Dobro jutro poštovane kolegice i kolege. Ja vas molim da zauzmemo mjesta i da krenemo kao što smo i predvidjeli prva današnja točka je - Godišnje izvješće Hrvatske narodne banke za 2014. Podnositelj izvješća je Hrvatska narodna banka Materijal vam je dostavljen u pretince. Vlada je dostavila svoje mišljenje. Želi li predstavnik podnositelja dodatno obrazložiti izvješće? Da. Uvaženi guverner Hrvatske narodne banke gospodin Boris Vujčić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici, poštovane dame i gospodo. Sukladno zakonu Hrvatska narodna banka dva puta godišnje obavještava Hrvatski sabor o financijskom stanju, stupnju ostvarenja stabilnosti cijena i provedbi monetarne politike. U svom daljnjem izlaganju uz navedenu informaciju o financijskom stanju, stupnju ostvarenja stabilnosti cijena i provedbi monetarne politike osvrnut ću se još jednom i na mogućnosti i ulogu monetarne politike u gospodarskom oporavku i rastu Hrvatske. Na tom tragu započeo bih prvo s ocjenom opće dinamike gospodarske aktivnosti u proteklom razdoblju za koje se izvješće odnosi. Realni BDP uglavnom je stagnirao na niskoj razini s kraja 2013. godine, a na godišnjoj razini bruto domaći proizvod u Republici Hrvatskoj realno se smanjio za 0,4% zbog pada gospodarske aktivnosti u drugoj polovini 2013. Pritom se bruto domaća vrijednost smanjila u većini djelatnosti, a ponajviše u građevinarstvu i primarnim djelatnostima – poljoprivredi, šumarstvu i ribarstvu. S druge strane, prerađivačka industrija pokazivala je znakove oporavka, ali gledajući ukupno od početka krize završno sa krajem 2014. godine došlo je do kumulativnog pada gospodarske aktivnosti od 12,4%. U 2014. godini pozitivan doprinos gospodarskom rastu došao je prvenstveno od rasta izvoza. Nasuprot tome domaća potražnja nastavila se smanjivati, a glavni razlozi su bili ponovno intenziviranje pada investicija, … [[Govornik se ne razumije.]] kućanstava, te nepovoljna očekivanja u budućim gospodarskim kretanjima. Takva kretanja realne gospodarske aktivnosti odrazila su se i na tržište rada. Broj zaposlenih osoba stagniraju na niskoj razini dosegnutoj krajem 2013., a na godišnjoj se razini smanjuju za 0,9% zbog snažnog pada u drugoj polovici 2013. godine. Broj registriranih nezaposlenih osoba nasuprot tome snažno se smanjio. To je prvenstveno bila posljedica pojačanog brisanja onih nezaposlenih osoba iz evidencije HZZ-a koje se nisu pridržavale zakonskih odredbi. Kad govorimo o prosječnoj stopi registrirane nezaposlenosti ona se blago smanjila na 19,7% u odnosu na 20,3% u 2013. Relevantna međunarodno usporediva anketna nezaposlenosti zadržana je na prosječnoj razini od 17,3%. Kad je riječ o cijeni rada nominalne plaće su stagnirale dok su realne plaće blago povećane za 0,4% uslijed smanjenja potrošačkih cijena. Što se događalo sa općom razinom cijena? Prosječna godišnja stopa inflacije potrošačkih cijena smanjila se s 2,2% u 2013. na -0.2% u 2014. Prosječna godišnja stopa promjene temeljnog indeksa potrošačkih cijena iz kojeg su između ostalog isključene cijene energenata i poljoprivrednih proizvoda, ali ne i prerađenih prehrambenih proizvoda iznosila je u 2014. godini -0.4% te je bila izraženija od stope pada ukupnog indeksa. Važno je istaknuti da je na kretanje inflacije najveći utjecaj imalo smanjenje cijena sirovine na svjetskom tržištu i to posebice cijena prehrambenih sirovina koje su se prelile na domaće cijene. Trend pada cijene sirove nafte na svjetskom tržištu bio je prisutan od srpnja, a pojačao se tijekom studenog i prosinca, pa je cijena barela nafte tipa brend od 56 dolara zabilježena krajem godine bila za 50% niža od cijene zabilježene sredinom godine. Slaba inozemna i domaća gospodarska aktivnost i niska temeljna inflacija u euro području također su ali u manjoj mjeri pridonijele smanjenju domaće inflacije u 2014. Odsustvo domaćih troškovnih pritisaka koje se ogleda u stagnaciji jediničnih troškova rada dodatno je pridonosilo ostvarivanju niske inflacije. Tekući račun platne bilance u 2014. već je drugu godinu za redom zabilježio višak koji je iznosio 0,7% BDP-a u usporedbi sa 0,8% ostvarenih u 2013. Tome je najviše pridonio izvoz usluga i to uslijed rasta prihoda od turizma, te brži rast robnog izvoza od robnog uvoza. Istovremeno su rast dobiti banaka i poduzeća u stranom vlasništvu, te povećani kamatni troškovi po inozemnim obvezama prvenstveno države umanjivali višak tekućeg računa. Osim toga, višak se smanjio u usporedbi sa prethodnom godinom zbog slabije raspodjele sredstava primljenih iz EU fondova krajnjim korisnicima u odnosu na uplate države u proračunu EU-a. Pritom treba istaknuti da se na tekućem i kapitalnom računu platne bilance evidentiraju samo sredstva isplaćena krajnjim korisnicima, dok se primljena ali neraspoređena sredstva bilježe na financijskom računu. Uzmu li se u obzir i neraspoređena sredstva ukupan saldo transakcija s EU-om bio je pozitivan u 2014. godini. Na tokove kapitala s inozemstvom u 2014. u najvećoj je mjeri utjecalo poboljšanje neto dužničke pozicije banaka koje su istovremeno i smanjile svoje inozemne obveze i povećale inozemnu imovinu. S druge strane dug države je porastao premda znatno manje nego 2013. jer je država dio financijskih potreba osigurala potkraj 2013. godine. Neto inozemna izravna ulaganja povećala su se u odnosu na 2013., no prije svega zbog rasta dobiti domaćih banaka u stranom vlasništvu dok je priljev vlasničkih ulaganja isključi li se utjecaj kružnog izravnog ulaganja u 2014. bio slabiji nego godinu prije. Najviše ulaganja ostvareno je u ostalim poslovnim djelatnostima, nekretninskom biznisu te hotelima i restoranima. Promatra li se neto dužnička pozicija Hrvatske njezino poboljšanje koje je započelo još 2011. nastavljeno je i u 2014. Neto inozemni dug blago je smanjen te je na kraju godine iznosio 25,2 milijarde eura odnosno 58,5% BDP-a. Nasuprot tome tijekom 2014. bruto inozemni dug porastao je za 0,8 milijardi eura i dosegnuo 46,7 milijardi eura. Njegov rast isključivo je posljedica nepovoljnog učinka međuvalutnih promjena uslijed jačanja američkog dolara prema euru iako je u većini izdanja obveznica ugrađena zaštita od tečajnog rizika. Zbog rasta stanja duga i smanjenja BDP-a pogoršao se i relativni pokazatelj bruto inozemne zaduženosti koji je u 2014. iznosio 108,4% BDP-a. Na kraju 2014. međunarodne pričuve iznosile su 12,7 milijardi eura što je za 1,7% manje nego na kraju prethodne godine. Na pad pričuva utjecale su neto prodaje deviza u ukupnom iznosu od 0,2 milijarde eura i smanjenje deviznog depozita države kod HNB-a. Dok je u smjeru porasta pričuva djelovala ostvarena zarada od njihovog ulaganja te pozitivne tečajne razlike. Za razliku od bruto pričuva neto raspoložive pričuve povećale su se u 2014. za 0,1 milijardu eura i na kraju godine dosegnule su 10,7 milijardi eura. Unatoč smanjenju bruto međunarodnih pričuva pokazatelj njihove dostatnosti mjeren pokrićem kratkoročnog inozemnog duga prema preostalom dospijeću blago se poboljšao te je iznosio 92,2% ili 0,7% više nego prethodne godine. Kao i dosada i u 2014. međunarodnim pričuvama Republike Hrvatske nastavilo se upravljati na načelima visoke sigurnosti i likvidnosti. Stopa povrata dolarskog portfelja HNB-a za trgovanje u 2014. iznosila je 0,24% dok je stopa povrata eurskog portfelja HNB-a za trgovanje u istom razdoblju iznosila 0,42%. Bolji rezultat u odnosu na isto razdoblje 2013. godine posljedica je pada prinosa te porasta cijena njemačkih i američkih obveznica kao i porasta cijena ostalih eurskih obveznica u koje su se devizne pričuve ulagale. Eurski portfelj koji se drži do dospijeća čija su sredstva uložena u dugoročnije obveznice ostvario je povrat od 2,06%. Pređimo sad na bankarski sektor na koji su se također odrazila prije opisana nepovoljna makroekonomska kretanja. Pokazatelji profitabilnosti banaka u 2014. znatno su ispod razina koje se smatraju dobrima iako su se blago poboljšali u odnosu na 2013. A dobit banaka se oporavila u 2014. nakon snažnog smanjenja u 2013. Smanjeni troškovi rezerviranja za gubitke bili su najvažniji čimbenik povećanja dobiti premda su i dalje znatno opterećivali poslovne rezultate banaka uz manje troškove rezerviranja. Oporavku zarada pridonijeli su i veća operativna dobit pretežito ostvarena uslijed pada pasivnih kamatnih stopa i nižih troškova izvora financiranja te daljnji napori ka optimizaciji poslovanja. Porasli su prihodi ostvareni prodajom dijela poslovanja, opći troškovi nastavili su pad, a prihodi od provizije i naknada su porasli. Međutim, osnovni izvor zarade kamatni prihod nastavio je pad uslijed slabe kreditne aktivnosti, rasta problematičnih potraživanja i novih pravila potrošačkog kreditiranja. Sukladno navedenim kretanjima pokazatelji profitabilnosti oporavili su se u odnosu na prethodnu godinu pri čemu je profitabilnost prosječne imovine porasla na 0,6% a profitabilnost prosječnog kapitala u bankovnom sustavu na 3,6%. Profitabilnost su narušili rastući gubici u kreditnim portfeljima banaka. Naime, na kvalitetu kreditnih portfelja banaka nepovoljno su utjecali makroekonomska kretanja i izostanak oporavka gospodarske kreditne aktivnosti. Udio djelomično nadoknadivih i potpuno nenadoknadivih plasmana u ukupnim plasmanima iznosio je 16,9% i povećan je u usporedbi s 15,7% zabilježenih na kraju 2013. čime je i trošak kreditnog rizika zadržan na povišenoj razini. Nakon tri godine uzastopnog smanjenja banke su u 2014. godini povećale svoje izvanbilančne obveze za 2,7 milijardi kuna pri čemu je ključan utjecaj na njihov rast imalo povećanje obveza prema trgovačkim društvima. U strukturi izvanbilančnih obveza pretežito se radilo o povećanju okvirnih kredita i preuzetih obveza financiranja javnih trgovačkih društava a prema ostalim trgovačkim društvima banke su izvanbilančno … [[Govornik se ne razumije.]] najviše povećale na osnovi izdanih garancija. No banke imaju visoku adekvatnost kapitala koji ih čini otpornima na ovakve poremećaje. Stopa ukupnog regulatornog kapitala banaka blago se povećala i iznosila je 21,4%. Uvođenjem novog kapitalnog režima … [[Govornik se ne razumije.]] u 2014. godini rizici poslovanja i dalje su ostali pokriveni na odgovarajući način. A tome je pridonijela visoka razina i kvaliteta stavki kapitala te donesene mjere o zaštitnim slojevima kapitala. Pritom su istodobno smanjeni regulatorni kapital i ukupna izloženost riziku premda je smanjene ukupne izloženosti riziku bilo izrazitije zbog pada izloženosti prema kreditnom riziku. Na kapitaliziranost banaka pozitivno je djelovao rast pokrivenosti neprihodujućih kredita koji je tijekom 2014. porasla sa 46,2 na 51,3 te na taj način smanjila negativni potencijalni učinak kreditnog rizika na stabilnost banaka a to je bila rezultat postroženih uvjeta rezervacija, odnosno pokrivanja takvih rizika koje je Hrvatska narodna banka uvela. Stopa adekvatnosti kapitala stambenih štedionica povećala se na 20,5%, sa 20,5% na 23,5% u 2014. ponajviše zbog smanjenja izloženosti kreditnom riziku. Javne financije u 2014. uvelike je obilježio ulazak Hrvatske u proceduru pri prekomjernom manjku. Naime u uvjetima ekonomske stagnacije i niske inflacije a unatoč provedivim konsolidacijskim naporima došlo je do daljnjeg pogoršanja glavnih fiskalnih pokazatelja. Uvođenje statističke metodologije ESA 2010. u listopadu 2013. godine istovremeno u svim članicama Europske unije također je zamjetno pogoršalo kvantifikacije fiskalnih pokazatelja osobito na razinu javnoga duga što se dogodilo u neko članica Europske unije uključujući i Hrvatsku. Hrvatska narodna banka je u 2014. nastavila voditi ekspanzivnu monetarnu politiku uz istodobno održavanje stabilnog tečaja kune prema euru što je ključni preduvjet očuvanja financijske stabilnosti u Hrvatskoj. Ekspanzivnost monetarne politike ogledala se prvenstveno u osiguravanju visoke razine kunske likvidnosti monetarnog sustava. Međutim visoka likvidnost nije sama sebi svrhom nego Središnja banka nastoji pridonijeti poboljšanju uvjeta financiranja svih subjekata na domaćem tržištu. Tako su kreditne institucije u 2014. u prosjeku raspolagale s većim viškom kunske likvidnosti nego u 2013. pa su se zahvaljujući tome prekonoćne kamatne stope na međubankovnom tržištu i na tržištu trezorski zapisa zadržavale na izuzetno niskim razinama. Usto visoka je likvidnost imala povoljan učinak na pad aktivnih i pasivnih kamatnih stopa domaćih banaka. HNB uz održavanje visoke likvidnosti također je nastojao potaknuti rast … [[Govornik se ne razumije.]] banaka gospodarstvu i otkupom obveznih blagajničkih zapisa. Naime, Središnja banka je od kraja 2013. poticala kreditnu aktivnost otkupljivanjem obvezno upisanih blagajničkih zapisa prije roka dospijeća od banaka koje su zabilježile rast kredita odobrenih poduzećima. Unatoč nastojanjima, … [[Govornik se ne razumije.]] domaće kreditne aktivnosti u 2014. je izostalo. Razloge treba tražiti u potisnutoj investicijskoj potražnji u uvjetima velike prezaduženosti poduzeća, nedovoljnim kolateralima u razdoblju padajućih cijena nekretnina, nastavku razduživanja sektora stanovništva i niskoj razini poslovnog i potrošačkog optimizma kao i već spomenutom velikom udjelu loših plasmana i stoga smanjenoj sklonosti riziku banaka i poslovnih subjekata. Tako su plasmani u kreditnim institucijama, domaćim sektorima isključujući središnju državu pali za 3% isključujući tečajne promjene. A ako se gleda međutim ukupna izloženost sektora poduzeća prema kreditima ona je porasla ali zbog toga što je dio poduzeća povećao svoju kreditnu zaduženost u inozemstvu. Da sumiram, HNB je instrumentima monetarne politike podupirao poboljšanje uvjeta financiranja države banaka i privatnog sektora te poticao kreditiranje na domaćem tržištu uz održavanje stabilnosti nominalnog tečaja kune prema euru kao ključnog preduvjeta za očuvanje financijske stabilnosti. Bez obzira na to Hrvatska je uslijed slabog provođenja strukturnih reformi i ranije zametno zaostajala u preokretanju negativnih trendova i dinamiziranju realnog rasta u usporedbi sa novim zemljama članicama Europske unije. Područja u kojima je nužno nastaviti intenzivirati napore za provođenje strukturnih reformi su napose poboljšanje poslovne klime i podizanje konkurentnosti domaćeg gospodarstva, povećanje inozemnih izravnih ulaganja što zajedno treba utjecati na porast izvoza. Monetarna politika poduprijeti će takva nastojanja svim raspoloživim instrumentima monetarne politike i primjerenoj likvidnosti financijskog sustava uz naravno uvjet nastavka održavanja stabilnosti tečaja domaće valute. