Zahvaljujem poštovani predsjedniče Sabora. Uvažene zastupnice i zastupnici Sabora RH, dame i gospodo. Pad BDP-a je obilježio i prošlu godinu. BDP je pao realno za 1% i to je bila veća 5. godina za redom smanjenja ili stagnacije BDP-a, što znači kumulativni pad od kraja 2008. za 12%. Prošle godine pad BDP-a rezultat je pada domaće agregatne potražnje uz blago pozitivan, gotovo neutralan doprinos neto inozemne potražnje. Promatramo li elemente BDP-a možemo vidjeti da je osobna potrošnja realno smanjena za 1%, usred smanjenja realno raspoloživog dohotka, najviše pod utjecajem manjeg broja zaposlenih i zbog smanjenje prosječne realne neto plaće, smanjenih transfera, a također zbog nastavka razduživanja sektora kućanstva. Bruto investicije u fiksni kapital su također smanjene za 1% što je također 5. godina smanjenja investicija, tako da prošle godine na strani domaće agregatne potražnje jedna javna potrošnja je blago povećana za 0,5%. Promatrano sa proizvodne strane, padu cjelokupne gospodarske aktivnosti u 2013. je najviše pridonijelo smanjenje bruto dodane vrijednosti u prerađivačkoj industriji, dok se rastom ističe nekoliko uslužnih djelatnosti, većinom povezanih sa javnim sektorom. U takvim uvjetima kretanja na području tržišta rada nastavila su se pogoršavati. Premda je u prvih 8. mjeseci bila vidljiva stabilizacija zaposlenosti, pa su ostvarenja na tržištu rada bila nešto povoljnija nego u prethodnoj godini, pod kraj 2013. godine, znači u zadnjem kvartalu naglo su se … nepovoljni trendovi zbog čega se prosječan broj zaposlenih na godišnjoj razini smanjio za 1,5%. U ukupnom padu broja zaposlenih u 2013., negativna kretanja su pridonijela u gotovo svim djelatnostima gospodarstva, osim u pojedinim uslužnim djelatnostima i javnom sektoru. Istovremeno, broj nezaposlenosti se povećao u odnosu na 2012. sa 15,8 na 17,1%. Nakon dugog niza godina saldo tekućeg računa RH je prošle godine bio pozitivan i iznosio je prema nedavno revidiranim podacima oko 1% BDP-a. Trebalo je dakle duboko ući u krizu da bi se eliminirao hrvatski tipično vrlo visok negativni saldo tekućeg računa što jasno pokazuje koliko je neodrživ bio model rasta prije krize koji se bazirao na visokom deficitu tekućeg računa platne bilance. Zasnovan je na velikom inozemnom zaduživanju i priljevu kapitala koji nije bio usmjeren pretjerano u izvoznu proizvodnju nego znatno više u domaću finalnu potrošnju koja, kao što smo rekli je ona koja trenutno doprinosi i dalje smanjenju BDP-a. U isto vrijeme na kapitalnom računu tokove kapitala s inozemstvom u 2013. prije svega odredilo je snažno zaduživanje države. Banke su se nastavile razduživati iako slabijim intenzitetom nego 2012. godine. Usred daljnje suzdržanosti inozemnih ulagača priljevi izravnih vlasničkih ulaganja su dodatno smanjeni, a nova ulaganja ostvarena su uglavnom kroz ulaganja u područja nekretnine, financijskog posredovanja, trgovine na malo i proizvodnji metala. Znatno niža dobit domaćih poduzeća u stranom vlasništvu utjecala je i na … zarade koje ulaze jednim dijelom, znači, u izravna ulaganja, a koja su bila prošle godine negativna. Bruto inozemni dug je blago porastao sa 44,9 milijardi eura na kraju 2012., na 45,6 milijardi eura pri čemu su se banke i poduzeća razduživali, a država dodatno zadužila. Neto inozemni dug se međutim blago smanjio sa 26,2 na 25,8 milijardi eura. Iako je razina inozemnog duga u odnosu na BDP već duže stabilizirana na razini oko 100% BDP-a, odnosno 105% prošle godine, Hrvatska je zbog visoke razine i potreba za refinanciranjem i dalje izložena rizicima naglih promjena u tokovima kapitala na međunarodnom financijskom tržištu ili značajnijih naglih promjena troškova zaduživanja. Ukupni rezultat kretanja tekućeg i kapitalnog računa platne bilance bio je porez deviznih pričuva HNB-a. Bruto međunarodne pričuve RH iznosile su na kraju 2013. 12,9 milijardi eura, što je za 14,9% više nego na kraju 2012. godine. Neto međunarodne pričuve dosegle su 10,5 milijarde eura, odnosno povećale su se 3,3%. Devizne pričuve RH dakle kontinuirano rastu, međutim iz sasvim različitih razloga u razdoblju prije krize od onih u krizi, ali takvo kretanje pričuva također govori da HNB sve vrijeme, bez obzira na prirodu razloga rasta pričuva nije branila tečaj kune kako se nerijetko percipira od slabljenja i navodnog čuvanja neodrživo procijenjene razine. HNB provodi politiku tzv. upravljanja … tečaja, tj. tečaj dominanto određuje samo tržište a HNB intervenira na deviznom tržištu zapravo rijetko i s ciljem da spriječi nagle velike oscilacije tečaja. HNB je pravovremeno diversificirao portfelje deviznih pričuva u skladu sa mjerama smanjivanja kamatnog rizika tijekom krize, formirajući tzv. HTM Holt to Maturity portfelj odnosno portfelj instrumenata koji se drže do dospijeća, a to se pokazalo u uvjetima ekspanzivnih monetarnih politika centralnih banaka i padajućih prinosa presudna za održavanje odgovarajuće razine neto dobiti. Prihodi od poslovanja HNB-a u 2013.godini iznosili su milijardu i 16 milijuna kuna i bili su 32,4% više nego u 2012.godini. troškovi poslovanja iznosili su 296 milijuna i bili su za 1,1% veći u potpunosti zbog povećanja troškova tiskanja novca. Ostvarena je neto dobit od 736 milijuna kuna od čega je u opće pričuve raspoređena 303 milijuna, a u državni proračun transferirano 432 milijuna kuna. Opreznom politikom minimiziranja kamatnog i valutnog rizika HNB se tako nije pridružio nemalom broju europskih središnjih banaka koje su tijekom krize ostvarivale gubitke. Deviznim transakcijama središnje banke s državom poslovnim bankama i u zadnje vrijeme Europskom komisijom, nakon ulaska Hrvatske u EU, neto je otkupljeno 341,3 milijuna eura i tako kreirano 2,6 milijardi kuna. Prosječan višak likvidnosti monetarnog sustava povećao se u 2013.na 5 milijardi kuna, a prosječna prekonoćna kamatna stopa na međubankovnom tržištu spustila se na do sada najniže zabilježenu razinu od 0,37%. U skladu sa opisanim uvjetima na novčanom tržištu HNB je u travnju 2013.smanjio kamatnu stopu na prekonoćne depozite kreditnih institucija kod HNB-a sa 0,25% na 0%, a u prosincu je smanjena i stopa na lombardne kredite 6,25% na 5%. Povećanje međunarodnih pričuva ujedno znači i kreiranje nove dodatne likvidnosti. Iza svakog eura deviznih ulaganja stoji odgovarajući iznos kuna u domaćem sustavu. Zbog karakteristika hrvatskog novčanog sustava povećanje deviznih pričuva i postupno smanjivanje obveznih kunskih pričuva osnovni su i sasvim dovoljni tokovi kreiranja novog novca i nove likvidnosti. I bez klasičnih operacija otvorenog tržišta koje koriste mnoge druge središnje banke sa zanemarivom razinom obveznih pričuva i drukčijom strukturom aktive svojih bilanci HNB vodi vrlo akomodativnu monetarnu politiku odnosno vrlo ekstenzivnu politiku primarnog novca. Razlozi zbog kojih se to ne ogleda u dovoljnoj mjeri u ekspanzivnijem rastu novčane mase leži međutim izvan domašaja same monetarne politike. izvan domašaja te politike stoje razlozi zbog čega nema novog kreditnog investicijskog ciklusa, zašto nema većih javnih i privatnih investicija, a posebno privatnih investicija u izvozno orijentiranu proizvodnju sa osiguranim plasmanom na inozemna tržišta koja bi bila kao što ponavljamo već duže vrijeme na najučinkovitiji element rasta gospodarske aktivnosti. Zato su i svi dosadašnji pokušaji i modeli poticanja kreditnog rasta koje je HNB poduzimao, bili samo djelomično uspješni. S ciljem poticanja kreditiranja gospodarstva Središnja banka je u posljednjih nekoliko godina omogućila provođenje različitih programa kreditiranja gospodarstva. Jedan od njih program razvoja gospodarstva kojeg u suradnji sa HBOR-om Središnja banka pokrenula sredinom 2012.završio je na kraju 2013.godine. Stoga je HNB potkraj 2013.godine pokrenuo novi model usmjeren na podupiranja kreditiranja poduzeća koji je također kao i prethodni modeli uključivao spuštanje obvezne pričuve s 13,5% na 12%. No ovog puta sredstva oslobođena smanjenjem stope obvezne pričuve banke su istovremeno morale plasirati u trogodišnje obvezne blagajničke zapise HNB-a koje Središnja banka otkupljuje prije roka dospijeća samo u slučaju povećavanja kredita odobrenih poduzećima. Unatoč vođenju politike naglašeno visoke likvidnosti, kretanje monetarnih i kreditnih agregata u 2013.i nadalje je održavalo izostanak oporavka u realnom sektoru gospodarstva. Neto inozemna aktiva monetarnog sustava povećavala se zahvaljujući poboljšanju inozemne pozicije Središnje banke, ali i poboljšanju neto inozemne pozicije kreditnih institucija kod kojih je razduživanje prema inozemstvu bilo manje izraženo nego 2012. Neto domaća aktiva sustava zabilježila je umjeren rast pri čemu su se u njezinoj strukturi najsnažnije povećali plasmani središnjoj državi dok su plasmani ostalim sektorima, ako isključimo tečajne promjene i jednokratne učinke ostali gotovo nepromijenjeni. Kod poduzeća je zabilježen lagani rast kreditiranja od 2% dok se sektor stanovništva nastavio razduživati i stopa rasta kredita sektoru stanovništava je iznosila minus 1,6%. Ostvarene promjene neto domaće i neto inozemne aktive rezultirale su porastom ukupnih likvidnih sredstava odnosno M4 za 2,9%. Jedan od najznačajnijih čimbenika skromnom rasta kredita poduzećima leži u njihovoj nedovoljnoj kapitaliziranosti i u raširenom nedostatku raspoloživih kolaterala, pa bi kao što smo par puta naglasili kao poticaj kreditiranja učinkovitije u ovom trenutku bili programi podjele rizika i garancijskih shema za mala i srednja poduzeća. Međutim visoka likvidnost i akomodativna monetarna politika snažno je utjecala na kamatne stope na tržištu novca. One su pale na svoje do sada najniže razine, a slijedili su ih i prinosi na trezorske zapise Ministarstva financija za sva dospijeća i valutne nominacije što je omogućavalo vrlo izdašno i povoljno zaduživanje države i u kunama i u eurima na domaćem tržištu na rokove jedne do dvije godine. Istodobno su porasle kamatne stope na dugoročne državne obveznice izdane na domaćem i međunarodnom tržištu pod utjecajem rasta premije rizika zemlje. Dugotrajno razdoblje … likvidnosti financijskog sustava pridonijelo je i blagom smanjenju pasivnih kamatnih stopa banaka u 2013.godini dok su aktivne kamatne stope ostale stabilne. Što se tiče niske inflacije kao osnovnog zakonskog cilja Središnje banke inflacije u Hrvatskoj mjerena je indeksom potrošačkih cijena i u 2013. iznosila je 2,2% Mjereno mjesečnim međugodišnjim stopama inflacija se smanjivala tijekom 2013. godine s relativno visokih 4,7% u prosincu 2012. na samo 0,3% u prosincu 2013. pri čemu se najviše smanjio doprinos cijena energije i prehrambenih proizvoda. Na usporavanje inflacije tijekom 2013. djelovali su s jedne strane kratkoročni čimbenici, osobito prelijevanje pada cijena sirove nafte, prehrambenih i drugih sirovina na svjetskom tržištu na domaće cijene, povoljan učinak baznog razdoblja povezanog s povećanjem poreza na dodanu vrijednost i administrativno reguliranih cijena početkom 2012. godine, te pojačanja konkurencija nakon što su se ulaskom Hrvatske u Europsku uniju ukinule preostale zaštitne carine za zemlje članice Europske unije. S druge strane slaba domaća potražnja te odsustvo domaćih troškovnih pritisaka čimbenici su koji već nekoliko posljednjih godina kontinuirano pridonose ostvarivanju niske stope inflacije. Kada govorimo o drugoj glavnoj zadaći HNB-a, brizi za stabilnost financijskog sustava i superviziji banaka želim još jednom ponoviti činjenicu da bankovni sektor u Hrvatskoj nije bilo mjesta sa kojeg je krenula kriza kao što je to bio slučaj sa svjetskom financijskom krizom, nije ga trebalo sanirati na teret poreznih obveznika niti je zbog njega rastao javni dug ili deficit. U drugim zemalja dogodilo se to da je upravo financijski sektor bio okidač krize koja se onda prelila u realni sektor i koja je izazivala širenje deficita i javnoga duga te na taj način eliminirala prostor fiskalnim politikama za kontra cikličnu politiku tijekom krize. Stabilnost i robusnost bankovnog sektora je osiguravala vanjsku likvidnost zemlje i uredno financiranje proračunskog deficita i može se ustvrditi da je bila i razlog izostanka osjetnije kontrakcije kredita koji se inače u takvim uvjetima mogao očekivati i koji se je desio u većini drugih ekonomija. Tijekom krize, znači u 5 godina krize do kraja 2013. znači od 2008. Hrvatska je zabilježila najviši rast kredita u poduzećima od svih 28 zemalja Europske unije. Međutim, dugogodišnja kriza i pad BDP-a sve se više neizbježno, nepovoljno odražava i na bankovni sustav, na veličinu, strukturu i kvalitetu ukupne bilance te profitabilnost bankovnog sustava. Ukupna imovina banaka smanjila se u 2013. za 1,8 milijardi ili 0,5%. Na to su utjecale regulatorne promjene na području klasifikacije plasmana, prodaja dijela potraživanja jedne banke i izlazak Centar banke iz sustava. Izostanak snažnijeg oporavka kreditne aktivnosti, nastavak nepovoljnih gospodarskih kretanja te starenje portfelja kredita utjecali su na nastavak pogoršavanja pokazatelj kvalitete kredita. Udio djelomično nadoknadivih i nenadoknadivih plasmana porastao je sa 13,9% koliko je dosegao na kraju 2012. na 15,6% na kraju 2013. A taj bi porez bio još izrazitiji da jedna banka nije prenijela dio problematičnih plasmana na poduzeću u vlasništvu banke matice. Pri tome su najveći učinak na smanjenje kvalitete ukupnih kredita imali krediti u trgovačkim društvima kod kojih je udio problematičnih kredita dosegnuo 28,1%. Paralelno se kontinuirano smanjivala pokrivenost problematičnih kredita ispravcima vrijednosti. Zato su donesene i nove regulatorne mjere koje su uz pripremu najznačajnijih bankarskih grupa za provjeru kvalitete imovine koju provodi Europska središnja banka a koja se upravo odvija ove godine dovele do značajnog povećanja pokrivenosti problematičnih kredita ispravcima vrijednosti. Uz povećanu pokrivenost rezervacijama tu je i visoka stopa adekvatnosti jamstvenog kapitala najviša u Europskoj uniji. Na kraju godine iznosila je 21% što jamči da je u iznimnom slučaju malo vjerojatnih dodatnih naglih stresova poput dodatnog jačeg pada bruto domaćeg proizvoda sustav u cjelini može izdržati i zadržati stabilnosti. Dobit banaka značajno se smanjila i u 2013. a pokazatelji profitabilnosti dodatno se pogoršali. Najveći učinak na pad dobiti proizašao je iz znatnog porasta troškova ispravaka vrijednosti i rezerviranja što je ponajprije povezano sa izmijenjenim pravilima klasifikacije plasmana i kao što sam rekao pripremom najvećih bankarskih grupa za ocjenu kvalitete aktive koja se ove godine provodi. A time se želi postići objektivnije procjenjivanje vrijednosti kolaterala i pravodobno priznavanje mogućnosti nastanka gubitaka. Padu dobiti također je pridonijelo smanjenje neto kamatne marže pod utjecajem lošije naplate kamatnih prihoda ali i nižih tržišnih kamatnih stopa. Pritiske na profitabilnost banke su ublažile boljim upravljanjem troškovima, posebice … [[Govornik se ne razumije…]] na financijskom tržištu, te smanjenjem općih troškova poslovanja. Pokazatelje profitabilnosti spustili na najnižu razinu od 1998. pri čemu je profitabilnost prosječne imovine iznosila 0,3% a profitabilnost prosječnog kapitala svega 1,3%. Zaključno, temeljni ciljevi Središnje banke, stabilnost cijena i bankovnog sustava i dalje se uspješno ostvaruju. A efikasnost učinaka monetarne politike na kreditnu aktivnost i povećanje domaće agregatne potražnje unatoč vrlo ekspanzivnoj monetarnoj politici kao i dodatnim programima poticanja kreditiranja poduzeća ostaje ograničenja na strani ponude, odnosno strukturnih uvjeta investicijske klime kao i polaganim izlaskom iz tzv. recesije bilanci uzrokovane visokim razinama duga. Zahvaljujem.
Hvala i vama poštovani guverneru. Imamo jednu repliku na vaše izlaganje, poštovani zastupnik Ivan Šuker, replika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine guverneru sa zamjenikom. Jedno vrlo interesantno izvješće, u početku vrlo loši pokazatelji države u svim segmentima i dobri pokazatelji HNB-a. I temeljem tog izvješća nameće se jedno logično mišljenje, razmišljanje a i pitanje vama, ja sam iskreno govoreći očekivao da ćete možda vi više o tome reći u svom uvodnom obrazloženju iz razloga što se to često i spominje u ovim saborskim raspravama. A to da li je centralna banka mogla sa nekakvim projektima, sa zajedničkim djelovanjem sa Vladom Republike Hrvatske značajnije utjecati da se pokrene gospodarstvo u Republici Hrvatskoj jer evidentno je iz vaših zadnjih rečenica da ono što je na svu sreću u Hrvatskoj ostalo stabilno, a to je bankarski sektor, ustvari kompletan financijski sektor Republike Hrvatske, zadnje dvije godine bilježi smanjenu dobit i pitanje je šta će biti sa njihovom aktivom. I stoga kažem bilo bi logično da se nakon ovog uvodnog obrazloženja gdje ste iznosili makroekonomske pokazatelje da ste iznosili određene pokazatelje HNB-a, da li možda i svoje razmišljanje i viđenje kako bi se ili mogao ili se ne može temeljem zakonske regulative centralna banka uključiti u neke procese. I druga stvar, koliko su uvjeti za takvo djelovanje centralne banke smanjeni u ovom trenutku kad je Hrvatska ušla u Europsku uniju i pozicija centralne banke je malo drugačija. Dakle, mislim da bi možda i tijekom sljedećih javljanja u ovom domu danas mogli govorit o tim stvarima jer ovo su tehničke stvari, a s obzirom na već šestu godinu krize koja vlada u Republici Hrvatskoj mislim da sve zanima i da konačno raščistimo to da li centralna banka može ili ne može, da li centralna banka može više riskirati i pomoć zajedno sa bankarskim sektorom jer je evidentno da je najveći problem hrvatskog gospodarstva niska kapitaliziranost…
Hvala lijepa.
Samo jednu rečenicu molim vas. Jednu rečenicu molim vas. I nemogućnost poslovnih subjekata da dobiju bilo kakav kredit.
Poštovani guverneru imate mogućnost poslovničku odgovoriti na repliku i u toku i u tijeku rasprave mogućnost iza svakog zastupnika i njegovog govora ili kluba 5 minuta i na kraju 30 minuta. Sad izvolite sa odgovorom na repliku.
Hvala lijepo. Hvala lijepo na pitanju. Što se tiče pitanje je dobro, o tome cijelo raspravljamo, ali ono što mogu reći da centralna banka može učiniti to centralna banka radi, znači centralna banka praktički vodi već dugo vremena politiku nulte kamatne stope. Način na koji mi plasiramo dodatnu likvidnost je po kamatnoj stopi od 0% što je niže od praktički svih ostalih zemalja Europske unije koje nisu u eurozoni. Znači centralna banka Hrvatska ima nižu kamatnu stopu nego ostalih 10 zemalja koje nisu u eurozoni. To je jedna stvar, to je utjecalo na to da su kamatne stope pale na najniže razine od kada uopće vodimo neovisnu monetarnu politiku u Hrvatskoj.I rekao sam da je prošle godine na novčanom tržištu kamatna stopa pala na razinu od 0,37%, znači i da je višak likvidnosti 5 milijardi kuna. Što to znači? Mi smo kreirali toliku likvidnost po kamatnoj stopi od 0% da banke prekonoćno drže u HNB-u 5 milijardi kuna, a ne plasiraju ih gospodarstvu. To je ono što može napraviti monetarna politika. Kao što sam rekao, mi možemo dovesti konja do vode, ali ga ne možemo natjerati piti. Naime, banke ni po kakvoj kamatnoj stopi neće dati kredite, ako ne vjeruju da će im se oni vratiti. Znači mi možemo vrlo jeftino novac plasirati, ali vi nećete dati taj novac ukoliko vam se neće vratiti jer ćete ostvariti gubitak. U ovom trenutku problematični plasmani, znači nenaplativi plasmani su dosegli razinu u gospodarstvu od 28%, što znači da se gotovo svaki treći kredit koji banke daju ne vraća i u tome je osnovni problem. Ali to nije problem samo u Hrvatskoj, to je problem u cijeloj Europi. Zašto, zato jer se nalazimo u onome što se zove recesija bilanci. Drugim riječima, razina duga prije krize je dosegla toliku razinu da bez obzira koliko akomodativna monetarna bila poduzeće i stanovništvo se moraju razduživati.
Sa replikom i odgovorom na repliku vrlo smo rekao bih rezolutni u završavanju, a imate priliku u toku rasprave. Da li predstavnici odbora žele iznijeti svoja stajališta vezano za izvještaj HNB-a? Ne. Onda idemo u raspravu po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je klub Liste nezavisnih zastupnika i zastupnici Damir Kajin i Ivan Grubišić.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine guverneru, gospodo zastupnici. Da, evo sad smo čuli u ovoj replici da centralna banka ima najniže kamatne stope u Europi, ali naša banka ima nažalost najveće kamatne stope. Vjerojatno razlog leži u tome što je svaki treći kredit u Republici Hrvatskoj kad govorimo o gospodarstvu, a o tome malo kasnije, de facto nenaplativ. S druge strane, kad govorimo o HNB-u mi de facto govorimo ako se tako smijem izraziti, pod navodnicima, da me ne bi netko krivo shvatio, o četvrtoj vlasti i utoliko neovisnost HNB-a mora biti apsolutno zajamčena. U uvodu ovog velikog godišnjeg izvješća za 2013. godinu koji nam je dodijeljen u 5. mjesecu govori se o čitavom nizu makroekonomskih parametara pa ću ja povući jednu paralelu 2008.-2013. Znači 2008. sve kompanije u Republike Hrvatskoj ostvarile su prihod u iznosu od 709,8 milijardi kuna, 2013. 612,4 milijarde kuna, to je -97,3 milijarde kuna. Ili dobit 2007.hrvatskih kompanija iznosila je 17,2 milijarde kuna, 2013. 3,15 milijardi kuna. Mi smo u periodu 2008. do 2013. izgubili 103 000 radnih mjesta ili 2008. imali smo 933 000, poduzeća koji su zapošljavali taj broj 933 000 ljudi, a 2013. 830 000 ljudi. Obveze gospodarstva kad govorimo o kamatama sa 58,1 milijardu kuna popele su se na 69 milijardi kuna u tih 4-5 godina krize. I ono što je možda najveći problem, što su investicije 2008. iznosile 89,6 milijardi kuna, a 2013. 37,4 milijarde kuna. Znači godišnje danas je 50 milijardi kuna manje investicija no što je bilo pred krizu. Jednom rječju, sve se to odrazilo na centralni proračun i recesija je proračunu ili proračunima zajedno sa lokalnom samoupravom u tom periodu skratila preko 100 milijardi kuna. Godišnje preko 20 milijardi kuna. Možemo slobodno reći godišnje jednu cestu od Zagreba dole do Splita. Međutim, ono što je najbitnije a što je rekao, spomenuo guverner da iz hrvatskih banaka nije krenula ova gospodarska kriza u Republici Hrvatskoj. Banke samim time nije trebalo sanirati. Međutim, isto tako bi bilo dobro da upravo od guvernera Hrvatske narodne banke konačno čujemo sa koliko milijardi kuna je Hrvatska država ili hrvatsko društvo saniralo bankarski sustav u drugoj polovici devedesetih godina, odnosno za koliko je nakon toga milijardi kuna tako saniran bankarski sustav pod navodnicima rasprodan. Sigurno je jedno, da je u nekoliko godina dobit banaka zapravo pokrila kupnju, a što to konkretno znači da su banke de facto pod navodnicima orobile Hrvatsku. Za ove gospodarske parametre koje je spominjao i guverner uz sve pohvale za stabilnost koju nam je s druge strane Hrvatska narodna banka jamčila suodgovorna je i Hrvatska narodna banka. Ovdje u ovom izvješću se kaže da je u 2013. godini HNB održala likvidnost monetarnog sustava i istodobno održala stabilnost tečaja kune. I jasno, danas kod prezaduženog gospodarstva kada se svaka treća kuna ne vraća kod prezaduženih građana koji svaku četvrtu ili petu kunu ne vraćaju stabilnost kune da se tako izrazim treba čuvati kao zjenicu oka svoga. Gdje smo mi danas 2014. godine? Sumnjam da će ove godine bruto društveni proizvod rasti. Bojim se pomalo i za sezonu, nije krenulo onako kako smo očekivali. Evo u petom mjesecu bilježimo u Istri -10%, u Hrvatskoj -13% glede tih ostvarenih noćenja. Ljudi su zabrinuti. Želim vjerovati da će se to promijeniti, ali ipak primjećujemo da u prvom tromjesečju bilježimo rast izvoza za 7,6%, deficit robne razmjene je smanjen za 5,6%. Zbog sezone pada i nezaposlenost, ali to je uspoređivao i guverner. I ona je danas ipak veća u usporedbi, još uvijek veća u usporedbi sa 2013. za nekih 5741 zaposlenog. Ono što je isto tako interesantno primijetiti da rast neto obveza stranim kreditorima u prvom je tromjesečju porastao za 1,3 milijarde eura. U prvom se tromjesečju znači 2014. neto inozemna zaduženost znači povećava za tih 1,3 milijarde eura kao posljedica rasta bruto inozemnog duga i istodobno smanjenja inozemne imovine. A rastu obveza prema inozemnim vrijednosnicama za 0,8 milijardi eura. Najviše su pridonijela privatna nefinancijska poduzeća pri čemu se ističe zaduženje najvećeg hrvatskog koncerna koje je gotovo u cijelosti iskoristilo ta sredstva za refinanciranje obveza u travnju. Ono što je isto tako spomenuti to su podaci koje ističe i guverner. Na strani 81. poslovna kretanja kreditnih institucija, pa se kaže da kreditna aktivnost banaka prema privatnom sektoru i u 2013. bila je slaba. Kvaliteta portfelja nastavila se pogoršavati. Izuzmu li se izvanredni utjecaji pri čemu je najveći bio utjecaj prodaje potraživanje te regulatornih i metodoloških promjena imovina banaka vrlo je blago porasla, a dobit i operativni rezultati banaka nastavili su pad započet 2012. godine. I sad da ne citiram sve to činjenica jeste da kada to naprosto pogledamo dobit hrvatskih banaka koja drastično pada, ali i nešto kasnije vidimo da u Hrvatskoj na današnji dan imamo 29 banaka, imamo 1 štedionicu, imamo 5 stambenih štedionica. A kad govorimo o imovini banaka prema vlasništvu onda vidimo da 5,1% tog vlasništva, znači banke su, znači 5,1% su u vlasništvu domaćih dioničara, 5,3% u vlasništvu Hrvatske države. To je ta Poštanska banka i 89,7% su banke u većinskom vlasništvu stranih država. Najveći broj banaka njih 6 u svojem vlasništvu imali su dioničari iz Austrije. Udio imovine tih banaka u ukupnoj imovini banaka iznosio je na kraju 2013. 60,5%, pa onda imamo Talijani 4 banke 18,3% i onda je sve ovo ostalo to su dioničari iz Mađarske, Francuske, San Marina, Švicarske, Srbije, Turske i tome slično. Kada govorimo o dobiti naših banaka onda vidimo da više iznosi dobit THT-a recimo, nego svih hrvatskih banaka zajedno. Ne više, nego dvostruko više. Normalno da će netko odmah se upitati zašto smo prodali THT kao što ja pitam za koliko smo konačno da dobimo jedan meritoran sud prodali sanirani bankarski hrvatski sustav koncem devedesetih godina. Normalno da nas najviše vrijeđa da su krediti u Hrvatskoj dvostruko veći od onih recimo u Austriji, Italiji, nije bitno, Francuskoj, da ne govorimo Švicarskoj. Ali ono što je svakako bitno spomenuti da u 2013. godini banke su ostvarili jednu milijardu kuna dobiti iz poslovanja koje će se nastaviti prije poreza što je bilo čak 2,3 milijarde kuna odnosno 69,7% manje od dobiti ostvarene u 2012. godini. Znači, 2012. godine dobit banaka 3,3 milijarde kuna, 2013. milijardu i 18 milijuna kuna, 2011. čak 4,6 milijardi kuna. Lošem poslovanju nikoga pa ni hrvatskih banaka ni na koji način nitko se jasno ne bi smio radovati jer vidjeli smo što je destabilizacija tog bankarskog sustava značila za mnoge zemlje u inozemstvu. No bez obzira, gospodin Grubišić ćete vi? Evo, i sada prepuštam ovo vrijeme, ja se izvinjavam gospodinu Grubišiću ali dobro. Možda samo jednu rečenicu da kažem? Dobro, neću ništa. Kasnije ću.
Hvala lijepa. Drugi dio poštovani zastupnik Ivan Grubišić. Izvolite poštovani zastupniče.
Skoro je potrošio vrijeme pa evo sad par riječi samo. Pozdravljam guvernera banke, predsjednika Sabora, kolege i kolegice zastupnike. Koliko sam ja pročitao izvješće i Odbora za financije izgleda mi da po svim pokazateljima Hrvatska i dalje produbljuje svoju krizu i da nema naznaka izlaska iz ove duboke recesije. Raste nezaposlenost, vanjski dug također raste, postajemo sve siromašniji a budućnost sve neizvjesnija. Ovaj kako kažemo Visoki dom troši ogroman novac poreznih obveznika i mi smo dužni njima koji nas plaćaju očito dati izvješće i stavove koji bi mogli uputiti na bolje sutra u našem narodu. Ja smatram da su nam potrebne ne kozmetičke promjene o kojima stalno govorimo nego korjenite i strukturalne promjene ne neka kozmetika. Naravno nužno je potrebno htjeli mi to ili ne htjeli zamijeniti partitokraciju koja je po mom mišljenju na djelu sa demokracijom. A demokracija ili postoji ili je nema ili je moramo uspostaviti. Evo, toliko prigodom Izvješća Hrvatske narodne banke. Hvala lijepo.
Hvala lijepa poštovani zastupniče. Na redu je Klub zastupnika HDZ-a u Hrvatskom saboru i poštovana zastupnica Martina Dalić. Izvolite kolegice Dalić.
Poštovane kolegice i kolege, pa evo u vrijeme ovoga izvješća na koje se odnosi postojanje HNB-a i 2013. godinu Hrvatska je postala članica EU. I to članstvo u EU se na određeni način očekivalo se, željelo se i bilo je mišljeno i ciljano da naravno to članstvo u EU postane dio naše svakodnevnice i dio našeg uobičajenog života, a ne samo neko vanjsko-političko pitanje koje se zbiva negdje drugdje. Dijelom u manjem dijelu iz guvernerova izvješća i on je sam naveo način na koji članstvo u EU jest utjecalo i utječe na položaj HNB-a. Hrvatska narodna banka je ulaskom Hrvatske u EU postala članicom sustava europskih centralnih banaka, a ustvari iako volimo o tome puno i često govoriti da je ulazak Hrvatske u EU za centralnu banku donio neka ograničenja u vođenju monetarne politike, u suštini donio je samo jedno ograničenje odnosno donio je samo jedan zahtjev koji se svodi na to da je članstvom u EU dodatno se utvrdio i zahtjev i odgovornost HNB-a da vodi profesionalnu, kvalitetnu i nepristranu monetarnu politiku. Zato iako ponekad u ovome Domu, a vidjet ćemo kako će se danas razvijati stvar, ponekad vode se vrlo žestoke rasprave o tome što bi, kako bi, zašto bi i na koji način bismo mogli iskoristiti monetarnu politiku i na koji način bi se HNB mogla i trebala uključiti u tzv. mogu reći ili dopustite izraz bitku za gospodarski oporavak. Odgovor je ustvari samo jedan, HNB gospodarskom oporavku može, treba pridonositi na samo jedan način, a to je da vodi odgovornu monetarnu politiku koja će osigurati makroekonomsku stabilnost a sa druge strane stabilnost i kvalitetan nadzor nad poslovanjem hrvatskog bankarskog sustava. Iz onoga što je navedeno u ovome izvješću može se zaključiti i zaključujemo da je HNB u protekloj godini vodila svoju politiku upravo na taj način. Vodila je politiku na način koji je osigurao u šestoj godini krize, makroekonomsku stabilnost politike koja je u okviru svojih instrumenata pokušala proširiti prostor za financiranje gospodarstva i proširit, dodatno proširiti prostor bankarskog sustava za financiranje gospodarstva. A podsjećam istaknuo je guverner prosječna likvidnost hrvatskog bankarskog sustava iznosila je u protekloj godini 5 milijardi kuna što znači da je dnevno u prosjeku raspoloživi višak na računima banaka iznosio 5 milijardi kuna. Čini mi se sama likvidnost bankarskog sustava ne bi bila problem za nezadovoljavajući rast kredita, odnosno nije problem u odnosu na željeni, veći rast kredita iz kojeg se očekuje da bi onda rezultiralo i jednostavnije poslovanje prihvatnog sektora. U ovome viskom domu vrlo često raspravljamo a što onda u stvari i jest problem. I sam je guverner spomenuo, i naveo i izgovorio čarobne riječi, izgovorio je čarobne riječi da su to reforme i da ono što nedostaje hrvatskom gospodarstvu sprječava njegov rast i oporavak jesu reforme. Pa onda, kada upravo danas govorimo o ovom izvješću Hrvatske narodne banke u kojem je puno prostora posvećeno i analizi ekonomskog stanja, gospodarskog stanja onda je možda i pravo vrijeme da raspravimo i upitamo se a zašto onda te reforme u Hrvatskoj ne idu. Naime, guverner je govorio o ekonomskom stanju, iznio je niz brojka, podataka, brojaka i podataka o kojima i sami ovdje vrlo često raspravljamo i zaključio je da je izlaz u reformi. Reforma je sigurno jedna od najčešće spominjanih riječi u hrvatskom javnom prostoru. Međutim, čini se na određeni način da govornici kojima je materinji jezik Hrvatski baš dobro se ne razumiju o tome što je to i koje je značenje riječi reforma, a to je promjena. Tako da recimo taj kontinuitet postoji već veći broj godina. Obećavanja reformi, govorenja o reformama ali svaki puta kad se pojavi neka promjena onda dolazi do potpunog rasapa, potpune blokade i potpunog razdvajanja društva. Samo neki primjeri, bivša predsjednica Vlade Jadranka Kosor je u travnju 2010. objavila program gospodarskog oporavka, čim je program objavljen predsjednik Josipović je tada izjavio da se ne može dopustiti nedopustiva lakoća reformi. Kosor je bila uporna pa je onda izjavila da predloženim reformama ovisi ne samo oporavak već i gospodarski opstanak Republike Hrvatske ili reforme za bolji život svih ili pad kojem se ne vidi kraja. Onda je sadašnji predsjednik Vlade u svom inauguracijskom govoru ovdje u Saboru kazao tek sada počinju one prave reforme. Pa bi opet početkom ovog ožujka ove godine kazao da je rebalans, posljednji koji smo imali proljetos poruka da su reforme stvarno započele i da je to temelj i početak procesa koji ćemo nastaviti idućih godina. Čini se da nije primijetio da je već 2 godini prije toga najavio i kazao da reforme tek počinju. Predsjednik Josipović je također, dakle govorim o bitnim stupovima društva, predsjednik Josipović također ne zaostaje u pozivanju na reforme i kazao je Josipović u prosincu politika mora biti iznad oportunizma i straha od reformi i mora shvatiti da nema vremena za nove kompromise, racionalne odluke u financijskoj i gospodarskoj politici, one ne mogu čekati. Međutim, čim je se pojavila neka naznaka promjene Josipović je govoreći o outsourcingu kazao, outsourcing nije pravi put jer s jedne strane smanjuje troškove, ali s druge strane za veći broj zaposlenika smanjuje prava iz radnih odnosa kojeg bi svako trebao imati. I tako se mogu nizati mnogobrojni primjeri ponašanja, da i ne spominjem naravno nedosljednosti premijera Milanovića u pogledu Zakona o radu. Dakle, i tako bi se ustvari mogli nizati mnogobrojni primjeri u kojima se svi zalažu za reforme, ali čim promjene dođu na dnevni red tih reformi i tih promjena tada nema. Mislim stoga da bismo i u ovome visokom domu upravo s obzirom da danas pred sobom imamo jedno visoko, kvalitetno, ekonomsko izvješće u kojem nema posebnoga smisla protestirati i raspravljati o njegovoj točnosti jer je to ipak rezultat rada institucije koja je u proteklih dvadesetak godina dokazala svoju institucionalnu kvalitetu. Možda je i ovo prilika da onda ovdje raspravimo i razmotrimo zašto to što svi razumijemo, zašto to što svi govorimo a to su reforme u Hrvatskoj teško idu i u Hrvatskoj teško prolaze. Ako dopustite jedan od razloga, možda jedan od temeljnih razloga zašto u Hrvatskoj reforme ne idu je između ostalog i zato što Hrvatska nije riješila temeljno ideološko pitanje, a to je da li se u Hrvatskoj gradi tržišna ekonomija ili se nastavlja sa socijalizmom. A dokaz da je tome tako može se čuti i u raspravama koje se tiču monetarnih pitanja, a posebno u dijelu kada se počne govoriti što bi to sve npr. mogle učiniti banke sa tuđim depozitima, sa našim depozitima, i kome bi sve to bilo dobro da daju kredite. To je čisti socijalizam, jer u tržišnoj ekonomiji one vrlo dobro znaju da raspolažu sa tuđim novcem i da se tim novcem moraju raspolagati na način da budu sigurni da će se taj novac vratiti. Mislim stoga da upravo rasprava o ovom pitanju i jasno određenje našega društva, a određenje za to je ovdje na nama, da Hrvatska gradi i želi graditi tržišnu ekonomiju i onda linija vodilja koja reformama daje smisla jer nijedna reforma neće i ne može uspjeti ako se ne zna cilj reforme jer ako nije jasno da li reforma treba rezultirati većom slobodom tržišta, većom slobodom privatnog sektora ili treba rezultirati jačanjem države, onda nema tog ekonomista, nema toga tima koji će složiti uspješnu reformu. Jer ako se može dogoditi da u reformi javnoga sektora Vlada krene u pravcu outsourcinga što bi bilo proširivanje prostora za privatni sektor, a onda iznenada skrene u osnivanje mega državne tvrtke što je čisti socijalizam, onda to jasno pokazuje da osvijestiti to da u Hrvatskoj se gradi tržišna ekonomija ili onom ružnom riječi kapitalizam jest predeterminanta uspjeha bilo kojih reformi, a i je isto tako predeterminanta razumijevanja što čemu i kako služi monetarna politika. Jedan naravno od drugih razloga, to će me ponovo jednim dijelom dovesti na instituciju HNB-a, zašto reforme u Hrvatskoj idu teško? Mislim da su tome u određenoj mjeri pridonijeli i hrvatski ekonomisti. Hrvatski ekonomisti koji u javnom prostoru su u stanju izreći, braniti bilo koji argument. Hrvatski ekonomisti nisu se profilirali u dovoljnoj mjeri kao struka, nisu se profilirali u dovoljnoj mjeri kao izvor znanja i linija vodilja onima koji se bave javnim poslom, onima koji nisu dužni poznavati svu ekonomsku tehniku, nisu se hrvatski ekonomisti profilirali kao mjesto gdje se mogu naći jasne i koliko, toliko nedvosmislene smjernice o smjeru autoputa. U tome dijelu ja mislim da postoji značajan prostor za poboljšanje rada i javnoga utjecaja ili javnoga ugleda HNB-a. HNB osim vođenja monetarne politike, osim nadzora nad bankarskim sustavom, ima i jedan treći, vrlo važan segment koji je posebno važan u uvjetima članstva u EU, a to je upravo pitanje bavljenja ekonomskim pitanjima, ekonomskim istraživanjima i razjašnjavanjima, stručnim, jasnim razjašnjavanjima problema, uzroka problema i načina rješavanja problema u našoj stvarnosti. Mislim da HNB u tom segmentu kao jedna o rijetkih institucija koja se izgradila u Hrvatskoj državi na kvalitetan način, na način kojim jedno vrlo djelotvorno može na ravnopravnoj nozi komunicirati sa inozemnim institucijama, mislim da HNB tu može učiniti značajan iskorak kao izvor upravo merituma i ekonomskog merituma, kao izvor razumijevanja hrvatskih problema i kao izvor mogućih opcija za njihovo rješavanje. To je srž i suština ekonomskoga rada koje rade i druge središnje banke. Mi danas idemo u pravcu Eurozone, u određenom trenutku Hrvatska će postati članica Eurozone. HNB vrlo, navodim to samo kao primjer [[Upadica predsjednik: Hvala lijepa.]] Rečenicu još samo jednu predsjedniče. HNB u tome segmentu ostaje nijema, kao i u segmentu drugih istraživanja, a mislim da tu može učiniti značajan doprinos poboljšanju društvenog razumijevanja što tržišna ekonomija jest. Hvala lijepa.
I vama, hvala lijepa. Imamo nekoliko replika. Poštovani zastupnik, Damir Kajin, replika.
Gospođa Dalić je govorila o Europi, Europa ima sigurno dobre, ima sigurno i loše strane. Jedno od … loših strana te Europe i utjecaja Europe u Hrvatskoj je bila njihova Hypo banka. Nedavno je gospodin … upozorio na to da su austrijski bankari surađivali s najgorim kriminalcima visoko rangiranim, podmitljivim političarima, vojnim licima na tajnim službama na ovom nesretnom balkanu. Ali ja želim u tom kontekstu postaviti pitanje da li je moguće znati koliko je novaca izneseno u zadnjih 20 godina iz Hrvatske put Austrije, Lihtenštajna, što ja znam, Švicarske, Luxembourga, itd. Mi znamo da stanovništvo RH raspolaže sa 143 milijarde kuna oročenih i 17 milijardi kuna štednje po viđenju. Mi znamo i to da stranci u Hrvatskoj 31. travnja ove godine imali su 8,6 milijardi kuna štednje. Zašto? Zato jer se ovdje nije plaćao porez na kamate, vani je to 10 do 35%, od iduće godine vjerojatno na one iznose preko 400 tisuća kuna plaćat će se i u Hrvatskoj porez na kamatu od 12%. U poreznu upravu počele su pristizati liste s imenima hrvatskih državljana kojima su lani isplaćene kamate na štednju u europskim bankama, a ono što mene zanima, da li ćemo možda takve podatke dobivati i od švicarskih bankara.
Poštovani zastupnik, Gvozden Srećko Flego, replika.
Hvala lijepa. Jako me zaintrigirala kontroverza između tzv. socijalističkog i tzv. kapitalističkog načina proizvodnje, bolje rečeno ekonomije. Ja naime smatram jako pojednostavljenom i ideologijski i modelski gledano niti postoji više čisto socijalistički način funkcioniranja, a već odavno niti teorijski, a niti u praksi postoji nešto što se zove čisto kapitalistički način funkcioniranja. Ako pogledate naše elementarne normativne akte, recimo Ustav koji Hrvatsku definira kao socijalnu državu, to vam je kombinacija kapitalizma i socijalizma, to vam je zapravo socijalno-politički način ublažavanja posljedica kapitalizma. Drugačije govoreći, to je re regulacija kapitalističkih načina funkcioniranja. Jednako tako možete pogledati Austriju i većinu skandinavskih zemalja. O literaturi koju ja čitam državna intervencija je nužna u tzv. slobodno tržište. I ono što se dešavalo od 2008.godine je zapravo izrazito uvjetno rečeno socijalni pa čak i socijalistički način funkcioniranja jer je u najdereguliraniju ekonomiju kao što su recimo SAD, kao što je Velika Britanija država intervenirala pazite u što, da spasi banke, da spasi dio financijske industrije da bi cijeli sustav mogao funkcionirati. Dakle, ja mislim da s tim stvarima treba biti oprezan pogotovo kada ih se potencira na ideološku razinu, a u stvarnosti kao što sam rekao taj kvazi sukob se meni čini jako pojednostavljenim i onda u krajnjoj konsekvenci jako neproduktivno.
Odgovor na repliku poštovana zastupnica Martina Dalić.
Pa vi ste kolega Flego sasvim sigurno u pravu, ja bih se s vama složila u cijelosti, a razlog zbog kojeg sam ja to rekla na način na koji jesam jest da upravo potenciram suprotnosti između dva načina pristupa vođenju ekonomske politike. Dakle onaj koji je tržišni jest taj koji proširuje prostor za djelovanje privatnog sektora, za djelovanje tržišnih mehanizama, za djelovanje konkurencije i svih onih motiva koje ta konkurencija onda u ekonomskom životu daje. A onaj koji je socijalistički znamo svi sami, potencira mnogobrojne ekonomske aktivnosti države. I to je jedan od problema s kojima sigurna sa i vi razumijete koji trenutačno isplivava na površinu kada u Hrvatskoj počnemo govoriti o promjenama odnosno o reformama. Pa i navodila sam ovdje jedan od recentnih primjera. Nesporno je, ja se s vama u cijelosti slažem, nesporno je nitko ne spori socijalni karakter suvremene države, to je pitanje civilizacijskog dostignuća samo je pitanje da li to ode u svoje ekstreme koje blokira funkcioniranje elementarnih ekonomskih mehanizama. I nitko ne spori da tržišna ekonomija zahtijeva jaku državu ali je regulatorno jaku državu koja je u stanju provoditi svoje regulatorne izvršne funkcije, a ekonomske, gospodarske, poduzetničke, to su mjesta na kojima država pada. A to su ujedno onda i razlozi, barem koje sam ja ponudila u svojoj raspravi, zbog čega u nas reforme padaju jel svaki puta kada reforme dođu na red ustvari mi imamo velika pitanja i veliko protivljenje umanjivanju ekonomske i poduzetničke uloge države.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Ivan Grubišić, replika.
Drago mi je da mogu izraziti poštovanje prema Martini Dalić kao osobi i kao osobi koja je stručna za ovu problematiku, ali me je iznenadilo da je previše teoretizirala u svom izlaganju, a da je malo išla na konkretne prijedloge i konkretne stavove što smatram da je ona to trebala učiniti. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Odgovor na repliku poštovana zastupnica Martina Dalić.
Pa znate baš mi je drago da ste to primijetili, zato što u nas postoji jedna implicitna pretpostavka da ekonomisti ne razumiju politiku i da se ekonomisti politikom ne bave, niti bi se trebali baviti nego se očekuje da se oni bave isključivo nekakvim brojkama. A brojkama smo se eto, jučer sam se bavila brojkama pa pretpostavljam da ste opazili da to dosta dobro još držim pod kontrolom, držim pod kontrolom sve te brojke. Ali ako dopustite barem ja kao ekonomist ne mogu i teško funkcioniram i u ovom Visokom domu, a i u cjelokupnom dijelu svoga rada koji sam posvetila javnom sektoru, a da se ne upitam, a što to Hrvatsku blokira, što to Hrvatsku razlikuje od drugih država od drugih zemalja, kako god hoćemo, da ona ne može iskoristiti svoje potencijale koje objektivno ima i po čemu su to svi drugi pametniji od nas bolji da nigdje osim u nesretnoj Grčkoj nije zabilježena ovako dugačka kriza. Dakle nemoguće je ustvari baviti se ekonomskim brojkama i traženjem ekonomskih rješenja, a da se u određenom trenutku ne počnete baviti i pitanjima što je to što ta rješenja blokira. I ja sam vam jednostavno zaključila da ne može i ne postoji ekonomska reforma koja može istovremeno poticati ove mehanizme tržišnoga gospodarstva, a da bude ugodna jednoj socijalističkoj optici jer mi smo ipak jedno društvo koje dolazi iz socijalizma i koje čini to naše nasljeđe. Evo ako sam previše možda vas iznenadila … /Govornica isključena./ …
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Tomislav Žagar, replika.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena kolega Dalić, vi ste s pravom postavili ovdje dvojbu oko smjera provođenja reformi da li da one idu u jačanju privatnog sektora i tržišne ekonomije, da se zapravo potpuno prepuste tržištu ili da idu u smjeru jačanja države ili socijalnih prava ili miješanja države u te reforme. I to bi s te strane, to je posve, nema se uopće prigovora. Međutim, ono što koči reforme, a vi ste to isto u svom izlaganju pokušali postaviti kao pitanje, ja osobno smatram da ako uzmete primjer predstečajnih nagodbi, sve ono što je nagomilano u povijesti, znači bilo da je dio sustava ili cijeli sustav zakazao jednostavno se dogodilo to da se dogodilo više od ovoga što vi ovdje upozoravate, ne samo da se država umiješala nego se umiješala na taj način da mora razriješiti stvari koje se tiču isključivo tržišta. Dakle dugogodišnjih neplaćenih obaveza jednih prema drugima a što … [[Govornik se ne razumije.]] uobičajeni sudski postupak nije uspio nije uspio provesti. S druge strane govorimo o kolektivnim ugovorima i vaša Vlada dok ste vi bili ministrica je potpisivala sa sindikatima kolektivne ugovore koji su davali velika prava koja su kasnije bili kočnica reformi. Jer reforma jednostavno zadire u ljudska prava, to moramo priznati jer neke stvari koje su do tada bile uobičajene ljudima se nakon provođenja reformi mijenjaju. A što se tiče outsorcinga vi ste govorili samo i isključivo vjerojatno sa ekonomske strane međutim i tu su ljudi u sustavu, ljudi koji su uključeni, nije samo ekonomsko pitanje outsorcinga nego je tu društveno socijalno pitanje, ljudi koji su dio kolektiva koji na kraju krajeva odlučuju u tim kolektivima. Da li je to nasljeđe socijalizma to je drugo pitanje ali takve stvari na terenu postoje i tu postoje veliki otpori reformama, to ste bili sami svjedoci u proteklih dana. Hvala.
Odgovor na repliku poštovana zastupnica Martina Dalić.
Pa da evo kada već spominjete svatko od nas izvuče neki svoj zaključak. A ako već govorimo, ako ste već spomenuli predstečajne nagodbe kao prve vidite baš predstečajne nagodbe i sve što se sa predstečajnim nagodbama zbivalo i kako će se još zbivati ustvari mene je poučilo i dodatno me učvrstilo u uvjerenju da država ne može odmijeniti tržišne mehanizme. I da miješanje tih dviju stvari je na neki način put u pakao popločen dobrim namjerama. I to je jedan od odličnih primjera tog našeg dvojstva u kojem živimo. Jer nesporno je i recimo predstečajne nagodbe su uvedene sa razlogom da se raščisti neka zaliha, neko stanje tvrtki u teškim problemima. A to je stanje nastalo zato jer nam država nije bila jaka u onim svojim bitnim funkcijama regulatornoj, pravosudnoj jel u suštini te su tvrtke trebale ići u stečaj na vrijeme ili u predstečajni postupak a nisu išle u predstečajni postupak ili u stečaj na vrijeme između ostalog i zbog te socijalne brige i brige za radna mjesta. A na kraju rezultat velike socijalne brige, brige za radna mjesta i slabe države u dijelu gdje bi onda trebala biti jaka, u dijelu institucija, je ustvari rezultat gubitak tih istih radnih mjesta i nestanak ustvari te iste socijalne zaštite. Odnosno brkanje jednog nastojanja da dođemo u funkcioniranje tržišnog mehanizma sa našim nekakvim socijalističkim pogledima na stvarnost.
Hvala lijepa. Ne želim zaustavljati zanimljivu raspravu ali želim reći nešto što je davno već rečeno nije važno je li mačka crna ili bijela nego je važno da lovi miševe. … [[Upadica se ne čuje.]] To je važno. Da, to nije bio ekonomista koji je htio pomiriti raspravu o ovim krajnjim rekao bih razvojnim pravcima. A sada molim poštovanog zastupnika Krešimira Bubala da u ime HDSSB-a iznese stajališta o ovom Izvještaju Hrvatske narodne banke. Izvolite kolega Bubalo.
