Austatud Riigikogu! Head ametikaaslased! Austatud Vabariigi Valitsuse liikmed! Head infotunni jälgijad! Alustame 5. mai infotundi. Tänases infotunnis osalevad peaminister Kaja Kallas, haridus- ja teadusminister Liina Kersna ja välisminister Eva-Maria Liimets. Head Riigikogu liikmed, viime läbi kohaloleku kontrolli. Kohaloleku kontroll!
Kohalolijaks registreerus 35 Riigikogu liiget, puudub 66.
Tänases infotunnis on igal küsijal aega kaks minutit küsimuse esitamiseks ja vastajal vastamiseks kolm minutit ja kuna on kümme registreeritud küsimust, siis teeme nii, et iga küsimuse juures on üks täpsustav ja üks lisaküsimus. Esimene küsimus. Selle on esitanud Helle-Moonika Helme ja sellele vastab peaminister Kaja Kallas. Teemaks on Riigikogu liikmetele valetamine. Helle-Moonika Helme, palun!
Aitäh, hea eesistuja! Lugupeetud peaminister! Paar nädalat tagasi siinsamas infotunnis küsimustele vastates te ütlesite, et politsei kavandas oma meeleavaldustega seotud tegevused ise. Politseijuht Elmar Vaher on meile kinnitanud, et nemad tuginesid oma tegevuses kapo ohuhinnangule, mis väidetavalt hoiatas ohu eest põhiseaduslikule korrale. Teie olete rääkinud Terviseameti ohuhinnangust, samas Terviseameti peadirektor saatis selle meie fraktsioonile lugemiseks ja ütles, et see ei olnud mingi ohuhinnang, vaid tavapärane olukorra kirjeldus. Elmar Vaher on ka öelnud, et meeleavaldustega seoses moodustati kriisistaap või töögrupp, kuhu kuulusid kapo peadirektor, Terviseameti peadirektor, tema ise, siseminister, tervise- ja tööminister, Riigikogu esimees ja teie kui peaminister. Meie praeguseks teame, et Terviseameti juht selles töögrupis alaliselt ei osalenud. Ta kohtus meiega ja kinnitas seda. Samuti oli meil võimalus tutvuda kapo ohuhinnanguga, mida me ei saa küll üksikasjalikult kommenteerida, aga milles ei ole hoiatust, nagu oleks ohustanud meeleavaldused põhiseaduslikku korda. Siit küsimus. Kui teie väitsite, et politsei tegutses omapead ja teie ei olnud sellega kursis ega andnud ka aktsioonideks heakskiitu, aga nagu ütles Elmar Vaher, olite kaasatud kriisistaabi töösse, siis siit saab teha ainult ühe järelduse: kas valetate teie või valetab PPA peadirektor. Elmar Vaher ütles ka, et teie olite peaministrina teadlik politsei plaanist tarastada Riigikogu-esine plats. Seda kavatseti teha juba 7. aprillil, aga seoses teie valge raamatu esitlusega lükati see päeva võrra edasi. Samas väitsite teie ja väitis ka Jüri Ratas, et teie ei teadnud kogu asjast mitte midagi. Nüüdseks on selgunud, et te kõik eelnevalt teadsite sellest. On selgunud, et parlamendile on valetatud. Miks te olete korduvalt vassinud ja miks on meile korduvalt valetanud ka Elmar Vaher?
Aitäh! Protseduuriline küsimus. Martin Helme, palun!
Ma olen kergelt hädas või segaduses. Meil on tavaliselt ikka nii, et öeldakse küsimuse number ja küsimusele vastaja, peaministri või ministri nimi ja siis me saame oma täpsustava või täiendava küsimuse [järjekorda] panna. Aga nüüd juhtus niimoodi, et inimesed panid ennast kirja juba enne kohaloleku kontrolli ja jäid sinna kirja. Mul oleks palve, et me teeks ikka nii nagu tavaliselt, et lükkame selle järjekorra puhtaks ja siis, kui tuleb vastamise kord, saab igaüks oma kiirusega ennast registreerida.
Aitäh! See on kindel, et kiirus on oluline. Aga ma arvan, et see täpselt nii oligi, nagu te kirjeldate. Vähemalt nii see peab olema. Ma nägin ka, et juba mitu Riigikogu liiget oli ennast registreerinud, aga me ei olnud veel isegi esimese küsimuse juurde läinud. Kui esimene küsimus tuli ekraanile, siis ma arvan, et sealt tekkiski kiirus. Ma usun, et tehniliselt see nii oli. Palun nüüd vastamiseks ... Vabandust! Protseduuriline küsimus, Valdo Randpere.
[[Kaugühendus]] Aitäh, lugupeetud eesistuja! Mina ei taha nüüd väita, et Martin Helme valetab. Ma arvan, et ta ei pannud lihtsalt tähele. Tegelikult oligi asi täpselt nii, nagu teie kirjeldasite, et inimesed panid ennast kirja juba enne küsimuse tabloole ilmumist. Mina nende hulgas ei olnud, aga täpselt sel hetkel, kui teatati, et nüüd on esimene küsimus peaminister Kaja Kallasele, siis ma oma väga kiirete sõrmedega suutsin ennast kõigist mööda rebida ja registreerida, nii et kõik oli täpselt reglemendi kohaselt.
Me võtsime selle protseduurilise informatsiooni teie reaktsioonikiirusest teadmiseks. Läheme nüüd vastuse juurde. Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Rõõm näha, et te olete pärast Riigikogu istungivaba nädalat rõõmsalt tagasi samade teemade juures. Esiteks, ma pole kunagi väitnud, et ma ei teadnud politseioperatsioonidest. Loomulikult politsei andis mulle ülevaateid, igapäevaselt andis ülevaateid, nii et seda ma pole väitnud. Mida ma ütlesin, oli see, et mina ei tee neid otsuseid. Neid otsuseid teeb politsei oma ohuhinnangule tuginedes ja seda on nad ka teinud. Mina olen alati rääkinud politsei ohuhinnangust, ma ei ole rääkinud Terviseameti ohuhinnangust. Terviseamet hindab ohtu nakatumise kontekstis ja ilmselt selle tõttu nad teevad ka politseiga koostööd. Kõik, mida politsei nende meeleavalduste puhul tegi, oli see, et nad tuletasid inimestele meelde neid reegleid, mis on kokku lepitud, ja Terviseamet koostöös politseiga hajutatuse reeglitest [kinnipidamist] ka kontrollis, et viirus ei leviks. Nii et see on selge, et ma pole selles osas midagi sellist väitnud. Loomulikult ma teadsin asjadest. Mis puudutab kriisistaapi, siis kui me räägime tervest kriisistaabist, siis loomulikult on ju peaminister ja valitsus sealhulgas seda kriisi juhtinud. Need inimesed, keda te nimetasite – ma ei tea, mis kriisistaap see on, aga me olime selle info saajate hulgas, kui politsei seletas, mida nad kavandavad, millised on nende ohuhinnangud, kuidas nad kavatsevad käituda. Meie selle informatsiooni loomulikult saime ja seda polegi keegi väitnud, et me poleks seda informatsiooni saanud.
Aitäh! Mart Helme, protseduuriline küsimus.
Härra eesistuja! Kuna te olete vaktsineeritud, siis mul on teile ettepanek: te ei ole enam nakkusohtlik, võtke mask eest ära, on paremini kuulda.
Suur tänu teile selle ettepaneku eest! Läheme edasi. Esimene täpsustav küsimus, Helle-Moonika Helme, palun!
Aitäh! Väga hea! Kui te olite informeeritud, nagu te praegu väitsite, siis te ju ometi andsite ka ise korralduse politseikoerte ja märulipolitsei ja jõustruktuuride kaasamiseks. Ja kui te ei andnud korraldusi, siis meil ei ole tsiviilkontrolli, mis on jällegi veel suurem probleem, aga olgu. Tuletame meelde, et te rääkisite, õigemini õigustasite kindlas kõneviisis politseistruktuuride käitumist, viidates Terviseameti ohuhinnangule. Teame, et see ei olnud absoluutselt põhjendatud viide. Vaher ja Jaani on toetunud kõvahäälselt kapo ohuhinnangule, mille järgi nende sõnul oli oht põhiseaduslikule korrale. Ma ei tea, kas teie olete jõudnud sellega tutvuda või jätkuvalt räägite seda juttu, mida nemad teile on rääkinud, aga kindlasti ei toetanud see selliseid meetmeid ja jõudemonstratsiooni rahumeelse rahva kallal. Veel kord: kogu see tegevuste, põhjenduste ja õigustamiste ajatelg on täis valetamist, vassimist, üksteise vassimiste kinnikatmist, valede varjamist ja see on lihtsalt piinlik. Seda enam, et te olete seda teinud nii avalikkusele kui ka Riigikogus ja Riigikogu liikmetele. Kui Kert Kingo tagasi astus, siis te tegite siinsamas Riigikogus kohutavat mürglit teemal, et valetav poliitik ei saa jätkata ministrina. Nüüd küsimus: kas valetav poliitik saab jätkata peaministrina ja valetav ametnik saab jätkata ameti peadirektorina?
Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Aga te siiski ei ole suutnud kuidagi tõestada, mida ma täpselt valetanud olen. Te küll seda väidate, aga te ütlete, et kui ma olin teadlik, siis ma järelikult andsin korraldusi. Mis asja? Kuulake ennast! Kui antakse ülevaade, siis järelikult ma andsin korralduse. See ikkagi päris õige ei ole. Katsuge püsida kuidagi faktide raames. Politseil on pädevus ja õigus reageerida ohtudele vastavalt konkreetse ohuolukorra vajadustele ja politsei eesmärk antud meeleavalduse puhul oli tagada see, et inimesed osaleksid avalikul koosolekul nakkuse leviku ennetamiseks tehtud reegleid järgides. Selle ülesande täitmisel andis siis Politsei- ja Piirivalveamet ametiabi ka Terviseametile ja loomulikult on Terviseameti ohuhinnangud seotud selle nakkushaiguse leviku tõkestamisega. Politsei ohuhinnangud on seotud sellega, kuidas need meeleavaldajad seal platsil käitusid ja millised olid ohud nendega seoses. Nii et selles mõttes on see täiesti arusaamatu, milles te mind süüdistate. Muideks siis, kui Kert Kingo [tagasi astus], siis see tsitaat, mida me kasutasime, oli Martin Helme tsitaat, kus ta ütles, et valetamisel poliitikas kohta ei ole ja selline inimene peab lahkuma. Küll aga on seda [tsitaati] kasutatud erinevalt. Keegi võiks samal ajal, kui ma räägin, filmida proua Helmet ka. Ta on nii hea näitleja. Küll aga ei ole teie kasutanud samu standardeid kõikide ministrite suhtes. Aga veel kord, politsei lähtus oma ohuhinnangust ja minu meelest tegutses väga pädevalt. Mina olen absoluutselt sama meelt 92%-ga Eesti inimestest, kes usaldab politsei tegevust. Ja politseil oli väga keeruline ülesanne. Nende ülesanne oli tagada, et see meeleavaldus toimuks rahumeelselt, ja minu meelest nad selgitasid, selgitasid ja veel kord selgitasid, kuigi vastaspoolel oli väga palju provokatsiooni, ka teie abiga, aga nad tegid seda tööd väga põhjalikult ja rahulikult. Nii et politseile suur aitäh selle eest!
Nüüd üks lisaküsimus. Valdo Randpere, palun!
[[Kaugühendus]] Aitäh, lugupeetud eesistuja! Hea peaminister! Kõigepealt ma tahan muidugi kinnitada üle teie vastuse Helle-Moonika Helmele selle kohta, kes rääkis Kert Kingost ja valetamisest ja valetamisest kui nähtusest, millel poliitikas kohta ei ole. Tõepoolest, selle tsitaadi autor on Martin Helme. See ei tähenda loomulikult, et meie ei jaga seda seisukohta, aga autoriõigus peab ikka kuuluma õigele inimesele. Ma ei taha isegi korrata seda juttu, mida ma olen siin mitu korda rääkinud sellest, kuidas see politseioperatsioon siin [toimus] ja kas Riigikogu liikmetele tapmisähvarduste tegemine on oht põhiseaduslikule korrale või ei ole. Minu arvates on. Need rahumeelsed demonstrandid, nagu neid siin kirjeldatakse, tegid tapmisähvardusi Riigikogu liikmetele, kaasa arvatud mulle. Mind ähvardati likvideerida. Nad proovisid tegelikult ka väravast sisse trügida, kui auto sõitis hoovi sisse, ja värav meil teatavasti sulgub küllaltki pikka aega. Nii et siin oli ohuhinnanguid ja ohupilte küll, millest võiks rääkida ja mis võiks olla aluseks politsei sellisele reageerimisele. Aga minu küsimus teile, lugupeetud peaminister, on selline. Täna möödub vist sada päeva teie valitsuse ametisse astumisest. Me teame, kuidas need sada päeva on läinud. Minu arvates olete te väga hästi hakkama saanud, aga ma tahaksin küsida teie hinnangut, mis te arvate, mis juhtub järgmise saja päevaga. Mis juhtub vaktsineerimisega, mis juhtub pandeemiaga? Kuidas suvi hakkab välja nägema? Jagage palun meiega seda visiooni!
Kaja Kallas, palun!
Aitäh selle küsimuse eest! Me töötame pingsalt, et vaktsineerimist kiirendada. Paraku see ei ole alati meie võimuses. Me tegeleme sellega, et saada ka vaktsiinidoose juurde, aga see pole olnud siiamaani väga edukas. Need vaktsiinid, mis meil on olemas, me tahame kiiresti ära süstida nii inimeste kaitsmiseks kui ka selleks, et me saaksime kogu ühiskonda lahti hoida. Praeguseks me oleme juba ligi 400 000 inimest vaktsineerinud. See annab väga suure lootuse selleks, et suvel meil nakatumise numbrid ei tõuse ja me saame ühiskonda lahti hoida. Mis puudutab valitsuse sadat päeva, siis tõepoolest, meie valitsus alustas väga raskel ajal, keset kriisi ja me pidime lisaks saja päeva ülesannetele tulema toime ka kriisi juhtimise ja lahendamisega. Positiivne on see, et nakatumise näit on oluliselt langenud. Selle eest kindlasti suur aitäh kõikidele Eesti inimestele, kes on piirangutest kinni pidanud! Nüüd me läheme järk-järgult edasi ka piirangute leevendamisega. Sellest nädalast jõustusid uued leevendused, aga ma panen kõigile südamele, et neid leevendusi kasutataks vastutustundlikult, et me saaksime liikuda järgmiste leevendustega edasi ja ühiskonna tervikuna avada. Aga suures plaanis on lisaks COVID-ile meil veel sammud, mis me teeme digipöörde jaoks ja mis me teeme rohepöörde elluviimiseks. On erinevad sammud, mis me teeme selleks, et eestikeelse haridusega edasi minna. Neid teemasid on eri ministrite haldusalades väga palju. Valitsuse koostöötahe on väga hea ja ma loodan, et me saame teha otsuseid, mis alati ei pruugi olla küll populaarsed, kuid on vajalikud Eesti ühiskonna edasiviimiseks.
Aitäh! Lõpetan antud küsimuse käsitlemise.
Liigume edasi teise küsimuse juurde, mille on esitanud Helir-Valdor Seeder ja millele vastab välisminister Eva-Maria Liimets. Teemaks on valitsuse välispoliitika. Helir-Valdor Seeder, palun!
Aitäh! Minu küsimus puudutab valitsuse välispoliitika üht suuremat prioriteeti, mille kohta me oleme ka esitanud arupärimise peaministrile ja loodame teda peagi näha siin arupärimisele vastamas. Küsimus puudutab Eesti-Vene piirilepingu ratifitseerimist. Te olete välisministrina Riigikogu ees öelnud, et Eesti peaks ühepoolselt näitama initsiatiivi ja liikuma selle lepingu ratifitseerimise protsessiga edasi. Te olete meie informatsiooni kohaselt seda arutanud ja teinud selle ettepaneku ka oma kolleegile Vene välisministrile. Minu küsimus on kõigepealt, kas see on teie isiklik seisukoht välisministrina või on see Keskerakonna initsiatiiv ja seisukoht või on see kogu valitsuse ühine välispoliitiline prioriteet. Ja teiseks, kas praegune aeg, kus Venemaa on okupeerinud Krimmi ja osa Ida-Ukrainast, kus jätkuvalt Venemaal ei ole tagatud inimõigused, opositsiooni juhte kiusatakse taga, Navalnõi istub vangis, Euroopa Liit rakendab Venemaa vastu sanktsioone, vastastikku saadetakse välja diplomaate ja see puudutab ka Eesti ja Venemaa omavahelisi suhteid, on sobiv ratifitseerimisprotsessiga edasi minekuks? Teie initsiatiivile reageeris Venemaa teatega, et nad ei saada oma delegatsiooni ka soome-ugri kongressile, mis peaks toimuma Tartus. Teine küsimuse pool on, et kas aeg sellisteks initsiatiivideks on üldse sobilik ja kas me riigina ei kaota usaldusväärsust, tõsiseltvõetavust ja oma väärikust, kui me sellises olukorras läheme taolise initsiatiiviga välja.
Eva-Maria Liimets, palun!
Aitäh, austatud Riigikogu liige, selle olulise küsimuse tõstatamise eest! Tõepoolest, 16. veebruaril, kui ma tutvustasin Riigikogule tänase valitsuse välispoliitika prioriteete, siis nende seas ma märkisin ka, et tänasel valitsusel on valmisolek minna edasi piirilepinguga. Rõhutasin ja olen ka sellele ettekandele järgnevalt rõhutanud, et Eesti peab oluliseks, et piirilepingu ratifitseerimisega minnakse parlamentides edasi paralleelselt. Nii et siin ei ole minu meelest võimalik seda käsitleda nii, et Eesti on valmis minema selle lepinguga edasi ühepoolselt. Mis puudutab ajastust, siis ma tutvustasin ettekandes välispoliitika prioriteete ja valmisolekut sellega edasi minna ja see puudutab laiemalt seda, kuidas tänane valitsus välispoliitika teemasid ettevaatavalt nägi. Kui me räägime suhetest Venemaaga, siis tõepoolest on Venemaa suhted Läänega halvenenud ja need on halvenenud tänaseks kindlasti juba üle kümne aasta. Seetõttu võib küsida, millal on hea aeg ratifitseerida Eesti-Venemaa piirileping, mis on sõlmitud juba 2015. aastal või õigemini allkirjastatud 2015. aastal. Eesti jaoks on julgeoleku vaates kindlasti tähtis, et Eesti piir on ratifitseeritud ja selge. Kui me räägime julgeolekust ja teie tõstatatud küsimustest, siis Eesti on olnud äärmiselt järjekindel ja selgesõnaline kõikides nendes küsimustes, mida te nimetasite. Eesti on selgesõnaliselt hukka mõistnud Krimmi annekteerimise, Eesti on avaldanud muret inimõiguste raskete rikkumiste pärast Venemaal, Eesti on ühinenud Euroopa Liidu sanktsioonidega ja tähtsustanud neid ka omalt poolt kahepoolselt, nii et nendes küsimustes on Eesti olnud põhimõttekindel ja jätkab senist poliitikat.
Nüüd täpsustav küsimus, Helir-Valdor Seeder, palun!
Aitäh! Ma tahaksin teie vastust kõigepealt täpsustada. Minu teada sõlmiti Eesti-Venemaa piirileping teistkordselt 2014. aastal, mitte 2015. aastal. Aga nüüd selle järjekindla poliitika kohta mul ongi täpsustav küsimus. Tuletan ajalugu meelde. Piirilepingu arutelul Riigikogus 2005. aasta juunis viidi Isamaa ettepanekul ratifitseerimise seaduse eelnõusse muudatus viitega Eesti Vabariigi õiguslikule järjepidevusele ja Tartu rahulepingu kehtivusele. See, et see on vajalik, oli muide ka õiguskantsleri tolleaegne arvamus. Tähelepanuväärne on, et kokkuvõttes nõustusid selle muudatusettepanekuga kõik Riigikogu fraktsioonid. See oli 2005. aasta leping. Tartu rahulepingu kehtivuse ja Eesti Vabariigi õigusliku järjepidevuse mainimine aga ärritas Venemaad selliselt, et Venemaa võttis oma allkirja piirilepingult tagasi ja leping jäi jõustamata. Teistkordselt sõlmiti Eesti-Venemaa piirileping 18. veebruaril 2014. aastal, aga selles juba Riigikogule esitatud piirilepingu ratifitseerimise seaduse eelnõus ei sisaldunud enam paraku viidet Eesti õiguslikule järjepidevusele ja Tartu rahulepingu kehtivusele. Siit ma ei loe küll Eesti poole tegevuses välja järjekindlust. Minu küsimus on nüüd teile, et kuna te ütlesite, et piirilepingu ratifitseerimisega edasi minemine on valitsuse ühine prioriteet, siis millise lepingu ratifitseerimisega on valitsus otsustanud edasi minna? Kas sellega, mis 2005. aastal sai esialgselt allkirjastatud ja kus oli väga selge viide Eesti õiguslikule järjepidevusele ja Tartu rahulepingule, või 2014. aasta lepinguga, kus sellist viidet ei ole, olukorras, kus Venemaa on seda järjepidevalt eitanud? Olge hea, palun öelge – te olete ju arutanud valitsuses –, milline on praeguse valitsuse seisukoht!
Eva-Maria Liimets, palun!
Suur aitäh ka selle täpsustava küsimuse eest! Eesti valitsus on teinud ettepaneku minna edasi 2014. aastal allkirjastatud lepinguga ja see parlamentides paralleelselt ratifitseerida. Eesti jaoks on loomulikult iseseisvuse aluseks Tartu rahuleping ja see põhimõte ei muutu. Kuid mis puudutab piirilepingut, siis Eesti 1992. aastal vastu võetud põhiseaduse paragrahvide järgi sätestatakse Eesti piir Tartu rahulepingu ja teiste lepingutega. Sellises õigusraamistikus on ka piirilepingu ratifitseerimisega edasiminek asjakohane.
Nüüd üks lisaküsimus. Martin Helme, palun!
Aitäh! Seekord jõudsin. Loomulikult, Eesti jaoks on Tartu rahuleping meie riikluse alus ja see ei muutu, aga probleem ei ole ju selles, et ta meie jaoks seda on. Probleem on selles, et Venemaa jaoks ei ole ja nad põhimõtteliselt kategooriliselt ja väga selgelt kommunikeerivad, et nad ei ole nõus sellise tõlgendusega, ja on lükanud tagasi varasemad kõikvõimalikud katsed kuhugigi nendepoolsetesse ametlikesse dokumentidesse taolist viidet sisse panna. Ehk siis põhimõtteliselt ei ole Venemaa nõus tunnustama meid järjepideva riigina ja sellest hoolimata oleme me valmis tänase valitsuse juhtimisel ära andma oma territooriumit ja koos oma territooriumiga ära andma ka oma järjepidevust ehk siis nõustuma vaikivalt Venemaa tõlgendusega. See on see põhiseadust kahjustav ja riiklust kahjustav poliitika, millele me siin tähelepanu juhime, aga see on tänase valitsuse poliitika. Põhiseaduse §-s 122 on kirjas, mis on Eesti piir, ja kui see uus, sõlmitav piirileping lahkneb sellest, siis ei ole võimalik seda piirilepingut kuidagi ratifitseerida ilma põhiseaduse § 122 muutmata. Ehk ainult ratifitseerimisest ei piisa, peab ka põhiseadust muutma. See peaks olema kõigile nii selge ja nii lihtne, et siin ei olegi vaidlust, seda ei tohiks olla. Aga põhiküsimus antud hetkel on see, et me võisime 2005. aastal, me võisime enne 2004. aastat, kui me astusime NATO-sse, uskuda seda juttu, et meil on vaja piiri, sest see tugevdab meie julgeolekut. Pärast Gruusia sõda, pärast Ukraina sõda, pärast pronksiöid, pärast kõike seda, mis on juhtunud, ei ole nagu mingisugust selget argumenti olnud, kuidas meiepoolne järjepidevuse ja territooriumi äraandmine aitab kaasa meie julgeolekule suhetes riigiga, kes ei austa rahvusvahelisi suhteid. Ma sellele küsimusele tahaks ikkagi vastust saada. Kuidas see meid aitab?
Eva-Maria Liimets, palun!
Tere! Oi, vabandust! Aitäh ka selle küsimuse eest! Kõigepealt Eesti ja Venemaa suhetest. Eestil on 1991. aastal Venemaaga sõlmitud laiapindne vastastikuste suhete tunnustamise leping, mille ratifitseerimise kaudu tunnustatakse ka Tartu rahulepingus sätestatud suveräänsust, nii et selles küsimuses on Venemaa tunnustus meil olemas. Piirileping on teine küsimus, mis vajab eraldi ratifitseerimist, kuna tol hetkel, 1991. aastal, lepiti kokku, et piirilepingu küsimus lahendatakse läbirääkimiste teel ja need läbirääkimised jõudsid tõepoolest esmakordselt kulminatsiooni 2005. aastal ja teist korda siis 2014. aastal, kui püüti jõuda selle pikaajaliselt läbiräägitud lepinguga piirijoone fikseerimiseni. Mis puudutab kahepoolsete suhete madalseisu ja samal ajal ka piirijoone ratifitseerimist, siis antud küsimuses on kindlasti tähtis ikkagi see, et Eestil on piir kindlalt fikseeritud ja mõlema riigi poolt ratifitseeritud ja tunnustatud. Räägime täpselt samast piirijoonest, mille väljaehitamist alustas juba eelmise valitsuse siseminister. Seega on selle piirijoone väljaehitamist tänaseks alustatud, kuid oleks väga hea, kui see oleks ka lepinguliselt ratifitseeritud ja kinnitatud.
Aitäh! Lõpetan antud küsimuse käsitlemise.
Liigume edasi kolmanda küsimuse juurde. Selle esitab Riigikogu liige Jaak Juske ja sellele vastab valitsuse liige haridus- ja teadusminister Liina Kersna. Teemaks on hariduse rahastamine. Jaak Juske, palun!
Aitäh, austatud Riigikogu esimees! Lugupeetud minister! On kahetsusväärne, kui mitte öelda skandaalne, et Reformierakonna juhitav valitsus on alustanud eelarvekärpeid laste arvelt, täpsemini noorte ja laste huvihariduse toetuse kärpimise arvelt. Seoses selle ebavõrdsust tõsiselt suurendava otsusega on mul teile järgmised küsimused. Kõigepealt, miks ikkagi valitsus alustas eelarvekärpeid laste arvelt? Pealegi eks see ole ka otsus, mis suurendab lastega perede ebavõrdsust. Miks niisugune valik tehti? Teine küsimus on see, kuidas Vabariigi Valitsus plaanib tagada nende noorte ja laste kaasatuse huviharidusse, kes seni said huviringis käia selle kõnealuse toetusmeetme abil, mida nüüd kärbitakse? Ja kolmas küsimus puudutab seda, et te olete öelnud, et see kärbe oli vajalik selleks, et tagada õpetajate 3%-line palgatõus. Palun öelge, kuidas te vaatate õpetajatele otsa ja ütlete, et nende palgatõus tuleb laste ja noorte arvelt? Kuidas?