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Ja otvaram raspravu. I za raspravu se prvi javio u ime Kluba zastupnika MOST, uvaženih zastupnik Ivan Lovrinović pa mu dajem riječ. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Sabora, gospođe i gospodo zastupnici, gospodine guverneru. Ja vas želim najprije pozdraviti prije početka rasprave u ime Kluba zastupnika MOST-a a tema je Godišnje izvješće HNB-a za 2014. godinu. Pa evo iskoristiti ću, nadam se ovo vrijeme uspjeti prezentirati ono što su naši stavovi po ovom pitanju. Kažu umni ljudi da je Središnja banka poslije vatre i kotača treći najvažniji izum civilizacije. Ako tako govore onda je zaista nešto važno u pitanju a uistinu je to prevažna institucija za svaku zemlju. Pored toga monetarna vlast, Središnja banka je monetarna vlast, ona je IV. stup vlasti u svakoj zemlji pa tako i Hrvatska narodna banka u Hrvatskoj. Na početku odmah želim reći da Središnja banka i monetarna politika usprkos svojoj važnosti u sklopu ekonomske politike ima određenu moć ali ima određena ograničenja. Dakle ona nije čarobni štapić za sve ekonomske probleme i promašanje ali u pojedinim razdobljima neravnoteža uistinu može biti presudno važan instrument i poluga za ispravljanje makro ekonomskih neravnoteža. Pošto je središnja banka kako kažu u šali isto tako ljudi prevažna institucija, onda je uistinu ne možemo prepustiti samo središnjim bankarima. U članku 3. Zakona o Hrvatskoj narodnoj banci stoji da je HNB da je njen glavni cilj i da je isključivo odgovorna za održavanje stabilnosti cijena. U godišnjem izvještaju, a i u govoru guvernera danas on je napomenuo mi vidimo da je inflacija te godine bila negativna i bila je na razini minus, odnosno 0,2, -0,2 ona se produžila ja ću ovdje dodat na 2015. -0,4 a u siječnju 2016. prema podacima HNB-a -0,8. Dakle, ovdje nije riječ o incidentnoj pojavi. Mi imamo treću godinu za redom da Hrvatska je suočena sa deflacijom bez naznaka i jasnih mjera monetarne politike za njenu eliminaciju. Dakle, zaključujem. Činjenica da imamo deflaciju znači da imamo nestabilnost cijena, pa je time jasno da HNB nije ispunio svoj ključni zakon, svoj ključni cilj prema zakonu. To možete vidjeti ovdje na grafikonu koji se ovdje vidi. Dakle, na 2014. godina na kraju to su, to je ova osjenčana površina ispod nule, a da je dodana 2015. u stvari imamo 2015. da je 2016. dakle imamo već treću godinu za redom deflaciju. Je li deflacija loša pojava? Do sad smo imali užasna iskustva sa inflacijom i već se od osnutka Hrvatske države stalno plaši građane inflacijom i naravno da je to jedna velika bolest. Međutim, deflacija može biti veća bolest od inflacije ako inflacija nije razorna, znači hiper inflacija. Zašto je inflacija, zašto je deflacija čak veće zlo od inflacije? Zato što u općem padu cijena dolazi do smanjenja ukupnih prihoda poduzeća. Na temelju toga se smanjuju profiti. Kad se smanjuju profiti smanjuju se plaće radnicima, a ako se ne smanjuju povećava se otpuštanje. Gomilaju se zalihe, smanjuje se proizvodnja i na kraju se smanjuje bruto domaći proizvod. Dakle, u tom jednom kauzalnom lancu mi vidimo razorne posljedice deflacije. U deflaciji je prisutan fenomen povećanja štednje zato što ljudi se plaše neizvjesnosti zbog gubitka posla, a s druge strane smanjenja potrošnje. Netko će reći poslije možda ili iz HNB-a da ipak potrošnja pokazuje se da raste. Ona prije svega raste evo, prošla Vlada je nešto zaslužna za to, da je zbog fiskalnih poteza povećala nešto potrošnju, a ne zbog ekspanzivnosti monetarne politike. Prema tome, koje je jedino pravo rješenje u ambijentu deflacije jest povećanje agregatne potražnje, a njoj mora prethoditi povećanje ekspanzivna monetarna politika i značajno snižavanje kamatnih stopa. Drugim riječima da se bolje razumijemo potrebno je hrvatsku ekonomiju reflacionirati na godišnjoj razini između dva, usudit ću se reći i četiri posto, jer mi nismo Njemačka, Francuska. Prema tome, još uvijek jedna tranzicijska zemlja. Ovaj izvještaj je što se tiče samog izvještaja, on je ko jaje jajetu nalik na one iz prethodnih godina i možemo ga vidjeti. Meni je žao da guverner ovdje nije naveo neke iznio rizične trenutke, neke pojave koje opterećuju i predstavljaju problem kako gospodarstvu tako i monetarnoj politici, tako da možemo steći jedan puno kvalitetniji dojam objektivniji o pravom stanju stvari. O izostanku toga mi smo svjedoci da je HNB da u posljednje vrijeme krivi druge za ovu situaciju, pa tako za deflaciju krivi, dobro sa jednim cijene energenata prije svega nafte što je realna pojava, ali to vrijedi za druge zemlje. Ne uvozi samo Hrvatska naftu. Također je krivac poljoprivredni proizvodi neobrađeni iz uvoza pa i drugi uvoze poljoprivredne proizvode, međutim drugi su koristili bolje monetarnu politiku. Dakle, to ne može biti izgovor jer su i druge zemlje imale slične ili istu situaciju. U tom kontekstu još jednom naglašavam da najvažniji cilj Hrvatske narodne banke nije ispunjen, mi imamo nestabilnost cijena to vas podsjećam i to je ključna obveza HNB-a u Zakonu o HNB-u i to nadalje utječe i pogoršavat će ukupnu ekonomsku situaciju u Hrvatskoj. Pa kakva je ta ekonomska situacija samo da vas podsjetim. Ona je od početka 2009. do danas kumulativno pala oko 13%, BDP je pao 13% to je strašan pad. U istom razdoblju smanjio se broj zaposlenih za oko 200 tisuća. U tom je najstrašniji podatak da je oko 50% je mladih koji su nezaposleni. Narasli su dugovi privatnog i javnog sektora što sve dodatno destabilizira i ovako destabiliziranu ekonomiju. Ovdje vidimo na ovom slajdu ako pogledate Hrvatska je na dnu. To je jedina zemlja od ove grupe zemalja srednje i jugoistočne Europe koja je i u 2014. jer govorimo o izvještaju za 2014. koja je imala pad BDP-a. Netko će reći pa zašto ti govoriš o gospodarskom rastu, jer monetarna politika nije zadužena za gospodarski rast. U članku 3. Zakona o HNB-u također je stajalo da je ona pored stabilnosti cijena zadužena i da podržava, podupire gospodarsku politiku Republike Hrvatske, dakle Vlade u skladu sa načelima otvorenog tržišnog gospodarstva. Međutim, u zadnjoj verziji Zakona o HNB-u iz 2013. godine i ta obveza je formalno nestala iako netko može reći da i ne treba, jer može se pozvati na statut Europske središnje banke pa reći da je to implicitno, da se podrazumijeva. Pored BDP-a možemo reći da nezaposlenost također ne zanima Hrvatsku narodnu banku. Ima li, kakve ona ima veze sa nezaposlenošću? Reći će pa nema, pa nije ona biro za zapošljavanje. U ekonomskoj teoriji je itekako dobro poznato da su izuzetno snažne veze između novca, zaposlenosti, nezaposlenosti, gospodarske aktivnosti, inflacije itd. Prema tome aktivna monetarna politika može značajno utjecati na zaposlenost ili nezaposlenost. Ako se nastavi ovakav trend mi ćemo i dalje imati ovako visoku nezaposlenost koja je već dostigla skoro 300 tisuća, iseljavanje, depopulaciju i destabilizaciju društva u kojem će jačati radikalizam, da li lijeve ili desne orijentacije. Ako pogledate ovu sliku onda opet možete vidjeti na dnu da je Hrvatska uz Španjolsku i uz Grčku ima najgore, najviše stope nezaposlenosti, posebno mladih ljudi. Sljedeći segment na koji želim ukazati u sklopu ovoga osvrćući se na ovaj izvještaj HNB-a jest loša kreditna politika banaka, a banke su podređene monetarnoj i kreditnoj politici središnje banke. Što ovdje želim iskazati, izreći? Kreditna politika ona nije postavljena tako i nije se odvijala tako da razvija, potiče određene sektore djelatnosti u gospodarstvu koji su nam važni i koje treba posebno stimulirati. Umjesto da se aktivno angažira u prevladavanju dugotrajne depresije odgovarajućom drugačijom monetarnom politikom HNB je poticao koncept interne devalvacije sugerirajući i Ministarstvu financija i Vladi i svima drugima. Ta interna devalvacija ona se svodi na fleksibilizaciju, a to u prijevodu znači smanjenje plaća i cijena pa će se po tom konceptu uspostaviti nova ekonomska ravnoteža a ona se u tom slučaju uvijek uspostavlja na nižoj razini životnog standarda. Ovaj koncept nije nigdje donio pozitivne učinke pa tako neće ni u Hrvatskoj. Kakva je distribucija danih kredita banaka u Hrvatskoj i njihovog udjela u BDP-u? Pa pogledajte građevinarstvo ovdje na ovome prvom baru ono je dobilo puno više kredita od banaka nego što doprinosi BDP-u. Pogledajte poljoprivredu, pogledajte prerađivačku industriju itd. Mi ovdje možemo vidjeti da monetarna, odnosno kreditna politika nije u funkciji poticanja razvoja domaće proizvodnje a posebno određenih njenih djelatnosti. Prema tome, naš ministar poljoprivrede usprkos svim njegovim naporima neće moći skoro ništa napraviti ako se ne promijeni i kreditna politika ne učini sustav financiranja poljoprivrede pogodnijim i jeftinijim. Nadalje, mogu reći da HNB ne slijedi politiku i preporuke Europske središnje banke, jer težimo, mi smo članica EU ali još nismo prihvatili euro, što je radila Europska središnja banka odnosno europski sustav središnjih banaka? Oni su se drugačije ponašali. Oni su vodili ekspanzivniju monetarnu politiku. Središnje banke su tamo srušile kamatne stope skoro na 0. Za to vrijeme kamatne stope su u Hrvatskoj ostale na vrlo visokoj razini. To je uništavalo našu konkurentnost, izvoz i ne možete se u takvom jednom ambijentu održavati odnosno izdržati konkurentski pritisak. S druge strane u bankarskom sustavu imamo isto jednu zanimljivu situaciju. Pogledajte ove osjenčane površine od 2009. godine, posebno 2010. godine, što govori da banke plivaju u viškovima likvidnosti. Pa kad bi povukli neku realnu crtu moglo bi se tu vidjeti da imaju 6, 7 milijardi kuna svaki dan viška, ne znaju što će s tim novcem. Kada vidite takvu situaciju onda možete zaključiti da u toj zemlji stvarno nešto ne valja. Znači, banke se ne usuđuju plasirati, iz njima poznatih razloga, rasta rizika itd., prema gospodarstvu. Gospodarstvo se razdužuje, želi se riješiti kredita, plaši se budućnosti, recesije i mi imamo efekt tzv. "smrznute" ekonomije što je vidljivo na svemu što se dešava i stopi rasta BDP-a. Recimo nešto sada o računu dobiti i gubitka. Svake godine središnje banke ostvaruju određene prihode pa tako i HNB, ona je u 2014. godini ostvarila neto dobit od 2,74 milijarde kuna od čega je 2,22 milijarde izdvojila u opću rezervu HNB-a a u proračun je doznačila 516 milijuna. Godinu dana ranije imala je puno manje neto dobiti, 735 milijuna i izdvojila je za državu 432 milijuna kuna. Dakle, u 2014. u odnosu na 2013. povećala je neto dobit 3,5 puta a izdvajanje u proračun samo 30%. Što je dakle vrlo zanimljivo, a posebno u situaciji proračunskog deficita kada je mogla bez ikakvih problema povećati dakle da ne kažem donaciju odnosno izdvojiti u državni proračun što bi puno značilo. Pri samom kraju da kažem da Hrvatska ustvari ima suštinske probleme, ima jedan monetarni sustav koji je nezdrav, koji onemogućuje proaktivno djelovanje monetarne politike jer imamo neokolonijalni monetarni sustav na principima valutnog odbora gdje HNB ne može emitirati, ne emitira novac kao druge središnje banke nego mora najprije imati 7,5 kuna pardon mora imati 1 euro prethodno da bi emitirao 7,5 kuna. Takav monetarni sustav je izmislila Engleska središnja banka na Mauricijusu u 19. stoljeću. I evo samo, ne znam, je li gotovo? [[Upadica: Gotovo je već prije nekog vremena bilo.]] Evo, preskočiti ću puno toga, samo još dopustite mi 20 sekundi. Mislim na temelju svega rečenog da se ovo izvješće ne može prihvatiti. HNB nije poput drugih središnjih banaka poduzeo odgovarajuću monetarnu i kreditnu politiku kao podršku rješavanju zaposlenosti i rasta BDP-a. U tom kontekstu mi ćemo biti protiv ovog izvještaja a nada se da ću u nekoj diskusiji moći još ponešto reći o ovome. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Ja vas molim sve da se držite vremena jer kolega je značajno ga premašio. Imamo 4 replike pa će biti prilike da odgovori. Prva je ona uvaženog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući. Kolega Lovrinović, možete mi, kazali ste da banke u Hrvatskoj daju kredite a po puno većim kamatama, tj. strane banke nego što su u državama odakle dolaze gdje koriste njihovi gospodarstvenici puno manje kamate i građani i velika dobit u biti odlazi tim stranim bankama, izvlače kapital. Hrvatska, zbog čega po vama Hrvatska nema jaku nacionalnu banku i zbog čega su ti krediti od stranih banaka a kazali ste sami da ima novca u bankama, zbog čega te banke, znači samo izvlače novac i nemamo nacionalnu banku? Pa se ono što je Ante Starčević kazao 1888. godine da će nas gore porobiti strani bankari i kamatari nego sve vojske Europe. Inače znamo neovisnost da treba biti neovisnost bankarskog, HNB-a i narodnih banaka. Međutim je li vam poznato da guverner i vice guverner u Hrvatskoj banci imaju znatno veće plaće od predsjednice države, premijera i ministara? Postavlja se pitanje je li vam poznato zašto se HNB a ovo i guverneru, zašto se HNB nije uključio u politiku štednje i racionalizacije koji se pozivaju svi drugi. Je li istina da, gospodine Lovrinoviću da direktori u Hrvatskoj narodnoj banci nikad od osnutka nisu birali putem javnih natječaja već običnom odlukom guvernera? Pa se ovdje pozivamo gdje je tu transparentnost i promocija kvalitete tj. najstručnijih i najkompetentnijih ljudi koji bi mogli pomoći ovom urušenom bankarskom sustav … [[Govornik se ne razumije.]] znači kako smo … [[Govornik se ne razumije.]] mogli spriječiti prije, koliko sada možemo to. Pa vam postavljam pitanje … [[Govornik se ne razumije.]] zaustaviti tu … [[Govornik se ne razumije.]] ? Hvala.
