedeći prijedlog bude možda novi Zakon o trgovini pa će nam onda svima biti lakše pratiti sam zakon i izbjeći ćemo određene nedoumice koje možda imamo, ali lako za nas, bitnije je ovih 28% gospodarskih subjekata koji moraju poslovati i po ovome zakonu. Kolegice i kolege zahvaljujem na pažnji, klub SDP-a podržati će ovaj prijedlog zakona, a ja bih popio malo vode, pošto me grlo boli. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Idemo na replike. Poštovani zastupnik Krešimir Bubalo.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega, naime gledajući ovaj prijedlog zakona o izmjenama i dopunama zakona očekivao sam nešto više da ćete reći i o predstečajnoj nagodbi koja sigurno da uništava naše proizvođače, a ja ću vam istaći jedan primjer i očekujem vaš odgovor. Kada se radi o Puljanki d.d., bila je zablokirana od Vindije i danima nisu uplaćivali svoj priliv na žiro račun i s time su onemogućili naše proizvođače da naplate svoju robu. I onda se dogodi predstečajna nagodba i odblokiraju račun, ali što je s onim danima svima kojima nisu uplaćivali svoj dnevni priliv, bilo da je to od ponedjeljka do nedjelje, izbjegavali su to i očekujem državne institucije da to provjere. Gdje je išao taj priliv i zašto naši proizvođači koji daju robu velikim lancima poput Puljanke nisu imali mogućnost naplatiti svoju robu? To je problem naših proizvođača. Mi možemo danas pričati o Zakonu o trgovini, najbolje još i štititi trgovce, ali najveći problem je proizvođač koji je dao robu na policu, a ne koji je išao s ciljem predstečajne nagodbe i faktički izbjegavao da proizvođaču plati robu. Puljanka je sa 215 milijuna kuna blokirana bila, ali kažem, danima su izbjegavali utrošak svoj uplaćivati na žiro račun.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Igor Rađenović.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa poštovani kolega Bubalo, ja se u svom radu u ovome Domu trudim, a osobito kada govorim u ime kluba, trudim se govoriti primarno o temi, a tema su dakle danas nama, sada ovdje prijepodne uz još dvije te rasprave, izmjene i dopune Zakona o trgovini i zaista sam se trudio pokazati i objasniti koje su to prednosti koje donose ove izmjene i dopune zakona i koji su možda problemi … kontroverze koja bi mogla donijeti budućnost. Kada već govorite o predstečajnoj nagodbi, a onda vam moram odgovoriti na repliku, onda moram reći da je upravo nelikvidnost bila rak rana, sada konkretan primjer oko Puljanke ne znam, ali problem plaćanja, a osobito u djelatnosti u kojoj se već vrti tako puno novaca je i nelikvidnost u Hrvata, od plaćanja poreza, dakako interna nelikvidnost među subjektima dosegla je, ne znam koliko, 50 milijardi, 45 je bio problem oko kojeg smo svi gledali i promatrali, a upravo ova Vlada, dakle Kukuriku koalicija donijela je jedan niz prijedloga zakona koji su omogućili da se ta nelikvidnost ublaži. Pa između ostalog i ono obveza plaćanja do 60 dana, osim … kredita, itd. Jedan značajan dio u trgovini, govorio sam o dinamičnosti trgovine, jedan značajan dio u tome svemu popravili su i strani trgovački lanci, nažalost uz sve neke okolnosti koje nisu najbolje, neke stvari oko samog poslovanja su donijele nešto bolje pa sa te strane su i strani trgovački lanci uveli jednu kulturu plaćanja koja nažalost nije postojala prethodnih godina. A kada govorimo o predstečajnoj nagodbi, a priča je otprilike ista kao i za Zakon za nelikvidnost. Da li stečajevi koji traju 10, 15 godina, a vjerovnici se naplate 3% do 5% su bolje rješenje ili pokušaj kroz prestečajne nagodbe što činimo, spasiti a) radna mjesta, b) spasiti djelatnost, c) spasiti i sve one koji su u sam posao ušli? Mislim da je ovo daleko bolje rješenje uz sve probleme koji će se vjerojatno otvoriti uz pojedine predstečajne nagodbe, ali u svakom slučaju bolje rješenje od prethodnog. Hvala lijepo gospodine predsjedniče.
Poštovani zastupnik Stjepan Milinković, replika.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Rađenović, slažem se s vama da smo mi značajna turistička zemlja i turizam je strateška grana i bilo bi idealno kada bismo mogli prodati ovaj dio naših proizvoda u tom turizmu i ja bih bio najsretniji da ono zaživi, da se poveže zelena i plava Hrvatska. Nažalost nije to tako u stvarnosti, to funkcionira na posve drugačiji način, ali izrazili ste nadu da će ova liberalizacija glede poslovanja OPG-a, da će pomoći značajno u tom dijelu, možda u ovom dijelu interneta, daj Bože, možda to malo ozbiljnije zaživljava, ali što se tiče ovih štandova o kojima se govori, da bi naši poljoprivrednici mogli to u trgovačkim centrima postaviti, nisam baš tako veliki optimista iz razloga što držim da u tim trgovačkim centrima su njima puno simpatičniji oni razni teleoperateri koje viđamo pa osiguranja, itd., svi ti koji na drugi način. I sada ako dođe ovaj naš, ajmo reći, a eko, ajmo reći proizvodnja koju vidimo u zapadnim zemljama da često prodaju na nekim mjestima, nema još baš takav način i takav pristup tome. I sada ako dodamo tome, našem proizvođaču koji će morati dopremiti tu svoju robu tu pa parkirati pa neće imati pa onu potrebitu dokumentaciju koju će morati imati pa još naravno sva taj inspekcijski nadzor, nisam veliki optimista u tom dijelu da će to moći pomoći. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Igor Rađenović.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovani kolega, dijelim vašu tugu što ta plavozelena, zapravo zelenoplava, kako to kažemo? Zeleno-plava vertikala zapravo horizontala nije profunkcionirala sve ove godine, nije nažalost ali svaki smjer u tome nije naravno samo ovaj zakon nego svi drugi zakoni, svaki smjer u tome što kažem zdrav razum svakog pogodi može shvatiti uz zemlju kakvu imamo i u Slavoniju kakvu imamo i u more kakvo imamo da moramo učiniti sve i kroz mnoge druge zakone da probamo stvoriti što je moguće bolje kanale, a da ta transverzala profunkcionira i svaki zakon koji ide u tome smjeru ja ću podržati. Pa tako sam u svojoj raspravi u ime Kluba zastupnika SDP-a podržao i promjene koje idu u tom smjeru. Dakle i sama prodaja iako ste vi dosta skeptični oko toga, ali sama prodaja i u trgovačkim centrima i štandovima na način da one budu u punoj mjeri u kontroli kao što je to i potrebno je jedan prostor više koji se otvara. Ne znam koliko vi boravite u trgovačkim centrima, koliko sve skupa stignemo, mi spadamo obojica da neskromno kažem marljivije zastupnike pa tu ostajemo i duže pa koliko stignemo u trgovačke centre pitanje je ali u trgovačkim centrima u Zagrebu ima pojedinih OPG-a koji prodaju svoje proizvode. Ja se nadam da m dobro ide a evo potrudit ću se pa ih priupitati za ubuduće da li će im olakšanje na temelju ovoga zakona pripomoći ili odmoći. Ja se molim da će im pripomoći. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Poštovana zastupnica Vesna Škare Ožbolt, replika.
Poštovani kolega Rađenović ovaj argument vezano za uplatu ovih 30 tisuća kuna kao uvjet za nastavak rada da se ta odredba nalazi i u drugim zakonima kao u Zakonu o ugostiteljstvu mislim da nije dobar argument jer sve on što je loše treba mijenjati odnosno ispravljati i doista ovih 30 tisuća kuna koje ovako proizvoljno po meni naveden i prije i sada zadržan, nema istu težinu kod malog trgovca kao kod onog velikog trgovca i jakog trgovca. Prema tome, definitivno se ovdje ulazi u zonu kršenja članka 54. Ustava koji garantira pravo na rad uvjetujući plaćanje 30 tisuća kuna nastavkom obavljanja djelatnosti.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Igor Rađenović.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Je gospođo Škare Ožbolt ja sam isto u svojoj raspravi rekao da nisam možda najsretniji s tim rješenjem, ali sa druge strane sam rekao koji su argumenti zašto on opstaje. Kažem, olabavili smo prešli iz kaznene u prekršajnu sferu i olabavili visinu tih kazni. Znamo kako naši sudovi funkcioniraju, vi to znate puno bolje od nas, obično funkcioniraju nažalost ili na sreću na najnižoj kazni. Najniža stepenica bila je kaznena 50 tisuća, sada je najniža stepenica 5 tisuća, a i dalje je opstala ta mjera od 30 tisuća kuna. Svojevrsni porez na porez na rješenje. kažem ja sam izrazio svoju zabrinutost zbog toga da eventualno sam inspektor koji je bez kontrole sam na terenu može sa neke strane imati tu moć da nekome odrapi evo izabrat ću taj izraz, 30 tisuća kuna ili ne i kakva je tu mogućnost kontrole. I bio sam dosta skeptičan oko toga. Ali možda kažem vas demantira bolje, a rekao sam te podatke samo da nađem točne koliko je puta izrečena ta mjera. Dakle u prethodnoj godini 67 puta je zaista izvršena, ne mogu sada naći papir a zapamtio sam …, 67 puta je zaista izvršena mjera pečaćenja, a 175 puta je subjekt i po starom zakonu iskoristio tu mogućnost da plati 30 tisuća kuna. prema tome to je nekih ne znam 80% onih kojima je izvršena mjera pečaćenja je iskoristilo tu mogućnost da se oslobodi sa tih 30 tisuća kuna. Slažem se da o tome trebamo razmisliti. Otegotna ili olakotna okolnost ovisi s koje strane gledate da ovo nije jedini zakon koji tu stoji, da se ta odredba nalazi u Zakonu o ugostiteljstvu gdje su prekršaji sjetimo se puno veći, a prisjetimo se da su neki naši ugostitelji nažalost prethodnih godina prijavljivali manje od 1% prometa koji danas prijavljuju i da onda ta mjera od 30 tisuća kuna nažalost bila premala da poluči da neki efekt. Možda da razmislimo i pogledamo neka međunarodna iskustva gradacija ovisno o veličini subjekta ali u svakom slučaju ako prije nije postojao razlog da ovo ukinemo ne postoji ni sada. Zahvaljujem gospodine predsjedniče već drugi put za 5 sekundi. Hvala.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Boro Grubišić, replika.
Kolega vi ste rekli da je light motiv tako ste doslovce rekli odgovorno gospodarenje, a opet u jednom drugom dijelu ste govorili o dobronamjernosti države ili pak ja govorim i o jednakosti postupanja poglavito u svezi predstečajne nagodbe itd. Pamtimo mi od prošle godine u turističkoj sezoni zatvaranje ružnih scena pečaćenja zatvaranja hotela u Senju i Puli kada su gosti istjerani, istjerani doslovce kako bi rekli Nijemci abschiebung iz hotela i kada su ružne scene u pol turističke sezone obišle Europu i sve one koji su kanili doći u RH. Jeli to light motiv odgovornog gospodarenja, odgovornog upravljanja i odgovorne porezne politike pa u to se uklapa i ovaj Zakon o trgovini donekle. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Igor Rađenović.
Zahvaljujem predsjedniče. Pa kolega Grubišiću kao što sam rekao vašem kolegi Bubalo ja se nastojim držati predmeta rasprave, a predmet rasprave je Zakon o trgovini. Ta pečaćenja o kojima vi govorite nisu na temelju ovoga zakona nego Zakona o fiskalizaciji. Sličnih odredbi kažem imaju Zakon o ugostiteljstvu da se objekti mogu pečatiti prema tome moramo vidjeti oko toga. Ali slažem se s vama da nije najsretnije rješenje i da nije najbolje rješenje pečatiti objekat, a onda i da ova indugencija nije najbolje rješenje da onda oprostite pa nema veze kako stvari funkcioniraju. Ali nažalost morat ćete se složiti vi sa mnom da ova zemlja zaista nije bila sređena zemlja i da u zemlji kojoj je plaćanje poreza bio tako rekreacija ili ne baš neka velika obveza za mnoge da se jednostavno u nekom momentu, a fiskalizacija je to bila moralo pristupiti drastično i oštro da se pošalje poruka da država misli ozbiljno. Rezultati fiskalizacije prometa koji je pomozite mi, 60, 70% veći nego prethodnih godina pokazuje da je bez obzira na sve mjere tu Vlada RH i Ministarstvo financija gospodin Linić ako hoćete bio u pravu. Pravo pitanje gdje je tih 60% prometa, a radi se o milijardama kuna, gdje je to završavalo prije? Zašto to nije završavalo u školama, u bolnicama, za vojsku, za policiju, za obranu od poplava i za sve druge potrebe koje ova zemlja ima i za kojima vapi? Zašto opet neke prethodne garniture nisu željele učiniti ono što im je obveza i za što primaju plaću. Hvala lijepa.
Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika. Na redu je Klub HDSSB-a u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodo iz ministarstva i kolegice i kolege zastupnici. Ja ću početi od kraja. Dakle, početi ću od ovih 30 tisuća kuna i iznosa da kažem uplate koju bi trebale uplatiti trgovačka društva i svi oni koji se bave trgovinom i nakon toga odmah i pootklanjanjem utvrđenih nedostataka mogu ponovo otvoriti svoju trgovinu. Možda bi bilo potrebno zapravo u neku ruku ogoliti ovu odluku koja ne razlikuje, ne diferencira velike i male. Pa ovdje čak imamo i prijedlog iz Kluba vladajućih da bi trebalo to učiniti, da bi trebalo diferencirati velike i male pa i iznos te kazne od 30 tisuća kuna ali u zakonskom prijedlogu to ne piše. Slično je, a to je kolega Rađenović izrekao kaže postiže se odličan učinak sa prepolavljanjem kazne od strane MUP-a kod prekršaja u prometu. Pa tko uplati u roku od tri dana kaznu može platiti samo polovicu kazne i ona mu je zapravo oproštena. Što je cilj zapravo takvih mjera. Ili pak legalizacija koja se provodi danas od županijskih i gradskih ureda za graditeljstvo pa evo i do novoosnovane agencije za legalizaciju na nivou Republike Hrvatske. Pa što prije doći do novaca, što prije napuniti da kažem žednu i gladnu državnu blagajnu da bi se kupovali ovakvi automobili u sva ministarstva i u Vladu Republike Hrvatske kako bi se bilo novaca i za taj leasing. Iako se leasing može i prekinuti ako postoji dobra volja a o tome nitko od ministara i ne govori. A leasing se može prekinuti, potpuno uredno, redovno, normalno. Ali nećemo o leasingu ni o trgovinu, iako je i kupovina automobila trgovina. Pa kada već govorimo o Prijedlogu zakona o Izmjenama i dopunama Zakona i dopunama i dopunama zaista bi bilo vrijeme da kada smo već ušli u Europsku uniju i sada smo sve prilagodili Europi, europskim direktivama, smjernicama dakle da napišemo jedan konačni zakonski prijedlog. Iako i Europa u svom hodu dopunjuje svoje zakonodavstvo o trgovini pa ćemo ubuduće prema tim direktivama i odlukama Europskog parlamenta, Europske komisije postupati sukladno dakle onoj vertikali Europski parlament, Hrvatski sabor itd.. Točno je da u Republici Hrvatskoj prema broju, ukupnom broju registriranih pravnih osoba posluje 28% gospodarskih subjekata u trgovini. I točno je da tamo se zapošljava gotovo četvrtina ukupno zaposlenih u Republici Hrvatskoj. A udio distributivne trgovine u brutodruštvenom proizvodu kreće se oko 10%. Ili to znači prevedeno drugim riječima, pošto mi vrlo rijetko imamo priliku znati koliki nam je BDP oko 35 milijardi čini mi se kuna. Dakle, tu se okrene u trgovini u Republici Hrvatskoj. S obzirom na tu brojku vrlo je značajan svaki zakonski akt koji se donosi. Ono što kolega Milinković iz ovdje kluba govori o OPG-ima a ne govori ili je zaboravio izreći a to se ovdje spominje u ovom zakonu je ja bih rekao Zakon o proizvodnji i trgovini dakle alkoholnih pića u Republici Hrvatskoj. Slavoniju, sporazum koji je potpisan i sve slavonce kolje, da kažem kolje zakon kojim je dopušteno samo 50 litara rakije od 16 gradi ili 40 stupnjeva, dakle a sve ostalo spada u trgovinu, sve ostalo iznad 50 litara spada u trgovinu. Dakle, uz rigorozne carinske mjere, dakle carina je nadležna za kontrolu i kotlova i proizvodnje rakije je podatak koji je katastrofalan za Slavoniju. Ukoliko neki od OPG-a želi staviti svoju rakiju u proizvodnju, dakle on mora to prijaviti, imati markicu, imati dozvolu i sve to skupa košta, platiti trošarinu itd., i sve to kada se zbroji košta oko 100 kuna za litru rakije od 16 kuna. Pa koliko će on zaraditi ako je litra rakije od 16 gradi 100 kuna? Proizvodna i admninistrativne cijene, odnosno iznosi koji se zbrajaju i iznose oko 100 kuna. Pa onda 200 kuna za kazan itd.. To znači da se njemu ne isplati prodavati rakiju bez 120, 130 kuna a onda je nitko neće kupiti jer je to prevelika cijena. Eto to su naši ispregovarali sa Europskom unijom i to nas tišti i to nas i dalje u ovom Zakonu o trgovini koji samo to prepisuje uredno kako se postupa sa trgovinom i takvih da kažem alkoholnih derivata, također odnosi. I u jednom malom, malom dijelu u tri reda to piše u svezi prodaje alkoholnih pića. Kaže u ovom zakonskom prijedlogu da se briše definicija direktne prodaje a uvodi se novi pojam prigodne prodaje. Dakle mijenja se pojam direktne prodaje a uvodi se pojam prigodne prodaje. Pa je zaista zanimljiv prijedlog da ti kako kaže kolega OPG-ejci dakle obiteljski poljoprivredni gospodarstvenici dobiju pravo da izlažu i prodaju u trgovačkim centrima. U trgovačkim centrima u kojima se uvozi zaista sve i svašta. Ne bih htio reći smeće ali prema mnogim rekao bih ofaktornim i ostalim organima koje imamo kada se čovjek okusi tu hranu koja se nudi u trgovačkim lancima iz uvoza, iz raznoraznih zemalja koja je Ž kvalitete je prava katastrofa u odnosu na kvalitetu domaćih proizvoda koji zbog svega ovoga što sam naveo su vjerojatno, ne vjerojatno nego nešto malo skuplji ali s obzirom na ovu krizu u kojoj se nalazimo, ekonomsku krizu, jasno da svaki građanin želi kupiti i ako može ikako što jeftiniju robu pa onda mora kupovati da kažem i to smeće. Prinuđen je, prisiljen je kupiti to. U svezi nafte i naftnih derivata, biogoriva, pa zaista je ova odredba koja ostaje jednostavno ja bih rekao djeluje na zemlje u okruženju a koje nisu članice Europske unije gotovo nema nikakvih efekata. Naime, zabranjuje se trgovina na veliko naftom i naftnim derivatima iz zemalja koje nisu članice Europske unije i Republike Turske, da i to kažem, da ne zaboravim, dakle veleprodaja tih naftnih derivata ukoliko nemaju svoja skladišta u Republici Hrvatskoj. Pa što će rafineriji u Bosanskom Brodu skladište u Republici Hrvatskoj kada 100 metara od rijeke Save, dakle od granice sa Republikom Hrvatskom, pa čak i u Modriči rafinerija također. Čemu njima uopće? Naftnim proizvođačima u Republici Srbiji koja je također uz granicu. Pa to nema nikakve veze, nema nikakvog učinka, osim eventualno ako nekakav veletrgovac naftom i naftnim derivatima iz Norveške, Finske ili ne znam ni ja otkuda, Švedske, želi imati veleprodaju u Republici Hrvatskoj, onda bi to bilo za nekakvo skladište, ali ovdje se ta veleprodaja, govori se o tome da članice Europske unije ne trebaju imati skladište. O drvu i prodaji drva, kako je netko rekao na alternativni način, a u Republici Hrvatskoj imamo 630 tisuća hektara u šumu u privatnom vlasništvu. Možda je eto jedna ili pak jedina, nije jedina ali reći ću još koja pogodnost da smo eto pojednostavili način kako bi se drvnom masom i drvetom moglo trgovati na bolji način unutar Europske unije. Ono što je još jedino, osim ovog drveta, jedino pozitivno je to i nekakva olakšica, kaže da je bitna novina ovog zakona da se ona odnosi na činjenicu da dosadašnji nedostatak koji se odnosio na isticanje radnog vremena ili na pridržavanje istaknutog radnog vremena više ne predstavlja razlog za izricanje mjere zabrane obavljanja djelatnosti pravnoj ili fizičkoj osobi, budući da se radi o lakšoj povredi propisa. Dakle ako na štandu koji imamo i po našim selima ili pak u nekakvoj robnoj kući, ne piše radno vrijeme, eto to nije kažnjivo. Dakle i ako netko nije prisutan na tom štandu, a u radno vrijeme koje je eventualno izvješeno također nije kažnjivo. Prijatelj mi je platio kaznu Inspekcije rada jer nije stavio na skladište građevinskog materijala na ulazu tablu na kojoj bi bila izvješena brzina kretanja vozila unutar skladišta, a to je 5 km, dakle koliko onaj viljuškar se kreće brzinom tolikom se smije. On je zaboravio izvjesiti to prilikom otvaranja toga skladišta i platio je 10 000 kuna kaznu, ali dobro. Ovo radno vrijeme otprilike je u istoj kategoriji kao i taj prometni znak od 5 km, kao da će netko ići Formulom 1 u skladište građevinskog materijala ili će ići na trke u skladište građevinskog materijala, a dvorište je 20 puta 15. Ali dobro. Hoće li ovaj zakonski prijedlog o izmjenama i dopunama Zakona o trgovini povećati ukupnu trgovinu u Republici Hrvatskoj, hoće li on pospješiti trgovinu i povećanje onih iznosa koji se u trgovini ostvare. Dakle bojim se da su ove odredbe pomalo u tom smislu restriktivne, dakle daljnje nametanje jedno administrativno i da zapravo one ne znače puno. Puno bi nam više značilo kada bi barem u onom budućem Zakonu o radu pisalo da radnici u trgovini zapravo već rade po novom Zakonu o radu. Oni potpuno rade, nedjeljom, subotom, svecom, petkom, bile majke, samohrane majke, bilo što, bilo trudne ili ne trudne, one moraju raditi onako kako gazda kaže. Bilo bi to sve dobro kada bi se poštovalo da se taj rad takav prekovremeni i plati, plati pošteno slobodni rad i rad iznad prosječnog radnog vremena u Republici Hrvatskoj, kada bi se pošteno, kao što se to plaća u Europi, onda bi bilo to potpuno u redu. Onaj tko hoće svoje slobodno vrijeme prodati za dobru plaću, neka radi. Nema problema. Svi bi radili za dobru plaću i prekovremeno, nema problema, ali to nažalost u tom novom zakonu nije, a ni u ovom Zakonu o trgovini nije regulirano. Dakle imali smo OPG, imao sam naftu, drvo. I kada gledamo sve skupa ovaj zakonski prijedlog mislim da će klub HDSSB-a, malo smo razgovarali i konzultirali se i u svezi ove kaznene ekspedicije od 30 000 kuna koja je ujednačena za sve i koja zapravo razgolićuje narav ove Vlade. Daj plati koliko god, pošto poto pa ćemo mi to riješiti, ali fino zakonskim putem, sofisticirano. To ćemo uvesti u Zakon o trgovini, kapne 30 000 kuna, plati pola kazne MUP-u u roku od tri dana, legaliziraj brže-bolje objekt, plati kazne i sve ostalo i puni državni proračun pa će ti biti sve udovoljeno ili barem veliki dio. A o onom hotelu zbog neplaćenog PDV-a u Senju i Puli, pečaćenju, dramatičnih situacija koje su izišle u pol turističke sezone i ako se to moglo najaviti predstečajna nagodba ili nekako dogovoriti sa ljudima o Mirni i o dakle tvornici ribe u Rovinju i ribe sa povrćem Mirnino koje ja jako volim. O tom je već danas bilo riječi i neću više. Dakle, Klub HDSSB-a će biti suzdržan u svezi ovoga zakonskog prijedloga. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Bez obzira na to, imamo replike. Poštovani zastupnik Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa kolega Grubišić, suglasan sam sa većim dijelom vaše rasprave, a budući ste me i izravno na neki način u jednom dijelu rasprave spominjali glede obiteljskih, poljoprivrednih gospodarstava i kako nisam spomenuo proizvodnju alkoholnih pića, da sam eventualno zaboravio. Naravno da sam zaboravio. Pa vi znate da je moje temeljna raspravljanje mlijeko. Ja uvijek raspravljam o mlijeku, o teškoćama u proizvodnji mlijeka i zdravoj ishrani. Što se tiče mlijeka na žalost svega je manje. Svjedočimo tome. Možda netko i u mojoj sredini nekakav kotlić rakije proizvede, ali ja to ne znam. Ali dugo i nije zdravo. A drugo, ali ste govorili u jednom dijelu o legalizaciji, pa mi je to više zapelo za uho i vidi se da ta baš legalizacija i ne ide. I sad u tom smislu idu ove agencije koje će trebati zaživiti, znamo kako to sa agencijama ide. Ali i opet ostaje onaj isti temeljni problem. Dobro je imati te visoke standarde, dobre standarde, termo fasade ali je to sve preskupo i u ovom trenutku nije izvedivo. Ako gledamo i u ovom zakonu kako je to u Europi rješavano, onda smo se trebali mi vrlo lijepo vidimo u našem susjedstvu u Mađarskoj. Oni su podijelili toliko za tu, do toga dijela sto eura, dalje toliko i gotovo. I to je znatno pojeftinilo. A kod nas evo ove gorice, klijeti koje mi imamo gdje su naši umirovljenici generacijama radili, stvarali oni moraju po tridesetak tisuća kuna platiti za takvu jednu legalizaciju. I to je jednostavno u ovom trenutku nesavladivo za tu populaciju. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Boro Grubišić.
Da kolega, dobro ste rekli kad ste i ako nije tema legalizacija objekata. Ali vidite kako se samo u svezi punjenja opet proračuna izmišljaju nove suglasnosti, novi certifikati od onog energetskog, a možete na Crnom jajetu naći jeftiniju dakle energetsku suglasnost za 990 kuna. Ali ne reklamiram Crno jaje, nego ovaj certifikat o ugljičnom dioksidu. Dakle, i o tome je također riječ, pa će valjda biti i ograničenje broja voćaka, stabala jer one ispuštaju CO2 u Krebsovom ciklusu fotosinteze, pa će biti vrlo kažnjivo puno biljaka imati u dvorištu jer ispuštaju CO2, ali dobro. No, kada govorite o mlijeku e to je vaša tema. Dakle, morate znati i moramo znati da je Osječko-baranjska županija najveći proizvođač mlijeka a ne vaša Gola, dakle u državi Hrvatskoj. Ali ti proizvođači mlijeka i oni koji otkupljuju mlijeko nameću stalno, dakle oni kontroliraju i izvješćuju, dakle seljake telefonski, čak telefonski potroše i na telefon o povećanoj količini aflatoksina u mlijeku i onda reguliraju otkup mlijeka kako oni hoće, a seljak propada. To je veliki problem. Hvala lijepo.
Poštovana zastupnica Đurđica Sumrak, replika.
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi kolega Grubišić. Evo ja ću se samo malo osvrnuti na ovu prodaju OPG-a. Znači, ovdje je riješeno ali to se moglo i do sada isto pojedini OPG-i koji su registrirani imaju svoje proizvode spremne za proizvodnju. Mogli su prodavati u shoping centrima, znači u holu shoping centra. I to je o.k. Ovdje mi samo nije jedna, nešto jasno da li će oni obzirom sada na ovaj zakon biti podložni fiskalizaciji. To znači da li će imati fiskalne kase ili ne. To odavde ne mogu iščitati. Svakako prodaja uz rješenje i minimalno tehničke i higijenske uvjete koje moraju zadovoljavati i do sada naravno u tim svim prodajama koje se odnose na sajmove, prigodne prodaje i ostalo je dobra. Mislim da je možda veći problem prodaje OPG proizvoda koji su spremni, većina je njih spremna za tržište jest taj ulazak u velike distribucijske centre, velike centre gdje oni na svojim policama da bi tamo svoj proizvod izložili moraju ogromne novce platiti. Znači plaća se od 80 do 10000 kuna, da bi ušao u nekakav centar. Ne mislim shoping centar, hol nego trgovinu neku veliku da bi dobio policu i naravno riskirao da mu se eventualno roba koja treba biti u frižiderima ne drži tamo sve na njegovu. Znači, bitno bi bilo i to na neki način isto rješavati. Ovo je mislim dobro. Što se tiče alkohola o kojem ste govorili, mi smo ovo uskladili sa Europskom unijom i mislim da je to o.k. Mi moramo imati pod kontrolom i proizvodnju i prodaju alkohola svakako. I bez obzira što je možda u početku bilo nekog straha [[Upadica predsjednik: Hvala lijepa.]] od toga danas više nema tih velikih prigovora [[Upadica predsjednik: Hvala.]] na kotal od 50 litara i 100 kuna. Svi su se već jako dobro uskladili sa tim.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Kolegice jako su se uskladili tako da se rakija sakriva, zakopava, daje se susjedima koji nemaju šljivika i nemaju kotla, pa ja čuvam 50 litara, moj sin čuva 50 litara susjedima koji imaju ogroman broj šljiva. Eto tako su se uskladili sa ovim zakonima koji su proistekli iz dogovora sa EU. Evo smije se i gospodin iz ministarstva, jer to je zaista tako. Nadalje, fiskalne blagajne su povećale prihode u trgovini, kažu u svezi ovih fiskalnih, dakle postoje na pijacama za 25%. Ali ima nešto drugo što se ne pita. Zašto odskače podatak da su u odvjetništvima, dakle privatni odvjetnici nakon uvođenja politike i fiskalne blagajne, dakle na njihov prihod je osam posto povećano, vrlo zanimljivo. Dakle, ovdje je povećano za 25%, na zelenu pijacu da kažem, a kod odvjetnika samo osam posto, očito je ostalo nešto skriveno, znaju oni to u Ministarstvu šta je skriveno, znam i ja. Ali podatak o povećanim prihodima od PDV-a nakon uvođenja fiskalne, zna i gospođa Škare-Ožbolt. Dakle, a što se tiče pogodbe između nekakve robne kuće i jednog OPG-a pa to opet ide na korist zapravo robne kuće. Sam OPG-ajac preuzima rizik, on preuzima. Nema nikakvog rizika za robnu kuću.
Postoji rizik za čuvara rakije. Poštovani zastupnik Goran Marić, replika.
Hvala lijepa. Kolega Grubišić, upozoravali ste na zaštitu potrošača, kvalitetu robe, zaposlenike ali čini mi se da niste primijeti da u zakonu piše da je uspostavljen pravni temelj u okviru kojeg se isključivo računa o zaposlenicima i potrošačima. Znači, zakonski kaže se da je, a je li odgovor na ovo pitanje jesu li zaposlenici i potrošači zaštićeni ovisi o svjetonazoru, etičnosti i karakteru svakog pojedinca, ali ono što je zajedničko, čovjek radi, kapital su glavni čimbenici ekonomske aktivnosti i proizvodnje. Ali u rezultatima rada nisu ni izbliza ravnopravni i to u suvremenom svijetu najviše dolazi do izražaja upravo u trgovini. Mnogi su bez prava na posao. Oni koji imaju pravo na posao, mnogi od njih nemaju pravo na plaću. Od onih koji imaju pravo na plaću mnogi nemaju pravo na isplatu plaće. Oni koji imaju pravo na isplatu plaće, mnogi od njih nemaju pravo na plaću dostojna čovjeka. I onda sve pokazuje da se od rada sve lošije živi, ali od kapitala sve bolje, naprotiv dolazimo do apsolutne pogotovo u trgovinu, apsolutne i paradoksalne situacije da se čak radom ugrožava vlastiti život jer se više ulaže nego što se dobije kroz tu bijednu plaću. A stalno govorimo o usklađivanju pravnog okvira sa standardima EU, pa kat tad ćemo radno vrijeme uskladiti sa EU, pronađite mi u Italiji, Austriji ili Njemačkoj trgovački centar koji radi subotom do 23 sata ili nedjeljom do 15. Ne postoji. Kada ćemo uskladiti plaće ali profiti nisu usklađeni, profiti trgovački su veći u Hrvatskoj nego u tim zemljama. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Kolega Marić, zaista sam i svjedokom da sam bio u Austriji i subotom je jedna robna kuća koja je i kod nas posluje radila samo do 11 sati, mogli ste kupiti samo, nedjeljom dakle uopće ne radi, dakle ta ista robna koja kod nas radi nedjeljom do 21 navečer. Plaća, ono što ste zaboravili o neisplati plaća ili nezaposlenosti, zaboravili ste i plaću koju isplaćuju neki u bonovima, u bonovima te iste dakle, robne kuće, dakle samo u njima možeš kupiti, dakle u tim gdje ti je gazda, tko ti je gazda, kod njega možeš i kupiti. Ne možeš u nekoj drugoj robnoj kući za te iste bonove, dakle bonovi su postali platežno sredstvo u RH. Protuzakonito, tako je. A što se tiče čovjeka, rada i kapitala najbolje je to opisao ali su ovi lijevi zaboravili, Karla Marksa koji je napisao rane radove u kojima zapravo opisuje ono što je Emil Zola opisao u svom romanu Germinal o trnom, crnom iskorištavanju radnika i da kažem, rad alisa avangarda radničke klase po, izrabljivanje što kažu čovjeka, to su oni potpuno zaboravili, oni su još u liberale i više ne znaju ništa što rade.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Franjo Lucić, replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa evo ja bih se osvrnuo na izlaganje kolege Grubišića a ne bih se ni složio sa ovim novim zakonom ili bi bio tu podijeljenog mišljenja kada se govori da će opet … [[Govornik se ne razumije.]] prodavati svoju robu u ovim velikim trgovačkim centrima. Pa postavlja se pitanje kako će to oni prodavati u holovima ako istovremeno na svojim policama već imaju takvu ili sličnu robu, pa to dolazi u koliziju dakle, ja kao vlasnik trgovačkog lanca kupio sam robu po sto kuna a ovdje ću dozvoliti da mi OPG-ovi privatni prodaju po 70 kuna i oni će svoju robu prodati što je o.k. a ja svoju neću prodati, pa kako će onda taj trgovački lanac i tko će njemu odrediti da OPG-ovi moraju svoje proizvode prodavati u holovima što je za OPG-ove dobro ali mi smo svjedoci da upravo pišemo zakone koji su neprovedivi pa smatram da će i ovo se isto tako dogoditi i da neće biti provedivo. No postavljam pitanje šta je sa onim ruralnim djelom Hrvatske koji nemaju visoke trgovačke lance, gdje će oni svoje proizvode prodavati. S druge strane kada govorimo o drvo masi ili bio masi, onda moramo to prepustiti tvrtkama koje se sa tim bave. Nepojmljivo je danas da Hrvatske šume osnivaju svoje tvrtke i oni prodaju tu masu a na drugoj strani bio masu nemaju oni koji bi proizvodili i napravili ko generacijske sustave i danas nemaju dovoljne količine bio mase. Sa druge strane zakona, samo kažemo kazna je tolika, kazna je tolika. Mi smo uništili sa kaznama naša mala gospodarstva i obrtničke radnje jer kad dobijemo kaznu od 20 tisuća kuna taj čovjek se više ne može oporaviti i to je ono što stalno govorimo, represija, represija, represija.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Kolega Lucić, evo spomenuli ste ruralne krajeve. A ja bih rekao da su oni koji su najruralniji zapravo oni najistočniji dijelovi Hrvatske npr. općina Drenovci i sela u općini Drenovci, od Strošinaca i Đurića, Podgajaca, itd. koji u svojoj stočarskoj proizvodnji, svinjogojskoj proizvodnji zaista nemaju ili nemaju uopće robne kuće nigdje u blizini. I sada voze svinje u Rijeku, dakle u one primorske gradove gdje misle da će postići veću cijenu jer ona je tamo veća jer nema proizvodnje takve. Da, voze dakle svinje, ali autocestom A3 ili onom do Rijeke, A1 valjda, moraju platiti cestarinu, bez vinjeta, bez ikakvih mogućnosti da im se olakša ta cijena prijevoza. Osim toga moraju kroz svaku županiju se valjda javiti veterinarskoj inspekciji kada provoze robu, svaka županije da se jave. Dakle, jedna otežavajuća okolnost koju ova država ne nastoji ničim pripomoći kako bi olakšala tu plavozelenu magistralu. A onda kada dođu tamo, onda zapravo kada zbroje troškove prijevoza, goriva, nafte, kamiončića, itd. otprilike od 3 svinje koje odvezu od 200 kila, jedna je za troškove prijevoza i provoza do recimo Rijeke ili nekog drugog mjesta, o Splitu da i ne govorimo. Tako da malo bi mi trebali gledati naše ljude, naše poteškoće naših ljudi i njihove probleme, a puno manje europske direktive i zakone.
Igor Rađenović, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa kolega Grubišić, vi ste u svojoj raspravi između ostalog, kritike ove Vlade i govoreći o svim drugim zakonima, dotakli ste se istina Bog i ovoga zakona pa ste između ostalog rekli da ovaj zakon neće olakšati ni pospješiti trgovinu u Hrvatskoj i zato nisam iza … granica čuo nijedan argument. Baš suprotno, baš sve odredbe ovoga zakona olakšavaju i pospješuju trgovinu pa i ovo oko OPG-a pa imate replike. Ja nisam vidio, možemo razgovarati oko toga je li to dovoljno, jel' bi trebalo još više olakšati ili pospješiti trgovinu, ali ja nisam vidio niti jednu ograničavajuću odredbu ovih izmjena i dopuna zakona u tom smjeru. Pa ste ponajviše kritični bili upravo u tom članku 68. ili članku 14. ovih izmjena i dopuna, oko tih 30 tisuća pa ste, ako sam dobro zapamtio, rekli da je nakana ove vlasti da spriječi i uništi, unakazi malog poduzetnika na tom polju. Ta odreda od tih 30 tisuća kuna, taj oprez grijeha, postojao je i u prethodnim zakonima, gospodine Grubišiću, znači ovo su česte izmjene i dopune zakone u ovih proteklih 5 godina, vi ste sjedili u ovoj sabornici i usvajali ste te zakone, ne znam jel' ste bili za ili protiv, ali ta odredba je postojala u zakonu. Sada je olakšavamo, sada sa jedne strane, dakle ne dolazi obavezno do pečaćenja u roku od 5 dana, može se zapečatiti kasnije od 30 dana. A, kažem, kaznene odredbe koje su bile daleko više, bile su kazne od 50 tisuća padaju na 5, evo za članak, samo sekundu, za članak 70. sa 50 na 5 najniža kazna, sa kazne na prekršajnu, a najniža kazna sa 50 na 5, članak 71. sa 30 na 4, članak 71a. sa 20 na 3 najniža kazna, članak 71b. sa 10 na 2, znači smanjuju se u tom pogledu kazne, ostala je ta 30 kao posebna mjera kada vam zapečate lokal da bi ga mogli otpečatiti prije 30 dana, da imate ekonomski interes oko toga. Od 235 poduzetnika koji su tu nesreću doživjeli prošle godine, 175 je iskoristilo tu mogućnost. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Evo, kolega argumenti kojim vi baratate su potpuno minorni kada ocjenjujete da nije istina ono što sam ja rekao, potpuno su zanemarivi ako imate saznanje koje je rekao vaš ministar, gospodin Maras da je za dvije godine, dakle nestalo 4000 obrta u RH od toga većinom malih trgovina i malih trgovaca. 4000, zapamtite tu brojku pa onda možete nešto govoriti. A osim toga, gdje je to u zemljama zapadne Europe velike robne kuće trgovačkih lanaca rade nedjeljom? Recite mi gdje, osim u Hrvatskoj. I onda možete govoriti, nemojte govoriti napamet i unaprijed ili samo zato što sam ja nešto izrekao. Pa eto moram udariti kontru. Ne morate, ne morate jer činjenice vam govore jasno i glasno, argumenti su vam tu. Vaš ministar je to izrekao, ne ja. 4000 obrta je zatvoreno u Hrvatskoj.