Liina Kersna, palun!
[[Kaugühendus]] Aitäh, hea küsija! Austatud Riigikogu esimees! Hea meelega püüan selgitada. Esiteks, huvihariduse korraldamine on seaduse järgi kohaliku omavalitsuse ülesanne ja ma pean kohalikke omavalitsusi kiitma. Nad on võtnud seda ülesannet väga tõsiselt. Kohalikud omavalitsused panustavad laste ja noorte huvihariduse ja -tegevuse, aga ka noorsootöö ja spordi toetamisse näiteks möödunudaastaste andmete järgi 165 miljonit eurot [aastas]. Kui sealt võtta välja vaid laste ja noorte huvihariduse ja -tegevuse toetamine ja lastesport, siis see summa on üle 100 miljoni. Riik on alates 2017. aastast pakkunud omapoolset toetust lisaks kohaliku omavalitsuse panusele eelkõige kahe eesmärgiga. Esiteks selleks, et parandada huviringide mitmekesisust, ja teisalt selleks, et parandada kättesaadavust, millele teie viitasite. Kui vaadata selle raha kasutust, siis enam kui 60% sellest rahast on läinud just eelkõige huviringide mitmekesistamisele ja veidi enam kui 11% sellest rahast on läinud kättesaadavuse parandamiseks. Kui vaadata veel andmeid, siis iga aastaga on taotlejate arv vähenenud. Vähenenud on nii huvikoolide arv kui ka kohalike omavalitsuste asutuste arv, kes on toetust taotlenud. Ma rõhutan, et riik ei võta seda toetust ära, vaid me vähendame seda toetust, sest on olnud näha, et kohalikud omavalitsused saavad [huviringide korraldamisega] hästi hakkama ja ka järgnevatel aastatel kohaliku omavalitsuse maksutulubaas kasvab. Näiteks järgmisel aastal kasvab maksutulubaas üle 60 miljoni,. Nii et ma usun, et ka see debatt on näidanud kohalikele omavalitsustele, kui oluline on huvihariduse ja -tegevuse toetamine, ja kuna nende eelarved kasvavad, siis ma usun, et kõiki neid tegevusi, mida on riigi toel algatatud, piloteeritud ja mis on ennast tõestanud, saab jätkata.
Austatud Jaak Juske, nüüd on nii, et teie täpsustav küsimus palun!
Austatud proua minister! On elementaarne, et kui riik ja valitsus plaanivad niivõrd olulist eelarvekärbet, siis tuleb see eelnevalt ka omavalitsustega läbi rääkida. Seda valitsus teinud ei ole ja nii on väga suur risk, et sajad noored jäävad uuest aastast ilma huviringis käimise võimaluseta. Minu teine küsimus puudutab õpetajate palka. Tõepoolest, valitsus on teatanud, et õpetajate palk järgmisel aasta pisut suureneb, 3% võrra. See on kahtlemata parem kui senine otsus, mis õpetajate palgad külmutas. Samas on meil sõlmitud ühiskondlik kokkulepe, mille järgi pidi juba eelmisel aastal moodustama õpetajate keskmine palk riigi keskmisest palgast 120%, ja see ühiskondlik kokkulepe on kirjutatud sisse ka elukestva õppe strateegiasse. Täna on selgelt õpetajate keskmine palk riigi keskmisest palgast kõvasti maha jäänud ja selle tempoga see miinus paraku järjest suureneb. Ma palun selget vastust, mida kõik õpetajad ootavad. Millal Reformierakonna juhitav valitsus plaanib täita õpetajatele antud lubadust? Öelge konkreetselt, mis aastal on õpetajate keskmine palk 120% riigi keskmisest palgast. Millal?
Liina Kersna, palun!
[[Kaugühendus]] Esiteks, ma ütlen eelneva teema jätkuks, et tegelikult seda riigi toetust on kohalikud omavalitsused väga erinevas mahus kasutanud. Meil on kohalikke omavalitsusi, näiteks Keila Linnavalitsus, kes panustab ise nii suurel määral, et riigi toetus on vaid 2% kogu huviharidusse ja -tegevusse panustamisest. Üldiselt keskmiselt on see riigi toetus kohalike omavalitsuste panustamisest kusagil 9% kandis ja iga aastaga on järjest kohalike omavalitsuste enda panus suurenenud. Aga õpetajate palgast. Tõesti on niimoodi, et sel aastal õpetajate palgad ei tõusnud, samas keskmine palk tõusis ja nüüd seda vahet järgi teha ongi väga palju keerulisem. Kui me nüüd tõstame palka 3%, siis see tähendab tegelikult seda, et me suudame hoida [õpetajate palga] keskmise palgaga samal tasemel. Kui me tõstaksime 5%, siis me saaksime 102%-le võrreldes Eesti keskmise palgaga. Iseenesest küsis Haridus- ja Teadusministeerium 100-eurost palgakasvu. See oleks läinud maksma pea 30 miljonit, täpsemalt 29,6 miljonit. Ja kui me oleksime sealt edasi liikunud aastasse 2025, siis me juba peaaegu oleksime saanud kätte selle 120%. Aga selge on see, et hetkel riigieelarvelised vahendid nii kiiret edasiliikumist ei luba.
Nüüd lisaküsimus. Eduard Odinets, palun!
Aitäh, härra Riigikogu esimees! Austatud minister! Ma tulen tagasi kolleeg Juske esimese küsimuse juurde, mis puudutab huviharidust. Ütlen ausalt, ma olin väga šokeeritud, kui see uudis levima hakkas, ja pidasin seda ausalt öeldes siin Riigikogu koridorides 29. aprilli naljaks, aga tundub, et see nii ei olnud. Kuna ma olin selle huvihariduse toetamiseks mõeldud programmi väljatöötamisega seotud – ma töötasin toona Kultuuriministeeriumis –, siis seda kurvem oli mul seda kuulda. Sellepärast peangi küsima selles fookuses, mille kohta ma küsisin ka esmaspäeval, kui te vastasite ühele arupärimisele. See puudutab huviharidusega seotud ringkondade kaasamist sellesse otsusesse. Te väga kiitsite oma arupärimisele vastates, et te olete selle kolme-nelja kuuga haridusministeeriumis üles ehitanud suure kaasamisprotsessi, ennenägematu kaasamisprotsessi. Ma küsisin teie käest esmaspäeval, kuidas ja keda ja mis moel te olete kaasanud selle otsuse väljatöötamisel, et laste huvihariduse arvel tõsta õpetajate palkasid, ja te kahjuks ei vastanud minu küsimusele. Teil kas ei olnud aega vastata või teil olid muud mõtted peas. Ma kasutan tänast võimalust küsida üle: proua minister, kellega te olete rääkinud sellel teemal oma suurepärases kaasamise protsessis? Milline oli reaktsioon ja milline oli teie vastus sellele reaktsioonile?
Liina Kersna, palun!
[[Kaugühendus]] Aitäh küsimuse eest! Esiteks ei ole ma kindlasti väitnud, et ma olen loonud Haridus- ja Teadusministeeriumisse mingi uue kaasamise süsteemi. Seda ma arupärimisele vastates ei väitnud. Ma lihtsalt ütlesin, et aineühenduste esindajatega olen ma kohtunud kolme kuu jooksul kaks korda ja meie kohtumised on olnud väga konstruktiivsed, aga kaasamise hea tava oli juba loomulikult ministeeriumis ka enne mind. Need riigi eelarvestrateegiat puudutavad otsused me pidime langetama väga piiratud aja sees ja mul tõesti ei olnud võimalust väljaspool oma maja ja Haridus- ja Noorteametit sel teemal konsulteerida. Aga tänaseks, jaa, ma olen saanud mitmeid pöördumisi sel teemal. Näiteks on juhitud tähelepanu, et selle 7,25 miljoni eest võiks eelkõige toetada loodus- ja täppisteaduste huviringe, mis on praegu vaeslapse rollis. Neid huviringe on liiga vähe. Kindlasti me nendel teemadel arutame nüüd, kuidas olemasolevat raha võimalikult täpselt sihistada. Sealhulgas ma arvan, et seda raha võiks kasutada ka huvihariduse õpetajate palgatoetuseks. Praegu on sellest 14,25 miljonist huvihariduse õpetajate palkadeks kasutatud suurusjärgus 3 miljonit ja veidikene peale. Ma arvan, et seda olemasolevat raha võiks ka selleks kasutada.
Aitäh! Lõpetan antud küsimuse käsitlemise.
Liigume edasi neljanda küsimuse juurde, mille esitab Riigikogu liige Martin Helme. Sellele vastab peaminister Kaja Kallas ja küsimus on RES-i kohta, riigi eelarvestrateegia kohta. Martin Helme, palun!
Aitäh, lugupeetud spiiker! Hea peaminister! Ma ütlen eelmise küsimuse ja meie jutuajamise lõpuks, mis puudutas valetamist: jah, need on minu sõnad, et valetamine poliitikas ei sobi. See on standard, mille me endale oleme kehtestanud ja mida nõuame ka teistelt. Meile on siin valetatud tonnide viisi. Meile valetas politseiameti peadirektor, siseminister ja meie hinnangul olete ka teie meile selle kohta valetanud ja meie ei jäta seda niimoodi. Aga ma tulen RES-i teema juurde, mille kohta ma küsin. Valitsus kinnitas selle olulise dokumendi. Tegemist on viimase 10 või 11 aasta halvima valitsusest tulnud dokumendiga üldse. See vähendab riigikaitselisi investeeringuid olukorras, kus meil on kõige keerulisem julgeolekuolukord, sellel sajandil vähemalt, see tõstab makse, mis lööb valusalt meie transpordisektorit, põllumajandussektorit, tootmissektorit läbi diisliaktsiisi ja gaasiaktsiisi tõstmise. See lööb tavainimeste tasku pihta, lööb Eesti rahvamajanduse konkurentsivõime pihta. See lööb 140 000 inimese pihta, kes on endale kodu ostnud. See lööb 146 000 lapse pihta, kui me räägime huviharidusest. Ja mis kõige masendavam, see absoluutselt ei võta arvesse laiemat majanduslikku ja rahanduslikku tausta, mis maailmas toimub. Naeruväärne on kõige selle juures see, et nii nagu valitsusel kombeks on, põhjendatakse seda valega, nagu oleks eelmine rahandusminister või eelmine valitsus jätnud mingi tohutu miinuse. Miinus tekkis ikkagi eelkõige pandeemia ajal ja seda miinust tekitate ka teie. Aga kõik need sammud, mis kahjustavad hirmsal kombel meie regionaalpoliitikat ja inimeste heaolu ja majandust üldiselt, tegelikult löövad ka teie eesmärgi pihta, et te tahate eelarve seisu parandada. Need maksutõusud kahjustavad eelarvelaekumisi, sest nad kahjustavad Eesti majandust. Millal te ükskord aru saate, et te tegelete meid kõiki kahjustava majandus- ja rahanduspoliitikaga?
Kaja Kallas, palun!
Riigi eelarvestrateegiaga 2022–2025 me finantseerime kõiki valitsuse ja laiemalt ka valitsussektori erinevaid tegevusi ja programme, eriti kõige prioriteetsemaid valdkondi. Praeguse kokkuleppe kohaselt kuuluvad kõige prioriteetsemate valdkondade alla teatud sektorid ja nende palgatõus. Me räägime siseturvalisusest, õpetajatest, kultuuritöötajatest. Me investeerime jõuliselt Eesti tulevikku. Mitte kunagi varem ei ole nii palju Eesti majandusse investeeritud. Me teeme seda ka euroraha toel. Järgmise nelja aasta jooksul investeeritakse Eesti majandusse üle 8 miljardi euro, see on rohkem kui kunagi varem. Aga me korrastame tõepoolest ka riigi rahandust. Arusaadavalt COVID-i kriisi raames on kõik riigid pakkunud täiendavat tuge oma kodanikele ja ettevõtjatele, aga see oli algusest peale mõeldud ajutise meetmena ja selliselt jätkuda ei saa. Aga ma ei ole nõus sellega, mida teie väidate, et justkui miinus oleks tekkinud kriisi ajal. Te teate ise endise rahandusministrina väga hästi, et see miinus ei ole tekkinud kriisi ajal. Kui te loete ka eelarvenõukogu otsuseid, siis nemad juhivad sellele tähelepanu. Selles eelmises riigi eelarvestrateegias oli miljardi jagu bluffi kärbetest, mis ei olnud sisustatud mitte millegagi. Nüüd maksukoormus. Te ütlete, et maksukoormus tõuseb, aga see ei vasta ju tõele. Maksukoormus eelmise RES-i järgi oli 35%, praeguse RES-i järgi saab see olema 33%, nii et maksukoormus tegelikult alaneb. Selles RES-is on ette nähtud ka see, et keskmise pensioni tulumaksuvabastus tuleb järgmisest aastast, samuti tõstetakse pensione. Eri valdkondades on investeeringud. Kui me räägime lastest ja peredest, siis need toetused ju tegelikult kasvavad. Haridus- ja noorteprogrammi läheb järgneval neljal aastal igal aastal üle 500 miljoni euro ja Sotsiaalministeeriumi laste ja perede programmi suunatakse 818 miljonit eurot ehk siis see summa kasvab järgmisel aastal veel. Nii et ma teie sellise rünnakuga absoluutselt ei nõustu. Selle riigi eelarvestrateegiaga me mitte ainult ei tee häid asju, vaid me teeme ka riigi korda, et Eesti oleks paremini hoitud.
Nüüd täpsustav küsimus. Martin Helme, palun!
Aitäh! Jaa, muidugi ma endise rahandusministrina tean, et sellest 13 või 14 miljardist on võimalik välja võtta lugematu arv toredaid asju, mida rahaga teha, ja seda te siin ka praegu tegite. Ma tean ka seda, et maksukoormust, mida me siin protsentides just praegu kuulsime, arvutatakse sõltuvalt sellest, mis on SKP ja kokkukogutavate maksude suhe. Kui SKP kasvab, ja ta kasvab meil tänu eelmise valitsuse mõistlikule ja heale majanduspoliitikale, mille üheks osaks oli majanduse stimuleerimine ka läbi maksulangetuste, siis maksukoormus langebki, sest me korjame vähem raha kokku. Siseturvalisuse investeeringutest ma aru ei saa. Nii palju kui mina olen välja lugenud, siis vähendatakse siseturvalisuse rahasid tegelikult enam kui 6 miljoni võrra. Nii et missugusest raha suurendamisest te räägite? Noh, me saame kõik aru, et toimub jälle manipulatsioon. See, et koos SKP-ga kasvab ka maksulaekumine ja selle tõttu teatud indekseeritud kulud kasvavad, ei ole mitte valitsuse poliitika tulemus, vaid see on sisuliselt autopiloodi peal olev eelarve. Aga ma tuleksin nende maksutõusude juurde tagasi. Meil aasta tagasi langetati gaasi-, elektri- ja diisliaktsiisi väga selge eesmärgiga, et see tooks tankimise Eestisse tagasi, parandaks Eesti ettevõtjate konkurentsivõimet ja vähendaks Eestis hindasid. Kõike seda see tegi ja tegi suuremas ulatuses ja paremini, kui ükski prognoos ütles. Täna olete te pannud lauale prognoosi, mis ütleb, et ka pärast raju maksutõusu järgmisel aastal jätkub tarbimise kasv rohkem kui 4% ja sellega seoses suurenevad maksulaekumised. Kuidas te enda jaoks neid numbreid suudate ära põhjendada, kui meil on ees eelmise korra šabloon, kus raju maksutõusu tagajärjel maksulaekumised tegelikult vähenesid?
Kaja Kallas, palun!
Ma alustan sellest, et tõepoolest majandusprognoosi järgi kujuneb tänavuseks majanduskasvuks 2,5% ja järgmistel aastatel on oodata 4,8%-list majanduskasvu. See toobki kaasa selle, et me peame saama ka rahanduse paremasse korda, sest nendel aastatel, kui majanduses on raske, tulebki majandust kontratsükliliselt stimuleerida ja seda on ka varasemalt tehtud. Nüüd tulles teie küsimuse juurde, mis puudutab aktsiise, siis selle diislikütuse hinnaerisuse kehtestas ju eelmine valitsus. Ja nagu te ka ise teate, kuna te seda vedasite, see oli algusest peale plaanitud n-ö päikseloojangu klausliga, ehk siis kõik need aktsiisilangetused olid plaanitud ajutisena ja pidid tõusma tagasi 2022. aasta mais. Kuna kriis hakkab vaibuma, siis ilmselt teie põhjendused tulenevad sellest lubadusest, mida näeb ka Riigikogu stenogrammidest, et kui majandus taastub, siis tuleb tõsta need maksud endisele tasemele. See hinnatõusu prognoos, mis on tehtud diislikütuse kohta, tugineb aktsiisimäära muutusele ja maailmaturu naftahinna prognoosile, mis on võrreldes 2021. aastaga 2022. aastal väiksem. Kuna teie leppisite kokku, et see aktsiisilangetus, mis te tegite, oli ajutine, ja te põhjendasite seda sellega, et kui majandus kasvab piisavalt, ja piisavalt oli üle 2%, siis tuleb need aktsiisid tõsta endisele tasemele. Meie uus koalitsioon on kokku leppinud maksurahu. Me ei puutu seaduseid, mis puudutavad aktsiise, mis puudutavad makse tervikuna. Me isegi ei tee seda, mida teie eelmises koalitsioonis lubasite: tõsta neid aktsiise juba siis, kui majanduskasv on vähemalt 2%. Praegu on 2,5%. Ma tsiteerin Aivar Kokka, kes ütles, et meil on väga selgelt kokku lepitud, et need [aktsiisid] lähevad kaheks aastaks alla ja kui majandus tõuseb juba vähemalt 2%, siis me tuleme aktsiiside juurde tagasi ja siis hakatakse neid mingil määral ka tõstma. Meie seda ei tee. Kui majanduskasv on 2,5%, siis me neid aktsiise tõstma ei hakka, nii nagu teie seda soovisite.
Nüüd üks lisaküsimus. Helle-Moonika Helme, palun!
Aitäh, hea eesistuja! Hea peaminister! Tulles nende aktsiiside juurde tagasi, siis on muidugi hea kuulda, et eelmise valitsuse otsused on teile kohustuslikud. Aga te räägite kogu aeg, et me oleksime hakanud neid [otsuseid] võib-olla muutma. Te kogu aeg väidate, et me tahtsime, et me oleksime tõstnud [aktsiisid] kusagile tagasi, aga võib-olla me oleksime hoopis edasi langetanud. Te ju ei tea seda. Aga läheme praktilise elu juurde. Inimestel on teinekord võib-olla raske nendest riigieelarve või RES-i numbritest aru saada. Aga nad tunnevad neist numbritest [tulenevaid otsuseid] omal nahal. Te vähendasite RES-is ka meie siseturvalisust, kärpides Siseministeeriumi haldusalas 7 miljonit. See tuli enamuses PPA-lt ja see tähendab umbes 200 politseiniku palka. Kas see tähendab, et politsei enam ei suuna oma ressursse ka teatud menetlustoimingute läbiviimisesse, näiteks ei menetle enam inimestele tahtlikult autoga otsasõite? Just esmaspäeval teie koalitsioonipartneri fraktsiooni liige sõitis siinsamas Riigikogu ees tahtlikult inimesele otsa. See on avalikus videos fikseeritud ja ka uudistest läbi käinud. See on elementaarne karistusseadustiku rikkumine. [Karistusseadustik] ütleb, et teise inimese tahtlik ohtuseadmine on kuriteona karistatav kuni kolmeaastase vangistusega. Ometi politsei menetlust ei alustanud. Kas see oli teatavas mõttes avapauk sellele, mida me hakkame nägema igapäevaselt, kui RES-i kärped jõuavad meie sisejulgeoleku ja turvalisuse valdkonda?
Kaja Kallas, palun!
Kõigepealt võib-olla selgitan teile, et riigi eelarvestrateegia on erinev dokument kui riigieelarve. Riigi eelarvestrateegia lepitakse kokku valitsuses nelja aasta peale. Seal pannakse paika prioriteedid ja eri valdkondades suur pilt, mis puudutab nelja aastat. Riigieelarve on konkreetne dokument, mis tuleb ka Riigikokku kinnitamisele. Mis puudutab neid võimalikke kokkuhoiukohti, siis iga ministeerium otsustab ise, kust ta need kokkuhoiukohad leiab. Eesmärk on olnud tegevuskulusid kokku tõmmata ja minu teada ei ole ministeeriumid praeguse seisuga veel kindlalt öelnud ja kokku leppinud, kus need kokkuhoiukohad on. Kui teil on rohkem teadmisi selles osas, et te nii kindlalt väidate, et kokkuhoid tuleb sealt ja täpselt niimoodi tehakse, siis teil on ilmselt rohkem informatsiooni, kui on siseministril, kes selle valdkonna eest vastutab. Aga valitsuses mina kuulan siiski pigem siseministrit, kes tuleb oma valdkonna meetmetega välja. Diislikütust – ma siiski tulen selle juurde tagasi –, kuivõrd te sidusite selle kuidagi jälle kummaliselt [teiste teemadega] kokku. Mina saan tugineda sellele, mida teie ise olete selle kohta öelnud. Teie valitsus leppis kokku, et aktsiisid tõusevad samale tasemele 2022. aasta maiks. See tsitaat, mis ma ütlesin, oli Aivar Kokalt, kes oli ka rahanduskomisjoni esimees, kes esindas koalitsiooni ja ütles, et teil on kokku lepitud, et need [aktsiisid] lähevad kaheks aastaks alla ja kui majanduskasv on üle 2%, siis tõstate aktsiise kõrgemale. Meie seda ei tee. Meie ei tõsta [aktsiise] nii, nagu teie plaanisite juba järgmisel aastal tõsta diislikütuse aktsiisi. Seda me tegema ei hakka, aga kuna me oleme kokku leppinud maksurahu, siis me jääme selle otsuse juurde, mille teie oma valitsuses kokku leppisite.
Aitäh! Mart Helmel on protseduuriline küsimus.
Ma tahaks protseduuriliselt õiendada. Siin ei ole küsimuse all mitte eelmise valitsuse otsused, vaid praeguse valitsuse otsused ja me küsime peaministri käest praeguse valitsuse otsuste kohta, mitte eelmise valitsuse otsuste kohta. Kui ta ei ole võimeline suhtlema oma ministrite ja ametite juhtidega, et teada saada, mida nad on ka avalike meediakanalite vahendusel teada andnud, siis palun ärgu süüdistagu selles Riigikogu saalis küsijat.
Aitäh! Lõpetan antud küsimuse käsitlemise.
Liigume edasi viienda küsimuse juurde, mille esitab Riigikogu liige Raivo Tamm, sellele vastab peaminister Kaja Kallas ja teemaks on riigi eelarvestrateegia. Raivo Tamm, palun!
[[Kaugühendus]] Tere, nagu ütles meie välisminister! Lugupeetud istungi juhataja! Lugupeetud peaminister! Usun, et valitsus peab olema oma otsustes ja selgitustes aus ja eriti oluline on see valdkondades, mis puudutavad Eesti julgeolekut. Isamaa eestvedamisel leppis eelmine valitsus kokku riigi eelarvestrateegias, mis seadis üheks prioriteediks Eesti riigi julgeoleku. Teie valitsuse heaks kiidetud RES kärbib aga plaanitud kuludest riigikaitsele 2022., 2023. ja 2024. aastal ligikaudu 20 miljonit eurot aastas. Riigikaitsekomisjonis kinnitati meile, et Kaitsevägi on seetõttu sunnitud otsima kokkuhoiukohti, ning ka Kaitseväe juhataja kindralleitnant Martin Herem on avalikult tõdenud, et teie poolt heaks kiidetud RES-is on riigikaitseks ette nähtud vähem vahendeid, kui seda ette näeb Kaitseväe nelja-aastane plaan. Ometigi räägite teie ja kaitseminister Kalle Laanet, et kaitsekulusid ei kärbita. Miks te avalikkust eksitate? Kui Eesti julgeolek ei ole teie valitsuse prioriteet, siis võiksite selle ausalt välja öelda.
Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Ma olen teiega nõus selles osas, et Eesti kaitsevõime, Eesti riigikaitse peab olema tugev ja täpselt nii, nagu te välja toote, on praeguses maailma julgeoleku olukorras iseseisev kaitsevõime koos liitlastega meile väga oluline. Me oleme võtnud endale kohustuse NATO ees, et me investeerime vähemalt 2% sisemajanduse kogutoodangust kaitsekuludesse ja kaitsekulud on ka järgmisel neljal aastal vähemalt 2% sisemajanduse kogutoodangust, sellele lisanduvad liitlaste vastuvõtmise kulud. Ma usun, et selle üle tasub uhke olla, sellepärast et NATO-s on selliseid riike kokku kümme ja Eesti on üks nendest riikidest. 2022. aastal on riigi eelarvestrateegiaga kaitsekuludesse NATO arvestuse järgi planeeritud 704,9 miljonit eurot ja sellel aastal on see 645 miljonit eurot ehk 704 miljonit versus 645 miljonit. Kaitsekulud on jätkuvalt 2%. Lisaks me teeme strateegilisi investeeringuid kaitsevõimesse, lisanduvad kaitseinvesteeringute programm ja ka vastuvõtva riigi toetus. Kaitsekulude maht on tõusmas, aga kaitse-eelarves otsitakse samamoodi kokkuhoiukohti. Kui meil on nii palju raha, kui meil on, siis me saame selle raha eest teha neid asju, mida me selle raha eest teha saame. Me ei saa elada pikalt üle jõu. Eile oli väga hea kohtumine Kaitseväe juhatajaga, [kus arutasime,] kuidas leida kokkuhoiukohti, ja ta ütles, et neid kokkuhoiukohti tegelikult on, nii et meie kaitsevõime kuidagi ei halveneks. Kaitseministeerium koos Kaitseväega vaatavad üle valitsusele esitatavas riigikaitse arengukavas välja pakutud arendusplaanid ja kokkuhoiukohti otsitakse just nendest kohtadest, millel on võimalikult väike mõju Eesti julgeolekule.
Täpsustav küsimus, Raivo Tamm, palun!
[[Kaugühendus]] Ma tänan, lugupeetud juhataja! Lugupeetud peaminister! Meenub, et ligikaudu kaheksa kuud tagasi Kalle Laanet kirjutas, et kaitsekulude vähendamine annaks meie liitlastele ja idanaabrile signaali, et riigikaitse ei ole Eesti valitsuse prioriteet. Ta rõhutas, et rahvusvaheline olukord ei luba isegi mitte mõelda kaitsekulutuste vähendamisele. Ma sooviksin, et te annaksite selge vastuse. Kas teie hinnangul on Eesti jaoks rahvusvaheline julgeolekuolukord viimase kaheksa kuu jooksul muutunud oluliselt turvalisemaks, et te otsustasite kärpida riigi kulutusi just nimelt riigikaitse valdkonnas? Mida peaksid sellest arvama meie liitlased?
