Pozivam vas da zauzmete vaša mjesta kako bi smo mogli početi sa radom. Poslanici, cijenjeni gosti, otvaram 51.sjednicu Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine. Poštovane dame i gospodo poslanici, cijenjeni gosti, još jedan put vas pozdravljam otvarajući 51. sjednicu Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine. Konstatujem da trenutno u Sali imamo dovoljan broj poslanika, dakle trenutno je u Sali prisutno 35 poslanika. Očekujem da se i drugi poslanici pridruže radu ove sjednice. Za današnju sjednicu odsustvo su najavili gospoda Zlatko Lagumdžija i Nenad Mišić, zbog bolesti i to su jedine najave koje mi imamo i Sekretarijatu Parlamentarne skupštine, odnosno Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine. Dakle, konstatujem da današnja sjednica ima kvorum, novi poslanici stalno pristižu, zato ne mogu da vam kažem konačan broj, to ćemo saopćiti tokom sjednice, uglavnom sada je 35-36 poslanika u Sali. Službe evedentiraju njihovo prisustvo. Dame i gospodo, vi ste dobili prijedlog dnevnog reda za današnju sjednicu. Jedina izmjena u odnosu na dnevni red koji je naveden u pozivu za današnju sjednicu, je tačka 9. dnevnog reda, koju ste dobili u ovom obnovljenom, novom pozivu, jutros na poslaničke klupe i ona se odnosi na imenovanje trii člana u Zajedničku komisiju oba doma radi postizanja sporazuma o identičnom tekstu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Centralnoj banci BiH. Kao što vam je poznato, Dom naroda Parlamentarne skupštine BiH usvojio ovaj zakon u nešto drugačijem tekstu i potrebno je formirati komisiju, kako bi se usaglasio tekst i onda se ponovo na domovima usvojio izvještaj te komisije. Dakle, dobili ste evo, dopunjeni dnevni red i evo obrazložen i ja otvaram raspravu o dnevnom redu. Izvolite, ko želi da govori o dnevnom redu. Gospodin Molorad Živković, izvolite. 2
Uvaženi predsjedavajući, dame i gospodo, i na Proširenom kolegiju sam insistirao ali želim i ovaj Dom da obavijestim da smo na prošloj sjednici kao tačku dnevnog reda razmatrali zaključak koji smo predložili a glasio je, Parlamentarna skupština BiH zahtjeva od Vijeća ministara odnosno Ministarstva odbrane, da na prvoj narednoj sjednici dostavi potpunu informaciju o izvršenoj inspekciji kasarne kod Han Pijeska i izvjesti ovaj Dom o eventualnoj umješanosti vojnih lica u skrivanju osoba osumnjičenih za ratne zločine u navedenoj kasarni u ljeto 2004.godine. I, ovaj Dom je velikom većinom glasova, ne znam da li je neko bio i protiv, se usaglasio da to bude tačka dnevnog reda na ovoj sjednici. Praktično smo glasali o tački dnevnog reda na ovoj 51. sjednici. Meni je jasno, da Vijeće ministara tačnije Ministarstvo odbrane, možda ne raspolaže trenutno potpunom informacijom, ali bi bilo sasvim uputno da mi to stavimo kao tačku dnevnog reda, pa makar dobili i obavještanje da ta tačka dnevnog reda nije potpuno spremna, mada ja vjerujem da se iza toga krije nešto drugo, a to je da se dosatavljaju prvo, takve inspekcije Visokom predstavniku, a onda ovome Domu, što je po meni nedopustivo a i ovaj Dom je na prošloj sjednici to i pokazao glasanjem za ovaj zaključak. Hvala. Znači, to bi trebala da bude 10. tačka dnevnog reda.
Zahvaljujem gospodinu Živkoviću. Ko dalje želi da govori o dnevnom redu? Gospodin Muhamed Moranjkić, izvolite.
Hvala. Gospodine predsjedavajući, ja čitajući zapisnik sam uočio da postoji još jedan zaključak koji je dao obavezu ili Kolegijumu ili ovom Parlamentu vezano za komisiju koja bi trebala da sačini radni tekst zakona o platama i po meni čak je bilo mjesta da se odma taj dan osnuje ta komisija, odnosno daju predstavnici ovih članova. Ako ne, onda je to trebao da uradi Kolegijum, ako ne, po meni ja govorim, onda bi to trebalo da se danas uradi, pa predlažem je li, da se da valjan odgovor za to ili da osnujemo tu komisiju koja će to raditi. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospodinu Moranjkiću. Ko dalje želi da govori o dnevnom redu? Uvažene dame i gospodo, ako se niko ne javlja za riječ, ja zaključujem raspravu o dnevnom redu, i dajem sljedeći komentar. Kada je u pitanju diskusija gospodina Milorada Živkovića, mi smo to pitanje imali jutros na Proširenom kolegiju. Ja sam tamo dao odgovore a budući da se pitanje postavlja i na sjednici, evo i ovde na sjednici ću dati odgovor. Dakle, Sekretarijat Parlamentarne skupštine je nakon prošle sjednice zaključak kojeg smo usvojili, uputio Ministrstvu odbrane BiH i nadležnim tijelima s ciljem da ovaj Parlament dobije informaciju o pitanju koje je gospodin Živković predložio u svom zaključku. Do danas nismo dobili tu informaciju i naravno, pošto informacija nije stigla, to nije uvršteno u dnevni red. Ja smatram, da to ne može biti predmetom dnevnog reda, sve dotle dok se ne dobije informacija. Možemo insistirati jedino na 3 tome, da urgiramo dostavljanje te informacije. Međutim, poslanik insistira da se to danas uvrsti u dnevni red, poslanik dakle insistira da se to uvrsti u dnevni red i ja naravno nemam ništa protiv toga da mi o tome glasamo iako nismo dobili tu informaciju, ali sam evo, iznio svoje mišljenje kao predsjedavajući obrazlažući zašto toga nema u dnevnom redu. I, sad ćemo preći na glasanje o prijedlogu gospodina Živkovića. Gospodin Živković.
Da bi zaštitili dignitet ovoga Doma, a i dignitet vas kao predsjedavajućeg, gospodine Džaferović, želim da kažem da vi niste dobili nikakav ni odgovor, ni obavještenje šta je sa tom informacijom. Mi bi mnogo bili ovdje zadovoljniji, da smo dobili odgovor da ta informacija trenutno je u obradi, da nije u mogućnosti Ministarstvo odbrane da je dostavi na ovoj sjednici, ali vi niste dobili nikakav odgovor. Ja iz tog razloga tražim da to bude tačka dnevnog reda, da dobijemo bilo kakvo obavještenje, šta se dešava sa tom informacijom. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Živkoviću, tako smo se i razumjeli. Naravno da nisam dobio, pošto nisam dobio nikakav odgovor, nisam mogao dobiti ni odgovor u kojoj fazi je izrade ili šta se radi u nadležnom ministarstvu kojem je upućen taj zahtjev, i ja naravno vaš zahtjev stavljam na glasanje, da to bude 10. tačka dnevnog reda. Ja vas pozivam da se pripremite za izjašnjavanje. Pripremite se za izjašnjavanje. Glasajte sad. 17 je za, 16 protiv, dovoljna entitetska većina. Usvojena tačka dnevnog reda, dakle 10. tačka dnevnog reda, koja dakle glasi, izvještaj Vijeća ministara, odnosno Vijeće ministara povlaka Ministarstvo odbrane o izvršenoj inspekciji kasarne kod Han Pijeska, povodom zaključka. Što se tiče zahtjeva gospodina Moranjkića, ja želim da ga obavijestim, on je dakle prijedlog, on je svoj prijedlog postavio alternativno, dakle ili da to bude tačka dnevnog reda ili da dobije informaciju. Ja obavještavam i gospodina Moranjkića i sve vas, da je Kolegij Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH na jutros održanoj sjednici, razmatrao ovo pitanje. Naš zaključak, da se formira radna grupa koja će sačiniti zakon o plaćama u svim institucijama BiH, je proslijeđen Vijeću ministara na realizaciju, sa zahtjevom da Vijeće ministara bude kao što mu je i posao je li, institucija koja će koordinirati te aktivnosti i naravno, ponuditi tu grupu i ući u izradu ovoga zakona koji je predložen na prošloj sjednici. 4 Evo, to je moje obavještenje. Jeste li zadovoljni gospodine Moranjkiću? Jeste, hvala vam lijepa. Poštovane dame i gospodo, ja onda proglašavam da je dnevni red današnje 51. sjednice Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH kako slijedi, prvo 1. Zapisnik sa 50. sjednice Predstavničkog doma, 2. Poslanička pitanja i odgovori, 3. Prijedlog zakona o poštama Bosne i Hercegovine (prvo čitanje), 4. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju depozita u bankama Bosne i Hercegovine (prvo čitanje), 5. Prijedlog odluke o prodaji nepokretnosti – predlagač Vijeće ministara, 6. Izvještaj Komisije za ostvarivanje ravnopravnosti spolova o posjetama kazneno-popravnim zavodima u Bosni i Hercegovini u kojima kaznu zatvora izdržavaju žene, 7. Razmatranje Izvještaja o radu Državne regulatorne komisije za električnu energiju u 2004. godini, 8. Davanje saglasnosti za ratifikaciju: a) Evropske konvencije o ekstradiciji, b) Konvencije Vijeća Evrope – Konvencije o pranju, traganju, privremenom oduzimanju i oduzimanju prihoda stečenog krivičnim djelima, 9. Imenovanje tri člana u zajedničku komisiju oba doma radi postizanja sporazuma o identičnom tekstu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Centralnoj banci BiH, 10. Izvještaj Vijeća ministara – Ministarstva odbrane, o izvršenoj inspekciji kasarne kod Han Pijeska. Ovo je dnevni red današnje sjednice. Mi prelazimo na prvu tačku dnevnog reda to je, Ad.1. Zapisnik sa 50.sjednice Predstavničkog doma Zapisnik ste dobili u materijalima za današnju sjednicu. Otvaram raspravu po zapisniku. Da li neko želi da govori? Gospodin Muhamed Moranjkić se javio za riječ, izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Ja samo jednu ispravku. Na strani 3 kod mog poslaničkog pitanja stoji relacija most Brčko Bunja. Pošto Bunja ne postoji kao mjesto nigdje ni u eks ugoslaviji, tražim da se to ispravi onako kako sam ja rekao i kako stoji napisano a to je Gunja.
Vjerujem da je to štamparska greška. Vi ste u potpunosti dakle, u pravu. Ima li još primjedbi na zapisnik? 5 Ako se niko više ne javlja za riječ, ja bih zaključio raspravu o zapisniku i predložio bih da ovaj Dom usvoji ponuđeni tekst zapisnika uz ispravku koju je predložio gospodin Muhamed Moranjkić. Molim vas da se pripremite za glasanje. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. Konstatujem da je Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH jednoglasno usvojio Zapisnik sa 50. sjednice, 37 za, niko protiv, niko suzdržan, dovoljna entitetska većina. Ja vam se zahvaljujem. Prelazimo na drugu tačku dnevnog reda to su, Ad.2. Poslanička pitanja i odgovori Uvažene dame i gospodo poslanici, za ovu sjednicu odgovore smo dobili na pitanja koja su postavili gospodin Adem Huskić, pitanje postavljeno na 48. sjednici. Mirsad Ćeman, Momčilo Novaković i Vinko Zorić, na pitanja postavljena na 50. sjednici ovoga Doma. Pozivam uvaženu gospodu da redoslijedom kako sam pročitao se očituju ako smatraju potrebnim na odgovore koje su dobili od institucija koje su bile zadužene da daju odgovore na njihova pitanja. Da li neko od imenovanih želi da govori? Gospodin Adem Huskić, neka se pripremi gospodin Momčilo Novaković, izvolite.
Zahvaljujem. Ja sam dobio odgovor na postavljeno pitanje. Mislim da odgovor ne sadrži punu istinu. Neću danas postaviti dodatno pitanje ali ću vjerovatno na jednoj od narednoj sjednica postaviti još jedno pitanje ili više pitanja vezano za istu temu.
Hvala vam gospodine Huskiću. Gospodin Momčilo Novaković je tražio riječ i ima riječ, izvolite gospodine Novakoviću.
Zahvaljujem se. Gospodine predsjedavajući, kolege poslanici, ja nisam dobio ustvari odgovor na poslaničko pitanje, nego dio odgovora na poslaničko pitanje. Naime, ja sam tražio u svom pitanju, strukturu dakle, zaposlenih agencija za Državnu službu i Direkcije za evropske integracije. Dobio sam samo Agencije za državnu službu, ovaj drugi dio odgovora nisam dobio. Očekujem da ću dobiti verovatno u narednom periodu. 6 Što se tiče ovog odgovora, također nisam dobio odgovor na ono što sam tražio. Naime, ja sam tražio da mi se decidno i potpuno jasno kaže, koliko zapolenih je u stalnom radnom odnosu, koliko u odnosu na određeno vrijeme, koliko po osnovu ugovora i kava je nacionalna zastupljenost po pojedinim dakle, oblicima zapošljavanja. I, to nisam dobio što zaista onda potvrđuje jednu sumnju da u ovim institucijama kao i u mnogim drugim institucijama na nivou BiH ne postoji odnosno nije ispoštovan kriterij nacionalne zaposlenosti. Čak sam ovde dobio odgovor, da je važno da budu profesionalni, valjda nije sporno da državni službenici treba da budu profesionalni, da budu stručni, da znaju da rade svoj posao? To se podrazumjeva, bez obzira na nacionalne kriterije, ali nacionalni kriterij je nešto što se mora razdvojiti od ovoga aspekta stručnosti. Jer stručnost se podrazumjeva u svakoj varijanti. Ono što posebno ovde hoću da pročitam jednu rečenicu i vjerujte da sam je nekoliko puta pročitao. Kaže, Agencija za državnu službu je raspisala javni oglas za dva radna mjesta državnih službenika koji je objavljen informativno na službenoj internet stranici Agencije a uskoro očekujemo i objavu u službenim glasilima. Ja ne znam koliko to period treba da prođe od objave znači, na internet stranici i da objave u službenim glasilima, što opet samo po sebi dovodi me u smunju da postoji namjera čak i od Agencije koja treba da najviše vodi računa o tome, da postoji svjesna namjera, znači da se ne ispoštuje svakako jedan od najznačajnijih kriterija u zapošljavanju. Ja ću vjerovatno kad dobijem odgovor i od ove druge Direkcije za evropske integracije, morati ponoviti pitanje, s obzirom znači da nisam zadovoljan odgovorom koji sam dobio. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospodinu Novakoviću. Ovde nisu prisutni u Sali ni gospodin Ćeman, niti gospodin Vinko Zorić, pa ćemo ih zamoliti na nekoj od narednih sjednica, neka služba povede o tome računa, ako smatraju potrebnim da daju komentar na odgovore na pitanja koja su dobili. Na ovaj način, ja zaključujem ovaj prvi dio tačke 2. našeg dnevnog reda i prelazimo na drugi dio tačke 2. dnevnog reda, to su postavljanje novih poslaničkih pitanja. I pozivam vas da postavljate pitanja, izvolite. Gospodin Adem Huskić se je prvi javio za riječ, a neka se pripremi gospodin Muhamed Moranjkić. To je ono što sam vidio rukama, a ovde imamo još prijavljene, imamo Momčila Novakovića, Filipa Andrića, Jozu Križanovića. To je ono što imamo elektronski ovde prijavljeno. Pa neka ide taj red. Izvolite gospodineAdeme.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Klub Stranke za BiH a pretpostavljam i ostali poslanici, da su dobili jedno protestno pismo koje su potpisali pet nevladinih organizacija iz regije Prijedora i Sanskog Mosta, a ona je vezana za 7 imenovanje Gorana Novića za direktora Direktorijata za obrazovanje kadrova Službe OSE-Obavještajno sigurnosne agencije. Pismo sadrži u sebi neke kvalifikacije koje po mom mišljenju i po mišljenju Kluba Stranke za BiH bi trebalo provjeriti, ali upućeno je na devet adresa. Ja normalno, pitanje upućujem na tri adrese koje su na neki način vezane za Parlamentarnu skupštinu BiH, to je predsjedavajućem Parlamentarne komisije za nadzor nad radom Obavještano-sigurnosne agencije, direktoru Obavještajno- sigurnosne agencije i predsjedniku Parlamentarne skupštine, eto tako je naslovljeno BiH. Pitam, one znači kojima je upućeno, koje sam nabrojao, kojima je upućen ovaj protest, šta će poduzeti ili su već poduzeli u vezi sa ovim sadržajem ovog protesta?
Hvala vam lijepo. Samo ćete nam dostaviti u pisanoj formi, to vaše pitanje je li, taj dokument smo dobili svi je li, protest zapravo, samo vaše pitanje naravno, je potrebno. Gospodin Muhamed Moranjkić, neka se pripremi gospodin Momčilo Novaković, izvolite.
Hvala gospodine predsjedadvajući. Moje pitanje je slično nešto ovom koje je kolega ispred rekao. Ovih dana sredstva informisanja objavljivala su skandalozno kadrovsko popunjavanje rukovodnih ljudi u SIPI i OSI. Pitam Vijeće ministara, koji su bili kriteriji za primanje tih kadrova i ko je o tome odlučivao? I drugo, da li su tačne informacije o bliskoj prošlosti ovih prozvanih ljudi, a koji su nedavno postavljeni na rukovodeća mjesta u ove izuzetno važne strukture institucije BiH, kao što su SIPA i OSA i ko snosi odgovornost, ako su tačne te informacije, ko će i kakve će mjere poduzeti? Hvala. Tražim pismeni odgovor.
I mi tražimo pitanje u pisanoj formi. Hvala vam gospodine Moranjkiću. Gospodin Momčilo Novaković, neka se pripremi gospodin Jozo Križanović.
Ja ću prvo ovaj, postaviti pitanje, onda ću samo kratko obrazložiti. Koliko na računu Uprave za indirektno oporezivanje ima sredstava prikupljenih od poreza na promet i akciza sa 02.01.2005.godine? Kakva je dinamika pristizanja tih sredstava? Koliko toga pripada Republici Srpskoj, i da li se pražnja vrši u skladu sa zakonom? Naime, prema nekim informacijama, doduše moram reći da nisam provjeravao sa Upravom tačnost tih informacija. Prije nekoliko dana na računu Uprave je bilo 20 8 miliona KM, i da se sredstva ne prazne, dakle da se sredstva ne prazne prema budžetima entiteta, odnosno prema institucijama entiteta. Da li je dakle u pitanju nešto što smo mi kod usvajanja zakona i u komisijskoj raspravi, ljudi na komisiji upozoravali na otežavajuće okolnosti kod primjene ovih zakona, to je sad sasvim drugo pitanje, ali je evidentno da se zakon ne provodi i da očito nije ispoštovan onaj član zakona koji smo rekli da se pražnjenjem mora vršiti. Znači, tačno u dinamici kako je tamo predviđeno, odnosno prikupljanje jednom sedmično i pražnjenje odmah nakon toga. Hvala.
Zahvaljujem. Gospodin Jozo Križanović. Neka se pripremi gospodin Filip Andrić.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Pošto ja rijetko postavljam zastupnička pitanja, ja ću iskoristiti priliku, pa ću postaviti dva. Oba su refirirana na zaključke ovog doma i uputit ću ih Vijeću ministara BiH. Naime, na 34. sjednici ovog doma održanoj 23. 04.prošle godine, Dom je donio zaključak kojim je obavezao Vijeće ministara da u roku od 3 mjeseca predloži Zakon o restituciji. Dakle, danas nakon 8 mjeseci, od tog datuma ili 5 mjeseci nakon tog roka koji je bio postavljen Vijeću ministara, saznajemo da postoji Državna komisija za restituciju. Moje pitanje Vijeću minitara glasi – koji je mandat ove državne komisije? I drugo, kada će Vijeće ministara konačno uputiti Prijedlog zakona o restituciji u Parlamentarnu skupštinu BiH? Drugo pitanje, na istoj sjednici, donesen je zaključak koji je obavezivao Vijeće ministara da u roku od 30 dana informira ovaj dom o dosada vraćenoj nacionaliziranoj imovini, s posebnim osvrtom na slijedeće – po kojoj osnovi je vraćena ta imovina, kojim insitucijama i pojedincima, i koja je to bila vrsta imovine? Opet dakle nakon 8 mjeseci od tada i 7 mjeseci nakon tog roka, te informacije nema. Pitanje Vijeću ministara glasi – hoće li, može li i ako može, kada će Vijeće ministara informirati ovaj dom po ovom zaključku? Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospodinu Jozi Križanoviću. Gospodin Filip Andrić. I nemamo više prijavljenih, izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući, ja prije nego što postavim pitanje, želim potsjetiti da je prije desetak dana upravo proteklo godinu dana od uhićenja člana Predsjedništva BiH, predsjedavajućeg gospodina Ante Jelavića i gospodina Miroslava Prcea i Miroslava Rupčića, gdje je izražena sumnja u zakonitost uhićenja, odnosno 9 okolnosti pod kojim je došlo do uhićenja, pa smo oformirili Istražno povjerenstvo negdje u veljači prošle godine, koje je odradilo svoj dio posla. Imali smo raspravu o izvješću na sjednici ovog doma, negdje ja mislim pod kraj ljeta i tada nismo donosili, nismo usvajali izvješće nego smo zatražili mišljenja od dva ministarstva, Ministarstvo pravde i Ministarstvo sigurnosti u Vijeću ministara. Te odgovore smo dobili negdje krajem 10-og početkom 11. mjeseca, koliko se sjećam i evo do dan, danas ništa nije poduzeto po tom pitanju. Stoga moje pitanje Kolegiju, kada će to doći na dnevni red i misli li se to uopće staviti u izvješće više na dnevni red? Evo, želim odgovor ili želim vidjeti to još bolje u dnevnom redu naredne sjednice. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Andriću. Da li još neko želi da postavi pitanje? Ja više prijavljenih nemam. Onda vam se zahvaljujem i zaključujem drugu tačku dnevnog reda. Pozivam sve subjekte kojima su upućena poslanička pitanja da do iduće sjednice daju odgovore na postavljena pitanja poslanika. Poštovane koleginice i kolege, mi pelazimo na treću tačku dnevnog reda koja se zove, Ad.3. Prijedlog zakona o poštama BiH, prvo čitanje Prijedlog zakona Parlamentu je dostavljen 06.decembra 2004.godine i istog dana je proslijeđen poslanicima. Predlagač zakona je Vijeće ministara. Ustavno- pravna komisija, dostavila je mišljenje 17.decembra prošle godine. Nadležna komisija za ovaj zakon je Komisija za saobraćaj i komunikacije. Izvještaj nadležne komisije, dobili smo 18.januara 2005.godine. Izvještaj komisije ste dobili. Kao što ste vidjeli, komisija je usvojila 13 amandmana na tekst zakona koji je došao od Vijeća ministara BiH. U plenarnoj fazi, dobili smo tri amandmana koje je na amandmane komisije podnio poslanik Izet Hadžić. Prijedlog zakona razmatramo u prvom čitanju. Otvaram raspravu o Prijedlogu zakona. Ko želi da govori? Izvolite. Gospodin Milorad Živković, izvolite.
Uvaženi predsjedavajući, dame i gospodo, ispred imamo i Izvještaj komisije. Ja smatram da je zakon u osnovama dobar, da ima ustavni princip i da je potreban BiH, da amandmani koje je komisija usvojila, koji su bili da kažem u pravcu poboljšavanja ovog zakona u mnogome je poboljšan zakon, pogotovo amandmani koji bliže određuju neke odredbe zakona. Ti amandmani su praktično principjelne prirode. Jednostavno ovaj parlament je u nekoliko navrata tražio od Vijeća ministara da se opredjeli u budućnosti koji će centri biti u BiH raspoređeni u koje gradove. 10 Mi do danas nismo dobili od Vijeća ministara takve njihove prijedloge, a ovaj parlament je u nekolikonavrata i preko poslaničkih pitanja a i ovde u raspravi o zakonima potrošio mnogo vremena da se odrede sjedište pojedinih institucija. Iz tog razloga, a zahvaljujem se i Komisiji što je vidjela te iste principjelne razloge, usvojili smo amandman, da to sjedište bude u Doboju. Ja o tome ne bih puno elaborirao iz jednostavnog razloga što je ovo prvo čitanje i radi se samo o principima zakona, ali jedan od principa mora da bude da u zakonu piše središta a ne da se naknadno, voljom bilo Vijeća ministara, bilo nekog drugog, određuje centar te ustanove. I, mislim da je to dobar princip, da ova Parlamentarna skupština, ako već Vijeće ministara nema kapacitet i nema političke odgovornosti bude dovoljno odgovorna da unapred kaže koji je to grad. Hvala.
Zahvaljujem. Ko dalje želi da govori? Gospodin Sead Avdić, nakon toga gospodin Izet hadžić, izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući, dame i gospodo poslanici, jeste ovo prvo čitanje ali objektivno, Komisija je sa svojim amandmanima dovela dijelom i opstojnost ovog zakona. Dva su ključna tu argumenta. Vijeće minsitara predlaže da može biti na markici koja se izdaje i oznaka entiteta. I sada, Komisija sebi, jednostavno prisvaja pravo da kaže mora biti oznaka entiteta. Pa zašto se to nameće entitetima i zašto se ta politička volja na takav način negira od naše komisije i amandman postaje sastavnim dijelom zakona? Od Vijeća ministara smo dobili sasvim jedan tolerantan predlog. I u tom kontekstu stvarno, što treba Komisiji da na takav način politizira ovaj zakon. To je jedno. Drugo, određuje se mjesto jednostavno operatora odnosno, sjedišta Agencije. Pa, kako stvarno Komisija koja nije ponudila minimum argumenata, ekonomskih, tehničkih, operativnih, ne znam ni ja kakvih, jednostavno određuje mjesto Doboj? Što nije Banja Luka recimo ili Mostar? Hajde da pitamo. Ko je to stvarno odredio mjesto Doboj? Po kojim kriterijima je odredio mjesto Doboj? Pa zašto mi stvarno Vijeće ministara na takav način derogiramo, one iste stranke gdje sjede ministri u Vijeću ministara. Ja ne mogu to da shvatim. Ja još jedan put izražavam svoje negodovanje, zašto jednostavno stranke čiji predstavnici, predsjednici sjede u Vijeću ministara, naknadno krše jednostavno i korigiraju zakon? Je li to naredba od vrha stranke ili šta se to događa? Šta se to događa u ovom parlamentu? Dajmo se više zapitajmo jedanput. Zašto, stvarno? Pitam Komisiju, koji si argumenti motivirali da prvo predlože Doboj kao mjesto, a s druge strane kako da to Parlamentarna skupština sebi prisvaja za pravo da određuje mjesto, jednostavno političkom odlukom, jer to nije stvar političke odluke,ljudi. To je stvar ekonomski, tehnički, operativnih i svakih drugih razloga. I zašto Vijeću ministara ne vjerovati. Evo, ja .... vjerujem. Nek odredi mjesto agencije. Što to Parlament jednostavno kroz lobije i ne znam ni ja šta, da grubo kažem, jednsotavno pokušava, politički jednostavno vršiti marketing prema pojedinim regijama, gradovima itd. Stvarno nema smisla. Hvala vam. 11
Zahvaljujem gospodine Avdiću. Za repliku se javio gospodin Živković, prije nego što damo riječ gspodinu Izegu Hadžiću, izvolite.