Nastavljamo raspravu. U ime Kluba zastupnica HNS-a, kolega Petar Baranović, Srđan Gjurković.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Poštovane kolegice i kolege, uvaženi gospodine zamjeniče sa suradnicima. U ime kluba HNS-a nekoliko riječi o onome što ovaj zakon donosi i o onome što ova namjera izmjene Zakona o trgovini zapravo simbolizira i znači. Nažalost danas živimo u zemlji u kojoj je trgovina i tercijarna djelatnost najdominantniji dio nacionalnog gospodarstva, industriju smo manje-više uništili, ostali su ostaci ostatak nekadašnje industrije, poljoprivreda nam je već dugo godina u silaznim trendovima, zapravo od ratnog i postratnog doba pa do danas i najveći dio zaposlenih onih koji imaju tu privilegiju u Hrvatskoj da rade i da primaju plaću, kakvu takvu za svoj posao radi upravo u trgovini. Iz tog razloga naravno taj zakon ima posebno značenje među hrvatskim zakonima, važno za hrvatsko gospodarstvo. O njegovim dobrim ili lošim stranama ovisi sudbina i egzistencija jako puno ljudi. On je odraz i političkog promišljanja i pristupa trgovini, pristupa velikim, srednjim i malim i ono što možemo na početku ove rasprave mi u HNS-u zaključiti to je da smo stvar svih ovih 20 godina kada je u pitanju stvaranje pravnih okvira za poduzetništvo i trgovinu, stvar smo doveli do apsurda. Ovih 20 godina smo se zapravo iz garniture u garnituru Hrvatskih Vlada takmičili, tko će više zakomplicirati stvari, tko će stvoriti više točaka… u procesu zasnivanja nove djelatnosti koje mogu biti i prostor za korupciju, reketarenje, stvaranje dodatnih troškova, oduzimanje vremena i vrijeme je resurs koji u svijetu biznisa znači i košta. I evo sada pred sobom konačno imamo izmjene i dopune Zakona koje idu u pravcu smanjenja administrativnih barijera, a samim time i uštede vremena i smanjenja administrativnih troškova, uvođenja nekih novih mogućnosti za gospodarske subjekte u Hrvatskoj ne samo za velike nego za promjenu malo mislimo i o malima, i to je ono što HNS pozdravlja jel to je jedna od temeljnih komponenti našeg političkog programa i promišljanja. Konačno smo se počeli vraćati u okvire racionalnog, logičnog, jednostavnog, jeftinijeg, lakšeg. 20 godina smo stvorili klimu u kojoj svaki mali ili srednji poduzetnik i obrtnik pri spomenu riječi politika dobiva fleke od nervoze. Baš upravo među tom populacijom smo ne samo mi u zakonodavnoj nego i kolege iz izvršne vlasti i država kao institucija i kao simbol najnepopularniji. Zašto? Jel smo stvari radili obrnuto. HNS se zalaže za stvaranje pravne države, za funkcioniranje pravne države, za zaštitu potrošača ali ne možemo prihvatiti praksu koja je vladala u ovoj zemlji 20 godina da primjerice Državni inspektorat bude samo jedna poluga za punjenje proračuna, da vrlo pragmatično i vrlo nekorektno često u praksi postupa na sljedeći način, da ne sankcionira onoga koji je potpuno u crnom, koji je gospodarski beznačajan, neorganiziran tko radi u nekakvom kaosu nego da se cilja upravo one srednje i male poduzetnike koji su u kontinuitetu poslovanja, koji plaćaju ogromne poreze na svoju veličinu i broj zaposlenih, koji redovito isplaćuju plaće. One koji imaju na računu kod tih se ide, kod tih se traži dlaka u jaju, te se kažnjava, te se batina 20 godina. I onda se pitamo zašto se zatvaraju obrti, zašto propadaju srednji poduzetnici? Zbog čega žute trake? Genijalno rješenje u ovom zakonu, nema žutih traka za svaku stvar, nema žutih traka, nema zatvaranja. Počinili ste prekršaj, primjerice, prodali ste djeci maloljetniku, niste ga dovoljno dobro percipirali dečko ima 17 godina kupili ste cigarete, napravili ste taj propust ali ne zatvara se dućan, plaća se kazna, dućan radi dalje. Ono što je govorio kolega Grubišić eto i danas imamo dan kada se slažemo, zatvaranje hotela na način da se usred sezone istjeraju gosti. Tu krutost koja izlazi izvan okvira racija moramo konačno početi suzbijati u ovom društvu. Liberalizacija i olakšavanje poslovanja u prodaji drvne robe, robe iz područja šumarstva, za pohvalu. OPG apsolutno za pohvalu, jedno od rješenja ne cjelovito rješenje za OPG-e znamo jako dobro u ovoj sabornici koliko je tu situacija teška, ali jedno od rješenja da. Iz svog osobnog rješenja znam da onaj tko u ribarstvu ili poljoprivredi kontrolira kompletni proces od izlova ribe i dizanja ljetine, dorade proizvoda, plasmana u vlastitoj režiji taj opstaje onaj tko daje naveliko. Taj je predmet monopola protiv kojeg se moramo boriti u ovoj zemlji i protiv kojih se do sada nije realno borila Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja i institucija koje bi trebali štiti građane ove zemlje, obrtnike i poduzetnike. To su činjenice. Sigurno neće svi OPG-i kroz ovo naći rješenje u svom poslovanju ali bit će ih dio, bit će dio koji će na taj način zaključiti kompletni proces od polja do potrošača i kontrolirati vrijednost robe u cijelosti. Danas imamo u velikim trgovačkim centrima supermarkete koji prodaju voće i povrće isključivo iz uvoza. To sam neki dan osobno primijetio odlazeći po špeceraj kako kažu ovdje u Zagrebu. Zašto to radimo u situaciji kada je ove godine primjerice rekordni uroda jabuka u Hrvatskoj kada su se te jabuke plaćale kunu ljudima, prva i druga klasa, dovodimo se u situaciju da poljoprivredni proizvođač ne može jednostavno kampanjski prodati svoj urod. Zato HNS pozdravlja svaki napor predlagatelja zakona da omogući lakše, jednostavnije, jeftinije poslovanje obrtnicima i poduzetnicima. 30 tisuća kuna netko je to spomenuo je kazna koja se predviđa za najteže prekršaje zakona. Ono što također želim reći u ovoj raspravi, a što jest istina o hrvatskom gospodarstvu i poduzetništvu je da nismo imali do sada praksu jednakog metra za sve. Imali smo situacija u kojima su žute trake na malim dućanima. Kada smo imali situaciju da su žute trake na velikim prodajnim centrima? Kad? Da li netko zna? Možda ja osobno nisam primijetio takav slučaj pa je to moj propust. Bilo bi mi drago da me u replici netko od kolega upozna sa takvom situacijom u ovih 20 godina da je netko zatvorio veliki robni lanac. Pitanje gradacije prekršaja također u ovom zakonu jako dobra stvar o kojoj se razmišlja, ali isto tako je za razmisliti i pitanje o visini kazne za počinjeni prekršaj. Da li je praktično da li je realno, da li je logično, da li je pravedno i da li je održivo da netko za prekršaj tko radi dnevni promet od 3, 4 tisuća kuna plaća isti prekršaj kao i neki gospodarski subjekt koji radi dnevni promet u jednoj smjeni od 500 tisuća kuna? Takvome se isplati platiti kaznu. Takvome se kaznu koja je jednaka za njega kao i za onog najmanjeg, najranjivijeg takvome se isplati platiti kaznu i kršiti zakon. to su stvari o kojima moramo razmišljati. Prodavanje po drukčijoj cijeni ne isticanje cijene u jednom malom obiteljskom dućanu na uglu koji radi 5, 6 tisuća kuna čitav dan da li ima minimalne marže, ne može ostvariti marže koje može ostvariti veliki centar. Njemu je kazna kobna a ovome nije ni odbojna. Kazne su stvar koja treba biti korektiv ponašanja, one ne služe za uništavanje i batinanje one služe za preodgoj i korigiranje ponašanja gospodarskih subjekata, obrtnika i najvećih. Da li smo tako do sada funkcionirali? Nismo. Stvar smo donijeli do apsurda i zato ovaj zakon koji ima u svom sadržaju elemente liberalizacije za male, otvaranja novih mogućnosti, smanjenja administrativnih zapreka, pojednostavljenja postupka, pojeftinjenja je za svaku pohvalu. I Klub Hrvatske narodne stranke će podržati ove izmjene i dopune zakona uz nadu da će Ministarstvo gospodarstva ovo o čemu sam koristivši ovu raspravu govorio za ovom govornicom sagledati i da ćemo se početi referirati na ono što je realno, što se stvarno događa ovom društvu, da ćemo početi promišljati kako gospodarstvenicima dati motiva, vratiti povjerenje u politiku, u njenu odgovornost, racionalnost, promišljenost i dobru namjeru. Dame i gospodo ne doživljavaju nas ljudi više tako, ljudi nas doživljavaju kao one koji kreiraju batinu, dajmo malo da se ta percepcija promijeni pa da nas počnu obrtnici i oni koji rade, oni koji su dovoljno hrabri i energični da rade u ovim vremenima dajmo im šancu da nas počnu doživljavati kao … [[Govornik se ne razumije.]]
Kolega vaša rasprava je izazvala 11 replika. Đurđica Sumrak.
Hvala vam lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Baranović, kao prvo htjela bih reći da nažalost ovaj zakon neće ništa riješiti, one krucijalne probleme u Hrvatskoj a to je s ovim zakonom ćemo, nećemo riješiti ništa a ponajmanje kupovnu moć građana. A upravo zbog toga je kao ovaj Zakon o trgovini rađen. Rekli ste na početku svog izlaganja da je trgovina u Hrvatskoj tercijarna djelatnost. Nažalost moram reći nije nego primarna a nažalost to je istina a trebalo bi biti obrnuto, trebala bi biti proizvodnja primarna a nakon dobro osmišljene proizvodnje tada bi radnici imali plaću, seljaci bi imali prihod i onda bi se ta trgovina mogla odvijati pod posebnim, evo ga uvjetima, možda sa nekim olakšavajućim uvjetima. Vratila bih se jednako tako kada ste spomenuli rural, pa vidite problemi su užasno veliki mi nemamo uopće strategija nikakvih, nemamo evo, prvenstveno ću reći nemamo strategiju razvoja poljoprivrede. A da bismo bilo kakva sredstva iz Europske unije povukli mi moramo imati strategije, strategije u Hrvatskoj nema. Zašto? Zbog nesposobnosti. Zašto? To se morate zapitati vi jer ste sa vladajućima zašto 4 tisuće obrta zatvorenih, to dobro znate i malo ste determinirali. Zašto žute trake na obrtnicima, zašto FINA sjeda na nekome tko je dužan 1000 kuna a netko tko je 13 milijuna kuna i prijatelj je eto FINA jednostavno zaboravi sjesti na njegove račune? Zašto? Pa to je pokvarenost ove vlasti.
Odgovor na repliku Petar Baranović.
Uvažena kolegice Sumrak kada govorimo o pokvarenosti, onda je vrlo pokvareno ovoj Vladi imputirati sve ono što je dobila kao gotov sustav, okoštao, okorjeo u onome svemu što se događalo poduzetnicima, obrtnicima, govorio sam u kontekstu 20 godina, bio sam toliko korektan da ne apostrofiram ničiju partikularnu odgovornost. Toliko korektan. Ali ako ćemo gledati matematički, znate ne idu vam baš srazmjeri u korist. S obzirom da su ti isti građani na njihovu veliku žalost dali vašoj opciji ovih svih godina puno više povjerenja nego drugima i to ih je koštalo. Šta se tiče tercijarne, primarne i sekundarne djelatnosti, koristio sam se stručnim terminima i klasifikacijom djelatnosti u te osnovne grupe, trgovina jest tercijarna djelatnost a proizvodnja ne može biti primarna. To je tako. A da li ijedan zakon, pojedini zakon može riješiti sve probleme koji su kompleksni, dugogodišnji, duboko ukorijenjeni. Nije realno. Znate, Biblija je jedna knjiga na koju se naslanja zapadna civilizacija ali nije riješila sve probleme. Pa kamoli će onda jedan zakon ili jedne izmjene i dopune zakona kakve je ovaj Sabor nažalost zbog dinamike života, promjene, okolnosti i teškoća u kojima živimo rješava mjesečno na desetke.
Franjo Lucić, replika.
Hvala lijepo, pa evo, ja bih se osvrnuo na izlaganje kolege Baranovića i naravno nije mi namjera uopće politički govoriti. Činjenica je i ono što sam rekao maloprije da upravo kaznene odredbe o kojima ste vi govorili nisu primjerene i nisu pogotovo primjerene za male proizvođače, za one ljude koji kaznenim odredbama činimo sve da ih zatvorimo i da nikada više ne budu u funkciji. To su pokazatelji prije svega u mojoj Požeško-slavonskoj županiji jer upravo govorim o stvarima koje su se događale. Kada sam i u prošlom vremenu govorio o represivnim mjerama porezne politike, govorim naravno i danas o tome. Jer zatvoriti jedan ugostiteljski objekt zbog ne znam manjka ili nekog slučajnoj neplaćanja mi smo ovim odredbama a to je 20 tisuća kuna uništili taj trgovački ili ugostiteljski objekt a svjedok sam da je jedan gospodin koji ima slučajno sedmero djece faktički mi smo uništili njegovu obitelj. Zašto takve represivne mjere? Zašto ne neke mjere koje su daleko lakše ili nisu toliko financijske prirode? Jer kao što sam rekao, mi smo sa takvom represivnom mjerom čovjeka uništili. On nema mogućnosti platit 20 000 kuna i uništili smo trajno njegovo poslovanje, a samim tim uništavamo i njegovu obitelj. On je preživljavao, tu nisu neki veliki prihodi u takvim mali trgovačkim obrtima ili ugostiteljskim radnjama, ali zamislite njegovih sedmero djece ovakvom politikom represivnih kažnjavanja nema mogućnosti za budućnost i pitanje je njihovog preživljavanja. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Ali kolega, nitko nikoga ne tjera da krši zakon. … [[Upadica se ne razumije.]] Za kršenje zakona se… … [[Upadica se ne razumije.]] Ma molim vas. Odgovor na repliku, Petar Baranović.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolega Lucić, sedmero djece nema nitko slučajno ali ostavimo to na stranu, naravno to je ozbiljna stvar. Ovo što ste vi rekli, upravo naznake ovim izmjenama i dopunama su naznake ugrađene da politika promišlja promijeniti pristup prema tim obrtnicima i srednjim poduzetnicima. Pa visoke kazne i batinanje obrtnika i poduzetnika se ne događaju ni u zadnja tri mjeseca ni u zadnje tri godine ni u zadnjih šest godina. One su relikt razmišljanja iz bivšeg sustava u kojem su poduzetnici i obrtnici klasni neprijatelji. To je tako i ostalo ukorijenjeno u mentalitetu naših ljudi. To je ostalo ukorijenjeno u mentalitetu naših ljudi. Iz obitelji sam koja je bila obrtnička u onom sustavu i sam sam s 19 godina otvorio obrt i znam kako to izgleda. I ja se slažem sa svima koji u ovoj raspravi podržavaju da kažnjavanje bude odgojno, da kažnjavanje korigira ponašanje poduzetnika i obrtnika, da ih navede da poštuju zakon i da u tome imamo jednak metar prema velikima i prema malima i da ne može inspektorat funkcionirat pragmatično. Aha, ovaj nema love na računu, u dugovima je, njemu nećemo ni ići, nemamo šta naplatiti. To je istina o funkcioniranju Državnog inspektorata u zadnjih 20 godina, a ovaj radi, muči se, pedantan je u poslu, plaća poreze, isplaćuje plaće, e njega ćemo satrat, ima 100 hiljada kuna na računu, ajmo mu obrijat 40, treba ispuniti mjesečnu kvotu. Nije funkcioniranje inspektorata rad na lopati u rudniku ugljena u kojem morate iskopat toliko i toliko tona nego je da postupa ispravno, pravično i u skladu sa zakonima, ciljajući svoju temeljnu svrhu, a to je da preodgaja, korigira, ispravlja, a ne da uništava. Hvala lijepa.
Hvala. Krešimir Bubalo, replika.
Hvala lijepo. Kolega Baranoviću, govorili ste o prekomjernom uvozu u Republiku Hrvatsku poljoprivrednih roba. To je samo znak ne Zakona o trgovini kojeg treba mijenjati nego jasne strategije, posebno u poljoprivredi. Tu jasnu strategiju trebat imat Ministarstvo poljoprivrede kad govorimo o pakirnicama, sortirnicama, hladnjačama, ali onda i u distributivnom kanalu. Jer kad naš proizvođač želi prodati svoju robu mora platiti reket da bi došao na policu, a kad tu robu i proda onda dobije ugovor kojim se plaća ne u 60 dana nego u 180 dana i to obično bude u kontra robi ili kompenzaciji. To su naši problemi. A i imamo i strane robe upravo u stranim trgovačkim lancima. Vi ste maloprije govorili o žutoj traci i kad je neki trgovački lanac zatvoren. Ja sam maloprije govorio o Puljanki koja je bila u jednom trenutku blokirana pa svoj promet nije uplaćivala na žiroračun. Tu ne treba žuta traka, tu treba lisice na ruke za prevaru upravo naših proizvođača kojima nije uplaćena roba.
Odgovor na repliku, Petar Baranović.
Uvaženi kolega Bubalo, pitanje uvoza strane robe. Mi smo prihvatili norme slobodnog tržišta, prihvatili smo taj koncept, ušli smo u zajednicu europskih država i ne možemo na krut način, kršeći temeljne postulate funkcioniranja zajedničkog europskog tržišta rješavat pitanje naših proizvođača. Ali ovakvim taktičkim potezima koji su dio strategije možemo otvarat našim ljudima mogućnost da rade jednostavnije i jeftinije, s više šansi, s manje batinanja. Kad je u pitanju plaćanje, da i to pitanje ste dobro otvorili, otvarao sam ga prije nego što ste vi došli u ovaj saziv kao saborski zastupnik za ovom govornicom kad je u pitanju plaćanje poljoprivrednicima robe na veliko i to jest realni problem i očekujem od institucija ove države da kontroliraju koliko će se platiti fakture kad se bude sljedeći put dizalo žito, kad se sljedeći put bude dizao suncokret, kad se sljedeći put bude dizao kukuruz. Dužnost je države i institucija pravne države da jednak postupa u svim situacijama, a pitanje je, strategija poljoprivreda je pitanje opstanka ne samo nekih regija u Hrvatskoj nego je i pitanje opstanka nacionalnog gospodarstva. Nemojmo se zavaravat, čipovi nisu rezervirani za nas.
Stjepan Milinković, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa slažem se s ovim zadnjim dijelom što ste govorili kolega Baranović i nisam se javio za repliku u onom dijelu gdje ste nas pozivali na repliku kad ste govorili o onim prekršajnim odredbama. I zapravo sam suglasan u većem dijelu i onome gdje ste govorili o nužnosti zaštite potrošača pa i nužnosti i potrebi zaštite obrta, obrtnika i mislim da je to izuzetno važno naglasiti. Ali kad je ono bio Zakon o obrtu onda su obrtnici dali primjedbe na 9 strana koliko se ja sjećam, nijedna nije uvažena. A vidite, jedna Bavarska zemlja zna se u Njemačkoj koja ima takvu snagu da je obrtništvo jednostavno na prvom mjestu. Mislim da to je isto vrlo važno znati i biti. Ali u onom dijelu gdje se s vama ne slažem, da ste rekli da je poljoprivreda posljednjih 20 godina u silaznom trendu, jednostavno, govorili ste ono ratno, postratno vrijeme. Ja želim reći, grafički govoreći, može biti … nekakve da kažem tako kretanja. Jer znamo, uvođenjem onih operativnih programa mnogi naši poljoprivrednici su podigli nasade, mnogi su naši unaprijedili govedarstvo, povećali proizvodnju i u tom smislu su se dogodili značajni iskoraci. Ali ovo što se dogodilo u posljednje dvije godine, ovo je ta silazna putanja, trend nezapamćen. I sad ove mjere sve o kojima se govori da će to pomoći od liberalizacije da OPG-i mogu proizvoditi, da se kupuju evo jednostavno junice za proizvodnju mlijeka. To su palijativne mjere, a znate šta palijativa u medicini znači za umirućeg bolesnika. To je problem i bojim se kad se ta poljoprivreda jedanput slomi, kad se uništi to onda ni šest reanimatologa neće povratiti natrag. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, Petar Baranović.
Poštovani kolega Milinkoviću, vi jako dobro znate istinu o poljoprivredi i vi i ja bi vrlo vjerojatno uz još par zastupnika u ovom Saboru mogli o poljoprivredi debatirati do sutra ujutro. Strategiju smo tribali imati u startu. Generalno gledajući trendove ima oscilacija ponekih, oscilacija kratkotrajnih u minulim vremenima, ali generalno gledajući mi gubimo tu bitku i potreban nam je preokret, potrebno nam je vraćanje optimizma i kreiranje novih mjera, novog pristupa ali ne samo u hrvatskoj politici nego i u promjeni mentaliteta i načina razmišljanja hrvatskog poljoprivrednika. Potrebno nam je sustavno mijenjanje. Spomenuli ste obrtnike. Ako dobro pamtite kad se glasalo o novom Zakonu o obrtu ja sam bija protiv. Dovoljno.
Ingrid Antičević-Marinović, replika.
Kolega temeljna vrijednost ovog prijedloga zakona mislim da bi takvi trebali i biti svi, da ima jedan pravedniji odnos, pravedniji odnos prije svega prema onim malima. Puno ste o tome govorili, navodili i primjere, pogotovo istaknuvši upravo primjer ono što će olakšati ovim zakonom oni mali trgovci da im se neće zatvarati dućan ukoliko su napravili jednu manju pogrešku i adekvatno tome morati platiti prekršaj odnosno kaznu, ali ne utoliko da im ugrozi čitavo poslovanje. Postavljate ovdje jedno pitanje, mislim da se može i tome doskočiti, jer ono što učine mali takvi mali prekršaji koje čine veliki njima se često, to smo vidjeli različite situacije u praksi isplati više plaćati takve kazne nego postupiti sukladno zakonu. Međutim, mislim da bi i tome trebali doskočiti na način ukoliko to čini netko, pogotovo će se to odnositi na ove velike namjerno, dakle ne otklanja takvu jednu nepravilnost nego mu je radije i više mu je isplativo platiti manju kaznu, takvu malu kaznu. Ukoliko bi se to opetovalo, dakle u jednoj ukupnosti drastično tako ga kazniti, tako i na takav način stvoriti dojam odnosno poruku da su svi dužni poštivati zakon. I htjela bih vam još nešto reći. Mislim da se to odnosi na svih nas ovdje. Dakle, samo jedan zlonamjeran, nedobronamjeran čovjek može ovakvom prijedlogu dati primjedbe, može govoriti o tko zna kakvim drugim stvarima, a kad su bili u prilici, dakle takvim malima dolazili su nekoliko puta. Ništa im se nije opraštalo, dok onim miljenicima, dok ga vrve naši sudovi koji su mogli izdavati samo onda rješenja o obustavi jer su ih tužili tek onda kad je nastupila zastara.
Odgovor na repliku, Petar Baranović.
Hvala lijepa. Uvažena kolegice Antičević-Marinović, ja se slažem sa onim što ste kazali i još jednom apostrofiram da ovaj zakon, ove izmjene i dopune zakona neće riješiti sve nepravilnosti, sve nelogičnosti u funkcioniranju hrvatskog gospodarstva ni u sektoru trgovine. Ali je početak, dobar je signal za svaku pohvalu. Njegove temeljne promjene su pozitivne i daju šansu da preokrenemo ono što se događalo zadnjih 20 godina, a to je gubitak povjerenja u politiku, u zdrav razum najodgovornijih ljudi u ovom društvu, onih koji nose najveći teret odgovornosti a to smo mi i izvršna vlast. I isto tako moraju vratiti optimizam. Ako ljudima ne vratimo optimizam, ako ne vidu da počinjemo raditi suvisle stvari, pravične, konkretne koje im olakšavaju život, ako ne primijete da smo promijenili trend bez povratka, nade i povjerenja nećemo izaći iz ove krize.
Draženko Pandek, replika.
Zahvaljujem. Evo poštovani kolega osvrnuo bih se prvo na vašu primjedbu kako nema žutih traka dakle na ovim velikim centrima što bi možda impliciralo da su ti centri privilegirani ili na neki način bliski sa svim inspekcijama koje su nadležne za njihovu kontrolu ili pak sa vlastima koje kontroliraju te inspekcije. Mislim da je ta konstrukcija ipak na sreću prilično nevjerojatna. No, slažem se da bi se prekinule špekulacije javnosti o tome koje mogu biti sigurno prilično opasne bilo bi jako dobro da se i objave podaci da li je vršen inspekcijski nadzor velikih trgovačkih lanaca, u koliko navrata, te koje su bile utvrđene nepravilnosti i sankcije ako ih je bilo. Dalje bih se osvrnuo na vašu opservaciju kako nije najsretnije ili dobro rješenje da se plaćaju iste prekršajne kazne od strane gospodarskih subjekata bez obzira na njihovu ekonomsku snagu. Ta opservacija izaziva moje slaganje. U skandinavskim zemljama je uobičajeno na primjer da se prekršaji plaćaju prema ekonomskoj snazi i fizičkih i pravnih osoba. Svakako je to model koji bi i mi morali primjenjivati. Naravno imamo problem u odnosu na skandinavske zemlje što tamo nadležne institucije, prekršajni sudovi imaju puno bolje podatke o stvarnoj ekonomskoj snazi, dok kod nas su ti podaci vrlo često prikriveni i to je donekle možda rješivo da se i propiše čak i kaznena odgovornost što i je propisana kaznena odgovornost u nekim slučajevima za lažno svjedočenje o svojim primicima, o svojem dohotku, o svojoj ekonomskoj snazi. 20, 30 njih možda će se izvući ali ona jedna kojega se uhvati da daje lažne podatke treba stvarno primjereno i oštro i zakonski kazniti i mislim da je to onda put prema pravoj primjeni i ovakvih instituta.
Odgovor na repliku, Petar Baranović.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Pandek, drago mi je da se slažete dobrim dijelom s mojom raspravom. A o odnosu politike na svim razinama spram velikih i malih referirat ću se na jednu konkretnu situaciju iz moje političke karijere dosadašnje koja se tiče funkcioniranja grada Šibenika i trgovačkih centar. 2010.godine je donesena je uredba o najvišoj tarifi za komunalni doprinos pri gradnji objekata u RH i tad je propisano da najveća suma može biti 135 kuna po metru kubnom. Tad smo moj kolega i ja dobili zadatak od gradonačelnika s obzirom da smo imali jednu tarifu od 150 m uskladimo akte grada i naišli smo na sljedeću situaciju. Građanima se naplaćivalo 150 kuna po metru kubnom a trgovačkim centrima 45. i mi smo to promijenili, Bogu hvala. Njima smo digli na maksimum a građanima smo smanjili na privremenu mjeru. Znate koja je konzekvenca bila, u našem mandatu se otvorilo najviše trgovačkih centara u gradu Šibeniku jer ono koliko mogu danas u trgovini i koliko su minuli godina po dosadašnjim kondicijama trgovački centri zarađivali. Nije apsolutno problem njima platiti. Veliki su se pobrinuli za sebe. Prema njima moramo biti korektni, moramo zakone slagati sukladno Ustavu, pozitivnoj praksi europskog prostora ali ono nad čim se moramo duboko zamisliti u hrvatskoj politici kako spasiti čovjeka i male u životu i u gospodarstvu.
Mile Horvat replika.
Zahvaljujem se. Kolega Baranović ja dijelim vaš entuzijazam kada vi očekujete da će se ovim zakonskim prijedlogom poboljšati prije svega položaj OPG-a, možda je to formalno pravno i nomotehnički dobro urađen zakonski prijedlog. Međutim, suština stvari kaže da OPG-i se danas nalaze kao što su kolege rekli u vrlo teškoj situaciji. Naime, dok god veliki mega marketi uvoze i zadnju čačkalicu, dotle nema sreće za OPG. Dok god OPG-i moraju platiti visoku cijenu da bi sa svojim proizvodom došao na policu, malo atraktivniju policu jer nije svejedno na kojoj polici će mu biti proizvod dotle nema sreće za OPG. Mlijeko se spominjalo, dakle nije zdravo mlijeko ono koje ne kupuje seljak koji ima, koji kupuje hranu od otkupljivača mlijeka ima zdravo mlijeko a onaj koji to ne radi, koji ima svoju hranu to ima bolesno mlijeko. Dakle, to je nekakva loša logika i to ovaj zakon izmijeniti neće. Druga stvar, kad smo govorili o kaznama, dok god se kažnjavaju oni mali koji pokušavaju preživiti, ako nemaš, ako nisi se prijavio za Zampu, platiš 50 hiljada kuna, ako te uhvate da nisi radio prijavio, onaj mali tranzitor prijavio Zampu. Ukoliko nekakvu svoju plaću koju ne možeš ovoga trenutka isplatiti pa je ne isplatiš jer nemaš promet pa je sebi ne isplatiš dva mjeseca, platiš kartu 20 hiljada kuna. Ukoliko sad vidimo da smo ovdje uveli nekakvo plaćanje od 30 hiljada kuna, kako očekujemo da taj mali trgovac u jednoj maloj sredini hrani sebe, da preživi, da hrani sebe i možda još tamo nekakvu djevojčicu koja prima kod njega 1800 kuna plaće. Dakle to je nemoguća stvar. Isto tako se postavlja formalno pravno i pitanje, karakter ove uplate novčane. Ona u svakom slučaju nije kazna. Ona nije ni prekršajna ni kaznena sankcija. Ona je nešto što je izmišljeno, to što je bilo do sad napisano i predviđen zakon ne znači da je bilo dobro i o tome mora razmisliti.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku Petar Baranović.
Ta kazna uvaženi kolega od 30, odnosno uplata od 30 tisuća kuna koliko je meni poznato je relikt dosadašnji u zakonu. Nije novi izum, o njoj se da razgovarati. Slažem se s vama i to sam u svom izlaganju u ime Kluba HNS-a i istaknuo da visina kazni za pojedine prekršaje mora biti primjerena težini prekršaja i realnoj posljedici po onoga tko je počinio prekršaj, da li ga ona tangira ili ne ga ne tangira. Nije ista stvar da li će 5 tisuća kuna i 50 tisuća kuna platiti mali obrtnik ili ćete 50 tisuća kuna staviti velikom centru i jednako tako 5 tisuća kuna. Malog obrtnika boli 5 tisuća kuna, 5 tisuća kuna veliki centar koji radi milijunske dnevne in kase apsolutno oni to niti ne primjećuju, niti ne primjećuju a kamoli da bi korigirali svoje ponašanje i u tom djelu ste u pravu. A što se tiče OPG-a činjenica je da je ovo jedan korak na putu od puno koraka i da on daje šansu jednom djelu vlasnika i nositelja proizvodnje u OPG-ima da promijene svoju poslovnu politiku, da možda ne razmišljaju da na maloj površini se bave nisko profitnim, nisko vrijednim kulturama nego da s obzirom na šansu koja im se pruža da mogu dorađujući ili u svježem stanju prodavati svoje proizvode posebice voće i povrće da mijenjaju poslovnu politiku i da zaokruže i da drže pod kontrolom ciklus od momenta kad su na svojoj njivi do trenutka kad naplaćuju konačnome kupcu. Oni iz mog iskustva u ribarstvu koji su u ovih 20 godina jednako kao i ja sami kontrolirali kompletni u obiteljskom poslu, kompletni proces, ti su opstali. Oni koji su davali veletrgovcima na jednu vagu te sunce nikad ugrijalo nije, to je činjenica i to nećemo jednim izmjenama i dopunama zakona promijeniti ali moramo početi mijenjati pristup i generalnu politiku.
Nansi Tireli replika.
Zahvaljujem. Evo kolega Baranović, potpisujem sve što ste rekli i podcrtavam da je izuzetno opasno ovo nejednako postupanje između malih i velikih, podobnih i nepodobnih i da bi konačno tome evo trebalo stati na kraj ali voljela bih da jedan problem riješimo do kraja a to je ovih 30 tisuća kuna. Vi ste rekli da je to najviša kazna, nije. U ovom zakonu najviša kazna je 300 tisuća kuna barem koliko ja iščitavam a ovih 30 tisuća kuna oko kojeg se cijelo vrijeme sporimo, ja bi to jednostavnim rječnikom nazvala reketom. Dakle, to jeste bilo u dosadašnjem zakonu i upravo sada kada imamo ove izmjene Zakona bilo bi dobro da tu odredbu brišemo. Dakle, ukoliko ja prodajem cigarete osobama mlađim od 18 godina, ovaj zakon mi propisuje prekršajnu kaznu za pravnu osobu od 5-300 tisuća za fizičku osobu, obrtnika od 4-70 tisuća. Dakle Inspektorat će me kazniti zato što prodajem cigarete osobama mlađim od 18 godina, ali mi isti taj inspektorat, odnosno moja država daje mogućnost da uplatim 30 tisuća kuna kao mali obrtnik u roku od 8 dana i ukoliko donesem potvrdu da sam tih 30 tisuća kuna uplatila, oni mi neće zatvoriti obrt. E to je problem ovog zakona. Dakle država me ucjenjuje da će mi zatvoriti obrt ukoliko ne platim reket i slobodno ću reket državi 30 tisuća kuna jer meni se oprašta prekršaj, ja i dalje jesam obveznik ovih prekršajnih odredbi. Dakle, plaćam 30 tisuća da mogu raditi nesmetano i onda još plaćam zavisno od toga koliko mi u ovoj granici budu odredili. Zato predlažem da se ova odredba o 30 tisuća kuna briše.
Hvala. Odgovor na repliku, Petar Baranović.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Uvažena kolegice Tireli, mislim da vi mene niste dobro slušali. Ja u nijednom momentu u svom izlaganju nisam tvrdio da je 30 tisuća kuna najviša kazna propisana ovim zakonom. To ja izrekao nisam, ali je li to vama bilo potrebno da vi koncipirate svoju raspravu pa da stvari postavite tako, u to baš sada ne bih ulazio, ali mi je drago da se u svemu ostalome slažete sa mnom. To kada se laburista slaže tako dominantno sa mnom, to su rijetki dani i meni osobno su srcu jako mili. Hvala lijepa.
Jozo Radoš, replika.
Kolega Baranoviću, postoje poduzetnici i ljudi u Hrvatskoj koji poštuju propise i vode brigu o tome da plaćaju sve svoje obveze prema državi, ali postoji u Hrvatskoj razvijena i vrlo visoka kultura varanja i potrošača, međutim i države. U takvim uvjetima vrlo je teško postići pravu mjeru koja će omogućiti poštivanje propisa, a istovremeno kažnjavanje onih koji ne rade svoj posao kako treba. Tu mjeru svakako nije jednostavno naći. Ovaj zakon uvažava trenutak u kojem se nalazimo ide u prilog poduzetnika trgovaca, omogućava lakše poslovanje, smanjuje kazne, ublažava neke uvjete poslovanja, ali taj zakon naravno ne može sam sve. Kako će se ovaj zakon provoditi, to ovisi o inspekciji. Ne može inspekcija biti ona koja ne kažnjava velike, kažnjava male, koja ne kažnjava one koji se odupiru, koji su osorni, a kažnjava one koji su pokorni, ta inspekcija ne može biti dobra inspekcija prema tome na njoj će biti u velikoj mjeri odgovornost ukoliko će ovaj dobar zakonski prijedlog dati rezultate. No ta kultura varanja o kojoj sam govorio kolega Baranoviću, ona počiva na onome što smo danas ovdje vidjeli, a to je zauzimanje nekih kolega zastupnika da se ne poštuju zakoni ove zemlje. Dakle zastupnici koji donose neke zakone a plediraju za njihovo nepoštivanje su temelj kulture varanja u ovoj RH.
Odgovor na repliku Petar Baranović.
Uvaženi kolega Radoš, slažem se s vama da smo kulturu varanja u ovom društvu zadnjih 20 godina stavili na pijedestal. U tome i je ključni problem funkcioniranja ove države i nitko se razuman neće pa tako nisam ni ja govoreći u ime kluba HNS-a, neće se zalagati, ne može se založiti za nepoštivanje zakona, ali za realan pristup, za pravednost, za raciju u postupanju, u kreiranju zakona pa i u postupanju represivnih institucija kao što je Inspektorat, za to apsolutno da. S obzirom na dugogodišnji staž u privatnom poduzetništvu i činjenicu da i danas se krećemo u privatnom životu u miljeu tih ljudi, odgovorno tvrdim i to ljudi koji znaju taj sektor, znaju da je to notorna istina, da smo u mnogim slučajevima imali praksu da se gleda tko ima i da se Inspektorat koristi kao način za punjenje proračuna, da se odlazi kažnjavati ljude koji redovito isplaćuju plaće i da redoviti uplaćuju poreze i doprinose, koji rade ozbiljan posao, da bi im se skinulo s računa 30, 50 ili 100. Realna je istina o Državnom inspektoratu da je u pojedinim momentima radio na normu kao rudar u rudniku ugljena. Morao je toliko naplatiti. A s druge strane je notorna istina u hrvatskoj politici i društvu da je idolom poklonstvo prema velikima doseglo već granice ludila i racionalnog ponašanja. Činjenica je da se velike u ovom društvu ne kažnjava za njihove prekršaje zakona, nitko se ne zalaže da se velike proganja. Oni su danas okosnica hrvatskog gospodarstva, bitni su i kad posluju po zakonima treba im omogućiti najnormalniji rad.
Hvala lijepa kolega. Vrijeme. Boro Grubišić, replika.
Kolega Baranović, riječi i vas i vašeg kluba o kulturi varanja. Ova država i ova Vlada, prevara je stoljeća da je Planom 21 prevarila ovaj narod, toliko o kulturi varanja. Dakle Planom 21 je u stoljeću 21. prevaren ovaj narod maksimalno. A o tome da je trgovina tercijarna djelatnost kako ste to govorili, pa nekada je i turizam bio sekundarna ili tercijarna djelatnost, bilo je usputno ono, ajde negdje radiš, u Aluminiju Šibenik ili ne znam ni ja gdje pa još usput izdaješ i sobe i to je bila sekundarna djelatnost. Danas su sve oči uprte u turističku sezonu u RH, danas je turizam, kažu strateški, i reindustrijalizacija i poljoprivreda danas su primarni cilj RH. Ali turizam prije svega, već prilično razvijen, dobar, pokazuje rezultate oporavka u odnosu na prijeratne godine, znamo koliki je bio promet prije rata, a koliki je danas. Izrekli ste i čudnu formulaciju da je kazna od 30 tisuća kuna ako sam dobro shvatio odgojna mjera tako ste nekako rekli. ta odgojna mjera za velike i sami kažete nije nekakva velika školarina, ali za male za one obrte za onih 4 tisuće koji su zatvoreni za OPG-e tih 30 tisuća kuna je vrlo, vrlo skupa i visoka školarina i trebalo bi napraviti distinkciju, trebalo bi napraviti nekakvu razliku, diferencijaciju između tih malih i velikih jer 30 tisuća kuna za nekakav kafić ili nešto znači zatvaranje definitivno, uništavanje zapravo. Zbog toga sam ovu repliku i rekao, a što se tiče te djelatnosti.
E što se tiče vrijeme isteklo. Hvala. Petar Baranović odgovor.
Kolega Grubišiću ovo je zakon izmjene i dopune Zakona o trgovini. Kafići i restorani nisu predmetom rasprave danas niti predmetom ovih izmjena i dopuna zakona. Plan 21 je nešto što će građani prosuđivati kada dođu sljedeći parlamentarni izbori. U iduće dvije godine će se vidjeti da li smo ili nismo djelomično ili potpuno ga ispunili i u kojoj mjeri smo eventualno izigrali povjerenje građana. I jako je neoprezno s vaše pozicije koristiti termin prevara s obzirom da se nekim prevarama konkretno bavi DORH pa nema smisla da se podsjećamo o kojim se prevarama mikrolokacijski radi. Hvala lijepo.
Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo kasnije.
Na redu je Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o trgovini, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZ br. 603, rasprava o konačnom tekstu zakona je završena. Vlada Republike Hrvatske podnijela je amandmane nakon roka utvrđenog Poslovnikom Hrvatskog sabora. U sladu sa člankom 199. Poslovnika dajem na glasovanje prijedlog da raspravljamo i odlučujemo o amandmanima Vlade Republike Hrvatske. Molim da se izjasnimo tko je za to? hvala. Tko je protiv? Hvala. Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da smo većinom glasova, 80 glasova za i 36 glasova protiv, prihvatili prijedlog da raspravljamo i odlučujemo o amandmanima Vlade Republike Hrvatske. Pa molim predstavnika predlagateljice poštovanog zamjenika ministra gospodarstva Alena Leverića da obrazloži amandmane. Amandman broj 1 poštovani zamjeniče.
Članak 3. kojim se dopunjuje članak 6. briše se. Članak 3. briše se budući da se temeljem upisa u upisnik šumoposjednika, kao i prema važećim odredbama Zakona o šumama i drugim podzakonskim aktima, porijeklo robe iz šuma šumo posjednika dokazuje na temelju propisanih dokumenata od strane tijela nadležnih za područje šumarstva.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu o amandmanu broj 1. Vlade Republike Hrvatske. Nitko se ne javlja. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje amandman broj 1. Vlade Republike Hrvatske. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da smo amandman broj jedan Vlade Republike Hrvatske prihvatili sa većinom glasova 81 glas za, 33 glasa protiv i jednim suzdržanim glasom, te time postao sastavnim dijelom konačnog prijedloga zakona. Amandman broj 2. Vlade Republike Hrvatske poštovani zamjeniče.
Članak 25. briše se. Sukladno amandmanu 1. potrebno je brisati članak 25. konačnog prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o trgovini te se u tom smislu nomotehnički dorađuje izričaj.
Otvaram raspravu o amandmanu broj 2. Vlade Republike Hrvatske. Nitko se ne javlja. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje amandman broj 2. Vlade Republike Hrvatske. Tko je za? Hvala lijepa. Tko je protiv? Hvala lijepa. Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da smo većinom, 82 glasa za, 32 glasa protiv, jednim suzdržanim glasom prihvatili amandman broj 2. Vlade Republike Hrvatske. Time je postao sastavnim dijelom Konačnog prijedloga zakona. Poštovani zamjeniče ministra imamo još amandmane Odbora za zakonodavstvo. Amandman jedan zapravo.
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. I imamo amandman poštovane zastupnice Marije Lugarić na članak 7.
Amandman se prihvaća.
Hvala lijepo. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman broj 2. na članak 14.
Amandman se prihvaća.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman broj 3. na članak 15.
Amandman se prihvaća.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. I amandman broj 4. na članak 16.
Amandman se prihvaća.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim dizanjem ruke, najprije da obavijestim, hvala lijepa, za donošenje ovog zakona potrebna je većina glasova svih zastupnika Hrvatskog sabora, tj. 76 glasova za prolazak prijedloga. Tko je za molim? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Tko je suzdržan? Hvala. Možemo li dobiti rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 83 glasa za, 9 glasova protiv i 22 suzdržana glasa donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o trgovini u tekstu kako ga je predložila predlagateljica zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Prelazimo na: - Konačni prijedlog zakona o izmjeni Zakona o elektroničkoj trgovini, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 605 Predlagateljica zakona je Vlada RH. Prijedlog akta ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za gospodarstvo, Odbor za informiranje, informatizaciju i medije, njihova ste izvješća primili na sjednici. Uvodno će prijedlog zakona obrazložiti zamjenik ministra gospodarstva gospodin Alen Leverić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Uvažene zastupnice i zastupnici. S obzirom da je Zakon o izmjenama i dopunama Zakona u ustrojstvu i djelokrugu ministarstava i drugih središnjih tijela državne uprave propisao prestanak rada s Državnim inspektoratom te da će nadležni inspektori Ministarstva financija obavljati inspekcijske poslove nad provedbom odredba Zakona o elektroničkoj trgovini bilo je potrebno u tom dijelu izvršiti samu izmjenu kako bi se zakonski uvjeti za provođenje inspekcijskog nadzora na vrijeme bili osigurani odnosno kako bi se omogućilo osiguranje kontinuiteta obavljanja predmetne djelatnosti. Hvala.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba nezavisnih zastupnika prijavljen kolega Kajin nije prisutan. Klub gubi pravo rasprave po ovoj točci. U ime Kluba zastupnika SDP-a kolega Dubravko Bilić.