Kaja Kallas, palun!
Kõigepealt ma alustan sellest, et riik ei saa elada pikalt üle jõu. Me ei saa teha rohkem kulutusi, kui meil on tulusid. Selleks on kaks võimalust: kas me vähendame kulutusi või me suurendame tulusid läbi selle, et me küsime inimestelt rohkem makse. Need on need valikud, mida tuleb teha. Ka pere-eelarvega ei ole võimalik pikalt üle jõu elada, nii see lihtsalt on. Kui me otsime neid kokkuhoiukohti, siis me otsime neid kõikidest valdkondadest, ka kaitsevaldkonnast, kus tegelikult on ka tegevusi, mida võib-olla saab teha efektiivsemalt. Mida me veel otsime? Me otsime neid sünergiaid, mis riigiasutuste või ministeeriumide haldusalas on. On tegevusi, mida teevad eri ministeeriumid, aga mis tegelikult kannavad täpselt samasugust eesmärki. Nagu ma ütlesin, ma rõhutan veel, kaitsekulud alla 2% sisemajanduse kogutoodangust ei vähene. Me hoiame neid kohustusi, meil on kaitseinvesteeringute programm, lisaks ka vastuvõtva riigi kulud. Minu meelest ei tohiks ükski valdkond olla selline, et me sealt kokkuhoiukohti ei otsi, kui on terve rida tegevusi, mis ei ole seotud kuidagi sellega, et meie julgeolek halveneks. Seda kinnitas mulle eile ka Kaitseväe juhataja. Nii et ohtu mina ei näe, kui me jätkame selle 2% sisemajanduse kogutoodangu kohustusega, mis meil on ja mis on tõepoolest ka väga suur. Nagu ma ütlesin, seda kohustust täidab vaid kümme riiki NATO-s, sh Eesti.
Nüüd lisaküsimus. Valdo Randpere, palun!
Aitäh, lugupeetud eesistuja! Hea peaminister! Kõigepealt ma pean ütlema, et kui küsija räägib väga innukalt aususest, siis Isamaa erakonna esindajalt seda kuulda on natukene isegi groteskne, mõeldes viimaste nädalate uudistele selles erakonnas toimunud sisevalimiste kohta. Aga läheks nüüd selle kaitsevõime ja riigi eelarvestrateegia juurde. Eelmisel nädalavahetusel sattusin ma pühapäeval TV3 "Seitsmeste uudiste" nädala kokkuvõttes debateerima riigi eelarvestrateegia teemadel Martin Helmega. No Martin kasutas täpselt samu argumente, mida ka eelnevas küsimuses. Ma lootsin, et ma suutsin seal saates talle ikkagi mõistuse pähe panna ja et ta sai aru, et ta on eksinud ja et tegelikult oligi 800 miljonit kärpeid eelmisel aastal riigi eelarvestrateegias sisustamata ja tegelikult ehitati selle kaudu ka tulevikuks selliseid pabertiigreid, et raha nagu päriselt ei olnud, aga paberil oli ja kõlas väga uhkelt, et meie kõik võimekused tohutult tõusevad, kaasa arvatud kaitsevõimekus. Aga tegelikult raha selleks ei olnud. Minu küsimus teile ongi, et kuidas teie hindate, mis on tähtsam meie kaitsevõime ja selle tugevdamise seisukohalt, kas see, et me ehitame õhulosse ja rikume suhteid liitlastega, sõimates kas või meie suurima liitlase äsja valitud presidenti korruptiivseks närakaks, või on parem see, kui me tõesti panustame 2%, nii nagu me oleme kokku leppinud, meil on head suhted liitlastega ja me selle kaudu suurendame julgeolekut oluliselt rohkem, kui lihtsalt räusates ja tühje lubadusi andes?
Kaja Kallas, palun!
Jaa, teil on väga õigus, kui te ütlete, et kehtiva RES-i ja siis uue RES-i konkreetsed kirjed ei ole omavahel võrreldavad, sellepärast et kehtivasse RES-i kirjutati ligi miljardi euro võrra sisustamata kärpeid. Sellele juhtis tähelepanu ka eelarvenõukogu. Selline rahanduslik mustkunst andis võimaluse näidata neid numbreid ilusamana, kui need tegelikult olid, ilma ühtegi poliitiliselt valusat otsust tegemata. Kellele see teema täpsemalt huvi pakub, võib [seadust] lugeda. Kehtiva RES-i ehk eelmise valitsuse poolt kokkupandud riigi eelarvestrateegia 137. leheküljel on see kõik välja toodud, katteta lubadused on kenasti kirjas, kuigi peidetud kujul, aga seda võib sealt lugeda. Nüüd tulles nende kaitsekulutuste juurde, siis olen teiega täpselt sama meelt, et on väga oluline, et me hoiame seda 2%. Need on reaalsed investeeringud, mida me teeme oma kaitsevõime tugevdamiseks, oma kaitsevõime hoidmiseks, lisaks kaitseinvesteeringud, kaitseinvesteeringute programm, lisaks ka liitlaste vastuvõtu kulud. Nii et tähtis on see, et me teeme neid asju sisuliselt, et me peame oma lubadusi oma liitlaste ees ja me oleme ka oma liitlastele arvestatav usaldusväärne partner selles osas, et me hoiame oma riigi korras ja ei ela üle jõu.
Lõpetan antud küsimuse käsitlemise.
Liigume edasi kuuenda küsimuse juurde. Selle esitab Riigikogu liige Eduard Odinets ja sellele vastab peaminister. Teemaks on riigi eelarvestrateegia valikud. Eduard Odinets, palun!
Aitäh, härra Riigikogu esimees! Hea peaminister! Huvihariduse [toetus] on lisaks sellele, et see on tõhus haridusmeede, tegelikult olnud ja loodetavasti on ka edaspidi tõhus regionaalmeede. See on aidanud väga paljudel kohalikel omavalitsustel väljaspool Tallinna kuldset ringi huvihariduse süsteemi arendada, toetada, avada uusi huvialaringe, muuta huviharidust ja huvitegevust mitmekesisemaks ja ligipääsetavamaks. Need omavalitsused, kellel on väiksem tulubaas, on saanud endale võimaldada rohkem kui seni just tänu sellele esmapilgul haridusmeetmele, aga tegelikult ka regionaalvaldkonna meetmele. Haridusminister, vastates Jaak Juske küsimusele, üllatas meid loogikaga, et huvihariduse arendamine on kohaliku omavalitsuse ülesanne ja kohalik omavalitsus peakski ise vaatama, kuidas ta sellega hakkama saab, ja justkui peabki raha vähemaks võtma, kui mitte just kõike ära võtma. Vaadaku, kuidas oma huvihariduse ja huvitegevuse korraldamisega hakkama saavad. Minu küsimus ongi riigi eelarvestrateegia valikute kohta. Jälgides haridusministri loogikat, siis kes on järgmine? Kohalikel omavalitsustel on päris palju ülesandeid. [Kas järgmine on] näiteks rahvaraamatukogude teavikute [soetamise] toetamise lõpetamine või koolilaste toidu toetamise lõpetamine või kohalike teede toetamise lõpetamine või ühistranspordi toetamise lõpetamine? Milline on see järgmine valdkond, kus te ütlete, et see on KOV-i ülesanne ja KOV saagu ise hakkama?
Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Esiteks, kohalike omavalitsuste sissetulekud on kasvanud selle kriisi ajal tänu riigi erakorralistele toetustele. Tänavu on need 2,42 miljardit eurot. Kohalike omavalitsuste tänavusi tulusid on suurendanud nii lisaeelarvest ette nähtud 16 miljoni eurone toetusfond kui ka 30 miljonit eurot investeeringutest ja tulude suurenemist on oodata ka 2023. aastal. Kui vaadata järgmist aastat, siis prognoositavalt on kohalike omavalitsuste sissetulekud 2,42 miljardit eurot, nagu ma ütlesin, ja 2023. aastal suurenevad sissetulekud 3,5%, 2024. aastal 1,8% ja 2025. aastal veel 3,5%. See vastab ju tõele, et noorsootöö, sealhulgas huvihariduse korraldamine on kohaliku omavalitsuse ülesanne. Riik endiselt toetab huviharidust 7,25 miljoni euroga ja kui vaadata neid summasid, mida kohalikud omavalitsused üldiselt saavad, siis tegelikult nad saavad raha juurde. Lihtsalt küsimus on selles, milleks kohalik omavalitsus seda raha kasutab. Te tõite oma küsimuses välja selle, et kohalikud omavalitsused on väga erinevad ja neil on väga erinevad võimalused. See vastab tõele ja seetõttu ongi see huvihariduse toetus võib-olla mõnes mõttes olnud ebaõiglane. See ei ole jõudnud nendeni, kellel seda oleks rohkem vaja, selliste kohalike omavalitsusteni, kus on rohkem puudust kannatavaid peresid, kellel tõesti on reaalselt seda toetust huvihariduse korraldamiseks vaja. Ma toon sellise näite. 2021. aastal sai sellest huvihariduse toetusest kõige suurema osa Tallinna linn. 9% kõigest sellest toetusest läks Tallinna linnale. Tallinna linn rahastab munitsipaalhuviharidust 6,99 miljoni ulatuses, seal hulgas on ka see riigitoetus 1,286 miljonit. Kui me nüüd vaatame seda, kus on lapsed, siis lapsed on hoopis erahuvihariduses. 20 000 last osaleb erahuvihariduse töös ja seda toetab Tallinna linn 200 000 euroga. Munitsipaalhuvihariduses osaleb 10 000 Tallinna last ja seda toetatakse, nagu ma ütlesin, 6,99 miljoni euroga. Tegelikult see näide näitab, et see toetus ei pruugi üldse minna nendele lastele, kes reaalselt huviharidust vajavad, ja seetõttu ... [[Juhataja helistab kella.]] Jah, saame sellel teemal veel edasi rääkida.
Nüüd üks lisaküsimus. Mart Helme, palun!
Aitäh, härra eesistuja! Ma tuleks tagasi kaitsekulude juurde, kuna küsimus on laiaulatuslikum ja puudutab riigi eelarvestrateegiat. Te olete klammerdunud sellesse stampi 2% SKT-st. Küsimus ei ole 2%-s. Küsimus on rahvusvahelise olukorra teravnemises. Ma soovitan lugeda mitte ainult Eesti ajakirjandust, vaid ma soovitan lugeda ka muid ajakirjandusväljaandeid, kaasa arvatud Venemaa omasid. Me oleme reaalselt väga terava rahvusvahelise olukorra tingimustes ja rääkida siin kogu aeg nagu päheõpitud luuletust 2%-st ei vii meid mitte kuskile. Küsimus on reaalse kaitsevõimes ja reaalse heidutuse kiires, otsustavas ja potentsiaalsele vastasele mõistetavas ulatuses. Ja seda me selles eelarvestrateegias ei näe. Me näeme selles eelarvestrateegias punkti kirjapanemist. Oleme liitlaste ees kohustuse täitnud, aga reaalset kaitsevõime tugevnemist, heidutuse tugevnemist, iseseisva kaitsevõime taseme märgatavat tõusu meil ei ole. Kas see on selle valitsuse teadlik poliitika? Kas see on Venemaa tellimuse täitmine või mis see on?
Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Teie selline rünnak sel teemal minu meelest ei ole vajalik, sellepärast ma ütlen, et kaitseinvesteeringud on olnud meie juhitud valitsustele alati väga olulised ja me oleme seda teemat vedanud ka siis, kui keegi ei pidanud seda 2% üldsegi oluliseks. Me oleme teinud investeeringuid ja näidanud oma tegudega, et me tugevdame Eesti kaitsevõimet. Riigi eelarvestrateegia ja riigieelarve ei ole üks põhjatu rahakott. Eesti kaitsevõimet nõrgestab samamoodi see, kui meil on ühiskonnas lahendamata pinged ja me peame võtma raha ära valdkondadelt, mis samamoodi seda raha vajavad. Paraku neid valikuid tuleb teha. Praegu ma räägin, et Eesti kaitsevõime mitte kuidagi sellest ei nõrgene. Meie prioriteet on kindlasti hoida sellises julgeolekuolukorras Eesti kaitsevõimet tugevana ja seda joont me ka hoiame.
Täpsustav küsimus. Eduard Odinets, palun!
Aitäh, härra juhataja! Lugupeetud peaminister! Kaitsekulude juurest tagasi hariduskulude juurde ja siis huvihariduse kulude juurde. Loomulikult, ka teil on väga huvitav loogika, et me nüüd Tallinna näitel hakkame tegelema sellega, et võtame ülejäänud Eestilt poole riigi toetusest maha. Võib-olla siin pigem peaks vaatama näiteks jaotusmehhanismi poole, aga kui me hakkame tegema kohalikele omavalitsustele suunatud riigieelarvelisi otsuseid lähtuvalt sellest, kui hästi või halvasti läheb Tallinna linnal, siis me võime jõuda väga kiiresti mitte väga õigete otsusteni. Tuletan meelde, et me toetame ka raamatukogusid, ühistransporti, kohalikke teid, põhikoolilaste toitu, õpetajate koolituskulusid ja veel mingeid muid asju. Tallinna linn ei ole kindlasti isegi Harju keskmine mitte, rääkimata Eesti keskmisest. Aga tulen tagasi selle raha juurde, mis tuleb riigieelarvest ja mida te kärbite praegu reformierakondlasest ministri eestvedamisel 7 miljonit eurot. Riigieelarve kontekstis, meie võlgnevuste kontekstis, mis Eesti riigil on, on see imepisikene summa. Kui ma tsiteerin õigesti teie eilset intervjuud Vikerraadiole, siis te ütlesite midagi sellist, et see ei ole üldse nii suur raha, et sellest nii suurt kisa tõsta. Vabandan, kui tsitaat ei ole täpne. Mina arvan küll, et 7 miljonit eurot laste huviharidusele, Eesti väikestele, aga ka suurematele omavalitsustele, kelle tulubaas seda [pakkuda] ei võimalda, on see päris suur raha. Kuidas te ikkagi jõudsite valitsuses selle seisukohani ja kas te olete arutanud omavahel, kui palju peresid ja lapsi see puudutab, kes nüüd huviharidusest ja huvitegevusest ilma jäävad?
Kaja Kallas, palun!
Aitäh! See ju ei puuduta lapsi ja peresid, sellepärast et see raha oli mõeldud kohalikele omavalitsustele ja nagu ma ütlesin, kohalikele omavalitsustele minev raha suureneb ja see on vaba, see ei ole kuidagi seotud konkreetse märgiga. See tähendab, et kohalik omavalitsus saab ise otsustada, millised on tema prioriteedid. Kas tema prioriteet on toetada laste huviharidust, lastega seotud tegevusi ja noorsootööd või on tema prioriteet kuskil mujal. Meil on sügisel tulemas kohalike omavalitsuste valimised ja tegelikult inimesed saavad ka väga selgelt oma omavalitsustele teada anda, mis on need prioriteedid, milleks nad tahavad, et seda raha kasutatakse. Kui inimesed ütlevad, et see prioriteet on huviharidus, siis esiteks on selleks ette nähtud riigi raha 7,25 miljonit eurot ja lisaks kõik rahad, mis lähevad kohalikele omavalitsustele, mis läksid kohalikele omavalitsustele lisaeelarve raames ja lähevad edaspidi ka RES-i raames. Inimesed saavad oma tahet väljendada. Kohalikud omavalitsused saavad selle raha kasutamise üle niimoodi otsustada. Hetkel on neil otsustusvabadus selle raha kasutamise osas. See ei ole ju toetus, mis läheb inimestele või lastele otse, vaid see on toetus, mis on mõeldud kohalikule omavalitsusele, ja kohalik omavalitsus otsustab. Jah, ma olen teiega nõus selles, et Tallinna ei ole võib-olla hea kõigile eeskujuks tuua, sest Tallinn on lihtsalt niivõrd eriline ja palju-palju suurem. Aga neid näiteid saab tuua Haridus- ja Teadusministeerium ka teistest omavalitsustest, kus selle toetuse kasutamine pole võib-olla olnud õiglane. Nüüd, mis on eesmärk? Eesmärk on see, et me kasutaks ka seda toetust, mis on riigi poolt ette nähtud, sihitult, nii nagu haridus- ja teadusminister ütles. Me soovime rohkem ringe, mis puudutavad loodusteadusi. Seal on meil mahajäämus. Esiteks [on eesmärk], et see toetus oleks paremini sihitud nendele omavalitsustele, kes seda rohkem vajavad, kus on rohkem puudust kannatavaid peresid, ja teiseks, et see [toetus] oleks sihitud ka just [konkreetsele] huvitegevusele, nii nagu need plaanid suures pildis on.
Aitäh! Lõpetan antud küsimuse käsitlemise.
Liigume edasi järgmise küsimuse juurde, küsimus nr 7. Küsib Riigikogu liige Mart Helme, vastab Vabariigi Valitsuse liige, välisminister Eva-Maria Liimets. Teemaks on liitlassuhted. Mart Helme, palun!
Aitäh, härra eesistuja! Lugupeetud minister! Eesti on pidanud läbi aastate väga oluliseks liitlassuhete hoidmist – ma mõtlen seda eelkõige sõjalises valdkonnas, aga ka poliitilises valdkonnas ja loomulikult diplomaatilises valdkonnas – ja seetõttu me oleme osalenud väga entusiastlikult väga erinevates sõjalistes operatsioonides. Ütleksin, et need sõjalised operatsioonid on läbi kukkunud. Iraagi sõda kukkus läbi, demokraatiat Iraagis ei ole, ühtset riiki Iraagis ei ole. Afganistanist lahkume pärast 20 aastat lüüasaanud väe koosseisus. Võime tuua veel mõningaid teisi näiteid, nagu meie entusiastlik osalemine koloniaalsõjas Mali Vabariigis, kui seda vabariigiks võib nimetada. Kõik need on sisuliselt avantüüri tasemel sõjalised osalused, mida põhjendatakse kogu aeg sellega, et meil on vaja hoida liitlassuhteid, et liitlased tuleksid meile appi, kui meil tekib kriitiline olukord. Samas me ei käsitle liitlastena niisuguseid riike nagu Ungari ja Poola. Vabariigi president viibis äsja või viibib võib-olla praegugi veel Poola Vabariigis. Ma vaatasin eile õhtul ühist pressikonverentsi, kus Poola president väga ärritunult lükkas ümber kõik süüdistused ebademokraatlike ilmingute kohta Poola Vabariigis. Eesti on aga asunud Poola ja Ungari aktiivsete süüdistajate leeri ja me süüdistame neid kahte meile väga olulist ja meile väga lähedast riiki demokraatlike protseduuride ja demokraatlike normide rikkumises. Kas te ei näe siin vastuolu, et ühelt poolt me entusiastlikult osaleme avantüürlikes sõdades ja teiselt poolt me kritiseerime neid riike, kes reaalses ohusituatsioonis on eluliselt huvitatud meie iseseisvuse säilitamisest ja võiksid meile ka reaalselt abi osutada?
Eva-Maria Liimets, palun!
Austatud Riigikogu liige, suur aitäh selle väga olulise teemapüstituse eest! Eesti jaoks on liitlassuhted äärmiselt olulised. Eesti välispoliitika ja julgeolekupoliitika üks eesmärke peale taasiseseisvumist oli kahtlemata saada NATO liikmesriigiks. 2004. aastast me oleme NATO liige ja meil on NATO väed. NATO-sse kuulumine on Eesti julgeoleku alustala. Eesti jaoks on liitlassuhted tähtsad ja need on tähtsad kõikide NATO liikmesriikidega. Mul oli hea meel võõrustada üleeile Ungari välisministrit ning me arutasime mitmeid küsimusi, kuidas me teeme NATO-s koostööd. Tõepoolest oli väga hea meel näha ka Eesti presidenti just äsja Poolas, kus samamoodi kinnitati tugevaid liitlassuhteid. Nii NATO, Poola kui ka Ungari, kuid tõepoolest, eelkõige Poola on NATO idatiival meile väga tähtis partner. Poolal on väga mitmeid olulisi initsiatiive, kus me teeme koostööd selleks, et meie regiooni julgeolek oleks tagatud. Mis puudutab õigusriigi küsimust teie viidatud riikides, siis tõepoolest, me oleme siin näinud murekohti ja Euroopa Liidus on dialoogi formaat, kus õigusriigi tugevdamist Euroopa Liidu liikmesriikide vahel arutatakse. Seal on mitmeid täiendavaid mehhanisme, nagu ka õigusriigi raporti loomine, mille raames Eesti tutvustas oma õigusriigi edasiminekuid eelmise aasta sügisel. Kindlasti on tähtis Euroopa Liidus ühtselt tagada see, et me neid väärtusi ja põhimõtteid, mille nimel on liit loodud ja mille kaitsmisega me tegeleme ja mille väärtusruumi kaitsmisega me tegeleme ka NATO-s, kaitseme ka oma riikidevahelises suhtluses ja et me neid ühiselt Euroopa Liidus edendame. Mis puudutab Eesti osalust NATO missioonidel teie viidatud sõjalistes operatsioonides, mis on ette võetud selleks, et terrorismikoldeid hävitada ja seeläbi tagada suurem julgeolek meie regioonis, siis need on olnud põhjendatud ja asjakohased ja kahtlemata on Eesti jaoks olnud oluline ka liitlassuhete tugevdamine.
Täpsustav küsimus, Mart Helme, palun!
No ega ma väga palju uut teada ei saanud peale selle, et Eesti on 2004. aastast NATO liige. Mis puutub nendesse sõjalistesse operatsioonidesse, siis te peaksite ju diplomaadina aru saama, et demokraatia viimine nendesse riikidesse on põhjustanud ulatusliku massemigratsiooni nendest riikidest. Afgaanid, iraaklased, süürlased, väga paljud teised Lähis-Ida ja Aafrika riikide inimesed on hakanud nende konfliktide tõttu, milles osalevad ka meie liitlasriigid ja mõnel puhul ka Eesti, liikuma Euroopa suunas ja toonud terrorismi meile. Nad on toonud Euroopasse terrorismi, nii et ma ei tea, mida me siin nüüd saavutanud oleme. Me ei ole saavutanud stabiilsust nendes riikides, aga oleme saavutanud suurema ebastabiilsuse Euroopas. Aitäh sellise suurepärase saavutuse eest liitlassuhetes! Aga teie jutust jääb mulle ikkagi mulje, et me jaotame oma liitlased A-, B- ja võib-olla ka C-kategooria liitlasteks. Ühel poolt on riigid, keda me mitte kunagi ei kritiseeri. Mitte kunagi ei kritiseeri! Me ei julge suhu võtta kriitikat selle suhtes, et Ameerika Ühendriikides ilmselgelt ja praeguseks ka tõestatult toimusid presidendivalimiste ajal valimispettused. Seda meie ei puuduta. Küll puudutame aga Poolat, kus käib nõukogudeaegse kohtusüsteemi likvideerimine, ja nimetame seda õigusriigi printsiipide rikkumiseks. Me ei julge puudutada Hispaaniat, kus täiesti ilmselgelt on Kataloonia kontekstis tegemist meelsusvangidega, aga me julgeme kritiseerida Ungarit, kus Ungari valitsus seisab oma rahvuslike huvide eest. Kuidas te sellist silmakirjalikku ja mitmetasandilist välispoliitikat peate väärtuspoliitika põhimõttekindlaks elluviimiseks?
Eva-Maria Liimets, palun!
Aitäh, austatud Riigikogu liige, täpsustavate küsimuste eest! Alustan küsimuse esimesest poolest. Tõepoolest, selleks et tagada kusagil riigis rahu ja stabiilsus, on väga tähtis ka see, kuidas ehitatakse üles tsiviilühiskond ja loomulikult nendes küsimustes on võtmeohjad riigi enda käes. Eesti selles kontekstis peab näiteks Afganistani puhul väga tähtsaks, et Afganistani võimude ja Talibani vahel lõppeb rahuprotsess edukalt ning siis, kui liitlasväed Afganistanist lahkuvad, jätkatakse seal ka tsiviilühiskonna arenguabiprojektide kaudu tsiviilühiskonna toetust selleks, et afgaanid saaksid elada oma kodumaal ja neil ei oleks põhjust lahkuda oma riigist, et sealjuures ei oleks ka rännet Euroopasse. Mis puudutab migratsioonivooge, siis see on eraldi poliitika, millega Eesti koostöös teiste Euroopa Liidu partneritega loomulikult tegeleb. Euroopas on mitu mehhanismi, mille kaudu püütakse tagada, et inimestel oleks just nimelt oma koduriigis kõige parem elada ning seeläbi püütakse peatada ka migratsioonivoogusid Euroopa suunal. Loomulikult on meile murekoht see, kui Euroopa pinnal on toimunud terrorismiakte, kuid ka nendega tegelevad vastavad pädevad ametkonnad. Eesti jaoks on kõik liitlased olulised. Seda rõhutasin ma juba oma esimeses vastuses. Loomulikult on Euroopa julgeolek tagatud siis, kui on tugevad transatlantilised suhted. Tugevate transatlantiliste suhete aluseks on väga hea koostöö Ameerika Ühendriikidega. Mis puudutab õigusriigi, demokraatia ja inimõiguste kaitse ja edendamise põhimõtete täitmist, siis Eesti selles kontekstis vaatab ikkagi väga selgelt, et nende täitmine oleks kaitstud ja edendatud kõikides riikides, ja kui on vajadus, siis selle probleemi ka tõstatab.
Ja nüüd üks lisaküsimus, vabandust, protseduuriline küsimus. Mart Helme!
Jaa, see on tõepoolest protseduuriline. Leo Kunnas palus mul teile kingitusena üle anda oma raamatu "Sõda 2023", mis koosneb kahest osast: "Koljat" ja "Taavet", et te vaataksite tema visiooni meie julgeolekupoliitika kontekstis, hindaksite seda ja kannaksite selle võib-olla üle ka meie välispoliitika praktikasse.
Hea ametikaaslane Mart Helme! See on osav mikrofoni haaramine, mitte protseduuriline küsimus. Aga läheme edasi. Lisaküsimus, Valdo Randpere, palun!
[[Kaugühendus]] Mul on tegelikult kõigepealt üks protseduuriline küsimus, kui tohib.
Jah. Kõigepealt on teil, palun, protseduuriline küsimus.
Protseduuriline küsimus on see, et mina tahaksin üle anda Mart Helmele Mihkel Raua kirjutatud raamatu "Võtku homme mind või saatan". See kirjeldab inimsuhteid, kuidas endale leida sõpru ja kuidas sõpradest lahti saada. See oleks kasulik ...