Hvala. Odgovoriti će uvaženi zastupnik Ivan Lovrinović.
Gospodine Bulj, hvala vam na pitanjima. Moram odmah reći da na veći dio vaših pitanja ne znam odgovor ali pretpostavljam da je ovdje guverner pa on poznaje najbolje instituciju i unutrašnje stvari. Ja vam mogu pokušati odgovoriti na sljedeće, pitate zašto imamo tako skupe kredite i kakvu imamo valutu. Mi imamo umjetno zdravu valutu, imamo super zdrav novac u vrlo bolesnoj ekonomiji a to je nemoguće po svim ekonomskim kriterijima. Stabilnost tečaja valute Hrvatske kune održava se primarno zaduživanjem u inozemstvu gospodo. Kao da bolesnika održavate stalnim transfuzijama da bude u kondiciji. I je li moguće imati, vi ustvari mene pitate je li moguće imati jeftinije kredite u Hrvatskoj kako bi se mogla poticati konkurentnost hrvatskog gospodarstva prema drugim zemljama. Ja odgovaram sigurno da. Zašto su još uvijek visoke kamatne stope. Vidimo u izvještaju kaže se padaju kamatne stope, ma molim vas, kakvo je padanje, to jest neko padanje sa 7 na 6, pa 5,5 ali ovdje imamo padanje sa znači kada daje, do 1% u Austriji, znači kada dobivate kredite, pa stambene kredite možete dobiti uz 2%. Znači tu negdje. Dakle temeljni je razlog u tome što Hrvatska narodna banka ne odobrava kredite u kunama bankama na duži rok po niskoj kamatnoj stopi pa im na taj način ne omogućuje i ne puše im u krila da mogu pojeftiniti svoju proizvodnju, da mogu pojeftiniti cijenu finalnih proizvoda, da ih tako osnaži u natjecanju sa nemilosrdnom konkurencijom. Zašto je to tako? E pa ovdje smo danas da o tome raspravimo. Zato je potrebno provesti monetarnu reformu za koju se mi zalažemo da jednostavno i monetarna politika bude koristan alat i sredstvo u poticanju konkurentnosti.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Gorana Marića, izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolega Lovrinoviću, slažem se s vama da po većini ekonomskih pokazatelja Hrvatska je i po trendovima na samom dnu od svih članica Europske unije. Samo uzmite pokazatelj odnos umirovljenika i broja zaposlenih. To govori sve o stanju hrvatskog gospodarstva. Ali ste dobro primijetili da je kreditna aktivnost najvažnija za gospodarsku aktivnost. Struktura kredita izravno utječe na strukturu gospodarstva a struktura gospodarstva proizvodi snagu nacionalne ekonomije. A iz snage nacionalne ekonomije proizlazi fiskalni kapacitet države i u tome je velikim dijelom problem u kreditnoj aktivnosti i strukturi kredita. Nema zemlje na svijetu koja se razvija i ima rast ako su krediti dani više stanovništvu nego trgovačkim društvima. A mi imamo pad kreditne aktivnosti za 6,9 milijardi kuna u godinu dana a istodobno povećanje likvidnosti udvostručeno. To je inverzna situacija. Na takvoj bolesnoj paradigmi se ne može ništa razvijati u Hrvatskoj. Kada govorimo o strukturi kredita, jedan bitan dio nenaplativost kredita raste, imamo 47 milijarda kuna nenaplativih ili djelomično nenaplativih kredita. Ali što ćete kad supervizija HNB-a odobrava poslovnim bankama da samo 2 milijarde kredita odobre tvrtkama koje nemaju niti jednog zaposlenog. Zamislite dobiti 2 milijarde kuna, a ne imati niti jednog zaposlenog? Što ćete od toga imati? Imamo i u podatke više ne vjerujem. Pogledajte, neto kamatni prihodi u Izvješću iz 2012. su 21 milijardu i 686 milijuna kuna, a isti ti neto kamatni prihodi iz 2012. već u sljedećem izvješću su manji za 250 milijuna kuna. Kako može biti u dva različita izvješća za istu godinu različiti podaci? I tako za neto kamatni trošak i zato neto kamatni prihodi su veći za 157 milijardi kuna iz 2012. Ali u izvješću iz 2012. i 2013. nisu [[Upadica predsjednik: Hvala.]] nisu isti podaci za 2012. godinu.
Hvala lijepa. Odgovorit će uvaženi zastupnik Ivan Lovrinović.
Evo doktore Mariću vi ste naveli još čitav niz konkretnih pokazatelja koji govore o deformaciji monetarno-kreditnog mehanizma u Hrvatskoj koji se inače svih ovih proteklih godina nikada nije dovodio u pitanje, nije propitkivan. On se smatrao zadanom vrijednošću, on se smatrao onim što mora biti. On nije ni zamišljen niti ovakav može biti aktivna podrška hrvatskom gospodarstvu. Kad bi gospoda zastupnici ovdje, kada bi imao takvu moć govora da tom težinom vam priopćim važnost ovog o čemu raspravljamo mislim da bi se svi odavde pokupili i otišli u Narodnu banku i čitav dan i dane raspravljali kako to promijeniti. Nemam tu sposobnost, ali će mi barem biti drago ako potaknemo i konačno ovaj bačeni alat, ovu bačenu polugu koju nitko do sad nije gledao da iskoristimo. Do sad se to u javnosti, u medijima svaki prigovor se karakterizirao, oslikavao redikulizmom, neučenošću, konzervativizmom, a mi vidimo da hrvatsko gospodarstvo propada. Ove anomalije koje ste vi malo prije spomenuli one zaista ostaju. Izvještaj na žalost nije objektivan. U njemu nema, u njemu se samo u šarenim bojama oslikava da je sve dobro, pa mi se čini kad ga čitam, da sam zalutao u ovu zemlju, jednostavno da ne znam o čemu se radi. Mi se konačno moramo uhvatiti i lijeva i desna i srednja i sredina oko ovih pitanja. Ono nam je svima u interesu i to je prevažno pitanje i zato mi je zaista drago da ste komentirali i postavili ovo pitanje.
Hvala lijepa. Sljedeća replika bit će ona uvaženog zastupnika Gordana Marasa.
Gospodine Lovrinoviću u vašoj raspravi ste dotakli jednu temu, a to je da se uloga HNB-a mora vidjeti i u oporavku gospodarstva i gospodarske situacije u Hrvatskoj. I rekli ste da je do oporavka gospodarstva u 2015. došlo većim dijelom i zbog zasluga bivše Vlade i ja se sa vama slažem. HNB je tu dao minimalan odnosno gotovo nikakav doprinos, nego upravo suprotno. Kada pogledamo ova kreditiranja koja je gospodin Marić apostrofirao minimalni napori, odnosno gotovo nikakvi napori su bili da se poput Centralne europske banke upumpa svježi kapital ih HNB-a za naše male i srednje poduzetnike u Hrvatskoj i to se sada najavljuje. Ja ne znam zbog čega, to je dobro da se otvori još određeni potencijal za male i srednje tvrtke, ali to nam je nužno bilo potrebno prije godinu, dvije, tri, četiri dana kako bi imali veći kapacitet. Umjesto toga mi smo kao izvršna vlast morali subvencionirati kamate iz proračuna, mi smo upumpavali novac iz proračuna u Hrvatsku banku za obnovu i razvoj i imali određeni trošak koji je mogao na sebe preuzeti HNB i koji je trebao preuzeti HNB, ali na žalost nije. Tu se štitila sigurnost, ja bih rekao samo jednog sektora u Hrvatskoj, bankarskog sektora i to smo pogotovo vidjeli krajem 2015. godine kada je Vlada hrabro unatoč negodovanju i pritiscima HNB-a odlučila donijeti zakon da se konvertiraju krediti u kune na način da taj dio troška preuzmu hrvatske banke. I to je ono što zabrinjava. Ne može HNB u Hrvatskoj štititi interese jednog sektora, bankarskog sektora a ne voditi računa o gospodarstvu i hrvatskim građanima.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Ivo Lovrinović.
Gospodine Maras, zahvaljujem na pitanju i na ovom komentaru koje ovako ohrabrujuće djeluje. Ja se mogu složiti sa jednim dijelom vašeg izlaganja, konstatacije da ste jednim popuštanjem u sferi rasterećenja dohodaka utjecali na povećanje privatne potrošnje, a time generirali određeni rast BDP-a. Međutim, žao mi je u slučaju franka također ste napravili određene promjene. Međutim, osobno mi je žao da niste na tome puno više, prepoznali ste znači orijentaciju temeljnu HNB-a da se praktično, da mu je u fokusu samo, da su mu banke a ne sektor gospodarstva primarno i stanovništva. Pa u tom kontekstu zaista treba provesti ozbiljne promjene da se ovo ne bi dešavalo. Kada spominjete HBOR činjenica je da se on financira iz, pored iz inozemstva i transferima iz državnog proračuna. Odakle dolaze sredstva u taj državni proračun, ona nešto koštaju. Jel' tako? Ako vi nabavite kapital po 2, 3% ne znam koje su sad kamatne stope, onda ne može HBOR po istoj kamatnoj stopi odobriti dalje, znači malim i srednjim poduzećima. Vidite tu funkcija Središnje banke mora doći do izražaja iako HBOR nije formalno banka, on je jedna ja sam rekao političko-transferna institucija ili fond koji tek treba odrediti je li banka ili to. Međutim, poznati su mehanizmi kako se može dio novca transferirati iz HNB-a uz kamatnu stopu 0,1% jer to čine sve središnje banke o kojima vi govorite na jedan mehanizam koji je prihvatljiv, koji neće narušavati pravila europskog sustava središnjih banaka i ECB-a ali to nije učinjeno. I zato kažem dobro je da se ova rasprava otvorila.
Hvala. I zadnja rasprava je uvaženog zastupnika Milivoja Špike, pardon, replika.
Kolega Lovrinoviću ja vjerujem da biste vi u vašem izlaganju se dotakli i ovog dijela ali jedno vrlo zanimljivo pitanje pa i radi naše javnosti koja svakako ovo prati, a radi se o ovoj međunarodnoj pričuvi i ono što bi se reklo najezdi deviznim rezervama. Kako vi objašnjavate to, a vjerojatno će to kasnije guverner u svom završnom izlaganju reći, objašnjavate da Hrvatska u ovom trenutku ima međunarodne pričuve za čak 9 mjeseci praćenja uvoza dok recimo jedna Češka ili Slovenija ima za 5 mjeseci, baltičke zemlje 2 do 3 mjeseca, a najrazvijenije europske države čak i manje, dakle 2 do 3 mjeseca. Što znači da u ovom trenutku Hrvatska možda od tih međunarodnih pričuva ima polovinu sredstava. Dakle, radi se o nekih 5, 6 milijardi eura koje bi se moglo i trebalo upotrijebiti u razvoju gospodarstva. Dakle, po vašem mišljenju rezultat tog neangažmana i neintervencije HNB-a u ovom smislu posljedica neinventivnosti izvršne vlasti odnosno neimanje gospodarske razvojne politike ili je to neinventivnost i nesposobnost odnosno nepostojanje želje kod HNB-a? Mislim da biste vi to i u vašem izlaganju se toga dotakli ali to je jedno veoma zanimljivo pitanje jer je očito da se u Hrvatskoj događa nešto što se u ostalim europskim zemljama ne događa, posebno u onima koje imaju stopu rasta od 3, 4, 5 ili 6%.