Iako se radi o mom prijedlogu, odnosno prijedlogu Kluba SNSD-a na Komisiji i u pitanju je Doboj, pokušat ću sa malo manje strasti nego kolega Avdić, da prića u vezi toga, pogotovo što nemamo njegovog predloga da to bude Tuzla. Ja sa toliko strasti nisam obrazlagao mogućnost da DERK, ili neka druga agencija bude u Tuzli, a ako bude dovoljno strpljiv davat ću dovoljno argumenata zašto bi to bio Doboj. Iz jednostavnog razloga, ja smatram da ova Parlamentarna skupština ima političku težinu i političku volju da kaže, da BiH treba da bude decentralizovana zemlja. To je jedan od političkih. S druge strane, ako Vijeće ministara nije ustanju a vidjeli smo nekoliko puta da nije ustanju da bude konkretan u zakonu, da kaže koje je to mjesto, ili da kaže pogrešno mjesto, pa se ovde vode rasprave o tome, da li je to tačno ili nije tačno, jer ovde se donosi politička volja, onda ja ne vidim ni jedan razlog zašto se to ne bi moglo donjeti na komisiji, a pravo je svakog poslanika posle toga da svojim amandmanom ospori to. Doboj je regionalni centar. Doboj je podjednako udaljen i od Banja Luke i od Sarajeva i od Tuzle. Nešto dalje od Mostara ali je vrlo brzo Brod i Orašje. Isto tako ima dovoljno kapaciteta, prostornih kapaciteta, nešto manje ljudskih, još manje materijalnih i tehničkih, da bude centar. On je i saobraćajni centar, isto tako. Dovoljno imate kapaciteta da kažete zašto bi Tuzla bila centar za neku agenciju, zašto bi Zenica bila centar za neku agenciju, isto tako i Doboj koji je da ne govorim sad o popisu stanovništva i kako je bilo u toku rata, u ovome zakonu se navodi i da popis stanovništva, odnosno zaposleni trebaju da budu po tome, sasvim dovoljno ima argumenata da bude. I zašto bi bila Banja Luka? Evo vi spominjete Banja Luku iz Federacije dolazite, zašto bi bila Banja Luka? Zašto mora Banja Luka da bude dio BiH gdje će ići sve institucije, a Sarajevo da bude dio Federacije gdje će ići sve institucije. Evo, ja još jednom se zahvaljujem svim onim u Komisiji koji su prepoznali političku volju ovoga parlamenta da se ide u decentralizaciju i da ovaj put to bude Doboj. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Živkoviću. Za riječ se javio gospodin Izet Hadžić, onda gospodin, a to su replike, je li replika Jovanoviću, aha. Onda, gospodin Jovanović replika pa onda replika gospodin Sead Avdić, jeste. 12
Pa vidite, mislim da nema smisla ovako žučna diskusija i reakcija gospodina Avdića. Znači, poslanik i član Komisije je imao pravo da predloži, predložio je amandman, obrazložio, razgovrao sa odgovornim ljudima, on je to objasnio sve. Komisija je glasala, znači nema uopšte potrebe na ovakvu reakciju, odnosno da se ovako reaguje na Izvještaj Komisije, tako da znači i gospodin Avdić i svi koji su, mislim da je gospodin Hadžić predložio .... amandmane, znači o tome će se glasati, tako da stvrno nema potrebe za ovako žučnom diskusijom.
Zahvaljujem, gospodin Avdić.
Pa mislim ova moja ... je samo dokaz da bez emocije se teško može diskutirati o ovim pitanjima. Kolega Živković još jedan put dokazuje uvaženi poslanik, da jednostavno da je to isključivo bilo politički motivirano određianje sjedišta Doboj, ne ponudivši ni jedan dostatan argument u ekonomskom, tehničkom, operativnom, svakom drugom smislu, zašto to treba biti Doboj. To je jedno ptianje. Drugo pitanje jeste, Parlamentarna skupština i zakonodavna vlast, se ne bavi pitanjima izvršne vlasti. Ovo je zadiranje ingerencije Vijeća ministara. Objektivno zadiranje. Vijeće ministara na bazi relevantnih, tehničkih, ekonomskih i svakih drugih, jednostavno kriterija i argumenata donosi odluku gdje će biti sjedište agencije. I zašto nevjerovati Vijeću ministara. I pod 3. Komisija treba da se ćuva jednostavno ovakvih uslovno rečeno, grubo rečeno ishitrenih odluka, da ne bi jednostavno na ovakav način još jedan put ponavjam, nije dobro da Predstavnički dom donosi političke odluke, određuje sjedište agencije. Nisu to isključivo političke odluke. Ja bih rekao nisu nikako političke odluke u jednoj ozbiljnoj zemlji. Znači, treba neke druge argumente podastrijeti i dokazati da je to Doboj. Nema problema nikakvih, ako je Doboj. Vezivati druge neke centre itd. možemo mi o tome otvoriti raspravu, nije nikakav problem, ali objektivno da li, da me je trebao ubjediti da li je Doboj stvarno sa aspekta geo njegove pozicije, njegove funkcije, uloge itd. jednostavno, adekvatno, pravo mjesto za sjedište agencije. Nemam ništa protiv Doboja.Ali treba neko dokazati ovom parlamentu. I s druge strane ne prihvatati, ponovo ponavljam funkcije, odnosno obaveza Vijeća minstara. I zašto nevjerovati Vijeću ministara, ono će stvarno donjeti korektnu odluku i odrediti mjesto agencije. Hvala vam.
Molim vas da malo smirimo ove replike, da nam dođu ljudi za diskusiju. Vrlo kratko dakle, Selim Bešlagić, vrlo kratko a ankon toga gospodin Živković po treći put po ovoj tački dnevnog reda, vrlo kratko, izvolite. 13
Ja nažalost želim da repliciram kolegi Avdiću. Nije tačno da je ovaj parlament ne može donjeti odluku o sjedištu agencije. Mi smo donjeli, upravo ovaj parlament je donjeo sjedište DERK-a u Tuzli, uz argumentaciju. Molim vas, da li je logičnije bilo da Željeznička korporacija ima sjedište u Doboju, to se slažem. Ali, pošto ovaj parlament na više načina, više puta zahtjevao od Ministarskog vijeća da u smislu decentralizacije institucija novih institucija BiH dostavi ovom parlamentu predlog sjedišta tih, pa se mi ne bi smo, ne bi smo se ovako raspravjali, prvi put sam odlučio da više ne molim Ministarsko vijeće da to dostavi, na komisiji sam glasao za predlog sjedišta u Doboju. Da li to ima dovoljno ili nema dovoljno argumenata, ali ako nas Ministarsko vijeće kao Parlamentarnu skupštinu ne želi da, da informaciju o ovim stvarima, onda mislim da je dužnost ove skupštine jednom da zauzme stav, ili će Ministarsko vijeće dostaviti taj predlog ili će Minsitarsko vijeće donjeti odluku ili će ovaj parlament donositi odluku gdje je sjedište, uvažavajući svu argumentaciju koja se može podastrijeti. Druga stvar koja je vrlo bitna, ovo je čitanje u prvom, prvo čitanje. Mislim da o principima smo trebali da glasamo za. Imate predlog Komisije, imate amandman, korektane amandmane koje je napravio gospodin Izet Hadžić, gdje ćemo se opredjeliti na kraju krajeva, da li su ti amandmani se prihvatili, ne prihvatili odnosno, da li ide na Komisiju. Ja ne vidim ni jednog razloga više, ustupati mjesto Ministarskom vijeću da zamajava ovaj parlament u tome što neće izvršiti zaključke koje je ovaj parlament donjeo. Iz tih razloga replicirao sam gospodina Avdića jer ja kao član Komisije, ako nemam pravo raspravljati o amandmanima poslanika, onda mislim da mi je apsurdno da tamo sjedim. Iz tih razloga, smatram da bi trebalo ići na to da se u prvo čitanju prođe i da onda idemo na amandmane koje je gospodin Izet Hadžić korektno ustupio, i msilim da od 20 i koliko amandmana koje je Komisija usvojila, na 3 samo imamo, ja bih rekao amandmansku ovaj, primjedbu gospodina Hadžića, govorio o tome da je Komisija radila svoj posao izuzetno. I ja bih htio da ... nemojte nam davati molim vas nikakvu lekciju iz rada Komisije, imamo i mi pravilnike, imamo i mi statute koji se.
Zahvaljujem se. Molim vas da pod firmom replike ne iznosite diskusije. Replika može trajati maksimalno minut i budite kratki. Odgovorite kratko na navod. Gospodin Živković, replika. Neka se pripremi gospodin Izet Hadžić za diskusiju. Nakon toga se ja prijavljujem za diskusiju.
Na sjednici Komisije, osim predstavnik znači Komisije bilo je i predstavnika Vijeća ministara i nisu imali nekih većih zamjerki u vezi sa mojim amandmanom. Znači,da je bilo toliko protivljenja kao što gospodin Avdić izvodi, onda bih ja do sada dobio nekakve podastrijete podatke da to nije pravi centar. S obzirom da takve reakcije od Vijeća ministara nema, ja se stvarno ovde pitam da li samo gospodin Avdić treba da se ovaj, dobije o tome da je Doboj sasvim prikladno mjesto da bude, a Doboj je dovoljno veliki centar da može da ima sigurno najmanje dvije agencije i 14 Agenciju za željeznički saobraćaj, koji mu vjerovatno spada, ali isto tako ima dovoljno i kapaciteta da ima i ovu agenciju koja kao što svi znate ne sadrži mnogo zaposlenih, isto tako je vrlo mala agencija. Hvala.
Zahvaljujem. Gospodin Izet Hadžić, izvolite.
Gospodine predsjedavajući, cijenjene kolege, prvo bih želio da kažem zaista da je raditi u Komisiji za saobraćaj i komunikacije, jako lagodno i jako lijepo, da kažem uz veliko dogovaranje svih članova komisije, da zakoni koji se nađu pred ovom komisijom budu maksimalno dorađeni, popravljeni, bez velikih opterećenja. Ja mogu da kažem, u okviru, želim da ovo naglasim, međutim, želim da možda izkonsultovan sa jednim brojem članova Komisije, osporim da je na komisiji prošao amandman broj VIII. Koliko se sjećam, ovaj amandman nije prošao na komisiji, a u izvještaju piše da je prošao. Mislim da se dobro sjećam rezultata glasanja i diskusije da kažem, kad ovaj amandman nije prošao i smatram da bi u Izvještaju Komisije po pitanju ovog amandmana trebao biti osporen ili eventualno da se Komisija da kažem, još jednom sastane i svoj izvještaj da kažem, doradi. Pošto je riječ o principima, kada je u pitanju ovaj zakon, ja samtram da je zakon dosta kvalitetno urađen, bojim se da smo na komisiji možda nrušili jedan princip. Nisam da kažem, pravne struke ali princip jednakosti građana ili kolektivne jednakosti kod zapšljavanja. To se prvenstveno odnosi na amandman koji je Komisija usvojila, da kažemo, da zaposlenost bude na praitetnoj osnovi u Agenciji. Ja smatram da je ovde jedan bitan princip u ovoj državi jednakosti građana za zapošljavanje i kolektivne jednakosti naroda i građana, da kažemo da je ovde jako narušen i da kažemo, zbog ove dvije činjenice, ja bih zasita predložio da se ovaj, vrati Komiji na još jednom usaglašavanje svog izvještaja i eventualno kao pitanje ovaj princip da kažemo jednakosti o zapošljavanju. Toliko, hvala a amandmani će ... ako bude drugo čitanje, amandmanska faza.
Zahvaljujem, hoćete meni dati riječ ako vam nije problem.
Za riječ se javio predsjedavajući, gospodin Džaferović, neka se pripremi Ruža Sopta.
Poštovane koleginice, kolege, ja mislim da je ovaj zakon možda dobar povod ili dobra prilika da progovorimo o nekim stvarima kada je u pitanju usvajanje zakona na Parlamentarnoj skupštini i naš odnos prema zakonima kroz sve faze procedure kroz koje zakoni prolaze. Prva stvar za koju ja smatram da ne smije biti upitna, je to da se komisija ili svako radno tijelo ovoga Doma mora pridržavati Ustava Bosne i Hercegovine. Komisija je svojim izvještajem prekršila Ustav Bosne i Hercegovine. U članu 10. 15 ovoga zakona, kaže se da se formira Agencija za poštanski saobraćaj BiH i da Agencijom rukovodi Vijeće agencije, sastavljeno od tri člana na paritetnoj osnovi triju konsitutivnih naroda u BiH. Uredu. Međutim, Komisija ide dalje i potpuno protivno Ustavu BiH, podnosi amandman i usvaja amandman na član 10. tačka 7 pod a) u kojem Vijeće ministara predlaže da broj i strukturu potrebnog radnog osnoblja utvrđuje Vijeće agencije a pri njihovom angažovanju osigurava pairtetnu zastupljenost konstitutivnih naroda prema popisu BiH u skladu sa planom kadrova Agencije. I Vijeće ministara krši Ustav, zapravo daje nejajsnu formulaciju, jer je potpuno nejasno šta je to paritetna zastupljenost konstitutivnih naroda prema popisu stanovništva iz 1991.godine, valjda proporcionalno, ne paritetno i ja bih ovo mogao smatrati greškom. Možda i nije greška ne znam. Ali, pazite šta radi Komisija. Umjesto da ukaže a ovu nepreciznost ili da ukaže na ovu grešku, što joj je ustavni zadatak, naša komisija kaže, da se iz ovoga teksta brišu riječi prema popisu BiH. I onda imate prema prijedlogu Komisije tekst, da broj i strukturu potrebnog radnog osoblja upućuje Vijeće agencije a pri njihovom angažovanju osigurava paritetnu zastupljnost konsitutivnih naroda prema planu Agencije, tačka. Ovo je prijedlog Komisije. Ovako se ne popunjavaju institucije BiH sa radnim osobljem. Oko rukovodnih funkcija možemo se dogovarati, oko radnog osoblja, nema dogovora. Po Ustavu BiH, to je proporcionalni sistem, po popisu stanovništva ih 1991.godine. Da ja sad ne širim priću, i na neke druge stvari, dovoljno mi je ovom prilikom samo kazati ovo. Dakle, naša komisija je prekršila Ustav BiH. Ja želim da skrenem pažnju svim radnim tijelima da se u budućem radu moramo pridržavati Ustava BiH i Poslovnika o radu ovoga Doma. Drugo, ne odnosi se na sferu krženja Ustava, odnosi se na procjenu Komisije. Ja znam da je Vijeće ministara trebalo dostaviti plan distribucije sjedišta institucija BiH širom BiH, ne samo Mostar, Banja Luka, ngo širom centara BiH. Ja dolazim iz Zenice i nisam predložio da se ni jedna institucija do sada smjesti u Zenicu, zbog toga što nema toga plana. I čekam taj plan, ne svih dakle, nekih, ne ključnih institucija. Međutim, nama se dešava da u našim komisijama, prema procjeni nekolicine ljudi u komisiji usvajaju se amandmani i kaže se, sjedište te i te institucije tu i tu. Potpuno nekritički i sa izostankom bilo kakvih relevantnih pokazatelja. Molim vas lijepo, ko to može predložiti da pored ovakve zgrade pošte na Obali ovdje koja je simbol države BiH, ko ima srce da predloži da sjedište Poštanske agencije ne bude u toj zgradi, da bude negdje drugo, pa i u Doboju. O tome se treba voditi računa. I molim vas lijepo ovaj zakon, ovakav kakav je došao od strane Komisije za mene je potpuno neprihvatljiv i ja ću glasati protiv ovoga zakona ukoliko ne prođe ovaj prijedlog da se ovo vrati Komisiji da Komisija se izjasni ponovo o ovom zakonu. Toliko, hvala vam. Gospodin Milorad Živković, replika na moju diskusiju, izvolite.
Uvaženi predsjedavajući, dame i gospodo, ja neću da se na prvi dio vaše diskusije obazirem jer vjerujem da će predsjedavajući Komisije da kaže nešto u vezi toga, vaš da kažem partijski drug u vlasti. Ja ću da na onaj dio koji ste spomenuli u 16 vezi sa Sarajevom i ko smije da predlaže i ko ima srca, da kažem ja imam srca, imam ustavno pravo i imam ovaj poslovnički dio koji mi daje za pravo da predložim amandmane koji će biti usvojeni ili osporeni. I vjerujte da je to sasvim dovoljno da neko ima i srca i pameti da kaže da to ne mora biti Sarajevo i ne mora svaki put biti Sarajevo, a vi imate dovoljno svojih, u Vijeću ministara potparola koji će da predlože Zenicu, ali mislim da je Zenica već negdje neku agenciju dobila, tako da nemate razloga da se na ovaj način borite kao što se ja borim za Doboj iako ima i predsjednika Vlade iako ima i člana predsjedavajućeg do sada nije dobio ništa i očigledno da treba neko drugi da to predloži u ime Dobojlija, ali evo ja se zahvaljujem i SNSD-u i svim ostalim koji su me podržali, koji znaju da isto tako dobra zgrada i to sa velikim kapacitetnim prostorima koji uopšte ne rade i stoje prazni u Doboju ima. Mislim da je to dovoljno razloga a ja tražim od Vijeća ministara da ospori te razloge i da kaže da to Doboj nema i da nema adekvatne poslovne prostorije da može sasvim dobro da obavlja ovaj posao a zašto se vi zalažete za Sarajevo i program vaše stranke da sve strpa u Sarajevo, to je vaš problem. Mi iz SNSD-a nemamo taj problem i mislimo da BiH treba dabude decentralizovana i ne samo BiH nego i RS i da ne ide sve u Banja Luku. Hvala.
Gospodine Živkoviću, vi naravno imate pravo da predlažete i da tražite od Vijeća minsitara, međutim vi insistirate da Parlament to donese danas bez argumentacije. I ja ponovo tvrdim da nema adekvatnije zgrade u državi BiH osim Pošte, od Pošte ovde na Obali i da niko ne može ponuditi bolje uvjete ni reprezentativne ni funkcionalne za ovakvu jednu agenciju. Toliko. Molim vas lijepo, ko dalje? Miloš Jovanović, izvolite, replika je li tako? Izvolite. Neka se pripremi Ruža sopta pa Beriz Belkić. Izvolite gospodine Jovanoviću.
Evo, ja samo da hajde da kažem, da se zahvalim gospodinu Hadžiću, a stvarno i slažem se s njim da smo mi u komisiji, mislim da je ovo, tolerantni ovaj, da vodimo ovako otvorenu i vrlo često se hajde da kažem, i oko amandmana usaglašavamo, to je bilo i ovoga puta. Ja moram priznati da sam prvi reagovao, na ovaj amandman, i pitao sam sekretara Komisije, znači na amandman broj VIII, ja znači priznam da sam konstatovao da amandman nije prošao. Međutim, u zapisniku stoji da su 3 člana glasala za, 4 bila uzdržana i 2 bila protiv. Ja znači, tu su prisutni svi članovi Komisije, znači jednostavno ne želim ovaj, nikakvu prevaru, ako članovi Komisije misle da su drugačije glasali, da je drugačije bilo, mi ćemo se znači ponovo sastati i oko toga ovaj, glasati ali znači, stvarno nije bilo nikakve namjere da bilo ko koga prevari ali kažem, svi članovi Komisije su ovde prisutni i ako misle da je drugačije bilo, da su drugačije glasali, neka kažu.
Zahvaljujem, gospodin Nikola Špirić replika na izlaganje gospodina Jovanovića. 17
Gospodo predsjedavajući, cijenjene kolege i kolegice, ja bih samo malo da vratimo nešto u regularne okvire. Komisija je radila svoj dio posla, ja stvarno pokušavam da se suzdržavam u vezi nečega što može biti politikantsko ali poslanici mogu da pričaju o svemu. Kad bi sakoj komisiji dali za pravo, zato postoje stenogrami da se snimi, jer političke partije ubjeđuju svoje ljude da promjene stav popodne, zato postoje stenogrami komisije. Dakle, u stenogramu komisije postoji kako je ko glasao, da li je neko tad imao drugi stav ili danas, možete misliti ako svakoj komisiji mi dozvolimo pa kažemo znate, hajte vi sad ponovo sjednite pa se ponovo dogovorite na drugi način. Zato ja poštujem stav komisije, i bolje poštovati stav komisije koji je na bazi stenograma nego inagulisati neko pravilo da komisija može svaki put da provjerava ponovo svoje stavove. U tom smislu, ne polemika sa kolegom Jovanovićem, nego pokušaj da nađemo rešenje. Dakle, postoji stav komisije koji ja podržavam, naravno. Hvala.
Zahvaljujem. Gospodin Momčilo Novaković, replika na diskusiju gospodina Špirića.
Nije replika na diskusiju gospodina Špirića,
Nego replika na?
Prvo bih, nije replika na diskusiju gospodina Špirića nego na diskusiju gospodina Jovanovića. Dakle, i također još ću jednu rečenicu reći nakon toga. Naime, ja također smatram da Komisija je završila svoj dio pola. Komisija je napravila izvještaj, članovi Komisije su glasali tako kako su glasali, davati mogućnost članovima Komisije nakon nekoliko dana, da drugačije glasaju, zaista ne bi imalo smiala jer bi smo mi uveli odna ovaj parlament u jedan haos gdje bi smo uvijek nakon nekakvih dodatnih možda političkih konsultacija mijenjali stavove koje smo jednom rekli na komisiji a koji su rezultirali nekakvim zaključkom, odnosno odlukom komisije. Dakle, za mene je ovaj izvještaj koji je Komisija dostavila, ako je tačno da je glasalo 3, 4, 2, znači za mene je on potpuno jasan i tu nema nikakve potrebe za novim izvještajem. Također bih želio da ovaj, da sugerišem kolegama da smo na principima, dakle i ne vidim da je sjedište agencije princip, ali ako je sjedište princip, onda otvaramo sad raspravu i čini mi se da smo otvorili raspravu i o amandmanima jer smo govorili i o principima a i o amandmanima. I ako već govorimo i o amandmanima onda ja da ne bih kasnije se javljao, volio bih pitati gospodina Avdića a šta to smeta da na makri piše entitet. U čemu je problem tu, je li to neki problem, je li treba da 18 sakrijemo mi taj entitet da postoji, pa da ne piše na markici? Pa nema nikakvih razloga, ja zaista ne vidim razloga da se na ovim pitanjima iscrpljujemo. Evo, slažem se da može pitanje biti elaboracije sjedište, je li ima uslova, nema itd. ali pitanje da li ili ne zaista nema smisla. Mislim da nije uredu da ova pitanja otvaramo na ovakav način. Hvala.
Stanite malo. Ima dvoje ljudi, čeka na diskusiju već 15-20 minuta. Gospodin Sead Avdić replika naravno, izvolite.
Izvinjavam se. Mislim da se nismo razumjeli kolega Novaković i ja. Vijeće ministara je predložilo termin, može da bude oznake entiteta, a Komisija kaže mora. E sad stvarno pitanje je moje šta je to motiviralo Komisiju da kaže mora. Što znači, ostavite slobodnu volju entitetima da se izjasne jednostavno hoće li staviti na markice i oznake entiteta, a država BiH nije sporna ... Znači nismo se razumjeli kolega Novakoviću. Ovo je Vijeće ministara predložilo termin – može, a Komisija kaže – mora. E, to je jedina razlika, moja reakcija i mislim da treba ostaviti formulaciju koju je dalo Vijeće minsitra. Hvala vam.