Austatud Valdo Randpere! Kui te tahate ametikaaslasele raamatut üle anda, siis te töötate ühes asutuses ja te saate seda teha. See ei ole protseduuriline küsimus, nii nagu ei olnud ka Mart Helme küsimus protseduuriline. Aga lähme nüüd teie sisulise küsimuse juurde. See on lisaküsimus. Valdo Randpere, sõna on teil. Palun!
Aitäh! Palun mulle siis natukene aega ka juurde. Mina tahtsin küsida, kuna ma olen ka väga murelikult viimastel aastatel liitlassuhteid vaadanud. Ma tahtsin küsida teie hinnangut, hea välisminister. Kas see, kui Eesti Vabariigi valitsuse liige nimetab meie suurima liitlase USA äsja valitud presidenti korruptiivseks närakaks, või see, kui Eesti Vabariigi valitsuse liige alandab Soome peaministrit ja nimetab teda müüjatüdrukuks, või see, kui Eesti Vabariigi valitsuse liige soovitab oma inimestel, Eesti inimestel, joosta Rootsi, kuna talle ei meeldi nende inimeste eraelulised valikud, või see, kui Eesti Vabariigi valitsuse liige kiidab Venemaa presidenti tema apteekrioskuste eest, või see, kui Riigikogu liige algatab, lubab algatada või ähvardab algatada Riigikogus toetusrühma Eesti Euroopa Liidust lahkumiseks, kas sellised asjad tugevdavad meie liitlassuhteid? Ja kui ei tugevda, siis kelle tellimusel võivad sellised sõnavõtud ja initsiatiivid olla tehtud ja kellele need võiksid meeldida? Minule need ei meeldi ja ma arvan, Eesti inimestele need ei meeldi ja meie liitlastele – ma ütlen ette – minu arvates need ei meeldi.
Eva-Maria Liimets, palun!
Suur aitäh nende meenutuste ja selle küsimuse eest! Liitlassuhete valdkond on äärmiselt oluline. Liitlassuhted on Eestile äärmiselt olulised ja Eestile on tähtis, et Eesti ei oleks kunagi enam üksi. Nendele küsimustele, mis te tõite välja, on minu meelest ainult ühene vastus, et nendes suhetes, nii liitlassuhetes, aga ka inimestevahelistes suhetes on väga tähtis, et me suhtleme, meie sõnakasutus on väärikas ja teist poolt austav.
Aitäh! Lõpetan küsimuse käsitlemise.
Liigume edasi kaheksanda küsimuse juurde. Selle esitab Üllar Saaremäe, sellele vastab haridus- ja teadusminister Liina Kersna ja selle teema on huvihariduse kättesaadavus. Üllar Saaremäe, palun!
Aitäh, austatud Riigikogu esimees! Lugupeetud minister! Minu küsimus kordab sisuliselt Jaak Juske küsimust, aga kuna teema on põletav ja usun, et meie küsimustes on nüansse, mis erinevad, siis vabandan, kui te peate neile küsimustele veel kord vastama. Kas teie isiklikult peate põhimõtteliselt õigeks, et olukorras, kus laste üldhariduse ja huvihariduse omandamine on olnud pandeemia tõttu pärsitud, hakatakse järgmisel aastal huvihariduse kättesaadavust veelgi vähendama? Kas tehtud kärpeotsusele eelnes ka mõjuanalüüs noorte ja huviharidust andvate õpetajate kohta? Kui jah, siis millised olid selle analüüsi tulemused?
Liina Kersna, palun!
[[Kaugühendus]] Aitäh, austatud küsija, küsimuse eest! Ma ütlen tõesti veel kord: kohalikud omavalitsused, kelle ülesanne on korraldada huvitegevust ja huviharidust, on selle ülesandega suures plaanis hästi hakkama saanud. Kohalikud omavalitsused on panustanud üle 100 miljoni eurot aastas, kui me vaatame näiteks 2020. aasta andmeid, huvitegevusse ja huviharidusse. Kui vaadata ka alates 2017. aastast, siis hoolimata riigi toetusest on omavalitsused ise aina kasvatanud huviharidusse panustamist ja see on suurepärane. Ma usun, et ka see debatt, mis nüüd on tõstatunud, kinnitab kohalikele omavalitsustele, et nad on õigel teel, nad on teinud õigeid valikuid ja see teema ongi väga oluline. See ongi väga oluline, tõesti. Kui vaadata, kui palju sellest 14 miljonist eurost on läinud huvihariduse õpetajate palgatoetuseks, siis seda on ligikaudu 3,5 miljonit. Samas me teame, et huvihariduse õpetajate järelkasvuga on täpselt sama kriitiline probleem nagu üldhariduskoolide õpetajate järelkasvuga. Seetõttu ma arvangi, et seda raha, mis jääb alles, mis on ka suur summa, 7,25 miljonit, me võiksime kasutada rohkem ka huvihariduse õpetajate palkadeks. Aga kuna teie küsimus oli huvihariduse kättesaadavuse kohta, siis ma vaatasin andmeid. Üldiselt meie Statistikaameti andmetel on nii, et kuni põhikooli lõpuni osaletakse väga aktiivselt huvitegevuses ja huvihariduses. 16-aastaste ja vanemate noorte kaasamises oleme parematel positsioonidel kui näiteks Soome ja Rootsi. Kui vaadata ka rahvusvahelist huvihariduse kättesaadavuse uuringut, siis 8-, 10- ja 12-aastased Eesti lapsed on öelnud, 97% Eesti lastest vastas, et neil on piisavalt vahendeid koolivälisteks tegevusteks ja neil on ka piisavaid vahendeid oma harrastustega tegelemiseks. Siin me oleme ka näiteks Norra ja Saksamaaga sarnases kategoorias. Ka PISA uuring on näidanud, et meie lastele on huviharidus võrdlemisi hästi kättesaadav. Loodan, et saan järgmisele küsimusele vastates jätkata.
Täpsustav küsimus. Üllar Saaremäe, palun!
Suur tänu, austatud esimees! Lugupeetud minister! Jah, te saate järgmisele küsimusele vastates jätkata, sest ma puudutan sama teemat. Te vastasite Eduard Odinetsile, et enne huvihariduse kärpeotsuse langetamist te pidasite nõu asjasse puutuvate inimeste, esindusorganisatsioonide ja kohalike omavalitsuste esindajatega. Aga milline on teie arvates selle otsuse regionaalne pool? Jah, rikkamad vallad saavad hakkama, aga kõik ei ole ju nii jõukad.
Liina Kersna, palun!
[[Kaugühendus]] Aitäh! Väga hea küsimus. Tõesti, selle raha kasutamine on kohalikes omavalitsustes äärmiselt erinev. Nagu ma varasemalt ütlesin, keskmiselt kusagil 9% kogu huvihariduse tegevusse suunatud vahenditest tuleb riigi poolt, ülejäänu paneb kohalik omavalitsus ise. Näiteks Keila linn paneb ise huviharidusse ja huvitegevusse pea 600 000 ja sellest vaid 3% on riigipoolne toetus. Samas näiteks Rakvere linnavalitsus panustab ise ligi 700 000 aastas ja riigipoolne toetus on veidi üle 120 000, mis tähendab, et see on 19% kogu rahast. Aga samas Rakvere vald kasutab seaduse järgi kohaliku omavalitsuse ülesande täitmiseks peaaegu pooles mahus riigi vahendeid. Samamoodi on sarnane muster ka näiteks Võru linna ja Võru valla vahel. Võru linnas on riigipoolse toetuse osatähtsus vaid 12%, Võru vallas 41%. Kui vaadata näiteks selle raha kasutust, siis seda raha on kasutatud ka näiteks niimoodi, et kõik pered, kes tahavad saada toetust, peavad esitama avalduse ja saavad ühes huviringis tasuta käia. Ja keegi ei küsi, kas see pere tegelikult seda toetust vajab ja kas see kuidagi aitab kaasa näiteks sellele mitmekesistamise eesmärgile. Samal ajal kõrvalasuv kohalik omavalitsus ei paku sellist lausalist toetust ja loomulikult see tekitab kahe kohaliku omavalitsuse vahel arusaamatusi, kui mitte öelda hõõrumisi, sest inimesed kirjutavad ennast teise omavalitsusse sisse, et saada seda 20-eurost toetust ja [seda teevad] ka need pered, kellel sisuliselt objektiivseid põhjuseid selle toetuse saamiseks ei ole.
Nüüd lisaküsimus. Jevgeni Ossinovski!
Aitäh, austatud istungi juhataja! Lugupeetud minister! No kahju on teist, hea inimene olete, aga et niimoodi riigi eelarvestrateegia kokkupanemisel see kirves nii valusasti just neid olulisi haridusvaldkondasid on tabanud ja et teie kohustuseks on püüda seda selgitada. Loomulikult on selge, et on omavalitsusi, kes prioritiseerivad laste ja haridusega seotud asju rohkem, ja teised teevad seda vähem. Kahtlemata on kena neid esile tõsta, et nad on nii tublid, ja julgustada neid olema paremad. Kahtlemata on tore öelda valijatele, et nad võiksid valida endale järgmistel kohalikel valimistel targemad valitsejad. Aga küsimus on lõpuks ju milles? Need on kõik ju meie Eesti lapsed ja lapse areng, tema haridus ei tohiks sõltuda sellest, kas konkreetne vallavanem või vallavolikogu on piisavalt prioritiseerinud haridust ja noorsootööd või mitte. Sellest tulenevalt oleme me ju need vastavad riigipoolsed meetmed loonud, selleks et neid ebavõrdsusi tasandada. Nüüd on ühele sellisele meetmele poole ulatuses kirves peale lennanud, mille tulemusena loomulikult ebavõrdsus huvihariduse pakkumisel, selle kvaliteedis ja selle kättesaadavuses suureneb taas ning see on väga halb. Seda sigadust tegelikult ei ole võimalik õigustada. Sellest tulenevalt on mul teist kahju. Te ütlete, et see on kohaliku omavalitsuse ülesanne, et vaadaku ja tehku paremini, pingutagu paremini. Üks teine valdkond on veel, kus sedasama loogikat saab viljeleda, need on lasteaiaõpetajate palgad, mis on ka kohalike omavalitsuste ülesanne. Seal sai omal ajal, 2016. aastal minu ettepanekul loodud riigi poolt toetusmeede, et aidata need palgad järele. See summa jäi vist ka selles RES-is samale tasemele, 20 miljonit eurot mälu järgi. Minu küsimus on: millisel viisil siis lasteaiaõpetajate motiveerimise süsteem lähiaastatel töötama hakkab? Kas KOV-id peavad leidma täiendava raha ise, et tõsta palgad 90%-ni [õpetajate alampalgast], või te seote selle lahti ja lasteaiaõpetajate palgad hakkavad langema?
Liina Kersna, palun!
[[Kaugühendus]] Aitäh küsimuse eest! Minu teada on see summa 15 miljonit, mis makstakse riigi poolt kohalikele omavalitsustele, et tasandada alushariduse õpetajate palka, et see oleks vähemalt 90% õpetajate alampalgast. Seda summat ei ole muudetud, seda me ei ole vähendanud ja seda ei ole ka praegu plaanis kuidagi vähendada, sest oluline on, et ka alushariduse õpetajad saaksid õpetaja palga alammääraga võrreldavat palka, nii et see on RES-is sees.
Lõpetan küsimuse käsitlemise.
Liigume edasi üheksanda küsimuse juurde. Selle esitab Riigikogu liige Jevgeni Ossinovski, vastab peaminister Kaja Kallas ja teemaks on valitsuse poliitika. Jevgeni Ossinovski, palun!
Aitäh, austatud istungi juhataja! Lugupeetud peaminister! Ma üllatan teid ega küsi täna eakate vaktsineerimisega hõlmatuse kohta, ehkki tõsi on, et valitsus enda seatud eesmärki saavutada 70+ sihtrühma 70%-line [vaktsineerituse tase] eelmise nädala lõpuks ei saavutanud. Tänaseks on see umbes 60%. Selles osas on kahtlemata riskid üleval, et nüüd, kui nakatumise tase üles läheb, peame taas kord kehtestama karme piiranguid, sest eakate vaktsineerimine ei ole valitsusel paraku ootuspäraselt edenenud. Aga mina küsin riigi eelarvestrateegia kohta, jätkates teemat, mida siin on juba käsitletud – hariduskulud. Tõepoolest, meil on olukord, kus viimase viie-kuue aasta pingutuse tulemusena on nii kooliõpetajate kui ka lasteaiaõpetajate palga tõstmisega jõudsalt edasi liigutud selle 120% eesmärgi suunas, nii et OECD on isegi kinnitanud, et õpetajate viimaste aastate palgakasv Eestis on olnud üks OECD riikide kiiremaid. Nüüd on näha, et te pakute õpetajatele tegelikult sellest keskmisest palgast mahajäämist. 3% [õpetajate palga] versus pea 6% Eesti keskmise palga tõusu, nii et me hakkame jälle seda edumaad, või mitte edumaad, vaid seda positsiooni parandamist, mille nimel on nii palju vaeva nähtud, jälle kaotama. Kahtlematult te omal ajal väga hästi parafraseerisite Joe Bidenit, et ärge rääkige prioriteetidest, näidake oma eelarvet. No võtsin mina siis teie eelarve lahti. Te ütlete, et haridus on suur prioriteet, aga selgub sellest riigi eelarvestrateegiast, et hariduskulude osatähtsus SKT-st langeb 6%-lt selle RES-i lõpuks 5%-le, mis on tegelikult madalam tase, kui on olnud ükskõik mis aastal alates 2010. aastast. Miks te haridust rahalises mõttes prioriteediks ei pea?
Kaja Kallas, palun!
Kõigepealt ma siiski pean reageerima ka sellele sissejuhatusele, mis puudutab vaktsineerimist. Tõesti, meil on käes maikuu ja aprilli lõpuks me tahtsime jõuda eakate vaktsineerimisega 70%-ni. Selle tasemeni me ei jõudnud, kuigi 12 maakonnas on see üle selle taseme. Probleemiks on meil loomulikult Ida-Virumaa ja selle madal tase ning Harju maakond, mis on väga suur. Kui me vaatame numbrites, siis need numbrid, kui palju meil on puudu sellest, et eesmärki täita, ei ole nii suured. Näiteks Lääne-Viru maakonnas on meil vaja vaktsineerida veel 87 inimest, et seda eesmärki saavutada. Mis see probleem on? Nagu te ise väga hästi teate, meie tervishoiusüsteem on väga detsentraliseeritud, ja ma arvan, et see on tegelikult meie süsteemi tugevus. See tähendab, et me eraldasime tõepoolest need vaktsiinid ainult perearstidele, et nad saaksid vaktsineerida eakamaid kodanikke. Aga see ei ole alati niimoodi olnud, et kõik vaktsiin on läinud täpselt sinna. Eks seal on erinevad põhjused. Mõnel oli juba täis see nimistu. Minu meelest on oluline, et ükski vaktsiin ei läheks halvaks, vaid kõik vaktsiinid saaksid kasutatud. Me ju kokkuvõttes ikkagi tahame täita eesmärki vaktsineerida terve ühiskond vähemalt 70% ulatuses. Teie küsimus puudutas õpetajate palku ja haridusinvesteeringuid. Me peame vaatama neid investeeringuid või raha, mida me suuname haridusse, mitte ainult riigi eelarvestrateegia kontekstis, vaid me peame vaatama ka tegelikult neid eurorahasid, mis meil tulevad päris suures mahus ja millest on samuti ette nähtud investeeringute ja fondide raha, mis läheb haridusse. Mis on olnud meie suur pingutus? Suur pingutus on olnud see, et me investeerimine teadus- ja arendustegevusse 1% sisemajanduse kogutoodangust. See ei ole olnud lihtne. Ja teine pingutus: kehtiv RES ei näinud õpetajate palgatõusuks üldse vahendeid ette. Me tõepoolest pingutasime, et neid vahendeid leida. Jah, seda ei ole palju, aga see on siiski parem kui null. Ma kinnitan teile, et see pingutus on olnud üsna keeruline, et neid vahendeid selle jaoks leida.
Täpsustav küsimus, Jevgeni Ossinovski, palun!
Aitäh! Ma tänan! Kahtlemata teadus- ja arendustegevuse 1% hoidmine on oluline, selles ei ole mingit kahtlust, aga teisest küljest, kui vaadata valitsuse kulutusi kulufunktsioonide kaupa, siis tegelikult tabab haridust nende nelja aasta perspektiivis kõige suurem langus: 6%-lt 5%-le. See 6% on olnud oluline mõõdik. Ma mäletan, kui me kunagi minu eelkäija Jaak Aaviksooga seda arutasime, et Eesti võiks kulutada haridusele üle 6% SKT-st, mis on kõrgem kui Euroopa Liidu keskmine tase, kuna me oleme väike rahvas ja meil on hariduse omandamine ja pakkumine ühelt poolt kallim ja teiselt poolt me siiski arvame, et see on meie tegelik konkurentsieelis. Nüüd me näeme, et valitsusfunktsioonide lõikes tabab haridust kõige suurem langus haridus. Hariduskulude vähenemise osakaal SKT-s on tegelikult 20%. Võib tuua igasuguseid põhjendusi, et näete, nii ja naa ja see on kohaliku omavalitsuse ülesanne, aga neid agregaatnumbreid, mis statistiliselt võrdlusena kokku pannakse, ära ei peta. Siiamaani on olnud 2010. aastast peaaegu kõikidel aastatel 6%, mõnikord natukene vähem, nüüd langeb viiele. Minu teine küsimus puudutab muud valitsuspoliitikat keskkonna valdkonnas, nimelt põlevkiviõlitehast. Te olete ise ka öelnud, et mis teha, vana valitsus on otsustanud pahad asjad, aga tagasi pole neid võimalik pöörata. Nüüd on Eesti Päevalehe tubli töö tulemusena selgunud, et tegelikult oli võimalik tagasi pöörata küll. Nii 26. jaanuaril kui ka veel mõni nädal tagasi olid ainult üksikud lepingud sõlmitud. Nüüd on ilmnenud, et tasuvuse kontekstis on tegemist pehmelt öeldes kahtlase projektiga, aga vastavaid analüüse avalikkusele ei väljastata. Selles kontekstis ma küsiks, mis on teie tänane hinnang sellele, miks me ei ole seda projekti tagasi pööranud. Punkt üks. Ja kas teie olete tutvunud selle tasuvusanalüüsiga ja võtate Eesti rahva nimel vastutuse, et see on kasumlik projekt?
Kaja Kallas, palun!
Ma alustan selle küsimuse esimesest poolest ehk haridusest. Eesti panustab haridusse 6% sisemajanduse kogutoodangust. See on jätkuvalt nii. Ma ei nõustu sellega, et te väidate, et see väheneb. Me oleme Euroopas oma investeeringutega esikolmikus, selle rahaga, mida me paneme haridusse. Kui me vaatame seda, mida te väga õigesti välja toote, et Eesti õpetajate palgad võiksid olla kõrgemad, siis küsimus on väga palju selles, milleks me raha kasutame. Ka minu jaoks võiks see tasakaal olla rohkem inimeste ja vähem majade poole suunatud. Kui vaadata kogu investeeringute ajalugu, siis meil on tõepoolest väga ilusad koolimajad, kui võrrelda mõne teise riigiga – kui te olete käinud koolides –, aga võib-olla tulevikus me peaksime vaatama rohkem seda, kuidas me saaksime raha rohkem inimestele suunata. Nüüd lisaks sellele riigi eelarvestrateegiale on siiski ka eurovahendid, mida me kasutame, olgu siis eesti keele õppe tugevdamiseks või investeeringuteks. Nüüd õlitehas. Otsus selle õlitehase investeering teha või õigemini valitsuse otsus omakapitali suurendada tehti 2020. aasta märtsis. Tõepoolest, nagu te õigesti ütlete, enne seda valitsust, eelmise valitsuse ajal. Mina usun, et kui eelmine valitsus oleks olnud selgem oma kliimapoliitilistes otsustes, siis võib-olla ka Eesti Energia juhatus ei oleks sellist investeerimisotsust teinud. Kui me asusime ametisse, siis me uurisime, kas on võimalik seda tagasi pöörata, aga need investeeringud väidetavalt olid juba tehtud. Neid detaile, mis puudutavad hankeid, peab selgitama ettevõtte juhtkond. Mina tõepoolest ei ole nende hangetega igapäevaselt tegelenud. See ajaraam – ma olen seda küsinud – lepiti väidetavalt kokku siis, kui see raha eraldati. Aga mis on meie lubadus? Meie lubadus on see, et me maksumaksja raha rohkem sellesse ei pane. Ja teine pool teie küsimusest, kas see on tasuv, see on see pool, mida neid investeeringuotsuseid tehes peab selle raha raames, mis neile on eraldatud, selgitama Eesti Energia juhatus. Rohkem maksumaksja raha me sellesse õlitehasesse kindlasti ei investeeri.
Ja nüüd üks lisaküsimus. Üllar Saaremäe, palun!
Austatud Riigikogu esimees! Lugupeetud minister! Te kindlasti nõustute, et kultuuripoliitika kuulub otseselt teema "valitsuse poliitika" alla. Teatrite piirangud lõpevad 9. mail ja meedias oli info, et edasist arutatakse uuesti 11. mail. Nüüd on soojendusküsimus: mida teha 10. mail? Aga ma pöördun teie poole kõigi teatrijuhtide nimel. Valitsuse info kohaselt oleme viirusega n-ö punasest väljas. Kultuuriministeeriumi väljumiskava kohaselt peaks meil olema seega avatud nii teatrid, kinod kui ka kontserdisaalid. Need on kohad, kus on üldjuhul hea ventilatsioon, inimesed istuvad vaikselt ja maskides. Sestap on viiruseoht madal. Eestis pole teadaolevalt ühtegi nakkuskollet istuvast kunstist tekkinud. Ka teadlased, näiteks palju viidatud Berliini teadlased ütlevad, et teater on madala nakkusriskiga koht. Hea peaminister, palun öelge, millal lõpetatakse teatri keelamine. Miks olukorras, kus me oleme viirusega võitluses n-ö punasest väljas ja võimalik on sagida poodides, ei ole vaikides ja maskiga kultuuri nautimine lubatud? Miks just kultuuri käsitletakse kui üliohtlikku eluvaldkonda ja seda olukorras, kus nii teadus kui faktid Eestis näitavad vastupidist?
Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Kõigepealt teie küsimuse alguse juurde. Eile valitsuskabinetis me sisuliselt otsustasime kõiki kehtivaid piiranguid pikendada 17. maini. Selle otsuse vormistamine toimub neljapäeval. See on vastus küsimusele, mis juhtub 10. mail. Nüüd vaadates seda üldist olukorda, siis ma tean, et üksikuna võttes saabki kõigi piirangute kohta tuua justkui sama põhjendust, et seal ei ole koldeid. Ei ole ka poodides koldeid, ei ole restoranides koldeid, ometi meil viirus levib ja meil on hulk inimesi, kes ei tea, kus nad on nakatunud. See hulk on endiselt suur. Me kõnnime nende numbrite ja mõõdikutega väga hapral jääl, mis puudutab viiruse levikut. Me tegime teatud leevendused alates esmaspäevast ja nende tulemust me ei ole veel näinud. Seetõttu meil on valitsuskabinetis pingsad arutelud. Ma usun, et te nõustute minuga, et keegi ei taha olukorda, kus me suvel peame olema piirangutega, ja seetõttu me soovime saada selle nivoo võimalikult alla, sest on teada, et mida iganes me avame – kuigi ei ole tõestatud nakkuskoldeid –, tähendab see seda, et inimesed liiguvad massiliselt ühte konkreetsesse kohta, inimeste kokkupuuted teiste inimestega suurenevad ja kuna see viirus levib inimeselt inimesele, siis tõenäoliselt hakkab ka viirus levima, kui inimesed rohkem kogunevad. Seetõttu see nivoo, kust me hakkame kasvama, peab olema võimalikult madal, et me ei peaks piiranguid uuesti kehtestama. Kui me räägime ohutasemest, siis me oleme tõepoolest oranžis ja sinna oranži me jõudsimegi nädala alguses, kui meil tegelikult piirangute leevendused jõustusid, aga 11. mail ehk siis järgmisel teisipäeval me arutame neid uuesti. Kui te küsite minult, millest mina kõige rohkem puudust tunnen seoses nende piirangutega, siis see on ka teater ja kontsert, kuhu ma tahaksin väga minna. Aga praegu ma palun kõigilt mõistmist, et me saaksime selle nivoo alla. Me püüame väga kiires korras vaktsineerida nii palju inimesi kui võimalik – antikehade tekkimine võtab ka aega –, et me saaksime siis liikuda edasi kollasele ohutasemele ja sealt edasi lausa rohelisele, kus kõik saab olla avatud.
Aitäh! Lõpetan antud küsimuse käsitlemise. Austatud valitsusliikmed, ma tänan teid väga vastuste eest! Head Riigikogu liikmed, ma tänan teid väga küsimuste eest! Infotund on lõppenud.
Austatud kolleegid! Alustame V istungjärgu 13. töönädala kolmapäevast istungit. Nüüd on võimalus üle anda eelnõusid ja arupärimisi. Jaak Juske, palun!
Austatud istungi juhataja! Head kolleegid! Teatavasti on praegune valitsus alustanud eelarvekärpeid laste arvelt, vähendades noorte huviharidustoetust koguni poole võrra. See on selgelt otsus, mis suurendab sotsiaalset ja regionaalset ebavõrdsust. Kuna me ei ole saanud sellel teemal valitsuse liikmete käest piisavaid ja ammendavaid vastuseid, siis esitame sotsiaaldemokraatidega huviharidustoetuse teemal arupärimise haridus- ja teadusminister Liina Kersnale. Tahame teada, miks alustatakse kärpeid just laste arvelt. Kas valitsus on teinud konkreetseid arvutusi, kui paljusid lapsi ja õpetajaid see otsus puudutab? Kas see kärpeotsus on läbi arutatud huviharidusega seotud osapooltega? Kuidas valitsus kavatseb tagada, et need lapsed, kes said selle toetuse abil huviringis käia, on tulevikus kaasatud huviharidusse? Nendele küsimustele palume vastust. Arupärimine on esitatud elektrooniliselt. Aitäh!
Tänan! Helir-Valdor Seeder, palun!