Uvažena potpredsjednice, gospodine zamjeniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Evo ja neću ponoviti ovaj uvodni dio koji je zamjenik ministra obrazložio zašto se ide u promjenu ovoga zakona, samo ću kratko reći da će SDP podržati ovu promjenu. Međutim ovo je dobra prigoda da progovorimo o elektroničkoj trgovini kao pojmu, a istovremeno i o zaštiti osobnih podataka kao o bitnom elementu i segmentu elektroničke trgovine. Elektronička trgovina zapravo ima dva ta aspekta, ekonomski koji je bitan za svako društvo pogotovo u vremenu koje dolazi, ali istovremeno ne manje važan je i aspekt sigurnosti e-potrošača koji kupuju u sustavu e-trgovina odnosno u e-dućanima da ih tako nazovemo. Različite statistike se mogu pronaći o tome koliko ljudi danas koristi elektroničku trgovinu. Podaci su zaista iznenađujući, međutim otprilike se može naglasiti da sve veći broj korisnika uživa u blagodatima elektroničke trgovine. Prema nekim statistikama 23% potrošača u Hrvatskoj koristi ove načine kupovanja, dok je u Europi to nešto više. Neke statistike kažu da je oko 30, neke da je 45 međutim činjenica je da prednjače u ovom sustavu građani SAD-a i dijela Azije. Ono što je možda najbitnije napomenuti da 90% korisnika interneta u određenom je trenutku spremno koristiti sustav e-trgovine i to je zapravo bitan pokazatelj koji može generirati i ovaj gospodarski rast odnosno samu trgovinu. Ali da bi se to ostvarilo moraju biti omogućene i određene pretpostavke. Po nekim statistikama u Hrvatskoj se za sada još uvijek najviše kupuju knjige, odjeća, putne karte, elektronika, a u zadnje vrijeme se razvija i kupovanje špeceraja putem e-trgovina što je jedna od novosti koju svakako treba podržati. Koliko elektronička trgovina uzela maha vani pogotovo u SAD govore i činjenice da se veliki trgovački lanci nalaze u sve većim problemima i postoji trend u Americi i zatvaranja tih trgovačkih lanaca upravo dijelom i zbog ovog razloga sve jačega rasta e-trgovine. Očekuje se prema nekim procjenama da bi u 2013.promet u e-trgovini mogao biti 950 milijardi dolara. Neki procjenjuju da je to i puno više, ali brojke su u svakom slučaju značajne i velike. Međutim postoje i određene zapreke koje ljude sprječavaju da tako kažem pristupanju e-trgovini, prije svega to je povjerenje, odnosno nepovjerenje koje postoji još uvijek u obradu osobnih podataka putem interneta a tu su i moguće prevare, dostave, teža utuživost ukoliko se nešto od lošega u tome sustavu desi ali to su sve stvari koje se vremenom moraju mijenjati. Ja bih se samo ukratko osvrnuo zapravo što je elektronička trgovina jer to je jedan veoma širok pojam i odnosi se na široku paletu djelatnosti. E-trgovinom se u svom punom značenju zapravo današnje doba i pogotovo vremenu koje dolazi predstavlja vitalnu komponentu cjelokupnog ekonomskog sustava i zato je ovo važan segment ekonomije. Elektroničku trgovinu se definira kao proces kupnje, prodaje ili razmjene proizvoda, usluga ili informacija putem javno dostupne računalne mreže, interneta a nudi veliko smanjenje troškova i vremena transakcija. To je klasična definicija koja govori zapravo o tome što bi to trebalo biti. A elektronička trgovina u užem smislu definira se kao digitalno obavljanje kupnje i prodaje te s njima povezan prijenos proizvoda, usluga, informacija i novaca putem računalne mreže. Sam razvoj e-trgovine naravno vezan je i uz razvoj interneta i on počinje značajnije u '70.-tim i '80.-tim godinama prošloga stoljeća ali tek razvijanjem TCP, IP protokola, FTP sustava i naravno u punoj mjeri razvoja interneta '90.-tih godina, uvođenjem ovih grafičkih sučelja polako počinje rasti i važnost ove e-trgovine, odnosno internetske trgovine. Od tek krajem, znači krajem prošloga tisućljeća zapravo nastaje prava poplava tih poslovnih modela koji onda razvijaju trgovinu u današnjem smjeru. Važno je naglasiti da je kupac elektronski koji je najčešće putem interneta spojen na sustav prodavatelja i transakcija se izvršava direktno, elektronskim putem u realnom vremenu. Dakle tu nema nekih velikih razlika sa klasičnom kupnjom u dućanu jer se sve odvija u realnom vremenu međutim odvija se u jednom da tako kažem virtualnom svijetu. Prema svim navedenim pokazateljima već sam napomenuo ranije sve ide zapravo u prilog razvoju e-trgovine. I za očekivati je da vrijednosti zapravo rastu iz godine, od ostvarenih dobiti prometa rastu iz godine u godinu. Budući da se većina aplikacija elektroničke trgovine odvija putem internetskih ništa, dostupnost interneta i njegova cijena, i brzina veze imaju direktan utjecaj na primjenu elektroničke trgovine u svijetu i kod nas. Tako da valja naglasiti da u cijelom procesu kojeg smo nazvali e-trgovina možda najveću ulogu ima i sama država. Ona ima mogućnost poticanja razvoja novih tehnologija i njene primjene u realnom vremenu i prostoru poput stvaranja uvjeta širokopojasnog interneta, dostupnosti, brzoga interneta svim građanima, ne samo Hrvatske nego i Europe i svijeta i tu postoji ogroman, ogroman prostor za rast. Same države svojim utjecajem mogu potaknuti ostvarivanje tehničkih, organizacijskih, zakonskih, infrastrukturnih, sigurnosnih, financijskih pretpostavki za sveobuhvatno uvođenje interneta u svakodnevni rad i život građana te na taj način omogućiti rast i razvoj svih segmenata društva. Ono što se i u Hrvatskoj radi to je ta digitalna agenda koja će omogućiti spajanje velikih resursa koje Hrvatska posjeduje u različitim sustavima svjetlovoda dakle i u sustavu dalekovoda i u sustavu Hrvatskih željeznica, autocesta, to sve treba objediniti i dopustiti zapravo našim građanima da ostvare mogućnost korištenja širokopojasnog interneta u svakodnevnom životu, to nije samo televizija, to nisu znači te televizijske platforme nego je to prije svega omogućavanje internetske trgovine. Nedavno smo raspravljali i o ovoj digitalnoj agendi Europe i zapravo Europa, to je činjenica, još uvijek malo kasni za Amerikom u određenim segmentima jer Zakon o zaštiti osobnih podataka i svi drugi zakonski okviri koji uređuju elektroničku trgovinu u Europi su dosta strogi, dosta rigorozni. Upravo je u postupku i izmjena zakona o zaštiti osobnih podataka ali ona se neće desiti do sredine 2016. i tek onda će se zapravo steći pravi uvjeti da bi e-trgovina mogla zaživjeti onako kako treba.
Hvala. Krešimir Bubalo, replika.
Hvala lijepo. Kolega Dubravko sigurno da se svi prilagođavamo novom vremenu ali isto tako i elektroničkoj trgovini. No, bitne su upravo ovlasti koje može na tržištu prodavati robu putem elektroničke trgovine, to je ono što treba definirati i pravila ponašanja. Jer često se upravo događaju situacije u toj realnoj trgovini da se roba i plati pa roba nikada ne dođe. Često smo svjedoci i po medijima da je bilo takvih prijevara u Republici Hrvatskoj i upravo se treba fokusirati na ta ograničenja tko može trgovati i zašto. Ja se sjećam prije nekoliko godina kada smo htjeli burzu poljoprivrednih roba recimo realizirati u Hrvatskoj onda je Šuker rekao treba nam jamstveni fond. Jasno da postoje terminski ugovori itd., elektronički vid plaćanja ali to je nešto drugo ali isto važno za naše proizvođače burze poljoprivrednih roba. Ali puno važnije da ne dolazi do prijevara kakvih imamo na terenu.
Odgovor na repliku Dubravko Bilić.
Poštovani kolega upravo ste zapravo naveli jedan od velikih, glavnih razloga zašto se e-trgovina ne koristi u onolikoj mjeri koliko bi se mogla koristiti jer još uvijek postoji strah kod korisnika da će im se zloupotrijebiti kartica, da će im se zloupotrijebiti podaci, da će im kasnije netko drugi skinuti novce s računa, da tu robu koju su i naručili neće moći dobiti, a ako ju i ne dobiju da će jako teško utužiti zapravo onoga tko je kriv u cijelome tome procesu. Sve su to problemi s kojima se susrećemo ne samo tu u Hrvatskoj nego i drugdje u Europi jer činjenica je da postoji jako puno onih koji su u ovome sustavu skloni prevari. Međutim i Agencija za zaštitu osobnih podataka, evo sada i Ministarstvo financija plus još drugi, znači i HAKOM se bavi isto tako regulacijom ovoga dijela tržišta, će se stvoriti preduvjeti da se elektronička trgovina u Hrvatskoj ipak malo više koristi. Ono što je važno napomenuti, da svi mi u elektroničkoj trgovini možemo istovremeno biti i kupci, ali i prodavatelji i to je velika prednost ovoga sustava i evo svjedoci smo da i u Hrvatskoj postoji jako veliki broj online dućana, odnosno e-dućana i sve više ih je. I ja se nadam da će i kroz kvalitetan njihov rad rasti i povjerenje hrvatskih građana u korištenje ovoga načina kupovanja.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Đuro Popijač.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Gospodine zamjeniče sa kolegama. Tu sad naravno možemo otvoriti rasprave i o elektroničkoj trgovini, kolega je uglavnom govorio o tome što se sve tu događa, što su rizici, što su eventualno i nekakve moguće mjere za smanjenje tih rizika. No međutim, ovdje imamo prijedlog izmjena i dopuna Zakona o elektroničkoj trgovini koji govori samo o jednoj jedinoj izmjeni, a to je posljedica zapravo ukidanja Državnog inspektorata koja se dogodila prije dva mjeseca i bitno je tu reći samo nekoliko riječi. Puno smo o tome raspravljali i po drugim temama, ali je evo zapravo čudno i nevjerojatno da još uvijek nam dolaze zakoni koji iznova iznalaze područja koja nisu još razriješena zbog ukidanja inspektorata i te praznine koja se sad pojavila. Vidimo da po ministarstvima to pokušavaju istraživati. Kako koji naiđe, tako se dogodi nekakva nova i nova izmjena koja onda ide regulirati nadležnosti koje su nestale ukidanjem Državnog inspektorata. I sad u ova tri zakona koja su danas na dnevnom redu uglavnom se sve to do sada što je obavljao Državni inspektorat i inspektori nadležnog ministarstva, dakle ministarstva kojega, tko je bio ranije nadležan ne znamo, ali sad znamo da će po pitanju ovog zakona nadležnost imati nadležni inspektori Ministarstva financija. I u onom prethodnom zakonu smo imali isto tako definiciju da nadležnosti preuzimaju nadležni inspektori Ministarstva financija. Tada sam komentirao da zapravo ne znamo u tom sad novom i stalno rastućem mega Ministarstvu financija koji će to biti nadležni inspektori. Koliko je meni poznato, tamo postoje četiri inspekcijske službe: carinska služba, porezni nadzor, Financijski inspektora, proračunski nadzor i nismo vidjeli, a možda evo to postoji, dakle nekakvu uredbu o unutrašnjem ustrojstvu Ministarstva financija koji sada nadolazeće nadležnosti o inspekcijama razvrstava u jednom od ta četiri ili će se možda dogovoriti nekakvo novo organizacijsko rješenje gdje će se nekakva nova nad inspekcija pojavljivati u Ministarstvu financija za sve živo i mrtvo. Ja ne znam, naravno da je bilo potrebno pronaći mjesto sad gdje bi se sve ono što dolazi, a što se u prvom mahu nije očigledno uočilo, gdje će se sad po Ministarstvu financija određene nadležnosti i prenadležnosti usmjeravati, koji će to inspektori raditi, koje to službe unutar ove četiri ili neke nove i zašto se, evo vidimo i to smo upozoravali, zašto se sad sve to skupa toliko zakompliciralo, a kako funkcionira i ne funkcionira na terenu to evo možemo svi ocjenjivati, naročito oni kojih se te inspekcije tiču. Druga stvar je isto pitanje na koji način te nadležne inspekcije unutar Ministarstva financija sada funkcioniraju, obzirom da znamo da je gospodin koji je bio apsolutni vladar i car inspekcijskih službi u Ministarstvu financija, gospodin Šegon da je razriješen, da li je imenovan novi ne znam, ne sjećam se da sam taj podatak negdje uočio. Tko upravlja time, tko organizira i kojim dijelom i tko će na kraju krajeva ovo provoditi. To sasvim sigurno nije tema za kolege koji ovdje sjede iz Ministarstva gospodarstva, ali tema za Vladu sasvim sigurno je, ali i za Šegonovog šefa gospodina Linića, što se to sad u ministarstvu događa u ovom području i nadležnosti inspektorskih službi, a da ne govorimo o samim predstečajnim nagodbama i što se sve skupa događalo, dovoljno smo ovih dana govorili. Dakle nema dileme, zakon treba podržati jer on razrješava ovo kaotično stanje u svakom od ovih segmenata, ali evo ponavljamo razloge i svu kaotičnost stanja koje je nastupilo nakon ukidanja Državnog inspektorata. Hvala lijepo.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HDSSB-a kolega Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, gospodine Leverić sa suradnicima. Danas je u modi reklo bi se, kako se kaže to dobro u materijalu s obzirom da upotrebljavaju engleske riječi in e-trgovina. Sve je veći broj onih koji se njome služe s obzirom na sve veći broj onih koji se koriste internetom i računalima kojih je i u prodaji sve više. No sve je veći broj i onih koji su prevareni putem upravo e-trgovine. I slušamo, da kažem žalbe, žalopojke onih koji su prevareni putem narudžbi putem e-trgovine. Koji su rizici trgovanja putem, ovim internetskim da kažem putem kako to drugim riječima se kaže ili e-trgovina. Prvo što vam na tim stranicama imate firme koje zapravo i ne postoje ili pak nemaju dovoljan bonitet ili pak ne oglašavaju odgovornu osobu ni njegov telefon ili njegov mail kojemu bi se moglo obratiti ukoliko nisu ispunjeni uvjeti koji su postavljeni na stranicama te firme putem e oglašavanja. Drugo isporuka. Dakle, dolazi do prevara prilikom isporuke robe koja je naručena. Dakle, naručite jedno, a dođe vam drugo. Ako ta firma nema dovoljnu kvalitetu i bonitet kao poslovni subjekt onda imate problema sa žalbom na takav način poslovanja. Treće, obično se deklarira da je isporuka robe u roku od 15, recimo 15 dana, 10 dana. Nakon toga vam stiže roba za 4 mjeseca onu koju ste naručili. Dakle, to je novi način, novi vid prevare. I četvrto, onaj najvažniji to je način plaćanja. Vrlo rijetko kada imate e trgovca imate način plaćanja pouzećem, nego vam traži unaprijed broj American kartice kojom se on može čim vi nju dostavite on vam skine sa računa. A onda imate problema i sa kvalitetom robe i sa isporukom robe, ali novci su vam skinuti sa Americana ili bilo koje druge kartice koju posjedujete da ne reklamiram American karticu. I što ćete učiniti? Da, postoji inspekcija. Evo i sad će biti ona odvojena od Državnog inspektorata u posebnu inspektorat u Ministarstvu financija i to je posao dakle te inspekcije da utvrdi nepravilnosti, prijevare putem ove e trgovine. Ja se nadam da će i ovaj zakonski prijedlog s obzirom na većinu u Saboru petkom biti kao i onih 18 drugih zakonskih prijedloga kojim je Državni inspektorat razbijen na koliko 18 manjih inspektorata i da neću morati brojiti zastupnike na ovoj strani od 76 kao što je bilo prošli puta kada ih je nedostajalo i bilo samo 75. Možda će u petak ipak biti onih, njih 76 da izglasaju ovaj zakon bez obzira što smo ukupno bili protiv toga da se Državni inspektorat razbija na ovako sitnije organizacijske oblike a poglavito zbog toga što je on u nadležnosti ministarstava raznih, pa ovaj puta ova inspekcija dakle koja se odnosi na e-trgovinu da bude pod ingerencijom ministra financija. Dakle, e-trgovina da zaključim ima sve više maha, uzima sve više maha u način trgovanja, ali su i prijevare čini mi se puno veće i u puno većem obimu. Neki iz pomalo iz stida ne žele ni izreći način na koji su ih prevarili putem ove e-trgovine jer se zaista smatraju da su u nekakvom evom, da je njihovo povjerenje i da je njihovo znanje, internetsko i svako ostalo izigrano pa šute o tome. Neće ni reći, ni izreći da su putem e-trgovine prevareni. Nadajmo se i poželimo dobru sreću e-inspekciji u svezi e-trgovine pod nadležnosti Ministarstva financija, a mi s obzirom da smatramo kao klub da je bilo nepotrebno razbijanje Državnog inspektorata nećemo biti za ovaj zakon. Hvala lijepo.
Marija Lugarić, replika.
Poštovani kolega, govorili ste o nadzoru nad e-trgovinom, odnosno elektroničkom trgovinom i mogućim problemima u koje potrošači mogu doći vezano za e-trgovinu. Tu je važno shvatiti da je elektronička trgovina primarno prekogranična trgovina, ja bih čak rekla i preko kontinentalna. Dakle, kad gledate naše potrošače mahom se naručuje bilo iz Amerike odnosno iz Kine. Dakle, ovo što je u razini EU između država EU to je još i regulirano i ima određenih instrumenata zaštite. Ovo sve ostalo što je zapravo kod nas na žalost još uvijek najveći dio trgovine vi ne možete regulirati našim domaćim zakonodavstvom i tu postoji jedna druga vrsta preventive u zaštiti potrošača nego što su to inspekcijske službe. Dakle, tu se prvenstveno radi o samoj edukaciji potrošača itd. Tu inspekcija o ovom što ste govorili šta ako ne dođe roba koja je naručena itd. ili je ona bitno drugačije kvalitete. Mislim tu nema pomoći od nikakve nacionalne inspekcije, pa onda niti ove. Ima pomoći drugih vrsta. No međutim, važno je reći da ovaj dio elektroničke trgovine treba razvijati u Hrvatskoj, da svaka vrsta javne rasprave, javnog govora koji ide sa izrazitim skepticizmom prema elektroničkoj trgovini ne čini prvenstveno dobro niti potrošačima, ali niti hrvatskom gospodarstvu jer se radi o dijelu trgovine koji zapravo ima najmanji dio onog jednog manipulativnog troška ili ne znam kako se to više stručno zove i od kojeg mogu profitirati i proizvođači, ali i potrošači. Dakle, ja ne bih voljela da o tome širimo skepsu. To je nešto što treba podupirati, što treba razvijati, treba razvijati zaštitne mehanizme, ali prvenstveno edukaciju potrošača. Tu vrlo malo mogu činiti inspekcijske službe obzirom na sav prekogranični karakter elektroničke trgovine. Zahvaljujem.
Odgovor na repliku, Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Kolegice Lugarić, hvala na dopuni, zapravo dopuni moje rasprave ali vidite EU je jedinstveno područje, jedinstveno tržište. Dakle, vas može prevariti i Kinezi i Francuzi. Dakle, Internet je široko pojasni, da ne kažemo sveobuhvatan. Imate internetsko oglašavanje, na internetsko oglašavanje vi se sa svojim laptopom možete ući na bilo koje internetsko oglašavanje. E to je e-trgovina, nije to europska trgovina. To nije e-trgovina europska trgovina nego svjetska, opće svjetska trgovina i da se ne bi dogodilo kao što se mnogima dogodilo da su umjesto mobitela dobili ciglu u paketu jel, dakle umjesto mobitela kojega ste skupo platili ga a nadajući se jeftinijoj prođi i zbog isporuke i zbog rokova i zbog svega i zbog onoga što toga nema, da ćemo na našem tržištu ovdje a ima kao sasvim nekakve druge nove, bolje kvalitete nego li proizvodi koji su ponuđeni na našem tržištu a prodaje se putem interneta dobiju ciglu, kao što se dogodilo već u praksi kod nas u RH. O tome sam govorio i mislim da mi ne trebamo širiti skepsu ali skepsu šire sasvim sigurno oni koji su na taj način prevareni. Oni šire skepsu i ne treba tu skepsu zanemariti. Ne treba ju zanemariti. Trebamo to sve izreći ovdje građanima, neka znaju o čemu se radi.
U pojedinačnoj raspravi sudjeluje kolega Davor Bernardić, izvolite.
Poštovana potpredsjednice, pa po meni ovo je jedna od najvažnijih tema koje Hrvatska trenutno ima na dnevnom redu iz vrlo jednostavnog razloga. Kad dođu djeca u Sabor onda pitaju, postave pitanje, još je to prije barem samnom bio slučaj i kad smo ih dočekivali jel Hrvatska ima bilo kakav cilj drugi osim ulaska u NATO i EU? I to je ono pitanje koje u svojoj raspravi upravo potaknuo i zastupnik Grubišić, don Ivan Grubišić kroz redefiniranju nove hrvatske uloge u EU i kroz onaj doprinos koji Hrvatska treba dati. Dakle, Hrvatska nažalost nema tu ideju što želi biti. To je trenutna realnost. Dok smo htjeli svoju državu, imali smo ideju, dok smo htjeli u NATO imali smo ideju, dok smo htjeli u EU imali smo ideju. Sada smo članovi EU i ovo je ideja i povijesna uloga koju ima Hrvatska. A ima ju upravo kroz onaj resor koji je EU sama dodijelila Hrvatskoj a to je resor zaštite potrošača. Kroz taj resor Hrvatska je pozvana da mijenja svijet. Jer kad mijenjate regulativu, zakone, štitite građane, tržište od 500 milijuna ljudi, onda mijenjate svijet. To je tržište koje je veće od europskog tržišta i tržište koje je definitivno puno izloženije svim vrstama, ja bih rekao zlouporaba ali s druge strane potpuno je u mogućnosti da se brže i bolje mijenja, upravo kroz europske institucije. I ovo je prilika za Hrvatsku da promijeni svijet kroz zaštitu potrošača. A Europska praksa u elektroničkoj trgovini je takva da je ove godine ostvaren promet, prihod od elektroničke trgovine preko 180 milijardi eura. U Hrvatskoj je prihod elektroničkom trgovinom oko 400 milijuna eura. Prosječni Hrvat je u šest mjeseci napravio 7 kupnji i po tome potrošio 227 eura a prosječni Europljanin potroši 544 eura u 13 kupnji. 98% korisnika interneta u Hrvatskoj traži mogućnost kupovanja on line, 80% ih kupuje što je vrlo blizu europskog postotka od 87%. Dakle po tim podacima uz bok smo EU a naš resor koje nam je Europa dala na povjerenje upravo je nešto gdje možemo dati svoj doprinos jer jedna od glavnih zamjerki elektroničke trgovine je upravo sigurnost i nepovjerenje, dakle nepovjerenje u dostavu, u roku od 24 sata i zbog čega EU producirala tone dokumenata, izvješće o konkurentnosti, kako smanjiti troškove pogotovo malih i srednjih poduzeća kao i zaštita potrošača kad je u pitanju sigurnost samih sučelja za elektroničku trgovinu. Vas elektronička trgovina de facto danas kao održavatelja usluge ne košta ništa ali s druge strane košta vas kao korisnika nesigurnosti, košta vas provizije koja je puno veća i u Hrvatskoj puno veća nego u europskim zemljama, nije limitirana i košta vas određenih inovacija koje niste u stanju uvesti mada za to postoje zakonske podloge. Što se tiče same sigurnosti, to je veliko područje, na to mislim da su neke Europske zemlje a još mnoge će dati odgovor, no što se tiče limitiranja provizije, tu imam potrebu reći nekoliko stvari. Dakle Hrvatska provizija kad je u pitanju elektronička trgovina barem u našim sučeljima je veća po statistici nego europska no ni u Europi ta tema nije definirana. Pa ajmo biti prvi i limitirati upravo tu priču na razini cijele EU. Ajmo biti predvodnici jer za Internet bankovni račun, navest ću vam samo dva primjera koji je tek polje u bazi podataka vi plaćate određenu svotu novca za odražavanje računa mada fizički nema nikakvog troška, mada ste vi sam zaposlenik koji procesira i obrađuje svoje vlastite podatke. Dakle, zaposlenik ne samo da je nepotreban nego je možda već zbog te vaše transakcije dobio otkaz, pa zbog čega onda ne limitirati upravo transakciju na elektroničkoj trgovini konkretno kad je u pitanju bankarstvo. Tu Hrvatska kao predvodnica resora u EU definitivno može dati inicijativu a onda i odgovor. Sustav sigurnosti i alomizacija, dakle ljudi izbjegavaju plaćati stvari putem kartica, kartičnog poslovanja upravo zato jer nisu sigurni da netko prati njihov trag novca. Dakle, EU cijela ima priliku napraviti okvir kako alomizirati pojedine transakcije, ovo se ne odnosi na kupovinu automobila, ovo se ne odnosi na kupovinu brodova, ovo se ne odnosi na kupovinu roba velike vrijednosti, ali kako alomizirati kupovinu jer kad vi u dućan uđete sa 200 kuna, HNB vam potvrđuje da s tih 200 kuna možete kupiti bilo kakvu robu. Ovdje vi morate moći sa kartičnim poslovanjem kupiti robu i ne imati trag za 200 kuna što ste kupili jer danas je jedno od novih zanimanja data scientist, znači ljudi koji se zapravo bave ustanovljavanjem podataka koje cigarete kupujete, kakvo piće kupujete, koje su vaše političke preference, mislim to je ozbiljno ugrožavanje privatnosti. Dakle Hrvatska ima priliku kroz EU zaštiti privatnost građana EU, Hrvatska je pozvana da to napravi, Hrvatska ima jedinstveno tu priliku. Upravo kroz ovu agendu i kroz ovu platformu jer kroz tu privatnost, tu elementarnu privatnost vi možete zaštiti sve građane i Hrvatske EU i omogućiti još elektroničku trgovinu fleksibilnijom i dostupnijom. Navest ću vam samo jedan primjer kako pomoću čip kartice koja se može instalirati u smart telefone, a dio tog plaćanja kroz sustav se već implementira putem mobitela, NFC čip. Dakle ukoliko ne želite da maloljetnih kupuje bilo kakvu robu, znači dijete manje od 18 godina, dajte mu džeparac na NFC čipu, dakle putem mobitela, putem kartice, putem kartičnog sredstva koje je primijenjeno već u Engleskoj, 20, 50 kuna. Za to može kupiti sve, osim cigareta, alkohola i sadržaja koji su zabranjeni za maloljetnike. Evo jednog načina kako spriječiti direktno prodaju maloljetnicima te robe, zabranjene robe široke potrošnje i tu Hrvatska može biti lider. Dakle, ovo je tema iz koje Hrvatska može mijenjati svijet mijenjajući Europu. Definitivno, elektronička trgovina. Je možda to malo smiješno zvuči, ali je nažalost, volimo se smijati i podsmjehivati sami sebi, a nismo dovoljno svjesni da ponekad mnoge stvari upravo koje dolaze od malog naroda kakav je hrvatski, mogu biti velike stvari za ljudsko čovječanstvo. Pogledajmo npr. sve izume hrvatskih izumitelja, Nikolu Teslu koji je jedan od najvećih genija koji je hodao našom zemljom i za koji se nadam da će Sabor predložiti i moju inicijativu zajedno sa zastupnicima Mirelom Holy i Damira Kajina oko Dana znanosti Nikole Tesle. Evo, ovo je jedna tema, elektronička trgovina na kojoj Hrvatska može mijenjati svijet mijenjajući EU. Hvala lijepo.
Đurđica Sumrak, replika.
Hvala vam lijepo. Ovo je bio jedan nadahnuti govor mladog čovjeka punog vjere u budućnost i u mijenjanje svijeta. A kolega Bernardić vidite nismo u stanju dvije godine već elektroničko glasovanje uvesti u Sabor koji bih rekla da je u svijetu najmanje 151 nas ovdje ima pa se onda isto tako djeca koja dođu ovdje čude "Isuse Bože, pa kaj vi dižete još ruke?", onda naš Marić to krivo nekad prebroji, nekad ne, u stvarnosti kako kome paše. Ono što ste govorili, mislim da smo iz istog izvora neke podatke imali pa ih ja sada neću ponavljati. Naravno da se slažem s vama da je netransparentna su podaci o tim e-trgovinama, ono što možda je kod nas još bitno da mi nemamo domaćih e-trgovina i ono što bi trebalo biti isto dosta važno naglasiti, to su da su naša domaća poduzeća se služe internetskom trgovinom negdje 10%, to sigurno piše tamo u onim izvorima koje zajedno imamo i sad se tamo navodi da je naprosto informatička nepismenost, znači poduzetnika. Ja osobno mislim da se ti podaci o nepismenosti poduzetnika mijenjaju iz dana u dan jer sve više i više mladih ljudi koji zaista su informatički pismeni i služe se internetom, ali i tom trgovinom. A da je ona još uvijek opasna, naravno da je i da se ovim jednim zakonom kao što ste vi rekli, ovaj zakon ima jedan članak, ali ja vam to ovako kao sinu mogu reći, uživajte u tome da mislite da ćete promijeniti svijet sa tim člankom, nažalost ne. Bilo bi dobro da da, ali nažalost ne.
Odgovor na repliku, Davor Bernardić.
Pa neke stvari će se promijeniti i bez nas, ali mi možemo imat dva puta. Jedan je u kojem ćemo sjediti ovdje i nećemo raditi ništa i drugi u kojem ćemo nešto pokušati. I ja vjerujem da je jedini ispravni put onaj u kojem se nešto pokuša i uvijek ću vjerovati u to.
Dražen Đurović, replika.
Hvala. Evo ja se slažem sa općenito idejom i tezama koje ste vi iznijeli iako je širina vaše rasprave otišla daleko izvan ovoga čime se bavi uopće prijedlog izmjene i dopune ovog zakona. On nije pokazao nije ambicije uopće da se uhvati u koštac sa problemom e-trgovine u RH već se ograničio evo samo na to da tko će obavljati taj nadzor. Ja se slažem i s tom porukom da bi bilo dobro da predlagatelji razmisle da u cijelosti to tržište iznova i kvalitetnije reguliraju nego što danas je regulirano u RH jer mi se susrećemo kada je riječ o bankama, ovi prijedlozi koje ste iznijeli ideje, oni su izvedivi, oni su ostvarivi i provedivi jer mi korisnici, ajde elektroničkog plaćanja primjećujemo da se u Hrvatskoj još uvijek može jeftinije platiti neki računu u nekim trgovačkim centrima nego putem e-bankarstva što je prilično nelogična pojava i zašto se to događa ja ne znam, ali je to trenutno u RH tako. Ja imam primjer kupovine internetom prije par godina kada je proizvod koji sam kupio iz SAD-a nakon par tjedana nestao i nije ga više bilo i u konačnom postupku je utvrđeno daje on nestao između pošte u Branimirovoj i mene. Onaj tko mi ga je prodao iz SAD-a vratio mi je novac i izbrisao RH s liste država gdje će dalje slati pošiljke jer mu je jeftinije riješiti se toga nego na svoj trošak plaćati propuste one države u koju šalje proizvod. Mislim to se tako dogodilo, nije bilo nikakve inspekcije. Dakle taj prodavatelj koji nema nikakve veze sa mnom je to jednostavno na taj način riješio. Prema tome mi imamo ozbiljnih problema, mi imamo velike prodavatelja interneta koji ne prodaju proizvod već vi njega morate nazvati pa će vam on reći da li to ima na lageru pa kada će to doći, mislim to bi tržište trebalo zaista urediti, da to funkcionira.
Odgovor na repliku Davor Bernardić.
Evo jedan konkretan prijedlog da Hrvatska mora definitivno razmisliti o jednom dijelu kao HAKOM kada je u pitanju reguliranje tržišta upravo elektroničke trgovine, definitivno će to biti nužno. Inače vi ste spomenuli bankarsku trgovinu, ja ću samo nešto reći, da, ovo je možda u jednom dijelu bizarna izmjena zakona i Vlada može poslati što god hoćeš, ali naš zadatak u Parlamentu je da iniciramo stvari za koje mislimo da su ispravne. Spriječiti uporabu bankovnih računa, provjere bankovnih računa od strane svih građana EU koje je poslala Europska komisija i spriječio Europski parlament. Dakle zadatak hrvatskog Parlamenta je i ja to tako vidim da upravo i kada dođe teme koja naizgled možda i nema veze sa onime o čemu danas govori da nametnemo upravo to pitanje i tu temu i sada je upravo prilika. A vjerujem da to netko sluša i da će vrlo brzo uslijediti određena rješenja.
Krešimir Bubalo, replika.
Uvaženi kolega Bernardiću naime govorili ste o zaštiti potrošača u trgovini i ona je bitna. No smatram još važnije da se zaštitimo od bombardiranja reklama upravo na privatne mailove, na privatne telefone a svi smo mi to doživjeli, upravo treba zaštititi potrošače od tog silnog bombardiranja koje je prisutno svakodnevno. Ali isto tako smatram da ograničenje u trgovini da su potrebna. Lijepo ste govorili imamo pametnih ljudi, ne trebamo sumnjati u sebe u odnosu na EU i sigurno možemo prilagoditi softvere kako bi zaštitili naše sugrađane a i sve građane EU. Ono je bitno i što je bitno da je trag novca uvijek vdljiv, ali nama je problem kada bestraga nestane novac, a roba ne dođe, a bila je plaćena putem elektroničke pošte.
Odgovor na repliku Davor Bernardić.
Pa evo mislim da ste što se tiče zaštite potrošača, danas je to tržište definirano određenim zakonima ali nema ove ddruge regulacije nego se uzda na sistem građanin-policajac što u Hrvatskoj nažalost ne funkcionira kao u Švicarskoj to je jednostavno jasno. Dakle mi nemamo tu kulturu da će netko prijaviti neku nepravilnost nego će samo slegnuti ramenima jer će reći ah u Hrvatskoj ni onako ništa ne mogu promijeniti. To je naš problem. No 180 milijardi eura trgovanja u EU, 400 milijuna eura u Hrvatskoj to je tek jedan mali i neznatni dio tog prihoda, ali kada to postane dominantni kolač trgovanja u EU vjerujte da će onda i takav sustav regulacije biti nužan kao što je nužan sustav regulacije bankarskog sektora, kao što je nužan sustav regulacije tržišta telekomunikacijskog sektora, kao što su nužni mnogi drugi sustavi regulacije. A upravo ono o čemu govorim ovdje da Hrvatska kroz tu regulativu može biti predvodnik i friendly zemlja znači prijateljska zemlja upravo za elektroničku trgovinu i upravo za sve nove procese, pogotvo zbog toga što ima obvezu kao povjerenica za zaštitu potrošača to raditi u EU.
Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Bernardić govorili ste o tih 180 milijardi eura koji su u e-trgovini dakle EU i o 400 milijuna eura u Hrvatskoj, a Hrvatska je 1% EU pa sada izračunajte taj odnos 400 milijuna eura i ovih 180 pa ćete vidjeti da i nije tako veliki odmak između EU i Hrvatske. Naime, i prije sam u raspravama kada je bilo govora o elektronskim nadzorima itd. govorio o tome da upravo mi svi živimo u jednoj vrsti, ajde da sada ne budem potpuno sarkastičan, big brothera i da zloporabe pa i od strane onih koji oglašavaju, a i od strane onih koji kupuju i od onih koji putem pošte isporučuju kao što je rekao kolega Đurović dakle na sve strane postoji mogućnost manipulacije i malverzacije. Ja stvarno ne znam kako smo mi prije uopće živjeli bez e-trgovine, kako smo preživjeli šezdesete, sedamdesete godine kada smo kupovali ono što vidimo svojim očima, a sada gledamo na našim ekranima, laptopima i svim ostalima. Vrlo je zanimljivo da smo uopće ostali živi bez e-trgovine. Time ne plediram na to da ne postoji e-trgovina kao jedan dobar oblik brze i jeftinije isporuke negoli neki drugi oblik trgovine. A to da Hrvatska ima pameti i mogućnosti da nešto mijenja, to je točno, samo mi nije jasno da Europa koja je prva uvela to odnosno Amerika kasnije i Europa da nije do sada našla mehanizme, evo čekamo Hrvatsku da naši dečki to nađu i zaštite potrošače od svih mogućih načina prijevara, uvedemo raznorazne oblike koji bi pomogli našim kupcima u e-trgovini.
Odgovor na repliku, Davor Bernardić.
Pa znate kada se uvede mehanizam? Obično kada bude kasno, kada se pojavi problem. pa da su našli i mehanizme za regulaciju uveli bi mehanizme regulacije CDS-ova Credit default swopova i nereguliranog tržišta ovih second … /Govornik govori engleski./ … znači obveznica. Dakle da su to na vrijeme našli vjerojatno ne bi imali u ovom obimu svjetsku krizu. Iz Amerike, da. Znači to je ono što nismo, ali to nas ne sprječava da ne idemo u korak s vremenom, čak ispred koraka s vremenom. Inače solo, jedan ekonomski financijaš poznati je računao model za Sovjetski savez, tada su mu Rusi rekli, Sovjetski savez, kako njima nikakve tehnološke inovacije neće donijeti zapravo ništa dobro. I kako su oni realno mogu kroz povećavanje proizvodnje smanjivanje i plansko gospodarstvo napravi puno više. Dakle, u Sovjetskom savezu je koncept '60.-tih, '70.-tih se tada mislilo da je to zapravo najbolji koncept, vrijeme je ipak pokazalo da to nije tako. Zato Hrvatska upravo se treba ne samo ugledati na one stvari dok nije bilo elektroničke trgovine nego živjeti u skladu a onda i ispred vremena budući da veliko znanje, veliku pamet i potencijal naših ljudi, ovdje pogotovo u području informatike. Još u području zanimanja gdje smo globalno konkurentni, pa to je nekoliko struka u Hrvatskoj od elektrotehnike, informatike, strojarstva, fizike, matematike, tu smo globalno konkurentni. Neke struke su jednostavno tu vezane više za domaće zakone, za domaće pravo ali ovo gdje smo globalno konkurentni upravo trebamo iskoristiti kako bi ostvarili dva cilja. Prvi da vodimo u nekim stvarima, u mnogima kojima, u mnogima danas vodimo, ali to je manje poznato, podsjetiti ću na neke industrije. A drugi je da spriječimo da ti zapravo najobrazovaniji mladi ljudi odu van. Jer ako izgubimo njih, gubimo i tu globalnu kompetitivnost.
Stjepan Milinković, replika.
Zahvaljujem gospodo potpredsjednice. Pa lijepo je čuti, kolega Bernardić da se vi i slažete sa kolegom Grubišićem, ne sa Borom nego sa ovim kolegom Ivanom Grubišićem kojega usput budi rečeno, predsjednik Sabora opomenuo da je promašio temu. Ali lijepo je čuti i ovo da ste rekli da imamo mi sada ulaskom u veliku europsku obitelj da imamo tržište od 500 milijuna. 500 milijuna i sada ja vezući na onu prvu točku dnevnog reda Zakon o trgovini baš se veselim da će moj seljak moći sada prase prodati u München elektronskom trgovinom, baš se veselim. I cijenim vaše razmišljanje da vi zagovarate ove moderne tehnologije, sve to da to može izuzetno doprinijeti apsolutno cijenim. Ali želim reći, svaka čast ovim tehnologijama, internetu, čipovima, karticama i tehnologijama ali temeljna je poruka love nema kolega, to je odgovor. I sada vi idealistički kažete mi ćemo mijenjati svijet. Ma ne možeš mijenjati svijet ti moraš spasiti ovoga prvoga do sebe. To je bit.
Ali samo sanjari su mijenjali svijet. Oni koji su mislili da se može na trampi ostati nisu promijenili svijet. Odgovor na repliku Davor Bernardić.
Ja sam se složio možda s Grubišićem, ne znam kako ste doživjeli, ali sam se najviše složio s vama neko veće kada smo zajedno bili sa Kinezima, jednom zemljom koja predvodi tehnološki napredak u svijetu. I definitivno jedan od tih tehnoloških napretka sigurno neće biti da će bilo moći prodati prase putem elektroničke trgovine u München jer prase je još uvijek poljoprivredni proizvod a to nije dio zajedničkog europskog tržišta. Dakle prase se jednostavno ne može prodati, to je agrarni proizvod. Dakle, to je proizvod, poljoprivredni proizvod, znači nije dio zajedničkog tržišta. No problem ili šansa našeg seljaka je što nema 100 takvih nego što može prodavati manje količine. I sigurno ne gajimo iluzije da će Hrvatska moći nametnuti se kao veliki igrač na međunarodnom tržištu budući da mi velikih tvrtki izuzev nekoliko koje je pitanje da li su velike za [[Upadica: Doviđenja.]] Koje je pitanje da li su velike za razinu Europske unije i nemamo. Ali ono gdje se možemo nametnuti kao zaštitnici inicijativa koje dolaze iz pameti i iz razuma. Iz obrazovanih, znači iz obrazovnih potencijala a s druge strane i političke poluge. Jer mi imamo u Europskoj uniji i političku polugu kroz zaštitu potrošača upravo da nametnemo svoju agendu tamo, da nametnemo svoje ciljeve kao što to radi svaka država koja redovno predsjeda vijećem ministara. Dakle, to je naša uloga, usudio bih se reći i šansa. I samo na nama ovisi kako ćemo je iskoristiti. Zajedničku europsku poljoprivrednu politiku, ne gajim iluzije da ćemo to mijenjati ali politiku zaštite potrošača pozvani smo da je mijenjamo.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasati ćemo naknadno.
Konačni prijedlog zakona o izmjeni Zakona o elektroničkoj trgovini, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 605. Rasprava o tekstu zakona je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim dizanjem ruke da se izjasnite, ali prije toga ponovo upozorenje u skladu sa člankom Poslovnika. Za donošenje ovog Zakona potrebna je većina glasova svih zastupnika Hrvatskog sabora, tj. 76 glasova za da bi zakon prošao. Molim dizanjem ruke da se izjasnite tko je za? Hvala. Tko je protiv? Ima li netko suzdržan? Molim rezultat? Utvrđujem da je većinom glasova 87 glasova za i 24 suzdržana glasa donesen Zakon o izmjeni Zakona o elektroničkoj trgovini u tekstu kako ga je predložila predlagateljica.
Raspraviti ćemo. - Konačni rijedlog Zakona o izmjeni Zakona o elektroničkom potpisu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 609; Predlagateljica Zakona je Vlada Republike Hrvatske, prijedlog akta ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za gospodarstvo, Odbor za informiranje, informatizaciju i medije. Izvješća ste primili. U ime predlagatelja zamjenik ministra gospodarstva Alen Leverić će nam obrazložiti prijedlog. Kolegice i kolege, s obzirom da kolega, da gospodin Leverić popodne ima obveze a nema nam ministra a jedino njih dvojca mogu obrazlagati zakone predlažem da racionaliziramo vrijeme pa da i sljedeću točku čujemo uvodno izlaganje prije stanke ako se možemo tako dogovoriti. … [[Upadica se ne čuje.]] Pokušajmo, imamo nešto i prijavljenih, imamo još jednu točku. Hvala lijepo, izvolite.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Isto kao i u prethodnom zakonu znači sukladno Zakonu o izmjenama i dopunama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu ministarstva i drugih središnjih tijela propisano je da prestaje sa radom inspektorat te da će nadležnosti ovoga Zakona obavljati inspektori Ministarstva financija. Isto je obrazloženje kao i u prethodnom zakonu. Hvala vam.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika SDP-a kolega Davor Bernardić.