Odgovorit će uvaženi zastupnik Ivan Lovrinović.
Gospodine Špika zahvaljujem na ovom zanimljivom pitanju. Kako idu pitanja mi vidimo da svako zavrjeđuje pažnju, da je zaista važno. Vi ustvari postavljate pitanje koja je razina deviznih rezervi optimalna, zašto Hrvatska ima pokriće za 9 mjeseci, drugi za 5? Postoji u teoriji nekoliko pravila optimalnosti deviznih rezervi, očito da se HNB želi držati onoga … [[Govornik se ne razumije.]] pravila da imamo devizne rezerve dovoljne da se može kratkoročni dug do godine dana pokriti u cijelosti. Zašto druge središnje banke vode drugačiju politiku? Ja to ne znam, to će guverner vjerojatno on ima više kontakata s njima. No, to je samo još jedan od dokaza da se ne vodi odgovarajuća monetarna politika tako da mi imamo iako MMF doduše upozorava da ni ove devizne rezerve nisu dovoljne a moram biti iskren pa to reći a onda zašto ne stisne Sloveniju što vi kažete Češku ili neke druge iako je Slovenija sad postala zaduženija prema inozemstvu nego Hrvatska. Dakle, i na tom području postoji prostor za određena poboljšanja. A to znači ponovno je to jedna dodatan poticaj da se pristupi monetarnoj reformi. A riječ reforma ja se nadam da otprilike svi znate što je reforma, kad se poduzima reforma. Kada stvari više ne mogu funkcionirati na dosadašnji način, kad vidimo da imamo više problema onda kažemo reforma. Pa prema tome vaše pitanje je poticajno. I druga stvar, mislim da bi bilo zanimljivo također vidjeti, o tome se vrlo malo zna, naravno mi ne možemo čuti podatke gdje ulaže HNB devizne rezerve ali kakvi su prinosi u odnosu na druge središnje banke itd., itd. To bi isto bilo zanimljivo čuti.
Hvala lijepa. Sad prelazimo na sljedeći klub zastupnika a to je Klub zastupnika SDP-a i u ime kluba će govoriti uvaženi zastupnik Ivo Jelušić, izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, poštovani gospodine guverneru, viceguverneru, kolegice i kolege. Bilo bi bolje da smo o ovoj temi raspravljali nešto ranije, dakle mi raspravljamo o Izvješću za 2014. a sada je 2016. godina. Ali dobro, neke stvari nažalost, ja ću ipak reći nažalost, su aktualne i danas. I ono što je bilo 2014. nažalost je prisutno i danas. Pa iako raspravljamo godinu i pol dana kasnije neke stvari su ipak aktualne. Naravno da smo raspravljali prije godinu dana uglavnom bi raspravljali o švicarskom franku i cijelom tom problemu i što je tu HNB učinila, što nije, što je mogla itd. Danas će se vjerojatno o tom manje raspravljati jer smo taj problem riješili. Ali ako bude vremena naravno da ću i o tome reći koju riječ. Uvijek kad se govori o HNB-u uvijek se naravno raspravlja o ne samo monetarnoj politici što bi bilo prirodno i normalno nego se raspravlja i o ukupnoj ekonomskoj politici, ukupnom gospodarskom stanju. Pa vidimo iz izvješća HNB-a da se najveći dio od 300 i nešto stranica uglavnom odnosi na to. Međutim, ja ću probati uglavnom govoriti dakle o onome što je zaista ingerencija i što bi HNB trebao raditi, a manje govoriti o ukupnom gospodarskom stanju samo onoliko koliko je nužno za ovu raspravu toliko ću govoriti o njemu. Kolega Lovrinović je govorio započeo svoju raspravu o tome što je cilj HNB-a. Dakle, članak 3. jasno kaže da je cilj HNB-a održavanje stabilnosti cijena. E sada ako pogledamo da 2014. mi smo imali dakle blagu deflaciju, negdje 0,2% postavlja se pitanje jesu li te cijene stabilne, je li HNB odigrao tu svoju ulogu u stabilnosti cijena? Postavlja se pitanje što je to poželjno stanje, je li to mala deflacija, je li to niska inflacija? Složio bih se da sigurno i niska inflacija u ovim uvjetima sigurno bi bila bolja nego deflacija. U tom smislu je pitanje sad ocjene je li HNB tu odigrao svoju ulogu, je li ispunio ovaj članak zakona u smislu održavanja stabilnosti cijena? Vidite, ono što je bitnije reći a to je da na ovu deflaciju je više utjecao ne HNB svojim mjerama monetarne politike nego naprosto sve je to došlo izvana, zbog nižih cijena prije svega energenata nafte, prehrambenih proizvoda itd. Prema tome, to je nešto što se nama dogodilo, a ne što se planiralo ili što se htjelo. Pogledajmo dakle osim tog dijela dakle što su ostale zadaće HNB-a. Kaže članak 4. da je HNB samostalna i neovisna u okviru Ustava i zakona u cjelokupnosti poslova iz svoje nadležnosti. Ovo samostalna i neovisna se često puta pogrešno interpretira. Da je samostalna, neovisna u svojim nadležnostima ali to ne znači da je samostalna i neovisna i da može raditi što hoće i da nitko ništa joj ne može prigovoriti i da eto to je njena ingerencija, tu nama se nitko što petljati. Dakle samostalnost i odgovornost preuzima, samostalnost i neovisnost podrazumijeva i odgovornost za to stanje a onda naravno iako stanje je dobro onda je dobro, ako nije dobro treba snositi i odgovornosti. E sada koje su to dakle, koje su to nadležnosti. Neću naravno nabrajati sve od provođenja monetarne devizne politike itd., međunarodnih pričuva. Ono što podvlačim to je dakle ja bih rekao super revizija i nadzor banaka odnosno kreditnih institucija. Ja ću u raspravama uvijek govoriti o bankama nego o kreditnim institucija da bi, lakše je govoriti a uglavnom su banke veliki dio tih kreditnih institucija … [[Govornik se ne razumije.]] Dakle i naravno i pridonošenje stabilnosti financijsko sustava. E sada što se tiče tečaja i stabilnosti valute, međunarodna pričuva, ja mislim da je to stanje zadovoljavajuće i u redu, oko, naravno oko tečaja je uvijek, uvijek je aktualno pitanje je li tečaj dobar, nije dobar itd.. Prije dva dana bili smo na skupu hrvatskih izvoznika gdje je opet potegnuto pitanje realnog tečaja. Izvoznici se zalažu naravno za drugačiji tečaj koji bi njima išao u prilog. Ja ne želim otvarati tu temu danas ali u svakom slučaju mislim da o tome ne treba ovako naglo ili preko koljena raspravljati jer ono što paše onom djelu izvoza, dakle robnog izvoza ne paše drugom dijelu izvoza, to je turizam jer sigurno da onaj koji izvozi robu da mu paše da je kuna nešto slabija ali turizmu to sigurno ne paše. Prema tome to je duga i ozbiljna tema da bi o njoj sada govorio ali u svakom slučaju kuna je imala relativno stabilan tečaj. Dakle na početku godine 7,63, na kraju 7,66, to je dakle relativno stabilno. Prema dolaru je nešto druga priča bila ali ne zbog kune nego zbog naprosto odnosa eura prema dolaru i ukupnog zbog stanja odnosa ako hoćete europskog gospodarstva naspram američkog, njegovog lošijeg položaja nekonkurentnosti itd.. Međutim da li HNB ima određenu odgovornost za ukupno dakle gospodarsko stanje? Sigurno da kroz svoju monetarnu politiku ima. Iz ovoga izvještaja koji je pred nama od 300-tinjak stranica mi tu vidimo dakle HNB se često tu, tu se promatra kao nekakav promatrač sa strane. Dakle radi jednu analitiku kao jedan institut što je u redu, da se razumijemo nisam protiv analitike ali kao promatrač sa strane. Ali gdje je tu monetarna politika. Je li monetarna politika mogla utjecati da to bude tako bolje ili gore? Sada vidimo ako sam dobro informiran da HNB će u financijskom krvotoku pustiti negdje oko 4 milijarde kuna. Svi ćemo se složiti, ja barem mislim da je to dobra mjera ali ako je dobra a je dobra, moje je pitanje a zašto tu dobru mjeru HNB nije učinio 2013. , '14. o kojoj je raspravljao, '15.? Ako je tada bila loša zašto je danas dobro i obrnuto? Prema tome, to je moje pitanje, dakle ako je to dobra mjera a ja mislim da je, zašto ta dobra mjera nije primjenjiva i '13., '14. i '15. pa bi vjerojatno gospodarska situacija danas bila bolja? Ako to sada čini da bi bilo bolje zašto to nije učinjeno onda? HNB naravno ima velike ingerencije i ovlasti nad radom kreditnih institucija banaka, od njihovog nadzora, oduzimanja suglasnosti za rad, daje suglasnost za izbora člana uprave. Niti jedan član uprave ne može biti izabran da HNB ne da svoju suglasnost itd.. E sada, a kakvo je stanje u bankarskom sektoru? Je li tu sve dobro? Je li tu učinjeno sve što se moglo, to je drugo pitanje. Kako su radile banke, šta je HNB u tom smislu poduzimala, to je drugo pitanje. I ja moram reći da HNB je Hrvatska narodna banka i ona prije svega treba biti u interesu hrvatskog građana i Hrvatskog gospodarstva a ne gledati i biti u interesu banaka, hrvatskih koje su samo nominalno Hrvatske a istinski su one u vlasničkom smislu stranke, dakle ako se ne varam a negdje sam i pročitao dakle 60% dioničara, ukupnog dioničarstva, ukupnog vlasništva hrvatskih banaka je austrijsko, 20% talijanskog itd.. Naravno da je bankama u interesu da rade u interesu svojih dioničara, to je normalno i da im je cilj maksimalizirati svoju profit, imati svoju dobit i to je sve normalno i protiv toga dapače nemam ništa. Ali pri tome treba imati ravnopravni ili partnerski odnos prema gospodarstvu i prema građanima. Ne može jednima biti predobro a drugima preloše. Mi smo imali situaciju godinama od, gledao sam podatke od 2010. do 2014. da su banke imale dobit svake godine negdje na razini 4,5 milijarde. Pri tome je gospodarstvo grcalo u problemima, građani još više. Dakle jednima je bilo predobro, drugima loše. Ako vi nemate partnerski odnos onda to kratkoročno može biti dobro za onog tko je jači, za onog koji ima novce ali dugoročno ne. Jer ćeš dovesti u takvu situaciju i gospodarstvo i građane da oni više neće moći izdržati taj težak jaram koji im je nametnut pa će onda to postati i problem banaka. Mislim da smo sada otprilike došli negdje blizu toga. Dakle nije bilo partnerskog odnosa, taj odnos je bio maćehinski pa i podcjenjivački prema gospodarstvu i hrvatskim građanima, pa često puta i izrabljivački u tom smislu. Ja čak, ja često puta vam govorim da tu je na djelu jedan pomalo, ja bih rekao financijskih neokolonijalizam. Pokušati ću objasniti na što tu pri tome mislim. Dakle ja ne bih ništa imao protiv, naravno banke, da ponavljam moraju raditi sa profitom, moraju zaraditi. I logično je da ako ima inputa ako dakle se zaduži u 4% da kredit u 6%, to je meni, to je normalno. Ali je li normalno kada se zadužiš u 1% a daš kredit u 6%, 7 ili 8%, e to nije normalno. I tu je dakle, a kod nas je više na djelu ovo drugo nego ovo prvo. Doduše iz izvještaja vidimo dakle kolike su bile prosječne stope stambenih kredita, potrošačkih kredita itd., ne vidimo kakvi su bili izvori banaka ali vidimo sljedeće. Da je u 2014. godini ukupno danih kredita u iznosu od 280 milijardi. Uglavnom su ti krediti uz devizne klauzule i građanima i gospodarstvu. Nešto manje nego 2013. godine za 7 milijardi. A uglavnom su se dakle u iznosu od 265 milijardi su domaći izvori, dakle ne iz vana. Ne da se skupo zaduživalo vani, pa onda moralo skupo plasirati kapital našim građanima u gospodarstvu. Domaća štednja je bila negdje oko 170, 176 milijardi, depoziti gospodarstva još negdje 45 ako se varam. Dakle, to su ogromni novci. Ne znamo pošto je tada, dakle bila, ne znamo koliko su koštali banke ti domaći izvori ali znamo danas evo na primjer. Ako imate 50000 eura odete oročiti u bilo koju banku i dobit ćete kamatu ispod jedan posto. A ako istih tih 50000 eura tražite za najpovoljniju riječ kada je stambeni kredit to je kamata oko nešto manje od 5%. Dakle, razlika 4%. Za druge kredite ta kamata je još puno veća. Je li ta razlika normalna? Po meni nije, po meni nije i tu se radi o svojevrsnom, dakle ekstra profitu, izrabljivanju hrvatskog građana i gospodarstva, jer to tako nije drugdje. Dakle, rekao sam 80% kapitala je uglavnom austrijski i talijanski. Ja vas pitam da li te austrijske i talijanske banke imaju toliku razliku u kamati u svojim zemljama? Nemaju, sigurno nemaju. Što su to hrvatski građani krivi i gospodarstvo da je to tako reći će se, pa znate Hrvatska je rizična zemlja, rejting je loš, nesigurni plasmani itd. I može se o tome raspravljati čitavi instituti se upotrijebiti da se opravda takvo stanje. Međutim, jedno je sigurno. Dok god ovako budemo tretirani mi ćemo biti rizični, siromašni i loše platiše. Jer dok god moraš, dok imaš kamatu kao građanin duplo veću ili triput veću nego što to ima Austrijanac, Nijemac, Talijan i ostali bit ćeš u nepovoljnijem položaju. Dok god naše gospodarstvo mora imati kamatu triput veću nego što to ima njemačko, austrijsko, talijansko poduzeća s kojim je on na jedinstvenom europskom tržištu koje mora biti konkurentan, a ima kapital skuplji tri puta. E to će biti teško. I naravno da onda radiš za banke. Građani sav svoj višak ako ga uopće imaju daju za otplatu kredita, a bogme i gospodarstvo. Mnoga poduzeća koja su danas nisu profitabilna, bila bi profitabilna da imaju puno, da imaju povoljnije izvore kapitala, da plaćaju manje kamate na kredite. Sigurno da bi to bilo tako. Znate, ja se uvijek sjećam jedne priče što mi je djed pričao kao pošto je bio relativno siromašan, pa u proljeće kad nema više žita, kad nema šta jesti onda ode kod gazde se zadužiti za sepet žita. I možeš ti uvijek kod gazde dobit sepet žita, ali na jesen moraš vratiti dva. I naravno kad jesen dođe, kad obereš svoje, kad moraš vratiti ono što si uzeo za sepet dva, pola opet moraš vratiti i opet na proljeće nemaš i tako stalno. Mi smo otprilike u toj situaciji i naše gospodarstvo i građani. Dakle, zadužujemo se preskupo i sve što radimo, radimo za onog kod koga smo se zadužili. Dakle, normalno je, šta sa radiš uzmeš 100 novčanih jedinica kredita, vratiš 200. Naravno ne iste godine, ali kroz godine. Ali kada bi vratili 130 ili 150 bilo bi puno, puno lakše. Vrijeme mi polako istječe. O franku na žalost neću stići, ali hoću još samo reći jednu stvar. Ovdje ste u Izvješću HNB-a na 300 i nešto stranica vidjeli analitiku izvješća o svemu i svakomu što je dobro, ali najmanje je HNB govorio tu o sebi i o tome kako on radi. Bilo je u javnosti često puta i primjedbi na plaće u HNB-u, troškove osoblja, materijalne troškove itd. Ja na žalost o tome ne mogu reći ništa jer o tome u ovom Izvještaju nema ništa. Dakle, zašto se u javnosti pojavljuje, dakle spekulacija o tome kako se radi? Zašto nema jasnih podataka, zašto nije transparentno? To je drugo pitanje, ali bih ja molio da u sljedećim izvještajima toga bude, pa ako to nije istina da to demantiramo, ako je istina da se u HNB-u živi na visokoj nozi daleko bolje nego što to živi se u drugim dijelovima javne uprave pa i ukupno što to živi hrvatsko građani i gospodarstvo to nije dobro. Ali dakle dojam takav, o tome se govorilo. Na žalost iz izvještaja to ne vidimo. Ne vidimo, dakle kako se trošilo, koliko se trošilo, je li taj višak od 2,7 milijardi koje mogu biti i veći to zaista ne možemo vidjeti. Dakle, vrijeme mi istječe. Samo ću na kraju još jednu stvar reći. U članku 21. kaže HNB može odrediti najniži poen u prometu na koji se zaokružuje obračun gotovinskog i bezgotovinskog plaćanja. Ja lipu odavno nisam vidio, niti mi lipu ni pet lipa netko vraća u gotovinskom prometu, pa bih vidio tu, dakle da se napravi jedna ozbiljna analiza što je sa tim našim lipama. Je li veći trošak njihovog tiskanja, odnosno njihovog kovanja tog novca nego što to ima svoje efekte na tržištu, pa trebalo bi po meni to izanalizirati i vidjeti ako treba da to uskladimo, da budemo u tom smislu racionalniji i da ono što, dakle ne postoji, ako nikom nitko ne vraća lipu, 10 lipa ili 30 lipa pa da onda te cijene i zaokružimo na druge iznose. Hvala lijepa.