Zahvaljujem. Gospođa Ruža Sopta, neka se pripremi gospodin Beriz Belkić.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Ja kao član komisije mogu reći da sam doprinjela ovakvom izvješću, pa ono bilo zadovoljavajuće ili ne. Načelno, kad je riječ o sjedištu, načelno sam podržala i rekla da podržavam princip, da u zakonu mora stajati sjedište institucije, ako je formiramo zakonom. Konac, koncu, to je bila dosadašnja dobra praksa i u starom sustavu i unašem sustavu i praksa ovoga parlamenta do donošenja Zakona NOS-u. Kad je trebalo odrediti sjedište NOS-a, ono je bilo predviđeno u zakonu, kada je Parlament htio odnosno zastupnici htjeli izići sa argumentima za bolje sjedište, onda to se osporavalo na sve moguće načine, samo nije argumentima valjanim. Jedan od argumenata naših, mojih, bio je da je sjedište NOS-a bolje u Mostaru iz jednog razloga. Prvo, što je u Čulama 10-tak km od Mostara bio bivši prsten za cijelu Jugoslaviju, što je blizina čapljinske hidroelektrane, koja je sa reverzibilnom vodom vrlo dobar argument za premošćavanje eventualnih havarija, a jedini kontraarument je da je to preskupo preseljenje. Pa je išla cijena od 15 miliona dolara do 11, do 9, da bi na kraju kada se izlobiralo, vratilo izvješće na komisiju, ni iz kakvog razloga, da se preinači, kada se izlobiralo da pojedini zastupnici koji su glasovali za sjedište u Mostaru, povukli to svoje mišljenje, na kraju, na toj komisiji se priznaje da je točno da je 115 tisuća savršeno dovoljno za preseljenje ovoga sjedišta NOS-a u Mostar. Ja ovaj amandman nisam podržala ali sam principjelno bila za i rekla sam da podržavam princip decentralizacije sjedišta pojedinih insitucija. I to i sada ovde kažem i mislim da bi to trebala biti dobra praksa ovog parlamenta. 19 Kažem ne znam koliko je to u pravnim pravilima, ali dosadašnja praksa je bila, kada se jednim zakonom određuje jedna institucija, da je logično da se zna i sjedište. Pa čovjek koji će se obraćati toj instituciji, kada pročita zakon, on mora znati sjedište. Do sada je bilo naziv, sjedište i dadržaj šta regulira, bilo nekakvo pravilo da to mora stajati u zakonu i eventualno iznad žig. A što se tiče diskusije gospodina Džaferovića, ja imam primjedbu gospodine Džaferoviću, nisam se javila za repliku, ali ako se smatra da ova zgrada ovdje je dobro rešenje, ja vam mogu vjerovati i vjerujem da je dobro rešenje za sjedište ove agencije. Međutim, ne mogu se nikako složiti , 90% institucija formiranih, evo od kada smo mi ovdje, sjedišta ima u Sarajevu, a mi u našem proračunu, ni manje ni više 14 miliona smo planirali za zakunine, za pojedine prostore. Pa molim vas lijepo, gdje je tu logična računica, a mi smo nudili u Mostaru isto tako i za taj NOS se ovde plaćala zakupnina a mi smo nudili dolje zgradu. Evo da kažem samo, to je jedan dovoljan razlog da se dislociraju ove institucije. Još sam nešto htjela reći, evo, a što se tiče decentralizacije, pa to smo mi nekoliko puta ovdje stalno zaključivali kako je to dobro,kako to ima argumente. Evo gospodin Bešlagić je spomenuo sjedište ne DERK-a nego za željeznice, ja mislim da je to, da bi to stvarno bilo dboro u Doboju. Ja nisam sigurna je li ovo dobro u doboju ali sam podržala principjelno. I još kad je riječ o amandmanu VIII, sami ste gospodine Džaferoviću priznali da je nejasan u zakonu, od svega što je gospodin Zorić, žao mi je što njega danas nema ovde je htio, da se ta nejasnoća briše. A to je, da ako kaže se po popisu BiH, kojem popisu? Čega popisu? On je samo predložio da se taj dio teksta briše. I mislim, da nije ništa učinio loše, jer se moglo popraviti bolje. Jeste, vjerojatno ali gospodin Zorić je samo brisao nepotreban dio teksta jer je rekao po popisu BiH. Čega, ni kojem popisu, nije definirano. Evo, ja toliko.
Zahvaljujem gospođo Sopta ali mislim da je jasno i vama i meni o čemu se radi. Gospodin Beriz Belkić, izvolite. Ja se izvinjavam unaprijed Berizu Belkiću, on je bio prijavljen i prije gospođe Sopte, međutim tako je došlo do najave, nismo htjeli da mijenjamo. Ja vam se izvinjavam, izvolite imater riječ.
Dakle ja nemam namjeru se priključiti tonu i sadržaju ove dosadašnje diskusije, jer je smatram potpuno neracionalnom i da ne kažem prodavanjem neke magle i borbe za zavičaj i td. koja je svijetla tradicija u ovoj našoj zemlji. Dakle, Klub poslanika Stranke za BiH podržava ovaj zakon u prvom čitanju, smatrajući da ima i ustavni osnov i potrebu za donošenje uz žaljenje što je ova akcija da tako pod navodnicima nazovem, trajala 3-4 godine. Dakle, nakon 3-4 godine, silnih diskusija, priča i td. došli smo do jednog po našem mišljenju vrlo skromnog zakona koji eto, barem utvrđuje osnove politike i daje mogućnost BiH da preko svojih institucija može biti dio sistema poštanskog saobraćaja itd. Dakle da ostanem 20 dosljedan ovome što sam rekao na početku, mi podržavamo ovaj zakon u prvom čitanju iz prostog razloga što vidimo da ima amandmana kojim se mogu neke stvari regulisati. Kad je riječ o lokacijama, dvije rečenice. Dakle, mi ne smatramo da sjedište neke funkcije, odnosno institucije, je znak decentralizacije. Dakle, to je mnogo šire, i mi mislimo da bi zaista konačno Vijeće ministara trebalo izgraditi kriterije i gradova i funkcija i bez strasti onda jednostavno vršiti lokacije ili dislokacije postojećih itd. Bilo bi vrlo interesantno napraviti analizu šta smo to mi dobili smještajući DERK recimo u Tuzlu. I sastanovišta efikasnosti rada te institucije, da li se isplatilo i koliko je troškova činjenica proizvela što je DERK u Tuzli. Šta je Tuzla na kraju krajeva dobila, jer je to bio osnov priče itd. Dakle, tu priču treba mirno i racionalno ovaj, provesti. Evo, da se i ja pridružim kad je riječ o izvještaju, možda će ovo pomoći. Ja sam primjetio u izvještaju dakle na strani 2 radi se o amandanu III na strani 2, intervencija je tehničke naravi, pa kaže, u članu 10. stav 4 tačka d) mijenja se i glasi – tačka d) se ne odnosi na sjedište. Ja ne znam nešto je kod mene, nisam pogrešno razumijem ja sve, nisam ja od onih koji dobija pogrešno, ja razumijem sve, samo mene je zbunio ovaj redoslijed. Nači, okej, ne zbunjuje mene ovaj, ne zbunjuje mene ni čirilica nikakav nije problem. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospodinu Berizu Belkiću. Gospođa Seada Palavrić se prijavlia za riječ, izvolite, nakon toga gospodin Potočnik Mladen.
I dopustite da u ime Kluba Stranke demokratske akcije, samo potsjetim na činjenicu da zaista izmišljanje,
Molim vas, imamo diskusiju poslanika, molim pažnju, izvolite.
Izmještanjem institucija koje već postoje u bilo kojem gradu u BiH, mi ustvari samo s jedne strane povećavamo troškove zakupa a s druge strane činimo da te institucije nikada ili vrlo sporo zažive. Ja bih voljela da mi imamo jedan pregled zaista i to je ono što ja zamjeram Vijeću ministra, gdje su sjedišta institucija, gdje postoje regionalna sjedišta i šta nam je preostalo. Nadam se stvarno da će nas jednom ćuti i da će nam to dati. I potpuno razumijem ljude koji insistiraju na tome i sama insistiram na tome. I ja ne mislim da je Sarajevo moje ili da za Sarajevo treba da se brinu Bošnjaci samo ili da za Mostar treba da se brinu samo Hrvati, ili za Banja Luku samo Srbi i za Doboj, ne pada mi napamet. Svi gradovi u BiH su po mom mišljenju podjenako naši, svih nas. I treba da se brinemo podjednako. 21 Dakle, ako nam nije želja da neke institucije ne zažive, odna zaista nemojmo praviti takve zakone u kojima ćemo od gotovine praviti veresiju i one institucije koje postoje neka ostaju tamo gdje postoje a nove gradimo, za nove će biti svejedno da li se grade u Sarajevu, Mostaru, Tuzli, Doboju, ako ih već gradimo, to nije upitno. Druga stvar, kad je riječ o amandmanu na sadržaj markice, smatram da zakon dobro riješava pitanje, prijedlog zakona na način da država, obilježje države mora biti, ali entiteta može. I činjenica da može entitet koji želi da bude na markici će biti, a onaj koji ne želi neće. Ovim bi smo natjerali neki entitet, a ja vjerujem da bi smo natjerali Federaciju da ona ide na markicu a ona to ne želi. Nema nikakve potrebe da bude na markici. Prema tome, formulacija iz prijedloga zakona je sasvim korektna. Slijedeće što je posebno važno, ja ne želim nikoga educirati, ali želim da vas potsjetim, da prihvatanjem prvog čitanja i principa i u izvještaju Komisiije, mi ustvari prihvatamo amandmane koje je Komisija prihvatila a koji su zaista neustavni u dijelu i ja treba onda da se lomim i da ih osporavam. Želim vas potsjetiti da, trebam upozoriti, Klub Stranke demokratske acije neće prihvatiti Izvještaj Komisije. Smatram da je manja šteta vratiti Izvještaj Komisije sa instrukcijom da sagleda zakon i da ponudi novi izvještaj za 15 dana, sa mogučnošću novih amandmana, nego da zakon u Domu naroda bude potegnut sa vitalnim nacionalnim interesom, a to se mora uraditi zbog ovoga što je ostalo sada, paritet ili paritet prema popisu. To je van pameti. Prema tome, ja vas molim da budemo racionalni i da ne dopustimo da ovoliki trud propadne jer propašće, nego da damo Komisiji priliku još 15 dana, to nam Poslovnik dopušta. Možemo zatražiti od Komisije da sačini novi izvještaj, sa novim smjernicama a smjernice su da zakon dovede u red u sklad sa Ustavom. Činjenica je da je ovo veliki minus Vijeću ministara bez obzira je li u pitanju greška, očigledno jeste. Ne može stajati paritet u skladu sa popisom. U skladu sa popisom je proporcija a paritet je neovisan od ičega. Prema tome, ovisan je o broju konstitutivnih naroda. Molim vas, podržite nas u tome da vratmo ovo Komisiji, u protivnom, mi glasamo protiv, a vjerujem da će naši delegati u Domu naroda ako do njih dođe zakon potegnuti pitanje vitalnog nacionalnog interesa.
Zahvaljujem gospođi Palavrić. Imamo dvije replike i zamjenik ministra bi želio da se obrati, koliko sam ja uspio da razumijem. Ali, da samo kratko čujemo ove replike. Gospodin Špirić se je prvi prijavio, pa onda vi gospođo Sopta, vrlo kratko molim vas replike, izvolite.
Što više odmiče rasprava, imam osječaj da je jasnija sudbina zakona u prvom čitanju, ali ono što ja želim da kažem, kada je u pitanju diskusija kolegice Palavrić, ne radi se ovde o dislociranju, izmještanju neke institucije. Radi se o uspostavi nove institucije, tako da budemo posve jasni. Ako je toga bilo ranije može se skrenuti pažnja, ali ovde da javnost zna, dakle nije dislociranje. Niko ne dira ni jednu instituciju, nego se stvara nova institucija i naravno može se otvoriti prića gdje bi to 22 bilo najlogičnije i najpotrebnije i ja smislim, da sve atribute za takvu jednu instituciju ima Doboj kao što možda gradova u BiH također koji nisu bez tih atributa mogu li zadovoljiti ili ne. I da budemo dakle, posve logični i jasni, mislio sam da ćemo danas izbjeći neke priće koje se provlače u svakom zakonu. Vratit ću vas sada na usvajanje ličnih dokumenata kada je također rečeno može na ličnom dokumentu građanina, ako hoće, pa je to izbačeno samo za pola mjeseca a ja prvo insistiram da budemo legalisti u ovoj zemlji i da pokušamo da mijenjamo stvari. Ali ako, ja sam za odredbu, ovo što je Komisija usvojila da mora. Pa zar stvarno mi na markici ne može da stoji šta je naša zemlja. Jel se mi stvarno ne slažemo da je BiH, da postoje dva entiteta. Sad kao neki više voli, neki manje voli svoju zemlju. Ta igra košta Bosnu i Hercegovinu. Hoćemo li ući u promjene, kad ćemo ući u promjene, kakve će promjene biti, vodit će se političke rasprave. Zašto smo mi u ovoj zemlji protiv jasnih zakona. Zašto se nekad pozivamo na Ustav a nekad bježimo ko džavo od ustava. Ustav treba stalno da se poštuje. Nema u jednom slučaju hoću u drugom slučaju neću. Ja nisam za novo vrijeme Komisiji i čestitam klubovima koji imaju snage da kažu glasast ću protiv zakona. Samo molim vas, da ne odričete to pravo i drugima. To pravo i drugi možda imaju, nemojte kad drugi glasaju protiv, pa padne zakon ići u OHR pa reći evo ih opstruiraju. Ja poštujem stav da zakon ako treba i padne, molim lijepo. Ali, da znamo da pada na političkoj prići a ne zato što suština zakona ne valja. I uzaludna je prića znate, uloženo je mnogo truda u zakon, taj treba BiH ali ako se slućajno pomenu entiteti mi ćemo glasati protiv. Pa sve je providno, sve je jasno. I zato mislim da se ovde ne radi o dislokaciji nego o stvaranju nove institucije. A druga stvar gospodo, nemojte, stvarno smiješno ispada da na svakom zakonu, vi koji održavate ovo Vijeće ministara dvije godine pričate, ne valja im na ovom zakonu, ne valja im ono, kad ovde dođe povjerenje vi izgoriste da ih podržite. Promijenite Vijeće ministara, vi iz okvira svoje parlamentarne većine da radi eto, kako vi hoćete. Pa da i mi iz opozicije budemo zadovoljni, da smo dobili program sjedišta institucija, bićemo zadovoljni. A nemojte stalno, jer dok se napravi taj program, sve novostvorene institucije će imati svoje sjedište i biće uzaludno pričati o dislokaciji, jer će tada se govoriti o troškovima da je skuplje dislocirati nego održavati institucije. I zato, stranke koje su većine, ne žele da to vijeće napravi a za javnost pričaju kako jedva čekatu da se to desi. Biće završen posao, biće uzaludno to tražiti. Hvala vam lijepo. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Molio bih dakle da replike traju zaista vrlo kratko. Ja vas nisam htio prekidati, vi ste zamjenik predsjedavajućeg ali evo molim u buduće da vodimo računa o tome. Gospođa Sopta, replika izvolite. 23
Ja ću vrlo kratko, gospodinu Belkiću. Slučajno ovog puta i gospodin Belkić ima primjedbu na jezičnu odnosno pravopisnu primjedbu. Ja je tako sad tumačim, jer ja imam izvještaj ćirilični gdje po azbuci, to je D a imam izvješće po latinici gdje je E. Greška je očito u izvješću. Da smo dobili na svim jezicima, dobili bi uredno. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospođi Sopta. Gospodin Potočnik diskusija, izvolite.
Gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege, prisutni gosti, očito je na ovom primjeru, kao na mnogim primjerima, da smo u situaciji kako se ne radi u jednoj državi ni projektno ni planski. Normalno je, u normalnim državama da se napravi analiza svihinstitucija koje jesu, koje će biti, da se napravi organizacijsko-stručna analiza, ekonomska analiza i da se vodi računa o dislociranosti takvih institucija. I dolazimo u situaciju kao što je današnja, da dolazi samo do prepucavanja između političkih stranaka, ne razmišljajući o institucijama koje predstavljaju ovu državu. Moj prijedlog je da Ministarsko vijeće napravi analizu postojećih institucija i institucija koje se trebaju otvoriti i da se poštujući ove tri analize, organizacijsko- stručnu, ekonomsku i dislociranost, napravi kompletan predlog i posle toga da se ide u donošenje pojedinačnih zakona za svaku od ovih institucija. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospodine Potočnik. Pošto se niko više ne javlja za riječ, zamjenik ministra komunikacija gospodin Haris Bašić, izvolite.
Uvažene dame i gospodo, cijenjeni poslanici, ja prije svega želim da iskažem žaljenje zbog čega, što smo mi doveli u dilemu uvaženi Predstavnički dom BiH, jednom vrlo nejasnom formulacijom koja je tako da kažem, tehničkom greškom se uvukla u ovaj zakon i došla na vaše poslaničke klupe. Činjenica je da je odredba jednog člana u kojem se kaže da će biti paritetno prema popisu, potpuno nespojivo i da je mjesto paritetno trebalo da piše proporcionalno. Nažalost tkava uredba je prošla u zakon i došla ovde i ona sada stvara ove dileme o kojima vi diskutujete. Ono što se sada u diskusiji iskristaliziralo, postavilo se pitanje zašto je ovo jedan od zakona kojim nije definisano sjedište. Činjenica je da do sada skoro svi zakoni su došli pred ovaj parlament, pred ovaj dom sa definisanim sjedištem. Ovde se to nije učinilo. Vijeće ministara je moralo da donese odluku o sjedištu u skladu sa određenjem poštanskih operatora. Iz razloga organizacionih, tehničkih, informatičkih a posebno iz razloga što je u toku izrada informacione strategije BiH kojom će biti određeni magistralni pravci optičkih komunikacija između operatora, kako taj 24 komunikacioni, tako i poštanski, koja je u toku, Vijeće ministara je ostavilo ovu odredbu da će naknadno odrediti sjedište Agencije za poštanski saobraćaj. To je bio jedini razlog. Znači, prije svega želimo da sačekamo argumente tri poštanska operatora koji će nam dati sugestije gdje je najsvrsishodnije i najracionalnije smjestiti Agenciju za poštanski saobraćaj a u skladu s onim funkcijama koje ona treba da obavlja, a to ste vidjeli u članu 11. da je pobrojano. To je bio razlog. Znači, vi ćete uskoro, na svojim klupama dobiti Zakon o željeznicama, vidjet ćete da će vrlo precizno biti regulisano pitanje sjedište Regulatorne agencije za željeznice. Znači, mi ne bježimo od toga kao ministarstvo, međutim ovde smo iz čistih pragmatičnih razloga a tiču se izrade informacione strastegije BiH koja treba da bude gotova u smislu ovih određivanja magistralnih pravaca i dogovora tri operatora gdje bi trebala da bude Agencija za poštanski saobraćaj. Evo, to je razlog zbog kojeg mi nismo stavili u zakon sjedište. Ako možete da podržite našu formulaciju, bili bi smo zavhalni ako ne, ovaj, procedura se dalje može odvijati. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodinu zamjeniku ministra. Gospodin Živković, replika je li? Izvolite, kratko.
Vrlo kratko. Zahvaljujem se predstavniku Vijeća minstara u vezi sa ovim obavještenjem. Međutim, mislim da je bolja kombinacija da se prihvati Izvještaj Komisije i središte namjesti ovako kao jeste, jer imali smo zante loših iskustava u vezi sa ZEKS-om, tako negdje gdje nismos tavljali sjedište, pa su oni zakupljivali znate, prostor, pa su kupovali opremu pa na kraju je došlo, e, ne može nigdje drugdje jer to već ima, pa zašto to da stavljamo negdje drugdje. Evo, ja predlažem da sjedište ostane u Doboju. Nikakvih problema nema da Vijeće ministara kad dobije tu informaciju, pošto u zakonu ne kaže, kad će Vijeće ministara da dostavi sjedište, kad dostavi tu informaciju da daju amandman, pa da većina koja misli da je to po tim kriterijima bolje da bude u Sarajevu ili nekom drugom gradu, promijeni taj amandman ali da se u međuvremenu ne zakupljuju prostori u Pošti u BiH ili negdje drugdje u BiH, mislim da bi bilo bolja kombinacija da ostane mjesto, a da Vijeće minsitara kad prikupi sve potrebne relevantne informacije, ide sa amandmanom o mijenjanju sjedišta. Hv ala.
Zahvaljujem. Mi smo bili zaključili raspravu ali evo, imamo još jednu prijavu, zapravo dvije prijave. Ja bih zamolio vas, poštovane koleginice i kolege, prije nego što ja kažem da je rasprava zaključena da se prijavite, da znamo. Ali bih vas zamolio da uvažite kada 25 kažem da je rasprava zaključena, da je onda zaključena, da do tada razmišljate hoće li se neko javiti za diskusiju ili ne. Ali evo, gospodin Moranjkić. Neka se pripremi gospođa Mara Perkanović.
Hvala gospodine predsjedavajući. Ja sam razmišljao da li da se javim i po malo sam bio na vagi negdje dok nije gospodin zamjenik minitra izašao i rekao ono što je rekao. Ja sam, moje poglede često upučivao prema gospodinu Jovanoviću, predsjedniku Komisije, da interveniše na to i s obzirom da nije, ja kao zamjenik predsjednika Komisije zato sam kasno reagovao, pa bih molio da se to prihvati a ne kao nedisciplina, kako ste vi već rekli, određenih poslanika da se javljaju posle završene neke diskusije ili debate. Mi smo na komisiji imali prisutna tri čovjeka iz ministarstva na čelu sa gospodinom Šavijom koji ovde sjedi. To je generalni sekretar. Mi smo zakon češljali i dobro ga izmijenili u odnosu na ponuđene stavke koje je Vijeće ministara ponudilo. Molim vas lijepo, ako bi samo vratili se na predloženi tekst da vidite kako je obaveza i to kruta, da svako ko će u ovoj zemlji primiti poštu, mora da ima sanduće ili će u roku hitnom imati prijavu i 200 maraka kazne, ako nije istakao sanduće. Molim vas lijepo, to u jednom zabitom selu tamo gdje pošta dolazi u godini itd. i on je obveznik tog. Dakle, češljali smo mi zakon i odnijeli smo onako kako smo. Molim vas lijepo, zato hoću da kažem, da nije zakon trebalo pustiti u tok ako neke stvari nisu, a koje su vrlo važne izdefinisane, što je gospodin zamjenik ministra rekao. I to ja kao i delegat odnosno, kao poslanik normalno i kao član te komisije imam primjedbu na to. Drugo, ja ne vidim potrebe ovoliko lomljenja. Otkud od jendnom na ovom zakonu, na ovom zakonu baš ovako lomljenje i ovako hvatanje i politiziranje za određene stvari. Poslovnik je jasan, decidan itd. Gospodo, određene diskusije ko ima neka idu, idemo na glasanje Izvještaj Komisije, prošla, pala, na dalje Poslovnik je regulisao kako će se to da radi. A onda ćemo vidjeti u amandmanima da li su uloženi oni dobri ili nisu itd. i da završimo posao, a ne čitav dan vrtimo se u krug a ustvari ja ne vidim zašto. Ja kad sam, kad se govori o proporcionalnom i diferencijalnom, neko se u ovom parlamentu smijao prošli put kad je bio Zakon o akcizama gdje je ta riječ proporcionalno bila sasvim pogrešno postavljena. Ja kad sam pitao, onda se smijalo i nešto se preko, jer je odgovaralo nekome da mijenja pojmove proporcionalno i diferencijalno. Tad je moglo a sad ne može i ovako smo, ja mislim da to nije uredu i zato predlažem gospodine predsjedavajući, da ide po Poslovniku, dajte na glasanje izvještaj i idemo dalje.
Pa drugačije i ne može svakako, po Poslovniku će ići. Hvala vam. Gospođa Mara Perkanović, izvolite.
Poštovani predsjedavajući, dame i gospodo poslanici, ja ću da se osvrnem malo na diskusiju iz ministarstva. To objašnjenje mene nije uvjerilo da se radi o 26 slučajnom propustu, nego jednostavno ono nekom namjernom bolje rečeno propustu, da se ne stavi mjesto sjedišta. Ako nisu prije svega sačinili taj plan sjedišta, mislim da su preuranjeno pustili zakon u proceduru. I voljela bih da ubuduće se takve stvari ne događaju ili neka dorade zakon maksimalno uvažavajući sve faktore ili neka nam ga ne puštaju u proceduru, onda mi imamo ovako probleme oko ovaj, oko tih propusta, nazovimo propuste. Hvala vam.
Hvala vam gospođo Perkanović. Možete kratko gospodine Potočnik, ali zaista kratko ovo je druga diskusija povodom iste tačke, izvolite.
Naravno, ja sam uvijek kratak. Postoje dvije mogučnosti. Jedna je mogučnost da donosimo zakone bez da određujemo mjesto, pa da se onda formira tijelo koje će usklađeno ponovo govorim, organizacijsko, stručno, ekonomsko i dislocirano napraviti to na nivou BiH i postoji druga mogučnost, da ne donosimo zakone dok nemamo takvog zaokruženog projekta. To je moj prijedlog gospodine Džaferoviću, poslušajte kad govorim. Znači dva predloga dajem, odnosno dvije mogučnosti ili da sačekamo sa donošenjem zakona dok imamo plan rasporeda svih takvih institucija ili da donosimo zakone a naknadno da uskladimo sve te, ta mjesta tih institucija.
Hvala vam. Slušam vas gospodine Potočnik, ali se moram konsultovati sa sekretarom a na kraju, krajeva nije ni važno šta ja čujem ili ne čujem, važno je ono šta uđe u stenogram. Da li još neko želi da govori? Uvažene koleginice i kolege, ja zaključujem raspravu i naravno, pristupamo daljnjoj proceduri po Poslovniku Predstavničkog doma. Ovde je bio prijedlog gospođe Seade Palavrić, gospodina Izeta Hadžića da se odredi novi komisijski rok u skladu sa članom 95. stav 3 našeg Poslovnika, da Komisija razmotri ponovo ovaj zakon i da nam dostavi novi izvještaj. Ja ću odmah reći po svom dakle mišljenju, postoje razlozi za to, iz dvije stvari najmanje. Gospodin Hadžić kao član Komisije tvrdi da jedan od amandmana nije izglasan a u izvještaju piše da je izglasan i predsjednik Komisije kaže da je izglasan je li, i kaže još kako je izglasan. I druga stvar, zamjenik ministra komunikacija kaže da je u zakonu napravljena tehnička greška koja je kasnije amandmanom Komisije, ne da je ispravljena nego je odvedena u sasvim drugu stranu. Ja smatram da su to dovoljni razlozi ali vi ste poslanici, vi ste Parlament, vi ćete se izjasniti onako kako mislite i ja vas pozivam da glasamo o prijedlogu gospođe Seade Palavrić i gospodina Izeta Hadžića. 27 Pripremite se za glasanje. Ne možete dobiti riječ gospodine Živkoviću.
....prvo se glasalo o Izvještaju Komisije a poslije toga o nekim drugim prijedlozima, da li se to vraća ili se vraća i prvo čitanje, molim vas prvo glasajte o Izvještaju Komisije.
