Gospodine Bunjac je tražio riječ.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora. U ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAG-e, tražim stanku u trajanju od 10 minuta kako bih progovorio o ugroženosti Plitvičkih jezera i prosvjedu koji tamo traje od 21. lipnja.
Ta stanka je potrebna ili možete odmah govoriti?
…/Upadica Bunjac: Mogu i odmah./…
Izvolite.
Potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege. Od 21. lipnja, znači već puna 2 tjedna traje prosvjed koji vode 4 braniteljske udruge na Plitvičkim jezerima u neposrednoj razini Velikoga slapa. Prosvjednici traže da se odmah zaustavi daljnja gradnja naselja pod imenom Plitvica sela, nadomak Velikome slapu. Navode da je opstanak slapa glavna atrakcija nacionalnog parka moguć samo uz normalan dotok vode a da se on smanjuje jer naseljenici crpe vodu iz potoka koji slap snabdjeva. Mjerenja pokazu da se razina vode koja dotiče u slap dramatično smanjuje i to do tri puta u odnosu na protok na izvoru. Općenito jezera kakva poznajemo mogu postojati samo i isključivo ako je voda u potoku, odnosno jezerima čista jer će se inače uništiti sedra a ako se unište sedra jezero će se pretvoriti u močvaru. Postoji realna opasnost da će novo naselje zbog prisustva ljudi dovesti do onečišćenja a samim time i do uništenja mikroorganizama tzv. sedrotvoraca. Veliki problem u ovom slučaju predstavlja prostorni plan koji je 2014. godine donijela lokalna HDZ-ova uprava a prihvatila SDP-ova i HNS-ova većina u Saboru. Prema tom planu dozvoljeno je pojedinim tajkunima da se približe svojim objektima, jezerima na takvu udaljenost da gosti mogu imati pogled, pravo na jezero. Ti prvi apartmani i hoteli koji su sagrađeni, dakle na uzvisini iznad jezera trenutno se iznajmljuju po cijeni od 500 eura po danu. U sve su naravno umiješani i bankari i političari, svih stranaka sve do samoga državnoga vrha. Zastupnici Živoga zida posjetili su Plitvice i nakon razgovora sa obje strane uvjerili smo se da smo zahtjevi prosvjednika opravdani. Osim toga, postoji cijeli niz novinski izvještaja o značajnom zagađenju jezera zbog pritoka kanalizacije pa se jedno vrijeme ironično čak pisalo da su Plitvice dobile svoje 17.-to jezero. Također izvješća govore o prekomjernom broju turista i njihovom nepriličnom ponašanju. Spominjalo se da jezerima škodi i vojni poligon kod Slunja kako zbog detonacije i podrhtavanja tla tako i zbog mogućih onečišćenja. Uz to veliki interes za ovo pitanje pokazuje Međunarodna zajednica pri čemu treba izdvojiti sljedeću vijest. U izvješću misije UNESCO-a u veljači ove godine izrađena je zabrinutost zbog neodrživog proširenja turističkog sadržaja ali i prekomjernog broja posjetitelja u parku. Zbog toga će članovi misije na svojoj 42 sjednici preporučiti odboru svjetske baštine da razmotri upis Nacionalnog parka Plitvička jezera na listu svjetske baštine u opasnosti. To znači prevedeno da bi se Nacionalni park Plitvička jezera trebao naći ustvari na tzv. crnoj listi. Druge europske zemlje znaju zaštiti svjetsku baštinu. Francuska je primjerice na nekim lokalitetima otišla toliko daleko da je pristup turistima zabranila u potpunosti. Znači više ni jedan turist ne može priči pojedinim lokalitetima upravo zato što je njihova prisutnost te lokalitete oštećivala i uništavala. Kod nas očito volja za tako nešto ne postoji, imamo nacionalni park, imamo dakle svjetsku baštinu ali su interesi nekolicine tajkuna i političara interesi profita očito ispred onoga što bi trebalo učiniti. Plitvička jezera treba sačuvati za generacije koje dolaze, Plitvička jezera nisu samo naša niti su od stanovnika koji tamo žive, oni ponavljam još jednom predstavljaju i nacionalni park ali i svjetsku baštinu, oni su ustvari na neki način vlasništvo građane cijeloga svijeta. Molim vas još jednom da se informirate o prosvjedu koji tamo traje, po pitanju su 4 braniteljske udruge, cijeli niz građana koji podržavaju taj prosvjed, moglo bi doći do ozbiljnoga incidenta, mislim da bi trebalo stvari smireno razmotriti i poduzeti sve što je potrebno kako bi se tenzije smirile a Plitvička jezera se sačuvala i prema njima se primjereno postupalo. Hvala lijepa.
Hvala i vama gospodine Bunjac i na preciznosti u vremenu. Dobar dan, možemo početi. Iako još veliki broj zastupnika je na komemoraciji o Srebrenici mi moramo se držati vremena, termina i moramo početi. Prva točka dnevnog reda je - Izvješće o poslovanju Umirovljeničkog fonda od 1. siječnja 2010. do 31. prosinca 2015. godine podnositelj: Upravni odbor Umirovljeničkog fonda Podnositelj akta je Upravni odbor Umirovljeničkog fonda na temelju članka 35. Zakona o Umirovljeničkom fondu i članka 10. Statuta Umirovljeničkog fonda. Prijedlog akta dostavljen svima vama u pretince. Raspravu je proveo Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Izvješće ste primili. Vlada je dostavila mišljenje. Ja želim prvo dati riječ predstavniku Vlade za dodatno obrazloženje. Ovdje su s nama Ivana Jakir-Bajo podnositeljica Upravnog odbora Umirovljeničkog fonda.
Zahvaljujem. Poštovane zastupnice i zastupnici pred vama je Izvješće o poslovanju Umirovljeničkog fonda za razdoblje od 1. siječnja 2010. do 31. prosinca 2015. koji se izrađuje kako smo čuli na temelju Zakona o umirovljeničkom fondu. Prije nego što prezentiram poslovanje fonda u navedenom razdoblju dozvolite mi da se na samom početku u nekoliko minuta osvrnem za ovo izvješće važan relevantni, važan zakonodavni okvir. Zakon o provođenju odluke Ustavnog suda RH od 12. svibnja '98. koji je stupio na snagu 2004. godine uređuje se provođenje navedene odluke Ustavnog suda radi obeštećenja korisnika mirovina koje je nastupilo zbog djelomičnog usklađenja mirovina za razdoblje od 1. rujna '93. do 31. prosinca '98. godine. Pravo na obeštećenje imali su korisnici starosnih i prijevremenih starosnih, invalidskih, obiteljskih mirovina ostvarenih prema odredbama Zakona o osnovnim pravima iz mirovinsko-invalidskog osiguranja iz '91. godine i Zakona o mirovinskom-invalidskom osiguranju i to kako sam već istakla za razdoblje od 1. rujna '93. do 31. prosinca '98. godine a na temelju usklađenja tih mirovina s kretanjem prosječne neto plaće svih zaposlenih na teritoriju RH u istom razdoblju prema podacima Državnog zavoda za statistiku. Zakon o provođenju odluke Ustavnog suda također je definirano da će se obeštećenje korisnika mirovina ostvariti putem posebnog fonda koji će se osnovati posebnim zakonom. Riječ je dakako o Zakonu o Umirovljeničkom fondu na temelju kojeg se i dostavlja ovo izvješće, a koji je donesen 2005. godine. Tim se zakonom osniva Umirovljenički fond i uređuje način obeštećenja korisnika mirovina. HPB Invest od 22. studenoga 2005. godine, a u skladu sa Ugovorom o upravljanju imovinom Umirovljeničkog fonda obavlja poslove upravljanja ovim fondom. Da se podsjetimo, korisnici mirovina mogli su odlučivat o izboru modela obeštećenja birajući između modela A i polovične isplate svote obeštećenja u roku od 2 godine ili modela B i isplate cjelokupnog iznosa obeštećenja u roku od 8 godina s dvije godine počeka. Formirana su dva registra – osnovni registar članova fonda i registar korisnika obiteljskih najviših mirovina članova fonda. Prve isplate krenule su u lipnju 2006. godine. Od lipnja 2006. godine do kraja 2009. godine iz fonda je ukupno isplaćeno 7,7 milijardi kuna. Jasno ovo izvješće detaljnije opisuje poslovanje fonda u narednom razdoblju, znači u razdoblju od početka 2010. godine do kraja 2015. godine. U studenome 2010. godine Vlada RH na svojoj je sjednici donijela odluku o prijenosu 2 milijuna 859 tisuća i 148 redovnih dionica Hrvatskih telekomunikacija u Umirovljenički fond po cijeni od 283,31 kunu. U prosincu 2010. isplaćeno je 826,2 milijuna kuna i to za 4 ratu obeštećenja modela B osnovnog registra u iznosu od 707,6 milijuna kuna i treća rata obeštećenja modela B registra obiteljskih najvećih mirovina u iznosu od 118,6 milijuna kuna. U 2011. godinu fond osnovnog registra ušao je sa imovinom od 3,6 milijuna kuna novčanih sredstava, 2 milijuna 399 tisuća i 158 dionica HT-a ukupne vrijednosti 692,7 milijuna kuna, potraživanja za neuplaćenu imovinu u iznosu od 1,5 milijardi kuna i ukupnih obveza u iznosu od 728 milijuna kuna. A Fond registra obiteljskih najviših mirovina ušao je sa imovinom u 2011. godinu od 2,1 milijuna kuna novčanih sredstava, 459990 dionica HT-a ukupne vrijednosti 132,8 milijuna kuna, potraživanja za neuplaćenu imovinu u iznosu od 353 milijuna kuna i ukupnih obveza u iznosu od 728 milijuna kuna. U svibnju 2011. godine na račun Umirovljeničkog fonda također je uplaćena dividenda od dionica HT-a u iznosu od 65,1 milijun kuna. U listopadu 2011. godine isplaćeno je 818,8 milijuna kuna obeštećenja i to peta rata obeštećenja modela B osnovnog registra u iznosu od 700,9 milijuna kuna i četvrta rata obeštećenja modela B registra obiteljskih i najvećih mirovina u iznosu od 117,8 milijuna kuna. Jasno kako bi se osigurala sredstva za navedenu isplatu HPB Invest je prethodno sklopio ugovor o prodaji tražbine sa Zagrebačkom bankom i HPB u iznosu od 818,8 milijuna kuna. Istim ugovorom HPB Invest se obvezao najkasnije do listopada 2012. otkupit istu tražbinu od HPB-a. Tu je važno naglasiti da je Vlada RH u listopadu 2012. donijela odluku o davanju suglasnosti Ministarstva financija, za preuzimanje obveze umirovljeničkog fonda prema Zagrebačkoj banci i HPB, temeljem ugovora o prodaji tražbine iz 2010. i 2011. koje sam spomenula u ukupnom iznosu od 1,6 milijardi kuna što je uključeno u javni dug. Tijekom 2012. godine kao i tijekom 2011. na račun umirovljeničkog fonda također je uplaćena dividenda od dionica HT-a u iznosu od 63,3 milijuna kuna. U prosincu 2012. isplaćeno je 817,7 milijuna kuna obeštećenja i to 6 rata obeštećenja modela B osnovnog registra u iznosu od 700,5 milijuna kuna i 5 rata obeštećenja modela B registra obiteljskih i najviših mirovina u iznosu od 117,2 milijuna kuna. Kako bi se osigurala navedena sredstva prethodno smo se zadužili u iznosu od 720 milijuna kuna. Sukladno odluci Vlade, iz prosinca 2012. u fond je uplaćeno i 100 milijuna kuna za nadoknadu razlike u cijeni udjela do nominalne vrijednosti udjela od 1 kune. U prosincu 2013. isplaćena je 6 rata modela B registra obiteljski najviših mirovina u iznosu od 117,1 milijun kuna. Tu je važno naglasiti da je to i ujedino i posljednja rata obeštećenja. Da rezimiramo, u razdoblju od 2010.-2013. godine, koja obuhvaća ovo izvješće, ukupno je isplaćeno obeštećenicima 2,6 milijardi kuna. U razdoblju od 2006.-2009. isplaćeno je 7,7 milijardi kuna. Najveće isplate išle su upravo u tim prvim godinama. 2006., 2007. posjedimo se, da je RH u listopadu 2006. u imovinu fonda unijela 3 milijuna 117 tisuća i 127 dionica Plive koje su prodane u iznosu od 2,6 milijarde kuna. U studenu iste godine, umirovljeničkom fondu, dodijeljeno je 8 tisuća i 875 dionica INA-e po cijeni od 1690 kuna po dionici. Sve dionice prodane su do lipnja 2007. godine radi isplate obeštećenja u 2007. godini. Dakle od osnutka umirovljeničkog fonda do dana 31. prosinca 2015. koje obuhvaća navedeno izvješće ukupno je isplaćeno 10,3 milijarde kuna za 488 tisuća 577 njegovih članova. Navedenom iznosu treba svakako pridodati i iznos od 180 milijuna kuna, jer je 21. prosinca 2015. iz fonda izvršen prijevoz sredstava u svrhu isplate jednokratnog novčanog primanja korisnicima mirovina ostvarenih u obveznom mirovinskom osiguranju na temelju generacijske solidarnosti, sukladno odluci Vlade. Na dan 31. prosinca 2015. na računu je iskazan saldo od 9,6 milijuna kuna. Financijska izvješća fonda, za 2010., 2011. 2012., 2013., 2014., 2015. revidirao je revizijska kuća Deloitte. Na sve financijske izvještaje dano je pozitivno mišljenje od strane revizorskih kuća. A upravni odbor umirovljeničkog fonda na svojim sjednicama usvojio je revidirana financijska izvješća za svaku pojedinu godinu. HPB Invest je uspostavio efikasno upravljanje fondom kroz kontakt centar i centar unosa. Kontakt centar s besplatnim brojem telefona, radio je svaki dan od 7-24. Od početka rada fonda, znači od 2006. godine do zaključno 31. prosinca 2015. broj poziva na besplatan broj bio je 736741. U izvješću koji imate pred vama su također prikazani podaci o logističkoj podršci koju je HPB Invest osigurao tijekom upravljanja radom umirovljeničkog fonda. Od siječnja 2011. godine, do 30. svibnja 2012. predsjednik upravnog odbora, bio je gospodin Hrvoje Dolenec. Do svibnja 2016. gospodin Miljenko Fičer. Moram reći da HPB Invest s kolegama kao predsjednicima upravnog odbora, da su odradili posao, a na meni je kao predsjednici upravnog odbora od svibnja prethodne godine ostalo da putem ovog izvješća rezimiram poslovanje fonda i njihov rad kada je provedbu ovog iznimno važnog, velikog i tehničko složenog projekta. Zahvaljujem.
Hvala i vama. Otvaram raspravu. Prvi se javio gospodin Silvano Hrelja Klub nezavisnih zastupnika i HSU-a. A replika je bila? Tko? … [[Upadica se ne čuje.]] Nisam vidio. Gospodin Šuker replika. Ispričavam se.
Hvala lijepo. Ovako mene zanima u tablici broj 6, se govori o ukupnom iznosu od 13 milijardi i 780 milijuna. Dakle radi se o glavnici i kamatama. I one naknadne obveze koje su umirovljenici, naknadnim dopisom, ukupni povrat duga umirovljenika je negdje preko 14 milijardi kuna. Međutim, ono što bih ja želio ovdje reći, a vrlo često se ovdje u raspravama koristi. Dakle, najveći dio prihoda od IPO-a, HT-a išao u namjenu povrata duga umirovljenicima. Dakle, putem IPO-a je država prodala 32,5% dionica HT-a u ukupnom iznosu negdje oko 7 milijardi kuna i najvećim dijelom je taj iznos išao za povrat duga umirovljenicima. Također putem IPO-a je prodano nešto manje od 17% dionica INA-e, hrvatskim građanima i institucijalnim ulagateljima, za negdje prihod ukupnog od 3,5 milijarde kuna. A da ne govorim i ovdje ste vi u izvješću naznačili da su i kasnije prenošene dionice HT-a Umirovljeničkom fondu. Ono zašto sam se javio za repliku je što ovdje se vrlo često govori da je neko prodao INA-u itd., dakle HDZ nijednu dionice INA-e nije prodao MOL-u, niti jednu i ovdje to treba jasno i glasno reći. Današnja vlasnička struktura INA-e je 49,1% MOL, 44,8% Hrvatska država i 6,1% institucionalni ulagatelji, prema tome Hrvatska država sa institucionalnim ulagateljima još uvijek ima preko 50% glasova u Skupštini INA-e.
Hvala lijepa. Gospođa Jakir-Bajo hoćete odgovarati sada ili na kraju? Na kraju. Hvala. Evo sada gospodin Silvano Hrelja ispred kluba Nezavisnih zastupnika i HSU-a. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Tako i priliči da jedan umirovljenik predsjeda saborskom sjednicom kada se raspravlja o Umirovljeničkom fondu. Dakle poštovana državna tajnice, poštovana predsjednice upravnog odbora, predstavnici HPB Investa, članovi uprave, kolegice i kolege. Da, sigurno sada sa odmakom od punih 11 godina ovo izgleda poprilično jednostavno, međutim ima nas ovdje nekoliko koji znamo svaki korak u ovom od donošenja zakona do formiranja Umirovljeničkog fonda, do poslovanja, do poteškoća koje su bile, do kako naći sredstva da bi se isplatila određena rata i doista se radi o velikom poslu. Radi se o tehničkom rješenju ispravljanje jedne velike nepravde koja je nanesena hrvatskim umirovljenicima u periodu od 1993. do 1998. kada su imali po zakonu jedno pravo, a po uredbi im je isplaćivano niže pravo i time se operacionalizirala odluka Ustavnog suda iz 1998. godine. Ljudi tada moram vas svih zajedno podsjetiti i podijeliti neka iskustva s vama, tada je dilema kako to riješiti. Naime, ako nekoga obeštećujete onda morate imati ili sudsku presudu po pojedincu ili morate imati izvan sudsku nagodbu. Zamislite ići u nagodbe sa nekih 700 tisuća umirovljenika koji su bili umirovljenici u periodu od 1993. do 1998. Nakon puno razmišljanja i puno varijanti izabran je oblik investicijskog fonda iz prostog razloga što isplate iz investicijskog fonda nisu bile tada ni danas oporezive za članove investicijskog fonda, tako da su umirovljenici izračunate sume i ono za što su se opredijelili varijantu A ili B dobili neoporezivo. Dakle tehnički je to bilo jedino moguće, sve drugo bi bilo puno, puno kompliciranije. Naravno da je trebalo savladati tehnike upravljanja investicijskim fondom koji to ustvari nije. On je ustvari jedan isplatni fond gdje oni koji se bave upravljanjem tim Umirovljeničkim fondom dakle HPB Invest koji je izabran na javnom natječaju, on se najmanje onim dijelom ulaganja imovine fonda, bavio se cijelo vrijeme komunikacijom, najviše komunikacijom sa članovima fonda, bilo da se radilo o promjenama adresa stanovanja, bilo da se radilo o osporavanju prava, bilo da se radilo o nasljedstvu. Na kraju krajeva u ovom sažetku imate lijepu tabelicu koji opisuje kroz sve godine odnosno ovdje od 2010. do 2015. sve kontakte u logističkoj podršci koje je HPB Invest davao prema članovima fonda. A da kojim slučajem imate za cijeli period od 11 godina, ova tablica bi bila ono jedan nezamisliv broj kontakata sa članovima. Naravno, znam i kažem sudjelovao sam u svim ovim fazama i znam da smo imali kao HSU svoje predstavnike u upravnom odboru i da su bili vrlo rigidni u smislu poštivanja svih zakonskih propisa od gotovo nemoguće situacije kako formirati prospekt i objaviti ga pa do odašiljanja onih obavijesti da su ljudi i zaprimanja nazad da se ljude opredijele za koju varijantu isplate žele pa do jako puno posla oko utvrđivanja nasljednika, s obzirom da je ovo pravo nasljedno ali samo za prvi nasljedni red. Tu je bilo itekakvog sporenja i tražili smo mišljenja pravnih stručnjaka s obzirom da prvi nasljedni red znači djeca i žena, ali ne i žena ako u braku nema djece. Prema tome bilo je tu dosta toga. Dakle, vrlo kompleksan, vrlo zahtjevan projekt, projekt koji je bio pod lupom i mislim da se upravljano, odnosno da je upravni odbor doista poštivao sve zakonske norme koje je bio obvezan poštivati Ovdje se nema što nego u kontinuitetu svim i predsjednicima upravnog odbora i članovima upravnog odbora zahvaliti na predanom radu i na poštivanju, apsolutnom poštivanju zakonitosti. Ja bih koristio još priliku jer nemamo svaki dan priliku o tome pričati. Naime, imali smo ostatak novca od nekih otprilike 190 milijuna kuna. I imamo još jedan podatak da na dan 31. prosinca 2015. godine 22 tisuće 97 članova fonda nije prijavilo način isplate udjela. Da se razumijemo, ja sam gledao te izračune, ovdje među ovih 22 tisuće 97 članova ima obeštećenja od 50 lipa do 1000 kuna. Dakle naravno ako se 2006., ako je netko ponudio nekome da li 5 kuna hoće u četiri rate u roku od 2 godine ili hoće isplatu 5 kuna u 8 rata, odnosno u 6 rata s počekom od 2 godine, dakle u punom iznosu, a ovo prvo da prepolovim, znate da se nije javio. Nikada se nije javio i nikada se neće javiti. U međuvremenu velik broj ljudi je i umrlo, nitko nije zainteresiran i mislim da će ta dio se zatvoriti kod zatvaranja umirovljeničkog fonda i da tu više nema nikakvih problema. Jedan dio novaca dakle od onih 180 što je 2015. isplaćeno kao jednokratni novčani dodatak ili božićnica za umirovljenike je iz tih izvora a drugi dio novaca je zbog tzv. ošasne imovine, a ošasna imovina je imovina RH koja nastaje kada korisnici koji ostvaruju određeno pravo umru bez nasljednika i to postaje imovina RH. Dakle da se razumijemo ti novci nisu uzeti umirovljenicima nego je to dio imovine državne Hrvatske u umirovljeničkom fondu i o tome se strogo vodilo računa. I mislim da je, što god tko o tome mislio i može se tome dati epitet da je to bila i predizborna kampanja ali mislim da je pravično da je taj novac koji je ostao iza umirovljenika podijeljen na neki način i umirovljenicima. I mislim da to taj dio nitko ne spori, može sporiti samo trenutak kada je to učinjeno. Prema tome, vrijedi kada imamo dovoljno vremena i nije neka velika gužva, vrijedi i te podatke malo pojasniti. Naravno da imamo još pred sobom, odnosno imati ćemo još pred sobom Izvješće o radu ovog Umirovljeničkog fonda za 2016. godinu. A mišljenja sam a vjerujem da se i članovi upravnog odbora i predstavnici HPB investa i predsjednica slaže da bi mi ove godine trebali zaključiti tu priču i zatvoriti taj, odnosno likvidirati taj fond. Postoji nešto malo još otvorenih tužbi ali u onom iznosi koji je 2015. ostao ovih 9 milijuna kuna ima sasvim dovoljno sredstava za ovo ajmo reći poslovanje fonda u leru i za namirenje vezano za eventualne sudske sporove jer procjena je da to nije neki veliki iznos. S time da bi vjerojatno taj novac trebali prenijeti u stavku proračuna rezervirano za HZMO kao rezervaciju za te namjene. Ali mislim vrijeme je da se 11 godina nakon, odnosno 12 godina nakon osnivanja umirovljeničkog fonda da se ta priča riješi. Koliko god smo imali namjeru što preciznije, što bolje riješiti, jer kaže dodatni posao u ovom fondu je bio i naknadni drugi registar zbog dodatnog obeštećenja i izmjena i dopuna zakona i u Umirovljeničkom fondu ali i zakona o provedbi odluke Ustavnog suda jer su obiteljske i najviše radničke mirovine po ZOM-u. Dakle i to je bilo dodatna otegodna okolnost. I unatoč tome uspjeli smo, odnosno uspjelo se sve držati pod kontrolom. I ja jednostavno kao jedan od aktivnih sudionika ne mogu ne zahvaliti a to ću vjerojatno ponoviti i onog dana kada budemo donosili Zakon o likvidaciji i ovog Umirovljeničkog fonda da se ne zahvalim svim sudionicima u ovom poslu jer je doista veliki posao i za nas. I tu doista se nema šta govoriti da je nešto prodano ili da je nešto išlo u krive ruke, išlo je u ruke onih kojima je to i pripadalo, koji su i bili oštećeni po izračunu jer nije moglo biti definitivno provedeno obeštećenje temeljem odluke Ustavnog suda jer se radi o pojedinačnim pravima. I dokle god je to bilo u sferi kolektivnog povrata duga nije moglo biti riješeno. Dakle individualno pravo se moglo samo izračunom, individualnim izračunom i individualnim obeštećenjem riješiti do kraja zato je to kompleksan i zahtjevan posao. I kažem na kraju mog izlaganja u ime kluba, pa vjerojatno sam nešto zaboravio ili će me podsjetiti ostali sudionici u raspravi pa ću eventualno još neke stvari reći u pojedinačnoj raspravi. Na kraju ovog izlaganja kažem želim još jednom podcrtati i čestitati svima na ustrajnosti, profesionalnosti i dobroj volji i predanom radu u realizaciji ovog projekta, ja doista smatram da je ovo jedan od projekata desetljeća u novijoj povijesti Hrvatske. Hvala lijepa. Pardon, naravno da ćemo podržati ovo izvješće.