Poštovana potpredsjednice Sabora, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Još jedna naoko bizarna izmjena a sa tako važnom pozadinom za živote građana i sve one procese koje sami kao društvo definitivno nećemo moći zaustaviti, a moći ćemo ih predvoditi ukoliko se za to pokaže bilo kakva volja. Jer ponovit ću opet, Hrvatska je kroz svoju ulogu budući da ima europskog povjerenika za zaštitu potrošača, budući da je zaštita potrošača jedno od ključnih poglavlja i cjelina Europske unije, europskog društva, ali i svjetskog društva, definitivno pozvana da mijenja svijet. Dakle Hrvatska je kroz ovaj mali prozor pozvana da mijenja svijet. Elektronički potpis puno više ide u domenu same sigurnosti, zaštite korisnika prije svega od sebe samoga, zlouporabe od strane korisnika, a onda s druge strane i zlouporabe od strane vanjskih udara odnosno malicioznih napada. Ja ću samo reći da bih ja volio da se mogu pridružiti Europskoj građanskoj inicijativi koja je skupila skoro 2 milijuna potpisa za vodu, protiv privatizacije vodoopskrbne mreže, da joj se mogu pridružiti putem elektroničkog potpisa. Ja bih samo volio da se toj inicijativi protiv privatizacije vodoopskrbne mreže mogu pridružiti putem elektroničkog potpisa jer želim se priključiti 2 milijuna Europljana koji vjeruju da je voda ne samo život, nego resurs bez kojeg čovječanstvo jednostavno nema nikakve šanse za uspjeh, za život i za održanje. Dakle, stavljanje vode u status javnog dobra, zaštita vodoopskrbe, zaštita vodoopskrbne mreže, izvorišta je nešto što mora ostati trajni zalog upravo te zaštite potrošača kroz polugu koju Hrvatska ima, kroz polugu koju Europa ima, ali ne samo to nego kroz ono što je puno, puno važnije od toga, a to je voda kao sredstvo života. I zato ja bih volio da se danas mogu pridružiti toj inicijativi elektroničkim potpisom, nažalost ne mogu se pridružiti. Nažalost, samo FINA certificirano izdaje digitalne certifikate koji koštaju 50 odnosno nadopuna 20 kuna. To postavlja pitanje koliko će nas koštati elektronska osobna iskaznica koja, kako se sada čini, bi mogla koštati više nego normalna osobna iskaznica. No ja bih zaista htio da dokumenti i procedure u javnim upravama kolaju putem elektroničkog potpisa, da se prvo zaštite od razine samih korisnika i oni i zloporabe korisnika odnosno onima koji bi to mogli zloporabiti iz njihovog neposrednog okruženja i drugo, onima koji napadaju takve osjetljive sisteme. Dakle ja bih volio npr. da Grad Zagreb sve svoje dokumente kola putem elektroničkog potpisa iz ureda do ureda i Grad Zagreb definitivno bi trebao biti predvodnik tih procesa u Republici Hrvatskoj. Nažalost, danas to nije. Volio bih da to radi i državna ministarstva. Prilika je da se to napravi, upravo da dokumenti, da procedure kolaju putem elektroničkog potpisa. Želim da kao građanin klikom miša predam sve papire i pratim kompletan predmet od početka do kraja, ne morajući preći svoj kućni prag ili prag radnog mjesta. To je želja koja nije neutemeljena, to je jednostavno nešto što je itekako provedivo. I opet Hrvatska tu ima jedna od rijetkih zemalja upravo kroz zaštitu potrošača priliku nametnut ritam i Europskoj uniji i napraviti sve one korake koji su nužni da bi zaštitila svoje građane. Ja ću samo za kraj reći da je nužnost ove izmjene zakona nešto što je razumno podržati, pitanje je trebalo doći i ranije. Ali ono što bih volio da kao zastupnik u Hrvatskom saboru, a i građani Republike Hrvatske da mogu u javnim tijelima, javnim upravama upravo koristiti pravo elektroničkog potpisa. Znači elektronički potpis u svrhu izdavanja elektroničkog računa i ostalih stvari je već u opticaju i to je jedna od pohvalnih stvari koju je 2011. omogućila upravo ova Vlada izmjenama i uklanjanjem prepreka za elektroničko poslovanje, od čega se bilježi i rast elektroničkog poslovanja. No ono što je važno je kroz instrument elektroničkog potpisa upravo omogućiti da se dvije stvari naprave u Hrvatskoj, da se sreže s jedne strane birokracija i da se sreže korupcija. Jer elektronički potpis, informatizacija znače rezanje birokracije i rezanje korupcije. To je zadatak Hrvatske, da sve stavi na internet, sve maksimalno informatizira i na taj način smanji korupciju, poveća transparentnost i poveća efikasnost sustava javne administracije. Hvala lijepo.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Đuro Popijač.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Ja ću poslušati vaš apel za racionalnošću. Dakle i ovdje se radi o istoj stvari, zapravo mogu ponovit ono što sam rekao vezano za sam Državni inspektorat. Dakle želio bih se stvarno ograničiti na temu zakona i problematizirati još jednom i vrijeme u kojem se događaju ove promjene, dakle dva mjeseca nakon samog ukidanja Državnog inspektorata još uvijek dolaze nove izmjene gdje se pronalaze ostaci i potrebe da se ono što nije izdefinirano do sada da se propišu i urede nadležnosti novih državnih tijela. Pa i u ovom zakonu dobivamo ponovno jedan set obveza Ministarstva financija u domeni inspekcijskih poslova i evo tu se zaista postavlja pitanje u kojem to dijelu Ministarstva financija će se sve ovo obavljati od onih četiri koje sam spomenuo inspekcijske službe koje danas postoje u Ministarstvu financija i kako će to i koji dio recimo Ministarstva financija evo vršiti nadzor i zaštitu intelektualnog vlasništva na primjer što je bila do sada nadležnost Državnog inspektorata. No međutim, evo to je i dalje pitanje za ministra financija i sad ne više njegovog razriješenog gazde svih inspektorata u Ministarstvu financija gospodina Šegona. A vidimo da i čini mi se i nema novo imenovanog. A što se tiče samog elektroničkog potpisa i onoga što je ova Vlada učinila ili napravila. Ja bih mladog kolegu Bernardića podsjetio, a on se toga ne može sjetiti jer je tada bio premlad još 1998. godine kolegica će se toga sjetiti, evo potječemo iz zajedničkog bivšeg sustava je implementirana prva razmjena financijskih dokumenata implementacijom elektroničkih potpisa gdje smo evo i gospođa i ja osobno sudjelovali pa mali podsjetnik. Dakle, to je bio Zavod za platni promet i transakcija u nacionalnom kliničkom sustavu gdje su i danas evo u primjeni ta rješenja gdje se međubankovne transakcije razmjenjuju digitalnim potpisom. I postoji kolega certifikator digitalnih elektroničkih potpisa već 12, 14 godina čini mi se. No međutim, zašto mi danas još uvijek s pravom upozoravate na to. Ne razmjenjujemo sve dokumente i sve ono što bi se moglo činiti u pogledu odnosa građanina prema državi u pogledu odnosa poduzetnika prema državi i države prema čitavom društvu. To je pitanje upravo i vječno pitanje koliko administracija u suštini i na svim razinama od države do lokalne samouprave i drugih tijela žele brzo implementirati takve promjene jer često očigledno dolazi i do stava ili mišljenja da ovakovi načini komunikacije prema građanima ukidaju njihova dragocjena radna mjesta. Evo s obzirom da evo želimo zaista racionalizirati vrijeme ovaj zakon se isto tiče samo promjene što se tiče Državnog inspektorata i prebacivanja ovlaštenja u druga ministarstva. To je tehničko pitanje i podržat ćemo zakon. Hvala.
Davor Bernardić, replika.
Pa evo hvala lijepa. Gospodine Popijač, vama čestitam kao jednom od začetnika tog prije 16 godina, vremena su se od tada itekako promijenila. '98. godine ja sam bio na Olimpijadi iz fizike, imao sam 18 godina, a danas je vrijeme potpuno drugačije i vjerujem da se mora puno više poraditi, da se onaj sustav koji ste i sami spomenuli koji je uveden prije 16 godina ne doživljava jedini kao relevantan, jer 16 godina je od tada prošlo. Dakle, mnoge su se stvari promijenile ili su se barem trebale promijeniti.
Draženko Pandek, pojedinačna rasprava. Zahvaljujem poštovana potpredsjednice Parlamenta, uvažene kolegice i kolege. Dakle, ove izmjene zakona odnose se na uglavnom tehničko dakle usklađivanje zbog postupaka transformacije Državnog inspektorata. No mislim također kao i prethodni govornici da je tema izuzetno bitna i da moramo progovoriti o ovoj problematici i šire. Primjena elektroničkog potpisa dakle je donekle prisutna u gospodarskom poslovanju. Mogla bi naravno biti više, ali na žalost čini mi se da je u radu upravnog aparata gotovo uopće neprimjetna. Osobno sam radio u upravi. Moram reći da u svom radu se nisam susreo sa praksom da je uopće službenicima netko sugerirao da bi mogli koristiti elektronički potpis ili uopće elektroničku komunikaciju u svom radu. Nisam čak ni čuo za takvu praksu, a kamoli da bi se s njom susreo. A zakon o elektroničkom potpisu je na snazi još od 2002. Zakon o elektroničkoj ispravi je na snazi od 2005. Također treba istaknuti da za primjenu elektroničkog potpisa i načela e-uprave postoje normativni preduvjeti. Jedan od najznačajnijih normativnih preduvjeta je postojeća Uredba o uredskom poslovanju. Ta Uredba na više mjesta predviđa upotrebu elektroničkog potpisa i upotrebu elektroničke komunikacije. Tako je recimo propisano da je dokument među ostalim elektronički ili bilo koji drugi zapis podataka. Spominje se da elektronički dokument bilo koja vrsta elektroničkog zapisa koja nema svojstvo elektroničke isprave. U toj Uredbi istaknuo bih kao najznačajnije članak 13. stavak 2. i članak 59. U tom prvom je propisano da se, dakle pismena, sva pismena mogu dostaviti elektroničkim putem, te da pismena dostavljena u elektroničkom obliku s elektroničkim potpisom se smatraju vlastoručno potpisane sukladno posebnim propisima o elektroničkoj ispravi. I u vezi članka 59. treba istaknuti, dakle zadnju rečenicu koja glasi. Uvjerenja i druge potvrde mogu se izdavati i elektroničkim putem. Treba spomenuti tu onda i odredbe ZUP-a da se spis upravnog predmeta može voditi u elektroničkom obliku, s tim da na žalost kad o tom Zakonu o općem upravnom postupku govorimo nije predviđeno da se upravno rješenje može potpisati elektroničkim potpisom. Na žalost. Nadam se da će evo i predstavnici ministarstva možda u međuresornoj suradnji sa Ministarstvom uprave ili pravosuđa poraditi na rješenju tog problema. Mislim da je izuzetno zrelo vrijeme i da je u biti vrijeme već prošlo kad bi morali i rješenja pa čak i druge akte i dokumente i u pravosudnoj upravi i presude donositi i u elektroničkom obliku. Evo nadam se stvarno da nisam u pravu, uistinu stvarno nemam saznanja da je i jedno upravno tijelo na bilo kojoj razini koristilo mogućnosti koje im pružaju ove odredbe o kojima sam sad govorio radi racionalizacije rada, radi postizanja ekonomičnosti uštede, efikasnosti, a koje bi mogle biti enormne. Na žalost danas je kompjuter još uvijek u većini ureda uprave na svim razinama koriste kao malo sofisticiranije pisaće mašine na isti način kao i prije tridesetak godina. Tako u jednom dokumentu od vrata do vrata ako se radi ne znam o različitim organizacijskim jedinicama, vrata su ne znam 30 m, treba 7 dana. Prvo se napiše na kompjuter pa se isprinta pa se isprinta, pa se potpiše, pečatira, pa se preda u urudžbeni zapisnik pa se onda ide u urudžbeni zapisnik drugog ureda pa opet istim putem na odgovor, opet se čeka sedam dana. To još uvijek tako funkcionira. To je po meni jednostavno suludo. Problem je naravno u glavama. Postoji veliki otpor oko koša restruktura upravnim tijelima koji pružaju ogroman otpor bilo kakvim promjena u tom smjeru. Glavni problem je na onim najvećim razinama, najvišim razinama u sustavu uprave koje se ne mijenjaju već desetljećima na razini vjerojatno šefova. Dakle, kad kažem da je problem u glavama, govorim i u doslovnom ali i u prenesenom smislu. Svaka promjena mora nekako ići odozgora. Sigurno i u ovim raspravama smo vidli da mladi ljudi, da donekle svježe ideje dolaze iz novih vjetrova kad govorimo pogotovo i o strukturama u kojima sam imao prilike svjedočiti na ovoj lokalnoj razini. Potrebno je naravno tu uložiti i veći napor u edukaciji kadrova u upravi ali i u građanima. Recimo, nitko ne zna što je elektronički potpis, manje-više, sada pitajte ljude na cesti što je to elektronički potpis, vrlo vjerojatno bi svi onako kimali glavom, ne bi imali pojma. U zakonu se kaže da je to skup podatak u elektroničkom obliku u kojem su pridruženi ili su logički povezani s drugim podacima u elektroničkom obliku i koji služe za identifikaciju potpisnika, vjerodostojnosti potpisanog elektroničkog dokumenta. Elektronički potpis kad govorimo o njemu, on se razlikuje kao običan elektronički potpis i kao napredni elektronički potpis. Običan elektronički potpis za usporedbu, da lakše [[Upadica, Zgrebec: Kolega Pandek, molili smo za jednu racionalizaciju vremena, govorite preširoko.]] Dobro, je dakle onaj token koji dobijete u banci i nema nikakve prepreke da se recimo takav token koristi i u radu državnih tijela i državnih organa na lokalnoj samoupravi. U tom smislu mislim da postoje mogućnosti za velike promjene i za velike racionalizacije i napredak u tom segmentu, potreban je napor koji vjerujem evo da će i ova rasprava pridonijeti da se uloži. Hvala.
Konačni prijedlog zakona o izmjeni Zakona o elektroničkom potpisu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 609. Rasprava o konačnom prijedlogu zakona je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Za donošenje i ovog zakona potrebna je većina glasova svih zastupnika u Hrvatskom saboru, tj. 76 glasova da bi zakon prošao. Molim dizanjem ruke da se izjasnimo tko je za? Hvala. Tko je protiv? Ima li netko suzdržan? Molim rezultat? Utvrđujem da je većinom glasova, 87 glasova za, 24 suzdržana glasa donesen Zakon o izmjeni Zakona o elektroničkom potpisu u tekstu kako ga je predložila predlagateljica.
I sad ćemo još ovu točku koju ima kolega Leverić a) Prijedlog odluke o razrješenju članice Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja; b) Prijedlog odluke o imenovanju članice Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja. Predlagateljica odluke je Vlada RH. Odredbom članka 27. Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja određeno je da Hrvatski sabor imenuje i razrješava predsjednika i članove vijeća na prijedlog Vlade RH. Prijedlog akta ste primili. Raspravu je proveo Odbor za gospodarstvo. Gospodin Alen Leverić, zamjenik ministra gospodarstva će nam obrazložiti odluke.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Znači, s obzirom da dosadašnjoj članici vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja s danom 20.veljače 2014.godine gospođi Vesni Patrlj ističe mandat od pet godina, Vlada je na sjednici održanoj 23.siječnja 2014.godine utvrdila prijedlog, odluku o razrješenju imenovane članice Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja s danom 20.veljače 2014. radi isteka mandata. Ujedno na istoj sjednici utvrdila je prijedlog odluke o imenovanju članice vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja gospođe Vesne Patrlj s danom 20.veljače 2014.godine.
Predstavnik odbora želi uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba HDZ-a kolega Đuro Popijač.
Pa evo za nas koji smo ovdje i koji su ostali red je jednostavno reći par riječi. Dakle ja poznajem gospođu i radili smo zajedno i s tog osnova i red je da evo da kažemo da podržavamo ovakvu odluku da osoba koja je radila u agenciji da bude i ponovno imenovana na tu važnu funkciju i radi kontinuiteta i iz znanja i sposobnosti svega onoga što je agencija i do sada odradila. Ali isto tako pitanje što je onda i dalje sa samim predsjednikom koji je čini mi se i dalje u vd statusu ili tako nešto i očekujemo da će uskoro jedan takav proces kada mu valjda istekne vrijeme uslijediti i za samog predsjednika. Evo hvala lijepa.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. O prijedlozima odluka glasat ćemo kasnije. Sada određujem stanku do 15 sati i nastaviti ćemo sa 6. točkom dnevnog reda.
Prijedlog odluke o razrješenju članice Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja. Rasprava o prijedlozima odluka je zaključena. Dajem na glasovanje prijedlog odluke o razrješenju. Molim dizanjem ruke da se izjasnite tko je za? Hvala. Tko je protiv? Ima netko suzdržan? Ima. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 108 glasova za, 4 glasa suzdržana donesena Odluka o razrješenju članice Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja u tekstu kako ga je predložila predlagateljica. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke o imenovanju. Molim dizanjem ruke da se izjasnite tko je za? Hvala. Tko je protiv? Ima netko suzdržan? Ima. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 106 glasova za, 4 suzdržana glasa donešena Odluka o imenovanju članice Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja u tekstu kako ju je predložila predlagateljica.
Kolegice i kolege nastavljamo sa radom. - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pružanju usluga u turizmu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 614 Predlagateljica zakone je Vlada RH. Prijedlog akta ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za turizam. Izvješća ste primili. S nama je predstavnik predlagateljice zamjenik ministra Ratomir Ivičić sa suradnicom. Da li uvodno želite zamjeniče? Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, poštovane dame i gospodo zastupnici Hrvatskog sabora. Dozvolite nekoliko uvodnih rečenica uz prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pružanju usluga u turizmu s konačnim prijedlogom zakona. Važećim Zakonom o pružanju usluga u turizmu, "Narodne novine" br. 68/07. i 88/10., uređeni su načini i uvjeti pod kojima pravne i fizičke osobe mogu pružati usluge u turizmu. S obzirom da je s 01. siječnja 2014. godine prestao s radom Državni inspektorat slijedom izmjena i dopuna Zakona o ustrojstvu i djelokrugu ministarstva i drugih središnjih tijela državne uprave, Ministarstvo turizma preuzima u nadležnost obavljanje inspekcijskih poslova u području pružanja usluga u turizmu osim nadzorom nad naplatom proračunskih i ostalih prihoda koji su utvrđeni u djelokrugu Ministarstva financija. Prošli tjedan Hrvatski sabor je usvojio Zakon o turističkoj inspekciji kojim bi se unutar Ministarstva turizma ustrojavale turističke inspekcije. Ovim prijedlogom zakona mijenjaju se odredbe koje se odnose na provođenje inspekcijskog nadzora, ali i određene izmjene koje se odnose na poboljšanje poduzetničkog okruženja. Predlaže se da inspekcijski nadzor nad provedbom Zakona o pružanju usluga u turizmu provode nadležni turistički inspektori Ministarstva turizma, da se Zakonom o pružanju usluga u turizmu više ne propisuje nadležnost za nadzor nad pružanjem neregistriranih usluga u turizmu, odnosno poštivanjem zabrane javnog oglašavanja ili reklamiranja neregistriranih pružatelja usluga. Dodatno, u zakonu se predlažu i dvije iznimke. Ujedno se predlaže iznimka koja bi olakšala poslovanje pravnim i fizičkim osobama, domaćim i stranim da za pružanje usluga iznajmljivanja plovila i smještaja gostiju na plovilima, ako ih pružaju sukladno posebnom propisu iz nadležnosti ministarstva nadležnog za pomorstvo koji uređuje uvjete za bavljenje tih usluga, ne moraju ishoditi i rješenje uredbe Državne uprave za pružanje tih usluga sukladno Zakonu o pružanju usluga u turizmu, pojednostavljuje se postupak. I još su dvije iznimke. Briše se jedan od uvjeta za obavljanje poslova voditelja poslovnice turističke agencije i to uvjeta da ima dvije godine radnog staža na odgovarajućim poslovima u turističkoj agenciji ili drugim odgovarajućim poslovima u turizmu jer je navedeno ocjenjeno ograničavajućim, prvenstveno za mogućnost samozapošljavanja. I još jedna iznimka. Propisuje se da iznimno turistička agencija koja neposredno pruža usluge putniku putem interneta te usluge može pružati i u prostoru stambene namjene jer je isto ocjenjeno ograničavajućim prvenstveno kod samozapošljavanja, a ujedno se omogućava razvoj novih vrsta turističkih usluga i proizvoda prema zahtjevima i interesima turista. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Da li izvjestitelji odbora žele uzeti riječ? Izvolite kolega Beus, Odbor za turizam.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine zamjeniče ministra, gospođo pomoćnice. Odbor za turizam Hrvatskoga sabora na 28. sjednici održanoj 11. veljače 2014. godine razmotrio je prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pružanju usluga u turizmu s konačnim prijedlogom zakona i to na temelju članka 77. Poslovnika Hrvatskog sabora kao matično radno tijelo. Napominjem da su u radu sjednice sudjelovali i predstavnici granskih udruga, Hrvatske udruge putničkih agencija, Udruge nezavisnih putničkih agencija i Zajednica putničkih agencija pri Hrvatskoj gospodarskoj komori. Predstavnik predlagatelja uvodno je pojasnio razloge donošenja predmetnog zakona po hitnom postupku kao i sam sadržaj izmjena i dopuna zakona. U raspravi koja je uslijedila izneseni su sljedeći stavovi, prijedlozi i sugestije. Imajući u vidu gospodarsku situaciju u zemlji svi sudionici sjednice podržali su intenciju predlagatelja o poticanju samozapošljavanja napose mladih i nezaposlenih osoba. Međutim također je istaknuto da mjere kojima bi se to potaknulo moraju biti usuglašene s predstavnicima struke i donijete sustavnim pristupom kako bi se izbjegle eventualne negativne posljedice njihove primjene. Donošenje po hitnom postupku zakona kojim se omogućuje poslovanje Internet agencija dvojbeno je i nije usuglašeno s predstavnicima strukovnih udruga. Omogućavanje otvaranja Internet agencije ispunjava određene pretpostavke da se u uspješnu mjeru samozapošljavanja ali obzirom da je riječ o novom modelu poslovanja na hrvatskom turističkom tržištu moramo biti jako oprezni u smislu poštivanja načela europskog tržišta u vidu zaštite potrošača, zaštite kadrova, održivosti radnih mjesta i ravnopravnog tržišnog natjecanja. Izražena je i zabrinutost i oko omogućavanja poslovanja agencija u stambenom prostoru te su kao mogući rizici navedene nelojalna konkurencija u odnosu na turističke agencije koje posluju u poslovnom prostoru i pri tome snose sve odgovarajuće popratne troškove, potom opasnost od neadekvatnog osiguranja putnika i naplate poslovnih aktivnosti, neadekvatnosti pružanja usluga te problem nedovoljnog broja inspektora za provođenje kontrole poslovanja i nadzora takvih agencija. Istaknuto je da po pitanju poslovanja Internet agencija ne postoji jedinstvena praksa u državama članicama EU jel u državama gdje su liberalniji uvjeti otvaranja poslovnica uobičajeno su vrlo strogi uvjeti zaštite potrošača. U državama u kojima su stroži uvjeti za otvaranje poslovnica i njihovo vođenje ovi drugi uvjeti su nešto liberalniji. RH je malo tržište koje može opstati isključivo ukoliko njen smještaj ima visoki rejting a njena usluga visoku kvalitetu. Trenutno u Hrvatskoj imamo oko tisuću turističkih agencija koji zapošljavaju oko 4 tisuće ljude i generiraju oko dvije milijarde eura prometa. Poslovanje tih agencija kao i posao ljudi koji u njima rade ne smije ni na koji način biti ugroženo. Iznimno je važno da domaće turističke agencije posluju kvalitetno jer je šteta koja može nastati lošim posredovanjem nešto što nepovratno utječe na rejting i percepciju slike o Hrvatskoj kao destinaciji kvalitetne usluge. Istaknuto je da se ne smije dozvoliti nekontrolirana i potpuna liberalizacija i deregulacija koja će dozvoliti svima da se bave svime jer to može rezultirati potpunim kaosom sustava kakvome smo svjedočili prije desetak godina kao i nemogućnošću da se onima koji krše u zakonu uđe u trag. Vezano uz pitanje izmjene postojećeg zakona u kojem se do sada za voditelja poslovnica tražilo dvije godine radnog staža novim zakonskim prijedlogom to bi se potpuno ukinulo. Većina sudionika sjednice tome se suprotstavila naglašavajući da se to potpuno kosi s načelom poticanja izvrsnosti u poslovanju turističkih agencija kao najboljeg načina zaštite potrošača i podizanja kvalitete pružanja usluga koje je Odbor za turizam preporučio još u lipnju prošle godine. Umjesto ukidanja toga uvjeta predlaže se njegova liberalizacija kojom bi se dvije godine radnoga staža promijenilo u dvije godine radnog iskustva. Argumenti za to su u velikom broju mladih obrazovnih ljudi na burzi koji nažalost nemaju u cijelosti potrebne godine staža, međutim ponekad su putem volontiranja, rada u inozemstvu, honorarnim radom i drugim načinima prikupili relevantno iskustvo potrebno za obavljanje navedenog posla. Nastavno na sve navedeno u raspravi koja je provedena na odboru predloženo je da se po završetku turističke sezone 2014.godine prezentiraju egzaktne brojke i efekti poslovanja ovakvog modela internetskih turističkih agencija kako se predlaže da se osnuju kako bi takvo izvješće bilo podloga za trajno rješavanje ovoga pitanja u novome zakonu na kojem radi Ministarstvo turizma. Sukladno iznesenim i sučeljenim predlagatelja, članica i članova odbora te predstavnika strukovnih udruženja predložena su dva amandmana na prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pružanju usluga u turizmu. Prvim amandmanom se uređuje da Internet agencije mogu pružati usluge i iz prostora stambene namjene ali pod uvjetom da u njemu ima prebivalište voditelje poslovnice te da Internet agencije pored voditelja mogu kao specifičan oblik mogu zaposliti najviše još jednu osobu. Drugim amandmanom se za jedan od uvjeta za voditelja poslovnice definiraju dvije godine radnoga iskustva. Tim rješenjima se omogućava samozapošljavanje u agencijskom poslovanju, također onemogućava zloupotreba zakona od strane osoba koje će osnovati i voditi Internet agencije. Također se liberalizira postojeće uvjete koje moraju ispuniti voditelji poslovnica. Napominjemo da je predstavnik predlagatelja zamjenik ministra turizma na samoj sjednici odbora se suglasio s predloženim amandmanima. U tome smislu na temelju provedene rasprave odbor je zaključio da Hrvatskome saboru predloži i to je zaključio većinom glasova 6 za i 2 glasa protiv, da se donese zakon o izmjenama i dopunama Zakona o pružanju usluga u turizmu uz dva amandmana koje je odbor predložio. Zahvaljujem.
Hvala i vama. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika SDP-a Damir Rilje. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, zamjeniče ministra sa suradnicom, kolegice i kolege. Pa evo na tragu odluka Odbora za turizam, a razmatrajući ove izmjene i dopune zakona evo ja bih iznio u ime kluba nekoliko razmišljanja vezanih uz ono što ove izmjene i dopune kvalitativno donose, a zapravo na što bi trebalo svrnuti pozornost i možda ga učiniti boljim, učinkovitijim i kvalitetnijim. Dakle pred nama se nalazi Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pružanju usluga u turizmu s konačnim prijedlogom zakona. Ovim zakonom predlažu se odgovarajuće izmjene i dopune u području pružanja usluga u turizmu od strane pravnih i fizičkih osoba. Ujedno se implementiraju odredbe donesene zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu ministarstava i drugih središnjih tijela državne uprave, a kojima se nadležnost za obavljanje inspekcijskih poslova u području pružanja usluga u turizmu obave iz Ministarstva turizma putem turističkih inspektora a ne više gospodarskih inspektora. Izuzetak je obavljanje nadzora nad naplatom proračunskih i ostalih prihoda te područja zabrane i sprječavanja obavljanja neregistrirane djelatnosti koja obavlja inspekcija Ministarstva financija. To bi bila kao jedna izmjena. Da bi omogućili Hrvatskoj ulazak u 20 vodećih destinacija u svijetu po kriteriju konkurentnosti potrebno je izmijeniti sve što nas koči u tome. Broj zaposlenih u turizmu proteklih 10-ak godina je rastao sporije od broja turističkih dolazaka i noćenja. Kako strategija razvoja turizma RH do 2020. godine daje odgovor na pitanje kakav turizam Hrvatska želi i treba razvijati te utvrđuje ključne aktivnosti turističke politike usmjerene na osiguravanje proizvodnih institucionalnih organizacijski i ljudskih pretpostavki za poboljšanje konkurentske sposobnosti hrvatskog turizma ovaj Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pružanju usluga u turizmu ide u tom smjeru. Razvoj ljudskih potencijala, odnosno posjedovanje suvremenih znanja i praktičnih vještina osnovni je element isporuke kvalitetne turističke usluge i unapređenja konkurentnosti hrvatskog turizma. Hrvatsko turističko gospodarstvo sa razvojem turizma imati će rastuće potrebe za kvalitetom izvršnim i upravljačkim kadrovima. Prva Izmjena Zakona o pružanju usluga u turizmu dakle odnosi se na turističku agencija koja neposredno pruža usluge putniku putem interneta i to su stambenom prostoru. To je promjena koja će omogućiti samozapošljavanje jer osoba može lakše početi sa radom bez troškova u svezi poslovnog prostora. S druge strane mnoge turističke agencije već sada imaju prigovor na ovu odredbu zakona jer to smatraju snižavanjem kriterija i kvalitete usluge s čime se ruši zaštita potrošača odnosno korisnika usluge koja je zapravo u svim zemljama, turističkim zemljama, svetinja, dakle kvalitetna usluga. Predstavnici struke ističu također da bi poslovni minimum koji netko ako se želi baviti tom djelatnošću morao imati jer kako ističu gost mora znati kome i gdje se može obratiti ako nije zadovoljan, ne samo gost nego i nadležna inspekcija bi u tom slučaju imala sudski nalog za ulazak u stan. Na koji način dokazati tko sve radi na internetskoj stanici a tko je samo član kućanstva, odnosno domaćinstva. Međutim, smatramo da rad od kuće već postoji u našem zakonodavstvu, to koriste neki obrtnici, računovođe i slično. Taj prostor se u registraciji obrta prijavljuje i samim time omogućava slobodan ulaz nadležnost inspekciji. Osoba koja se odluči na takav način poslovati mora imati vidno istaknutu ploču na koju je istaknuta tvrtka i sjedište agencije. Svaka mjera koja će u ovom slučaju omogućiti više samozapošljavanja trebala bi se pozdraviti jer mnogi mladi ljudi stječu iskustvo radom preko student servisa tijekom godina studija te im se ovim načinom omogućava da odmah nakon završenog studija bez većih troškova pokrenu svoj posao. Jer troškovi najma prostora su i najveće financijske stavke i opterećenja svake agencije u nastajanju. Europska unija prepoznala je Hrvatsku kao turističku destinaciju sa potencijalom pa je naša zadaća da ih maksimalno iskoristimo u interesu rasta vlastitog blagostanja sa što više samozapošljavanja odnosno omogućeno da bi se omogućilo lakše zapošljavanje svih koji znaju i koji hoće raditi u turizmu i doprinose mu. Dakle, kada pričamo o bitnim novinama koje donosi ovaj zakon brisanje dijela članka starog zakona koji se odnosi na radni staž voditelja poslovnice. Naime, prema prijedlogu voditelj poslovnice turističke agencije neće morati više imati dvije godine radnog staža. Turističke agencije kažu da time dobivaju nelojalnu konkurenciju. Međutim, radno iskustvo ne mora biti uvijek uvjet za uspješno poslovanje, znanje i stručnost ali i novine koje baš mladi ljudi najviše imaju su često bitan čimbenik uspješno obavljenog posla odnosno kvalitetne usluge. Često su ti mladi ljudi kako sam već rekao radili i stekli iskustvo radom preko student servisa, radom putem ugovora o djelu i na druge načine, zakonite pa im treba omogućiti da nesmetano nastave ono što žele i mogu raditi ako ih za ove ovlasti odnosno iz ovog djelokruga, iz ove gospodarske grane. Dakle u pružanju turistički usluga. Također korištenja sredstava EU fondova u financijskoj perspektivi turizma je jedan vid razvoja koji najviše koriste mladi, školovani i perspektivni ljudi ako im pružimo mogućnost brzog zapošljavanja ili samozapošljavanja. U ovom području je to ogroman potencijal i treba ga štoviše iskoristiti. Hrvatska je već danas jedna od poželjnih nautičkih destinacija na svijetu. Na to upućuje stalno rastući rezultati poslovanja u nautičkom turizmu ponajviše produljenje sezone. Naravno, ona još uvijek nije onakva kakvu bismo mi htjeli ali ipak. Zbog svog geoprometnog položaja i s jednom od najrazvedenijih obala na svijetu, ugodne klime i pogodnih vjetrova moramo pozdraviti i novinu u pogledu pružanja usluga, iznajmljivanjem plovila i smještaja gostiju na plovilima. Ovim Zakonom se predlaže jednostavnije poslovanje pravnim i fizičkim osobama, domaćim i stranim, pružanje usluga, iznajmljivanje plovila i smještaj gostiju na plovilima. Ukoliko usluge obavljaju sukladno propisu nadležnog Ministarstva mora, prometa i infrastrukture a koji uređuje uvjete za obavljanje tih usluga posebnim pravilnikom više ne moraju ishoditi rješenje za pružanje tih usluga sukladno Zakonu o pružanju usluga u turizmu. Ipak pored kvalitativnih pomaka u pružanju turističkih djelatnosti koje se predlažu ovim izmjenama i dopunama zakona postavljaju se i neke nedoumice koje bi predlagatelj trebao razmotriti a očituju se u sljedećem. Postoji dvojba zainteresirane stručne javnosti oko omogućavanja poslovanja agencija u stambenom prostoru te su mogući rizici. Dakle, kao što smo već čuli, nelojalna konkurencija u odnosu na turističke agencije koje posluju u poslovnom prostoru i pri tome snose sve odgovarajuće popratne troškove. Postoji opasnost od neadekvatnog osiguranja putnika i naplate poslovnih aktivnosti pružanja usluga sa ne odgovarajućom razinom kvalitete te problem nedovoljnog broja inspektora za provođenje kontrole poslova i nadzora takvih agencija koje bi mogle sada recimo narasti za jedan odgovarajući broj. Omogućavanje, otvaranje Internet agencija ispunjava određene pretpostavke da se razvije u uspješnu mjeru samozapošljavanja ali obzirom da je riječ o novom modelu poslovanja na hrvatskom tržištu nužno je osigurati čvrsto poštivanje načela europskog tržišta kao što je zaštita potrošača, zaštita kadrova odnosno zaposlenih, održivost radnih mjesta i ravnopravnog tržišnog natjecanja. Da li će to samo sa ovim izmjenama moći biti ili treba doradit, to je sad već drugo pitanje. Možda je potrebno dodatno regulirati tj. vezati odnos voditelja agencije, stambene jedinice kao i mogući broj zaposlenih u takvoj agenciji. Čuli smo da imamo preko tisuću turističkih agencija koje zapošljavaju preko 4000 ljudi i generiraju oko 2 milijarde eura prometa. To je utvrđeno i u tekstu Odbora za turizam. Poslovanje tih agencija kao i posao ljudi koji u njima rade ne smije ni na koji način biti ugroženo jer bi nastala velika šteta po pružanju usluga rejting i percepcije turističke slike o Hrvatskoj kao o destinaciji u kojoj se pruža kvalitetna turistička usluga. Odgovarajuće probleme u određivanju spram ove tematike stvaraju razlike percepcije odgovornosti za pružanje usluga u turizmu između internet booking centara i internet agencija. Ako turizam predstavlja različite djelatnosti kojima se zadovoljavaju potrebe turističkih potrošača, a posredništvo je osnovni oblik ekonomskog statusa agencije u turizmu, onda bismo turističku agenciju mogli definirati kao gospodarstveni organizam odnosno organizaciju čija se osnovna djelatnost sastoji od organiziranja i prodaje putovanja i boravka te pružanja drugih usluga putnicima i sudionicima turističkog prometa. Budući da je turistička ponuda prostorno odvojena od turističke potražnje, agencija upravo u toj razdvojenosti turističkog tržišta pronalazi smisao i djelokrug svoga rada, spajanje turističke ponude i potražnje na tržištu turističkih usluga. Danas je sam mehanizam turističkih agencija usmjerena na potencijalni pritisak, na turističku ponudu kako bi se stvorili svi preduvjeti da se u turistički promet uključe sve veće mase ljudi, odnosno pučanstva. Takvim načinom rada turističke agencije su agencije znatno pridonijele masovnosti same turističke usluge i turističkih tijekova. Tu imamo još i verziju booking centra, dakle on bi sam po sebi predstavljao prijavljivanje dolaska gosta u neki hotel, rezervaciju nekog turističkog aranžmana ili sjedišta i sam postupak evidentiranja prodaje turističkih aranžmana. Dakle, nešto drugačije od same turističke agencije. On se zapravo ne bi bavio samom kvalitetom usluge i boravkom korisnika turističke usluge u odgovarajućem aranžmanu već vlasnici odgovarajućih hotela, odnosno već ovisi o tome što se u turističkoj usluzi tražilo. Postoje također nezadovoljstva izmjenama postojećeg zakona u kojemu se do sada za voditelja poslovnice tražilo dvije godine staža. Dakle, novim zakonskim prijedlogom to bi se potpuno ukinulo. Pitanje je kako održati načelo poticanja izvrsnosti u poslovanju turističkih agencija kao najboljeg načina zaštite potrošača i podizanja kvalitete pružanja usluga. Važno bi bilo da tijek ovakve liberalizacije, pružanja usluga u turizmu i njegove uspješnosti i djelovanja na kretanje u turizmu prate osim Ministarstva i druga zainteresirana tijela i zainteresirana javnost poput naravno svih udruga, putničkih agencija, dakle i da imaju svoju riječ i upliv u kreiranju, naravno u radnoj raspravi upravo ovakvih zakonskih nacrta prijedloga. Ovdje bih još postavio i dvojbu o ulozi turističkih zajednica općina, gradova, županija, u odnosu na problematiku pružanja usluga u turizmu. Planiranje razvoja turizma i pružanje usluga u turizmu uvelike ovisi o odredbama ovoga zakona, a pitanje je koliko na ovu problematiku uopće može djelovati lokalna, područna samouprava. Mogućnost utjecaja na kretanje u turizmu oslonjen je na suradnju između tijela lokalne i područne samouprave i tijela turističke zajednice, a jedina direktna poveznica je načelnik, gradonačelnik ili župan. Možda bi turističke zajednice trebalo tješnje povezati sa lokalnom i područnom samoupravom, možda i decentralizirati njihovo djelovanje, kao kompetenciju jedinica lokalne samouprave koja bi morala biti usklađena sa strateškim planskim dokumentima jedinica lokalne samouprave i Republike Hrvatske, naravno i županija, u području turizma. Ovako to nije često slučaj i često se odrednice utvrđene člankom 32.doduše nekog drugog zakona koji sada nije na dnevnom redu, ali sam ga morao spomenuti jer je važan za pružanje turističke usluge, dakle Zakonom o turističkim zajednicama i promicanju hrvatskog turizma, rješavaju drugačijim prijedlozima i pogledima dakle jedinice lokalne samouprave i turističke zajednice. Iako je navedeno predmet, dakle kao što sam rekao drugog zakona, uveliko utječe na pružanje usluga u turizmu. U želji za što kvalitetnijim, ali i efikasnijim reguliranjem tržišta usluga u turizmu želio bih reći da treba nastaviti dorađivanje i usklađivanje ove problematike na tragu onoga što je već utvrđeno i odlukama samog Odbora za turizam, ali evo i ovim što je klub SDP-a predložio, što će vjerojatno i mnogi drugi predložiti. Na kraju evo klub SDP-a podržat će ovaj prijedlog zakona i predlaže da predlagatelj uvaži neke od ovih preporuka. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imamo replika nekoliko. Ada Damjanac, izvolite.
Zahvaljujem se potpredsjedniče. Zamjeniče ministra. Kolega Rilje, načeli ste nekoliko tema koje nisu isključivo vezane uz ovu izmjenu zakona, a ja ću reći da podržavam ako će ove izmjene zakona donijeti i jedno novo radno mjesto kad nam je to bitno. Međutim, bojim se da ne bi došlo i do nelojalne konkurencije koju ste vi spomenuli jer otvoriti internet agenciju iz vlastitog doma nije isto što i imati agenciju u poslovnim prostorima koji se itekako skupo moraju plaćati. Htjela bih reći da treba jasno definirati na koji način će se kontrolirati internet agencije, koliko će turistički inspektori moći kontrolirati internet agencije kada i do sada ovi postojeći odnosno turistički inspektori nisu mogli kontrolirati nelegalne goste ili nelegalno iznajmljivanje. I na koji način će biti zaštićeni potrošači. Treba jasno definirati kome se mogu žaliti, ali kome mogu i pohvaliti rad takvih agencija. Treba jasno definirati i sve stavke da se ne dozvoli haos na tržištu i da se kršenje zakona provodi po rigoroznijim mjerama. Isto tako spomenuli ste između ostalog i turističke zajednice i rekli ste da ih treba decentralizirati. Istina da je to predmet drugog zakona, ali mi koji dolazimo sa lokalne samouprave znamo koji je to problem jer nama su načelnici, gradonačelnici, župani ujedno i predsjednici turističkih zajednica bez rekla bih bilo kakvog upliva i kontrole nad turističkom zajednicom. Prema tome, u ovom dijelu vas apsolutno podržavam. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor kolega Rilje, izvolite.
Uvažena kolegice Damjanac, evo ja ću biti okrenut leđima. Pa ja se s vama načelno slažem. Zapravo problem i jest u tome da ja ne mislim da će biti dovoljno inspektora da to sve iskomuniciraju i da to sve ispregledavaju zato što mislim da će turističke agencije niknut pogotovo ove internetske. Da, to je eto tako jedan hajmo ga nazvati unosnim poslom ako ćete se time recimo onako sa malo zadovoljstva i puno truda baviti. Ali problem je u tome što evo vi ste dodirnuli u svom izlaganju strategiju. To što ste sve rekli ja se sa vama slažem, ali onda bismo morali pričati iznova o strategiji i morali smo implementirati neke druge probleme u Strategiji razvoja turizma u Republici Hrvatskoj uvažavajući pri tome odlike decentralizacije sustava na sve ono što se zapravo pruža u jedinicama lokalne i područne samouprave. Što bi to značilo? Pa što to ne bi, evo malo kasnije ćemo pričati o boravišnoj pristojbi, pa što to ne bi bio i nautički turizam. Što to ne bi bilo sve što se događa na području jedinica lokalne samouprave pod uvjetom da jedinice lokalne samouprave imaju obvezu implementiranja svih svojih razvojnih planova sukladno razvoju turističkog plana, master plana Republike Hrvatske. I to je to. Ne može se ponaosob odgovorit o zaštiti kvalitete jer je ona usko vezana sa inspekcijom i usko je vezana s tim tko će bit kriv ako se nešto loše napravi. Ja to još ne znam kakva su iskustva u stranim zemljama. Ima ih na ovaj ili onaj način, ali sam uvijek pobornik kad se dođe u službenu prostoriju onda je to malo drugačije. Ja ne kažem da ovo neće valjati, da neće potaknuti samozapošljavanje. Hvala.