Aitäh, lugupeetud juhataja! Head kolleegid! Kui me 30 aastat tagasi Eesti riikliku iseseisvuse taastasime, siis me tegime seda õiguslikust järjepidevusest lähtuvalt ja selle oluliseks osaks oli ka integreerumine rahvusvaheliste organisatsioonidega, avatud maailmaga, ÜRO-ga, Euroopa Liiduga, NATO-ga. Kuhu me nüüd 30 aastat hiljem oleme jõudnud? Oleme jõudnud sinnamaani, et välisministri initsiatiivil, kes meil kuulub Keskerakonda, oleme me valmis loobuma õigusliku järjepidevuse ideest, EKRE on algatanud Euroopa Liidust lahkumise protsessi ja Reformierakond on algatanud NATO-st lahkumise protsessi. Ja meie, Isamaa fraktsiooni kaheksa liikme arupärimine kaitseminister Laanetile puudutabki nimelt viimast, st lahkumist NATO-st. Tuletan meelde, et juba eelmisel aastal siin eelnõude menetlemisel reformierakondlased Kaja Kallas ja Kalle Laanet esitasid muudatusettepaneku küsimusega, kas Eesti peaks lahkuma NATO-st. Kuigi sellele järgnes Laaneti avaldus, kus ta ütles, et riigikaitsekulutuste vähendamine annab selge signaali, et see ei ole enam valitsuse jaoks prioriteet, ja selliste sõnumite andmine on eriti vastutustundetu, on praegu jõutud selleni, et RES-i raames on ametisolev valitsus ja kaitseminister otsustanud riigikaitsekulutusi vähendada ja vähendada oluliselt. Meie arupärimine küsibki, mis on nüüd muutunud, et minnakse riigikaitsekulutuste kärpimise teed. Kas on muutunud rahvusvaheline julgeolekuolukord meile soodsamaks või on mingid muud muudatused toimunud ja milliseid kärpeid siis tegelikult riigikaitses tehakse? Mida tehakse? Nii et loodame saada sisukaid vastuseid ja anname üle selle arupärimise konservatiivses vormis paberkandjal. Aitäh!
Oleme selle vastu võtnud. Kalle Grünthal, palun! Vabandust, härra Grünthal! Härra Ernitsal on enne protseduuriline. Täpsustame üle, mis mure härra Ernitsal on. Palun, Peeter Ernits!
[[Kaugühendus]] Hea juhataja! Ma kuulsin, et Reformierakond on algatanud NATO-st lahkumise ja minu erakond Euroopa Liidust lahkumise. Kas äkki valgustate, mis dokumendid on laekunud Riigikogu juhatusse?
Aitäh! See ei ole protseduuriline küsimus. Härra Grünthal, palun, teie kord!
Suur tänu! Austatud kolleegid! Ülemöödunud pühapäeval teatas meie lugupeetud kolleeg, reformierakondlane Valdo Randpere TV3 uudistes väitluses ühe Isamaa saadikuga, et ma pidavat olema Riigikogu kõige rumalam inimene ning selle minu rumaluse tõttu ta mind isegi enam ei tervita. Suur tänu sulle, hea Valdo, sellisele olulisele asjaolule tähelepanu juhtimise eest! Seetõttu püüan tekkinud olukorda parandada ning saada targemaks. Muidugi mul on äärmiselt piinlik, et ma tõesti olen selline, nagu hea Valdo kirjeldas. Ja selleks, et targemaks saada, me otsustasimegi EKRE saadiku Kert Kingoga esitada arupärimise siseministrile, saamaks teada, milliseid julgeolekuohte kätkeb endas topeltkodakondsus kõrgemate riigiametnike, kaasa arvatud Riigikogu liikmete seas. Teatavasti sätestab kodakondsuse seaduse § 1 lõige 2, et Eesti kodanik ei või olla samal ajal mõne muu riigi kodakondsuses. Sinul, hea Valdo, on aga lisaks Eesti kodakondsusele teatavasti veel ka Rootsi kodakondsus. Murelikuks teeb just see asjaolu, et vastates Riigikogu liikmete küsimustele, kui hüpoteetiliselt tekiks sõjaline konflikt Eesti ja Rootsi vahel, siis kumma riigi eest sa võitleksid, mõtlesid sa enne vastamist päris pikalt ning siis otsustasid lõpuks, et Eesti eest. Ääremärkusena lisan juurde, et minu tervitamise lõpetasid sa pärast seda, kui ma olin siin Riigikogu saalis avalikustanud selle asjaolu, et Vladimir Pooli raamatus, mis räägib KGB-st Eesti NSV-s, on kirjeldatud seika, kus sa enne Rootsi minemist käisid Lenini mälestussamba juurde lilli viimas. Nii et see on selle arupärimise põhjus. Tahame teada, kas topeltkodakondsus on ikka lubatud Riigikogus. Aitäh!
Olen vastu võtnud kolm arupärimist ja juhatus otsustab nende edasise menetlemise loomulikult vastavalt meie kodukorrale. Nüüd on aeg läbi viia kohaloleku kontroll. Palun kohaloleku kontroll!
Kohaolijaks registreerus 93 Riigikogu liiget.
Läheme tänase päevakorra juurde. Esimene päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud tolliseaduse muutmise seaduse eelnõu 311. Meil on käsil kolmas lugemine. Juhtivkomisjoni ettepanek on viia läbi eelnõu 311 lõpphääletus. Asume selle ettevalmistamise juurde. Kuna me just tegime kohaloleku kontrolli, siis ma loodan, et kõigile sobib, kui me läheme hääletuse juurde. Austatud Riigikogu, panen teie ette hääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud tolliseaduse muutmise seaduse eelnõu 311. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Eelnõu toetas 90 Riigikogu liiget, vastu keegi ei olnud, erapooletuid oli 1. Eelnõu on seadusena vastu võetud.
Meie tänane teine päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud audiitortegevuse seaduse, raamatupidamise seaduse ja väärtpaberituru seaduse muutmise seaduse eelnõu 313. Juhtivkomisjoni ettepanek on viia läbi lõpphääletus, aga enne lõpphääletust on võimalik fraktsioonidel sõna võtta. Seda soovi ei ole. Head Riigikogu liikmed, panen teie ette hääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud audiitortegevuse seaduse, raamatupidamise seaduse ja väärtpaberituru seaduse muutmise seaduse eelnõu 313. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Eelnõu toetas 86 Riigikogu liiget, vastuolijaid ja erapooletuid ei olnud. Eelnõu on seadusena vastu võetud.
Meie kolmas päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud Eesti Vabariigi ja Saksamaa Liitvabariigi vahelise 1996. aasta 29. novembril allakirjutatud tulu- ja kapitalimaksudega topeltmaksustamise vältimise lepingu muutmise protokolli ratifitseerimise seaduse eelnõu 352 teine lugemine. Ettekandjaks palun rahanduskomisjoni liikme Dmitri Dmitrijevi.
Austatud istungi juhataja! Head kolleegid! Kuna esimese ja teise lugemise vahel möödus natuke aega, tuletan lühidalt teile meelde eelnõu sisu ja eesmärki. Selle topeltmaksustamise vältimise lepingu eesmärk on soodustada investeeringuid lepinguosaliste riikide vahel. Eesmärgi saavutamiseks piirab leping tulumakse, mida tuluallika riik teise riigi residentide tulule võib kehtestada, tagab isikute võrdse kohtlemise ning kõrvaldab võimaliku topeltmaksustamise. Rahanduskomisjon arutas eelnõu teise lugemise ettevalmistamiseks kahel korral: 20. aprillil ja 3. mail. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks, 21. aprilliks Riigikogu liikmed, fraktsioonid ega teised komisjonid eelnõu kohta muudatusettepanekuid ei esitanud. Komisjon langetas järgmised konsensuslikud otsused: võtta eelnõu Riigikogu täiskogu päevakorda kolmapäevaks, 5. maiks, teine lugemine lõpetada ja viia läbi lõpphääletus. Aitäh!
Küsimusi teile ei ole. Aitäh! Nagu te kuulsite, on juhtivkomisjoni ettepanek viia läbi lõpphääletus, aga enne veel on võimalik läbirääkimistel sõna võtta. Seda soovi ei ole. Head kolleegid, panen teie ette hääletusele eelnõu 352. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Eelnõu toetas 76 Riigikogu liiget, vastuolijaid ja erapooletuid ei olnud. Eelnõu on seadusena vastu võetud.
Meie neljas päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud krediidiasutuste seaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 312 teine lugemine. Ettekande rahanduskomisjoni nimel teeb Aivar Sõerd. Palun!
Austatud istungi juhataja! Head kolleegid! Meeldetuletuseks: eelnõu 312 esimene lugemine sai lõpetatud meil 18. veebruaril. Komisjon arutas seda eelnõu teise lugemise ettevalmistamiseks oma 22. märtsi, 13. aprilli ja 19. aprilli istungil. 22. märtsi ja 13. aprilli istungil osalesid Riigikontrolli, Finantsinspektsiooni ja Eesti Panga esindajad, kes tutvustasid eelnõu kohta esitatud arvamusi. 22. märtsi ja 13. ning 19. aprilli istungil tutvustasid Rahandusministeeriumi esindajad eelnõu algataja esindaja täiendavaid ettepanekuid eelnõu muutmiseks. 13. ja 19. aprilli istungil otsustas komisjon muudatusettepanekute esitamise ja langetas ka menetluslikud otsused. Siinkohal veel meeldetuletuseks, kuna aega on palju möödunud esimesest lugemisest, et eelnõu peamisteks eesmärkideks on finantsstabiilsuse tagamine ja suurendamine, eelkõige pangandussektori usaldusväärsuse ja läbipaistvuse tagamine ning pankade vastupanuvõime tõstmine stressi- ja kriisiolukordades, samuti krediidiasutustele proportsionaalsemate nõuete kehtestamine ja nõuete suurem sidumine krediidiasutuste võetud riskidega. 19. aprilli istungil langetas komisjon konsensuslikult otsused: teha ettepanek võtta eelnõu teiseks lugemiseks Riigikogu päevakorda 5. maiks, teine lugemine lõpetada ja kui eelnõu teine lugemine lõpetatakse, on komisjoni ettepanek võtta eelnõu kolmandaks lugemiseks Riigikogu päevakorda 12. maiks. Nii, aga nüüd ma annaksin ülevaate ka rahanduskomisjoni menetlusest esimese ja teise lugemise vahel. Kõigepealt ütlen seda, et muudatusettepanekute esitamise tähtajaks, 5. märtsiks esitati eelnõu kohta Riigikogu poolt üks muudatusettepanek, see puudutas krediidiasutuse aktsiakapitali miinimumsuurust. Siis veel, rahanduskomisjon küsis arvamusi ka Riigikontrollilt, Eesti Pangalt, Finantsinspektsioonilt ja teistelt institutsioonidelt. Arvamused esitasid Riigikontroll, Eesti Pank ja Finantsinspektsioon. Samuti laekus vahepeal eelnõu kohta arvamus ka Euroopa Keskpangalt. Riigikontrolli ja Finantsinspektsiooni arvamused puudutasid muudatusi, mis reguleerivad Riigikontrolli pädevust Finantsinspektsiooni üle majanduskontrolli läbiviimisel. Eesti Panga arvamus puudutas eelkõige muudatust, mis näeb ette krediidiasutuse aktsiakapitali suuruse vähendamise. Rahandusministeerium kui eelnõu algataja pöördus meie poole ettepanekutega teha eelnõus muudatusi. Nad pöördusid meie poole lausa kolme kirjaga. 5. aprillil esitatud ettepanekud puudutasid Riigikontrolli pädevust Finantsinspektsiooni üle majanduskontrolli läbiviimisel ja samuti eelnõus tehtavaid tehnilisi muudatusi. 13. aprilli kirjaga esitatud ettepanekud puudutasid kiireloomulisi muudatusi rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise seaduse ja teiste seaduste muutmise seaduses. 19. aprilli kirjaga saadetud ettepanekud puudutasid samuti muudatusi rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise seaduses ja Finantsinspektsiooni seaduses. Siinkohal ütlen veel seda, et juhtivkomisjon arvestas Riigikogust tulnud muudatusettepanekut jätta eelnõust välja punkt, mis sätestab krediidiasutuse aktsiakapitali miinimummõjude vähendamise. Aga lisaks sellele tegi juhtivkomisjon veel 24 muudatust, mis on kantud ka muudatusettepanekute loetellu. Seal on ka selgitused juures. Eelnõu algataja ehk Rahandusministeeriumi esindaja ettepanekutest ei leidnud juhtivkomisjoni toetust ettepanek, mis puudutas Finantsinspektsiooni seaduse täiendamist Finantsinspektsiooni õigusega väljastada hoiatusteateid. Nende kaudu teavitataks avalikkust tegevustest, millesse Finantsinspektsioon ei soovita inimestel oma raha paigutada. Juhtivkomisjon otsustas oma 19. aprilli istungil algatada vastava ettepaneku osas eraldi seaduseelnõu, see on numbriga 380, Finantsinspektsiooni seaduse täiendamise seaduse eelnõu. Samuti ei leidnud juhtivkomisjoni toetust algataja esindaja ettepanek muuta tegelike kasusaajate registrit puudutavate arenduste viibimise tõttu kiireloomuliselt registrit puudutavaid sätteid rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise seaduse ja teiste seaduste muutmise seaduses. Vastavad muudatused jõustuvad 10. mail. Komisjon ei pidanud käesoleva eelnõu nii kiiret menetlemist võimalikuks ja seetõttu otsustati teha vajalikud muudatused rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise seaduses. Ma annaksin, kui te lubate, ka kokkuvõtliku ülevaate aruteludest rahanduskomisjoni istungitel, kus me esimese ja teise lugemise vahel seda eelnõu käsitlesime. Kõigepealt arutelu 22. märtsi istungil. Sinna oli meil kutsutud riigikontrolör Janar Holm, tema tutvustas oma ettepanekuid. Janar Holmi sõnul ei ole Riigikontrolli pädevus majanduskontrolli läbiviimisel Finantsinspektsiooni üle eelnõus selge ega kooskõlas Riigikontrollile kui põhiseaduslikule institutsioonile pandud ülesannetega. Teine probleem puudutab Riigikontrollile auditi läbiviimiseks vajaliku teabe saamist. Ehk kokkuvõtlikult on küsimus Riigikontrolli õiguses kontrollida Finantsinspektsiooni tegevust. Finantsinspektsioon on praegu Riigikontrolli vaates ebamäärases seisus. Riigikontroll kontrollib paljusid asutusi ja ettevõtteid, Finantsinspektsiooni kohta aga kehtivad erandid. Aga samas on õigusaktides sätestatud, et Riigikontroll vajab eraldi õigust Finantsinspektsiooni dokumentidele juurdepääsemiseks. Selline probleem. Ja Riigikogu pädevuses on otsustada, kas Riigikontrollil on pädevus Finantsinspektsiooni üle või mitte. Riigikontroll rõhutas, et nad ei hakka ise tegema finantsjärelevalvet, aga Riigikontrollil on Riigikontrolli seadusest tulenev pädevus kogu riigi suhtes ja sinna alla peaks mahtuma ka Finantsinspektsioon. Rahanduskomisjoni istungile oli kutsutud ka Finantsinspektsiooni juhatuse liige Siim Tammer. Tema puudutas Finantsinspektsiooni seisukohast olulisemaid asju seaduse muutmisel. Ta rõhutas, et Finantsinspektsiooni üle teostatakse järelevalvet ja tegelikult kontrollivaba ruumi suures pildis ei ole. Finantsinspektsiooni nõukogu esimees on rahandusminister. Nõukogus on ka Eesti Panga president, teised nõukogu liikmed nimetab Vabariigi Valitsus ja Eesti Panga Nõukogu. Nõukogu on Finantsinspektsiooni peamine kontrollorgan. Samuti annab Finantsinspektsioon aru Riigikogu ees. Mis puudutab igapäevaseid majandustehinguid, siis kontrollib Finantsinspektsiooni Eesti Pank. Eesti Panga audiitor, kes on välisaudiitor, auditeerib ka Finantsinspektsiooni tulude ja kulude aastaaruandeid. Ja Finantsinspektsioon on ka osa Euroopa Keskpanga järelevalvest ehk see tähendab seda, et üks osa on kontrollitud ka Euroopa Kontrollikoja kaudu. Finantsinspektsiooni ja Riigikontrolli arvamuste kohta kuulasime ära ka Rahandusministeeriumi selgitused. Rahandusministeerium esindaja Thomas Auväärt selgitas, et Riigikontrolli audit on jagatud kaheks. Üks on tavapärane finantsaudit, majandustegevuse kontroll ja infotehnoloogiaaudit. Selles osas ei piirata Riigikontrolli voli ega pädevust teha täisauditit. Aga tulemusauditi osas on teatud piirangud. Nende kontrollipädevuste kohta oli komisjoni liikmetel küsimusi ja oli arutelu. Kõike ma ei hakka siin ette kandma, aga sellel istungil jäi selle suure teema käsitlus pooleli. Komisjon kuulas ära kõik osapooled, oli arutelu. Komisjoni seisukoht oli, et Riigikontroll, Finantsinspektsioon ja Rahandusministeerium saavad veel omavahel eraldi kokku ja proovivad kujundada Riigikontrolli järelevalve küsimuses ühise seisukoha. Komisjon otsustas konsensuslikult ühtlasi, et seda teemakäsitlust jätkatakse. Ja tõepoolest, see arutelu meil jätkus juba 13. aprilli istungil. Sellel istungil me kõigepealt käsitlesime Rahandusministeeriumilt laekunud arvamust, mis puudutas ühte teist eelnõu ehk rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise seaduse eelnõu. Seal oli probleem selles, et 10. mail peaks vastavalt eelmisel aastal vastu võetud seadusemuudatustele jõustuma tegelike kasusaajate register. Aga probleem on selles, et tegelikult see ei jõustu, kuna vastavad infotehnoloogilised rakendused on jäänud tegemata. Sellel 13. aprilli istungil me kuulasime ära Rahandusministeeriumi selgitused selle probleemi kohta ja otsustasime jätkata arutelu järgmisel korral. See järgmine kord oli meil 19. aprillil. Ja sel istungil võtsimegi kõigepealt päevakorda needsamad rahapesu tõkestamise seaduse muudatused ja eelkõige küsimused, mis puudutavad tegelike kasusaajate andmekogu valmimist. Istungil oli Rahandusministeeriumi esindajana Toomas Vapper. Tema selgitas, et tegelike kasusaajate andmekogu ettevalmistamine on osutunud keeruliseks ja kompleksseks ülesandeks. See regulatsioon ise sündis juba eelmise aasta juunis ning selle regulatsiooni järgi pidi olema vastutav töötleja selle andmekogu puhul Rahandusministeerium ja volitatud töötleja Registrite ja Infosüsteemide Keskus. Viimane aitab ministeeriumi infotehnoloogilise poolega. Kõige esimene probleem, mille taha see asi seisma jäi, oli selle andmekogu loomise rahastamine. Asi oli selles, et rahastamises ei jõudnud ministeeriumid kokkuleppele ja need rahastamise vaidlused kestsid juunist kuni oktoobrini eelmisel aastal. Ja kui lõpuks rahastamisallikad selgeks said, siis alles hakati tegelema lähteülesandega. Esimesed lähteülesande versioonid said valmis eelmise aasta oktoobri lõpuks. Seejärel võttis Registrite ja Infosüsteemide Keskus detsembris tööle ärianalüütiku, kes asus kõigepealt planeerima tööde ajagraafikut. Selle ajagraafiku tegemise ajal selgus, et andmekogu tänavu 10. maiks valmis ei saa. Komisjonis me käsitlesime veel selle andmekogu tehnilisi nüansse, sisulisi nüansse ja andmekogu loomise rahastamise küsimusi. Rahanduskomisjon tegi ka käesolevasse eelnõusse muudatused, mis seda andmekoguga seonduvat temaatikat puudutasid. Need muudatusettepanekud on ka eelnõule lisatud muudatusettepanekute loetelus. Kokkuvõtteks. Rahanduskomisjon langetas konsensuslikud otsused. Oma ettekande alguses ma lühidalt neid käsitlesin, aga kordan veel üle. Kõigepealt, teha ettepanek võtta eelnõu täiskogu päevakorda 5. maiks, see ettepanek oli konsensuslik. Teiseks, teha ettepanek teine lugemine lõpetada, see oli ka konsensuslik. Ja kui teine lugemine lõpetatakse, siis teha ettepanek võtta eelnõu täiskogu päevakorda ja viia läbi lõpphääletus 12. mail, see otsus oli ka konsensuslik. Lõpetuseks, veel neljandaks, tegi rahanduskomisjon ettepaneku algatada eraldi Finantsinspektsiooni seaduse täiendamise seaduse eelnõu, see puudutab neid hoiatusteateid. Tänan tähelepanu eest! Olen valmis vastama küsimustele.
Peeter Ernits alustab küsimustega. Palun!
[[Kaugühendus]] Hea juhataja! Hea ettekandja! Noh, pikalt on seda menetletud ja eelmise valitsuse laps ta nagu on. Aga ma küsin, et oled sina rahaminister olnud ja kolleeg Jürgen Ligi on ka olnud: kui palju te olete arutanud Jürgen Ligi muudatusettepanekut, selle omakapitali punkti väljavõtmist, mis oli § 1 punkt 14? Kas sul on Jürgen Ligiga sama arvamus? Kirjelda natuke neid arutelusid selle punkti kohapealt.
Küsimus on selge, arusaadav. Muidugi oleme arutanud, väga põhjalikult arutanud. See on kaalukas küsimus ja 5 miljoni suuruse aktsiakapitali nõude langetamine ei ole põhjendatud. Sellepärast, et krediidiasutused on ikkagi kõrgendatud vastutusega, kuna nad kaasavad hoiuseid. Ja tegelikult ka Eesti Pank oma kirjas, mis ta rahanduskomisjonile saatis, oli natukene murelik, et kas seadusandja on õigel teel, kui aktsiakapitali miinimumnõuet langetatakse. Kust see ettepanek üldse tuli eelmise rahandusministri algatatud asjana, see selgitus jäi ka natukene segaseks. Et just nagu on eesmärk selle langetamisega suurendada konkurentsi, anda fintech-pankadele paremad eelised turule tulekuks. Samas, mul tuleb meelde, siinsamas eelnõu esimesel lugemisel ma küsisin ettekandjalt, eelnõu algatajalt, et kas praktikas on olnud probleeme, kus mõni fintech ei ole seda viiemiljonilist aktsiakapitali kokku saanud. Siis selliseid näiteid ei olnud. Rahanduskomisjonis olid ka meil sellel teemal arutelud. Ja tulemus oli, et ettepanek, mille oli esitanud Jürgen Ligi, leidis rahanduskomisjoni toetust.
Hea ettekandja, rohkem teile küsimusi ei ole. Aitäh! Avan läbirääkimised. Kas keegi soovib sõna? Seda ma ei näe. Läheme muudatusettepanekute läbivaatamise juurde. Esimese muudatusettepaneku on esitanud rahanduskomisjon, arvestatud täielikult. Teine, juhtivkomisjon, arvestatud täielikult. Kolmas, esitanud Jürgen Ligi, arvestatud täielikult. Neljas, arvestatud ... Vabandust! Henn Põlluaas.
[[Kaugühendus]] Aitäh, austatud aseesimees! Kolmas muudatusettepanek. Me ei saa panga asutamise algkapitali suuruse puhul lähtuda Euroopa Liidu maksimumnõudest ega võrrelda Eestit näiteks Saksamaaga ja seetõttu palun EKRE fraktsiooni nimel see muudatusettepanek panna hääletusele.
Asi selge. Austatud Riigikogu, panen teie ette hääletusele kolmanda muudatusettepaneku, mille on esitanud Jürgen Ligi ja mida juhtivkomisjon on arvestanud täielikult. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Ettepanekut toetas 51 Riigikogu liiget, vastu oli 16, erapooletuid 0. Ettepanek leidis toetust. Neljas muudatusettepanek, esitanud rahanduskomisjon, juhtivkomisjon on arvestanud täielikult. Viies muudatusettepanek, rahanduskomisjon, juhtivkomisjon on arvestanud täielikult. Kuues muudatusettepanek on rahanduskomisjonilt ja arvestatud täielikult. Seitsmes, samamoodi komisjonilt endalt, arvestatud täielikult. Kaheksas, arvestatud täielikult. Üheksas muudatusettepanek, arvestatud täielikult. Kümnes muudatusettepanek, arvestatud täielikult. 11. muudatusettepanek, arvestatud täielikult. 12. muudatusettepanek, arvestatud täielikult. 13. muudatusettepanek, arvestatud täielikult. 14. muudatusettepanek, arvestatud täielikult. 15., sama lugu. 16., sama lugu. 17., arvestatud täielikult, 18., arvestatud täielikult, 19., arvestatud täielikult, 20., arvestatud täielikult, 21., arvestatud täielikult, 22., arvestatud täielikult, 23., arvestatud täielikult, 24., arvestatud täielikult ja 25., arvestatud täielikult. Seega oleme muudatusettepanekud läbi vaadanud. Juhtivkomisjoni ettepanek on teine lugemine lõpetada ja eelnõu 312 teine lugemine on lõpetatud.
Viies päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud meresõiduohutuse seaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 284 teise lugemise jätkamine. Ettekandjaks palun majanduskomisjoni liikme Annely Akkermanni.
Tere päevast, head kolleegid! Eelnõu algatas Vabariigi Valitsus eelmise aasta 9. novembril. Esimene lugemine toimus 25. novembril ja teine lugemine katkestati tänavu 7. märtsil, kuna eelnõus tehti eelnõu algataja ettepanekute alusel hulgaliselt muudatusi. Pärast teise lugemise katkestamist määratud muudatusettepanekute esitamise tähtajaks, 14. märtsiks ei laekunud eelnõu kohta Riigikogust ühtegi muudatusettepanekut. Komisjon teavitas eelnõus tehtud muudatustest ka kõiki kaasatuid, kes selle seaduse menetlemise käigus erinevaid ettepanekuid on teinud. Ja seekord läkitasid oma arvamused komisjonile Eesti Sadamate Liit, Eesti Laevaomanike Liit, Eesti Meremeeste Sõltumatu Ametiühing ning Navest Agency OÜ. Nende pöördumiste kokkuvõttes laekus Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumist eelnõu kohta sedakorda kolm ettepanekut, millest kaks olid sõnastatud Eesti Meremeeste Sõltumatult Ametiühingult laekunud märkuste põhjal ja üks ettepanek oli sõnastatud Riigikogu Kantselei õigus- ja analüüsiosakonnalt laekunud arvamusest tulenevalt. Kõigi nendega on võimalik tutvuda eelnõu kaardil täpsemalt. Eelnõu tekst läbis teise lugemise katkestamise järel taas keeletoimetuse ja sellest tulenevad parandused on eelnõu teise lugemise jätkamiseks esitatud tekstis märgistatud. Käesoleva aasta 20. märtsi istungil toimus majanduskomisjonis arutelu eelnõu suunamiseks teise lugemise jätkamisele. Istungil osalesid Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi esindajad. Istungil vaadati läbi muudatusettepanekute loetelu kavand ja MKM-i esindajad kommenteerisid ministeeriumi ettepanekuid. Komisjon langetas istungil ka menetluslikud otsused. Väga lühidalt nendest kolmest muudatusettepanekust, nende sisust. Esimene teeb muudatuse, mis puudutab seda, et kalandustöötunnistusele ei ole konventsiooniga ette nähtud vormi ja seetõttu kehtestab sinna kantavate andmete loetelu valdkonna eest vastutav minister määrusega. Teine muudatusettepanek täpsustab seda, et laevaliiklusteeninduse Tallinna piirkonnas peavad oma piirkonda saabumisest andma teada suuremad laevad ja laevaliiklusteeninduse ida- ja läänepiirkonnas peavad enda saabumisest teada andma väiksemad laevad. Kolmas muudatusettepanek on väga juriidiline ja tehniline. Meie oma maja õigus- ja analüüsiosakond arutas, kas riigiasutuse otsusel seaduse reguleerimisala laiendamine on korrektne. See puudutas Politsei- ja Piirivalveameti juhi võimalust oma laevadel sõitnud meremeeste staaži, sõiduaja arvestamist nende kvalifikatsiooni määramisel. Aga see võeti välja, kuna meie analüüsiosakond arvas, et see ei ole korrektne ja õigusselge muudatus, mis algselt eelnõuga taheti seadusesse sisse viia. Juhtivkomisjoni menetluslikud otsused ja ettepanekud. Majanduskomisjon tegi ettepaneku võtta eelnõu teise lugemise jätkamiseks Riigikogu täiskogu päevakorda k.a 5. maiks ja eelnõu teine lugemine lõpetada. Juhul, kui eelnõu teine lugemine lõpetatakse, teha ettepanek võtta eelnõu 11. maiks täiskogu päevakorda ja panna lõpphääletusele. Kõik otsused olid konsensuslikud. Ma vaatan, et need, kes sellest koosolekust osa võtsid ja konsensuslikult otsustasid, olid siinkõneleja, Riho Breivel, Jüri Jaanson, Siim Kallas, Mihhail Korb, Kristen Michal, Sven Sester ja Mihhail Stalnuhhin. See on kõik.