Hvala vam lijepa gospodine Hrelja. Gospodin Šuker, prva replika.
Kolega Hrelja, meni je drago da ste vi podsjetili na neke stvari jer ovo je bila najveća isplata u povijesti hrvatske države. Nikada nije toliki iznos sredstava za nešto isplaćen, međutim isto tako treba reći da pozicija u kojoj se u tom trenutku RH nalazila nije bila nimalo ni sjajna niti je išla u prilog ovom procesu za koji je postojala dobra volja i praktički politički konsenzus da se napravi jer Hrvatska u tom trenutku je bila pod stand by aranžmanom sa MMF-om koji su diktirali svoju priču. Imali smo točne planove kako smanjiti deficit, prijetili su tužbe, stotine tisuća hrvatskih građana i trebalo je naći model kako to sve skupa riješiti jer nemojmo zaboraviti da su to sve umirovljenici koji su otišli u mirovinu prije praktički stupanja Zakona o porezu na dohodak kad su mirovine bile oporezive. A nekada, u onom starom sustavu je mirovinski doprinos bio u onoj bruto plaći praktički na izdvajanje za mirovine se plaćao porez, i to je bio razlog zašto se tražio model kako ovo sve skupa isplatiti, jer da se išlo sa porezom onda bi ta priča koštala sigurno 6, 7 milijardi više. Također, ponavljam kompletan IPO Ine i kompletan IPO HT-a je otišao u ovu svrhu iz razloga što ovdje čujemo svakakve priče, jer u tom trenutku je bilo nemoguće da RH se zaduži. Na domaćem tržištu nije bilo novaca, domaće banke nisu imale, a na međunarodnom tržištu izdati obveznice za ovakvu namjenu je bilo naprosto nemoguće, jer to bi bile kamate strahobalne, a inače je situacija bila takva kakva je. I zato mi je drago da su tablice napravljene ovako kako jesu, koje prikazuju sve. Kažem, to sam rekao i na Odboru za financije, možda bi trebalo prikazati ovu financijsku konstrukciju pa bi neki možda malo drugačije raspravljali jer nitko nije prodao nacionalne interese, prodao obiteljsko srebro za nešto, nego naprosto da vrati hrvatskim građanima ono što im pripada.
Hvala gospodin Šuker. Gospodin Hrelja, odgovor na repliku.
Uvaženi kolega Šuker, ja se slažem da su to bila zahtjevna vremena, da smo bili pod stand by aranžmanom MMF-a, međutim ipak je bila jedna druga priča, ipak je hrvatsko gospodarstvo bilo u svojevrsnom uzletu i istovremeno smo imali puni više imovine nego što smo imali danas, a naravno da to nismo mogli alimentirati iz proračuna. Ja se s vama apsolutno slažem da bi prilikom zatvaranja ovog umirovljeničkog fonda ili donošenja zakona o zatvaranju trebalo napraviti stvarno tablice od početka do kraja da se vidi koja je to imovina riješena, odnosno žrtvovana za obeštećenje umirovljenika, ali time je i pravna država dobila na svojoj cijeni i to je cijena ustvari i Hrvatske kao pravne države, da poštuje odluke svog Ustavnog suda i da to nije ostalo samo mrtvo slovo na papiru jer odluka sama po sebi nikad ne bi dovela do ove realizacije da nije bilo zakona o provedbi odluke Ustavnog suda i da nismo našli model obeštećenja kroz umirovljenički fond, a nije bilo lako.
Hvala lijepo. Druga replika gospodin Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Poštovani kolega Hrelja, vratili ste nas malo dane prije 12 godina kada se krenulo u ovaj postupak iako je cijeli taj postupak kao što ste sami rekli, temeljen na odluci Ustavnog suda iz '98. godine zbog činjenice da pojedinoj grupi umirovljenika nije vršena indeksacija tih 5 godina od '93 do '98. godine. Tada koliko se ja sjećam bilo je oko 700 tisuća umirovljenika, 2005. godine koji bi trebali ući u ovaj sustav, ali mislim da je negdje oko 450 tisuća umirovljenika išlo u proces u kojima je isplaćeno iz ovog fonda oko 10 i pol milijardi kuna. Ono što sam htio reći, ali rekao je kolega Šuker, to je činjenica da su novci za osiguranje veliki dio sredstava za povrat duga umirovljenicima, rađen kroz prodaju javnu inicijalnu ponudu, dvije, a možda najprofitabilnije hrvatske tvrtke, i HT i INA-u, i da je ta činjenica da je Vlada tada se odlučila ići na tu ponudu kako bi se mogao isplatiti dug umirovljenicima, dovoljno govori o činjenici da se itekako uvažavala i provodila ta procedura koju je definirala pravna država odnosno koju je donio Ustavni sud. Prema tome, kad već se spominjemo tih dana, ja se također želim prisjetiti da je to bilo vrijeme kada nije bilo jednostavno ta sredstva isplaćivati, da je to pogotovo kad su išle predzadnja rata 2011. godine, da je bila vrlo teška situacija, da je to bilo vrijeme teške krize, da je svejedno, ipak su iz sredstava proračuna, ta obveza koju je Ustavni sud odredio, da je bila ispoštivana.
Hvala lijepa Odgovor na repliku gospodin Hrelja.
Kolega Bačiću, nemojte se uvrijediti, ali tada je tadašnji predsjednik Vlade, možda će ovo djelovati kao pohvala, imao svoj politički cilj, i HDZ je imao politički cilj, a to su bile europske integracije, Mi doista jesmo bili kao HSU pokretači, mi smo inzistirali da se ovo realizira. Sami to nikad ne bi bez Vlade realizirali, da se razumijemo, ali samo isto da svima kažem u ovoj sabornici, naša tri glasa su i tada zamjenjiva jer je HSP tada imao 9 mandata u Hrvatskom saboru i mi smo itekako bili jako … [[Govornik se ne razumije.]] ali je bilo u interesu RH da se dokaže kao pravna država. I naravno da politički ne ide u smjeru koji bi je odmakao od europskih integracija. Znači, bio je kostur neke promišljene politike i o tome trebamo uvijek voditi računa. Hvala lijepa.
Hvala. Treća replika gospodin Babić.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Ispričavam se zbog vašeg izlaganja gospodine Hrelja jer smo imali obilježavanje genocida u Srebrenici u Šokčevićevoj dvorani, pa možda ste to i rekli, a na samom početku vašeg izlaganja a da nisam čuo ako jeste, onda isprika. U svakom slučaju na samom kraju vašeg izlaganja rekli ste da ćete kada bude se donosio zakon o ukidanju ovoga fonda pohvaliti ljude na jednom korektnom i profesionalno odrađenom poslu. I dotakli ste se u jednom dijelu tih aktualnih vrijednosti mirovine od 1998. godine po odluci Ustavnog suda koji je to tada naredio. Međutim, treba još naglasiti i onaj dodatak, ne znam jeste li o njemu govorili, znači dodatak na mirovinu i onih 100 kuna plus šest posto što je 2003. godine na 750000 umirovljenika iznosilo 1 i pol milijardu, točnije milijardu 530 milijuna kuna. Hvala.
Odgovor Silvano Hrelja.
Da, nisam uvaženi kolega nisam širio priču izvan teme. Danas je izvješće o radu Umirovljeničkog fonda. Malo sam proširio u smislu kroz povijest fonda, ali ne izvan toga. Naravno da su u obračunu obeštećenja su bile i one isplate do 2004. godine koje su učinjeni po dva dodatka 0,5 do 20% zbog različitih uvjeta odlazaka u mirovinu koje je koalicijska Vlada uvela i sto kuna i 6% koje je još od ranije postojalo i služilo je kao kolektivno vraćanje duga prema umirovljenicima. Naravno to ću u pojedinačnoj raspravi reći kroz izračun. Oni koji su kratko bili u oštećenom razdoblju, dakle na primjer išli su u mirovinu 1997. i imali relativno ovako niže ili srednje mirovine njima je kroz isplatu sto kuna i 6% kao kolektivne metode isplaćeno obeštećenje i oni nisu ostvarili pravo na ovu vrstu obeštećenja koje je išlo kroz Umirovljenički fond. Naravno da o tome treba govoriti. Takvih je bilo oko 240000 da sad ne idemo precizno, govorit o preciznim brojkama, ali oko 240000 nije ostvarilo jer je izračunom ustanovljeno da su kroz sto kuna i 6% dobili više. I treba na kraju reći 100 kuna i 6% nisu izgubili nego je ugrađeno u njihove mirovine.
Hvala vam lijepa. Sada će gospodin Mladen Karlić govoriti u ime kluba HDZ-a.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana državna tajnice, poštovana predsjednice Upravnog odbora Fonda, poštovani predstavnici HPB Investa, kolegice i kolege. Evo meni neće biti tako možda lako govoriti kao gospodinu Hrelji koji je i umirovljenik i aktivni sudionik ovoga Fonda, a ja ću se još naravno načekati da budem u toj poziciji. Ali evo, mislim da je pred nama jedno izvješće koje je stvarno pozitivno, koje je izuzetno kvalitetno i dobro odrađeno kroz sve ove godine gdje mislim da možemo biti stvarno zadovoljni. I naravno da će i Hrvatska demokratska zajednica podržati ovo Izvješće o poslovanju Fonda od 2010. do 2015. godine. Zakon o Umirovljeničkom fondu donesen je i primjenjuje se radi izvršenja obveza proizašlih iz Zakona o provođenju odluke Ustavnog suda RH od svibnja 1998. godine kojim je uređeno obeštećivanje korisnika mirovine. Na temelju zakona osnovano je i poseban Umirovljenički fond iz kojeg je korisnicima mirovina i njihovim nasljednicima iz prvog nasljednog reda evo kako je i rečeno isplaćivale su se svote pojedinačnog obeštećenja na temelju ta dva modela A i B, gdje je znači model A isplata polovine svote obeštećenja u roku dvije godine i model B gdje se isplaćivalo kroz 6 godina uz dvije godine počeka. Ono što je izuzetno važno da je HPB Invest izuzetno dobro odradio ovaj posao, jer je inicijalno članovima Fonda posla obavijesti o članstvu i visini svote obeštećenja, izjave o načinu stjecanja i raspolaganja udjelima u Umirovljeničkom fondu za one koji imaju pravo na obeštećenje, ali i obavijesti u izračunu svote obeštećenja za one koji nemaju pravo na obeštećenje. Članovi Fonda su putem izravno propisanih zakonom odlučivali od izboru modela obeštećenja birajući jedan od ova dva koje smo naveli. HPB Invest je obračunao i dodijelio i kamate članovima fonda u ukupnoj visini od 2 milijarde i 300 milijuna kuna na način da se iznos kamate podijelio sa iznosom obeštećenja i tako dobiveni iznos pripisao iznosu obeštećenja članovima Fonda. Pripisom ovih kamata stvoreni su preduvjeti za dodjelu udjela članovima Fonda, te im je ukupan iznos obeštećenja koji se dobio s brojem obeštećenja od strane Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje i propisane kamate konvertiran je u udjele koji su, jedna kuna je bila jedan udjel. Prije same konverzije u udjele u skladu sa odabirom modela članova Fonda putem izjava izvršeno je umanjenje ukupnog iznosa obeštećenja za 50% za one koji su se odlučili za A model. Na taj način je formiran osnovni registar članova Fonda. Ono što je isto važno naglasiti još jedanput da je 19. studenog 2010. Vlada RH na svojoj sjednici donijela odluku o prijenosu 2 milijuna i 859 tisuća dionica HT-a u Umirovljenički fond koji je tad imao cijenu oko 283 tisuće kuna što je bilo nešto više od 809 milijuna kuna. 21 prosinca 2015. iz fonda izvršen prijenos sredstava u iznosu za 180 milijuna kuna u svrhu isplate jednokratnog novčanih iznosa, tzv. božićnica, tako da 31. prosinca iznos stanja na računa fonda je 9 milijuna i 500 tisuća kuna. Ono što je isto važno naglasiti da od osnutka umirovljeničkog fonda do 31. prosinca 2015. ukupno je isplaćeno više od 10 milijardi kuna za gotovo 500 tisuća članica ovog fonda, odnosno umirovljenika. Obzirom da je fond u potpunosti ispunio svoju zadaću, mislim da evo možemo stvarno podržati, pohvaliti ovo izvješće i pripremiti znači odlazak evo kako je i rečeno za na neki način ukidanje fonda, obzirom da je obavio svoju zadaću, osim još nekoliko sudskih sporova, koje će biti, koji su mali iznos, a obzirom da 9,5 milijuna kuna sredstava fonda biti će lako riješen. Evo. Hvala.
Hvala i vama gospodine Karlić. Imamo 2 replike. Prva je gospodin Hrelja.
Kolega Karliću na sadržaj ovog što ste rekli nemam što, imam samo jednu jedinu primjedbu. Svrstali ste me među umirovljenike, a ja nisam bio još u mirovini. Na dan konstituiranja ovog saziva Sabora, 39 godina i 4 dana staža. Ja se toplo nadam da ću biti umirovljenik kao i naš potpredsjednik i da ću uspjeti uživati u mirovini. Sve ostalo ste rekli točno.
Hoćete odgovoriti? Vjerojatno ćete reći da je to samo naša želja da ide u mirovinu.
Ispričavam se, ja se već polako nadam mirovini, pa sam mislio da ste vi već … [[Govornik se ne čuje.]]
Hvala lijepa. Sljedeća replika, gospodin Babić.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine Karliću, da rekli ste da ima i onih koji imaju pravo na obeštećenje i onih koji nemaju pravo na obeštećenje. Istine radi, treba zapravo reći da je tzv. starim umirovljenicima u 2003. godini na ime ovih dviju stvari koje sam govorio i onih 6% je i dodatka isplaćeno oko 3,8 milijardi kuna. Ali, tzv. novim umirovljenicima, to je taj problem kod umirovljenika nije bilo nikakve korekcije aktualne vrijednosti imovina. I to je zapravo problem koji tišti mnoge umirovljenike i na što oni zapravo upoznavanju sve Vlade u RH. Hvala.
Hvala gospodin Babić. Ne želi odgovoriti gospodin Karlić … [[Govornik nije uključen.]] ispred Kluba zastupnika SDP-a. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Ovim izvješćem još nekim sitnim stvarima kada gledamo ukupni iznos u narednom periodu i gašenje fonda, završava jedna priča koja je počela 93' godine, znači prije skoro 24 godine, kada je HDZ-ova Valentićeva Vlada, da bi zauzdala hiperinflaciju, se odlučila zamrznuti plaće i mirovine hrvatskim umirovljenicima. Znači tih ratnih godina kada je Hrvatska bila u problemu i umirovljenici su podnijeli, ja bi rekao jedan od najvećih tereta i financijskih kako bi stvari u Hrvatskoj bile bolje. Ta nepravda je krenula ispravljati 2007. godine, kada se tadašnja Vlada po mom dubokom uvjerenju ne iz plemenitih namjera da ispravi tu nepravdu i krađu koja je učinjena umirovljenicima dok je Hrvatska u isto vrijeme imala privatizacijsku plaću na dijelu 90' godina, znači jedni su plaćali, umirovljenici a drugi su u isto vrijeme otimali društvenu imovinu. To nisu bile plemenite namjere tada Vlade, nego je jednostavno je bila računica da u predizbornoj godini treba nešto napraviti, ali nema veze, ja sam zadovoljan i tu podržavam i oni koji su iskoristili tu mogućnost i kao tadašnji koalicijski partneri nego im to dajem za plus što su iskoristili šansu da se nešto što je bila nepravda i šta se valjalo tada 14, 15 godina ispravi jednim zakonom, modelom, kako bi tadašnji umirovljenici dobili obeštećenje odnosno njihove obitelji. Ono što nije dobro i šta nažalost prati ovu cijelu priču, a vidim da neke i muči malo savjest pa to ničim izazvani spominju, a nisam mislio tako raspravljati ali sada moram, da se ta ja bi rekao, nepravda iskoristila kako bi se očistilo od državnog vlasništva još nekoliko kompanija koje su bile prevrijedne i kako bi izgubili ono šta je Hrvatska u ovom trenutku spreman skupo platiti. Nitko nije tjerao tada Vladu HDZ-a pa i gospodina Šukera koji je ovdje da bi namirili novce za umirovljenički fond i povrat duga da prodaju i prebacuju dionice INA-e, HT-a, a spomenuti ću još jednu kompaniju Plive. To danas nismo čuli u raspravi, ali i Plive, kako bi ti novci došli do umirovljenika, a u biti, kako bi se na mala vrata privatizacija tih kompanija nastavila ili dovršila. I onda se danas pitamo kako se to raspolagalo imovinom Republike Hrvatske tih godina 2006., sedme, osme, devete kada je Braniteljski fond prodao svoje dionice MOL-u INA-e i na taj način omogućio MOL-u da u ovom trenutku ima blizu 50%, a neki govore preko nekih skrivenih računa i preko 50% i da upravlja tom kompanijom kao da se radi o isključivo njihovom vlasništvu, a RH stavlja u poziciju da sa 44% vlasništva nema gotovo pa ništa utjecaja u toj kompaniji. Zbog čega vam to govorim? Još jednom ću reći nije bilo potrebe za time, niti za prebacivanja dionica INA-e niti HT-a jer obaveze koje su se izvršavale za Umirovljenički fond od 2011. na dalje su financirane uredno iz javnih izvora iz proračuna, jamstava države koja je stala iza zaduženja HPB Investa i to ne mali novac. Od 10 milijardi i 200 milijuna kuna radi se o preko 3 milijarde kuna koja je u tom periodu osigurana da bi se mogli isplatiti ti novci do kraja svim umirovljenicima u RH. Znači imate dva modela, jedan model je da iskoristite nevolju, nepriliku i nepravdu i da privatizirate ispod žita još šta se privatizirati moglo u Hrvatskoj i šta je bilo vrijedno. Imate drugi model, da kao odgovorna vlast stanete iza toga i isfinancirate to iz javnih izvora. Vrlo je jednostavno usporediti šta je za Hrvatsku bolje i šta hrvatski građani misle kako je bolje. Kada bi sada napravili anketu među hrvatskim građanima da li žele prodati INA-u, HT i Plivu pa sada nakon deset godina kupovati to nazad, pazite taj nonsens, još će dva puta zaraditi neko ili stati odmah zaduženjem iz proračuna iza toga isplatiti iz proračuna, 99% ljudi bi vjerojatno bilo za ovu drugu varijantu koja je napravila vlada Zorana Milanovića od 2011. godine. I još jedna stvar kada smo to radili? To smo radili 2012. godine kada je BDP padao 2% ostavši od rezultata vlade Jadranke Kosor i Ive Sanadera u prethodnom razdoblju, a 2006. i sedme sigurno neki od vas se ne sjećaju, BDP je tih godina rastao preko 4%, 2007. čak 5,6%. I onda se pitam kako je moguće osigurati u izuzetno nepovoljnoj situaciji 2012. godine novac umirovljenicima na način na koji smo to napravili mi, kada je bio deficit nakon gospodina Šukera i bivše vlade preko 25 milijardi kuna kada se to konsolidiralo … [[Upadica se ne razumije.]] gospodine Furio, ja vas molim da upozorite gospodina Šukera. On je nervozan ima mogućnost dignuti repliku pa neka kaže ko gospodin, a ne ko birtijaš da dovikuje iz klupe.
Nemojte nastaviti molim vas samo, da ja ću važiti povredu Poslovnika ali nemojte nastaviti. Molio bih nemojte nastaviti zbog svih nas.
Da ne nastavim ili da nastavim?
Nastavite čitati. Izvolite.
Hvala vam lijepa. Znači vrlo jasno napraviti distinkciju između jednoga i drugoga. Kada je novac 2006., sedme odlazio u preplaćene autoceste u FIMI Medije, u raznorazne stvari, a nije se mogao osigurati za umirovljenike i onda smo još u isti tren išli prodavati INA-u i HT, to je jedan model. A drugi model je da država stane iza odluke Vlade, zakona, države i da isplaćuje to iz javnih sredstava kao što je to radila vlada Zorana Milanovića i ja sam siguran da to ljudi vide i siguran sam da će znati ocijeniti tko je radio i kako je radio na ispravan način. Molim vas jel mogu ja nastavit? Hoćete opomenuti kolegu?