Hvala. Boro Grubišić, replika. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Rilje, sad ste rekli jednu rečenicu. Kažoste da vi ne znate kakve će efekte proizvesti ovaj zakon. Pa zašto ga onda donosite vaša Vlada po hitnom postupku? Zašto ne bismo i razmotrili. Evo i gospođa Damjanac i vi ste se složili da postoje dvojbe, mnogobrojne dvojbe o nicanju novih agencija kao gljiva poslije kiše. Sad ih imamo po Beusu Richemberghu 1000 sa 4000 zaposlenih, sad će biti 6000 za jednu državu koja ima 4 milijuna i 300000 stanovnika. Nije li to malo previše? Druga stvar, ove kućne agencije, da kažem u kućnim papučama ste agencija u svom stanu imate agenciju. Hoće li biti nelojalna konkurencija onim agencijama koje već sad rade, imaju poslovne prostore, pa imaju i renome jedan već. Neke su stekle relativno dobar renome. Ne baš kao onaj Atlas i ne znam General turist koji su propali zahvaljujući određenim potezima u privatizaciji i pretvorbi. O tome neću sad govoriti, nije vrijeme. Ali dakle, stvara se jedna situacija u kojoj će niknuti da kažem tisuću agencija u nadi da će netko naći posao i poslovati hvala Bogu, daj Bože da posluju pozitivno. Ali ste i vi sami, dakle vi i stranke koja predlaže i donosi ovaj, stranaka koje predlaže i donose ovaj zakon zapravo u dvojbi. A ne bi li bilo bolje da smo to malo raspravili, pa možda i razradili, pa da smo donijeli nešto što bi možda bilo, davalo veće jamstvo za uspješnost ovakvoga ili sličnog zakona u Hrvatskom saboru.
Hvala. Odgovor, kolega Rilje.
Uvaženi kolega Grubišić, govorite ka sveto pismo i ja vas razumijem, vi dobro govorite. Ali gledajte, vi nikad nećete napraviti iskorak ako ne napravite prvi korak. I ja s jedne strane razumijem. S druge strane ne razumijem, zato što smo ga trebali kao što ste rekli možda u dva čitanja donijeti. To je istina. Ali evo sad ja slučajno radeći i pripremajući ovo imam UHPA, dakle Udruga hrvatskih putničkih agencija. Oni se recimo na primjer slažu da se može s ovim krenuti, ali da se treba dodatno osigurati sa odgovarajućim poboljšicama unutar ovog zakona. Možda je upravo zato trebalo to u dva puta čitati. Jer mi na kraju krajeva moramo neke trendove koji postoje vani, što ne znači da će nužno nama popraviti turističku sliku, ja to ne znam, znate. Zato je i bitno da se što više o ovome u zainteresiranoj stručnoj javnosti govori. Zato ne možemo mi ovdje osim sa zakonodavne osnove i osim sa osnove proučavanja onog što su ljudi koji su odgovorni u turizmu rekli ja možda imam malo više iskustva, možda imate vi, ja ne znam. Ali činjenica je da smo rekli dvije, tri stvari koje govori hajmo to tako reći zdravi razum. A to znači kako iskontrolirati nešto za što se očekuje ono velika ekspanzija toga. S druge strane ne možemo ni bit učmali i ne napraviti ni jedan korak. Znate, ponekad imate i odnos onog kad treba u etabliran sustav putničkih agencija prodrmati i kazati hajmo sad ćete dobiti jedan dio konkurencije. Samo ne možete to raditi na pamet i bilo kako. A kako je to to ne mogu reći ja. Zato sam sad kao i vi u prilici da govorim o nečem o čemu bi možda volio govoriti u dva čitanja a ne u jednom recimo. Tu se s vama apsolutno mogu složiti, ali to je samo moje mišljenje osobno. S druge pak strane, da, da to govori. Ne, ne ja moram s vama, sad vama vraćam repliku. Evo ga u svakom slučaju hvala lijepo evo. Mislim da sam odgovorio.
Hvala i vama. Dražen Đurović replika, izvolite.
Vi ste u svojoj raspravi otvorili zapravo puno zanimljivih aspekata ove problematike, šteta što osim nas nekoliko, nije ni ministar imao vremena pa da možda čuje vašu raspravu, da si još malo razmisli o tim aspektima koje ste vi iznijeli u svojoj raspravi i zato, ja se također slažem s ovime što ste vi govorili, bilo jako dobro da imamo malo više prostora da se o ovome razgovaralo. Ili možda da je u prijedlogu ovog materijala, u prilogu dano još malo više podataka i elemenata za promišljanje i što će to donijeti. Činjenica je da je situacija takva da mi zaista moramo tražiti sve moguće načine za otvaranje novih radnih mjesta u svim sektorima i to bez kompromisno jer je nezaposlenost tolika visoka jer mladi ljudi nemaju gdje raditi. S druge strane možda postoji načina da se ove Internet agencije iz domaće radinosti što bi rekli zovu nekako drukčije, zašto to nužno moraju biti turističke agencije, možda s njih se može netko istom … [[Govornik se ne razumije.]] tipa ne znam turistički Internet ili tako nešto definirati kao jednu drugu kategoriju pružatelja tih istih usluga u odnosu na turističke zajednice. Dakle ima tu možda mogućnosti. S treće strane, kad je riječ o turističkim zajednicama, vidli smo što se sve događalo sa turističkim agencijama u ovih 20 i nešto godina imali smo čudesa i s ovim tako zvanim etabliranim turističkim agencijama, u jednom trenutku je nastala nekakva i adriatika ne zampa, adriatika netko je trajala u jednom vremenskom razdoblju i odjedanput je više nema. Dakle, vidimo čak da se mogu i urušavati velike agencije ili veliki sustavi organiziranih agencija. No u svakom slučaju vaša rasprava je bila zaista, ponudila niz dodatnih elemenata i bilo bi dobro da je bilo vremena a da je ministar slučajno našao vremena pa da se u tome kroz malo duže vrijeme još porazgovaralo.
Hvala. Odgovor, kolega Rilje, izvolite.
Uvaženi kolega Đurović, zapravo šta reći na ovo što ste sad iznijeli. Evo sljedeće, slažem se da je trebalo dodatno kao što sam već kolegi Grubišiću rekao da je trebalo o ovome dodatno raspravljati. Ovo je jedna ogromna tema koja pokriva jedan veliki segment gospodarstva, jedan koji je jako bitan kod nas i Bože daj da bude još bitniji. Al o čemu se ovdje radi? ovdje se radi o tome da onog trenutka kad mi napravimo iskorak pitanje je kako smo ga napravili, šta ta agencija sama po sebi jest, ona će se uvijek nekakva kako god je mi nazvali, bitno je šta ona predstavlja u gospodarstvu, na koji način će se zapravo usluga obavljati. Ako će biti putnička agencija onda točno se zna što ona mora raditi i da mora garantirati uslugu koju je, za koju je posredovala i za koju stoji. Ako nije to, onda se zove drugačije i onda je nešto drugo i onda samo povezuje točku a i točku b i zato je odgovorna. S druge pak strane turističke zajednice su nešto drugo i to je posebna priča ali je ja želim uklopiti u ovu priču zato što uvelike ovisi o svakom gradu, nema veze gdje se nalazi na obali u Slavoniji, u Istri, nema veze gdje, u Međimurju sasvim svejedno, ali je jako važno a na nju lokalna samouprava koliko god po tom zakonu htjela ili ne, ne može utjecati upravo zato, ne može nikako zato što je samo spojnica, malo prije sam rekao tko i na koji način. Dakle, može se jedino dogovarati ali ne može jednostavno o odlukama tijela predstavničkog tijela jedinice lokalne samouprave promijeniti priču. Drugim riječima vi ćete donijeti u jedinici lokalne samouprave svoj PUR, tamo ćete ostaviti između ostalog i neke turističke aspekte jel tako, al to ne mora biti pogled i turističke zajednice, ipak je logika da se ona uklopi u priču turističke zajednice. Ja vjerujem da u dobroj vjeri, ja mislim i da tako jest u većini slučajeva, ali.
Hvala. Nastavljamo sa raspravom. U ime Kluba zastupnika HNS-a Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Zakonski tekst o kojemu danas raspravljamo nije fizički gledano dug, kompliciran, donosi nekoliko novosti od kojih najmanje jedna nije nikome sporna a to je ona koja prenosi odredbe iz jednog drugog zakona kojim je definirano reorganizirati sustav državnih inspekcija. Dakle, ovim se zakonom između ostaloga povlači crta, razdioba između inspekcijskih službi, Ministarstva turizma i Ministarstva financija odnosno određuje njihova nadležnost. Ono što svakako budi pozornost stručne javnosti ali siguran sam i mnogih u turističkom sektoru, mnogih praktičara ali i ljudi iz krajeva koji žive od turizma je pitanje nekih inovacija odnosno uvođenje jednog novog instituta koji do sada nije postojao u Hrvatskom zakonodavstvu. To su takozvane internetske ili kako ovaj zakon Internet agencije. Rekao bi čovjek pa što je tu novo, pa posluje se preko interneta već jako, jako dugo a nema ni jednog hotela ni jednog iznajmljivača ni jednog pružatelja usluga koji nije na webu, da to je točno, svi su na internetu ali to nema veze sa internetom. Jedno je booking centar, booking servis, ima ih mnogo, sad da ne spominjem, da ne reklamiram ali postoje serveri na koje su oslonjeni čitavi sustavi, koji milijune i milijune ležajeva u svijetu ne poznajući granice naravno prodaju u nečije tuđe ime, u ime dakle vlasnika gdje booking centar zapravo ne snosi nikakvu odgovornost za kvalitetu usluge nego se naplaćuje iz provizije koja je tri, negdje pet, negdje nešto više posto. Ostatak ukupne vrijednosti onoga što ste rezervirali plaćate na licu mjesta, kad pođete tamo gdje ste pošli zahvaljujući vaučeru kojega ste isprintali. Internet agencija je sasvim nešto drugo. dakle, to je turistička agencija kao i svaka druga agencija i može raditi i sve što rade neke druge agencije. Ali za razliku od ostalih, klasičnih agencija koje moraju ispuniti čitav niz tehničkih, prostornih i kadrovskih uvjeta, predlagatelj je zamislio da se uvede Institut internetske agencije koja to ne mora, samim time što se dozvoljava da se radi u stambenom prostoru. Da, točno je, postoji čitav niz djelatnosti, obrta koji se mogu obavljati iz stambenog prostora, ali rijetko koja potrošača na neki način izlaže riziku kao posredovanje u turizmu. I u tom smislu nije isto. 90-e godine iznimno su traumatične za djelatnost posredovanja u turizmu. Koncem 90-ih mi smo imali totalni kaos, ogromnu štetu, radio je tko je što htio. Agencije su se sastojale od jednog prevaranta, jednog mobitela i jednog rokovnika. Tisuće ljudi su bile prevarene ili zakinute jer im se naplaćivalo jedno, a dobili su drugo, a nisu se mogli žaliti nikome pa ni Bogu iza Metkovića jer su te agencije imale izmišljene adrese. Najviše su stradala djeca, odnosno njihovi roditelji bookirajući školske izlete i ekskurzije gdje su no nama agencije uzimale ogromne novce kada se gleda ukupno i djeci isporučivali minimalnu, bazičnu, nekorektnu, nekvalitetnu uslugu, računajući da je djecu najlakše prevariti. Ali loše su prolazili i drugi. Takvo iskustvo ne treba ponavljati i upravo zbog toga uvedeno je reda u tu djelatnost pa su agencije klasificirane pa su uvedeni tehnički i ostali kriteriji i uvjeti, kadrovski uvjeti, jamstvena sredstva iz kojih je moguće obeštetiti potrošača. U međuvremenu su svi standardi zaštite potrošača rapidno porasli u odnosu na 90-e. U međuvremenu smo postali članica EU, a to samim time znači da smo svakog svoga gosta osobito iz EU obvezni tretirati, prihvatiti, ugostiti, uslužiti na način na koji je on to pristao kupovinom proizvoda, na način na koji je i oglašeno. U protivnome ako nismo ispunili kriterije koji se propisuju, od sigurnosti gosta, komfora, cijene, kvalitete usluge, strašne su kazne ukoliko vas tuži. Postoje neke zemlje u kojima nema visoko postavljenih kriterija kod osnivanja agencija nego su oni više-manje formalni, prilično liberalni, ali je sudska praksa takva da nikome ne pada na pamet prevariti klijenta jer će ostati bez svega što ima i neće mu više nikada u životu pasti na pamet da radi s tuđim parama. To su zemlje srednje Europe. Imate druge zemlje koje su pooštrile kriterije upravo znajući da je sudska praksa različita, da je liberalnija i da valja gosta, klijenta odnosno potrošača zaštiti u startu. S druge strane imate činjenicu da bez obzira što su naši svi smještajni kapaciteti manje-više oglašeni na webu, to nisu uvijek efikasni booking kanali. I suludo je naime zatvoriti sustav prema nečemu što je budućnost, a to je trgovima putem interneta ili posredovanje u turizmu je trgovina s tim da posredovanje u turizmu je viša razina odgovornosti jer ona podrazumijeva kombinaciju usluga. Svaki agent je zapravo dužan prodajući paket usluga, … kvalitetu, ne smije ni sebi ni klijentu dozvoliti da je neki od elemenata ponude, bez obzira radilo se o smještaju, prehrani, prijevozu, kulturnoj usluzi ili nekom dodatnom servisu, da su rapidno različite kvalitete, zato agenti budno paze da kada rade pakete, … uslugu i to stavljaju u određena cjenovna … To je uloga agenta da čuva s jedne strane interes kupca, onoga koga zastupa naravno i da to harmonizira. Za razliku od booking servisa koji radi na proviziji, turistička agencija stvara novi proizvod, ona stvara novu vrijednost i ako želimo, a zapisali smo u strategiji razvoja turizma da nam je to cilj, da nam turističke agencije postanu destination management organizacije, odnosno kompanije, znači da one budu te koje će na osnovu svega onoga što znaju o tržištu reći što treba stvoriti kao turistički proizvod da bismo doveli goste. Ako želimo da nam to budu turističke agencije, onda im ne smijemo uvoziti nelojalne nego lojalnu konkurenciju. Dakle, liberalizirati prostor, otvoriti mogućnost trgovanja internetom i ove vrste usluga i posredovanja internetom, ali uz jasne kriterije. Dakle, ne smije se dogoditi da osnivač internetske agencije sjedi u Brnu, prijavi agenciju na … na adresi u Primoštenu, prodaje gostima odnosno klijentima usluge, a kada dođu na tu adresu nemaju doticaja s nikim. Niti ima zaposlenih niti ima voditelja niti ima dakle mogućnosti kontakta, reklamacije ili bilo čega drugog. Dakle, može, ali pod jasnim kriterijima. U tom smislu ova amandmana koja je podnio Odbor za turizam, jasni su. Nema problema, može se raditi od kuće, od kuće se ne može raditi sa 120 zaposlenih, to je jasno kao dan, prema tome to treba limitirati da se to ne pretvori u paravan za nešto drugo i to treba vezati uz voditelja poslovnice a zakon je jasno rekao da voditelj poslovnice može biti osoba koja je ispunila određene kriterije. Neka vlasnik agencije bude tko god hoće, ali voditelj poslovnice koji odgovara za njeno zakonito poslovanje mora biti licencirana osoba. Sada smo liberalizirali ovim prijedlogom, dakle ne samo ne da se ukine, da se ukine iskustvo kao takvo u vidu staža, nego da se uvede u vidu prvog iskustva. Dakle potpuno smo liberalizirali, tko god je nešto radio dvije godine u turizmu ne moram to imati zapisano u radnoj knjižici niti mora za to imati ekvivalent uplaćen u mirovinskom osiguranju neka dokaže referencama i ostalim dokumentnima kojima se to može dokazati, a to su ugovori i sve ostale stvari i nema nikakvih problema, neka taj posao radi. Gdje leži good will ovakvoga rješenja? Prije svega u povećanju iskorištenosti domaćih privatnih, usitnjenih kapaciteta. Ako uspijemo u tom prostoru dobiti kvalitetne aktere koji će klasterirati domaću privatnu ponudu, napravili smo veliku stvar jer sadašnja situacija kada hrvatski turizam počiva na jednoj neodrživoj situaciji da je u ukupnoj masi odnosno o ukupnom broju naših kapaciteta za smještaj, smještaj u privatnim malim jedinicama dominantan, natpolovičan to je neodrživo, to tržište ne može održati. Zato imamo iznimno nisku popunjenost kapaciteta. Rijetki su iznimci, ima iznimaka od Komiže pa nadalje gdje ste vi u stanju ako radite dobro čak prodati to i za 120 dana u godini, ali to su rijetki iznimci. To su ljudi koji rade svoj posao fantastično. Ali u najeminentnijim turističkim zonama teško je prodati usitnjene kapacitete više od 60 dana godišnje. Klasteriranje dakle uvezivanje jedinstvena recepcija sutra odnosno agencija koja će zastupati sve ta iznajmljivače u određenoj zoni može bitno pomoći. U komunikaciji s tržištem u efikasnijoj prodaji u boljoj distribuciji kapaciteta. E tu leži mogući plus ovoga što se predlaže. Definitivno je jasno da uspostavljeni sustav koji forsira kvalitetu usluga jer samo tako može proći, ne možemo srozavanjem kvalitete usluge biti jači konkurenti na turističkom tržištu nikako, samo povećavanjem kvalitete i samo povećavanjem kvalitete možemo govoriti o većem prihodu jer se višu kvalitetu više plaća. Dakle kad imamo uhodani sustav koji stavlja na prvo mjesto kvalitetu, stalno obrazovanje kadrova, licenciranje onda moramo taj sustav čuvati. Da 4 tisuće ljudi ovog časa radi u turističkim agencijama, na to je još navezano čitava sila vanjskih suradnika, vodiča, pratitelja, asistenata, šofera ovih onih koji su tu samo sezonski na ugovor kratkotrajno, studenata koji rad preko ljeta, dakle jedan veliki broj. Ne smijemo sada u pokušaju da liberaliziramo tržite napraviti krivi korak da to uništimo da bismo stvorili možda prostor za tisuću internetskih agencija za tisuću ljudi koji će se samozaposliti. Neka ih se samo zaposli 5 tisuća iako za to prostora nema, to će se pokazati vrlo brzo. Ali ne smijemo ugroziti postojeći uhodani profesionalni sustav koji generira prihode. Dakle ne treba ići u avanturu nego otvoriti prozor da uđe više svjetla u prostor turističkog posredovanja i to ćemo i mi kao klub HNS-a pozdraviti ali uz ove osigurače. A kada prođe ova sezona onda ćemo brojati što je ovakva izmjena u veljači proizvela do listopada pa ćemo vidjeti kakvo ćemo trajno rješenje ugraditi u zakon u novi zakon o pružanju usluga u turizmu koji se kiseli u ministarstvo već više od godinu i pol dana i ne može izaći vani upravo zbog prijepora koji su u tom tekstu ovakvoga karaktera. Evo neka bude pilot projekt. Sada ćemo vidjeti u sljedećih 7, 8 mjeseci koji će biti efekti, a onda onda ćemo razgovarati o cjelovitome zakonu. U tom smislu klub HNS-a podržava ovaj prijedlog, podržavajući ujedno i amandmane Odbora za turizam. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Josip Borić, replika. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Beus sve je to lijepo ali ovaj zakon i ostala dva što ćemo danas raspravljati neće doprinijeti razvoju hrvatskog turizma niti malo. Najveća greška koju ste počinili kao vlast je počela s 1.1.2014. a to je PDV od 13% na usluge smještaja. Ništa ne može nadomjestiti takvu grešku i možete pričati, možete govoriti o agencijama o Internet agencijama, sve mi to već znamo. to je novost koja nije novost, svaka hotelska kuća je turistička Internet agencija, svako privatno domaćinstvo koje se bavi turizmom isto to radi, možeš telefonom ili internetom. Pismom više niko ne bukira to je činjenica. I sada mi od ovoga stvaramo filozofiju uz priču idemo pokušajem i pogreškama utvrditi da li je to dobro. Pa kakva to vlast može govoriti ili znaš da je dobro pa idem to raditi ili odustaješ od toga. Pa to je samo jedna nelojalna konkurencija nekome, svima jasno. I umjesto da razmišljamo kako vratiti turizmu novac jesmo ga uzeli sa 3% većim PDV-om na ugostiteljske usluge, jeste mu ga uzeli dizanjem cijene osnovne cijene koja se naplaćuje za korištenje voda sa 1,35 na 2,80 uzeli ste samo kampovima preko 200 milijuna kuna. Vi nama pričate o agencijama, pa pogledat ćete vi rezultate u 10.mjesecu pa ćemo svi zajedno utvrditi koliko smo neuspješni bili, a pogotovo u zaradi jel se igrate s turizmom koji je bio postavljen dosta stabilno. Počeli ste se igrati malo ćemo ovdje, malo ćemo tamo da ispada da nešto radimo, a na kraju ćete shvatiti da je to zabluda kao i mnogi potezi koji su se povukli u ove dvije godine, a sustav je normalno funkcionirao. A to da ćemo mi nekoga tamo s tablom utjerati da nešto radi to ćemo tek vidjeti kada počne sezona ako je bude uopće na način na koji je do sada funkcionirala.
Hvala. Odgovor kolega Beus.
Kolega Borić, meni je žao što vi također spadate u one koji ne razumiju razliku između booking servisa i internetskih agencija. Dakle, to što će netko na svojoj web stranici primati booking za svoj vlastiti kapacitet nema blage veze sa ovim što mi sada pričamo. Nažalost. Nažalost, ne razumijete pa onda i izvrćete. S druge strane vaša teza da je u turizmu sve cvalo dok nije došla ova vlast nju ruši apsolutno samo letimični pogled na statistiku. Pogledajte potrošnju u turizmu i zaradu u turizmu od 2000. do danas i vidjeti ćete gdje je pik, pik je dostignut. Dakle, vrhunac je dostignut onog časa kada su profunkcionirale ključne autoceste. I od tada se stalo ona stagnira jer nije stvorena nova kvaliteta. Ne možete me uvjeriti da godine koje su iza nas, u kojima nije riješeno čitav niz problema kojima se ponovno mi moramo baviti i koji nam dolaze sutra, to je pitanje turističkog zemljišta i pomorskoga dobra i funkcioniranja sustava turističkih zajednica i promocije hrvatskog turizma, to je pitanje investicija, sve to su naslijeđeni problemi. Da ste ih tada riješili, mi bismo danas pjesmu pjevali ali mi se moramo sa time suočiti. … [[Upadica se ne čuje.]] Šta je problem? O tome kada bude Zakon o turističkim zajednicama. Prema tome, valja otvarati prostor novostima i ne treba glumiti da smo izolirani otok. Ali vrijednosti i funkcionalna rješenja koja imamo ne smijemo ugrožavati nego ih unaprjeđivati. Toliko.
Hvala. U ime Kluba IDS-a Valter Boljunčić. Izvolite.
Dobar dan poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani zamjeniče ministra, kolege, poštovani zastupnici i zastupnice. Odmah unaprijed da kažem da će Klub IDS-a dati podršku ovom zakonu zbog značaja kojeg turizam kao grane ima u cijeloj Hrvatskoj a naročito za Istru koja doprinosi sa preko 30% u prometu koji je iznosio 7 milijardi eura prije 2 godine. Ovaj Zakon dakle prije svega je nužan zbog čisto tehničkih promjena, zbog promjene državnog inspektorata, tj. gospodarskog inspektorata koji sada se dijeli na različite instance, tako da neke dijelove koji su do sada bili i u prije, prije nego što se oformio državni inspektorat bilo u nadležnosti Ministarstva turizma, sada se ipak dijele tako da u nadležnosti državnog, inspektorata Ministarstva turizma uspiju samo neki dijelovi dok neki dijelovi koštaju kontrola boravišne pristojbe i drugo prelazi u Ministarstvo financija. Tako da je on nužno potreban zbog toga da se definira već postojeći novo oformljeni sastav različitih inspektorata. Ja mislim da je u ovom dijelu iako je možda izazvalo najmanje rasprave dio koji se odnosi na nautički turizam. Kako ovim prijedlogom zakona tako onim o boravišnoj pristojbi smatram da se značajno smanjuje birokracija i poboljšavaju uvjeti dakle nautičkom turizmu u ovom zakonu je navedeno da nije potrebno tražiti dvostruke uvjete za obavljanje, dakle bilo iznajmljivanja, bilo da se iznajmljuje samo plovilo ili smještaj gostiju već se to može raditi i prema posebnim propisima Ministarstva pomorstva. Isto tako u jednom od sljedećih zakona boravišna pristojba isto tako se može naplatiti u lučkoj kapetaniji zajedno i sa nekim drugim stvarima, to je dozvola plovidbe kao i otpadne vode. A gostima koji dođu sa brodovima je definitivno svaki sat koji mogu provesti bez da idu po uredima veoma bitan. Nautički turizam je definitivno jedna od perjanica i naša obala sa otocima koliko ih nema u cijeloj Europi i drugdje je nešto što privlači toliko gostiju da je već uslijed ljeta gosti se žale na to da je već poslije tri sata kada je najljepše vrijeme moraju pristati u neku marinu jer inače nema mjesta poslije tri sata. Tako da smatram da je jedna od daljnjih radova potreban na tome da se poveća broj vezova. Drugi dio koji se ovdje navodi, o kome se najviše pričalo je osnivanje Internet agencija. Tu su dvije prijepora, prvo priča se o tome da se radi o nelojalnoj konkurenciji a drugo rasprave o tome da voditelj agencije po ovom prijedlogu zakona ne bi trebao imati dvije godine radnoga staža. Što se tiče voditelja agencija bilo da se radi o Internet ili nekoj drugoj agenciji on mora imati dakle položen tečaj za voditelja agencije a ako uzmemo u obzir da većina tih voditelja želi samo zapošljavanjem poslije fakulteta doći na to mjesto onda se možemo pitati kako je naše školstvo ako netko nakon, ako je još pohađao hotelijersku školu srednju četiri godine, pa neka je bio nakon toga na fakultetu 3+2, dakle 5 godina, dakle nakon 9 godina školovanja ako on stvarno ne može voditi neku manju agenciju onda to nije problem ovog zakona nego je to problem školstva. I mislim da to treba vidjeti, mislim, ispadne da prije 30.-te godine ne možeš ništa raditi, trebaš se školovati pa još malo ćeš imati prije uvjete za mirovinski staž nego što ćeš imati pravo rada zbog natječaja. Smatram da se u tom smjeru Ministarstvo turizma i srednje i visokoobrazovne institucije koje se bave obrazovanjem iz ovog područja trebaju tješnje surađivati kao što je i navedeno u strategiji razvoja bilo kroz dakle određene prakse, bilo kroz tečajeve. Tako da netko kada kažem, nakon … [[Govornik se ne razumije.]] 9 godina školovanja iz tog područja da je sposoban raditi kao voditelj agencije ili neki drugi posao. Što se tiče Internet agencija ima različitih mišljenja. Jedno je mišljenje koje ovaj Zakon podržava da je to ključ prema samozapošljavanju a vidjeli smo da se s druge strane udruženje agencije buni da je to možda nelojalna konkurencija. Pa koliko se ja sjećam prije '90.-tih godina imali smo nekoliko velikih agencija ali više-manje uz more barem ove agencije koje su nastale i te su nastale na veoma sličan način u privatnoj kući netko je imao apartmane za iznajmljivanje i onda je u prizemlju u jednoj sobi otvorio agenciju koja je kasnije rasla. Druga stvar, sigurno da će, ja se nadam da će onda i ministarstvo odnosno nadležni državni ured koji se bavi izdavanjem dozvola praviti razliku između jedne internet agencije sa dva zaposlenika ili jednog Atlasa ili da ne spominjem druge agencije koje rade po cijeloj zemlji. To nikako ne može biti nelojalna konkurencija zato što te male agencije ako imaju do dva zaposlenika one definitivno ne mogu uložiti tisuće i tisuće kuna da bi išle na sajmove, da bi uspostavile ugovore sa velikim drugim agencijama i da bi na taj način mogli prodati dio ili cijeli hotel ili što se već može nuditi. Nadalje, pa i prije ulaska u europu u jednom zajedničkom tržištu masa naših agencija koje rade ustvari su vezane za agencije druge iz drugih zemalja i u ovom trenutku nitko nama, što ste i vi napomenuli ranije, ne može garantirat da već imamo takve agencije samo da ih ne vode naši ljudi ili barem ne u Hrvatskoj nego da se radi o nekakvoj drugoj zemlji. Smatram dakle da treba jedan pravilnik koji će reći koji je doseg tih agencija obzirom na broj zaposlenika i na uvjete u kojima one rade i ovisno o kapitalu s kojim su ušle, a definitivno te agencije mogu pomoći i internet booking, internet agencije, iako se cijelo vrijeme pokušava napraviti razlika ipak su to dvije veoma bliske stvari. Vi imate gostiju koji žele prije nego što dođu na odmor imati sve riješeno do zadnjeg minuta isplanirano, kupljene karte preko interneta, rezervacije izleta i sve drugo, a imate goste koji sjednu u auto, dođu i traže prvu agenciju na koju naiđu putem da im da ili proda neki paket. Prema tome, što se tiče konkurencije u prodaji nekih većih aranžmana mislim da one nemaju takvu moć da bi bile ozbiljna konkurencija, a u krajnjem slučaju i da jesu konkurencija drugim agencijama, zašto ne bi bile. Ima mladih ljudi koji imaju nove ideje, a dakle u ovom području ono što je potrebno osim našeg mora, sunca i obale, što je još uvijek nama glavni izvor prihoda, još uvijek je najljepše u Europi, su definitivno i neka zbivanja koja privlače ljude iz cijeloga svijeta. Tako da ja smatram da je ovaj potez dobar, sigurno će trebat neki pravilnici koji će definirati koji je doseg i koja su prava određenih agencija. Vi možete imati brodogradilište da se neko zove, ali nije svejedno da li je to brodogradilište Uljanik koji može raditi svjetske brodove koji se rijetko mogu raditi zbog tehnike ili je to malo brodogradilište koje radi samo pasare a obadva su brodogradilišta. Tu se postavilo i pitanje, da ne kažem prevare, ustvari možemo reći prevare preko takvog nuđenja usluga ali je ta rasprava bila i danas prijepodne. U bilo kojem radu internet agencije uvijek imate opasnost da li kupujete nešto preko e-Baya, Amazona ili nešto drugo. U tom smislu smatram da bi Ministarstvo turizma i inspektorat već i sada radi na tome, već i sada se kontroliraju oglasi koji se nalaze na internetu. Naročito se gleda da li ti oglasi koji se nalaze odgovaraju onome što se nudi ili da li iza tih oglasa ne stoji ponuda koja je definirana. Tako da bi možda trebalo na stranicama takvih agencija, kao što ima onaj isto znak za kvalitetu, stavljati definitivno možda nekakav znak državnog ureda koji kaže da je to certificirana agencija koja nije baš nepoznata i tko zna u kojoj zemlji se ona nalazi. U tom smislu dakle mi dajemo podršku ovome zakonu, smatramo da je dakle jedna promjena i jedan veći zamah uključivanja mladih ljudi kroz samozapošljavanje nužno potreban. Turizam je grana koja je takva da u njoj ima mjesta za agencije profila veoma različitih, kao što je netko prije spominjao obitelji sa djecom i tako, do zabave mladih, avanturističkog, putovanja sa ruksakom i mislim da se i u tom smislu ovdje može naći mjesto za svakoga, a prostora za povećanje naše zarade na temelju turizma definitivno još ima jako puno. U tom smislu mi dajemo podršku ovom zakonu i nadamo se da će ova sezona opravdati. Jedino bih se još možda osvrnuo na činjenicu da bi nakon sezone trebali vidjet koji je bio doprinos tih agencija. Već je veljača, dok … nek bude treći mjesec, mi smo malo već prekasno, a da bi se u ovoj sezoni u potpunosti vidio koji je doprinos tih agencija. Turistička nekakva predbilježba i rad je počeo malo ranije tako da ova sezona možda neće biti prava koja će reći jer već je malo kasno. Mislim čak i ministar već na nekim sajmovima koji su već počeli za iznajmljivanje. Još jednom, mislim da su potrebe nužne i mi dajemo podršku ovom zakonu. Hvala.
Hvala i vama. Imamo dvije replike. Miroslav Tuđman, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. U svezi ovoga što je kolega Boljunčić govorio o normiranju toga edukacijskog programa, odnosno znanja za voditelja poslovnice turističke, zapravo imamo dva problema. S jedne strane što je stvarno potrebno, da li je to potrebno normirati. Prvo, s jedne strane jedna od tih normi je da treba imati SSS što danas već 90% ljudi ima, pa prema tome uopće pitanje da tako nešto treba postavljat. A s druge strane, kad pogledate malo ovaj članak 22. on je diskriminatoran u odnosu na strance koji trebaju to imati. Stranci trebaju znati samo hrvatski u dovoljnoj mjeri da se mogu sporazumijevati i da imaju odabran stalni boravak u Republici Hrvatskoj. Prema tome, to je već jedna neravnopravnost u odnosu, ne moraju imati taj položeni ispit, stručni ispit ili kako se to već zove, koji se odnose na hrvatske građane. Prema tome, to je već sama diskriminacija. A s druge pak strane ja nisam zato da se neke stvari definiraju zakonom, stvari koje će tržište po logici stvari uređivati. Ako će agencija imati lošega voditelja ona neće biti uspješna. Prema tome, to će se na taj način riješiti. Uzmite jedan drugi primjer, ako imate restoran sa lošim kuharom pa neće dolaziti gosti u taj restoran više od jedanput. Prema tome, neke stvari se rješavaju po logici nekakvih drugih odnosa, a mi sve želimo normirati do zadnjega detalja. Tako da mislim da ovo treba usuglasiti u onom smjeru kako ste i vi govorili.
Hvala. Odgovor kolega Boljunčić, izvolite.
Hvala. Dakle, za sada postoji to pravilo da se ima položen tečaj za voditelja agencije. A što se tiče stranih agencija mislim da već u ovom trenutku dio našeg tržišta u veoma velikoj mjeri drže strane agencije, odnosno dosta naših agencija u bookingu se obraća stranim agencijama koje onda to prodaju, a ta nekad zarada njihova bude i do 30 pa i više posto. Tako da u svakom slučaju … … [[Upadica Tuđman, ne čuje se.]] Da, evo hvala.
Hvala. I zadnja replika Ada Damjanac, izvolite.
Zahvaljujem se. Kolega Boljunčić, spomenuli ste brodogradilište veliko i malo, tako je. Svatko ima svoje tržište, ali kad govorimo o agenciji onda ne govorimo o velikoj, maloj Internet agenciji. Kod toga treba voditi računa da tu bude zaista lojalna konkurencija, a ja tvrdim da nisu u istom položaju. Jer ponavljam, agencije koje su sad postojeće koje imaju svoje urede, koje plaćaju najmove itd. nisu u istoj situaciji kao agencija koja se iz svog doma. Mogu se složiti sa onim što ste rekli oko škole i oko staža. Tako je, ispada da studenti koji su i radili u turizmu, radili na istim poslovima možda moraju čekati, napuniti dakle dvije godine radnog staža ili radnog iskustva da bi radili u takvim agencijama i to je nešto o čemu bi se dalo zaista razgovarati i staviti u zakon da zaista nije možda čak upitno da mogu takve agencije voditi i osobe bez radnog iskustva pod uvjetom da imaju odgovarajuću spremu, odnosno znanja koja su potrebna i kompetencije koje su potrebne za obavljanje tog posla. Hvala.
Hvala. Odgovor kolega Boljunčić, izvolite.
Pa dobro ovako sada da ne ispalo vam da ove klasične agencije sa internetom nemaju veze, a ove nove da će raditi Internet. Velike agencije imaju na internetu ponudu koja je sigurno bolja zato što imaju ugovore sa, na veći broj ljudi sa firmama izvana i sigurno mogu ponuditi bolje uvjete nego manje. Tako da je teško očekivati da će neka manja agencija sada preuzeti cijeli booking nekoj većoj agenciji sa te strane. Nelojalna konkurencija. Dakle, mislim ovi koji imaju do dva zaposlenika rade u svom Domu i izloženi su isključivo pitanju na internetu. Ja mislim da nisu tolika velika opasnost tim većim agencijama koji to isto na internetu, dakle rade. U stvari vjerojatno bi u zaposlenje uzeli možda te ljude koji će to probati sami si sada raditi. Znači mislim internetska kupnja, internetsko iznajmljivanje je uvijek podložno … [[Govornik se ne razumije.]] Znači da imate neku prevaru. Zato kažem mislim da bi bilo dobro da ministarstvo razmisli koji su uvjeti i bilo bi dobro da se na tim stranicama stavi zaštita kao kad imate plaćanja preko interneta di imate da li je ova stranica pod nekakvom zaštitom dakle toga plaćanja. Hvala.
Hvala i vama. Nastavljamo sa raspravom. U ime kluba HDZ-a Branka Juričev-Martinčev. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, poštovani predstavnici predlagatelja, Ministarstva turizma, kolegice i kolege. Ja bih odmah na samom početku osvrnula se kako kaže kolega Boljunčić iz IDS-a da klub njihov podržava turizam, pa time podržava i ovaj zakon. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava razvoj turizma, međutim protivi se svemu onome što ide na štetu turizma i kvalitete u turizmu. Znamo da je osnovni razlog donošenja ovog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pružanju usluga u turizmu je donošenje nedavnog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu ministarstava i drugih središnjih tijela državne uprave kojim se nakon gotovo 15 godina ukinuo Državni inspektorat i od tada sve ono što je vezano za kontrolu i nadzor od 1. siječnja ostalo u zraku. Jedno smo izbrisali, evo o drugome tek pričamo. Tek danas počinjemo priču i to u hitnom postupku o poslovima koji će kontrolirati turistička inspekcija, a to je već davno sve, sav taj nadzor nad pružanjem usluga u turizmu trebalo i raditi. Upozoravali smo da kod pružanja usluga u turizmu nadzor nad pružanjem neregistriranih usluga nije propisan. Naime, to će raditi Ministarstvo financija, točnije Carinska uprava dok će Ministarstvo turizma i Turistička inspekcija biti nadležna samo za rad suprotno izdanim rješenjima. Specijalizacijom i sužavanjem nadležnosti sve češće će inspektor za utvrđeni prekršaj biti nenadležan što znači da će odlaziti iz objekta polovično obavljenog posla, a dok svoj dopis uputi onima nadležnima nepravilnost neće moći ni utvrditi. Ipak moramo reći da postoje i odredbe koje podržavamo, a to su one koje olakšavaju rad naših turističkih djelatnika. Čuli smo već prema ovom Zakonu više ne treba ishoditi rješenja za pružanje usluga iznajmljivanja plovila i smještaja gostiju na plovilima. Ovim zakonom također se briše obvezni uvjet za voditelja poslovnice da ima dvije godine radnog staža na odgovarajućim poslovima. Međutim, ovakva izmjena može omogućiti samo zapošljavanje, ali moramo paziti da ne bi došlo do marginaliziranja neophodnih znanja i stručnosti i dovođenje u pitanje struke. Daleko bi bilo prihvatljivije da osoba ima bar dvije godine radnog iskustva kao što nam predlaže Hrvatska udruga putničkih agencija, a imamo i uloženi amandman Odbora za turizam. Također ovim Zakonom turistička agencija koja neposredno pruža usluge putniku putem interneta usluge može pružati i u prostoru stambene namjene i tu treba biti jako oprezan. Koliko god želimo da ova izmjena omogući samozapošljavanje, ne smijemo zaboraviti gosta, zaštitu tog potrošača i ravnopravnost tržišnog natjecanja. Ovom bi se mogli stvoriti nelojalna konkurencija u odnosu na turističke agencije koje posluju u poslovnom prostoru, a znamo što sve to donosi od plaćanje najma, poslovne cijene struje, vode, odvodnje i slično, zatim neadekvatnog osiguranja putnika i naplate poslovnih aktivnosti a veliki problem nam je i nedovoljni broj inspektora za provođenje kontrole poslovanja i nadzor takvih agencija. Trenutno čuli smo imamo oko tisuću turističkih agencija koje zapošljavaju oko 4 tisuće ljudi i generiraju oko 2 milijarde eura prometa. Poslovanje tih agencija kao ni posao ljudi koji u njima rade ne bi smjeli ni na koji način biti ugroženi. Treba znati da ove agencije zastupaju i prodaju uz hotelske i slične kapacitete i sve one u privatnom smještaju. Naime, privatni smještaj ne izlazi sam na tržište i prodaje svoje kapacitete već posredstvom upravo putničkih agencija a privatni iznajmljivači čine 35% ukupno ostvarenih noćenja, oko 20 milijuna noćenja i smještaj oko 2,7 milijuna gostiju i zato je iznimno važno da te turističke agencije posreduju kvalitetno jer šteta koja može nastati lošim posredovanjem je nešto nepovratno što utječe na rejting i percepciju slike o RH kao destinaciji kvalitetne usluge a težimo biti među 20 vodećih u svijetu. I dok samo ministarstvo najavljuje pripremu potpuno novog ovog zakona koji je zapeo upravo na internetskim putničkim turističkim agencijama, sad na mala vrata po hitnom postupku ga uvlačimo. Tako netko bez poslovnog prostora, bez imovine, preko interneta a danas to možemo i mobitelom može zapošljavati koliko god želi osoba, može zakupljivati, puniti hotele, apartmane, primati akontacije uplate novac i nakon odrađene sezone nestati. I time kao što je to tipična hrvatska priča dovesti brojne tvrtke koje su poslovale s takvom turističkom agencijom u dugovanja, ovrhe, radnika ostaviti bez posla i slično. Takve je slučajeve treba spriječiti i bar donekle ograničiti takvu prodaju propisujući dodatne uvjete, tako npr. da Internet agencija može pružati usluge iz stambenog prostora ako u njemu ima prebivalište voditelj poslovnice i da takva agencija može zaposliti najviše jednu osobu. Jedno i drugo smo već čuli. Treba dati poticaj mladima i samozapošljavanju ali bi ih trebalo dodatno limitirati. Što je s početnim kapitalom i garancijom sa kojom se ulazi u takav posao, trebalo bi ih limitirati brojem gostiju, noćenja, ostvarenim prometom a i vremenom poslovanja npr. prve dvije godine a nakon toga zahtijevati registraciju turističke agencije u poslovnom prostoru sa svim obvezama koje imaju one agencije koje sada posluju. Svi s ponosom kažemo da je turizam naša najvažnija gospodarska grana, mi iz Dalmacije da je Dalmacija naša najveća turistička regija zato s posebnom pažnjom bodrimo rad Ministarstva turizma. Donošenjem strategije razvoja turizma nešto ovako slično nije bilo navedeno i svi smo je izglasali. Odakle ovakav preokret i to je pitanje na koje bi trebalo ministarstvo odgovoriti. Upravo Ministarstvo turizma je nadležno za realizaciju glavnog cilja hrvatskog turizma a to je da nas uvede među 20 vodećih destinacija podizanjem kvalitete, pružanjem usluga u ugostiteljstvu i turizmu koje planira postići na način predviđen ovim zakonom i za svega 35 djelatnika turističke inspekcije. Npr. u našoj županiji Šibensko-kninskoj gdje posluje oko 164 agencije do sada a prema ovom možemo očekivati još toliko ima svega jedan turistički inspektor uz brojne ležajeve koje ćemo kasnije čuti. Ne znam kako će on moći kontrolirati i ovakve agencije. Ovim izmjenama zakona još više se otvara mogućnost rada i onima bez prostora, bez staža i iskustva.