Hvala. Vaša rasprava izazvala je dvije replike. Prva je ona uvaženog zastupnika Željka Glasnovića. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, ja bih se osvrnuo na ova izlaganja ne samo od gospodina Jelušića nego i jutros. I ovaj ekonomski meta jezik pošto sam laik baš ne razumijem, a mislim da Hrvatska ima tajno oružje protiv drugih država ako dođe do sukoba negdje. Imamo ekonomista više ovdje po kvadratnom metru nego ijedna zemlja. Ja bih samo poslao njih dvojicu kao savjetnike poslovne u druge zemlje, mislim da bi upropastili ekonomiju u tjedan dana kako meni izgleda. Evo ja se pitam ovo kako može funkcionirati bankarski sustav ako mi nemamo standardnih normi i zakonskih okvira u poslovanju, u pravosuđu. On mora raditi u vakuumu. Šta zanima običnog čovjeka? Njega zanima prognoze, inflacija kakva će biti do kraja godine, kreditni rejting Hrvatske, porast neplaćenih kredita. Kako može bit održiva ekonomija imamo jedan čovjek zaposlen, jedan u mirovini? To je neodrživo? Jel' nas čeka grčki scenario? Trebamo realne prognoze jer to je davno netko trebao radit ranije. Drugo, zemlja u kojoj se ne poštuju potpisani ugovori institucije ne poštuju propis nije zemlja, nije pravna država. Bez pravne sigurnosti nitko neće investirat ovdje. I na kraju bih rekao bez snažnih strukturalnih reformi mi ćemo biti u totalnom vakuumu. Hvala.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Ivo Jelušić. Ako može odgovoriti jer nije baš bilo direktno usmjereno.
Hvala. Ja sam se javio za repliku čim netko digne, čim počne sa replikom ja odmah dignem tablicu da odgovor na repliku međutim nemam šta reći. Odustajem od odgovora.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolega kazali ste da bi banke trebale raditi za građane i gospodarstvo. To je činjenica, međutim one ne rade kao u svojim državama jer su većinom sve u vlasništvu stranome, niti imaju namjeru niti su radile. One izvlače od naroda i gospodarstva novac kroz kamate, to svaki laik može vidjeti, pošto sam i ja laik u ovome, nestručan i nekompetentan a kamoli ljudi koji su stručni i kompetentni to ne mogu uvidjeti. Da je u nas kamata 10% primjer govorim za istu banku koja je u vlasništvu u Francuskoj u nas je 10%. Pa tu ne treba biti matematičar. O franku nećemo govoriti, nećemo govoriti o pustim štedionicama. Hrvatska nema nacionalnu banku. Sad ću vam kazati, ali poslije ću o tome malo više, Hrvatska nema grama zlata. Kojim je referendumom ovdje dato pravo da se proda hrvatsko zlato, 15 tona, 13,9? Je li itko pitao građane da se zadužuju za ovolike milijarde Vlade? Je li dobio itko legitimitet, bilo koja Vlada, bilo lijeva, bilo desna ili sada ova u tolikim iznosima? Da nam se sprema na ovaj način … [[Govornik se ne razumije.]] bez obzira s koje strane bile i tko bio na vlasti da će ovakva monetarna politika i zaduživanje Vlade dovesti Hrvatsku na rub, a sve u interesu stranih banaka. Zato trebamo biti jasni, ja mislim da ima stručnih i kompetentnih ljudi i da treba stvari mijenjati. Hvala.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Ivo Jelušić.
Kolega Bulj vi ste uglavnom se složili s onim što sam ja govorio i treba to naravno ponoviti i reći. Slažem se da hrvatske banke, bankarski sustav ne radi u interesu razvoja hrvatskog gospodarstva i boljitka hrvatskih građana. To je moja teza o kojoj sam stalno govorio. Ali znate što je najgore? Što se silna ekonomska pamet u HNB-u pa i drugdje uplela u to silne institute da dokažu kako je to normalno. Znate onaj tko ima para on je u stanju i platiti. Pa imate čak ljudi koji su dobro plaćeni od određenih institucija, koji su iznijeli svoja mišljenja koja poslije ne stoje. Pa na koncu konca mi imamo, ja sam nedavno u svojoj praksi imao situaciju dakle da sve se kod nas može kupiti znate. Revizorske agencije daju mišljenje svoje o jednoj banci, baš sam nedavno gledao, pozitivno da bi nakon par mjeseci banka propala. Dakle, oni su naplatili svoje revizorsko izvješće, poslije ti njih tjeraj i ganjaj. Što hoću reći? Treba naravno stvari sagledati na sljedeći način, dakle banke su nužne, one moraju raditi, one moraju raditi s profitom samo pitanje je kolikim profitom. Ako se dakle uglavnom banke zadužuju iz domaće štednje, uglavnom su izvori iz domaće štednje koja je gdje je sada kamata 1%, zašto kamata prema građaninu od 5, 8 ili 9%? Prevelika je to zarada. Jer iste te banke, njihove majke u zemljama drugim, nemaju to. Nemaju tako visoke kamate. Naravno da smo zemlja visokog rizika. Naravno da kod nas postoji dosta rizičnih plasmana ali tih rizičnih plasmana će biti sve više ako daješ nepovoljne kredite jer ćeš od dobrog gospodarstvenika napraviti lošeg ako mu daješ kredit uz visoku kamatu i od nečeg što u početku nije izgledalo rizično postat će poslije rizično.
Hvala lijepa. Sada ćemo prijeći na sljedeći klub zastupnika, a to je onaj HNS-a u ime kojega će govoriti uvažena zastupnica Anka Mrak Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani guverneru, cijenjene kolegice i kolege. Pred nama je Izvješće HNB-a za 2014. godinu. Kad imate izvješće za 2014. onda se često pitate, a već je otprilike prvi kvartal 2016. pri kraju, zašto sad raspravljati? No međutim, o nekim stvarima je uvijek dobro raspravljati sa vremenskim odmakom jer onda možete dobiti možda i nekakvu drugačiju i cjelovitiju sliku. Ovo izvješće je napisano dobro, imamo niz brojaka, imamo niz grafikona. No međutim, kad takvo izvješće imate i kad se ono reflektira na niz tema u životu građana Republike Hrvatske onda je dobro se uvijek propitkivati, vidjeti koji su to zaključci, što iz toga treba zaključiti i kojim smjerom i putem ići dalje. Dakle, brojka nikad ne laže. Brojka je takva kakva je. No međutim one zaključke koje mi izvlačimo iz te brojke i put kojim trebamo ići dalje je put kojim trebamo vidjeti što dalje činiti. Naravno da u ovom izvješću imamo i teme gospodarstva, imamo i teme zaposlenosti, imamo i teme nezaposlenosti. Kad sad vidimo gospodarstvo 2014. je bila posljednja godina kada smo bili, dakle to je bila ta šesta godina recesije. Jednako tako u uvodnom dijelu imate to jedno okruženje u kojem je Hrvatska bila pa onda se tu referiramo i na prekomorske zemlje ali se referiramo što se desilo u EU i promatramo što se desilo, konstatiramo što je u Hrvatskoj ali pritom ne govorimo o tome što bi dalje trebalo biti. No međutim, ono što trebamo govoriti i trebamo vidjeti kad je riječ o gospodarstvu jedna konstatacija koja kaže na temu da je veliki pad u odnosu na sve drugo bilo sektora građevinarstva. Jednako tako je to sektor poljoprivrede i šumarstva. No međutim, kad gledate u kontinuitetu 2008.-2014. onda vidite da su zapravo veliki pad u građevinarstvu bilo 2011., a ovo je bio kontinuirani pad, dakle ona linija ide silazno kontinuirano. Vidite da je u smislu gospodarstva bio mali pomak u prerađivačkoj industriji. I iz toga bi trebalo donijeti određene zaključke. Zaključak koji je ovdje je odnosno bolje rečeno konstatacija kad je riječ o građevinarstvu da je taj pad zbog manjka javnih investicija i zbog malog manjka privatnih investicija u građevinarstvu. Postoji jedan zgodan podatak koji je vezan uz promet koji kaže da je u 2014. 10% manje prometa bilo željeznicama, da je malo manje prometa bilo u pomorskom prometu ali onda jednako tako govori da je iz, vezano uz neke druge vidove prometa ono povećanje koje je bilo, bilo vezano zapravo uz turizam. I što bi sada bilo zanimljivo u ovako jednom izvješću koji je na 300 stranica imati? Bili bi zanimljivi zaključci, zanimljivo vidjeti da li dalje ulažemo kada je riječ o gospodarstvu u željeznički promet, u koje promete ulažemo, zašto je pad bio, koji rezultat je tog pada. Iz jednostavnog razloga što je monetarna politika ta politika koja može imati veliki ključ u razvoju gospodarstva. Jednako tako kada je riječ o građevinarstvu, to je tema koja je apsolutno meni bliska, zašto kontinuirano pada, što trebamo učiniti? Što trebamo učiniti na državnoj razini? Što trebamo učiniti sa kreditima? Što činiti, jer svi dobro znamo neke konstatacije a to je da je građevinarstvo i tema građevinarstva netko tko prvi osjeti izlazak iz recesije ali prvi osjeti recesiju, prvi pada kada je recesija, treba mu dugo da se pokrene ali kada se pokrene, treba se pokrenuti dalje. I to bi bilo dobro u ovom izvješću, jednako tako u nekakvim zaključcima, u nekakvim idejama vidjeti što činiti u smislu monetarne politike da tu nešto napravimo. Jednako tako dobro znamo da u životu čovjeka postoje, kasnije kada krene dalje dvije stvari važno. Važno je da ima siguran posao i važno je da ima krov nad glavom. Kada je riječ o krovu nad glavom onda je za jednu državu izuzetno važna stambena politika. Što znači stambena politika, što znači stanovanje? I ja bih tu nekoliko rečenica rekla o jednoj temi, tema stambenih zadruga. Odnosno oprostite stambenih štedionica. I sada je vrlo zanimljiv ovaj dio izvješća kada govori o stambenim štedionicama, pri tome trebamo znati da su 2014. godine ukinuti poticaji koji su izazvali dosta bure u ovom našem podneblju. I kada je riječ o stambenih štedionicama mi ih imamo 5. Od tih 5 su 4 u stranom vlasništvu a jedna je u našem domaćem vlasništvu. Njihov udio je svega ispod 2% dakle u financijskim, dakle njihov udio je u imovini kreditnih vrlo mali ispod 2%. Ali što se desilo u 2014.? U 2014. su svih tih 5 stambenih štedionica povećali svoju dobit. I sada kada malo analizirate zbog čega, oni su još uvijek dobili onaj poticaj iz 2013. Ali zbog čega se to desilo? Desilo se zbog razloga što su krediti koje su dali bili u kategoriji A i što su povećali svoje aktivnosti vezane uz ulaganja. Tako da dobro će vidjeti i usporediti što se desilo u 2015. No međutim, pojedine aktivnosti su bile pozitivne i na to treba ukazati. Jednako tako ovo izvješće ima jednu stranicu, ja uvijek pogledam u svakom izvješću tu stranicu a to je javnost rada. Javnost rada je izuzetno važna. Izuzetno je važna da svaki građanin kojeg to zanima može za bilo koju instituciju vidjeti što radi, kako radi i tu se je Hrvatska narodna banka ocijenila kroz tu jednu stranicu teksta kao netko tko je dobro radio, dobro objavljivao članke, dobro to činio. No, međutim, bilo bi dobro vidjeti i neke druge pokazatelje na koji su već moji predgovornici, odnosno kolege ukazivali. I postoji onaj završni dio koji je izuzetno važan za Hrvatsku a to je ta međunarodna suradnja. U tom završnom dijelu su važni međunarodni propisi i zakoni koje mi djelomično, dakle mi moramo prihvatiti odnosno ugraditi u svoje zakonodavstvo ali tu je važno i to još jedanput naglašavam važno je da Hrvatska sudjeluje od samog početka u donošenju takvih propisa i sigurno da onda neke diskusije o poziciji Hrvatske u odnosu na druge zemlje Europske unije bi bile znatno drugačije. I ono što se desilo je sljedeće. Dakle 1. srpnja 2013. Hrvatska ulazi u Europsku uniju, odmah početkom 2014. Europska unija konstatira da će pokrenuti i pokreće proceduru prekomjernog manjka za Hrvatsku jer su ocjene bile da će u sljedeće 2 godine proračunski manjak prekoračiti referentne vrijednosti. da je