Ja ga nisam ni čuo iskreno rečeno, ali možete nastaviti.
Ja vas molim da opomenete kolege koje konstantno ometaju, ja znam da ih to smeta, ne, i gospodina Đakića koji je vjerojatno bio upleten u prodaju INA-e preko Braniteljskog fonda, ne, ja znam da ih to smeta. … [[Upadica se ne razumije.]] pa ponosni ste na to da ste prodali INA-u Mađarima i sada ih hoćete debelo preplatiti.
Oprostite gospodine Maras, samo trenutak … /Govornici govore u isto vrijeme./ … da kažem šta ja mislim o tome kako bi nastavio predsjedavati. Molim vas recite što god želite ali kad ste za govornicom, govornici koji su za govornicom neka govore javnosti prema javnosti, a ne prema određenim zastupnicima bez obzira da li oni ometaju ili ne, ako ometaju bit će ukoreni. Hvala. Izvolite nastavite.
Da, ja se ispričavam vama gospodine potpredsjedniče, ali ljudi ovo moraju znati. Znači da su postojala dva načina na koji se isplaćivao novac u Umirovljenički fond. Jedan je privatizacijom obiteljsko srebra najvrjednijih državnih kompanija koje su na taj način otišle iz našeg vlasništva i drugo je ono transparentno kako smo radili mi od 2011. godine. Mislim mi ćemo podržati ovaj zakon, mi ćemo napraviti ono što je … iz odluka države i na neki način verficirati taj posao koji je trajao preko 24 godine i preko 400 tisuća umirovljenika je osjetilo kao određeni benefit, ali ovo moramo govoriti zbog toga da se takve greške u budućnosti ne ponavljaju. Prvo da se ne radi nepravda hrvatskim umirovljenicima kao što se napravila devedesetih godina i drugo da se ta nepravda i nevolja ne koristi da se ispod žita prodaje najvrjednija hrvatska imovina nego da se to isplati iz proračuna kao što se iz proračuna nije tijekom '90.-tih isplaćivalo. I u godinama, rekao sam kada je BDP rastao preko 5%, kada je bilo novaca ali nije bilo novaca za isplatu duga hrvatskim umirovljenicima, bilo je novaca za preplaćivanje autocesta, za bojanja tunela, bilo je novaca za FIMI MEDIA-e, za sve to, za Planinske. Evo danas čujemo da je gospodin Čobanković podnio da se bojao za život pa evo morao je lažno svjedočiti na sudu pa traži ponovno suđenje. Za sve to je bilo novaca ali za umirovljenike nije bilo novaca. I ako mislite da ćete iz klupa onemogućiti da o tome ovdje govorimo, varate se jer ljudi to moraju znati. Ovdje ima još živih svjedoka i onih koji su donosili odluke u ime RH koje su štetne za RH po mom dubokom uvjerenju a da su štetne vidi se po tome da sada želimo kupiti INA-u mada usput budi rečeno premijer Plenković uopće o tome više ništa ne govori niti Martina Dalić. Ali barem namjera je bila iskazana da kupimo INA-u za skuplje novce nego šta smo predavali kada smo punili umirovljenički fond i kada smo prodavali dionice iz braniteljskog fonda. I sada bi netko htio da se o tome ovdje uopće ne govori. I još govore kao šta ti znaš i šta ti pričaš. Pa za to postoje sve dokumentacije. Ali i ta nepristojnost koju ovdje demonstrira gospodin Đakić me neće spriječiti i ja znam da je on jako nervozan i da ljudi ovo znaju sve i da znaju tko je i na koji način se ponašao i da neće zaboraviti. Evo možda se pojavite u kojoj knjizi od Ive Sanadera, sada ćemo to pročitati, da će se sve to skupa, ostati ubilježeno u svijesti naših ljudi a mi ovdje to govorimo samo zato da se to više u RH nikada ne desi, da se pokradu umirovljenici a da se onda proda najvrjednija hrvatska imovina. I to je jedina naša motivacija. A što se tiče samog rada fonda moja podrška ovom izvješću, odnosno Kluba zastupnika SDP-a i još jednom isprika svim onim umirovljenicima koji su od '93. bili prevareni i pokradeni dok se u Hrvatskoj ratovalo ali i kralo putem privatizacije poduzeća i oni su podnijeli taj teret. I isprika što su morali čekati toliko dugo ali nadam se da im je ovo bila barem mala satisfakcija. Hvala vam lijepo.
Imamo tri replike. Bila je povreda Poslovnika. Povreda Poslovnika gospodin Šuker a onda tri replike. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući. Gospodin Maras je povrijedio članak 238. stavak 5. Osnovna stvar koju bi mi kao zastupnici ovdje trebali raditi je govoriti istinu i naprosto dokumente koji su bili u ovom visokom domu prezentirati tako kao što jesu, ništa drugo. Ako je prodaja na Londonskoj i Zagrebačkoj burzi ispod žita onda svaka čast. Ako je netko zaboravio da je prodao 6% dionica PLIVA-e da bi pokrio nekakve dugove HZZO-a. Druga stvar radi hrvatske javnosti, kolegice i kolege, Zakon o privatizaciji INA-e je donijela SDP-ova Vlada 2002. godine. I tko god želi vidjeti pa neka vidi što je u tom zakonu predviđeno, taj zakon nikada nije stavljen van snage, isto kao što su donijeli Zakon o privatizaciji HEP-a [[Upadica: Gospodin Šuker, vrijeme je prošlo.]] pa je taj zakon 2010. stavljen izvan snage ali o svemu ću više govoriti u pojedinačnoj.
Hvala. Gospodin Maras ima pravo na povredu Poslovnika također.
Hvala lijepo. Gospodin Šuker je povrijedio članak 238. zbog toga što niti jedan argument i nije dao ni jedan primjer da sam ja povrijedio Poslovnik nego iznio svoje teze kao da se ljudi ne sjećaju što se dešavalo, kao da se ljudi ne sjećaju tko je prodao i tko je napravio privatizaciju i INA-e i završnu prodaju dionica INA-e. Znači to je bio fond pod ravnanjem tadašnje potpredsjednice Vlade Jadranke Kosor. Znači ljudi se sveg tog vrlo, vrlo dobro sjećaju. I ja vas molim, nemojte se ljutiti, pa možete i vi pogriješiti, pa niste valjda vi bezgrješan. Ne mislite valjda da ste bezgrješni? Pa priznajte pogrešku 10 godina unazad, ljudi će vam oprostiti ali nemojte biti uporni u toj pogrešci. Hvala vam lijepa.
Hvala. Još jedna povreda Poslovnika, gospodin Šuker, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče ne želim rabiti Poslovnik ali naprosto kolega Maras se pozvao na krivi članak. U članku 238. ovo ne piše što je on rekao.
Izvolite, povreda Poslovnika gospodin Stazić.
Članak 33. Poslovnika koji govori o ovlastima i dužnostima predsjednika Sabora i onoga tko ga zamjenjuje. Vama upućujem prigovor gospodine potpredsjedniče jer dopuštate Šukeru da pod povredom Poslovnika zapravo izriče repliku. Nemojte mu to dozvoljavati, on to radi namjerno, on zna da krši Poslovnik, on ga krši namjerno, upozorite ga, kaznite ga, izbacite ga iz dvorane da biste sačuvali dignitet ovog Sabora.
Hvalal vam. Ne, ne, dosta, dosta, hvala lijepa. Idemo dalje sa replikama. Gospodin Šuker je samo naveo da je bio krivi članak, samo to pa nije mogao navesti članak da je krivi članak. Izvolite gospodin … … [[Upadica se ne čuje.]] Ne, neću vam više davati, oprostite ali neću više … … [[Upadica se ne čuje.]] ne to je postao igrokaz. Gospodin Hrelja ima pravo na repliku, izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, nisam nikada očekivao da će rasprava o umirovljeničkom fondu i ovom velikom projektu dovesti do ovakvih scenarija i ovakvih situacija. Ono šta želim replicirati kolegi Marasu je da je Zakon o provedbi odluke Ustavnog suda donijet 2004. godine da se 2005. tražio model da su se početkom 2006. umirovljenici izjašnjavali o modelu obeštećenja i da su prve isplate po modelu A bile 2006. godine a ne 2007. godine. Naravno 2007. su bili završetak po modelu A i početak po modelu B, znači bila je najzahtjevnija 2007. godina što se tiče osiguranja sredstava. Drugo što valja reći istine radi, tada kao aktivni sudionik konzultirali smo i Svjetsku banku i MMF, jednostavno nije bilo dozvoljeno ovo financirati iz proračuna, a to nije bilo dozvoljeno ni našoj koalicijskoj, Milanovićevoj Vladi. Pogledajte izvješća, vidjet ćete da su prenašane dionice u fond, vidjet ćete da su prenašane dividende ali direktnog financiranja iz proračuna nije bilo.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku gospodin Maras.
Hvala lijepo. Gospodine Hrelja, ovako. Znači, tu možete na stranici, doduše nisu numerirane stranice pa vam teško mogu reći koja stranica, ali odokativno stranica 2. skraćenog izvješća, vidjet ćete da je 12. prosinca 2012. Vlada stala za zaduženje HPB Investa, znači, stala je iza tog zaduženja. Šta je to nego javni dug i osiguranje da će se taj novac vratiti. Znači, s te strane se može i moglo se i tada. Zašto se tada nije moglo, gospodine Hrelja? Zbog toga šta smo preplaćivali autoceste? Zbog toga šta je bilo nekontrolirano trošenje novca iz državnog proračuna. Da se odgovornije ponašalo pa svaka zemlja koristi rast BDP-a za konsolidaciju svojih javnih financija i laganje usporedno s time, u gospodarstvo. Osim Hrvatske, koja 2006. i 2007. rasla po 5%, a rastao je i deficit. Znači s te strane, vro jasna logika bez obzira na, opet kažem neprimjereno ponašanje pojedinih zastupnika, moramo biti iskreni. Moglo se i drugačije da su se drugačije vodile javne financije, ali se nisu. I ono šta još jednom kažem, dobro da je ispravljena nepravda, ali iskoristili su neki da se i najvrednije hrvatske kompanije dodatno udalje od našeg vlasništva. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Riječ ima gospodin Babić koji ima također repliku. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora Kolega Maras, rekli ste da je ova priča započela '93 godine ali zbog hiperinflacije ali rata tada i zbog posljedica rata, trebali ste zbog korektnosti navesti da je od 1990. do 1993. tada bio omjer umirovljenika 3 na prema 1., ali zbog rata je to naglo palo na 1,38 na prema 1. Isto tako broj zaposlenih se smanjio tada za 562 tisuće ali se tada i broj umirovljenika povećao za 362 tisuće. To je bilo jako teško za tada hrvatsku državu koja je bila napadnuta i koja je bila u ratu. Glede same privatizacije kao kontroverzi hrvatskog društva, vi ili zaboravljate ili negirate i konstantno manipulirate zapravo zbog privatizacije govoreći o krivnji HDZ-a, ekskulpirajući u tome SDP, odnosno članove Komunističke partije. A znate jako dobro ali to tajite da je ta privatizacija ili početak te privatizacije započeo pred kraj '89. godine sa Antom Markovićem, tada članom Komunističke partije, poslije članom SDP-a i profesorom Jakšom Barbićem koji je tada donio Zakon o poduzećima, to jako dobro znate i to zbog javnosti treba reći. Mislim da se s time slažete. Tada u Jugoslaviji, odnosno stvaranjem hrvatske države u svim tvrtkama, bankama, tadašnjim OUR-ima i SOUR-ima, bili su članovi Komunističke partije, poslije članovi SDP-a. Toliko zbog istine.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku gospodin Maras.
Hvala lijepa. Gospodine Babić, u vašoj replici ste spomenuli zamrzavanje plaća, rat i devedesete, teške godine za Hrvatsku, ali kao što su se zamrznule plaće zaposlenima i umirovljenicima koje ovdje predstavlja gospodin Hrelja, nije se zamrznula privatizacija. Krađa se nastavila. Zašto su se zamrznule plaće i mirovine hrvatskim građanima koji nas sada gledaju, ali privatizacija se nije zamrznula. Privatizacija je dobila zamašnjak, krađa je postala još i brža i jača, i kada govorite o krivnji bivših struktura ili bivših stranaka koje više ne postoje u RH, koje su donosile određene zakone, doduše u tim zakonima je bilo definirano da radnici dobivaju dionice. Kasnijom modifikacijom zakona o privatizaciji su se pojavili Kutle i drugi dečki. A još jedna je velika krivnja i ja bi rekao teret na toj bivšoj partiji je taj šta je nakon devedesete navala bila iz te partije u HDZ. Navalili su, toliko nisu mogli Trg žrtava fašizma primati ljude kolika je bila gužva iz Kockice prema, navodno je čak i jedna tramvajska linija samo taj dio vozila, od Kockice do Trg žrtava fašizma. Tako da preko 80 tisuća članova bivše partije je nahrupilo u HDZ, vjerojatno i velika većina njih sa namjerom da i sudjeluju u privatizaciji koja je nakon toga bila.
Hvala lijepo gospodine Maras.
…/Upadica Maras: A oni ljudi koji su razmišljali./…
Hvala.
…/Upadica Maras: O.k. Hvala lijepo./…
Sve što god hoćete u trajanju dvije minute. Podsjećam da govorimo o Izvješću o poslovanju Umirovljeničkog fonda, to je tema. Gospodin Culej ima pravo na repliku.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege. Kolega Maras ja uživam u vašim izlaganjima posebice ako mogu replicirati na vaše teme. Ja znam tema Umirovljenički fondovi, a i vi ste bili ministar poduzetništva i obrta pa ste vjerojatno u svom vremenu dali doprinos za taj fond u svojem odgovornom, časnom poslu. Ja kao friški u ovom Saboru nemam toliko iskustva u ono što se događalo, jer nisam stigo pratiti sve ono što se je radilo po pitanju pljačke osim kada je došla voda do grla. Ali isto tako imam jednu informaciju koju mediji nisu htjeli prenijeti, dakle ignorirali su kad ste bili 2015. ministar poduzetništva i obrta DORH je radio po vama po jednom vašem izletu gdje ste poduzeli sve da pomognete Hrvatskom fondu umirovljenika, pa ste išli dotle da odete u Ameriku, da potrošite sto tisuća kuna i da nastavite snimanje filma „Igra prijestolja“. Dakle, pare ste potrošili, „Igre prijestolja“ da li su nastavljene vašom zaslugom ili nisu nikad ne pratim taj žanr ali tema filma bi bila bolje da se zvala zdrpi i zbriši.
Ja podsjećam još jednom da je tema danas Izvješće o poslovanju Umirovljeničkog fonda i naravno da gospodin Maras ima pravo odgovoriti na što je rečeno. Ali tema bi trebala biti, oprostite neću vam oduzeti od vremena. Tema bi trebala biti izvješće o Umirovljeničkom fondu. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo ja bih htio pomoći gospodinu Culeju u njegovu zastupničkom radu. Jedan od savjeta prvih koje bi mu dao, a vidim da on mene uvažava u raspravama i da uživa u njima je da ne vjeruje šta pročita na ovim opskurnim ultra desnim portalima. Ne? Evo tako bih ja okvalificirao. Znači to jednostavno nemojte vjerovati. Oni ne pišu sa željom da objektivno obavijeste javnost jer tamo su najveći pozitivci uvijek jedni te isti koji se bave recimo u gradu Zagrebu ih baš briga da li naša djeca imaju u školama i vrtićima opremu i da li to tako nešto izgleda. Njima je bitno kako će se zvati jedan trg. To im je glavna stvar. Znači, nemojte vjerovati tim ljudima jer oni ne žele ništa dobro generalno. Oni žele ovladati jednim malim, uskim prostorom od pet, šest postotaka kako bi hranili emocije tih ljudi i sebi osigurali neku egzistenciju danas ovdje u Saboru ili sutra u ponedjeljak u Gradskoj skupštini i maltretirali kao što to radi Hasanbegović sve građane grada Zagreba sa nebitnim temama, a u biti toliko bitnim da se pokažu koliko su oni bezidejni, klijentelistički orijentirani, nazadni, kako god hoćete. Ali oni koji ne zaslužuju da maltretiraju građane grada Zagreba i nemojte vjerovat tim ljudima. To vam je moj topli savjet. Možda su na pivici dobri Zlatko i društvo, ali ne govore uvijek istinu. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Prelazimo na pojedinačne rasprave. Gospodin Silvano Hrelja. Stara škola će se držat teme sto posto. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Vi znate da ja volim uslišat vaše molbe i govoriti ću isključivo o Umirovljeničkom fondu, odnosno sve ono što je prethodilo i vezano uz ovo Izvješće. Naime, treba reći da nikad nije postojala svih obih sada već 13 godina ni jedna proračunska stavka u kojoj se vodilo obeštećenje umirovljenika. Dakle, nije postojalo ni jedno uporište da se i jedna kuna direktno plati iz proračuna RH u Umirovljenički fond i to zbog onoga što sam rekao na početku mog izlaganja u ime kluba. Dakle, vi možete građanima platiti samo na temelju sudske tužbe ili izvansudske nagodbe između državne institucije i građana. Ne možete to platiti na ovaj način obeštećenje koje nije imalo ni izvansudske nagodbe niti je imalo pojedinačna sudska rješenja nego je imao iza njega, iza tog obeštećenja postojala je samo odluka Ustavnog suda koja ukoliko ne donesemo zakone za provedbu odluke Ustavnog suda ne može se sama po sebi realizirati. To vrijedi znate i to se cijelo ovo vrijeme poslovanja Umirovljeničkog fonda, odnosno rukovođenja kroz Upravni odbor Umirovljeničkog fonda o tome se vodilo računa. Naravno da su davane garancije kontra garancije kupnje i nazad kupnja. Dakle, radila se poprilično velik broj financijskih transakcija u kojem je sudjelovala država. To je nesporno, ali niti je ona direktno ni kažem sudjelovala u, niti je imala mogućnosti davati i plasirati određene novce u ovu namjenu. Dakle, naravno nemojte misliti da od ovih 750 000 građana koji su bili u početku u izračunu obeštećenja od kojih imamo da je 10 milijardi 252 milijuna 748 tisuća 377,99 kuna podijelilo 488 tisuća i 577 korisnika, odnosno članova. To nisu svi umirovljenici. Među ovim članovima su i nasljednici umirovljenika, u prvom nasljednom redu. Od tih 750 tisuća ima, otprilike 40 tisuća koji su imali, od kojih se još 27 tisuća nije uopće ili 22 tisuće 097 nikako nije javilo zbog malih beznačajnih ili pak više nisu tu ili nisu među živima ili ne žive ovdje. 22 tisuće ljudi se nije javilo, jer kad mu netko, opet ponavljam, ponudi da će mu 50 kuna isplatit ili u 4 rate ili u 2 godine sa diskontom od 50% ili da će mu to dati u punom iznosu, u 6 rata sa … [[Govornik se ne razumije.]] od 2 godine. Obično se takvi građani neće javiti. Oko 240 tisuća građana, izračun je pokazao, da im država nije dužna ništa, jer su kroz kolektivni način povrata duga ili obeštećenja, a to je isplata 100 kuna i 6% dobili više nego što su bili oštećeni. E sad, moram vam priznati, da su baš ti ljudi bili najnezadovoljniji jer su svi građani, njih 750 tisuća koji su ušli obračun, očekivali lovu. Međutim, ti građani su u suštini najviše nagrađeni, tih 240 tisuća, jer im je 100 kuna plus 6% ugrađeno u mirovinu i isplaćuje se dan danas, ako su živi. Dakle vrijedi to ponoviti. I da se ne bi zavaravali, postoje dvije neuralgične točke, postoje dva defekta ovog cijelog projekta. Ne možemo biti ne fer prema onima kojih je obeštećenje preskočilo. To su naročito interesantne, naravno da niti kasnije niti danas, nema političke volje da se nitko vraća tolike godine unazad. Ali to su dvije kategorije građana, umirovljenika, dakle to su bile one obiteljske mirovine, koje su bile u svojoj mirovini od 93' do 98' odnosno do 2004. ali su u međuvremenu prešli na mirovinu preminulih supruga, dakle samo po osnovi preminulih supruga su dobile izračun, a ne po osnovi toga što su bile ranije u periodu 93'-98' u mirovini i još, njih ima par desetaka tisuća, po nekim procjenama. I druga kategorija građana je onih koji su od 93' do 98' bili u mirovini, a nakon 98' su se zaposlili. Njih ima oko 700 građana, bar je bilo kad smo mi tražili. To je onaj dio, ona crna strana ovog projekta, mi to moramo reći, moramo biti zadovoljni, moramo čestitati svima koji su sudjelovali, jer su sudjelovali u realizaciji ovog projekta u okvirima koje je dao zakon. To je zakonski nedostatak za ove dvije kategorije građana. Nismo imali baš previše niti energije niti mogućnosti inzistirati na provedbu projekta, ono do totalno do kraja i ja se tim ljudima koji su na nekim način od sustava zaboravljeni, u ime svih ostalih umirovljenika koje su ostvarili svoje pravo, imam pravo ovom prilikom i ispričati. Nažalost, moram im otvoreno reći, što ne donosi političke poene, da od toga dalje neće biti ništa jer nitko nema energije, niti je bilo, niti ima danas političke volje, da se to rješava nakon toliko godina, ali barem da im damo priznanje da su na neki način iscrpili neku materijalnu štetu, u korist ovog društva, ako im to čini život lakšim. Nije lijepo o tome govoriti ali je to istina. Ali što se ovog projekta tiče, koje je danas s nama na dnevnom redu, ovdje baš nemamo puno elemenata i tražiti slabe točke ovdje, učinjeno, stalno pod lupom i javnosti i pod lupom i tih korisnika obeštećenja i pod paskom revizora, dakle svih odgovornih i institucija ali i odgovornih ljudi članova upravnog odbora da bude sve zakonito i da svi dobiju svoje, ostvare svoje pravo. Prema tome i u pojedinačnom svom istupu u Hrvatskom saboru, još jednom da ću i osobno i kao klub da ćemo podržati ovo izvješće da trebamo ići prema kraju sa izvješćem za 2016. i zatvaranju fonda da završimo sa ovim projektom. I svim sudionicima u projektu se još jednom toplo zahvaljujem.