Aivar Kokk soovib küsida. Palun!
[[Kaugühendus]] Hea juhataja! Hea ettekandja! Küsimus: kas komisjonis jäid ka mõni teema üles? Riigikogu liikmetele on tulnud kirju nii sadamate kui ka transiidisektori kohapealt sellesama seaduseelnõu juures ja ma saan aru, et nende ettepanekuid selles eelnõus ei ole arvestatud. Kuidas komisjonis need arutelud olid ja milliseid otsuseid seal tehti?
Jaa, komisjonis on merendusteemadel üleval praegu kolm aspekti, mis servapidi puudutavad seda eelnõu, aga mille raames tehtud ettepanekuid ei ole võetud arvesse, sest need vajavad pikemat kaalumist. Ja võib-olla kõige rohkem kõneainet pakkuvad on praegu STS-operatsioonid ehk ship-to-ship operatsioonid, mis tähendab merel laevalt laevale lossimist ja laadimist. Sinna juurde käib ka punkerdamine. Punkerdamine on laeva varustamine, lossimine on kaupade mahavõtmine ja laadimine on kaupade pealepanek. Ehk ühe laeva lossimine on teise laeva lastimine. Neid teemasid arutatakse põhjalikumalt Keskkonnaministeeriumis, Keskkonnaametis, Keskkonnainspektsioonis, Politsei- ja Piirivalveametis ja ma tean, et need STS-operatsioonid olid kõne all valitsuse kabinetis eelmisel nädalal. Ja ma tean, et eelnõu töötatakse välja, ja lugesin materjalidest, et valitsus on võtnud põhimõtteliselt keelava hoiaku. Majanduskomisjon on lähiajal uuesti seda teemat arutamas. Mida ma ise tean ja täna veel vaatasin üle, näiteks Eesti Gaasil on tulemas merele punkerlaev, mis punkerdab LNG-d. See on olnud Läänemeres ja ka Eestis selline soovitav tegevus, et vähendada väävliheidet ja viia laevad LNG-küttele. Eesti Gaas on nüüd spetsiaalselt toomas selleks laeva. Punkerdamise suhtes on meie enda riigi poliitika olnud pikaajaliselt selline, et punkerdamine merel teatud tingimustel peaks jääma, ja ma ei ole kindel, kas LNG punkerdamist kai ääres Eestis teha saab – võib-olla saab, aga ma lihtsalt ei tea seda. Teine probleem, mis jäi üles ja mida turuosalised meile kirjutasid, oli lootsita sõidu eksami keel. Täna tohib lootsita sõidu eksamit Eestis anda eesti keeles. Teised riigid meie piirkonnas on läinud üle lootsita sõidu eksami tegemisele ka inglise keeles. Aga sellel on pikemaajalised ja laiemad mõjud. Üks asi on see, et lootsita sõidu eksamit saab teha siis, kui kapten on käinud konkreetses sadamas kümme korda, siis ta teeb eksami, et ta võib edaspidi seal sadamas käia ilma lootsiteenust kasutamata. Aga üks laevajuht, kes seda eksamit tegi, ütles, et temaga samal eksamil käis teisest rahvusest kapten, kes tegi eksami tõlgi vahendusel ja sai eksami tõlgi vahendusel ka tehtud. Siis tekib küsimus sellesama VTS-i süsteemi ehk laevaliiklusteenindussüsteemi kohta, mis täna on eestikeelne, et kuidas see kapten, kes tõlgi vahendusel teeb eksami, suhtleb VTS-i süsteemis teiste laevadega, kes suhtlevad omavahel eesti keeles. Rootsis ja Soomes on juba mindud üle laevaliiklusteeninduses, selles VTS-i süsteemis inglise keelele, et kõik piirkonnas liikuvad laevad saaksid üksteisest õigesti aru. Rootsis on see üleminek toimunud varem. Soomes on üle mindud kolm aastat tagasi ja see ei läinud neil samamoodi sugugi valutult. Ja kolmas, ütleme, ring selles lootsita sõidu problemaatikas on veel see, et kui kapten tahab sõita lootsita ja ta suhtleb [inglise keeles] – kõik laevajuhid suhtlevad VTS-i süsteemis inglise keeles –, siis peaks olema ka Eesti merendusseadustik täielikult inglise keeles. Aga praegu kõik Eesti merendusalased õigusaktid ei ole kindlasti veel inglise keelde tõlgitud. Neljanda aspekti tooksin ka veel välja. Kuna neid kapteneid on suhteliselt palju, kes käivad Eesti sadamates regulaarselt ja seetõttu tahaksid seda lootsita sõidu eksamit teha inglise keeles, siis väheneks tellimus Eesti Lootsile lootsiteenuse eest võib-olla üle poole. Aga lootsiteenust riik ikkagi peab osutama ja tuleb ümber kalkuleerida ka Eesti Lootsi majandusmudel, et lootsiteenus jääks kättesaadavaks riiki külastavatele laevadele. Kuna see problemaatika on mahukas ja hõlmab mõjusid kaugeleulatuvalt, siis praegu sellesse eelnõusse lootsita sõidu teemat sisse ei viidud. Ja muidugi on kõige suurem teema nendel turuosalistel laevade [Eesti] lipu alla toomine, kaldasektoris töökohtade loomine ehk selle laevanduspaketi rakendamine, mis hakkas eelmise aasta 1. juulil kehtima. Need kolm kõige suuremat teemat merenduse valdkonnas jäid üles selle eelnõu menetlemisel.
Aivar Kokk, teine küsimus, palun!
[[Kaugühendus]] Aitäh väga sisuka vastuse eest! Ma sooviksin täpsustada. Kuskilt ma lugesin, vist Postimehest, valitsuse pressiteadet, et STS-operatsioonid ehk lossimine ja lastimine merel on juba keelatud. Kui valitsus sellise otsuse on teinud, siis kas ei peaks ka selles seaduses olema need teemad sees?
Sadamate liit saatis meile kaks kirja. Enne tuli see kiri, kus oli nende õiguslik analüüs, et lossimine ja lastimine on lubatud ainult sadamates ja sadamad võiksid seda korraldada nii oma kai ääres kui ka väljaspool sadama akvatooriumi ehk avamerel. Peale teise lugemise katkestamist tuli Eesti suuremate sadamate juhatuse esimeeste allkirjadega teine kiri, milles juhiti tähelepanu sadamaseadusele, et lossimine ja lastimine toimub sadamates. Ütleme, pigem on tõesti olnud turuosalistel hoiak, et lossimine ja lastimine peaks toimuma sadamates, kuigi Navest Agency OÜ saatis komisjonile ka vastupidise arvamuse. Aga ma jään selles osas vastuse võlgu, kas valitsus on selle määruse, millega STS-operatsioonid Eesti territoriaalvetes keelatakse, allkirjastanud. Ma proovisin leida seda, kui ma tänast ettekannet ette valmistasin, aga ma ei leidnud. Ma ei oska öelda, kas ma lihtsalt ei leidnud või seda määrust ei olegi veel allkirjastatud.
Imre Sooäär, palun!
[[Kaugühendus]] Aitäh, hea juhataja! Austatud ettekandja! Ausalt öeldes natukene üllatas see keeleteema lootsieksamite puhul. Kui tõmmata siin paralleele lennujuhtimiskeskusega ja lennujuhtimisega, siis seal on aastaid olnud see inglise keeles. Kaptenid peaksid ju teineteisest aru saama, ühte keelt rääkima, et hoida ära laevaõnnetusi Läänemerel, kuna laevaliiklus Läänemerel on väga tihe. Kas ohutuse seisukohalt ei oleks oluline see keeleteema siiski üle vaadata? Ma saan aru, et see võib küll Eesti Lootsi kasumit mõjutada, aga et ära hoida laevaõnnetusi, peaksid ikkagi kõik eetris rääkivad kaptenid teineteisest aru saama. Ma ei usu eriti, et need, kes on rahvusvaheliste kaptenipaberitega, ei valda piisavalt inglise keelt. Nad ei saakski oma kaptenipabereid ju muidu kätte.
Jaa, rahvusvaheliste kaptenitega seda muret kindlasti üldse ei ole, aga meie vetes sõidavad sellised kohalikud laevakesed, kuni 24 meetrit näiteks, mille kaptenid sõidavad üksnes kohalikes vetes ja ei pruugi inglise keelt osata. Kuigi ma olen ise seda meelt ja ma nõustun sinuga, hea kolleeg Imre, täielikult, et laevaliiklus, eriti siin laevaliiklusteeninduse Tallinna piirkonnas, muutub järjest tihedamaks ja järjest rahvusvahelisemaks. Ma arvan, et ainuüksi juba mereohutuse pärast me peaksime minema laevaliiklusteeninduse VTS-i süsteemis inglise keelele ja seoses sellega ka lootsita sõidu eksami tegemisele inglise keeles. Ning loomulikult vajavad nii laevanduspaketi raames kui ka mereohutuse tõttu inglise keelde tõlkimist Eesti merendusalased õigusaktid ja ma arvan, et see on Eesti lähiaastate tulevik, samamoodi nagu meie naaberriikides.
Rohkem Riigikogu liikmetel küsimusi ei ole. Aitäh! Läheme läbirääkimiste juurde. Läbirääkimiste soovi ei ole. Vaatame läbi muudatusettepanekud. Neid on esitatud kolm, kõik majanduskomisjonilt ja kõik arvestatud täielikult. Käime numbriliselt üle ka, äkki keegi soovib hääletada. Üks, kaks ja kolm. Seega oleme muudatusettepanekud läbi vaadanud. Juhtivkomisjon on teinud ettepaneku eelnõu 284 teine lugemine lõpetada. Teine lugemine on lõpetatud.
Meie kuues päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud riigivaraseaduse muutmise seaduse eelnõu 308 teine lugemine. Ettekandjaks palun majanduskomisjoni liikme Raimond Kaljulaiu.
Aitäh, austatud Riigikogu aseesimees! Head ametikaaslased! Eelnõu algatas Vabariigi Valitsus selle aasta 11. jaanuaril ja selle eelnõu eesmärgiks on luua alused riigi tarkvara avalikkusele tasuta kasutamiseks andmiseks ja riigivara valitsejate vaheliseks riigi tarkvara ristkasutuseks. Selle esimene lugemine toimus 10. märtsil. Muudatusettepanekuid ei esitatud. Eelnõu menetlusest on teavitatud Eesti Infotehnoloogia ja Telekommunikatsiooni Liitu, kes esitas eelnõu kohta arvamuse, kus ta avaldas toetust eelnõu Riigikogu menetluses olevale versioonile. Majanduskomisjon arutas eelnõu teiseks lugemiseks ettevalmistamist 19. aprillil k.a ja ettepanekuid eelnõu muutmiseks ei teinud. Majanduskomisjon tegi ettepaneku võtta eelnõu teiseks lugemiseks Riigikogu täiskogu päevakorda tänaseks, 5. maiks, ja teine lugemine lõpetada. Ja kui selle eelnõu teine lugemine lõpetatakse, on komisjoni ettepanek võtta eelnõu kolmandaks lugemiseks Riigikogu täiskogu päevakorda ja viia läbi lõpphääletus 12. mail. Kõik need otsused olid komisjonis konsensuslikud. Aitäh!
Küsimusi teile ei ole. Tänan! Avan läbirääkimised. Sõnasoove ei ole. Kuna muudatusettepanekuid ka ei olnud, siis on juhtivkomisjoni ettepanek eelnõu 308 teine lugemine lõpetada. Oleme teise lugemise lõpetanud.
Meie seitsmes päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud karistusseadustiku muutmise seaduse (mittesularahalised maksevahendid) eelnõu 351 teine lugemine. Ettekande teeb õiguskomisjoni liige Anti Poolamets. Palun!
[[Kaugühendus]] Tutvustan kahe lugemise vahelist tegevust õiguskomisjonis. Eelnõu 351 esimene lugemine lõpetati 27. aprillil. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks määrati 15. aprill. Riigikogu fraktsioonid ega liikmed eelnõu kohta muudatusettepanekuid ei esitanud. Eelnõu kohta küsiti arvamust seletuskirjas nimetatud huvigruppidelt, kes olid kaasatud eelnõu ettevalmistamisse, sh Eesti Advokatuur, Eesti Pank ja Tartu Ülikool. Arvamusi eelnõu kohta ja ettepanekuid eelnõu muutmiseks ei esitatud. Komisjon arutas eelnõu teise lugemise ettevalmistamist oma ka 19. aprilli istungil, kus osales Justiitsministeeriumi esindaja. Komisjon tegi ettepaneku võtta eelnõu teiseks lugemiseks Riigikogu päevakorda k.a 5. maiks. Kui eelnõu teine lugemine lõpetatakse, on komisjoni ettepanek võtta eelnõu kolmandaks lugemiseks Riigikogu täiskogu päevakorda k.a 12. maiks. Kõik otsused tegi komisjon konsensuslikult. Aitäh!
Küsimusi teile ei ole. Tänan! Avan läbirääkimised. Sõnavõtusoove ei ole. Juhtivkomisjoni ettepanek on eelnõu 351 teine lugemine lõpetada. Seega oleme teise lugemise lõpetanud.
Liigume edasi. Meie kaheksas päevakorrapunkt täna on Vabariigi Valitsuse algatatud kriminaalmenetluse seadustiku muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse (kriminaalmenetluse seadustiku revisjon) eelnõu 367 esimene lugemine. Seda tutvustab meile justiitsminister Maris Lauri. Palun!
[[Kaugühendus]] Lugupeetud Riigikogu liikmed! Tutvustan teile kriminaalmenetluse seadustiku ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu. Seda võib nimetada ka kriminaalmenetluse seadustiku revisjoni esimeseks etapiks. Teine etapp on planeeritud ette valmistada sügisel, see puudutaks rahvusvahelist koostööd. Selle eelnõu eesmärk on luua alus digitaalseks süüteomenetluseks ja lahendada teatud probleemid, mis on ilmnenud kohtueelses menetluses. Nüüd ma räägiksin natuke täpsemalt, mis on selle eelnõuga ette pandud. Esiteks, digitaalseks menetluseks luuakse võimalused ja seadus muutub ka paindlikumaks, samuti tehnoloogianeutraalsemaks. Kustutatakse sätted, mis takistavad digimenetlust. Näiteks kaotatakse väljatrükkide allkirjastamise nõuded. Lisaks nähakse ette põhimõtted, kuidas luua digitaalseid dokumente, sealhulgas määratletakse ka, mis on erandid. Kehtestatakse kord, kus teabemenetlus kriminaalmenetluses toimub reeglina digitaalselt. Samuti toimub menetlusdokumentidega tutvumine reeglina elektroonselt. Dokumentide allkirjastamise nõue eeluurimise käigus asendatakse kinnitamisega. Tühistatakse teatud menetlusdokumentide struktuurinõuded, v.a kohtudokumentide puhul, ja luuakse olukord, kus teatud juhtudel võib salvestise asendada ka menetlustoimingute käigu ja tulemuste kirjeldamisega. Nüüd veel mõnest muudatusest n-ö plokiti. Kõigepealt otstarbekuse printsiibi laiendamisest. Üldreegel ehk siis legaliteedi printsiip jääb kehtima. See ütleb, et kui ilmnevad kuriteo tunnused, siis tuleb menetlust alustada. Kuid sinna juurde tulevad lahendused, mis võimaldavad näiteks menetluseelset lepitust juhul, kui kannatanu ja süüdlane on leppinud, tegemist on teise astme kuriteoga, puudub avalik menetlushuvi, asjaolud on selged ja pole põhjust kahtlustada, et leppimine polnud kannatanu vaba tahe. Samuti saab kohus menetluse lõpetada otstarbekuse kaalutlustel ilma prokuröri taotluseta. Kui teise astme kuriteo aegumistähtajani on kuriteoteate saabumisel jäänud vähem kui kuus kuud, siis võib Riigiprokuratuur otsustada menetlust mitte alustada. Üks osa muudatusi puudutab tõkendi regulatsiooni täiendamist. Korraga võib rakendada mitut tõkendit, luuakse nn vaba tõkend. Võib kasutada seaduses otse nimetamata, kuid vahistamisest kergemat tõkendit. Kuid see eeldab kindlasti isiku nõusolekut. Kohus võib muudatuste tulemusena kehtestada ise vahistamise asemel muu tõkendi. Pakutakse välja mõni uus tõkendi liik, näiteks liikumispiirang, suhtluspiirang ja tegutsemiskohustus. Täpsustatakse ajutise lähenemiskeelu regulatsiooni ja võimaldatakse elektroonilise valve kohaldamine iseseisva tõkendina. Üks uus tõkend, mis on ka ette pandud, on juriidilise isiku jagunemise, ühinemise ja registrist kustutamise kande tegemise keeld kriminaalmenetluse ajal, et välistada karistusõiguslikku vastutust. Veel mõni muudatus. Näiteks kaotatakse eeluurimiskohtuniku ja täitmiskohtuniku mõiste. Laiendatakse kohtuniku taandamise aluseid, lihtsustatakse menetlusdokumentide koostamist, laiendatakse eksperdi ja asjatundja ülekuulamise võimalusi ja muud. Muudatusi tehakse ka väärteomenetluse seadustikus. Need toetavad samuti digitaliseerimist ja on analoogsed kui kriminaalmenetluse seadustiku muudatused. Ehk siis ikka suund sellele, et vähendada bürokraatiat ja et kriminaalmenetluse ja väärteomenetluse reeglid oleksid ühtlasemad, sarnasemad. Kogu eelnõu muudab lisaks nimetatud kahele seadustikule veel kümmet seadust ja need muudatused on seotud põhiliselt sellega, mida nendes kahes ja eelkõige kriminaalmenetluse seadustikus tehakse. Eelnõu paneb ette, et see jõustuks järgmise aasta keskel. Juhtudel, kus see ei ole võimalik, võiks rakendada digitaalseid tegevusi hiljemalt 2025. aastal. Seda eelnõu on hästi pikalt koostatud. Protsess algas juba 2017. aastal. On olnud mitmeid diskussioone ja kooskõlastusringe, nii et see on kindlasti küllaltki mahukas eelnõu, aga ka põhjalikult läbi töötatud. Tänan! Olen valmis vastama teie küsimustele.
Esimese küsimuse küsib Kert Kingo. Palun!
Aitäh, hea istungi juhataja! Lugupeetud ettekandja! Ma sooviksin küsida selle n-ö vaba tõkendi printsiibi kohta. Kuni praeguseni ja praegu ka veel taotleb tõkendit prokuratuur ehk süüdistaja. Kas ma saan teie seletusest õigesti aru, et edaspidi võtab selle rolli endale kohtunik, kes hakkab otsustama, milline tõkend kohaldada? Kas tema hakkab seda valima?
Vabandage, ma ei kuulnud küsimust.
Hea minister, küsimus oli selles, et ...
Ma ei kuulnud küsimust. Kas saaks korrata?
Kas Kert Kingo meid kuulis, saab ta uuesti sisse lülitada? Nii, palun anname Kert Kingole uuesti mikrofoni!
Palun, ma ei kuule ...
Kas mind on kuulda?
Meie kuuleme teid küll. Me loodame, et minister teid ka kuuleb.
Ma küsisin seoses tõkendiga. Te ütlesite, et on vaba tõkend ja selle tõkendi valiku teeb kohtunik. Senini tegi seda prokuratuur ehk süüdistaja. Prokuratuur taotles kas vahi alla võtmist või mingi muu tõkendi seadmist. Või siis politsei. Kas ma sain õigesti aru, et seda otsust hakkab nüüd kohus tegema?
Nii, hea minister, kas nüüd kuulsite?
Ma väga vabandan, aga ma ei ole küsimusi kuulnud.
Kas te mind kuulete? Mulle tundub, et ministril on ... Hea minister, kas te mind kuulete nüüd? Meie teid väga hästi kuuleme ja ka näeme. Nii, kas me nüüd kuuleme üksteist?
Ma ei kuule küsimusi, ma ei saa vastata küsimusele.
Ehk on kõlarid väljas? Nii, hea minister, kas te mind kuulete? Ma võtan juhataja vaheaja kolm minutit, ja helistan proua ministrile, sest meie teda kuuleme, aga tundub, et tema meid ei kuule. Nii et juhataja vaheaeg kolm minutit.
Nii, Maris, kas sa nüüd kuuled meid?
Jaa, nüüd ma kuulen sind.
Väga hea! Siis me oleme minuti kaugusel vaheaja lõpetamisest. Nii et ole siis palun liinil. Palun mikrofon uuesti Kert Kingole!
Aitäh! Proovin uuesti. Lugupeetud istungi juhataja! Lugupeetud minister! Te rääkisite siin sellisest uuest tõkendist nagu vaba tõkend. Ma sain teie jutust aru, et seda hakkab nüüd kohtunik ehk kohus otsustama. Senini on tõkendi valik olnud süüdistaja ülesanne, tõkendi on valinud prokuratuur või on kriminaalpolitseinik ise seda teinud. Kas ma olen õigesti aru saanud, et nüüd selle muudatuse tulemusena hakkab tõkendeid, näiteks vahi alla võtmist või mingit leebemat varianti otsustama kohus?
Päris nii see ei ole. Ütleme nii, et teatud olukordades on see võimalus, et saab tõkendi kohtunik otsustada, aga põhiliselt teeb selle ikkagi menetleja. Aga kuna otsuse langetab kohtunik, siis on võimalus, et kohtunik saab teha ka neid valikuid.
Henn Põlluaas, palun!
Aitäh, hea eesistuja! Hea minister! Eelnõuga laiendatakse menetleja võimalusi süüteomenetlust mitte alustada või see lõpetada olukordades, kus puudub avalik huvi. Me mäletame väga hästi, kuidas enne eelmisi Riigikogu valimisi esitas ühe juhtiva reformierakondlase abikaasa valesüüdistuse, justkui oleks mingisugused EKRE liikmed teda ja tema koera rünnanud. See lükati ümber, algatati valetunnistuse andmise eest kriminaalasi, kuid see lõpetati, justkui puudunuks selle vastu avalik huvi, mis ei vastanud üldse tõele. Avalik huvi ja ka meedia huvi oli täiesti olemas ja väga suur. Kahtlemata mõjutas see ka valimistulemusi. Kas te ei leia, et selline praktika võib muutuda palju laiemaks ja avaliku huvi puudumise ettekäändel lõpetatakse palju rohkem asju ilma aluseta?
Aitäh küsimuse eest! Mina olen inimene, kes usub sellesse, et Eesti kohtusüsteem töötab ausalt ja õiglaselt, kaaludes asju, võttes arvesse kõiki asjaolusid. Ja tõesti võib olla nii, et mõne inimese jaoks mingi konkreetne asi ei pruugi olla vähetähtis, tundub väga oluline, aga me räägime avalikust ehk terve ühiskonna huvist.
Peeter Ernits, palun!
Hea juhataja! Lugupeetud minister! Kõik on õige. Mina tahaksin ka kohut uskuda, aga minu küsimus on, et selle eelnõu kohta on palju arvamusi, aga neid on tegelikult vähe arvestatud. Näiteks Riigikohus on esitanud 77 ettepanekut ja neist 30 kohta on öeldud, et neid ei arvestata. Näiteks ristküsitlus, jälitusluba – ei jõua siin praegu kõigest rääkida. Mida see tähendab? Kas Riigikohtus on siis põmmpead, kes ei jaga matsu?
Aitäh küsimuse eest! Ma arvan, et Riigikohus jagab asju väga hästi, kuid me peame alati vaatama seda ka, millega konkreetne eelnõu tegeleb. Me ei saa panna kõiki asju ühte eelnõusse. Need teemad võivad tulla käsitlusele järgmistes eelnõudes ja järgmistes muudatustes. Kui me vaatame, siis see eelnõu on juba praegu hästi mahukas, see käsitleb päris palju teemasid. Kui sinna veel juurde panna kõikvõimalikud asjad, siis selle menetlemine, ma julgen öelda, muutuks ülikeeruliseks ja võib-olla isegi üle jõu käivaks.
Kert Kingo, palun!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Hea ettekandja! Ma ikka tahan küsida selle tõkendi valiku kohta. Teatavasti on kõige paremini kursis juhtumi ja selle asjaoludega, samamoodi isikuga, kes teo toime on pannud, ikkagi menetleja. Tavaliselt selle põhjal, arvestades menetlusaluse isiku varasemat käitumismustrit, valib menetleja ka tõkendi. Ja nüüd mul tekib küsimus, et kui kohtunikul tekib õigus see tõkend oma arvamuse kohaselt ümber muuta, siis kas menetleja arvamus nagu üldse korda ei lähe. See rikub palju ära. Kohtunik ei ole ju reaalselt menetlusaluse isikuga kokku puutunud ega ole detailidega täpselt kursis. On see ikka niimoodi, et kohtunik võib muuta menetleja otsust tõkendi kohta?
Aitäh küsimuse eest! Kindlasti jääb põhikaalutlus ikkagi menetlejale. Kohtul on võimalik teatud oludes valida kergem tõkend. Näiteks inimese kinnipidamine ja vanglasse panemine on ikkagi väga tugev riive ja kui kohtunikul tekib põhjendatud arvamus, et vangistamine ei ole piisavalt põhjendatud, siis ta võib pakkuda kergema tõkendi kui menetleja pakutud tõkend.