Hvala. Josip Borić replika.
Hvala lijepo. Kolegice Juričev, odlično ste vi to ovaj detektirali i s pravom upozoravamo na nedostatke jer mi smo prošle godine, sredinom godine donijeli strategiju razvoja turizma do 2020.a već smo 1.1.odustali od iste podizanjem stope PDV-a od 13% prekršili smo mjeru 6 i povećali fiskalnu presiju hrvatskom turizmu i dugoročno ga učinili nekonkurentnim u okruženju što god vam tko govori. I naravno onda dolaze ovakve izmjene po meni vrlo opasne jer jednostavno je nerazumljivo da ćemo imati agencije iz trosjeda, iz kreveta, imate računalo i vi se želite samo zaposliti i vi radite, vi ste na tržištu a znamo kako već danas funkcionira recimo rad sa mnogim agencijama koje već dugo i funkcioniraju, mnoge i zablokiraju znači gosta koji treba doći, on ne dođe, znate tko snosi trošak onaj privatni iznajmljivač, ne može mu nitko utjerati ono što je trebao platiti kao onaj tko je bio posrednik gosta i onog koji iznajmljuje jer je sustav neuređen do kraja. Kad se to radi sa stranom agencijama vi ćete dobiti svoj novac za ono što vam je agencija blokirala, oni imaju uređeni sustav, putem suda utvrde što se desilo i dobivate svoj novac. Mi nažalost nismo spremni za to i onda idemo sa ovim najlakšim rješenjima, idemo se samo zapošljavati i sad ćemo okupiti oko sebe 20-tak svojih susjeda, imam računalo i idemo blokirati, tko će se tu naplaćivati, gdje su uopće osiguranja, gdje to tko može uopće shvatiti ozbiljno. Ja bih volio da to uspije ali znajući kako to danas funkcionira nadam se samo najbolje da ni ne kažem čime.
Hvala. Odgovor, izvolite kolegice.
Hvala lijepo. Pa kolega Boriću, evo jedna situacija, sad ste me ponukali da to kažem za kolege koji ne dolaze iz takvih krajeva i ne znaju što je to biti privatni iznajmljivač i što sve, kakve troškove može snositi agencija i privatni iznajmljivač, jedna crtica koji je na svom vaučeru imao obavezan smještaj u objektu s pogledom na more i bio je smješten 20m od mora ali je ispred imao veliki bor i sa balkona nije vidio to, slikao je,proboravio tri tjedna uredno u Hrvatskoj, vratio se u svoju zemlju,napisao reklamaciju i dobio povrat sredstava zajedno sa troškovima i svim mogućim ostalim dodatnim troškovima. Pitam se od koga će on kada je u pitanju Internetska jedna agencija koja nemani početnog kapitala ni bilo što to sve potraživati? Hvala.
Jasen Mesić, replika.
Uvažena kolegice pa vidi se iz vašeg govora da imate praktičnog iskustva vezano za takve stvari ali mi je drago da ste se pozvali na strateške dokumente. Činjenica je da smo ovdje u Hrvatskom saboru prihvatili jednoglasno Strategiju razvoja turizma, da smo vrlo da smo je ocijenili pozitivnom, da smo na neki način očekivali da će ona proizvesti upravo onakve dokumente koji bi išli za ostvarenjem onoga što strategija propisuje. Između ostalog promovira izvrsnost. Nisam baš siguran da gosti bolje platežne moći će upravo tražiti ovakve agencije koje posluju u sobi, u garaži eventualno s jednim zaposlenim nego da će tražiti nešto organiziraniju i bolju … to je jedan strateški dokument. Drugi to je u suprotnosti sa strategijama Ministarstva znanosti i obrazovanja koja upravo potiče povećani broj visokoobrazovanih ljudi specijaliziranih upravo za potrebe određene grane gospodarstva pa tako i turizma. Treće, nije u skladu sa Strategijom gospodarskog … [[Govornik udaljen od mikrofona ne razumije se.]] koji opet propisuje što veću školovanost onih koji koriste kulturnu baštinu u turističke svrhe i promoviraju putem turističke baštine u turističke svrhe. Tako da na taj način mi je zapravo nejasno što je zakonodavac želio ovim postići. A s druge strane otvorio je niz opasnosti za koje su čak i određene kolege koje su prije govorili ukazali jer što mene tjera da plaćam tri visokoobrazovana turistička djelatnika da sjede u agenciji gdje plaćam najam prostora ako sve to mogu napraviti u mojoj garaži, zatvorim i tu agenciju i napraviti u svojoj garaži eventualno sa još jednim koji će me doći mjesečno dvije tisuće kuna jeftinije.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Hvala lijepo. Pa upravu ste kolega Jasen. Zadatak i strategija Ministarstva turizma je uvesti Hrvatsku među 20 vodećih destinacija svijeta. Što se tiče samozapošljavanja i rješavanja broja nezaposlenih to je zadatak nekog drugog ministarstva, a Ministarstvo turizma ne trpi nikakva učenja jer greške će nas skupo stajati, a svi s ponosom govorimo o rezultatima turističkih sezona. Da se ne bi dogodilo da nakon godine dana se uhvatimo za glavu sa minusom na području i noćenja i broja dolazaka a time i prihoda.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HDSSB-a Igor ČEšek. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Sabora. Pomoćnici ministra, kolegice i kolege zastupnici. Prije svega moram izraziti žaljenje što jedan ovakav prijedlog zakona ne ide u dva čitanja, a svi smo se praktički složili čak i kolega Rilje iz kluba SDP-a da bi trebao ići u dva čitanja. Ali isto tako moram izraziti žaljenje što već mjesecima nismo vidjeli u Hrvatskom saboru ministra turizma, dakle ministra strateške grane RH, ministra grane u koju se svi zaklinjemo i molimo Boga da svaka sezona bude bolja od one prethodne. No međutim ono što moram pohvaliti, a pohvalili smo i u raspravi je Strategija razvoja hrvatskog turizma. Kada je donošena strategija klub HDSSB-a je zdušno podržao takvu strategiju kao jednu od prvih strategija koje su uopće donošene u ovom Hrvatskom saboru u ovom sazivu i bili smo presretni zbog te strategije. I dozvolite mi molim vas da iščitam samo jedan mali dio te strategije koju evo ja inače i u svoje osobno ime i pohvaljujem. Dakle, između ostalog napravljena je određena analiza korisnika turističkih usluga upravo u toj Strategiji razvoja hrvatskog turizma i ta analiza dijeli potrošački segment na 8 grupa to su mladi ljudi od 18 do 24 godine, onda Dinks odnosno parovi s dvostrukim primanjima bez djece, obitelj to je segment koji uključuje one s mlađom djecom do 7 godina starosti i obitelji sa starijom djecom. Također jedna grupa je Empty nesters ili radno aktivni ljudi čija su djeca napustila roditeljski dom i žive samostalno. Zlatna dob to su umirovljenici bez većih zdravstvenih problema 65 i više godina starosti. Također u ove grupe spadaju specijalizirani organizatori poslovnih putovanja. Između ostalog jedan dio strategije pojašnjava i koji su ciljevi Strategije razvoja hrvatskog turizma pa tako se napominje da je to obnova i rekonstrukcija postojećih hotelskih kapaciteta u iznosu oko 825 milijuna eura, ulaganje u male obiteljske hotele i pansione. Ulaganje se bazira na nekakvoj cifri od 295 milijuna eura, ulaganje u male ploveće hotele 110 milijuna eura, ulaganje u kamp ponudu 400 milijuna eura, ulaganje u smještaj u kućanstvima 700 milijuna eura, ulaganje u luke nautičkog turizma 552 milijuna eura, ulaganje u novostvorene turističke atrakcije vrijednost 210 milijuna eura. I ono što praktički na samom kraju Strategije razvoja hrvatskoj turizma piše razvoj ljudskih potencijala. Primjerenost kvalitete ljudskih potencijala odnosno posjedovanje suvremenih znanja i praktičkih vještina osnovni je element isporuke kvalitetne turističke usluge i unapređenja konkurentnosti hrvatskog turizma. Brze i sve intenzivnije promjene u tržišno-poslovnom okruženju i razvoju novih tehnologija zahtijevaju nova znanja, a napose raznovrsne praktične vještine potrebne za učinkovito obavljanje izvršnih i upravljačkih procesa u turizmu. Hrvatsko turističko gospodarstvo s razvojem turizma imat će rastuće potrebe za kvalitetnim izvršnim i upravljačkim kadrovima. Također paralelno sa razvojem malog i srednjeg poduzetništva u turizmu raste i potreba unosa novih znanja u ovaj segment turističkog gospodarstva. S obzirom na to da sustav formalnog obrazovanja i cjeloživotnog učenja u Hrvatskoj nije u dovoljnoj mjeri prilagođen potrebama turističkog gospodarstva i sustava turističkih organizacija obrazovanja u funkciji razvoja ljudskih potencijala u turizmu valja strukturirati kao zajedničku odgovornost države, poslodavaca i lokalne zajednice. Dakle, ovo je samo dio strategije koju smo mi podržali, strategija je donesena, Hrvatski sabor je prihvatio strategiju, nije prošlo niti mjesec dana i kreću reklame Hrvatske turističke zajednice. U reklami Hrvatske turističke zajednice vidimo more, kamen, sol, sunce, sve je to dio hrvatskog turizma naravno kontinentalni dio se praktički zaboravio. Mislim da su bile par sličica ako se ne varam Zagreba, nitko nije ni spomenuo ni Gorski kotar ni Liku, ni Slavoniju ni Baranju. Baranja je prošle godine imala izuzetne rezultate što se tiče noćenja. Mislim da je imala oko 20 tisuća noćenja. Samo 30 tisuća posjeta je bilo Kopačkom ritu, grad Osijek je posjetilo 90 tisuća ljudi, odnosno ostvareno je 90 tisuća noćenja. Nije se niti 10 sekundi u tom reklamnom spotu posvetilo kontinentalnom turizmu. Slavonija i Baranja nije dobila niti jednu sekundu. Namjerno sam vam pročitao dio strategije koja se odnosi na razvoj ljudskih potencijala. Namjerno jer doći ću kada budem prešao u obrazlaganje ovoga Zakona doći ću do te točke. Između ostalog i Odbor za turizam Hrvatskoga sabora je održao tematsku sjednicu 12. lipnja 2013. godine. Također smo na tom odboru zajedno usuglasili stavove i iznijeli sljedeće činjenice da u Hrvatskoj postoji 1000 putničkih agencija koje zapošljavaju oko 4 tisuće ljudi što smo već čuli tokom ove rasprave. Isto tako smo naglasili da turistička agencija i turoperatori imaju puno veću moć utjecaja na potražnju nego bilo koji drugi posrednici i nedvojbeno utječu na formiranje ukusa, motiva, želja pa i potreba turističke klijentele. Stoga se s razlogom turističke agencije i turoperatori ističu kao najvažniji pokretači suvremenog turizma. Isto tako Odbor za turizam u Hrvatskom saboru je donio preporuke po mom mišljenju odlične preporuke. Taj Odbor je preporučio Ministarstvu turizma da pristupi temeljitoj reformi postojeće legislative s naglaskom na povećanju kvalitete pružanja usluge, zaštiti potrošača i jačanju uloge domaćih receptivnih turističkih agencija. I to prije svega kroz izmjene i dopune Zakona o pružanju usluga u turizmu i Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti ili kroz izradu potpuno novih zakona. Promjene postojećeg zakona o pružanju usluga u turizmu trebale bi djelovati u pravcu poticanja izvrsnosti u poslovanju turističkih agencija kao najboljeg načina zaštite potrošača i podizanja kvalitete pružanja usluga. Pri tome valja posvetiti posebnu pažnju na poticanju zapošljavanja kvalificiranih osoba, sustavu polaganja stručnog ispita i obvezi cjeloživotnog obrazovanja. Dakle, preporuka Odbora za turizam upućena ka Ministarstvu turizma je da bi trebalo obratiti pažnju na zapošljavanje potpuno kvalificiranih osoba. To je preporuka Odbora za turizam. Isto tako strategija razvoja hrvatskog turizma govori o zapošljavanju visoko kvalificiranih kadra u turizmu. S ovim prijedlogom zakona bojim se da nećemo uspjeti zaposliti visoko kvalificirane kadrove. Zašto? Prije svega ukidamo obvezu zapošljavanja ljudi sa radnim iskustvom. Dakle sam prijedlog zakona nam kaže brisanje jednog od uvjeta za obavljanje poslova voditelja poslovnice i to uvjeta da ima dvije godine radnog staža na odgovarajućim poslovima u turističkoj agenciji. Mi sada tu odluku brišemo. Pokazala se opet, po ne znam koji put kako ova kukuriku Vlada nema sinergiju između ministarstava. Zašto? Ako se ova odluka briše u zakonu koji spada u djelokrug Ministarstva turizma zašto nije učinjeno bar na način da ministar rada gospodin Mrsić načini to da polaznici stručnog osposobljavanja bez osnivanja radnog odnosa nemaju uvjet rada dvije godine. Dakle, oni kada bi završili sa stručnim osposobljavanjem bili bi u prilici raditi na takvim radnim mjestima, nego imaju samo godinu dana i obično praksa je pokazala kada istekne ta godina dana poslodavac ih šutne nogom. Dakle, i ovdje je pokazano, Vlada djeluje kao jedan raštimani orkestar. I sada sljedeća točka ovoga Zakona da iznimno turistička agencija koja neposredno pruža usluge putnika putem interneta usluge može pružati i u prostoru stambene namjene jer je isto ocjenjeno ograničavajućim kako za samozapošljavanje, prvenstveno zbog troškova iznajmljivanja poslovnog prostora a ujedno omogućava razvoj novih vrsta turističkih usluga i proizvoda prema novo prepoznatim interesima putnika gostiju. Kakve su to nove turističke usluge? Ja to ne mogu iščitati iz ovog zakona. Jer ako nekome praktički dozvoljava da otvori putničku agenciju sve pohvale razmišljanjima da bi moglo doći do samozapošljavanja. I tu apsolutno Klub HDSSB-a takvu jednu inicijativu mora podržati naravno. Ali otvaranje putničkih agencija u svome stanu na petom katu u nekakvim uvjetima pitaj Boga kakvi su to uvjeti mi ne možemo podržati. Jer tko će kontrolirati te putničke agencije. Postoje određeni rizici od poslovanja sa takvim agencijama. I praktički na kraju mogu reći da Ministarstvo turizma je dalo jedan izvrstan light motiv Vinku Brešanu da napravi jednu novu komediju na ovu temu. Bila bi izvrsna komedija a može i poslušati moj savjet, odnosno light bi mogao biti nekakva putnička agencija u Makarskoj i ja dolazim kao putnik turist i želim otići na vrh Sv. Juraj na Biokovo. I nazovem tu putničku agenciju preko interneta i zahtijevam jer vidim da su najpovoljniji i nudi mi put na Sv. Juru za 100 kuna. I sada će on nazvati nekakvog svog halo Šime jel ti slobodan onaj tamić da odvezeš mi gosta na Sv. Juru. Dakle, može doći do ovakvih slučajeva. Smatram da niste dovoljno razradili ovaj zakon, zbog toga će Klub HDSSB-a biti suzdržan a i bilo bi najbolje da ide u dva čitanja. Hvala.
Hvala i vama. Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Češek dobro ste obrazložili stav Kluba HDSSB-a i ja bih cijelo ovo vaše izlaganje sveo u jednu metaforičku rečenicu ili naslov, to su bespuća turističke zbiljnosti ili neozbiljnosti ove Vlade. Naime, upravo ste o tome i govorili. Ono kad ste govorili o turističkoj strategiji ili Strategiji razvoja turizma zaista su bila vrlo, vrlo ozbiljna pravila, načela koja propisuje ta strategija. A ovaj zakon zapravo derogira tu ozbiljnost i ono što je predviđeno Turističkom strategijom Republike Hrvatske. Mislim da je ovaj zakon zapravo nastavak ovog prvog zakona o zapošljavanju za 1600 kuna. Sad su ti dečki i djevojke izišli i nemaju posla na biroima, leže, stoje, kako god hoćete, na tablama, papirima zavoda za zapošljavanje i evo sad barem u Dalmaciji, većinom a ima i u Slavoniji, prilike da si osnuju agenciju, a zapravo iza toga se krije novi krah i propast i ponovno upisivanje na zavod za zapošljavanje.
Odgovor, kolega Češek.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolega Grubišiću i vama hvala praktički na nadopuni moje rasprave. Da, strategija je vrlo važan dokument i svi smo ga smatrali važnim dokumentom. Zato smo ga praktički jednoglasno i podržali. Međutim, kada vidimo da nije prošla ni godina dana od donošenja strategije, mi sa zakonskim prijedlozima idemo u apsolutno krivom smjeru. Ma nema nitko ništa protiv da mlada osoba koja završi fakultet turističkog ili hotelijerskog smjera, da se samozaposli u turizmu. Dao Bog da je što više takvih. Ali što će se dogoditi ako putničke agencije budu otvarali ljudi koji nisu kompetentni, koji nisu obrazovani. To je osnovno pitanje koje u ovom zakonu nema odgovora. To je problem. Da li će nam rejting hrvatskog turizma porast ili eventualno može drastično pasti.
Hvala. Dražen Đurović, replika. Izvolite.
Kad ste spomenuli ovo pitanje dvogodišnjeg radnog iskustva, zaista je pitanje, vrlo je malo djelatnosti i vrlo je malo fakulteta gdje vi danas možete sa završenim fakultetom bez ikakvog radnog staža otvorit neku vrstu samostalne djelatnosti. Zaista je malo tih sektora. Dakle, ja isto mislim manje-više naš nekakav društveni princip da ljudi nakon završenog fakulteta nemaju mogućnost otvorit neku samostalnu djelatnost, bez obzira bilo to da je završio Poljoprivredni fakultet, da li je završio turizam, ekonomiju, pravo, menadžment ili ne znam što. Dakle u pravilu postoje raznorazni regulatorni mehanizmi u sektorima, raznorazni sustavi koji to onemogućuju, dakle moraš imat nekoliko godina radnog iskustva, položit da li nekakav državni ispit, da li ste još nekakve licence i dovodite da li je taj sustav dobar. O tome se može razgovarat zaista, možda bi bilo bolje da mi u raznim drugim sektorima otvorimo mogućnost i kažemo da, zaista, vi ste završili fakultet koji traje 4 ili 5 godina i taj vaš fakultet ima neku vrijednost. Kao što bi se sad recimo moglo steći iz ovog prijedloga da ćemo reći evo vi ljudi vi ste koji ste završili taj turistički menadžment i tome slično, mi priznajemo vrijednost vašeg fakulteta i vaše kompetencije da samostalno počnete obavljat jednu zahtjevnu i za ovo društvo vrlo profitabilnu djelatnost ili reći ne, i vi se uklopite u shemu koja vrijedi manje-više za sve druge i izvolite se na neki način licencirat, izvolite imat nekoliko godina radnog staža i slično. Možda i ovaj model može bit onda i primjer pa hajmo razmislit pa otvorit i u nekim drugim strukama mogućnosti, kao što smo razgovarali za poljoprivrednu apoteku sa Poljoprivrednim fakultetom ju se ne može otvoriti bez radnog staža, licence i ostalo, primjerice.
Hvala. Odgovor, kolega Češek.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolega Đuroviću, vi ste govorili o nekakvim regulatornim elementima. Trebalo bi onda za svaku struku preispitat te regulatorne elemente. Dakle, kao što sam rekao… … [[Upadica se ne razumije.]] Tako je, otvorit da sve postane dostupno. Ja otvorim internet agenciju za pružanje pravnih usluga i davanje pravnih savjeta, o pravu nemam pojma, nisam pravnik, ali mogu otvorit agenciju za pružanje pravnih usluga. Ili ću zaposlit pravnika. Ali ne mogu otvorit Poljoprivrednu ljekarnu i vući 50 kg mineralnog gnojiva ili stočne hrane na svojim leđima dok nemam radnog iskustva. Ali mogu otvorit putničku agenciju, internet putničku agenciju. Meni ovo stvarno nema logike, dakle ili sve ili ništa, pa negdje se moramo naći. Ne možemo u jednom dijelu, to se sad konkretno odnosi na turizam u koji se svi zaklinjemo da je to strateška grana razvoja Hrvatske, praktički otvorit vrata bilo kome da otvori turističku agenciju. A opet onda u poljoprivredi ili u pravu ili ekonomiji debelo ograničavamo nešto nekome.
Hvala. I Valter Boljunčić, replika. Izvodite.
Hvala. Pa uvjeti ipak postoje koji se moraju ostvarit, ne može baš bilo tko otvoriti, dakle potrebno je imati ispit za voditelja, a možda bi ministarstvo moglo razmisliti da ovisno o nivou stručne spreme da možda za srednju se traži, a za visoku ne. Druga stvar, činjenica je sljedeća, dakle u zadnje vrijeme veoma se gleda, mi na našem fakultetu imamo tako tri pa u dvije smjene šest poduzetničkih inkubatora i na drugima ima Ministarstvo znanosti, obrta dalo je novac i studenti četvrte godine već polako počinju otvarati svoje neke male firme koje im rade u prostorima na fakultetu. Takve su firme za … Europske unije plan i analiza ako su ekonomisti. Znači na tome se radi, da ne ispadne da se ne radi na tome. I definitivno sigurno postoji interes Ministarstva turizma da nešto slično radi i sa onim obrazovnim institucijama koje se bave s tim područjem. Internet je jedna problematika koju smo danas ranije čuli, ali tko više danas avionske karte kupuje u agenciji, mislim kupuju se na internetu. Znači opasnost prevare postoji, ail zato je Ministarstvo tu koje može dati uvjete, koje se može kontrolirat. Prije smo čuli zar neće otvorit agenciju prijatelj u garaži pa će pozvati još jednoga pa će napravit nešto. Pa to se desilo. Steve Jobs i Vozniack su u garaži napravili Apple. Znači, nije baš ako krene iz garaže da to ništa ne vrijedi. Pitanje je da se te agencije kontroliraju. Vidjeli smo koliko se skupljaju naročito mladi preko različitih, dakle face grupa itd. Sigurno će možda neke agencije gdje rade mlađi ljudi možda skupiti nekakve vidove ugostiteljstva koje možda velike agencije ne rade. Ali još jednom napominjem, ovo se pretvara kao da sad će velike agencije ostati bez posla. A one rade 99% svoga isto na netu, internetom prodaju u suradnji sa drugim agencijama. Ovo je samo šansa da potencijalno možda uz neke dodatne osigurače što se tiče obrazovanja i dakle uvjeta za kontroliranje rada, da se na neki način da jedan poticaj tom radu ljudi koji možda ne mogu naći posao. Hvala.
Hvala. Odgovor, kolega Češek.
Kolega Boljunčić, Steve Jobs je predstavljao sebe kad je pokretao biznis, nije predstavljao djelomično Ameriku. Putničke Internet agencije predstavljaju na jedan dobar način i cjelokupnu našu Republiku Hrvatsku. To je jedna razlika koju ja vidim između Steve Jobsa i ovih putničkih agencija. I dakle Steve Jobs ako nije imao dobar proizvod nije nitko rekao Amerika je loša. Ali šta će onaj putnik, turist koji dođe iz Njemačke, Francuske, Engleske, Poljske, Švicarske reći o Hrvatskoj ako mu netko pruži lošu uslugu? Dakle, te putničke agencije svoj prvi kontakt koji taj turist ostvaruje sa Republikom Hrvatskom, ostvaruje ih upravo preko tih putničkih agencija. Dakle, ako je tomu tako onda bar nekakvim pravilnikom propisat da onaj tko otvara tu putničku agenciju mora imati nekakvu višu stručnu spremu ili visoku stručnu spremu jer čemu nam onda služe fakulteti. Onda je naš obrazovni sustav totalno krivo percipiran, odnosno totalno krivo ustrojen.
Hvala. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Boro Grubišić, izvolite.
Hvala lijepo. Da razgovarali smo malo u replikama o tome kako otvaramo mogućnost u turističkoj sferi zapravo otvaranja eto tako tih agencija za početak malih. Možda netko izraste kako reče kolega Boljunčić u neku veću agenciju zavisno od poslovanja i od inventivnosti u snalažljivosti u tome. Pa može netko ponuditi i razmjenu mladih pa ne znam ni ja, ima tih način kako mladi ljudi mogu doći putem inventivnosti do nekih rezultata. No evo imamo mi primjera da i u drugim strukama, na primjer direktor državnog poduzeća Đuro Đaković u većinskom vlasništvu države je osnovao isto jednostavni d.o.o. Kovla natur, Kovačević vla natur za uzgajanje i trgovinu lavandom i drugim ljekovitim biljkama itd. Vrlo zanimljivo. Znači vjerujući u svoj program u Đuri Đakoviću on je otvorio još jedan jednostavni d.o.o. valjda kako bi se osigurao u slučaju nekakvih nepogoda u Đuri Đakoviću. Pa evo to je jedan primjer kako i drugi ljudi razmišljaju o, poput evo Vlade u otvaranju novih radnih mjesta u turističkim agencijama. Upravo u tim razmišljanjima koja bi se upravo kako sam rekao zvala bespuća turističke neozbiljnosti ili pak možda ozbiljnosti je donešena ova odluka kojim se zapravo nastavlja ovaj put, mukotrpni put mladih ljudi od 1600 kuna pa na dalje. Dakle, prvo ćete dobiti u službama županije i grada onih 1600 kuna za svoj nekakav staž, a sad ćete nastaviti u turističkim agencijama raditi kako biste putem vaše inventivnosti i silnoga mjesta među turističkim, ima puno praznog mjesta i hoda, zaradili svoju kunu, dolar, dinar, euro, kako god hoćete. Kaže kolegica iz HDZ-a da je na području Šibensko-kninske županije 164 agencije i da će biti najvjerojatnije putem ovog zakona koji i unapređuje turističku djelatnost, koji unapređuje turističku djelatnost biti možda još toliko. Pa ja ne znam da li ima mjesnih odbora u Šibensko-kninskoj županiji koliko će biti i već sad koliko ima turističkih agencija kamoli kad ih još, možda nema ni kuća toliko koliko će biti agencija. Svaka će kuća biti turistička, svaka će kuća u Šibensko-kninskoj županiji putem interneta ako oni koji imaju širokopojasni Internet, neki i nemaju dakle tamo negdje u blizini Knina i nema širokopojasnog interneta. To znam jer čovjek mi se mora na brdo popeti kao bi dobio mobitelom tamo u Strmici. Dakle, imam jednog tamo prijatelja, dakle a kamoli Internet to nema ni blizu. Dakle, svaka će kuća u Šibensko-kninskoj županiji ali i u ostalim imati turističku agenciju u kojoj će jedna osoba punoljetna otići možda usjeći malo drva negdje u šumu, šušnja nakupiti, a kad se netko javi na mail onda će ga netko sin ili netko zvati neki se Hans javio šta da mu napišem pa će dijete onda odgovoriti putem maila. Tako ćemo mi imati te silne turističke agencije od kojih će zaista doći do rizika u poslovanju, a u svezi ukupnog stanja u turizmu. I što ćemo mi zapravo dobiti? Hoće li biti više koristi ili štete za hrvatski turizam? Ja nisam govorio o tome da ne treba kompeticija među agencijama. U svakom slučaju treba i dobro je da ima, neka cvjeta tisuću cvjetova kako kažu Kinezi pa da onda među tih tisuću cvjetova opstane onaj koji je najbolji, najinventivniji, najradišniji, koji su radoholičari itd., koji imaju mogućnosti da imaju dobre prevoditelje, da imaju dobre vodiče turističke, da imaju, da nabave dobre kapetane na plovilima itd. koji će pokazati sve čari naše domovine kako one na moru tako i one na rijeci Savi i na rijeci Dravi i Dunavu počevši od povijesnog, religijskog, lovnog, avanturističkog, kulturnog, gastronomskog i športskoga turizma što sve Hrvatska može pružiti osim kako netko reče ovdje danas osim sunca i mora. Može pružiti puno, puno toga. Ima puno nepoznatih činjenica koje se mogu putem te ingenioznosti i inventivnost kako reče Boljunčić iskoristiti upravo u turističke svrhe. I sad čovjek dođe u dvojbu hoće li glasati ili ne za ovaj zakon nakon svih ovih činjenica koje sam izrekao i nekako i za i za činjenice i upozorenja što može donijeti ovaj zakon u smislu nevjerodostojnosti u Hrvatskoj turističkoj ponudi. Može donijeti puno više štete poglavito na stranim tržištima nego li koristi i sad ćemo imati, ove godine ćemo imati puno, puno agencija a na godinu sve ove koje sad postoje i ove nove možda neće imati posla jer su neki, jer će neki svojom neke debilnošću poslovanja upropastiti i ono što smo dosada stekli putem renomiranih turističkih agencija. O tome govorim. Dakle, gledajmo ovako i na dalje. Gledajmo ne sljedeću godinu turističku nego onu 2016. Spominjali smo ovdje i one agencije koje su eto kako reće moj kolega Đurović u kojem su u kriminalu i korupciji, pretvorbi i privatizaciji prestale raditi ili su u vrlo teškom poslovnom stanju Atlas, General turist, Adriatika net, znamo tko ima sve prste u njima, znamo mi to sve tko ima prste. Sad neću navoditi ovdje jer nije prilika jer nije ni mjesto, ne razgovaramo o privatizaciji i pretvorbi. Tko će ako kaže kolegica iz HDZ-a da ima samo jedan turistički inspektor u Šibensko-kninskoj županiji, najvjerojatnije tako i u Zadarskoj županiji možda dva ima, evo to je malo veća županija pa možda ima dva, dva evo vidite, u Splitskoj eto, tako se prema jugu povećava broj inspektora i tko će kontrolirati tolike silne agencije i njihovo poslovanje i tko će odgovarati za one štete koje budu nanešene a putem neostvarivanja bookinga kako se to voli reći, uknjižbe, knjiženja gostiju, možemo hrvatski to prevesti. Tko će to odgovarati, inspektor? Agencija, onaj tko izdaje krevet, onaj cimer frei, ja ne znam jer to kod nas nije dovoljno zakonski regulirano, samo otvaramo agencije, ajmo zaposliti, pa što će on raditi, hoće li imati dovoljno, pa Hrvatska ima dva puta manje gostiju i noćenja nego li Beč i dva puta manju turističku zaradu od Beča, koji ima 14 milijardi eura godišnjih prihoda od turizma a Hrvatska 7, jedan grad poput Beča ima dva puta veću i posjetu turističku i noćenja turističkih i veću zaradu dva puta od RH. I sad ćemo mi raspodijeliti na stotine agencija taj kolačić koji eto mi imamo tih sedam milijardi, još nismo dosegnuli turistički promet od one Jugoslavije bivše, 2008.smo dosegnuli, poslije stagniramo, eto. Prema tome, ne bi htio više govoriti o turizmu jer ja sam iz Slavonije jel ja ne znam ništa o tome, tako da mi smo tamo zapostavljeni što se tiče turizma iako bi bilo dobro da se ova hrvatska država napokon okrene i čarima i mogućnostima koje Slavonija, Srijem i Baranja pružaju u tome smislu i to govorim u svim onim segmentima o kojima sam o turizmu govorio dakle i onom lovnom i avanturističkom i religijskom i povijesnom i mnogim drugim neotkrivenim vrednotama turističkim Slavonije, Srijema i Baranje, mnogim ali nekome to nije cilj. Kad pogledamo raspodjelu u Ministarstvu turizma, sredstava koja se ulažu za promidžbu, onda vidite da je taj odnos 96:4% za morsku, pa ne treba nam za sunce i more oglasi, pa to se zna i vidi, to cijeli svijet zna, pa dajmo za ono što se ne zna, a to je upravo ovaj neotkriveni naš Slavonski raj. Valjda će biti ove agencije kad budu novoosnovane i po Slavoniji, valjda će one otkriti napokon, to očekujemo da će te agencije niknuti kao gljive poslije kiše i u Dalmaciji i u Slavoniji i u Zagorju i svuda na sve strane. Danas gledam Dobro jutro Hrvatska jutros kad sam se brijao i gledam dva Korejanca u Zadru, dvoje je došlo da iskoristiti svojih medenih sedam dana, dvoje mladih ljudi iz Koreje da provedu sedam dana u Zadru i to je vijest koja ide na HRT. To je vijest dana, čak dvoje Korejanaca u Zadru, strašno. Dakle, kako je rekao kolega Češek, slijedom svih ovih misli koje sam izrekao Klub HDSSB-a će biti suzdržan po ovom pitanju. Eto.
Hvala. Prelazimo na replike. Branka Juričev-Martinčev replika, izvolite.
Pa kolega Grubišiću drago mi je da me tako s pažnjom slušate, istina je jer Šibensko-kninska županija broji do sada 164 putničke agencije. Kada to uspoređujete sa brojem mjesnih odbora ne bi vam replicirala ali sa brojem kuća to je nedopustivo. Naime, naša županija je u 2013.dovela 450 tisuća gostiju. Ako to podijelite sa 164 agencije znači da svaka od njih u prosjeku je dovela 2700 gostiju što nije mala brojka.
Hvala. Odgovor, kolega Grubišić.
Hvala lijepo. Kolegice Juričev ja znam za uzlet Šibenske županije. Ona je najviše tijekom 2013.godine, da kažem napravila najveći turistički pomak ali zahvaljujući tome što je u gradu Šibeniku i okolici organiziran veliki broj kulturnih i drugih manifestacija. Znamo svi o festivalu djeteta i to i zbog medijske dakle, medijskog oglašavanja u svezi svih tih manifestacija. Ja bih vas zamolio ako možete, možda ćemo i skupa otići potražiti koliko Beč ima agencija pa da vidimo koliko je njihov učinak ako je vaš učinak u Šibensko-kninskoj županiji 2500 gostiju po jednoj agenciji, možda je u Beču to 25 tisuća pa onda ćemo vidjeti tu efikasnost ili učinkovitost tih agencija.
Iduća replika, poštovani kolega Matušić.
Zahvaljujem. Kolega Grubišić pa ja se slažem s vama da postoji doista bojazan koja ukazuje na moguću zlouporabu ovog prijedloga zakona od strane onih koji će osnivati agencije koje mogu biti osnovane i negdje izvan Hrvatske i raditi u Hrvatskoj. Sada smo u EU dakle moguće je da netko prijavi rad te agencije da bude negdje izvan Hrvatske i da radi u Hrvatskoj i u konačnici da dođe u pitanje naplata svih sredstava koja su vezana uz korištenje turističkih usluga prije svega smještajnih usluga itd. Dakle sasvim je jasno da postoji jedan rizik, rizik poslovanja i trebalo bi osnažiti mehanizme kontrole koji bi morali doći do toga tko kako gdje i kako zarađuje temeljem ovog zakona po pitanju novih turističkih agencija. No otvorili ste pitanje turističkog smještaja, otvorili ste pitanje turističkih sezona i činjenica da nismo još dosegnuli 2008.godinu koja je bila najbolja po pokazateljima koliko je uprihodovano od turizma u RH. a dok god mi budemo u Hrvatskoj brojali i dok nam god budu brojke noćenja dolazaka i odlazaka važne to će značiti da se mi ne bavimo u suštini pravim turizmom, to znači da mi ne znamo što je zarada u turizmu. Ja se slažem s vama jedan Beč zarađuje više nego cijela Hrvatska, jedan Pariz da ne govorim koliko puta više, jedan Prag zarađuje više nego Hrvatska, Prag. Dakle riječ je o tome da očigledan da smo mi krivo fokusirani. Centar turizma je pojedinac čovjek osoba koja provodi određene usluge i sve one ljepote koje su prisutne u zemlji koja je nositelj te aktivnosti kao što je Hrvatska. … [[Govornici govore u isto vrijeme,ne razumije se.]]
Vrijeme. Hvala lijepa. Na repliku odgovara Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Kolega osim što se slažemo u tome da treba turizam biti temeljen na kvaliteti i na ponudi, pa vidite Beč nema mora, Prag nema mora, Pariz nije na moru, on ima Seinu, ovaj ima Vltavu, Beč ima Dunav i to lijepi smeđi Dunav a zarađuju tolike novce, znači da je to nešto drugo u pitanju nekakav sadržaj koji postoji u tom Beču osim povijesti koja je značajna. Ali iz vašeg prvog dijela replike bih rekao da vi aludirate na tome da se čak poveća broj inspektora u turizmu što nije baš ni to dobro, ni to nije sjajno jer bi to iziskivalo povećanje broja inspektora a novo zapošljavanje u tom da ne kažem administrativno upravno državnom sektoru nije poželjno. E sada kako riješiti? Ovaj zakon bi zapravo opterećivao inspektorat po svemu što donosi.
Iduća replika poštovani Igor Kolman.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Sabora. Kolega Grubišić meni je uvijek zanimljivo a zapravo što se više u ovom Saboru čovjek poziva na narod i domovinu to više taj isti narod tretira kao totalnog kretena. Vi vrlo često u svojim raspravama pa tako i u ovoj navodite neke primjere nekih ljudi koji su potpuno nesposobni išta raditi koji će čuvati ovce pa će se onda neki Hans javiti pa će on upropastiti ugled Hrvatske i onda na temelju toga zapravo donosite zaključke o tome kako ne bi trebalo nikakve zakone donositi nego moramo uspostaviti državu koja je i mama i tata i pokrovitelj i skrbnik tim našim sugrađankama i sugrađanima koje tretirate kao maloumne, kao idiote pozivajući se istovremeno na njih i njihovu dobrobit. Mladim ljudima u ovoj zemlji koji uglavnom nisu takvi kako ih vi opisujete treba dati šansu da rade da otvaraju firme da pokreću start up projekte i koja je razlika iskreno rečeno između dvije godine tobožnjeg iskustva u nekoj isto tako može biti trećerazrednoj, petorazrednoj agenciji gdje su kuhali kavu i iznosili smeće i nekoga tko će pokrenuti svoj posao i na ovaj način na koji mu to ovaj zakon omogućava. I završavam s time, jedan od temelja poslovanja na internetu i općeg suvremenog poslovanja su iskustva prethodnih korisnika, dakle ljudi koji su generacija koja je navikla svoje poslove obavljati na internetu. Jedan od ključnih elemenata je analiza iskustava prijašnjih korisnika koja su dostupna za razne djelatnosti za razne grane za razne web stranice i za razne situacije dostupna su bilo na samoj stranici bilo na nekim stranicama koje ocjenjuju turističku ponudu itd. i na eBay-u imate svi svoje i u svim takvim situacijama imate svoje dosjee zapravo. I svi oni koji se budu tako ponašali nakon prve loše kritike pa neće više nitko s njima raditi i točka.
Odgovor na repliku Boro Grubišić.
Kolega Kolman, teško mi je zapamtiti vaše prezime kada je hrvatsko. Dakle KOlman vi upotrebljavate vrlo teške riječi, dakle od onog pokreta U ime obitelji kojeg ste nazvali prljavi pokret do toga da ja ili kako ste već rekli, spominjali narod kao kretene. To su teške riječi i teške kvalifikacije odnosno diskvalifikacije. Ako vi mislite da je rad na internetu jedino ono što je potrebno za turističku agenciju i iskustvo u znanju rada na internetu jedino što je potrebno za rad u turističkoj agenciji onda ja ne znam tko je ono što ste vi rekli. Dakle malo ste ishitreni u vašoj replici, a osim toga s obzirom na način govora i dikciju možda i više od toga od ishitrenosti.
Kolega Grubišiću ako vi imate problema s memorijom i u pamćenju nekih prezimena koja ne završavaju na ić to je vaš problem. A sada dobijate opomenu. Povreda Poslovnika Igor Kolman. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potredsjedniče. Povrijeđen je članak 238. Poslovnika i ja sam izjavu uvjetno rečeno kolege Grubišića shvatio kao uvredu osobnu uvredu, čak i po nacionalnoj osnovi iako ja sam Hrvat i moj, što nije uopće važno, ali ću vam reći, kolega Grubišiću moja familija je u Hrvatskoj dulje nego vaša, ali to nije nivo.
Kolega Kolman nema, nema povrede Poslovnika kada je izrečena disciplinska mjera, nema povrede Poslovnika, ne možete se javiti. Idemo dalje. Zadnja replika Ante Jerolimov.
Kolega Grubišiću, evo mogu se složiti sa dosta vaših navoda, ali u jednom ste rekli da, i govorili ste o prevelikom broju agencija, da li je to štetno, da li je to korisno, mislim ako se osnaži u mehanizme kontrole i kaznenih odredbi i sve što slijedi s time da to ne može biti nikako štetno. Iz kojeg razloga vam to kažem? Vi morate znati da je popunjenost u manjim mjestima kod nas u Dalmaciji negdje na razini 40 dana popunjenosti u privatnom smještaju i da su to uglavnom mali apartmani rascjepkani i da oni nisu interesantni velikim agencijama. Upravo zbog toga vidim priliku da će se mladi ljudi, ali ne samo mladi ljudi nego svi oni koji se u tom poslu osjećaju sposobni da zarade sigurno prihvatiti njega i da će vrlo dobro zaraditi. Jer znajući da je jedan apartman negdje oko 100 eura pa puta 60 dana da je to 600 eura, pa nekih 50-ak takvih apartmana tijekom sezone da se iznajmi da je to uz proviziju od 10 do 20% praktički godišnja plaća na razini Republike Hrvatske. Pa mislim da nemate bojazni samo u te stvari treba kontrolirati i ne dopustiti nekakve malverzacije. A bilo je govora i na 5. katu ili na 6. katu, mislim da se to neće događati, da su ljudi itekako svjesni, da ljudi i dočekuju te goste i da ih vode upravo u privatni smještaj. Na taj način popunjuju sezonu ali događa nam se da je bolje i to nego da nam strane agencije posreduju i da strane agencije ostvaruju iznose, tu proviziju van Hrvatske.