Hrvatskoj 3 godine 2014. u 2015. i 2016. u kojoj smo mi sad. I ono što konstatira, konstatira sljedeće. Da je potrebno, ono što svi znamo, prioritetna područja koja su važna za ekonomsku politiku a to je fiskalna konsolidacija, nastavak provođenja strukturnih reformi te koordinirano poticanje investicija. Koordinirano poticanje investicija treba biti a tu je kolega Lovrinović kada je uvodno govorio, govorio je o zakonodavnoj, izvršnoj i sudbenoj i monetarnoj, ja neću reći vlasti ali politici. Dakle koordinirano poticanje investicija može biti samo ako koordinirano potiče i zakonodavna i izvršna i sudbena, tu vidimo teme koje jesu ali naravno i monetarna politika. Mi svi razmišljamo na različite načine. Ja razmišljam u brojkama i razmišljam u slikama. Pa dopustite samo jednu sliku da podijelim s vama. Ja vam Hrvatsku doživljavam kao jedan prekrasan otok koji ima odlične uvjete i gleda godinama kako trajekti prepuni turista i ostalih prolazi uz taj otok. 2014. je taj trajekt bio relativno blizu, 2015. je on pristao a uloga je svih nas bez obzira da li smo u zakonodavnoj vlasti u kojoj smo mi tu i izvršnoj koja je Vlada, u sudbenoj koji su sudovi a u monetarnoj gdje je Hrvatska narodna banka da omogući 2016. i sljedećim godinama da se ti turisti iskrcaju i da od svega toga imamo koristi jer onda će kroz ovakvo jedno izvješće kada pokažemo da postoji rast, onda ćemo taj rast i osjetiti. Stoga monetarna politika izuzetno važna. Izvješće za 2014. zaista imamo niz, niz podataka, ali ono što je važno iz tih podataka izvući pouku, znati koje su smjernice, znati koje su ideje i tim idejama ići dalje i zaista da ono što je još dobro za znati. U 2011. je 24 zemlje EU bilo promatrano. 2014. je bilo 16 plus Hrvatska. Na kraju 2014. početkom 2015. ih je ostalo 11. Brojka će se smanjivati, a bilo bi dobro da u toj brojci nije Hrvatska. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku uvaženog zastupnika Branka Bačića.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovana kolegice Mrak-Taritaš spomenuli ste u vašemu izvješću i rad, u vašoj raspravi i rad stambenih štedionica koje također obrađuje Izvješće Hrvatske narodne banke. Ako je u nečemu lutala bivša Vlada onda je to odnos prema funkcioniranju stambenih štedionica i plasiranju kredita koje davaju stambene štedionice. Naime tri puta u mandatu smo mijenjali Zakon o stambenoj štednji i stambenim kreditima koje daju stambene štedionice. Najprije smo 2012. godine, najprije je Vlada predložila, a ovaj Sabor tada usvojio smanjivanje stope sa 15% na 10%, dakle za 750 kuna subvencija ili poticanja državnih na 500. Onda 2013. godine upravo u vrijeme koje prethodi ovom izvještajnom razdoblju Hrvatske narodne banke smo ukinuli, to ste vi sami rekli, a onda smo prošle godine, dakle još nepuna godina vratili ali više nismo utvrdili fiksnu stopu već je varijabilna stopa koja ovisi o nekoliko faktora koji definiraju stambenu štednju. I taj, takav pristup je svakako utjecao na smanjeni broj kredita koji su financirani od strane stambenih štedionica i svakako da smanjenje broja stambenih kredita koje se financiraju iz stambenih štedionica utiče i na pad aktivnosti u građevinarstvu, a posebno u onom privatnom dijelu u kojemu je omogućavalo se ljudima da mogu kupiti stanove po najpovoljnijim kreditima koje je u samostalnoj Hrvatskoj do sada su davani a to su upravo krediti stambenih štedionica. Hvala.
Hvala. Odgovorit će uvažena zastupnica Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Cijenjeni gospodine Bačiću, dakle i vi i ja dobro znamo što je tema građevinarstva i što je tema stanovanja. Vrlo interesantno je da je od 5 stambenih štedionica u 2013. samo jedna poslovala sa dobitkom, a u 2014. svih pet. Dakle, nakon što se sve ovo napravilo odjedanput te stambene štedionice imaju dobitak. I ono što sam u raspravi rekla, iz toga bi trebalo izvesti zaključke i vidjeti u kojem smjeru treba ići i zakoni i monetarna politika. Što je to bio razlog da 2014., dakle mi ukidamo kao što ste vi rekli određene kredite, odnosno način na koji se to definiralo. I oni u 2014. odjedanput imaju dobitak, jer su se preusmjerili na nešto drugo, odlučili davati kredite po drugačijim uvjetima, smanjiti onaj dio koji pripada njima. Prema tome, to je tema jedne monetarne politike da izvuče zaključke iz onog što se desilo.
Hvala lijepa. Sljedeći se klub zastupnika biti onaj HDZ-a i u ime njega govorit će uvaženi zastupnik Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine guverneru sa suradnikom, kolegice i kolege. Pred nama se nalazi dokumenat koji je u Hrvatski sabor poslan 29.5.2014. godine, 2015. godine pardon. I sad kad pogledate što se u tom periodu do danas dogodilo, a ovaj dokumenat nam govori o nečem što je bilo prije godinu i još nešto dana, onda je ova priča pase. Međutim, ono što je rekao kolega Lovrinović i s tim ću se složiti. Dokumenat koji ćemo raspravljati za 2015. neće se puno razlikovati od ovoga. Zašto? Zato što određena kretanja i monetarna i ekonomska i makroekonomska i fiskalna u Hrvatskoj su toliko slična da se neće puno razlikovati, pa bih ja svoju raspravu u ime kluba krenuo od stajališta Europske komisije Izvješće o Hrvatskoj i ispravljanju makroekonomskih neravnoteža. I kad ovih 6 točaka preslikate na ovo izvješće 2014. a preslikat ćemo ga i na izvješće 2015. onda mislim da prije svega mi ovdje moramo ako već želimo nešto promijeniti što mi zakonodavno želimo promijeniti i da li to sukladno svom sporazumu koji smo potpisali sa EU možemo ili ne možemo napraviti. Mislim da je to ključno pitanje za općenito funkcioniranje u budućnosti. Jer gledajte, sve što želite promijeniti mijenjate izmjenom zakona, nikako drugačije. Možemo mi željeli ovako i onako, a u onom trenutku kad smo odlučili da ćemo biti članica EU onda taj zakon ide u ocjenu u Bruxelles i dobivamo na njega zeleno svjetlo ili ne dobivamo. Pa dakle, što je prva zamjerka Europske komisije – visoki javni dug koji i dalje raste, znatno opterećuje gospodarstvo i izvor je ranjivosti. Dug opće države više se nego udvostručio u razdoblju od 2008. do 2014. Dakle, sa 38,9% je narastao na 85,1%. I kad gledate ocjenu Hrvatske sa bilo kojeg aspekta ekonomskoga onda ćete vidjeti da je ovo područje koje se govori da je tu Hrvatska najranjivija. I o ovome smo na isti način mogli govoriti kad je bilo izvješće 2013. i 2014. i 2015. Koliki je udio ovdje monetarne politike i da li je ima o tome isto tako možemo razgovarati. Dug privatnog sektora je visok i ne smanjuje se, velika količina loših kredita i dalje predstavlja izazov za financijski sektor. Do sad je Hrvatska zabilježila prilično ograničeno razduživanje, te razina privatnog duga je i dalje visoka. To posebno vrijedi za korporativni sektor u kojem je dug u 2014. iznosio približno 80% dok je dug kućanstva iznosio približno 40%. Osim toga sposobnost bankarskog sektora da pridonosi oporavku mogla bi biti ograničena zbog utjecaja propisa donesenih u rujnu 2015. godine kojima se omogućuje konverzija kredita kućanstva iz švicarskih franaka u euro jer to podrazumijeva gubitak za banke. I to je ono što iskreno govoreći kad danas govorimo o ovoj točki dnevnog reda ja smatram gospodine guverneru da ste vi to trebali reći. Bez obzira što to nije tema 2014. Ja se iskreno nadam da ćete o tome nešto reći u svojoj završnoj riječi i da ćete reći opasnosti koje za državni proračun mogu biti. Dakle, to je naprosto činjenica koju vi kao guverner centralne banke morate reći u ovom Visokom domu u svakom javnom nastupu bez obzira za koje se područje govorilo. To je nešto što naprosto se ne smije prešutjeti. Međutim, visok stupanj euroizacije u gospodarstvu u pogledu imovine i obveza zajedno sa čvrsto upravljanim fluktuirajućim tečajem domaće valute prema euru ublažava taj rizik. Toliko o temi o kojoj raspravljamo ovih dana oko toga kad bi euro mogao postati hrvatska valuta i kad bi, da li Hrvatskoj to treba ili ne treba. Dakle, to je tema o kojoj treba razgovarati u ovom Visokom domu. A zašto ovo sve čitam? Zato što ćemo o tome raspravljati kad budemo govorili o 2015. Znatan vanjski dug dodatno je ograničenje za gospodarstvo, neto vanjske obveze iznose gotovo 80%. Osim toga gotovo jedna trećina vanjskog duga čini dug opće države što ukazuje na rizik u pogledu održivosti. Stopa nezaposlenosti i dalje je vrlo visoka posebno za mlade te za nekvalificirane radnike. Veli isto tako no neučinkovito određivanje plaća u javnom sektoru i dalje otežava državnu kontrolu rashoda za plaće i može onemogućiti prilagodljivost plaća. Dakle, da li je to tema o kojoj ćemo raspravljati sljedeće godine kad budemo, zapravo ove godine kad budemo raspravljali o Izvješću za 2015.? Je. Da li ova tema itekako ima utjecaj na sva ekonomska i gospodarska kretanja u Hrvatskoj? Ima. Visoki dug korporativnog sektora i komplicirano poslovno okruženje ometaju privatno ulaganje, no očekuje se da će javna ulaganja rasti s poboljšanjem apsorpcije sredstava iz europskih strukturnih investicijskih fondova. I javna i privatna ulaganja doživjela su nagli pad tijekom krize. Ulaganja su se počela oporavljati 2015. no prepreke privatnom ulaganju još postoje uglavnom u obliku administrativnih prepreka. Ograničen pristup financiranju posebno za mala i srednja poduzeća, visoka kamata te naslijeđena pretjerana zaduženost dodatno ograničava kapacitete ulaganja hrvatskih poduzeća. I kad ovaj jedan dio rasprave guvernera preslikamo na ovaj praktični, stvarni život onda možemo razgovarati o tome zašto su u Hrvatskoj kamatne stope tolike kolike jesu, zašto hrvatski poduzetnik u startu ima kamatnu stopu za 2 postotna poena višu nego što ima poduzetnik u Sloveniji ili za 2,2 postotna poena više nego što to ima poduzetnik u Češkoj, Slovačkoj ili Poljskoj ili za preko 3 postotna poena više nego što to ima poduzetnik u Njemačkoj. Mislim da je to krucijalno pitanje o kojem mi trebamo govoriti kad govorimo o Izvješću HNB-a u ovom Visokom domu. Zašto je koeficijent rizika, a to je osnovni parametar za određivanje visine kamatne stope, u Hrvatskoj još uvijek između 2,75 i 3,25 postotnih poena? Ili 275 tj. 325 basic poena? I to je ključan parametar kad govorimo o konkurentnosti hrvatskog gospodarstva, kad govorimo o visini kamata. Na kraju krajeva to je i ključni parametar kad govorimo o visini kamatne stope po kojoj se zadužuje država. A država svoj deficit državnog proračuna može isključivo financirati iz zaduživanja ili prodaje imovine. Trećeg mehanizma nema. Dakle, to su teme o kojima mi ovdje trebamo govoriti. O tome da li bi nešto trebalo biti ovako ili trebalo biti onako naprosto nećemo ništa promijeniti. Slaba i rascjepkana javna uprava otežava isporuku usluga zbog čega poduzeća trpe, a neučinkovitost poduzeća u državnom vlasništvu usporava proces prilagodbe. Decentralizacija funkcija na lokalne razine početkom 21. stoljeća nadišla je njihove fiskalne kapacitete i rezultirala snažnim oslanjanjem na središnje transfere iz središnje države. To jasno govori da mi u principu nismo decentralizirali državu nego dapače da smo sa decentraliziranim funkcijama, a ne