Henn Põlluaas, palun!
Aitäh! Jätkan eelmise küsimuse teemal. Mary Kross selle valesüüdistuse esitas. Avaliku huvi puudumise tõttu menetlus lõpetati. Selle mõistis hukka ja selle üle imestas ka peaprokurör. Tartus samal ajal keegi täiesti tundmatu näitsik kukkus purjuspäi ratta otsast ja valetas, justkui talle oleks kallale tungitud, ja tema sai valeütluse või valetunnistuse andmise eest kriminaalkaristuse. Täiesti võrreldamatud asjad omavahel! Üks oli tõesti tõsine ühe erakonna vastu suunatud laimu- ja valekampaania, teine lihtsalt selline olmeline lugu. Äkki te defineerite meile, mis asi on see avalik huvi? Ühte purjus näitsikut see puudutab, aga parlamendi, Riigikogu erakondi mitte?
Aitäh küsimuse eest! Kõigepealt, kindlasti ei saa mina kommenteerida kohtuotsuseid ja üksikuid asjaolusid. Ma ei pea seda ka põhimõtteliselt õigeks. Aga tahan meelde tuletada, et avalik huvi ei ole sama mis avalikkuse huvi. Tulebki vaadata laiemalt, tuleb hinnata, kas ühe või teise juhtumi asjaolusid tuleb edasi menetleda või mitte. Kuidas otsus langetatakse, on otsustajate asi. Ja lõppude lõpuks võib-olla alati ei tehtagi kõige paremaid otsuseid, inimesed ei tunne kõiki asju väga hästi. Aga kindlasti ei ole ma nõus ütlema, et üks või teine juba langetatud otsus on vale. Selle arvamuse ma jätan teile.
Peeter Ernits, palun!
Hea juhataja! Lugupeetud minister! Ma küsin kõigepealt, kas teie n-ö analüütikuna olete üldse selle eelnõu ja kõik need kooskõlastamisasjad läbi lugenud. Mina olen läbi lugenud, ja korduvalt. See on selline rosolje. Te ühelt poolt deklareerite, et nüüd minnakse üle dokumendipõhiselt digitaalsele, aga samas on jutuks, mitu toimikut siin tekib, jne. Ja on suur kokkuhoid. Kui suur on reaalselt see kokkuhoid, mida te siin deklareerite? Ja kas siis jääb nagu mitu toimikut – digitaalne ja siis veel abitoimikud ja kõik see muu?
Kaugühendus) Aitäh küsimuse eest! Jaa, loomulikult ma olen selle materjali läbi lugenud. See on tõesti hästi mahukas, nii et võib-olla kiire orienteerumine selles on võimalik ainult nendel, kes on olnud kogu selles koostamise protsessis ja sellega pidevalt tegelenud. Mis puutub võimalikku kokkuhoidu, siis hakkab kokkuhoid sellest pihta, et me näiteks ei pea enam välja trükkima hunnikute viisi toimikuid selleks, et toimetada materjale ühest asutusest teise. Praegu see on täiesti olemas. Juba siit tuleb kokkuhoid. Ja me saadame neid praegu posti teel ühest kohast teise, ka sealt tuleb kokkuhoid nii rahas kui ka tööjõus. Nii et kokkuhoidu tuleb. Räägime ka sellest, et kui need elemendid, millest kogu menetlusprotsess alates uurimisest koosneb, ka kohtupidamisel ning laiemalt vaadates hakkavad koos töötama, siis see loob tegelikult uue kvaliteedi. Tõenäoliselt jääb inimlikke eksimusi vähemaks. Kõikidest toimingutest jäävad jäljed. Nii et see kõik areneb ja ma arvan, et reaalselt me võidame sellest palju rohkem. Lisaks sellele, et me ühes või teises kohas kokku hoiame, teeme me tänu sellele menetluse kiiremaks, et kõik töötab efektiivselt, me ei kuluta aega paberimäärimisele, trükkimisele, kuskile asjade saatmisele, uuesti ootamisele, kontrollimiseni, et midagi ei ole kuskil kaduma läinud. Menetlus muutub kokkuvõttes kiiremaks ja kui menetlus on kiirem, siis see tähendab seda, et kui on toime pandud kuritegu, siis me jõuame kiiremini karistuseni. Ja on tõestatud, et sel juhul kuritegevus hakkab vähenema. Ka see tekitab täiendava positiivse efekti. Nii et ma arvan, et see muudatus, millega me loome digitaalsed võimalused ja astume ka muid samme kaasaegse tehnoloogia rakendamiseks, mõjub väga positiivselt väga laiale valdkonnale ja üldse kogu ühiskonnale. Me hoiame kokku ka selles mõttes, et kuritegevus väheneb, mis on ju positiivne.
Paul Puustusmaa, palun!
Suur aitäh! Hea minister! Nüüd on väikene segadus minu jaoks. Võtame needsamad märksõnad: e-toimik. Te ütlesite, et me loome digitaalse võimaluse. Digitaalne võimalus tähendab põhimõtteliselt seda, et on olemas digitaalne ja mingi muu võimalus. Aga eelnõust endas ma loen selgelt, et õiguslik tähendus on e-toimiku süsteemis talletatud teabel. Me räägime kriminaaltoimikust ja kohtutoimikust. Primaarseks saab e-toimik ja mitte mingi muu materjal. Samal ajal kohtute haldamise nõukojas jäi mulle mulje, et see e-toimiku süsteem on veel väga konarlik ja raskesti hallatav, hoitav ja kasutatav. Ehk siis ütleme, et praktiliselt see sajaprotsendiliselt kasutatav ei ole. Kuidas selle asjaga on, kas te olete kaalunud varianti, et ikkagi e-toimiku kõrval võiks olla ka mingi muu võimalus?
Aitäh küsimuse eest! Reaalselt on tegelikult nii, nagu ma ütlesin ka oma ettekannet tehes, et me teeme selle ülemineku. See üleminek on nii, et seadus jõustuks järgmise aasta keskel, kuid tulenevalt sellest, et me teeme veel terve hulga digitaalseid lahendusi, see tõesti ei ole valmis. Aga ministeeriumi tegevuskavas on kõik planeeritud, raha on eraldatud, töö juba käib, et need süsteemid tõesti toimiksid. Ent see ei tähenda tõesti, et meil on kõik lahendused juba praegu olemas. See siiski toimib ja praegu ongi loodud võimalus, et nii kaua, kuni süsteem ei ole täiuslik ja täiesti lõplikult valmis, on olemas ka traditsioonilised võimalused. See eelnõu loob võimalused selleks, et me saame minna üle digitaalsele menetlusele. See üleminek ei toimu nii, et käib kõll, ja siis ühel päeval on kõik järsku digitaalne. Me saamegi edasi minna täpselt nii, kuidas me oma arendustega valmis saame. Ja selle juures on väga tähtis, et see seadus on vastu võetud, et rakendused ei jääks seadusandlike puuduste taha. Sellis on asi. Nii kaua, kui ei saa veel kõiki digitaalseid võtteid rakendada, kasutatakse ka muid võimalusi. Kui on digitaalselt võimalik kasutada, siis läheme sellele üle. Ja ma osutan ka sellele, et tegelikult suur osa muudatusi, mis selles eelnõus ette pannakse, on suunatud sellele, et see protsess oleks tehnoloogianeutraalne. Just sellega tagatakse, et keegi ei ütle, et sa pead ilmtingimata midagi tegema paberil või ilmtingimata kirjutama pastakaga või tindiga alla. Saab teha digitaalselt. Aga võib ka paberi peal teha, kui veel digitaalselt ei saa. Mis puudutab e-toimikut, siis e-toimikusse kogutakse kõik dokumendid, näiteks mingid allkirjastatud dokumendid. Kuid samas, ütleme, kui dokumendi originaal on paberil, siis ka need säilitatakse. Kui on vaja kontrollida, kas digitoimikus olev teave on õige, kas see vastab originaalile, siis seda saab üle kontrollida. Nii et see seadus loob tegelikult ülemineku võimalused.
Imre Sooäär, palun!
Aitäh, hea juhataja! Austatud minister! Digitoimikutele üleminek on päris kindlasti tervitatav ja annab nii kokkuhoidu kui ka menetlusele kiirust juurde. Aga mul on selline küsimus. Kas seoses digitoimikutega on kogu see protsess auditeeritav ja ka ajatembeldatud? Ega mõnel, ütleme siis, mitte väga ausal politseinikul või uurijal ei oleks võimalik tagantjärgi kuskile dokumenti midagi sisestada? Mulle meenub mõne aasta tagune juhtum, mis ajakirjandusest läbi käis. Üks politseinik kontrollis selleks õigust omamata oma naabrimehe naise andmebaasi või midagi sellist ja unustas ära, et ta jätab sellest jälje järele, ja sai pärast karistada. Kas see on tagatud, et tagantjärele ei ole võimalik selles digisüsteemis midagi muuta ja teatud suunas protsessi mõjutada?
Aitäh! Tegelikult väga õige küsimus! Ütleme nii, et alati on võimalik luua kindlad süsteemid. Ja kindlasti e-toimiku jaoks just selline süsteem luuakse, et kui keegi seal sees käib, siis sellest jääb maha jälg, kes on käinud ja mida on muudetud. Ma arvan, et need inimesed, kes sellest teadlikud on, ei hakka seda tegema. Ja ütleme nii, et halvad eeskujud korrigeerivad ka edasisi käitumisi. Oma varasemast kogemusest panganduses ma tean, et seal on täpselt sama lugu: iga inimese sisenemine teise inimese kontole, et seda vaadata, jätab jälje ja need, kes sellega vahele jäävad, saavad karmilt karistada. Ja täpselt samamoodi on ka e-toimiku puhul. Põhjuseta sobramine ja muutmine – eelkõige muutmine – tähendab kindlasti korralikku karistust.
Paul Puustusmaa, palun!
Suur tänu! Hea minister! Mul on nagu jätkuküsimus, see puudutab ikkagi sedasama § 1601, see on "Kriminaaltoimik ja kohtutoimik" ja selle lõikes 4 on lause, et õiguslik tähendus on e-toimiku süsteemi talletud teabel. Ja siit ongi küsimus, kas siis sellel teabel, mis ei ole talletatud digitaalselt e-toimikusse kriminaaltoimiku, kohtutoimiku tähenduses, ei ole õiguslikku tähendust.
Aitäh küsimuse eest! Ütleme nii, et kui on dokument, mis on uurimises tuvastatud, leitud, avastatud, siis sellest tehakse digitaalne koopia ja pannakse e-toimikusse. See digitaalne koopia paberdokumendist aitab kiiremini toimetada, aga siiski kõik need paberdokumendid, mis on menetluses olulised ja mis on võib-olla tekkinud kuskil protsessi käigus, säilitatakse. Aga see, et dokumendid on digitaalsed, kiirendab protsessi. Kui tekib kahtlus, kas dokument on õige, kas see vastab tegelikkusele, siis on võimalik kontrollida seda paberil olevat infot. Aga kui dokument on algselt olnud paberil ja ta on muudetud digitaalseks, siis olles e-toimikus, on sel tõendina või teabena seesama väärtus. Sel on tõendusväärtus, me ei pea seda uuesti välja printima ja kontrollima. Ütleme nii, et kui te saadate kellelegi digitaalselt allkirjastatud dokumente, siis te ei trüki neid välja, et tõestada, et need tõesti on olemas. Te võtate kätte ja vaatate digitaalselt, et jah, dokument on olemas. Selles mõttes on olukord analoogne.
Hea minister, rohkem teile küsimusi ei ole. Tänan! Nüüd kuulame ära ka juhtivkomisjoni ettekande ja selle teeb Urve Tiidus õiguskomisjonist. Palun!
Lugupeetud juhataja! Lugupeetud kolleegid! Kriminaalmenetluse seadustiku muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu oli õiguskomisjonis arutlusel 12. aprillil. Eelnõu tutvustanud minister Lauri selgitas, et tegemist on esimese osaga kriminaalmenetluse seadustiku revisjonist. Lihtsamalt öeldes on revisjon siin kontekstis seaduste praktilise toimimise analüüs ja selle analüüsi tulemusena sünnivad seaduse parandused. Nagu tänagi ministrilt kuulsime, on eelnõu eesmärk sillutada teed täisdigitaalsele kriminaal- ja väärteomenetlusele, mis on ju loogiline jätk tehnoloogia arengule. Nagu ministrilt kuulsime komisjonis ja ka täna ja nagu materjalidest võib lugeda, siis eesmärke on sellel eelnõul veel palju rohkem. See eelnõu käivitas komisjonis ka pikema arutelu. Toon arvukatest küsimustest esile oma valiku. Komisjoni esimees ise tegi otsa lahti, uurides, kas see eelnõu puudutab ka menetlustähtaegade muutmist, ja juhul, kui ei puuduta, siis millal on plaanis seda teemat tõsisemalt arutada. Komisjoni istungil osales justiitsministeeriumi asekantsler Markus Kärner. Temalt saime kuulda, et eelnõu ei puuduta menetlustähtaegu. Menetlustähtaegade sätestamine ei kiirendaks menetlust. Menetluse kiirus sõltub enamasti ressursist. Menetlustähtaegade mõistlikkuse tagamiseks on Euroopa Inimõiguste Kohtu praktikas välja kujunenud menetlustähtaja mõistlikkuse põhimõte. Asekantsler kinnitas, et kuigi menetlustähtaegu eelnõu ei sätesta, on kogu eelnõu suunatud sisuliselt menetluse tõhustamisele digimuudatuste ja menetlusdokumentide struktuurinõuete abil. Üldhuvitava infona saime teada, et üldmenetluse tähtaeg on olnud möödunud aastal näiteks ligi 150 päeva kuni otsuse jõustumiseni, ja see on tegelikult väga kiire võrreldes tsiviil- ja haldusmenetlusega. Ministeeriumi esindaja ennetas komisjonis võimalikku küsimust, mis saab nendest inimestest, kellel digivõimekus puudub. Eelnõus on olemas sätted, mis toovad välja, et mitte kedagi ei sunnita arvuti taha, kui tal selleks võimalused puuduvad. Samuti ei tähenda eelnõuga tehtavad muudatused seda – ma tsiteerin –, et "esineda ei saa olukordi, kus ei ole muud varianti kui teha mittedigitaalseid menetlustoiminguid". Lihtsamalt öeldes ei välistata olukordi, kus digitaalseid menetlustoiminguid teha ei saagi. Eelnõu eesmärk on siiski, et tulevikus skaneeritakse dokumendid e-toimikusse, algdokument säilitatakse ja üha enam vormistatakse dokumente kohe digitaalselt. Üks huvitav asjaolu kõlas arutelul. Näiteks seni on ülitähtsal kohal kriminaalmenetluses olnud allkiri. Tulemus on see, et väga palju dokumente prinditakse välja. See eelnõu muudab seaduse paindlikumaks ja sätestab võimaluse, et allkirja ei ole tingimata vaja ning menetleja kohustus on tõendada, et ta näiteks tutvustas inimesele tema õigusi. Eelnõuga on kavas muuta sõnastus tehnoloogianeutraalseks, nagu me ka ministri suust äsja kuulsime, ja loobutakse paberdokumentidele viitavatest terminitest. Aga kohtuotsusel allkirja mõistet ära ei kaotata. Jaanus Karilaid palus täpsustada muudatust, mis puudutab lähenemiskeeldu. Eelnõuga nähakse ette üldine liikumispiirang, mida võib kohaldada kannatanu õiguste kaitseks, ning see on eelkõige tsiviilkohtumenetluses kasutatav täiendav moodus. Praegu kehtivat kannatanule lähenemise keelu regulatsiooni on justkui võimalik kohaldada üksnes isikuvastaste kuritegude või alaealiste vastu toime pandud kuritegude puhul. Ministeeriumi esindaja sõnul on kuritegusid, mis ei paigutu otseselt isikuvastaste kuritegude alla. Näiteks on selline süütegu ahistav jälitamine, mille puhul on lähenemiskeeld selgelt vajalik. Ahistava jälitamise teema on seni lahendatud Riigikohtu praktikaga, seadusega täpsustatakse, et lähenemiskeeldu ei pea kohaldama kogu ranguses. Piirata võidakse teatud suhtlusviise, näiteks sõnumite saatmist teatud kellaajal. Eelnõuga ei võeta võimalust lähenemiskeeldu taotleda, see jääb alles. Komisjonis tõusetus küsimus – kolleeg Kruusimäe küsis seda –, kas kriminaalmenetluse revisjoni oleks võinud kaasata ka Riigikogu õiguskomisjoni. Teatavasti õiguskomisjon ei olnud kriminaalmenetluse revisjoni kaasatud. Kaasatud olid nii advokaadid, prokurörid kui ka kohtunikud, samuti Siseministeeriumi ja Justiitsministeeriumi ametnikud, kriminaalmenetluse revisjoni töögrupp. Siin, jah, seadusandjat ennast ei olnud, aga me saame seda siin menetleda. Tähtaegade kohta oli samuti küsimus: millal me vastuvõtmiseni jõuame. Komisjoni esimehe seisukoht oli, et eelnõu teine lugemine võiks toimuda sügise keskel ja seaduse vastuvõtmine käesoleva aasta detsembris. Minister Lauri lisas, et eelnõu peaks jõustuma järgmise aasta keskpaigas ja seetõttu on hea, kui eelnõu sel aastal Riigikogus vastu võetakse. Üks komisjoni liige palus avaliku huvi definitsiooni. Küsimus oli ajendatud eelnõu tutvustuses kõlanud infost, et üks eelnõu eesmärk on laiendada menetleja võimalusi süüteomenetlust mitte alustada või seda lõpetada olukordades, kus puudub avalik huvi või perspektiivikus süüdlase karistamiseks. Asekantsler selgitas, et avaliku huvi definitsioon on juba Eesti õigusloomes olemas. Eelnõuga ei tule midagi seadusandlusesse juurde. Praegu reguleerib seda kriminaalmenetluse seadustiku § 202, mis käsitleb ja menetluse lõpetamist vähese avaliku huvi puhul sel juhul, kui süü on väike. Avalik huvi ei ole selgelt Riigikohtu praktikas ka defineeritud, kuid seda peaks sisustama, lähtudes kriminaalpoliitiliste eesmärkidest ja süüteomenetluseset, selgitas asekantsler komisjonile. Avalik huvi on seotud riikliku huviga ja avaliku huvi kaalutlustel ei lõpetata menetlust näiteks asjades, mis puudutavad pedofiiliat, vägistamist ja lähisuhtevägivalda. Komisjonis paluti täpsustada, mis motiiv on kinnipeetavate lisapiirangute meetmel. Nimelt, seaduse jõustumisel võimaldatakse vahistatutele teatud juhtudel pikaajalisi kokkusaamisi. See tuleneb Euroopa Inimõiguste Kohtu praktikast. Justiitsministeerium on seisukohal, et see peab olema väga juhtumispetsiifiline ja arvestama peab vahistatu menetlussituatsiooni. Näiteks joobes juhi vahistamise aluseks võib olla see, et vabaduses võib ta jätkata kuritegude toimepanemist, joobes peaga autot juhtida, samas võib tema suhtluse piiramine olla eesmärgitu ja see võib hoopis tema taasühiskonnastamise väljavaateid kahjustada. Tähelepanu sai ka elektroonilist valvet puudutav muudatus. Mis täpselt muutub, küsiti. Muudatused on vaid menetluslikud, oli vastus. Praegu on elektroonilist valvet võimalik kohaldada üksnes vahistamise asendamisena. Eelnõu järgi võib elektroonilist valvet kohaldada ka täiesti eraldiseisva tõkendina inimeste puhul, keda vahistada ei soovita, kuid kellele soovitakse kohaldada järelevalvet. Lisaks on eelnõu järgi võimalik kohaldada ka mõnda täiendavat tõkendit, näiteks suhtluspiirangut. Komisjonis kõlas ka küsimus, mis on elektroonilise menetluse suurimad puudujäägid. Minu isiklik arvamus: see on väga hea küsimus. Saime siiski kinnituse, et eelnõuga üritatakse õiguslikud probleemid suures mahus ära lahendada. Oluline teema on IT-süsteemide arendus, mis võimaldaks menetluse täielikku digitaliseerimist ja esitada kohtule kõik dokumendid digitaalselt. Ideaalis on edaspidi prokuröril võimalik kohtus öelda, et tal on soov esitada tõend, näiteks sündmuskoha vaatlus. Seejärel, kui kohus on nõus tõendi vastu võtma, saadab prokurör tõendi kohtunike, süüdistatava ja kaitsja arvutisse ning tõendit on võimalik kohtusaalis kuvada. Siin tuleb mängu mõiste "digitaalne õiguskaar". Digitaalse õiguskaare all peetakse silmas seda, et kogu menetlus on digitaalne lähtepunktist kuni lõppfaasini. Asekantsler kirjeldas asja piltlikult, ma lühidalt toon teile selle ka näiteks. Kui leitakse sündmuskohalt verine nuga, siis see füüsiline asitõend on jäädvustatud politseiniku rinnakaameraga sündmuskoha vaatlusel. Sündmuskoha vaatlus on osa vaatlusprotokollist, mis lisatakse prokuratuuri infosüsteemi politsei infosüsteemi kaudu. Ja kui nuga saadetakse edasi kohtuekspertiisi instituuti, siis seal registreeritakse selles infosüsteemis, et nuga saabus ekspertiisi. Ja prokuratuuri infosüsteemi vahendusel on näha näiteks ka see, kui objekt võetakse kaheks tükiks lahti või tehakse DNA-proove ja muid asju. Kõik menetlustoimingud on digitaalselt näha ühes kohas. Kohtunik saab lõplikku menetlusotsust tehes seda näha ja määrata näiteks sellesama noa jätmise või mittejätmise menetluse asitõendite hulka. Mis puudutab vajalike IT-arenduste ja muu finantseerimist, siis minister Lauri sõnul on IT-arenduste jaoks plaanis kasutada olemasolevaid vahendeid, mis on juba eraldatud. On olemas ka eelkokkulepped, nagu ta äsja siin Riigikogu saalile tutvustas. Komisjoni liikmed said vastused veel mitmele üsna spetsiifilisele küsimusele. Kõlas ka soovitus lisada IT-rakenduste juurde klausel, et see peab ühilduma olemasolevate süsteemidega, kas või selleks, et väikesed menetlusvead ei kukutaks kokku suuri kaasuseid. Ja mittejuristidel on kindlasti huvitav teada, et kriminaalmenetluse reeglid on ranged, sest tegemist on riskide jaotamise süsteemiga. Tulenevalt süütuse presumptsioonist on riskid jaotatud selliselt, et need on tugevalt kahtlustatava kasuks. Seda ka selle uue eelnõu järgi. Küsiti ka, kuidas planeeritakse tuleviku jaoks digitaalseid asitõendeid säilitada. Selle peale vastas asekantsler, et digitaalsed asitõendid säilivad e-toimiku süsteemis. Üksikasjalikum ülevaade arutelust on olemas komisjoni protokollis. Isiklikult ma lisan, et oli tõsiselt huvitav arutelu, mille käigus saadi ministeeriumi esindajatelt ammendavad vastused. Arutelul osalenud Siseministeeriumi õigusnõunik Marju Aibast teavitas komisjoni, et Siseministeerium toetab väga menetluses oleva eelnõu rakendumist seadusena. Ta tõi välja, et eelnõuga on tarvis teha mitmeid terminoloogilisi muudatusi, millega kaasneb märkimisväärne kulu. Ja Siseministeerium avaldas ka soovi, et leitaks valitsusalale vajalik rahastus kõikide muudatuste rakendamiseks. Nüüd komisjoni otsused. Teha ettepanek võtta eelnõu täiskogu päevakorda 5. maiks ehk tänaseks, teha ettepanek esimene lugemine lõpetada, teha ettepanek määrata muudatusettepanekute tähtajaks 19. mai kell 16 ja määrata ettekandjaks Urve Tiidus. Kõik need otsused sündisid konsensusega ja otsustajateks olid Marek Jürgenson, Sulev Kannimäe, Jaanus Karilaid, Uno Kaskpeit, Tarmo Kruusimäe, Anti Poolamets, Urve Tiidus ja Vilja Toomast. Suur tänu teile tähelepanu eest!
Siim Pohlakul on küsimus. Palun!
[[Kaugühendus]] ... seda punkti, mis puudutab siis menetleja võimaluste laiendamist kriminaalmenetlust mitte alustada või lõpetada erinevates olukordades. Kas oli komisjonis ka juttu või argumente, kas see ei või seda nn joonlauda muuta liiga pehmeks? Ehk on võimalik nüüd kas just suvaõigusega, aga, ütleme siis, meelevaldselt jätta teatud puhkudel menetlus alustamata või see lõpetada?
Suur tänu, Siim Pohlak! Komisjonis väga süvenenult sellest juttu ei olnud, aga menetluse alustamist või sellest loobumist minister tutvustas oma ettekandes. Ma vaatan praegu protokollist, kas pärast ka räägiti täpsemalt sellest. Üks hetk! Nii, jah, see ongi minu vastus. Aga protokoll on väga täpne ja kui ma nüüd eksisin, siis saab sealt täpsustada.
Rohkem küsimusi ei ole. Tänan! Avame läbirääkimised. Sõnavõtusoove ei ole. Juhtivkomisjoni ettepanek on esimene lugemine lõpetada. Oleme esimese lugemise lõpetanud ja määran muudatusettepanekute esitamise tähtajaks 19. mai kell 16.
Meie üheksas päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud autoriõiguse seaduse muutmise seaduse eelnõu 368, täpsemalt siis autoriõiguse direktiivide ülevõtmine. Seda tutvustab meile justiitsminister Maris Lauri. Palun!