Gospodine Živkoviću, prvo se glasa o prijedlogu poslanika koji, molim vas lijepo. Molim vas lijepo, ja ne želim da izlažem bilo koga, ne bih želio da izlažem bilo koga za ovim stolom ovde, konsultovao sam se s kim treba da se konsultujem, a i sam dovoljno poznajem Poslovnik i mnogo puta sam postupao i u ranijim situacijama na način na koji postupam. Ja vas pozivam da se pripremite za glasanje o prijedlogu gospođe Seade Palavrić i Izeta Hadžića. Pripremite se, prijedlog glasi, da se zatraži od Komisije novi komisijski izvještaj u roku od 15 dana imajući u vidu raspravu koju smo danas ovde imali. Pozivam vas da se izjasnite. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. 17 za, 17 protiv, nema ni entitetske većine dakle, nema ni opće većine, prijedlog nije prošao. Prelazimo na izjašnjavanje o zakonu u prvom čitanju. Glasamo o zakonu u prvom čitanju. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. Kontatujem da je sa 21 glasom za, 12 protiv, 3 suzdržana i uz dovoljnu entitetsku većinu, Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH usvojio Prijedlog zakona o poštama Bosne i Hercegovine u prvom čitanju. Na ovaj način smo okončali i drugu tačku dnevnog reda. Ne znam, je li predlažete vi, ja nisam za to da idemo danas u drugo čitanje, ali ako vi insistirate, ja ću staviti na glasanje. Dobro. Pozivam Dom da se izjasni da li je za to da se danas o zakonu raspravlja i u drugom čitanju. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. 18 je za prijedlog, 17 je protiv, 7,11 iz Federacije nema većine. Usaglašavanje, hoćemo li ostaviti onda usaglašavanje za narednu sjednicu, ostavit ćemo. Usaglašavanje ćemo ostaviti u poslovničkom roku. 28 Prelazimo na četvrtu tačku dnevnog reda, to je Ad.4. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju depozita u bankama BiH, prvo čitanje Predlog ovog zakona Parlamentu je dostavljen 17. novembra 2004.godine. Vama je proslijeđen 24. novembra 2004.godine, predlagač je Vijeće ministara. Ustavno-pravna komisija je mišljenje dostavila 17.decembra 2004.godine. Nadležna je Komisija za finansije i budžet, izvještaj nadležne komisije dobili smo 17.januara 2005.godine. Komisija je Prijedlog zakona podržala u predloženom tekstu. U plenarnoj fazi jedan amandman je podnio gospodin Beriz Belkić kojeg ponovo želi braniti pred Domom. Vi ste dakle dobili Izvještaj Komisije i amandman gospodina Belkića. Mi Prijedlog zakona razmatramo u prvom čitanju. Otvaram raspravu. Ako se niko ne javlja za riječ, ja bih zaključio raspravu. Pozivam vas da se pripremite za glasanje. Glasamo dakle, o ovom zakonu u prvom čitanju. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. Konstatujem da je Predstavnički dom Parlamantarne skupštine BiH jednoglasno, sa 33 glasa za, i uz dovoljnu entitetsku većinu, bez protiv i bez suzdržanih, usvojio Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju depozita u bankama BiH, u prvom čitanju. Pozivam vas da se izjasnimo, jesmo li za to da o zakonu danas raspravljamo i u drugom čitanju. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. Konstatujem da je Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH jednoglasno sa 30, pardon nije većinom glasova, 32 glasa za, bez protiv i suzdržanim 1, uz dovoljnu entitetsku većinu, odlučio da ide u drugo čitanje, vezano za Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju depozita u bankama BiH. Kao što sam rekao, postoji samo jedan amandman gospodina Beriza Belkića. Otvaram raspravu o zakonu u drugom čitanju. Da li neko želi da govori? Zaključujem raspravu, ako se niko ne javlja. Prelazimo na izjašnjavanje o amandmanu gospodina Beriza Belkića. Pripremite se za glasanje. Glasamo o amandmanu gospodina Beriza Belkića. Glasajte sad. Dakle, 21 za, 4 protiv, 5suzdržanih, 20 Federacija 1 RS, nema dovoljne većine iz RS. Dakle idemo na usuglašavanje. Hoćemo li odmah obaviti proceduru, pošto je amandman? Amandman je da idemo odmah, u drugom smo čitanju, dobro, dobro, jeste li vi za ili protiv? Ne, ne prešli smo mi u drugo čitanje, glasamo o amandmanu sada. 29 Dobro, oko amandmana nema saglasnosti u Kolegiju. Prelazimo na glasanje u drugom krugu. Dakle, glasaju samo oni koji su protiv, dakle glasaju oni koji su protiv i ja ih pozivam da se pripreme za izjašnjavanje. Oni koji su protiv amandmana, neka glasaju. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. Dakle, 8 je protiv, iz RS, iz Federacije nije niko protiv. Nema više od 10 a više od 20 protiv iz entiteta, konstatujem da je amandman gospodina Beriza Belkića usvojen. Sad glasamo o zakonu dakle, koji predpostavlja i amandman gospodina Beriza Belkića. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. 33 za, niko protiv, 1 suzdržan, dovoljna entitetska većina, konstatujem da je Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH usvojio Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju depozita u bankama BiH i u drugom čitanju, čime je ovaj Dom završio svoj posao po ovom zakonu, dakle usvojio je ovaj zakon. Uvažene dame i gospodo poslanici, mi sada prelazimo na 5. tačku dnevnog reda, to je Ad.5. Prijedlog odluke o prodaji nepokretnosti, predlagač je Vijeće ministara Ja bih zamolio za malo pažnje. Vi ste gospodo dobili Prijedlog odluke o prodaji nepokretnosti, koju je Vijeće ministara utvrdilo na svojoj 69. sjednici, održanoj 16. novembra 2004.godine. Radi se o prodaji vojničke zgrade sa dvorištem, opisane u članu 1. Odluke koja je vlasništvo države BiH. Prijedlog odluke razmatrala je Ustavno-pravna komisija, čije mišljenje ste dobili. Vidjeli ste, Ustavno-pravna komisija je utvrdila da postoji valjan ustavno-pravni osnov za donošenje Odluke o prodaji nepokretnosti SAD za zgradu ambasade u BiH. Komisija predlaže da Dom predloženu Odluku usvoji. Otvaram raspravu. Molim, nisam vas čuo, ako imate uvod, izvolite uvod. Nema. Gospodin Nikola Špirić ima riječ. Neka se pripremi gospodin Mladen Potočnik.
Dame i gospodo, cijenjeni ministri, ja imam naravno jedno pitanje. Radi se o Odluci o prodaji nepokretnosti. Dakle, nije sporno cijenjena Komisija sve što je utvrdila, ovde se radi samo o tome da li je definisano ono što je državna imovina u BiH, da bi se ona mogla prodavati na ovakav način. Bojim se da će se u dogledno 30 vrijeme pojavljivati na drugim mjestima ovakve stvari koje mogu biti formalno- pravno sporne. Dakle, da li ova imovina i da li sva imovina, ovakve vrste jeste državna imovina s kojom država može da raspolaže? Da li je to ijednim drugim zakonom definisano i volio bih da znam, na koji zakon se može pozvati? Dakle, drugo mi ništa nije sporno. Možda i ovo nije sporno ako postoji objašnjenje, ali bi dobro bilo kao poslanici da to znamo. Dakle, radi se kompleksu zemljišta u okviru Kasarne Maršal Tito. Sad se postavlja pitanje, da li je to državna imovina? Ne znam kako je to Zakonom o odbrani regulisano, dakle imam dilemu. Pojavi se sutra sad, primjera radi, imate vojnu imovinu u Banja Luci, sutra hoće da je prodaju, entitet kaže ne, prihodi pripadaju entitetu a ne državi. Dakle, da razjasnimo te dileme, da ne bi smo ušli u koliziju. Da li postoji zakon koji je unificirao tu vrstu imovine? Ja znam da postoji Komisija za državnu imovinu koja je formirana, ne znam da li ima kakvih zakonskih prijedloga, ali bi dobro bilo da imamo jasnu stvar, da poslije ne bi ulazili, dakle nije mi sporno ni namjena objekta, ni kome ide, ni cijena, nego formalno-pravno da ne uđemo poslije u nešto što može biti ružna politička prića. Dakle, volio bih kad bih imao to objašnjenje. Hvala vam lijepo, da bih se mogao naravno izjasniti.
Zahvaljujem gospodinu Špiriću. Imamo dakle Mišljenje Ustavno-pravne komisije, dobili smo ga. Gospodin Mladen Potočnik, neka se priremi gospodin Beriz Belkić.
Gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege, po svemu sudeći, nije ništa sporno u prodaju ove nepremičnine, nekretnine državi Americi, za njihove potrebe ambasade, ali se tu postavljaju još tri problema. Jedan je izlazak Međunarodnih snaga iz kasarne koje se nalaze već 10 godina tu, drugo je zbrinjavanje određenog broja invalida koji su u tim prostorima i koji su uložili sredstva i treće, kao ključno je novac od prodaje. Po mom dubokom uvjerenju mora ići za univerzitetski centar, odnosno koloniju, tako da predlažem, da ne donosimo samo odluku o prodaji ali da donosimo i odluku o rasporedu sredstava iz te prodaje. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospodinu Potočniku. Gospodin Beriz Belkić, izvolite.
Klub poslanika Stranke za BiH, će načelno da tako kažem, podržati Predlog odluke o prodaju. Međutim, mi smo imali određene konsultacije i imamo određene informacije vezane za cijelu proceduru. Dakle, ne ovisno o izboru i načinu prodaje, mi predlažemo odnosno zahtjevamo i tražimo od Parlamenta da se sredstva dobijena od ove prodaje, usmjere ka sarajevskom Univerzitetu, jer kompletno zemljište je 31 namjenjeno za izgradnju kampusa, odnosno smještaja, novog smještaja sarajevskog Univerziteta, i logično je da očekujući jedan dio zemljišta da i sredstva dobijena za to usmjeravamo prema sarajevskom Univerzitetu. To je jedna stvar. Druga stvar, jako mi je drago čuti od gospodina Špirića kako je potrebno imati okvir i pravila igre kada je riječ o državnoj imovini i da vas potsjetim, mi smo u dva- tri navrata pokušavali pokrenuti inicijativu, da donesemo zakon o državnoj imovini, koji će utvrditi principe ko je titular državne imovine, na koji način se ustupa nižim nivoima vlasti, kako je prodaje, na koji način stiće dobit od nje, govorili smo o tome da plaćamo 15-16 miliona zakupa itd. ali evo, izgleda da smo uspjeli na Komisiji za finansije i budžet smo utvrstili kao prijedlog za plan rada ove godine, i nadam se da ćemo na tom planu nešto uraditi. Dakle, Klub poslanika Stranke za BiH podržat će donošenje ovakvog jednog zaključka, ali će zahtjevati da se donese zaključak, da se ova sredstva usmjere prema sarajevskom Univerzitetu. Havala.
Zahvaljujem gospodinu Berizu Belkiću. Za repliku se javio gospodin Nikola Špirić, neka se pripremi gospođa Azra Hadžiahmetović. A ja pozivam predsjednike klubova da obavijeste poslanike da uđu u salu, ovde smo na samoj ivici kvoruma, kada je u pitanju entitetska većina.
Molim vas lijepo, dakle, sredstva koja se uberu od ove prodaje su sastavni dio Budžeta BiH. Ne možemo govoriti samo o jednom univerzitetu ako je ovo naša država. Onda možemo reći da treba podržati univerzitete i u Banja Luci i u Mostaru. Sad ne znam da li treba ovde 70% i u Tuzli, izvinjavam se, ima i u Bihaću, okej. Ali pazite, da se sad ne igramo ovde skrivalice da je ovo prodaja za jednu namjenu. Dakle, kada se proda nekretnina države BiH sredstva su sredstva budžeta. Zato sam govorio da rasčistimo dileme. Ne znam hoće li ... odluka, okej Berize nemam ništa protiv, dakle nemam ništa protiv odluke nego samo da rasčistimo šta je sa budžetom. Nemam ja ništa protiv ni da se podrži Univerzitet, odmah da se razumijemo. Dakle, nemam ali da vidimo formalno-pravno donosimo odluku. Ja bih volio ovde da mi se kaže na koji član Ustava se pozivamo i na koji član zakona, na koji možemo ovo uraditi, da bih ja kao poslanik bio ustanju da dignem ruku. Otvara druge dileme. Ja sam vam rekao kavu dilemu može otvoriti na drugom mjestu. Dakle, je li imamo, je li dobro donositi odluke bez zakona. Posle ćemo se kad budemo pravilizakon, reći jednom smo napravili grešku hajde da sada to preskočimo, ovo je bitna stvar. Dakle, ne sporim namjeru, ne sporim da treba, ne sporim ni cijenu ako su ljudi radili, ali ovo je formalno-pravno, još uvijek nije čisto. Ja ne mogu da, jednostavno neću ni sebe da dovedem u tu poziciju da mogu biti tumačen na ovakav ili onakav način. E, možete misliti koja je sad ovo politička upotreba. Dobili smo 11 miliona, evo dajte zaključak da ga damo odmah jednom univerzitetu, a državni budžet. A onda vam se javi neko iz Mostara, iz Bihaća i kaže, pa mi u Bihaću umiremo. U boljem je stanju finansijskom srajevski Univerzitet nego Univerzitet u 32 Bihću, Tuzli, Mostaru, da ne govorim o Banja Luci. I da ne govorim recimo o Univerzitetu u Istočnom Sarajevu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospodinu Špiriću. Za riječ se javila gospođa Azra Hadžiahmetović, izvolite. Ima li više prijavljenih na ovu temu? Ima još, uredu onda Nikola preuzmi, samo ja moram izaći dva minuta.
Zahvaljujem zamjeniče predsjedavajućeg. Pretpostavljam da ću možda dati nekome informacije, neraspolaže se dovoljno informacija o kompleksu Kampusa u Sarajevu. Samo da vam kažem da je Vlada svojevremeno donijela Odluku da se cijeli kompleks bivše Kasarne Maršal Tito, dodijeli, odnosno namijeni za kampus. Kolega Špiriću, ja pretpostavljam da si ti vidio, nije Vlada Federacije, tamo čak na tramvajskoj stanici piše Kampus, to je jedno. Drugo, jedan dio, već jedan dio Univerziteta je unutra smješten, smješten je i Centar za međunarodne pozdiplomske studije. Jedn dio tog kompleksa koristi ESFOR koji godinama još uvijek nije napustio taj kompleks, a sada se od cijelog tog kompleksa dakle, dio koristi ESFOR, dio prodaje američkoj ambasadi. Naravno da je ovo dugo vremena bila pripremana i cijela procedura i ja ću vam reći samo da se od cijelog, evo ja slučajno ovde imam, ne slučajno, ustvari namjerno jer sam bila član Upravnog odbora Univerziteta, Regulacioni plan kvadranta C jer je na osnovu Odluke valada napravljen i Master plan koji je pomogla i Međunarodna zajednica za izgradnju kompleksa, Regulacioni plan kvadranta C postojeće stanje ovde i nakon pregovora sa Američkom ambasadom, izmjenjeni Regulacioni plan koji je u Vladi Kantona Srajevo u komunikaciji sa Ministarstvom vanjskih poslova kompletnu proceduru završio. Još nešto, želim vas potsjetiti da je cijelu operaciju po prirodi posla stvari, vodilo Ministarstvo vanjskih poslova. Obzirom da se radi o ambasadi je li, druge države koja je posredstvom dakle Ministarstva vanjskih poslova komunicirala sa ostalim državnim institucijama. Najveći dio nadležnosti vezano za Regulacioni plan i sve ostalo je bilo u nadležnosti Vlade Kantona Sarajevo. Želim samo pomenuti da je sve završeno osim jedne vrlo važne stvari. Ja ću vas potsjetiti da je prošle godine, svim parlamentarcima dostavljem Memorandum odnosno Prijedlog memoranduma sa Prijedlogom odluke, tim povodom, kada smo tek dobili te materijale, ja sam vas potsjetila da svojevremeno, dakle u fazi kada je završeno sve što se tiče ove ostale procedure, Univerzitet u Sarajevu Vijeću ministara, odnosno predsjedavajućem Vijeća ministar uputio je dopis u kome ga je obavijestio o nekim vrlo važnim činjenicama. Ja se stvarno izvinjavam, ali ja vas lijepo molim, da se uz budući objekat ambasade ne može postojati prazan prostor od 100 metara, obzirom da se radi dakle o ambasadi i o kompleksu obrazovnih institucija gdje se okuplja masa ljudi. Zatim da ESFOR mora napustiti kompletan prostor kampusa i predati Univerzitetu objekte koje sada koristi. I izmeđuostalog, da 33 Univerzitet kao korisnik zemljišta zahtjeva da se za ustupljenih 40, ovde piše 42.910, u Odluci je nešto malo više povećano, dobije nadoknada u iznosu tom i tom. Izmeđuostalog je precizirano da se taj iznos ima obezbijediti od cijene zemljišta koja se naplati od Vlade SAD-a, a da eventualna razlika iz budžeta Kantona Sarajevo Federacije BiH i države BiH i to u periodu najkasnije do 2009., kada je planirano da zgrada ambasade bude završena. Ja vam čitam samo ono što je najvažnije, o čemu moramo voditi računa prilikom donošenja ove odluke. Ono što je rekao kolega Belkić, ne sporeći zaista sve ovo što je do sada urađeno posredstvom svih državnih institucija, ima nešto što nedostaje u Prijedlogu odkuke koja nam je dostavljena. A to je, šta je sa sredstvima, odnosno na koji način će Univerzitet biti na neki način kompenziran za dio prostora, kome će ići ova sredstva od prodaje zemljišta, da li će ići u budžet pa za finansiranje državne administracije ili će zaista otići za izgradnju kompleksa kampusa, posebno imajući vidu da izmjenjeni Regulacioni plan, koji je već usvojen, izmeđuostalog i izgradnja transferzale tamo u onom dijelu koji se odnosi na relaciju autobuska stanica Energoinvest, da ta izgradnja će suziti još dodatno prostor koji ostaje kampusu, i naravno iziskivati dodatne troškove. Ja sam očekivala da će danas na ovoj sjednici biti najmanje predsjedavajući Vijeća ministara i najmanje rektor Univerziteta. I zaista je čudno, obzirom na specifičnu težinu i ozbiljnost ove situacije, da danas nemamo dodatno pojašnjenje i obrazloženje. Pominjem, ne sporeči ovo što je pred nama, ali naravno uz obavezu da sredstva koja se od prodaje dobiju namjene za izgradnju kampusa. Zahvaljujem, a kolega Špiriću, ja koliko znam dio Univerziteta također neke kasarne u Banja Luci koristi Univerzitet u Banja Luci, po odluci ne znam čijoj. Hvala.
Zahvaljujem. Evo, replika gospodin Špirić. Neka se pripremi gospođa Fatima Lego za diskusiju. Kod mene piše Fatima pa Seada, tako smo napisali.
Da se ne bi smo pogrešno shvatili, nemam ja, da ovde neko ne stekne utisak da ja imam nešto protiv sarajevskog Univerziteta, to je moj univerzitet, tu sam završio i tu radio, dakle nemam ja dilemu treba li pomoći ili ne, ali ja govorim formalno- pravno. Ako je ovo državna imovina i kad sredstva uđu u državni budžet, onda su sredstva države BiH, a da li je neko pogriješio na nekom drugom mjestu, ja govorim greške su moguće jer ne postoji zakon. Ako je ovo imovina Univerziteta, onda Univerzitet može da proda svoju imovinu i da pravi šest kampusa. Ja govorim formalno-pravno, ... ako je ovo državna imovina i kad uđe u sredstva u Proračun, onda moramo biti svjesni odgovornosti, da su to sredstva državnog budžeta. Dakle da tu ne uđemo u zamku. I zato mislim da to treba formalno-pravno isčistiti. Isto ja mislim kad je imovina u Mostaru i kad je imovina u Banja Luci ako posto zakon, mora se u skladu sa zakonom, ali ne postoji. 34 Dakle, jer ako, da je to upisano jedan kroz jedan na Univerzitet, ne znam evo ima pravnika, evo ima pravobranilaca, onda Univerzitet može da prodaje i da nas ne pita i da uzme 20 milona ako mu treba. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Gospođa, je li replika?
... postavljaju se jedna pitanja koja su sasvim logična pitanja. Odakle pravo i ko je to dao Univerzitetu u Sarajevu, ko je dao Univerzitetu u Banja Luci a u Tuzli ne možemo dobiti ni u Bihaću ne možemo dobiti. Jer, kad dođemo na taj nivo, onda se kaže to pripada sadašnjem Ministarstvu za odbranu itd. Prema tome, ja govorim suštinska pitanja su ovde vrlo bitna da bi smo upravo podržali nauku, da sutra ne dođe u pitanje ove pare otišle a nema ništa od tog dijela. Znači, ovde se postavlja jedno pitanje, ko je bio meritoran da, da Kasarnu Maršal Tito Univerzitetu. Ako je to regularno, mislim da ovaj Parlament samo bi trebao da verifikuje Ugovor ako treba da verifikuje, ako je Međunarodni ugovor. Znači da se ne pitamo o tim stvarima. Govorim vam o slučaju kada smo u Tuzli imali komandu za koju smo morali platiti Armiji BiH da se iseli u drugu zgradu koju smo adaptirali, koja je koštala. Ja podržavam Univerzitet, glasat ću za ovaj predlog ali su ovo pitanja koju mogu izazvati zabunu u daljoj proceduri oko imovine Ministarstva ovoga, Vojske BiH. To su stvari koje su stvarno pitanja ali evo, ja kažem zbog Univerziteta, ja podržavam ali se postavlja pitanje kako ta, okej ... onda nemamo spora, mislim, ne, ne nema spora da se postavljaju ova pitanja. Pa postavljam pitanje što onda Univerzitet nije sklopio sa Vladom, sa Američkom ambasadom prodaju imovine.
Molim vas malo pažnje
Ja vas molim, da pojasnimo stvari u kome, nemojte da nas dovodite u zabunu. Znači, Vlada je dodijelila Univerzitetu, Univerzitet ima to pravo, ovajj će Parlament verifikovati taj Ugovor. Znači, sredstva idu na nivo Univerziteta u Sarajevu, eto.
Molim vas, molim vas tanite malo. Prvo, ja vas molim da ne uzimamo riječi ovako kao što je to uradio sada gospodin Bešlagić. Ovo je diskusija. Ima redoslijed diskusija, da uvedemo dakle red na ovo i sada se na tu diskusiju koja je mimo reda, otvaraju replike. Ja vas molim, gospođa Hadžiahmetović, vrlo kratko repliku, da idemo dalje onda.
Je li to meni se ograničava dužina replike ili inače? 35
Svima, svima.
Zaista imam potrebu da kažem. Ovde se uopšte ne dovodi u pitanje Odluka i namjena toga, ja pominjem čak postoji Master plan za kampus. Postoji štošta radnji koje su urađene na osnovu legalno donešene odluke, legalnog organa, a to je bila Vlada Republike BiH. Prema tome, ovde nije u pitanju hoće li se to dati kampusu ili neće, to je kampus. Samo je pitanje koliko se od tog cijelog kompleksa koristi u funkciju Univerziteta, jer je dio godinama koristio ESFOR, jedan dio, odnosno dobar dio je nažalost potpuno devastiran, odnosno razrušen i u nemogućnosti, odnosno u nedostatku novaca još uvijek nije u potpunosti obnovljen. I drugo, to sam već pomenula, univerzitetska bibilioteka i neki fakulteti su veće locirani tamo i Centar za međunarodnu saradnju UTIK itd. No, ima nešto drugo ovde što može izazvati ovaj, možda i neke nesporazume, odnosno i neka pitanja. A to je, možda jedna zabuna. Ni jedan fakultet, ni jedan univerzitet na sebi nema uknjiženu imovinu, da je on vlasnik 1/1 imovine. Ni jedan u cijeloj BiH. Jedno je namjena korištenja objekta, drugo je vlasništvo. Prema tome, ovde se govori o ovom drugom kompleksu koje se odnosi na vlasništvo, gdje država odlučuje odnosno, jedan je od ugovornih strana u kupoprodajnom ugovoru.
Zahvaljujem. Gospođa Fatima Leho. Neka se pripremi gospođa Seada Palavrić. Evo, evo kod mene sekretar piše ovde sve.
...zapisano ali imam stvarno intervenciju na redoslijed diskusija, kao član Kolegija imam odgovornost prema svim zastupnicima.
Uvažava se gospodine Raguž, ali evo ja sam zamolio sekretara vodi evidenciju i evo ušlo je sada, prigovor je usvojen. Možete diskutovati, izvolite.
Cijenjeni predsjedavajući, kolege poslanici, za mene vezano za ovu Odluku, nema dilema. Ovde piše da je BiH vlasnik ove imovine, ovih nekretnina 1/1. Imovina je bila predmet sukcesije i BiH se na osnovu Zakona o sukcesiji i BiH se uknjižila u to kao 1/1 u gruntovne knjige. Ako je ovo prva Odluka po kojoj BiH prodaje dio svojih nekretnina, sredstva moraju ići u državni budžet. I to je ono o čemu se mi poslanici po sadašnjim postojećim zakonima možemo izjasniti. Što se tiče odluka koje su donešene od strane Vlade Republike BiH, trebalo bi da se provjeri na Fakultetu odnosno na Univerzitetu, šta znači ta Odluka u odnosu da 36 tad u knjigama gruntovnim BiH nije pisalo da je ta Vlada kompetentna da imovinu koja je predmet sukcesije daje nekome u vlasništvo. Dakle, iz ove situacije se može jedino po mom mišljenju skromnom, izaći tako da sredstva idu u državni budžet, a onda Univerzitet sarajevski pošto je već djelimično koristio na osnovu Odluke Vlade takve kakva jeste i na osnovu toga, pravne podloge na osnovu koje je donesena, da se pojavi pred Vijećem ministara kao Vladom BiH i da podnese zahtjev kojim će na određen način potencirati svoj zahtjev. To je jedino što možemo sada uraditi a da ne pogriješimo. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospođi Leho. Sada je gospođa Seada Palavrić, neka se pripremi Filip Andrić.