Hvala gospodine Hrelja. Gospodin Zekanović je tražio povredu Poslovnika dok je govorio gospodin Hrelja … [[Upadica se ne čuje.]] ne, dok je govorio gospodin Hrelja, oprostite [[Upadica: Ne, niste me vidjeli]] ne, dok je govorio gospodin Hrelja, vi ste se, dobro sam gledao, zato upozoravam, ako nešto nije u redu s onim što je rekao gospodin Hrelja, govorite, ako ne, čekajte drugu priliku. Doći će 100% [[Upadica: Drugu priliku, novu povredu Poslovnika.]] Doći će vam druga prilika gospodin Zekanović. Gospodin Maras je tražio repliku. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Gospodine Hrelja, ja se s vama slažem u tome da je situacija oko umirovljeničkog fonda odnosno cijele te ideje neupitna. Znači ne propitujem ja to da li su umirovljenici oštećeni, šta sigurno jesu 90' tih godina dok se odvijala privatizacijska pljačka. I drugo, da ih je trebalo obeštetiti i da ovo nije bila loša ideja kada se zakon donosio. Ali, izvršenje je moglo biti ovakvo ili drugačije. Mi se sad tu možda ne slažemo, ja vam i dalje tvrdim da se moglo isplaćivati drugačije, a da se nisu morale prodavati Pliva, INA i T-COM. Samo to sam rekao. Ništa drugo. I ja ću podržati izvješće jer je ono verificirano nešto šta se desilo jer je ispravilo nepravdu, ali ne mogu ne reći da se moglo drugačije i da je nelogično nešto prodavati prije deset godina i sada htjeti kupiti skuplje, to je nelogično. Govorim konkretno o INA-i, da je nelogično da na jednoj sjednici upravnog odbora braniteljskog se donese zaključak nećemo prodavati dionice INA-e, a za sedam dana se taj zaključak promijeni i kaže prodavat ćemo dionice INA-e. Evo to se desilo u Braniteljskom fondu. … [[Upadica se ne razumije.]] Ne, ne lažem, to se desilo gospodine Đakiću u Braniteljskom fondu jer je netko htio da se prodaju dionice INA-e MOL-u braniteljske, ja samo to govorim i mislim da na to imam pravo. Hvala lijepo.
Gospodin Zekanović je tražio povredu Poslovnika prvo.
Tako je, članak 238. ovdje se radi o dva stavka, govorio je kolega Maras o temi koja nije predmet rasprave i o omalovažavao je i vrijeđao druge zastupnike. Nije tu bio gospodin Hasanbegović da se može obraniti pa evo ja ću samo ipak kratko reći, niste vi gospodine Maras onaj koji će govoriti što je relevantno, a što nije relevantno koje su teme. Vama su relevantne teme npr. micanje spomen ploča poginulim hrvatskim braniteljima koji za vas ima neprikladan sadržaj, a zamjerate drugima koji imaju inicijativu za skidanje druga maršala Tita odnosno njegovog imena sa jednog od važnijih gradskih trgova u gradu Zagrebu. Znači niste vi koji će odlučiti što je relevantno, što nije relevantno, nama je ovo relevantno, a vama nije relevantno poštivati rezolucije Vijeća Europe u kojima se trebaju osuditi totalitaristički režimi, a nekima drugima je. Hvala.
Hvala lijepa. Tražio je gospodin Maras također povredu Poslovnika. Hoću reći da u ovom preciznom trenutku sada kada odgovori gospodinu Hrelji gospodin Maras je itekako držao teme, sada, sada je, ali evo povreda Poslovnika. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodin Zekanović je dao povredu Poslovnika na nešto šta je prošlo. Znači na jednu prethodnu …
/Upadica Radin: Koji članak samo?/…
povrijedio je članak 238. i čita niz drugih članaka, ali sada neću nabrajati da si ne oduzimam vrijeme. Gospodin Zekanović neće mene učiti u mom gradu šta građanima grada Zagreba bitno, znači gospodine Zekanović ja vama neću objašnjavati jel ja sam se rodio u gradu Zagrebu. Ja od kada znam pamtim neke ulice, trgove i tako iz zovem. Nisam opterećen s time kao šta ste vi opterećeni sa ideologijom, partizanima, ustašama itd. Većina građana grada Zagreba to nije i ja se samo bunim da ovih 5, 6, 7% kojima je to najvažnija stvar u životu ne maltretiraju druge. Meni je najvažnija stvar u životu da li će mi dijete u vrtiću imati potrošni materijal ili neće, ne da li će se zvati ovako ili onako onaj trg. I nemojte me učiti šta je bitno u mom gradu. A što se tiče ploča, pa nije samo meni to sporno. To je sporno i gospodinu Radinu koji je član vladajuće koalicije je sporna ploča u Jasenovcu … /Govornici govore u isto vrijeme./ …
Sjedite, vrijeme vam je isteklo. Možete govoriti što god vam padne na pamet i ja znam da vam svašta pada na pamet, što god vam padne na pamet ali u dvije minute. Gospodin Zekanović povreda Poslovnika. Ne, dobro. Gospodin Bulj povreda Poslovnika.
Hvala lijepa. Kolega Maras je povrijedio članak 238. stavak 1. govorio je o temi koja nije predmet rasprave, nije predmet rasprave ploča ni u Jasenovcu ni Trg maršala Tita. Ako će se ovako nastaviti predsjedavajući mi ćemo saborski zastupnici izać, a neka se oni obračunaju oko ploča. Trenutno je tema mirovinski fond i ako možete vi usmjeriti tu temu k tome. Hvala.
Hvala lijepa. Da ste vidjeli jučer što se svašta govorilo predmet je bio pečat. Ja bih vas molio nemojmo više, samo ako je tema. Izvolite gospodine Zekanović moram vam dati riječ onda dosta.
Miro Bulj je rekao da sam prekršio članak 238. on je prekršio i to negdje 500 puta, svaki put kada se javio nije bio u temi.
Hvala lijepa. Evo sada gospodine, odgovor na repliku gospodin Hrelja koji će se držati teme.
Je, uvaženi kolega Maras, gledajte ako mogu svašta da se ponovno rodim mogao bih svašta biti u životu, ali sigurno ne bi mogao biti liječnik opće prakse. Koncentriran sam na jednu temu i preuzimam odgovornost čak i više nego što je bilo ikada u mojoj moći za ove ljude. Evo ispričao sam se nitko od mene to nije tražio za neke greške koje su učinjene ovdje u toj priči i govorit ću uvijek o tom projektu koji je bio. Ja vas uvjeravam i bez ikakve namjere, znate najgore je u životu preispitivat stalno što bi bilo da smo napravili ovako, što bi bilo da smo, vi morate donijeti odluke u datom trenutku u datom vremenu. U datom vremenu su se radile provjere sa MMF-om i Svjetskom bankom s obzirom da mi bili u stan by aranžmanu, nije se moglo barem ne na početku realizacije ovog projekta financirati ovo iz proračun. A kako je neko kod rasta BDP-a vodio i financirao projekte, to je preširoko da bi to vezivo u diskusiju o Umirovljeničkom fondu. Mislim drago mi je da podržavate ovo što je učinjeno i drago mi je da priznajete da je jedan ipak ajmo reći jedna povijesna nepravda prema umirovljenicima na ovaj način realizirana. Znate zašto smo mi uopće postali parlamentarna stranka? Jer je bivši ministar Vidović rekao da je umirovljenicima sve vraćeno. A nikada nije bilo to moguće učiniti dokle god se nije radio individualni izračun pojedinačnog obeštećenja prema svakom umirovljeniku i građanu. E zahvaljujući njemu ja ću ga uvijek počastiti jer smo mi parlamentarna stranka. Hvala lijepa.
Također sada, gospodin Ivan Šuker će imati pojedinačnu raspravu. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospođo državna tajnice sa suradnicima, kolegice i kolege. Čovjek mora biti žalostan kada sluša sve što se govori u ovom Visokom domu, kada govori ovdje više nisu argumenti i činjenice nego političke rasprave koje nemaju podloge ni na jednom aktu koji je donio ovaj Visoki dom ili hrvatska Vlada da su tako sudionici politički raspravljali 2005. i 2007. godine hrvatski umirovljenici nikada ne bi dobili ovaj povrat duga i nikada ova nepravda prema njima ne bi bila ispravljena. Jer možete pogledati saborske rasprave kada se donosio Zakon o umirovljeničkom fondu pa ćete i vidjeti na što je to ličilo. Pa da ne bi bilo ovdje ovako, onako stvari, ajmo razgovarati o činjenicama. Ajmo vidjeti tko je počeo prodaju i kada su sjeli novci HT-a. Kraj '99. 850 milijuna dolara novci u proračun sjeli 2000. Tko je i zašto je 2001. prodao 16%, to vam je kontrolni paket, kad se za njega morate dobiti itekako debeli bonus jer dobivate upravljačka prava za samo 550 milijuna maraka. Ili INA-u. U ovom visokom Domu je donesen Zakon o privatizaciji INA-e i privatizaciji HEP-a, 2002. godine. Tada su zastupnici HDZ-a i HSP-a bili protiv tog zakona. dakle, 2002. je privatizirano 25% INA-e za 505 milijuna. Reći u ovom visokom Domu da je nešto rađeno ispod žita, a proces je odvijan na najtransparentniji, najjavniji način preko burze u Zagrebi i preko burze u Londonu, naprosto dezavuira sve ljude koji sjede u ovom visokom Domu. Jer ako netko može reći da se prodaja dionica kojoj je moglo pristupiti svaki građanin RH, ili institucionalni ulagatelj po toj i toj cijeni, bila ispod žita onda svaka čast. To govori više o onome tko je to rekao nego o činjenici. Ajmo javno, otvoreno reći tko je to kupio te dionice na IPO-u? 17,2% dionica su kupili hrvatski građani i institucionalni ulagatelji. S tim da je točno bilo propisano koliko će biti dionica ponuđeno hrvatskim građanima, a koliko će biti institucionalnim ulagateljima. Dakle nije to bilo kupit će tko koliko hoće, bilo je propisano koliko taj pakt iznosi. I tako je prodano 17,2% dionica INA-e. Ali gledajte, za koliko se povećao udio u vlasničkoj strukturi Mađara pluse one dionice umirovljeničkog fonda za 17,1%. Znači, oni koji su građani i institucionalni ulagatelji, jedan dio institucionalnih ulagatelja, su prodali svoje dionice jer netko je digao cijenu na 2800. Te dionice nije prodala hrvatska Vlada i nije ih prodao HDZ. Dakle, to je činjenica. Ja bi mogao biti ovdje zločest i pričati o tome kako je netko 2001. da bi pokrio dugove u zdravstvu prodao 6% dionica PLIVA-e i na takav način udio države sa 25 i nešto posto, spustio na nekakvih 18 i još nešto posto. Ali zašto? Naprosto u tom trenutku su bili takvi uvjeti, država se nije mogla zadužiti. Netko je donosio odluke kakve jesu. I dakle, nakon ovog elaboriranja, gledajte kolegice i kolege, nesporno je da je dug bio, nesporno je da ti ljudi nisu dobili novce. Nesporno je da je Ustavni sud donio presudu, nesporno je da su sve političke opcije i zato mi je žao da se na ovakav način raspravlja u visokom Domu, pokušali riješiti taj problem. I kolega Hrelja, koji je bio direktni sudionik tog procesa je lijepo rekao da jedan proces koji je bio, ja neću reći da je bio loš, kolega Vidović, je kao tadašnji ministar ponudio koncept koji se nije pokazao kao dobar, ali je državu koštao poprilično puno. Ali dakle, da ne mogu i neću, ne papa mi napamet reći da je je SDP i kolega Vidović napravio loš potez. Jer je želio riješiti ono što je želio riješiti HDZ. Ali očigledno iz svih spoznaja koje su bile, i razgovora sa pravnim stručnjacima je bilo rečeno da se taj problem ako želimo spriječiti tužbe pred hrvatskim sudovima i Međunarodnim sudom u Strasbourgu, može jedino riješiti da se rješava individualno. I rekao sam u svojoj replici, tada je Hrvatska bila u stand by aranžmanu koji je započela Vlada prije tadašnje Vlade jer naprosto ne bi imala drugu priliku ni tu neću kritizirati prethodnu Vladu jer naprosto da bi se pojavila na međunarodnom financijskom tržištu, morala je dobiti od nekoga zeleno svjetlo a to je taj svjetski policajac, MMF i svjetska banka. Ja tu želim biti korektan. I sve ovo govorim iz jednostavnog razloga što se u ovom visokom Domu raspravlja isključivo sa argumentima i činjenicama. I zato me žalosti kad u jednoj temi oko koje smo se svi tada kad ste donosili odluke, politički složili, raspravljeno na ovaj danas način na kako raspravljamo. Govoreći o tome da je od 2003. do 2008. deficit rastao, to znači reći svim kolegama koju su glasali i usvajali ovdje proračun, kolege vi lažete. Deficit 2003., 5,9, 2008. 0,8%. To je naprosto činjenica koja je ovdje u ovom visokom Domu usvojena sa izvješćem o izvršenju državnog proračuna. A zašto mi to radimo? Danas kad je praktički sve gotovo. Najlakše je izvaditi stvari iz konteksta vremena i prostora i reći tim ljudima koji su dobili novce, je, to je moglo biti ovako ili onako. Naprosto, danas novaca u svijetu imate koliko god hoćete. Danas je vrijeme povijesno niskih kamatnih stopa. Danas je Hrvatska članica EU-a, danas je u Hrvatskoj puno tog otvoreno što u tim vremenima nije bilo moguće. Tada hrvatske banke nisu mogle, konzorcij hrvatskih banki nije mogao skupiti zajedno sredstava za nekoliko milijardi kuna da podmiri dugovanje ili državnih poduzeća ili državnog proračuna. Ali ono što je i kolega Hrelja govorio, on je bio direktni sudionik, ja sam na određeni način bio indirektni, jer to je išlo preko Ministarstva gospodarstva koje je u onom trenutku vodilo o brigu o mirovinama. Naprosto je bilo tada rečeno to ne možete i ne smijete financirati iz proračuna. Da bi nam na kraju kad smo našli model financiranja rekli je, to je prihod državnog proračuna doduše ispod crte, ne smanjuje se s tim deficit, ali s tim ste mogli financirati tekući deficit, zato ćemo mi vam to uračunati u deficitu. Dakle to je napravio MMF. I to sve stoji u službenim dokumentima koji postoje u HNB-u, u ministarstvu i ne vidim razloga zašto ovdje izmišljati. Zašto ovdje reći da je netko nešto napravio ispod žita. Ako je trgovina na londonskoj burzi ispod žita, onda svaka čast. Ja ne znam gdje bi se moglo trgovati sa dionicama. Zašto je netko te dionice kasnije kupio po 1960, prodao po 2800. Vi kad ste na burzi, vi ne možete više nikome dirigirati šta će on napraviti sa svojom imovinom. Zaposlenici INA-e su u prosjeku dionice dobili negdje po 900 kuna, prodali su i po 2800. Da se nije dogodilo te transakcije nikada ovi ne bi došli na 49%. Ali to je tema za neke druge stvari. Međutim, kad nemate argumente za nešto onda … [[Govornik se ne razumije.]] na jedan vrlo ružan način odnositi prema kolegama u Saboru, iznositi brdo neistina. I to je na žalost postala karakteristika rasprave u ovom Visokom domu u zadnje vrijeme. Jer vjerujte mi 2002. kad smo mi bili protiv Zakona o privatizaciji INA-e na ovakav način nismo razgovarali sa kolegama koji su taj zakon predlagali. Ali kolegice i kolege, pogledajte si Zakon o privatizaciji INA-e koji je donesen 2002. godine. Tamo vam piše da u trenutku ulaska Hrvatske u EU Hrvatska mora prodati onih preostalih 25% jer u tom trenutku ne bi smjela imati više od 25% po posebnom zakonu. Da li je netko u trenutku ulaska Hrvatske u Uniju ponudio ovom Visokom domu izmjene i dopune Zakona o privatizaciji INA-e? Nije. Ali 2010. tada sam bio potpredsjednik Vlade hrvatskoj Vladi sam predložio da se stavi van snage Zakon o privatizaciji HEP-a. To je činjenica, to je istina, a taj zakon je donesen 2002. godine. I naprosto na kraju ove rasprave želim reći da naprosto nikada u ovom Saboru nisam raspravljao bez argumenata i bez činjenica niti ću u budućnosti. I okanut ću se od prepucavanja sa ljudima koji žele naprosto neću koristiti teške riječi ovaj saborski prostor, ovaj Visoki dom gurnut tamo naprosto gdje mu nije mjesto. Jer ne smijemo zaboraviti da je, da bi mi ovdje sjedili 15000 Hrvata dalo živote a kroz povijest da ne govorim. I kad želimo biti nedostojni ovoga mjesta gdje sjedimo moramo se sjetiti toga. Hvala lijepo.
Hvala i vama gospodine Šuker. Imate pet replika. Prva replika gospodin Hrelja.
Pa poštovani gospodine Šuker, uvaženi kolega drago mi je da ste konotirali vašu raspravu na ovaj način. Možda jedino što u vašoj raspravi nedostaje je da moramo reći da ni koalicijska Vlada 2011. nije sporila ni jednog trenutka, ni u predizbornoj kampanji, ni tijekom da bilo što onako kako je projektirano u realizaciji obeštećenja da ispuni svoju obavezu, da nitko tu nije bježao od odgovornosti. A na kraju krajeva šteta ove energije, loše energije. Na kraju vidimo, pred sobom imamo jedan projekt koji svi poštuju i kojemu nitko nije okrenuo leđa i svi su radili jednako zdušno u kontinuitetu. I ovo je projekat kontinuiteta više vlada. Počeo ga je rješavati, da ne govorimo sad o uzrocima kad je problem nastao, počeo ga je rješavati HDZ, nastavila koalicijska Vlada. Evo HDZ-ovoj Vladi preostaje da na kraju i zatvori taj fond. Ali jedna dimenzija možda niste svi ovdje svjesni jedna dimenzija ovog projekta je u sljedećem. Gospodine Šuker, 2005. je bila jedna emisija pandanu današnjem „Otvoreno“, ne znam da li je bila „Licem u lice“ ili kako se zvala i glasalo se, javnost je glasala o tome. Znate kako su glasali u odnosu na realizaciju ovog fonda odnosno pitanje je bilo da li vjerujete da će hrvatski umirovljenici biti obeštećeni, odnosno da će se vratiti dug umirovljenicima. Svega 7% je reklo da vjeruje, 93% je reklo ne vjeruje [[Upadica Radin: Fala. Fala.]] Dakle, u tome je draž da se učini ono što ljudi ne očekuju. Tu se dokazuju i vlade i politike.
Fala. Isteklo je vrijeme. Fala gospodin, odgovor gospodin Šuker [[Upadica Hrelja: Ispričavam se.]]
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Hrelja, pa logična stvar da ne možete prigovarati vladi koja je došla za nešto što se radilo prije. Ako su oni i politički i nešto prešutno podržavali taj projekat, ako su bili svjesni činjenice, jer kad je bio IPO INA-e nitko iz SDP-a nije vikao i graktao okolo da to nije tako. Naprosto su bila takva činjenica. Dakle, ne možete biti politički nekorektni i sad je došao netko drugi i sad sve ono što ste do jučer hvalili e sad ne valja, sad ovako, sad onako. Dakle, to je naprosto činjenica. Jer svi smo zajedno kad smo donosili Zakon o umirovljeničkom fondu rekli da je to model. U onom trenutku kad smo rekli da je to model A i B, rekli smo netko će dobit novce odmah, a nekom će se to ovršiti sljedećih 6 ili 7 godina sa počekom tim i tim. I logična stvar je bilo da to nadilazi mandat jedne vlade, nadilazi i dva mandata jedne vlade. I onda je logična stvar da ako netko to politički nastavi, a mora je nastaviti naprosto tako da imate političke korektnosti prema njemu i da mu ne prigovarate. Reći da je netko financirao ovako i onako, pa idemo vidjeti kako su dolazili ti novci u fond. Pa je li netko dao zalog za nešto pa se digao kredit, pa je kasnije država jedino što je mogla napraviti je preuzela obavezu po tom kreditu, a nije bilo financiranje direktno iz proračuna. Međutim kažem u ovom Saboru su usvojeni dokumenti, hajmo ih pogledati i naprosto pred licem javnosti reći tko govori istinu. Ali meni je drago da su sve političke opcije kad su donosile ovu odluku bile složne u tome da to treba napraviti. Netko je pokušao na jedan način. To se pokazalo kao neefikasno. Međutim, istine radi kolega Hrelja onih 6% plus sto kuna koji je bio jedan od modela se isplaćuje i dalje tako da na žalost taj dug umirovljenika zbog jednih neuspjelih pokušaja će koštati daleko više od onoga što je. Ali na takav način smo riješili nekoliko stotina tisuća ljudi koji su bili na tom popisu.
Hvala. Gospodin Maras, replika.
Hvala lijepa kolega Šuker. Reći da smo se svi složili oko cijelog postupka na temelju suglasnosti oko zakona jednostavno nije točno. Znači u zakonu ne piše kako će se financirati i iz čega će se financirati. To je bila odluka trenutna u tom trenutku one vlade koja je trebala novac osigurati. Tako da nemojte reći ovdje hrvatskoj javnosti da smo se mi suglasili sa modelima prikupljanja novca koji je bio u periodu o kojem sam ja malo prije govorio. Ne, mi smo se suglasili oko toga, da treba obeštetit umirovljenike i da treba ispraviti nepravdu. I zato smo glasali i zato ćemo glasati i dalje. I vrlo ružno je ovo što vi pokušavate, svaku kritiku i neslaganje proglasiti i diskreditirati, kao da je to nešto nedopušteno u ovom Saboru i još se pri tom pozivati na rat i poginule. To je ispod granice, gospodin Šuker. Ne možete meni oduzeti pravo da kritiziram poteze koje ste vi radili bez obzira kada su oni bili i pri tom se pozivati na poginule u Domovinskom ratu. Pa mislim to je zbilja nečuveno. Pa ja sam ovdje izabran da govorim i da kažem da to nije bilo u redu i šta mislim da nije bilo u redu. Kada bi ja šutio ovdje i hvalio ono što ste vi radili. Pa ja bi doživio kritiku ljudi koje su me ovdje izabrali i zato nemojte to od mene očekivati i nemojte se postavljati kao da je sve što vi kažete istina, a netko drugi šta kaže sve su neistine i laži. Jer da je sve što vi kažete istina, onda mi 2008. 2009. uopće krizu ne bi ni osjetili. Pa tako ste nam govorili, neće nas ni okrznuti, ili biti će to mali povjetarac. Sjećam se točno vas i Sanadera kako ste nam to objašnjavali. Hvala lijepa.
Hvala lijepa, hvala, hvala, hvala.