decentraliziranim novcima itekako napravili ovisnost jedinica lokalne samouprave o državi. Da li i to ima kakve veze sa izvješćem HNB-a? I sad neke teme. Dakle, kao što sam rekao da ovdje je trebalo progovoriti o švicarcima tako treba progovoriti i o kreditima austrijskih štedionica. Ja sam u ovom Visokom domu u protekle tri godine govorio ne jedanput o tome i naprosto treba reći istinu koja je takva kakva je. Da li su određene institucije u Republici Hrvatskoj povukle potez koje su trebale povući? Mislim da nisu. Dakle, Hrvatska država je tamo negdje 2001., 2002. omogućila hrvatskim građanima i hrvatskim poduzećima da se zadužuju u inozemstvu ali pod jasnim uvjetom da transfer novaca mora biti preko centralne banke. Ako taj transfer novaca nije preko centralne banke onda za njega praktički nitko u Hrvatskoj niti ne zna do onog trenutka dok ih netko ne počne gurati u legalno tržište novca i onda se normalno mora postaviti pitanje otkud ti novci? Međutim, da li je možda i centralna banka trebala tu čvršće se izjasniti o tome, da li je Vlada Republike Hrvatske preko Ministarstva pravosuđa trebala donijeti zakon ili uredbu kako god hoćete o zabrani prodaje nekretnina koje su građani Republike Hrvatske dali pod hipoteku za te kredite, to je isto tako pitanje. Dakle o tome ne može donesti odluku Centralna banka ali može donesti Vlada Republike Hrvatske. Zato i kažem da kada govorim o ovome onda moramo napraviti međusobnu povezanost. Kada govorimo o inflaciji i deflaciji ja se nikako ne mogu, ne mogu zaboraviti jednu scenu a to je bio 12 mjesec 2008. godine kada je cijena barela nafte sa nekakvih 80 skočila na 140 dolara. U Hrvatskoj su sve cijene podivljale, svi su pričali i koji imaju razloga i koji nemaju razloga da su cijene digli zbog rasta cijene energenata i onda tamo negdje u 2., 3. mjesecu se dogodio drastičan pad cijena energenata međutim mnoge cijene tada naprosto se nisu spustile. Mnogi su skočili u vlak tog povećanja cijena iako zato nisu imale nikakav razlog. I mnoge cijene su nažalost ostale u Hrvatskoj takve kakve jesu. Međutim, mi ovdje govorimo da su cijene energenata razlog za i povećan obim potrošnje hrvatskih građana jer im je ostalo više novaca. Međutim, postavlja se jedno pitanje o kojem isto tako govorimo u ovom Visokom domu a to je kada govorimo o cijeni energenata jer nisu samo energenti nafta i proizvodi iz nafte. Daleko bitni energenti za hrvatske građane i kućanstvo je cijena električne energije i cijena plina. I svi ovdje zaboravljamo da je netko prije 3 godine digao cijenu električne energije za 25% pod izlikom da će to biti inicijalna kapsula jednom jakom trgovačkom poduzeću u vlasništvu države za velike investicije, međutim u protekle 3 godine građanima Republike Hrvatske je s tog osnova povećanja cijena uzeto preko 3 milijarde kuna a niti jedna investicija se nije dogodila. Ista priča se dogodila i sa plinom. Prema tome, ako govorimo da smo s jedne strane omogućili povećanu potrošnju zbog smanjenje cijene energenata a s druge strane smo isto tako nepovratno uzeli hrvatskim građanima u proteklih 5 godina što se i tiče električne energije i plina skoro 5 milijardi kuna. I smatram gospodine guverneru ako je ovdje, govori se o cijeni energenata da onda, ako gledamo to sa i makroekonomske i ekonomske pozicije onda smo morali i ovaj dio sagledati u tome. Jer ako su određene cijene neopravdano otišle gore a razlog zašto su povećane se nije dogodio a to su investicije iz HEP-a onda to treba uzeti jer onda to možemo jedino gledati kao još jedan parafiskalni namet prema hrvatskim građanima. Jer ako vama netko naplaćuje uz dozvolu države cijenu veću 30%, šta je to nego parafiskalni namet? Ništa drugo. Isti vrag kao da ste mu odrezali nekakav porez i mjesečno mu uzeli 100 i još nešto kuna iz džepa a samo što su novci završili umjesto u državnom proračunu završili su kod javnog poduzeća. I da završim. U ovoj raspravi danas koja će biti o ovom izvješću i o informaciji o ekonomskim kretanjima idemo donijeti zajednički zaključak što mi želimo od HNB-a i temeljem toga krenuti u izmjenu zakona. To je prva stvar. Druga stvar, iskreno govoreći, meni još bez obzira što nisam pravni stručnjak ali se sjećam pregovora za ulazak Hrvatske u Europsku uniju iz izmjene Zakona o Hrvatskoj narodnoj banci meni još uvijek nije jasno da li mi ovo izvješće usvajamo ili ga primamo na znanje. Jer ako se ne varam izvješće 2013. smo primili na znanje. Dakle nisam pravni stručnjak pa sa ove govornice postavljam u ime kluba pravno pitanje pravnim stručnjacima pa neka odgovore na to. I na kraju, mislim da ovo nije tema za skupljanje jeftinih političkih poena. Mi možemo biti sretni pa je bankarski sektor u Republici Hrvatskoj ostao stabilan bez obzira o čemu mi govorili ili ne. Vidjeli ste samo na dvije male bankice koje su propale iz državnog proračuna dakle iz DAB-a je otišlo je preko 800 milijuna kuna za sanaciju tih banaka. Mnoga poduzeća i mnogi građani koji su imali sredstva u tim bankama su ostali bez tih sredstava. Ako se ne slažemo s time kako i što radi HNB promijenimo zakon i onda temeljem tog zakona tražimo da li je netko nešto napravio ili nije. Ali ponavljam u konačnici negdje sljedeće godine u isto vrijeme će nas dočekati izvješće za Hrvatsku o sprječavanju i ispravljanju makroekonomskih ravnoteža. Tada ćemo mi imati godinu dana da smo na vlasti i onda nećemo moći nikog drugog optuživati nego možemo samo govoriti o tome da li smo proveli ili nismo proveli određene reforme. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Imamo više replika. Prva je ona uvaženog zastupnika Ivice Mišića. Izvolite.
Poštovani predsjedniče. Poštovani kolega Šuker, ja vas sam dobro slušao i sve ostale ljude koji su izlagali ali htio bih nešto reći, dugo ste godina u ovom Saboru, tu je trebalo već davnih godina upaliti crveno svjetlo i pitanje HNB-a i pitanje ponašanja i pitanju tih minusa koje ova država stalno prikazuje. Deflacija je bila 02, 04 pa -08, BDP pao je za 13% a to se dešava dosta godina. Kaže se da je HNB neovisna, samostalna institucija, pa postavljam pitanje kome odgovara? Kako riješiti taj problem da bude odgovorna? Gledajući šta se dešava među građanima, poduzećima koji su isisani … [[Govornik se ne razumije.]] u polu svijesti. I postavljam još jedno pitanje šta je sa, tko je odgovoran za švicarske franke, kakva je tu uloga HNB-a? Vi ste bili ministar financija, da li ste šta upozoravali ranijih godina na tu temu i ovaj rad narodne banke. Ona ne radi od jučer, radi 25 godina u Hrvatskoj državi i koliko ste upozoravali na sve ovo što ste danas evo vidimo došli smo u jedan dio života gdje su naši građani, naša poduzeća praktično u knockdownu pa i mi svi skupa. A sama plaća direktora HNB-a je toliko velika a onda vidimo iz izvješća toliko apsurda. Pa postavljam pitanje i ovom, nama svima skupa ovdje jer nas naši građani gledaju, nas su izabrali šta napraviti da ovo sve bude bolje, transparentnije i da ova država konačno krene u nekakav red. Koliko sam vidio sada je nešto bolja situacija [[Upadica predsjednik: Hvala.]] navodno. Ispričavam se. Valjda što se malo oko franka krenulo, pa se sve malo promijenilo, pa se i kamate. A vjerujem da se to moglo i davnih dana. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovorit će uvaženi zastupnik Ivan Šuker.
Kolega Mišić, ja što sam rekao neki dan, zajedno smo sad u vlasti i ja se nadam da ćemo zajedno i donijet zakon da uklonimo ove neravnoteže. Ali sam isto tako upozorio da prilikom izmjene zakonodavstva mi moramo bit svjesni u onom trenutku kad smo potpisali pristupni sporazum i sve one dokumente za ulazak u EU, da dobivamo određenu suglasnost. Ja bih molio kolege da malo. Preuzeli smo određene obveze, dakle to su činjenice od kojih ne možemo pobjeći. I ja sam to u svojoj raspravi rekao. Druga stvar što se tiče švicarskih franaka za ovom govornicom sam 2005. rekao sve što je ekstremno visoko i ekstremno nisko skriva potencijalnu opasnost. Nitko u tom trenutku u Hrvatskoj nigdje nije znao koja je to opasnost, ali je realna opasnost ovoga što se dogodilo prošle godine je da ćemo vi i ja i svi ostali građani Republike Hrvatske iz državnog proračuna platiti 8 milijardi kuna. To je realna činjenica. To je realna činjenica, bez obzira možemo mi govoriti ovako i onako. Razumijete? To je, mi smo dio nekog svijeta. Vi ste ovdje govorili o deflaciji. Deflacija ima jasnu svoju ekonomsku definiciju, da li je samo promjena nekih cijena, ne ostalih parametara to je deflacija to je pitanje. To je pitanje. Ali kažem o svemu možemo kroz izmjenu zakona i ja sam spreman. Idemo osnovati radnu skupinu. Hoćemo mi u Saboru, hoće li to napraviti Ministarstvo financija i predložiti izmjenu zakona. A neovisnost Centralne banke, ona je bila vrlo velika i u vremenima kad nismo bili, svatko pa na kraju krajeva prijedlog izvornog zakona je bio da Hrvatska narodna banka podnosi izvješće Hrvatskom saboru i takav zakon, prijedlog zakona na žalost u Bruxellesu nije prošao. Dakle, ne da bude Vlada ili netko drugi kontrolor HNB-a, nego da bude ovaj Visoki dom. I sad ako takav zakon ne može proći u Bruxellesu mi ga ne možemo usvojiti u ovom Saboru, jer se izopćavamo iz jednog dijela tržišta. Druga stvar, kamatna stopa ne ovisi o HNB-u. Kamatna stopa ovisi o onima koji nam određuju koeficijent rizika plus EURIBOR.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući. Kolega Šuker vi kao iskusan i saborski zastupnik i ministar financija i znate da smo svi mi skupa da smo devedesetih godina kad se stvarala Hrvatska država, da je bio interes znači hrvatska lisnica u hrvatskom džepu i hrvatska puška na hrvatskom ramenu. Šta je ostalo u ovih 25 godina od te priče i u koju su situaciju sve Vlade dovele nas sad je pitanje? Činjenica da nije štićen nacionalni interes bilo po pitanju monetarne politike, bilo po pitanju svih hrvatskih Vlada, uglavnom dodvorničko sluganski mentalitet smo tu iskoristili da bi ušli u EU. Da ući u EU i puste ugovore i predugovore potpisati, a ne isključivo sluganski da nas uvjetuju, pa da mi danas nemamo jaku nacionalnu hrvatsku banku koja će financirati naše gospodarstvenike, naše poljoprivrednike. A vi kao financijer to morate znati bolje od mene, laika čovjeka. I zbog tih politika i takvih politika svih Vlada bilo s lijeva ili s desne je i nastala nova politička opcija. I da, mi smo za suradnju i da se riješi ovaj problem, ali da se riješi istinski ovaj problem. I jedno pitanje. Nikako ne mogu shvatiti zbog čeg, tko je dao pravo, vi ste tada bili ministar, tko je dao pravo, jel' ovaj narod dao pravo da se proda hrvatsko zlato. Mene to kopa, non stop postavljam pitanje. Nisam financijski stručnjak, ali su nam ambari prazni. U Dalmaciji se kaže za skladište ambari. Ne samo da je pometeno u Đakovu ili gdje, silosi žita, nego zbog čega je hrvatski narod morao prodati zlatne rezerve. Može li netko odgovoriti? Ako drugi ne prodaju, a sada je skuplje nego u tom vremenu 2004. godine negdje oko 600%. Tko će odgovarati za te gubitke? Hvala.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Ivan Šuker.