Hvala lijepo, poštovani predsjedniče, poštovani guverneru sa suradnicima, kolegice i kolege. Pred nama je ove godine izvješće nešto ranije nego što je bilo prošle godine HNB-a, pa evo želio sam upravo o tome progovoriti u ime kluba. Gledajući suhoparne brojke koje ponekad ništa ne bole, koje nisu ponekad televizične onda je teško stvoriti percepciju u javnosti što se to događa u hrvatskom makroekonomskom okruženju, što se to događa u Hrvatskoj. Ali isto tako ono što je najvažnije kakva su to makroekonomska predviđanja za idućih nekoliko godina. Gledajući ovo statističko ja bih rekao izvješće, ali i izvješće koje je evo dijelom i pročitao sam guverner koje je na 268 strana, onda je doista koncizno pa i kada gledamo mišljenje revizije, onda ispada da na osnovu mišljenja revizije trebamo čestitati i reći bravo. No u isto vrijeme kada gledate Izvješće Hrvatske narodne banke i gledate stanje u Republici Hrvatskoj onda zamislite se i jednostavno možete reći pa je li HNB država u državi ili to doista nije. Isto tako gledajući vlasništvo hrvatskih banaka možemo reći da je bankarska industrija 90% u vlasništvu stranih kompanija, stranih vlasnika, 5% u državnom i 5% u privatnom vlasništvu. No isto tako kada gledamo poslovanje banaka u prošloj godini od 30 banaka u Republici Hrvatskoj 10 ih je negativno poslovalo a kada gledamo dvije vodeće tu mislim na Zagrebačku i Privrednu gotovo 68% dobiti su upravo ostvarile te dvije banke. Gledajući tu bankarsku industriju, gledajući vlasničku strukturu onda se postavlja pitanje da li Hrvatska uopće ima poluge za provođenje politika gledajući to bankarsko okruženje ali gledajući i naš ulazak u Europsku uniju za koji su mnogi pričali da će nam donijeti cvijeće, da će nam donijeti bolji kreditni … [[Govornik se ne razumije.]] , da će nam smanjiti cijenu kapitala za naše sugrađane, vidimo da se to u prošloj godini nije dogodilo. Gledajući te poluge onda možemo se pitati osim Narodne banke što rade osiguravajuća društva, da li su kroz mirovinske fondove doista poluge usmjerene na poboljšanju ekonomskog stanja u Republici Hrvatskoj, a i tko kontrolira mirovinske fondove i da li ih dovoljno kontroliramo i da li mirovinski fondovi služe za čišćenje bankarskih bilanci. Samo pasivnim promatračima može ovo izvješće HNB-a služiti kao jedna dobra statistika, no gledajući to izvješće onda možemo reći da HNB nije bio sukreator te politike, nacionalne politike u prošloj godini jer gledajući pad BDP-a u zadnjih 6 godina, gledajući rast nezaposlenosti, gledajući pad zainteresiranosti uopće za kreditne aranžmane, možemo reći da je u Hrvatskoj nastao grč i da se ne vidi oporavak. Prema tome gledajući što radi HNB, a gledajući što radi Vlada, možemo reći da ne zna ljevica što radi desnica. Pa evo poznavajući i često čitajući da je guverner dobar prijatelj sa premijerom, pa ako premijer ne sluša oporbu pa vrijeme je da i guverner progovori u ovom Hrvatskom saboru, možda će premijer poslušati njega. Gledajući ta izvješća možemo reći da se gospodarsko okruženje u Europi popravlja, no u Hrvatskoj da se ne događa oporavak. Gledajući te makroekonomske pokazatelje možemo reći da smo se godinama zaduživali, da živimo na kredit, a umirat ćemo na rate. Guverner je maloprije rekao da je stabilnost i likvidnost bila prioritet, a ja ipak mislim da je prioritet život naših građana, stabilizacija gospodarstva, gospodarskog sektora, kreditiranje upravo tog gospodarskog sektora po povoljnim uvjetima i bolji život naših građana. Pa i neki dan sam progovarao o tome kad se ukine područje PPDS-a, a nemamo zakon o regionalnom razvoju da će direktno od 1.1.2015. naši sugrađani na PPDS-u živjeti još gore, da će se još manje dizati kreditni aranžmani i da će još manje ulaziti u kredite. Povećan je pesimizam koji se osjeća na svakom koraku, a isto tako razduživanje naših sugrađana koji vide da ne mogu uredno servisirati obveze. Gledajući imovinu u prošloj godini vidimo da jedino imovina obveznih mirovinskih fondova raste, no pitanje je kvalitete te imovine koju imaju i što će se događati kad budu morali isplaćivati mirovine. Naš Ustav jasno govori člankom 49. da inozemnim ulagačima se jamči slobodno iznošenje dobiti i uloženog kapitala. Pa pitam se što će biti kada te strane banke počnu izvlačiti svoju dobit i uloženi kapital, a osjećamo polako da vuku one aranžmane iz Hrvatske koji su prisutni bili godinama, koji su se dobro oplođivali na našim prostorima i vidljiv je polako povratak i razduživanje prema bankama maticama upravo banaka koje posluju na prostoru Republike Hrvatske. Maloprije je i guverner govorimo o pogoršanju kreditnog portfelja. Pa to je sasvim logično, jer gledajući da sve manje ljudi radi, gledajući da naše gospodarstvo se nije prilagodilo europskim standardima, gledajući pa i izvoz u prošloj godini da je padao onda je logično da će portfelj biti sve stariji, ali isto tako da će dolaziti u idućim godinama do pogoršanja toga portfelja. Gledajući i prihode banaka kad gledamo i kamate i gledamo 4 milijarde da su ostvarile banke prihoda od naknada, onda vidimo da tu ima sigurno prostora i za daljnje smanjivanje, ali isto tako osjeća se refleks gospodarstva upravo na bankarski sektor. Ono što je potrebno, potrebno je reindustrijalizacija Republike Hrvatske, a to se može najbolje se postizati kroz HBOR, kroz povoljnije kreditne aranžmane. Tu nismo odradili posao i tu očekujemo da HBOR, ali isto tako i Vlada učini jedan korak više i pomogne posebno našim izvoznicima. Maloprije je bilo riječi o stabilnosti valute koja je važna, ali cilj naš jest stabilnost sustava, ali isto tako stabilnost gospodarstva i stabilnost naših stanovnika, jačanje potrošačke košarice i maksimalna zaposlenost. Gledajući kako je pad upravo gledajući skupinu B i C kad govorimo o rizičnosti i pogoršanje kreditnog portfelja, ali gledajući i da je DAB od Hrvatske postojanosti isplatio 4,5 milijarde kuna za osigurane štedne uloge, nadamo se da se neće dogoditi nova Centar banka, Credo banka ili neke druge u ovoj i u idućoj godini. Jer sigurno da u toj strukturi samog portfelja, gledajući da je 10 banaka poslovalo negativno u Republici Hrvatskoj onda sigurno da možemo očekivati i tu određene probleme, iako gledajući adekvatnost kapitala on je u ovom trenutku dobar, ali moramo sagledati da li ta adekvatnost kapitala je bila usmjerena i na jačanje hrvatskog gospodarstva. Mi smo u Hrvatskom saboru donijeli i Zakon o strateškim investicijama, donijeli smo ga ali vidimo da od strateških investicija nema ništa u Republici Hrvatskoj, prema tome pitanje je što to Hrvatska može učiniti u ovom trenutku da bi postala za gospodarstvenika Europe i svijeta interesantna, što to može učiniti sa svojim gospodarskim zonama, što to može učiniti i sa kreditnim aranžmanima, ali i raznim poticajima da se upravo usmjerimo na jačanje gospodarstva i privlačenja upravo tih investicija. To naše okruženje, ali gledajući i kumulativni pad gospodarstva od 12% od 2008., gledajući percepciju rizičnosti Republike Hrvatske koje se povećalo i povećava se iz godine u godinu, gledajući da se zadužujemo pa i gledajući jučer me je Duje malo zainteresirao kada je rekao u dva ona aranžmana prošle godine Hrvatska se zadužila negdje 3 milijarde i 300 milijuna dolara, kad je rekao dobro pa su išli čekovi. Kaže da nisu išli brodovi. Pa kad vidimo da je u Hrvatskoj 20 milijardi i 900 milijuna kuna u opticaju u cijeloj Republici Hrvatskoj i gledajući da je kreditno zaduženje u prošloj godini Republike Hrvatske bilo veće od svog novca koje je u opticaju onda je to jedna percepcija da u stvari možemo vidjeti što se to radi u Hrvatskoj i kako iz dana u dan tonemo. Isto tako, u izvješćima na strani 25. postoji cijena nekretnina i usporedba. Kaže u Hrvatskoj je cijena nekretnina pala 16 i pol posto, u Zagrebu 14,9, a na Jadranu 20%. Slavonija se ni ne spominje, jer izgleda da tržište nekretnina u Slavoniji ni nema. Pa volio bih evo guvernera da u idućem izvješću bude obuhvaćena i Slavonija, da se možemo barem komparirati iako znamo kakvo je stanje u Slavoniji. A pošto nema regionalne politike, nema regionalnih potpora onda vidimo da i ovo Izvješće Hrvatske narodne banke izostavlja upravo Slavoniju i Baranju. Gledajući i inozemna ulaganja u prošloj godini uglavnom je to bilo pretvaranje duga u kapital. To nas brine. Nema novih investicija, nema novih ulaganja. Jedino ono izgleda što stranci nisu mogli naplatiti pretvaraju u kapital. E to je pitanje za sve nas koji živimo u Republici Hrvatskoj zašto su izostale investicije, zašto investitori bježe od ove Vlade i od Republike Hrvatske? Gledajući i dug opće države koji je od 2008. bio 30% bruto društvenog proizvoda s prošlom godinom prešli smo na 67%, a ove godine ćemo značajno prekoračiti tu brojku. I naše uokviravanje u one europske standarde bit će bolno i teško. No u Hrvatskoj netko treba reći istinu, trebamo se pogledati u oči i progovoriti o stanju u kojem živimo da ne možemo više trošiti nego što imamo. Hrvatska troši više nego što se ima. U Hrvatskoj nitko ne promišlja što će biti sutra, a ne promišlja ni što će biti danas. I onda kada gledamo ovo izvješće gledajući preuzetu imovinu banaka kada vidimo da je 2011. bila 868 milijuna preuzeta imovina, prošle godine milijardu i 550 milijuna i kada vidimo svakodnevno naše sugrađane kako ih policija iznosi iz kuća, kako ih bacaju i vuku po podu iz nekretnine u kojoj su živjeli, a možda ne svojom zaslugom su ostali bez posla, nego zbog promašenih politika ove Vlade e onda se pitamo u kakvoj mi to državi živimo i da li možemo doista zaštititi te građane. Mi u HDSSB-u smo mišljenja da možemo i zato smo i dali određene prijedloge. No, gledajući isto tako dobit banaka. Na strani 88. 2011. znamo da je bila dobit 3 milijarde i 784 milijuna, a 2013. 726 milijuna. Netko bi se zabrinuo pa rekao što će to banke, pada im dobit. No mi u HDSSB-u nismo zabrinuti, jer znamo kad je u pitanju klasifikacija samo su podebljali klasifikaciju kad govorimo o B, C grupi i tu se je sakrila dobit banaka. Ali gledajući tu dobit od 726 milijuna kuna ona je još uvijek iznimno visoka. Kamatni prihod je bio 19 milijardi i 801 milijun, naknade 4 i 276. No, kada gledamo da naše stanovništvo upravo se razdužuje i gledajući prije nekoliko godina da je bilo dužno 128 milijardi, sad 123, gledajući trgovačka društva da su bila dužna 121, a sad 107 ali i oni koji se ne razdužuju, dapače to se zadužuje, država se zadužuje i jedinice lokalne uprave. To je ono što nas brine, to je ono što nam jasno ukazuje da jedini još ko misli da se može zadužiti pa dok ide je država jedinice lokalne uprave. E te stvari moramo mijenjati. Ali isto tako, ja želim postaviti danas guverneru pitanje. Kakva su njegova očekivanja od novog poreza na štednju kojeg Vlada predviđa i kako će se to odraziti na štednju u Republici Hrvatskoj i što to možemo očekivati u idućim mjesecima. Ali očekivao sam i po drugim parametrima predviđanja od guvernera za iduće razdoblje, možda mu je teško procjenjivati Hrvatsku do 2020. ali barem je mogao iznijeti svoje procjene za ovu i iduću godinu jer to je ono što mislim da guverner mora i mislim da to možemo očekivati u Hrvatskom saboru. Jer ono što se događa u hrvatskoj bankarskoj industriji samo je refleks stanja u gospodarstvu i stanja našeg stanovništva [[Upadica predsjednik: Hvala lijepa.]] Prema tome, ovo izvješće ćemo prihvatiti samo k znanju, a u stvari gledajući ga ne možemo ga prihvatiti jer vidimo da je situacija u Hrvatskoj sve gora i gora, a nema novih politika.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike iz istog kluba. Poštovani zastupnik Dražen Đurović, replika.
Hvala. Evo vi ste kolega Bubalo spomenuli problem velikog broja ovrha i onih nemilih scena koje gledamo pa gotovo svakodnevno. Uz to je i onaj ogroman broj hrvatskih građana čiji su računi pod blokadama. Kad smo mi pisali prijedlog za raspravu on je bio oko 100, 310 tisuća kuna. Danas se spominje broj oko 318 tisuća građana koji imaju blokirane račune. Zbog toga smo upravo i zatražili raspravu o tom problemu. Dakle, ne podnijeli neki amandman ili prijedlog izmjene zakona za koji znamo ili se možda ne bi uklopio u vladinu politiku već smo jednostavno zatražili otvaranje rasprave da pokušamo vidjeti da li mi neovisno o političkim strankama kojim pripadamo imamo ikakav odgovor i kao Hrvatski sabor i kao hrvatska Vlada ili fiskalna, a sigurno i monetarna vlast može u tom pitanju pomoći da li možemo iznaći neke mjere kako bi zaštitili hrvatske građane od posljedica recesije koja ih je pogodila a koju nisu izravno uzrokovali dakle hrvatski građani. A mnogi od onih koji danas ne mogu vraćati svoje kredite nisu izravno krivci za tu činjenicu već su oni jednostavno kolateralne, a zapravo izravne žrtve činjenice da je Hrvatska u recesiji šestu godinu. Nisu oni krivi što su izgubili radna mjesta, što je realno pao standard građana, što su pale mirovine, što su porasle kamate, što je porastao tečaj eura a posebno švicarskog franka i što jednostavno ne mogu servisirati svoje obveze. Prema tome, to jest jedan problem o kojem sigurno bi i monetarna vlast mogla pripomoći zapravo da se pokuša još dodatne mjere pronaći da se olakša ljudima da prebrode to recesijsko razdoblje.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Krešimir Bubalo.
Hvala lijepa. Evo kolega Đuroviću jesmo iz tog razloga išli sa prijedlozima jer u Hrvatskoj je 380 tisuća građana koji su u teškom problemu i ne vide rješenje, ne vide izlaz. Hrvatski sabor i hrvatske institucije moraju dati tim ljudima novu šansu, moraju dati šansu kako bi mogli preživjeti a ne da umiru kao robovi i kao što se to prije 2000 godina umiralo, da ih razvlače po podu policija koja treba štititi zakone jasno ali ne tući ljude i micati ih iz njihovih domova. Recesija je učinila puno, ali može i ovaj Sabor učiniti puno upravo prema tim građanima. Hrvatska je ušla u dužničko ropstvo i to se osjeća i na našim građanima, postajemo kao RH protektorat koji samo izvršava neke naloge i neke obveze, prepisujemo zakone umjesto da kreiramo svoju politiku. A upravo jedni od tih kreatora politike može biti i HNB uz Hrvatsku vladu i mijenjati odnos prema našim sugrađanima kako bi mogli preživljavati i u vrijeme teške krize.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Bubalo protektorat rekoste, naime potpuno je jasno a sa stranice 156. i iz još nekih dokumenata da HNB je i u smjernicama Vlade dakle postaje sve više da kažem ne ovisna nego se uključuje u Europsku središnju banku koja će imati puno veće ovlasti i nad nacionalnim bankama, dakle Hrvatskom nacionalnom bankom, i nad svim ostalim bankama i to u smislu da vrši dakle ta Europska središnja banka supervizorsku procjenu rizika, ocjenu kvalitete aktive komercijalnih banaka i test otpornosti na šokove. Europu brinu ti šokovi bankarski koji su se događali pa će putem dakle ja bih rekao unitarizacije ukupnog europskog bankarstva neke nadležnosti HNB-a prijeći i na Europsku središnju banku. No, ono što sam htio reći da se prema komercijalnim bankama, pa ljudi ne znaju koja je komercijalna, što je uloga HNB-a, javila se odioznost kod građana gledajući sve ove slike pa je čak došlo do samoorganiziranja građana upravo protiv akata koje vrši policija, država u slučaju ovih ovrha i ovih scena strašnih koje se događaju gotovo svakodnevno u RH. Ono što je HNB ovdje iznijela u podacima da država i jedinice lokalne samouprave da se sve više zadužuju se odnosi i na nečinjenje strukturnih promjena u državnoj upravi. Znamo za sve konzultantske da kažem nabavke za sve konzultantske usluge koje su plaćane debelo kao da ministri, pomoćnici, zamjenici i svi oni ostali tisuće zaposlenih nemaju pameti nego moraju konzultantske tvrtke upotrebljavati i plaćati.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Krešimir Bubalo.
Hvala lijepa. Evo kolega Grubišiću dobro ste detektirali, Hrvatska je postala protektorat gledajući kako zakone donosimo i kako se ponašamo. No ono što nas također brine snažno to je pad kreditnog rizika RH, u nekoliko mjeseci sve značajnije došli smo u smeće, ne vidi se jasna politika u odnosu na to smeće ni guvernera a ni predsjednika Vlade. Prema tome, tu očekujemo jasnije politike ali i jasniji stav u odnosu prema kreditnim zaduženjima i mogućnosti jačanja suradnje sa MMF-om. Govorili ste o strani 156., ali evo da dotaknemo se i strane 157., prema tome to je pitanje za guvernera. Jer reformi od strane Vlade nema i bojim se da nam u idućim mjesecima slijedi još snažniji pad, još veći broj nezaposlenih ljudi i ljudi koji će odlaziti iz RH. Gledajući demografsko stanje, ali još više gledajući mnogobrojne avione i aute ljudi koji odlaze iz Hrvatske onda se možemo pitati tko će to vraćati kredite RH u idućim godinama?
Hvala lijepa. Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika. Na redu je klub Hrvatskih laburista u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Mladen Novak. Izvolite kolega Novak.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče, uvaženi guverneru, kolegice i kolege. Pa moram reći da gotovo u cijelosti bih potpisao raspravu koju je prije mene vodio kolega Bubalo i slažem se sa konstatacijom da u suštini HNB se izgleda pretvorio u analitičare ili kako mislim da ste upotrijebili izraz statističara zbivanja u Hrvatskoj. No, počet ću s nečim što nije direktno vezano uz Izvješće HNB-a ali je itekako vezano uz stav HNB-a odnosno čelnih ljudi HNB-a prema situaciji u Hrvatskoj. Prema medijskim napisima, znači ograđujem se, ne mogu utvrditi da li je to istinito ili nije, ali od 1.07.2013. godine guverner HNB-a je plaćeniji državni službenik i od predsjednika države i od premijera, i ima plaću od 34 tisuće i nešto kuna neto. Prema istim tim izvješćima uz plaćeni trošak od gotovo pola milijuna kuna izbivao je preko 120 dana samo u 2013. godini što je otprilike jedna trećina, pri tome je bio tri puta u Americi, četiri puta u Aziji, pet puta u Londonu, obišao cijelu Europu. I s toga se da naslutit da je Hrvatska, da u Hrvatskoj narod živi loše i da je nama loše. Poziva guverner na provođenje strukturnih reformi, krenuti u drastično rezanje državne potrošnje i poticanje inozemnih investicija. Ja vjerujem da bi se s ovim načinom mogli složit apsolutno svi, ali samo načinom. Problem je u tome što kad naš guverner spominje ta rezanja, onda se ustvari zalaže za smanjenje broja zaposlenih u državnoj i javnoj upravi, a 161 tisuća i nešto malo više zaposlenih u javnoj upravi su zaposleni u znanosti, obrazovanju, zdravstvu, socijalnoj skrbi itd. Gotovo sam siguran kad spominje inozemne investicije i poticanje inozemnih investicija protiv kojih nismo, da budemo na čisto, da on u suštini govori o privatizaciji svega onoga što je ostalo državno i što je u državnom vlasništvu. Kolega Komadija je nema dugo upotrijebio zgodan naziv za svoje stranačke kolege, i ja mislim da bi ga on upotrijebio sigurno i ovom prilikom, da je riječ o tipičnom liberalnom tehnokrati. Predstavnici HNB-a su stava da je funkcija ove institucije stabilnost cijena i domaće valutu, ali isto tako možemo konstatirati da je HNB glavni krivac visoke euroiziranosti Hrvatske jer sve se pretvaralo i pretvara se i danas u eure. A istovremeno taj isti HNB je šutke promatrao agoniju kroz koju su prolazili hrvatski građani vezano uz švicarce. Po nekim podacima gotovo 30 milijardi kuna kredita hrvatskih građani vezano uz švicarski franaka pri čemu je više od 42% svih stambenih kredita u švicarcima, te 47% kredita za kupnju automobila. Vijeće mudraca HNB-a nije se dalo uvući u rješavanje ovog problema, držali su se uredno po strani, to nije njihov problem. Istovremeno nalazimo u ovom izvješću da je na kraju 2013. godine, HNB raspolaže sa 12,9 milijardi eura međunarodnih pričuva odnosno deviznih rezervi. Te devizne rezerve se drže uglavnom u njemačkim bankama. Negdje sam naišao na podatak da se pri tome ostvaruje kamata na ta sredstva u rasponu od 0,8 do 1,2%. Vanjski dug Hrvatske je negdje oko 46 milijardi eura, a ako sam dobro provjerio odnosi se podatak na 2013. godinu. Inozemni dug središnje države je oko 8, 8,5 milijardi eura. Čiji novac je HNB pohranio u tim stranim bankama? Nisam ekonomista ali znam da i među njima ima zagovornika, to se čak čulo i za ovom govornicom, teze da HNB može izvršiti otkup javnog duga u iznosu koji je preko duga središnje banke, središnje države pardon. Pri tome se može dogovoriti kamata u iznosu od recimo 2% što je povoljnije nego što trenutno ostvaruje na inozemnom bankovnom tržištu i može se jer to je isto tako dio države dogovorit neki grace period, odnosno vrijeme odgode od recimo 3 godine. Zar to ne bi bilo aktivno sudjelovanje monetarne vlasti u izvlačenju Hrvatske iz krize? Meni zvuči logično i ne vidim ni jedan razlog zbog čega to ne bi bilo provedivo. Neki, pročitao sam neke teze da je u tom slučaju potrebno mijenjati Zakon o HNB-u, doduše pročitao sam i drugo mišljenje, također uvaženih ekonomista koji tvrde da nema potrebe i da je po postojećem zakonu moguće to isto sprovesti. Ako je u pitanju mijenjanje zakona ne vidim razloga zbog čega se to ne provede. Stvar je znači političke volje. Iako znam da će veći dio javnosti reagirati negativno na samo spominjanje inflacije, činjenica je da se u samom izvješću HNB hvali kako je inflaciju koncem godine sveo na 0,3%. Podsjećam da postoje, žao mi je jer nema ovdje gospođe Dalić koja je upozoravala na to, o prisutnosti naših ekonomist, vrhunskih ekonomista u kreiranju ekonomskih politika, ali postoje zagovornici teze da kontrolirana inflacija do 4% može polučiti pozitivne rezultate. Interesantno je da to govore kada, barem sam ja takve napise, na takve napise naišao, kada analiziraju situaciju u Grčkoj, Španjolskoj ili Cipru. Ali budimo realni to što se odnosi na Grčku, Španjolsku, Cipar bojim se da je vrlo, vrlo primjenjivo i na nas. Normalno da to nije jedina mjera koja bi trebala, koja bi se u tom slučaju poduzela i nije to cilj, ali vrhunski stručnjaci iz ekonomske struke bi trebali zauzeti neki stav oko toga s obzirom da to, te stavove govore ipak … svjetski stručnjaci, je da među njima ima i ovih i onih koji se oštro suprotstavljaju toj tezi, ali ima i onih koji tu tezu zagovaraju. Oni koji su protiv te teze su uglavnom stanovišta da je treba pojačane mjere štednje uvoditi, da ne smijemo trošiti više nego što imamo, to je razlog s kojim obrazlažu, no posljedice toga vidimo. Ja se slažem, ne možemo trošiti više nego što imamo, ali ne možemo ni štediti kad nemamo. A kako stvoriti preduvjete da bi stvarali novu dobit, da bi imali, od kuća vraćati ovo što imamo. Ako idemo sa klasičnom rasprodajom kao što je nažalost praksa, onda sutra više nećemo imati ništa prodavati ni na čemu stvarati novu dobit od koje bi vraćali postojeće dugove. Moram priznati da kada sam pročitao Plan 21 Kukuriku koalicije na temelju kojeg je na kraju krajeva ta koalicija i dobila izbore, vjerovao sam da postoji mogućnost i da je ideja dobra i tamo su ako se ne varam četiri točke navedene kao cilj, kao plan kroz koji će država svojim investiranjem potaknuti i ostale investicije i kooperante i unutarnju proizvodnju, ajmo to tako nazvati, no međutim kao što su i sami članovi te Kukuriku koalicije već poodavno konstatirali Plan 21 je davno mrtav. Kad sam već spomenuo ta zaduživanja, moram podsjetiti na raspravu koja je ne tako davno vođena ovdje oko famoznih 3% državnog deficita i 60% zaduženosti. Pa mogu samo konstatirati ono što je već netko prije mene sa iste ove govornice također izgovorio, ne mogu tvrditi da su medijski natpisi koji su prenijeli informaciju iz stranog tiska, da li su istiniti, ali navodno tih 3% je proizvod odokativne metode, odnosno trebalo je izbaciti neku cifru, neki broj, neki podatak i bez ikakve analitike, bez ikakvog izračuna se došlo do podatka od 3%. Da li je zaduženost 60% nešto što je Bogom dano, nešto što je doduše dirigirano, nametnuto, ali postavljam pitanje, išao sam noćas, sinoć listati pa naletim podatak, zaduženost Japana 200%, zaduženost Italije čiji je premijer Matteo Renci upozorio da se ne slaže sa mjerama prekomjerne štednje, da je njihova zaduženost 135%, bojim se da mi ako … u novu zaduženost, ali zaduženost koja neće biti u smislu kupovanja socijalnog mira i zadovoljavanja određenih skupina ljudi, grupacija nego u cilju investiranja u proizvodnju koja bi trebala stvarati dobit.Onda bojim se da nemamo apsolutno nikakve izglede. Kao prilog ovoj tezi je i ono razmišljanje koje je navodno slučajno pobjeglo ili slučajno od jednog od čelnih ljudi MMF-a da su napravili grešku kod Grčke i da su joj nametnuli mjere prekomjerne štednje koje ne samo da nisu dale očekivane rezultate, nego su ostvarile i kontraefekat. Ovdje je netko postavio pitanje zašto reforme padaju, odnosno zašto ne prolaze jer reforme su jedni što nas može izvući iz krize. Pa nažalost zato što ne postoji ozbiljna stvarna volja da te reforme i provedemo nego bez obzira, sad ne osuđujem ni jednu vlast, ne prozivam ni jednu vlast, ali konstatiram da je u ovih 20 i nešto godina povijesti Hrvatske države kontinuitet, mi smo na vlasti, mi imenujemo i nije bitno što taj kojeg mi imenujemo, kojeg postavimo na mjesto određeno je totalno zalutao u tu branšu, totalno zalutao u biznis u koji je uletio, ali on je naš i mi njemu to dajemo kao što otac prenosi na sina, tako mi njemu dajemo upravljaj s čim želiš, odnosno što smo ti dali. Sigurno da takvim načinom razmišljanja ne možemo očekivati nikakve promjene, a ponajmanje ono što je kolega Bubalo rekao, a tko će vraćati te naše dugove. I na kraju zahvalio bih se iako nije tu, zahvalio bih se profesoru Flegi koji je sad prije pola sata iznio jednu repliku za koju moram priznati da me oduševila zato što je došla s ove strane i to mi je nada da nije social-demokracija ipak zamrla u redovima SDP-a i vjerujem da … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala vam lijepo.
I vama. Idemo na replike. Poštovani zastupnik Krešimir Bubalo, replika.
Hvala lijepo. Kolega Novak složio bih se s vama sa onim dijelom kada ste govorili da treba mijenjati Zakon o HNB-u jel ispada da je HNB zakon RH, … to ne može biti tako. Ali oni s čim se ne bih složio to je upravo zagovaranje inflacije jer u Hrvatskoj postoji dosta kreditno zaduženih stanovnika ali isto tako i poduzeća, a i svi krediti su gotovo vezani za valutnu klauzulu i sigurno bi predstavljali problem u otplati u idućem vremenu. Prema tome i ta kontrolirana inflacija o kojoj vi govorite preko 4% mogla bi izmoći kontroli i otići prema nekontroliranoj, iako je Hrvatska 2012.imala 3,4% u prošloj godini 2,2% pa procjenjujemo da ćemo ostati na toj razini. Ali svaka nekontrolirana inflacija bi nas odvela u još snažnije dužničko ropstvo i ljudi ne bi mogli servisirati svoje obveze.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Mladen Novak.
Hvala lijepo. Pa kolega Bubalo prvo ću o onome o čemu ste i vi o Zakonu o HNB-u. Ja ne tvrdim da li zakon treba mijenjati ili ne treba nego sam jednostavno konstatirao da postoje stručnjaci koji tvrde jednu tezu da treba mijenjati zakon da bi se ovo moglo sprovesti u djelo, ali postoje i oni drugi koji tvrde da je po postojećem zakonu moguće to sve sprovesti. Što se tiče inflacije, ja sam rekao kontrolirana inflacija do 4% i nisam ekonomski stručnjak, ali uzeo sam si za pravo da citiram nobelovca koji je ove godine izdao knjigu, koji je bio i gost ako se ne varam 2012.godine u Hrvatskoj i koji upravo o tome govori. Ja ne mogu reći da ja nešto znam o tome, da mogu ulaziti u raspravu s njim, ali isto tako vjerujem da netko tko je dobio Nobelovu nagradu za ekonomsku znanosti ipak ponešto i zna o tome. Hvala.
Hvala i vama. Poštovana zastupnica Jadranka Kosor, replika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovani kolega Novak nekoliko stvari, pa ću pokušati brže i taksativno, što može HNB, što ne može. Želim samo među ostalim podsjetiti da smo promjenama Ustava 2010.dodatno ojačali neovisno HNB-a, dakle to je bio jedan od uvjeta vezan za pregovore za ulazak u EU i te promjene su kao što znate obavljene u Hrvatskom saboru konsenzusom, prema tome na to smo se odlučili i dodatno smo ojačali neovisnost i drugih institucija kao DORH, USKOK itd. Ali se slažem s vama, sve neovisne institucije ovisne su o hrvatskim interesima i to je nešto što sve institucije povezuje. Oko ovih famoznih 3% jučer i danas se o tome raspravlja. To su mastriški kriteriji, prema tome mi smo kada smo dobili status kandidata kao država znali za to i mogli smo reći da nam to ne odgovara i nismo morali pregovarati mi smo danas morali biti članica EU, ali smo opet konsenzusom i to je posljednji konsenzus u Hrvatskoj kada govorim o politici se odlučili na taj put. Kazali ste da ne možemo štedjeti kada nemamo. Ali ne možemo ni trošiti kada nemamo, to je ono što ja mislim ključ ove rasprave koja se proteže od jučer do danas jer mi i to je problem, nismo naučili štedjeti i kada imamo. Bilo je dobrih godina, bilo je rasta 5% sjetite se, ako se ne varam 2003. 5% rasta itd. i nakon toga odlična 2008.sa velikim investicijama, ali iz toga nismo ništa naučili jer smo tada trebali štedjeti i ponašati se racionalno i provoditi reforme koje ni danas ne provodimo. Ali je problem ne samo u tome što ne provodimo nego što nitko do kraja ne artikulira što bi bile te reforme koje bi trebali provesti.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Mladen Novak.
Hvala lijepo. Pa krenut ću evo sada sa ovim završnim i slažem se u potpunosti s tim, ali da bi to bilo te reforme da bi bile stavljene u funkciju uopće onoga što želimo postići trebala bi postajati nekakva strategija ne samo Strategija razvoja RH koja je primjenjiva koja je vezana uz okolnosti u kojima živimo. Imao sam prilike sada pročitati Strategiju prometa, pa moram priznati da sam totalno razočarenje doživio. Državne institucije cilj, s tim ste počeli, apsolutno se slažem da sve državne institucije treba upregnuti, trebaju biti u funkciji Hrvatske države i hrvatskih građana. Ali očito je da postoji nešto što je da li samo po sebi, da li nekim rodjačkim odnosima ili nekim drugim odnosima se izuzima iz toga i da ne kažem neopravdano zauzima neke druge pozicije. 3% mastriht je ali i Francuzi, i Talijani i na kraju krajeva jučer sam gledao na TV Nijemci isto govore o povećanoj potrošnji, nema više mjera štednje, idu sa dodatnim ulaganjima u potrošnju doduše u obrazovanje, u istraživanje, u prometnu infrastrukturu. to je jučer bilo u informativnim emisijama prenešeno, vjerojatno je istina. Ne može se štedjeti kada se nema. Ja i dalje tvrdim da ne možemo štedjeti kada se nema ali u onom smislu da imamo za neka druga vremena. kada se ima onda se štedi za neka druga vremena u odnosu u našem slučaju se vraćaju dugovi. Ali ako želimo nešto pokrenuti, stvoriti nešto što može vraćati eventualne dugove onda se moramo na neki način i zadužiti, doći do tih novaca. Da li je to kroz onih 5 milijardi eura, što sam ja spomenuo, 4, 5 ne znam koliko ispada …
Hvala lijepa.
Hvala vama.
Poštovani zastupnik Dražen Đurović, replika.
Hvala. Pa evo vi ste kolega spomenuli primjer Japana koji ima vrlo visoku zaduženost i bez problema funkcionira, nema veze sa ovih 60%, sličan je primjer i SAD-a ali koji je višestruko zadužen, međutim, to su države u sasvim specifičnom geopolitičkom položaju u odnosu na Republiku Hrvatsku. Mi za razliku od SAD-a nemamo ni 5., i 6., ni 7. flotu niti pola Latinske Amerike ili Euroazije koristi hrvatsku kunu kao što koristi američki dolar. Prema tome, mislim da su primjeri tih država apsolutno potpuno, ne možemo se uopće prema njima ravnati. Također nisam siguran iako stvarno nisam ekonomista, ima tih teorija koliko hoćete da ikakav odgovor za Hrvatsku može biti zapravo u rastu potrošnje bez rasta proizvodnje. Kako god okrenemo mislim da smo taj model već iskušali u proteklih 10, 15, 20 godina i utvrdili smo zapravo da rastom potrošnje zapravo samo povećavamo uvoz jer ne proizvodimo dakle mi kada bi mi mogli našu potrošnju usmjeriti na hrvatsku proizvodnju onda bi taj krug mogao donositi neku dodanu vrijednost. Ali mi sve što mi koristimo gotovo u ovom Hrvatskom saboru ili što koristimo u našim kućama, u našim uredima, na našim radnim mjestima, sve što nosimo, sve što jedemo, sve u čemu se vozimo, sve što nas okružuje zapravo nije proizvedeno u Hrvatskoj. I ukoliko ćemo se mi zaduživati zato da bi to sebi namakli mi zapravo samo povećavamo uvoz i sami sebe još dublje ukopavamo. Mislim da se zapravo na ovaj ili na onaj način ćemo se morati suočiti sa realnošću.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Mladen Novak.
Hvala lijepo. Primjer Japana, SAD-a ili ne znam neke druge zemlje nije naveden u kontekstu da bi se mi mogli uspoređivati nego upravo iz razloga da kažemo da neki, slikovito se dočara da određene brojke nisu nužno uvijek iste na različitim područjima. Nije isto 3% na privredu Njemačke, privredu Japana i 3% na privredu ako još postoji privreda Hrvatske. Što se tiče ove vaše dvojbe rast potrošnje. Ja sam rekao ako ste me dobro slušali da očekujem od hrvatskih ekonomskih stručnjaka bez obzira kojoj političkoj strani pripadaju, bez obzira na ne znam ideološke razlike da se stvori neki konsenzus da oko toga što bi to trebalo nemoguće ostvariti konsenzus ali barem što veći broj tih stručnjaka uključiti u to što bi to izvelo Hrvatsku iz krize. Pri tome, vi tvrdite nema nešto što Hrvatska proizvodi da bi kroz potrošnju se to osjetilo [[Upadica: Vrlo malo]] Vrlo malo ali da bi se, to je upravo ono što sam malo prije odgovarao na jednu drugu repliku, nedostaje ta strategija da imamo strateški planirano koje su to naše grane, u što želimo investirati, što želimo razvijati, onda bi to imalo smisla, ali ovako bojim se da se sve radi stihijski i bez plana.
Poštovani zastupnik Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Novak, dakle ono što smo zaključili gotovo zajednički da je rast BDP-a odnosno rast proizvodnje, hrvatske proizvodnje preduvjet za uopće pomake i za povećanju potrošnju za koju se vi zalažete u vašem izlaganju. No, kako će rasti BDP kada ste sami naveli, kada je u Hrvatskoj na dijelu nepotizam neslućenih razmjera gdje se potporu nestručni, nesposobni, nekvalificirani ljudi postavljaju a postoji jedna nezajažljivost stranačka vladajućih da postave svoje ljude na sva moguća mjesta u Republici Hrvatskoj i onda takvi vode i proizvodne tvrtke, proizvodne pogone i naravno da takvi nesposobni, nekvalificirani ljudi za takva mjesta ili needucirani, ne mogu, evo primjera "Đuro Đaković" u Slavonskom Brodu, pogledajte tko je bio direktor Đure, holdinga "Đuro Đaković", je li doveo "Đuru Đakovića" koji je proizvodna tvrtka u gubitak od 125, 130 milijuna kuna za godinu i pol dana. Strašno. Dakle ta frendovska, trendovska i rodijačka veza koja dovodi naše kadrove u proizvodnim djelatnostima na rukovodeće funkcije ne može dovesti do rasta proizvodnje i do rasta bruto društvenog proizvoda. Ono što sam htio vam još nešto posebno istači da je s obzirom na zakonodavstvo Europske unije Europska središnja banka centralizira, se centralizira a time da kažem i usisava ovlasti Hrvatske narodne banke. Pa je onda Hrvatska narodna banka će uskoro biti neovisna o Hrvatskoj državi kao što i sada je a biti će ovisna o Europskoj središnjoj banci koja će zapovijedati putem single supervisory mehanizma što raditi u Republici Hrvatskoj. I to je nažalost evo naš usud. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Mladen Novak.
Hvala lijepo. Osvrnuti ću se samo na onaj dio koji sam doduše govorio i u raspravi zbog čega ne uspijevaju reforme. Upravo iz tog razloga što nažalost bez obzira nema tu ovi ili oni, mi ili vi ali da se konstantno dešava da se postavljaju po nekoj prijateljskoj, stranačkoj, kumovskoj, ne znam ni ja kakvoj vezi, postavljaju kadrovi koji pri tome odmah u startu pokazuju nerazumijevanje onoga gdje su došli, sredine u koju su došli, nerazumijevanje apsolutno da budemo iskreni baš ničega. I čak ni to nije dovoljno da dođe do pravovremenih promjena da se reagira da se spase radna mjesta u konačnici. Vi ste spomenuli "Đuru Đaković", nisam imao namjeru spominjati nikoga ali evo spomenut ću vam jer to mi je sad palo na pamet, spomenut ću vam Gredelj tu u Zagrebu koji je prije par dana ostao bez dodatnih 250 zaposlenih, sad se sveo na nekih 600 i nešto ako se ne varam, a sjetite se kada je bila rasprava o tome. Žurno ga moramo otjerat u stečaj da bi spasili tu firmu. Sad više ni HŽ Putnički prijevoz nema gdje proizvoditi one ugovorene niskopodne vagone, odnosno preuzet će to navodno Končar, samo ne znam na koji način će izvodit onaj dio za koji nemaju tehnologiju. A s druge strane, izgubili smo gotovo 2000 radnih mjesta političkom odlukom. Hvala.
Hvala i vama poštovani kolega. Iscrpili smo replike i odgovore na replike na vaše izlaganje. Obavijest. Danas bismo radili što duže kako bismo završili sve do 17. točke utvrđenog dnevnog reda, s time poštovane kolegice i kolege da nećemo odraditi, nemamo uvjete za odraditi 6. i 7. točku jer su predstavnici ministarstva odnosno Vlade spriječeni, jedan iz zdravstvenih razloga, a drugi službenog putovanja zamjenika. Molim da to uzmete u obzir. A točku 8. ćemo raditi sutra ujutro, to je Izvješće o radu pravobraniteljice za ravnopravnost spolova za 2013.godinu, a 15. i 16. točku utvrđenog dnevnog reda, dogovorili su se u klubovima zastupnika da radimo objedinjeno. … [[Upadica se ne razumije.]] Je, hvala lijepa. I točka 13. se skida, odnosno povlači iz procedure. Ne skida se, nema se šta skinut. Ok, nastavljamo sa raspravom po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je Klub zastupnika HNS-a i poštovana zastupnica Nada Turina-Đurić. Izvolite kolegice.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Gospodine guverneru, kolegice i kolege. U većem dijelu izvješća HNB-a, odnosno skoro u polovici izvješća govori se o stanju ukupnog gospodarstva u Republici Hrvatskoj i upozorava se na nažalost silazne trendove, čak se u jednom dobrom dijelu i na neki način alarmira da su neki trendovi takvi da je potrebno hitno intervenirati pa to nije naravno nama ništa novo. Jučer smo u raspravi o izvršenju proračuna govorili o tim temama. Znači upozorava se na pad gospodarske aktivnosti i domaće potrošnje i to već petu godinu zaredom. BDP u Republici Hrvatskoj u 2013. godini realno je smanjen za 1% pa je onda ta akumulacija pada gospodarske aktivnosti 12% od 2008. godine. Smanjenje gospodarske aktivnosti na razini cijele 2013. je posljedica pada izvoza i agregatne potražnje. Broj zaposlenih na godišnjoj razini smanjio se za 1,5% u odnosu na prošlu godinu. Stopa nezaposlenosti 17,1%, plaće su realno pale i uglavnom da ne nastavljam, manje-više svi znamo za ovu situaciju. S druge strane u tom cijelom izvješću unatoč ovim konstatacijama, ono što se odnosi na sam posao HNB-a govori se o stabilnoj monetarnoj politici, govori se o tome da je cijeli sustav bankarski i financijski stabilan, konsolidiran u ovom trenutku i nekako čovjek ima dojam da je taj cijeli sustav jedan otok u cijelom ovom moru problema kojeg ima hrvatsko gospodarstvo, što mislim da nije način prihvatljiv za raspravu o ovoj temi. Naime, u izvješću o radu HNB-a ili su ti ukupni podaci involvirani pa su kroz analizu onda kritizirani, imaju neke zaključke, imaju preporuke ili konstatiraju stanje, ali kao dio cijelog i ukupnog sustava jer ovdje nam se čini da jednostavno jedan sustav ne valja, to je cijeli gospodarski sustav, a sustav financija, monetarni sustav u Republici Hrvatskoj je odličan. HNB nije otok ili ne bi smjela biti otok, a još manje neko elitno društvo i činjenica da kroz ovakvo izvješće mi u HNS-u vidimo da ne postoji ono što bi bilo nužno. Naime, HNB kao ključna financijska institucija u Republici Hrvatskoj bi trebala biti dio ukupnog sustava svih institucija, a prije svega Vlade i politike Vlade Republike Hrvatske s obzirom da je i gospodin guverner imenovan odnosno ovdje izabran, a predložen od strane predsjednika Vlade. I ta sinergija koja bi trebala biti i trebala postojati između gospodarske politike Vlade Republike Hrvatske i financijske politike HNB-a, unatoč tome što je HNB autonomna institucija bi morao biti na jednoj vrlo, vrlo visokoj razini. Ovako kroz ovo izvješće se čini da HNB koja očito zna šta radi i vlada situacija u svom dijelu, nema ili ne može imati apsolutno nikakav utjecaj što je čini se dosta po meni nesuvislo, nekakav utjecaj na to što u gospodarstvu činiti, a što ima implikacije na cijeli naravno i financijski sustav Vlada Republike Hrvatske i obrnuto. Treba pohvaliti u dobrom dijelu naravno ovog izvješća ono što se odnosi na rad Hrvatske narodne banke što je poduzeto. Ono što je i konkretno su i naši građani i poduzetnici i gospodarstvenici osjetili, pale su kamate na kredite, krediti su povoljniji, ali se na žalost plasmani nisu povećali. Obrazloženje jest u izvješću zbog čega je tome tako. Srećom da postoji Hrvatska banka za obnovu i razvoj i srećom da tu jest bilo određene koordinacije i Vlade i Hrvatske narodne banke, pa se kroz Hrvatsku banku za obnovu i razvoj su se ti plasmani uspjeli nešto povećati i ja pretpostavljam da je kroz to i jedan dobar dio našeg gospodarstva spašen, a jedan dio je i potaknut. Znači generalno razmišljanje i promišljanje to da, naime već dugi niz godina je tako, nije to gospodin sadašnji guverner i onaj prethodni guverner i prošla Vlada koja je bila možda na idejno političkim pozicijama drukčija. Ne možda, nego jest od ove sadašnje Vlade. Isto taj dojam se sticao, ne. Znači tog nekog paralelizma neovisnosti s jedne strane je i bivši guverner je bio vrlo popularan. On je bio taj nekakav garant bar što se tiče građana takva je bila percepcija građana da upravo on, odnosno Hrvatska narodna banka nas štiti od nekakvog potpunog kolapsa. Možda građani tu i imaju pravo. Nekako je ta sigurnost, ta stabilnost bila dobro predočena javnosti i ona jest u suštini vjerojatno takva. Ali zar je moguće da imamo takvu instituciju, znači koja može sebe pohvaliti svoj rad pohvaliti na taj način da funkcionira odlično, a da istovremeno ukupno gospodarstvo i da Vlada Republike Hrvatske, odnosno da svi ovi pokazatelji govore suprotno. To je bilo i prije tako. Pa evo nekako apel po meni, ne apel nego iz ovog Sabora mislim da bi trebala izaći poruka da nedostaje očito te sinergije u radu i da je sigurno da je Hrvatska narodna banka institucija, a i tim od šestotinjak čini mi se ljudi koji rade tamo, koji su pretpostavljam dobrim dijelom vrhunski stručnjaci sa područja ekonomije i prava, doktori znanosti itd., da ti timovi i taj tim bude uistinu tim ne samo u funkciji Hrvatske narodne banke, nego da se stavi na raspolaganje i da sa svojim znanjima i sa svojim preporukama, sa svojim inzistiranjima čak u nekim segmentima gdje su isključivo i oni nadležni kao struka pomognu ovoj Vladi kao što očekujemo da pomognu i svakoj drugoj i budućoj Vladi Republike Hrvatske, a na korist njenih građana. Kratko. Znači smatramo definitivno da je osim Vlade Republike Hrvatske, ovog Sabora Hrvatska narodna banka kao središnja banka jedan od ključnih, je ključna institucija u očuvanju i financijskog i gospodarskog suvereniteta Republike Hrvatske. I s tog stanovišta mislimo da je potrebna kvalitetnija jedna suradnja i sinergija. U jednom momentu je, zapravo i u izvješću samom ali i guverner u jednom trenutku rekao i to ću se još samo osvrnuti pojedinačno da je bankarski sustav u Republici Hrvatskoj za razliku od bankarskih sustava u Europi a i globalno u svijetu nije bio neposredno uzročnik krize u Hrvatskoj s čim se, vjerojatno bi se svi mogli složiti. Međutim, nije, mislim da ne bi to mogli sasvim jednoznačno tako reći jer svi znamo da, na koji način su se banke tamo polovicom dvije tisućitih odnosile prema poduzetnicima, prema inicijativama poduzetničkim posebno malih i srednjih poduzetnika i kako su bili uvjetovani plasmani, kako su se odobravali krediti prema poduzetništvu. Pa ja imam ne malo kolega i prijatelja koji su za kupnju jednog tiskarskog stroja ili ne znam nekog osnovnog sredstva mjesece proveli po poslovnim bankama. Dok su recimo istovremeno kad bi dali zahtjev za kredit da kupe ne znam novi automobil to rješavali preko noći, doslovno. Znači, te banke koje su u dugom periodu otežavale u stari pristup kapitalu, otežavale našim poduzetnicima da na vrijeme, jer to je vrijeme strašno važno u tom poslu da na vrijeme krenu u svoje poduzetničke aktivnosti, a neki su u međuvremenu u gubljenju vremena i odustali i nije ih malo ne možemo reći da nisu krive i da bankarski sektor nije kriv da se ukupno gospodarstvo Republike Hrvatske našlo u na žalost danas, odnosno svih ovih godina u situaciji u kojoj se našlo. Još gore je kad vidite činjenicu i kad svi smo svjesni danas činjenice kolika je štednja imobilizirana u bankama, kolike su nekretnine imobilizirane u bankama, na koji način su se plasirala sredstva, kako su neki uspijevali doći do tih plasmana isto tako preko noći kao i za automobile, ali naravno za puno veće iznose. Danas su to propale tvrtke, propale nekretnine, nekretnine koje stoje. Znači, nije da banke nisu sudjelovale u kreiranju ove naše unutarnje krize kroz način rada, odnosno način plasmana kredita i prema građanstvu i prema poduzetnicima. U tome je bio najveći problem, naravno HNB ima ingerencije koje ima, ona vrši nadzor, pretpostavljam da u većem dijelu se zna što se događa iako vidimo povremeno se događa i to da nas neke stvari iznenade pa neke banke se baš i ne zna zašto je to tako u datom momentu. I mislim da bi opet u sinergiji, opet u suradnji sa Vladom, sa Ministarstvom financija trebalo iznaći modalitete da se i te poslovne banke nešto drukčije počnu ponašati. A tu ću se onda nadovezati na neke od rasprava, a to su bile ideološke rasprave, tržište da ili ne, državna ekonomija, što smo mi, gdje se vrtimo? Mislim da jesmo se opredijelili za slobodno tržište, da to svi znamo, međutim svugdje pa ja bih rekla u svijetu, neću reći svugdje, ali skoro svugdje gdje je slobodno tržište ima i jednim dobrim dijelom kombiniranja sa državnim planiranjem strateškim i sa određenim poduzetničkim uvjetno rečeno aktivnostima države. A država ima kao što znamo i Vlada uvijek ima onaj ključni instrument a to su porezi i na koji način će regulirati tu cijelu priču. Znači, mi kao stranka sasvim jasno kažemo za slobodno smo tržište, tržište jednakih šansi u kojoj je država regulator i korektor. I to je uloga države da zaštiti onog najslabijeg u odnosu na nekog jačeg ili nekog koga želi uništiti i ugroziti. Govorilo se i o tome kako to neke druge države rade, kako funkcioniraju bankarski sustavi pa evo čini mi se da je i ova Vlada napravila dosta veliki iskorak kroz politiku u HBOR-u. Međutim, isto još uvijek postoji jedna banka koja je u vlasništvu RH, a to je HPB koju su pratile raznorazne afere. Ne bih sad ovdje ulazila što je tu bio nadzor i što je tu bio korektiv HNB, ali je činjenica da smo imali i da imamo tu banku i da recimo Nijemci funkcioniraju tako da ako kupuju auto i ako hoće auto određenih performansi a AUDI recimo ima iste performanse kao i Toyota onda kupuju AUDI. Međutim, kod nas to tako baš nije pa recimo mene bi zanimalo u HPB-u što se tiče HPB-a da li recimo Proračun Grada Zagreba ili da li uopće Grad Zagreb ili Holding zagrebački koji ima milijarde preko koje poslovne banke on radi? [[Upadica Zgrebec: Privedite kraju.]] Znači, ako HPB ima iste uvjete kao Privredna banka ili neka druga banka nebitno onda bi Nijemac vjerojatno odabrao HPB i to je ta značajna razlika između nas i njih, a ne socijalističkog tržišta i kapitalističkog tržišta. Hvala lijepo.
Dujomir Marasović, replika.
Štovana gospođo dopredsjednice, kolegice. Vi ste rekli da stvarno narod ima pravo kad je Hrvatsku narodnu banku percipirao kao garant stabilnosti kune i monetarne politike. Ja se s vama tu ne slažem, narod nije u pravu, percepcija naroda nije u pravu. Nije HNB doprinio praktički ničim u smislu stabilnosti kune i u smislu stabilnosti monetarne politike osim umjetnim reguliranjem onoga što nije bilo dobro regulirano. Pa su umjetnim potezima na neki način to održavali. Pitanje je koliko je HNB održavanjem takvog tečaja kune i takve stabilne monetarne politike poticao i Vladu i hrvatski narod na zaduživanje, na uvijek iznova zaduživanje? To su teoretska pitanja ali previše je ovdje teoretiziranja bilo kroz jutro pa ne bih ja sad nastavio u tom smislu. Dosta se milovalo HNB, ne znam, pa se govorilo i o Josipoviću pa da ideološki nismo raščistili stvari pa da je to na neki način uzrok ovoga što se događa u državi. A ja vama kolegice hoću još reći jedan put da HNB jest država u državi, ali nemojmo biti iluzionisti. Doveo ga je Milanović, gospodina guvernera, nije htio doći na odbor. Pa Milanović ga je stavio, može sutra reći Milanović gospodinu guverneru niste vi nego netko drugi guverner. Vlada je odgovorna i ne može HNB vršiti ulogu Vlade. Vaša Vlada, Hrvatska vlada i moja Vlada, ali vi ste dio te koalicije, je jedina kriva zbog ovoga što se događa u državi. Spominjala se Grčka, u Grčkoj je bilo 100 tisuća ljudi se svaki dan valjalo po ulicama, ali Vlada je rekla hoću ovo i ovo na ovaj i ovaj način i tu je politiku provodila. I što onda to ima HNB? Ima slušat Vladu u stvarima u kojima treba poslušati.
Hvala lijepa. Nema odgovora. I Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Poštovana kolegice Turina u zadnjoj vašoj rečenici kad je već isteklo vrijeme počeli ste govoriti o HPB-u. Pa kada ste takvi domoljubi vi u HNS-u inače zbog čega kada kao član vladajuće koalicije, Kukuriku koalicije, ne inzistirate da platni promet, odnosno da plaće i sve ono što ide preko COP-a da kažem 260 tisuća državnih i javnih službenika i namještenika ne idu plaće preko jedine hrvatske banke u hrvatskom vlasništvu HPB-a? Nemojte mi isključivati mikrofon! Nadalje, evo dobro ste upotrijebili izraz Hrvatska narodna banka kako se ona zapravo i zove, iako neki iz vaših redova vrlo često znaju reći, u prijašnjim govorima ovdje sam čuo Narodna banka Hrvatske što je nekad davno bila, ali više nikad neće biti. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku Nada Turina-Đurić.
Ja sam kolega Grubišić, ja sam govorila o Hrvatskoj poštanskoj banci, govorila ustvari o našem odnosu prema, općenito govoreći o našem odnosu prema našim resursima, prema našem suverenitetu. Očito da ga još nakon 24 godine nismo dovoljno svjesni i usporedila sam to, ja kao liberal ne zastupam to da bilo ko bilo kome naredi ovdje u sabornici, kolegama u kojoj banci će držati svoj račun i da država kaže svi ćete vi primati plaće preko određene poslovne banke. Ali ta svijest ljudi koji vode, odnosno ja sam govorila ovdje o jedinicama lokalne samouprave, ta svijest o tome da ako dvije banke na tržištu znači nude iste uvjete za obavljanje ustvari određenih poslova, a to su transakcije po računima, onda zanimljivo Nijemac ili nikoga više posebno ne ističem, će odabrati svoju ili lokalnu, ili regionalnu ili državnu banku u odnosu na onu neku treću koja je uvjetno rečeno strana, ali samo pod istim uvjetima ili boljim uvjetima. O tome sam ja govorila, da se ne bi krivo razumjeli. Ja nisam za nikakav državni intervencionizam niti za naredbu ni predsjednika Vlade, niti bilo koga drugog, niti tajnika ovog Sabora u kojoj banci ću ja držati račun. Ali moja je odluka, prva osobna gdje ću ga ja osobno držati, a druga moja odluka je eventualno kao gradonačelnica gdje ću ga držati, odnosno gdje će novce držati, preko kojeg računa, koje banke će raditi sa novcima građana Republike Hrvatske odnosno građana mog grada i vršiti transakcije u kojoj poslovnoj banci tj. moja odnosno odluka mog grada.
U ime Kluba zastupnika SDP-a kolegica Nadica Jelaš.
Poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovani viceguverneru, kolegice i kolege. Uvodno ću spomenuti samo nekoliko statističkih podataka, onih najvažnijih koji determiniraju zapravo makroekonomski kontekst današnje rasprave jer smo o detaljima zapravo puno govorili jučer kad smo govorili o izvješću o izvršenju proračuna za 2013. godinu. Dakle, u prošloj godini nastavljen je pad gospodarskih aktivnosti tako da kumulativni petogodišnji pad iznosi 12%. Bruto domaći proizvod je realno smanjen 1%, nastavljen je pad domaće potrošnje, anketna nezaposlenost kao kumulativna posljedica negativnih gospodarskih kretanja povećana je na 17,1% prema 15,8% koliko je iznosila u 2012. godini. Stopa inflacije mjerena indeksom odnosno rastom potrošačkih cijena bitno je smanjena, a pozitivan je i saldo platne bilance. Dakle, ima ipak tračaka svijetlosti. Međutim, dužnička pozicija Hrvatske i dalje se pogoršava, isto tako javni dug dosegnuo je krajem 2013. visokih 67% bruto domaćeg proizvoda. U takvim uvjetima Hrvatska narodna banka kao monetarna vlast neovisna od izvršne vlasti, kolega Duje, ostvarila je svoj temeljni cilj a to je održavanje stabilnosti cijena i nadzor nad bankama. Međutim, ono što je interesantnije je koliko je centralna banka u opisanim uvjetima učinila za hrvatsko gospodarstvo? Guverner je uvodno u izlaganju naglasio da je učinjeno sve što Hrvatska narodna banka u okvirima zakonskim mogućnosti može učiniti. Dakle, maksimalno je snižena cijena kapitala, odnosno kamatna stopa praktički je svedena na nulu. Zajedno sa HABOR-om u 2012. je provođen program kreditiranja gospodarstva pod povoljnim uvjetima koji nažalost nije potrajao, ali je Hrvatska narodna banka i u 2013. nastavila podupirati gospodarstvo. Smanjenjem obavezne pričuve s 13,5 na 12,5% oslobođeno je 5 milijardi dodatne likvidnost, međutim ostaje dojam da gospodarstvo zapravo to i nije bitnije osjetilo. U čemu je problem, zašto se to nije dogodilo? Dakle, znamo da je primarni problem u ograničenoj apsorpcijskoj moći gospodarstva koja je determinirana niskom razinom kapitaliziranosti hrvatskih poduzeća. Drugi razlog što su banke "rezervirane" prema poduzetnicima je taj što su već sada rizični plasmani u gospodarstvu dosegli visokih 28%. Dakle, svaka treća plasirana kuna je potencijalno izgubljena za banke i to je ono zbog čega je od strane banaka upaljeno crveno svjetlo. Još nekoliko rečenica o poslovanju banaka u 2013. godini. Rekla bih da je 2013. godina za bankarski sektor u Hrvatskoj bila u mnogo čemu prijelomna godina. Naime, u 2012. godini je započelo a u 2013. je okončano prelijevanje petogodišnje recesije iz realnog sektora u financijski sektor, drugim riječima nakon što su prethodne četiri godine krize dok je gospodarstvo palo preko 10% ostvarile ukupno 15 milijardi kuna dobiti, u 2013. su i banke počele dijeliti sudbinu gospodarstva, odnosno počelo se ostvarivati ili potvrđivati ono pravilo da nema dobrih banaka bez dobrog gospodarstva, niti dobrog gospodarstva bez dobrih banaka. U 2013.kreditna aktivnost banaka bitno je oslabljena zbog smanjene potražnje, prvenstveno privatnog sektora, dakle, građana, a onda i privatnih poduzetnika koji se iscrpljeni dugogodišnjom krizom maksimalno suzdržavaju od zaduživanja. Bankama nije preostalo drugo nego okrenuti se plasmanima državi i javnim poduzećima koji su daleko sigurniji. Dakle, ti plasmani su manje rizični od onih u privatnom sektoru, ali su i manje isplativi, manje se na njima zarađuje i ta promjena je imala za posljedicu osjetno smanjenje kamatnih prihoda, a znamo da su kamatni prihodi apsolutno najvažnija stavka u ukupnim prihodima banaka. Istina, smanjenje kamatnih prihoda banke su u značajnoj mjeri uspjele nadoknaditi reduciranjem kamatnih troškova. Kamatni troškovi su smanjeni za milijardu kuna i to u manjoj mjeri tako što su smanjene kamate na oročene depozite građana, a u znatno većoj su smanjene kamate u mjeri tako da su se nastavile razduživati kod matičnih banaka u inozemstvu s tim da te strane izvore sredstava su zamijenile domaćim izvorima, prvenstveno depozitima stanovništva i trgovačkih društava koji su u bankama puno jeftiniji od sredstava posuđenih u inozemstvu. Kad spominjem tu supstituciju stranih izvora domaćima, interesantno je to da su u 2013. depoziti stanovništva, ali i trgovačkih društava povećani i to za gotovo 10 milijardi kuna i to jest svojevrsna kontradiktornost. Istovremeno imamo i rast dugova i povećanje blokiranih računa i građana i poduzetnika, a s druge strane, eto, imamo i rast depozita i građana i poduzetnika. Rekla bih da i na ovom primjeru potvrđujemo jednu veliku podijeljenost hrvatskog društva. Dakle manjina ima velike ušteđevine, a većina ima velike dugove. Ali vratimo se bankama, dakle unatoč tome što su uspjele manje kamatnih prihoda kompenzirati uštedama na troškovima poslovanja, banke su u 2013. ostvarile čak 70% manju dobit nego u 2012. godini, dakle svega 1 milijardu kuna. To je uvjetovalo i snižavanje pokazatelja profitabilnosti koji su najniži od 1998. godine kada je na razini bankarskog sustava iskazan negativan financijski rezultat, dakle ukupni gubitci su premašili ukupnu dobit banaka. Svaka druga od 29 poslovnih banaka o kojima danas govorimo u 2013. godini iskazala je negativan financijski rezultat, dakle gubitak u poslovanju. Postavlja se pitanje koji je razlog takvom drastičnom dobiti i slabim poslovnim rezultatima. Ovako snažan pad dobiti posljedica je velikog povećanja troškova … za rizične plasmane, više od 2 milijarde kuna. Naime, od listopada 2013. na snazi su izmijenjena pravila klasifikacije plasmana jer tzv. loši ili nenaplativi krediti zadaju, eto, sve više glavobolje bankama. U 2013. udio kredita rizičnih skupina B i C dosegnuo je 15,6% prema 13,8% koliko je iznosio u 2012. godini, s tim da treba naglasiti da bi taj udio u 2013. bio i znatno veći da jedna banka nije prenijela značajan iznos tih rizičnih kredita svojoj matičnoj banci. Istina, ni s tako visokim udjelom loših kredita ipak nismo ni blizu Rumunjskih 33%, Ukrajinskih 30% ili Mađarskih 20,5%, no nije dobro to što će se u Hrvatskoj taj udio nažalost i dalje povećavati pa su procijene čak i do 17%, dok će sve nabrojene zemlje udio svojih loših kredita smanjivati. Ono što ipak ide u prilog Hrvatskoj, što je svakako njezina korporativna prednost je to što je Hrvatska sa stopom adekvatnosti bankarskog kapitala od 21% najbolje kapitalizirana u EU i to joj osigurava da se još uvijek dobro nosi s potencijalnim gubitcima. Usporedbe radi, Slovenija ima stopu adekvatnosti kapitala od 12%. Dakle, banke u Hrvatskoj za razliku od onih u zemljama iz našega okruženja ne moraju se sanirati niti pak su one izvor javnog duga ili deficita. Ono što je još pozitivno i što je snažna garancija servisiranja nabujalog vanjskog duga su međunarodne pričuve. Ukupne međunarodne pričuve HNB-a na dan 31. prosinca 2013. iznosile su 13 milijardi eura, što je 15% više u odnosu na njihovo stanje posljednjih dana 2012. godine kada su iznosile 11,2 milijarde eura. Visoke zalihe Središnje banke veće su i od najrigoroznijih preporuka međunarodnog monetarnog fonda, rezervama koje moraju imati prezadužene zemlje ako se i dalje misle vlastitim snagama, dakle bez financijske i stručne pomoći MMF-a nositi s izazovima financijske prezaduženosti. Zahvaljujući eto, monetarnoj politici koju je tijekom petogodišnje gospodarske depresije vodila HNB, rezerve su ojačane i one su snažan osigurač i protiv nekontroliranog klizanja tečaja i obnove inflacije i daljnjeg pada poljuljanog kreditnog rejtinga. Klub SDP-a podržat će Izvješće HNB-a za 2013. Hvala lijepa.
Hvala. Dujomir Marasović, replika.
Poštovana gospođo potpredsjednice. Kolegice, vi ste kao i prethodna govornica rekli da je HNB održana stabilnost kune. Ne slažem se, želim reći, stabilnost kune nije održana ničijim potezom, mislim na guvernera prethodnog, Rohatinskog ili sadašnjeg guvernera, ona je održana zahvaljujući, odnosno na teret hrvatskih građana, održana je padom zaposlenosti 370 tisuća nezaposlenih, padom standarda, povećanjem poreza, totalnom recesijom, praktički nema trgovine nekretnina, znači totalno umrtljivanje gospodarskog života. I to je ta kratkoročna politika u čijem je temelju socijalističko viđenje i bankarskih poslova kroz proteklih 10, 15 godina jer inače govorili smo da treba kapitalizam onda bi kuna vrijedi koliko vrijedi, a ne mi smo rekli kuna vrijedi koliko mi želimo da nam vrijedi. E to je socijalistički način razmišljanja i tako je vođena monetarna politika. I sada je došla na naplatu. Ima i HNB i ostale banke novaca, ali nemaju kome davati. Sam je guverner rekao dovedi konja, ali on neće … jer nema tko uzeti novce. A i dokaz je da je i HNB došao pred zid također. Nema ona skuplja zalihe, ima pričuve ali čemu to kada se ne troši novac. I banke su došle pred zid. Kažem vam nema kome, ima 28% rizičnih plasmana, pa nisu oni glupi da će sada ići do 50% u rizične plasmane. Vrati se kapital u matične države Njemačku, Francusku u te masonske financijske institucije, samo se vi smijte to je točno, a Hrvatska je isisana, nemaju šta te banke i taj bankarski kapital ovdje šta raditi. i mi se moramo oslanjati HBOR kojima Hrvatska država iz proračuna daje lovu da bi mogla financirati industrijalizaciju odnosno reindustrijalizaciju. A neće je banke reindustrijalizirati jer je vaš SDP prodao banke. Krive su sve vlade, ali vaša je Vlada prodala banke za ništa.
Hvala. Krešimir Bubalo, replika.
Hvala lijepo. Naime, kolegice malo prije ste rekli da banke dijele sudbinu gospodarstva. Ma banke nisu dijelile sudbine i banke su ostvarili i prošle godine milijardu kuna dobiti. Ali malo prije sam imao osjećaj da ćete zaplakati kada ste rekli da je kamatni prihod pao bankama sa 21 milijarde i 419 na 19 milijardi i 801 milijun, a kada pogledate malo i naknade još su porasle sa 4 milijarde i 161 milijun na 4 milijarde i 276 milijuna. Pa banke bilo bi logično da dijele sudbinu Hrvatske i sudbinu gospodarstva, prema tome mora se mijenjati i Zakon o HNB-u. No ovdje se dogodilo nešto suprotno, radi se o klasifikaciji i troškovima rezerviranja u prošloj godini gdje je klasifikacija povećana za skupinu upravo B i C sa novih 2 milijardi kuna. prema tome to je problem zašto je iskazana manja dobit ali mislim daje to kozmetički. Ali imali smo mi u Hrvatskoj primjera gdje su i pojedine banke poslane u stečaj pa kasnije se vidi da su bile loše procjene jel te su banke naplatile dobro imovinu i ustvari su bile u ravnoteži pasive i aktive. Prema tome, politike se moraju mijenjati i logično bi bilo da banke osjećaju ono što se događa u gospodarstvu, ali uvijek taj val koji osjetimo mi danas u našem stanovništvu i po terenu i u gospodarstvu da se prelijeva obično godinu dana na banke i treba vremena da se prelije. A što će tek biti na godinu, to ćemo sigurno vidjeti u izvješćima HNB-a gdje će izvješća banaka prikazana biti još gora.
Odgovor na repliku Nadica Jelaš.
Poštovani kolega Bubalo, dakle ja sam naglasila da banke od 2013., a tako će nastavno biti i dalje dijele sudbinu gospodarstva i to je uredu i to tako mora biti. Naime, rekla sam onu poznatu da nema dobrih banaka bez gospodarstva niti ima dobrog gospodarstva bez dobrih banaka, dakle ta veza jest kauzalna. Činjenica da su proteklih godina banke ostvarivale značajnu dobit, visoku dobiti rekli bismo dok je gospodarstvo padalo, BDP padao. Međutim sada se ta dobit svela na svega milijardu kuna. Ja se slažem i u raspravi sam to i naglasila da je to zbog ove nove reklasifikacije rizičnih odnosno loših kredita zbog kojih su se morala su se podići rezerviranja. Dakle zbog tih rezerviranja je ta dobit smanjena. Ali ne možemo reći da se sada ta situacija koja je prethodnih godina bila dobra za banke nije promijenila, promijenila se.
I Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Poštovana kolegice, vidim da gotovo rekao bih pomalo kao žalopojka dođe vaša rasprava o smanjenoj dobiti komercijalnih banaka u Hrvatskoj koja iznosi 2013.samo milijardu kuna, samo. A prije toga ste spomenuli da je ta dobit iznosila kroz nekoliko godina 15 milijardi kuna. I onda kada govorimo da banke trebaju dijeliti sudbinu gospodarstva, sudbinu građana RH onda ipak postoji jedan nesrazmjer u tome. Naime, htio sam vas priupitati ako mi znate odgovoriti, jesu li banke smanjile milijunske bonuse svojih menadžera koji stječu te bonuse i milijune kuna ti menadžeri stječu na osnovu duga ili pak ovršnih postupaka itd. blokiranih građana i tvrtki, kojih ima građana preko 300 tisuća, a tvrtki preko 80 tisuća i na osnovu kamata dijele svoje bonuse milijunske? Jeli zbog ovakve situacije u bankama došlo do smanjenja tih bonusa? Ja sam uvjeren da nije, a evo možda vi imate informaciju više. Dakle i dalje se ponašaju tako kako su se ponašali i prije i na muci hrvatskih građana i grbači stječu milijunske bonuse ti isti menadžeri. A osim toga dobro je Duje rekao da one matične banke u stranim zemljama, kako reče masonske, one investiraju novce koji ulaze putem ovih naših banaka k njima u gospodarstvo drugih zemalja koje onda izvoze u Hrvatsku. I tako se potiče uvoz u Hrvatsku, a domaća proizvodnja stoji. Banke ne dijele sudbinu ni građana ni gospodarstva RH.
I prelazimo na pojedinačnu raspravu. Kolega Dražen Đurović.
Hvala. Dakle, kada se čovjek nađe u jednoj teškoj ili nekoj životnoj bezizlaznoj situaciji i kada izgubi povjerenje sam u svoje snage onda počinje na neki način okrivljivat sve i tada su mu svi krivi. Jednostavno nema više vjere u sebe, a za stanje u kojem se nađe okrivljuje sve i one koji su zaista imali veze sa time i one koji s time nisu imali veze. Na sličan način moglo bi se prenijeti i stanje hrvatskog društva u ovom trenutku. Hrvatsko društvo se na neki način danas nalazi u jednoj vrlo teškoj i za mnoge hrvatske građane praktički bezizlaznoj situaciji. I u toj takvoj situaciji i ti hrvatski građani a i hrvatsko društvo nekada i kolektivno zapravo optužuje sve po redu i traži krivca na svim stranama neovisno o kome se tu radilo. Da li, to više nije samo hrvatska Vlada, HNB je tu uvijek, fiskalna vlast je tu uvijek, Hrvatski sabor je tu uvijek, tu su župani, gradonačelnici općina, direktori javnih poduzeća, to su službenici na šalterima. Dakle, mi smo na neki način u ovoj fazi u kojoj se hrvatsko društvo nalazi danas ušli u fazu međusobnog optuživanja svih jedne druge a hrvatskim građanima smo zapravo svi zajedno krivi. Na taj način gledajući, pitanje je da li itko od nas tko se našao u politici ili javnoj službi može sebe nazvati uspješnim. Da li HNB može biti uspješan zato što nije gore? Da li guverner HNB-a može biti uspješan u trenutku kada je država u 6.-oj godini recesije bez obzira što je ta recesija možda mogla biti i gora, ali možda nije trebala ni biti. Dakle u ovom trenutku na neki način svatko u svom dijelu odgovornosti i mi koji smo u oporbi iako ne obnašamo vlast, ali nas hrvatski građani plaćaju kao dužnosnike zapravo snosimo i odgovornost i pred hrvatskih građanima i pred hrvatskim društvom za stanje u kojem se Hrvatska država nalazi. A oni koji imaju izravan utjecaj na stanje u hrvatskom gospodarstvu tim zapravo snose veću odgovornost. Potpuno je jasno i vidljivo da u toj situaciji u kojoj se nalazimo vrlo često se više ne biraju ni oružja ni sredstva kako će se nekoga oblatiti i kako će se sa nekim pokušati obračunati. S druge pak strane i to je razumljivo. Da li je problem za hrvatsko gospodarstvo ukoliko kolega Grubišić i Hrvatsku državu, ukoliko kolega Grubišić i ja imamo plaću tri puta veću od prosječne, potpredsjednica Zgrebec primjerice četiri i pol puta veću od prosječne ili guverner HNB-a pet i pol puta veću plaću od prosječne neto hrvatske plaće? I da li bi da mi imamo plaću 1 kunu i svi ovdje zajedno 1 kunu to išta promijenilo u hrvatskom društvu? Objektivno ne bi, dakle ne bi, ništa to ne može promijeniti i može guverner HNB-a imati 100 tisuća kuna plaću ili mi 50 što naravno nema ni on ni mi ili možemo imati 1000 kuna plaću i može on imati mobitel ili putovati ili ne putovati i ništa to neće promijeniti, objektivno u ovom trenutku na hrvatsko gospodarstvo. Ali ono na što hrvatski građani reagiraju na nas to je ona percepcija koju mi ostavljamo o sebi i ona percepcija koju hrvatska politika, dužnosnici koji su u toj politici, poglavito oni koji obnašaju vlast, ili oni koji vode monetarnu politiku ostavljaju prema hrvatskim građanima i prema hrvatskom društvu koji kažem od kojih se mnogi danas nalaze praktički u beznadnoj situaciji, ali zaista beznadnoj situaciji. I na koji način mi odgovaramo na to beznađe u kojem se hrvatski građani nalaze? Odgovaramo vrlo često bavljenjem sami sa sobom, nekakvim trivijalnim pregovorima ili međusobnim nabacivanjima bez, i vrlo često bez ikakvog pokušaja i želje da zapravo konstruktivno sagledamo to stanje ili da pokušamo razgovarati i o tome što hrvatsko društvo, što poluge hrvatske gospodarske politike, monetarna ili fiskalna mogu ponuditi. I tako nam danas guverner na neki način implicira odgovornost fiskalne politike a jučer nam ministar financija implicira odgovornost monetarne politike. Jučer sa ove druge strane je sjedio. Naravno da u toj situaciji ni hrvatski građani kada vide da zapravo ni te dvije poluge neke gospodarske politike koje bi trebale dati nekakve suvisle odgovore manje-više ili vrlo često prebacuju tu lopticu odgovornosti da su onda i hrvatski građani obezglavljeni. Pitanje zašto ne uspijevaju reforme. Moje je mišljenje da reforme ne uspijevaju zato što nema politike. Dakle ova vlast nema politiku. Reforme koje su se događale su u pravilu bile neki sitni parcijalni koraci u onim trenucima kada im se pojavljivao neki manjak proračuna ili kada se negdje primijetilo da se neka sitnica može promijeniti. Gdje je politika? Gdje je sustav gospodarske politike Republike Hrvatske? Gdje je sustav? Svaka mjera je pala, svaka mjera je primijenjena. U ove 3, 2,5 godine, 3 ništa nije ostalo. Pa kako će, kako će onda reforme, koje reforme, da li one u javnom sektoru, da li one u poreznom sustavu, da li ona lutanja i traženja koja se neprekidno ovih nekoliko godina događaju? Ma one su na tragu i onih prethodnih lutanja da se razumijemo. Ono što guverner HNB-a bez obzira što mu to možda nije primarna zadaća mora shvatiti da će morati preuzeti odgovornost javnog dužnosnika koji će preuzet odgovornost javnog dužnosnika koji će morat bez obzira što nije političar povremeno zaći među hrvatske građane i zaista susrest se sa činjenicama koje se ne mogu pročitat u mjesečnim, kvartalnim, polugodišnjim i godišnjim izvješćima HNB-a. Morat će počet sudjelovat ne samo dakle na ovaj način kako je do sada sudjelovao kroz kreiranje monetarne politike, već će zaista morat postat, vidjet činjenično stanje sam svojim očima, ne treba to nigdje pročitat, a ovako će ga uočit, neće čak morat predaleko ni otić od zgrade HNB-a i pokušat kao nositelj monetarne vlasti, jedne ustanove koja ima potencijal itekakav zaista na neki način i u preostalom mandatu ove Vlade ili sa sljedećom vladom koja će doći, djelovati da se određene stvari, da se konačno na neki način kreira hrvatska gospodarska politika, antirecesijska politika. Ova Vlada je do sada imala jedino definiranu svjetonazorsku politiku, ali gospodarsku ne. Sve te reforme nisu bile zapravo nikakve jer kažem to su bili neki parcijalni potezi koji ništa nisu donijeli. I kad smo govorili o tom problemu dužničkog ropstva, zašto se na njega vraćamo? Ne zato što bi htjeli manipulirat sudbinama ili koristit sudbine tih ljudi, već zato što dobar dio tih ljudi ni na koji način nije odgovoran za to stanje u kojem su se našli. Naravno da mi ne možemo podijelit 10 000 eura vauchere hrvatskim građanima niti da možemo obrisat dugove, ali možemo naći načina da zaštitimo dom, da ljudi koji nemaju nikakvog rješenja, ali baš nikakvog u životu, ne završavaju sa svojom djecom na ulici u državi koja ima na desetke tisuća praznih nekretnina i da te nekretnine uzimaju banke kojima te nekretnine uopće ne trebaju. I to je i vaša odgovornost i vi tu možete pomoći da se nađu odgovori kako da se to stanje poboljša i olakša. Hvala.
Replika, Tomislav Žagar.
Hvala potpredsjednice Hrvatskog sabora. Poštovani kolega Đurović, pa evo samo za uvod 51 milijarda kuna neplaćenih poreznih potraživanja i 45 milijardi kuna nelikvidnosti nisu sitnice. Politika postoji. Jučer i danas, vi ste htjeli sad ovdje u svojoj raspravi reći da jučer i danas slušamo različitu pjesmu. Zapravo mi istu pričamo slušamo jučer i danas. Jučer je ovdje bilo govora o tome da jedan od velikih problema hrvatskog gospodarstva je niska razina kapitaliziranosti. O tome je govorio jučer kad smo govorili o financijskoj politici, kad se govorilo o smanjenju oporezivanja reinvestirane dobiti pa na taj način se povećava i kapitaliziranost društva da bi moglo gospodarstvo krenut u investicije. Danas je ovdje guverner jasno rekao, novca ima, tako sam ja barem shvatio, znači novca ima, druga je stvar što ga poduzetnici ne mogu dobiti. Uvođenjem hrvatskog registra obveza po kreditima HROK-a 2007. mislim da je to krenulo, ovdje ja nisam vidio nažalost ili nisam dobro gledao u izvješću kolika je zapravo struktura po dužini, po roku kreditnih obveza javnih poduzeća, da bi se na taj način moglo vidjet zapravo gdje su nastupile poteškoće. Govori se da su zapravo prije recesije zbog ovih unutarnjih dugova su poduzeća već došla u teškoće. Dakle u ovom dijelu kad govorimo o HNB-u održavanja likvidnosti u bankovnom sustavu, stabilnosti cijena i tečaja, a znamo da svaki izvoznik će vam reći da je kuna precijenjena, da ovaj tečaj nije dobar. Međutim, zašto HNB i zašto je bivši guverner i sada, zašto se održava taj tečaj jer upravo zbog kreditnih obveza prije svega građana a onda i poduzetničkog sektora bi svaka promjena tečaja dovela u još veću opasnost. Hvala.
Odgovor na repliku, Dražen Đurović.
Kolega, svaka politika počiva na viziji, na jasno definiranoj ideji što vi želite učiniti. Vi ste pokazali u svjetonazorskom smislu da imate vrlo jasnu viziju društva kakvu želite. Ona je drukčija od moje, no ukoliko imate većinu da to učinite to je legitimno. Ali u gospodarstvu i u gospodarskoj politici pokazali ste da nemate viziju, da ne znate pomirit socijaldemokratsku poziciju svoje stranke, realnost hrvatskog društva u recesiji i realnost gospodarskih odnosa unutar Europske unije kakvi vladaju i tu jednostavno vizije nema. Tu su mjere ovamo, mjere onamo i tako vrijeme teče. Tzv reforme koje su zapravo vrlo sitni, malo povuci onamo, povuci onamo, pa ćemo vidjet što nam Bog da, manje-više kozmetika. Nemamo stabilnost sustava, stabilnost porezne politike, nemamo nikakve sustavne mjere za poticanje gospodarskog rasta, nemamo nikakve sustavne mjere za rast investicija i na kraju hvala vam, ali 30 minuta mi ne treba za odgovor na repliku.
Damir Tomić, replika.
Hvala potpredsjednice. Što se kozmetike tiče, mislim da jedino kozmetikom se bave ovi u HDSSB-u i ove mjere koje kolega naziva kozmetičke mislim da je to pomalo i bezobrazno. Navest ću samo neke mjere koje su dovele do toga da u zadnjih 5 mjeseci prvi put nakon 2009. godine imamo gospodarski rast, rast industrijske proizvodnje. Prije svega, porez na dobit je 0% ako se ista reinvestira. Smanjen je PDV s 25% na 10% za ugostiteljstvo i turizam, što je izravni poticaj najjačoj industrijskoj grani u Republici Hrvatskoj. Povećan je prag ulaska u sustav PDV-a s 85 000 na 230 000. Uveden je red u uplatu doprinosa, dokapitaliziran je HBOR sa 600 milijuna kuna za kapital i 150 za subvenciju kamata i zajedno sa HNB-om program za izvoz oslobođeno 6 milijardi kuna. Smanjeno je opterećenje za gospodarstvo, doprinosi su smanjeni 2%, naknade za šume i spomeničke rente su smanjene koje su opterećivale gospodarstvo. Povećani osobni odbitak za utvrđivanje porezne osnovice čime se direktno povećao neoporezivi dio plaća i mirovina. Naravno malo, ali značajno. I na koncu konca 5 mjeseci za redom raste industrijska proizvodnja, 5 mjeseci za redom. 2009. je zadnji put rasla, a vi iz HDSSB-a se možete smijati kada te razultate pokažete u županiji kojom vladate čestitat ćemo vam. Hvala.
Nisam primijetila jel' ste digli za odgovor? Odgovor na repliku Dražen Đurović.
Dakle kolega, što se tiče onog prvog vašeg pomalo bezobraznog pozvat ću se na govor na gori. Kaže mjerom kojom mjerite i vama će se mjeriti i sudom kojim sudite bit će vam suđeno, tako da ne želim dalje što se tog tiče. A što se tiče samog sadržaja ove replike pa što da vam kažem. Spomenuli ste zdravstveni doprinos, spomenuli ste porez na turističke usluge koje su kasnije ponovo vraćene jer se vidjelo da su neodrživi bili u tim trenucima kad su došli, odnosno da nije zapravo bilo uopće, iza njih nije stajala ozbiljna gospodarska politika već su to zapravo bile neke mjere koje se tako parcijalno donose pa ćemo vidjeti šta će bit. I onda vidimo to ne ide pa onda vraćamo i vraćamo se zapravo ukupno na onaj problem nestabilnosti, nesigurnosti, na onih 30 i nešto izmjena poreznog sustava koje su se dogodile od početka mandata ove Vlade. Upravo se na to vraćamo. I onda na činjenicu da ni jedan investitor ne zna do kraja mandata ove Vlade da li će ih se dogoditi još 30. Da li će onaj poticaj koji danas ima na novozaposlenog da li će on vrijediti sutra. E to je problem. I naravno vaše posve legitimno pravo da širite klimu optimizma i to je dobro i za vas i vaše birače i drago mi je da to činite i treba to činiti. Ne treba obeshrabrivati svoje birače, međutim svi oni koji procjenjuju stanje hrvatskog gospodarstva posve objektivno iznose analize koje na žalost daju sliku takvu kakvu daju. A ja bih iskreno volio da ste vi u pravu i da stvari idu u dobrom pravcu, ali ne idu.
Završna riječ guvernera Hrvatske narodne banke doktora Borisa Vujčića.
Hvala lijepo. Hvala na raspravama. Ja ću pokušati ukratko sažeti neke odgovore na neke skupine pitanja koja su se pojavila, ali probat ću nekako da povežem neke stvari koje mogu povezati. Bilo je pitanje prvo sanacije hrvatskog bankovnog sustava polovicom devedesetih godina. To je pitanje koje se dugo provlači, ali ima dosta rasprava koje se vežu nekako na to pitanje da li je dobro što smo privatizirali banke, da li nije dobro što smo privatizirali banke, koliko je to koštalo, kakvi su rezultati. Ja ne mogu govoriti o sanaciji hrvatskog bankovnog sustava, jer kad se to događalo ja sam bio još student u Americi, ali iz onoga što sam čitao nakon što sam se vratio je to da veći dio te sanacije onoga što se danas vidim naziva sanacijom hrvatskog bankovnog sustava je bila u biti sanacija štednje hrvatskih građana u bankama i poduzeće u tim bankama kroz staru deviznu štednju i velike obveznice. Drugim riječima, da to nije učinjeno tada onda ni ljudi ne bi dobili ništa od svoje štednje niti bi i poduzeće bi isto tako praktički bankrotiralo. I treba to pogledati u tom kontekstu. Ukoliko vi uložite u nešto što je sistemski problem, a taj sustavni problem i to je isto dobro podsjetiti zbog čega je nastao u kontekstu rasprava koje se danas vode i koje su se i ovdje vodile danas je nastao upravo zbog toga što ste imali situaciju u kojoj ste imali visoku razinu u to vrijeme deutschmarkizacije, valutne supstitucije i u kojoj niste imali valutnu klauzulu koja je bila zabranjena i što se događalo onda da su banke davale, imale su na pasivnoj strani bilance njemačku marku kao pretežito sredstvo štednje, a na aktivnoj strani bilance kao kredite su davale neindeksirane kredit. U onom trenutku kad je došlo do devalvacija, politika devalvacija je bila vrlo česta ako se sjećate osamdesetih godina i početkom devedesetih godina. Na taj način se pokušavalo poticati konkurentnost hrvatskog gospodarstva, odnosno jugoslavenskog gospodarstva. U osamdesetima bez ikakvog uspjeha, znači to nikada nije uspješna bila politika, ali do čega je dovela. Dovela je do toga da je došlo do deviznog problema u bilancama banaka da ljudi koji su držali deviznu štednju više nisu mogli dobiti devize natrag i tako su banke došle u probleme i moralo ih se sanirati kao što i sve zemlje saniraju kao što smo vidjeli kada im jezgra bankovnog sustava dođe u probleme. I onda se prodaju, prodaju se za onoliko koliko vrijede. Ako idete istom logikom možete se pitati zašto nismo brodogradilišta prodali za stotine milijuna eura s obzirom koliko je godinama, desetljećima uloženo novaca u brodogradilišta. Zato jer ne vrijede toliko. Možete prodati za onoliko koliko možete prodati. E sad, da li je bolje imati državne banke ili privatne banke to ja mislim da je pitanje razriješeno da o tom više ne moramo raspravljati uopće. Godinama su neki tvrdili kako smo pogriješili. Opet ja tada nisam, ja sam tad bio student još. Ali čitajući povijest i znajući nešto o ekonomiju i onome što vidim da se danas događa te zamjerke da zašto smo privatizirali banke, da bi bilo bolje da smo se recimo ugledali na kolege Slovence i zadržali banke u državnom vlasništvu. Vrijeme je pokazalo. U Sloveniji vidite što se dogodilo sa državnim bankama. Znate što se dogodilo u Hrvatskoj sa jedinom državnom bankom značajnom koju smo imali. Još smo je dva puta morali dokapitalizirati, a trebat ćemo i treći put. To vam govori da li treba privatizirati banke ili ne, ili je bolje da ostanu u državnom vlasništvu. Ja mislim da dovoljno povijesti znamo da se ne mora, naše povijesti vlastite hrvatske povijesti, da se ne moramo to pitanje više pitati. A pogledajmo i druge zemlje, pogledajte Sloveniju a i ne morate, pogledajte Njemačku koje banke su bile u problemu sada tijekom krize Landesbanke. U Španjolskoj koje su banke bile u problemu, Caje, ne privatne banke. U Austriji, netko je danas spomenuo, Hypo Alpe Adria banka državna banka, a ne privatna banka. Ja mislim da to rješava sve dileme koje još možda netko ima. Što se tiče diskusije zastupnice Dalić potpuno se slažem s njom, i drago mi je da je rekla da ono što HNB može napraviti i jedino treba raditi je održavati makroekonomsku stabilnost i stabilnost bankovnog sustava. I to opet ide u širi kontekst ove rasprave gdje se pitamo što još može napraviti HNB? Zakon definira što je zadaća HNB-a i Zakon o HNB-u koji je donio Sabor definira koji su instrumenti dani u ruke nama da izvršavamo svoju zakonsku zadaću. U ekonomskoj teoriji je poznata hipoteza nobelovca Tinbergena koji kaže vrlo jasno da za svaki cilj koji netko postavlja pred vas mora vam dati i instrument. Ne možete ostvarivati cilj bez instrumenta. I zato su zakoni o središnjim bankama svuda, ne samo u Hrvatskoj, napravljeni na takav način da upravo imamo instrumente za one ciljeve koji su nam dani. Ne možemo ostvarivati druge ciljeve za koje mi nemamo instrumente i za koje netko drugi ima instrumente. Što se tiče Zakona o HNB-u on isto definira vrlo jasno neke stvari o kojima se danas raspravljalo, HNB ne da sluša Vladu ili treba slušati Vladu nego ne smije primati od nikoga naputke o onome što radi niti smije čak obavještavati unaprijed ikoga o onome što će činiti zbog prirode posla i senzitivnih tržišnih informacija i bankovnog sustava koji nadziremo. I tako mora biti. Što smo mi? Tehnokrati. Što bi mi drugo bili? Mi nismo izabrani od naroda, mi smo tehnokrati koji mogu obavljati svoj posao isključivo unutar mandata koji ste nam vi dali kao Sabor donošenjem Zakona o HNB-u i to radimo. I to radimo na kakav način? U interesu kao što je rekla gospođa Kosor Republike Hrvatske. Znači, ne podržavamo mi inflaciju niskom, tečaj stabilnim i bankovni sustav stabilnim zbog toga što je to protivno interesu hrvatskog naroda nego upravo zato što je to u interesu hrvatskom i svih građana Hrvatske i zato što imamo instrumente da to upravo činimo. Isto zato Sabor ne prihvaća ili ne odbacuje Izvješće HNB-a nego o njemu bude izvještavanje i prima ga na znanje. Znači to su nekakve osnovne stvari koje su uspostavljene već početkom 2000-ih i ojačane znači donošenjem novog Zakona o HNB-u 2010. godine, a ja sam bio i zamjenik glavnog pregovarača pa sam i izravno pregovarao taj zakon. I taj zakon odgovara i na pitanje koje je isto tako postavljeno da li može HNB otkupiti hrvatski javni dug i onda sa državom ispregovarati grace period na tri godine? Ne može. Lijepo piše u zakonu da ne može. I to je nekakva stečevina europskog prava. Mi nemamo puno ograničenja, danas se isto spominjalo o nekim ograničenjima koja mi možda imamo u vođenju monetarne politike jer nismo ušli u eurozonu. Onog trenutka kad uđemo onda više monetarna politika neće biti u našim rukama nego Europske središnje banke, ali zasada nemamo puno ograničenja, to je jedno od njih. Ne možemo monetarno financirati javni deficit. Zašto je takva odredba u zakonu koji ste vi donijeli kao Sabor RH? Pa zbog toga što je povijest pokazala da je monetarno financiranje deficita od strane središnje banke loše. Inače se ne bi donosila takva odredba u Zakonu o središnjim bankama. Sjetimo se opet '80-ih, jer uvijek je dobro učiti iz povijesti. Znači, ne samo da ste imali u bankama tzv. currency mismatch odnosno razliku između aktivne i pasivne strane devizne izloženosti nego ste isto imali situaciju u kojoj središnja banka monetarno financirala deficit. Pogledajte početak '90-ih još uvijek imate središnju banku koja monetarno financira deficite države. Do čega je to dovelo? Do visoke inflacije i čestih devalvacija. Da li je to dovelo do gospodarskog rasta? Da li je to dovelo do jačanja konkurentnosti Hrvatske? Nije. Prema tome, opet imamo povijest koja pokazuje što je dobro i što nije dobro. I zbog toga mi iz nje učimo i činimo ono što je u interesu Hrvatske. Strukturne reforme, o tome neću puno pričati jer otkad sam postao guverner pričam previše o strukturnim reformama tako da me već pitaju koje su to strukturne reforme, a ja kažem ima ih stotine, nije jedna ili dvije. Ako pogledate recimo OECD-ove preporuke za Grčku 300 strukturnih reformi od kojih Parlament implementira polako dijelove paketa. Što se tiče onoga što HNB možda više treba raditi kao što je bilo rečeno više analizirati, ja mislim da mi radimo jako puno već sada. Radimo analize recimo tržišta rada, fleksibilnosti tržišta rada koje smo objavili, analizu učinaka ulaska u EU na proračun koja će biti sada objavljena, analiza strukturnih reformi. Znači, ne samo uske stvari koje radi središnja banka nego i puno šire od toga, a i jedna smo od manjine središnjih banaka u EU koja je objavljivala fiskalne prognoze. Ali, opet moramo biti svjesni toga da se moramo držati mandata, ne možemo izlaziti izvan svog mandata. I to ćemo nastaviti raditi. Unutar mandata ćemo govoriti o onome što mislimo da je dobro. Bilo je pitanje jedno strane štednje, da imamo dio nerezidenata koji štedi u Hrvatskoj i oni štede ne zbog toga što nije oporezovana štednja, nego štednja na razliku u kamatnim stopama, na arbitražu u kamatnim stopama. Kamatne stope na depozite u Hrvatskoj su još uvijek znatno više nego kamatne stope na depozite u inozemstvu. I to je osnovni razlog zašto smo vidjeli priljev inozemne štednje u hrvatske banke. Bilo je pitanje uvaženog zastupnika Bubala oko toga kako bi novi porez na štednju mogao utjecati na to, to je nemoguće reći dok ne znamo kakav će on bit, kakva će biti stopa, da li će postojati minimalni troškovi ispod kojih se ne oporezuje. Onog trenutka kad se to vidimo možemo dati nekakvu ocjenu iako je uvijek nezahvalno to unaprijed prognozirati. Iz onih inicijalnih prijedloga koji su se pojavljivali, ja sam to već javno rekao naše procjene su da neće biti velikih promjena ako bi bilo onako primijenjeno kao što je na početku bilo najavljivano znači da ne bi došlo do velikih prelijeva depozita. Što se tiče naših prognoza BDP-a, to je 15.7., 15.7. izlazimo sa našim prognozama tako da ne mogu danas pričati o tome. Trebali smo i tjedan dana prije, međutim znate da je 30.06. došlo do revizije podataka o vanjskoj razmjeni Hrvatske izvoza i uvoza. Budući da je zbog ulaska u EU se prelazi na anketno skupljanje podataka o izvozu i uvozu tako da čekamo tu reviziju prije nego što idemo sa prognozom za 2014. i 2015. Dosta je bilo rečeno o razduživanju i to je bit toga zbog čega monetarna politika nije efikasna u uvjetima onoga što zovemo recesijom bilanci. Šta je recesija bilance? Recesija bilance je previsoka zaduženost i privatnog i javnog sektora, ili jednog od ta dva. Normalni karakter monetarne politike je da u situaciji kad želi potaknuti kreditnu ekspanziju, kao što mi želimo sada, djeluje na to da kamatne stope padnu što smo postigli i osigura visoku likvidnost. Međutim, ako postoji taj data overhead, prevelik dug u privatnom ili u javnom sektoru, a privatni sektor prije lupi u budžetsko ograničenje nego javni, uvijek, onda se privatni sektor mora razduživati. Privatni sektor u Hrvatskoj je najzaduženiji u centralnoj istočnoj Europi, 130% BDP-a, 40% stanovništva, 90% država. Znači uz Bugarsku najviša razina. I to je tipični primjer recesije bilanci. Vi možete raditi šta hoćete sa kamatnim stopama, možete davati koliko hoćete novaca, ali ako ste vi već prezaduženi nije izlaz iz problema prezaduženosti, kao što je rekla Angela Merkel ispravno povećavanje duga. Ne možete izaći iz problema zaduženosti još većim dugom, nego morate prvo smanjiti dug i to je bolno, i to je ono što vidite u Hrvatskoj, to je razduživanje. Ali ono je posljedica toga što smo akumulirali prevelike razine duga prije krize. I nema druge sada nego ići u to razduživanje. I zato je šansa za poticanje BDP-a ne na potražnoj strani, ne na poticanju dodatnog zaduživanja, nego na strukturnim reformama za omogućavanje investicija, odnosno proizvodnje koja mora prethoditi novoj potrošnji. Ne možemo trošiti prije nego što počnemo proizvoditi i zato se moramo u potpunosti fokusirati na to, ali velim to nije nešto što direktno može raditi Hrvatska narodna banka. Bilo je i pitanje pada rejtinga, odnosno odgovora Hrvatske narodne banke na pad rejtinga. Možete pogledati sve, sva izvješća zadnjih 5 godina rejting agencija, FIČ, ESP, MUDIS i pogledajte ocjene rejting agencije koje su pozitivne strane hrvatske ekonomije, koje su negativne. Ako nađete da igdje negativna monetarna politika supervizorska ili regulatorna politika onda ćemo mi znati kako odgovoriti na to. Ali to su svuda nabrojane kao pozitivne strane, kao … [[Govornik se ne razumije.]] su navedene druge stvari. Prema tome, vjerojatno tamo treba raditi nešto da bi poboljšali rejting. Što se tiče, da li je Hrvatska narodna banka, da to isto kažem, da je krivac za euroizaciju, nije nikako. Euroizacija je posljedica, opet da se vratim na početak, deutschmarkizacije, znači mi smo postali neovisna država sa udjelom depozita u njemačkim markama preko 90%. Znači ona je sad manja nego što je bila kad smo postali neovisni. Kada je počela deutschmarkizacija? 1965. sa otvaranjem granica, kad je Tito otvorio granice Jugoslavije, kada su ljudi krenuli van, počeli donositi devize i onda sa čestim devalvacijama, i visokim inflacijama. Ljudi su se naučili da zbog visoke inflacije i čestih devalvacija dinar nije dobro sredstvo čuvanja vrijednosti i prešli su na njemačku marku. Prema tome, mi imamo tradiciju sad od 65. do 2014., znači imamo 50 godina valutne supstitucije tako da to nema veze sa HNB-om. O švicarskom franku, to ste spomenuli, ja sam 2005. u ovo vrijeme sam bio ovdje za ovom govornicom, branio godišnje izvješće, branio, nema se šta braniti, izlagao godišnje izvješće Hrvatske narodne banke i upozoravao u ovoj Sabornici na rizike kredita u švicarskim francima. Evo, sjeća se zastupnik Šuker. Da li me je itko tad podržao? Niko. Dapače, rečeno je da Vujčić želi uskratiti jeftine kredite hrvatskim građanima pa od buhe radi slona, a onda je došao slon. Ali ja sasvim sigurno, mene ne treba pitati za to. Što se tiče, dobro, to možda da, što se tiče onoga, stope inflacije 4%, to je …, ali to se odnosi na Europsku centralnu banku, znači na povećanje …, o tome priča u … sada na skupštini Europske središnje banke i o tome su imali dugu raspravu. Problem je u tome da povećanje toga sa 2 na 4% smanjuje vjerojatnost da se pogodi zero lower …, znači da kamatne stope dođu na nulu i ako nemate visoku stopu obvezne pričuve kao što je HNB ima, onda u toj situaciji više nemate prostora za … monetarne politike. Mi možemo konstantno i dalje smanjivati stopu obvezne rezerve i na taj način osiguravati likvidnost po 0%. Europska središnja banka ima 1% samo stopu obvezne rezerve, prema tome kad lupi u zero lower … kao i FED, onda nema dodatne mogućnosti, znači njegova je ideja, ako dignemo target inflacije sa 2 na 4%, da je manja vjerojatnost da ćemo lupiti u zero lower …, ali zero lower … znači nulta stopa kamata se u prosijeku empirijski pogodi svakih 35 godina. I pitanje je da li povećanje inflacijskog poreza u 35 godina da bi izbjegli jednu epizodu da dođete na 0% se isplati? Većina ekonomista misli da ne. Tako da, ja mislim da 90% ekonomista će vam reći da se to ne isplati ići zbog toga …, pogotovo zbog toga što se pokazuje da ako i dignete za 2 postotna poena stopu inflacije, varijabilnost inflacije raste. Ako raste varijabilnost inflacije, onda ekonomski agenti na tržištu ju uključuju u dugoročne kamatne stope što u dugom roku povećava kamatnu stopu s kojom radi onda gospodarstvo, tako da. Ali postoje prijepori i među strukom oko toga. Bankarska unija je bila spomenuta. Mi u bankarsku uniju kao HNB ne želimo još ući. Zašto? Zato jer … da nije u interesu Hrvatske da uđemo u bankarsku uniju. Zbog čega to nije u ovom trenutku u interesu Hrvatske? Zbog toga jer se moramo odreći supervizije velikih grupacija, a za uzvrat još uvijek ne dobivamo dovoljno. Znači, kada bi bankovna unija bila potpuna, onako kao što je zamišljena, kada bi se sastojala od zajedničkog nadzornog mehanizma, zajedničkog rezolucijskog sustava koji ima dovoljno novaca da pomogne bankama u problemima i zajedničkog osiguranja depozita, a tu opet mogu povući paralelu na onu inozemnu štednju. Nije loše dobiti inozemnu štednju samo moramo paziti da svaka štednja koja dolazi u Hrvatsku ili koju hrvatske banke u inozemstvu nekome nude, povećava implicitne obveze za hrvatski sustav osiguranja depozita. Znači, kad bi imali kompletnu europsku shemu zajedničko … depozita, onda bih ja kao guverner predložio Vladi da se uđe u bankovnu uniju. Budući da to nije slučaj, ja mislim da to ne bi bio u ovom trenutku dobar potez, ali će Hrvatska svakako ući u bankovnu uniju na putu ulaska u Eurozonu. Međutim, još nije vrijeme, još uvijek mislim da trebamo ostati izvan tog sustava. Da, što se tiče banaka, to uvijek ponavljam, jednostavno banke rade svoj posao, mi radimo svoj posao. HNB ne sjedi na Kreditnom odboru banaka kad oni odlučuju kome će dati kredite, oni su plaćeni za taj posao da odlučuju kome će dati kredite i oni potpisuju rizik. Ljudi ponekad krivo …, a i neke konzultantske kuće, moram priznati, bankama ponekad tvrde kako oni imaju proizvod, kako je kredit proizvod. Ja kažem ne, kredit nije proizvod, to nije pepeljara, to nije ova čaša, to nije kravata, to je rizik. Vi kad dajete kredit, … rizik i to je bitna razlika između onoga što radi banka i što radi netko tko nešto proizvodi i na taj način se prema tom proizvodu treba ponašati. Onog trenutka kad su banke počele tretirati kredite kao proizvode, a jesu prije krize, onda smo imali onako visoku ekspanziju kredita gdje se poticao sales, … [[Govornik se ne razumije.]] , koliko ste prodali laptopa, naočala, kravata, tako ste bili …, toliku ste premiju dobili, bonus. I onda imate, i onda zaboravite, gledajte, ali to je rizik, to nije proizvod, to je drugačija karakteristika toga. Tako da je dobro po meni da smo se vratili na realno ocjenjivanje onoga što banke mogu ili trebaju raditi, mi smo digli rezervacije, odnosno politiku ispravaka vrijednosti upravo zbog toga kako bi bili istinitije prikazani rezultati banaka jer kakvog … da vi zbog niskih ispravaka vrijednosti rezervacija prikazujete visoku dobit i isplaćujete tu dobit, a bili smo napadani. Sjećate se da smo prije godinu dana još bili napadani zašto dižemo … . Sad ćemo vidjeti nakon ocijene kvalitete aktive koju provodi Središnja banka europska da li smo mi bili u pravu u HNB-u ili ne. Ja nemam problema, i tad sam tvrdio da smo u pravu i sad tvrdim da smo u pravu. I ubrzo će se opet pokazati tko je bio u pravu. I ništa, za kraj možda da kažem ono što sam rekao na proslavi 20-godišnjice kune, jest frustrirajuće nakon 6 godina recesije ili stagnacije i normalno da se pitamo, a što još tu može napraviti monetarna politika? Ali ako zamislite da imate sliku hrvatskog gospodarstva koju drže četiri vide na zidu, jedna čvrsto drži, tri su labave. Onda se morate pitati koju vidu treba vidati, jer ako budete vidali ovu koja je već zavidana, onda bi mogla i ta pući, onda cijela slika padne. Znači, treba vidjeti one koje nisu zavidane, a ne onu koja još je. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku, Krešimir Bubalo.
Hvala lijepo. Naime, guverner je maloprije iznio svoj stav i svoje mišljenje. Stanovništvo prezaduženo i da se ka razduživanju stanovništva i tu bilježimo, stanovništvo je sa 128 milijardi došlo na 123 milijarde. Isto tako i trgovačka društva sa 121 milijarde zaduženosti je došlo na 107 milijardi. Naime, kaže se da je stanovništvo prezaduženo, ja bih više rekao da je stanovništvo nezaposleno, stanovništvu i našim sugrađanima padaju plaće i pljuštaju otkazi, to je problem našeg stanovništva. No ono što je ključno što treba detektirati danas u Hrvatskom saboru, a to je razduživanje države. Toga nema, država se zadužuje iz dana u dan sve više, zvono zvoni na uzbunu i to europsko zvono, a bit će bolno kada budemo Hrvatsku državu morali razduživati. Naime, građani naši pokorno se razdužuju, poduzeća isto ali ono što se ne osjeti, ne osjeti se politika Vlade i ne shvaća politika Vlade da jednostavno našem zaduživanju mora se reći stop.
Hoćete odgovoriti? Zaključujem raspravu. O izvješću ćemo se izjasniti najvjerojatnije sutra.
Godišnje izvješće Hrvatske narodne banke za 2013. godinu. Rasprava o Izvješću je zaključena. U skladu sa Prijedlogom Odbora za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora kao matičnog radnog tijela dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: Prima se na znanje Godišnje izvješće Hrvatske narodne banke za 2013. godinu. Tko je za predloženi zaključak? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova sa 106 glasova za i 1 glasom protiv i 3 suzdržana glasa prihvaćen, donesen predloženi Zaključak.
Sada ćemo preskočiti točku 9 jer ministar ima neku obvezu pa ćemo se na nju vratiti poslijepodne. I raspravit ćemo točku 10 pod: - A)Prijedlog odluke o razrješenju dijela članova Vijeća za elektroničke medije i pod B) Prijedlog odluke o imenovanju dijela članova Vijeća za elektroničke medije. Predlagateljica odluke je Vlada RH. Odredbom članka 68. Zakona o elektroničkim medijima određeno je da Hrvatski sabor imenuje i razrješava predsjednika i članove Vijeća na prijedlog Vlada RH. prijedlog akta ste primili. Uvodno će obrazložiti prijedlog zamjenik ministrice kulture profesor Berislav Šipuš. Izvolite.
Hvala gospođo potpredsjednice. Poštovane dame i gospodo. Vijeće za elektroničke medije ima 7 članova od kojih je jedan predsjednik vijeća. Članovi vijeća su samo da podsjetim gospođa Mirjana Rakić, gospodin Ernest Strika, gospodin Damir Hajduk, gospođa Suzana Kunac, gospođa Vesna Roller, gospođa Gordana Simonović i gospodin Robert Tomljenović. Odlukom Hrvatskog sabora od 5.lipnja 2009.godine na prijedlog Vlade RH Damir Hajduk i gospodin Strika imenovani su članovi Vijeća za elektroničke medije na vrijeme od pet godina ali im mandat istječe 5.lipnja 2014.godine, prema članku 68. Zakona o elektroničkim medijima članovi Vijeća za elektroničke medije imenuje i razrješuje Hrvatski sabor na prijedlog Vlade RH. Dalje, temeljem zaključka Vlade RH od 24.travnja 2014. Ministarstvo kulture u skladu sa člankom 68.stavkom 2. Zakona o elektroničkim medijima objavilo i javni poziv za imenovanje dva člana Vijeća za elektroničke medije i prikupilo prijave kandidata. Ministarstvo kulture zaprimilo je ukupno 29 prijava kandidata razmotrivši prethodno sve te prijave Vlada RH predlaže Hrvatskom saboru da imenuje Damira Hajduka i Alemku Lisinski za članove Vijeća za elektroničke medije. S obzirom da ispunjava ove sve uvjete i kvalificirani su za obavljanje poslova koje u svom resoru ima Vijeća za elektroničke medije.
Hvala. Jasen Mesić, replika.
Hvala lijepa uvažena potpredsjednice. Uvaženi zamjeniče ministrice. Ovo je jedan u nizu izmjena i dopuna zakona koji se tiču medija. Nama je već dosadno u ovom Hrvatskom saboru upozoravati na najavljenu medijsku strategiju koja evo već 2,5 godine nije ugledala svjetlo dana, bez obzira što je Ministarstvo kulture doduše prije toga nije bilo formiralo Odjel za medije, zaposlilo ljude i prije jedno tri mjeseca smo mogli vidjeti izjavu voditelja tog odjela koji je rekao da će medijska strategija biti u proceduri sljedeći tjedan odnosno u javnoj raspravi. Raspravljati stalno po pitanjima imenovanja u bilo koji način, a da nemamo te medijske strategije postaje već zamorno. I onda svaki put nemamo ovdje osobe koje su za to odgovorni, prije svega mislim na ministricu, nakon toga na gospodina Živkovića koji vodi taj odjel i nikako ne možemo dobiti odgovor šta će s time biti. To već stvarno nema nikakvog smisla. Gotovo treća godina to je moja replika. Sve je ovo lijepo što ste vi rekli odluku o razrješenje, vezano za razrješenje, međutim pitanje je naravno razmišljali se o medijskoj strategiji?
Znate da to nije bila replika ali ste iskoristili taj institut. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a govorit će Sunčana Glavak i kolega Jasen Mesić.