[[Kaugühendus]] Autoriõiguse seadust muudetakse selleks, et võtta üle kaks direktiivi. Esiteks, nn DSM-direktiiv, mis käsitleb autoriõigust ja sellega kaasnevaid õigusi digitaalsel ühtsel turul, ja teiseks, nn KabSat2-direktiiv, millega kehtestatakse ringhäälinguorganisatsioonide ja teatavate veebiülekannete ning televisiooni- ja raadiosaadete taasedastamise suhtes kohaldatavate autoriõiguste ja nendega kaasnevate õiguste teostamise reeglid. Eelnõuga ette pandud muudatuste eesmärk on tagada kaitstud sisu, näiteks tele-raadiosaadete, Euroopa audiovisuaalteoste ja kultuuripärandi parem kättesaadavus kogu Euroopa Liidus, samuti soodustada kaitstud infosisu digitaalset kasutamist ühtsel vabaturul kasutamise reeglite täpsustamise teel ning tagada ka autoriõiguse seisukohalt õiglase turu toimimine, pakkudes õigeid stiimuleid loome sisusse investeerimiseks ja selle sisu levitamiseks. Direktiivid tuleks üle võtta 7. juuniks sel aastal. Nüüd täpsemalt sellest üpriski mahukast eelnõust. Kõigepealt, eelnõuga parandatakse autorite ja esitajate kui nõrgema lepingupoole läbirääkimispositsiooni autorilepingute sõlmimisel, millega nad on oma õigused loovutanud või annavad loa neid kasutada. Nimelt kohustatakse teist lepingupoolt, näiteks filmi tootjat, fonogrammi tootjat või kirjastust andma autorile ja esitajale vähemalt kord aastas infot õiguste kasutamise kohta, luuakse teavitamiskohustus. Nii on võimalik autoritel ja esitajatel paremini hinnata oma õiguste majanduslikku väärtust. Samuti sätestatakse autorile ja esitajale võimalus teatud tingimustel oma õigused teiselt lepingupoolelt n-ö tagasi võtta, ehk siis võimalus leping ühepoolselt lõpetada. Õiguste üleandmisel või litsentsimisel eeldavad autorid ja esitajad, et nende teoseid ja ka esitusi kasutatakse, kuid võib juhtuda, et litsentsitud või üleantud õigusi ei kasutata kordagi. Näiteks võib filmi stsenaarium jääda tootjal kasutamata. Sellisel juhul peaks autoritel ja esitajatel pärast mõistliku aja möödumist olema võimalik leping ühepoolselt lõpetada ja see võimaldaks neil oma õigused üle anda või litsentsida teisele isikule. Seadusesse lisatakse kohustusi sellistele veebiplatvormidele, mille kaudu kasutajad teevad autoriõigusega kaitstud sisu internetis avalikkusele kättesaadavaks. Selleks, et seda täpsemalt kirjeldada, ma räägin kõigepealt, milles on probleem. Platvormipakkujad, kõige tuntumad ehk YouTube ja Facebook, võimaldavad teenuse kasutajatel laadida üles teoseid, esitusi ja muud sisu, mis võivad olla kaitstud autoriõiguse või autoriõigusega kaasnevate õigustega. Näiteks videoklipid mingitest kontsertidest. Platvormipakkujad teenivad selliste üleslaadimistega tulu, sealhulgas näidates kasutajate üleslaaditud sisu kõrval reklaame. Niimoodi on tekkinud olukord, kus kasutajad laadivad massiliselt ilma õiguste omandajate loata internetiplatvormidele üles autoriõigusega kaitstud sisu, platvormipakkujad saavad sellest tulu, kuid õiguste omajad selle tegevuse eest hüvitist ei saa. Seda põhjusel, et kehtivate reeglite kohaselt ei vastuta vahendusteenuse osutajad oma platvormil kasutajate üleslaetud sisu eest. Nüüd selle eelnõu kohaselt kehtestatakse süsteem, mis kohustab edaspidi platvorme saama õiguste omanikelt loa selleks, et kasutajad saaksid nende teoseid ja muid õiguste objekte platvormi üles laadida või loa puudumisel tagama näiteks tehniliste vahendite abil, et autoriõigusega kaitstud objekti ei ole võimalik platvormi üles laadida või need võetaks sealt nõudmise korral maha. See võimaldab õiguste omajatel saada väärilist hüvitist selle eest, kui nende õiguste objekte sellistel platvormidel avalikkusele näidatakse. Kui me vaatame Eesti praktikat, siis teadaolevalt ei ole Eestis selliseid platvorme asutatud, kuid eks meil tegutseb siin mitu platvormi, mis on asutatud teistes riikides. Nii et positiivne mõju ilmneb eelkõige õiguste omajatele. Osutan ka sellele, et tarbijate huvides ja sealhulgas ka sõnavabaduse kaitseks sisaldab regulatsioon platvormide kohustust õiguspärast sisu mitte blokeerida. See tähendab, et näiteks nn paroodiaerandi alusel on endiselt lubatud sotsiaalmeediasse postitatud meemid. Eelnõuga täpsustatakse ka mõningaid vaba kasutuse juhtusid, mil kasutajatel on lubatud kasutada teost, mis on kaitstud autoriõigusega, näiteks esitusfonogrammi ilma omaja nõusolekuta ja tasu maksmata. See on seotud eelkõige sellega, et luuakse õiguskindlus. Muudatuste eesmärk on õiguskindluse loomine kaitstud sisu kasutamisel digitaalses formaadis piiriülestel juhtudel. Näiteks võib tuua Euroopa Liidus kättesaadava veebikursuse. Kui Eestis kehtiv autoriõiguse seadus tagab juba üsna paindliku kasutuse, vaba kasutuse regulatsiooni, siis Euroopa Liidu üleselt on lähenemine killustunud olnud. Nüüd see regulatsioon ühtlustatakse ja näiteks meile selle aasta jooksul hästi tuttavaks saanud distantsõppe läbiviimiseks saavad haridusasutused kasutada erinevaid digitaalseid õpivõimalusi, sealhulgas ka pilte ja muusikapalasid. Ja seda just selleks, et illustreerida õppeprotsessi. Kultuuripärandiga tegelevad asutused, näiteks raamatukogud, muuseumid ja arhiivid saavad kaubanduskäibest väljas olevaid teoseid kultuuripärandi tutvustamisel paremini kasutada. Näiteks saab teatud valdkonda kollektiivselt esindava organisatsiooniga, näiteks Eestis autorite ühinguga või esitajate liiduga kokkuleppe sõlmimisel või sellise organisatsiooni puudumisel vaba kasutuse korras üldsusele mäluasutuse veebilehel kättesaadavaks teha asutuse kogusse kuuluvaid plakateid, teabelehti, raamatuid, ürituste kavasid ja muid asju. Kehtestatakse ka detailsed reeglid teksti andmekaeveks autoriõigusega kaitstud sisu töötlemisel. Seda just haridus- ja kultuuripärandiasutustes teadusuuringute eesmärgil. Seadusega lisatakse üks täiesti uus autoriõigusega kaasnevate õiguste kategooria, mis tagab ajakirjandusväljaannete kirjastajatele senisest suurema kontrolli väljaande kasutamise üle veebis. Kui seni sai kirjastaja tugineda väljaandes sisalduvate artiklite ja muu materjali puhul autoriõiguse kaitsele, kuna üldjuhul lähevad autorite õigused seaduse või lepingu alusel kirjastajale üle, siis edaspidi kuulub talle ka läbirääkimisi hõlbustav eraldiseisev õigus väljaande kui sellise suhtes. Samuti võimaldavad muudatused nõuda ajakirjandusväljaandel tasu selle eest, kui näiteks infoühiskonna teenuse pakkujad, näiteks uudiste generaatorid, Google News näiteks, korjavad eri informatsiooni eri allikatest ning süstematiseerivad ja esitavad seda. Ei kehtestata n-ö lingimaksu, millest mõni aeg tagasi juttu oli. Hüperlinkide, linkide esitamine, liitmine ja paigutamine on endiselt lubatud, kuid n-ö uudise enda esitamiseks tuleb edaspidi sõlmida leping ja selle eest tasuda. Täpsustatakse ka mitmesuguseid küsimusi seoses televisiooni- ja raadioteenuse osutajate programmide kasutamisega veebis ning nende taasedastamisega. Näiteks sätestatakse tingimused nn päritoluriigi põhimõtte kohaldamiseks televisiooni- või raadioteenuse osutajate internetipõhise kõrvalteenuse pakkumisel. See puudutab samaaegseid ülekandeid või järelvaatamisteenuseid. Nimelt selleks, et teha oma teenused piiriüleselt kättesaadavaks, peaks ringhäälinguorganisatsioon tavapäraselt saama õigused kõikide territooriumide jaoks, kus nende programm on kättesaadav. See teeb asja praktikas väga keeruliseks. Eelnõuga sätestataksegi, et teatud sisu kasutamiseks – peamiselt uudised, päevakajalised saated, omatoodang – tuleb luba saada vaid ühe riigi ehk nn päritoluriigi jaoks, isegi juhul, kui sisu on mõne järelvaatamisteenuse kaudu kättesaadav ka väljaspool seda konkreetset riiki. Kokkuvõtvalt võib öelda, et eelnõuga tehtavate muudatuste tulemusel paraneb sisu kättesaadavus kasutajatele ning õiguste omajate õigused on tasakaalustatumad ja tõhusamalt kaitstud. Positiivset mõju on oodata kultuuri- ja haridussüsteemi toimimisele, sest sisu muutub paremini kättesaadavaks tänu vaba kasutuse regulatsiooni täpsustamisele. Ka on tugi infoühiskonnale ning paraneb nii ajakirjandusväljaannete kui ka füüsilisest isikust autorite ja esitajate läbirääkimispositsioon lepingulistes suhetes. Lisaks on õiguste omajatele garanteeritud täiendav tulu nende teoste kasutamise eest sellistel platvormidel, kus selle kasutajad jagavad kolmandate isikute loodud sisu. Eri asutustele ja organisatsioonidele kaasneb ka teatavaid täiendavaid kohustusi, näiteks teavitamiskohustus lepingulistes suhetes, kohustused teatud platvormidele ja muud. Eelnõu on planeeritud jõustuma juba selle aasta 7. juunil. Ma tean, et Riigikogu menetlus ei pruugi nii kiirelt käia, kuid eelnõus ette pandud kuupäev tuleneb sellest, et tahaksime jõustada need tingimused direktiivides ettenähtud ajaks. Eelnõu ettevalmistamise käigus on toimunud väga palju diskussioone ja arutelusid. Väga palju organisatsioone on kaasatud. Lahenduste leidmine oli keeruline ja ütleme nii, et kindlasti on osapooli, kes ei ole võib-olla pakutud lahendustega päris rahul, kuid minu hinnangul on saadud kokkulepe või esitatud eelnõu siiski tasakaalustatud ning väärt vastuvõtmist. Aitäh!
Üllar Saaremäe, palun!
Austatud eesistuja! Lugupeetud minister! Tõesti, osapooli on kaasatud palju. Oma kirjas kultuurikomisjonile kirjutab Eesti Filmioperaatorite Liit: "Audiovisuaalne valdkond vajab autoriõiguse seaduse tasakaalustamist sellisel moel, et visuaalsele poolele tuleb võimaldada samaväärsed õigused, nagu praegu on seaduses audio poolel. Näeme, et "audio" funktsioneerib peaaegu laitmatult tänu asjaolule, et siin jäetakse autoritele nende varalised õigused alles." Helilooja loob filmile muusika ja võib seda pärast hiljem kasutada küll plaatide väljaandmiseks, küll kontsertidel. Kuid režissööri, stsenaristi, operaatori, kunstniku ning dialoogi autori õigused lähevad automaatselt üle produtsendile ehk tootjale. Neil varalisi õigusi ei ole. Kas see seadus aitab lõpuks seda lõhet filmitegijate vahel parandada?
Aitäh küsimuse eest! See eelnõu otseselt seda küsimust ei lahenda, kuna see ei ole direktiivi teema. Minnes sellest mööda, võib öelda, et selle küsimuse lahendamine eeldab väga suuri põhimõttelisi muudatusi, mida selle eelnõuga kindlasti ei ole võimalik teha. Nagu öeldud, see eelnõu tegeleb eelkõige kahe direktiivi Eesti õigusesse ületoomisega. Aga ma arvan, et need muudatused, mis siin on tehtud, aitavad natukene kaasa ka filmitootjatele. Näiteks seesama muudatus, et tekib teavitamiskohustus ja saab lepingut muuta, saab õigusi tagasi võtta. Teatud positiivsed sammud on minu arvates selles eelnõus ka filmitootjate jaoks olemas.
Kalle Grünthal, palun!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Austatud minister! Tõesti, teie ettekantud autoriõiguse seaduse muutmise seadus on väga mahukas, 140 lehekülge. Mind teeb kõige rohkem murelikuks see, et siin on sätestatud ka rikkumise osa. Tähendab, sunniraha on 50 000 eurot. See on isegi rohkem kui mõne teise astme kuriteo karistuse puhul. Ma ei saa aru, miks me peame üle võtma kogu aeg Euroopa Liidu direktiive, kui me ei suuda praeguses olukorras isegi autoriõiguse seadust täielikult rakendada? Mõni päev tagasi Anneli Ott kultuuriministrina põhjendas, et muuseumi kuraatorid muudavad maalidel autorite pandud teoste nimetusi. Millal me hakkame reaalselt Eesti õigust rakendama, mitte ainult ei tassi siia üle Euroopa direktiive?
Aitäh! Eesti on teatavasti Euroopa Liidu liige ja Eesti on selle valiku teinud täiesti teadlikult rahvahääletuse teel. Euroopa Liidu liikmesusele on väga tugev toetus ka praegu rahva seas. Nii et olles lepingulises suhtes teiste Euroopa Liidu riikidega, on loogiline, et me neid kokkuleppeid järgime, nii palju kui vähegi võimalik. Kui toimuvad läbirääkimised, siis me saame ka oma seisukohti väljendada ja vajadusel teha muudatusi. Nii et meil on kõik võimalused olemas ise seda keskkonda kujundada. Ja me oleme ise selle valiku teinud.
Peeter Ernits, palun!
Hea juhataja! Hea minister! Jälle selline paks patakas pabereid. Aga minu küsimus on selle kohta, et 1. aprillil te andsite selle Riigikogule ja 7. juuni on juba tähtaeg, et need direktiivid jõustada. Miks te nii kaua olete molutanud valitsuses ja nüüd on siis vaja ülepeakaela tormata? Ma olen lugenud, et aru on peetud küll üsna palju selle napi kuu jooksul.
Aitäh küsimuse eest! Esiteks, ma osutan sellele, et see ongi teema, mille puhul oli hästi palju arutelusid, läbirääkimisi. Osapooli oli hästi palju. Kui te vaatate siia juurde lisatud arvamusi ja kooskõlastustabelit, siis näete, et osalisi on hästi palju olnud. Nii palju kui ma tean, on ka kultuurikomisjonile väga paljud avaldanud arvamust. See protsess ongi olnud aeglane. Kas see oleks võinud olla kiirem? Väga võimalik, et see oleks võimalik olnud, aga ma osutan sellele, et mina astusin ametisse siis, kui need läbirääkimised olid märkimisväärses osas juba lõppenud. Nii et kahjuks te peate selle küsimusega pöörduma minu eelkäijate poole, eriti kindlasti eelmise valitsuse liikmete poole.
Kalle Grünthal, palun!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Austatud minister! Te jätsite minu küsimuse teisele poolele vastamata. Selles seaduses räägitakse internetipakkumistest ja platvormiteenustest ja kõigest sellest, aga mina küsisin ju konkreetse küsimuse: mispärast praegu kehtiva autoriõiguse seaduse alusel ei kaitsta meie kunstnike teoseid, nii et igasugused kuraatorid saavad nende nimesid muuta.
Aitäh küsimuse eest! Ma osutan kõigepealt sellele, et teie küsimus ei käi selle eelnõu kohta, mis siin Riigikogus praegu menetluses on. Aga vaatamata sellele osutan ma sellele, et kunstiteosed on tegelikult kaitse all, neid kaitstakse.
Peeter Ernits, palun!
Hea juhataja! Hea ettekandja! Te olete tänaseks sada päeva võimul olnud, aga esitasite eelnõu 30 päeva tagasi. See on väike märkus. Aga küsimus on selline: rääkige natuke nendest e-meemidest ja nende ümber käivast möllust selle eelnõu kontekstis.
Aitäh küsimuse eest! Ütleme niimoodi, et ametisse astudes tuleb kindlasti hästi paljude asjadega tutvuda. Selle eelnõu koostamise protsess oli lõppfaasis. Aga ütleme nii, et kiiremini menetlemiseks oleks pidanud see protsess olema juba varem kiirem. Siin lõppfaasis enam palju kiirendada ei olnud võimalik. Mis puudutab meeme, siis meemid on lubatud. Ja see on eelkõige küsimus platvormidele, kui nad neid esitama hakkavad. Ütleme niimoodi, et jah, selle üle oli diskussiooni, kui palju võib kasutada meemide aluseks olevaid teoseid ja millises ulatuses. Aga see on võimalik, meemid ei ole keelatud. Nii et võite edasi neid meeme kasutada.
Paul Puustusmaa, palun!
Suur aitäh, juhataja! Hea minister! Minu küsimus tõukub kolleeg Grünthali küsimusest, kui ta viitas näitusele "Erinevuste esteetika" ja ütles autoriõiguse seadusele viidates, et millegipärast ei ole kaitse all teose pealkiri või nimetus. Teie vastasite selle peale, et on küll, meil autoriõigus on kaitse all. Kas ma saan õigesti aru, et kui keegi kuraator või muu kolmas isik või mingil veebilehel keegi või oma kodulehel või kas mina avaldan mingisuguse teose, nimetan selle ümber, panen talle uue nime, siis hoolimata sellest me võime lugeda, et ikkagi teos on kaitstud ja mul on luba seda teha?
Aitäh küsimuse eest! Ma osutan veel kord sellele, et teie küsimused ei puuduta käesolevat eelnõu. Nii nagu kunstiteos on kaitse all, on ka teose pealkiri kaitse all. Kuid kõikidel nendel õigustel on n-ö ajaline mõõde. Kui on piisavalt vana teos, siis ei ole pealkiri kaitstud.
Paul Puustusmaa uuesti, palun!
Kui vana peab olema teos, et enam vähemalt selle pealkiri pole kaitstud?
Aitäh küsimuse eest! Ma ei saa aru, kuidas lugupeetud Riigikogu liige juba kolmandat küsimust esitab, aga ma tunnen, et see on nii kirgi küttev teema, kuigi see ei puuduta seda eelnõu üldse. No ütleme nii: kui autor on surnud, ja autor on surnud juba 70 aastat, siis peale seda autoriõiguse kaitse lõpeb. Ma arvan, et see informatsioon on mujalt ka kättesaadav. Aga ma südamest loodan, et edaspidised küsimused puudutavad kõnealust eelnõu.
Aitäh! Selles küsimustevoorus rohkem küsimusi ei ole ja kõik said siiski esitada mitte rohkem kui kaks küsimust. Tänan ministrit! Järgmisena tuleb ettekandega kultuurikomisjoni esindaja Üllar Saaremäe.
Austatud eesistuja! Lugupeetud Riigikogu! Riigikogu kultuurikomisjon kogunes arutama 368 SE-d, Vabariigi Valitsuse algatatud autoriõiguse seaduse muutmise seaduse (autoriõiguse direktiivide ülevõtmine) ettevalmistamist esimeseks lugemiseks13. aprillil 2021. Juhatajaks oli esimees Aadu Must, osa võtsid komisjoni liikmed Helle-Moonika Helme, Signe Kivi, Viktoria Ladõnskaja-Kubits, Eduard Odinets, Heidy Purga, Üllar Saaremäe, Margit Sutrop, Jaak Valge, Kristiina Šmigun-Vähi ja Marko Šorin. Kutsutud olid justiitsminister Maris Lauri, Justiitsministeeriumi intellektuaalse omandi ja konkurentsiõiguse talituse juhataja Gea Lepik ning nõunik Kärt Nemvalts. Minister Maris Lauri andis ülevaate seaduseelnõust, mille sisuks on kahe direktiivi ülevõtmine, mis tuleks Eesti seadusandlusse üle võtta 7. juuniks 2021. Muudatused teevad kasutajale sisu kättesaadavuse paremaks. Õiguste omajad saavad oma õigusi paremini kaitsta ning need ongi paremini kaitstud. Aadu Must küsis, kas eelnõus on ka probleemseid kohti. Kärt Nemvalts vastas, et probleemsed teemad direktiivide üle läbirääkimiste perioodil saab jagada kaheks. Näiteks meemide keeluks tembeldatud artikkel 17 platvormide kohustuste kohta või siis lingimaks ning ajakirjandusväljaannete õigused. Need olid väga tuliste debattide allikaks, kui direktiive välja töötati. Selles osas on direktiivides nüüd üsna tasakaalustatud lahendused, mis ei ole Eesti menetluses probleemseks osutunud. Teiseks, Eesti menetluses on palju diskussiooni tekitanud kõik see, mis puudutab autorilepingute regulatsiooni. Eelnõusse jõudis huvirühmade kompromiss neljas paragrahvis: paragrahvid 491 kuni 494. Margit Sutrop viitas paragrahvile 191 "Teenuse vaba kasutamine teadusuuringutes teksti- ja andmekaeve eesmärkidel" ja küsis, kuidas saavad eraettevõtted teost vabalt kasutada teksti- ja andmekaeve eesmärkidel, et arendada avalikkusele huvi pakkuvaid rakendusi. Näiteks tõi ta keeletehnoloogia rakendused. Kärt Nemvalts vastas, et kehtivas seaduses sisaldub üherealine lakooniline andmekaeve erand. Direktiivist tuleneva eelnõuga on regulatsiooni oluliselt täiendatud paragrahvis 192. Selle alusel on võimalik teose vaba kasutamine teksti- ja andmekaeve eesmärkidel ka väljaspool teadusuuringuid ehk ärilistel eesmärkidel. Margit Sutrop küsis selgitust andmete säilitamise ja andmete töötlemise kohta. Kärt Nemvalts vastas, et kogutud andmeid peab saama säilitada nii teadusuuringutes kui ka väljaspool teadusuuringuid. Selles erisusi ei ole. Autoriõiguses on takistuseks olnud autorile kuuluvad varalised õigused. Uuriti, milline on autorile kuuluv varaline õigus, mida teksti- või andmekaeve puhul tegelikult kasutatakse. See tähendab autoriõiguse mõttes reprodutseerimist. Heidy Purga küsis, millisel juhul saaks näiteks Eesti Rahvusringhääling tugineda erandile ja teha püsikollektsioonis olevad teosed üldsusele kättesaadavaks ning kas see tekitab neile lisakoormust. Kärt Nemvalts vastas, et jutt käib kaubandusvõrgust väljaspool olevatest teostest. Kui eelnõu olemasoleval kujul jõustub ning saab praktikasse rakendatud, siis kultuuripärandiasutus, kelle kogudes on teosed, millega teoste õiguste omaja enam ise lihtsustatult öeldes ei taha raha teenida, saab need teosed teha kättesaadavaks näiteks oma veebilehel. Kultuuripärandiasutusel peab olema sõlmitud asjaomase organisatsiooniga ehk siis kollektiivse esindamise organisatsiooniga laiendatud litsentsileping. Selliseid organisatsioone on praegu ainult neli: musikateoste autorid, fonogrammide tootjad, esitajad ja audiovisuaalautorid. Aasta alguses loodi ka filmitootjate organisatsioon. Kui sellist KEO-d ei ole, siis saab kultuuripärandi asutus sisu kasutada vaba kasutuse alusel, see tähendab ilma loata ning tasu maksmata. Heidy Purga sõnul on Eestis palju muusikaorganisatsioone, kes on digiteerimisega tegelenud ning kellel on rohkem kui 26 000 käsikirjaga kogud. Purga küsis, kas need organisatsioonid peavad oma andmebaasid uude süsteemi üle viima, et tegevus oleks seaduslik. Kärt Nemvaltsi sõnul on võimalik, et kogu saab panna määratluse "arhiiv" alla. Kui organisatsioonid soovivad arhiivina kogudesse kuuluvat sisu oma veebilehel kättesaadavaks teha, siis peaks toimima eespool kirjeldatud regulatsiooni alusel. Signe Kivi sõnul on koos käinud kujutava kunsti organisatsioonid, kes püüavad välja töötada ettepanekuid, et ka kunstnikud võiksid oma tööde eksponeerimise eest näitustel edaspidi tasu saada. Kivi küsis, kas ministeerium on nendest tegevustest informeeritud ning kas see võiks edaspidi olla autoriõiguse objekt. Kärt Nemvalts vastas, et autori varaline õigus teose eksponeerimiseks ei ole eelnõu objekt, kuna niisugune varaline õigus on autoritel juba olemas. Heidy Purga viitas autoriõiguse seaduse paragrahv 579 lõikele 5, mille kohaselt peab platvormipakkuja sisu edastamise või kättesaadavaks tegemise blokeerimise otsuse tegemisel võtma kasutusele meetmed kasutajate väljendusvabaduse põhiõiguse kaitseks. Heidy Purga küsis, kas on palju selliseid juhtumeid, kus platvormipakkuja on kas enda teadmata või sihilikult üles laadinud sisu, mis ei ole sobilik. Ja kas direktiivi ülevõtmisel tekib platvormipakkujal suurem kohustus hakata sisusse süüvima ja otsima info tagamaid? Kärt Nemvalts vastas, et direktiivi ettevalmistaval perioodil käis nimetatud punkti üle suur vaidlus. Eelnõusse jõudis seoses direktiivide vastuvõtmisega platvormide kasutajate jaoks tasakaalustav punkt. Eelnõuga luuakse platvormidele kohustus saada luba õiguste omajatelt või nende esindusorganisatsioonidelt. Juhul, kui õiguste omaja on platvormile teada andnud, et ei soovi oma teost sellel platvormil kättesaadavaks teha, siis peab platvorm sisu üleslaadimist takistama. Aga takistamine ei tohiks toimuda lausaliselt. Kokkuvõttes on kasutajal õigus teatud juhtudel ka mingit sisu ikkagi vabalt kasutada, näiteks meemid on erandi alusel võimalikud. Heidy Purga viitas olukorrale, kus esindusorganisatsioon n-ö korjab ära YouTube"i keskkonnast teoseid, mida autorid ise on soovinud sinna üles panna. Purga küsis, kellele kuuluvad sellisel juhul õigused. Kärt Nemvalts viitas oma vastuses autoriõiguse seaduse sättele, mis ütleb, et kui autor on oma õigused – kopeerimine, kättesaadavaks tegemine – andnud teostada mõnele kollektiivse esindamise organisatsioonile, siis ta seda ise tõepoolest teostada ei saa. Aga võimalus on alati kollektiivse esindamise organisatsiooniga läbi rääkida, kuidas teha leping selliselt, et kõik pärast rahul oleksid. Lõppkokkuvõttes on õiguste kollektiivne teostamine kõikidele liikmetele kasulik. See on lühidalt kõik küsimustest ja vastustest, mis kultuurikomisjoni istungil kõlasid. Otsustati teha ettepanek võtta eelnõu täiskogu päevakorda 5. maiks 2021 – konsensuslikult langetatud otsus –, määrata juhtivkomisjoni esindajaks Üllar Saaremäe – samuti konsensuslik otsus – ja teha ettepanek esimene lugemine lõpetada. Ka see otsustati konsensusega. Aitäh!
Aitäh! Ettekandjale küsimusi ei ole. Me saame minna läbirääkimiste juurde. Läbirääkimiste soovi ma ei näe. Juhtivkomisjoni ettepanek on eelnõu 368 esimene lugemine lõpetada. Esimene lugemine on lõpetatud. Määran muudatusettepanekute esitamise tähtajaks k.a 19. mai kell 17.15. Tänane päevakord on ammendunud, istung on lõppenud.