Odgovor na repliku Boro Grubišić.
Kolega Jerolimov, s obzirom na ovakvu situaciju u kojoj je evo rasprava krenula, ja ću samo reći dvije riječi, daj Bože na ovu vašu repliku.
Završno obraćanje zamjenik ministra turizma Ratomir Ivičić.
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo zastupnici, hvala na vrlo konstruktivnoj raspravi i evo dozvolite da se ukratko samo osvrnem na neka pitanja koja su tu otvorena. Kao prvo želio bih reći da Internet agencije već postoje u našem zakonu u članku 20. stavak 2. dakle to nije novina ali bilo je rečeno da one mogu poslovati u poslovnom prostoru. Ovdje je dodatak taj da mogu poslovati i u stambenom prostoru. Ja bih ponovio riječi predsjednika saborskog Odbora za turizam da ne treba očekivati da će 120 ljudi raditi u jednome stanu. Ovo je zaista motiv ovoga je bilo. Mi smo zadnja dva mjeseca dobili 50-ak pisama mladih nezaposlenih ljudi visoke stručne spreme, uglavnom ekonomskog smjera koji imaju nekog iskustva u turizmu jer žive u krajevima uz more, neka neformalna iskustva, dakle radili su nešto u agencijama. I htjeli smo na taj način njima koji po dvije godine čekaju na Zavodu za zapošljavanje priliku koju ne mogu dobiti zapravo jer agencije ne zapošljavaju baš potaknuti njihovim prijedlozima da jednostavno pokušaju ući u taj poduzetnički prostor na jedan primjeren način kada budu, a oni koji budu uspjeli, koji će moći proširiti na 3, 4 ili 10 zaposlenika morati će naravno poštovati druge dijelove zakona. Mislim da je tu ovaj predloženi amandman Odbora za turizam vrlo jasno stavio nekakva osiguranja i ograničenja i da je tu vrlo jasno rečeno zapravo da se tu radi o samozapošljavanju. Najveći su … [[Govornik se ne razumije.]] projekti gotovo u svijetu krenuli karikirano rečeno iz garaže, sada ne mislimo ali znamo kada kažemo garažu na šta zapravo mislimo. Vrlo je važno ono što vidim dio zastupnika se referirao na sigurnost ono što je možda vrlo bitno na sigurnost gostiju, sigurnost plaćanja. I jednaki propisi se primjenjuju na ove agencije i na sve ostale agencije. To je propisano člankom 18, za svaki aranžman mora se uplatiti jamčevina. Člankom 19. turistička agencija dužna je sa osiguravateljskom kućom sklopiti ugovor o osiguranju … [[Govornik se ne razumije.]] dakle ništa se tu u tom smislu ne mijenja niti se gost na bilo koji način dovodi u rizičniji položaj ili u manje siguran položaj u odnosu na ostale agencije koji imaju walking prostore, ulazak sa ulice ili koji imaju 50 zaposlenih. Podsjetiti ću nažalost na jedan slučaj koji se dogodio prije dvije godine, jedna od najstarijih agencija u Hrvatskoj 90 godina stara imala je najbolje prostore u svim gradovima Hrvatske, ona nažalost više ne radi. Dakle, nije ni to imati prostor na ulici ili na dobrom mjestu nije jamstvo koje štiti gosta, to je dio jednog imiđa ali jamstva se zapravo postižu ovim propisima u člancima 18. i 19. Ove su izmjene također na tragu i same strategije razvoja turizma jer je jedna od glavnih smjernica je poticanje konkurentnosti. Na ovaj način mi ne mislimo da ćemo učiniti čudo u turizmu dozvoljavajući da netko otvori Internet agenciju sa dva zaposlena. Ali smatramo da stvaramo prostora za malo zdrave konkurencije. I to je zapravo bio cilj. Ne može netko tko samog sebe zaposli ugroziti nekog tko ima 20 zaposlenih ili 30 ili netko tko radi 80 godina. Budimo realni mislim da je to otprilike tako. Možda netko će od njih uspjeti, netko neće u životu je to tako ali to se dešava i sa onima koji su etablirani, koji posluju već 50-ak godina na tržištu. Svi voditelji poslovnica imali su prije obavezu imati dvije godine staža i ispit, nažalost ni to ih nije spasilo od možda lošeg poslovanja. Predlažemo da se staž zamijeni iskustvom, iskustvo se može steći radom, neki je kolega spomenuo da se u staž ubraja i ono kad netko kuha kavu. Međutim, željeli smo zaista pružit, otvorit mogućnost mladima da uđu u taj poduzetnički prostor, nije garancija a će uspjet ali ovo je jedna prilika da ne moraju imati milijun ili 2 eura da bi se upustili u taj prostor. I završno, sukladno zaključku Odbora za turizam kojem sam prisustvovao, u ime predlagatelja prihvatili smo naravno prijedloge oba amandmana kojima se ograničava broj zaposlenih na dva i to na način da vlasnik agencije i poslovanja mora imat prebivalište u tom stanu da ne bi došlo do nekakvih zloporaba i ograničenje na dva djelatnika, od kojih osnivač interneta, dakle to sam rekao mora imat prebivalište i da se radni staž zamijeni sa radnim iskustvom. Sutra će Vlada raspravljati o tim amandmanima i vjerujem da ćemo u petak o tome glasovati. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo prijavljene tri replike. Prvo poštovani Frano Matušić.
Zahvaljujem se. Pa ipak nismo čuli značajnije obrazloženi način na koji se mislite zaštititi, odnosno kojim zakon štiti od zlouporaba nakon otvaranja ovakve agencije. Spomenuli ste da mora imat prebivalište na toj adresi. To je danas također vrlo lako izigravati. Mi znamo što je bilo sa biračkim popisima, znamo sve kako su se stvari odvijale, dakle moguća je i zlouporaba. Zlouporaba preko interneta je danas jedan od većih kriminala u svijetu. To su milijarde, milijarde eura i dolara, kriminala koji se odvija preko interneta. Ja jednostavno ne vjerujem da su mehanizmi koji su prisutni u ovom zakonu dovoljni da bi zaštitili sve one koji se bave turističkom djelatnošću, pogotovo pružanja ovih usluga koje su u ovom zakonu i jednostavno ne vidim efikasnog načina da bi se doista zabranile zloupotrebe, odnosno da bi se smanjilo na što moguću manju mjeru. Ja mislim da bi to doista trebalo malo ozbiljnije još jedanput promotrit, razmotrit. Govorite izjednačava se, ja se slažem da treba mladim ljudima dati šansu i da im treba dati mogućnosti i samozapošljavanja. Ali ovdje je riječ i o razlikama u odnosu na druge agencije i u temeljnom kapitalu i u prostorima. Dakle tu ipak imate neka jamstva da je riječ o ozbiljnom poduzetniku, međutim na ovaj način čini mi se da se ne davaju dovoljno jasna jamstva da je riječ o ozbiljnom poduzetništvu.
Druga replika, Dražen Đurović.
Hvala. Pa moram priznat, meni se osobno sviđa ako ste vi u ovo ušli zato što ste primili 50-tak pisama mladih ljudi koji žele raditi u tom sektoru, dakle ako vi pokazujete kao resor zaista takvu fleksibilnost da na ovaj način zakonskim izmjenama otvarate neki prostor zbog potreba tržišta rada, onda ja zaista ne mogu ništa drugo poručiti nego mladim ljudima nek počnu pisati o drugim resorima i drugim ministarstvima. Možda i oni pokažu jednaku agilnost kao vi u otvaranju prostora za privatnu inicijativu. Dakle, s obzirom da se to do sada nije dešavalo, možda i da Agrokor je nedavno objavio da imaju 16 000 pisama mladih ljudi koji su im poslali pisma i svoje životopise i da čekaju kod njih radno mjesto, da postoje u njihovoj bazi. Na zavodu za zapošljavanje imamo još puno veću bazu tih mladih ljudi koji čekaju ista takva rješenja svojih egzistencija. I još jednom kažem, nije to načelno loše, ali je loše kada se događa izrazito neujednačeno zato što u drugim sektorima nemamo ovakva rješenja. Slično se dogodilo kod članstva u komori kad smo rekli evo Poljoprivredna komora ukidamo obvezno članstvo, a u svim drugim komorama ostaje obvezno članstvo. Ovaj model me na neki način podsjeća na taj događaj i onda kao jedan iskok u jednom segmentu koji je malo neuobičajen od one uobičajene prakse, iako kažem meni je simpatičan zato što zaista ja sam pristalica fleksibilizacije i znatnog olakšavanja zapošljavanja, olakšavanja otvaranja radnih mjesta, međutim to nije praksa u ostalim resorima pa zato ovaj slučaj na neki način nas pomalo ovako i čudi i onda se pozivamo dal će bit zloporaba, neće bit i slično.
I treća replika, Branka Juričev-Martinčev.
Hvala lijepo. Pa poštovani zamjeniče ministra gospodin Ivičić, rekli ste sa internet turističkom agencijom bez poslovnog prostora ne stvara se nelojalna konkurencija u odnosu na one do sada registrirane. Kako ne, pa svaka ona turistička agencija, bila ona internet, trebala imati poslovni prostor, znači ili je trebao biti u najmu ili je postojeći svoj stambeni prostor trebao prenamijeniti. Za prenamjenu trebao je ishodovati izmjenu lokacijske dozvole pa onda izmjenu građevinske dozvole. Treba plaćati komunalnu naknadu skuplju, treba plaćati skuplju struju, vodu i ostalo, sve ostale komunalije. Kako onda nije to nelojalna konkurencija ovima koji će sad to moći u svom stambenom prostoru?
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu o ovoj točki dnevnog reda. Glasat ćemo kad se steknu uvjeti.
Sljedeći je Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pružanju usluga u turizmu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZ br. 614; Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandmane je podnio Odbor za turizam. Molim predstavnika predlagateljice, Ratomira Ivčića, zamjenika ministra turizma da se očituje o amandmanu broj 1
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Vlada prihvaća amandman.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman broj 2 poštovani zamjeniče ministra istog odbora. Halo zamjeniče ministra, još jedan amandman broj 2 na članak 8. istog odbora.
Također Vlada prihvaća amandman.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Zaključujem raspravu, dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona, molim dizanje ruke, također za ovaj zakon je potrebna natpolovična većina ukupnog broja zastupnika u Hrvatskom saboru, 76 glasova da bi prijedlog zakona prošao, dizanje ruke. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 103 glasa za, 9 suzdržanih glasova donesen zakon o izmjenama i dopunama Zakona o pružanju usluga u turizmu u tekstu kako ga je predložila predlagateljica zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Prelazimo na iduću točku, to je - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZ br. 613 Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akte ste primili. U skladu sa člankom 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli zakona Odbor za zakonodavstvo, Odbor za turizam i Odbor za gospodarstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Pitam želi li predstavnik predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani zamjenik ministra turizma Ratomir Ivičić. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo zastupnici dozvolite nekoliko uvodnih rečenica uz Prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti s konačnim prijedlogom zakona. S obzirom da je 31. siječnja 2014. prestao s radom Državni inspektorat slijedom izmjena i dopuna Zakona o ustrojstvu i djelokrugu ministarstva i drugih središnjih tijela državne uprave Ministarstvo turizma preuzima u nadležnost obavljanje inspekcijskih poslova u području ugostiteljske djelatnosti.
Zahvaljujem. Pitam žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Što? A niste završili. Hajde onda završite.
Pardon. Ispričavam se. Ovim prijedlogom zakona predlaže se da inspekcijski nadzor nad provedbom Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti provode turistički inspektori Ministarstva turizma, da se Zakonom o ugostiteljskoj djelatnosti više ne propisuje nadležnost za nadzor nad obavljanjem neregistrirane ugostiteljske djelatnosti odnosno poštivanjem zabrane javnog oglašavanja ili reklamiranja neregistriranih pružatelja ugostiteljskih usluga budući da će ono biti nadzirano i sankcionirano po posebnom Zakonu o zabrani i sprječavanju obavljanja neregistrirane djelatnosti. I dodatno, ujedno se predlaže i brisanje obveze ishođenja prethodne suglasnosti sanitarnog inspektora o ispunjavanju sanitarnih uvjeta kada se radi o pružanju ugostiteljskih usluga izvan ugostiteljskog objekta. Sukladno novim propisima iz nadležnosti Ministarstva zdravlja koji su usklađeni sa odgovarajućim propisima EU. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. U ime Odbora za turizam govorit će poštovani kolega Beus-Richembergh. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine zamjeniče ministra. Odbor za turizam Hrvatskog sabora na svojoj 28. sjednici održanoj 11. veljače 2014. godine razmotrio Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti s konačnim prijedlogom zakona i to kao matično radno tijelo na temelju članka 77. Poslovnika Hrvatskog sabora. Predstavnik predlagatelja uvodno je kao i danas pojasnio razloge donošenja predmetnog zakona po hitnom postupku, te sam sadržaj izmjena i dopuna. Dužan sam reći da je u raspravi predlagatelju bilo upućeno pitanje vezano uz mogućnost obavljanja ugostiteljske djelatnosti od strane udruga umirovljenika, odnosno klubova umirovljenika isključivo za svoje članove u vlastitim prostorima. I da je predstavnik predlagatelja u svom odgovoru dao objašnjenje da udruge umirovljenika ni dalje neće moći pružati svojim članovima ugostiteljske usluge budući da nisu u mogućnosti u svojim klubovima zadovoljiti rigorozne uvjete koji se uobičajeno primjenjuju kad je riječ o pružanju ugostiteljskih usluga osobito posluživanja alkoholnih pića. Po završetku rasprave predsjedavajući je predložio zaključak, a odbor usvojio zaključak da Odbor za turizam Hrvatskoga sabora predlaže većinom glasova i to 6 za, 2 protiv Hrvatskom saboru donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Otvaram raspravu i pozivam ponovo za govornicu poštovanog kolegu Gorana Beusa-Richembergha da nas upozna sa stajalištima kluba HNS-a. Izvolite.
Hvala lijepo. Što se kluba HNS-a tiče mi ćemo poduprijeti ove izmjene. One nisu opsežne, tek nekoliko detalja se mijenja ali važnih. Prije svega usklađujemo se sa novim sustavom, odnosno ustrojstvom sustava državnih inspekcija, razgraničavaju se ovlaštenja različitih inspekcijskih grana. Ono što je važno, ovdje se također ukida jedna bivša odredba koja zapravo znači skidanje nekih administrativnih prepreka i liberalizaciju postupanja kod onih uvjeta koji su ranije bili definirani kao obveza ishođenja prethodne suglasnosti sanitarnog inspektora. U tom slučaju, dakle radi se o jednom pojednostavljenju procedure. Nama to kao liberalima uvijek je milo i uvijek podržavamo skraćivanje postupaka i smanjenje administriranja. U tom smislu podržavam ovaj prijedlog. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Stajalište kluba SDP-a iznijet će poštovana Đurđica Plančić, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče, poštovani zamjeniče ministra sa suradnicom, kolegice i kolege. Zakon o ugostiteljskoj djelatnosti donesen je još 2006. godine a njegove izmjene i dopune izvršene su 2008., 2009. i 2010. godine. Ovaj saziv Sabora također je u dva navrata mijenjao zakon i to prvi put u travnju 2012. godine kada je na kvalitetniji način uređeno obavljanje djelatnosti u kampovima, povećan je maksimalni kapacitet za usluge smještaja u domaćinstvu, omogućen nastavak djelatnosti u ranije kategoriziranom objektu, te je omogućeno nasljednicima iznajmljivača da nastave pružati smještaj u registriranim objektima. Drugu izmjenu i dopunu izvršili smo u lipnju 2013. godine i tada je dana mogućnost građanima koji nemaju uporabne dozvole za svoje objekte da mogu pružati uslugu smještaja temeljem privremenog rješenja pod uvjetom da su podnijeli zahtjev za legalizaciju tog objekta. A također je i dano upravljanje obavljanja djelatnosti iznajmljivanja članovima obitelji i vlasnika kategoriziranog objekta. Ovim poboljšanjima zakona otklonjene su određene prepreke za obavljanje ugostiteljske djelatnosti, te je bitno smanjeno administriranje pri izdavanju rješenja. Osnovni cilj tih izmjena bio je staviti u funkciju što većeg dijela smještajnih kapaciteta i time povećati prihod od turizma. Ali ono što je posebno važno utjecati i na smanjenje sive ekonomije u ovoj djelatnosti. Pred nama su još jedne izmjene ovog zakona kojim se prvenstveno vrši usklađenje s odredbama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu ministarstava i drugih središnjih tijela državne uprave. posljednjim izmjenama tog zakona ukinut je državni inspektorat. Inspekcijski poslovi u području ugostiteljstva stavljene su u nadležnosti Ministarstvu turizma. Pri tome Ministarstvo turizma ovim izmjenama postaje nadležno isključivo za nadzor onih subjekata koji pružaju usluge suprotno rješenjima izdanih od nadležnih tijela. Istovremeno predlaže se razgraničenje nadležnosti ovog ministarstva i Ministarstva financija koje je već temeljem Zakona o zabrani i sprečavanju obavljanja neregistrirane djelatnosti iz 2011. godine nadležna obavljati nadzor i sprečavanje obavljanja djelatnosti bez valjanih rješenja. Ocjenjujemo je da će upravo ovakvo jasno razgraničenje nadležnosti pridonijeti boljem i efikasnijem djelovanju i jedne i druge inspekcije što je sigurno najučinkovitija aktivnost na suzbijanju zloupotreba kako u pružanju ugostiteljskih usluga tako i javnog oglašavanja ili reklamiranja neregistriranih subjekata se smanjenju sive ekonomije. Pored navedenog iz važećeg zakona briše se odredba o obavezi ishođenja prethodne suglasnosti sanitarne inspekcije kada se ugostiteljske usluge pružaju izvan ugostiteljskog objekta. Razlog tome je što u ovakvim slučajevima se izravno primjenjuju Uredbe EZ br. 852 iz 2004. i Uredba EZ br. 219. iz 2009. godine o higijeni hrane kojom je propisana primarna odgovornost pružatelja usluge, pripremanja i usluživanja jela, pića, napitaka i slastica. Na kraju ovom izmjenom vrši se usklađivanje prekršajnih odredbi te naziva nadležnih inspektora i tijela kojima se dostavljaju rješenja sa samim predloženim zakonskim tekstom odnosno sa nadležnostima ministarstava. Klub Socijaldemokratske partije podržat će izmjene i dopune ovog zakona jer će one vjerojatno unijeti više i vjerojatno u što čvrsto vjerujemo unijeti više reda u obavljanje ove za našu državu izuzetno važne djelatnosti. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Klub IDS-a predstavlja Valter Boljunčić. Izvolite.
Dobro večer! Evo ovaj zakon odnosno naran ima nešto manje promjena koje su većinom tehničke naravi i odnose se na usuglašavanje raspodjele poslova nakon prestanka rada Državnog inspektorata. Najveća promjena koja se ovdje odnosi ovdje ustvari na činjenicu da sada se na uslugu hrane i pića izvan ugostiteljskog objekata ne treba tražiti posebna suglasnost sanitarnog inspektora zato što je to u skladu sa drugim europskim propisima. Mi ćemo kao klub podržati ovaj zakon. Željeli bismo samo možda na kratko spomenuti određene primjedbe ili sugestije koje obrtnička komora, dakle dio koji se odnosi na radnika u ugostiteljstvu dala Ministarstvu pa da ih ona eventualno razmotri u nekim možda kasnijim promjenama zakona ako budu nužno potrebne. Neke od stvari koje dakle eventualno su u budućem vremenu za promjenu zakona bile bi slično kao i ranije navedeno za kvalificiranu radnu snagu koja radi u ugostiteljskim objektima te za mogućnost da se radno vrijeme objekata produži, dakle zakonom je dano od 0-24 ili 6-24 kako koje i mjesna da će lokalna zajednica može produžiti još dva sata u određenim dijelovima godine recimo kod Nove godine ili ljeti lokalna zajednica može i duže produžiti a ceh ugostitelja smatra da bi trebalo vidjeti radno vrijeme naročito restorana kod određenih proslova da bi moglo trajati i dulje. Načelno dakle ceh ugostitelja isto tako zalaže se za veću kontrolu ugostiteljske djelatnosti koja ne spada direktno pod ugostiteljske objekte nego se mogu usluživati i u nekakvim drugim prodavaonicama no definitivno to su stvari koje se više-manje stalno javljaju, koje će se naknadno raspraviti a smatram da je ova kažem promjena čisto tehničke primjedbe i mi ćemo je kao Klub IDS-a i nezavisno zastupnika Furia Radina dati podršku. Evo hvala.
Zahvaljujem. Klub HDZ-a i Branka Juričev- Martinčev. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, poštovani predstavnici predlagatelja, kolegice i kolege. Pa kod ovog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti osnovna promjena je ona koja se odnosni na nadzor, na nadzor u hotelima, apartmanima, kampovima, caffe barovima, bifeima, pizzeriama itd. Ja bih se ponovno vratila samo na kratko u svoju županiju. Naime, kao što sam rekla u našoj Šibensko-kninskoj županiji od 1.1. imamo jednog turističkog inspektora. Taj turistički inspektor uz onih 164 agencije kontrolira nadzor 8 tisuća ležajeva u hotelima koliko ih ima naša županija. Naša županija ima i 45 tisuća ležajeva u privatnom smještaju, 12 tisuća smještajnih jedinica u kampovima, 12 Marina te prosječno godišnje nas posjeti 450 tisuća gostiju. Uz to imamo i preko 1500 različitih ugostiteljskih objekata tipa restorana, bistroa-a, biffe-a, caffe barova i slično. I sigurno da će u ljetnim mjesecima tom inspektoru trebati ispomoć. Do sada je nadzor u tim objektima obavljalo preko 10 inspektora koji su sada raspoređeni šta u carinsku upravu, šta inspektorat rada i druge i naravno da taj jedan inspektor neće to moći kvalitetno obavljati i da će mu ponovno dolaziti i ispomoć kao i što stoji u Zakonu o turističkoj inspekciji iz unutrašnjosti. Tim inspektorima ćemo naravno morati osigurati smještaj, prehranu i dnevnice i baš me zanima koliko će tada nas stajati ta inspekcija a koliko do sada jer glavni motiv i razlog ove nove reorganizacije je bila racionalizacija troškova. Danas kada govorimo o nadzoru u svim gore navedenim objektima, ne mogu se ne prisjetiti i slučaja i zaštite gosta i kvalitete praćenja usluge od ovog ljeta. Naime gosti hotela u Istri i Senju koji su na vrijeme rezervirali i platiti svoj godišnji odmor, a ne treba zaboraviti da su prije toga morali i uštedjeti za njega i koji su svoj euro odlučili potrošiti u našoj zemlji, bili su izbačeni na ulicu ni krivi ni dužni. Zanimljivo je još više što se radilo o hotelijeru poreznom dužniku koji je bio dužan i u siječnju, veljači i ožujku u vremenu kada je sigurno mogao biti pečaćen s puno manje bolnim posljedicama i za gosta, a i za ugled hrvatskog turizma. Da je tada bio pečaćen, hotelijer je mogao na vrijeme otkazati boravak uz ispriku i bez stresa za goste i za turizam naše zemlje. I ovaj puta naglašavam da zatvaranje hotela sa izbacivanjem gostiju na ulicu bilo bi dozvoljeno samo u zaštiti zdravlja ili sigurnosti ljudi. Svi se rado hvalimo da je turizam naša najperspektivnija grana hrvatskog gospodarstva i da se zahvaljujući turizmu znatno povećava i broj zaposlenih, posebno u ljetnim mjesecima i da je ta brojka svake godine sve veća. U moru loših pokazatelja samo je turizam svijetla točka. To je naš tzv. nevidljivi izvoz u kojem nema prolaženja robe odnosno usluga preko granice i ovu godinu prihod u 2013. godini bilježi porast od 11,7%. Unatoč gospodarskoj situaciji u cijeloj Europi, prihod od turizma ima pozitivni trend. Ostvareno je 12,43 milijuna dolazaka što je 5,5% više i 72,1 milijun noćenja što je 4,1% više od prethodne godine. Od turizma se puno očekuje u svim pogledima, a turizam puno daje iako ne dobiva koliko zaslužuje.
Zahvaljujem. Za repliku se javio Frano Matušić.
Zahvaljujem. Evo kolegice sasvim je sigurno da je apsolutno neprimjereno da jedna županija kao što je vaša koja je izrazito turistička županija da zapravo ima samo jednog inspektora koji će se brinuti o svemu onome. Vi ste naveli brojke neke da ih ja sada ne ponavljam, 8 tisuća kreveta plus 164 agencije i sve ono što ste nabrajali. Dakle sasvim sigurno da to jedna osoba neće moći raditi i da će vjerojatno biti bliže amo što je do sada bilo, a to je 10 osoba, što znači da neće doći do racionalizacije nego da će se trebati zaposliti ljudi koji će imati još dodatno troškove što znači da će u konačnici novac potreba za ovu djelatnost u vašoj županiji biti znatno, znatno veći nego što je to predviđeno i u smislu racionalizacije. No potaknuli ste me kada ste počeli govoriti o zatvaranim objektima. Naime apsolutno je neprimjereno da zbog banalnih razloga se zatvaraju ugostiteljski objekti kao što je to bilo nažalost prisutno ovo ljeto pa i među ostalim i u gradu Dubrovniku koji je perjanica hrvatskog turizma, a ne samo hrvatskog, nego europskog i svjetskog i apsolutno je neprimjereno da zbog totalno banalne stvari da se zatvori objekat na nekoliko dana jer tim gubi ne samo taj poduzetnik nego gubi i država. Nije naplatila ni PDV, dakle radi se trostruka ili višestruka šteta takvim činom. Ali isto tako trebali bi razmisliti, ne znam ovdje bio je do maloprije predstavnik Odbora za turizam, trebali bi razmisliti o inicijativi koju već jedno vrijeme upućuju ugostitelji, a to je da se omogući da platno sredstvo bude 8 kuna i euro. Mi smo danas u EU, uniji koja ima eurozonu i bilo bi logično da se omogući plaćanje eurima posebice u danima, recimo nedjeljom ne rade ni mjenjačnice, ne rade banke prema tome treba omogućiti da novci koji dođu u taj grad da se i potroše, to je prijedlog koji je išao sa mnogih strana.
Na repliku odgovara Branka Juričev-Martinčev.
Hvala lijepo. Istina kolega, zadovoljan gost koji napušta ugostiteljski objekat, neku destinaciju ili našu zemlju je najbolja promidžba. Dobro se kaže, dobar glas se na daleko čuje, a loš još i dalje. Ne trebamo zaboraviti da nezadovoljan gost koji je napustio našu zemlju da će to ispričati svojim prijateljima, poznanicima, možda dati i u svoje medije i da je to nepopravljiva greška i nešto što će trajno nanijeti štetu našem turizmu.
U ime kluba HDSSB-a govori Boro Grubišić.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine zamjeniče ministra sa suradnicom, kolegice i kolege zastupnici. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti govori zapravo o novom preustroju inspekcijskih službi i nadležnosti inspekcijskih službi. Dakle, Državni inspektorat kao pokvarena ili bivša ustanova se raspodijelio na niz ministarstava pa onda ovdje u ovom zakonskom prijedlogu u ovom materijalu koji nije tako obilan, lijepo piše da se ovim zakonom predlaže da inspekcijski nadzor nad provedbom Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti provode turistički inspektori Ministarstva turizma umjesto gospodarskih inspektora Državnog inspektorata. Nadalje, da se rješenja za obavljanje ugostiteljskih djelatnosti odnosno pružanja ugostiteljskih usluga umjesto nadležnoj ispostavi područne jedinice Državnog inspektorata dostavi mjesnoj nadležnoj službi turističke inspekcije, dakle to je onome jednome u Šibensko-kninskoj županiji, ponovo citiram kolegicu iz Šibensko-kninske županije. Dakle, za ugostiteljsku djelatnost koju pružaju oni koji nemaju registrirano pružanje ugostiteljskih usluga nadležna je ne više inspekcija Ministarstva turizma nego li inspekcija Ministarstva financija što je donekle i razumljivo s obzirom da djelatnost koja nije registrirana, ako se obavlja onda je u svakom slučaju netko i, podliježe netko i sankcijama ministarstva financijskim sankcijama Ministarstva financija pa je nadležna inspekcija Ministarstva financija. Kada se radi o sanitarnoj inspekciji zanimljiva je ali opet sa EU i uredbama EU iz 2004.te EU parlamenta i Vijeća od 2004.godine o higijeni hrane je zanimljivo da se ona izravno primjenjuje a propisano je načelo primarne odgovornosti subjekta u poslovanju s hranom za sigurnost hrane. Dakle onoga tko pruža usluga odnosno priprema hranu on je izravno odgovoran, a ne piše ovdje da nema potrebe za prethodnu suglasnost sanitarnog inspektora, tako piše u zakonskom prijedlogu. No u članku 2.je zanimljiva jedna formulacija za koju bih volio da i zamjenik ministra čuje pa da nam malo možda objasni ili nam pojasni. Dakle u članku 2.stavak 3.kaže da učesnici, možemo reći i sudionici ne moramo govoriti učesnici nego sudionici proslava, a jedna nomotehnička i ne znam ni ja kakva greška ili možda nije greška, dakle učesnici tako piše proslava i manifestacija koja u promidžbeno-turističku svrhu organiziraju turističke zajednice i jedinice lokalne samouprave mogu na tim događanjima pružati ugostiteljske usluge pripremanja i usluživanja jela, pića, napitaka i slastica. Ne kaže jeli to u zatvorenom ili pak na otvorenom, a najčešće se podrazumijeva na otvorenom prostoru, a to znači da za takve manifestacije i za sudionike ili učesnike proslava nema potrebe za suglasnost sanitarne inspekcije. Ako sam dobro razumio tako piše. Eto uz to razjašnjenje ili objašnjenje bih završio svoje izlaganje i s obzirom na to da je vladajuća koalicija rekla da ona za svoje prijedloge i posljedice svojih prijedloga i odgovara dakle vlast predlaže i odgovara za provođenje i posljedice provođenja zakona pa onda evo neka pošto su ovaj zakon predložili i za njega odgovaraju HDSSB se ne bi htio miješati u te posljedice pa će ostati suzdržan po pitanju ovoga zakonskog prijedloga.
Sada imamo prijavljene tri replike, prvo Branka Juričev-Martinčev. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa kolega Grubišić rekli ste da je razumiljivo da za rad na crno nadzor obavlja Ministarstvo financija. Razumljivo sigurno je ali specijalizacija i sužavanje djelatnosti inspektora će navesti da će češće otići neobavljenog posla. Npr. kada turistički inspektor dođe u neki objekt i nađe prekršitelja koji radi na crno, on mu ne može baš ništa. on mora doći u ured, on mora napisati dopis pa to proslijediti Carinskoj upravi pa onda taj nadređeni u Carinarnici mora vidjeti kada je raspoloživo vozilo slobodno pa onda poslati tog inspektora kada se ide u tom smjeru i slično do tada sigurno prekršitelja sigurno nema niti tog rada na crno.
Na repliku odgovara Boro Grubišić.
Kolegice Juričev-Martinčev ja sam rekao da za posljedice primjene ovoga zakona odgovara onaj tko ga je propisao.
Druga replika Frano Matušić.
Zahvaljujem. Kolega spominjali ste sankcije Ministarstva financija, među ostalim sankcije se odnose i na to ako su blagajne zatekne osim kuna i eura ako se euri zateknu u blagajnama ugostiteljskih objekata. Dakle sankcije su predviđene za to. Već sam u prijašnjoj replici dotaknuo to pitanje sada ga želim malo jasnije imam dovoljno vremena. dakle u Dubrovnik dolaze subotom, nedjeljom, dolaze u jednom trenutku sa nekoliko kruzera iskrca se 10 tisuća gostiju. Nema šanse da tih 10 tisuća ljudi uđe u mjenjačnicu, koliko bi to trebalo jedno 5 tisuća službenika mjenjača koji bi trebali uredovat u nedjelju što je jasno nerealno. Naravno jedan dio će plaćati karticama, ali jedan dio želi platiti eurima. Mi smo član EU u kojoj je euro platežno sredstvo, dakle ako ništa drugo iz tog razloga od 1.7.prošle godine smo trebali uvest mogućnost da kao članica EU imamo mogućnost plaćanja u ugostiteljskim objektima i sa eurima, barem to smo trebali ispoštivati i olakšati tim ugostiteljima onima koji rade u restoranima, koji pružaju turističke djelatnosti olakšat naplatu svojih usluga. Jer u konačnici gost želi popiti kavu, nema sa sobom karticu ima par eura i može platiti sa par eura tu kavu. Ali ne naš zakon to ne dozvoljava odnosno sankcionira one koji naplate u eurima svoju uslugu premda smo članica EU. Dakle apsolutno nelogičnost, to je jedan slijed nelogičnih stvari koji će dovesti do potpune neefikasnosti u tom sektoru. Kao što je već rekla kolegica Branka dakle potpuno neefikasan sustav smo stvorili na ovaj način primjenom ovih novih zakonskih odredbi.
Na repliku odgovara Boro Grubišić.
Kolega Matušić odgovorit ću vam slikovito, nekome to možda i smeta u mom govoru i mom iskazu. Naime, putovao sam vlakom iz Mannheima preko Münchena, Salzburga za Zagreb pa onda za Slavonski Brod, a na stanicama željezničkoj postaji Jesenice je ušao u došao je oko ponoći vlak u Jesenice, a u ponoć je ušao službenik Ljubljanske banke u vlak i vikao, vikao tolari, tolari. Dakle onaj tko je izlazio u Jesenicama već je u Jesenicama mogao u vlaku. Neka se popnu naši mjenjači na kruzer pa dok ih vozi sa kruzera čamcima do obale neka promijene kune, kune izvolite.
Završna replika Ante Jerolimov.
Kolega Grubišiću evo znate da u našim malim mjestima diljem obale se ljeti organiziraju raznorazne fešte i feštice i dobro ste primijetili da u članku 2. da se mijenja članak 11. I mislim u stavci 2. da nema ništa sporno da ugostitelj može povremeno za vrijeme trajanja manifestacija i ostaloga obavljati ugostiteljsku djelatnost bez suglasnosti sanitarne inspekcije. Međutim nije mi jasno ovo u stavku 3. učesnici proslava i manifestacija što ste upravo pitali zamjenika ministra na koga se to odnosi, je li se to odnosi na udruge, na klubove, na sportska društva koja učestvuju ili se to odnosi i na one što nose daske za pozornicu što montiraju rasvjetu ili na nekog pjevača koji ima manji honorar pa će i on imati svoj štand ispred bine i pozornice. I da li i takvi moraju imati crvene, odnosno sanitarne knjižice a znamo da su svi ugostitelji podložni čak po novome devet vrsti inspekcija pa tko će tih kontrolirati.
Odgovor Boro Grubišić.
Kolega Jerolimov ostaje nam nada da nitko nema salmonelozu i da neće imati pa ćemo biti sretni, hvala lijepo.
Zaključujem raspravu. Glasati ćemo kada se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZ br. 613. Rasprava o konačnom tekstu zakona je završena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona, također za donošenje ovog zakon potrebna je većina ukupnog broja zastupnika u Hrvatskom saboru, 76 glasova za da bi zakon i prijedlog prošao. Molim dizanje ruke da se izjasnimo. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Ima netko suzdržan? Hvala lijepa. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 83 glasa za, 29 suzdržanih glasova donesen zakon o izmjenama i dopunama Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti u tekstu kako ga je predložila predlagateljica.
Prelazimo na: - Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o boravišnoj pristojbi, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 615; Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za turizam. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Zamjenik ministra turizma Ratomir Ivičić. Izvolite.
Gospodine predsjedatelju, dame i gospodo zastupnici. Nekoliko rečenica uz Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o boravišnoj pristojbi sa konačnim prijedlogom zakona. Ovim Prijedlogom zakona predlaže se usuglašavanje sa novom regulativom koja se odnosi na inspekcijski nadzor, ugrađuju se odredbe o načinu plaćanja boravišne pristojbe što je sada regulirano Uredbom o izmjenama Zakona o boravišnoj pristojbi, Narodne novine, 158. iz 2013. godine. Naime Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu ministarstava i drugih središnjih tijela državne uprave prestaje sa radom Državni inspektorat. Ministarstvo financija preuzima između ostalog nadzor nad prihodima boravišne pristojbe. Ovim izmjenama Zakona predlaže se da inspekcijski nadzor nad provedbom Zakona o boravišnoj pristojbi provodi nadležna inspekcija Ministarstva financija umjesto gospodarskih inspektora Državnog inspektorata. I ujedno se predlaže izmjena članaka koji se odnose na plaćanje boravišne pristojbe na način da se nautičarima više ne izdaje vinjeta kao dokaz o plaćenoj boravišnoj pristojbi već račun koji izdaje nadležna lučka kapetanija. U tom računu se osim boravišne pristojbe iskazuju i plaćene naknade za sigurnost plovidbe i zaštitu mora od onečišćenja kao i korištenje objekata sigurnosti plovidbe. Ovim se izmjenama rješavaju operativna pitanja vezana za dolazak nautičara u Republiku Hrvatsku pojednostavljuje se podmirenje obveza nautičari i smanjuje nepotrebno administriranje te omogućava da nautičari brzo i jednostavno izvrše svoje obaveze. Hvala lijepa.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba SDP-a govoriti će poštovana Tonka Ivčević.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, zamjeniče ministra sa suradnicom, kolegice i kolege zastupnici. Pred nama je Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o boravišnoj pristojbi kojeg donosimo u hitnoj proceduri a iz razloga usklađenja sa Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu ministarstava i drugih središnjih tijela državne uprave kojima je propisano da sa 1. siječnja 2014. godine prestaje sa radom Državni inspektorat te će njegov djelokrug provoditi Ministarstvo turizma i Ministarstvo financija. Izmjenom ovog Zakona propisuje se da nadležna inspekcija Ministarstva financija obavlja nadzor nad prihodima boravišne pristojbe. Na Odboru za turizam pojavila se sumnja da bi na ovaj način prihod od boravišne pristojbe postao prihod državnog proračuna što je potpuno neutemeljeno jer je Zakonom o boravišnoj pristoji točno propisno na koji način se naplaćuje i u konačnici raspoređuje prihod od boravišne pristojbe. Ovim Izmjenama zakona o boravišnoj pristojbi također se na drugačiji način regulira obveza plaćanja boravišne pristojbe za nautičare. Novim zakonskim prijedlogom ukida se izdavanje vinjete već se kao dokaz uplati boravišne pristojbe izdaje račun kao dokaz uplati boravišne pristojbe. Ovim novim modelom ukida se suvišno administriranje i omogućava povećanje izvršenja obveza nautičara. Na ovaj način objedinjuju se poslovi koji su u nadležnosti Ministarstva, pomorstva, prometa, infrastrukture i sustava turističkih zajednica na način da se nautičarima omogućava izvršenje predmetnih obveza na jednom mjestu, brže, jednostavnije i s manje administrativnih zapreka. Nautičari će na jednom mjestu plaćati obveze prema Ministarstvu pomorstva, prometa, infrastrukture na način identičan kao i prethodnih godina i to naknadu za sigurnost plovidbe, pomorsku informativnu kartu i svjetlarinu. A prema sustavu turističkih zajednica nautičari za sebe i sve osobe koje nađe na plovilu plaćaju paušalni iznos boravišne pristojbe koji ovisi o dužini plovila i trajanja boravka osoba na plovilu i to na jednostavniji način bez davanja vinjeta već samo računa kao dokaza o uplati boravišne pristojbe. Zakonom o boravišnoj pristojbi koji je stupio na snagu 1.1.2009. godine što se tiče nautičkog turizma napravljen je veliki iskorak unaprijed u odnosu na stari zakon iz razloga što se prikuplja znatno više sredstava od boravišne pristojbe u odnosu na prethodni zakon. Od boravišne pristojbe nautičara naplati se oko 25 milijuna kuna godišnje a ono što je bitno obuhvaća sve nautičare. Ranije se boravišna pristojba plaćala na sljedeći način. Čarter tvrtke plaćale su paušal boravišne pristojbe po ležaju na čarter plovilu koji je bio relativno nizak, a čarter gosti su imali obvezu u lukama nautičkog turizma kada su nastojale u tranzitu platiti boravišnu pristojbu po ostvarenom noćenju u iznosu od 7 kuna po osobi za noćenje. Ostali nautičari imali su obvezu plaćanja boravišne pristojbe po ostvarenom noćenju u lukama nautičkog turizma u iznosu od 7 kuna po osobi za noćenje. Boravišnu pristojbu nautičari nisu plaćali na nautičkom vezu u lukama otvoreni za javni promet niti na sidrištima, uvalama i raznim nekategoriziranim privezištima. Zbog navedenog se nije mogao naplatiti veliki dio boravišne pristojbe. Tu naravno prednjače gradove i naselja koja su popularne tranzitne destinacije nautičarima i gdje su nautičari ostvarivali veliki broj noćenja. Ovdje posebno ističem Hvar, Vis, Komižu, Korčulu i Mali Lošinj. Prema novom Zakonu o boravišnoj pristojbi situacija je sljedeća. Za čarter plovila boravišna pristojba se plaća unaprijed za sve osobe na plovilu za sve dane na čarteru u iznosu od 7 kuna po osobi za noćenje. Ostali nautičari plaćaju paušal boravišne pristojbe ovisno o duljini boravka u Hrvatskoj i veličini broda. Kako sam već spomenula, na ovaj način se naplati znatno veći iznos boravišne pristojbe nego ranije, međutim problem nastaje oko raspodjele sredstava koja je po mom sudu pogrešna. Naime, prema odredbama Pravilnika o kriterijima za uplatu i korištenje uplaćenih sredstava boravišne pristojbe na posebnom računu turističke zajednice pri raspodjeli sredstava najviše su ostali zakinuti upravo oni gradovi i naselja gdje su ostvario najveći tranzit nautičara, odnosno oni koji ostvaruju najviše noćenja. To su mahom male otočne destinacije. Ovdje ću kratko navesti primjer grada Komiže koji ima nautičke vezove u međunarodnoj luci otvoreno za javni promet sa cca 40 vezova. U luci se ostvaruje cca 50 000 noćenja što bi da se naplaćuje u našem uredu iznosilo 350 000 kuna, od toga bi 40 pripalo turističkoj zajednici na čijem području se ostvaruje turistički promet što bi značilo prihod od 140 000 kuna. Kako o visini sredstava koja će pripasti pojedinoj turističkoj zajednici na čijem području borave nautičari odlučuje povjerenstvo kojeg imenuje županije, a u kojemu nema predstavnika turističkih zajednica nižeg ustroja, a po kriterijima koji ne odražavaju stvarno stanje na terenu tako turistička zajednica grada Komiže ostvaruje 112 000 kuna ili 28 000 kuna manje nego što bi trebala. Puno više su zakinute otočne destinacije sa većim brojem nautičkih tranzitnih vezova. Npr. grad Vis koji ostvaruje 100 000 noćenja, od boravišne pristojbe nautičar uprihodi 130 000 kuna godišnje, odnosno čak 150 000 kuna manje nego mu pripada. Pri tome je potrebno raspraviti o načinu raspodjele sredstava od boravišne pristojbe nautičara koja je trenutno ovakva: 40% turističkim zajednicama na čijem se područjima ostvaruje turistički promet, 10% nacionalnim parkovima i parkovima prirode na čijem se području ostvaruje promet u nautičkom turizmu te preostalih 50% sredstava Hrvatskoj turističkoj zajednici koja sredstva koristi za unapređenje uvjeta razvoja i promicanje nautičkog turizma. Predlažem da se 50% boravišne pristojbe raspodjeljuje na turističke zajednice na čijem području borave nautičari, da se 10% raspoređuje turističkim zajednicama županija na čijem se području ostvaruje turistički promet umjesto nacionalnim parkovima i parkovima prirode, budući da nacionalni parkovi i onako naplaćuju ulaznice nautičarima, a turističke zajednice područja na kojima se nalaze nacionalni parkovi participiraju u raspodjeli 40% prihoda od boravišne pristojbe nautičara. Ostatak od 40% rasporedio bi se Hrvatskoj turističkoj zajednici. Svima je jasno da 40% sredstava koja bi se trebala uplatit turističkim zajednicama na čijim se područjima ostvaruje turistički promet ne završe u turističkim zajednicama gradova i općina gdje se taj promet uistinu ostvaruje. Stoga je nužno izraditi potpuno novi pravilnik o kriterijima za uplatu i korištenje uplaćenih sredstava boravišne pristojbe na posebnom računu turističke zajednice u kojem će osnovni kriterij pri raspodjeli sredstava biti ostvarena noćenja u lukama nautičkog turizma i lukama otvorenim za javni promet. Stoga molim ministra i ovdje nazočnog zamjenika ministra, da ovaj prijedlog razmotri i da u okviru svojih nadležnosti koje propisuje Zakon o boravišnoj pristojbi promijeni navedeni pravilnik. Naime, bez obzira što luke nautičkog turizma više ne naplaćuju boravišnu pristojbu, one vode evidenciju o broju plovljenja i broju gostiju u tranzitu, a isto bi trebale raditi lučke uprave u nautičkim dijelovima lukama otvorenih za javnih promet. Na primjeru Komiže i Visa vidimo da se to redovito i radi. Temeljem podataka prikupljenih od luka nautičkog turizma i luka otvorenih za javni promet raspodijelila bi se sredstva namijenjena za turističke zajednice na čijim se područjima ostvaruje turistički promet. Zato predlažem da kriteriji za raspodjelu prihoda boravišne pristojbe bude sljedeći: broj uplovljenja u luke nautičkog turizma i nautičke dijelove luka otvorenih za javni promet te koncesioniranih sidrišta, broj ostvarenih noćenja u takvim lukama te broj nautičkih vezova opet u lukama nautičkog turizma i nautičkim dijelovima luka otvorenih za javni promet te sidrištima. Nužna pretpostavka za predloženu raspodjelu prihoda je uvođenje jedinstvenog sustava evidencije prometa plovila i putnika nautičara u nautičkim dijelovima luka otvorenih za javni promet i luka nautičkog turizma koja dijelom i postoji u suradnji dva ministarstva, Ministarstva turizma i Ministarstva pomorstva, prometa i infrastrukture. Na taj način došli bismo do informacije o stvarnom broju nautičkih vezova u Hrvatskoj, broju nautičkih luka i slično. Dobru suradnju između ova dva ministarstva vidimo i u ovom Prijedlogu zakona o izmjenama Zakona o boravišnoj pristojbi. Stoga će klub SDP-a podržati ove izmjene, a nadam se da će i ministar podržati neke inicijative koje sam ja ovdje iznijela. Hvala lijepa.