Hvala lijepo gospođo predsjednice. Gospodine zamjeniče, kolegice i kolege. Nemamo čast pozdraviti ministricu. Nismo dugo ugledali ministricu kulture u Hrvatskom saboru. znamo njezin lik, povremeno se ukaže negdje na ekranu ali mislim da bi bilo dobro da i ministrica dođe pred zastupnike i objasni neke prijedloge koje dolaze iz njezinog ministarstva. Ovako gledajući ovu točku dnevnog reda preskočili smo velikim koracima nekoliko točaka jer toliko je posla u našim ministarstvima da nam ministri nikako ne stignu doći ovdje na vrijeme, a valjda će nam se pridružiti nešto malo kasnije. Ovako gledajući čini se da u ovoj situaciji kada Hrvatska ima preko 300 tisuća nezaposlenih, kada je gotovo 50% mladih nezaposleno u RH od najvećeg značaja u ovom trenutku čini se je imenovanje dvoje članova Vijeća za elektroničke medije je vladajući inzistiraju da se o ovoj točci raspravlja unatoč činjenici ponovo da matično radno tijelo Odbor za medije o ovim prijedlozima uopće nije raspravljao. Na taj način pitamo se ponovo, dakle članak 54. u našem novo oblikovanom Poslovniku kaže da je radno tijelo Sabor obvezno o svojim mišljenjima, stajalištima, primjedbama i prijedlozima izvijestiti Sabor. Radno tijelo je u ovom slučaju matični odbor, Odbor za medije i mi dakle kršimo Poslovnik o radu Hrvatskog sabora, namećući jednostavno ovu točku dnevnog reda. Onda je najbolje da ukinemo radna tijela Hrvatskoga sabora, da ukinemo mjesto predsjednika koji za to dobiva još veću plaću ili mjesto potpredsjednika koji za to dobiva 1700 ili nešto kuna i da ne zamaramo državni proračun još sa tim naknadama. Kolegice i kolege ovako inzistiranje nije dobro i ponavlja se s vremena na vrijeme. Pa kada nismo imali prigode o predloženim članovima raspravljati na odboru raspravljamo se na početak priče o forsiranju izbora članova vijeća, upravo članova Vijeća za elektroničke medije iz 2012. godine. Naime, ponovo upozoravamo što smo činili i tada 2012. godine da je jedna od članica vijeća bila u sukobu interesa i da je unatoč tomu vladajuća većina potvrdila njezino imenovanje u vijeće. Da smo bili u pravu, da nismo to govorili iz dnevno političkih razloga dokazuje i rješenje Povjerenstva za sprječavanje sukoba interesa koje je 21. veljače donijelo odluku kojom se pokreće postupak za odlučivanje o sukobu interesa protiv obnašateljice dužnosti Gordane Simonović, članice Vijeća za elektroničke medije i članice Upravnog vijeća Hrvatske izvještajne novinske agencije jer je povjerenstvo zaključilo da iz istovremenog obnašanja navedenih dužnosti proizlazi da prima plaću za obnašanje dužnosti članice Vijeća za elektroničke medije i to ne malu plaću, između 13 i 14 tisuća kuna i naknade za članstvo u Upravnom vijeću HINA-e. Kolegice i kolege u veljači povjerenstvo je naložilo da se u roku od 15 dana riješi ova situacija. Do danas ova situacija nije riješena. Unatoč odluci povjerenstva resorno ministarstvo, vijeće ili Upravno vijeće HINA-e i u konačnici Vlada ne mari za ovu odluku i jednostavno ne poštuje zakon. I umjesto da se razriješi situacija oko članice vijeća koja je potvrđena i u sukobu interesa Vlada nam predlaže dva nova člana a ova članica vijeća ostaje i dalje na dvije funkcije. Prema nekim informacijama navodno je gospođi Upravo vijeće HINA-e zamrznulo isplatu naknade, jer dakle ona je zaposlena u vijeću i prima naknadu u Upravnom vijeću HINA-e. Ja bih molila da nam gospoda iz ministarstva kažu zašto od veljače nitko iz ministarstva ne reagira na ovakvu situaciju. Zašto se to gospodo ne riješi? Dakle nije sporno što je dvojici članova vijeća istekao mandat, sporno je da se na plaću od 14 tisuća kuna hitno mora imenovati dvoje novih ljudi za koje na osnovu životopisa moramo zaključiti da su najbolji ili vjerojatno najpodobniji i smjestiti ih u vrlo važno medijsko regulatorno tijelo. Nemamo pravu informaciju, možda ćemo je imati jer podsjećam nismo imali koga i gdje pitati jer odbor o tome nije raspravljao jesu li uopće i drugi kandidati imali prigode možda u Ministarstvu kulture pred ovim slavnim odjelom za medijsku strategiju koja ne postoji ili gospodinom Živkovićem iznijeti svoje kvalifikacije koje imaju u životopisu i zašto su se oni kandidirali, dakle o tome uopće nemamo informacije ili se samo na osnovu, dogovora i intervencija predlažu novi članovi vijeća. Podsjećam, Vijeće za elektroničke medije kontrolira golemo medijsko tržište, kontrolira velik dio novca. Podsjećam da je riječ o novcu koji se uplaćuje u Fond za poticanje pluralizma od sredstava pristojbe za HTV koju svi mi plaćamo. Dakle, podsjećam, nije svejedno tko će sjediti u nezavisnom medijskom regulatoru i kako će obavljati svoj posao. Dakle, u vrijeme kada mi se bavimo kadroviranjem još uvijek nema medijske strategije, svaki puta nam kažu biti će, prošle godine je bilo do kraja prosinca 2013., zatim je bilo da će biti u veljači ove godine, pa da će biti u travnju a vjerojatno će to biti negdje kada istekne mandat pa će reći da nisu stigli. Prema tome, kolegice i kolege još jednom upozoravam, niti je matično radno tijelo moglo obaviti svoj dio posla koji piše u Poslovniku, niti smo imali prigode postaviti pitanja. Mi očito ovdje služimo samo da bismo nešto izglasali, da bismo nekome dali povjerenje i ne pitamo se zapravo što radimo. Još jednom podsjećam da je jedna članica vijeća u sukobu interesa i da ona ostaje članica vijeća a mi da imenujemo još dvoje novih ljudi bez obzira na eklatantan sukob interesa. Zato vas pozivam kada već nismo naišli na razumijevanje ovdje za predsjedavajućim stolom da ovu točku odradimo kako nam nalaže Poslovnik i procedura Hrvatskoga sabora, da razmislite o tome na koji način ćete glasovati jer mi u Klubu Hrvatske demokratske zajednice na ovakav način ne možemo dati potporu i ne možemo pristati na to da u ovom trenutku u Hrvatskoj umjesto da razgovaramo o gospodarstvu, zapošljavanju, nezaposlenosti, o svemu onome što tone, mi u 13h u Hrvatskom saboru raspravljamo samo o kadroviranju. Hvala lijepa.
Kolega Mesić, hoćete nastavit? … [[Upadica se ne razumije.]] Ali nastavak u ime kluba. … [[Upadica se ne razumije.]] Nećete u ime kluba nastavit? … [[Upadica se ne razumije.]] Jasen Mesić, replika. Izvolite.
Uvažena kolegice Glavak, dobro ste rekli da nije ova točka bila na matičnom radnom tijelu, odnosno Odboru za medije. Kaže predsjednik Sabora kad sam ga to pitao usmeno da nije bilo vremena da se sazove odbor. Ja vas podsjećam kolegice da smo prvo imali stanku od 3 tjedna ili nešto više jer nije Vlada, 4 tjedna ispravljaju me, imate pravo, jer Vlada nije bila u stanju poslat nikakve zakonske prijedloge pa praktički o ničemu nismo imali raspravljati. Onda smo sad imali stanku od 10-ak dana jer valjda nije bilo dosta zakona i sad odjedanput nema vremena da se o tome na matičnom radnom tijelu raspravi jer ukoliko sam ja upoznat predsjednik odbora je na službenom putu. Ok. Pa jel moguće da stvarno si onda postavimo pitanje pa čemu stvarno onda služe radna tijela? Ono što je užasno zanimljivo, da osim nas iz kluba HDZ-a o ovom niti jedan drugi klub nema šta za reći. Znači njih ne smeta kolegice, ni što to nije bilo raspravljeno na matičnom radnom tijelu, ni što nema medijske strategije, ni što je jedna od članica kao što ste rekli u eklatantnom sukobu interesa. A ne smeta ih što mi to prigovaramo, to još mogu razumjeti jer nikad za nas kao opoziciju nisu pokazivali određeno razumijevanje, ali neka pogledaju izvještaj "Reportera bez granica" koji im pokazuje da Hrvatska stalno pada na ljestvici medijskih sloboda.
Odgovor na repliku, Sunčana Glavak.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolega Mesić, u pravu ste. Kolegice i kolege, zato javnost s indignacijom odbacuje bilo kakvu ulogu Hrvatskog sabora. Pa zar vi ne vidite kako nas ljudi percipiraju? Pa zar se Sabor zbog ovakvog načina rada nije doveo u situaciju da vam je neugodno reći da ste vi saborski zastupnik? Pa zar to nije sramota? Ja mislim da je to sramota. I opet će reći idućeg tjedna mi idemo na godišnji odmor. Prema ovome što je predloženo kolega Mesiću mi nećemo ni raditi do Ustavom određenog roka, nego ćemo raditi samo do 11.-og, dakle 14. i 15. neće biti sjednice. Pa nismo tome mi iz HDZ-a krivi. … [[Upadica se ne razumije.]] Da, pa možete samo spustiti glave. Pa zar vam nije neugodno kad kažete vi ste saborski zastupnik, a ljudi kažu imate velike plaće? Pa maloprije sam rekla kolega Mesiću, dvoje članova Vijeća imat će 14 000 kuna neto plaću, o tome se radi. Kakve mi odluke donosimo? Što stoji iza toga? Oprostite, nama je s ove strane sabornice neugodno gledati ovakav način rada, nepoštivanje procedure koju samo sami donijeli. Pa zar to nije neozbiljno?
Potpredsjednik Željko Reiner, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa uvažena kolegice Glavak, vi se čudite da Vlada ne poštuje zakon. Pa šta vas to čudi? Pa mi smo jučer cijeli dan raspravljali o izvješću o izvršenju državnog proračuna i istodobno o onome što je o tom izvješću napisala revizija državna u kojem vrlo jasno piše koji su sve zakoni prekršeni, koje je sve zakone Vlada prekršila i to je tu više puta bilo spominjano. Apsolutno nitko se radi toga ne nije zacrvenio nego apsolutno nitko neće snosit nikakve posljedice. Dapače, vjerojatno sutra će se poslušno dići ruke upravo za to izvješće. Prema tome, zašto se čudite da se ne poštuje zakon niti u ovom slučaju? Pa to je uobičajeni način funkcioniranja ove Vlade. Hvala lijepo.
Molim vas malo mira, a replike ipak usmjerite na replike koje su u skladu sa Poslovnikom. Odgovor na repliku, Sunčana Glavak.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa uvaženi akademiče Reiner, nekako znate ipak mislim da, ne da se čudim nego da mi je neugodno. I točno, u pravu ste, nitko neće snositi posljedice zbog svega što je rekla Državna revizija, jednako tako kao što nitko ne snosi posljedice za čitav niz dužnosnika SDP-a koji su se od početka obnašanja mandata našli u sukobu interesa. Pa eto i resorna ministrica, pa podsjetit ću ministar Jakovina, pa zatim glavni ravnatelj, pa da ne kažem čitav niz dužnosnika. I što je na to odgovorio premijer? Pa zakon možda baš nije dobar, ali mi imamo tu mogućnost da ga promijenimo. Kolega Reiner, to vam je odgovor na sve to. Ili možda da za onu "a i meni pukla cijev" da neki humanitarni telefon organiziramo 060, samo nam još to nedostaje.
Jučer sam komentirala takve izjave i način rasprave i mislim da to nije razina na kojoj treba u sabornici raspravljati. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Kolega Jasen Mesić, izvolite.
zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Neću se ispričavati, nema razloga. Vijeće za elektroničke medije je sukladno Zakonu o medijima i sukladno Zakonu o elektroničkim medijima osnovano kao nezavisni regulator, dakle regulator koji bi trebao pratiti sve što se dešava na medijskoj sceni, uključujući HRT, uključujući lokalne radio i televizijske stanice i uključujući sve ono što se emitira putem radio difuzije u eter. Ako je taj regulator formiran kao nezavisni, o čemu smo govorili kad je izabirana nova predsjednica tog Vijeća, kad je gospodin Ljevak podnio ostavku. Ako je njegova glavna funkcija da bude nezavisan, onda je Ministarstvo kulture trebalo raspisati novi natječaj za sve članove jer regulator se ne ponaša nezavisno. Ne ponaša se nezavisno i to možete vidjeti iz izvješća Nadzornog odbora i Programskog vijeća Hrvatske radiotelevizije, gdje Programsko vijeće, a to izvješće smo jednoglasno prihvatili kolegice i kolege piše da Hrvatska radiotelevizija nije ispunila sve programske obaveze koje je potpisala sa ugovorom Vlade Republike Hrvatske, a to je osnovica za naplatu pretplate. Ako nije ispunila onda nezavisni regulator na to treba ukazati i intervenirati, a nije. A ako je i dalje to nezavisni regulator onda bi svih 25 prijavljenih koje smo čuli na ovaj natječaj trebalo biti pozvano na razgovor, da se čuju njihovi stavovi koji su po njima glavni mišljenje i glavni problemi koji se na tom području u Republici Hrvatskoj pojavljuju. A ono što bih ja osobno očekivao od tog nezavisnog regulatora da da određene inpute pa vezano i za potencijalnu medijsku strategiju, pa vezano i za izradu novog zakonodavstva. Od toga ni riječi kolegice i kolege. Znate zašto? Zato što se Vijeće aktualno najviše bavi time na koji način podijeliti preko 30 milijuna kuna koji dolaze iz tzv. fonda za pluralizam medija i zapravo su dio pretplate koji prikuplja Hrvatska radiotelevizija. Ta sredstva se dijele dijelom na lokalne televizijske stanice, dijelom na lokalne radiostanice i funkcija tih sredstava je da potakne pluralizam u medijskom prostoru. Pored toga u zadnjim izmjenama Zakona o elektroničkim medijima pojavila se jedna sintagma koja nigdje drugdje u Europi ne postoji, a to je financiranje tzv. neprofitnih medija koji se uzgred budi rečeno paralelno financiraju sa još jedne stavke koja se zove financiranje neprofitnih medija iz stavke ministarstva, proračunske stavke Ministarstva kulture. I onda nam jučer dođe novi ministar financija i kaže kak se sve radi na gospodarskom oporavku, kako se pazi na to da se novci ne razbacuju, kako se nastoji doskočiti nezaposlenosti, kako se uvode brojne mjere kako da se to popravi a istovremeno se tjera u propast lokalne i radio i televizijske postaje koje zapošljavaju gotovo 3000 ljudi tako da im istovremeno iz državnog budžeta financirate medije čija je jedina obveza da budu neprofitni. Dakle, uopće nije bitno kvaliteta sadržaja, to nigdje ne piše. Piše samo obveza da budu neprofitni. I onda nezavisni regulator naravno da nema nikakvu drugu ambiciju da se bavi bilo čim drugim, nego da kad prikupi programe od svih tih medija da jednostavno te novce razdijeli istovremeno ne radeći svoj osobni posao regulatora na medijskom tržištu. Kolegice i kolege, kao što sam rekao u uvodnoj napomeni bilo bi dobro da smo mogli svi o ovome raspravljati na matičnom odboru kao što je to rekla kolegica Glavak. Ovo je preozbiljna stvar. Ne moramo stvarno to svoditi stvarno na raspravu pozicije i opozicije. Pogledajte izvještaje reportera bez granica koji vam na to jasno ukazuju i to crno na bijelo. Svaki put nam se ponavlja ispočetka ovakva situacija di Ministarstvo kulture stavi nekoga, predloži ga, može on biti manje dobar, više dobar. Ali je činjenica da nezavisni regulator na ovaj način dobro ne obavlja svoj posao. Isto je tako činjenica da ne znamo za što će se predloženi članovi Vijeća za elektroničke medije zalagati, da li će podržavati ovakav medijski sustav u Republici Hrvatskoj. Da li će stvarno kao nezavisni regulator šutiti i dalje kad se ovo sve desi i da li će inzistirati na tome da se sredstva za pluralizam medija prebacuju nekome tko je glavna funkcija da bude neprofitan. Istovremeno, svi govorimo da je izgubljeno više stotina novinarskih radnih mjesta posljednjih godina, više stotina radnih mjesta. I dakle, stvaramo umjetnu konkurenciju na onim pravcima gdje se ta radna mjesta mogu osposobiti. To u budućnosti ne vodi nigdje. A gdje vodi budućnost elektroničkih medija i zato sam u uvodnom istupu i spomenuo i pozvao na konačno prezentiranje medijske strategije vam mogu reći u ime kluba. Hvala lijepa.
Damir Tomić, replika.
Hvala lijepo potpredsjednice. Evo kolega Mesiću, stalno spominjete nekakve medijske strategije. Mene zanima koja je strategija medijska HDZ-a. Dat ću vam primjer. Moj je dojam da je vaša strategija kupovanje sredstvima sumnjivog porijekla lokalne postaje. Dat ću vam primjer u Đakovu. Do sada HDZ kontrolira radijsku postaju radio Đakovo. Sad su isti ti ljudi kupili drugi medij i novi radio. Stečajni upravitelj, predsjednik gradskog vijeća iz HDZ-a gle čuda. Ni jednu vijest bilo koje druge političke opcije ne možemo probiti na ta dva medija. I to je strategija razvoja medijskog prostora Republike Hrvatske.
Odgovor na repliku, Jasen Mesić.
Naša medijska strategija je bila prezentirana 2011. godine u šest zakona koji su svi u ovom Saboru prihvaćeni jednoglasno. Izmjene i dopune Zakona o medijima jednoglasno, izmjene i dopune Zakona o elektroničkim medijima jednoglasno, izmjene Zakona o HINA-i, izmjene Zakona o HRT-u, Zakon o HRT-u donesen u Hrvatskom saboru za vrijeme HDZ-a jednoglasno kolega na bazi političkog konsenzusa. To je naša medijska strategija. A vi kupujete ne lokalne radio i tv postaje, vaša strategija je novcem pretplatnika kupovanje HRT-a i korištenja ga za svoje stranačke funkcije. To je vaša medijska strategija. A medijsku strategiju nismo spominjali mi nego aktualna Vlada i aktualno ministarstvo koje ga nije u stanju izbaciti 2,5 godine. Jesmo se razumjeli?
Sunčana Glavak, replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolega Mesiću točno ste rekli, samo ćemo potkrijepiti to dokazima da se za ravnatelja Programa HRT-a između ostalog javio glavni medijski savjetnik eto i našeg predsjednika Sabora. Dakle, pa onda vidimo o čemu mi sad tu govorimo. Međutim, nešto drugo sam vam željela replicirati, prošle godine, odnosno na početku ove godine ugašeno je nekoliko televizijskih postaja, ugašene su radijske postaje, a podsjetit ću vas samo kakvu smo diskriminaciju napravili prigodom smanjivanja PDV-a. Naime, prije koji tjedan osnovana je, mada nije vezano uz elektronički sektor, udruga tiskanih medija, dakle tjednih nakladnika lokalnih medija koji vjerojatno to kolegice i kolege niste znali ako u jednoj ruci drži neki dnevni list, neću ga sad imenovat bilo koji, znate svi o čemu govorim, tada ne mora imati fiskalnu blagajnu, a ako u jednoj ruci drži samo primjerice list "Međimurje" i "Međimurske novine" ili "Varaždinske vijesti" mora imat fiskalnu blagajnu. Dakle, upozoravali smo na to, to je nonsens koji se dozvolio kada smo izglasavali takav način financiranja. Dakle, očita je diskriminacija u medijskom sektoru, a svi se vraćamo na lokalne medije i svi ih jako hvalimo i prigrlimo, primjerice kada je riječ o lokalnim izborima. Nemojmo se zavaravati svi to čine, međutim kada njima treba pomoći nitko nije tako glasan.
Odgovor na repliku, Jasen Mesić.
Vi ovo vjerojatno replicirate jer ste bili prisutni tijekom sastanaka i … [[Govornik se ne razumije.]] kad su oni upozoravali na tu situaciju. Ja ću vas podsjetiti oni su dolazili i na naš Odbor za medije, saborski Odbor za medije, upozoriti, oni su govorili o tome naravno onda kad je bilo sjednica Odbora za medije i govorili su o tome, nastojali su na to upozoriti. Jasno su rekli kog smatraju odgovornima i jasno su rekli da se iz Fonda za pluralizam medija financira nešto drugo, međutim nikakvog odjeka tome nije bilo. Naravno da već dugo povijest ne pamti da netko direktno sa političke pozicije se javlja na nekakva urednička mjesta ili na vodeća mjesta na HRT-u, naravno da je to nova degradacija. I to je valjda dio i određenih medijskih strategija koje nama nisu bile bliske. Vi znate, radili ste isto u tom ministarstvu. Ono za što ja apostrofiram medijsku strategiju ne samo zbog toga da bi nekog prozivao, provocirao ili nešto drugo, nego da zapravo rasprava o toj strategiji otvori platformu da se oko nekih stvari dogovorimo kao što smo se dogovorili o Zakonu o HRT-u 2010. godine pa da makar bude donesen na bazi političkog konsenzusa ako već ne uključuje i kulturne institucije odnosno institucije u kulturi koje su trebale biti uključene u formiranje Programskog vijeća. Ali mi je potpuno nelogično da danas kad raspravljamo o Vijeću za elektroničke medije istovremeno ne uzmete u obzir kolegice i kolege ono za što ste glasovali kad ste glasovali o Izvješću Programskog vijeća HRT-a, gdje vam jasno piše da HRT kojeg treba kontrolirati ovaj nezavisni regulator nije do kraja ispunio svoju programsku funkciju proizvodnje domaćeg dramskog audiovizualnog sadržaja. I nikom ništa.
I sada izvolite 5 minuta završno u ime kluba, kolega Jasen Mesić.
Hvala vam lijepa gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege. Ono što sam mislio kad sam spomenuo medijsku strategiju i ono što smo mislili kada smo željeli vidjeti ono što pojedini kandidati predlažu prilikom svoje nominacije, a to bi bilo vrlo pametno da su na neki način predložili svoju viziju ne program jer se naravno moraju držati zakonskih okvira ali svoju viziju mislim da bi trebalo biti ubuduće presudno za imenovanje članova Vijeća za elektroničke medije. Zašto to govorim? Zato što ta razmišljanja, plus najavljena medijska strategija koja se evo proizvodi 2,5 godine, plus naša javna rasprava u hrvatskom društvu mora biti platforma za izradu novog Zakona o elektroničkim medijima. Činjenica je da taj zakon treba obnoviti. Da vrijeme ide, da tehnologije napreduju, da se stvari u digitalnom svijetu mijenjaju, da se javljaju potpuno novi provideri audiovizualnih usluga, da se javljaju televizije na zahtjev, da se javljaju kabelski, internetski kanali. Da telekomovi iz cijelog svijeta ulaze u prostor digitalne distribucije informacija o čemu Hrvatska nema legislativu jer nam Ministarstvo kulture već 2,5 godine šalje izmjene i dopune medijskih zakona. 2,5 godine izmjena i dopuna medijskih zakona koji u 90% slučajeva imaju za cilj kako promijeniti postojeću ekipu koja vodi instituciju, podsjetit ću vas na Zakon o HRT-u, i kako namjestiti političke poslušnike. Umjesto da u ovom Saboru na temelju predložene strategije i na temelju predloženih prijedloga ljudi koji trebaju ući u Vijeće za elektroničke medije raspravljamo upravo o tome jer vrlo brzo nećemo imati nikakvu medijsku nacionalnu samostalnost jer će jednostavno HRT na ovaj način postat potpuno nerelevantan. U svijetu se vode velike rasprave između Europske unije i Sjedinjenih Američkih Država upravo na tu temu. Zaštita distribucije informacije i audiovizualnih sadržaja, to je jedna od glavnih tema pregovora i ta dva velika gospodarska nazovimo ih bloka. Mi u Hrvatskoj, u matičnom ministarstvu, u Vladi pa posljedično time i u Saboru spavamo ko da se u tom prostoru ne dešava. A to je pitanje budućnosti i Vijeće za elektroničke medije elektroničkih medija. Zato što odjedanput kada vam se telekomunikacijske kuće, kada se veliki Internet provajderi uključe u tržište elektroničkih medija bi ste te sekunde ostali sa sadržajem koje nikog ne zanima. Jedan takav udar se desio kad su se pojavile komercijalne televizije koje smo na temelju pretplate i pretplatničkog novca građana Republike Hrvatske uspjeli zaustaviti i očuvati nacionalne elektroničke medije, i lokalne medije, ajde još valjda za neko vrijeme na lokalnoj razini. Ako se i kroz najavljenu medijsku strategiju koja to treba tretirati, kroz najavljene promjene Zakona o elektroničkim medijima svi skupa ne budemo suočili sa ovim problemom, onda smo u velikim problemima. O tome trebamo razgovarati i zato uporno inzistiramo na medijskom strategiji i na širokoj raspravi na matičnom odboru. Jel ako danas toga niste svjesni kolegice i kolege bit ćete za 2, 3 godine itekako. Od danas je o tome u Europi vode velike rasprave i mnogi ljudi u mnogim državama koji se bave tom stručnom materijom itekako ozbiljno traže izlaz iz ovoga stanja jer se nalazite u situaciji gdje vam se konfrontiraju nacionalni interesi da imaju svoj distributivni kanal informacija sa velikim tržištem, sa velikim novcem i sa velikom mogućnošću zloupotrebe. To je ono što nam svakom od nas mora biti na pameti kad biramo i nove članove Vijeća za elektroničke medije koji bi o tome trebali znati pun više od nas. Nisam baš siguran da je to tako. Hvala vam lijepa.
Hvala. Povreda Poslovnika potpredsjednik Željko Reiner.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa iako je to bilo više puta ovdje rečeno da ne prođe tek tako budući da je oporba u jednoj anergiji svjesna da apsolutno ne može ništa jer će uvijek bit nadglasana, a pozicija nažalost u stanju u kakvom je pa će uvijek dići ruke za to. Ja moram skrenut pozornost na činjenicu da se odlučivanjem o ovome krši članak 179. Poslovnika koji jasno kaže da treba prije rasprave na sjednici Sabora raspraviti to na sjednici radnog tijela, a onda to tek može doći na sjednicu Saboru. To je jasno, piše za sve akte, tu se odnosi i na zakon, s obzirom da se ostali akti ionako u cijeloj toj glavi ne spominju, naravno da se odnosi na sve akte jer u protivnom bi niz akata ne bi uopće trebao biti raspravljen na matičnim tijelima niti na odborima. Hvala lijepo.
Ovdje se radi o prijedlozima, kadrovskim prijedlozima koje upućuje Vlada, dakle nisu u tom smislu akti, odluke o imenovanju koje predlaže Vlada. Zaključujem raspravu. O prijedlogu odluke ćemo raspravljati kasnije.
Prijedlog odluke o razrješenju dijela članova Vijeća za elektroničke medije. Prijedlog odluke o imenovanju dijela članova Vijeća za elektroničke medije. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje prijedlog odluke o razrješenju. Molim da se izjasnite tko je za predloženu odluku? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 83 glasa za, 4 glasa protiv i 22 suzdržana glasa, donesena odluka o razrješenju dijela članova Vijeća za elektroničke medije, u tekstu kako ga je predložila predlagateljica. Dajem na glasovanje prijedlog odluke o imenovanju. Molim da se izjasnimo tko je za? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, s 83 glasa za, 4 glasa protiv i 22 suzdržana glasa, donesena odluka o imenovanju dijela članova Vijeća za elektroničke medije, u tekstu kako ga je predložila predlagateljica.
A prije stanke ćemo još samo odraditi: - Prijedlog odluke o imenovanju zamjenice pravobraniteljice za djecu. Predlagateljica odluke je pravobraniteljica za djecu na temelju članka 4. stavka 2. Zakona o pravobranitelju za djecu. Prijedlog akta ste primili. Raspravu su proveli Odbor za obitelj, mlade i sport. Izvješće ste primili na sjednici. Odluku će obrazložiti pravobraniteljica za djecu gospođa Ivana Milas Klarić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice, poštovani zastupnici. Pa evo zahvaljujem prije svega što ste mi dozvolili da ova točka dnevnog reda uđe prije sjednice, jer imamo dosta posla pa da to ne ostavljamo za popodne. Nakon provedenog natječaja javilo se 5 kandidata i ja sam našla da gospođa magistrica Maja Gabelica Šupljika najbolje u svim aspektima ispunjava zahtjeve propisane zakonom ali i one moje osobne o tome tko treba biti moja zamjenica, odnosno zamjenik. Ja vas da tako kažem podacima iz bogate biografije i bogate bibliografije neću zamarati, to su materijali koje ste dobili i koje ste sasvim sigurno pročitali. Više i povrh toga želim reći da gospođa Gabelica Šupljika radi u Uredu pravobraniteljice, dakle sa moje dvije prethodnice proteklih 10 godina od samog osnivanja institucije pravobraniteljice za djecu. Radi to sjajno, ona je osoba koja meni osigurava kontinuitet na čemu ja inzistiram. Gospođa Gabelica Šupljika je više od onoga što vi možete pročitati u onome što ste dobili na papiru, sjajan timski, ja bi vas malo molila za mir, molim vas, ja se ne mogu nadglasavati sa vama, a ne mogu vas nadglasavat. … [[Upadica se ne čuje.]]
Molim vas. … [[Upadica se ne čuje.]] Tko ne želi slušati, molim vas kolega Šuker, tko ne želi slušati neka izađe iz dvorane. Izvolite nastavit.
Zahvaljujem. Ja vas molim za mir, ja se ispričavam, ja nemam dovoljno jaki glas da mogu nadglasavati cijelu dvoranu. Hvala vam lijepa. Mislim da gospođa Gabelica Šupljika naime ovdje je danas riječ o mom prijedlogu za izbor zamjenice zaslužila… … [[Upadica se ne čuje.]]
Molim vas. Molim vas. Izvolite nastaviti. Jeste završili? [[Upadica: Ne znam da smo nas dvoje na ti.]] Oprostite, vi ovdje obrazlažete prijedlog, ne možete voditi polemiku sa zastupnicima koji su u klupi.
Hvala vam lijepa. Ja pokušavam obrazložiti prijedlog. Gospođa Gabelica Šupljika po mom sudu ispunjava sve formalne uvjete za moju zamjenicu, ja je iz toga u tom smislu predlažem. Ona ne samo da ispunjava formalne uvjete, ona ispunjava i sve ljudske uvjete i zbog toga je ja i biram. Ona je osoba koja u uredu radi 10 godina, od samog osnivanja, ona je osoba koja je u jednom periodu kada je institut pravobraniteljice za djecu ostao bez pravobraniteljice zapravo vodila taj ured, ona je osoba u koju sam ja u ova 3 mjeseca od svog imenovanja stekla potpuno povjerenje i zbog toga je zapravo preporučam. Ja doista vjerujem da obzirom na činjenicu da smo svi skloni punim srcem podržati maksimalno zaštitu prava djece u RH, a obzirom na činjenicu da sam ja pravobraniteljica za djecu da ćete vi također svim srce podržati moj izbor za moju zamjenicu. Hvala vam najljepša.
S obzirom da je sada poodmaklo vrijeme, a da imamo, da su se u međuvremenu prijavili i za raspravu, a da su u tijeku odbori i da me nema tko zamijeniti, nakon pauze povreda Poslovnika, kolega Šuker i replika kolega Reiner. Izvolite onda povredu Poslovnika.
Gledajte, gospođo potpredsjednice, ja znam da je ova Vlada imenovala puno tzv. samozvanih zvijezda na određene funkcije, međutim elementarna pristojnost nalaže da kad dođete u nečiju kuću da se ponašate sukladno pravilima te kuće. Pa tako i gospođa pravobraniteljica samo da je spustila za 10 centimetara ove mikrofone, govorila bi dovoljno glasno da je zastupnici čuju, ali uzet si pravo da drži lekcije ovdje, a da nije niti pogledala Poslovnik o radu ovog Visokog doma, naprosto na to nema pravo. Ona ima pravo na svoje osobno izražavanje, valjda je 50 puta rekla u svom obrazloženju ja, ja pa ja. Ona to ja, ja pa ja može imati i nitko to joj ne brani, ali kad dođe u ovaj Visoki dom onda se mora ponašati prema pravilima ovog Visokog doma, za razliku od nje, nas su izabrali, zastupnike, hrvatski građani, a vas je imenovala samo jedna politička … na pomalo čudan način.
Niste se pozvali na odredbu Poslovnika, ali ja sam gospođu i upozorila da ne može voditi polemiku sa zastupnicima prema tome nije trebala povreda Poslovnika. Kolega Reiner izvolite repliku.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa ne želeći komentirati način na koji je bio sad prezentiran, to moram samo reći nešto. Uvažena gospođa nije shvatila odnos Sabora i onih koje ona predstavlja očito i koji su je instalirali jer je rekla, ja ju biram. Ovdje to mora učiniti ovaj Sabor jer u protivnom ne bismo uopće ovdje sada ni sjedili ni o tom raspravljali. Prema tome ili ovaj Sabor nekoga bira, a to što netko, budući da je dio nekakve vlasti i vlast ga je imenovala, misli da samim time može birati ili ne birati nekoga, to je naravno privatno mišljenje, međutim još uvijek smo u parlamentarnoj demokraciji, makar se nažalost u ovom Saboru često čini da nismo. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu, zapravo žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne želi. Otvaram raspravu, a prva će biti na redu u ime kluba HDZ-a, kolegica Martina Banić. Određujem stanku do 15 sati. STANKA U 13,36 SATI.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,00 SATI]] Nastavljamo sa radom kolegice i kolege. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a, govorit će poštovana Martina Banić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospođo pravobraniteljice za djecu, kolegice i kolege, reći ću svega nekoliko rečenica o ovoj temi i imenovanju zamjenice pravobraniteljice za djecu, ali mislim da je dobro da se podsjetimo malo na Zakon o pravobraniteljici za djecu i na obaveze koje iz njega proizlaze obzirom na završetak i način završetka rasprave kakav smo imali danas prije podne. Zadaća pravobraniteljice za djecu je štititi, pratiti i promicati prava i interese djece na temelju Ustava RH. Pravobraniteljica za djecu djeluje neovisno i samostalno, držeći se pravičnosti i morala. Također, u zakonu stoji da pravobraniteljica ima dva zamjenika koji su također državni dužnosnici čiji mandat traje 8 godina, a ne smiju biti članovi niti jedne političke stranke. Zamjenicu, odnosno zamjenike pravobraniteljice bira Hrvatski sabor na prijedlog pravobraniteljice za djecu. U Hrvatskoj od 2003. godine postoji Ured pravobraniteljice za djecu, a u proteklih 10 godina učinjeno je puno aktivnosti u smjeru zaštite dječjih prava. U današnje vrijeme svakodnevno smo svjedoci ugroze dječjih prava, društvene prilike u kojima živimo, sve veća nezaposlenost, sve veće i češće siromaštvo samo su neki od čimbenika koji pogađaju i koji utječu na djecu. Svjesni smo i činjenice da se iz godine u godinu rađa sve manje djece, a da se sve više brakova raspada. Prema podacima Državnog zavoda za statistiku u 2013. godini rođeno je manje od 40 tisuća djece, u povijesti Hrvatske prvi puta se takva situacija dogodila 2003. godine i evo danas se ponovo događa takva situacija. U prošloj godini raskinuto je gotovo 6 tisuća brakova, a sklopljeno ih je samo nešto više od 19 tisuća. Sve te činjenice koje sam iznijela ne idu u prilog djeci. Kršenja dječjih prava su sve češća, na svakom koraku, u svakom segmentu možemo naići na kršenja njihovih prava počevši od zdravstva, preko škole, odgoja i obrazovanja, sve do nasilja koje se događa svugdje, u kući, na ulici, u školi i na internetu. Upravo zato nužno je jačati svijest u ulozi dječjih prava. Tu je velika odgovornost i zadaća pravobraniteljice i njezine zamjenice. Neki kažu, pa da, djeca imaju previše prava. Ja se s tim ne mogu složiti jer djeca se rađaju s pravima, a treba ih naučiti koja su njihova prava i kako ih pravilno upotrijebiti. Problemi koje sam navela, a koje su svakodnevno sve veći sve više pogađaju najslabije u društvu, to su djeca. Upravo ti problemi otvaraju prostor jačeg djelovanja Ureda pravobraniteljice. Novi problemi kao što je problem nasilja na internetu uz postojeće stavljaju veliki izazov pred Ured pravobraniteljice. Zato je nužan i važan veći angažman i pravobraniteljice i njezinih zamjenika i zamjenice, ali i društva u cjelini. Prije nekoliko tjedana, prije točno 3 tjedna, ja mislim, ovdje smo raspravljali o izvješću pravobraniteljice za djecu za 2013. i tada smo govorili o problemima s kojima se djeca susreću. Posebno smo apostrofirali problem siromaštva. I izvješća smo iščitali da je u 2013. godini otvoreno gotovo 2700 novih predmeta. Međutim, da ne ponavljam ono što sam rekla prije 3 tjedna i ono o čemu smo ovdje razgovarali, ja ću zaključiti. Djeca su izložena raznim oblicima povrede svojih prava, još uvijek nije dosegnuta razina i učinkovita zaštita djece od nasilja na svim mjestima i u svim oblicima, zato tu vidim ulogu pravobraniteljice i njezine zamjenice kao jednu od najvažnijih uloga u današnje vrijeme jer skrbiti za najranjivije, a na neki način i najugroženije velika je odgovornost, a s druge strane velika su očekivanja od sviju nas.
Imamo jednu repliku prijavljenu. Poštovana kolegica Đurđica Sumrak.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena kolegice, vidim da ste jedini ispred kluba raspravljali. Zaista, govorili ste o potrebi pravobraniteljstva za djecu i ulozi. Ja bih, rekli ste da je najizloženija skupina, zaista jesu djeca najizloženija skupina i prošli puta smo naglasili, a ja ću još jednom. Radi se o nizu zakona, pa ovaj čas se radi o Obiteljskom zakonu gdje mislim da je pravobraniteljica, a vjerojatno će se pravobraniteljstvo odrediti, vezano je uz dječje odvjetnike, uz posebne sudove koji će se baviti mladima i djecom, naravno edukacijama, ukazali smo na problem alkoholiziranih roditelja koji podižu svoju djecu iz dječjih vrtića i na koji način to spriječiti. Ja bih još pokazala zadnji slučaj jedan, a to su reklame u kojima se koriste djeca, odnosno mladi. Posebice mogu reći, nisam čula pravobraniteljicu da li će se ona na to očitovati, radi se o reklami jednog teleoperatera gdje je očigledno su iskoristili mlade ljude kako bi na neki način nagrdili, odnosno ponizili stariju populaciju i tu se može izvući pouka što se s tim želi. A ono, još nešto, u medijima, ja sam već upozoravala kolegice na to i ne znam koliko to ozbiljno može shvatiti pravobraniteljica ili njezina zamjenica, jest u javnom obraćanju djeci od jutarnjeg programa vrlo često, obzirom da se rano dižem gledam jutarnji program i ako se radi o djeci koja su negdje vani i dolazi voditeljica koja je eto mlada i onda ih uporno naziva klinci. Klinci ovo, klinci ono. Naprosto to više nije podnošljivo za slušanje [[Upadica Stazić: Vrijeme je isteklo.]] jer naziv nisu klinci, to su djeca. I bez obzira što recimo odgajateljica koja je s tom djecom govori o djevojčicama [[Upadica Stazić: Kolegice Sumrak, upozorio sam vas, vrijeme je isteklo.]] Da, evo završit ću [[Upadica Stazić: I za vas vrijeme pravila kao i za sve.]] Znam. Pa nadam se da će se to ispraviti. Hvala vam lijepo.
Na repliku odgovara poštovana Martina Banić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegice Sumrak slažem se sa onim što ste rekli, djeca jesu i najizloženiji i najugroženiji na koji god način pogledamo. Ako gledamo u reklami o kojima ste vi govorili, ako gledamo jutarnji program na televiziji, ako gledamo popodnevni, večernji, svejedno. Ako i gledamo primjerice evo ja zadnjih dana to gledam Internet stranice lokalne uprave i samouprave naše gradove, kao što vi kažete da djecu nazivaju klinci u emisijama, recimo tako se vrlo često na stranicama gradova može vidjeti naziv djeca sa posebnim potrebama. Mi smo ovdje jako puno u Saboru govorili da nema niti djece niti osoba sa posebnim potrebama nego su to osobe i djeca sa poteškoćama u razvoju. Prema tome, takve stvari nažalost se događaju i vjerojatno će se događati još puno puta. Tu je sigurno uloga i pravobraniteljice za djecu i cijelog njenog ureda da se upozorava i da se ukazuje na takve probleme. Ono što ste još dobro spomenuli to je problem alkoholiziranih roditelja. Ovdje smo u Saboru pričali i o problemu alkoholizirane djece koje je sve više na ulicama pogotovo vikendom. To je također jedan prostor u kojem bi trebalo još više raditi i pokušati učiniti što je više moguće.
Završne minute ove rasprave pripadaju pravobraniteljici za djecu Ivani Milas Klarić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani zastupnici. Ja zapravo želim samo ponoviti da ostajem pri svemu onom što ste dobili u pisanom obliku. I moram reći zapravo još jednu stvar, zahvaljujem svojoj prethodnici gospođi Mili Jelavić, ranijoj pravobraniteljici koja je zapravo napravila sjajan posao. Za zamjenicu je imala gospođu magistru Maju Gabelicu Šupljiku koja je sjajno svoj posao radila 8 odnosno 10 godina otkada je došla u ured. Gospođa Gabelica Šupljika ne samo da je ako to smijem tako reći ispunila sva moja očekivanja, ona ih je nadmašila u svakom smislu. Ja doista mislim da ćete me vi gotovo jednoglasno podržati u tome da u istoj ekipi nastavim sjajno raditi svoj posao. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu o ovoj točki dnevnog reda.
Prijedlog odluke o imenovanju zamjenice pravobraniteljice za djecu. Rasprava o prijedlogu je zaključena. Dajem na glasovanje prijedlog odluke o imenovanju zamjenice pravobraniteljice za djecu. Molim da se izjasnimo tko je za? Hvala. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Hvala. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 85 glasova za i 24 suzdržana glasa donesena odluka o imenovanju Marije Gabelice Šupljika zamjenicom pravobraniteljice za djecu. Hvala lijepo. Sad bismo prešli na davanje prisege. U skladu sa člankom 24. Zakona o pravobranitelju za djecu zamjenica pravobraniteljice kada je prozvana ustaje i izgovara riječ prisežem. Tekst prisege glasi: "Prisežem da ću se u svom radu držati Ustava i zakona, poštivati pravni poredak Republike Hrvatske i da ću svoju dužnost obavljati pravično, časno, savjesno i nepristrano, u najboljem interesu djece." Zamjenica pravobraniteljice za djecu Marija Gabelica Šupljika.
Prisežem. [[Pljesak.]]
Hvala lijepa. Čestitam. Želim da uspješno obavljate svoju dužnost u interesu djece i hrvatskog društva naravno. Hvala lijepa.
Prelazimo na iduću točku, to je – - Godišnje izvješće Hrvatske zaklade za znanost za 2013. godinu; Podnositelj izvješća je Upravni odbor Hrvatske zaklade za znanost temeljem članka 18. Zakona o Hrvatskoj zakladi za znanost. Materijal ste primili. Vlada Republike Hrvatske dostavila je mišljenje. Raspravu je proveo Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predlagatelj dati dodatno obrazloženje? Da. Želite. Predsjednik Upravnog odbora akademik Dario Vretenar, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici. U 2013. godini djelovanje Hrvatske zaklade za znanost obilježile su relativno velike promjene. Kako je sredinom 2012. godine Hrvatski sabor donio Izmjene i dopune Zakona o Hrvatskoj zakladi za znanost, u 2013. otpočela je primjena novih zakonskih odredbi. Izmjene i dopune Zakona o zakladi predvidjele su imenovanje novih članova upravnog odbora. Na konstituirajućoj sjednici upravnog odbora održane 8. svibnja 2013. za predsjednika upravnog odbora izabran je Dario Vretenar s Prirodoslovno matematičkog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu a zamjenikom predsjednika upravnog odbora imenovan je prof.dr. Dean Ajduković s Filozofskog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu. Kako bi se stvorile formalne pretpostavke za otvaranje novih natječaja te što prije osigurali preduvjeti na stavljanje na raspolaganje akademskoj zajednici sredstava za financiranje istraživanja ubrzo nakon svog konstatiranja u drugoj polovici 2013. upravni odbor pristupi je donošenju akata. Na svojoj 4. sjednici 25. srpnja donesen je Statut Hrvatske zaklade za znanost usklađen sa novim Zakonom o zakladi. Na 6. sjednici Upravni odbor zaklade donio je Akcijski plan o raspisivanja javnih poziva za podnošenje prijava za znanstvene projekte za iduću godinu. Ciljevi Akcijskog plana su pokretanje novih ciklusa natječaja za istraživačke projekte i uspostavne istraživačke projekte i osiguranje stabilnog financiranja projekata u četverogodišnjem odnosno trogodišnjem razdoblju, raspisivanje natječaja za razvoj karijera mladih istraživača, izobrazba novih doktora znanosti te uspostava cjelovitog programa razvoja karijera na poslijediplomskoj i poslijedoktorskoj razini, uspostavljanje suradnje znanstvenika suradnje znanstvenika sa javnih znanstvenih ustanova i sveučilišta sa istraživačima iz gospodarstva i poslovnog sektora. Važno je napomenuti da Zaklada podupire temeljna, primijenjena i razvojna istraživanja kao i uravnoteženu raspodjelu sredstava između znanstvenih područja i polja. Upravni odbor je na svojoj sjednici u rujnu 2013. utvrdio tekst pravilnika o izbjegavanju sukoba interesa kojim je odredio osnovna načela prepoznavanja, utvrđivanja i reguliranja sukoba interesa u postupku vrednovanja projekata. Priručnik za vrednovanje projektnih predmeta Upravni odbor Zaklade donio je u listopadu 2013. i kako bi se mogli raspisati natječaji bilo je neophodno utvrditi sve gore navedene akte te su oni prije otvaranja natječaja zajedno sa svojom natječajnom dokumentacijom te kriterijima vrednovanja bili javno dostupni na mrežnim stranicama Zaklade. Za programe Zaklade u 2013. u državnom proračunu Republike Hrvatske bilo je osigurano 40 milijuna kuna a za isto razdoblje zaklada je raspolagala programskim sredstvima u iznosu od 10 milijuna kuna što je ukupno činilo proračun za programe zaklade u 2013. godini od 50 milijuna kuna. Već 1. listopada 2013. raspisani su natječaji za programe istraživački projekti i uspostavni istraživački projekti. Cilj programa istraživački projekti usmjeren na stvaranje novih i unapređenje postojećih znanja. Programom se financiraju temeljna istraživanja koja unapređuju znanje o određenom području i koja su usmjerena na bolje razumijevanje predmeta istraživanja te primijenjena istraživanja koja su usmjerena na postignuća novih znanja i na ostvarivanje praktičkih ciljeva. Podržavaju se istraživačke skupine koje se bave međunarodnom ili nacionalnom značajnom problematikom a čiji su voditelji znanstveno prepoznatljivi, posebno vidljivi po postignućima. Uspostavni istraživački projekti dugoročan je instrument s ciljem bržeg uspostavljanja samostalnih istraživačkih … mladih znanstvenika u Hrvatskoj nudeći najbolje vrednovanim mladim znanstvenicima mogućnost osnivanja novih istraživačkih skupina koje se bave modernim i međunarodno kompetitivnim problematikama. Na taj način pridonosi se modernizaciji hrvatskog visoko obrazovanog i istraživačkog sustava i povećanju kompetitivnosti hrvatskih istraživača u europskom istraživačkom prostoru. U 2013. Zaklada je na dva raspisana natječaja zaprimila ukupno 668 projektnih prijedloga. Za program Istraživački projekti prijavljeno je 469 prijava, a za program Uspostavni istraživački projekti 199 prijava. Kao i prethodnih godina, najveći broj projektnih prijedloga zaprimljen je iz prirodnih znanosti, slijedi područje biomedicine i zdravstva, tehničkih znanosti, društvenih te humanističkih i biotehničkih znanosti. U postupku vrednovanja projektnih prijedloga sudjelovalo je 44 članova stalnih odbora područja, 167 članova Panela za vrednovanje i 1155 međunarodnih recenzenata. Stalni odbori područja osnivaju se prema znanstvenim područjima. Njihova zadaća je osiguravanje provođenja postupka vrednovanja, određivanje članova Panela za vrednovanje te davanje preporuka za financiranje u Upravnom odboru zaklade. Zaklada je osnovala 6 stalnih odbora područja za prirodne znanosti i tehničke, biotehničke, društvene, humanističke te za biomedicinu i zdravstvo. Popis članova dostupan je na mrežnim stranicama zaklade. Zadaće Panela za vrednovanje uključuju vrednovanje skraćenih projektnih prijedloga, upućivanje projektnih prijedloga na istorazinsko vrednovanje, predlaganje recenzenata, vrednovanje i procjena opravdanosti financijskih planova i etičkih pitanja, rangiranje projektnih prijedloga te izdavanje preporuka za financiranje. Ukupno je kontaktirano 263 mogućih članova Panela za vrednovanje, a 167 prihvatilo je poziv. U samom postupku kontaktirano je 4321 inozemni recenzent, od čega je poziv prihvatilo 1155 ili 30%, odbilo je 1468 ili 39%, a 1151 ili 30% nije odgovorilo na poziv. Ovi postoci su u skladu sa europskim prosjekom u nama sličnim zakladama. Dakle natječaji su zatvoreni u studenom 2013. U prvom krugu vrednovanja bilo je 664 projekta, 409 je upućeno u istorazinsko vrednovanje, 278 bilo je predloženo za financiranje te ih je konačno financirano 237. Postupak vrednovanja završen je kada je na temelju rezultata vrednovanja recenzija i preporuka stalnog odbora područja upravni odbor zaklade donio odluku o financiranju projekta. Sam postupak vrednovanja trajao je 7 mjeseci što smatramo velikim uspjehom. U 2013. godini ured zaklade vodio je i 80 projekata u ukupnoj vrijednosti od 46 milijuna 891 tisuću kunu i to su projekti koji su financirani u 9 ranije raspisanih programa zaklade i 3 međunarodna programa, točnije programa u kojima je zaklada financirala uspješno ocijenjene projekte hrvatskih znanstvenika prijavljenih na natječaje Europske znanstvene zaklade, European science foundation, čije su članice zaklada i Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti. Najveći broj projekata u programima zaklade i u programu Istraživački projekti, programu Uspostavni projekti i programu Partnerstvo u istraživanju. Što se tiče međunarodne suradnje kao jednog od ključnih čimbenika koji jamči i unapređuje kvalitetu visoko obrazovanih i znanstvenih ustanova, zakladi je cilj jačanje suradnje odnosno internacionalizacija djelovanja i programa. Na generalnoj skupštini održanoj u svibnju 2013. u Bruxellesu prihvaćena je prijava Hrvatske zaklade za znanost za članstvo u Science Europe. Science Europe je organizacija sa sjedištem u Bruxellesu, osnovana u rujnu 2011., a okuplja europske ustanove koje financiraju znanstvena istraživanja te ustanove koje provode istraživanja. Ulazak Hrvatske zaklade za znanost u članstvo organizacije Science Europe iznimno je važan korak za razvitak znanosti u Hrvatskoj s obzirom na procese koje Science Europe pokreće na europskoj i svjetskoj razini. Hrvatska zaklada za znanost punopravna je članica Europske znanstvene zaklade, European science Foundation, od siječnja 2008., uz Hrvatsku akademiju znanosti i umjetnosti koja je članica već od siječnja 1993. Ta se organizacija polako gasi te Science Europe preuzima i njezinu ulogu. U 2013. godini u tijeku je bilo 12 programa od kojih 8 završava 2013., a ostali u 2014. Za sve programe tijekom 2013. godine provedeno je vrednovanje periodičnih ili završnih izvješća, a o njihovom prihvaćanju odluku je donosio koordinacijski odbor HAZU i Hrvatske zaklade za znanost. Zaklada je isto tako potpisala Deklaraciju o pristupanju Europskoj povelji za istraživače i kodeksu o zapošljavanju istraživača. Tijekom 2012. provedene su analize rada zaklade koje su temelj strateškog i akcijskog plana da bi se načelo tih dokumenata primijenilo i poštovalo u radu zaklade. Nakon vrednovanja tih dokumenata Europska komisija je u svibnju 2013. dodijelila zakladi pravo na uporabu loga …. Stjecanje ovog priznanja … međunarodna je potvrda prepoznatljivih i priznatih procedura i načela koje provodi Hrvatska zaklada za znanost. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Otvaram raspravu. Najprije po klubovima. U ime Kluba zastupnika Hrvatskih laburista prijavio se Branko Vukšić. Nema ga, klub gubi pravo na raspravu ove točke dnevnog reda. U ime kluba HDZ-a govorit će poštovani potpredsjednik Doma Željko Reiner. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine akademiče Vretenar. Pa odmah na početku da kažem, HDZ će podržati ovogodišnje izvješće Hrvatske zaklade za znanost za 2013. godinu. Činjenica je da je zaklada načinila jedan priličan napredak ja bih rekao u financiranju znanosti i uvođenju reda u financiranje znanosti jer je situacija koja je postojala bila zapravo vrlo zabrinjavajuća. Naime, izazov koji se javio pred zakladom čiji je upravni odbor konstituiran tek 8. svibnja. Prema tome, on je radio u toj godini nešto više samo od pola godine je bio taj da zapravo u Hrvatskoj nismo imali natječaja za znanstvene projekte negdje otprilike 7 godina. I projekti su se financirali po inerciji sa apsolutno nedostatnim sredstvima, ali nisu se novi projekti raspisivali. Dapače, stvorila se jedna situacija u kojoj 9 mjeseci zapravo nije bilo uopće financiranja projekata jer se stvorilo upravo to razdoblje tijekom kojega je zaklada raspisala natječaj a nije bilo financiranje starih projekata. Novi se još nisu počeli financirati i dakle razdoblje od 9 mjeseci bez ikakvog financiranja znanstvenih projekata je jedinstveno u novijoj povijesti jer niti u bivšoj državi, a niti u Hrvatskoj državi nije bilo takvog razdoblja tijekom kojega uopće nije bilo financiranja znanstvenih projekata. Naravno izazov koncipiranja načina financiranja projekata je bio tim veći i čini mi se da je natječaj, vrednovanje koje moram odmah reći bilo uistinu korektno i usprkos nekim prigovorima koji su se javljali, a njih će uvijek biti naravno zapravo možemo svi biti zadovoljni kako je to provedeno. Jer posebno valja istaknuti i relativnu brzinu vrednovanja. Taj cijeli proces je trajao negdje otprilike 7 mjeseci što uzevši u obzir okolnosti i potrebu internacionalnog vrednovanja ni u kom slučaju nije previše. No, sustav je sada uspostavljen i ponavljam mislim da svi možemo biti prilično zadovoljni sa tim kako on funkcionira. Ono s čim ne možemo biti zadovoljni je činjenica da zaklada nema dovoljno novaca. Naime, ako se prisjetimo kako se znanost financirala ranije ona se financirala prvenstveno od Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta dok je zaklada kad je bila uspostavljena financirala isključivo neke vrlo kompetetivne projekte jasno određene, jasno omeđene da tako kažem, a većina ostalih projekata, velika, velika većina bila je financirana od strane Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta. I onda naravno se dogodilo to da je financiranje potpuno prebačeno na zakladu. Ona je dobila nešto više novaca međutim nego li što je to primjerice imala 2012. godine, ali to ni u kom slučaju i niti izdaleka nije kompenziralo potpuni izostanak financiranja znanstvenih projekata od strane Ministarstva znanosti. Prema tome, to je jedan izazov s kojim se suočila zaklada, suočio cijeli akademski svijet koji radi znanstvena istraživanja, ali s kojima se i mi suočavamo jer mi moramo biti toga svjesni posebice kad ćemo razmišljati i kad ćemo raspravljati o proračunu za sljedeću godinu. Naime, mi moramo biti svjesni činjenice da Hrvatska izdvaja ispod 0,75% bruto nacionalnog dohotka za znanost što je izuzetno malo. Ozbiljne zemlje u pravilu negdje izdvajaju oko 2%, neke čak i znatno više. Prema tome, činjenica je da mi kao zemlja dajemo daleko premalo novaca za znanost iako su nam kad govorimo o znanosti uvijek usta puna toga kako je znanost silno važna, kako je obrazovanje silno važno, kako moramo voditi računa da nas i iz ove teške gospodarske situacije samo mogu izvući obrazovanje, znanost i sve ono divno što obično govorimo. Ali što onda, a ja to uvijek iznova ponavljam zaboravimo kad glasujemo o proračunu ili kad raspravljamo o proračunu. Činjenica je jedna da je zaklada prošle godine, zapravo bilo je predviđeno da će imati 100 milijuna za znanstvene projekte. Onda je to smanjeno na 79. Ja govorim brojke otprilike. Dakle, to je negdje nešto više malo od 10 milijuna eura. Toliko vam je kolegice i kolege otprilike težak jedan jedini ozbiljni projekt EU financiran od FP7. Jedan jedini, a mi sa tim novcem financiramo svekoliko znanstvenu produkciju Hrvatske, sva područja, sva znanstvena istraživanja itd. Može mi netko reći, da nije to sav novac jer negdje još otprilike 50 milijuna će otići u znanstvena istraživanja kroz programske ugovore, a negdje recimo otprilike 30 milijuna za doktorante što isto ima naravno izravne veze sa financiranjem znanosti. Međutim ponavljam, za znanstvene projekte, a o njima govorimo i to je glavna uloga zaklade se daje otprilike koliko u Europi se daje za jedan jedini ozbiljni projekt. I naravno to je jedno ogromno ograničenje kad projekti kod nas, vrlo ozbiljni projekti, dakle projekti koji su međunarodno vrednovani mogu biti financirani do maksimalno 250000 kuna godišnje. Mi hoćemo biti kompetitivni. Mi se želimo uspoređivati sa svijetom i ja mislim da i moramo u znanosti. Međutim, pogledajte ove brojke. Mi se uspoređujemo da onima koji za istraživanje daju po 10, 20 puta više za jedan projekt negoli što to može dati zaklada, smije dati zaklada a to je dakle maksimum od 250000 kuna godišnje. Prema tome, naravno da tu se nalazimo u jednom raskoraku. S jedne strane želimo i svi se zalažemo za svjetske kriterije u vrednovanju znanstvene produkcije što mislim da nije loše, ali s druge strane to financiramo sa sredstvima koja su takva da nerijetko recenzenti, a to ja mislim i akademik Vretenar može potvrditi, nerijetko inozemni recenzenti su u nevjerici kad gledaju projekte koji tvrde da će za, po svjetskim kriterijima upravo smiješne sume, napraviti nekakvu ozbiljnu znanost. I onda nerijetko se događa da oni čak negativno ocijene takve projekte jer drže da je s tim novcima nemoguće napraviti odgovarajući projekt, odnosno proizvesti odgovarajuću kvalitetnu znanost. I to će biti nešto s čim će se suočavati i zaklada jer će sve više zapravo strani recenzenti naviknuti na sume koji oni dobivaju, naravno i tražeći rezultat znanstvenih produkcija za to ali naviknuti na sume koje oni dobivaju da proizvedu određeni znanstveni output smatrati da je tu nešto nenormalno, da je to ili oni koji obećavaju napraviti takve znanstvene radove da su oni neozbiljni, da oni izmišljaju, da oni to neće napraviti, da oni to ne mogu napraviti. I to je nešto o čemu će sasvim sigurno zaklada morati ozbiljno porazmisliti u budućnosti kako zapravo odgovoriti na taj izazov. No, da ne duljim previše mislim da je važno još jedanput naglasiti posao koji je zaklada napravila je dobar, međutim ona sa sredstvima koja su joj bila na raspolaganju ne može napraviti sve one zadaće koje mi kao društvo od nje očekujemo. Mi moramo obvezatno naći načina da znanost u Hrvatskoj financiramo bolje jer uistinu bez toga mnoge priče koje mi pričamo ostaju samo puste priče, a posebice kad se malo stvari krenu detaljno analizirati. Mi imamo cijela područja koja su recimo ovisna o različitim aparatima, strojevima, instrumentima, kemikalijama itd., na to se plaća PDV. I sad pogledajte tu bizarnu situaciju gdje država s jedne strane iz jednog džepa izvadi i stavi onda u drugi džep. Dakle, s jedne strane financira znanost, a onda odmah uzme 25% toga i vrati sebi natrag u džep. Naravno, s time se još više smanjuje taj novac za znanost, a značajna su područja u znanosti koja ovise o različitim instrumentima koji se kupuju i koji se moraju nabavljati na svjetskom tržištu jer naravno nema te proizvodnje kod nas. Prema tome i o tome treba voditi računa da se time još dodatno taj mali novac smanjuje. Dakle, da završim, podupiremo Izvješće Hrvatske zaklade za znanost ali plediram na sve kolegice i kolege da se znanost u sljedećem proračunu nađe u puno, puno većem iznosu kako bismo uistinu mogli tvrditi da sve ono za što se mi zalažemo verbalno želimo i stvarno provesti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Prijavljene su dvije replike. Prvo će replicirati poštovani kolega Željko Jovanović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa ja se većim dijelom slažem s vama akademiče Reiner, gotovo bih potpisao 90% vaše rasprave, ali radi javnosti ipak moram ispraviti nekoliko činjenica i komentirati da nikada nije prestalo financiranje projekata. Svi projekti između 2007. i 2013. su financirani do samog kraja dok nije krenuo novi ciklus projekata temeljem natječaja koji je imala Hrvatska zaklada za znanost. I naravno da nije to jedini novac, u tih 50 milijuna kuna koji idu preko Hrvatske zaklade za znanost sa ciljem prije svega kompetitivnih projekata, projekata izvrsnosti koji će parirati projektima unutar Europe tu je i 150 milijuna kuna koji su namijenjeni za dugoročno namjensko financiranje znanosti na sveučilištima čime je Ministarstvo znanosti i obrazovanja i sporta prepustilo da taj novac raspoređuju sama sveučilišta i na taj način da se u potpunosti znanost oslobodi političkog utjecaja u odabiru najkvalitetnijih projekata koji se trebaju financirati. Naravno da treba više izdvajati za znanost, ali treba povećati i prihode da bi se onda u rashodima moglo osigurati veći razdjel za znanost. Međutim, ono što sigurno treba inzistirati to su projekti unutar EU gdje je recimo Europsko istraživačko vijeće jedan značajan fond gdje naši znanstvenici osiguravaju novce i na primjer europski fondovi za koje je Riječko sveučilište povuklo 30 milijuna eura upravo za razvoj istraživačke znanstvene infrastrukture.