Hvala lijepa. Kolega Maras, uopće mi ne pada na pamet [[Upadica Radin: Kolega Šuker, dajem vam riječ.]] digao sam riječ. Ispričavam se gospodin potpredsjedniče. Gospodine Maras, ni jednom riječju mi nije palo na pamet da vama zabranim govoriti. Međutim, vaša replika je najbolji pokazatelj da ono sve što sam rekao je istina. Jer da je bilo što neistina od ovoga što sam rekao, vi bi ste osvrnuli na bilo koji podatak i rekli to je netočno. Da, ja nisam rekao da je kad smo donesli odluku, o, da ćemo vratiti dug umirovljenicima i da to ide preko umirovljeničkog fonda, da je bilo tada rečeno, da će to ići na takav i takav model. Tražili su se modeli, na žalost, to bi ispalo jedina mogućnost u tom trenutku. Ali sam rekao, pogledajte si rasprave kada je … [[Govornik se ne razumije.]] IPO INA-e i IPO HT-a u kojem kolegice i kolege, istine radi, na IPO HT-a vam je sudjelovao 358 tisuća i 46 hrvatskih građana. Dakle dana im je mogućnost da kupe dionice. Na IPO INA-e je sudjelovalo oko 44 tisuće hrvatskih građana. Dana im je mogućnost da kupe dionice i to u vremenima kada je standard hrvatskih građana bio na relativno visokom nivou, to je bila 2006., 2007. godina, kada je bilo vrijeme gospodarskog uzleta RH. To su činjenice. I ja bi bio sretan kad bi nas dvojica razgovarali o takvim podacima, bez ovih politikantskih podmetanja. Ja bi bio sretan. I zato kažem, sad sam nakon vaše replike, uvjeren da je moja rasprava bila 100% ispravna, jer niti jednu činjenicu niste pokušali usporiti, niti jednu činjenicu. A ovo su činjenice kolegice i kolege, koje sam vam rekao, koje možete provjeriti u službenim dokumentima RH. I za kraj, ispod žita nije prodaja na Londonskoj burzi, HDZ nije prodao ni jednu dionicu Molu, ni jednu jedinu, za razliku od SDP koji je prodao 25% dionice INA-e Molu.
Hvala lijepa na držanju preciznosti što se vremena tiče. Gospodin Babić tražio je repliku ima pravo na to. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Gospodine Šuker govorili ste zapravo o političkim okolnostima i vremenu kada su se donosile određene odluke. Dobro je da ste sad vi ovo na kraju rekli, iako zbog toga nisam replicirao, da se zna zbog prodaje dionica INA-e od strane Vlade Republike Hrvatske, ali činjenica je da je 200. godine, donesen Zakon o privatizaciji INA-e i HEP-a. Tada je omogućeno hrvatskim građanima, ali i potencijalnim investitorima, kupnja od 17,25 dionica, građanima, ne. Ukoliko sam dobro učo, ukoliko nisam, vi me ispravite. Činjenica je također, da je u vlasništvu Mađarac, je to povećao za nekih 17%. Dakle, nije Vlada prodavala te dionice, već su te dionice prodavali građani. Mislim da sam vas dobro čuo. Hvala.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku, gospodin Šuker.
Hvala lijepo. Kolega Babić u Zakonu o privatizaciji INA-e točno imate korake kako će se one provoditi. Dakle, 255 strateškima partnerima, onda postotak koji će se ponuditi hrvatskim građanima, braniteljima i bivšim i sadašnjim zaposlenicima INA-e. I u stavku 4. stoji da u trenutku ulaska Hrvatske u EU, Hrvatska ne smije imati više od 25% dionica INA-e, a u trenutku ulaska u EU, posebnim zakonom koji će se usvojiti u Hrvatskom saboru će se definirati način kako privatizirati tih 255. Međutim, ono što se cijelo vrijeme provlači kroz zakon, a to je strateški partner. Strateškog partnera nije odabrao HDZ, nego ga je odabrao onaj koji je prodao 25% dionica. To su činjenice i to je istina. SDP, HNS, HSS i IDS, oni su 2002. godine obnašali vlast i HSLS je tada bio u koaliciji, ali gledajte, bila takva politička odluka, to treba poštivati. Isto kao što treba poštivati i druge političke odluke. Međutim, činjenica je da HDZ, nije prodao ni jednu dionicu MOL-u i da nisu ili zaposlenici INA-e ili netko drugi ili ovaj ili onaj prodao, ma na kraju MOL danas nema 50%. I mene iskreno govoreći čudi zašto Vlada ne pozove onih 6,1% institucionalnih ulagatelja, da zajedno idu na skupštinu i da prelože nekakve odluke.
Hvala lijepa. Sljedeća replika, gospodin Bulj.
Hvala lijepa predsjedavajući. Kolega Šuker, da li je nešto bilo oko mirovinskih fondova i obaveza prema ljudima koji su primali mirovine, da li je bilo transparentno ili netransparentno, to je sad manji problem. Činjenica je da su ljudi bili oštećeni, činjenica je da smo brojne naše resurse od INA-e koja je počela Vlada bijele noći SDP-ova a a završila je HDZ-ova ili telekomunikacije koje je bilo obrnuto, počela je HDZ-ova, a završila SDP-ova predala u strane ruke, to su činjenice. Međutim umirovljenici su zaslužili ta svoja primanja i tražili su se modeli, ali je fond trpio velike terete zbog toga što je naše nacionalno bogatstvo, a naravno i ostali problemi koji su nailazili tijekom privatizacije gubljenje radnih mjesta, pljačkom i nitko nije odgovarao. Činjenica je naš sustav dozvolio primjera da Agrokor 10 milijardi kuna koristi mjenica bez pokrića, da je tu … bila stabilnost financijska RH i HNB nije reagirala, ministar financija također koji je ne znam koje je to godine bilo pa ne mogu znati jel ste vi bili vi ili neko drugi ili treći, ali je činjenica se je dozvolilo da Agrokor 10 milijardi bez mjenica i pokrića naravno destabilizira državu tj. udar na monetarnu politiku i nitko ne odgovara, to su činjenice. I danas imamo problem da li će i situaciju oko Agrokora i sada utjecati na Mirovinski fond jel ne znamo šta će se događati. Ali to su sve greške koje su nizane i naravno da je Mirovinski fond došao gdje je došao. Znači brojni naši prirodni potencijali resursi kao što je rekao sam telekomunikacije, INA i druge tvrtke su uništene. U mome kraju Škver, Jugoplastika, Dalmatinka, Autoprijevoz sve je to odlazilo pomalo u privatne ruke. … /Govornici govore u isto vrijeme./ …
Hvala lijepa gospodine Bulj, hvala bili ste jasni. Izvolite gospodin Šuker.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Bulj, da ste vi rekli niste trebali to prodati mogli ste riješiti na takav način, ja vam uopće ne bi replicirao. Jer vi samo nije trebalo, ja sam danas upravo zbog tih priča nije trebalo htio reći kud su novci otišli. Dakle za ovaj privatizacijski dio se zna gdje su novci otišli i svako drugi je mogao doći i kupiti i upisati se da želi kupiti paket dionica INA-e. Dakle nije bilo zakukuljeno, zaumuljano da to neko može napraviti, a neko ne može. Dakle tko je god imao novaca taj je mogao kupiti i to su činjenice. I rekao sam vam da u procesu IPO INA-e sudjelovalo 44 tisuće građana, a u procesu IPO HT-a 358 tisuća. A kada govorite o Agrokoru gledajte koristiti pojedine financijske termine, ne precizirati ih je vrlo opasno. Dakle u Agrokoru se nešto dogodilo 2014., dakle određeni financijski proizvodi o kojima smo jučer kada smo govorili o naknadama itd., ja sam rekao da bankama je novac roba koji prodaju. Oni su našli nekakav novi proizvod koji mogu, e sada o tome, po tome zašto je neko nije reagirao 2014. kada je skočio naglo promet faktoring društava. Ali morate znati tko nadzire faktoring društva. Imate jednu agenciju koja je osnovana koja kontrolira nebankarski financijski sektor. Prema tome, nemojmo se nabacivati prema ovome i prema onome, točno se zna tko je šta trebao raditi. Neko je poduzeo neke korake pa se napravilo ovo što se napravilo. Ali kažem ja o tome ne bih javno puno polemizirao iz jednostavnog razloga što niko od nas nema dovoljno informacija da bi mogao govoriti. A u ovom trenutku se situacija sa Agrokorom je poprilično osjetljiva i prema tome moramo biti vrlo oprezni jer nemojmo govoriti o Agrokoru, govorimo o 46 ili 50 tisuća zaposlenih [[Upadica Radin: Hvala.]] samo jednu rečenicu molim vas, zaposlenih u dobavljačima Agrokora. Mislim da nam oni prije svega … /Govornici govore u isto vrijeme./ …
Hvala lijepa. Imate još jednu repliku pa ćete moći dodati. Gospodin Vlaović izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi kolega Šuker. Evo i klub HSS-a i ja osobno ćemo podržati Izvještaj o poslovanju Umirovljeničkog fonda jer je ono prikazalo nekakvo stanje kakvo je i nema razloga ga ne prihvatiti i podržavam vašu raspravu u kontekstu toga da se ispravi nepravda prema umirovljenicima. Ali treba reći da treba ispraviti nepravde i prema državnim službenicima i namještenicima, učiteljima, profesorima, našim hrvatskim policajcima jer su i njima bila ograničavane plaće i mnogi od njih su i tužili RH i dobivaju sudove i vidimo da u tom trenutku to baš i nije bilo sve u skladu sa poznatim hrvatskim propisima i uvijek ću stati na stranu i radnika i umirovljenika. A javio sam se za repliku obzirom da je velik broj, negdje preko 40 tisuća umirovljenika u RH ušlo u mirovinu iz poljoprivrede čije su mirovine 500, 600, 700 kuna. Često se govorilo ovdje u Hrvatskom saboru i na Vladi da treba pronaći rješenje, govorilo se i o tome da je prag siromaštva po Eurostatu negdje oko 1800 kuna, da nijedna mirovina u RH ne bi trebala biti ispod praga siromaštva, pa obzirom na rast BDP-a i rasta u gospodarstvu nije li prilika da se i o tome porazgovara da inicirate sa vašom Vladom da se i ovaj problem i nepravda ispravi i naravno da se ispravi ako već Vlada može skupiti većinu i u INA-i. Zašto se ne sjedne jel vi ste rekli da se i vi čudite zašto se ne sjeda da se isprave ti problemi i prema policajcima i prema umirovljenicima, a i prema INA-i. Hvala.
Hvala i vama. Odgovor na repliku kolega Šuker.
Hvala lijepa. Otišli smo od nečega, ali to nas može dočekati u budućnosti. Dakle u trenutku ukidanja poreza na katastarski prihod, a to je bilo poreznom reformom '93., a prestao se naplaćivati '95. godine praktički kontrola ili ovaj onaj način mirovinom umirovljenika koji su to ostvarivali sa poljoprivrede je praktički otišlo van svake kontrole. Vi dobro znate da su vam županije '90.-tih godina samo za zdravstvo neosigurane staračka domaćinstva u poljoprivredi izdvajali u prosjeku po županiji ovisno o veličini između 10 i 20 i 25 milijuna kuna. To je činjenica. I mi u ovom trenutku nemamo samo problem mirovina, to se može riješiti u onom trenutku kada netko procijeni da ima dovoljno novaca sa nekom minimalnom državnom mirovinom koji … ali imate problem i socijalnog zdravstvenog osiguranja i niz drugih stvari. Jer gledajte, mi ćemo za nekoliko dana raspravljati o poslovanju obveznih mirovinskih fondova, šta vi mislite da ovih 5% koji se izdvaja je dostatno da može garantirati sutra nekome mirovinu. Ali gledajte, mi se ovdje prepucavamo oko nekih stvari i sada što je, vi onome tko želi donijeti odluku u budućnosti stavljati nekakav veliki teret jer ne priznajete argumente oko kojih su se svi složili u nekom vremenu, stavljate mu teret da mu je vrlo opasno donositi nekakvu odluku koju želi jednostavno ići problemu u susret a ne čekati da ga problem lupi u glavu. Jer u ovom trenutku kada je išla mirovinska reforma i kada je ... [[Govornik se ne razumije.]] ljudima iznad 40 godina rečeno da moraju ići u drugi stup mirovinskog i rečeno da će u roku od 4 ili 5 godina izdvajanja u drugi stup mirovinskog praktički otići na 10%. Oni nažalost zbog situacije u proračunu, zbog gospodarske krize ostao na 5%. I danas kada govorimo o 84 milijarde imovine obveznih mirovinskih fondova to izgleda puno. Ali kada uzmemo da će uskoro početi se to značajnije trošiti za isplatu mirovina e onda će se dogoditi nešto drugo da će deficit što se tiče mirovina u državnom proračunu se smanjivati ali će se ovdje javljati obveze za isplatu.
Hvala gospodine Šuker, hvala lijepa. Iscrpili smo replike. Nastavljamo sa pojedinačnim raspravama. Imamo još dvije pojedinačne rasprave. Prva gospodin Ante Babić.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Zbog poštovanja ovom Visokom domu i poslije glasovanja nastojati ću maksimalno skratiti svoju repliku. Ustvari u nekoliko stvari …
Nije replika, to je pojedinačna rasprava. A možete i nju skratiti ako hoćete.
Pa dobro, neću, dobro. U većem dijelu se ponavljam sa gospodinom Hreljom i mislim da je on tu jako dobro i puno bolje možda objasnio nego što bih to ja sada u ovoj pojedinačnoj raspravi. Ali zbog kronologije mirovinskih događanja ili bolje rečeno zbog same mirovinske reforme od '90.-tih godina na ovamo samo ću nekoliko podataka vezanih za ovaj Umirovljenički fond. Dakle osnovan '93. godine s kojim je upravljao HPB Invest, treba reći i ono što sam rekao od '90.-te godine, '93. godine sve ono što nam se događalo zapravo uvjetovalo je jedan dio stvari koje su bile vezane za povrat umirovljeničkog duga. Tada činjenica je da se veliki broj zaposlenih smanjio ali se povećao, povećao se broj umirovljenika. Vlada je od 1998. godine odredila zapravo prvu aktualnu vrijednost tih mirovina koje su se naravno do tada usklađivale. To usklađivanje nastalo je, taj dug umirovljenicima a on je prema odluci Ustavnog suda o kojoj je govorio gospodin Hrelja od 12.0.5 1998. godine nadoknađen isplatom obeštećenja od 2006. do 2013. godine u iznosu od 10,3 milijarde kuna. Osim obeštećenja prema ovom Zakonu o prenošenju sredstava državnog proračuna fondovima mirovinskog i invalidskog osiguranja od 1.1.07.1998. godine u isplati je bio i onaj famozni mirovinski dodatak od 100 kuna plus 6%. Od 01.01.1999. godine u okviru Mirovinske reforme u primjeni je bio novi Zakon o mirovinskom osiguranju i tu je nastao ovaj problem isto također o kojem je govori gospodin Hrelja o zapravo obračunatom razdoblju koje je se postepeno od po tri godine do 2000. godine povećavao s 10 najpovoljnijih godina o čemu ste vi pričali na onaj cijeli radni vijek. Ali se tada povećala, to nismo govorili i penalizacija sa onih 6,65 na 20,4% i to doživotno. Taj početni izračun aktualne vrijednosti mirovina je prema razini mirovina od 19998. godine tada s donošenjem određenih odluka vezan za umirovljenike o čemu smo govorili od 2003. godine za 750 tisuća umirovljenika tzv. starih umirovljenika na ime posebnog ovog dodatka isplaćeno je … [[Govornik se ne razumije.]] milijarde kuna a zapravo je taj prosječan dodatak bio negdje od 160 do 170 kuna. da bi se starim umirovljenicima nadoknadilo to razdoblje od 01.01.2000. povećale su se mirovine od 0,5 do 20% zbog tih otklanjanja u razlika u mirovini ostvarenih u različitim razdobljima. Po tom zakonu u 2003. godini isplaćeno je 2,4 milijarde kuna. Tako da je zbog ova oba povećanja tim starim umirovljenicima isplaćeno 3,9 milijuna kuna o čemu je govorio i gospodin Šuker. Ovaj umirovljenički fond je omogućio svojim članovima izbor modela obeštećenja onaj A i B o kojem se također ovdje govorilo te ću ga kao takvoga preskočiti da bih skratio vrijeme ali je fond ono što nije bilo rečeno je zapravo obračunao i dodijelio kamatu članovima fonda u visini od 2,3 milijarde kuna na način da je iznos kamate podijelio tada sa iznosom obeštećenja a onda se tako dobiveni iznos zapravo pripisao iznosu obeštećenja. I po jednoj kuni zapravo obeštećenje, obeštećenje je bilo nekih 0,19 kuna, odnosno 19,9 gotovo 20%. Vlada je 19.11.2010. godine donijela odluku o prijenosu ovih redovnih dionica HT-a i to u iznosu od 2,9 milijardi kuna. A krajem 2012. godine isplaćeno je 6 rata obeštećenja po modelu B u iznosu od 700 milijuna kuna i ostalih 6 rata u iznosu od 117 milijuna kuna. Dakle, ne ponavljajući se ovo sve dalje stoji u izvješću gdje je još krajem 2015. godine isplaćeno još dodatnih 180 milijuna kao jednokratno novčano primanje korisnicima u obaveznom mirovinskom osiguranju a to je vezano na temelju ove generacijske zapravo solidarnosti sukladno odluci Vlade. E sad, da zaključim, Vlada je sigurno dala svoj maksimum u povratu umirovljeničkog duga. Postavlja se pitanje je li to dovoljno, je li se moglo više, je li to bilo dovoljno pravedno, o čemu se pitaju i matica umirovljenika Hrvatske i Sindikat umirovljenika Hrvatske. Naravno da je, da trebamo uvijek nastojati poboljšavati status naših umirovljenika, nastojati da im mirovine budu veće a to ćemo sigurno moći napraviti jednom boljom gospodarskom situacijom i mišlju prema svim umirovljenicima u RH da imaju dostojanstvenu starost jer svi mi ovdje nazočni jednog dana ćemo doći i imati status umirovljenika. Ja se nadam, hvala.
Puno vam hvala. Gospodine Babiću, imate 3 replike. Prva gospodin Pernar.
Hvala uvaženi predsjedavajući. Htio bih reći da su umirovljenici značajno oštećeni ovim sustavom tih mirovinskih fondova, zato jer je osnovna pretpostavka odnosno premisa zakona bila u tome da će imovina fondova s vremenom rasti, da će biti gospodarski rast, da će vrijednost dionica ići gore. Međutim, mi danas imamo situaciju da imovina svih fondova pada, da poduzeća padaju jedna za drugom i da nas u budućnosti odnosno čeka prema čak i samoj Vladi 25% manje mirovine, i pitanje od čega će ti ljudi živjeti. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku gospodin Babić.
Dakle, da ste vi gospodin Pernar danas bili ovdje u sabornici, onda ste mogli slušati od već od 9,30 ovu raspravu o Izvješću umirovljeničkog fonda. Vi ste zapravo promašili temu, i ono što govorite ne govorite, zamijenili ste zapravo obavezni mirovinski fond sa ovim fondovima vezano sa kapitaliziranu štednju. To je greška, ne.
Hvala lijepa. Gospodin Hrelja ima drugu repliku.
Poštovani Babiću, znate kad se pregovaralo o modelima obeštećenja kako je došlo uopće do 2 milijarde i 300 milijuna kuna? Kad se ponudio modela A i model B, onda se postavilo pitanje a šta ćemo sa kašnjenjem u odnosu na odluku Ustavnog suda od 1998. do 2004. kad se krenulo u operacionalizaciju te odluke Ustavnog suda odnosno do 2006. kad se dogodila prva isplata. I onda je za stolom bilo uz model ponuđeno 2 milijarde i 300 milijuna kuna, dakle nije bilo zadano 19% nego preračunom se došlo do 19%, 97 kamata na ove osnivačke jedinice odnosno na vrijednosne jedinice u fondu. Dakle, drugo što sam želio reći da se 100 kuna i 6% isto tako nastavilo isplaćivati svima i ugrađeno je u mirovinu i onima kojima su dobili obeštećenje i onima koji nisu dobili obeštećenje, to je iznosilo u vrijeme donošenje ovog zakona negdje milijardu i pol na razini godine, a danas je to palo na milijardu s obzirom da priroda čini svoje, odnosno ljudi umiru. Isto tako, moram kad smo se dotaknuli 100 kuna i 6%, moram reći da postoji 20 tisuća umirovljenika koji nisu nikad dobili ni 10 kuna, 6% jer su to oni koji su u mirovinu otišli 1998. godine, nakon 01.06. i nije ih obuhvatila odluka Ustavnog suda, a isključeni su iz onog drugog dodatka od 4 do 27% jer u suštini nisu novi umirovljenici po reformi.
Hvala gospodine Hrelja. Odgovor gospodin Babić.
Na kratko. Istina, od '93 do 98. godine, mirovine se nisu usklađivale mimo zakona, zapravo bile su s određenim uredbama, ono šte ste i vi govorili, a prema njoj je Vlada RH tada odredila prvu aktualnu vrijednost mirovine. Znači, '99. godine a bila je početna vrijednost onih 35,16 bodova i tu ste u pravu, isto tako znam da i kroz Maticu umirovljenika Hrvatske i Sindikat umirovljenika Hrvatske, a to je da se novim umirovljenicima nije bilo nikakve korekcije sa ovom aktualnom vrijednosti mirovine i to je danas zapravo glavni razlog današnjih razlika od 20% u prosječnim mirovinama tih starih i novih umirovljenika o čemu ste i vi danas nekoliko puta rekli, pa nema smisla se više ponavljati. Hvala.
Hvala lijepa. Posljednja replika gospodin Šuker.
Hvala lijepo. Kolega Babić, dakle 13 milijardi i toliko milijuna je isplaćeno. Međutim, mislim da ono što treba reći kad raspravljamo o ovom izvješću, a naročito kad budemo raspravljali o izvješću za 2016. godinu bez obzira, koliko tko pokušao politizirati, koliko tko pokušao skupiti nekakve političke poene danas, to je model koji je definitivno pogodio. Što bi alkari rekli, nema tu kolege Bulja, u sridu, jer ako vi na toliko stotina tisuća nemate sudskih tužbi, možete govoriti o promilima, onda znači da je to pogođeno, i mislim da mi danas nemamo nikako ni moralno ni ljudsko pravo drugačije govoriti. Jer ako su porezni obveznici, dakle građani RH na ovaj način platili kroz proračun toliko, jer da nisu novci od privatizacije otišli, bio bi manji deficit, ali bi država morala na drugi način, ali nije bilo modela, a s druge strane hrvatski građani su dobili naknadu i oni su zadovoljni. I sukus priče treba biti oko toga. Međutim nažalost, mi ovdje uvijek želimo izokrenuti priču da bi skupili nekakve jeftine političke poene, međutim ljudi su već naučili neke stvari i teško ih je prevariti, na kraju to su najbolje pokazali i ovi lokalni izbori.
Hvala lijepa gospodine Šuker. Odgovor.