Meni je žao što se ovoliko dilema pojavljuje a da državni pravobranitelj koji je bio na Ustavno-pavnoj komisiji i nama dao odgovore na sva pitanja koja smo imali, nije eto govorio iz nekih razloga gospođa, nije govorila. Dakle, moguće da će se gospođa i javiti i govoriti o tome, ali ono što ja želim reći, je situacija koju je gospodin Špirić predlagao i koja je zahtjevala odgovor. Dakle, otkud ova imovina, pa otuda iz Ugovora o sukcesiji koji je prošle godine konačno stupio na snagu, nakon što je i Hrvatska, dakle pet zemalja bivše SFRJ potpisalo Ugovor o sukcesiji, i Hrvatska ga ratificirala, položila u Vijeću sigurnosti, obaviješteni smo da je negdje u julu taj ugovor stupio na snagu. Prema tom Ugovoru sva nepokretna imovina izmeđuostalog, bivše SFRJ i postaje imovina države na čijoj teritoriji se nalazi. Tako je i sa ovom imovinom. Prema Ustavu BiH, u članu 1. jasno se kaže, Republika BiH čiji će slubženi naziv od sada biti Bosna i Hercegovina, nastavlja svoje pravno postojanje po Međunarodnom pravu kao država. Dakle, kao država, iz tog Ugovora o sukcesiji. Možda znate, ali se ne ponašate kao da znate, dopustite. Dakle, s punim pravom smo došli dotle da je ova imovina, imovina države Bosne i Hercegovine. U međuvremenu, nije donesen zakon po kome će se imovina dobijena sukcesijom dijeliti drugčije nego što piše u Ugovoru o sukcesiji. O tom, po tom, ako bude donesen i kakav bude donesen, tako ćemo ga primjenjivati. I još jedna informacija koja je došla do mene iz Predsjedništva, jeste da zemljište koje je predmet ove odluke, uopće ne spada u kompleks kampusa, nego graniči sa njim. Kampus nema ništa sa ovim zemljištem, samo graniči. Toliko od mene, hvala.
Zahvaljujem. Gospodin Beriz Belkić, replika na diskusiju gospođe Palavrić, izvolite. 37
Dakle, gospođa Palavrić, mi poštujemo Ustav Bosne i Hercegovine, nije tačno to što vi kažete da ga ne koristimo. Mi ga koristimo. To je jedna stvar. Druga stvar, nije tačno ni ovo što kažete da nema veze sa kampusom. I treća stvar, Klub poslanika Stranke za BiH je rekao da, podržat ćemo zaključak ali tražimo da sredstva idu prema Univerzitetu. Zašto? Zato što je Univerzitet odlukama legitimnih tada organa, stvorio određene pozicije i dobio određena prava. Sada mu ih mi uzimamo, i treba ga obeštetit. I to je sva prića.
Zahvaljujem. Gospodin Filip Andrić. Filipe ja se izvinjavam vama. Gospođa Ljilja Milićević, je li replika? Evo onda ćet ići poslije gospodina Andrića. Molim vas, diskusijom. Gospodin Filip Andrić, zatim gospodin Ivo Miro Jović. Nakon toga gospodin Petar Kunić i nakon toga gospođa Milićević. Izvolite gospodine Andriću.
Ja sam bio prepustio gospođi Milićević ali s obzirom da nema tehničkih problema, ja sad molim nju da meni ustupi. Hvala. Ja uistinu nisam u ovom trenutku kompetentan ulaziti u daljnju sukesiju ove imovine sa razine BiH na republike, entitete ili ostalo. Ko je kakve odluke donosio, ja to ne znam i nisam imao prilike ni upoznati. Ja promatram ovo kao imovinu BiH koju je naslijedila po Ugovoru o sukcesiji bivše Jugoslavije, bivše države. Bosna i Hercegovina je također naslijedila i obveze bivše državei ja mislim da mi kao najodgovorniji ljudi u ovoj zemlji, trebamo pogledati malo i tu stranu. I da ne možemo na ovakav način odnositi se prema imovini BiH zanemarujući obveze BiH. Ja se ponovo moram vratiti na raspravu o Izvješću o unutarnjem dugu, gdje sam spominjao staru deviznu štednju, gdje sam čak i koristio riječi po meni i s pravom da je država opljačkala svoj narod. I red je da vrati opljačkano narodu. Što je oteto, to je prokleto. S toga, predlažem, i nudio sam upravo ovo, kao model za riještavanje pitanja stare devizne štednje, jedan od modela. I ja tražim od Vijeća minsitara da ova sredstva usmjeri u vraćanje stare devizne štednje. Hvala.
Zahvaljujem. Gospodin Ivo Miro Jović ima riječ. Neka se pripremi gospodin Petar Kunić. Molim vas, gospodin Ivo Miro Jović. 38
Hvala lijepo. Uvaženi predsjedatelji, poštovane kolegice i kolege, sa strane gledano, imam osjećaj da raspravljamo u ovom trenutku o dobijenim nekim sredstvima, pa kako ćemo ih rasporediti. Umjesto da razmatramo zakon u kojemu trebamo tek nešto prodati. Ja sam i na Ustavnoj komisiji govorio, pa bih htio neke naglaske iz te moje diskusije na Ustavnoj komisiji i reći. Odužilo se ovo da se riješi pitanje smještaja Veleposlanstva SAD u BiH, u glavnom gradu Sarajevo. Umjesto da svi u svojim mogučnostima doprinesemo što bršem tom riješenju, kako bi SAD u Sarajevu imale reprezentativnu lokaciju, gdje bi mogli izgraditi jedan reprezentativan objekat i ne samo vezan uz Veleposlanstvo, nego i sve one sadržaje koje SAD su činile i čine prema BiH, a po mojim saznanjima u tom već vidim da se koristi izričaj kampus, u tom kampusu veleposlanstva biće smještene i druge institucije i organizacije koje će u mnogome doprinositi daljem i bržem razvoju BiH. Iz iskustva nekih zemalja, bližeg ili daljeg okruženja, neke zemlje su postupile upravo kako se danas razvija, imam osječaj ova diskusija. Odgoditi, prolongirati, sačekati, vidjeti, pa šta bude. I onda su ljudi donijeli odluku, otišli su nekoliko kilometara od centara ali je i politika i pomoć SAD prema tim zemljama otišla nekoliko kilometara u odnosu na njih. Za mene je primarni zadatak, ovdje danas, razgovarati na zadanu temu. Tema je da usvojimo zakon o prodaji zamljišta o kojem je riječ. A onda bih htio reći još neke stvari o tom. Mislim da to ne treba biti upitno i da ćemo mi nadam se donijeti danas pozitivnu odluku na ovakav jedan prijedlog, kako bi mogli odgovoriti prema SAD da se što prije sklopi ugovor i da ovaj dio grada, koji po meni je zapušteni dio grada, postane i svojim izgledom upravo ono što zahtjeva jedan glavni grad evropske zemlje u svom središtu, reperezentativne objekte. Ovdje je bilo govora o tome, ja mislim da je uvažena zastupnica profesorica Hadžiahmetović rekla o Memorandumu. I mislim da on je više unosio zabunu i kod nas na komisiji, ali ja ne bih volio da se i ovdje u nese zabuna. U tom Memorandumu stoji da Sveučilište u Srajevu prodaje, trebalo bi to što se proda da se njemu isplati po 500 maraka po jednom četvornom metru. Pa ako je to 44 tisuće četvornih metara, onda prostom matematikom dolazimo do 21 milion. A ovdje, vidimo utvrđenu cijenu od 12 miliona. Ne samo da bi mi trebali dati ova sva sredstva Sveučilištu u Sarajevu, nego još potražiti toliko sredstava, pa onda izmiriti prema cijeni koštanja koju je odredilo Sveučilište u Sarajevu. Govorim da je to samo memorandum ne može biti memorandum biti jači i snažniji nego što je to zakon i mislim neće biti, nego govorim da on unosi određene zabune ako se na njeg pozivamo. Vidite gospodo, 252 tisuće četvornih metara je ova Vojarna zvana Maršal Tito u Srajevu, 252 tisuće. A od tog dijela izdvaja se 44 tisuće. Ima brate širine, ima prostora, da svatko bude zadovoljan tko je u dosadašnjem vremenu, a evo čuli smo da je Vlada Republike BiH u prijašnjem vremenu ’96. ja mislim godine donijela tu Odluku o pravu korištenja Vojarne za potrebe Sveučilišta u Sarajevu. Tamo su se onda u međuvremenu ili sukladno takvim odlukama, useljavali i drugi korisnici. 39 Po mojim saznanjima, nitko neće biti uskraćen ovom prodajom zemljišta za nastavak svog rada, kada je u pitanju i Sveučilište i kada je u ptianju i evo umjesto SFOR-a sada su drugi tamo vojnici, i neke druge ustanove i institucije. Želim također reći, da kada je u pitanju pozicija, inače visokog školstva, koja se financira na razini županija, u ovom slučaju vlasnik Sveučilišta ovdje je Županija sarajevska. Ja želim reći da bi u tom slučaju dobro masnoj guski namazali vrat. Dok svi drugi sveučilišni centri pate, kako skrajčiti nekako tu plaću, dobro su nam poznati potezi proračunskih sredstava iz Sarajeva. Vidite, samo u prošloj godini, što je lijepo i pohvalno, sa tog proračuna je 3 milijuna sredstava otišlo za opravku kuća povratnicima u Istočnom Sarajevu. Ja to podržavam i čestitam. Ali ja znam da druge županije ne mogu nikako da ono što im je u okviru financiranja dođu do tog da to izfinanciraju. Oni imaju vremena i za šire i za ostatak sredstava. Ja to argumentirano mogu potvrditi i imam takva saznanja o ostatku sredstava na Proračunu Sarajeva. Istina je i to, pred nama je vrijeme kada trebaju sveučilišta da odgovore na pitanja ustroja prema Bolonjskoj i drugim procesima visokoškolskih institucija u BiH gdje zasigurno treba veliki, veliki novac. Je li pravi način danas, ja ponavljam, možda ću i ja zapsti u tu zamku pa govoriti o tom novcu, smatram, da je uvažena zastupnica Leho dobro rekla. To su sredstva Proračuna BiH i neka ostanu predmetom razgovora za neku drugu prigodu. A mislim da bi najpoštenije bilo izmiriti obveze prema onim ljudima od kojih je ukradeno. Nitko to još nije razmišljao u vlasti, ali ja smatram da bi ovo mogao biti početak jedne nepoštene stvari prema građanima BiH gdje su oni pokradeni i nećemo od ove države nikad i buduće ili bilo ćega u građanima stvoriti sigurnost za ulaganja za štednju jer su do sada niz puta izvarani. Evo, bio bi jedan početak, ..... zanemariva su sredstva, to bi bilo možda 0,01% od ukupnih sredstava koja su samo u Federaciji, jer su ovo sredstva BiH. Znači, zanemariva ali možda krenuti i kazati, evo ima nade. Nada postoji. Hvala.
Zahvaljujem. Gospodin Petar Kunić, neka se pripremi Ljilja Milićević, konačno. Ja joj se izvinjavam. Vi ste gospodine Durakoviću nakon toga slijedeći, bićete prozvani.
Pa dobro, moja su razmišljanja na tragu mog prethodnika, da zaista odluku vjerojatno trebamo donijeti, no međutim, istina ima ovde malo prečice, ima ovde malo spornog, kako je rekao gospodin Špirić, formalno-pravno postavlja se pitanje. I sama Ustavna komisija kada je raspravljala vjerojatno nije ušla podrobnije u suštinu ovog problema. Naime, nesporno je da je BiH titular, nosioc vlasništva imovine, dakle i da se pojavljuje kao subjekt koji prodaje tu imovinu. No, međutim, ova ptianja se regulišu zakonskim propisima i tu nema dileme. Čak se u Odluci spominje da je to opšti akt. Odluka kao odluka može biti opšti akt, ali u funkciji razrade pojedinih odredaba zakona a nikako kao opšti akt koji reguliše neka prava i obaveze. Može se pojaviti pojedinačni akt, pa stoga ovu odluku treba smatrati pojedinačnim aktom u konkretnom slučaju, nikako opštim aktom. Hvala. 40
Riječ ima gospođa Ljiljana Milićević. Neka se pripremi Nijaz Duraković.
Hvala gospodine predsjedavajući, cijenjene koleginice i kolege. Čitajući zaključak koji smo dobili od predsjedavajućeg Savjeta ministara, gospodina Terzića, i Prijedlog odluke o prodaji nepokretnosti, vidimo ustvari, meni ovdje nije sporna potreba, a izgleda da bi mi bili riješeni svih problema da je ovdje pisano, da mi ustupamo nepokretnost, je bi mi to usvojili ima sat vremena. Nama je izgleda problem, kad dobijemo neka sredstva, šta ćemo s njima. U Prijedlogu odluke o prodaji nepokretnosti, nije ispoštovan zaključak od gospodina Terzića gdje on predlaže, znači da se Odlukom utvrdi način na koji će se utrošiti dobijena sredstva. U ovom Prijedlogu koji sam ja dobila, nije predviđen taj način, znači ovdje kako će se. Ja bih voljela pod jedan, da se ovdje je prisutna gospođa iz Pravobranilaštva BiH, pošto nismo svi bili na Komisiji, možda mi pričamo i međusobno razmjenjujemo mišljenja o nekim stvarima, gdje možemo dobiti tačnu informaciju, pa ne bi bilo potrebe za diskusijom za gubljenjem vremena. To prvo. Drugo, voljela bih da nam ministrica Marić kaže, na koji način planira da obuhvati ova sredstva u Budžetu, kakav je stav Vijeća ministara, odnosno Ministarstva finansija i trezora. Jer, vjerujte nikoga od viška glav ne boli. Izgleda, nas jedino boli glava od 12 miliona i 800. U tom smislu, bih volila da se da riječ ako je moguće, ljudima iz Pravobranilaštva i iz Ministarstva finansija. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Ta riječ je već nuđena. Ljudi su ovdje, ali mogu se javiti naravno. Gospodin Nijaz Duraković. Neka se pripremi gospodin Tihomir Gligorić.
Ja ću samo ukratko rekapitulirati ono što se već čulo. Naime, u vezi ovog prostora bivše maršalke već usvojen regulacioni plan i mi smo onda ga i pokazali, oni ovjerili od nadležnih organa itd. itd. Ali ono što je bitno na kantonalnom i federalnom, te državnom nivou, donesene su sve odluke, valjane odluke, prije svega one koje se tiču formiranja tog tzv. kampusa. I gospodinu Joviću da kažem da je upravo ideju o tom kampusu pokrenula američka politika, američka ambasada uz podršku svih da kažem vodećih zemalja EU iz razloga koji ću kasnije reći. I da je sve to rađeno upravo uz saglasnost sa svim američkim ambasadorima od rata na ovamo do danas. I da je onda se nadošlo na ideju, sobzirom da su procjene američke politike da je ambasada u Alipašinoj ulici prilično nesugarna, da bi trebalo iskoristiti to i uz neka i sigurnosna pravila i međunarodne konvencije da se naravno treba odvojiti jedan značajan da kažem metarski, ili šta ja znam prostor, da se odvoji taj kampus i drugi objekti koji su tamo predviđeni, ne samo univerzitetski kampusi. I dakle, tamo se već nalaze tri fakulteta, tamo se nalazi univerzitetska biblioteka koja je, vi znate potpuno izgorila. Kada vi kažete recimo s pravom je li da bi ta sredstva trebala vratiti onima od kojih su oduzeta, slažem se, a najviše oduzeto u 41 univerzitetu u Sarajevu. Sjetite se samo koliko je dana gorila Vjećnica i koliko je miliona knjiga u njoj izgorjelo i kakvo je kulturno blago u njoj izgorilo. Da je 80% najmanje na 80% svih fakulteta, visokih škola, klinika itd. izgorjelo ili je potpuno devastirano ili i razrušeno itd., onda je to jedan od načina da se to vrati onima čije je to bilo vlasništvo. Ali dobro, tamo je i sada nelegalno se nalazi SFOR. Odluka koja je donesena u svemu ovome je odluka na legalne, legitimne Vlade Republike Bosne i Hercegovine. Ne znam, vi ste pravnici, dosta vas ovdje ima, žao mi je što je Suada otišla. Ne znam da li se pravo može primjenjivati retroaktivno i da li se nešto što je davno doneseno i gdje su već i uložena znatna materijalna sredstva, gdje su već uložena, naročito u Univerzitetsku biblioteku, u Centar za mir u Saobraćajni fakultet u Fakultet za kriminalistiku itd., sredstva koja su to i fakulteti samim dijelom finansirali, dijelom od međunarodnih donacija, dijelom itd. da se sada sve dovodi u pitanje. I na kraju krajeva kada se pozivate na Bolonjsku deklaraciju, volio bih da kada smo raspravljali o toj bolonjskoj deklraciji da ste tako imali visoki mišljenje o njoj pa bili principijelni u donošenju, odnosno obaranju Zakona o visokom obrazovanju. Hvala.
Zahvaljujem. Replika gospodin Ivo Miro Jović. Kratko.
Ja se ispričavam uvaženom zastupniku, ali je neprimjerno obračti mi se u riječima svoje diskusije i cijelu diskusiju konotirati na moje ime. To je neprimjereno i mislim predsjedatelj je mogao davno to reći.
govori s mjesta ne razumije se
Pa ovaj ja ne želim nikako shvaćati, nego doslovno kako sam shvatio. Ja ni riječ nisam rekao Republici Bosni i Hercegovini, jer ona je, ja sam samo rekao da je ona donjela odluku ne postavljajući upitnim i da mi se ne stavlja u moja usta što nisam ni mislio ni rekao. Drugo, danas su ovdje izrečene velike riječi i misli o Ustavu Bosne i Hercegovine, upravo o principima, poštujući načela Ustava, Zakon koji je bio nakaradan i moram reći i ovo imao je elemente rasističkog je ovdje ukinut. Ja nisam za njega glasovao i on je to pokazao Ustavni sud da je on imao tako kako jeste. I pozivati mene kao suodgovornim za to danas proces o visokoškolskom stanju u Bosni i Hercegovini ne stoji, taj proces teče. Kako je ko za njega pripravan, kako je ko za njega opredjeljen ne priječi ga okvirni zakon. Moje su misli bili na donošenje Zakona o visokom školstvu, a ne oni koji se zalažu za Bosnu i Hercegovinu, a da separatne zakone donose. U tome se nismo složili i nećemo se nikada složiti. Moje je bilo da donesemo zakone, ne okvirne, nego zakone o visokom školstvu u Bosni i Hercegovini za cijelu Bosnu i Hercegovinu, da načela vrijede na cijelom prostoru Bosne i 42 Hercegovine, a ne da se separiraju i dijeli Bosna i Hercegovina kako kome pada na pamet. U tome se nismo složili i moja je replika u tom smjeru. Ovdje treba znači donjeti odluku ovu koja je pred nama, a ne da širimo kako ne treba
Zahvaljujem gospodine Joviću.
Ovo je razvodnjavanje.
Zahvaljujem. Gospodin Nijaz Duraković. Odgovor na repliku jel.
Reći ću samo jednu rečenicu. Ja gospodine Joviću se ne slažem utoliko, ja, vi ste rekli da vi se zalažete za Zakon o visokom obrazovanju za cijelu Bosnu i Hercegovinu. Prijedlog zakona jeste bio takav.
Molim vas pažnje malo. IVO
govori smjesta, ne razumije se
Ne morate meni tumačiti.
Zahvaljujem. Gospodin Tihomir Gligorić. Neka se pripremi pravobranilac Bosne i Hercegovine.
Zahvaljujem gospodine predssjedavajući. Dame i gospodo, mislim da su prethodnici davali konstruktivne prijedloge i da mi privodimo ovo kraju. Naravno da je bilo dilema i kod članova Ustavno pravne komisije, ali mi smo dobili jednu dobru argumentaciju od strane javnog pravobranioca Bosne i Hercegovine, pa kada već o tome govorim, pridružujem se gospođi Milićević i onima koji su predlagali evo i sam predsjedavajući je rekao da bi bilo dobro da čujemo mi i usmenu argumentaciju, pored ove pismene pisane koju smo mi dobili da na taj način poslanici, ako eventualno imaju dilemu se na taj način znači dobro informišu. Mi smo pretpostavili unutar Ustavno-pravne komisije da će biti određenih dilema i predložili smo Pravobranilaštvu da na ovoj sjednici se pripreme i da isto tako kao što su objasnili to članovima Ustavno-pravne komisije to urade i danas na sjednici. Suvišno je govoriti da SAD su značajan saradnik i partner Bosni i 43 Hercegovini. Evo moj kolega kaže, najznačajniji, slažem se i na taj način kao što je to i u drugim zemljama riješeno da oni imaju ambasade na najreprezentativnijim mjestima u drugim državama, sasvim je normalno da to bude i u Bosni i Hercegovini i da je to smatramo obostran interes. Kao član Ustavno-pravne komisije sam dobio znači određenu argumentaciju u smislu da je zadovoljena procedura. Na tome sam insistirao i tamo i danas ovdje da je dobro i zbog SAD i Bosne i Hercegovine da je ispoštovana procedura. I ona je zaista hronološki objašnjena ovdje i u ovoj pisanoj formi, a istovremeno je moguće da Parlament pojedinačnom odlukom to pitanje riješi, zato što nedostaje trenutno zakon koji reguliše ovu oblast. Tako da smo proceduru i sve ono što je na raspolaganju kako u prethodnom postupku i mi danas u završnici ustvari imamo. I ovim završavam, a to je da smo došli u situaciju da raspravljamo i o sredstvima. Sasvim razumljivo. Podržavam i ovo što je govorio profesor Duraković i profesorica Azra, takođe ima logike kao što naravno ima i ovo što je gospodinAndrić govorio i Ivo Miro Jović d bi možda bilo ipak bolje da se dogovorimo da nije sporno da ta sredstva su sredstva Bosne i Hercegovine. I pridružujem se ovom prijedlogu gospođe znači Leho kada je rekla da to pitanje trebamo riješiti naknadno, a ne sada da se ispostavi da se mi svađamo zbog možda evo prvih para koja su po ovom osnovu došla prodajom nepokretnosti u Bosni i Hercegovini i da licitiramo različite zahtjeve. Mislim da bi bio bolje da podržimo ovu odluku, a sredstva koja ćemo naknadno dobiti po ovom osnovu i drugom poslije zakonskom da jednostavno napravimo jedan plan, program zajedno sa Ministarstvom financija i trezora kako ta sredstva najbolje upotrijebiti sčime će raspolagati Bosna i Hercegovina. Hvala vam predsjedavajući.
Hvala vama gospodine Gligoriću. Upravo ste dogurali do ovog vremena dozvoljenog za diskusiju. Imamo prijavljenog još jednog poslanika i gospođu Miletić jel tako. Hoćemo li poslanik pa onda gospođa Miletić? Može. Gospodin Jozo Križanović pošto se niko više od poslanika nije javio i daćemo završno gospođi Miletić, pa onda ću ja svoditi kraju. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Prvo želim reći da ja principijelno podržavam donošenje odluke o prodaji zemljišta američkoj, državi Americi za izgradnju njene ambasade. Međutim, naravno da ta odluka implicira određene nejasnoće i ja imam te nejasnoće, posebno i rezerve kada je u pitanju cijena, što možda i ne treba biti predmet ove odluke i skratiću svoju diskusiju nadajući se da ću određene odgovore dobiti od Pravobranilaštva Bosne i Hercegovine. Hvala. 44
Zahvaljujem. Gospođa Miletić. Izvolite, a nakon toga ministar finansija i trezora Bosne i Hercegovine. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsjedavajući, cijenjeni poslanici, ja ću pokušati da iznesem hronološki status predmetnih nekretnina. Bilo je postavljeno pitanje od predsjedavajućeg gospodina Špirića – pravni status nekretnina, po kom osnovu se te nekretnine, odnosno po kom zakonu su te nekretnine postale državna svojina? Naime, prije, ustvari prije '90. godine predmetne nekretnine u posjedovnom listu bile su upisane na, kao u posjedovnom listu, kao posjednik SFRJ, a u zemljišno knjižnom izvatku bile su upisane kao društvena svojina. Znači prije '90. godine, prije rata. Nakon stupanja na snagu Sporazuma o pitanjima sukcesije koji sporazum proizvodi pravno dejstvo od 02.06.2004. godine, predmetne nekretnine postale su vlasništvom Bosne i Hercegovine i to Aneksom A sporazuma. Znači po tojim odredbama tog aneksa propisano je da sva pokretna i nepokretna imovina vlasništvo bivše SFRJ i vojna imovina prelazi u vlasništvo država nasljednica te imovine na čijoj teritoriji se ta imovina i nalazi. Naime, kako sam već rekla te nekretnine su bile državna svojina. Donošenjem Zakona o pretvorbi društvene u državnu svojinu ta imovina je postala imovina, postala državna imovina. Ja moram da kažem da je '96. Vlada Bosne i Hercegovine predmetne nekretnine, odnosno ne samo koje su predmetom prodaje, nego cijeli kompleks koji se, koji obuhvata 90.107 m2 prenjela je na korištenje Univerzitetu u Sarajevu. Znači odluka iz '96. maj samo je preneseno pravo korištenja, da bi imovinsko pravna služba, odnosno nadležni organ opštine Novo Sarajevo donio rješenje, proveo upravni postupak, donio rješenje i u tvrdio da je Univerzitet u Sarajevu i nosilac prava raspolaganja, a ne samo i prava korištenja. Kada su se počele odvijati aktivnosti oko prodaje predmetnih nekretnina, a te aktivnosti je vodilo Ministarstvo inostranih poslova zajedno sa američkom ambasadom, a po tom je i uključeno Pravobranilaštvo Bosne i Hercegovine, ja sam sljedom toga utvrđivala ko i na koji način je upisan kao titular prava raspolaganja, odnosno kao titular prava korištenja u zemljišnjim knjigama. Kada sam u zemljišnjim knjigama utvrdila da se kao titular prava raspolaganja, ili prava svojina vodi Univerzitet Sarajevo, a na osnovu rješenja imovinsko pravne službe koje, po mom mišljenju je bilo nezakonito, jer imovinsko pravna služba nije mogla donjeti takvo rješenje iz razloga što univerzitetu Vlada Bosne i Hercegovine nije prenjela pravo raspolaganja, nego samo pravo korištenja. Sljedom toga krenuli smo u aktivnosti u provođenju upravnog postupka da bi se to 45 rješenje koje je nezakonito i poništilo po pravu nadzora shodno Zakonu o upravnom postupku i to smo ishodili. U tom upravnom postupku bio je uključen i Univerzitet. On je svjestan greške koja je napravljena u i pred organom uprave Novo Sarajevo i zemljišnjim knjigama, naravno zemljišne knjige su pisale, izvršile upis na osnovu tog rješenja i to rješenje je poništeno i kao titular prava raspolaganja upisana je, postala je država Bosna i Hercegovina i to rješenje datira od 21.07.2004. Ja moram da kažem da Univerzitet, a ovdje je bilo postavlja se, ustvari čula sam iz diskusija poslanika da je Univerzitet i vlasnik predmetnih nekretnina. Vlasnik predmetnih nekretnina je isključivo država Bosna i Hercegovina, isključivo, isključivi nosilac prava svojine. I kao nosilac prava svojine, shodno članu 3. Zakona o svojinsko pravnim odnosima koji je važeći, koji smo preuzeli. Ona može da tu nekretninu prometuje, drži ili daje u zakup. Bosna i Hercegovina, evo odnosno pred vama je da li ćete donjeti tu odluku ili nećete. Nosilac prava raspolaganja može da prometuje predmetne nekretnine, može. Nema spora. A što se pak tiče cijene, ovdje je bilo dosta pitanja oko cijene, da li je ona realna. Procjenu tržišne vrijednosti nekretnina je utvrdio relevantna kuća, a to je Zavod za izgradnju Kantona Sarajevo. Čak ona je i niža nego što je prihvaćena od strane američke SAD, ona, utvrđena procjena je 11 miliona 130 hiljada, a mi dobijamo 12 miliona i nešto, 12 miliona i 800, 13 miliona. Molim.