Inicijative istina nemaju puno veze sa predloženim zakonom. U ime kluba HNS-a govorit će Nada Turina-Đurić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine zamjeniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Evo vrlo kratko s obzirom da se radi o, u jednom dijelu o tehničkoj izmjeni, odnosno izmjeni vezano za nadležnosti ministarstava vezano za naplatu boravišne pristojbe. To je nešto što temeljem svega što smo do sada odlučili s obzirom na nadležnosti inspekcija i nadzora mislimo da je logično. A ono što ovdje bi htjeli posebno pozdraviti je u stvari pojednostavljenje postupka naplate boravišne pristojbe za nautičare. Smatramo da je inače prostor nautičkog turizma kao dio selektivni, jedan dio selektivnog oblika turizma u Republici Hrvatskoj izuzetno važan i još uvijek možda nedovoljno razvijen, odnosno nedovoljno korišten u cijelom sustavu turističkom. Sigurno da je i ovaj dio koji ide k tome da pojednostavi prijavu turista nautičara u republici Hrvatskoj ide u pravcu toga da će sigurno jedan dio njih koji su stalni naši gosti a ima ih puno pozdraviti ovakvu odluku naše Vlade i možda i proširiti tu dobru vijest na neke svoje prijatelje koji borave na nekim drugim destinacijama kao nautičari jer znamo da i kad su vinjete svojevremeno uvedene kolike su bile povike na taj način naplate i na obveze gdje su naši nautičari na žalost gubili puno vremena ili oni koji su iznajmljivali plovila također puno vremena za ishodovanje tih papira, odnosno plaćanje tih računa. Opravdano je za očekivati, znači da će se ostvariti i određeni rast turističkog prometa temeljem ovog prijedloga, a isto tako je za očekivati kao što je kolegica rekla da će porasti i prihodi, znači da će se uvesti određeni red. Sve ovo što je rekla kolegica budući da nisam znala da će to reći, a prvi put sam čula. Mislim da možemo pozdraviti ove njene inicijative. Da li je to moguće u ovom momentu ugraditi u prijedlog ovog zakona to ne znam, to će reći kolege iz ministarstva. Ali sigurno da zvuči logično i da Hrvatska narodna stranka bi pozdravila ove inicijative koje je izrekla kolegica iz SDP-a. Hvala lijepo. Podržat ćemo prijedlog ovog zakona.
U ime kluba HDZ-a govorit će Ante Jerolimov. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče, uvaženi zamjeniče, kolegice i kolege. Evo na početku moramo reći da kad smo vidjeli da je predloženi zakon upućen u saborsku proceduru da smo očekivali da će predlagatelj zakona, da je uvidio jednu potrebu sagledavanja cjelokupnog zakona i da će imati sluha za uvažavanje brojnih primjedbi i sugestija kako turističkih djelatnika tako i matičnog Odbora za turizam, da će ovim izmjenama i dopunama o boravišnoj pristojbi pokušati doraditi, poboljšati neka rješenja koja su donijeta u nekim boljim vremenima i za turističke zajednice i za jedinice lokalne samouprave. U prvom redu smatramo da je raspodjela sustava naplate boravišne pristojbe od nautičkog turizma loša, nepravedna i nepovoljna po turističke zajednice, ali i po jedinice lokalne samouprave. Dakle, tamo gdje se ta noćenja i ostvaruju. Također sam izračun pripadajućeg prihoda pojedinoj turističkoj zajednici krajnje je kompliciran i nelogičan. Naime, od ukupnog prihoda od nautičke boravišne pristojbe 40% iznosa ide županijskim turističkim zajednicama, 10% ide nacionalnim parkovima i 50% HTZ-u. Sam sistem raspodjele prihoda što pripadaju pojedinoj županijskoj turističkoj zajednici određuje se prema podacima koji uopće ne odgovaraju stvarno ostvarenim rezultatima na terenu. O tome je govorila i kolegica Ivčević. Međutim, to je samo početak zavrzlame koji se događa kad se dijeli onih 40% koji pripada županijskim turističkim zajednicama. Zašto je to početak zavrzlame? Zato što ta županijska turistička zajednica uzima sebi 10%, a za preostalih 30 osniva povjerenstvo koje onda temeljem kriterija i pravilnika o korištenju uplaćenih sredstava boravišne pristojbe na posebnom računu HTZ-a raspodjeljuje novac po lokalnim turističkim zajednicama. A kriterij i vrednovanje pojedinih pokazatelja daleko je od vjerodostojnog i pravednog. Evo ja ću vam pročitati kako otprilike to izgleda, pa onda imate pokazatelje u tom pravilniku i bodove s čime se to sve boduje, pa je podijeljeno u nekoliko skupina, uređenosti luke nautičkog turizma, dodatne ponude, prometne povezanosti i sad ono što je najvažnije za nautičara za neku destinaciju kategorija marine boduje se od dva do pet bodova. Sidrište se boduje s jednim bodom, privezište s jednim bodom, odlagalište plovnih objekata s jednim bodom, suha marina s jednim bodom, uslužna djelatnost, info uredi koji će ga informirati o nekakvim stvarima također s jednim bodom. Ako treba natočit goriva na benzinskoj postaji i to se vrednuje samo s jednim bodom. Dostupnost medicinske usluge također se vrednuje s jednim bodom, ali zato se vrednuje dodatna ponuda. Ako ima školu ronjenja ili jedrenja onda se vrednuje sa tri boda. Ako imaš uslužnu djelatnost, restoran, slastičarnu i konobu onda se također vrednuje sa tri boda. Ili npr. trgovinu i ona se vrednuje sa dodatnih tri boda. Mislim da je to loše, da to nije pravedno i uglavnom rezultat takvog bodovanja je da neka turistička zajednica koja na svom području ima Marinu od nekoliko stotina vezova u konačnici dobije manje sredstava nego neka turistička zajednica koja ima nekoliko desetaka vezova. Također je bitno naglasiti da je to pojedini turistički maling, turističkim zajednicama na našoj obali, skoro polovina ukupnog prihoda koji dobiju od sredstava boravišne pristojbe. Ono što je isto loše a da ne kažem i žalosno je da jedinica lokalne samouprave od raspodjele ne dobiva ništa a s druge strane ima obavezu osigurati niz usluga potrebitih da bi se nautički turizam mogao događati na tom području. Druga stavka koju smo također očekivali da će biti preispitana su dosadašnja davanja za nacionalne parkove i parkove prirode koji iznose 10%. U nekom vremenu 2008., 2009.vjerojatno je to bilo potrebno i dobro i ti parkovi su danas narasli na dobre javne ustanove koje gospodare prostorom, njima iz dana u dan sve više posjetitelja i budući da oni uprihoduju sredstva od prodaje ulaznica posjetiteljima a da je i zakon rekao da je boravišna pristojba isključivo prihod turističkih zajednica smatramo da takvu odluku treba u najmanju ruku preispitati. Treće, dosadašnjim načinom naplate boravišne pristojbe ukinula se obveza evidentiranja broja noćenja ostvarenih u Marinama koji svoje goste ne prijavljuju turističkim zajednicama ili lukama nautičkog turizma ista stvar osim onih noćenja koji su noćenja u Čarteru pa se time umanjuje broj noćenja i stvarni zbir pojedinih turističkih zajednica. Zbog svega navedenog mišljenja smo da je neophodno propisati obvezu evidentiranja noćenja nautičara u lukama nautičkog turizma te prema broju tih ostvarenih noćenja i raspoređivati prikupljena sredstva od boravišnih pristojbi a ne na temelju nekih krnjih i friziranih pokazatelja pravilnika dodjeljivati sredstva. Tu se pita i postavlja pitanje i uloga HTZ-a, mi znamo da je zakonom određeno da HTZ tih 50% treba reinvestirati u marketingu, promidžbu, na određenim tržištima i sajmovima i jednostavno nam nije jasno ako se gosti ne prijavljuju kako će oni uopće znati odakle nam ti gosti dolazu, gdje treba investirati, gdje treba uložiti propagandu jer ne znači ako je brod koji se prijavio u lučkoj kapetaniji a zastava mu je recimo talijanska da su i svi putnici na njemu i Talijani, možda su Francuzi ili neke druge narodnosti. Također predložene zakone regulirani dvojbu koja se javlja u praksi kad gost koji je u Marinu došao sa svojim plovnim objektom a istovremeno noći u hotelu, kome on plaća boravišnu pristojbu, u praksi obadvoje mu naplaćuju, platio je paušal za brod, a onaj u hotelu mu također naplati boravišnu pristojbu. O boravišnoj pristojbi takozvanih vikenadaša koji imaju svoju nekretninu u nekoj sredini gdje nema prebivalište a uredno plaća komunalnu naknadu i porez na kuću za odmor o tome neću ni govorit, ostavit ću predlagatelju da razmisli da li taj čovjek u svojoj kući treba plaćati boravišnu pristojbu. Dakle, predlagač se nije pozabavio ovim ozbiljnim problemima na koja upozoravamo, koji su upozoravali ne samo turistički djelatnici, ne samo ljudi iz turističkih zajednica nego i matični odbor Hrvatskog sabora koji je donio nekakav zaključak 26.travanja 2012.sa sličnim pogledima. Umjesto toga, to se potpuno ignoriralo, predložene su samo nekakve kozmetičke izmjene u osam članaka spomenutog zakona. Tako su predložene izmjene koje se odnose na tri članka uvodnih i završnih odredbi, jedan članak kaznenih odredbi koji se odnosi na nautičare koji prije isplovljavanja nisu platili boravišnu pristojbu nadležnoj turističkoj zajednici, dva članka se odnose na stari grijeh brzopletog ukidanja Državnog inspektorata pa se poslovi koji su dosad bili u njegovoj nadležnosti između ostalog povjeravaju inspekciji Ministarstva financija te jedan članak i to članak 2 koji određuje da će način plaćanja paušalne pristojbe za nautičare propisati ministar turizma. I cijeli ovaj zakon je ustvari srž toga da će ministar propisati svojim pravilnikom sve ostalo. Što mi na temelju toga možemo znati i o čemu danas uopće možemo razgovarati, diskutirati i možda je potpredsjednik dobro rekao da smo skrenuli svi s teme jer o ovome zakonu predloženomu je teško diskutirati. Ovdje nemaš o ničemu diskutirat jer za sve što je važno za boravišnu pristojbu, kako se utvrđuje visina paušala boravišne pristojbe za nautičare, koje su to kategorije, koje su to veličine plovila, za koje vremensko razdoblje se ta boravišna pristojba plaća, na koji način, gdje i kako, to će propisati ministar pravilnikom. Znači, najviše predstavničko i zakonodavno tijelo o tome neće imati pojma ako netko od nas ne pročita u Narodnim novinama. Ali vjerojatno ni onda ništa ne bi znali jer nakon pravilnika i Vlada donosi Uredbu o utvrđivanju visine boravišnih pristojbi za tekuću godinu pa da vas ne zamaram tu je sve ono što bi trebalo biti, od razreda turističkog mjesta, od glavne sezone, pred sezone, pod sezone, izvan sezone, kolike su cijene boravišne pristojbe, što je to razred turističkog mjesta, koji koeficijent ima u odnosu na paušal za domaćinstva, za vikendaše, za nautičare pa dijeli brodove na 5, 9 metara, 9, 12 itd da vam sad ne čitam sa iznosima u kunama i vremenskom razdoblju dal je to 8, 15, 30, 90 dana ili godina dana. Nažalost ni to nije sve jer je predlagatelj dodao još jedan članak vezan uz ovlast ministra turizma iz članka 2. u kojem kaže da će ministar donijeti navedeni Pravilnik u roku od 6 mjeseci od dana stupanja na snagu ovog zakona. Prvo, zar zaista nekom pravniku u ministarstvu treba 6 mjeseci za sastaviti 10 članaka jednog Pravilnika? Ja mislim da bi gospodin Šeks ili profesor Kregar to do kraja ove rasprave sastavili. I drugo, s obzirom da je moguće da se zakon izglasa i da stupi na snagu negdje blizu 01. ožujka, teoretski je moguće da ministar Pravilnik donese poslije turističke sezone i da bude u roku koji mu je zadao Hrvatski sabor. Svi gledate i reći ćete da je to nemoguće, ali budite sigurni da je kod nas sve moguće, a da je sve moguće evo vam i primjer s kojim su se susretali ljudi, mali iznajmljivači, hotelijeri ovog ljeta s obzirom da smo ušli 01.07. u EU, a da je do 01.07. važilo da se mora Ministarstvu unutarnjih poslova prijaviti svakog stranca, ljudi su bili u dvojbi da li to rade i poslije 01.07. za one građane koji dolaze iz EU ili se to ne radi. I naravno tu dvojbu je riješilo efikasno Ministarstvo turizma, ali znate kada? 06. rujna 2013. je odaslalo informaciju Hrvatskoj turističkoj zajednici, Gospodarskoj komori, Udruzi poslodavaca, obiteljskim malim hotelima, kamping udruženjima i svima ostalima da je stupio na snagu Zakon o strancima i da taj ne trebaju više prijavljivati goste Ministarstvu unutarnjih poslova. Evo, zbog svih ovih navoda i jesmo očekivali jedan cjeloviti zakon, zakon koji će biti donesen možda čak istodobno kada i Zakon o turističkim zajednicama zbog svih navedenih razloga, a vjerujući da će se barem ugraditi dio ovoga u taj novi Zakon o boravišnoj pristojbi u turističkim zajednicama, klub HDZ-a neće podržati izmjene i dopune ovog zakona.
Dvije replike. Prvo Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Jerolimov, lijepo ste naveli razloge zbog kojih klub HDZ-a ne može podržati ovakvo donošenje zakona i očekujemo da Ministarstvo turizma doista priđe cjelovitoj izmjeni samoga zakona. Na tragu onoga što ste vi govorili i djelom što je govorila gospođa Ivčević. Naime, činjenica je da ovakvo rješenje koje se danas odnosi na plaćanje boravišne pristojbe nautičara u Hrvatskom nautičkom turizmu, nije na određen način pošteno u prvom redu prema jedinicama lokalne samouprave. Prema tome potrebno je na jedan cjeloviti način riješiti pitanje plaćanja boravišne pristojbe nautičara koji provode određeni dio godine u RH jer niti odredba prema kojoj se većina boravišne pristojbe plaća prema dužini plovila, itd. i ova, kako ste sami naveli zavrzlama oko rasporeda turističke pristojbe nije dobra i ono što je gospođa Ivčević rekla, određene jedinice lokalne samouprave na čijem je prostoru luka … promet, a nije luka nautičkog turizma, u pravilu stradava i prima manje prihoda od boravišne pristojbe od onoga koji joj pripada. Iako nije ni ono što je gospođa Ivčević rekla u cijelosti pošteno jer se može dogoditi da se boravišna pristojba primjerice uplati u Trogiru, a čitav boravak se odvija na području druge županije i druge jedinice lokalne samouprave pa ipak bi prema tom kriteriju prihod pripao primjerice Trogiru iako je tamo samo plaćena boravišna pristojba. Prema tome bilo bi dobro da Ministarstvo financija čim prije, još prije ovog ljeta izradi taj dan prijedlog jednog pravičnijeg plaćanja i što je još važnije pravičnije raspodjele pristojbe koju plaćaju nautičari. U strategiji razvoja nautičkog turizma do 2019. godine je jedna od mjera u akcijskom planu je bila upravo i ova o čemu ste vi govorili pa bi bilo dobro da Ministarstvo turizma koje je inače sudjelovalo u tome i tada već iskazalo dvojbu i sumnju oko ovakve raspodjele da se priđe realizaciji i napravi takav jedan prijedlog. Hvala.
Na repliku odgovara Ante Jerolimov.
Kolega Bačiću, odlično ste sve rekli, nije tendencija i cilj da se nekoga zakine i da se ne postigne nekakav konsenzus oko te raspodjele i da oni koji imaju manje vezova i nisu u prilici da imaju marine ili luke nautičkog turizma jer je luka otvorena za javni promet da ne dobiju ništa, ali ne može ići ni na uštrbu onih koji imaju i zato bi se založili, a postojalo je nekada koliko se sjećam da je od 7 dana koji su u čarteru, 2 dana bi se knjižilo na polazak, a 5 dana na sve ostalo pa bi se onda tih 3, 4 ili 5 dana moglo ostaviti u jednu masu, a 2 dana direktno knjižiti na marine ili ovaj Pravilnik koji već postoji modificirati, prilagoditi ga da svi budu zadovoljni.
Druga replika, Tomislav Klarić.
Kolega Jerolimov, djelom se moje replike dotakao i kolega Bačić vezano za jedinice lokalne samouprave, međutim vi ste u svojem govoru spomenuli, ali ste rekli da nećete o tome govoriti, a vezano za boravišne pristojbe za korištenje vikend kuća. Mi smo svi svjedoci, eto primjer i otoka Krka gdje velik broj praktički stranih državljana, ajmo reći Slovenaca i okolo ima vikend kuće i svi znamo na koji način taj ključ putuje od obitelji do obitelji, na koji način doskočiti tom problemu jer vikend kuće koriste na način kako koriste, koliko od tog korištenja takvih kuća dobivaju i turistička zajednica i lokalna samouprava i čitava zajednica i možda bi dobro bilo da se i tom pitanju posveti posebna pažnja, da je kod nas sve moguće, slažem se s vama, da i ovaj Pravilnik i uredba bez Sabora na ovaj način može doći na kraju turističke sezone s obzirom kojom brzinom se može takav posao odraditi. Hvala.
Na repliku odgovara Ante Jerolimov.
Pa upravu ste kolega Klariću,vlasnici kuće za odmor i članovi njihovih obitelji ako je kuća za odmor izvorna stara obiteljska kuća stečena nasljeđivanjem od ostavitelja koji je imao posljednje prebivalište u turističkoj općini ili gradu neće plaćati tu boravišnu pristojbu odnosno uredba im je dala neke olakšice za te vikendaše. Ali evo mi u Dalmaciji nekako uvijek gledamo na te vikendaše kao na neke ljude koje treba da ne kažem oderati ili ne oderati i to je istina. I poglavito je u mojoj općini je takav stav i to je tako i naši ljudi nisu dovoljno bogati da bi mogli platiti sve one dažbine koje jesu. Ali smatram da je stvarno ovo jedan namet ako čovjek boravi u svojoj kući, ako je to njegova kuća, ako plaća komunalnu naknadu redovito, ako plaća i porez na kuću za odmor da je sasvim nepristojno mu naplaćivati i boravišnu pristojbu i da bi tu trebalo doći do nekakvih izmjena zakona. a ono što treba čovjek platiti smeće, vodu i sve ostale stvari koje možda u manjoj mjeri koriste nego domicilni to mora. Ali smatram da ovu pristojbu ne bi trebao platiti.
U ime kluba IDS-a govorit će poštovani Valter Boljunčić.
Dobro veče još jednom. Evo u ime kluba IDS-a nezavisnog zastupnika Furia Radina mi ćemo dati podršku ovome zakonu. zakon je isto kao i ranije tehničke prirode kojim se dio aktivnosti koji je do sada radio Državni inspektorata bio je nadzor o boravišnoj pristojbi sada prebacuje na Ministarstvo financija. Bilo je ovdje iznešeno niz prijedloga koji sigurno zaslužuju pažnju oko razdiobe boravišne pristojbe, oko kuće za odmor iako u principu se osim samih komunalnih davanja koje daje za neku kuću pojedine lokalne zajednice imaju cijeli niz i drugih troškova koji pak ako osoba ne plaća jer nema tamo mjesto boravka zato što nema poreza na dohodak. Tako da je to pitanje nema samo jednu stranu medalje što bi se reklo, postoji cijeli niz davanja koje mi trebamo napraviti, a koji dolaze iz naših poreza na dohodak, to je zato što smo prijavljeni na tome mjestu, od javnog prijevoza i sve dalje činjenice koje se koriste. Onaj dio gdje bi se ja želio ovdje ipak zadržati je sljedeći je malo i u vidu proračuna kojeg imamo to je da boravišna pristojba se mora iako ulazi u Ministarstvo financija, nadam se da će i dalje ostati po pravilniku na posebnom kontu i da će se definitivno u potpunosti vratiti na račun kako je raspoređeno HTZ lokalne, turističke zajednice, nautički turizam. Ono što ne bi bilo dobro bi bilo da se ta boravišna pristojba zbog određenih potreba usmjeruje u neki drugi konto. Turizam je ipak jedna veoma značajna naša grana. On se ne povećava i ne dolazi više gostiju sami od sebe, dakle nije to nešto što je palo sa neba i on će se desiti ili ne. Naše agencije, naše turističke zajednice pa i svi oni koji sudjeluju u tome od mjesta koja uz more se trebaju urediti od mjesta unutrašnjosti koja tek moraju napraviti korak prema tome, trebaju taj novac koji definitivno služi za unapređivanje od kulturnih zbivanja od prometnica od širenja ponude i od različitih aktivnosti. Zato još jednom iako u zakonu to se tako i predviđa, ali do sada je to ipak bilo možda pod većom ingerencijom Ministarstvom turizma, apeliramo na činjenicu da se taj novac definitivno vrati za potrebe promocije i razvoja turizma u Hrvatskoj. Mi ćemo dati potporu ovom zakonu. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo prijavljenu jednu pojedinačnu raspravu. Poštovani Mladen Marelić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvaženi zamjeniče sa kolegicom. Mislim da naša večerašnja rasprava o ovome je interesantna za nas priobalje i otočane jer nautički turizam je jedan od glavnih uzdanica domaćeg turizma. Navedenim zakonom predlaže se smanjenje nepotrebnog administriranja i jednostavnije izvršavanje obaveza nautičara. U tom kontekstu propisuje se da kao dokaz uplaćenoj boravišnoj pristojbi više se ne izdaju vinjete nego računi koji će nautičarima izdavati lučke kapetanije. Daje se ovlaštenje Ministarstva turizma da pravilnikom detaljnije uredi način plaćanja paušalnog iznosa o boravišnoj pristojbi nautičara. Nadziranje prihoda o boravišnoj pristojbi neće više vršiti nadležno Ministarstvo turizma nego Ministarstvo financija. U cilju poboljšanja planiranog razvoja turizma potrebno je vršiti evidenciju prometa u nautičkom turizmu u turističkim zajednicama u mjestima pristajanja plovila, dakle u mjestima gdje gosti borave i koriste turističku infrastrukturu i suprastrukturu. Stoga je potrebno ukinuti podzakonski akt kojim se propisuje da se boravišna pristojba plaća u mjestima ukrcaja gostiju koje koriste ugostiteljske usluge smještaja na plovilima nautičkog turizma. Sustav turističkih zajednica obavlja važnu zadaću, evidenciju broja noćenja, dolazaka gostiju, međutim u nautičkom turizmu selektivnom obliku koji je zapažen kao jedan od značajnih oblika u RH i koji ima izrazito progresivan trend rasta turistička zajednica ne vrše praćenje kretanja niti imaju uvid u evidenciju jer naplatu boravišne pristojbe rade lučke kapetanije. Dakle ne postoji baza podataka za ozbiljno sustavno planiranje turističkog razvoja nekog područja koji je neophodan za analizu postojećeg stanja o očuvanju trendova. Nadalje, naglašavam da osim evidencije broja gostiju u nautičkom turizmu postoji potreba za naplatom pristojbe po gostu koja bi bila odgovarajuća kompenzaciji za direktne i indirektne usluge koje se gostu pružaju u luci pristajanja. Mogu slobodno reći da turistička zajednica grada Korčula 2008. godine je od ovog načina ubrala oko 350 tisuća. A već 2013. je došlo na 50 tisuća. Znači, veliki pad način takvoga ubira boravišne pristojbe. Također je registracija po samim županijama, jer nama se dešava da registracija postojećih gostiju ne bude u istoj županiji jer se ukrcaji većinom budu u drugim županijama, primjer Splitu ili nekoj drugoj luci i to se uopće ne vrši pribilježbu u Dubrovačko-neretvanskoj županiji. I kompletni izvještaji koji budu ne budu točni nego za to područje budu sasvim različiti. Evo hvala.
Hvala. Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasati ćemo kasnije.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o boravišnoj pristojbi, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZ br. 615. Rasprava o konačnom tekstu zakona je završena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. I za donošenje ovog zakona potrebna je većina glasova svih zastupnika u Hrvatskom saboru, to je 76 u skladu s člankom 252. Poslovnika Hrvatskog sabora. Molim dizanje ruke da se izjasnimo. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Ima netko suzdržan? Hvala lijepa. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 83 glasa za, 27 suzdržanih glasova donesen zakon o izmjenama zakona o boravišnoj pristojbi u tekstu kako ga je predložila predlagateljica.
- Konačni prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o građevnim proizvodima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 616; Predlagateljica Zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu je proveo Odbor za zakonodavstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Uvodno će prijedlog obrazložiti zamjenik ministrice graditeljstva i prostornog uređenja gospodin Željko Uhlir. Izvolite.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice, dame i gospodo saborski zastupnici. Predložene Izmjene Zakona o građenim proizvodima predlažu se iz razloga promjene nadležnosti sa Državnog inspektorata na Ministarstvo nadležno za gospodarstvo u dijelu inspekcije nad, koja treba regulirati tržište građevinskih proizvoda. Isto tako predlaže se i hitni postupak kako bi bilo što efikasnije provesti nadzor nad tržištem. Eto zahvaljujem i predlažem.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji Odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba HNS-a kolega Ivica Mandić.
Gospođo potpredsjednice, zamjeniče ministrice prostornog uređenja i graditeljstva. Obično ove točke dolaze u ovo vrijeme i s obzirom na količinu i na značaj ovih promjena nastojati ću ne biti previše dug. Ono što bi mi kao Klub Hrvatske narodne stranke htjeli dati posebnu pozornost a to je pitanje, način obavljanja same inspekcije. Normalno da inspekcijske službe, inspekcija ima zadatak da se uvede red u sustav. Ali ako samo taj red u sustav se uvodi represijom i kaznama smatramo da to nije najbolji način. Da ni jedan sustav ne može biti održan samo represijom i samo s kaznama. Zato smatramo da inspekcijske službe pa tako i u ovom slučaju bi trebali voditi računa prvenstveno da uvedu red u sustav a nekad je dobra riječ puno kvalitetnija od bilo koje kazne. Važećim Zakonom o građevnim proizvodima koje smo donijeli prošle godine u 6. mjesecu a počeo je važiti 1. srpnja 2013. godine mi smo uskladili našu zakonsku, naše zakonodavstvo sa stečevinom Europske unije u kojem se u biti govori o načinu stavljanja na tržište i kretanje građevnih proizvoda unutar europskog ekonomskog prostora kao i pitanja vezana za građevne proizvode u neusklađenom području za koje je uređeno slobodno kretanje u europskom ekonomskom prostoru. Jer imamo dio proizvoda i roba koji mogu se samo pojaviti na lokalnim tržištima. Ono što je bitno da je tijekom mjeseca rujna da je Vlada Republike Hrvatske donijela je smjernice ekonomske i fiskalne politike za razdoblje od 2014.-2016. i taj puta je došlo do transformiranja Državnog inspektorata gdje su pojedine inspekcije išle prema nadležnim ministarstvima. U ovom slučaju je riječ da ovi inspektori koji su bili u inspekciji idu sada prema Ministarstvu gospodarstva što mi u svakom slučaju i podržavamo. Osim ovoga ovaj Zakon je i riješio način i stavljanje određenih proizvoda na hrvatsko tržište. To smatramo da je svakako dobro da svaki proizvod mora imati i određeni certifikat, određenu specifikaciju, određenu ocjenu. I pitanje je samog označavanja po pitanju i hrvatskog jezika i latiničnog pisma. Smatramo da je ovaj zakon u duhu svih ovih promjena koje su išle po pitanju novog uređenja. I smatramo da će ove mjere koje ovaj zakon donosi da će donijeti određeni red na tržištu sa građevnim proizvodima u Republici Hrvatskoj. Također ovaj zakon rješava i pitanje i proizvođača, pitanje uvoznika, pitanje distributera i koje su i kazne i načini na koji se to kontrolira. Hrvatska narodna stranka će poduprijeti, podržati ove izmjene jer one su više u domeni tog kompletnog preustroja Državnog inspektorata i smatramo da su ove logične. Tako da mi podržavamo. Hvala lijepa.
U ime Kluba zastupnika SDP-a kolegica Vesna Fabijančić-Križanić.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice, gospodine zamjeniče, kolegice i kolege. Pred nama je Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o građevinskim proizvodima, klub SDP-a podržat će ove izmjene jer su one kao što je rekao i moj prethodnik logične jer su u skladu i sa smjernicama ekonomske i fiskalne politike za razdoblje 2014.-2016., a isto tako i sa Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu ministarstava i drugih središnjih tijela državne uprave. Važeći Zakon o građevnim proizvodima stupio je na snagu 1. srpnja 2013. godine, a njime se uređuju sustavi ocjenjivanja i provjere stalnosti svojstava građevnih proizvoda, radnje koje u okviru ocjenjivanja i provjere stalnosti svojstava građevnih proizvoda provodi proizvođači građevnih proizvoda te prijavljena i odobrena tijela, dokumenti ocjenjivanja i provjere stalnosti svojstava građevnih proizvoda, zahtjevi za prijavljena i odobrena tijela, postupak prijave, obveze prijavljenih i odobrenih tijela, obveze i zahtjevi za imenovanje tijela za tehničko ocjenjivanje, uređuje se provedba uredbe Europske unije, Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 2011. koja propisuje usklađene uvjete trgovanja građevnim proizvodima i ukida Direktivu Vijeća br. 89/106, uvjeti za rad i postupanje tijela odgovornog za provedbu uredbe i druga pitanja bitna za stavljanje na tržište i stavljanje na raspolaganje na tržište građevnih proizvoda. Kao što sam naprijed navela, na svojoj sjednici održanoj dana 26. rujna 2013. Vlada Republike Hrvatske donijela je smjernice ekonomske i fiskalne politike za razdoblje 2014.-2016., a jedna od planiranih mjera je transformacija Državnog inspektorata. Zbog stvarne izmjene nadležnost obavljanja poslova Državnog inspektorata potrebno je pokrenuti hitni postupak izmjena posebnih zakona radi utvrđivanja stvarne nadležnosti za obavljanje preuzetih inspekcijskih poslova. Tako i sa Zakonom o građevnim proizvodima koji se usklađuje sa odredbama sadržanim Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu ministarstava i drugih središnjih tijela državne uprave. Isti je stupio na snagu 1. siječnja 2014. te je tada prestao s radom Državni inspektorat i zbog toga su ove izmjene i dopune zakona nužne i to po hitnom postupku. Kao što sam navela i zbog svega naprijed navedenog, klub SDP-a podržat će ovaj prijedlog zakona. Hvala lijepa.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Branko Bačić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Poštovani gospodine zamjeniče, poštovane kolegice i kolege. Klub HDZ-a neće podržati donošenje zakona i reći ću razloge zbog kojih to ne možemo podržati. Naime, u prvom redu mislim da je greška u samoj ocjeni stanja i osnovnog pitanja kad se treba urediti zakonom te posljedice koje će donošenjem zakona proisteći. Naime, u toj ocjeni stanja kaže se da je Vlada Republike Hrvatske na 117. sjednici održanoj 26. rujna donijela smjernice ekonomske i fiskalne politike za razdoblje 2014.-2016. godine. Jedna od planiranih mjera je i transformacija Državnog inspektorata. Evo ja sam se potrudio pa sam sa stranica Vlade isprintao smjernice ekonomske i fiskalne politike za to navedeno razdoblje i u tom dokumentu gospodine zamjeniče nema niti jedne riječi o transformaciji Državnog inspektorata. Ja pretpostavljam, s obzirom da je Vlada kasnije brojnim zakonima doista realizirala tu mjeru da se transformira, odnosno dokine Državni inspektorat, da je to sastavni dio nekog drugo vladinog dokumenta koji je donesen tog istog dana. Ali u ovom dokumentu na kojega se Vlada vezuje u ocjeni stanja i osnovnim pitanjima koja se trebaju urediti zakonom, nema niti riječi o ukidanju Državnog inspektorata. Dapače, u limitima rashoda za zaposlene po razredima državnog proračuna Državni inspektorat se pod pozicijom 225 navodi i spominje za 2014. dakle tekuću, '15. i '16. godinu. Prema tome, mislim da je tu vjerojatno bila nekakvo nespretno napisano to uvodno obrazloženje ili je što kažem, tog dana Vlada usvojila još jedan dokument kojim je doista utvrdila mjeru, transformaciju Državnog inspektorata. Dakle to je jedan od razloga. Drugi razlog kojega smo inače spominjali mi u klubu HDZ-a kada smo govorili o ukidanju Državnog inspektorata, da je Vlada tom zahtjevnom i složenom procesu prišla bez odgovarajuće analize stanja, bez odgovarajućih podataka ili nama nisu bili dostavljeni, koji bi išli u prilog i pravdali postupke da se doista dokine Državni inspektorat i da se pojedine inspekcije koje su bile sadržane u okviru Inspektorata pridruže odgovarajućim ministarstvima, u prvom redu Ministarstvu gospodarstva. Tu smo pored tog razloga navodili razloge koji se odnose na upitnost drugostupanjskog rješavanja unutar istog ministarstva o mogućem sukobu interesa itd., koji se sukladno Zakonu o općem upravnom postupku ne može kvalitetno rješavati u instituciji koja rješava u prvom i u drugom stupnju. Ja znam da je u Ministarstvu graditeljstva odakle vi dolazite bilo doskočeno na način da su se osnivala pojedina povjerenstva koja su u istom ministarstvu, a koje je imenovao ministar, koja u ministarstvu rješavali u drugom stupnju. Prema tome, to je nespretno rješenje i ovakvim pristupom ono nije dobro i držim da je to doista jedan nedostatak koji trpi ovakva organizacija središnjih državnih tijela kada se u istoj instituciji rješava u prvom i drugom stupnju. Prema tome, to je svojevrstan sukob interesa i mislim da s te strane takav pristup u kojemu Državni inspektorat se ukida i rješava se u jednom ministarstvu koje inače predlaže i akte i donosi rješenja, da nije dobro rješenje. Treći razlog zbog kojega držimo da ovakvo rješenje nije dobro odnosi se na činjenicu da kada govorimo o nadzoru i kontroli građevnih proizvoda onda se ingerencija i nadležnost za praćenje i provođenje postupaka provodi kako u Ministarstvu graditeljstva i prostornog uređenja s jedne strane, s druge strane u Ministarstvu gospodarstva. Naime, Ministarstvo gospodarstva prati i nadzire proizvodnju građevinskih proizvoda bilo u cementarama, bilo u pekarnama, bilo u nekakvim drugim tvornicama odnosno mjestu nastajanja proizvoda. To je jedan dio koji je u nadležnosti Ministarstva gospodarstva. No, onaj drugi po meni važniji dio praćenja kvalitete i uporabe građevnih proizvoda provodi matično ministarstvo, tj. ministarstvo graditeljstva i prostornog uređenja. S obzirom da je to vrlo važan dio izgradnje i građenja objekata, zgrada u Republici Hrvatskoj nije mi jasno zbog čega je Ministarstvo prostornog uređenja i graditeljstva vlastitom uredbom o sistematizaciji, odnosno ustrojstvu ministarstva ukinulo i dokinulo odjel za, upravo odjel koji se odnosi na provođenje praćenja kvalitete ugrađenih građevinskih proizvoda. Taj je odjel dokinut i na taj način je ministarstvo jasno i nekako i poslalo poruku kako i na koji način pristupa kontroli i nadzoru ugrađenih građevnih proizvoda. Mene bi gospodine zamjeniče interesiralo koliko je primjerice od kada je taj odjel ukinut u Republici Hrvatskoj, odnosno u Vladi, odnosno vašem resornom ministarstvu koliko je tada ministarstvo imalo takvih izvida, koliko je utvrdilo prekršaja koji su išli za tim da su se na pojedinim gradilištima koristili građevni materijali koji sa osnova sigurnosti, zaštite okoliša itd. nisu podobni za ugrađivanje na pojedinim građevinama. Prema tome, to su temeljni razlozi zbog čega mi u klubu ne možemo takvo rješenje podržati zbog toga što vlastitim odnosno ukidanjem vlastitog odjela u okviru ministarstva koje je do sada bilo nadležno za praćenje uporabe takvih građevinskih proizvoda je dokinuto i nije nađeno kvalitetno rješenje koje bi moglo omogućiti u prvom redu i investitorima da izvođač doista koristi one građevinske proizvode koji su definirani i koji su prihvatljivi sukladno zakonu koji je malo prije gospodin Mandić rekao da smo ga donijeli prije čini mi se nekoliko mjeseci i koji je dobar zakon i ja se slažem s time. Ali u provedbi kada se tiče matičnog ministarstva čini mi se da je ministarstvo zakazalo s jedne strane, a s druge strane govorim i razlog je taj što držim da ovakva reorganizacija Državnog inspektorata nije pogođena i nije po nama u klubu Hrvatske demokratske zajednice dobro rješenje za funkcioniranje čitave inspekcije u Republici Hrvatskoj. Evo iz tih razloga koje sam spomenuo klub Hrvatske demokratske zajednice ne može takvo rješenje podržati.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o građevnim proizvodima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZ br. 616; Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Također za donošenje ovog zakon potrebna je većina glasova svih zastupnika Hrvatskog sabora u skladu sa člankom 252. Poslovnika Hrvatskog sabora. Molim dizanje ruke da se izjasnite. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 89 glasa za, 21 suzdržanim glasom donesen zakon o izmjenama Zakona o građevnim proizvodima u tekstu kako ga je predložila predlagateljica.
Hvala. Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo naknadno. - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o carinskoj službi, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 610. Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije. Izvješća ste primili na sjednici. Predstavnik Vlade smatra da ne treba obrazložiti prijedlog. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Nema prijavljenih. Zaključujem raspravu. Također ćemo o ovom zakonu glasati naknadno. Kolegice i kolege, informacija za sutra. U 9,30 počet ćemo sa Prijedlogom zakona o zaštiti na radu.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o carinskoj službi, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZ br. 610. Rasprava o konačnom tekstu zakona je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona, molim također za donošenje ovog zakona potrebna je većina glasova svih zastupnika Hrvatskog sabora u skladu s člankom 252. Poslovnika Hrvatskog sabora. Molim dizanje ruku da se izjasnimo. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Ima netko suzdržan? Ima. Hvala. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 104 glasa za i 5 suzdržanih glasova donesen zakon o izmjenama i dopunama Zakona o carinskoj službi u tekstu kako ga je predložila predlagateljica. Poštovane kolegice zastupnici i poštovani kolege zastupnici u Hrvatskom saboru, nastavljamo sa radom po utvrđenom dnevnom redu. Prema jučerašnjoj obavijesti idemo na raspravu: - Prijedlog Zakona o zaštiti na radu, prvo čitanje, P.Z.E. br. 607; Predlagateljica Zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog zakona ste primili. Kod donošenja ovoga Zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona to su članci 183. do 188. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku. Izvješća ovih radnih tijela primili ste na sjednici. Želi li predstavnik predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani ministar rada i mirovinskog sustava Mirando Mrsić. Izvolite ministre.