Samo kratko, da. Gospodin Šuker je to i govorio u svojoj pojedinačnoj raspravi, istina, i ovo smo se sada samo ponovili. Rekli ste vi zapravo da su sve Vlade od samoga početka do kraja svjesni problema sa umirovljenicima, dali svoj maksimalnu napor i trud tada da to riješe na najbolji mogući način. Govoreći o onim pravim političarima, prava politika i političari jest jedna plemenita društvena disciplina a ono što se danas čulo ovdje u ovom Saboru, jesu politikanti a oni su stvarno korov hrvatske politike. Hvala.
Hvala lijepa. Posljednji govorni je gospodin Maras. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, evo mi je drago mi je šta se mogu ubaciti u raspravu nakon pravih političara i održati svoju diskusiju, pa ja koji evo pokušavam doprinijeti kvaliteti rasprave, argumentima, ne prikupljati jeftine političke poene, nego upravo suprotno ponekad i spreman prihvatiti političku kritiku ali vrlo jasno iznositi svoje stavove. Ako bi molim vas samo malo zvonce gospodine Furio da malo ipak bude atmosfera.
…/Upadica Radin: Skupljaju se zastupnici za glasovanje. Mogli smo priječi direktno na glasovanje, ali ipak htio sam da govorite i vi, pa onda imajte razumijevanja i vi za mene. Izvolite./…
Dobro. Mene uvijek dopadne govoriti kad je to tako. Znači, klub zastupnika kao što sam rekao SDP-a i ja kao zastupnik osobno ćemo podržati, hvala lijepa, ćemo podržati ovo izvješće jer smatramo da je na neki način za skoro pola milijuna naših sugrađana 488 tisuća 577 njih ispravljena nepravda koja se odvijala tijekom 90-tih godina kada je '93. godine Vlada Nikice Valetnića, HDZ-ova Vlada odlučila zamrznuti mirovine i odlučila napraviti nepravdu prema umirovljenicima i dao Bog da se tako tada zamrznula i privatizacija i da nismo ni privatizacijom išli tijekom ratnih godina ali se odlučila ispraviti nepravda i tu je postignut u Hrvatskom saboru konsenzus svih političkih stranaka oko toga da se umirovljenicima vrati taj novac i otprilike pola umirovljenika je izabralo jedan model koji je govorio o isplati ubrzanoj u dvije godine, a drugih polovica umirovljenika su izabrali model koji istječe ili je istekao proteklih nekoliko godina 2013. godine. Znači sa te strane nitko ne može biti protiv ovoga i osnovna razlika koja se pojavila između onih koji su diskutirali danas je u biti način i kako smo proveli prikupljanje tog novca. Postoji jedna koncepcija koja je išla za time da se prodaje najvrednija hrvatska imovina najčešće i to me nitko ne može uvjeriti pa i sa određenom namjerom da se iskoristi i taj trenutak prikupljanja novca. I drugi model koji smo primjenjivali od 2011. na dalje godine koji je govorio da se može to raditi i zaduženjem, odnosno kada država stane iza društva koje upravlja Mirovinskim fondom i na način da mu omogući i stane kao jamac da će se taj novac vratiti. Ovaj prvi model koji je bio na djelu tih prvih godina 2005., šeste, sedme, bez obzira što će neki u svojoj raspravi reći da drugačije nije moglo jer smo imali monitoring MMF-a Svjetske banke i određenih drugih institucija ja mislim da se moglo drugačije i da se moralo drugačije. Jer da smo slušali šta su nam govorile svjetske institucije i Europska komisija nikada ne bi donijeli primjerice zakon koji je regulirao pretvorbu kredita u švicarskim francima. Isto tako, tada je mogao primjerice tadašnji ministar financija Ivan Šuker odlučiti se za takav model [[Upadica Jandroković: Kolegice i kolege, ja vas molim malo, budimo korektni.]] a ne za prebacivanje dionica na mirovinski i umirovljenički fond i prodaju tih dionica koje su onda na kraju rezultirale time da na žalost evo danas pokušavamo doći do onih dionica koje smo prodali tada konkretno dionica INA-e. Iako nitko nije ni o tome u ovom Saboru ove godine nije ni A rekao više nakon šta je premijer Plenković to najavio, ali ta priča se negdje izgubila u transmisiji, znači nema je. Izgubljeni u prijevodu, nema te više priče, nema INA se više ne spominje. Ali smo zato tijekom tih godina taj novac odlučili namiriti, odnosno prikupiti prodajom dionica tih kompanija koje na žalost sada više nemamo i koje ćemo vrlo teško ikada više vratiti u hrvatske ruke. I još jedan fond, braniteljski fond je također iskorišten da se i tu moram reći da nije istina ovo šta je govorio kolega Šuker da HDZ nije prodao niti jednu dionicu INA-e. Normalno da HDZ nije jer HDZ ni nije imao dionice INA-e pa ne može ni prodati. Ali su najodgovorniji članovi HDZ-a Jadranka Kosor, Ivo Sanader naložili prodaju dionica INA-e u braniteljskom fondu. I po ovim informacijama koje ja imam jedan tjedan u braniteljskom fondu se odlučilo nećemo prodati dionice INA-e i nakon tjedan dana tih 7, 8% koliko je braniteljski fond dionica INA-e ipak je prodano. E sad vi meni recite da li se to desilo slučajno ili su možda ljudi koji su bili povezani sa tadašnjom vladom imali neki utjecaj u tome. Možda je slučajno, možda su se zbilja svi ljudi u 7 dana predomislili. Ali ja mislim da su morali imati određeni poticaj i zbog toga nije točno ovo što je kolega Šuker malo prije govorio da sa INA-om, sa dionicama pazite HDZ nije imao nikakve veze. To je jednostavno neistina i netočno. I zato u budućnosti kada budemo radili ovakve kompenzacije isplate ispravljanja nepravdi iz 90-tih godina, a bit će ih vjerojatno i još. Ne treba nikada više posezati za imovinom RH pogotovo za ovim najvrednijim kompanijama koje na žalost sada moramo pokušati vratiti, a ne znam da li ćemo u tome uspjeti. I u ovim vrlo teškim uvjetima za raspravu gospodine predsjedniče u ovim vrlo teškim uvjetima za raspravu jednostavno ko' da nema smisla. Ljudi su toliko nervozni da u niskom startu čekaju glasanje, a ja vam sljedeći put predlažem da se prekine, ako treba 10 minuta ranije, dok se ljudi prikupljaju, a ne da ovako ljudi koji dođu u 12 sati ili 5 do 12 na red za raspravu, jednostavno jedva čuju sami sebe, a kamoli da ih čuju svi u sabornici.
Ja se kolega Maras, ja se slažem s vama, ali ovo nije kritika, to je kritika i vašim kolega i svima, jer nitko ne sluša i nažalost, ja vas molim, ajmo da završi kolega Maras, ima još 2 minute, pa će onda glasovanje.
To je kritika svima, koliko god čovjek bio ushićen zbog ovakvog prisustva velikog broja zastupnika, onda ipak to ushićenje nestane, nakon što vidiš da u biti ljudi ne slušaju. Znači, rađe da me ne sluša 5 ljudi u sabornici nego 150, evo to bi mi bilo puno drže. Zato vam predlažem … [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]] sljedeći put, da prekinete 10 minuta ranije raspravu, pa da se skupimo i da glasamo. Hvala vam lijepa.
Hvala. Evo s time smo došli do pred sam kraj rasprave, ali još će se obratiti uvažena kolegica Ivana Jakir-Bajo, predsjednica upravnog odbora umirovljeničkog fonda. Izvolite.
Evo na kraju, želim se svim zahvaliti, svim zastupnicima na raspravi, a vezano uz izvješće o poslovanju umirovljeničkog fonda za razdoblje 2010.-2015. Budući da je izvješće za 2016. također dostavljen u ovaj dom, rekla bi da je ovo jedan uvod u raspravu, a s druge strane, budući da je posljednja rata obeštećenja isplaćena 2013. očekujem uskoro i Prijedlog Zakona o prestanku važenja Zakona o umirovljeničkom fondu. I na kraju još jednom hvala.
Hvala i vama. Zaključujem raspravu, glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. Sada ćemo prijeći na glasovanje. Točka koju smo imali danas na raspravi: Izvješće o poslovanju Umirovljeničkog fonda od 1. siječnja 2010. do 31. prosinca 2015. godine. Podnositelj je Upravi Odbor Umirovljeničkog fonda. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: „Prihvaća se izvješće o poslovanju Umirovljeničkog fonda od 1. siječnja 2010. do 31. prosinca 2015. godine“. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 119 glasova za, 2 suzdržana donesen zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 12,55 SATI]] Kolegice i kolege, nastavljamo sa sjednicom. Molim vas zauzmite svoja mjesta. I sada nastavljamo kao što je predsjednik Sabora i rekao sa točkom: - Godišnje izvješće Hrvatske zaklade za znanost za 2015. godinu. Podnositelj: Hrvatska zaklada za znanost. Podnositelj akta je Hrvatska zaklada za znanost na temelju članka 18. Zakona o hrvatskoj zakladi za znanost. Prijedlog akta dostavljen vam je u pretince. Rasprave je proveo Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu, a izvješće ste primili na sjednici. Vlada je također dostavila mišljenje. Želi li podnositelj izvješća dati dodatno obrazloženje? Da. Uvaženi izvršni direktor Hrvatske zaklade za znanost, Hrvoje Mataković. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici, dame i gospodo. Zahvaljujem na prilici da ukratko predstavim rad Hrvatske zaklade za znanost za 2015. godinu. Hrvatsku zakladu za znanost osnovao je Hrvatski sabor posebnim zakonom u prosincu 2001. godine. Sukladno Zakonu o izmjenama i dopunama Zakona o Hrvatskoj zakladi za znanost iz 2012. godine, tijelo zaklade čine Upravni odbor i izvršni direktor. Osim tijela zaklade, u rad zaklade tijekom 2015. godine bili su uključeni i stalni odbori i područja, koji su osnovani prema znanstvenim područjima, paneli za vrednovanje, recenzenti te administracija. Tijekom 2015. godine Upravni odbor donio je čitav niz akata od kojih bi naveo samo neke. Pravilnik o radu, Godišnji plan rada za 2015. godinu te bih posebice želio istaknuti Strateški plan Hrvatske zaklade za znanost za razdoblje od 2014. do 2018. godine koje je Saboru upućen tijekom 2014. godine, no prihvaćen je sredinom travnja 2015. godine. Prihodi od donacija su u2015. godini iznosili 97,7 milijuna kuna a sastoje se od slijedećih stavki. Najznačajniji su prihodi iz državno proračuna za financiranje znanstveno istraživačkih projekata u iznosu 74,5 milijuna kuna, također su bili i prihodi iz državnog proračuna za program doktoranata i poslije doktoranata zaklade u iznosu od 18,6 milijuna kuna, prihode iz državnog proračuna za rad zaklade u iznosu od 4,4 milijuna kuna, prihode iz Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta za provedbu drugog projekta tehnologijskog razvoja koji se financira iz sredstava Svjetske banke u iznosu od 70 tisuća 333 kune te prihoda od donacija od tuzemnog trgovačkog društva… [[Govornik se ne razumije.]] u iznosu od 50 tisuća kuna. Troškovi poslovanja u najvećem djelu, tj. u 94% podrazumijevaju isplate projektnih sredstava odnosno financiranje znanstvenih projekata i isplate za doktorante što je zapravo i osnovna svrha zaklade. Kriterije za vrednovanje projektnih prijedloga propisuje Upravni odbor zaklade, a oni se prilagođavaju posebno svakom natječaju kako bi zapravo odražavali svrhu i ciljeve tog pojedinog programa. Kriteriji za vrednovanje projektnih prijedloga dostupni su na mrežnim stranicama zaklade istodobno sa objavom natječaja, čime se povećava transparentnost čitavog postupka natječaja i vrednovanja. Opći kriteriji za vrednovanje projektnih prijedloga jesu, sad ću ih nabrojati. Znači to su znanstvena kvaliteta, važnosti izvedivosti istraživanja, kvaliteta predlagača i istraživačke okoline. Financiranje znanstvenih projekata tijekom 2015. godine bilo je slijedeće. Krajem 2015. godine završen je postupak vrednovanja projektnih prijedloga koji su prijavljeni na programe pod nazivom istraživački projekti i uspostavni istraživački projekti. Na taj natječaj gdje je rok za prijavu bio u rujnu 2014. godine, zaprimi smo 414 projektnih prijedloga, od toga je 311, to je 75% bilo za program Istraživački projekti, a 103, odnosno 25% je bilo program Uspostavni istraživački projekti. Nakon što su zaprimljeni projekt, tj. projektni prijedlozi proveden je postupak vrednovanja. U postupku vrednovanja smo kontaktirali ukupno 221 hrvatskog znanstvenika a naš poziv da sudjeluju u postupku vrednovanja je prihvatilo njih 169 koji su bili podijeljeni u 26 panel za vrednovanje unutar 6 znanstvenih područja. U postupku istog razinskog vrednovanja, kontaktirano je 3214 međunarodnih recenzenata a od toga je poziv prihvatilo 939 odnosno 29%, naš poziv je odbilo 1282 odnosno 40%, a 993, tj. 31% nije odgovorilo na poziv. Ovi podaci koji su vezani uz odaziv na poziv za recenziranje naših projekata su u skladu sa europskim prosjekom gdje otprilike su slične brojke. U drugi krug vrednovanja ju upućeno ukupno 412 projektnih prijedloga. I za njih je bilo potrebno osigurati dvije recenzije koje dostavlja već spomenuti međunarodni recenzenti. Nakon završetka postupka istog razinskog vrednovanja, panele za vrednovanje su proveli završno vrednovanje te su izradili rang listu projektnih prijedloga koji su potom bili predloženi za financiranje. Temeljem rezultata vrednovanja i preporuka panela za vrednovanje, stalni odbori i područja, kao viša tijelo, donijeli su preporuku za financiranje i ta preporuka je potom bila upućena Upravnom odboru a on je na kraju cijelog postupka donio konačnu odluku o financiranju. Dakle, u toj konačnoj odluci prihvaćeno je za financiranje 190 projekata, od toga 59 iz prirodnih znanosti, 29 iz tehničkih, 18 iz humanističkih, 26 iz društvenih, 41 iz biomedicine i zdravstva te 17 iz biotehničkih znanosti. Osim ova dva navedena programa, u prosincu 2014. godine otvoren je natječaj za program partnerstvo i istraživanje. Ovim programom nastoji se privući dodatna izvanproračunska ulaganja u znanstvena istraživanja na sljedeći način, tako da znači Program partnerstvo i istraživanje podržava zajednička istraživanja između javnih sveučilišta ili javnih istraživačkih tj. znanstvenih instituta i izvanproračunskih izvora financiranja iz zemlje, iz inozemstva. To mogu biti i očekuje se u prvom redu da su privatna poduzeća ali također i jedinice lokalne uprave, samouprave, inozemne zaklade i/ili agencije koje financiraju istraživanja, inozemne znanstvene organizacije i slično. Ukupni proračun ovog programa bio je 15 milijuna, a na natječaj je pristiglo samo 6 prijava. Od tih 6 prijava 3 su bile iz područja tehničkih znanosti i 3 su bile iz interdisciplinarnog područja znanosti. Tijekom vrednovanja, tj. na kraju tijekom završnog vrednovanja donesena je preporuka da se od tih šest prijavljenih financiraju dva projektna prijedloga. Zaklada je također pokrenula financiranje mladih istraživača, tj. doktoranata pa smo po drugi puta otvorili natječaj pod nazivom „Projekt razvoja karijera mladih istraživača, izobrazba novih doktora znanosti.“ Time je nakon višegodišnje pauze omogućen ciljani planiran ulazak većeg broja mladih istraživača, odnosno doktoranata u sustav znanosti što je i jedan od strateških ciljeva Hrvatske zaklade za znanost. Strateški plan Hrvatske zaklade za znanost predviđa financiranje razvoja karijera mladih istraživača kao i aktivno poticanje mobilnosti iz akademskog u gospodarski sektor, pa stoga zaklada ovisno o raspoloživim sredstvima iz državnog proračuna financira svake godine 200 do 250 novih studenata doktorskom studijom do dostizanja stabilne razine od oko 1000 doktoranata u sustavu potpore zaklade. Na ovom natječaju zaklada odabire najbolje mentore koji onda imaju mogućnost zapošljavanja doktoranata, a trošak njihove plaće pokriva zaklada. Natječaj je bio otvoren u rujnu 2015. godine, a zaklada je zaprimila ukupno 251 prijavu kandidata za mentora. Kao i kod projektnih prijedloga u ovim prethodno nabrojanim natječajima, najveći broj prijava zaprimljen je iz prirodnih znanosti, tj. njih 86. Zatim slijede tehničke znanosti sa 64 prijave, biomedicina i zdravstvo sa 40, društvene znanosti sa 29, biotehničke znanosti sa 18, te humanističke znanosti sa 14 prijava. Od ukupno 251 prijavljenog kandidata 212 odnosno 84,5% kandidata za mentora su voditelji ili suradnici na projektima koje financira Hrvatska zaklada za znanost. 36 odnosno 14,3% prijavljenih su zapravo voditelji međunarodnih projekata dok su 3 od njih, odnosno 1,2% angažirani u centrima izvrsnosti. Ako pogledamo raspodjelu prema matičnim institucijama prijavitelja vidimo da je najviše prijavljenih kandidata za mentore doktorantima odnosno njih 49,8% zaposleno na sastavnicama Sveučilišta u Zagrebu. Potom slijedi Institut Ruđer Bošković kao naš najveći znanstveni institut sa 17,1% te ostali javni instituti sa 14,3% a potom su po broju prijava uslijedili Sveučilište u Rijeci, Splitu, Osijeku i Sveučilište u Zadru. Zaklada je postupak vrednovanja kandidata za mentore završila u studenom, ali međutim natječaj do kraja 2015. godine nije bio u potpunosti dovršen jer nisu bila osigurana sredstva za zapošljavanje mladih istraživača. Sredstva su osigurana tek državnim proračunom za 2016. godinu i to za zapošljavanje samo 158 doktoranata počevši od rujna 2016. godine. Porast broja prijava pokazuje kako je neophodno povećavati sredstva za zapošljavanje mladih istraživača jer njihov broj u sustavu značajno pada, a već duže vrijeme nije bilo značajnijih zapošljavanja što će zapravo na žalost kroz nekoliko godina stvoriti akademskoj zajednici u Hrvatskoj ogromne probleme i što se tiče nastavka i također što se tiče znanosti, odnosno istraživanja. Osim ovih natječaja zaklada je otvorila i natječaj pod nazivom … [[Govornik se ne razumije.]] naklada za izvrsne i mlade znanstvenike u polju farmacija. Ovaj natječaj je otvoren temeljem ugovora o donaciji koji je sklopljen između Hrvatske zaklade za znanost i farmaceutske tvrtke ABVI u iznosu od 50000 kuna. Nagrada je bila namijenjena izvrsnim mladim znanstvenicima za provođenje istraživanja kojima se financiraju inovacije u polju farmacije sa ciljem poticanja razvoja inovacija, te daljnje suradnje između industrije i javnih znanstvenih ustanova u polju farmacije. Financiraju se i istraživanja u trajanju od 12 mjeseci. Natječaj je prvi puta objavljen 2013. godine, a drugi puta je natječaj otvoren u lipnju 2015. I dobitnik nagrade, znači za 2015. godinu bio je doktor Matija Gredičak sa Instituta Ruđer Bošković. Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta u ime Vlade RH pokrenulo je 2007. godine program pod nazivom Fond jedinstvo uz pomoć znanja. Taj fond je u početku bio poduprt zajmom Svjetske banke u okviru hrvatskog projekta tehnologijskog razvoja. Hrvatska zaklada za znanost je u veljači 2014. preuzela od Ministarstva znanosti provedbu ovog fonda na način da smo potpisali Sporazum o prijenosu provedbe fonda u Hrvatsku zakladu za znanost. Pa je tako ovaj fond u 2015. godini otvorio natječaj u okviru Programa znanstvena suradnja, tj. dodijeljena je potpora pod nazivom preko granice kojom se podupiru istraživački projekti u Hrvatskoj koji uključuju suradnju sa Hrvatskom znanstvenom i stručnom dijasporom. Ciljevi potpore preko granice su omogućiti hrvatskim znanstvenicima i stručnjacima koji žive i rade u inozemstvu započinjanje i uspostavu znanstvene suradnje sa domaćim i stranim znanstvenicima i stručnjacima koji žive i rade u Hrvatskoj, ali također i poticanje hrvatskih institucija i tvrtki na korištenje potencijala hrvatske i znanstvene stručne dijaspore. Taj natječaj je bio otvoren od ožujka do lipnja 2015. godine i pristigla su na njega 71 projektni prijedloga, ugovori o financiranju potpisani su nakon provedenog postupak vrednovanja, za 9 projekta u vrijednosti od 11,3 milijuna kuna. Njihova provedba započela je 15. prosinca 2015. godine, a završava 15. prosinca 2017. godine. U svojem poslovanju tijekom 2015. godine, Zaklada je financirala i pratila ukupno 449 projekata u ukupne vrijednosti od 320 milijuna kuna. Od toga se 332 projekta provodi u našem najvećem programu, istraživački projekt. 97 projekata u Programu uspostavni istraživački projekti, 6 projekta u Programu za suradnju s gospodarstvom pod nazivom partnerstvo istraživanjima, 3 projekta u Programu suradnji istraživački projekti, 3 u Programu uspostave potpore, 3 u Programu istraživački projekti temelj istraživanja te 5 projekata u Programu program istraživačkog umrežavanja. Istovremeno putem Projekta razvoja karijera mladih istraživača, financirana je bruto plaća, 176 doktoranata, a u okviru Fonda jedinstvo uz pomoć znanja koje sam malo prije naveo, financirano i praćeno 27 projekata u ukupnoj vrijednosti od oko 32 milijuna kuna. Što se tiče međunarodne suradnje kao jednog od ključnih čimbenika koji jamči unapređuje kvalitetu znanstvenih ustanova, što je prepoznato u Europi, ali i u Hrvatskoj. Zakladi je cilj jačanje međunarodne suradnje, odnosno internacionalizacija djelovanja i programa. Hrvatska zaklada za znanost je tako u 2014. godine članica udruženje Sience Europe. Sience Europe je organizacija koje okuplja europske ustanove koje financiraju znanstvena istraživanja, te aktivno sudjeluju u radu same organizacije, ali i njezinih radnih grupa. Cilj organizacije Sience Europe je promovirati zajedničke interese svih ustanova članica, te podupirati članice u unaprijeđenu znanstvenih istraživanja u Europi. Po pitanju međunarodne suradnje, odnosno pribavljanja sredstava između narodnih izvora u lipnju 2015. godine, potpisan je okvirni sporazum između Švicarskog saveznog vijeća i Vlade Republike Hrvatske, o provedbi Švicarsko-Hrvatskog programa suradnje, na smanjenju ekonomskih i socijalnih nejednakosti. U okviru ovog programa RH, osigurana je darovnica u iznosu od 45 milijuna švicarskih franaka, odnosno oko 326 milijuna kuna. A za projekte koji će se provoditi u razdoblju od 2016.-2024. godine. Između ostalog predviđene su i dvije aktivnosti koje će provesti Hrvatska zaklada za znanost. Jedna će se provodi u suradnji sa Švicarskom zakladom za znanost, kako bi se osigurali preduvjeti za znanstveno istraživačke projekte, a druga će biti u suradnji sa Švicarskim partnerom EPFL … [[Govornik se ne razumije.]] koji će osigurati poticajno okruženje za znanstvenu karijeru u Hrvatskoj. Hrvatska zaklada za znanost i dalje smatra da je neophodno poticati širok spektar istraživačkih i razvojnih aktivnosti i programa koji bi jače integrirali hrvatske znanstvenike u Europski istraživački prostor. S obzirom da su u Europskom istraživački prostor najbolje integrirane one zemlje koje najviše ulažu u financiranje znanosti na nacionalnoj razini. Upravo kroz redovite natječaje zaklade i financiranje najboljih projekata te pomlađivanje sustava kroz novac zapošljavanja doktoranata, Hrvatska može i mora podići razinu kvalitete znanstvenih istraživanja, osigurati da naši najbolji znanstvenici provode svoja istraživanja i razvijaju svoje karijere u Hrvatskoj, a također i privući izvrsne mlade strane znanstvenike i time u konačnici povećati konkurentnost domaćih istraživačkih skupina u europski znanstvenim programima i fondovima. Kao i u većini država članica EU, koje znanstvena istraživanja financiraju putem nacionalnih zaklada, financijska sredstva kao i raspodjela sredstava za pojedine probleme zaklade, ovise prvenstveno o sredstvima koje se osiguravaju iz državnog proračuna. Nažalost, već se nekoliko godina nastavlja zabrinjavajući pad ulaganja u znanstvene istraživanja, te upravni odbor zaklade u više navrata upozoravao da su financijska sredstva ispod kritične razine dostatne za razvoj kompetitivnih znanstvenih istraživanja, ali također i nedovoljno za razvoj karijere mladih istraživača, što dugoročno umanjuje konkurentnost Hrvatske u Europskom istraživačkom okruženju. Nažalost prema UNESCO izvješću o znanosti za 2015. godinu, Hrvatska je jedna od rijetkih zemalja u Europi u kojima su se izdvajanja za istraživanja i razvoj kontinuirano smanjivala od 2004. godine. U sredstvima iz državnog proračuna, zaklade također nastoje povećati dio izvanproračunskog financiranja znanstvenih istraživanja i osigurati sredstva iz europskih i drugih međunarodnih fondova. Pa se tako zaklada aktivno uključilo iz nalaženja novih mogućnosti, povlačenja sredstava EU, a posebno će svoj proračun upotpuniti kroz Europski socijalni fond iz kojeg će se osigurati sredstva za financiranje Programa razvoj u karijeri mladih istraživača, kao i za Programe suradnje sa Hrvatskom znanstvenom dijasporom. Međutim, na samome kraju valja naglasiti da nije moguće održati razinu kvalitete međunarodnih kompetitivnih znanstvenih projekata i razvoja karijera mladih istraživača uz državno financiranje od svega 100 milijuna kuna godišnje. Nedostatak proračunskog financiranja nije moguće, znači ovdje nadomjestiti izvanproračunskim sredstvima kao što su donacije, te sredstvima europskog fondova jer ona u prvom redu nisu dugoročna i ne mogu imati namjeru održanja institucijalne stabilnosti Nacionalnog znanstvenog sustava. Hvala.