Molim vas nemojte. Dozvolite da gospođa završi za govornicom. Izvolite nastavite dalje.
ne razumije se
Da nisam vas razumjela gospodine Križanoviću.
Da li je u prodajnu cijenu uključena cijena građevinskog zemljišta?
Da uključena cijena uključena gradskog građevinskog zemljišta.
Dobro. Imate li još nešto?
Ništa. 46
Hvala vam lijepa. Ministar finansija i trezora gospođa Ljerka Marić. Izvolite kratko pa da.
Ja vam se zahvaljujem na svemu.
Molim vas malo pažnje.
reda obavljene diskusije. Znači ja bih vas molila da ovu odluku danas usvojimo, evo gospođa je na kraju, pravobranilac je ovo vama iznjela pravno kako mi stojimo. Što se tiče sredstava koja će se ostvariti prodajom ovog objekta, mi zbilja nismo htjeli predlagati raspodjelu tih sredstava, jer smo prvo željeli da dobijemo, da vidimo možemo li donjeti odluku o prodaju ove zgrade. Kao što je komplicirano stanje vezano za Zakon, Sporazum o pitanjima sukcesije, znači vlasništva sredstava, zbilja država Bosna i Hercegovina, sva sredstva su od sukcesije do sada pripadala cijeloj zemlji. Dvije su stvari za mene važne. Prvo je da se donese pojedinačna odluka znači o tome kako će se, koja će se sredstva dobiti. Važno je da se obeštete oni koje mi sada na ovaj načn deložiramo. Znači ima tu par ovih stvari koje u ovom postupku ne smijemo nikako preći preko toga. Trebamo jasno i pošteno riješiti ove odnose sa sadašnjim ovim korisnicima tih prostora, to je jedna stvar, a druga stvar je da se ipak o tome mora donjeti zajednička odluka o rasporedu sredstava. I u tom slučaju znači odluka će biti donesena javno, transparentna i ne bi trebalo biti nikakvih problema glede toga. Znači po meni je važno da se obeštete ovi koji su sudjelovali u tom procesu, ali nismo zbilja ulazili u tu temu dok ne vidimo evo mogućnost prodaje ovog objekta. Hvala.
Hvala vam lijepo. Pošto se više niko ne javlja za riječ, dame i gospodo poslanici, vi ste dobili Prijedlog odluke o prodaji nepokretnosti. Ona ima četiri stava. Molim. Na zahtjev Kluba Stranke za Bosnu i Hercegovinu dajem pauzu od 10 minuta. Molim vas za 10 minuta ovdje u sali da budemo. Dakle u 13 sati da budemo ovdje precizno u sali. 47 [[PAUZA]] Molim vas da zauzmete vaša mjesta. Nastavljamo sa radom. Gospodine, raspravu smo zaključili. Riječ ima gospodin Beriz Belkić koji je tražio pauzu. Izvolite.
Klub Stranke za Bosnu i Hercegovinu je pauzu tražio da bi sebi stvorio mogućnost da vam predloži jedan zaključak. Nažalost nismo mogli tehnički obezbjediti da svi dobijete na klupu, ali je vrlo kratak i ja molim predsjedavajućeg da upozna poslanike sa predloženim tekstom zaključka. Hvala lijepo.
Molim vas lijepo. Dakle, Stranka za BiH predlaže zaključak koji ima dvije tačke. Prvo - Obavezuje se Vijeće ministara da sredstva dobijena prodajom ovog zemljišta usmjeri Univerzitetu Sarajevo u skladu sa postojećim Master planom i regulacionim planom kampusa i pod Dva - Da se pravo korištenja na ostatak zemljišta u kampusu zadrži na Univerzitetu u Sarajevu. Ovo je sve predloženo u vezi predložene odluke o prodaji 44.175 m2 u bivšoj kasarni Maršal Tito američkoj ambasadi. Dakle da ovaj zaključak ima, prijedlog zaključka ima dva stava. Molim vas lijepo, rasprava je zaključena. Mi se sada izjašnjavamo o Prijedlogu odluke, odluke koju smo dobili od Vijeća ministara koja ima četiri stava. Pozivam vas da se pripremite za glasanje. Pripremite se za glasanje, pripremite se za glasanje i glasajte sad. Konstatujem da je Predstavnički dom Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine sa 38 za, bez glasova protiv i sa 1 suzdržanim glasom, 25 FBiH, 13 RS, dakle dovoljna i entietetska većina donio Odluku o prodaji nepokretnosti SAD. Sada, dakle odluka je donesena. Sada stavljam prijedlog zaključka Kluba Stranke za BiH na izjašnjavanje. Prijedlog zaključka. Zaključak glasi, dakle prijedlog zaključka glasi 1. Obavezuje se Vijeće ministara da sredstva dobijena prodajom ovog zemljišta usmjeri Univerzitetu u Sarajevu u skladu sa postojećim Master planom i Regulacionim planom kampusa i pod 2. Da se pravo korištenja na ostatak zemljišta u kampusu zadrži na Univerzitetu u Sarajevu. 48 Pripremite se za glasanje. Ovo je prijedlog Stranke za BiH i taj prijedlog stavljam na glasanje kao jedna zaključak sa dvije tačke. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. - 14 za, 15 protiv, 10 suzdržano. Dakle nema opću parlamentarnu većinu i konstatujem da ovaj zaključak nije usvojen. Na ovaj način smo okončali i petu tačku dnevnoga reda. Prelazimo na šestu tačku dnevnog reda, to je Ad.6. Izvještaj Komisije za ostvarivanje ravnopravnosti spolova o posjetama kazneno-popravnim zavodima u Bosni i Hercegovini u kojima kaznu zatvora izdržavaju žene Komisija za ravnopravnost spolova dostavila je izvještaj 07. januara 2005. godine, a vama je proslijeđen 11. januara. Vidjeli ste da je Komisija posjetila kazneno popravne domove u Istočnom Sarajevu i u Tuzli i snimila stanje i uslove u kojima kaznu izdržavaju osuđena lica sa posebnim interesovanjem za prava i slobode zatvorenih lica i žena. Na kraju izvještaja radi potrebe ujednačavanja standarda izdržavanja kazni u ustanovama na prostoru Bosne i Hercegovine sa evropskim standardima Komisija Domu predlaže usvajanja zaključaka sadržanih u 13. tačaka. Otvaram raspravu o izvještaju i predloženim zaključcima. Izvolite. Gospođa Majkić Izvolite. Dušanka Majkić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsjedavajući, koleginice i kolege poslanici, veoma sam pažljivo pročitala ovaj izvještaj Komisije za ostvarivanje ravnopravnosti polova i mogu da kažem da sam zadovoljna i da im zahvaljujem u dva pravca. U jednom dijelu prvi razlog je sam se upoznala i svi mi nadam se o načinu života i rada žena u ovim specifičnim ustanovama. Drugi dio se odnosi na to što je ovaj izvještaj potvrdio koliko je važno što Bosna i Hercegovina ima dobru institucionalno postavljeno pitanje ostvarenja ravnopravnosti polova i na zakonodavnom i na izvršnom nivou. Ne želim ništa osporiti u ovom izvještaju, ali mislim da bi ga trebalo dopuniti. Dopuna smoje strane odnosi se na materiju koja je vezana za Konvenciju o eliminaciji svih oblika diskriminacije nad ženama, dakle isido izvještaj, Pekinšku deklaraciju, odnosno platformu za akciju, te Zakon o ravnopravnosti polova i u tom smislu predlažem da se postojeći izvještaj dopuni sljedećim tačkama: Prva tačka je tačka 14. kada je u pitanju zakonodavstvo koje prati i po kojem se postupa u izvršenju krivičnih sankcija. Ovdje mislim na Zakon o izvršenju krivičnih sankcija Republike Srpske i Federacije. Potrebno je da se pokrene procedura 49 da se isti usklade sa odredbama Zakona o ravnopravnosti polova u Bosni i Hercegovini, te da se u isti ugrade odredbe koje definišu direktnu ili indirektnu diskriminaciju i nasilje na osnovu pola koji između ostalog podrazumjeva i uznemiravanja i seksualno uznemiranjavanje. Takođe neophodno je da se pokrene inicijativa da se u zakone o izvršenju krivičnih sankcija uvedu obaveze prikupljanja, vođenja i evidentiranja i publikovanja statističkih podataka razvrstanih po polu, naročito o broju osuđenih lica po polu, uzimajući istovremeno i krivično djelo, odnosno kvalifikaciju i dužinu kazne na koju su pojedinci osuđeni, ili osuđene, te starost obrazovanje i socijalno ekonomski status prilikom izvršenja kazne. Statistike takođe moraju upotpuniti se sa podacima o broju pomilovanih lica prema polu, uzimajući u obzir kazneno djelo, dakle njegovu kvalifikaciju, dužinu kazne, starost, obrazovanje i socija ekonomski status, te radni angažman zatvorenika i zatvorenica, takođe razvrstanih po polu i navedenim parametrima. Ja vjerujem da vam je poznato da u ovoj zemlji imamo zaista malo kvalitetnih statističkih podataka i ako ne budemo radili na svim poljima da se dođe do novih statističkih podataka nećemo moći praviti nikakvu dublju analizu. Sljedeća tačka 15. kada su u pitanju statistički podaci, takođe je nužno obavezati kazneno popravne zavode da vode evidenciju zatvorskih službenika, takođe razvrstanih po polu, te njihov hijerarhijski status. Tačka 16. glasi – kada su u pitanju programi i mjere koji su svi državni organi dužni donjeti, na osnovu člana 21. Zakona o ravnopravnosti polova, a koji se tiču poboljšanja položaja žena u oblasti u kojoj djeluju, smatramo da znači da su kazneno popravni zavodi donjeti program i mjere koje će obuhvatiti tri oblasti djelovanja. Dakle u okviru tačke 16. predlažem tačku 16.1. koja kaže - programi, mjere i procedure za sprečavanje diskriminacije po osnovu pola uznemiravanja i seksusalnog uznemiravanja u kazneno popravnim zavodima efikasnih mehanizama za istragu o kršenju ljudskih prava žena počinjenih od bilo kojeg državnog službenika, te kažnjavanje istih po postupku i kaznenim mjerama što će ustanovljenim aktom biti propisanim. 16.2. Programi i mjere za osnovnu edukaciju, odnosno profesionalnu obuku svih službenika kazneno popravnih domova, te medicinskog i drugog stručnog osoblja koje opslužuje ove ustanove o dženderu, međunarodnim aktima i konvencijama iz ove oblasti kao i Zakon o ravnopravnosti polova u Bosni i Hercegovini u cilju poboljšanja položaja žena u kazneno popravnim zavodima, obezbjeđenju ženama osuđenicama pravo na ljudski i human odnos, bez zlostavljanja, te sprečavanje da se u praksi ovih ustanova dešava diskrimancija po osnovu pola, nasilje po osnovu pola, uznemiravanje i seksualno uznemiravanje. Ne trebamo posebno opominjati da se u ovakvim institucijama dešava svašta i da se dešava zakujno od lica javnosti i da na taj dio moramo posebno obratiti pažnju. I na kraju tačka 16.3. Programi i poboljšanje zdravstvenih uslova zatvorenica. Na jednom mjestu kažemo zatvorenice nemaju odgovarajuću stomatološku zaštitu. 50 Ali ono o čemu ni riječi ne pišemo je to da nismo ništa učinili, ili ništa se ne čini na njihovom reproduktivnom zdravlju i zaštiti o seksualno prenosivih bolesti. Tačka 17. se odnosi na to da bi trebalo pokrenuti da entitetska ministarstva zadužena za resors socijalne zaštite i zapošljavanja vezano za ovu oblast trebaju donjeti u najkraćem roku programe za resocijalizaciju osoba koje izdrže kaznu zatvora u kazneno popravnim zavodima u smislu njihovog osposobljavanja, da poslije izdržavanja kazne postanu korisni članovi društva i ne nastave sa kriminalnim aktivnostima, te da imaju mogućnost zaposlenja u određenim oblastima rada, bez diskriminacije zbog činjenice da su ranije bili osuđivani. Na kraju mislim da bi izvještajem trebalo pozvati državne organe na svim nivoima da obezbjede sredstva i osiguraju izvršenje navedene u ovim programima mjera. Hvala vam.
Zahvaljujem gospođo Majkić. Ko dalje želi da govori? Dame i gospodo poslanici, ako se niko ne javlja, gospođa Mubera Ušanović. Izvolite.
Predsjedavajući, kolegice i kolege poslanici, ja sam u toku pauze, kao član Komisije za ravnopravnost spolova uspjela da razgovaram sa predsjednikom Komisije i sekretarom Komisije. Žao mi je što nisam svoje kolege iz Komisije uspjela da obavijestim o mom prijedlogu vezano za jedan zaključak, tiče se drugo zaključka koje je naša komisija donjela, a daću jednu preporuku na osnovu informacija do kojih sam došla juče i provjerom jutros prije zasjedanja, pa se izvinjavam svojim kolegama u Komisiji, nisam ih uspjela obavjestiti što ne obavezuju ako budu protiv ovog mog prijedloga, ja ga povlačim. Drugi zaključak koji je ovdje u izvještaju naše komisije da se apelira, apelira se na iznalaženje mogućnosti osnivanja samostalnih specijaliziranih ustanova za izdržavanje kazne zatvora za žene. U kantonu iz kojeg ja dolazim Bosansko- Podrinjskom u općini Foča Ustikolina u izgradnji je zatvor koji je pod ingerencijom federalnog Ministarstva pravde, izvinjavam se, i taj zatvor je, njegova namjena je bila da se pravi kao muški zatvor zbog promjena i nedovoljne popunjenosti da tako kažem. Kantonalno Ministarstvo pravde je apliciralo prema federalnom Ministarstvu pravde da se izgradi ženski zatvor. Ova je odluka, ja ću vam sada pokušati tami telegrafski vam iznjeti informacije do kojih sam došla. Objekat je u fazi izgradnje. U funkciji je jedan sprat na kojem je trenutno 10 pritvorenika, muških zatvorenika znači. Gornji sprat je neopremljen. Minimalan kapacitet je oko 100 mjesta i van naselja je. Ima 20 duluma zemlje oko samog objekta, oko same ustanove što je i neophodno za ovaj tip ustanova. Ali su neophodna sredstva za završetak ovog objekta. 51 Pa ja sada ajem preporuku da se proširi drugi zaključak Komisije za ravnopravnost spolova, da državno Ministarstvo pravde stupi u kontakt sa entitetskim, prvenstveno federalnim Ministarstvom pravde u cilju iznalaženja sredstava za završetak objekta KPZ Foča Ustikolina u cilju obezbjeđenja boljih uslova za žene koje izdržavaju kaznu zatvora. Hvala.
Zahvaljujem gospođi Ušanović. Ko dalje želi da govori? Ja ovdje imam napisano gospodina Križanovića ako se odnosi na ovu tačku dnevnog reda. Nije. Izvinjavam se. Evo vidite u tome je. Imam napisanu i gospođu Ljiljanu Milićevič. Jeste se vi prijavili? Izvolite.
Ja želim da govorim kao član Komisije i kao neko ko je jedan, znači mi smo Komisiju podjelili u dva dijela, jedni su posjetili ovu ustanovu na Kuli, jedni su bili u Tuzli. Postoje dvije ustanove gdje žene izdržavaju kaznu. Znači mi nismo ovdje imali žena u pritvoru na izdržavanju kazne, 15 žena na Kuli, u Tuzli drugi određen broj žena. Mi smo nastojali da snimimo znači samo dvije ustanove, da snimimo situaciju i da shodno onome što smo vidjeli predložili smo ovdje zaključke. Šta je ovdje, sve što smo mi govorili i gospođa Ušanović, ustvari može se podvesti pod problem koji imaju inaće ustanove gdje izdržavaju muškarci kaznu, a to je šesti zaključak na koji vam posebno skrećem pažnju, gdje kaže – sa ciljem obezbjeđenja dovoljno finansijskih sredstava koja su neophodna za rad ustanova potrebno je veće izdvajanje, a Bosna i Hercegovina u svom budžetu treba da izdvoji određena sredstva, imajući u vidu okolnost da je konstituisan Sud Bosne i Hercegovine i njegovo tužilaštvo i da su oni već stvorili određenu obaveze koje se ne izmiruju. O čemu se radi? Činjenica je da će naše ustanove, već su neki i podigli tužbu protiv Suda Bosne i Hercegovine jer im ne plaća naknadu za ljude koji se tamo nalaze u pritvoru. Radi se o velikoj sumi, o par stotina hiljada maraka. Kada smo mi postavili pitanje u ustanovi, ljudi kažu mi da nemamo tu svoju farmu na kojoj rade ljudi, pa proizvode hranu, kaže duguju nam 500-600 hiljada maraka. Ko duguje? Sud Bosne i Hercegovine. Kako pričati o video nadzoru, tražiti donaciju kada imamo dug države prema tim ustanovama. Znači tu je problem i za Ustikolinu i za ostalo. Prosto radi se o tome što nisu izmirene obaveze za ljude koji se nalaze u pritvoru. Svaki dan se fakturiše, to se ne plača. Oni kažu ne tražimo mi veliku pomoć, mi samo tražimo da nam se plati ono što smo zaradili, pa ćemo mi iznači znači rješenje. Sve što oni budu tražili rješenja i našta ja apelujem da podržimo ove zaključke j to , oni kažu da su u stanju znači da onda finansiraju, da obezbjede video nadzor, da idu polako ka tim nekim evropskim standardima pri izdržavanu kazne, posebno smo akcentovali ovaj put žene. Znači mi smo obišli i vidjeli i kako i konstatovali ustvari kako se liječe žene, pa nam je rečeno da imaju dežurnu službu, ali je to nije adekvatno, ne može imati svaki profil doktora, ali obezbjeđuje se recimo u Kasindolu odlazak kod doktora svih vrsta. Vjerujte nismo mi ovdje pisali da ima i mogućnost frizer dolazi, posjeta frizera i 52 neke stvari koje su za žene specifične. Nije to idealne, ali mislim da je u odnosu na situaciju u Bosni i Hercegovini trenutno na nekakvom nivou koji je bolji kao neko ko je tamo otišao od onoga što sam ja očekivala. Znači trenutno je bolje, ali daleko je od onoga što bi bilo optimalno. Ali trebali bismo podržati zaključke, pogotovo ovaj zaključak osnažiti kojim se kaže neka izmire obaveze prema zatvorima u Bosni i Hercegovini, Sud Bosne i Hercegovine iz budžeta da bi ljudi mogli da rade svoj posao najbolje kako je moguće. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Ko dalje želi da govori? Ja zaključujem raspravu. Budući da smo ovdje imali nekoliko prijedloga novih ja predlažem da zadužimo nadležnu komisiju koja nam je i podnjela ovaj izvještaj da održi još jednu sjednicu, da sumira sve ove nove prijedloge koje smo dobili danas ovdje i da nam predloži eventualna rješenja ili eventualnu dopunu ovoga izvještaja ovdje. Bilo bi pretenciozno kada bi danas mi ovdje pokušavali da na osnovu recimo jedne jako ovako sadržajne i opsežne diskusije gospođe Majkić, ili gospođe Ušanović, ili gospođe Milićević formuliramo zaključke. Zato mislim da je dobro da to uradi Komisija, da to onda imamo na narednoj sjednici, pa ja vas molim da prihvatite ovaj zaključak i da se izjasnite o prijedlogu ovog zaklljučka. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. Konstatujem da je Predstavnički dom Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine većinom glasova sa 32 glasa za i 1 protiv, uz dovoljnu entitetsku većinu i bez uzdržanih glasova usvojio prijedlog ovoga zaključka. Ja se izvinjavam gospodinu Jozi Križanoviću, nisam mogao dati riječ, jer sam već pokrenuo ovaj mehanizam izjašnjavanja. Kasno je to bilo, rasprava je zaključena. Idemo na sljedeću tačku dnevnog reda. Molim. Sedma tačka dnevnog reda je Ad.7. Razmatranje izvještaja, Molim, gospodine Križanoviću ja sam zaključio raspravu i u trenutku kada sam dao signal da se glasa vi dižete ruku. Ne mogu vam dati riječ sada. Ja sam vas prozivao. Kažem, ovdje napisano mi je vaše ime i prezime.
Ja sam morao reagirati na prijedlog vašeg zaključka. Zato sam reagirao.
Otvorio sam raspravu na tu temu.
Ali vi ste predložili zaključak i ja moram reagirati na taj zaključak. 53
Ali trebali ste reagirati dok nisam pokrenuo mehanizam za glasanje. U tome je problem.
Hvala vam.
Hvala vama. Prelazimo na sedmu tačku dnevnog reda, a to je Ad.7. Razmatranje Izvještaja o radu Državne regulatorne komisije za električnu energiju u 2004. godini Poštovane dame i gospodo poslanici, dobili ste Izvještaj o radu Drđavne regulatorne komisije za električnu energiju u 2004. godini. Takođe ste dobili Mišljenje Komisije za saobraćaj i komunikacije koja je kao nadležna Komisija za ovu oblast razmatrala ovaj izvještaj i Komisija u svom izvještaju predlaže da Dom ovaj izvještaj usvoji. Otvaram raspravu. Ovdje imamo i trojicu predstavnika iz Regulatorne komisije. Ja otvarajući raspravu, dakle dajem riječ gospodinu Miloradu Živkoviću. Neka se pripremi gospodin Beriz Belkić.
Uvaženi predsjedavajući, dame i gospodo, kao član Komisije sa sekretarom sam se čuo telefonom i iznjeo svoje mišljenje u vezi sa našim izvještajem komisijskim, tačnije predlogom mišljenja i ako bi hronološki pratili kako su nam dolazili izvještaji od Državne regulatorne komisije za električnu energiju i prvo smo dobili fiansijski plan za 2005. godinu u kome se na stranici 2. finansijski plan 2004. godine 1.583.710 KM u, do kraja 2004. godine potrošilo, odnosno procjena da 1.008.464 marke. Po mojim grubim računicama to je negdje oko 500 hiljada maraka razlike, da bi na stranici 6. u tom istom planu finansijski plan 2004. godine napravljena predviđena 1.583.710 cifra, a ne ona koja je potrošena i na tu cifru još dodato 500 hiljada i iznosi za 2005. godinu 2.010.414 KM što ne predstavlja znači povečanje za 126 indeks, nego sa onih 500 hiljada neutrošenih iz prethodne godine je praktično milion maraka više budžeta u 2005. godini. Govorim to zato što su to državne agencije, zato što je neko u ovoj državi dao za pravo da oni koji žive od struje žive dobro, a oni koji se bave recimo zdravstvom ne žive tako dobro iako i jedno i drugo predstavljaju državnu agenciju i državne organe i brinu se o građanima Bosne i Hercegovine, pa sam izračunao da te redovne plate iznose negdje oko 4.500 maraka bruto, bez dnevnica, bez naknada itd. itd. i nemam namjeru da to elaboriram više, nego samo stavljam do znanja da priča o 54 poslaničkim platama, priča o nekim drugim stvarima nikada nisu ovdje došla na vidjelo u usporedbama sa platama u agencijama sa plaćama u sudovima itd. itd. Drugi dokument koji smo dobili je Izvještaj o radu u 2004. godini gdje se navodi u na stranici broj 5. da je tokom 2004. godine DER izdao rješenja kojim se odobrava mehanizam preko granične trgovine, a detaljni mehanizam je stupio na scenu još u martu 2002. godine i Bosna i Hercegovina zbog svoje prirodne pozicije tranzitna zemlja u regiji i CBT mehanizam je upravo omogućava finansijsku realizaciju takve pozicije. Moje pitanje prije tri, ili četiri sedmice, sada se više ne mogu sjetiti je pitanje koliko je do sada Republika Hrvatska dužna Bosni i Hercegovini na osnovu prenosa kroz našu mrežu novaca. Baratao sam sa ciframa oko 100 hiljada maraka mjesečno. Ja ni danas nisam dobio odgovor na to svoje poslovničko pitanje, a nigdje u ovom izvještaju nije napisano da li je do toga došlo, ko je kome koliko dužan i na koji način će se ta potraživanja izvrđiti. U skladu sa svim tim mi smo dobili izvještaj od naše komisije gdje u tri tačke navela mišljenje o ovom izvještaju i eto recimo kaže se u stavu 1. člana 2. činjenica da je Bosna i Hercegovina bila sudionik u energetskom događaju godine 10. oktobra 2004. godine itd. itd. Ja postavljam pitanje čime se to baš nešto hvalimo. Praktično je to Bosna i Hercegovina morala da uradi ako mi mislimo da će jedino Bosna i Hercegovina da ostane crna rupa u Jugoistočnoj Evropi, da će neko iz Londona da dopusti da Bosna i Hercegovina u njoj presječe struju ovdje, da neko ne bi u Londonu imao svjetlo, to su samo naša zavaravanja. Znači to i nije neki veliki događaj. Mislim da je to nešto što je Bosna i Hercegovina morala uraditi. Drugi stav iste tačke da su postignuti solidni rezultati u zapošljavanju i intenzivnoj obuci zaposlenih. Ljudi su radili svoj posao, imaju para. Vidimo čak i viška 500 hiljada im je preostalo, a traže još 500 hiljada. Da su donjeli pravne akte itd. itd.Pa to je posao agencije da donosi akte, statute i mislim ja ne znam čime smo im sada ovdje pohvalili posebno i da u skladu sa Zakonom izvršena je finansijska revizija za 2003. godinu. Molim vas, običaj u ovom parlamentu je bilo kada smo razgovarali o reviziji svih institucija Parlamenta BiH i Predsjedništva kada vidimo revizorski izvještaj za prethodnu godinu, to znači 2004. godinu pa da mi kažemo da na osnovu tog finansijskog izvještaj znate mi podržavamo vaš o radu izvještaj itd. itd. tako da je sasvim suvišno da raspravljamo o izvještaju o radu o 2004. godini, ako nismo dobili finansijski izvještaj o reviziji njihovog poslovanja, pa da ne bude poslije Parlament BiH je usvojo izvještaj o radu, znate, a revizijom su pronašle ovakve ili onakve nepravilnosti pa da mi kažemo znate mi to nismo znali. Da vas i podsjetim da, koliko znam međunarodne organizacije, da li to FOR ili ko je ušao u elektroprivredu Republike Srpske i mislim da traži podatke o poslovanju i EFT-a u Bosni i Hercegovini i u trgovini struje itd. itd. da na osnovu toga i ti podataka dobijemo, možemo da raspravljamo o radu ove agencije i moj prijedlog je znači u svjetlu svega ovoga što sam iznjeo da znam da je vjerovatno i u Zakonu o Agenciji dužnost Agencije da podnese izvještaj itd. itd., da ova skupština primi k znanju izvještaj o radu i da zaključkom traži se da se o ovome raspravlja kada se dobiju podaci o mom poslaničkom pitanju, o revizorskom izvještaju za 2004. godinu i o izvještaju, ja ne znam ko sada provodi istragu u Bosni i Hercegovini o trgovinama 55 struje i svim uvezanim u to strujno kolo, nakon toga da mi raspravljamo ponovo kao tačku dnevnog reda. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Živkoviću. Gospodin Beriz Belkić. Neka se pripremi Sead Avdić, nakon toga gospodin Jozo Križanović.