Na repliku odgovara potpredsjednik Doma Željko Reiner.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa uvaženi kolega Jovanović naravno da je kad govorimo o financiranju znanosti točno ovo što ste vi rekli da je jedna suma novca išla sveučilištima, međutim to je bilo ono što se zove lijepo hrvatski one shop operation. Mi ne znamo hoće li to biti tako i ove godine, hoće li to biti sljedeće godine a ono za što se ja mislim svi moramo zalagati je stabilno i kontinuirano financiranje znanstvenog rada. Ne, jedne godine dati nešto novaca jer ne znamo što će se dogoditi kasnije. Kad govorite da nije točno da nije bilo financiranja to je točno. Dakle, financiranja nije bilo u ovom razdoblju kad su završili stari projekti. Oni su se zadnje dvije godine kao što sam rekao inercijom financirali sa upravo smiješnim sumama novca od po ne znam 10 tisuća, 20 tisuća kuna itd., što nitko ozbiljan ne može misliti da je financiranje znanosti. Međutim, onda je i to presahnulo i u ovom razdoblju otkad je raspisan natječaj dok nije završilo vrednovanje i dok nisu zapravo sad tek počeli, se doznali rezultati a to je vrlo svježe sad, sad je bilo razdoblje od 9 mjeseci u kojem nije bilo uopće financiranja projekata. Dakle, ne govorim o svemu ostalom. Prema tome, nažalost je to istina. A drago mi je da se slažemo i ja mislim da ćemo se svi s time složiti da trebamo bolje financirati znanost. Da je to ovisno o gospodarstvu to je svakome jasno, to je jasno, samo je pitanje da li mi moramo čekati da naše gospodarstvo se fantastično razvije pa ćemo onda davati novce za znanost ili je istina ono što nerijetko kažemo a nisam siguran da se kroz proračun vidi, a to je da kažemo da mi moramo ulagati u znanost da bi onda to pomoglo razvoju gospodarstva. Hvala lijepa.
Drugu repliku iznosi poštovani Ivan Šuker.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Reiner, do 2011. u Zakonu o izvršenju državnog proračuna je bila odredba da za sve projekte koji su znanstveno istraživački temeljem podnošenja dokumentacije Ministarstvo financija vraća porez na dodanu vrijednost i na takav način smo pomagali znanosti jer je nelogično ako nekome date novce da mu uzmete 25%. Međutim, od 2012. pod krinkom da ništa ne može biti oslobođeno PDV-a to je ukinuto iako ovo nije oslobođenje nego praktički vraćanje novaca i to je ono što se može riješiti kroz Zakon o izvršenju državnog proračuna jer o tome kako će se izvršavati državni proračun donosi odluku ovaj visoki dom. Međutim, i to i za vatrogasnu opremu nažalost je ta uredba maknuta iz državnog proračuna i na takav način su je u manjem za 25% sredstava, iako kažem opće nije bilo logike da se ta odredba miče iz zakona, mogla je ostati jer znanost tako i tako nema dovoljno novaca, a tih 25% niko ne bi osjetio niti jedan proračunski korisnik da mu fale, a znanost bi se itekako s tim pomogla. Pa kolegice i kolege kad budemo sljedeći put raspravljali o Zakonu o izvršenju državnog proračuna imajte na umu da podržite prijedlog kluba HDZ-a da se ta odredba vrati natrag u taj zakon.
Odgovor na repliku potpredsjednik doma Željko Reiner.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa uvaženi kolega Šuker, drago mi je da se slažete samnom jer je to nešto što sam i ja apostrofirao kao jednu potpunu besmislicu da država dakle naplati PDV za nešto za što je sama izdvajala novce i mora izdvajati novce u državnom proračunu. Ono što bih htio podsjetiti je da kad se o tome ovdje raspravljalo smo mi dali amandman kao klub HDZ-a, ali ne jedini, jer moram reći da su i neki vladajući dali amandmane, konkretno profesor Boljunčić kao predsjednik saborskog Odbora za znanost, osobno je dao taj amandman, nažalost on je isto tako odbijen. A potpuno sam suglasan s vama taj novac, takva suma novca državnom proračunu apsolutno ne znači mnogo i državni proračun s tim novcem i bez tog novca nažalost je u takvom katastrofalnom stanju da mu i strostruki takav iznos ne bi pomogao, a znanosti ovako podfinanciranoj bi strašno puno pomogao. Hvala lijepa.
Nastavljamo sa raspravom po klubovima. U ime kluba SDP-a govorit će poštovani kolega Damir Tomić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče, predsjedniče, kolegice i kolege. Evo, drago mi je da se svi slažemo oko toga da ova Vlada radi u korist znanosti i obrazovanja i s tim u vezi dragom mi je da i strategija na Vladi, pa ćemo opet pokazati kako ova Vlada doista brine o tim procesima koji su nam najvažniji i kako želimo dostići neke europske norme nekih zemalja koje u tome prednjače. Što se tiče ovog izvješća klub SDP-a će ga podržati naravno i samo ću taksativno navesti neke stvari koje je predsjednik već naveo zbog podsjećanja. Naime, za programe zaklade 2013. godine u državnom proračunu Republike Hrvatske osigurano je 40 milijuna kuna, a za isto to razdoblje zaklada je raspolaganja programskim sredstvima u iznosu od 10 milijuna kuna što je činilo ukupno 50 milijuna kuna. U 2013. godini došlo je do iskoraka u radu zaklade jer je prije svega izmjenama i dopunama zakona koje su donesene sredinom 2012. zaklada postala središnja ustanova za financiranje znanstveno istraživačkih projekata, to je dosada radilo isključivo ministarstvo. Nadalje, zaklada je u 2013., što je ovdje već rečeno raspisala tri natječaja, dva su raspisana 1. listopada za programe istraživačkih projekti, ispostavni istraživački projekti. Prvi put je došlo do ulaganja sredstava privatne tvrtke u znanstveni, razvoj mladih znanstvenika te 16. rujna 2013. godine raspisan je natječaj za izvrsne znanstvenike u poljofarmaciji. Sada brojke, u 2013. zaklada je na ova dva raspisana natječaja zaprimila 668 projektnih prijedloga, za ovaj prvi istraživački projekt 469, 70,25%, za ovaj drugi 199 ili 29,75%. Kao i prethodnih godina najveći broj projektnih prijedloga zaprimljen je iz prirodnih znanosti 168 odnosno 25%, slijedi područje biomedicine i zdravstva sa 128 projektnih prijedloga, tehničkih znanosti sa 120, društveni sa 108 te humanistički s 92 prijedloga projekata. Najmanji broj projekata zaprimljen je u području biotehničkih znanosti 52. Postotak dominacije prijava iz područja prirodnih znanosti na natječaju u 2013. godini nešto je smanjen u odnosu na protekle godine. Omjer zaprimljenih prijava po znanstvenim područjima u programu istraživački projekti gotovo je identičan s omjerom ukupnih prijava. Manja su odstupanja od omjera kod ukupnog broja prijava zamjetna u programu uspostavni istraživački projekti u kojima je najviše prijava došlo ih tehničkog područja. U 2013. godini ured zaklade vodio je 80 projekata ukupno u vrijednosti od nešto preko 46 milijuna kuna. Zadaće ureda zaklade su omogućavanje komunikacije između istraživača i voditelja projekta te vrednovatelja i upravnog odbora. Projekti zaklade u 2013. godini financirani su u 9 programa zaklade i 3 međunarodna programa, točnije programa u kojima je zaklada financirala uspješno ocjenjene projekte hrvatskih znanstvenika prijavljenih na natječaj Europske znanstvene zaklade čije su članice zaklade i Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti. Tu je jasno da je međunarodna suradnja jedna od ključnih čimbenika koji jamči i unaprjeđenje kvalitete visokog obrazovanja što je prepoznato i u Europi ali i u Hrvatskoj. Stoga je i zakladi cilj jačanje međunarodne suradnje odnosno internacionalizacija djelovanja i programa. U skladu s tim, na kraju ću napomenuti sljedeće, na generalnoj skupštini održanoj 16. svibnja 2013. u Bruxellesu prihvaćena je molba Hrvatske zaklade za znanost za članstvu science Europe, ulazak Hrvatske zaklade za znanost u članstvo organizacije science Europe iznimno je važan korak za razvitak znanosti u Hrvatskoj s obzirom na procese koje science Europe pokreće na europskoj i svjetskoj razini. Na kraju opet, podsjećam klub SDP-a prihvaća ovo izvješće. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku. Potpredsjednik Doma Željko Reiner.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa uvaženi kolega Tomiću, ja naravno neću osporiti ništa od ovog što ste vi lijepo pročitali iz izvješća, što smo svi mogli pročitati, što smo i čuli, itd., ali moram reagirati na vašu prvu rečenicu koja je glasila da se svi slažemo da ova Vlada radi u korist znanosti, vrlo jasno je iz onog što sam ja rekao da to nije točno jer da radi u korist znanosti dala bi u prijedlogu proračuna, a onda biste vi to izglasovali kada smo izglasavali proračun da puno više novaca ode za znanost nego što je to otišlo. Hvala lijepo.
Na repliku odgovara kolega Damir Tomić.
Samo kratko. Brojke vas demantiraju, pogledajte proračune zadnjih 5 godina pa će vam sve biti jasno. Hvala lijepo.
U ime kluba HNS-a govorit će poštovani Igor Kolman. Izvolite.
Zahvaljujem uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Cijenjene kolegice i kolege zastupnice i zastupnici, poštovani predsjedniče Upravnog odbora Vretenar. HNS će naravno, ne moram to posebno naglašavati, ali ipak ću reći, podržati ovo izvješće. Činjenica je, istina je, svi su to već rekli, 2013. godina na koju se ovo izvješće odnosi bila je godina velikih promjena, temeljna je ta da je zaklada postala središnja ustanova za financiranje znanstveno istraživačkih projekata i da smo zbog promjene zakona imali imenovanje novog upravnog odbora i iza toga je i donesen iz akata koji služe kao temeljem funkcioniranja zaklade. Među njima je bio i akcijski plan raspisivanja javnih poziva koji je kao svoje temeljne ciljeve naveo pokretanje natječaja za razvoj karijere istraživača i ravnomjeran razvoj znanstvenih područja i polja i za ostvarenje tih ciljeva na raspolaganju je bilo 50 milijuna kuna. Je li to malo novca? Nije. Je li to dovoljno? Nije. Nažalost. I onda se u listopadu te godine dogodio i taj, nama se čini, ključni korak, raspisani su dakle konačno natječaji za programe istraživački i uspostavni istraživački projekti. Ali ja bih ovdje u ime kluba HNS-a htio naglasiti i natječaj koji je raspisan na temelju ugovora o donaciji iz gospodarstva. Radi se o vrlo malom iznosu u odnosu na ukupni iznos od 50 tisuća kuna, dakle 0,1%, jedan promil, ali nam se čini kao važno naglasiti, važno istaknuti, to je nešto što treba naravno u godinama koje dolaze posebno i poticati i razvijati i zanimljiv detalj u toj donaciji je da je ona došla iz farmaceutske industrije koju i industrijska strategija RH koja će uskoro doći u proceduru, ja se nadam isto prepoznaje kao jednu od ključnih grana hrvatskog gospodarstva, kao jednu od … grana hrvatskog gospodarstva na kojem se i oporavak i razvoj i rast hrvatskog gospodarstva u budućnosti mogu i trebaju temeljiti. I tu se naravno u tom smislu otvara nada da će i Zaklada za znanost uspjeti ojačati taj dio financiranja projekata kroz donacije i novac iz gospodarstva i da će i zaklada u tom općem projektu povezivanja hrvatske znanosti i hrvatskog gospodarstva, ali ne samo hrvatske znanosti i hrvatskog gospodarstva, tu se uvijek radi o projektima koji svaki od njih u raznim omjerima imaju i međunarodnu komponentu, da će ih Hrvatska zaklada za znanost u tom smislu biti važna karika u tom lancu povezivanja znanosti i gospodarstva. Ja naravno neću sada više, nemam namjeru nabrajati sve ono što je i poštovani predsjednik upravnog odbora i kolege ispred mene su govorili o programima međunarodne suradnje koju treba također stalno poticati, jačati, o imovini i prihodima zaklade, sve to zaista i piše u izvješću. Ono što je za nas saborske zastupnike po našem mišljenju vjerojatno najvažnije je ono što bi trebalo biti, ono što se očekuje. Mi nažalost ovom prilikom nećemo razgovarati o strateškom planu, ali ono što je neupitno je da nam trebaju stabilni sustav financiranja sa naglaskom na stabilni, da nam treba ravnomjerni razvoj istraživanja u svim područjima znanosti, da nam treba bolja povezanost znanosti i gospodarstva i da nam treba uspostava programa razvoja karijera mladih istraživača. Posebno je važno jačanje međunarodne konkurentnosti naše znanosti i integracija Hrvatskog znanstvenog sustava u europski istraživački prostor, to je dakle ono što se u izvješću navodi kao zaključak, kao poruka nama, meni se čini, svima koji odluke relevantne za taj područja donosimo, kao poruka za budućnost. Mi, ponavljam, podržavamo i ovo izvješće i u njemu navedene ciljeve za budućnost i prije nego što završim, moram se naravno osvrnuti na problem financiranja, mi smo svi bolno svjesni, uopće neću ulaziti u razloge sada, ali mi smo bolno svjesni ograničenja s kojima smo suočeni kad se govori o financiranju bilo čega u Hrvatskoj pa tako onda i znanosti i obrazovanja i znanja. Nažalost koji put i posebno onda znanosti i obrazovanja i znanja i jedino što ja mogu s ove pozicije i sa pozicije u kojoj se mi nalazimo izraziti opetovano, priznajem, nadu da će u proračunima koji su pred nama biti više svijesti i više volje da se sredstva rasporede, zaista tako da omoguće razvoj, i to ravnomjeran razvoj u hrvatskoj znanosti. Ali, i s time završavam, također želim naglasiti i da ćemo uspjeti u većoj mjeri kroz razne metode i raznim alatima privući sredstva i iz raznih drugih izvora, iz raznovrsnih fondova koji su tu na raspolaganju i iz ove suradnje gospodarstva i zaklade za znanost koju sam, iako se radilo o malom iznosu u 2013., ali istaknuo kao, nama se čini, posebno … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Imamo prijavljene dvije replike. Prvu će izreći uvaženi kolega Željko Jovanović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Kolman, javio sam se za repliku upravo da istaknem ovo o čemu ste vi govorili jer je to jedna od ključnih poruka. Dakle, ne trebamo se zavaravati da ćemo iz proračuna moći osjetno povećati dio koji izdvajamo za znanost, ali suradnja s gospodarstvom, transfer tehnologije i ono što je danas i na Vladi usvojeno u vezi strategije obrazovanja, znanosti i tehnologije, ključno poruka. Ova mala priča jedne farmaceutske tvrtke gdje su sami došli u ministarstvo i ponudili se da financiraju jednog mladog znanstvenika je zapravo dobar putokaz. 50 tisuća kuna za najveće gospodarske subjekte u Hrvatskoj u godini dana ne znači ništa, ali neka 20 njih izdvoji 50 tisuća kuna mi smo došli do milijun kuna u jednoj godini. I odmah treba reći ono što je problem hrvatske znanosti i hrvatskog gospodarstva da usporedbi sa Europom i sa svijetom doktori znanosti se uglavnom kod nas na sveučilištu bez ikakve veze sa gospodarstvom i to je nešto što treba dugoročno mijenjati.
Na repliku odgovara uvaženi Igor Kolman.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega Jovanović, slažem se apsolutno i ja sam zato i posebno istaknuo taj primjer, sve što ste rekli potpisujem. Ali vi se sjećate i sa sjednica odbora i u nekim našim komunikacijama da sam ja uvijek smatrao da bi i unutar zadanih okvira kojih smo svi svjesni i koji su realni takvi kakvi jesu da bi se možda moglo, a sigurno trebalo naći prostora da se nekom preraspodjelom malo više nađe novca za znanost i obrazovanja. Ali slažem se u potpunosti mi ne možemo samo visiti na proračunskim sredstvima niti u jednoj djelatnosti tako niti u ovoj. Alternativni novi, drugačiji izvori financiranja su nešto prema čemu trebamo ići satno svuda uvijek pa tako i ovdje. Ali s time ću i završiti, problem je da nama u financiranju znanosti treba i stabilno, relativno stabilno i predvidivo financiranje barem u nekim okvirima tako da mi se ne možemo tu opet početi samo oslanjati na fondove na donacije iz gospodarstva dakle na više ili manje nepredvidive u tom smislu srednjoročne i dugoročne stabilnosti i predvidivosti izvora.
Drugu repliku iznosi potpredsjednik Doma Željko Reiner.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Kolman nas dvojica se u pravilu uvijek slažemo pogotovo kada je riječ o znanosti, obrazovanju i sličnim temama tako se ja i ovaj puta s vama slažem. Javio sam se zapravo za riječ da naglasim ono što ste vi i sada u ovom odgovoru na repliku naglasili, a to je da nama treba stabilno financiranje znanosti. Stabilno financiranje, međutim prevedimo na jezik koji je lako razumljiv svima je upravo ovo iz proračuna, to je jedino stabilno financiranje. Mistifikacija dva ostala izvora financiranja u ovom trenutku samo šalje jednu štetnu poruku. Zašto kažem mistifikacija? Prvo idemo vidjeti gospodarstvo, apsolutno silno bi bilo poželjno da gospodarstvo sudjeluje u financiranju zdravstva jer je to tako u mnogim zemljama sa znatno razvijenijom znanošću nego što je naša, ali i gospodarstva. U Hrvatskoj je gospodarstvo u katastrofalnom stanju s jedne strane i nemamo od kuda to financirati, to gospodarstvo nema od kuda to financirati s jedne strane, a s druge strane na ovaj način donacijama da, međutim plediranje na dobru volju bogatih tvrtki bojim se neće uroditi plodom ako se i poreznim sustavom odnosno promjenama poreznog sustava to ne uredi jer onda neće ovih 50 tisuća kuna možda biti za neku tvrtku 80 tisuća, nego možda za njih to bude 20 tisuća ako mi pametnom poreznom politikom to riješimo. To ovaj čas nije slučaj, recimo to vrlo jasno. I druga mistifikacija europski fondovi. Europski fondovi postoje, oni imaju jako puno novaca, međutim tko god je ikakve veze imao sa europskim fondovima na bilo koji način zna koliko je paklenski teško dobiti novac iz tih fondova. Kada uspijete dobiti on je značajan novac i on je ozbiljan novac, međutim tu od najboljih ekipa iz cijele Europe uspije jedna ili dvije, a preostalih 20 ili 30 koje je uložilo ogromni trud i svi su vrlo ozbiljni, nažalost ne uspiju. Hvala lijepo.
Na repliku odgovara uvaženi Igor Kolman.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani kolega Reiner, pa da ja se u principu slažem, ja sam rekao da treba apsolutno na sve moguće načine jačati ove druge razne moguće izvore financiranja, ali slažem se da nama treba izvor financiranja koji je stabilan i predvidiv i koji u ovim okolnostima u kojima se nalazimo kojih moramo biti svjesni ali možda bismo mogli pronaći neku zalihu negdje nekom preraspodjelom da se to pojača. Problem gospodarstva je i taj da ne možemo se samo oslanjati na suradnju znanosti i gospodarstva jer je gospodarstvo samo po sebi je pitanje u kojim područjima će financirati istraživanja i koja vrsta istraživanja ih zanima, to je jedno, a pogotovo u hrvatskim okolnostima gospodarstva koja i onako ne samo zbog krize nego zbog opće veličine gospodarstva zbog raznovrsnosti djelatnosti je tu vrlo ograničena. Dakle to može biti dodatni apsolutno izvor i to treba poticati i jačati, ali slažem se da to ne može biti temelj na koji se kao jedini oslanjamo.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu pa priliku da govori dobija Domagoj Hajduković.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi predsjedniče, kolegice i kolege. Prije godinu dana smo raspravljali o tome kako bi zaklada trebala postati krovna organizacija hrvatske znanosti. Bila je to u svjetlu zakonskih promjena i u svjetlu prilagodbe koje je zaklada prolazila toj zakonskoj podlozi odnosno svojoj novoj ulozi u hrvatskoj znanosti koju bi trebala imati. Rekao sam tada da će biti jako zanimljivo pratiti koje rezultate će polučiti ova zakonska promjena odnosno kako će se zaklada ponašati, kako će se to odraziti na znanost i evo sada pred nama su i prvi rezultati upravo tih mjera. No prije nego što krenem na kratki osvrt na ovogodišnje izvješće, htio bih samo u nekoliko kratkih crta podsjetiti na ono o čemu smo raspravljali prošle godine. Prije svega znači 2012.prije 2 godine obilježeno je 10 godina rada zaklade, jako smo puno pričali tada o tomu kakvu je ulogu zaklada u znanosti imala ona se sada potpuno promijenila kao što možemo vidjeti iz sadašnjeg izvješća iz financijskih pokazatelja itd., ali bitno je reći da tek nakon 10 odnosno 11 godina djelovanja je zaklada dobila onakvu formu kakvu je po nekima od početka trebala imati. Također je zaključen i prvi ciklus "velikih znanstvenih projekata" započetih 2011.godine, a kako sam i prije rekao dakle u 2012. godini smo promijenili zakonski okvir odnosno Zakon o zakladi te je upravo ta godina bila prije svega teška za Zakladu budući da je morala proći čitav niz prilagodbi. Ali također bila je izazovna i za znanstvenike, odnosno znanstvene projekte koji su se financirali upravo iz zaklade. O tome je nešto i bilo riječi i tada u raspravi ali zaklada je učinila sve unatoč i dijelu i paraliziranost zbog promjene zakona, izbora upravnog vijeća itd. da se znanost, odnosno započeti projekti i dobri projekti i dalje nastave financirati. Dakle započeta je preobrazba centralno financijske institucije hrvatske znanosti i sada je pred nama dakle su rezultati upravo te preobrazbe. Što se tiče rada zaklade u 2013. godini tu su neki podaci koje valja ponovno podcrtati i istaknuti. Kaže da u politici valja ponavljati stvari pa onda neke ću ponoviti i ja. Prije svega zaklada je provela tri natječaja, dakle kao što je već i spomenuto istraživački, uspostavni istraživački projekti i ABBVIE-HRZZ natječaj koji sam ja želio posebno podcrtati, to mi je evo kolega Kolman uzeo i kolega Jovanović ali kako sam rekao valjda ponavljati pa ću ja ponoviti ponovo. Prošle godine pričali smo o tome da udio znanstvenih projekata koji se financiraju iz fondova Europske unije u našoj znanosti nezadovoljavajući, odnosno da naši znanstveni projekti trebaju tek proći, odnosno znanost kao takva proći prilagodbu tome da dio novca svakako crpe iz tih fondova. Međutim ono o čemu smo raspravljali, što je ostalo nekako možda u drugom planu toga je upravo povezanost gospodarstva i same znanosti. Ovo je dobri pokazatelj, ovo je pokazatelj koji ohrabruje i ja se nadam da ćemo sljedeće godine razmatrajući izvješće za ovu godinu moći svjedočiti više takvih projekata. Zašto? Prije svega ova tvrtka je sama došla u Ministarstvo znanosti, odnosno sama se ponudila zakladi, dakle možemo reći da u dijelu naših poduzetnika, velikih poduzetnika dakle ovdje pričamo o farmaceutskim tvrtkama, ali vjerujem da ima još takvih postoji svijest o potrebi povezivanja sa znanosti, potrebi ulaganja u znanost i svih benefita koji iz toga mogu proizaći. Dakle, to je dobar smjer kojim se krećemo. U budućnosti kažem volio bih da imamo više takvih primjera. Odnosno i sami znanstvenici, odnosno znanost kao takva ali i poduzetnici prije svega veliki poduzetnici morati će shvatiti i orijentirati se upravo na ovakve, ja bih ih sada nazvao … [[Govornik se ne razumije.]] gospodarstva i znanosti koji na kraju mogu rezultirati tehnološkim razvojem, transferom tehnologija i ono što je nama svima u cilju gospodarskim razvojem. U izvješću smo vidjeli i zavidne statističke podatke. Dakle, ako govorimo o istraživačkim projektima, zaklada je zaprimila 469 prijava što čini 70,2% sveukupnih prijava, za uspostavne istraživačke projekte 119 prijava, odnosno 29% i ovaj dakle samostalni projekt, odnosno projekt financiran od strane privatnog kapitala odnosno tvrtke. No, ono što je meni zanimljivo ovdje istaknuti je sama struktura prijavljenih projekata. Pa tako vidimo da prirodne znanosti vode sa 25% dakle jednom četvrtinom sa 168 projekata, biomedicina i zdravstvo su drugi sa 128 projekata, tehničke znanosti 120, društvene 108, humanističke 92, dok su biotehničke samo 52 prijavljena projekta. Dakle, bilo je i nekih rasprava da se možda čak i previše humanističke i društvene znanosti favoriziraju. Ako vidimo ove statističke pokazatelje, ako zbrojimo broj projekata vidjeti ćemo da to nije tako. I posebno mi je drago istaknuti da postoje naši znanstvenici, resursi koji mogu upravo iz egzaktnih znanosti, dakle iz prirodnih i iz biomedicinskih i zdravstvenih ponuditi itekako vrijedne znanstvene projekte. Ono što bih ja posebno istaknuo, što nisam čuo da je do sada u raspravi spomenuto je da je naša zaklada za znanost primljena u članstvo science Europe. To doživljavam kao i priznanje rada zaklade, njezinoj ulozi koju preuzima u znanosti ali i nastavku razvoja kako same zaklade tako i znanosti u Hrvatskoj. Također valja istaknuti međunarodne projekte, znači tri međunarodna projekta, odnosno programa u kojima je zaklada financirala uspješno ocjenjene projekte hrvatskih znanstvenika prijavljenih na natječaj Europske znanstvene zaklade. Dakle European science fundation čije su članice zaklada i Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti. Dakle to je isto jedan korak koji će u budućnosti biti vjerojatno više prisutan i … [[Govornik se ne razumije.]] u financiranju znanstvenih projekata. I također ono što treba reći da je zabilježen, ako govorimo o financijskim pokazateljima i višak prihoda u visini nešto manjoj od 30 milijuna kuna koja i nadam se da će onda i na godinu biti plasirani ponovno u znanost i u projekte koji budu pozitivno ocjenjeni. Da zaključim, mislim da ovo izvješće nam pokazuje da smo krenuli u dobrom smjeru, da naravno ima još puno stvari na kojima treba raditi, dakle to je prije svega suradnja znanosti i gospodarstva ali da očito pomaci postoje u svim vidovima, dakle i što se tiče financiranja iz europskih fondova, što se tiče prepoznavanja znanstvenih projekata od strane gospodarstva i što se tiče transformacije same zaklade. Zbog svega navedenoga podržati ću ovo izvješće. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Pojedinačnu raspravu sada će iznijeti uvaženi Željko Jovanović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospodine Vretenar. Pa evo meni je veliko zadovoljstvo što svoju prvu raspravu u Saboru po povratku sa funkcije ministra imam upravo na ovu temu jer smatram da sve ono što je Hrvatska zaklada za znanost učinila u ovom periodu od kada radi po novom zakonu hvale vrijedno i pokazuje u kojoj mjeri se kvalitetnim radom, kvalitetnih ljudi može neprestano unaprjeđivati hrvatska znanosti. I prije je Hrvatske zaklada za znanost dobro radila i dok ju je radio prof. Kostović i prof. Lučin ali ovaj saziv Hrvatske zaklade za znanost temeljen novog zakona koji je donio ovaj Sabor imao jedan novi zadatak. Zadatak uskladiti i financiranje hrvatske znanosti i upravljanje hrvatskom znanošću sa nekakvim europskim smjernicama, sa europskih iskustvima a to znači napustiti državni model upravljanja znanošću i opredijeliti se za model gdje država samo nadzire znanost. Dakle, prije je veći dio projekata, odluka se donosila praktično u političkom dijelu, u ministarstvu, od administrativaca, ponekad i po političkom ključu, a sada zahvaljujući i prvim iskustvima upravo temeljem rada Hrvatske zaklade za znanost u 2013. godini vidimo da jedini kriterij koji se vrednuje pri odabiru projekata je izvrsnost, kompetitivnost, kvaliteta. Prema tome, moje iskrene čestitke gospodinu Vretenaru i njegovom timu. Mislim da je odradio sjajan posao i da će sva iskustva koja su stjecana tijekom 2013. Biti garancija da će hrvatska znanost biti ravnopravni član europskog znanstvenog istraživačkog prostora. Treba reći da danas se nekoliko puta čula riječ stabilnost. Da, ovaj model kroz financiranje Hrvatske zaklade za znanost znači stabilnost proračunskog financiranja koji će se iz godine u godinu povećavat. 50, 75, 100 milijuna kuna bio je plan u proračunu ove Vlade, a istovremeno kroz programske ugovore za namjensko financiranje koja su prepuštena sveučilištima. U tim ugovorima je zajamčena stabilnost jer se garantira 150 milijuna kuna u naredne 3 godine, dakle 50 milijuna kuna godišnje. Dakle to je stabilnost, ona je zagarantirana i ne može ni na koji način biti dovedena u pitanje. Ono što posebno treba naglasiti, da ovim modelom financiranja, kako planira Hrvatska zaklada za znanost, to je dakle doći negdje do brojke od 700 kompetitivnih projekata na kojima će raditi i 1500 novih mladih istraživača i na taj način se upravo kroz ovaj model osigurava i obnova istraživačkog kadra na našim sveučilištima. Naravno, govorim o 2013. godini ali treba spomenuti da je upravo ovih dana raspisan natječaj Hrvatske zaklade za znanost za izbor 250 znanstvenika, postdoktoranata, za što je Hrvatska Vlada osigurala 30 milijuna kuna. Dakle dovoljno je staviti brojke na papir i vidjeti da unatoč restrikcijama proračunu ako gledamo resor Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta, koliko god ta sredstva bila nedostatna ona su rasla od 2011. preko 2012., 2013., 2014. Sredstva u proračunu namijenjena znanosti su rasla iz godine u godinu. Prema tome, to je znak da je za ovu Vladu zaista i obrazovanje i znanost na prvom mjestu, a cilj koji je Vlada sebi postavila i koji će nastaviti neka druga Vlada, bez obzira da li ona bila sa predznakom SDP-a ili nekog drugoga je da izdvajanje iz proračuna koje danas iznose 0,76% 2020. godine budu 1,4%. To je jedini način da osiguramo da znanost istovremeno bude i jamac razvoja gospodarstva. Statistika pokazuje vrlo zorno, zemlje koje su prije 10 godina izdvajale najviše za znanost danas imaju najveći rast BDP-a. Dakle tu ne treba otkrivati toplu vodu. Veća ulaganja u znanost dugoročno će značiti i veći rast BDP-a, više radnih mjesta, a onda i više izdvajanja za znanost i ulazimo u začarani krug koji će garantirati da se u Hrvatskoj živi bolje, kvalitetnije, duže i zdravije. Ja vam još jedanput gospodine Vretenar čestitam i želim vam da jednako uspješno nastavite rad kao što je to bilo u ovih godinu i pol dana.
Zahvaljujem. Poslušajmo sada repliku potpredsjednika doma Željka Reinera. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa uvaženi kolega Jovanović, ja se s vama na vašoj bivšoj funkciji često nisam slagao, a sad se slažem sa većinom ovoga što ste rekli. Jedino s čim se uistinu ne bih složio, ali mislim da ćete se i vi zapravo sa mnom složiti, onda je pitanje dinamike. Ja ne bih bio sretan da u Hrvatskoj, bez obzira što će to biti jedna druga Vlada, 2020. godine bude svega 1,4%. Ja mislim da mi moramo svi zajedno inzistirati da se ovih 0,75 ili 0,76% puno prije podigne i na više. Ja mislim da mi moramo inzistirati na tome da i mi dođemo na 2% jer naš BDP je nizak, prema tome i taj postotak nažalost je nizak koji dajemo za znanost, a želimo biti kompetitivni sa onima koji izdvajaju po 10, 15, 20 puta više za projekte. Prema tome, slažući se sa većinom onog što ste rekli ja plediram na sve nas da se založimo da taj tempo bude veći i da mi budemo ambiciozniji, da nestanemo …, da puno prije postignemo 1,4 a da do '20. probamo proći 2 ili 2,5. Hvala lijepo.
Na repliku odgovara poštovani Željko Jovanović. Izvolite.
Ja nemam ništa protiv da bude i 2,8 2020., ali naravno treba biti realan i treba znati stanje našeg proračuna i projekcije kako će se gospodarski rast odvijati. Međutim, i ovom prilikom bi naglasio u kojoj mjeri je znanstvena zajednica doprinijela općenito rastu BDP-a u Hrvatskoj vrlo kvalitetnim povlačenjem europskih sredstava zato što je Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta najuspješnije ministarstvo Hrvatske Vlade koje je u protekloj godini … 115% od planiranih proračunskih sredstava i prvo je povuklo sredstva europskih strukturnih fondova u vrijednosti 30 milijuna eura koji su upravo namijenjeni jačanju znanstveno-istraživačke infrastrukture koja onda može značiti i uspješnije povlačenje sredstava iz europskih fondova. Spomenut ću ovom prilikom i da Hrvatska zaklada za znanost ima još jedan novi posao, a to je da je Fond jedinstva uz pomoć znanja također sada dio Hrvatske zaklade za znanost, a i njegov zadatak je povezivanje dijaspore naših istraživača i stvaranje pretpostavki za uspješnije povlačenje sredstava iz europskih fondova.
U pojedinačnu raspravu sada se uključuje poštovani Gvozden Flego. Izvolite.
Hvala lijepa. Drago mi je da je kolega Hajduković istaknuo elementarnu činjenicu, a to je da aktualni rad zaklade za znanost se približio onom što je od početka bilo planirano kao strategijski iskorak tj. da Nacionalna zaklada za znanost koja je rađena mnogo više po uzoru na National science foundation iz SAD-a nego bilo što drugo, dakle na najbolji način troši javne novce za unapređenje znanosti koji će na taj način unapređivati gospodarstvo. Pri čemu je u Hrvatskoj ta zaklada imala još jednu dodatnu zadaću a to je da bitno mijenja znanstvenu politiku, da uvodi novu znanstvenu politiku jer je trebala financirati strategijske projekte, nekolicinu najboljih i na taj način raditi kompetitivnu znanost u Republici Hrvatskoj sa naravno primarnom primjenom u Republici Hrvatskoj. Zaklada je imala svojih koncepcijskih i svojih financijskih glavinjanja. Jedno vrijeme na žalost je radila sve ono što je trebalo, oprostite jedan dio onoga što je trebalo raditi Ministarstvo znanosti, a nije radilo, jedan dio, u jednom periodu zaklada uopće nije financirana. Dakle, država nije u nju ulagala. Ne znam da li želite da vam čitam godine, ali to su one godine u kojoj smo mi stalno plazili jezik da tako kažem ali nas nitko nije čuo. I došla je sad ovdje dokle je došla redefiniranjem svoje djelatnosti i ja se nadam da ćete u tome ustrajati. Posebno mi je drago, dakle po mom je sudu Nacionalna zaklada za znanost ili Hrvatska zaklada za znanost kako se sada zove najbolje što imamo u Republici Hrvatskoj što se tiče znanosti i ja se nadam da ćete u tome ustrajati, da nećete popustiti različitim pritiscima i interesnim grupama nego da ćete raditi po proklamiranim principima oko kojih se dogovorite. U tom pogledu mi se čini da treba istaknuti dva ili možda tri elementa. Jedan je da Hrvatska se kao što znamo nalazi u teškoj situaciji i da onoga konja koji najbolje vuče kola treba najviše hraniti i pojiti da tako kažem. Ja bih bio sretan kada bismo mi postigli politički konsenzus da napravimo jedno eksplozivno financiranje znanstveno-istraživačkih projekata u prvom razdoblju prvenstveno primijenjenih. Dakle, s transferom tehnologije i da jedan veliki dio sredstava ili znatno veći dio nacionalnog proizvoda financiramo u znanost, a onda da se država odgovarajućom dinamikom povlači. Na žalost u Hrvatskoj kao što znate nema velikih privatnih investicija u znanost, gospodarskih kako god hoćete i na državi je onda da potakne taj novi ciklus razvoja temeljen na znanju ili na znanosti i na taj način dade svoj doprinos i posredan ali i neposredan putem Nacionalne zaklade za znanost. Volio bih kada bismo razmislili i još o dvije, tri poteškoće koje su vezane uz znanstvenu politiku u Republici Hrvatskoj. Mi u ovom trenutku nemamo riješen, definiran, a pogotovo srednjoročno planirani odnos između tzv. institutske ili institucionalne znanosti i tzv. projektne znanosti pa je ministarstvo prepustilo svoj dio posla oko projektne znanosti što je bilo planirano već 2002. godine. Trebalo nam je 12 godina da to napravimo, ali će i dalje financirati institutsku znanost. I dalje će financirati jednim dijelom institucionalnu znanost putem sveučilišta i možda čak nekih privatnih instituta. I meni se ta situacija čini nezdrava. Izlaz iz te nezdravosti ili da liječnički velim medicinu ili lijek ja vidim na dva načina. S jedne strane jedan dio javnih instituta koji je iščupan sa sveučilišta '92. i treće godine bi bilo optimalno reintegrirati u sveučilišta jer bi instituti dobili šire područje djelovanja, jer bi sveučilišta dobila nove ljude, nove prostore, novu opremu, a i dalje bi se ljudi bavili primarno istraživačkim poslom. Drugi dio je da zaklada financira i tzv. institucijsku znanost, institucijska znanstvena istraživanja i da se jednakim kriterijima, ali u različitim omjerima time bave. Zaklada bi po mome uvjerenju trebala financirati znanstvenu izvrsnost što je samo jedan aspekt bavljenja znanstveno-istraživačkom djelatnošću. Da bi stvar mogla funkcionirati ta znanost mora biti uvjetno rečeno masovna. Dakle, i posve je logično da mi u znanstveno-istraživačkim, oprostite znanstveno-nastavnim zvanjima budemo najprije izabrani u znanstvene kategorije, pa onda bivamo dograđivani u nastavne kategorije. Dakle, i bilo bi mi drago kada bi jedna jedina kuća da tako velim, zaklada financirala i izvrsnu znanost. Dakle, iskoračivu i kompetitivnu i ovu uvjetno rečenu masovnu znanost. Drugo, ja bih jako volio kada biste u svim ugovorima koje biste potpisivali sa nositeljima projekata obavezali nositelje projekata, ali i javne institucije na ono što smo nekada činili, a to je da je oprema nabavljena javnim novcem zajednička oprema i da svi imaju jednako pravo koristiti. Jer imamo neke opreme koje ako sam dobro čuo korištena pet, sedam, deset posto, a ljudi u nekim centrima nemaju mogućnosti da koriste opremu jer takvu opremu ili nemaju ili imaju zastarjelu itd. Dakle, to bi također bila jedna pripomoć radu u znanstveno-istraživačkim djelatnostima. I treće kolegice i kolege, ne mogu u ovoj točki dnevnog reda odoljeti porivu da vas podsjetim na redefiniciju bogatstva. Nekada je bogatstvo tradicionalno gledano građeno na prirodnim resursima. Od otprilike 19 stoljeća je bogatstvo građeno na industrijama i industrijskim potencijalima. Od sredine 20 stoljeća na ovamo je potencijal bogatstva u znanju, prvenstveno u znanosti. I ako tu zakažemo onda mi kao mala zemlja nemamo nikakve šanse. I stoga vas molim akademiče Vretenar pomognite vam, a mi ćemo vam pomoći koliko možemo. Vičite, da sa 50 milijuna ne možete ništa ozbiljno napraviti u znanosti, a mi ćemo onda svojim kritičkim primjedbama pokušati promijeniti to u proračunu upravo iz ovog strategijskog nastojanja da novi ciklus proizvodnje novih vrijednosti potegnemo iz znanosti. Krajem prošlog stoljeća je u najrazvijenijim zemljama više od 50% BDP-a došlo iz tzv. usluga, dakle ne iz brutalne hardware proizvodnje nego iz usluga odnosno iz unovčene prodaje znanja ili znanosti i male zemlje jedino na taj način mogu prosperirati. Eto kolegice i kolege da ne duljim dalje to bi bile moje poruke i kolega Vretenar vama i vašim ekipama želim puno uspjeha u radu iz čisto egoističnog razloga da nam bude bolje.
Zahvaljujem. Imamo prijavljene dvije replike. Prvo, poštovani kolega Željko Jovanović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Flego me podsjetio na jednu vrlo važnu temu unutar ukupne hrvatske znanosti koja samo jednim dijelom se tiče Hrvatske zaklade za znanost ali sigurno i nju ali budući da vidim da je ministar Mornar ovdje da i on sluša pa da ostane i ta poruka za njega, a to je da se upravo radi jedna evaluacija svih znanstvenih instituta u Hrvatskoj što je na tragu ovog prijedloga kolege Flege da dio tih instituta sigurno treba opstati samostalno, dio se treba spojiti, dio treba ugasiti a dio treba uključiti u sveučilišta. I na taj način osigurati da se novci kojih drage kolegice i kolege nemojmo bagatelizirati ipak ima puno samo se ponekad ne troše dovoljno svrhovito. Treba još podsjetiti da će ministar Mornar imati ugodnu ili možda tešku dužnost da uskoro proglasi znanstvene centre izvrsnosti. Dakle, uz sve ove projekte koji se financiraju iz proračuna će se financirati i znanstveni centri izvrsnosti. Na natječaj se prijavilo 40-ak njih, do kraja godine biti će izabrana 2, 3 ili 4 koji će biti još jedan način poticanja izvrsnosti i kompetitivnosti hrvatske znanosti.
Drugu repliku iznosi Mirela Holy.
Poštovani kolega Flego ja se apsolutno slažem sa svime što ste vi rekli i tu bih htjela podsjetiti na jednu činjenicu da postoji jedna potpuno usklađenost između stupnja gospodarskog razvoja i ulaganja koju neka zemlja ulaže u znanost, obrazovanje i tehnologiju. Nažalost, u Hrvatskoj je taj postotak jako nizak, 0,75% BDP-a. U razvijenim državama je on oko 3%. Cilj koji si je zadala Europa je da to na razini Europe bude 3% jer bez ulaganja u znanost, u tehnologije nema apsolutno nikakve mogućnosti da se bilo koje društvo razvija i u onom segmentu koji je nama u ovom trenutku najvažniji a to je gospodarski razvoj. I u tom smislu ja doista smatram da ovih 50 milijuna kuna nije dovoljno kako bismo napravili ovaj izuzetno važan i kvantni iskorak i nadam se da će ubuduće političke elite ipak promijeniti svoj pristup znanosti i tehnologiji.
Na repliku odgovara poštovani Gvozden Flego.
Hvala vam lijepa. S obzirom da smo mi toliko dugo zaostajali za ovih 3% razvijenih zemalja čiji je nacionalni dohodak znatno veći od našeg ja bih priželjkivao 4 ili 5% u ovoj eksplozivnoj fazi znanosti, pogotovo primijenjene znanosti i hajde da razmislimo svi zajedno gdje bismo mogli iscijediti iz proračuna te novce i podariti ih onima koji bi nas mogli najbrže i najlakše izvesti. Sigurno će vas zanimati moj stav o novim znanstvenim istraživanjima. Nova znanstvena istraživanja su redovito, uvjetno rečeno, zelena. Dakle, riječ je o održivom razvoju i prijateljskom prema okolišu. One tehnologije koje su prljave su manje-više stare i sele iz razvijenoga svijeta a mi bismo naravno sa ovim našim znanstvenim inovacijama i tu mogli biti inovativni. A imamo a možemo skoro reći na sreću imamo sačuvanu ali nažalost nemamo industrijski okrnjenu prirodnu okolinu pa bismo i tu mogli naći naših potencijala za razvoj. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Slijede završne riječi predsjednika Upravnog odbora Hrvatske zaklade za znanost akademika Daria Vretenara. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici dozvolite da zahvalim na podršci koju pružate i koju Hrvatski sabor pruža Hrvatskoj zakladi za znanost. Stjecajem okolnosti Izvješće za 2012. godinu podnio sam u studenom prošle godine i tada smo najavili cijeli ovaj niz aktivnosti o kojima sam danas podnio prvo izvješće. Doista ovih 50 milijuna kuna koje smo dobili sad su prvi rezultati, mi smo prešli sa jednog ekstenzivnog financiranja u kojem je bilo preko 2000 fragmentiranih malih projekata na jedan sustav u kojem sada imamo oko 250 projekata. No, samo kao najava onoga što zaklada u ovom trenutku pokušava napraviti, upravo je dovršen natječaj za oko kako je rekao i gospodin Jovanović, za oko 250 poslijediplomaca, doktoranata koji se sada mogu potpuno priključiti upravo ovim projektima koje smo odabrali. Dakle, svi projekti koji su dodijeljeni sada mogu dobiti još i mlade doktorante koji će sudjelovati u tom radu i koji će svoje doktorate raditi tijekom 4 godine koliko ti projekti traju. Isto tako upravo su raspisana još dva natječaja za istraživačke projekte i uspostavne istraživačke projekte u jednakom iznosu kao i prethodni koji će biti zatvoreni u rujnu gdje mislimo da ćemo uspjeti još 250 projekata pokrenuti, a u rujnu se pokreće natječaj za suradnju s gospodarstvom kakva je već imala partnerstvo u istraživanja kakve je zaklada imala gdje su projekti pola pola. Pola sredstava daje zaklada a pola sredstava daje gospodarstvo, ali zapravo tu država daje puno više od pola jer u novčanom iznosu daje pola, ali daje infrastrukturu, daje istraživače itd. to je nešto u čemu, u čemu naravno gospodarstvo nalazi svoj interes. Biti će raspisan jedan natječaj za jedan broj posdoktorana, isto jedno akutno pitanje, u ovom trenutku ima puno mladih ljudi koji su doktorirali i koji trebaju dobiti daljnju podršku. Ono na čemu zaklada mora raditi je upravo uključivanje hrvatske znanstvene zajednice u ono što se naziva europsko istraživačko okružje. Uključivanje naših istraživača, naših instituta, naših sveučilišta, mi to moramo uključiti u europski istraživački prostor. Ni jedna zemlja zapravo danas pa ni najbogatije nema dovoljno sredstava da sama provodi istraživanja. Istraživanja su više nacionalna, ona se financiraju iz puno izvora, ali ono što je bitno je da one zemlje koje imaju najviše uspjeha na europskim natječajima, koji povlače najviše sredstava iz europskih fondova su one koje i najviše nacionalno financiraju. Jedna od prvih stvari koje nađete u formularima kad se prijavljujete na europske projekte je sa kojim sredstvima lokalno raspolažete. I to je ono što se pita, dakle mi moramo lokalno povećati financiranje na jedna pametan način da bi na osnovu toga uspjeli privući više sredstava. I ja se nadam da ćemo iduće godine imati malo bolje rezultate i da ćemo moći pokazati puno više financiranih projekata i da će projekti zaklade moći pokriti puno veći broj istraživača u Hrvatskoj. Na ovim sada natječajima koje smo proveli imamo lijepe uspjehe. Meni je žao, ima jako puno dobrih znanstvenika koji sada nisu uspjeli u ovoj kompeticiji dobiti projekte ali upravo zato kreće novi natječaj i ja vjerujem da ćemo uskoro taj broj moći povećati. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujemo zamjeniče. Zaključujem raspravu o ovoj točci dnevnog reda.
Godišnje Izvješće Hrvatske zaklade za znanost za 2013. godinu. Rasprava o Izvješću je zaključena. Dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: Prihvaća se Godišnje izvješće Hrvatske zaklade za znanost za 2013. godinu. Molim da se izjasnimo. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno sa 109 glasova donesen predloženi Zaključak.
Prelazimo na iduću točku koja ima dva djela: - A/ Prijedlog odluke o razrješenju predsjednice i djela članova Nacionalnog vijeća za sport. - B/ Prijedlog odluke o imenovanju predsjednika i djela članova Nacionalnog vijeća za sport. Predlagateljica odluke je Vlada Republike Hrvatske. Odredbom članka 4. Zakona o sportu određeno je Hrvatski sabor imenuje i razrješava predsjednika i članove Nacionalnog vijeća za sport. Prijedlog akta ste primili. Raspravu je proveo Odbor za obitelj, mlade i sport. Pitam želi li predstavnik predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi ministar znanosti, obrazovanja i sporta Vedran Mornar. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovani uvaženi zastupnici, poštovane uvažene zastupnice. Kao što znate Hrvatski sabor svake dvije godine imenuje po 6 članova. Na prijedlog Vlade 5, na prijedlog Hrvatskog olimpijskog odbora 1, a predsjednika imenuje svake četiri godine. Ove godine predsjednici Daniri Bilić koja je imenova na prijedlog Vlade, istekao mandat kao i članovima Mariji Anzulović, Damiru Poljaku, Gordanu Kožulju, Ratku Rudiću i doktoru znanosti Valentinu Barišiću, oni su bili imenovani od Vlade i Slavku Goluži koji je bio imenovan od Hrvatskog olimpijskog odbora.
To je to? Zahvaljujem. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Molim? … [[Upadica se ne čuje.]] Obe, obe, pa obrazložite.
Temeljem javnog poziva koji je objavljen 7. svibnja pristiglo je 20 kandidatura za predsjednika i 5 članova Nacionalnog vijeća za sport. Kriteriji kojima se Vlada rukovodila bili su postignuti rezultati u poslovima vezanim za sport, zastupljenost sportova u smislu tradicije, uspješnosti i masovnosti, postignuti rezultati u sportskoj karijeri te regionalna zastupljenost. Pa se po tim kriterijima predlažu za predsjednika Nacionalnog vijeća za sport Predrag Sloboda, za članove i članice Nacionalnog vijeća za sport Nikola Pilić, Haris Pavletić, Gordan Kožulj, Dubravko Šimenc, Katica Ileš. To je bio prijedlog Vlade, a prijedlog Hrvatskog olimpijskog odbora je Danira Bilić.