Hvala lijepa. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne. Hvala. Želi li predsjednik Vlade dodatno obrazložiti mišljenje? Ne. Hvala. Otvaram raspravu. Prvi se javio u ime Mosta, Kluba zastupnika Mosta uvaženi zastupnik Marko Sladoljev. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovani gospodine Mataković. Most nezavisnih lista će podržati Godišnje izvješće Zaklade za znanost za 2015. Most-u je važan rad zaklade i u prošlom sazivu Sabora amandmanom kolege iz HSLS-a i Most-a zakladi je dodijeljeno ok 7,5 milijuna kuna dodatnih sredstava što nije puno, ali je jedna poruka da nam je važan rad zaklade i znanosti. Međutim o ovom izvješću imamo tri dobronamjerne primjedbe o radu zakladu tj. o izvještaju. Jedna se odnosi na postupak vrednovanja, druga na projekt razvoja karijera mladih istraživača i izobrazbu novih doktora znanosti i treća društveni i znanstveni učinak financiranja. Mi smatramo da je postupak vrednovanja prijave projekta je tako postavljen da je upravni odbor u kontroli procesa vrednovanja i time procesa dodjela projekata da upravni odbor određuje obrasce, kriterije te imenuje stalne odbora. Stalni odbori tada imenuju panele za vrednovanje koje provode predselekciju i šalju na isto razinsko vrednovanje recenzentima po vlastitom izboru. U predselekcijama se temeljem internih kriterija i tuzemne evaluacije odbija oko 25% projekata. Predselekcija takvog oblika je neuobičajeni mehanizam npr. prestižni European research council grants nema predselekcije već se ocjena projekta temelji na međunarodnim istorazinskom vrednovanju. Izvještaj ne govori o tome kako se izbjegava sukob interesa. Tuzemni primjer dobre prakse je Fond jedinstva uz pomoć znanja koji je tako u potpunosti provodio projekte u svom prvom ciklusu, a djelomično i do 2014. kada je prebačen u nadležnost zaklade. Predselekcija pod kontrolom zaklade ne stvara uštede, četvrtina je odbijenih ali nažalost otvara mogućnost za sukob interesa koji je naročito izražen u malim sredinama kao što je Hrvatska. Druga primjedba je na projekt razvoja karijera mladih istraživača i izobrazbu novih doktora znanosti. Zapošljavanje novih doktoranada znanstveni pomladak putem zaklade bi trebao biti temelj osvježavanja znanstvenog kadra no uslijed više grešaka i autoritetnog pristupa došlo je do više velikih problema uslijed zapošljavanja. Doktorandi prve generacije od 1.1.2015. nisu zaposleni na radno mjesto i plaću doktoranda sukladno Zakonu o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju kao što se tvrdi u izvještaju već na mjestu stručnog suradnika. Time je zaklada na svoju ruku zaposlila doktorande da rade isti posao kao njihove kolege ali za manju plaću. Navedeno nije donijelo nikakve uštede oko 6% manje neto plaće, ali je nepotrebno izložilo sustav potencijalu tužbi te stvorio nepravdu u sustavu. Također ugovori koji su se dali kršili su Zakon o radu te je do direktne intervencije sindikata Ministarstva znanosti i obrazovanja i sporta te Ministarstva rada i mirovinskog sustava jedino rješenje bio prekid ugovora o radu na dvije godine. Stoga navedeni sustav ne funkcionira dobro iako vodi neke inovacije u usporedbi sa starim sustavima i to je pohvalno. I treća i zadnja primjedba je da je društveni znanstveni učinak financiranja. Uloga upravnog odbora zaklade je da strateški usmjerava financiranje znanosti u skladu sa nacionalnim prioritetima. U sklopu godišnjeg izvješća zaklada niti u jednom trenu ne daje konkretnu raspodjelu po projektima od nacionalnog interesa Stan područja i područja pitanja nacionalnog identiteta niti komentira očekivani učinak provedbenih projekata, ne diskutira se kako financiranje doprinosi nacionalnoj strategiji ni kakav je kontekst u smislu eu rangiranja. Cjelokupni izvještaj nema dovoljno relevantnih kvantitativnih, kvalitativnih pokazatelja što je postignuto ili se planira postići. Nedovoljno diskutira broj patenata i broj znanstvenih publikacija ni suradnju sa industrijom u kontekstu uloženih financija. Iz godišnjeg izviješća je nemoguće procijeniti kakav je doprinos zaklade financiranje hrvatskom istraživačkom prostoru već samo da zaklada proizvodi aktivnosti koje bi trebala. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Prije nego što dam riječ sljedećem klubu ja ne mogu se oteti dojmu i moram spomenuti kako se mi svi obično busamo u prsa kako nam je znanost važna i da nas samo znanost može izvući iz teške situacije itd., a ovaj čas slovima i brojkama sedam (7) zastupnika u dvorani, dobro sa mnom osam, što ukazuje na stav nažalost naših kolega o znanosti. Deklatorno očito smo svim srcem za znanost, ali ovako se ne bi reklo. Morao sam to reći inače bi mi na lakat izašlo valjda van. Sljedeći klub zastupnika je onaj SDP-a u ime kojega će govoriti uvaženi zastupnik Željko Jovanović. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Evo upravo sam ja sa tim htio ja početi kada sam izbrojao da nas ima osam. Imam također jednu primjedbu mislim da bi bilo korisno da je osim predstavnika Hrvatske zaklade za znanost ovdje i predstavnik Ministarstva znanosti i obrazovanja jer gotovo da je besmisleno raspravljati, a da tu nema predstavnika Ministarstva znanosti i obrazovanja. Inače odmah na početku mogu reći da ćemo mi podržati ovo izvješće uz još jednu primjedbu da raspravljamo o izvješću iz 2015., a 2016. je davno prošla. Možda je trebalo uložiti truda kada je ovo izvješće kasnilo da imamo danas i izvješće iz 2016. pa da zajednički raspravimo oba izvješća. Ono što treba reći da je ovakav oblik zaklade započeo sa radom negdje u travnju 2013. kada je odlučeno da dođe do promjene načina financiranja znanstvene djelatnosti u Hrvatskoj i da Hrvatska zaklada za znanost postane središnje mjesto financiranja znanosti sa osnovnim ciljem da se znanost prepusti znanstvenicima a da politika ima samo ulogu nadzora. Dakle da znanstvenici odlučuju što i na koji način razvijati znanost a da političari pokušaju osigurati što više novaca za znanost i da prate da li se taj novac troši transparentno i na unapređenje znanosti. Čuli smo iz uvodnog izlaganja pa možda i nema potrebe da ja ponavljam sve te brojke. Osim da se financiralo dakle 449 projekata u ukupnoj vrijednosti od 320 milijuna kuna. Treba naglasiti da nakon nekih početnih problema, početnih grešaka u koracima tijekom 2015. godine dodatno su unapređeni postupci za primanje i vrednovanje prijava na natječaj za istraživačke projekte, izobrazbu doktoranata, pojednostavljen je i način izvješćivanja i time je zaklada odgovorila u hodu na primjedbe znanstvene zajednice koje su bile vezane uz ono kako je to bilo 2014. godine. Pri tome je zadržana transparentnost, evaluacija odlučivanja o financiranju najbolje vrednovanih projekata te praćenje odgovornost korištenja novca koji je zakladi povjeren za ostvarivanje onih zadataka koji su pred zakladu postavljeni i što se navodi u ovom izvješću. Ono što je bilo posebno u 2015. godini i novi izazov bilo je praćenje projekata, budući su na vrednovanje počeli pristizati i prva periodična izvješća prethodno odobrenih financiranih projekata zaklade. Treba reći da unatoč nedostatku financijskih sredstava zaklada je poprilično dobro ispunjavala svoju ulogu središnjih tijela koje osigurava financijsku potporu i jača i kadrovski i proceduralno a time i pomaže pozicioniranju znanosti kao pokretača pozitivnih gospodarskih i društvenih promjena što stalno ponavljamo ovdje u Hrvatskom saboru i kada donosimo proračun i kada raspravljamo o obrazovanju i znanosti ali u konačnici ipak ostane problem kako to osigurati kroz adekvatno financiranje. Dakle ponoviti ću još jednom Hrvatska zaklada za znanost zauzima središnje mjesto u financiranju znanstvenih istraživanja i svi se sigurno možemo složiti da Hrvatska i u narednom razdoblju mora inzistirati na povećanju ulaganja u znanost i visoko obrazovanje jer smo se u svim našim strateškim smjernicama i dokumentima opredijelili da obrazovanje i znanost predstavlja ključni čimbenik gospodarskog razvoja Hrvatske. Ono što je posebno, što želim istaknuti u ovom našem izvješću a tiče se praćenja rada zaklade i svega onog što je i navedeno u ovom dokumentu i ovo što je naglasio uvodno predstavnik Hrvatske zaklade za znanost a i kolega Sladoljev u svojoj raspravi, nekoliko stvari na koje želimo posebno skrenuti pažnju. Dakle šteta je i žalimo da u proračunu još uvijek nisu osigurana sredstva u skladu sa planom iz 2013. godine kada je cilj bio da ovakvim ustrojem financiranja znanosti u Hrvatskoj dođemo do oko 750 projekata u stalnom financiranju. Dakle to je bio plan kada se 2013. uspostavio ovakav ustroj financiranja znanosti u RH, vidimo mi smo negdje na 449 projekata. Ono što svakako treba naglasiti da Hrvatska zaklada za znanost kao zaklada treba malo više pažnje i truda posvetiti i osiguravanju sredstava koje ne dolaze samo iz državnog proračuna. Ja žalim da još uvijek zapravo jedina prava donacija nekako vanjska je bila donacija tvrtke … [[Govornik se ne razumije.]] u čemu sam i sam sudjelovao te 2013. godine i mislim da je to bio dobar primjer na koji način bi se moglo osigurati jedna čvršća veza sa gospodarstvom. Prema tome, program povezivanja znanosti sa gospodarstvom ne možemo još uvijek ocijeniti pretjerano uspješnim i sigurno bi tu trebalo potencirati i sve ono što zaklada čini u narednom periodu. Ono što možemo čuti od samih znanstvenika a to je da administrativne procedure su još uvijek ponekad prekrute i zahtijevaju ponekad preveliki angažman znanstvenika na papirologiji što je najčešće primjedba znanstvenika i što znanstvenici baš i ne vole dakle gubiti vrijeme na papirologiju. Iz izvješća nije razvidan broj prihvaćenih projekata po pojedinim ustanovama u sustavu znanosti RH što bi sigurno bio važan i zanimljiv podatak. Također pojedini znanstvenici su izrazili primjedbe na postupak recenziranja Hrvatske zaklade za znanost posebno u slučajevima kada su ocjene ili procjene u dvije vanjske recenzije dijametralno suprotne. A istovremeno ne omogućava se treća recenzija niti se u obzir na bilo koji način uzimaju primjedbe znanstvenika. Dakle ako imamo zaista dijametralno suprotne dvije vanjske recenzije mislim da bi trebalo se potruditi i doći do treće recenzije da se vidi zapravo gdje je problem. S tim u vezi bi valjalo ustrojiti postupak vrednovanja kvalitete, postupaka i procedura Hrvatske zaklade za znanost te vrednovanje kvalitete evaluatora koje zaklada koristi. Dakle bitno je vidjeti i kako oni rade taj svoj posao. Ono što želim skrenuti na vrijeme pažnju upravnom odboru Hrvatske zaklade za znanost a i ministarstvu da su članovi Upravnog vijeća izabrani početkom 2013., da im mandat traje 5 godina pa da treba voditi računa da se što prije započne sa procedurom izbora novih članova upravnih odbora kako ne bi bilo nikakvog zastoja u postupcima koji stoje pred Hrvatskom zakladom za znanost. Iza na samo kraju citirati ću 6 ciljeva koje je odredila Strategija obrazovanja, znanosti i tehnologije. Dakle u području znanosti i tehnologije strategija postavlja 6 ciljeva: 1. brzo pokretanje promjena u sustavu visokog obrazovanja i znanosti, 2. međunarodna kompetitivna i javna sveučilišta i javni znanstveni instituti u hrvatskom visokoobrazovanom istraživačkom prostoru koji stvaraju novu znanstvenu, društvenu, kulturnu i gospodarsku vrijednost, 3. okruženje koje omogućuje i potiče interakcijske i transferne mehanizme suradnje istraživačke zajednice sa inovativnim gospodarstvom i društvenim djelatnostima. 4. sveučilišta, veleučilišta i znanstveni instituti uključeni u procese pametne specijalizacije i sa njime povezane smjernice tehnološkog razvija. 5. nacionalne istraživačke inovacijske infrastrukture sa javnim pristupom uz uključivanje u europske infrastrukture i povezivanje s njima, 6. rast ulaganja u istraživanje i razvoj, unapređenjem javnog sustava financiranja te poticanjem ulaganja poslovnog i društvenog sektora u istraživanje i razvoj o čemu sam govorio i u svojoj raspravi. A ovih 6 ciljeva, definirano je 28 mjere koje je potrebno učiniti da bi se ti ciljevi ostvarili. I ja ću samo osvrnuti se još jedanput na 6. cilj. Ponovisti ću dakle rast ulaganja u istraživanje i razvoj, unapređenjem javnog sustava financiranja te poticanjem ulaganja poslovnog i društvenog sektora u istraživanje i razvoj se u suštini odnosi na mjere kojima treba postići porast ulaganja u istraživanje i razvoj od 1,4% BDP-a od čega 0,7% putem državnog i javnog financiranja od čega 0,7% putem državnog i javnog financiranja a općim refokusiranjem izdataka prema istraživanju prema istraživanju i inovacijama te malim i srednjim poduzećima i jačanje financiranja istraživanja razvoja koje provode poslovni sektor iz drugih nacionalnih i stranih izvora težiti postizanju ukupnog ulaganja od 2% BDP-a u 2020. godini. Dakle, 2011. taj postotak je iznosio 0,75, 2014. 0,81 a cilj nam je bio do 2020. doći do 2%, pri čemu bi pola od tog porasta došlo iz gospodarstva a pola iz državnog proračuna. Eto, to je zadatak koji bi evo nas 8 trebalo potaknuti Hrvatski sabor da kod donošenja proračuna osigura ukoliko bude bilo moguće. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Imamo jednu repliku uvažene zastupnice Bedeković. Izvolite.
Pa evo kolega Jovanović iako sam to mislila reći i kasnije u izlaganju, ali evo imam potrebu svejedno to još jedanput naglasiti i složiti se s vama, referirala bi se na onaj dio vašeg izlaganja u kojem ste govorili o potrebi jačanja javnih ulaganja dakle u znanstvena istraživanja i o ja bih rekla nasušnoj potrebi čvršćeg povezivanja znanosti i gospodarstva jer to je nešto što između ostalog će posljedično doprinijeti i kompetitivnosti a onda i konkurentnosti Hrvatske kako u europskim a onda i u širim svjetskim razmjerima i podsjetiti da je zaklada osnovana s temeljnom svrhom osiguravanju potpore razvoju temeljnih, primijenjenih i razvojnih istraživanja. Ja bi tu stavila kad je riječ o povezivanju s gospodarstvo osobito naglasak na primijenjena i razvojna istraživanja i na vođenje brige o primjeni njihovih rezultata u praksi, jer na kraju krajeva, zašto radimo istraživanje jedno od temeljnih ciljeva i svrha je svakako istraživanje usmjereno na poboljšanje prakse i u tom bi smislu, smatram trebali jačati tzv. treću misiju visokih učilišta i instituta, dakle i svih onih koji se bave znanstvenim istraživanjima kako bismo na kraju sve to skupa usmjerili na poboljšanje, kao što sam već rekla i kompetitivnosti i konkurentnosti hrvatskog društva.
Hvala Odgovor uvaženog zastupnika Jovanovića.
Hvala lijepa. Kolegice, pa vrlo kratko dakle ja sam ponovio što u strategiji piše, da je cilj da dođemo do 2% BDP-a, to bi bilo povećanje od 1,4 ali iz državnog proračuna zaista je nerealno očekivati da se osiguraju sva ta sredstva nego polovica. Polovica treba doći iz državnog proračuna, a ostala polovica iz suradnje s gospodarstvom. Evo ja dolazim sa riječkog sveučilišta gdje smo u proteklom mandatu zaista dobili sjajnu opremu i ta oprema će imati jedino smisla ako se s njome bude koristilo gospodarstvo i ako kroz tu suradnju sa gospodarstvom se osigura i razvoj gospodarstva ali i vraćanje sredstava na sveučilište kojim će se poticati daljnje zapošljavanje mladih znanstvenika, i povratak naših znanstvenika iz inozemstva u čemu je riječko sveučilište u ovom trenutku jako uspješno, a upravo je to cilj razvoja znanosti u Hrvatskoj.