Evo ja ću vrlo kratko u ime Kluba poslanika Stranke za BiH, dakle imam dva komentara i par pitanja. Dakle prije svega podržavamo ovaj koncept izvještavanja, odnosno sam način pravljenja izvještaja i ja se iskreno nadam da je ovo početak razbijanja stereotipa o načinu izvještavanja. Vrlo je korisno ovo na marginama samog izvještaja, ove porukice koje imaju edukativan i da tako kažem vrlo rezimiran sadržaj koji pomaže čovjeku da neke stvari razumije. Dakle jedna vrsta priznanja za sam koncept i način kako je izvještaj iskreiran. Pitanja su odprilike sljedeća. Ja nisam siguran da li komisija može dati meritoran odgovor, bio bi sretniji da su ovdje ljudi iz resornog ministarstva i trebalo bi da ih interesuje rasprava o ovom izvještaju sa stanovišta ukupne problematike. Dakle pitanje je da li Bosna i Hercegovina kasni sa reformom elektroenergetskog sistema sa stanovišta sposobnosti Bosne i Hercegovine, da bude ravnopravan član energetske zajednice Jugoistočne Evrope. Dakle, tu mislim na onu prenosnu kompaniju, na one još segmente koje smo, NOS itd. Dakle, nisam siguran da li komisija ima mandat i može li u cjelini odgovoriti na ovo, ali bio bih vrlo zahvalan da nas kratko informira, to je jedno. Drugo, kad je riječ o reviziji, ja ne mogu da se sjetim da li je komisija izuzeta od državne revizije i možda bi bilo bolje i preporučujem, ja ću to na komisiji da iznesem, bolje je i da vašu komisiju poslove revizije vrši državna komisija i uštedjet ćemo, a dovesti vas u isti položaj sa ostalim korisnicima Budžeta BiH. Dakle, moja vam je preporuka, odnosno Kluba da ubuduće koristite, odnosno da državna revizija vrši nadzor nad finansijskim poslovanjem komisije. Jedno, ovako, ja sam ga i nagovijestio u raspravi o Zakonu o poštama, volio bih čuti vaša iskustva, šta smo to dobili vašim smještajem u Tuzli? Hvala lijepa.
Zahvaljujem gospodinu Belkiću. Gospodin Sead Avdić. Neka se pripremi gospodin Jozo Križanović. 56
Hvala gospodine predsjedavajući, Dame i gospodo poslanici, moj pretnodnik mi je dosta toga uzeo iz diskusije, ali još jednaputa da ponovim. Objektivno, mora se istaći jednostavno svojevrstan, originalan, metodološki pristup sa ovim izvještajem. Ovo je neuobičajeno i možda je dobro, jednostavno kao uzor jedne agencije da na ovakav način prezentira svoj izvještaj. Znači, u tom kontekstu, mozaik ovog izvještaja stvarno je neuobičajen i, jednostavno osvježava uopće dokumente koji su u parlamentarnoj proceduri. To je jedno. Pod dva, mislim da ova regulatorna agencija dokazuje opravdanost teze ovog parlamenta i jednostavno strategija toga to je decentralizacija državnih agencija širom BiH i to nije sporno. Znači, po licenci na razvoj itd. Ono što bih ja slično pitao kao i kolega Beriz jeste. Da li bi bilo problema sa aspekta izmještanja regulatorne agencije, recimo iz Sarajeva u Tuzlu, sa aspekta informacijskih, komunikacijskih tokova, prostornih, tehničkih, ekonomskih itd. U ovom izvještaju nisam naišao na to i to je dobro. Znači, vi pokazujete ovim izvještajem da lokacija regulatorne agencije u Tuzli je, relativno dobro pogođena i da nema nikakvih problema s aspekta funkcioniranja. Imali smo više puta discipliniranje ovog parlamenta u smislu promjene lokacije i vi to dobro znate. Pod tri, da ovaj izvještaj ne bi ostao ovako sa jednom tezom koja mu može oduzeti dio ovih komplimentara, to je na predzadnjoj stranici, piše ovako. Rad Državne regulatorne agencije, koja u uspostavi agencije ima jednu ... odvijao se u odgovarajućoj saradnji sa Ministarstvom vanjske trgovine i ekonomskih odnosa BiH. Pazite ovo, kroz rad u radnoj grupi elektroenergetskih regulatora i ... gdje to imamo sa našim ministarstvom i sa našim vijećem ministara da se sarađuje kroz međunarodnu grupu i da je to prevashodno jednostavno prioritet i nastavlja se dolje normalno, treba biti pošten pa nastaviti ovaj tekst. Ja sam stao na mjestu koje meni odgovara, a koja ... uz adekvatno učešće u realizaciji razlilčitih projekata, koji u funkciji uspostave regionalnog tržišta. Znači, rečeno je šta je pozicija Ministarstva vanjske trgovine itd. i, u tom kontekstu sigurno da Ministarstvo vanjske trgovine, ja bih rekao je, nadležno ministarstvo ovoj regulatornoj agenciji u tom kontekstu treba definirti oblike saradnje, koji su primjereni poziciji ministarstva.
Gospodin Jozo Križanović ima riječ. Neka se pripremi Ruža Sopta.
Zahvaljujem. Moram reći da dio izvještaja o radu ove regulatorne agencije, podržavam zajedno sa izvještajem naše komisije. Međutim, polazeći od toga i shvaćajući da je financijski izvještaj i finsijski plan ove agencije za ovu godinu, sastavni dio toga. Ja bih želio da se kritički osvrnem na nekoliko brojki iz tog plana. Dobrim dijelom o tome je govorio kolega Živković. Ali, ja bih ovdje izvukao jedan zaključak, da, zaista mi imamo jednu situaciju da pri 57 novoformiranim agencijama imamo nekontrolirano stanje utroška sredstava. Ja se slažem da to nisu budžetska sredstva i da mi nemamo utjecaja, ali u konačnici se radi se o državnim sredstvima, državnim parama. I, koliko se vidi iz ovoga, nije uopće problem za agenciju, koliko treba iz elektroprivreda da dobije svoje troškove. Ja sam napravio jednu analizu, koja pokazuje sledeće. Samo za plaće i naknade plaća 20 ljudi u ovoj agenciji će utrošiti milion i sto sedamdeset hiljada maraka što po čovjeku iznosi 58.500. Dakle, to je gotovo 60.000 maraka. Uporedbe radi, mi smo usvojili Budžet za ovu godinu i niz institucija vrlo važnih u BiH, po ovom kriteriju kad se uporede, one su tri, do tri i po puta manje po ovoj stavci. Ja imam ovdje podatke, ne bih vas želio zamarati, za regres svaki zaposleni će dobiti 2.000 maraka regresa. Po svakom zaposlenom će biti 1.600 maraka telefona. Svaki zaposleni će imati 2.000 maraka za svoje usavršavanje, da ne govorim o dnevnicama itd. Dakle, ja sam uočio da je stvaro prekoncipiranje ovog financijskog plana bio problem kako na kamariti, kako rasporediti te pare koje u neograničenim količinama stoje na raspolaganju i kako ih razliti po ovim stvkama. Dakle, da skratim, frapiran sam ovakvim odnosnom agencije. Možemo to uporediti sa Arhivom, sa institutima našim, koje smo formirali za standard i mjeriteljstvo itd. sve važne institucije, sa Sudom, sa Predsjedništvom, to su odnosi dva i više puta. Prema tome, da skratim, ja neću moći prihvatiti ovaj dio i zalagat ću se za zaključak, da se sugerira ovoj našoj agenciji da ona ovo popravi u skladu sa stanjem u zemlji i bar nekakvim orjentirima, koje mogu uzeti od institucija BiH. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodinu Križanoviću. Gospođa Ruža Sopta ima riječ.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući, Kolegice i kolege, ja ću se pridružiti kolegama prethodnicima koji sus podržali ovakv način izvješćivanja o poslovanju državnih institucija. Međutim, ono što su kolege isto istakle, ja ne mogu podržati, da mi kao parlament nemamo nadzora nad financijskim poslovanjem ovih institucija. Ja u istinu ne znam, je li to propust u Zakonu o Državnoj regulatornoj komisiji ili je u nečemu drugom, gdje je Zakon o reviziji, provjerila sam u stanci i znam da Državna regulatorna komisija nije vršila revizija državna kod nje niti je naša komisija za finansije i proračun polagala nekakvo pravo, odnosno niti je stvorena obveza da oni dostavljaju, da se dostavlja revizija, državna revizija da vrši uvid u finansijsko poslovanje ove institucije. Drugo, držim pomalo ne primjereno da se u ovom izvješću izvjestitelj obazire na revizijsko izvješće neovisne kuće i komentira revizijsko izvješće, umjesto, dobra je praksa, da se mišljenje revizora prilaže uz ovakva izvješća, ako se hoće informirati o revidiranju finansijskog poslovanja tih institucija. Zato ja ne znam da li mogu pod 58 ovom točkom ili ću to ostaviti za sledleći put, bih pokrenula inicijativu da sve instituicije, a to sam uočila u Zakonu o poštama, gdje smo isto uočili da pošte, nije definirano u Zakonu o poštama da državna revizija ima nadležnost u revidiranju finansijskog poslovanja te institucije, gdje smo djelovali amandmanima i popravili. Ako je to u svim institucijama, koje su osnovane poslije Zakona o reviziji, o utemeljenju državne revizije, da bi trebalo jednostavno djelovati ili uzmi od toga zakona ili ostalih zakona, kako bi sve institucije stavljene pod nadležnost državne revizije. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospođi Sopta. Da li se još neko javlja za riječ? Da li iz Komisije neko želi da uzme riječ? Gospodin Mirsad Salkić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, poštovani zastupnici, prije svega zahvaljujem se na pozitivnim i negativnim komentarima. Ja sam i bez jedan dio pitanja bio sebi pribilježio, znači i bez ovakvog načina komuniciranja, u vezi zahtjeva da se neke stvari pojasne, ali ću, ipak, sada probati da pratim izlaganja, odnosno pitanja poslanika i da dam određenje odgovore. Prije svega, napominjem mi smo u obavezi prema Zakonu o prijenosu i regulatoru sistema električne energije, znači, zakona koji tretira naše osnivanje i naš rad, obavezni da do kraja novembra mjeseca Parlamentu dostavimo na uvid naš finansijski plan, odnosno Budžet, a do kraja decembra za prethodnu godinu, dostavimo izvještaj o radu. Ta dva dokumenta mi smo dostavili i jedan i drugi na vrijeme i uradili smo ga na način kako to zakon propisuje. Ne prateći sada primjedbe i pitanja zastupnika, želim dvije do tri stvari da napomenem. Prvo, nedavno je usvojen, ako se ne varam Zakon o finansiranju, odnosno o finansiranju i načinu finansiranja institucija Bosne i Hercegovine i on tretira i način donošenja Budžeta regulatornih komisija i, to će, vjerovatno biti nakon donošenja podzakonskih akata, vjerovatno biti primijenjeno za formiranje budžeta u ovoj, za narednu godinu, odnosno 2006. godinu. Znači, mi smo ovo, sve što smo radili uradili u skladu sa Zakonom koji tretira naš rad. Sledeća stvar, vama je vjerovatno poznato, ova komisija je, praktično, formirana, odnosno odluka je donesena 2002. godine, 2003. godine sredinom smo imenovani nas trojica komisionara, koji se svake godine mijenjamo kao predsjedavajući i tad smo praktično 2003. godine, negdje u ljeto nas trojica počeli raditi. Što se tiče 2003. godine, praktično, mi imamo revizorske izvještaje, ali on tretira samo jedan mali dio troškova, koji su bili obuhvaćeni negdje krajem 2003. godine. Za 2004. godinu, tamo je neko i spomenuo, mi smo prve uposlenike uposlili negdje u avgustu 2004. godine. Znači, troškovi su praktično počeli se ostvarivati u drugoj polovini 2004. godine. Koliko ja znam Državna revizija još uvijek nije počela raditi reviziju 2004. godine. Što se nas tiče, mi očekujemo i mi smatramo i poželjnim i ponašamo se tako da očekujemo sutra kada Državna revizija počne obilaziti,odnosno 59 kontrolisati institucije, da će pod njihovom kontrolom biti i Državna regulatorna komisija. Koliko ja znam do sada još se nije počelo raditi na reviziji finansijskog plana za 2004. godinu ni u jednoj državnoj instituciji, onoliko koliko ja pratim u štampi. Znači, onog momenta kad revizija dođe mi smo, apsolutno spremni i očekujemo da revizija dođe. Jer, pazite, mi se nećemo kriti iza toga. Knjige su čiste i mislim da se ponašamo onoliko koliko mi smatramo u skladu i sa zakonima i sa situacijom koja je trenutno tu. Mala opaska. Kad je u pitanju budžet, odnosno finansijski plan za 2000 i ako je danas rasprava o izvještaju, ali možemo i obje stvari dofatiti. Znači, mi nismo imali prave pokazatelje kad je u pitanju 2004. godina da bi se poredili sa 2005. i zbog troškova i zbog prostora, kojeg smo, praktično zakupili negdje ljetos u Tuzli i zbog broja uposlenih i zbog svih troškova koji su bili, zato je tamo u uporedbi davan je finansijski plan, koji je isto tako rađen na način koji nije imao nikakve istorijske vrijednosti iza sebe. Tek bi plan za 2006. godinu, mogao biti referentni plan, gdje ćemo moći od prilike izmjeriti i troškove naše i planirane nekakve aktivnosti za narednu godinu i, iz tog razloga je bilo ovo poređenje ovako kakvo jeste. Po zakonu isto tako, sva prenešena sredstva iz prethodne godine ulaze u budžet za narednu godinu i time se umanjuje regulatorna naknada, koja je ... odnosno regulirane kompanije plaćaju ovoj komisiji. U tom smislu će ta naknada biti daleko manja u ovoj godini nego što je bila u prethodnoj godini. Ima još određenih stvri, a ja mislim koliko danas ulaziti u taj dio, recimo broj uposlenika, plan je rađen u odnosu na 22, eventualno planirana su još možda dva uposlenika, određeni troškovi su bili situirani tako kako jesu, ali možda sada u ovom, na nekakakv način odgovor na pitanje koja su postavljena, možda se dotaknem opet. Mislim da sam donekle ovo na pitanje gospodina Živkovića u jednom dijelu dao odgovor, znači, kad je u pitanju ovih petsto hiljada, milion, znači, mi smo postavili procjenu izvršenja plana, ali smo kad smo planirali uzeli plan iz prošle godine, koji, opet nije adekvatan za praćenja, zato što smo u punom kapacitetu počeli raditi negdje u drugoj polovini 2004. godine i nismo to mogli pratiti. Ja ću uzgred samo spomenuti, činjenica da su naše plaće, prosječne plaće ne onoliko koliko je rečeno, ali opet se pojavljuju 22 uposlenika, tamo u troškovima imaju neka sredstva koja su predviđena i korištenja automobila i već kako ide, ali je činjenica, ja neću kriti to, to su prosječne plaće koje su veće nego što je to situacija u državi i u mnogim, ne u svim, ali u ovim mnogim institucijama i u privredi BiH, ali su one isto tako, čini mi se negdje na nivou sektora, znači elektoprivrednih djelatnosti, gdje se tu negdje pratimo i da su po našoj ocjeni adekvatne kvalifikacionoj strukturi i stručom profilu ljudi koji rade na ovom poslu. Dalje, spomenuo se CBT mehanizam. Uzgred samo da kažem, tamo je rečeno da je 2002. godine u Evropi taj mehanizam se počeo spominjati, on je u probnom radu bio 2004. godine, znači, kako se to kaže u prvih šest mjeseci je rađen samo obračun, nije zaživio, virtualnim period. On je, praktično počeo sa radom negdje sredinom 1.jula 2004. godine, u situaciji kad mi nismo imali uposlenika, pa smo se nas trojica uključili i za Jugoistočnu Evropu, ovaj mehanizam je počeo sa primjenom u drugoj polovini prošle godine u 2005. i ja moram reći da su rezultati koje ostvaruje naš sektor, sad neću govoriti koje elektroprivrede, koji subjekti Elektroprivrede, ali naš 60 sektor je ostvario određena sredstva, mislim negdje oko 300.000 eura je pozitivno za kompletan sektor. Taj mehanizam je i u Evropi i u Jugoistočnoj Evropi, jer ovo je mehanizam Jugoistočne Evrope, znači, nešto što je živo, što se svake godine dopunjuje i mijenja i on se dograđuje, očekuje se pozitivni ishodi, kad je u pitanju ovaj mehanizam. Pitanje duga Hrvatske za provoz itd. ja moram prvo rećio i ako bih znao neke podatke, mi kao komisija nismo ndležni za taj dio. To su nadležne elektroprivrede koje su radile. Činjenica u CBT mehanizmu ima u početnoj fazi je bilo određenih problema kod primjene mehanizma, ali, vjerovato u ovoj godini će svi ti problemi biti prevaziđeni. Bitno je da je sada situacija daleko bolja. Ja moram sad reći jasno to je moja ocjena. Ja sam na nekakav način se doticao ovog sektora i ranije.Usvajanjem CBT mehanizma i sutra ulaskom u ovu evropsku zajednicu Jugoistočne Evrope, izbjeći ćemo situacije da nam u jednom i drugom dijelu Evrope, da dolazimo u situaciju da naši privredni subjekti imaju zatvorena vrata kad je u pitanju provoz ili prenos električne energije. Ja pamtim da je to bila situacija kako prema Sloveniji, isto tako dole prema Crnoj Gori i Albaniji i na ovaj način smo to izbjegli i kvalitetno uradili, odnosno ne mi uradili, mi smo samo pristupili tom mehanizmu i mislim da ga mi odnosno operator ovaj ZEKS koji će prerasti u operator sistema i tri elektroprivrede, pošto još uvijek nije prenosna kompanija, o kojoj ću poslije nešto reći, nije formirana, uspješno rade i mislim da je to nešto što je pozitivno za Bosnu i Hercegovinu, pogotovo nakon resinhronizacije ovog kompletnog uvezivanja dvije zone i ja, bez obzira na sve, moram reći da je, ipak, da je to velika stvar koju su činile ne mi kao regulatorna komisija nemamo neku zaslugu za to, nego oni ljudi koji su se bavili tim poslovima, to su tri elektroprivrede. Izvinjavam se, malo ću pratiti ova pitanja. Znači, još jednom pocrtavam za sva pitanja koja su navedena i ovo što ja čitam u štampi, što su kontrole, ako se ne varam u Trebinju i ono je bilo ranije u Sarajevu i u Mostaru, to nije nadležnost ove komisije. Mi ćemo punu nadležnost dobiti nešto malo kasnije, odnosno već je sad imamo u jednom dijelu, ali ćemo je dobiti nakon usvajanja ovih akata, o kojima ću sada govoriti. Na pitanje gospodina Belkića. Da li kasnimo. Pazite, mi kasnimo i da je Elektroprenosna kompanija i operator sistema, što je obaveza prema ona dva zakona koja su usvojeni, mi kad je u pitanju reforma ovog sektora kasnimo. To je definitivno. Na sreću, ili na žalost, nismo jedini u ovom regionu, ali bojim se zbog nekih stvari da bi mogli ostati onda i zadnji, ali definitivno kasnimo, jer je, da samo govorim o tom formalnom dijelu kad je u pitanju formiranje prenosne kompanije i operatora sistema, što je trebalo učiniti u skladu sa zakonom, koji je usvojen na ovom parlamentu, već je kašnjenje toliko da ja mislim da se već međunarodni član onaj koji odlučuje trebao uključiti, nažalost zbog određenih inercija, čini mi se da se to još uvijek nije desilo. Znači, to će dovesti do određenih kašnjenja, kad je u pitanje uključivanja, našeg uključivanja u tržište Jugoistočne Evrope. Ja koliko imam informacija taj ugovor, taj memorandum će prerasti u obavezujući ugovor. On je trebao biti usvojen u decembru, potpisan pa u martu, mislim da je sad informacija da će biti u junu ove godine i on je tamo dao određene rokove. Mislim da nama kao državi i sektoru elektroenergetskom, odnosno energetskom sektoru je veoma bitno pristupiti tome i uraditi stvari koje moramo uraditi, da bi bili ravnopravni i punopravni članovi te zajednice, jer je to prvi korak i, bez obzira bili mi članovi Evropske unije ili ne bili članovi Evorpske unije, ali kroz energetski sektor, mi ćemo vjerovatno u rok negdje od tri godine, postati članovi evropske zajednice u tom dijelu i vjerovatno će to biti sektor koji će prvi ući u 61 tu porodicu evrospku, bez obzira da li ćemo biti u formalno-pravno članovi Evropske unije. Pored tih poslova, mi imamo još stvari koje su bitne kad je u pitanju ovaj sektor i ulazak u ... prvo je pitanje, spomenut ću akcione planove, ali neću ih spominjati uopšte u političkom smislu, nego u pitanju obaveza koje su nastale iz tih planova kad je u pitanju na nekakav način definisanje u ostatku etri elektroprivrede pozicija dijelova porizvodnje i dijelova distribucije. Znači, u ovom momentu ne gorovim uopšte o bilo kakvom fizičkom razdvajanju. Ja govorim samo u definisanju položaja, što je jedna veoma bitna pretpostavka da se ove stvari urade. Dalje, mi imamo problem gas i ako je ova komisija, po sadašnjem zakonu, ona je nadležna za električnu energiju. Međutim, Triti ...zajednica koja formira ona tretira i gas i el, energiju i pod hotno, ukoliko želimo da budemo oper ravnopravni članovi članovi, moramo pristupiti izradi i pripremi određenih zakona, koji će definisati i poziciju gasne privrede u BiH. Moram reći, nakon ovih iskustava koje imamo sa el. energijom, po mojoj ličnoj procjeni to bi trebalo da bude dosta lakši posao, jer imamo jednim dijelom uhodano, vjerovatno će svugdje takva situacija, vjerovatno će ove regulatorne komisije biti te koje će biti nadležne i za gas, jer su to obično komisije koje su nadležne za energiju, znači, uključivo za sada energiju i gas, a ostaje sad pitanje organizacije sektora i to je nešto što moramo učiniti prije, odnosno u BiH uraditi da bi bili, opet kažem, ravnopravni članovi ove energetske zajednice Jugoistočne Evrope. Kad već govorim o tom dijelu, opet dostizanja, odnosno ispunjenje tih reformskih zadataka, ostaje još pitanje, kad su u pitanju ove regulatorne komisije, vi znate da mi imamo tri komisije koje djeluju, znači, dvije entitetske i državnu, koje imaju svoje nadlenosti, ali ima jedan segment koji se prepliće, na način tako reći i to ćemo morati sad, vjerovatno i koristeći sva zakonska rješenja na nekakav način prevazići. To je u pitanju trgovina. Kad je pitanju distribucija, proizvodnja, prenos, to je, po prilično čisto i tu nemamo problema. Međutim, kad je u pitanju trgovina, jer se uvodi novi sistem, tu ima određeni preklapanja i ako nešto ne učinimo, bojim se da ćemo doći u situaciju da sad opet mi hoćemo i ako nešto ne učinimo, bojim se da ćemo doći u situaciju da mi opet kao jedini sektor u BiH nećemo imati jedinstvenu postavku u BiH, nego da ćemo, recimo, imati situaciju da nam se jedan te isti privredni subjekat morati javiti na dva mjesta, recimo za dozvole za trgovinu. Mislim da ćemo to kao jedno kratkoročno rješenje prevazići i bez izmjena zakona, da možemo naći zakonska rješenja za to, a poslije ćemo vidjeti kako se stvari odvijaju. Pitanje koje je postavio gospodin Belkić i gospodin Avdić je dao odgovor, pa meni je sad veoma teško komentarisati, pitanje sjedišta u Tuzli. Mislim da je veoma teško meni to komentarisati iz nekoliko razloga, osim razloga, ja sam iz Sarajeva i kad sam se prijavio za komisiju, sjedište je bilo u Sarajevu. Da se razumijemo, nikada sjedište, nikada Komisija nije promijenila sjedište, jer Komisija nije ni počela sa radom u Sarajevu, znači, ona je prvi put kad je, uslovno rečeno registrovano, jer još uvijek nije registrovano zbog ne donošenja onih zakona, znači, mi smo počeli sa radom u Tuzli. Znači, malo je meni teško, mogu biti subjektivan govoriti o tome. Prvo, nemamo nikakvih problema u Tuzli, da se razumijemo. Našli smo adekvatan prostor, iznajmili smo ga, malo smo u neko pravo vrijeme možda i došli. 62 Komunikacijski vozimo svi, malo je više vožnje da se razumijemo. Ne govorim o nama trojici, pazite, jer uvijek bi dvojica komesionara vozila, tako da to nije bitno i meni to, apsolutno nije bitno. Međutim, kad su u pitanju svi nekakvi skupovi, sve ono što mide malo se više vozi. Drugo, obezbjeđenje odgovarajućeg kadra je dovelo do toga da imamo određenih povećanih troškova. Moram ovdje napomenuti bilo je, ja se izvinjavam malo sam duže govorim, evo,probat ću malo skratiti, pokušavam da odgovorim na svako pitanje. Mi smo u komisiji ...