Zahvaljujem ministre. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu, prvo po klubovima. U ime kluba HDZ-a govorit će poštovani Ante Kulušić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege pred nama je danas prijedlog Vlade o razrješenju i imenovanju članova Nacionalnog vijeća za sport. Riječ je o najvišem stručnom sportskom tijelu naravno uz Hrvatski olimpijski odbora. I svi ovdje predloženi članovi ljudi su sa velikim, bogatim iskustvom i respektabilnim sportskim karijerama. Stoga će klub Hrvatske demokratske zajednice podržati ovaj prijedlog odluke. Iako Vlada nije vodila računa o regionalnoj zastupljenosti jer su od 6 članova 3 iz Rijeke. No, međutim moram i ovaj puta naglasiti kako su Zakonom o sportu definirani dijelovi suvremenog sporta, sustav sporta, osobe u sustavu sporta, sportske djelatnosti i stoga trebamo razlikovati ono čime se bavi Nacionalno vijeće za sport, odnosno što su zadaće Nacionalnog vijeća za sport u odnosu na druge institucije koje moraju postupati po svim uočenim nepravilnostima koje se bilo financijske, a koje su najčešće spominju i neke druge prirode. Zadaće Nacionalnog vijeća za sport jasno su propisane Zakonom o sportu, a izmjenama i dopunama istoga sredinom 2012. godine vijeću je naglašena i savjetodavna uloga. Stoga se mi u klubu HDZ-a nadamo kako će novi ministar odnosno ministarstvo imati više sluha za zaključke vijeća i kako će se konačno izraditi strategija razvoja hrvatskog sporta, utvrditi ciljevi zadaća razvoja sporta, aktivnosti potrebne za provedbu tih ciljeva, te nositelji razvoja i mjere kontrole njihove primjene. Naime, podsjetit ću vas ovom prilikom kako je vijeće u prošlom mandatu uporno ukazivalo na potrebu izrade nacionalne strategije sporta i nacionalnog programa razvoja sporta u RH. Dokumenti su to kojima bi se hrvatski sport strateški pozicionirao, a koji bi bili temelj za korištenje sredstava iz fondova EU gdje nažalost do sada nismo koristili. Vijeće je također ukazivalo na potrebu izrade niza projektnih studija kojima bi se omogućilo jasnije određenje trenutnog stanja u sustavu sporta u svim njegovim segmentima, a bila bi dragocjena podloga za izradu ključnih strateških ciljeva i osmogodišnjeg nacionalnog programa sporta. Nažalost sada već smijenjeni ministar Jovanović nije imao potreban senzibilitet prema hrvatskom sportu i svemu što on predstavlja kako u Hrvatskoj ali i promidžbu Hrvatske u svijetu. A koliko je on ustvari važan dokazuju hrvatski sportaši svakodnevno. Tako je za jednu malu Hrvatsku na otvaranju Svjetskog nogometnog prvenstva čulo i gledalo preko 2 milijarde ljudi. Ili recimo jučer gledajući četvrtfinale Wimbledona i našeg sjajnog Marina Čilića. Mi u klubu HDZ-a izražavamo žaljenje ali i istovremeno razumijevanje za bivšeg ministra koji nažalost nije imao dovoljno vremena da poduzme sve potrebne mjere za razvoj hrvatskog sporta. Da li je tome bio razlog prezauzetost prikupljanja dokumentacije za natječaj na Medicinskom fakultetu u Osijeku ili glavobolja koja mu je zadavala Ustavni sud čije je njegovo ministarstvo bilo redovna mušterija, nažalost nećemo saznati. Nadamo se ministre da vi nećete imati problema sa Ustavnim sudom. Ponavljam, nadamo se kako će novi ministar razumjeti važnost hrvatskog sporta i kako neće gubiti vrijeme isušivanjem tobožnjih močvara u Hrvatskoj. Hvala lijepo.
Prelazimo na replike. Prvi se za repliku javio poštovani Željko Jovanović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. A dio rasprave kolege Kulušića ne zaslužuje odgovor, puno govori više o njemu, a i močvari iz koje on dolazi. Što se tiče sastava nacionalnog vijeća nije primijetio da se radi o polovici članova nacionalnog vijeća i da ako usporedimo cjelokupni sastav od 12 članova da postoji i regionalna zastupljenost podjednaka i zastupljenost pojedinih sportova i koliko je bilo moguće spolna zastupljenost jer se javio vrlo mali broj žena. Što se tiče mog ministarskog staža kada je riječ o sportu, pa ja sam ponosan na ono što sam napravio. Napravio sam ono što niti jedan ministar prije mene nije, da spomenem trajne naknade za vrhunske sportaše, da spomenem Zakon o sportskoj inspekciji, a suradnja sa nacionalnim vijećem bila je besprijekorna. Međutim nacionalno vijeće je bilo prepasivno i uvjeren sam da će ovih 6 novih članova sa vrlo poduzetnim predsjednikom donijeti i nacionalni plan razvoja sporta i strategiju razvoja sporta i novi Zakon o sportu zašto sve radi cijelu ovu godinu i uvjeren sam da će zajedno sa svojim novim pomoćnikom za sport gospodin Mornar donijeti sve te ključne akte koji će značiti bolji, kvalitetniji sport u Hrvatskoj. Moram spomenuti obzirom da sam prozvan i to da je u mom sazivu osjetno povećano financiranje školskog sporta, akademskog sporta, a što se tiče profesionalnog sporta, profesionalni sport treba naći izvore financiranja od sponzora, a ne u državnom proračunu.
Na repliku odgovara Ante Kulušić.
… [[Govornik nije uključen.]] o vašem radu i onome što ste radili u Vladi najbolje je kazao premijer koji je kazao da vas šalje u Sabor da se malo odmorite. Međutim nažalost vi ćete vašim ponašanjem napraviti i močvaru od ovog Sabora jer ovo što se danas događa u Saboru to nije dobro. Vi kažete da je 6 članova da je ovo samo 6 od 12 i ja samo kažem da od ovih 6 troje iz Rijeke. O toj zastupljenosti sam govorio, to je imenovala Vlada. Prema tome, ima sportaša kvalitetnih u čitavoj Hrvatskoj i u svim regijama. Nemam ništa kazao sam niti protiv jednog člana predloženog jel su sve vrhunski sportaši, vrhunski ljudi samo se trebalo voditi računa o zastupljenosti. Hvala lijepa.
Drugu repliku iznosi poštovana Marija Lugarić.
Ja sam htjela u svojoj replici isto ispraviti određene navode na neke je reagirao kolega Jovanović no međutim odgovor na ovu repliku pokazuje da to nema nikakvog smisla pa ja odustajem.
Nastavljamo sa raspravom po klubovima. U ime kluba HNS-a govorit će uvažena Sonja König.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče našeg Sabora. Kolegice i kolege. Još 2006.godine prilikom predstavljanja Zakona o sportu i postavljanja na noge Nacionalnog vijeća za sport, tadašnji resorni ministar gospodin Dragan Primorac predstavio ga je kao tijelo koje predlaže mjere za unapređenje sporta, utvrđuje prioritete i projekte, ali isto tako i raspravlja o najvećim pitanjima koja su od važnosti za hrvatski sport o kojima niti jedno drugo tijelo bez obzira koliko ono briljantno ili dobro bilo ne može cjelovito gledati kao ovo vijeće. Taj zadatak odnosno te zadatke Nacionalno vijeće za sport nije još uvijek velikim dijelom izvršila. Istina je i na to je s pravom aktualna predsjednica gospođa Danira Bilić ukazivala da Nacionalno vijeće za sport još uvijek nailazi na nerazumijevanje u svom radu. Istina je i da s osnivam vijeća kasnilo se više godina. No ključno je to da velika znanja, vještine i ogromna iskustva članica i članova vijeća nisu dovoljno iskorištena dijelom i njihovom krivnjom ili njihovim propustom. Nadamo se da će se to promijeniti i novim članovima koje će klub HNS-a podržati želimo puno uspjeha u radu. Želimo im i predlažemo da budu aktivniji, da nameću donošenje mjera za unapređenje sporta, da koriste i uključe sva svoja znanja i vještine za što ih se uostalom i bira, za što ih se uostalom i predlaže. Ne trebaju se isključivo koncentrirati na izradu studija na što je često u svom radu bilo koncentrirano vijeće u ovim proteklim godinama. Točno je da je i to zadatak vijeća ali i zadatak je vijeća i da predlaže i potiče donošenje mjera za unaprjeđenje sporta. Vijeća je uputilo određene primjedbe i prijedloge na zakone, na zakonske prijedloge i druge akte od kojih su mnogi prihvaćeni ali ako im prijedlozi ne bi bili upućeni od strane predlagatelja prijedlozi bi nažalost izostali. To se može po našem mišljenju promijeniti i to novom budućem predsjedniku i članovima i članicama vijeća i sugeriramo. Nije nam najprihvatljivija ni dosadašnja pretežita usmjerenost Nacionalnog vijeća za sport na potrebe vrhunskog sporta bez većeg uključivanja onog amaterskog. Pa bi voljeli i da se to sa imenovanjem novih članova i predsjednika vijeća promijeni. Potrebno je dakle dinamizirati rad ovog stručnog tijela i učiniti ga efikasnijim i neposrednijim u odnosu na aktualne potrebe u sportu i u našem društvu jer se od hrvatskog sporta na svim razinama očekuje da čitavom društvu bude pokretač i poticatelj prema zdravim načinima života a tempo posebno moraju zadavati tijela kao što je to i ovo dakle kao što su Nacionalno vijeće za sport. Ono mora biti proaktivno jer ponavljam Nacionalno vijeće za sport najviše je stručno tijelo koje se brine za razvoj i kvalitetu sporta u Republici Hrvatskoj. To nije samo tijelo za predstavke i pritužbe građana, klubova ili udruga kao što bi se to moglo zaključiti kada bi se samo iščitavala izvješća o njihovom radu. Uz napomenu kako bi bilo dobro da sve izrađene i skupo plaćene analize i studije koje je vijeće dalo izraditi zajedno sa cjelovitim popisom članova i članica tako važnog tijela bude dostupan na Internet stranicama ministarstva ministre, klub HNS-a će uz najbolje želje za uspješan rad budućim i sadašnjim članovima prihvatiti Prijedlog odluke o imenovanju predsjednika i novih članova Vijeća za sport. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Za pojedinačnu raspravu se javila poštovana kolegica Marija Lugarić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre. Ja podržavam ovaj Prijedlog imenovanja predsjednika i ovog dijela članica i članova Nacionalnog vijeća za sport. Nije praksa da ovdje oni budu prisutni kada se raspravlja o njihovom imenovanju pa vas molim da na neki način i prenesete i moje osobno ali i neke ovdje druge rasprave koje su bile, koje su govorile o tome da Nacionalno vijeće za sport o svome radu treba preuzeti aktivniju ulogu u formiranju i politike sporta i politike vezane uz sam sport. Mi smo do sada u raspravama u Hrvatskom saboru kada smo raspravljali o Godišnjim izvješćima Nacionalnog vijeća za sport vrlo kritično govorili o dosadašnjem radu Nacionalnog vijeća za sport. Možda ne bi bilo loše da se i pronađu transkripti tih fonograma, da se da novim članovima vijeća kako bi se vidjelo što na neki način od njih i očekujemo. Ali zapravo osobno očekujem jedan svojevrsni i diskontinuitet u radu Nacionalnog vijeća za sport. Naime, tijelo koje je zakonom pozicionirano kao najviše stručno i savjetodavno tijelo a koje samo svoju ulogu svelo da daje i to poprilično rijetko mišljenje na određene akte i naručuje studije koje onda izrađuju neki drugi ili treći koje onda mi dosta skupo dodatno i plaćamo a zapravo ne obavlja onaj dio stručnog posla u sportu koje je njima i zakonom a i samom pozicijom unutar sustava sporta bila namijenjena. Mi kada smo s njima o tome diskutirali onda je obično bio odgovor mi nemamo kapaciteta i slično no međutim čak i u ovom našem resoru da tako kažem postoji i Nacionalno vijeće za znanost, bila su dva vijeća, postoji sada jedno vijeće, dakle Nacionalno vijeće za znanost, visoko obrazovanje i tehnološki razvoj, postoji Nacionalno vijeće za odgoj i obrazovanje, dakle čak i u našem sustavu postoji takva tijela koja na bitno drugačiji način ispunjavaju svoju funkciji pa i društvenu ulogu koju im je dao ovaj Hrvatski sabor kroz posebne zakone. Dakle, ja doista želim uspješan rad novom Nacionalnom vijeću za sport ali se nadam i da će značajno promijeniti način rada na kojem je radilo dosadašnje vijeće. Sve o tome što sam i osobno mislila čini mi se i mnogi drugi kolege može se naći pri raspravi oko njihovih godišnjih izvješća, ovih prošlogodišnjih. Evo i nadamo se da ćete im i vi dati zapravo poticaj da oni sami počnu igrati i određivati onu ulogu koja im je zapravo zakonom i namijenjena. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Replika, poštovana Sunčana Glavak. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolegice Lugarić, vi ste kratko doduše bili u resornom ministarstvu i vi vrlo dobro znate što je zapravo zadaća Nacionalnog vijeća za sport. Na ovakav način govoriti o ljudima koji su pokušavali napraviti nešto kako bi se unaprijedio sport u Republici Hrvatskoj mislim da u najmanju ruku nije korektno. Osim toga i zadnja sjednica koju su održali a to je bilo u svibnju u nisu sjednica gdje svaka završava sa jednakim zaključkom, potiče se, moli se, traži se od resornog ministarstva da se priđe realizaciji onoga što može Nacionalno vijeće za sport kao savjetodavno tijelo samo predložiti. Prema tome mislim da nije u redu govoriti na ovakav način o ljudima koji su vrhunski sportaši i koji sigurno nisu tamo sjedili kako bi unazadili sport. Osim toga svjedoci ste i sami, sjetite se samo kada smo donosili Zakon o sportu kada je gospodin Skansi ovdje bio koji je i sam rekao da nije zadovoljan kao resorni pomoćnik u istom ministarstvu nadležan za sport na kakav način se odnosi prema sportu u istom ministarstvu. Prema tome, kada govorimo o nečijem dovoljnom zalaganju onda govorimo realno i uzmimo sve ono što je Nacionalno vijeće za sport nama podastrlo, a to je moli se, traži se, požuruje se resorno ministarstvo da obrati pažnju da oni postoje i da svoju zakonodavnu ulogu zapravo ispunjavaju na ovakav način kako im je zakon odnosno koji su im zakonski okviri na raspolaganju.
Na repliku odgovara uvažena Marija Lugarić.
Ja sam ponovila stav koji nisam prvi put izrekla ovdje u Hrvatskom saboru, dakle ja nemam nikakvih problema sa ovim dijelom savjetodavnog dijela rada Nacionalnog vijeća za sport i to je ovaj dio koji ste vi rekli u pravu, oni doista takve stvari govore. No međutim, Nacionalno vijeće za sport osim savjetodavnog tijela je i najviše stručno tijelo. To vam je u zakonu članak 3. stavak 1. Dakle nije samo savjetodavno tijelo i taj dio Nacionalno vijeće za sport nije određivalo. Kad pogledate kako je zakonom definirana njihova funkcija, ovaj dio savjetodavnih to su vam glagoli daje mišljenje, uglavnom davanje mišljenja u različitim kategorijama, to su odradili, no međutim di je utvrđivanje određenih stvari taj dio funkcije Nacionalno vijeće za sport po mom mišljenju nije dovoljno dobro radilo. To sam više elaborirala kad je bilo njihovo godišnje izvješće. Dakle moramo na neki način shvatiti da Nacionalno vijeće za sport ima dvije funkcije: savjetodavnu i stručnu. Savjetodavna je funkcionirala ovako ili onako, možemo ju cijeniti na ovaj ili na onaj način, no međutim ova stručna ne. Zahvaljujem.
Zaključujem raspravu.
Prijedlog odluke o razrješenju predsjednice i djela članova Nacionalnog vijeća za sport. Prijedlog odluke o imenovanju predsjednika i djela članova Nacionalnog vijeća za sport. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje prijedlog odluke o razrješenju. Molim da se izjasnite tko je za? Hvala. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je predložena odluka donesena jednoglasno, sa 110 glasova za. Dajem na glasovanje prijedlog odluke o imenovanju. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je odluka donesena jednoglasno, sa 110 glasova za.
Prelazimo na iduću točku dnevnoga reda. To je - Izvješće o radu Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti za 2013. godinu Zahvaljujem ministru Mornaru. Izvješće o radu Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti za 2013. godinu podnijela je Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti. Prijedlog akta ste primili. Vlada Republike Hrvatske dostavila je mišljenje, a raspravu je proveo Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Pitam želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani glavni tajnika HAZU-a akademik Pavao Rudan. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane gospođe zastupnice, poštovana gospodo zastupnice, uvažene kolege, gospođe i gospodo. Dana 3. travnja 2014. godine održano je redovito zasjedanje skupštine Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti na kojem je prihvaćeno izvješće o radu Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti za 2013. godinu i meni je čast što smo mi to izvješće bili u mogućnosti uputiti Hrvatskom saboru jer smo ga tiskali u 117. knjizi ljetopisa Hrvatske akademije. 757 stranica ljetopisa nije naša djelatnost, to je popis naše djelatnosti tijekom 2013. godine i ovo je već 117. godina kako naša akademija, hram kulture hrvatskog naroda i svih građana Republike Hrvatske svoje izvješće jasno predočuje. Ja vam samo želim kazati nekoliko riječi, budući da znadem da ste svi ovo vrlo dobro proučili, da je u 2013. godini naša akademija promicala najviše vrijednosti nacije što nadilazi svaku dnevnu ideologiju i pristojnost. Tijekom 2013. godine u akademiji je održano 399 događanja i to 9 zasjedanja skupština, 114 znanstvenih skupova, savjetovanja i okruglih stolova, 95 znanstvenih i stručnih predavanja, 74 predstavljanja knjiga, prezentacija programa, konferencija za novinare i projekcija filmova, 79 svečanih sjednica, dodjela nagrada i koncerata te izložbi u akademijinim muzejsko-galerijskim jedinicama, ugošćeno je 19 stranih delegacija koje su posjetile akademije te je nažalost održano i 9 komemorativnih sastanaka našim poštovanim preminulim članovima. Moram vam kazati da je na dan 31. prosinca 2013. akademija imala 142 redovita člana, 131 dopisnog člana te 81 člana suradnika, tj. imala je ukupno 354 člana. Održano je tijekom 2013. godine 2 zasjedanja redovita skupštine, 1 svečana sjednica kada su prihvaćeni izvještaji o našem radu u 2012., potom kada je 29. travnja dodijeljena nagrada Hrvatske akademije za najviša znanstvena i umjetnička postignuća. Za područje društvene znanosti dobio je nagradu dr.sc. Zoran Ladić, za područje prirodnih znanosti dodijeljene su dvije nagrade prof.dr. Draženu Adamoviću i prof.dr. Jakovu Dulčiću, za područje medicinskih znanosti dr. Neli Pivac, za područje filoloških znanosti nagradu je dobila kolegica Iva Lukešić dr.sc., za područje književnosti dobila je nagradu prof.dr. Dubravka Oraić Tolić, za područje likovnih umjetnosti nagradu je primio akademski slikar Josip Pino Trostman, za područje glazbene umjetnosti nagradu je dobila dr.sc. Davorka Radica, a za područje tehničkih znanosti nagradu je dobila prof.dr. Sanja Štajner. Mi smo 19. prosinca 2013. godine također prikazali planove rada za 2014. godinu. Održano je i 12 sjednica Predsjedništva HAZU, od toga 9 redovitih i 3 izvanredne sjednice. Predsjedništvo je na svim redovitim sjednicama slušalo izvješća akademika Zvonka Kusića, predsjednika akademije gdje se raspravljalo o najznačajnijim pitanjima djelovanja naše institucije, o financijskim izvješćima, radu pojedinih odjela, o imenovanju različitih naših suradnika u različite odbore pojedinih galerija, institucija, osnivanju različitih zavoda kao npr. Zavod za kliničku i transplantacijsku imunologiju i molekularnu medicinu. Zatim o našem djelovanju s obzirom na znanstvena vijeća za graditeljstvo, obnovu i razvoj te imenovanju novih članova, o financijskim izvješćima, potom o organiziranju svečane sjednice krajem lipnja u povodu ulaska Hrvatske u EU, o inicijativi akademika Augusta Kovačeca da svi akademijini razredi rasprave predložene izmjene Zakona o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju i Pravilniku o izmjenama i dopunama pravilnika o uvjetima za izbor u znanstvena zvanja. Zatim o presudama generalima u Haagu gdje smo jasno istakli da ukoliko se u presudi bude spominjao zločinački pothvat i Republika Hrvatska, te njezino vodstvo Hrvatska akademija objavit će na svojoj stranici sljedeće priopćenje. Presuda Haškog suda Jadranku Prliću, Bruni Stojiću, Slobodanu Praljku, Milivoju Petkoviću, Valentinu Ćoviću i Berislavu Pušiću primljena je s velikim iznenađenjem i zabrinutošću. U nastajanju Hrvatske države nije postojao zajednički zločinački pothvat ni ideja koja bi uključivala postupanja koja nisu u skladu s međunarodnim pravnim poretkom. To je potpisalo predsjedništvo naše Akademije. Moram priznati da je došlo do čitavog niza nagrada koje su dane našim akademicima, a koji su tijekom 2013. godine naprosto bili nagrađeni od različitih institucija. Tako je na primjer došlo do toga da je akademik Stanko Popović izabran za predstavnika naše Akademije u Radnoj skupini za obrazovanje u prirodnim znanostima, Alea working group and science education, akademik Daniel Rukavina je postao i imenovan je članom Open acces and biomedical resurce, akademik Darko Novaković postao je predstavnik upravnom odboru HERA-e, tj. humanitis in the european resurce area. Moram također priznati da je unutar međunarodne suradnje Akademija sudjelovala sa svojim aktivnostima u suradnji sa 27 svjetskih akademija u mnogim akcijama, a također je i ostvarena među akademijska razmjena pa je studijskim boravcima stranih akademika u Hrvatskoj ostvarena ta suradnja da je recimo 7 znanstvenika boravilo u Hrvatskoj, a 7 naših znanstvenika u inozemstvu. Fond za stipendije Zlatko i Joyce Baloković godinama dodjeljuje hrvatskim građanima stipendije za studij u SAD-u pa je za akademsku godinu 2012./2013. stipendija bila dodijeljena doktorici znanosti Ani Babić koja je pohađala Master of science degree epidemiology na Harvard school of publich health. Također moram kazati da je uredništvo edicije Hrvatska i Europa djelovalo na izlaženju ovoga našeg kapitalnoga djela pod vodstvom akademika Mislava Ježića koji je naslijedio urednika prijašnjih godina, akademika Ivana Supičića, a da je akademik Stanislav Tuksalj tijekom 2013. godine priredio i radio treći svezak edicije na engleskom jeziku. Moram priznati da što se tiče rasporeda rada pojedinih akademijinih razreda i drugih jedinica djelatnost se je odnosila u 9 razreda i 11 znanstveno-istraživalačkih jedinica u Zagrebu i 3 znanstveno-istraživalačke jedinice izvan Zagreb, 4 muzejsko-galerijske jedinice, 17 znanstvenih vijeća i Hrvatskoj kristalografskoj zajednici. Nagrade koje su dobili članovi Akademije su sljedeće. Akademik Nedjeljko Fabrio primio je književnu nagradu Crikveničko sunce. Akademik Davorin Rudolf nagradu Matice Hrvatske Oton Kučera, akademik Slobodan Novak nagradu August Šenoa za sabrana djela, nagrada Vladimir Nazor za životno djelo dodijeljena je akademiku Luki Paljetko za područje književnosti i akademkinji Mariji Ujević Galetović za područje likovne i primijenjene umjetnosti, akademiku Anti Stamaču dodijeljena je nagrada književno žezlo Društva makedonskih književnika. Akademik Mirko Tomasović primio je talijansku nacionalnu nagradu za prijevod za 2012. Akademkinja Vlasta Pilić Dota izabrana je za certificiranog prehrambenog tehnologa na kongresu Institut of food tehnologists u Chichagu. Akademik Luko Paljetak dobitnik je Puškinove medalje Revnitelju prosvjete Akademije ruske književnosti. Akademik Zlatko Bourek nagrađen je Klemenčićevom nagradom za životno djelo, dok je akademik Radoslav Katičić izabran za počasnog doktora Atenskog sveučilišta. Akademkinja Milena Žic Fuchs izabrana je za članicu Akademije Europee. Akademik Pavao Pavličić dobitnik je književne nagrade Ksaver Šandor Đalski. Akademiku Nikici Petraku dodijeljena je nagrada Zaklade Dragutin Tadijanović. Akademik Ivan Cifrić dobitnik je priznanja Hrvatskog sociološkog društva Rudi Supek. Akademik Branko Despot izabran je za inozemnim članom izvan radnog sastava Akademije nauka Bosne i Hercegovine. Akademik Ivica Kostović izabran je za počasnog doktora znanosti Sveučilišta Josipa Jurja Strossmayera u Osijeku. Akademik Pavao Pavličić laureat je manifestacije Šokačka rič, a odličje vitez reda umjetnosti i književnosti dodijeljeno je profesoru doktoru znanosti Nikoli Bašiću, arhitektu i članu suradniku Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti. Naše istraživalačke jedinice su 2013. radile na 29 znanstvenih projekata i ukupno je u bazi Crozbi vidljivo da je tijekom pet godina objavljeno 2728 različitih naslova. Osim toga, obranjeno je 28 doktorskih disertacija, 5 magistarskih radova, te 24 diplomska rada. Akademija u svojim znanstveno-istraživalačkim muzejsko-galerijskim i stručnim jedinicama ima ukupno 2026 djelatnika i 30 znanstvenih novaka. Od toga, od tih znanstvenih djelatnika 115 zaposlenika je u znanstvenim, stručnim ili suradničkim zvanjima, 43 zaposlenika rade u muzejsko-galerijskim arhivskim i knjižničarskim zvanjima, 98 zaposlenika radi u stručnim službama u Arboretumu u Trstenom te administrativnim i pomoćnim poslovima izvan Zagreba. Muzejsko-galerijske jedinice su uistinu pokazale izuzetnu djelatnost tijekom naročito noći muzeja. Gliptoteka je održala tijekom 2013. odnosno u Gliptoteci je održano 18 izložbi, 8 promocija knjiga, koncerata i predavanja. U Kabinetu grafike koja je imala u svome sastavu, odnosno u zbirci 3268 predmeta bilo je održano 13 izložbi. Strossmayerova galerija starih majstora bila je otvorena za javnost stalnom postavom, a primljena je i donacija i otvorena je izložba iz donacije Göetlib gospođe Natalije Matovinović. Što se tiče Hrvatskog muzeja arhitekture tamo je održano 4 izložbe i također je Muzej koristilo 320 istraživača a izložbeni program pratilo je 2893 posjetitelja. U međunarodnoj akciji "Noć muzeja" 25. siječnja 2013. i u manifestaciji Dani otvorenih vrata Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti 19. i 20. studenoga prošle godine 32 jedinice Hrvatske akademije diljem Hrvatske posjetilo je ukupno više od 7000 ljudi. Moram također kazati da su znanstvena vijeća bila izuzetno aktivna. Postoji 17 znanstvenih vijeća za daljinska istraživanja, naftu, plin, promet, pomorstvo, energetiku, poljoprivredu i šumarstvo, ekonomska istraživanja, hrvatsko gospodarstvo, tehnološki razvoj itd. I moram priznati da je njihova djelatnost izuzetno dobro opisana u ovome našem izvješću u ljetopisu 117. knjizi. Želio bih sada na koncu samo reći da je 2013. godine akademija objavila ukupno 114 svezaka različitih publikacija i to 24 knjige, 19 zbornika, 43 svjetska časopisa, 2 knjige sažetaka, 2 rječnika, 10 kataloga i izložbi, 1 pretisak s knjigom komentara, 3 partiture i 9 spomenica preminulim akademicima. Osim toga zajedno sa zakladom su objavljena 65 izdanja pa prema tome možemo zaključiti da je tijekom 2013. godine objavljeno ukupno 200 naslova. Znači da je akademija sa tih 200 naslova i 399 događanja ukupno u 2013. godini imala 599 događanja, što znači da je u prosjeku dnevno imala 2 do 3 događanja. Što se tiče prihoda moram vam kazati da su ukupni prihodi iznosili 68 milijuna 968 tisuća 538 kuna i 10 lipa, da su nažalost ukupni izdaci iznosili 70 milijuna 688 tisuća 913 kuna i 48 lipa pa prema tome da je nažalost rezultat poslovanja manjak prihoda nad izdacima u iznosu od milijun i 720 tisuća 357 kuna i 38 lipa, ali da smo tih milijun i 720 tisuća uspjeli pokriti iz sredstava iz prijašnjih godina. Moram vam na koncu kazati da je poslovanje akademije uistinu bilo zavidno, da mi možemo biti ponosni sa postignutim rezultatima. To je rezultat rada svih članova naše akademije i ja bih se najljepše zahvalio i predsjedniku akademije akademiku Zvonku Kusiću, svim članovima predsjedništva, tajnicima razreda ali i svim djelatnicima akademije od onih u službi uprave akademije do naših portira. Svi su zajedno radili da bi se ostvarilo ovo što se trebalo ostvariti. A naša akademija je i prošle godine kao i mnogo puta prije toga znala buknuti čistim plamenom intelektualne i moralne savjesti. Zahvaljujem na pažnji.
Hvala lijepa. Želi li predstavnik odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a potpredsjednik Željko Reiner.
Poštovana gospođo potpredsjednice, poštovani glavni tajniče Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti. Pa HDZ će naravno kao i prethodnih godina podržati Izvješće o radu Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti u protekloj godini. Ja bih na početku ipak, iako naravno podržavam izvješće, namjerno započeo sa nečim što može biti možda intrigantno. Ranijih godina su se znali javljati glasovi i ovdje a gdjekada i u medijima koji su podržavali i pokušavali stvoriti određene stereotipe. Pa dozvolite mi da kažem par riječi o tim stereotipima. Srećom zadnjih godina ih je sve manje i manje. Jedan od tih stereotipa je da akademija predstavlja zapravo jedno društvo starije gospode i dama, manje dama nažalost, koja je nekoć možda bila zaslužna i aktivna znanstveno a sada to više nije. Iz ovog izvješća glavnog tajnika vidite da zapravo to ni u kom slučaju nije točno i najbolje vas može demantirati s jedne strane ovih jedno 5 cm debelo izvješće koje je samo popis aktivnosti, popis naslova znanstvenih radova, publikacija itd. Najbolje mogu to demantirati podaci koje smo sad čuli od 200 objavljenih naslova do cijelog niza izložbi, događanja koja su uistinu opravdala da je akademija jedno živo biće, jedan integralni dio hrvatske znanosti, dapače koja u mnogim stvarima predvodi hrvatsku znanosti. Spomenuo sam stereotipe, pa možda još jedan stereotip, jedan od stereotipa je da je akademija previše zatvorena posebice zadnjih godina, to uistinu nije točno. Akademija se na cijeli niz načina otvorila i komunicirala sa javnošću i to ne samo danom otvorenih vrata, ne samo noći muzeja, ne samo jednim cijelim nizom otvorenih okruglih stolova, skupova itd. već i vrlo intenzivnom komunikacijom i pokušajima da prezentacija u medijima bude što je moguće bolja akademije i što je moguće prisutnija. Nažalost, svi smo svjesni toga da znanost posebice visoka znanost, obrazovanje ne zanima medije mnogo, mnogi uopće nemaju niti specijalizirane novinare za to, oni koji imaju vole određene bljeskove a ne kontinuitet, ne stabilnost rada. I usprkos tome međutim, i u medijima je ipak akademija sve više prisutna na jedan samozatajni način, na jedna način koji nažalost ne odgovara onome kako bi to trebalo biti prezentirano, ali pomaci na bolje su apsolutno prisutni posebice zadnjih godina. Postoji još jedan stereotip, jedan od stereotipa je da bi akademija više trebala izravno reagirati na zbivanja u svakodnevnom životu, sudjelovati u aktualnim zbivanjima, komentirati, prosuđivati aktualna zbivanja od političkih do nekih drugih. Nema ništa više krivo od toga, to bi bilo loše i kada bi akademija se uplitala u svakodnevni politički život onda bi to vjerojatno se kobno reflektiralo na vjerodostojnost same akademije. Međutim, akademija nije odvojena od svakodnevnog života i to najbolje se može vidjeti isto iz ovog izvješća gdje je akademija vrlo jasno reagirala na jedno aktualno zbivanje, a to je moguća presuda generalima gdje je dapače pripremila jedan jasan stav Hrvatske države koje je i savjest, i intelektualni temelj o tom pitanju. Još je jedna, jedan aspekt koji dokazuje koliko sudjeluje akademija aktivno u nekim promišljanjima koja su vrlo važna za Hrvatsku, poglavito hrvatsku znanosti i kulturu a to je da kao što smo čuli je akademija donijela stav o nacrtu strategije obrazovanja, znanosti i tehnologije. Strategiji koja se izrađuje već 2,5 godine, evo danas smo čuli da je Vlada donijela tu strategiju, vjerojatno ćemo je onda ujesen raspraviti jer više vremena sad neće biti. Međutim, posebice bi iz toga opet istaknu jednu rečenicu iz te strategije, iz tog stava Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti koja kaže: "Da bi se strategija trebala prihvatiti u Saboru i to konsenzusom kako bi se mogla stvoriti podloga za njeno ostvarivanje tijekom više političkih izbornih ciklusa." Kolegice i kolege ta poruka je vrlo važna, ali bojim se da se ona neće ostvariti, bojim se da se ona neće ostvariti čak i usprkos činjenici da je profesor Budak koji je predvodio skupinu za izradu strategije uistinu uložio napor da pokuša upoznati sa strategijom sve političke stranke, međutim to se zbiva ovih dana, a danas je Vlada već strategiju prihvatila. Pa na koji način se onda misli postići konsenzus, a morao bi se postići, ja apsolutno podržavam taj stav akademije da se o takvim važnim stvarima valja postići konsenzus jer one nisu za jednu Vladu, one nisu za jedan saziv Sabora, one moraju trajati tijekom više takvih perioda jer mora po prirodi stvari biti dugotrajnija, jer se moraju i ostvarivati u duljem razdoblju. Međutim, evo nažalost opet smo svjedoci toga da se nije ni pokušao napraviti konsenzus i da se neće on očito postići jer ako je Vlada već donijela prijedlog onda o kakvom konsenzusu više pričamo, ona će lijepo vama reći da vi to izglasujete, vi ćete to izglasovati i neće se o tome dalje razgovarati, što je šteta. No, činjenica da akademija uistinu ostvaruje zavidnu aktivnost i što se tiče znanosti, i što se tiče kulture, i što se tiče umjetnosti je nešto što je, je nešto oko čega ćemo se sasvim sigurno svi složiti. I ono zašto bih ja samo nakraju predirao je da svi zajedno pokušamo koliko je to nama moguće učiniti da se taj glas akademije, koje je kao što se vidi iz ovog izvješća, a čini mi se da sam i ja to pokušao istaknuti, itekako artikuliran uistinu čuje, jer nije dovoljno da netko nešto kaže, treba to i čuti što netko kaže. Akademija ima svoj glas i ona izriče svoje stavove, ali da li uistinu oni kojima poruke šalje to čuju i da li uistinu uvažavaju to? A to bi bilo ono što je neophodno jer akademija nije samo kao što je glavni tajnik tu lijepo, on voli pjesnički reći napisao u zaključku "Hram kulture Hrvatskog naroda i svih građana Republike Hrvatske, hram znanosti, umjetnosti i stvaralaštva". Ona nije samo hram, hram je nešto što je statično, ona je dinamična i ona itekako sudjeluje u svakodnevnom životu ali na onaj način kakav je primjeren bijući svijest hrvatskog društva, bijući na neki način podrška hrvatskom društvu i dajući smjerove razvitka znanosti i kulture u hrvatskom društvu. Takva je bila do sada i takva sasvim sigurno treba i ostati, a ja ne sumnjam da će ona tu svoju ključnu funkciju obavljati i ubuduće. Hvala lijepo.
Hvala. Boris Blažeković, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa kolega Reiner lijepo ste govorili o akademiji i podržavam skoro cijelu vašu diskusiju, ali bih se osvrnuo na jedan dio koji mi se čini izuzetno važnim a to je PR akademija. Spomenuli ste taj PR mislim da je on za sve hrvatske građane i za naše društvo izuzetno važan odnosno važno je da još jače akademijin rad i akademija kao pojam uđe u svijest naših sugrađana jer je taj osjećaj važan za samosvijest svakog građana za to da hrvatski građani kao što je i tajnik akademije rekao imaju svoju akademiju koja tu postoji sa svim svojim visokim vrijednostima, sa svim svojim akademicima, sa svim radovima i mislim da bi trebalo još jače usaditi u sve nas vrijednosti te akademije, radove akademije i sve ta akademija predstavlja i mora predstavljati u hrvatskom društvu. I u tom PR-u mislim da bi i mi u Saboru mogli malo više pomoći, ne samo u Saboru nego u ukupnom političkom korpusu. I evo dajem se osobno na raspolaganje, a vjerujem i kolege u Saboru da se taj PR malo pojača i da svi zajedno sa punom samosviješću i ponosom govorimo o toj instituciji koja je jedinstvena i važna za sve nas.
Odgovor na repliku potpredsjednik Željko Reiner.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa hvala lijepo kolega Blažeković što ste podržali ono što sam i ja rekao, a to je da bi akademija valjala dobiti puno zornije mjesto u našem medijskom prostoru. Međutim nažalost i vi i ja znamo da zahvaljujući jednoj totalnoj estradizaciji ja bih rekao javnog života, u kojem naravno ovakav ozbiljan, metodičan, sustavan rad nerijetko nije zanimljiv onda je to jako teško postići. Akademija se sama trudi, mi ćemo isto evo i vi ste sami verbalizirati to, mi ćemo se isto potruditi ja sam uvjeren da se to poboljša. Ali moramo biti svjesni toga da i naš rad nerijetko ne dolazi do izražaja posebice kada je on ozbiljan, utemeljen na brojkama, na diskusijama koje su fundirane ozbiljnim podacima negoli bude prenesen tek u ponekim estradnim bljeskovima, verbalnim bljeskovima, a ono nerijetko onaj ozbiljan i dugotrajan rad bude potpuno neprimijećen od javnosti. Onda kada se to zbiva sa političkim životom koji jest u fokusu javnosti i medija kako onda tek da jadna akademija koja nije u tom fokusu uspije se probiti, ali ja se nadam da će se i to poboljšati. Hvala lijepa.
Igor Kolman, replika.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora. Kolega Reiner oko strategije jer ste ju dosta spominjali u svom govoru znanosti i obrazovanja, mi i članovi smo odbora i već zapravo nekako od početka mandata kao ozebli sunce čekamo tu strategiju i razgovaramo često o njoj. Ona je danas bila na Vladi. Meni je zapravo žao da ste vi tako pesimistični, zato sam se javio za repliku, da ste tako pesimistični oko mogućnosti da ona bude usvojena uz široku podršku. Ona je danas bila na Vladi, meni se čini da se radi o jednom izuzetno važnom, možda i najvažnijem dokumentu koji ovaj mandat uopće donosi ili će donijeti. Profesor Budak koji je koordinator tu izradu strategije je pokazao vrlo velikom voljom i moj je dojam za kooperativnošću za razgovorom o tome, ona dolazi na odbor, nakon toga će ići na plenarnu sjednicu. Ništa nije, vjerojatno nije svako slovo u ovom trenutku u kamenu klesano. Meni je zato žao da ste vi tako u startu pesimistični oko mogućnosti da ona bude donesena uz široku podršku i ja se nadam da ćemo uspjeti kada ona zaista dođe u saborsku proceduru tu strategiju donijeti sa širokom ako ne i konsensualnom podrškom.
Odgovor na repliku potpredsjednik Željko Reiner.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa kolega Kolman sve što ste rekli stoji naravno i ja mislim da bi to bilo nužno da se takav važni dokument donese konsenzusom. Međutim činjenica ponovo kažem da pojedine stranke nisu imale priliku kao stranke razgovarati o tome, diskutirati o tome, dati svoje prijedloge ovakve ili onakve, nakon čega bi se ona modificirala eventualno, dorađivala već je ona otišla ravno na Vladu i danas je na Vladi usvojena. Poznavajući prilike na temelju evo 2,5 godine načina funkcioniranja i ovog Sabora, ja ovaj čas sam siguran da ćete vi svi na vlasti koji ste pripadnici vlasti zato što je to Vlada takvu strategiju usvojila dići za nju ruku, kakva god ona bila ili ne. Bez obzira na to hoćemo li o tome imati razgovore, hoćemo li izmjenjivati misli o tome, hoće li se ona moći modificirati. Kada će se ona moći modificirati ako ju je danas Vlada prihvatila? Vlada neće reterirat od svog stajališta, a vi se nećete suprotstavit vladinom stajalištu. Prema tome, irelevantno je ako mi damo neke prijedloge tijekom sljedećeg tjedna ili sljedećih mjesec, dva, bojim se da se to neće vratiti natrag na Vladu da bi Vlada onda promijenila tu strategiju zato jer smo mi eventualno mislili malo drugačije i možda našli neke kuteve koji se prije nisu mogli sagledati ili nisu bili dovoljno uočeni itd. Zato otud izvire moj pesimizam. Ja bih bio najsretniji da se ona uistinu donese konsenzusom jer mislim da je to jako važno, jer mislim da je to jako važno pogotovo kod takvih dokumenata ali i kod mnogih drugih. Hvala lijepo.
U ime Kluba zastupnika SDP-a kolega Domagoj Hajduković.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, uvaženi gospodine tajniče, kolegice i kolege. Pa mislim da ne moramo puno govoriti o važnosti Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti, to je najstarija institucija u Hrvatskoj i mislim institucija na koju se svi mi kao građani Republike Hrvatske itekako imamo ponositi i dičiti. A uostalom ovaj kratki pregled rada Akademije mislim da samo govori dosta o njoj, o predanosti ljudi koji u njoj rade, o važnosti njihovog posla i o svemu onome što rade na promicanju i čuvanju hrvatske znanstvene misli, hrvatske umjetničke misli, hrvatskog identiteta kao takvog. Ja dakle neću previše govoriti o tome, ja bih vam samo u nekoliko kratkih crta iznio zašto mislim da ovo izvješće zaslužuje našu podršku. Dakle Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti je krovna organizacija hrvatske znanosti i umjetnosti koja okuplja najbolje što mi od znanosti i umjetnosti imamo. Generira znanstveni i umjetnički rad i daje dakle nemjerljive doprinose, ja bih se usudio reći i u svjetskim razmjerima ali i u našim dakle hrvatskim. Ono s čime bih nastavio, dakle pohvala općoj aktivnosti akademije, kao što je i sam tajnik naveo dakle održano je u spomenutom izvještajnom razdoblju 9 zasjedanja skupštine 114. znanstvenih skupova, 95 znanstvenih i stručnih predavanja 74 predstavljanja knjiga, 79 svečanih sjednica, 19 stranih delegacija je ugošćeno u akademiji itd., itd.., itd.. Mislim da bi mogli do jutra nabrajati sve one aktivnosti koje Akademija u ovoj godini poduzela. Kolega Reiner je govorio da postoji jedna predrasuda o tome da je akademija zatvorena institucija. Ja se tu slažem, akademija jako puno radi na tome da se što više otvori prema javnosti, da se popularizira znanstveni rad, da se popularizira i sama institucija Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti kao takva. I evo upravo ćemo za nekoliko dana i na Županijskoj skupštini Osječko-baranjske županije raspravljati i o planu rada Ureda Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti u Osijeku koji također predviđa mnoge aktivnosti upravo otvorene prema građanima, prema školarcima, studentima, svima zainteresiranima koji mogu biti upućene u rad akademije. No isto je također drage kolegice i kolege više nego istinito da mnogi naši građani pa i mnogi vi kolegice i kolege koji sjedite ovdje u Saboru uključujući i mene niste informirani o mnogim aktivnostima, tradicijama i vrijednostima Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti. Tako mi je jako žao reći da smo prošle godine svjedočili jednoj raspravi u kojoj su neke kolege sa desne strane sabornice u jednom vrlo svađalačkom tonu, evo to je moja osobna ocjena da bi svađalački govorila što to akademija radi, kako to da tajnik podnosi izvješće, gdje je predsjednik akademije ne znajući da je baš slavna tradicija akademije da je tajnička čast i dužnost podnositi izvješće, nikad predsjednika, uvijek tajnika. Isto tako govorili su da akademija nije dovoljno involvirana u davanju mišljenja i rješenja o gorućim problemima u društvu. Pa ja baš mislim suprotno. Mislim da su svi ovi brojevi koje sam pobrojao više nego dostatan dokaz tome koliko je akademija radila. Pa nisu se pisali znanstveni radovi o nečemu što je već prevaziđeno nego upravo o problemima koji postoje. Govorilo se tu i o Strategiji obrazovanja znanosti i tehnologije. Definitivno ja mislim da će taj datum, odnosno današnji datum kada je to prošlo Vladu Republike Hrvatske i kada prođe Sabor biti upisano zlatnim slovima u hrvatsku povijest. To je prvi puta da mi u modernoj Hrvatskoj donosimo jednu strategiju koja se dotiče upravo obrazovanja znanosti i tehnologije a znamo što to znači. To znači da ćemo budućim naraštajima ponuditi kvalitetno obrazovanje, da će nakon toga moći se zaposliti, da će imati znanja i vještina koje će ih pripremiti za tržište rada, to znači razvoj znanosti i tehnologije koje bi na kraju trebale biti generatori gospodarskog razvoja. A evo u točki prije smo imali prilike čuti da i gospodarstvo itekako prepoznaje našu znanost i želi sudjelovati u financiranju i potpori znanosti. Htio bih podsjetiti i na to da strategija obrazovanja znanosti i tehnologije koja je krunski dokument možemo to tako reći ovoga resora je poteklo upravo iz Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti. Dakle, smjernice za njezino sastavljanje o kojima sam govorio a vjerujem i kada sam govorio i prije o izvješćima o radu Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti ali i o drugim točkama vezanim za obrazovanje dakle akademija je tu dala svoj nemjerljivi doprinos udarajući temelje i donoseći upravo te smjernice. Što se tiče samih financija dotakao bih samo ovlaš i to da kažem da u financijama možemo vidjeti mudro i odgovoreno gospodarenje raspoloživim sredstvima na što smo i naviknuti od strane akademije tako da tu se ništa ne mijenja i to mi je jako drago za vidjeti. I zaključno možemo konstatirati da je Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti i u 2013. godini radila na očuvanju hrvatskog identiteta i izričaja u znanosti i umjetnosti te će zbog toga klub Socijaldemokratske partije Hrvatske u Hrvatskom saboru i ovo izvješće i podržati. Hvala lijepo.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HNS-a kolega Igor Kolman.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice Hrvatskoga sabora, uvažene kolegice i kolege zastupnice i zastupnici, cijenjeni akademiče Rudan, glavni tajniče Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti. Ne moram naravno posebno naglašavati ali ću to ipak napraviti da će HNS podržati ovo Izvješće. Akademija je u 2013., to je činjenica, istina, bila vrlo aktivna. 114 znanstvenih skupova, savjetovanja, okruglih stolova, mnoštvo znanstvenih i stručnih predavanja, predstavljanja knjiga, prezentacija i programa, projekcija filmova, konferencije za medije, otvoreni dani, noć muzeja, izdavačka djelatnost dakle sve ono što je je i akademik Rudan i moji prethodnici su to već spomenuli. Ja sam također naumio nešto reći i o Strategiji o kojoj smo već i u replikama se dotaknuli a i kolega Hajduković je o njoj govorio. Dakle ja isto želim u ime kluba HNS-a istaknuti posebno angažman akademije u raspravama o generalno razvoju hrvatskog školstva i znanosti općenito, a onda nakon toga naravno i o konkretno strategiji koja je danas bila na Vladi. Mi smo nažalost dugo godina živjeli u iluziji da imamo savršeno školstvo i da smo fantastično obrazovana nacija i onda smo nekako zadnjih godina konačno doživjeli to neugodno prosvjetljenje i otrežnjenje po tom pitanju i svakako je važno da se i HAZU u tu raspravu uključuje intenzivno, trajno, stalno, aktivno, pogotovo kad govorimo o strategiji obrazovanja, znanosti i tehnologije koju ćemo nadam se ipak uspjeti uz široku podršku i u ovom saboru donijeti kao jedan od ključnih, ako ne i ključni dokument, ne samo u sferi znanosti i obrazovanja nego generalno u ovom mandatu ovog saziva Sabora. Međunarodna aktivnost akademije također je bila vrlo živahna što je i tradicija. Nama se čini da bi unutar toga bilo zgodno dodatno poticati i koliko je moguće raditi na ovim studijskim boravcima, što naših znanstvenika u inozemstvu, što stranih znanstvenika u Republici Hrvatskoj. To su stvari koje ne moraju dramatično utjecati na ukupni proračun akademije, a isto su jedan dio, razgovaramo i o prisutnosti i o odnosima s javnošću, na kraju krajeva to je na neki način dio i diplomacije jedne zemlje u onom najširem smislu, sasvim sigurno je nešto što podržavamo i treba dodatno vidjeti na koji način se to može i ojačavati i više koristiti. Važan korak u 2013. godini je bila i reorganizacija i revizija fundusa kabineta grafika nakon konačnog preseljenja. Dvije napomene samo koje nekako iz godine u godinu ja tu iznosim, jedna je, neću puno o tome, akademik Rudan vjerojatno već naslućuje, a kolega Reiner je to i u svom govoru u prvim rečenicama diskretno spomenuo, radi se o udjelu žena, o udjelu članica u ukupnom broju članova u akademiji. Neću dalje o tome, to svake godine raspravljamo, ali moram to spomenuti. Pogotovo i to sam već jedne godine rekao, pogotovo je nagrada koju akademija dodjeljuje pokazuje nešto drugo, ona dakle samom nagradom koju dodjeljuje pokazuje da žene barem jednako doprinose u hrvatskoj znanosti kao i muškarci. I drugo je pitanje o kojem se već jednim dijelom govorilo, to je prisutnost akademije u javnosti. Ja bih tu zapravo na dva kolosijeka to vodio. Jedno je prisutnost same akademije kao institucije. Ja se slažem da se akademija bitno otvorila i da je dojam koji ona ostavlja u široj javnosti gotovo neusporediv u odnosu na prije 10-ak i više godina, to u svakom slučaju. Međutim, drugi dio priče je prisutnost generalno znanosti, ali ne u onom da kažem tvrdom smislu samo prezentacije rezultata znanstvenih istraživanja i svega onoga što se radi, nego uopće ideje znanosti, znanja, kao temelja jednog suvremenog, suvislog ako to mogu tako reći društva i jedne suvisle države. Tu naravno postoji prostor sa svim ogradama koji su kolege prije spomenuli, koje stoje, nezainteresiranost medija, teška mogućnost probijanja u te sfere, ali tu sigurno ostaje i na akademiji jedna vrsta i zadatka i odgovornosti da se taj vrlo problematičan odnos koji ljudi u Hrvatskoj jednim dijelom imaju i prema znanju i prema znanosti isto tako kontinuirano i stalno mijenja. I završit ću sa nečime što rijetko spominjemo, ali treba naglasiti da to mi saborski zastupnici jako cijenimo. Naša suradnja, pogotovo nas članova Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu, naš direktni dodir sa akademijom je kroz akademika Rudana koji redovito sudjeluje u našim sjednicama i ta suradnja je zaista i kvalitetna i korisna i dobra. Ja se nadam za obje strane, nadam se da će tako i ostati. Mi naravno podržavamo ovo izvješće HAZU sa nekoliko ovih naglasaka koji nisu ni na koji način kritika, ali su eventualno poticaj za još neke nove korake u budućnost da akademija bude i jača i veća i moćnija nego što je do sada bila. Hvala.
Potpredsjednik Željko Reiner, replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolega Kolman, javio sam se zapravo uopće ne da vama repliciram nego da iskoristim tu prigodu, to javno priznajem, da ukažem na jednu lošu praksu koja se tiče svih nas skupa, a ta je da smo upravo ove sekunde dobili izvješće Vlade o ovoj temi o kojoj sad završavamo diskusiju, a istodobno smo dobili stav Vlade o Godišnjem izvješću HNB-a o kojem smo završili prijepodne diskusiju i još strašnije, o reviziji godišnjeg izvještaja o izvršenju državnog proračuna o kojem smo završili kompletno diskusiju prije dva dana. To kolegice i kolege je nešto što sve nas i vas vladajuće stavlja u onu poziciju kakvu vas Vlada stavlja. Hvala lijepo.
Igor Kolman, odgovor na repliku.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Zaista nije vezano uz temu, ali onda ću i ja iskoristit priliku da odgovorim nevezano uz temu jer mi se čini važno. Ja nisam jednom u Hrvatskom saboru rekao i stojim iza toga, stojim iza svojih riječi da je jedan od načina, jedan od temeljnih načina čuvanja digniteta bilo koje institucije, a pogotovo institucije tako važne kao što je Hrvatski sabor, kao što je najviše zakonodavno tijelo u jednoj zemlji, u ovom slučaju u Republici Hrvatskoj, je i to da i organizacija rada i način na koji sve ovo o čemu govorimo i sve ovo što radimo bude zaista na razini najvišeg tijela u Republici Hrvatskoj.
Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Kolega Gvozden Flego, izvolite.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice, gospodine tajniče. Nesumnjivo je da je i Hrvatska akademija institucija izvrsnika, nesumnjivo je da je riječ o kišobranskoj ili bolje rečenoj krovnoj instituciji za znanost i za umjetnost i kada smo pokatkad imali neke kritičke primjedbe to nije bilo zato da osporimo taj značaj Hrvatske akademije nego zato da ukažemo na neke elemente za koje nam se činilo da bi mogli biti bolji nego što su bili ili nego što smo mi mislili da su bili. Meni se čini da se s ovom novom upravom akademija približava ovom cilju koji sam na početku spomenuo kao svojevrsnu preambulu dakle da bude krovna umjetnička, znanstvena institucija izvrsnih žena i muževa kako to veli Strossmayer u svom prvom, muža bolje rečeno kako veli u svom prvom statutu. I navest ću svega nekoliko mojih ajde da velim dojmova jer moram priznati gospodine tajniče nisam pročitao od korica do korica vaš popis nego sam ga malo prolistao. Dojmovi su vrlo pozitivni i dakle što se tiče pisane publikacije, a i što se tiče neposrednog iskustva. Meni se čini da je na sreću HAZU sve prisutnija u javnom životu. I kao što je rekao Kolman dvostrano sveprisutnija kao institucija i kao zapravo odgovarajući pojedinci. Meni je gotovo dirljivo kojom brigom i kojim ponosom vi spominjete nagrađene članice i članove vaše kuće, što je gotovo potpuno iščezlo iz hrvatskog javnog života. Dakle, ljude koji su dobili odgovarajuća javna priznanja za svoju ovakvu ili onakvu dakle umjetničku ili znanstvenu djelatnost doprinoseći na taj način boljitku ne samo ljudi koji žive u Hrvatskoj nego čovječanstva naprosto budući da je riječ o globalnim aktivnostima. Izdavačka djelatnost je respektabilna i sve prisutnija u javnosti. Taj proboj kroz medije se događa i sve češće se znade pročitati u medijima što je objavljeno i što je vrijedno po mišljenju recenzenta od onoga što je objavljeno. Drugo, akademija se otvara da tako velim neposredno javnosti i ja pozdravljam i nadam se da nećete posustati u održavanju javnih tribina. Kad god sam imao vremena i kad god sam bio tamo to je meni bio određeni doživljaj. Bio mi je doživljaj time što sam svašta čuo i naučio, bio mi je doživljaj u atmosferi jer se konačno raspravljalo, razmjenjivala su se mišljenja. Tako da i ja vjerujem da statistički ako to pratite ima sve više i više interesa za takve događaje i to također povećava ne samo interes za akademiju nego i njezin ugled. I treće, kao krovna organizacija akademija je sve više strategijski prisutna. Akademija je napisala smjernice za razvoj odgoja, obrazovanja i znanosti koje su bile svojevrsni s jedne strane poticaj, a s druge strane osnova za izradu ove cjelokupne strategije koja će biti vjerojatno važnija od preostalih 110 ili 115 koje su donesene u Hrvatskoj državi jer govori o razvoju ovih strategijskih djelatnosti kao što su odgoj, obrazovanje i znanost. Dakle, i konačno onda je akademija odnosno predsjedništvo akademije donijelo i svoj stav o tome, tako da mi se čini da je ta prisutnost akademije značajna. Ja ne bih imao ništa protiv da i HAZU povodom svakog značajnog najčešće tragičnog ali dakle ekonomskog, političkog, globalnog događaja objavi neki svoj stav kao što to recimo čini Royal Academy, dakle Britanska akademija, kao što to čini Brandenburg Academy u Berlinu, kao što to čini Academie Francoise u Parizu. I time zapravo također mobilizira odgovarajuće javno mnijenje, a možda i otvara neke horizonte na koje mi, jer vi akademici ste besmrtni, na koje mi obični smrtnici nemamo uvida. Možda još zapravo riječ o tome da bih volio kada biste vi, bilo mi je drago gospodine tajniče da ste bili prisutni i da ste neposredno doživjeli raspravu o Hrvatskoj zakladi za znanost i da ste čuli, vidjeli brigu svih koji su raspravljali o znanstvenom razvitku. I bilo bi mi jako drago kada bi akademija nastavila sa tom brigom za znanost u dva smjera. S jedne strane upozoravajući na dobre strane znanstvenog razvitka u Hrvatskoj, s obzirom na strahoviti dijapazon suradnje sa svijetom, na možda neke nedostatke znanosti u Hrvatskoj i da biste na taj način doprinosili razvitku znanosti i znanstvenih djelatnosti, ali s druge strane što mi je možda još važnije da biste dali svoj ključni doprinos promjeni atmosfere oko znanosti u Hrvatskoj, promjeni odnosa prema znanosti i znanstvenoj djelatnosti u Hrvatskoj. Nemojte zaboraviti da u velikoj većini istraživanja o tome što je znanstvenicima najdragocjenije u razvijenim i nerazvijenim zemljama prva točka je uvjeti znanstveno-istraživačkog rada a druga točka je, gotovo redovito, društveni ugled. A tek treća točka ili četvrta je plaća, nagrada itd. Dakle, i ta promjena položaja znanosti, odnosno odnosa prema znanosti bi bilo nešto što se meni čini da bi Akademija također mogla mijenjati i onda bi to bio još jedan dodatni korak u otvaranju Akademije neposredno i posredno javnosti i javnom životu. Evo hvala vam na tome. Još možda jedna rečenica. U zadnjoj fazi rada ste se čak i popravili u kadrovskoj politici jer vam je konačno uspjelo da među svoje članstvo izaberete i onoga u vašem razredu ili u vašoj domeni djelatnosti koji po svemu sudeći ima najveći broj citata.