Hvala. Slijedeći Klub zastupnika HSS-a. Uvaženog Kreše Beljaka nema, pa gubi pravo na govor, a onda će u ime Kluba zastupnika nezavisnih i HSU-a govoriti uvažena zastupnica Vesna Pusić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, gospodine Mataković, kolegice i kolege. Naravno da svima nam pada u oči ova komorna atmosfera u kojoj vodimo ovu raspravu koliko nas malo ima, i na neki način se osjećam kao „preaching to the converted“ ili kao da uvjeravam one koji su već uvjereni u ove stvari koje svi imao ovdje za reći. Ali je možda prilika da nas par koje ta tema interesira ne samo zbog naših bivših ili paralelnih karijera, kako kod koga, nego i zato što smo uvjereni u svakom slučaju, ja sam uvjerena da je to, ne samo pitanje razvoja znanosti i istraživanja nego u zemlji kao što je Hrvatska te veličine i te gospodarske situacije i potrebe za naglim i ubrzanim razvojem, da j to identitetno pitanje, gospodarsko pitanje i svako drugo pitanje. Da zapravo leži u temelju odgovor tko smo mi i tko ćemo biti za desetak ili dvadesetak godina. I sa tog stanovišta mislim da je prvo ideja Hrvatske zaklade za znanost bila i ostala vrlo dobra ideja, da ju treba podržavati, razvijati i reći ću par stvari vezano na ovo izvješće koje će naš klub naravno, podržati. Međutim, iskoristit ću tu priliku samo malo komparativno na kraju da nas podsjetim, u prvom redu ju treba financirati jer šta god mi ovdje pričali, bez novaca ovo područje naprosto ne može funkcionirati. I to je nešto što je, ja imam osjećaj ne samo po broju ljudi koji su ovdje nego i generalno, neće nitko nikad biti koji će reći da je protiv toga, ali da jako puno ljudi u dubini duše mislim da je to neki luksuz i da tu ima nekih par mudrijaša koji hoće to raditi, ali da de facto ima stotine, da ne kažem tisuće važnijih tema i više gorućih pitanja nego što je ovo. Moje je duboko uvjerenje, da to nije tako, da je upravo obrnuto. I puno onog što mi ovdje rješavamo kao goruća pitanja i kao strašne krize ili neke nevolje u kojima se nađemo je rezultat činjenice da o ovome ne vodimo dugoročno računa dovoljno. I to zaista se na sve odnosi zato jer kao što sam rekla meni se čini da dosta ljudi prvo misli da je to luksuz. I drugo se silno zaklinje prije izbora u to jer je to znanost i obrazovanje su uvijek percipirani ili barem još uvijek percipirani u našem društvu kao neki instrument socijalne mobilnosti. Međutim, poslije izbora to bude u nekoj magarećoj klupi taj cijeli resor. Dakle, Hrvatska zaklada za znanost je osnovana kao što znate 2001., 2003. je imenovan taj upravni odbor i de facto je onda počela funkcionirati. Zanimljivo je da su prvi projekti bili potpora reformi visokog obrazovanja 2004. i priljev mozgova, dakle dovođenje i to ne nužno samo ljudi iz Hrvatske koji su u dijaspori, nego generalno privlačenje talentiranih visoko stručnih i obrazovanih ljudi u Hrvatsku. Jedan dio ili neki elementi ovog projekt potpore reforme visokog obrazovanja se vide i u cijelom konceptu reforme obrazovanja. Pitanje je koliko su rezultati takvih istraživanja se koriste, šta se s njima radi kad se dođe. I to nisu ni glupi ljudi, ni bezvezni rezultati. To su sve teme koje, mislim na koje se imalo šta suvislo reći u kojoj mjeri je to relevantnije od momentalnih s oproštenjem na riječi politikantskih razgovora koje mi često na te teme vodimo ne osvrćući se onda na ovo što smo platili, odnosno što su hrvatski poreski obveznici platili. Da sad ne idem u cijelu povijest Zaklade za znanost i kad je što uvedeno. Ono što mi se čini tu presudnim i na čemu treba zaista radit dodatno je ovaj instrument … [[Govornica govori engleski, ne razumije se.]] vrednovanja od strane ljudi iz istog područja, iste struke od strane međunarodnih stručnjaka. U maloj zemlji kao što smo mi, kao što je Hrvatska koja ima još manju ili odgovarajuće manju znanstvenu zajednicu gdje svatko svakog pozna, išao je skupa u školu ili na fakultet, voli se ili ne voli iz bilo kojih razloga od prije 30 ili 40 godina neophodno je imati vanjsko, dakle međunarodno vrednovanje gdje ljudi neće imat pojma tko je autor projekta, nego će naprosto gledati kvalitetu i meritum. Dok imamo ovo vrednovanje unutar vlastite sredine to je nemoguće da antipatije i simpatije osobne koje traju decenijama ne igraju neku ulogu. I zato je to međunarodno vrednovanje nešto što mislim da je ključno razvijat i na tome raditi i možda osmislit dodatne načine kako uključit ljude i motivirat vrhunske stručnjake u pojedinim područjima međunarodno da sudjeluju. Jer naravno teško je nagovorit ljude da se još time bave, da sudjeluju u ovom vrednovanju. Ali bez toga mi nemamo šanse da to bude zapravo korisno. Pod korisno mislim i objektivno, odnosno da zaista prepozna kvalitetu bez obzira na neke osobne odnose unutar male naše znanstvene zajednice. Sa tog stanovišta se slažem sa onim što je rečeno da je ta predselekcija donekle upitni mehanizam. Meni je jasno da se ne može sve slati, jer je naprosto nema dovoljno ljudi međunarodno koji hoće prihvatit da budu recenzenti. I vjerojatno postoje neke stvari koje su na prvi pogled naprosto nisu na razini na kojoj bi trebale biti, ali možda bi trebalo jasnije ili na neki hajmo reći transparentniji način tu predselekciju izvršit gdje bi ona se odnosila na tehničke karakteristike projekta upravo zato da bi se omogućila što je moguće veća objektivnost u vrednovanju predloženih projekata. 2015. kao što piše u ovom izvješću počela je i ovo praćenje projekata koji su u tijeku. Dakle, ne samo da se čeka završetak projekta nego da se onda ili ocjenjuje kvaliteta predloženog projekta nego da se prati i realizacija projekta što mislim da može biti ako je dobro i kvalitetno se radi može biti samo od koristi i mislim da treba razvijati i nastaviti. Još jedan institut ili jedan oblik rada koji je uveden o kojem je ovdje također bilo riječi je to partnerstvo u istraživanju, odnosno partnerstvo između institucija financiranih iz proračuna i drugih izbora izvan proračunskih izvora prihoda, dakle gospodarstva, stranih fondacija itd. Moje je mišljenje da to je svakako dobro i to treba raditi, na drugi način se ne može radit. Ali istovremeno kad pogledate Hrvatsku imate pet tvrtki koje kad bilo kome bilo šta padne na pamet uvijek ide k njima, po novce za znanost, po novce za lokalnu samoupravu, po novce za kulturu, po novce za umjetnost, šta god se možete sjetit, to su te tvrtke. To je naprosto takva situacija. Dakle, meni se čini da nije dovoljno reći da je to potrebno raditi. Da treba možda osmisliti neku malo proaktivniju politiku, što znači to radit? Možda sa nekim jačim poreskim olakšicama od onih koji su do sad bile predviđene, možda sa recimo institutom tehnoloških parkova pri sveučilištima, gdje bi se ono što se tamo radi pokušalo u suradnji sa gospodarstvom, provesti u neku vrstu praktičnog proizvoda, ajmo reći. Svaki čovjek koji se bavi znanošću, čak i društvenim znanostima, što među prirodnim znanstvenicima se uvijek za to treba malo ispričati imat potrebu i želju da ono do čega je neku spoznaju, do koje je došao pokušava prevest u nešto što stvarno funkcionira ili reflektira na stvarni život. Dakle, mislim da to partnerstvo je dobra ideja, praktički drugog načina ni nemamo, da te sve stvari nekako povećamo financiranje, ali da tu treba zauzeti jedan proaktivniji stav od strane države i što se tiče, poreske politike i olakšica a i što se tiče ovih tehnoloških parkova, i možda još nekih drugih ideja, koje mi momentalno ne padaju na pamet, ali je sigurno se daju smisliti. Povezivanje znanstvenih i akademskih institucija, instituta i istraživača iz gospodarstva je očita i dobra stvar i svakako treba podržati. I sad samo na kraju, kratko jedan komparativni pregled financiranja znanosti i istraživanja kod nas i u EU 28 plus 10 država, neke iz naših susjedstva, neke iz europskih gospodarskog prostora i neke svjetske kao SAD, Japan i Južna Koreja koji su tu uzeti u obzir. Naime, cijela ova rasprava o Hrvatskoj zakladi za znanost i što bi trebalo i što ne bi trebalo mi malo sliči na onu priču, kada jedan mali dečko dođe u dućan i kaže, dajete mi molim vas miješanih bombona za 1 kunu, a prodavač mu da 2 bombona i kaže a promiješaj si ih sam. Tako i ovdje, šta bi sve trebala Zaklada za znanost, ali nema para, nema novaca da to napravi. Ja se slažem da bi sve to trebali i sad, od tih 38 zemalja koje su ovdje uzete u obzir, baš za 2015. je zadnja godina koja se komparira, dakle, 28 članica EU, i 10 ovih non, nečlanica EU, Hrvatska je u najlošijih 18% da tako kažem, odnosno 7 od zdola. U postotku, BDP-a koji se odvaja za znanost, dakle 0,85% za 2015. godinu. Lošiji od nas su Cipar, Latvija, Malta, Rumunjska, Crna Gora i Srbija, s tim da Crna Gora i Srbija su podaci za 2014. godinu, a te 2014. godine Srbija ima 0,77, a mi imamo 0,79. Tako da iz te perspektive je teško onda govoriti što bi mi mogli i trebali. To mora i zato je to tema za nas. To mora biti politička odluka. To nema drugog načina. I kao i svaka politička odluka, ona je biranje. Ti novci se negdje moraju uzeti. U trenutku kada je gospodarstvo u jako lošoj situaciji, to je naročito teško, kad malo raste, kao što sad malo raste, to bi možda bio trenutak da se to napravi i završiti ću sa rečenicom najveći postotak BDP u znanosti i istraživanje ide u apsolutno najuspješnijim zemljama Europe, Skandinavskima, s tim da 3% kod njih je puno puno više novac, nego 3% kod nas.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku, uvažene zastupnice Grozdane Perić. Izvolite.
Poštovana kolegice, zaista čitajući ovo izvješće ja sam se zapitala što smo mi to zapravo uložili, što smo platili a što smo za to dobili i jesmo li dobili? Ali me na drugi način veseli to, što evo konkretno za prijave na natječaj, istraživački projekti i uspostavni istraživački projekti, imamo, od 414 projektnih prijedloga, čak 311 je natječaj za istraživačke projekte, a 103 za uspostave. I od toga kad pogledamo u samoj strukturi da je iz prirodnih znanosti 101, 24,4% biomedicine i zdravstva od 97 23,43 posto i tehničkih znanosti čak 16,43% ili 68. Dakle ukupno, prirodne znanosti koje prevladavaju u odnosu na društvene što je jako, jako dobro i što bi nas trebalo inače veseliti da se to događa i da se istraživanja tu najviše usmjeravaju i zaista očekujem da ćemo onda iz toga imati zaista određene koristi odnosno primjenu u društvu, a onda i u kvaliteti života i porastu BDP-a.
Hvala. Odgovor uvažene zastupnice Pusić.
Hvala lijepa. Bravo, to je dobro da se projekti iz prirodnih i tehničkih i medicinskih znanosti itd. prijavljuju u većem broju, međutim te projekte tekar ne možete financirati ako nemate novaca. Danci danskog proračuna ne hrvatskog proračuna imaju 3% te iste 3,03, Finci 3%, Švedi 3, i nešto posto, to su njihovi proračuni ne našeg proračuna, ne proračuna nego GDP-a maloga nego njihovog GDP-a koji je višestruko veći od našega. I bez obzira na područja, a kao što sam rekla u ovim područjima projekti su dodatno skup ako ljudima date nedovoljno novaca, neće ništa ni napraviti i zapravo je onda to još skuplje od svega kada naprave nešto polovično. Ali kao što sam rekla tu mislim da nema nekih razlika između političkih opcija, to je naprosto jedna negativna društvena vrijednost kojoj ako možemo zajednički ju promijeniti bi trebali. Hvala.
Hvala. Sljedeći klub zastupnika je onaj HDZ-a u ime kojeg će govoriti uvažena zastupnica Vesna Bedeković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Izvršni direktore Hrvatske zaklade za znanost, uvažene kolegice i kolege. Naravno da dijelim s vama jedan loš osjećaj ove komorne atmosfere u kojoj raspravljamo pa evo ipak želim vjerovati da je razlog ovako malog broja zastupnika u Saboru možda ipak termin u kome održavamo ovu raspravu, petak je pa evo želim vjerovati da ljudi imaju poslova pa evo danas nisu s nama s obzirom da je glasovanje završeno otišli su po nekim drugim zadacima. I voljela bih kada bi nas više bilo ovdje jer ovo su prevažni problemi i prevažna problematika da se njome ne bi bavio veći broj nas. Ja ću pokušati ne ponavljati sve ovo što ste vi do sada izgovorili iako sam slično tome se pripremala i ja. Ponovit ću da je zaklada osnovana, ja imam ovdje podatak 2002. godine na mrežnim stranicama, pa sad jeli prva ili druga? Prva, onda ja sam pogriješila, ispravite na mrežnim stranicama podatak i kao što smo rekli već sukladno Zakonu o Hrvatskoj zakladi za znanost ona je osnovana s temeljnom svrhom razvoja i promicanja znanosti i tehnologijskog razvoja u RH s krajnjim ciljem osiguravanja održivog društvenog i gospodarskog razvoja uz poticanje zapošljavanja, a vodeći se pri tom načelima socijalne uključivosti. I naravno radi ostvarivanja te svoje temeljne svrhe zaklada osigurava potpore temeljnim kao što sam rekla primijenjenim i razvojnim znanstvenima istraživanjima koja su od strateškog interesa za RH kroz financiranje znanstvenih projekata, ali i istraživačkih stipendija kroz ukupno sedam okvirnih skupina programa. Korisnici potpora zaklade mogu biti doktorandi, poslije doktorandi znanstvenici i znanstvene organizacije u skladu sa propisima koji uređuju znanstvenu djelatnost, a suradnici u potporama, projektima i stipendija mogu biti i studenti znanstvenici i stručnjaci u znanstvenim organizacijama i gospodarstvu kako iz Hrvatske tako i iz inozemstva. Ovo su neke osnovne napomene. Analiziramo li izvješće o radu Hrvatske zaklade za znanost u 2015. godini možemo potvrditi i utvrditi da je Zaklada tijekom te godine financirala i pratila kao što smo već u više navrata istaknuli ukupno 449 projekata ukupne vrijednosti od oko 320 milijuna kuna u okviru različitih programa. Ja sada neću brojke ponavljati jel smo ih već nekoliko puta ponovili. Ono što je možda bitno istaknuti da je istovremeno osim svih projekata koji su financirani u okviru različitih programa da je u okviru projekta razvoja karijera mladih istraživača i izobrazba novih doktora znanosti financirano tijekom 2015. godine bruto plaća za 176 doktoranda dok je u okviru Fonda jedinstvo uz pomoć znanja financirano i praćeno ukupno 27 projekata u vrijednosti od 32 milijuna kuna. Već smo govorili neki od vas su naglasili, da je tijekom 2015. godine da su dodatno unaprijeđeni postupci zaprimanja i vrednovanja prijava na natječaje za istraživačke projekte i izobrazbu doktoranada. To smatram velikim napretkom i jednako kao i pojednostavljivanje i način izvješćivanja čime je zaklada odgovorila upravo na brojne primjedbe znanstvene zajednice vezane za način izvješćivanja i način recenziranja i sve ono što smo do sada već raspravili. I naravno pri tom je zadržana ono što je jako bitno, transparentnost evaluacije i odlučivanje u financiranju najbolje vrednovanih projekata i jednako tako kao i praćenje odgovornog korištenja novca koji je zakladi povjeren za ostvarivanje njezine svrhe. Već je napomenuto da su u 2015. počela na vrednovanje pristizati prva periodična izvješća onih projekata koji su prethodno odobreni i financirani i što je u to vrijeme bio jedan od velikih izazova tijekom 2015. godine. Nadam se da evo s obzirom da se trenutno smo sada već u drugoj malte ne polovici, ne nego i sigurno drugoj polovici 2017. godine da su tu izazovi uspješno riješili. Što se tiče financijskih sredstava s obzirom da financijska sredstva i njihova raspodjela za pojedine programe jednako kao i u većini država članica EU koje znanstvena istraživanja financiraju putem sličnih nacionalnih zaklada, ovise o sredstvima koja se za ovu namjenu izdvajaju iz državnog proračuna. Opravdanim smatramo upozorenje upravnog odbora zaklade o zabrinjavajućem padu ulaganja u znanstvena istraživanja ispod kritične razine koja nije dovoljna za razvoj kompetitivnih znanstvenih istraživanja i naravno za razvoj karijera naših mladih istraživača što naravno, već smo o tome govorili dugoročno umanjuje konkurentnost Hrvatske u europskom istraživačkom prostoru a naravno u prilog tome govore i podaci UNESCO-vog izvješća o znanosti iz 2015. godine koji Hrvatsku smještaju među one europske države u kojima se izdvajanja za istraživanje i razvoj nažalost kontinuirano smanjuju. A i pri tome Hrvatska nažalost po iznosu proračunskog financiranja znanosti nije odmakla od prosjeka država jugoistočne Europe. I naravno s obzirom da su ulaskom Hrvatske u punopravno članstvo zemalja, dakle Europske unije otvorene nove mogućnost za povlačenje sredstava iz Europskih fondova Tijekom 2015. godine zaklada je nastojala osim sredstava iz državnog proračuna povećati dakle udio izvanproračunskog financiranja znanstvenih istraživanja i osigurati sredstva iz europskih ali i drugih međunarodnih fondova i naravno aktivno se uključiti u iznalaženje dodatnih mogućnosti za povlačenjem sredstva. Ako se ne varam u 2015. godini dodatni problem je bio osiguravanje inicijalnih sredstava iz državnog proračuna za sudjelovanje dakle zapravo za startno uopće sudjelovanje u programima dobivenim od europskih fondova osobito u onim programima koja su dolazila iz europskog socijalnog fonda. Naravno imamo potrebu ovdje dodatno naglasiti da nedostatak proračunskog financiranja naravno nije moguće u potpunosti nadomjestiti izvanproračunskim sredstvima primjerice donacijama i sredstvima iz europskih fondova zbog činjenice da ta sredstva nisu dugoročna i toga moramo biti svjesni. I ta sredstva dakle ne mogu imati namjenu održavanja institucionalne stabilnosti nacionalnog, znanstvenog sustava zbog činjenice da se ona dodjeljuju zbog pojedine projekte. I drugim riječima dakle sredstva iz europskih fondova za znanost koja čine jedan dio izvanproračunskih sredstava zaklade kako 2015. tako i evo u današnje vrijeme. Nikako ne mogu i ne smiju biti kompenzacija smanjenih nacionalnih izdvajanja već suprotno tomu. Tako da osnovna pretpostavka uspješne integracije Hrvatske znanosti u europski istraživački prostor ali naravno i u ukupan društveni gospodarski razvoj Hrvatske temeljen na znanju i znanstvenim postignućima mora biti temeljen i to ćemo se svi složiti na većoj državnoj potpori i na osiguravanju znatnijih nacionalnih sredstava kako onih inicijalnih koja su nužna za prijavu europskih projekata a tako i onih koja su usmjerena na, dakle održavanje institucionalne stabilnosti nacionalnog znanstvenog sustava. Ono što smatram potrebnim još za reći i važnim da unatoč nedostatku financijskih sredstava iz izvješća za 2015. godinu razvidno je da je zaklada tijekom te godine nastojala ispuniti svoju ulogu središnjeg tijela koje osigurava financijsku potporu i naravno ojačati ne samo kadrovski nego i proceduralno a time i pomoći pozicioniranju znanosti dakle kao pokretača pozitivnih gospodarskih i društvenih promjena u hrvatskom društvu. I jednako tako imam potrebu naglasiti da je zaklada tijekom 2015. godine kvalitetno obavljala s obzirom na tadašnje okolnosti svoju zakonsku zadaću što naravno izvješće o njenom radu za 2015. godinu čini transparentnim u svim njegovim dijelovima. Već smo do sada govorili i o financijskom izvješću zaklade koja na godišnjoj razini u 2015. raspolagala je s ukupnim prihodom nešto većim od stotinu milijuna kuna, dakle stotinu i jedan milijun i nešto, 609 tisuća kuna od čega je 97 tisuća 754, 97 milijuna 754 tisuće iz državnog proračuna. I naravno ovdje je ponovno dakle je potrebno naglasiti tu sponu i potrebu povezivanja s gospodarstvom i povezivanja uz sve naravno one naznake koje su prethodni govornici rekli, jedno je deklarativna razina a drugo je kao što je kolegica Pusić rekla kako to doista dakle provesti u praksu i provesti u djelo. I doista dakle ja bih rekla osvijestiti promišljanje da sve dok ne počnemo doista intenzivno ulagati u znanost i intenzivno povezivati znanost i naše gospodarstvo nećemo postići nasužno potrebnu i željenu konkurentnost u europskom prostoru. I ono što smo već naglasili i pridružujem se dakle i toj kritici s obzirom da stjecajem okolnosti danas kada smo u sredini 2017. godine raspravljamo o Izvješću o radu zaklade u 2015. godini. Smatram potrebnim izdvojiti i onaj dio izvješća u kojemu su opisani prioriteti i smjernice rada Zaklade za 2016. godinu u smislu planiranja što smatram da značajno doprinosi kvaliteti izvješća ali jednako tako i ukazuje na razvojno promišljanje rada zaklade i strateški pristup unapređenju kvalitete njena rada a sukladno strateškom planu Hrvatske zaklade za znanost od 2014. do .'18. godine koja je dostupna na mrežnim stranicama zaklade. I u tom smislu su osnovni prioriteti i smjernice rada Zaklade za 2016. godinu usmjereni prije svega na stvaranje i jačanje daljnjih kadrovskih pretpostavki na vrednovanju pri čemu je naglasak stavljen na kontinuirani rad na kontrolu kvalitete i poboljšanju svakog pojedinog koraka postupka vrednovanja i jednako tako na daljnje razvijanje elektroničkog sustava za prijavu u obradu i vrednovanje i praćenje koje ako se ne varam 2013. uspostavljen, i naravno kao važan prioritet međunarodna suradnja i poticanje hrvatskih znanstvenih ustanova i istraživača na korištenje potencijala hrvatske znanstvene dijaspore i jednako tako, na ohrabrivanje znanstvenih hrvatskog podrijetla u inozemstvu na povezivanje sa domaćim znanstvenicima pri čemu osobito važnim doprinosom se smatram mogući doprinos hrvatske dijaspore, mladim hrvatskim znanstvenicima. I zaključno, na temelju do sad svega iznesenog, Klub zastupnika HDZ-a, podržati će Izvješće o radu Hrvatske zaklade za znanost u 2015. godini.
Hvala lijepo. Želi li predstavnik predlagatelja kratko nešto reći? Da. Uvaženi izvršni direktor Hrvatske zaklade Hrvoje Mataković.
Želio bih zahvaliti uvaženim zastupnicima na komentarima i na prijedlozima, također bi želio podržati ovo što je uvažena zastupnika Pusić rekla o eventualnim porezni olakšicama itd. Mislim da bi to zapravo bio vjerojatno dobar put da se u daljnjoj mjeri razvije suradnja gospodarstva i akademske zajednice. Mi smo to pokušali na način da smo koncipirali partnerstvo između akademske zajednice i gospodarstva i davali 50% sredstava itd. U istraživanjima nažalost to dosad nije baš se pokazalo kao nekakav dobar put, rekao bi, većim dijelom zbog strukture i stanja našega gospodarstva nego zbog toga što ne postoji interes od akademske zajednice, tako da mislim da bi zapravo ovo predloženo bio jedan dobar put. Eto, želio bih vam zahvaliti na komentarima i na potpori. Hvala.
Hvala lijepa. Time bih zaključio raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. A mi ćemo se vidjeti u ponedjeljak, dakle slijedeći tjedan radimo od ponedjeljka i prva točka bit će Prijedlog godišnjeg izvještaja o izvršenju državnog proračuna Republike Hrvatske za 2016. godinu i Prijedlog godišnjeg izvješća o primjeni fiskalnih pravila za 2016. godinu. Želim vam ugodan vikend. SJEDNICA PREKINUTA U 14,05 SATI
Godišnji izvještaj Hrvatske zaklade za znanost za 2015. godinu. Podnositelj je Hrvatska zaklada za znanost. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu Matičnog saborskog radnog tijela, dajem na glasovanje sljedeći zaključak „Prihvaća se Godišnje izvješće Hrvatske zaklade za znanost za 2015. godinu. Molim glasujmo. Utvrđujem da većinom glasova 128 za, 3 suzdržana i 1 protiv, donesen zaključak kako ga je predložio Matični saborski odbor. Izvolite.