Jednom se u toku godine pojavi čovjek u Parlamentu i važna je tema, a prvi je izvještaj, zbog toga ja ne reagiram, a jeste malo duže. Ja vas molim ako možete da pokušate ... što je ostalo da kažete, ali budući da je prvi put i da je jednom godišnje, nema smisla da vas prekidam.
A, da napomenem, mislim da je veoma bitno, da smo se mi uspjeli i u Tuzli, vjerovatno bi to bilo negdje drugo, uposliti ljude, aposlutno u skladu da popisom '91. znači sa onim ustavnim odredbama, gdje je, neću reći u jedan procenat, ali da je od prilike nacionalna struktura potpuno zadovoljava kad je u pitaju popis '91. godine. Kažem, bilo bi vjerovatno neke stvari lakše uraditi, da je sjedište Komisije u Sarajevu, zbog puno stvari, ali ne stvara to nama poteškoće i velike probleme u daljem radu. Više nam stvara možda ove nedosljednosti kad su u pitanju odnosi ova tri zakona. I, probat ću još samo kratko neke stvari reći, ne sve. Znači, tamo na strani 8. ono je bio jedan zarez, znači, mi ostvarujemo saradnju pa smo naveli ovo, ovo, ono se kroz ne odnosi da mi preko međunarodnih institucija imamo saradnju sa Parlamentom, možda se tako shvatilo, kažem da se sad ne vraćam pitanje ... mi smo finansijski plan dostavili. Po novom finansijskom zakonu o finansijskom poslovanju državnih institucija, mi ćemo se, aposlutno, ponašati, a to podrazumijeva da će naš budžet biti podložan dostavljanju Ministarstvu vanjske trgovine, ako se ne varam, nadležnom ministarstvu, koje će davati svoje komentare. S druge strane očekujemo državnu reviziju. Onog momenta kada se državna revizija pojavi, kad da svoj izvještaj, onda će biti normalno javno i transparentno, a ovaj revizorski izvještaj, nezavisne ... mi ćemo njega u skladu sa zakonom i dalje raditi, on će biti objavljen u Službenim novinama. On tretira 2003. godinu, kada mi, praktično, nismo imali neke velike aktivnosti. Evo, kažem, malo sam i odužio. Pokušao sam da kažem ono što sam mislio i što ste pitali, zahvaljujem na pažnji.
Zahvaljujemi ja vama gospodine Salkiću. Da vidimo prvo koliko ima prijavljenih za diskusiju, da se dogovorimo oko daljnjeg rada. Današnja sjednica nije imala pauzu od početka pa do sada, osim pauze od deset minuta. Da vidimo, hoćemo li napraviti sad pauzu? Ne možemo završiti za posla sahata. Vi ste imali mogućnost svi da izađete izlazili ste i niste dolazili ovdje. Ja sam pratio koliko je potrebno za 63 ručak, a ljudi su radili ovdje za ovim stolom. Ja ne mogu nigdje maknuti. Ako možemo završiti za pola sata, onda možemo nastaviti. Ko ima prijavljen za raspravu? Gospodin Živković, ali molim vas dajte sad da skratimo i gospođa Milićević.
Uvaženi predsjedavajući, dame i gospodo, Da se zahvalim gospodinu Salkiću na vrlo korektnom iznošenju svega onoga što se ovdje tiče. Mislim da, ipak, kao Parlament trebamo da primimo k znanju ovu informaciju, a ne da usvajamo bilo kakvu informaciju i da zaključak koji sam vam dao, znači, da napismeno dobijemo o svemu ovome što smo razmišljali. Volio bih, znate, da imamo napismeno da mi kažete da nije u vašoj nadležnosti ko prodaje, odnosno ko naplaćuje prenos struke kroz mrežu BiH, da znam koga da pitam. Jer, tri mjeseca ja tražim taj odgovor od Vijeća ministara i oni neće da mi kažeu. Pa bi bilo dobro da mi vi napišete da to nije u vašoj nadležnosti i da BiH nije prošle godine izgubila toliko para samo na tome. Isto tako, vjerujem da bi voljeli i drugi poslanici koji se zalažu za decentralizaciju da napismeno imaju to da Tuzla nije, odnosno da BiH ništa nije izgubila time što je Tuzla dobila središte itd. Tako da ja insistiram da taj moj zaključak se stavi na glasanje. Hvala.
Nemate potrebe insistirati. Sve što ste kazali bit će u zaključnoj raspravi stavljeno pred ovaj parlament. Gospođa Milićević.
Ja želim da zamolim kolege i koleginice da se izjasnimo o jednom zaključku, koji bi, u stvari, gdje bismo mi predložili da Ured za reviziju BiH, državni ured za reviziju, kao što radi sa ostalim, da uradi reviziju poslovanja ove komisije, Državne regulatorne komisije za električnu energiju, s tim, ne samo za 2004. nego da dobijemo jedan blic izvještaj i za 2003. od kad je počela da radi ova komisija. Iz kog razloga? Iz prostog razloga, ako ovdje mi dobijemo izvještaj o poslovanju pa finansijske planove i to red bi bio da dobijemo od revizora koji radi za sve ostale. Takav izvještaj, da ga dobijemo i za DERK. Treba da se izjasnimo.
Zahvaljujem. Ko dalje želi da govori? Gospodin Jozo Križanović.
Ne znam da li je bio registriran prijedlog prijedlog mog zaključka da ovaj dom, obzirom da nema isključivu nadležnost, ovo usvojiti ili odbiti, ja sam sugerirao da usvojimo zaključak, kojim se preporučuje Regulatornoj agenciji za el. energiju da revidira svoj plan za 2005. godinu i da ga uskladi sa ekonomskim stanjem u zemlji i odgovarajućim institucijama u BiH. 64
Ko dalje želi da govori? Želi li još neko da govori na ovu temu? Dobro. Zaključujem raspravu. I, sada ulazimo u fazu izjašnjavanja. Dakle, ovako, radi se izvještaju o radu Državne regulatorne komisije za električnu energiju i Parlament po zakonu ima obavezu da razmatra ovaj izvještaj i da ga usvoji ili ne usvoji. To je, dakle, jedna stvar. Ali, gospodine Salkiću, ja imam sasvim drugačije instrukcije. Šta ste htjeli reći vi Salkiću?
/Ne čuje se izlaganje/
... ma odlično. Olakšali ste. Molim vas sekretaru. U redu, zahvaljujem se. Dakle, po zakonu Parlament prima na znanje ovaj izvještaj. Ja imam ovdje informaciju da po zakonu, evo, gleda se zakon. Ja bih molio sekretara Doma da uzme riječ.
Ja se izvinjavam što uzimam pravo predstavnicima Regulatorne komisije da daju svoje mišljenje, oni su i kompetentniji od mene, ali ja sam dužna da vam kažem sljedeće. Prema članu 4.10. Zakona o prenosu regulatoru i operatoru sistema električlne energije. Prvo, Regulatorna komisija dostavlja svoj finansijski plan i on se dostavlja Parlamentu isključivo na uvid. Da smo izvršili tu obavezu govori taj podatak, da smo svim poslanicima dostavili na uvid finansijski plan, odnosno zakon kaže budžet za 2005. godinu, nismo nikakvih ideja imali oko toga da stavljamo to na dnevni red. To je sad jedna činjenica, koju trebaju poslanici da znaju. Druga stvar je sledeća. Prema istom članu zakona, znači, Regulatorna komisija za električnu energiju, najkasnije do 31.12. svake godine, dostavlja Parlametnarnoj skupštini BiH i nadležnom ministarstvu, to je Ministarstvo spoljne trgovine svoj izvještaj o svojim aktivnostima za odnosnu godinu. Molim vas lijepo. Naše pravilo ponašanja u Parlamentu je do sada bilo sledeće. Ako imamo informacije o bilo kojim aktivnostima organa koji mi kontrolišemo i koje mi imamo neke vrste nadzorne funkcije, a to je u ovom slučaju ova regulatorna komisija. Mi smo informacije primali k znanju. Ukoliko je neko od ovih organa, znači, koje mi, nad kojima mi imamo nadzornu funkciju, mi smo te izvještaje do sada usvajali. Da ne pravimo, sutra ćemo doći u situaciju, pa ćemo opet neke izvještaje primati k znanju, neke ćemo usvajati itd. Moramo imati jedinstven pristup ovom pitanju. Po meni je, ja sam obavila razgovor i sa sekretarom Regulatorne komisije i htjela sam njegovo mišljenje oko ovog pitanja, šta učiniti za ova dva dokumenta. 65 Meni je, zaista, zbog nedorečenosti zakona, ja nekad dolazim u situaciju da ne znam šta da uradim sa materijalom koji je meni dostavljen. Ja cijenim da se o tome treba očitovati i svaki put koristim priliku, ako je nešto na uvid da se dostavi, ako se radi o informaciji da se dostavi, ako se radi o izvještaju da se prihvati. Ne sporim ni činjenicu ako se Dom izjasni oko toga, pošto zakon nije precizan, znači, on nije rekao, on je rekao dostavlja se Parlamentu, ali nije rekao da ga usvoji. Ali, nije rekao ni da ga ne možemo usvojiti. Zato je precizno rekao kod finansijskog plana, da je finansijski planj konačan dokument, da se dostavlja na uvid poslanicima i da će kao takv biti objavljen u Službenom glasniku. Ja mislim da sam ovo ispravno interpretirala odredbe zakona, ne sporim volju Parlamenta kako će se opredijeliti o ovom pitanju. Hvala vam lijepa.
Ja se zahvaljujem sekretaru Doma. Ja mislim da je sada jasnije, evo ima stručnjak koji je potvrdio ono o čemu sam ja govorio. Mi trebamo glasati o izvještaju Regulatorne komisije. Međutim, ovdje ima nekoliko zaključaka, koji su, ja sam primijetio tri prijedloga zaključaka. Jedan prijedlog je, idem po hronologiji onako kako su podnošeni je, prijedlog gospodina Milorada Živkovića u kojem se kaže, da se u skladu sa provedenom raspravom na 51. sjednici i zahtjevima i pitanjima poslanika, zadužuje se DERK da dostavi dopunjenu informaciju o radu do kraja marta 2004. godine. To je, dakle, njegov prijedlog, zatim imamo prijedlog gospođe Ljiljane Milićević, koja kaže da predlaže da državna revizija uradi reviziju svih finansijskih izvještaja od osnivanja, dakle, svih godina za Državnu regulatornu komisiju. I, ima prijedlog gospodina Joze Križanovića, u kojem se predlaže da ova državna regulatorna komisija korigira svoj finansijski plan za 2005. godinu, koliko sam ja uspio da razumijem prijedlog gospodina Križanovića. I, vidite sada ovako stvari stoje.
... nema niko pravo, pa čak i Parlament kad je riječ o reviziji, tražiti mimo redovne revizije tražiti specijalnu ako je neće platiti itd. To je posebna procedura traženje specijalne revizije. To u budućnosti, to može u budućnosti.
Jeste li završili gospodine Belkiću? Nemojte više rasprave, dozvolite mi sad da zaključimo ovu tačku dnevnog reda, glast ćemo. Poštovane kolegice i kolege. Ova dva zaključka, koji se odnose na moguću reviziju i zaključak koji se odnosi na moguću korekciju finansijskog plana agencije, odnosno komisije nisu nespojiva i o njima se može izjašnjavati nakon što se izjasnimo o samom izvještaju. Međutim, ovaj zaključak koji predlaže da se u skladu sa raspravom zadužuje DERK da dostavi dopunjenu informaciju o radu DERK-a do kraja marta 2004. godine, govori da se, on je ne spojiv sa ovim izjašnjavanjem i o njemu se moramo prvo izjasniti, nakon toga predlažem da se izjasnimo o samom izbještaju, a poslije izvještaja da se onda izjašnjavamo o ova dva prjedloga zaključka kojeg su predložili gospođa Ljiljana Milićević i gospodin Jozo Križanović. Ja sam objasnio sada. Ja bih stavio ovaj izvještaj, ali onda činim ovaj zaključak bespredmetnim kojeg je predložio 66 gospodin Živković i konsultovao sam se malo sa sekretarom u tom pravcu i ovo je moje mišljenje i sekretarovo mišljenje, pa ako možete prihvatiti, ja bih onda postupio ovako kolege. Možemo li onda ovaj redoslijed prihvatiti da krenemo? Molim vas lijepo. Pripremite se za glasanje. Glasamo o prijedlogu gospodina Živkovića. Dakle, koji glasi, da se u skladu sa provedenom raspravom i zahtjevima i pitanjima poslanika zadužuje DERK da dostavi dopunjenu informaciju o radu DERK-a do kraja marta 2004. godine, popravite onda 2005. godine. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. 19 za, 16 protiv, 11 iz FBiH, 8 iz RS, usvojen je prijedlog gospodina Živkovića i time ja proglašavam daljnju raspravu i daljnje glasanje bespredmetnim. Mi ćemo, molim vas lijepo, zaključak je jasan. Zadužuje se Regulatorna komisija, Državna regulatorna komisija za električnu energiju da u skladu sa provedenom raspravom na današnjoj 51. sjednici i zahtjevima i pitanjima poslanika, da dostavi dopunjenu informaciju o radu, zaključno sa martom mjesecom 2005. godine, pa ćemo onda to uzeti u razmatranje. Gospodin Salkić traži riječ. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, poštovani zastupnici, u svakom slučaju zahvaljujemo na svim datim komentarima, ali u vezi ovog zaključka, da ipak, dobijemo pismeno pitanja na koja trebamo dobiti ili stenograme ili nešto. Pazite, jer bilo je, ja nisam dalje ulazio u pitanja, nisam komentarisao pitanja koja nisu iz naše nadležnosti, pitanje nadležnosti za trgovinu, za prodaju u nekim ranijim godinama i neka druga pitanja, koja ne dotiču našu nadležnost da nismo bili ni oformljeni u to vrijeme kada je to bilo i ja bih zamolio da dobijemo dokument iz kojeg ćemo vidjeti koja su to pitanja kad je u pitanju izvještaj o radu. Pazite govorimo o izvještaju o radu. Pazite, govorimo o izvještaju o radu. Mi ćemo u svakom slučaju to uraditi. Žao nam je što izvještaj nije prošao, ali nema nikakvih problema da to završimo, ne do kraja marta, nego u daleko, daleko kraćem roku. Zahvaljujem.
Gospodine Salkiću, ja vam se zahvaljujem. Dakle, vaš izvještaj nije propao, dakle, nije da nije prošao. Zaključak je Parlamenta, ja mislim da to nije dobar zaključak, ali ga moram poštovati i ako sam drugačije glasao, ali moram poštovati pošto je to zaključak Parlamenta, da vi dostavite dopunjeni izvještaj do marta 2005. godine. Možete vi početi odmah raditi, dakle, ovdje nije kazano da se odnosi on i na ovu godinu i za mart, nego dopunjen izvještaj do konca marta, pa ćemo, to vam je najduži rok, kako bismo mogli da razmatramo ponovo na sjednici ovog parlamenta, u skladu sa diskusijama i raspravom i mi ćemo se, naravno potruditi, to podrazumijeva i, evo, ja neka sada uđe u stenogram, zadužujem Skretarijat Parlamentarne skupštine da se uz ovaj zaključak vama dostavi kompletan stenogram koji se odnosi na ovu tačku dnevnog reda. 67 Uvažene koleginice i kolege, na ovaj način smo završili 7. tačku dnevnog reda. Prelazimo na 8. tačku dnevnog reda. Ad.8. Davanje saglasnosti za ratifikaciju a) Evropske konvencije o ekstradiciji i, b) Konvencije Vijeća Evrope, Konvencije o pranju, traganju privremenom oduzimanju i oduzimanju prihoda stečenih krivičnim djelima. Otvaram raspravu. Ko želi da govori? Zaključujemo raspravu. Možemo li glasati za obadvije ratifikacije jednim glasanjem. Jeste li za to? Ima li neko protiv, neka se javi? Nema. Konstatujem da smo odlučili da onda glasamo za oba dokumenta. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. Konstatujem da je Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH jednoglasno sa 36 glasova za, bez glasova protiv i suzdržanih i uz dovoljnu entitetsku većinu, dao saglasnost za ratifikaciju a) Evropske konvencije o ekstradiciji, b) Konvencije Vijeća Evrope, Konvencije o pranju, traganju, privremenom oduzimanju i oduzimanju prihoda stečenog krivičnim djelima. Ad.9. Imenovanje tri člana u zajedničku komisiju oba doma, radi postizanja sporazuma o identičnom tekstu zakona o izmjenama i dopunama zakona o Centralnoj banci BiH Postoi potreba za usaglašavanje identičnog teksta zakona o izmjenama i doponama Zakona o Centralnoj banci, budući da je usvojen u različitim tekstovima u domovima Parlamentarne skupštine. U zajedničku komisiju predloženi su: gospođa Fatima Leho, gospodin Nikola Špirić i gospođa Ruža Sopta. Kaže Nikola sve tri dame. Otvaram raspravu. Da li neko želi da govori? Zaključujem raspravu. Pripremite se za glasanje. Idemo na izjašnjavanje Glasajte sad. Konstatujem da je Predstavnički dom Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine, jednoglasno sa 34 glasa za, uz dovoljne entitetske većine, bez glasova suzdržanih i protiv, formirao ovu komisiju u sastavu kako je to predloženo i prelazimo, molim vas vrlo kratko na 10. tačku dnevnog reda. Ad.10. Izvještaj Vijeća ministara – Ministarstva odbrane, o izvršenoj inspekciji kasarne kod Han Pijeska. Pošto nemamo pisanu informaciju, a imamo ovdje prisutnog ministra odbrane gospodina Nikolu Radovanovića, a ta tačka se odnosi na informaciju koju je tražio, koju je Dom zatražio na osnovu zahtjeva poslanika gospodina Milorada Živkovića, pa mi imamo dva načina, ili da zamolimo ministra da nam kaže kratko nešto na tu temu 68 dokle se stiglo u izradi te informacije, budući da smo se mi opredijelili da imamo pisanu informaciju i da primimo tu informaciju o izradi te informacije i da onda na idućoj sjednici to imamo, da nam to stigne do iduće sjednice. Ako možemo to prihvatiti, ja bih zamolio ministra Radovanovića da uzme riječ za govornicom. Izvolite ministre.
Hvala gospodine predsjedavajući, dame i gospodo poslanici, vezano za zaključak 50. sjednice Predstavničkog doma u vezi informacije o umiješanosti vojnih lica u skrivanju lica osumnjičenih za ratne zločine u kasarni Han Pijesak u ljeto 2004. godine, ja želim reći da je na osnovu pisma Visokog poredstavnika od 16. decembra o.g. upućeno ministru odbrane BiH, istraga po ovom pitanju, dvije ukupne istrage o sistemskim slabostima u oružanim snagama sa rokom o dostavljanju ukupnog izvještaja Visokom predstavniku 14. februara. U tom smislu je i ukupna istraga još u toku i namjera Ministarstva odbrane je, da okonča tu istragu u datom roku i da po okončanju ukupne istrage da dostavi informaciju u pisanoj formi Predstavničkom domu Parlametarne BiH. Međutim, imajući u vidu značaj teme, činjenicu da je ova tačka na dnevnom redu i uvažavajući poziciju poslanika, ja smatram obaveznim i u mogućosti da kažem sledeće činjenice u ovom trenutku. Dakle, Ministarstvo odbrane BiH pokrenulo je istragu danja 21.12. izdavanjem naredbe generalnom inspektoru Ministarstva odbrane BiH. Generalni inspektor je dostavio izvještaj ministru odbrane 10. januara i generalni inspektor svojom istragom nije mogao potvrditi navode o umješanosti vojnih lica u skrivanju lica osumnjičenih za ratne zločine u kasarni Han Pijesak u ljeto 2004. godine. 20. januara formirana je komisija od strane ministra odbrane Bosne i Hercegovine za utvrđivanje sistemskih slabosti komande i kontrole nad oružanim snagama BiH i zdatak te komisije, pored drugih elemenata po istrazi jeste, da uvaži nalaze i istrage generalnog inspektora i da elemente iz te istrage, za koje su pribavljeni dodatni podaci, da ih razmotri i uključi u konačni izvještaj. Ova komisja će izvještaj dostaviti ministru odbrane 10. februara i, dakle, 14. februara će uslijediti izvještaj Ministarstva odbrane Visokom predstavniku. Isto tako provodi se i drugi dio istrage, koji je pokrenut ponovo na osnovu pisma i zahtjeva Visokog predstavnika, a koje je pokrenuo komandant evropskih snaga kroz ponovo eksplicitno traženje da Ministarstvo odbrane BiH, dostavi o svim podzemnim vojnim objektima i kompleksima u BiH, sa rokom 23. decembar. Ovi spiskovi su sačinjeni i dostavljeni komandi snaga Evropske unije u traženom roku. Isto tako postoji jedan rok za dostavu informacija o tome koji su vojni objekti potrebni za vojne svrhe, koji se mogu koristiti od onih iz izvještaja do 23. decembra za civilne svrhe i koji trebaju biti zapečaćene. Rok je bio 20. januar i Ministarstvo je u saradnji sa entitetskim ministarstvima odbrane sačinilo ovu informaciju i dostavilo je u roku. 69 Kad je riječ o vojnim objektima i njihovom statusu u roku je sačinjavanje i izrada, formiranja komisija Ministarstva odbrane, entitetskih ministarstava i snaga Evropske unije radi sprovođenja zajedničkih inspekcija i utvrđivanje konačnog statusa. Dakle, da zaključim, mi ćemo 14. februara dostaviti izvještaj Visokom predstavniku, dostaviti izvještaj predsjedavajućem Savjeta ministara i, nakon potvrde od Savjeta ministara i dostaviti informaciju Predstavničkom domu. Hvala vam.
Ja se zahvaljujem, ako ste završili.
Jesam, ako ima nekih pitanja.
Ja se zahvaljujem ministru odbrane Bosne i Hercegovine gospodinu Radovanoviću. Mi imamo, dakle, svoj zaključak. Nema potrebe da otvaramo raspravu, ja bar mislim, jedino ako ima neko pitanje od vas ministru, dok je ministar za govornicom. Pa ako neko želi da postavi pitanje ministru izvolite. Informaciju smo primili na znanje. Ako se niko ne javlja za riječ, onda ćemo mi kad dobijemo ovaj izvještaj, na osnovu ovoga o čemu nam je govorio ministar. Evo, gospodin Živković traži riječ. Molim vas, sjedite malo, moramo omogućiti poslaniku pitanje.
Ja se želim zahvaliti ministru odbrane što je danas došao na ovu sjednicu i dao nam informaciju onakvu kakvu on rasplaže. Naime, želim samo da ga upoznam da naša želja da se ova tačka dnevnog reda donese na sjednici je bila ta, zato što su bile oprečne informacije od strane Visokog predstavnika i od strane ljudi koji su izvršili inspekciju u kasarni Han Pijesak. I, mi smo htjeli da vidimo u ovoj državi ko ne govori istinu. To je bio jedan razlog. Mislim da se ova tačka dnevnog reda koja je danas došla, mogla lakše završiti da je bila bolja komunikacija između Vijeća ministara i Parlamenta BiH, gdje bi se samo jednom rečenicom dalo do znanja da niste u mogućnosti danas da date potpunu informaciju i da ćemo tu infomraciju dobiti 14. februara, time bi svakome od nas, da kažem, uštedilo vremena i mislim da je takva komunikacija mnogo bolja nego na ovaj način da to radimo.
Zahvaljujem. Ministre imate li vi komentara.
Zahvaljujem na ovoj sugestiji i ja se slažem da je ovaj put bio lakši, ali mislim da je korisno i ovo da se čuje. 70
Ministre ja vam se zahvaljujem. Poštovane dame i gospodo, ja na ovaj način proglašavam okončanom i desetu tačku, molim vas ostanite samo malo samo minuta je pažnje, još manje od minute, okončanom 51. sjednicu Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine i želim da vas obavijestim da je Kolegij odlučio da se naredna 52. sjednica ovog doma održi u periodu od 15. do 19. februara, tada imamo neke vrlo važne zakone i planirajte to vrijeme. U to vrijeme će biti sjednica ovog doma. Hvala vam lijepa 51. sjednica je završena. Sjednica je završena u 14,35 sati.