Potpredsjednik Željko Reiner, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa uvaženi kolega Flego, ponukalo me da se javim kad ste spomenuli sa koliko je strasti glavni tajnik HAZU-a ljubavi ja bih rekao pročitao nagrade koje su dobili akademici. Uistinu to jest dirljivo, jer rijetko prisustvujemo takvim trenucima. Međutim, to me ponukalo da nas sve malo podsjetim na jednu činjenicu da je akademkinja Milena Žic Fuchs koja je izabrana za članicu Europske akademije što je sa ponosom glavni tajnik ovdje istaknuo osoba koju ovaj Sabor nije smatrao dostojnom staviti je u Nacionalno znanstveno vijeće. Mi smo o tome diskutirali i na Odboru za znanost, a onda i ovdje i očito su prevagnuli neki drugi razlozi pa ona bez obzira što je i žena koje su podzastupljene u tom tijelu, a i vrsna znanstvenica evo i sad nagrađena sa jednom od istaknutih nagrada nije to bilo dovoljno da je politika, vladajuća politika izabere, dakle u Nacionalno znanstveno vijeće. Pa mislim da nam je i to jedna opomena da malo svi razmislimo u buduće o našim kriterijima. Hvala lijepo.
Kolega Gvozen Flego, odgovor na repliku.
Kolega Reiner, drago mi je da ste nas podsjetili na taj događaj jer mi se čini da iz bolnih iskustava treba povlačiti odgovarajuće pouke. Žao mi je da ste to učinili na repliku na moje izlaganje nakon svega što se događalo.
Kažu da nitko nije prorok u svom selu. Završna riječ glavnog tajnika HAZU-a, gospodina Rudana, Pavla Rudana. Izvolite.
Poštovana gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovane gospođe zastupnice, poštovana gospodo zastupnici. Vjerujte mi jako sam dirnut. Mnogo ste divnih primjera ukazali, istakli, usmjerili kako i šta treba dalje. Hvala vam puno. Sa ponosom sam govorio o članovima Akademije koji su dobili određena odličja, jer je jadan onaj narod koji ne poštuje svoje institucije, koji sam ili dozvoljava da mu drugi relativiziraju vlastiti sustav vrijednosti i identitet. Ja sam u vašim raspravama osjetio prekrasnu podršku našoj Akademiji i vjerujte mi kako dijelim mišljenje svih svojih članova Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti da vam zahvaljujemo na vašoj veličanstvenoj podršci. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. O izvješću ćemo glasati u petak.
Izvješće o radu Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti za 2013. godinu. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: Prihvaća se Izvješće o radu Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti za 2013. godinu. Molim da se izjasnimo. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno sa 109 glasova za donesen predloženi Zaključak.
A sada ćemo objediniti kako je i dogovoreno u raspravi - Izvješće o provedbi Zakona o istraživanju, uređenju i održavanju vojnih groblja, groblja žrtava Drugog svjetskog rata i poslijeratnog razdoblja za 2013. godinu i - Izvješće o radu Povjerenstva za istraživanje, uređenje i održavanje vojnih groblja, groblja žrtava Drugog svjetskog rata i groblja poslijeratnog razdoblja za 2013. godinu Podnositeljica izvješća za prvo izvješće je Vlada Republike Hrvatske. Raspravu su proveli Odbor za obranu i Odbor za ratne veterane, a izvješća ste primili na sjednici. Za ovo drugo izvješće podnositelj je Povjerenstvo na temelju članka 7. Zakona o istraživanju, uređenju, održavanju vojnih groblja, groblja žrtava Drugog svjetskog rata i poslijeratnog razdoblja. Raspravu su također proveli Odbor za obranu i Odbor za ratne veterane. Izvješća ste primili na sjednici, a uvodno će obrazložiti oba izvješća ministar koji je ujedno i predsjednik Povjerenstva ministar branitelja, gospodin Predrag Matić. Izvolite ministre.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice Sabora, uvažene zastupnice i zastupnici. Evo u ime Ministarstva branitelja ukratko bih podnio ovo izvješće. Pokušat ću biti što sažetiji, a kasnije u tijeku rasprave možemo odgovarati i na neka pitanja. Dakle, kao što sam i na Vladi rekao kad smo predstavljali ovo izvješće rekao sam da je to jedan mali zakon ali vrlo bitan za mentalno zdravlje naše nacije, jer s obzirom na godine od kada je završio Drugi svjetski rat na žalost u glavama nekih još nije završio. Mi smo tu da pripomognemo da se to konačno razriješi i da povijest prepustimo povjesničarima, da Drugi svjetski rat u glavama ljudi završi. Unatoč svemu što sam vas prošle godine kada smo predstavljali ovaj zakon molio, naravno to je samo ovako jedna utopijska zamolba da mi date vremena i da mi pružite priliku da u godinu dana prikažemo i pokažemo što ćemo sve napraviti. Bio sam izložen strašnim, moja malenkost pukovnik Gruić koji vodi i samu Upravu za zatočene i nestale, bili smo izloženi nemilim napadima. Naravno, to je nastavilo se i do dana današnjeg, pa čak i danas čitam u dnevnom tisku te napade. Rezultati su i činjenice su na jednoj strani, a ideologija očito na nekoj drugoj. Dakle, ja bih vam sada ukratko iznio neka od ciljeva i nešto što smo proveli tijekom protekle godine. Dakle, predmetno izvješće koje su saborski odbori vidjeli kako je rekla potpredsjednica i nažalost opet nisu prihvatili jer je ponovno na taj način glasano, ideološki 5 je za, 6 je protiv, ali dobro Bože moj. Predmetno izvješće daje sažeti pregled provedenih aktivnosti temeljem zakonskih propisanog djelokruga rada u protekloj godini po pojedinim područjima i sadrži rezultate rada Ministarstva branitelja, te je po prvi put pripremljeno za podnošenje izvješća u protekloj godini Vladi i Hrvatskom saboru. Unatoč žestokim kritikama i napadima pojedinaca i nekih institucija bez politiziranja ideoloških motiva ministarstvo se vodilo načelom da je žrtva žrtva. Ovim prvim izvješćem vidljivo je da je Vlada ispunila svoju misiju i postigla glavni strateški cilj zakona, a to je očuvanje spomena na sve stradale u 2.svjetskom ratu i poslijeratnom razdoblju. Prikupljanjem podataka i provođenjem vlastitih istraživanja obuhvaćene su 82 lokacije mogućih mjesta grobalja žrtava 2.svjetskog rata i poslijeratnog razdoblja koje se nalazi u 16 županija i Gradu Zagrebu. Istražen je ukupno 16 lokacija, a ukupno su ekshumirani posmrtni ostaci 315 osoba, od čega su posmrtni ostaci 271 osobe dostojno trajno zbrinuti. Ministarstvo je sukladno zakonu provelo široku kampanju prikupljanja podataka od svih 556 jedinica lokalne samouprave i Grada Zagreba od čega je njih 299 dostavilo podatke ministarstvu. Obilježen je i 23. kolovoza europski dan sjećanja na žrtve svih totalitarnih i autoritarnih režima komemoracijom za žrtve stradale u jami Jazovka i koncentracijskom logoru Jadovno pokraj Gospića kao simboličnom stradanju jednih i drugih. Ministarstvo je organiziralo i provelo od projekta do realizacije postavljanje i otkrivanje prvog spomen obilježja koje je Republika Hrvatska temeljem zakona postavila u znak sjećanja na 15 žrtava komunističkog režima u Tupalama sincu 30. prosinca prošle godine. Provedbe zakona ne bi bilo bez uspješnog rada povjerenstva, Povjerenstvo za istraživanja, i uređivanje i održavanje vojnih grobalja, grobalja žrtava 2.svjetskog rata i grobalja poslijeratnog razdoblja. U protekloj godini je kroz 4 sjednice od svog osnivanja od 11. travnja prošle godine kroz prikaz značajnih mjera i aktivnost donesenih od strane povjerenstva s namjernom postizanja učinkovite provedbe zakona, neke od stvari. Usvojena je strategija provedbe zakona prema kojoj će prioritet u provođenju ekshumacija imati zahtjevi nadležnih pravosudnih tijela i onih zahtjeva za ekshumacijom koji se tiču javnog interesa kao što su infrastrukturni radovi, usvojeni su i usuglašeni prijedlozi 3 pravilnika propisana zakonom koji su nužni za njegovu provedbu, usvojeno je i usuglašeno da jedinstveni tekst natpisa treba sadržavati informacije o žrtvi, zločinu i počinitelju te da će povjerenstvo predlagati tekst o okolnostima stradavanja za svaku pojedinu lokaciju. Zaključeno je da se prvo spomen obilježje postavi u Tupalama sincu kod Otočca koje je i postavljeno. Dakle, oni najosnovniji problemi koje smo imali, koje su ljudi imali ustvari, neću reći svih 70, ali posljednjih 20. godina je bilo dovesti za stol i usuglasit uvjetno rečeno jednu i drugu stranu koji su i bili prijepori svih ovih 20. godina. Dakle, postavili smo 3 osnovne definicije, na spomenicima će pisati da su tu žrtve komunističkog režima, da su tu žrtve ustaškog režima ili da su tu žrtve svih totalitarnih režima. Vjerujte 3 kratke rečenice, 3 kratke definicije bilo je potrebno puno, puno razgovora, puno, puno usuglašavanja i puno naravno dobre volje svih da to prihvate. Nije jednoj strani, dakle temeljni problem koji mi imamo sve ove godine je da svatko priznaje svoje žrtve, a onih drugih kao da nije ni bilo. Na sreću mi smo uspjeli što ovi drugi prije nas nisu i na što smo jako ponosni i zahvaljujem svim članovima povjerenstva, a treba reći da su članovi povjerenstva predstavnici svih državnih tijela, ustanova, organizacija, instituta, vjerskih zajednica i drugih tijela koje se bave tematikom vezano je uz zakon te da pri tome u njemu zajednički sudjeluju predstavnici saveza antifašističkih boraca i antifašista Republike Hrvatske, Udruge Hrvatskih domobran koje su svojim doprinosom u suradnji pridonijeli uspješnom provođenju zakona. Dakle, u jednoj godini učinili smo puno više nego neki koji su o tome puno pričali, a za proteklih 20. godina nisu baš puno učinili. I za kraj, jučer smo po prvi put identificirali i jednu osobu žrtvu 2.svjetskog rata s Brača, a mogu vam i reći da su pukovnik Grujić i biskup Bogović koji su imali puno prijepora pa su čak i završili i na sudu. Nakon što je biskup Bogović izašao s nama na ekshumaciju posmrtnih ostatak jednog ratnog zločina iz vremena komunističkog režima kada su u selu Ivezići na području Ličko-senjske županije pobijene 32 osobe i bačene u jamu. Kad je vidio s kakvom profesionalnošću s kakvim pijetetom se odnosimo prema svim žrtvama mogu vam reći da su i međusobno povukli optužbe i da su, neću reći baš postali dobri prijatelji. Saborski odbori nažalost nisu prihvatili izvješće što eto govori da 2.svjetski rat unatoč svim naporima za neke još nije, a niti izgleda da žele da završi. Žao mi je zbog toga, ali ministarstvo kojem sam ja trenutno na čelu, upravo za zatočene i nestalo, povjerenstvo nastavit ćemo istim žarom, istim intenzitetom raditi s čvrstim uvjerenjem da će naši uloženi napori ipak jednoga dana i dati rezultate. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Tomislav Ivić, replika.
… [[Govornik nije uključen.]]
Gospođo potpredsjednice vi morate reagirati.
Pričekajte.
Gospodin ministar nema pravo ocjenjivati rad Saborskih odbora. To može imat svoje mišljenje, ali ovdje nemate pravo iznositi to. Možete mahati s rukama koliko god hoćete, međutim elementarno pravilo ponašanja morate imati. I to naprosto, na to nemate pravo držat lekcije kako rade Saborski odbori i kako su glasovali.
Nije držao lekciju, konstatirao je samo glasanje na odboru. Tomislav Ivić, replika.
Ista stvar gospođo potpredsjednice. Ministre vi kao predstavnik izvršne vlasti nemate što komentirati rad Saborskih odbora i način donošenja odluka na Saborskim odborima. Zna se u demokratskom sustavu tko koga nadzire, ne nadzire izvršna vlast zakonodavnu vlast, nego je proces obrnut. I to jednom za sva vremena trebate i morate prihvatiti, a vama se isto čudim gospođo potpredsjednice da na takvu izvedbu ministra niste reagirali i opomenuli ministra.
Odgovor na repliku, ministar Predrag Matić.
Dakle, kao što je gospođa potpredsjednica rekla, bila je to samo konstatacija. Ako sam nekog time uvrijedio, ja se ispričavam, ali evo, mogu ponoviti ili je negdje zabilježeno, nisam siguran, niti mislio niti sam vam držao lekciju, samo sam rekao da je bilo 6, 5 i to je to. Hvala.
Josip Borić, replika.
Hvala lijepo. Uvaženi ministre ja ću reagirati na ovaj dio gdje ste rekli da nakon 70 godina da je konačno netko nešto napravio. Ja se ne slažem s time jer ste vi uspjeli u jednoj nakani, jedan zakon ste preokrenuli u sasvim jednom drugom smjeru i iz izvješća je vidljivo da taj smjer jako dobro ide. Znači, imali smo Zakon o označavanju, obilježavanju i o pronalaženju, obilježavanju i održavanju grobova žrtava komunističkih zločina nakon II. Svjetskog rata pa ste vi to preimenovali u Zakon o istraživanju, uređivanju i održavanju vojnih grobalja, grobalja žrtva II. Svjetskog rata i poslijeratnog razdoblja. I onda smo dobili izvješće ovakvo kakvo jeste. Od 80 lokacija, 60 se odnosi na II. Svjetski rat, svega 20-ak na poslijeratno razdoblje. U ovom izvješću nigdje ne piše ni jednom riječju žrtve komunističkog zločina, kao što ste to stavili na onaj spomenik kojeg ste kao otvorili, tj obilježili u Sincu, tamo piše žrtve komunističkog zločina. Ovdje vam sve piše poslijeratno razdoblje, znači za nas saborske zastupnike je to poslijeratno razdbolje. Za žrtve i one koji moraju izraziti pijetet, to su žrtve komunističkog zločina. Pokušavate sakriti očite činjenice. A to pokazuje i statistika. Do kraja ste istražili samo 3 lokacije, o tome ste nešto rekli, znači Sinac, Jaklanj i Gračani, a sve ostalo je II. Svjetski rat i na to smo mi, kada se donosio ovaj zakon, s pravom upozoravali. Vi ćete reći svoju priču, naravno, svi su vrijedni pijeteta, svih moramo istražiti, ali priča o II. Svjetskom ratu, a to smo upozorili, već je bila riješena jednim drugim zakonskim prijedlogom. Sada se to sve lijepo stavlja u jedan kalup i idemo pričati priču o uspješnosti kako nitko u 70 godina nije uspio riješiti to pitanje, dok niste vi došli naravno.
Ministre, hoćete li odgovarati? … [[Upadica se ne čuje.]] Odgovor na repliku, ministar Predrag Matić.
Dakle, za one koji su malo zaboravljiviji, samo dvije rečenice podsjetnika. Pred izbore ste donijeli ad hoc taj jedan zakon koji je, samo ukratko, samo činjenice, dakle Ured je… … [[Upadica se ne čuje.]] Ured je osnovan za tih godinu dana kada smo ga reintegrirali i stavili ga u Ministarstvo branitelja, rezultati tog Ureda su kupljeni Jeep, nabavka, more, more stvari, do 70 tisuća kuna, to sam vam na prošlom izvješću sve pokazao i [[Upadica Zgrebec: Kolega Borić. Imate priliku…]] Ministarstvo branitelja je bilo to koje [[Upadica Zgrebec: Oprostite ministre. Imate priliku raspravljati, nemojte iz klupe dobacivati.]] Dakle, zakon je isto tako donesen, to se, opet ćete me kritizirati, ali to se kod nas u žargonu kaže, jedan šaljivi zakon, dakle u kojem Ministarstvo branitelja plaća Ministarstvo pravosuđa, kao nešto kontrolira, uglavnom, hrvatski jezik je jako bogat i pod riječju istraživanje imali smo različiti pristup i mislim da je to bio temeljni razlog. Dakle, netko je mislio tko je bio prije nas ovdje da je istraživanje, potraga, traženje, osuđivanje, presuđivanje, kritiziranje, mi smo to shvatili drugačije, mi istražujemo poput lovačkih pasa, pronađemo i obilježimo, markiramo, a pored nas uvijek su na istraživanju i predstavnici Državnog odvjetništva i policije koji će dalje provoditi isto na istu riječ istraživanje, ali neke druge postupke. Dakle, da ste došli u Sinac, a bili ste svi pozvani, neka mi netko kaže, nije bilo pravo bivšim predstavnicima antifašizma ili partizana, velikim, ogromnim slovima piše, žrtve komunističkog režima, državno obilježje. Nažalost, ja se s vama slažem ovo gospodine Boriću da ste, cijela Hrvatska je prepuna grobljišta, jama i grobnica iz II. Svjetskog rata i poslijeratnog razdoblja, dakle u Sincu je spomenik obilježen žrtvama koje su stradale '46. godine, dakle poslije rata i nastavit ćemo tako i dalje, sredstva imamo, ne možemo, treba nam stotinu godinu, ja mislim da obilježimo sva mjesta stradavanja i žrtve režima, i jednog i drugog i zajedničkih žrtava, ali radimo na tome. Hvala vam lijepo.
Hvala. E sad, ne znam. Kolega Borić, vi ste sad imali repliku. Onda smo završili sa replikama. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvi u raspravi je klub HDSSB-a i kolega Dražen Đurović.
Evo, gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, gospodine ministre, zastupnice i zastupnici, ja nemam iskreno ništa protiv ovog tempa kojim je ministar počeo raspravu glede ova 2 izvješća. Na kraju krajeva, evo malo u ovo doba ćemo svi zajedno malo živnuti pa ćemo i pomnije ovo što nas ima pratiti što se događa oko ova 2 izvješća. Ja sam jedan od onih koji su glasovali na odboru protiv prihvaćanja ovih izvješća iz jednostavno načelnog razloga. Zato što sam bio i ostao protiv ukidanja Ureda za istraživanje komunističkih zločina i ono što, ono u čemu se mi nećemo složiti, ali to je da vi i pukovnik Grujić niste ti koji rade razdjelnicu između ovih i onih i također da pitanje komunističkih zločina poslije II. Svjetskog rata nije bavljenje II. Svjetskim ratom. Dakle, bilo je, poanta je bila na istraživanju komunističkih zločina od završetka II. Svjetskog rata do uspostave Hrvatske države. Dakle, u tom je, to više nije II. Svjetski rat. Dakle, to više nije, to nisu Ustaše i Partizani. Naravno, ta priča o Ustašama i Partizanima je ona teza i ona priča koju stalno u to upliću i nameću oni koji imaju određene interese da ti zločini počinjeni u vrijeme komunizma nikada ne budu istraženi procesuirani vrlo vjerojatno također neće biti nikada s obzirom da su njihovi akteri ili počinitelji tih zločina u najvećoj mjeri više neće biti nisu ili u godinama koje budu dolazile manje-više neće više biti dostupni hrvatskom pravosuđu. Dakle, problem komunističkih zločina i njihovog istraživanja nije problem 2.svjetskog rata. Ali uporno i stalno iz posve jasnih i znanih razloga određeni akteri i protagonisti tih događaja i oni krugovi koji imaju želju da ti događaji nikada ne iziđu na vidjelo naravno stalno to pokušavaju gurati u razdoblje i događaje vezana za 2.svjetski rat. Iako je komunizam kao najveće zlo 20.stoljeća uz fašizam vrlo jasno prepoznato u europskoj modernoj povijesti, nema nekakvih dvojbi, nedoumica oko toga što je bio komunizam i što je bio jugoslavenski komunizam i koja je bila zloćudna ćud tog jugorežima od '45.do '90.-te godine. I s obzirom da sam bio i ostao protiv gašenja tog ureda i zalagat ću se da nakon smjene vlasti dođe ponovno do uspostave Ureda za istraživanje komunističkih zločina, naravno da ne mogu prihvatiti gašenje tog ureda, stavljanje pod tepih teme istraživanja komunističkih zločina u razdoblju nakon završetka 2.svjetskog rata do uspostave Hrvatske države i da se cijeli problem onda usmjeri na grobišta. E sada kada smo o grobištima žrtava i 2.svjestkog rata i komunističkog režima vi jeste učinili u ovom kontekstu određene korake nešto je napravljeno i to je uredu i dobro je da je napravljeno. Nadam se da se neće ostvariti to što ste rekli da će taj proces potrajati još 100 godina i mislim da nema potrebe da se to dogodi jel u nekom vremenu od nekoliko godina bi se ipak mogao dobar dio onih grobišta za koje nitko od nas ne treba posebno istraživati već ljudi koji žive na tim prostorima znaju manje-više gdje se nalaze da se koliko je moguće ta mjesta neovisno o počiniteljima i neovisno o žrtvama da se ta mjesta označe i da se postave ona obilježja. Osobno nisam impresioniran onom vrstom obilježja koje je izabrano no eto povjerenstvo koje u kojem su prevladavali stručnjaci su ga tako definirali. Definirali su ga na jedan posve neutralan način. Što se tiče sadržaja na tim obilježjima, čini mi se prihvatljivo iako mi malo fali ona riječ jugokomunistički s obzirom da smo mi imali definiran komunistički režim, no mogli bi. Ja znam da to nekima smeta, a meni je žao što im smeta, šta ćete. Svima nama nešto smeta, ali izdržite. Onima kojima smeta to stalno spominjanje komunističkih zločina, teško se s njima suočiti ali su se događali. Šta mislite kako je tek smetalo našim prethodnicima prije '90.-te koji su bili ovdje akteri na ovim istim prostorima. Prema tome, treba izdržati i treba se suočiti, kao što smo se također i suočili i trebamo se suočiti naravno sa ustaškim zločinima, sa četničkim zločinima, sa zločinima režima NDH i ne možemo od njih pobjeći i ne trebamo od njih pobjeći u bilo kojem obliku obilježavanja, dakle svih onih obilježavanja grobišta i mjesta likvidacija i njihovog dostojnog obilježavanja, naravno. Ali problem istraživanja komunističkih zločina je ovim modelom stavljen pod tepih, to je stavljeno pod tepih. Istraživanja komunističkih zločina u razdoblju od '45.do '90.-te, vi pukovnik Grujić i drugi koji ste u tome sudjelovali u ovom modelu stavili ste pod tepih. To je temeljna primjedba ovom modelu, a ne ono što se čini oko obilježavanja grobišta i dobro je da se čini. Imat ćete našu potporu da se nastave obilježavati eto na ovaj način sa ovim obilježjem, sa ovim tekstom koji postoji i ako je ikako moguće da je što je moguće više mjesta likvidacije ljudi posve neovisno kojih i u kojim okolnostima jednostavno na neki način bude obilježeno. Jasno je da je problem i da bi mnoge obitelji htjele znati gdje su njihovi djedovi, a da je proces identifikacije dosta skup i dosta spor i da je to vrlo teško za napraviti, ali tamo gdje postoji mogućnost bilo bi dobro radi unuka, djece unuka i ostalih dakle oni koji dolaze slijednika žrtava koji se nalaze u tim jamama koliko je moguće da se dio, barem dio tih žrtava koje se nađu pokušaju identificirati. I zbog toga, a ne zbog samo sadržaja ovog izvješća ja sam bio protiv, kao što ćemo biti i protiv jedno i drugog izvješća kao klub HDSSB-a. Hvala.
Ante Babić, replika.
Poštovani kolega Đuroviću rekli ste da je ovaj problem istraživanja grobišta nije i ne bi trebao biti rat između ustaša i partizana i slažem se s time definitivno. Dobro je da ste rekli da se nije trebao ukidati ovaj Ured za pronalaženje i obilježavanje grobova žrtava komunističkog režima i da ste bili protiv toga, samo zato što je to bilo jedno neovisno tijelo koje nije bilo ili trebalo biti podložno utjecaju politike upravo zbog tih žrtava i odavanja pijeteta tim žrtvama. Siguran sam da je svrha i cilj ovoga zakona očigledno nije bilo da se otkrije istina, posebice istina o žrtvama komunističkog režima jer bi se taj zakon zapravo trebao i odnositi na to. I onda ste na kraju spomenuli totalitarni režim govoreći o komunizmu i nacizmu. Istina je, ali to treba uvijek govoriti, nacizam kao takav je ubijao narod u ime supremacija … [[Govornik se ne razumije]] rase a komunisti su ubijali taj svoj narod u ime tog naroda, jer je tako uvijek glasila presuda, u ime naroda. Hvala.
Dražen Đurović, odgovor na repliku.
Da, kolega slažemo se oko karakteristika oba dva režima, no to kažem, to sada nije sastavni dio ove priče. Hvala.
U ime kluba SDSS-a kolega Mile Horvat.
Zahvaljujem se potpredsjednice Hrvatskoga sabora. Gospodine ministre, uvažavamo to što ste došli ovdje u parlament da branite ovaj izvještaj i uvažavamo i napore koje ste vi sa vašim ljudima do sada uradili da pokušate oživotvoriti zakon koji je bio prilično diskutabilan kada samo ga donosili i u prošlom mandatu smo počeli o njemu pričati pa smo završili sa njegovim donošenjem ovog, usvajanjem u ovom mandatu. Dakle pokušali ste iz njega izvući nešto što naravno će teško odgovarati svima nama. Dakle, ono što će odgovarati jednima, neće odgovarati drugima i ja ću ovdje imati nekakve primjedbe na određene komponente toga izvještaja. Naravno da je uvijek rasprava o žrtvama rata '41., '45. ili nekim drugim žrtvama vrlo nezahvalna i neizostavno je ona bolna jer se jednostavno radi o ljudskim sudbinama, gubitcima itd.. U nedjelju kada smo bili u Jadovnu onda je jevrejski rabin, uvaženi Moše Prelević rekao istore jednu vrlo jaku rečenicu rekao je "Svaki čovjek je jedan cijeli svijet za sebe. I uzimajući taj jedan život praktično uzimamo jedan cijeli svijet." I to je nekakva suština ovih naših rasprava. I iz tog razloga naravno, iz nekih drugih razloga mi u klubu SDSS-a smo i nastojali kroz rasprave da taj temeljni zakon se što kvalitetnije uradi kako bi on morao ovu bolnu temu, mogao oživotvoriti na jedan pravi način kako bi se zadovoljile prije svega žrtve. Dakle, mi tvrdimo da su žrtve svih stratišta žrtve jednake, da se žrtve svih stratišta trebaju pronaći, obilježiti, da se svakome može i treba omogućiti da mu se zapali svijeća, da mu se zna gdje mu je grob. I to je stvar koja ne treba da bude za nikoga od nas ovdje niti sporna, niti diskutabilna. Ali smo tada rekli da tu treba se pridržavati određenih principa. Za nas je između ostaloga su bila dva principa vrlo bitna. Redoslijed kako ćemo to raditi. Tada smo rekli da u prvom redu treba voditi brigu o civilima, žrtvama rata. Prvo civili pa onda pripadnici raznih postrojbi, raznih vojski itd.. Ali prvo u prvom redu se moraju naći stratišta i identificirati civili, žrtve svih ratova pa i rata '41., '45.. I druga stvar što smo rekli, što je za nas vrlo bitna što se tiče vojnih groblja, da radimo tako da objašnjenja obilježavanja dakle na tim vojnim grobljima i znamenja koja podižemo ne budu u smislu nekakve ideološke pretpostavke niti njihovih politika već da jednostavno budu obilježje i karakteristika odavanja prije svega pijeteta ljudskim žrtvama. to su neke stvari koje smo mi mislili da se načelno treba pridržavati i u radu pri realizaciji ovoga zakona odnosno pri radu uprave. Vi ste ovdje u vašem izvještaju vrlo korektno rekli razloge zbog čega do sada u ovom proteklom periodu od 20-ak godina nije bilo moguće to uraditi, dakle ekshumirati, identificirati, obilježiti i dati dužan pijetet svim žrtvama rata '41., '45. i perioda poslije rata '45.. Zbog toga što ovdje ste rekli da je trajno održavanje vojnih, da je dakle, nije bilo uređeno trajno održavanje vojnih groblja na području Republike Hrvatske normativno. Dakle postupanju sa novo otkrivenim vojnim grobljima i grobljima civilnih žrtava II. Svjetskog rata nije bilo uređeno, zaštita vojnih groblja osoba sa područja Republike Hrvatske u inozemstvu nije bilo normativno uređeno. I to je bio razlog ovog zastoja, mi smo sada donijeli ovaj zakon i tu smo rekli vrlo bitne stvari za nas. Sve smrtno stradale osobe u II. Svjetskom ratu i poslijeratnom razdoblju imaju pravo na dostojno, vječno počivalište. I druga stvar, očuvanje spomena na žrtve rata, poslijeratnog razdoblja te dostojno postupanje je obaveza države. Zašto obaveza države? Zašto što ću nešto reći, kasnije gdje vidimo da to baš i nije tako kao što smo ovdje sebi ovim zakonom zadali. Uprava je formirana, nadležno je ministarstvo sa svojom upravom, nadležne su i jedinice lokalne samouprave za provođenje ovog zakona a vjerojatno i za obilježavanje svih spomen groblja i svih spomeničkih kompleksa koje su van ingerencije ovoga zakona. Vjerojatno, jer netko mora biti, jer netko mora biti odgovaran i za to. Vidimo da su nadležnosti uprave velike i praktično je uprava u vašem ministarstvu glavni adresat za sve probleme, odnosno sve poslove i sve zahtjeve koje ova problematika traži. Znači imamo sada poznatog adresata i vjerojatno ćemo prema tome i postupati, imati i mi određenih zahtjeva. Dolazimo do rada uprave u 2013. godini gdje se vi rekli ovdje da je istraženo 16 lokacija. 25 lokacija je pripremljeno za probna iskopavanja i 41 lokacija je u procesu istraživanja pa ste onda nam dali ovdje tablicu i to je vrlo bitna stvar za raspravu, vidimo ustvari strukturu tih ispitivanja. Ne bih se složio sa mojim kolegom koji je prethodno rekao da najveći dio se radi o žrtvama iz perioda rata '41. do '45. Vidimo da od '45. i poslije '45., a uglavnom od činjenice kad je rat zvanično završio najveći dio istraživanja ste obradili tim žrtvama, posvetili tim žrtvama. Dakle ovdje se vidi Gradiška, nepoznat broj ratnih civila, 9. svibanj '45., pa onda vidimo Dubrovnik 110 pripadnika vojske NDH, pa vidimo dubrovačko primorje, pripadnici njemačke vojske, pa onda vidimo 300 osoba nakon 9. svibnja u Ogulinu, pa onda vidimo ovdje 20 njemačkih vojnika u Generalskom stolu, vidimo isto tako da piše više hiljada domobrana, ustaša, njemačkih civila u Đurmanecu itd. nakon 9. svibnja '45. Dakle to je činjenica, to ste vi ovdje nama prikazali. Dakle postavlja se pitanje jesmo li mi završili sa činjenicama prije '45. godine, jesmo li taj dio povijesti onda apsolvirali ako se bavimo od 9.5.'45. Bojim se da takvo postavljanje stvari dobije jednu drugu konstataciju i da se postiže efekat, dakle žrtve komunističkog režima. To je ustvari i bio cilj, to je bio cilj ovog zakona. I kad smo ga donosili upozoravali smo da će konačno implikacija ovog zakona biti upravo to, upravo to, upravo izjednačavanje činjenice događaja i žrtava do '45. i poslije '45. godine. I ovim selektivnim iskapanjem vi ste to praktično i potvrdili. Ovdje na stranici 20. govorite o načinu kako ste napravili prvo obilježavanje na lokaciji Tupale-Sinac. Jedan spomenut je ovdje podignut. Dijelim mišljenje sa kolegom da možemo razgovarati o autorskom djelu. Vi ste ovdje proveli natječaj, izabrali ste najbolje idejno rješenje, dakle uniformno, univerzalno ćemo sahranjivati žrtve sve koje pronađemo od danas. Sa takvim spomeničkim obilježjem o umjetničkoj impresiji se može razgovarati, meni se ne sviđa i mislim da ne možemo na isti način obilježiti žrtve civile, žene i djece i na isti način obilježiti žrtve pripadnike nekih vojski, naročito poraženih vojski. Ne možemo uniformisati žrtvu na takav način. Ona vjerojatno isto košta jedna i druga i vjerojatno bi bilo puno kreativnije, umjetničke i bolje umjetničke kreacije kada bi to postavili na drugačiji način. Dakle oni koji su raspisali tender za natječaj i elemente za natječaj su namjerno to tako uradili i mi ovom prilikom kažemo da to za nas nije dobro. Isto tako nije prihvatljivo tekst obilježavanja, vi ste rekli da će on biti kratak, bit će žrtve ustaškog režima, žrtve komunističkog režima i žrtve svih totalitarnih režima. Mi se ne slažemo, neprihvatljivo je da to bude tako i neprihvatljivo je da bude obilježje žrtve komunističkog režima zato što je netko ubijen '45. godine. Komunistički režim tad nije ni postojao, treba se malo izobrazovati. On je nastao u nekakvom sociološkom, političkom smislu u trenutku kad se država konsolidirala, kad je išla na prve izbore i kad je stvarno postala jedna partijska država. Dotad su to žrtve, oni su žrtve narodne oslobodilačke borbe antifašističke borbe. Kako god hoćete, ali u svakom slučaju nije žrtva komunističkog režima. Žrtva komunističkog režima ne može biti '45., može biti totalnog režima Goli otok, može biti Goli otok, ali žrtva '45. to nije isto. To nije isto. Netko je ubijen pri završetku rata iz znamo kakvih razloga, u kontekstu antifašističke borbe, a netko je žrtva, kao što je netko iz moje porodice bio takvog režima nakon 7-8 godina. I nemojte ih podvoditi pod isti nazivnik. I treća ključna stvar koja nam ovdje nije jasna, dakle mi smo ovu kategoriju žrtava sad podveli pod ovaj zakon. Šta sa spomenicima, sa 3000 spomenika obilježja NOB-a koji su porušeni i stoje porušeni, stoje zakorovljeni u državi koja je nastala na antifašizmu, koja je ušla u Europu kao antifašistička država. Šta sa Petrovom Gorom? Opljačkano sve što se moglo opljačkati, prodalo se na kile. Šta sa Dudikom u Vukovaru, to je vama blisko. Kako je moguće da se na tom spomeničkom kompleksu napravi nogometno igralište i danas se igra nogomet. Šta sa spomenikom u … proboju srijemskog fronta, batinskoj bitci, najveći u završetku rata na ovom dijelu Europe. Razbijena ploča, sramotimo se, dolaze delegacije, polažu vijence i razbijena ploča. Vjerojatno bi se spomenik minirao da nije tako velik. Da li nam to treba kao državi, modernoj europskoj državi? Pa zar ta ploča toliko košta? Košta 2000 kuna da je stavimo. Ne, nego nemamo političku volju. I zato sam pitao tko brine sad za tih 3000 spomenika. Vi brinete za ovaj dio, to se slažem, trudite se da napravite svoj posao. Tko se brine za 3000 spomenika koji leže porušeni. U Sloboštini spomenik porušen i na njemu je izložba bundeva. Na nekom Jovanu piše Jovan neki, bundeva stoji i kaže izložba bundeva, Bundevijada u Sloboštini. Imam sliku, pokazat ću vam. Jel to nije sramota? Ja ne govorim ideološki, nisam opterećen time, ali kao čovjek pitam jer to nije naša nacionalna sramota da smo doveli sebe u ovu situaciju da govorimo kao zemlja europske tekovine, priznata, ugledna, a vamo pravimo cirkus od onoga sa čim se Europa diče. Idemo na proslavu dana D na Normandiji, hvalimo se mi smo učesnici, a ovdje stavljamo na spomenik tim ljudima stavljamo bundeve. Dakle, to je moje pitanje gospodine ministre hoće li ova uprava konačno se početi baviti ovim stvarima, odnosno hoće li država pošto se obavezala da će voditi brigu o svim spomenicima voditi brigu i ovih 3 hiljade spomenika koji su porušeni. I na kraju vaš proračunski fond je bio dva milijuna kuna za sve ovo, mislim da je opća na kraju iluzija pričati da vi možete napraviti nekakve značajne stvari sa 2 milijuna i 55 hiljada kuna utrošenih sredstava. Dakle, ukoliko država ne shvati da je ovo jedan društveni problem koji traži malo više sredstava, malo jaču poziciju u proračunu onda mi pričamo ovdje uzaludnu priču, onda je to deklarativna stvar. Jer vi sa 2 milijuna kuna ne možete napraviti ni spomenik Vojinu Bakiću podići. I krasan nam je bio Vojin Bakić, s tim se jako lijepo hvalimo kad idemo van u inostranstvo, kad idemo na Venecijanske bijenale, a kad treba njegov spomenik ovdje podići onda on nije to jer je on Srbin, onda nam ne odgovara Vojin Bakić kao umjetnik i kao kipar. Ali nam je dobar za reprezentaciju vani među svijetom. Ti dvostruki aršini nam baš nisu dobri i ja plediram na tome da mi kao društvo se uozbiljimo, da se institucije uozbilje i da jedanput stvari postavimo kako treba, da stvari uredimo kako treba i onda neće biti problem da se ovakve stvari provode. Prema tome, gospodine ministre ja uvažavam i hvalim vaš napor da vi ovaj zakon oživotvorite, ali ima stvari na kojima trebate još raditi da bi to za nas bio nekakav prihvatljiv izvještaj. Hvala vam.
Josip Borić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Horvat vaše izlaganje mi je gotovo identično priopćenju Saveza antifašističkih boraca i antifašista Republike Hrvatske koji su oni izdali nakon donošenja ovakvog oblika zakona. Evo samo nekoliko natuknica iz tog njihovog priopćenja. Ne mogu sve doslovno citirati, ali pokušat ću. Ako je svaki otkopani kostur pokojnika bez utvrđivanja identiteta žrtva komunističkog zločina onda je to politikanstvo. Spominjanje djece u članku 4. ovog Zakona je zlonamjerno. Takvih nije bilo osim u mašti predlagatelja. Poginule osobe s povijesno ratnog stajališta i ne treba tretirati kao bilo čije žrtve, žrtve komunističkog zločina to je čisto političko-ideološka konstrukcija. Imate novaca za grobnice neidentificiranih žrtava, međutim nemate za spomenike antifašističke borbe. Znači, otprilike ono što ste nam vi ovdje spomenuli i sve vaše primjedbe koje idu na Izvješće o provođenju ovog zakona. Ali ima i pozitivnih primjera. Vi kažete da nitko ne brine o spomenicima antifašističkoj borbi. Ja sam svjedok, evo na Rabu traje jedna rekonstrukcija državne ceste. Na toj cesti je smetao jedan takav spomenik. On je preseljen o trošku valjda Hrvatskih cesta, moralo se otkupiti zemljište i napraviti identičan takav na jednom drugom mjestu. Sad je ispred kapelice, gleda zvijezda u kapelicu i svi su zadovoljni. To su sve izmišljotine našeg vremena. Ali mi ponovno upozoravamo da je netko namjerno jedan drugačiji oblik zakona pretvorio u sasvim nešto drugo, u jednu mješalicu u kojoj sve postaje jednako. I onda se dobije ovakvo izvješće gdje vi ne možete točno utvrditi na što se što odnosi, a ja tvrdim da od onih 80 lokacija koje su ovdje pobrojane, a vi niste dobro brojali 60 se odnosi na ratno razdoblje, a 20 na poslijeratno razdoblje i nigdje se ne spominje žrtve komunističkog vremena. Ne spominje se ni jednom riječju.
Hvala. Odgovor na repliku, Mile Horvat.
Zahvaljujem se kolega Boriću. Dakle, ja nisam pročitao saopštenje antifašističkih boraca, ja sam ovo se pripremao jučer i danas. Očito se poklapamo u nekakvim razmišljanjima, očito su naša razmišljanja bliže realnom životu i nečemu što znamo. Valjda smo nešto i pročitali. Dakle, ja nisam se vodio s njihovim izvještajem. Slažem se da ima slučajeva kao što su Hrvatske ceste izmjestile i to je, ma na kraju zašto bi to bio redak primjer, pa to bi trebala bit praksa. Ali ja vama kažem da još uvijek mi danas 2014. imamo 2200 i nešto takvih spomenika. I to je naša tragedija. Pa mislim to trebamo napraviti jednu mentalnu, jednu društvenu higijenu i te stvari riješiti ako želimo se deklarirati vani kao antifašistička država zajednica europskih država. Ja samo o tome govorim, a sam ministar je rekao uvodno da je na prvom spomeniku bilo napisano da su to žrtve komunističkog terora. To je sam ministar priznao, nisam ja to izmislio. Da, evo to je sam ministar rekao. Prema tome, to je sve jasna činjenica.
U ime Kluba zastupnika SDP-a kolega Željko Mirković.
Gospodine ministre, gospodine potpredsjednice, kolegice i kolege. Evo dozvolite da se i ja sa nekoliko rečenica obratim još ovdje preostalima vezano uz ova dva izvješća. Naime, notorna je činjenica da kako bi se unaprijedio zakonski okvir postupanja prema grobljima žrtava Drugog svjetskog rata i poslijeratnog razdoblja, a u duhu humanog postupanja prema žrtvama Rezolucija vijeća Europe o osudi komunizma i komunističkih zločina, te Rezolucije Europskog parlamenta o europskoj savjesti i totalitarizmu Hrvatski sabor je na prijedlog Vlade RH usvojio Zakon o istraživanju, uređenju i održavanju vojnih groblja žrtava Drugog svjetskog rata i poslijeratnog razdoblja koji po prvi put na cjelovit način rješava pitanje postupanja prema posmrtnim ostacima žrtava Drugog svjetskog rata i poslijeratnog razdoblja. Zakonom o istraživanju i uređenju i održavanju vojnih grobalja, grobalja žrtava Drugog svjetskog rata i poslijeratnog razdoblja Republika Hrvatska je preuzela obvezu očuvanja spomena na žrtve Drugog svjetskog rata i poslijeratnog razdoblja, te osigurava se jednako odnos prema svim žrtvama Drugog svjetskog rata i poslijeratnog razdoblja. Nadalje, obuhvaćaju se sve skupine žrtava, vojne i civilne žrtve 2. svjetskog rata, pripadnici stranih oružanih sila, žrtve poslijeratnog razdoblja, osigurava se više razina zaštite i očuvanja spomena na žrtve, povećavaju se resursi za učinkovitije i dinamičnije rješavanje problema. Uspostavljena je normativna i organizacijska infrastruktura sukladna zakonu koja je omogućila ispunjavanje zadaća propisanih zakonom. U suradnji sa povjerenstvom usvojena je Strategija provedbe zakona prema kojoj će prioritet u provođenju ekshumacija imati zahtjevi nadležnih pravosudnih tijela i onih zahtjeva za ekshumacijom koji se tiču javnog interesa kao infrastrukturnih radova. To se pogotovo odnosi, što je već bilo spominjano, na jedinice lokalne i regionalne samouprave. Prikupljanjem podataka i provođenjem vlastitih istraživanja obuhvaćene su 82 lokacije mogućih mjesta grobalja žrtava 2. svjetskog rata i poslijeratnog razdoblja koje se nalaze u 16 županija i Gradu Zagrebu. Već je bilo tu spomena o tim lokacijama pa ću ih i ja spomenuti. Od 82 lokacije za 47 lokacija pokrenuto je istraživanje po prijavi građana ili udruge građana, a za 25 lokacija je pokrenuto istraživanje o nalozima nadležnih pravosudnih tijela dok je za 10 lokacija pokrenuto istraživanje temeljem prijava jedinica lokalne samouprave. Te 82 lokacije se nalaze u 3 stupnja istraženosti. Istraženo je 16 lokacija u 6 županija i Gradu Zagrebu, pripremljeno za probna iskapanja, istraženo znači do razine utemeljene sumnje u postojanje masovnih i pojedinačnih grobalja žrtava 2. svjetskog rata i poslijeratnog razdoblja 25 lokacija. U procesu istraživanja je još 41 lokacija. Od 16 istraženih lokacija na 2 lokacije nisu potvrđeni podaci iz naloga županijskih državnih odvjetništava ali se još provode istraživanja na jednoj lokaciji. Ekshumirani posmrtni ostaci nisu iz nadležnosti zakona i na 13 lokacija ukupno su ekshumirani posmrtni ostaci 315 osoba. Prema dostavljenim podacima jedinice lokalne samouprave dosad su prijavili postojanje 18 vojnih grobalja, 6 grobalja civilnih žrtava rata, 5 groblja žrtava 2. svjetskog rata, 7 groblja žrtava poslijeratnog razdoblja, 7 groblja vojnika stranih oružanih sila i 79 spomenica kosturnica i 71 spomen obilježje. Ovi podaci govore da je u proteklom razdoblju povjerenstvo imalo dosta posla i da ga je na jedan zadovoljavajući i odradilo. Također, treba spomenuti da smo mi i potpisnici nekih međunarodnih ugovora i sporazuma te Povjerenstva za istraživanje, uređenje, održavanje vojnih grobalja, grobalja žrtva 2. svjetskog rata i grobalja poslijeratnog razdoblja. Osnovne zadaće u području međudržavne suradnje propisane su zakonom, znači provedba sklopljenih međunarodnih ugovora i sudjelovanje u pripremi sklapanja novih međunarodnih ugovora sa zemljama s kojima se utvrdi da postoji interes i potreba za odgovarajućim ugovornim uređenjem područja. Tu se može spomenuti da takva imamo zasada tri ugovora, znači sa Saveznom Republikom Njemačkom, sa Vladom Talijanske Republike te također imamo sporazum između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Slovenije. Nepostojanje središnje evidencije vojnih grobalja i groblja žrtava 2. svjetskog rata i groblja poslijeratnog razdoblja na razini RH kao pretpostavke njihovom sustavnom i trajnom održavanju i adekvatnom nadzoru tog održavanja bio je jedan od razloga za donošenje ovog zakona. I još bih vam na kraju samo rekao osnovne stvari vezano uz rad povjerenstva koje se redovno sastajalo. Ne znam imali su 4 sjednice u protekloj godini i na tim sjednicama su odradili nekoliko točaka dnevnog reda. Najvažnije po meni znači to je obilježavanje 23. kolovoza Europskog dana sjećanja na žrtve svih totalitarnih i autoritarnih režima. Također, važno je napomenuti da su određena spomen obilježja znači u prostorijama Hrvatskog državnog arhiva od 14. do 28. studenog 2013. godine održana izložba natječajnih radova pristiglih u postupku natječaja za izradu idejnog i likovnog urbanističko-arhitektonskog rješenja spomen obilježja za groblja žrtava 2. svjetskog rata i poslijeratnog razdoblja te također Ministarstvo branitelja je 21. kolovoza 2013. godine raspisao natječaj za izradu idejnog likovnog i urbanističko-arhitektonskog rješenja spomen obilježja zaključno sa 21. listopada 2013. Na natječaj je pristiglo ukupno 30 radova, od kojih je najbolje izabrao ocjenjivački sud u sastavu Ivan Gruić, pomoćnik ministra, Nenad Gondža, diplomirani inženjer, Tanja Abramović, načelnica Sektora za žrtve 2. svjetskog rata i poslijeratnog razdoblja Ministarstva branitelja, Alen Korkut, akademski kipar i profesor Goran Rako, diplomirani inženjer arhitekture. 30. prosinca 2013. godine u Tupalama-Sincu svečano je otkriveno prvo spomen obilježje koje je RH temeljem Zakona o istraživanju i uređenju i održavanju vojnih groblja, groblja žrtava 2. svjetskog rata i poslijeratnog razdoblja postavila u znak sjećanja na žrtve poslijeratnog razdoblja. Riječ je o dvije grobnice iz koje su ekshumirani posmrtni ostaci 15 osoba ubijenih od strane komunističkog režima u rujnu '46. godine. Klub SDP-a će podržati ova dva izvješća.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HNS-a kolega Boris Blažeković.
Hvala gospođo potpredsjednice, gospodine ministre. Pred nama je Izvješće o provedbi Zakona o istraživanju, uređenju i održavanju vojnih groblja, groblja žrtva 2. svjetskog rata i poslijeratnog razdoblja za 2013. godinu i izvješće o radu Povjerenstva za istraživanje, uređenje i održavanje voljnih groblja, groblja žrtava Domovinskog rata i groblja poslijeratnog razdoblja za 2013. godinu. Rat, odnosno ratovi i posljedice ratova su najtraumatičnija društvena iskustava pojedinaca, država, naroda i nacija. Ratovi su razarajuća politička sredstva koja stavljaju pustoš u državama i društvima, i koji po svojem završetku zahtijevaju od država, društva i pojedinaca posebne napore u obnovi i rekonstrukciji osobnih života, ali institucija države te refiniranje društvenih vrijednosti. Pojedinci u ratove idu na razne načine, iz raznih motiva i s raznim ciljevima. Neki idu dobrovoljno, neki se dobrovoljno mobiliziraju, neki se prisilno mobiliziraju, neki bježe od svoje sadašnjosti, neki se nadaju boljoj budućnosti, neki žele izraziti domoljublje, drugi osobno herojstvo, neki naprosto idu braniti svoju zemlju, svoj dom. Povijesno to su većinom mlađi ljudi i većino muškarci, manje-više u naponu snage koji se stavljaju na raspolaganje nekakvim višim ciljevima patriotizma, obrane svog doma, nacionalizma i ideologije ili naprosto usudu povijesnog trenutka. I nitko u rat ne ide, osim nekim izuzetcima vjerskih ratovanja, s ciljem da bi poginuo, ali u ratovima se gine. Povijest kasnije piše da li je neka strana u ratovanju bila ispravna ili neispravna, pravedna ili nepravedna. No, činjenica je da nakon ratova ostaju tijela poginulih civila i vojnika koja bez obzira na povijesnu valorizaciju sva zaslužuju da budu pronađena, označena i u nemogućnosti pronalaženja rodbine adekvatno pokopana i obilježena. Hrvatska desetljećima ima problem neistraženih stratišta i groblja poginulih vojnika i civila 2.svjetskog rata i poslijeratnog razdoblja. I konačno, država je na sebe preuzela obvezu rješavanja tog problema, a sa zadnjom promjenom zakonskog okvira je stvarno i efikasno počela to i raditi. Cilj tog novog zakona je očuvanje spomena na sve stradale u 2.svjetskom ratu i poslijeratnog razdoblju. Zakonom se sukladno međunarodnom humanitarnom pravu i sukladno načelima i pravilima u postupanju s mrtvima predviđenima u odredbama ženevskih konvencija od kolovoza 49. godine o dopunskim protokolima od 77. godine o zaštiti žrtava međunarodnih oružanih sukoba sukladno rezoluciji o međunarodnoj osudi zločina totalitarnih komunističkih poredaka, odnosno režima koje je Parlamentarna skupština Vijeća Europe osvojila u siječnju 2006. godine, sukladno rezoluciji Europskog parlamenta iz travnja 2009. godine o europskoj svijesti, savjesti i totalitarizmu i sukladno stajališta Republike Hrvatske da vojne i civilne osobe koje su zbog ratnog djelovanja u 2.svjetskom ratu i zbog djelovanja u poslijeratnom razdoblju izgubile život imaju pravo na dostojno vječno počivalište. I uređuju se pitanja od značenja za istraživanje, uređenje i dostojno trajanje, održavanje grobova žrtava poslijeratnog razdoblja te vođenje evidencije pojedinačnih i masovnih grobnica žrtava poslijeratnog razdoblja i utvrđenog broja posmrtnih ostatak u njima. Premještanje, dostojno zbrinjavanje posmrtnih ostataka žrtava 2.svjetskog rata i poslijeratnog razdoblja kad je to u javnom interesu ili ako su posmrtni ostaci pronađeni prilikom infrastrukturnih, urbanističkih ili drugih radova te njihovo evidentiranje. Trajno obilježavanje voljnih groblja te groblja civilnih žrtava rat i žrtava poslijeratnog razdoblja, izvršenje obveze istraživanja i uređenja grobova žrtava poslijeratnog razdoblja i vođenje evidencije o pronađenim mjestima i broju žrtava u njemu, te postupanja s pronađenim posmrtnim ostacima žrtava 2.svjetskog rata i žrtava poslijeratnog razdoblja i njihovog dostojnog zbrinjavanja te dostojnoga trajnog obilježavanja vojnih groblja, groblja žrtava 2.svjetskog rata i žrtava poslijeratnog razdoblja sukladno odredbama ovog zakona i to je sve preuzela Republika Hrvatska na sebe. Zakon je stupino na snagu 1. siječnja 2013. godine, a za provedbu tog zakona nadležni su Ministarstvo branitelja, jedinice lokalne samouprave i Grad Zagreb, Povjerenstvo Vlade Republike Hrvatske za istraživanje, uređenje i održavanje vojnih groblja, groblja žrtava 2.svjetskog rata i groblja poslijeratnog razdoblja. Sukladno zakonu ministarstvo sustavno istražuje groblja i groblja žrtava poslijeratnog razdoblja te vodi evidencije pojedinačnih i masovnih groblja žrtva poslijeratnog razdoblja i utvrđenog broja posmrtnih ostatak u njima. Kako je uglavnom riječ o neobilježenim i prikrivenim grobnim mjestima koje tek treba utvrditi i istražiti, ministarstvo je kooperativno, odnosno uprava koja operativno provodi navedene zadaće prilagodila je metode prikupljanja objedinjavanja i analize podataka te metode istraživanja krajnjem cilju, a to je na što ekonomičniji način uz korištenje postojećih resursa i saznanja drugih institucija što preciznije i pouzdanije utvrditi mjesta na kojima se nalaze masovni grobovi iz nadležnosti zakona. Prikupljajući podatke iz navedenih izvora i provodeći vlastita istraživanja ministarstvo, odnosno uprava svojim istraživanjem je obuhvatilo 82 lokacije mogućih mjesta groblja žrtava 2.svjetskog rata i poslijeratnog razdoblja koje se nalaze u 16 županija i Gradu Zagrebu. Te 82 lokacije nalaze se u 3 stupnja istraženosti što je već rečeno, istraženo je 16 lokacija pripremno za probna iskapanja 25 lokacija i u procesu istraživanja 41 lokacija. Od 1. siječnja 2013. do 31. prosinaca 2013. godine, znači u razdoblju ovog izvješća istraženo je ukupno 16 lokacija u 6 županija i Gradu Zagrebu iz kojeg su ekshumirani posmrtni ostaci 315 osoba. Od kako je donesen novi zakon i otkad povjerenstvo radi u okviru Ministarstva branitelja uspješnost i efikasnost pronalaženja grobalja porasla je za preko 200 puta. Sukladno zaključku Povjerenstva za istraživanje, uređenje i održavanje vojnih groblja, groblja žrtava 2.svjetskog rata i groblja poslijeratnog razdoblja prvo spomen obilježje koje RH temeljem zakona ikad postavilo znak sjećanja na žrtve poslijeratnog razdoblja, svečano je otkriveno na lokaciji … 30. prosinca 2013. godine. Europski dan sjećanja na žrtve svih totalitarnih i autoritarnih sustava utvrđen je deklaracijom Europskog parlamenta od 23. kolovoza 2008. godine o proglašenju 23. kolovoza Europskim danom sjećanja na žrtve staljinizma i nacizma, a potvrđen je točkom 15. Rezolucije Europskog parlamenta, europske savjesti o totalitarizmu 02. travnja 2009. godine koji poziva na proglašenje 23. kolovoza Europskim danom sjećanja na žrtve svih totalitarnih i autoritarnih režima i komemoriranje ovog dana s dostojanstvom i nepristranošću. Zakonom o dopuni Zakona o blagdanima, spomen danima i neradnim danima u RH, 2011. godine uveden je novi spomen dan, Europski dan sjećanja na žrtve svih totalitarnih i autoritarnih režima i on se obilježava kao i u Europi 23. kolovoza. I na koncu, jedno od najnesretnijih i po mom uvjerenju najnepotrebnijih iskustava svakog pojedinca, ali države i društva je rat. Hrvatska je nažalost u svojoj povijesti bila kontinuirano izložena skoro svim lokalnim i globalnim ratovima u kojima je Hrvatska uvijek bila žrtva. Hrvatska je imala i neke negativne veće ili manje epizode vezane uz razne ratove, ali Hrvatska kao država nikad u povijesti nije bila u osvajačkim ratovima. To često ratovanje i ratovanje na tlu RH ostavljalo je i ostavilo je brojne negativne posljedice. Od više puta gubitka suvereniteta preko desetkovanja stanovništva, posttrauma, razaranja, … domova, spomenika, institucija. Nakon svakog rata uvijek se nanovo počinje izgrađivati institucija države, a svaka takva tranzicija traži dodatnu novu energiju, novce, vrijeme. Svaka nova izgradnja institucija države je bolan proces za pojedince i društvo u cjelini. Danas se možemo s ponosom osvrnuti u prošlost i s optimizmom gledati u budućnost, nakon tolike burne ratne povijesti, Hrvatska je danas samostalna, neovisna država članica NATO-a i EU, Ujedinjenih nacija. Hrvatski narod i svi građani Hrvatske neobičnom i nevjerojatnom žilavošću kroz stoljeća ratujući i boreći se za razne svoje ili tuđe idealne i politike uspjeli su odoljeti i sačuvati svoj nacionalni kulturni identitet. I zato svakome i svima tko je ratovao i poginuo u ratovima na tlu današnje RH, nebitno na kojoj strani, važno je otkriti mjesto pogibije, označiti ga i dati mu zasluženi pijetet. HNS liberalnih demokrata podržava izvješće o provedbi Zakona o istraživanju, uređenju i održavanju vojnih groblja, groblja žrtava II. Svjetskog rata i poslijeratnog razdoblja za 2013. godinu te izvješće o radu povjerenstva za istraživanje, uređenje i održavanje vojnih groblja, groblja žrtava Domovinskog rata i groblja poslijeratnog razdoblja za 2013. godinu. Ministre, imamo dojam da radite dobar posao.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a, kolega Tomislav Ivić.
Hvala lijepo poštovana gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovani gospodine ministre, poštovane kolegice i kolege. Odmah na početku želim reći da klub HDZ-a neće podržati izvješće o provedbi Zakona o istraživanju, uređenju, održavanju vojnih groblja, groblja žrtava II. Svjetskog rata i poslijeratnog razdoblja za 2013. godinu. Možemo se složiti pa i prihvatiti kao pozitivnu činjenicu da postoje rezultati u otkrivanju, istraživanju masovnih grobnica nastalih u II. Svjetskom ratu i … od strane komunističkog režima i mi ih ne osporavamo niti dovodimo u pitanje. Dapače, podržavamo te rezultate, ali ne možemo ni danas kao ni prilikom donošenja zakona prihvatiti argumentaciju za derogiranje Zakona o pronalaženju, obilježavanju, održavanju grobova žrtava komunističkih zločina nakon II. Svjetskog rata, a posebice za gašenje tek osnovanog Ureda za pronalaženje i obilježavanje grobova žrtava komunističkog režima kao samostalne pravne osobe. Gašenjem neovisnog tijela Ureda za pronalaženje i obilježavanje grobova, obezvrijedili ste rezoluciju o europskoj savjesti i totalitarizmu koji je donijela Skupština Vijeća Europe 2009. godine koja određuje da je počast komunističkim žrtvama temelj za daljnji suživot, naglašava važnost zadržavanja uspomena na žrtve jer po rezoluciji ne može biti pomirbe bez istine i sjećanja. Rezolucija posebno ističe važnost izvan političkog rješavanja tog povijesnog pitanja, no umjesto takvog pristupa, aktualna vlast postupa upravo suprotno. Gasi ured kao neovisno tijelo i poslove otkrivanja, istraživanja grobova žrtava komunističkog režima pod patronat Vlade i Ministarstva hrvatskih branitelja. Zbog toga, ne da nam je neprihvatljivo ovo izvješće nego nam je neprihvatljiv Zakon o istraživanju, uređenju, održavanju vojnih groblja, groblja žrtava II. Svjetskog rata i poslijeratnog razdoblja. Svrha i cilj ovog zakona očigledno nije bio da se otkrije istina, posebice o žrtvama komunističkog režima jer na to razdoblje bi se zakon i treba odnositi, nego da se istina prikrije i relativizira o čemu najbolje govori sam naziv zakona kojim se žrtve komunističkog režima i ne spominju, a žrtveni grobovi iz II. Svjetskog rata su odavno istraženi i grobovi dostojno obilježeni i održavani. Povijest se ponavlja kao i 2002.godine kada je Račanova vlada ukinula komisiju za ratne i poratne žrtva i posao prebacila u Ministarstvo znanosti. Kao ni tada Ministarstvo znanosti ni danas Ministarstvo hrvatskih branitelja ne bi trebalo imati nikakve veze sa žrtvama komunističkih zločina nakon 2.svjetskog rata nego bi cijeli taj posao trebala voditi neovisna tijela kao što je bio slučaj sa ugašenim uredom. Na taj način izbjegava se svaka daljnja politizacija i korištenje žrtava i ove istinske nacionalne tragedije u dnevnopolitičke svrhe. Grobove i žrtve svih zločina, bili oni fašistički ili komunistički treba istraživati i obilježavati. Žrtve zaslužuju suosjećanje, razumijevanje i priznavanje patnje. A mi i buduće generacije istinu kao temelj pomirbe, ali ne na način kako to postojeći zakon i aktualna vlast provodeći ovaj zakon želi. Zbog toga HDZ ne može podržati Izvješće o provedbi Zakona o istraživanju, uređenju i održavanja vojnih groblja, groblja žrtava 2.svjetskog rata i poslijeratnog razdoblja. Hvala lijepa.
Hvala. I prelazimo na pojedinačnu raspravu. Kolega Josip Borić.
Hvala lijepo. Uvažena potpredsjednice, ministre. Pa evo ja ću se ponovno vratiti na ono razdoblje donošenja zakona jer smo i mi tada upozoravali u klubu i pojedinačno da će to dovesti do ovoga što ovo izvješće i pokazuje. Naravno da su interesi politike tada bili jasno vidljivi i da je sam naziv zakona koji se mijenjao ustvari odnosio bit promjena. Zakon o istraživanju, uređenju i održavanju grobova žrtava komunističkih zločina nakon 2.svjetskog rata NN br. 31/2011 i zamijenio je Zakon o istraživanju, uređenju i održavanja vojnih groblja, groblja žrtava 2.svjetskog rata i poslijeratnog razdoblja. Čim se izgubio onaj dio komunističkih zločina sve je izgubilo i svoju bit koja se temeljila na nekim dokumentima, nije se to izmislilo. Pa čak i na jednom svojevrsnom konsenzusu, samo je HNS i SDSS bio protiv donošenja ovog zakona koji je oformio i poseban ured. Takvi su stavovi i danas, čuli smo ih. Smatrali smo i tada da je taj zakon bio dobar i da je jednostavno imao potrebne ljude i resurse da to ostvari da to ostvari za što je bio osnovan. Evo kolega je spomenuo povijest, ona se ponovo ponovila. 2000.-2003.komisija i koja je postojala prebačena u ministarstvo, ured ukinut prebačen u ministarstvo i onda imamo izvješće. Rekli smo i tada, a i danas ponavljamo protivan je europskim rezolucijama i samoj deklaraciji Hrvatskog sabora jer one govore samo o žrtvama komunističkog režima znači te rezolucije, a vi govorite o 2.svjetskom ratu. Evo 60 lokacija u pripremi ili u istraživanju je 2.svjetski rat. A mi smo i tada tvrdili i govorimo ponovo da je to riješeno Zakonom o zaštiti boraca Narodno oslobodilačkog rata iz '90.-te i Zakona o zaštiti žrtava fašističkog terora i građanskih žrtava rata. Znači to je već bilo. Znači ovaj zakon sada on valjda provodi sva tri odjedanput, ali nekome je to bilo u interesu. Onda smo rekli da za isto novaca ste proširili nadležnost. Vi ste sada ovdje imali 2 milijuna i 800 tisuća kuna, 800 tisuća nije potrošeno. Znači da smo na takvom poslu na tolikom broju lokacija čak imali i određene uštede i to ne male, gotovo trećina novca nije potrošena, a čujemo da je to silan trud i veliki uspjeh onih koji smatraju da je to uredu. I možemo mi to prihvatiti, ali u onom vremenu kada se nešto promijeni u ovoj državi, a nadamo se da će vrlo brzo biti, ponovno ćemo vratiti ovo na stanje kako je bilo. Zašto? Jer Europska rezolucija tj. Rezolucija o europskoj savjesti kaže da ne može biti pomirbe bez istine i sjećanja, ne može. I zbog toga je jasno da ovaj zakon nije ostvario ono za što ste ga vi tada nama predlagali jer su žrtve 2.svjetskog rata riješene a ovo se odnosilo na sve one ubijene nakon 9.5.bez suda i suđenja, to su žrtve komunističkog režima. I smeta me ono što sam pitao ministra da mi ovdje u Saboru čitamo poslijeratno razdoblje, znači to je poslijeratno razdoblje, to nije komunistički režim, ali na spomeniku piše žrtva komunističkog režima. To je uredu. Imamo li se čega sramiti? Pa valjda možemo otvoreno u ovom Domu govoriti da je taj komunistički režim postojao jer ja sam svjedok toga. Tada sam vas kao građanin, kao saborski zastupnik pozvao da postupite po članku 7.kada ste donijeli zakon, ali vi očito niste čitali fonograme. I rekao sam dođite na Goli otok i obilježite taj prostor. Tamo nema obilježja, osim jedne male table u luci na Golom otoku koji je postavila Vlada 2011.godine kada se počeo obilježavati Dan totalitarnih režima 23.8. Znači nitko godinu i nešto dana nije stupio na taj otok da istraži što se tamo desilo. Nema u ovom izvješću ni riječi o Jazovki. Što se to ne istražuje? Treba li doći poseban dopis u ministarstvo? Kako toga nema? Pa tamo da svake godine netko dođe. Netko želi suosjećati sa žrtvama. Toga nema u ovom izvješću, ali ima desetke lokacija 2.svjetski rat. To je ono što mi govorimo. Htjeli ste to prebaciti na jedno šire polje sa istim novcem i ne učiniti ništa. Nastavili ste i uzeli dokumentaciju ureda i proveli do kraja ona tri lokaliteta koja ste spomenuli i završili do kraja, da ih ne spominjem ja. A što je sa tim Golim otokom? Tamo se oslikava jedno vrijeme nakon 2.svjetskog rata, vi ga zovete poslijeratno razdoblje, ja ga zovem komunistički režim. Tamo su ljudi dovođeni bez suđenja, imali su brojeve, nisu imali nazive. Kada bi bili iskrcani nazivali su ih bandom. Teško su radili, provodili tamo godine i jedan veliki broj njih a danas postoji sve više i više dostupnih dokumenata, audio dokumenata. Postoji državni arhiv, postoje brojke, imena i prezimena. Govori se o samo 17 tisuća ljudi koji su prošli kroz to područje. Od toga do sada poznato 413 ubijenih na tom otoku, na Golom otoku. I ova vlast nije imala potrebu, kažem, a napisala je to u zakonu, a ja sam vas pozvao da dođete dolje i da to obilježite u suradnji sa lokalnom samoupravom, sa svim udrugama koje su zainteresirane. Evo postoji jedna Udruga "Ante Zemljar", koja je zove "Ante Zemljar" Goli otok koja se svake godine pojavi 23.8. na tom području zajedno sa nekim ljudima i oda počast ljudima koji su tamo ostavili svoj živote. Ali Ministarstvo branitelja koje se hvali da je to vrlo uspješno radilo u proteklih godinu dana nije iznašlo za to shodno niti na taj dan 23.8. pa da dođe barem protokolarno, niti na taj dan. Dolaze samo oni koji su ili djeca ili unuci onih koji su izgubili živote i mnogi koji još uvijek drže spomen na svoje najbliže. Jer na tome otoku se desilo nešto strašno po meni, to je postalo u razdoblju '49. do '56. politički zatvor. Svi koji se nisu slagali sa nekakvim sustavom koji se namjeravao uspostaviti bili su preodgajani na tom otoku. Čak sam tada pozvao i predstavnike Srpske nacionalne manjine jer je najviše upravo tih ljudi, Srba znači prošlo kroz taj otok, njih i Crnogoraca, gotovo 11 tisuća, ni oni nikada ne dođu tamo jer je sve politika. Znači nema one istinske želje za pomirdbom i istinom. A to bi trebao riješiti zakon, nema istinske. Pa što onda da se netko klanja u lokalnoj samoupravi i održava taj protokol, pa zašto je samo nama stalo onda za to. Zato jer se politika uvijek izdiže iza one biti o kojoj je govorila rezolucija i deklaracija ovog Doma a koju ste vi poništili kroz ovaj zakon i sve to lijepo proširili na II. Svjetski rat. Jer kažem, nema istine bez istinskog pomirenja. A to će se desiti onda kada se krene kao što su to napravili u Sincu tamo iako je i tamo to prošlo uz, sjećate se jednu lijepu epizodu jer je bilo mnogo primjedbi pa i ovo što ste rekli sukob biskupa Bogovića sa Grujićem. Ljudi su imali primjedbe na način na koji su se odnosili u ekshumaciji sa ostacima onih koji su tamo ubijeni. Sve je to prošlo na kraju na sudu u općem pomirenju. Očito je došlo do istine. Ali onda ajmo tu istinu podijeliti na svim područjima a vidimo i sami kažete tisuće lokaliteta tog komunističkog režima. Ili se to odnosi sada i na II. Svjetski rat samo. Jer mi više na kraju nećemo ništa saznati što je bilo do 9.5. a što je bilo poslije 9.5.1945. godine. A to nam nije bio cilj. Cilj je bio riješiti ono što nas je najviše zanimalo, žrtve komunističkog režima. A to je razdoblje poslije 9.5. I onda sam čitao ono što su nam napisali u Savezu antifašističkih boraca Republike Hrvatske na vaš prijedlog zakona. I oni imaju isto svoje mišljenje, oni kažu da nije bilo djece žrtava a vi iskapljate djecu, je li tako? Tako je, znači poginule osobe sa povijesno ratnog stajališta i ne treba tretirati kao žrtve, to za njih nisu žrtve. A vi se upravo time bavite. Shvaćate li šta hoću reći? Znači žrtve komunističkog zločina to je političko ideološka konstrukcija. I što sada? Znači sve smo pomiješali umjesto da smo sve ostavili u vremenu nakon 9.5.. Tada ovi ne bi mogli pričati o ovome o čemu vi govorite. Ali nažalost za vrijeme ove vlasti nas to više ništa ne iznenađuje. Ali kažem, doći će neko novo vrijeme, neki novi ljudi i sve će se vratiti na mjesto gdje treba biti. Hvala lijepo.
Replikom ustaje poštovani Tomislav Ivić.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče. Pa slažem se kolega borić s vama posebice u onom dijelu kada ste govorili da zakonska regulativa prije donošenje ovog zakona je bila dobra i da je u biti regulirala cijelu tu problematiku s kojom se ovaj zakon pod navodnicima "htio baviti". I tada smo na to upozoravali i rekli da ovaj zakon u biti nije potreban zakon nego da postoji već zakonska regulativa. Ali očigledno da je u nazivu tog zakona smetalo Zakon o žrtvama, je li tako, komunističkog režima. I da je to čini mi se glavni razlog zašto je uostalom donesen novi zakon. Jer uostalom mogao se i onaj prijašnji zakon izmijeniti i dopuniti ako nešto u njemu nije odgovaralo da bi se mogla uspješno rješavati cjelokupni problemi. Ne, to se nije htjelo, nego se taj zakon derogirao, ugasilo se neovisno tijelo, ured koji je trebao profesionalno se baviti tim poslom kao neovisno tijelo na kojem je i Vlada i Sabor imali nadzor. Dakle, očigledno da se cijeli posao proširenjem na II. Svjetski rat htio razvodniti kako bi se u biti istina prikrila i relativizirala i kako bi se cijela priča razvodnila. To je očigledno pravi smisao i namjera ovog zakona.
Odgovor na repliku Josip Borić.
Hvala lijepo. Pa kolega Ivić, kada smo krenuli u izmjene toga zakona ministar je došao, evo danas je u jednom dijelu to i spomenuo, pa neću ja potpisivati nekakve sumnjive naloge, to je sve bilo bez kontrole, taj ured nitko nije kontrolira, iako je Vlada i Sabor imenovalo upravno vijeće. Zamislite znači to objašnjenje. Tamo su se kupovali nekakvi bijesni automobili itd., to smo čuli i danas. To je bila potpuna neistina, laž. Pa s nečim moraš raditi, pa valjda i sada s nečime se radi, valjda postoje nekakvi materijalni troškovi. Vidimo i sami 2 milijuna kuna. Taj ured je imao milijun i 800, ajmo reći, sada je čak i više ali nije potrošeno sve. Bit je ostvarena, znači sve smo razvodnili, proći će vrijeme, ništa se spektakularno neće desiti, samo kažem jedan primjer. … nema je uopće u izvješću, to se ne istražuje. Valjda nema nikoga tamo, a kaže se da samo na prvom nivou 450 žrtava pa šalji dalje. Ja kažem Goli otok, ništa, nitko nije bio tamo, ne želi doći uopće. Pa koji je onda smisao ovog zakona? Da trčimo samo za dijelovima očito pa vidimo po lokacijama, 60 lokacija iz Drugog svjetskog rata, a to smo rekli već je riješeno s drugim zakonima pa nek se bavimo s tim. I onda se dignu svi oni drugi i čuli smo danas objašnjenje. Pa nije to baš tako lako. Ali evo ministar kaže ja sam svih pomirio, valjda kao i Vukovar, svih sam pomirio. Ništa nije pomireno, sve stoji, nema istinske pomirbe bez prave istine, a ona se očito želi sakriti, još uvijek se želi sakriti, a mi smo protiv toga i na to smo upozorili i ne želimo snositi nikakvu odgovornost za sve ovo što se čini, bez obzira što kažem oni nama objašnjavaju da je ovo sve što oni rade savršeno i super. Ja tvrdim da nije i neće ni bit nikada, dok ne nađu snage između sebe da se osvrnu na razdoblje nakon Drugog svjetskog rata.
Završna riječ ministra branitelja Predraga Matića. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Uvažene zastupnice i zastupnici. Evo mogu reći na kraju da nije bilo malo ovih opaski na kraju, vjerojatno je gospodinu Boriću malo popustila koncentracija, dakle jako ste lijepo govorili, a na kraju ste opet malo počeli ratovati s činjenicama, ali evo ja ću u nekoliko rečenica još jedanput ponoviti. Dakle kad je gospodin Đurović govorio o uredu, na neki način možemo i reći da taj ured ustvari nije ukinut, on je reintegriran u Ministarstvo branitelja i svi djelatnici su preuzeti osim onih koji su politikantski vodili taj ured. Nažalost, ako im je zbog toga žao, žao im je. Jako ste lijepo ovo rekli i podržavam gospodina Borića u ovoj rečenici nema istinskog pomirenja bez istine, a da bi to postigli vjerujte najteži posao koji je moja malenkost i Ministarstvo branitelja učinilo je to da smo dobili za isti stol i to vam mogu reći da je to jedan od najvećih uspjeha ministarstva, moje malenkosti, da sam za isti stol dobio nakon 20 godina, to nije nikome uspjelo, sve vjerske zajednice, tzv. crvene i crne, tzv. lijeve i desne i onda na koncu ako hoćete za istim stolom su sjedili partizani i ustaše. I trebalo je dobiti konsenzus, a to ne može, mislim da je gospodin Đurović govorio o tome, dakle žrtve komunističkog režima. Dok sam ja ministar, dok je ove Vlade, neće stajati npr. mrske komunjare su tamo podmuklo pobili neke ljude, dovoljno je reći komunistički režim pa da se zna da je to totalitarni režim. Isto tako neću dopustiti da kaže da su ustaški zlotvori pobili nevine Srbe i neke druge u logorima. Dovoljno je reći ustaški režim da znamo o čemu govorimo. To nitko nije napravio za ovih proteklih 20 godina i smatram to jednom velikom stvari koju smo napravili. Opet se govorilo ovdje kad se želi malo zabašurit istina, dakle Sinac, žrtve Sinca '46. godina, nakon rata, žrtve sela Ivezići gdje je bilo, da gospodine Boriću u pravu ste, bilo je i djece, može to govorit tko god hoće, dakle ja sam uvijek za istinu i tako ću biti dok god se bavim ovim poslom i dok sam živ. Dakle da, bilo je i dječjih kostura je bilo u Ivezićima. Kome to ide "na čast", nek mu ide "na čast". Spomenuli ste Goli otok, spomenuli ste Jazovku. Za Goli otok doći će i on na red. Povjerenstvo donosi plan rada, ministarstvo poštuje rad povjerenstva. Mi imamo svoj ritam, hodogram kako ćemo raditi sukladno sredstvima, sukladno mogućnostima. Jazovka je ubilježena i prošle godine predsjednik Sabora gospodin Leko i pun autobus stranih veleposlanika i predstavnika vojnih atašea iz naših prijateljskih zemalja, bili smo, posjetili smo na razini simbolike i Jazovku i Jadovno. I nemojte mislit da nisam imao problema jer sam eto naivno prvo posjetio Jazovku pa onda Jadovno pa su rekli da je Jadovno uzrokovalo Jazovku. Vjerujte mene to ne interesira, to su dva stratišta, dva mjesta na kojima su žrtve. Mene samo to i isključivo me to interesira. To bi bilo to. Hvala vam lijepo na raspravi.
Zahvaljujem ministre. Imamo jednu repliku. Josip Borić izvolite.
Ja ministre nakon ovoga mogu reći da ste vi onda naš mesija, vi ste svih pomirili koje nitko 20 godina nije pomirio, a kad izađemo iz ove sale ja vjerujem da nisu pomireni, 100%. Jer ne bi se vodile rasprave u javnosti ako su svi pomireni, jel tako, mislim da je to vrlo jednostavno. Možda ste ih dobili na 5 minuta, ali što poslije toga? Ono istinsko što ja govorim znači, ja vas očekujem ove godine da dođete na Goli otok, da se dođete poklonit tim žrtvama komunističkog režima. Ali nećete doći jer je sve još uvijek politika iznad onoga što mi pričamo, a to je bit žrtve. Ne želi se priznati jer i danas ovdje vodimo još uvijek ideološke bitke bez kraja. Bez kraja. Drugi svjetski rat je opet aktiviran, vidimo i sami, čak su i sami antifašisti ljuti na ovaj zakon, onda HNS brani ovaj zakon i izvješće, a oni su bili protiv onoga zakona, znači svi su pomiješani. Nema one istine, a to je ono o čemu ja govorim. Bez toga možemo mi pričat da smo mi svi super i da smo dobri, ali na kraju opet se sve svede na nešto drugo gospodine ministre. A evo proći će i ova godina i doći će taj 23.8. pa ćemo se pobrojiti na kraju svi pa da vidimo kako to izgleda. Hvala lijepo i vidimo se sljedeće godine ako još budete tu pa ćemo utvrdit gradivo. A molim da taj Goli otok označite jer sam ga prijavio kao građanin, a nema ga u ovoj tablici i kao saborski zastupnik sam ga prijavio, to piše u članku 7. zakona, još na svojoj raspravi prije godinu i pol dana. Ali znate zašto neće doći, zato jer je to simbol jednog lošeg vremena, a svi govore da je bilo super. Evo kolega Kajin je oduševljen s tim vremenom, ja nisam.
Na repliku odgovara ministar Predrag Matić.
Hvala lijepa gospodine Boriću što ste me nazvali mesijom, ja ću to shvatit kao kompliment iako vi to niste sigurno tako mislili. Želim vam reći na kraju ove rasprave da ovo što smo mi učinili to je prvi korak. Dakle, i ova rasprava koja je bila u stvari u dosta pomirljivom tonu i zahvaljujem na tome. Dakle, nećemo se pomaknuti dalje ako jedni ne prihvate da su i drugi imali žrtve. Kada se to prihvati onda je to prvi korak prema konačnom izlasku ili hajmo reći završetku Drugog svjetskog rata i posvetimo se mi kao što je rekao gospodin Ivić, da moja je temeljna dužnost Domovinski rat ali eto dopalo me i svi drugi ratovi od prvog svjetskog, drugog, nosim se s tim. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem ministru Matiću. Zaključujem raspravu. Glasat ćemo u petak.
Izvješće o provedbi zakona o istraživanju, uređenju i održavanju vojnih groblja, groblja žrtava Drugog Svjetskog rata i poslijeratnog razdoblja za 2013. godinu. Rasprava o izvješću je zaključena. Dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: Prihvaća se Izvješće o provedbi Zakona o istraživanju, uređenju i održavanju vojnih groblja, groblja žrtava Drugog svjetskog rata i poslijeratnog razdoblja za 2013. godinu. Molim da se izjasnimo. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Tko je suzdržan. Molim rezultat glasovanjem. Utvrđujem da je većinom glasova 83 glasa za, 21 glas protiv i 4 suzdržana glasa donesen predloženi Zaključak.
Prelazimo na - Godišnji izvještaj o radu Nacionalne zaklade za razvoj civilnoga društva za 2013. godinu Podnositelj izvještaja je Upravni odbor Nacionalne zaklade za razvoj civilnog društva temeljem članka 16. Zakona o nacionalnoj zakladi za razvoj civilnog društva. Materijal ste primili. Vlada Republike Hrvatske dostavila je mišljenje. Želi li predlagatelj dati dodatno obrazloženje? Da. Predsjednica Upravnog odbora, gospođa Svjetlana Plavša Matić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče i uvaženi zastupnici i zastupnice. Ukratko samo par informacija o tome što smo uspjeli napraviti u prošloj godini. 2013. godina je bila značajna godina za Nacionalnu zakladu s obzirom da smo obilježili desetu godišnjicu osnutka. Znači osnovani smo 2003. godine sa posebnim zakonom. 2013. je isto tako bila važna zbog toga što je Europska komisija proglasila tu godinu europskom godinom građana i to je u stvari u srži onoga što Nacionalna zaklada i radi, a to je poticanje aktivnog građanstva koji su uključeni u organizacije civilnog društva. Kroz tih 10 godina objavili smo 59 natječaja i 48 poziva za iskaz interesa. Gotovo 300 milijuna kuna dodijeljeno je za gotovo 4000 podrški koje su dodijeljene organizacijama civilnog društva. I ono što je najvažnije, kroz te podrške zaposleno je gotovo 5000 ljudi što muškaraca, što žena koji su u stvari radili na projektima i programima koji su podržani kroz te podrške. I uz njih je povezano preko 100 tisuća volontera i volonterki. Ono isto tako što je važno da smo u prošloj godini u stvari proveli aktivnosti koje su vezane uz dodjelu sredstava kroz europske fondove jer smo proglašeni provedbenim tijelom. Pokrenuli smo i dodijelili nagrade najboljim aktivistima i aktivisticama u toj europskoj godini građana koja je bila prošle godine, uspješno proveli Program Europa plus kojim smo dodijelili jednokratne podrške za osiguranje nesmetane likvidnosti i kvalitetne provedbe odobrenih projekata iz fondova EU. Isto tako pokrenuli program podrške razvoju filantropije i zakladništva i podržali forum zaklada kojih sada već ima 27. Uveli i tu jednu novu platformu kojom se organizacije civilnog društva na drugačiji način mogu financirati, a to je izravno od građana i koristiti njihovom aktivnošću za prikupljanje sredstava za aktivnosti koje provode organizacije civilnog društva. Podržali smo i projekte društvenog razvoja u jedinicama lokalne i područne, regionalne samouprave naročito u gradovima do 30000 stanovnika i nastavili partnerstvo sa regionalnim mrežama koje u stvari kapilarno omogućavaju i podržavaju razvoj organizacija civilnog društva i četiri regionalne zaklade koje u stvari provode decentralizirane natječaje i omogućavaju financiranje na lokalnoj razini, a od prošle godine je i pokrenut program Centara znanja za društveni razvoj u Republici Hrvatskoj koji imaju važnu ulogu naročito sada nakon ulaska Hrvatske u EU. Ostvarena je i dobra suradnja sa dva ministarstva – Ministarstvom socijalne politike i mladih i Ministarstvom branitelja s obzirom da smo pokrenuli financijske podrške za udruge iz Domovinskog rata i saveze udruga osoba sa invaliditetom i lokalne udruge osoba sa invaliditetom. I vjerujemo da će istraživanje koje smo proveli o utjecaju podrški Nacionalne zaklade u tih proteklih 10 godina na društveni i ekonomski razvoj u Hrvatskoj biti putokaz za kvalitetnije provođenje podrški organizacijama civilnog društva. Evo toliko ukratko. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a govorit će uvaženi Jasen Mesić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovan potpredsjedniče, poštovana gospođo. Zahvaljujem na vašem predstavljanju. Uobičajeno je kad imamo ovakva izvješća u Hrvatskom saboru onda reći nešto o tome koliko je civilno društvo važno, zašto je sve važno, koliko toga možemo u civilnom društvu naći preskočit ću taj dio, pa ću reći ono što smatramo vrlo dobrim u ovom izvješću. To je da je prikazano vrlo transparentno financiranje pod broj jedan. Kad bi sve institucije i zaklade tako transparentno pokazivale ono što su financirale mogla bi se voditi kvalitetnija rasprava. Mislimo da je jako dobar angažman Zaklade za civilno društvo, društveni razvoj na lokalnoj razini ono što je gospođa spomenula sredine do 30000 stanovnika. Mislim da je jako dobro i mislimo da je jako dobro da su jedni od ciljeva zaklade da pospješi zapošljavanje samozapošljavanje djelatnosti te vrste. Poznato je da je to trend i u najrazvijenijim zemljama EU di sad zapravo u nekim zemljama takva vrst zapošljavanja dostiže i do 10% zaposlenosti i to smatramo dobrim. Također je dobro da zaklada pokreće i mehanizam istraživanja rezultata, odnosno praćenja rezultata odnosno na neki način valorizacije onoga što je zaklada financirala i na neki način da se vagne nakon nekog vremena koliko su postignuti efekti onoga što se htjelo kroz zakladu financirati. Dobro je da je isto tako pokrenut Program "Zajedno za bolje", to sam već govorio vezano za lokalnu zajednicu. Ono što smatramo da bi trebalo i dalje raditi na tome, moram pitati oprostite koliko košta ova publikacija? … [[Upadica se ne razumije.]] Ne, sve skupa, projekt izdavanja 500 primjeraka? … [[Upadica se ne razumije.]] 10-ak tisuća kuna. Ako je tako i ako je već rađena publikacija na ovaj način ja bih uz ovo transparentno prikazivanje financiranja volio vidjeti i taksativno kriterije ili barem opće odrednice onih ljudi koji su odlučili financirati određene programe. Za to postoji mogućnost. Mislim da bi to onda bilo još kompletnije. Pored toga na stranici 77., 76., 69., 52., 24., 25. stranice ove publikacije vam se pojavljuju aktualni političari. E sad, da li je to dobro ili loše za razvoj civilnog društva? Kad bi se prikazivali svi političari, a ne samo vladajući, onda bi ja bio za to da se prikažu. Ako se prikazuju samo vladajući moram priznati osobno da me to kao pažljivog čitatelja ove publikacije ne čini baš najsretnijim pogotovo ako recimo na stranici 76. imate prilikom čini mi se da je to mediteranski dio program vezano, da, Hrvatska mreža za suradnju na euro Mediteranu, imate sliku uvaženog predsjednika Sabora gospodina Leke a u tekstu ništa o njemu ne piše ili gdje je on to bio i što je radio. A mi slučajno znamo da je on tamo vodio delegaciju Hrvatskog sabora koji nije bio samo gospodin Leko nego su bile kolege iz svih stranaka. Mislim da bi to onda bilo bolje da je to tako napravljeno. Inače, ovdje se nigdje ne spominje ime Ivan Leko, to sam dobro provjerio. Da, piše da je Hrvatska sudjelovala u Marseilleu ali ne piše da je sudjelovao on [[Upadice se ne razumiju.]]
Nije baš uobičajeno na ovaj način voditi raspravu u Saboru. Pustite kolegu Mesića da iznese svoje izlaganje.
Tim više ako je to tako onda su trebale biti nabrojane i druge kolege. To bi doprinijelo objektivnosti. Što se tiče financiranja i dalje programa civilnog društva i dalje imamo problem centraliziranosti i Grada Zagreba. Mislim da bi sama zaklada morala osmisliti, vidim da je krenula u tom smislu s ovim ciljevima prema lokalnoj zajednici, i to je apsolutno ispravno ali mislim da se to treba nastaviti intenzivnije. Jer vam se vrlo često u financiranju udruga civilnog društva, primjerice ajmo to tako kolokvijalno nazvati sektor kulture, u Zagrebu vrlo često po mom mišljenju događaju određena preklapanja. Pogotovo tu mislim na sektor nezavisne kulturne scene. Inače ne mislim da je nezavisna kulturna scena dobar naziv, bolji naziv je vaninstitucionalna kulturna scena, koja je sama po sebi vrlo raznolika. Tamo su vrlo educirani, uglavnom vrlo educirani ljudi koji znaju pisati programe i na neki način češće isposluju sredstva za raznorazne programe a kad zbrojite takve kulturne programe sličnih profila u Hrvatskoj ne iznose niti 10% toga. Ako već radite na radionicama, idite na radionice i u tom smislu. Ja sam inače uvijek za financiranje kulturnog sektora. No, ono što sam želio dodati vezano za financiranje kulturnog sektora, zanima me da li je planirano u istraživanju i praćenju rezultata financiranja i isto tako me zanima da li te pojedine udruge civilnog društva za iste programe dobivaju sredstva i iz nekih drugih izvora? Recimo iz zaklade koja se naziva Zaklada "Kultura Nova"? E, onda tu treba dodatno poraditi na transparentnosti i na praćenju izvješća zbog toga što financiranje istih kulturnih programa iz dva izvora zahtjeva dodatno i transparentno praćenje. Jer kad pogledate onda ćete vidjeti da se neki programi nezavisne kulturne scene financiraju više nego obnova Zagrebačke katedrale ili Šibenske katedrale koja sama po sebi traži značajna sredstva jer se radi o takvom spomeniku. Što naravno ne mislim da je baš realno, sa mog aspekta. Isto tako ovdje postoji jedan dio civilnog društva koji je financiran od strane zaklade, a koji nisam siguran mada su ovdje provedena i određena istraživanja po tom pitanju pa će možda gospođa u zadnjem obraćanju nešto o tome reći, a to je vezano za neprofitne medije gdje su neprofitni mediji čini mi se 2013. godine mislim da je bilo 6 udruga nakladnika financirali su nešto više od 600 tisuća kuna i nakon toga taj čitav segment, ako se ne varam, prelazi u Proračun Ministarstva kulture i financira se iz Proračuna Ministarstva kulture. E sad, ako je to civilno društvo onda je logično da ga financira zaklada i kako je moguće da je s 1.1.2014. godine to prestalo de facto biti civilno društvo i prešlo je u sektor Ministarstva kulture koji ga financira na jednaki način ko recimo Državni arhiv u Osijeku. Je li to onda udruga civilnog društva ili nije? Da li s time što je to sad prešlo u Ministarstvo kulture možemo nazivati civilnim sektorom? Jel ako to možemo nazivati civilnim sektorom onda šta je radio kod vas 2013., u vašem financiranju? Mislim da takve stvari trebamo svi skupa razjasniti kako bi ovo inače poprilično osebujno i rekao bih dosta opsežno, i poprilično pedantno istraživanje bilo još pedantnije. I pored toga možda sam propustio, a možda i ne pa čisto to predlažemo kao sugestiju. Prije ovakvih izvješća možda bi bilo dobro napraviti poneku tematsku sjednicu ovdje u Hrvatskom saboru pojedinih odbora kojima je ovo bazični interes kako bi se možda i u direktnoj raspravi ponešto još toga razjasnilo a ne da se svedemo na ovakvu raspravu u plenarnom zasjedanju, vrlo često opterećenom određenim političkim aktualnostima. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. U ime kluba HNS-a govorit će poštovani Goran Beus Richembergh.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana gospodo ravnateljice, upraviteljice zaklade, kolegice i kolege pred nama je izvješće Nacionalne zaklade za razvoj civilnoga društva koja već punih 10 godina, ovo je 11, podiže standarde u svojoj osnovnoj misiji, ali i misiji koju dijele i mnogi drugi instituti i institucije u našemu društvu od ministarstava do županija, jedinica lokalne samouprave i brojnih drugih koji s jedne strane raspodjelom javnih sredstava, a s druge strane filantropski, dakle vlastitim sredstvima financiraju različite programe i projekte u prostoru civilnog društva u Hrvatskoj. Kad kažem podiže standarde, ona to čini od prvoga dana. Od 2002. godine kad je pokrenuta inicijativa, 2003. kada je ustanovljena nacionalna zaklada i to posebnim zakonom kojega je donio Hrvatski sabor, pa svih ovih godina uspostavljao se model kako ga nije razvio nitko drugi u Hrvatskoj i to prema primjerima najbolje prakse u svijetu, rekao bih čak iznad standarda koji vrijede u EU. Kad je to nacionalna zaklada radila prije 6, 7 ili 8 godina mnogima to nije bilo drago jer su do tada navikli na jedan drugačiji način stjecanja sredstava iz javnih izvora s malo kontrole ili nimalo kontrole i sa malo ili nimalo odgovornosti za izvršenje onoga zbog čega su te sve i dodijeljene. Zaklada je tu uvela potpuno nova pravila, nove postupke, nove procedure i u tome smislu stvorila je jedna model od kojega su učili i iz inozemstva. Nije nikakva tajna da je zaklada već godinama u stalnim komunikacijskim aktivnostima sa brojnim drugim akterima, fundacijama prije svega iz EU koji su model koji je razvijen ovdje kod nas u Hrvatskoj oduvijek ocjenjivali najvišim ocjenama. Pa onda nije ni čudo da je ovo istraživanje koje je napravljeno, rekao bih prigodno o 10. obljetnici osnutka zaklade, istraživanje koje je proveo Institut za društvena istraživanja dalo ovako pozitivne rezultate o utjecaju same zaklade na socijalne i ekonomske prilike u društvu. Žao mi je što je prošle godine Vlada napravila grešku i umjesto da podrži izvješće nacionalne zaklade i na taj način punim plućima čestita njen 10. rođendan povela se za izvješćem koje je bilo podastrto Vladi o jednoj reviziji same zaklade u kojemu je bilo mnogo pogrešnih zaključaka i vrlo tendencioznih sugestija. Sjetimo se samo one o kupovini automobila, kada je nacionalnoj zakladi spočitnuto zašto nije kupila službeni automobil. Onome tko je radio reviziju nije bilo važno što su stvarni troškovi i potrebe za korištenje automobila daleko manji nego što bi koštala nabavka službenog automobila. I tada je, podsjetit ću Hrvatski sabor reagirao na takvo negativno mišljenje protestom. Čini mi se 104 ili 108 zastupnika u Hrvatskom saboru suzdržalo se od zaključivanja o izvješću. Nije se solidariziralo s prijedlogom Vlade. Ove godine naravno Vlada je dala punu podršku izvješću jer je procjenjivala stvarno relevantne činjenice koje resi izvješće nacionalne zaklade. No, valja reći da djelovanje zaklade u 2013.godini se nipošto ne može usporediti s okolnostima, odnosno djelovanja Jer prije 5 ili 8 godina ciljni sektor u Hrvatskoj mogao je računati i na brojne druge izvore financiranja, a danas se govori o vrlo reduciranom broju. Ukupna sredstva koja su na raspolaganju u civilnome sektoru bitno su manja. S druge strane, postoji jedno opće nerazumijevanje kad se govori o civilnome sektoru, kad se govori o nevladinim organizacijama i ono uglavnom preko predrasuda proističe iz općega poimanja uloge, ali i pojedinačnih lošim primjera pa se kao loši primjeri uglavnom navode organizacije koje sa civilnim društvom u užem smislu nemaju ništa pa se onda i u izvješćima, a to smo nedavno bili svjedoci da smo i prilikom rasprave o jednome zakonu imali jednu analitiku koja je u isti koš utrpala i Hrvatski olimpijski odbor i sportske klubove i Hrvatski autoklub, dakle udruge osnovane po posebnome zakonu sa posebnim javnim ovlaštenjima, jednako tako kao i sportske dakle organizacije sa svim onim drugim udrugama koje čine zapravo smisao civilnoga društva, ne samo kod nas nego bilo gdje, a to su one organizacije koje su osnovane za opće dobro. U različitim djelatnostima, u različitim područjima djelovanja. Zaklada za razvoj civilnoga društva oduvijek vrlo transparentno izvješćuje o tome kako je raspolagala i raspodijelila sredstva koja prikuplja i koja dodjeljuje na osnovi zaključaka posebnih tijela koje čine stručnjaci. Zaklada za razvoj civilnog društva, rekao bih, jedina je organizacija koja dijeli javni novac, a koja sustavno vodi računa o tome kako je on potrošen. Praćenje utroška sredstava, evaluacija programa, učinaka, obilasci, posjeti, pregledavanje dokumentacije, intervjui, praksa su zaklade praktički od njenoga samoga osnutka. To nekima naravno nije odgovaralo, nije odgovaralo ni nekima koji su navikli na velike donacije ranije, na relativno velike budžete, a kad se kolač objektivno smanjio, onda kad su pooštreni kriteriji, neki su se i bunili, a to je normalno, to je za očekivati. Ali zaklada je držala do tih kriterija uvijek i u tome smislu možemo reći, ja to u ime kluba HNS-a liberalnih demokrata želim podcrtati da je zaklada uvijek javnim sredstvima, dakle javnim novcem kojim je raspolagala i koji raspodjeljuje svake godine upravljala po najvišim mogućim standardima i odgovornosti prema javnome novcu. I da je u svim slučajevima kada kriteriji nisu poštovani, kada ugovorne obveze nisu poštovane, penalizirala one koji su to zlouporabili i ti nisu nikada više mogli zapravo ponoviti istu grešku, … u ovom sustavu nema, ali ima mnogih koji iz neznanja nisu ispunjavali svoje obveze, ali im je zaklada što sama, što preko specifičnih stručnih kako savjetnika, tako i udruga, regionalnih zaklada pomogla da svoju praksu, svoje standarde, svoje procedure podignu na višu razinu, da poštuju, dakle sve kriterije, da ih dobro razumiju i da ih slijede. U tome smislu uloga zaklade nije niti je bila ikada samo raspodjela sredstava, nego jedan trajan doprinos edukaciji civilnoga društva, unapređenju prakse u organizacijama civilnog društva, izgradnje infrastrukture, tzv. institucionalna pomoć i ono što je vrlo važno, regionalizacija. Mreža koja je uspostavljena preko regionalnih zaklada, ali i preko velikih organizacija koje su dobivale institucionalnu podršku pa su samim tim izgradile veći kapacitet i na njih su se mogle osloniti i brojne manje lokalne organizacije. Dakle, taj pristup ima dugoročne izrazito pozitivne posljedice za razvoj civilnoga društva. Naravno da se može uvijek govoriti o tome da li je u procjeni prioriteta novih poziva, novih natječaja, da li se tematski uvijek pogodilo ono što dugoročno treba, ali gotovo da nema ni jedne teme iz ovih 59 natječaja koje je zaklada u 10 godina raspisala da nije bila relevantna. U svakome slučaju dobro je da je zaklada prije nekoliko godina otvorila mogućnost kandidacije i projekata koji se bave međunarodnom suradnjom, a posebno što je u vrijeme kad je Hrvatska ulazila u EU krenula sa posebnim projektom koji se tiče, dakle, europskih vrijednosti, aktivnoga građanstva, suradnje na razini EU. Također, htio bih naglasiti da postoji poseban jedan projekt u kojemu je moguće uspostaviti različite programe i u drugim zemljama kako bi se jačali njihovi demokratski kapaciteti i standardi, kako bi se post ratno stanje prevladalo kako bi se stanje nakon nasilnih svrgavanja režima stabiliziralo kako bi se stvorili aktivni građani i u tim zemljama. I moje jedino pitanje u tome smislu jest, da li se taj prostor može proširiti i na zemlje koje su aplikanti za članstvo u EU, do kojih nam je stalo jer mi kao zemlja u regiji koja ima dosta aplikanata ima određenu ambiciju da bude aktivna u tom procesu pomoći, dakle da se sjetimo i Ukrajine i Moldavije i Gruzije, a osobito Turske jer su nam čini mi se u tome smislu bliže, a imamo određenu višu razinu odgovornosti možda nego prema zemljama Južnog Mediterana, makar su upravo te zemlje prošle kroz vrlo snažne traume velikih društvenih promjena, revolucionarnih događanja nakon kojih nažalost nije došlo još uvijek do stabilizacije stanje i do opće demokratizacije, nego nažalost i do u nekim zemljama i do kaosa i do opće nesigurnosti. U ime HNS-a liberalnih demokrata pridružujem se ocjeni Vlade RH da se radi o dobrome izvješću kojega treba Hrvatski sabor prihvatiti i najavljujem da ćemo u tome smislu podržati Izvješće Nacionalne zaklade za razvoj civilnog društva za 2013.godinu sa čestitkom što je prvih 10 godina zaklada odradila tako velik, važan i odgovoran posao. I naravno želju da još nekoliko dekada radite i uvijek još bolje. Hvala lijepa.
Na ovo izlaganje sada ćemo čuti repliku poštovanog Jasena Mesića.
… [[Govornik nije uključen.]] Uvaženi kolega, rekli ste da je sada puno teže nego prije 5,6,7,8 godina s obzirom na manju količinu sredstava, ako sam dobro shvatio, koje su tada dolazile u RH vezano za ovo. Međutim, istovremeno se otvorila i nova mogućnost financiranja za niz ovih projekta i mislim da se tu može napraviti određene promjene. Recimo, za niz ovih programa koji su bili financirani koji su ovdje navedeni transparentno da su financirani s područja nezavisne ili vaninstitucionalne kulturne scene namijenjeni jesu fondovi EU u sklopu programa Kreativna Europa gdje su objedinjena područja medija i kulture. Dapače, upravo bi se takvi programi prije trebali javljati na te fondove, a tek onda na Zakladu civilnog društva. Jel je upravo ideja sljedećeg proračunskog razdoblja EU 2013.-2020.u tih 7 godina povećava taj sektor baš stimulirajući takvu vrstu aktivnosti koja se ocjenjuje i vrstama aktivnosti koje doprinose gospodarskom rastu. Također je to po meni vezano i za neprofitne medije. Tako da u tom smislu svako vrijeme donosi nove izazove i nove šanse i mislim da ako se zaklada postavi u tom smislu da može na neki način pridonijeti i uputiti s obzirom da je otvorila i program Europa plus i ovo što ste naveli u izvješću da u tom smislu se može onda i to preorijentirati. Pa prema tome u tom smislu ne vidim problem u tome što evo se u EU u starim članicama procjenjuje da nama više ne treba takva vrsta pomoći nego da su nam otvoreni fondovi na koje možemo ravnopravno aplicirati.
Odgovor na repliku Goran BEus Richembergh.
Hvala kolega Mesiću što ste me podsjetili da valja podcrtati tu činjenicu da je ulaskom RH u EU stvoren jedan novi prostor u kojemu se može kvalitetnim projektima i programima angažirati i sredstva iz jednog dijela europskih fondova. No ja bih vas podsjetio da su nevladine organizacije u RH pioniri povlačenja sredstava iz europskih izvora. One su bile prve koje su formulirale dobre, kvalitetne programe, koje su se davno proučile i naučile procedurama, koje su zadovoljile vrlo visoko postavljene kriterije za ostvarivanje prava dodjele sredstava iz europskih fondova. I u tome smislu vjerujem da kapaciteti koje oni imaju, tehnologija kojom su ovladali ali i logistička potpora i same Nacionalne zaklade s jedne strane, regionalnih zaklada s druge strane, referentnih velikih regionalnih organizacija s treće strane mogu bitno pridonijeti da se razina iskoristivosti sredstava koje mogu uopće dobiti neprofitne organizacije podigne na najvišu moguću točku. U tome smislu volio bih da i mi ovdje shvatimo da to nije povlačenje sredstava koje troše nevladine organizacije za neke imaginarne projekte koje nitko ne vidi, nego da je to također jedan oblik socijalnog poduzetništva gdje se otvaraju perspektive suradnje nevladinog sektora, lokalne zajednice pa čak i privatnog sektora gdje su aplikanti i kandidati za učlanjenje u EU koji su prije nas ušli pokazali zapravo modele po kojima se ta simbioza ili barem zajednički interes može sjajno iskoristiti, sjajno odraditi na opći interes lokalne zajednice, prije svega na edukaciji zatim na uvođenju novih praksi i učenju od boljih. Hvala lijepo.
U ime kluba SDP-a govorit će poštovani Tomislav Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena predsjednice upravnog odbora, kolegice i kolege. Pa evo za početak klub SDP-a prihvaća Izvješće o radu Nacionalne zaklade za razvoj civilnog društva za 2013.godinu. Svako demokratsko društvo pa tako i naše društvo ima u interesu razvijanje civilnog sektora. Dakle, osim javnog u kojeg uključujemo državu i jedinice lokalne samouprave privatnog sektora kojeg karakterizira, prije svega određuje tržište, tu je civilni sektor koji se jednostavno mora pomagati, a kroz ovu zakladu koja je u svojih 10 godina što je u uvodu rečeno ispunila velikim dijelom ovu zadaću se to i omogućuje. Jer bez razvoja civilnog sektora nema zapravo ni slobodnog društva. Jer je jako bitno da civilni sektor može jasno nastupati prema javnom sektoru a posebno u svrhu donošenja što kvalitetnijih mjera izvršne i zakonodavne vlasti, posebno onih mjera koje uzimaju u obzir potrebe pojedinih skupina unutar društva. Slobodno udruživanje, samoorganizacija građana, te gradnja socijalnog kapitala i povezanosti u samoj je srži svakog demokratskog društva. Konačni cilj istoga jeste omogućiti različitim skupinama unutar društva da izražavaju, promiču i afirmiraju svoje vrijednosti i svoje stavove. Kada govorimo o civilnom društvu onda se redovito tu spominju pojmovi poput neprofitni sektor, građanska inicijativa i volonterstvo. Sve ovo služi ka unapređenju demokratskih institucija društva. Dakle u 10 godina rada zaklade ovdje je predlagateljica u uvodu te brojke i donijela, brojke su doista vrijedne spomena. Ono što je bitno za 2013. godinu, što sam izdvojio kao meni se čini jako bitno to je prije svega financiranje iz europskih fondova gdje zaklada se uključila, dobila je akreditaciju. To je zatim pokretanje razvojnih inicijativa u vrijeme recesije i krize. Nacionalna zaklada je unijela dodatnu stabilnost i održivost organizacija civilnog društva kroz gotovo 40 milijuna kuna uloženih u aktivnosti za opće dobro. Dakle, to su značajna sredstva. Tu se spominje da je ukupno zapošljavanje od 508 osoba i to 376 žena i 132 muškarca što je isto jako bitno. A uključeno je ukupno 4 tisuća 17 volonterki i volontera. Pilot program Europa plus je uspješno proveden, na taj način je odobreno ukupno 5 milijuna kuna povratnih sredstava za 24 organizacije civilnog društva odnosno 28 ugovorenih projekata iz fondova Europske unije. Pokrenut je poseban program podrške razvoja filantropije i zakladništva. Brojnim aktivnostima i oblicima podrške potiče se ulaganje u mlade što je posebno bitno, to se kroz nagrade za osnovne i srednje škole i usmjerene razvoju volonterstva kroz podršku posebno mladima. Na inicijativu Nacionalne zaklade iz 2012. osnivaju banke ili fonda za društveno ulaganje u 2013. godini podržana je inicijativa većeg broja dionika osnivanju prve etične banke u Republici Hrvatskoj e-banke. O tome su izvještavali i mediji. Mislim da sam to vidio. … [[Govornik se ne razumije.]] uspješna provedba razvojne suradnje u području centara znanja za društveni razvoj u Republici Hrvatskoj koji imaju važnu ulogu naročito nakon ulaska Republike Hrvatske u Europsku uniju. Zbog rada na istraživanjima i analizama javnih politika iz različitih područja društvenih djelatnosti na nacionalnoj ali i na EU razini. Možemo reći da je dakle i to je ovdje u izvještaju navedeno da je zaklada 2013. godine utjecala na društvene promjene i razvoj civilnog društva u našoj zemlji kroz sustavnost i raznolikost svojih oblika podrške od financiranja kratkoročnih građanskih inicijativa kojima se rješavaju problemi u zajednici preko projekata kojima se doprinosi razvoju društvenog kapitala te demokratizaciji razvoja civilnog društva. Dakle, one zadaće koje su bile i predviđene. Dakle, samo na kraju još par ovih podataka, činjenica vezanih uz samo financijsko stanje zaklade. Dakle, rješenjem Ministarstva uprave 16. studenog 2010. odobren je zakladi upis promjene Statuta u zakladni zapisnik, izmjenama Statuta propisano je pored ostalog da zaklada može gospodarskim iskorištavanjem svoje osnovne imovine, imovine koja je dana na korištenje ostvarivati prihode koje će koristiti za provođenje programa i osnovne svrhe djelovanja zaklade. 21. lipnja 2012. zaklada je dostavila Ministarstvu uprave Odluku upravnog odbora o utvrđivanju stanja osnovne imovine zaklade u novcu 22 milijuna 552 tisuće 88 kuna i u nekretninama 22 milijuna 447 tisuća 911 kuna. A dana 27. svibnja 2013. ponovno je dostavljena odluka Ministarstva uprave o uvećanju zakladne imovine. Dakle osnovna imovina u novcu iznosi 29 milijuna 327 tisuća 753 kune a imovina u nekretninama 22 milijuna 447 tisuća 911 kuna. I te osnovna imovina u novcu namijenjena ulaganju u nekretnine 4 milijuna kuna. I 26. srpnja je dostavljeno Ministarstvu uprave izvješće o stanju osnovne imovine zaklade i kupoprodajne ugovore za nekretnine u Rijeci i Zagrebu. Dakle izvješće je potpuno i klub SDP-a predlaže Hrvatskom saboru prihvaćanje ovog izvješća. Hvala.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Odlučivati ćemo sutra. I time ćemo danas završiti sa radom, nastaviti ćemo sutra u 9,30. Raspraviti ćemo Izvješće o radu pravobraniteljice za ravnopravnost spolova za 2013. godinu. Hvala svima, doviđenja. SJEDNICA JE PREKINUTA U 19,49 SATI
Godišnji izvještaj o radu Nacionalne zaklade za razvoj civilnog društva za 2013. godinu. Rasprava o godišnjem izvješću je zaključena. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: "Prihvaća se Godišnji izvještaj o radu Nacionalne zaklade za razvoj civilnog društva za 2013. godinu." Molim da se izjasnimo tko je za? Hvala. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno, sa 109 glasova za, donesen predloženi zaključak.