Kolega Bulj kad izvadite stvari iz konteksta vremena i prostora onda možete govoriti što god hoćete. to na žalost neki rade što se tiče Domovinskog rata koji nisu sudjelovali u njima, vade stvari iz konteksta vremena i prostora pa smo završili tamo gdje smo završili. Tako i što se tiče niza ovih stvari o kojima ste vi govorili. Dakle, točno se zna tko je donio odluke, pod kojim uvjetima i što se tada događalo. Prema tome, ja samo kažem ovo je tema koja ne trpi politikanstvo. Međutim, kažem zajedno smo preuzeli odgovornost za Hrvatsku državu. Za godinu dana nećemo moći nikoga optuživati nego će isključivo ljudi nas pitati što smo napravili, isključivo nas. I moja rasprava je išla u tome kontekstu. Međutim, ove replike idu u nekakvom drugom kontekstu. Danas Hrvatska za razliku od vremena o kojima vi pričate umjesto 4 i pol milijarde eura ima skoro nešto manje od 14 milijardi deviznih rezervi. Je li to potencijal jedne države? Je li to snaga jedne države? Je li snaga jedne države da ni jedna financijska institucija u vrijeme najveće krize kad je ta kriza tresla cijeli svijet nije došla u probleme. Pa to je bila sinhronizirana politika monetarne i fiskalne vlasti. Pa može pričat što god tko hoće, samo ja bih volio vas sve vidjeti da je vas netko nazvao u petak popodne i da je rekao imam najezdu na banke. A to je bila najjača banka u tom trenutku u Republici Hrvatskoj. Izmjenom Zakona o osiguranoj štednji ta najezda je prestala. Vidjeli ste što se dogodilo sa Riječkom bankom prije privatizacije. Pogledajte što se događalo s drugim bankama. Nemojmo se igrati sa sektorom koji je vrlo siguran i koji je jako osjetljiv, nemojmo. To je najveći problem. Možemo biti nezadovoljni, možemo se boriti da rizik bude manji i da bude manja kamatna stopa ali nemojmo se igrati sa nekim ocjenama koje su vrlo opasne. Vrlo, vrlo opasne.
Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Ivana Lovrinovića.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospodine Šuker pažljivo sam slušao vaše izlaganje i drago mi je da se zalažete za izmjene Zakona o HNB-u, potpuno podržavam vaš stav da takve izjave moraju biti usklađene sa onim statutom Europske središnje banke i sustava središnjih banaka jer to je međunarodna obveza, potpisana itd. Dakle, ništa izvan toga. Također se sjećam da ste i dok ste bili ministar izražavali nezadovoljstvo jednim nepartnerskim odnosom HNB-a tada i poslije ste kritizirali, a drago mi je da ste i danas drugarsku kritiku uputili HNB-u. Ono što bih htio samo kratko komentirati u vašem izlaganju napomenuli ste je li monetarna politika i HNB odgovoran i za ovakav javni dug. Učinilo mi se da ste rekli, a molim vas ako niste ispravite me, da nije odgovorna. A ja tvrdim da je i to sve više. Kako gospodo? Najbrže rastući segment u javnom dugu su kamate. Kako? 2008. godine iznos kamata je bio 4,5 milijarde kuna. Prošle godine skoro 12 milijardi kuna. Je li jasno tko kamatari državu? Možda je prejak izraz ali uz 5,5% ne kamatari HNB, ali bankarski sustav. Poznati su mehanizmi da može raditi premošćivanjem takvo kreditiranje središnja banka preko banaka ali da to ne bude 5% nego 1%. Dakle, ono što najbrže raste u javnom dugu to moramo rezati. Mislim da ćete se sa mnom složiti gospodine Šuker. Druga jedna teza, tu ću završiti molim vas, kad govorimo o rizičnosti kamatnih stopa u Hrvatskoj svi navode redom to je rizičnost velika i moraju biti visoke kamatne stope. Ne, za kredite iz inozemstva da, za domaće kredite ali nema vi ste u pravu zato što HNB ne odobrava bankama kredite, ljudi shvatite to već jednom. Na takve kredite ne rizičnost je minimalna. Pa dajte! Evo objasnite molim vas.
Hvala. Evo odgovorit će uvaženi zastupnik Ivan Šuker.
Meni je drago da ste vi rekli da sam ja dok sam bio ministar bio vrlo često u, nas dvojica na kraju krajeva dugi niz godina surađujemo, s nečim se slažemo, s nečim se ne slažemo ali to je dobro jer iz toga obično izađe konkretna ideja. Međutim, smatram da u ovoj svojoj zadnjoj tezi niste u pravu. Zašto? Zato što, možda ja griješim, dok Hrvatska nije počela pregovore s EU država je imala mogućnost za premoštenje tijekom godine posuditi sredstva od HNB-a po takvoj i takvoj kamatnoj stopi ali do 31.12. je morala vratiti. Dakle, tako je bilo tada. Mi smo htjeli nastaviti taj model, osobito u kriznim godinama. Međutim, ni u ludilu to nismo mogli napraviti. Događalo se ono smanjenje obvezne rezerve koju uplaćuju banke, na takav način su se povećavala likvidna sredstva i ako se sjećate prvi plasman kredita 2009. po onom modelu A umjesto kamatnih stopa 7%, 9% preko HBOR-a je bio 4 i još nešto posto da bi u konačnici pao za 2, 3 godine bi pao na nekakvih 2 i još nešto posto. Međutim, ono što je najveći problem, to je materijal možda i to sam rekao još bivšem predsjedniku uprave koji je trebao doći u ovaj Sabor, 95% tražioca kredita nažalost kreditno nije sposobno. Dakle, dobivali su kredite, uključio se HAMAG, država, HNB otpustio rezervu, banke su uzele minimalnu kamatu od 0 cijelih i još nešto posto, HBOR je samo zaračunao manipulativne troškove. Tu je kolega Lalovac on može reći zadnji puta su ti krediti dijeljeni po 2 i još nešto posto. Prva tranša je bila po 4 i još nešto posto. Ali kažem, pogledajte zašto nisu mogli dobiti kredite. Dakle, ključni problem je struktura hrvatskog gospodarstva. Ja zato i jesam iznosio onih 6 točaka. Da bi promijenili strukturu i mogućnost za to da gospodarstvo apsorbira da želi investirati moramo stvoriti preduvjete. I zato jesam čitao ovih 6 točaka. A isto tako slažem se, samo jednu rečenicu molim vas gospodine predsjedniče, ako svi zajedno želimo da HNB drugačije funkcionira osnujmo radnu skupinu i idemo promijeniti zakon, zakon na koji će nam Bruxelles dati zeleno svjetlo. Drugačije naprosto ne možemo donijeti jer ćemo se izopćiti. To uopće nije sporno. Mislim da se tu nas dvojica slažemo i da nema potrebe da idemo u neke druge.
Hvala vam. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Josipa Leke.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Šuker dvije rečenice su me potakle da vam javim se replikom. Prva rečenica je da je Hrvatska najranjivija, a dio smo svijeta. Druga rečenica je tražim od pravnika da se očituju što ćemo napraviti sa zakonom. Ovaj prvi dio me podsjetio na jednu izjavu koju sam čuo u HAZU prošli mjesec. Glasi otprilike ovako: "Nema nam spasa ali nećemo propasti." To rasprava danas tako otprilike pokazuje. Drugo, želim vam reći kao pravnik na istom pravnom okviru različito se ponašaju subjekti. U ovom slučaju na istom pravnom okviru u EU djeluju dva područja čak, Eurozona i EU, a jedinstveno je tržište. Doduše tržište je kapitala, roba i usluga a nije socijalnih problema. To je jedan problem koji i EU debelo razmatra. I treće također jednu rečenicu koja mi se sviđa a to su znanstvenici koji se bave baš bankarskim sustavom rekli da svijetom putuje znanje, novac i bolest. Znanje, novac i bolesti. Ne znam šta je tim putem došlo u Hrvatsku. … [[Upadica se ne čuje.]] Onda hvala, ne morate mi ništa odgovarati. Hvala vam lijepa.
Hvala. Odgovoriti će ipak uvaženi zastupnik Ivan Šuker.
Uvaženi kolega, meni je drago da ste vi po principu 3 da kažem sekvence ili 3 momenta svoje replike dotaknuli ono što sam ja u raspravi u ime kluba želio reći. Dakle upozoriti na određene stvari koje nam se događaju i koje će nam se događati kada budemo raspravljali o izvješću 2015. i 2016. ako nismo u stanju promijeniti neke stvari. Dakle to su naprosto činjenice. Druga stvar, zašto sam ovdje za ovom govornicom rekao da molim pravne stručnjake? Pa zato što za ovom govornicom je bio predlagan Zakon o Hrvatskoj narodnoj banci gdje je izrijekom stajalo da Hrvatski sabor usvaja godišnje izvješće HNB-a. Tada smo iz Brisela dobili da zbog neovisnosti puta Hrvatske prema Europskoj uniji ne može se kočiti na takav način neovisnost Hrvatske narodne banke i mi smo to usvajanje izvješća morali maknuti van. Na kraju krajeva pod vašim predsjedanjem, usvajanje izvješća za 2013. je bilo primanje na znanje. Ja sam rekao neka pravnici daju odgovor je li to ovako ili je to onako. Zašto se mi prepucavamo i uvjeravamo nekog tko je i tko nije pravni stručnjak. Ja samo kažem da u izvornom prijedlogu zakona koji je otišao u Brisel u trenucima pregovora za ulazak Hrvatske u Europsku uniju stajalo je da Hrvatska narodna banka podnosi godišnje izvješće koje usvaja Hrvatski sabor. Dakle doslovno je tako stajalo, i to možete vidjeti u dokumentima prijedloga zakona, na kraju krajeva ja sam bio predlagatelj tog zakona kao ministar financija i tu smo morali maknuti, kolega Vujčić, gospođa Dalić su bili zamjenici pregovarača za ovaj financijski dio. Oni mogu reći to je bilo gore u Briselu. Ja gore nisam bio ali kažem da smo to morali maknuti. I zato se meni postavlja pitanje ako smo to morali maknuti da li sada usvajamo ili primamo na znanje. Druga stvar ako ne usvojimo, u zakonu bi moralo stajati koje su mjere. Jer ako nekome ne usvojite izvješća onda se zna što se događa. A vi imate u zakonu definirano kako i pod kojim uvjetom se može smijeniti guverner Hrvatske narodne banke. Tamo ne stoji ako se ne usvoji izvješće što sve i svugdje drugdje. Mislim ajmo otvoriti naprosto karte i otvoreno razgovarati.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Jure Martinovića. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Poštovane zastupnice i zastupnici. Uvaženi kolega Šuker, dakle ja sam se također javio na neki način ponukan onim pitanjem i ovom diskusijom o tom tzv. pravnom okviru. Evo ja dolazim iz skupine zastupnika MOST-a, mi smo partneri politički u Saboru i mi iz MOST-a jednostavno se ne možemo miriti sa činjenicom i ja se osobno kao zastupnik ne mirim sa činjenicom da nam su svi ekonomski parametri loši, da su loši i oni ekonomski parametri na koje neupitno ekonomski stručnjaci govore da ima utjecaja i HNB a da mi ne želimo ništa mijenjati, odnosno ne sugeriramo nikakve promjene. Dakle loše je sve, loše je građanima, loše je gospodarstvu ali pravni okvir nam ne dopušta da mi to mijenjamo. I ležerna je pozicija rekao bih samo HNB-u i ležerna je pozicija, ne samo ležerna nego i izvrsna i bankama koje posluju sa takvim građanima i sa takvim gospodarstvom. Što se tiče pravnog okvira, ja smatram da mi stvaramo pravni okvir. Ovaj Sabor je izabran od hrvatskih građana da upravo u ime njih donosi relevantne zakone. Naravno da je dio pravnog okvira i ono što smo mi prihvatili u pristupnim pregovorima. Mi smo u tom pravcu mijenjali Ustav radi pozicije HNB-a i tamo smo u Ustavu, ranije je bila odgovornost Hrvatskom saboru, sada je u članku mislim 53. Ustava rečeno da HNB podnosi izvješće Hrvatskom saboru. Dakle ja smatram ako se to izvješće podnosi da ono nema nikakvog smisla ako Hrvatski sabor ga ne usvaja ili usvaja. Što se tiče pravnog okvira, mi smo pod tim i takvim pravnim okvirom godinama u Hrvatskoj imali nelogično sa ekonomskog i pravnog aspekta visoke kamate, ne samo redovite i ugovorne nego zatezne kamate. One su u zadnjih 4, 5 godina spuštene na jednu još uvijek visoku ali prihvatljivu razinu. Milijarde kuna su oduzete hrvatskim građanima i hrvatskom gospodarstvu kroz te i takve visoke zatezne kamate i one su sada izmijenjene. Ja smatram da su te naše odgovornosti hrvatskim građanima puno veća. Dakle mi u prvom redu ne smijemo njih razočarati a mi ugovore koji su eventualno štetni pa i sa Europskom unijom možemo mijenjati, možemo inicirati njihove promjene u interesu hrvatskih građana i hrvatskog gospodarstva.
Hvala. Odgovoriti će uvaženi zastupnik Ivan Šuker.
Kolega Martinović ja se mogu složiti s vama, međutim točka dnevnog reda je izvješće, Godišnje izvješće Hrvatske narodne banke. Ne Godišnje izvješće o radu Hrvatske narodne banke, to je velika razlika. To je velika razlika. Izvješće o radu i onda ne bi bilo tu puno ovih pokazatelja nego bi bili samo popratni. A izvješće o radu bi sadržavalo konkretan posao koji je radio HNB i njihova odgovornost za to. Zato sam rekao idemo zakonski precizirati stvar i onda se nećemo morati prepucavati. Međutim, kada govorimo o zateznoj kamati, gledajte, tu imate dva sudionika u procesu, imate nekoga tko je prodao nekome robu i taj netko mu neće platiti robu zbog neefikasnosti pravosuđa jer zna da će taj proces trajati ohoho godina i mnogi su nažalost zbog toga završili u stečaju i propali su. Dakle zatezna kamatna stopa ima kazneni karakter za one koji ne plaćaju svoje obveze. Jer s druge strane kako god ovaj plaća visoku zateznu kamatu morate računati da je netko posudio ili angažirao novce da bi napravio određeni proizvod i taj proizvod prodao. E sad gledajmo koliko njega košta, koliko je on izgubio na tom svom proizvodu zato što mu netko nije platio na vrijeme. Dakle, tu imate dvosmjernu ulicu, ne možete gledati jednosmjerno. Jer isto tako, dakle ako vama zatezna kamata što se tiče poreznih davanja i svega u državni proračun jednaka kreditu nenamjenskog kojeg možete dobiti u poslovnoj banci, onda vam svi rađe neće plaćat porez, nego se zafrkavati godinu ili nešto dana da dignu kredit. Pa to je naprosto činjenica iz života. Ali kažem, lijepo je reći zašto tolike zatezne kamate. Hajmo pogledati koliki su hrvatski poduzetnici propali zbog toga što im nije plaćeno, koliko je malih i srednjih poduzetnika propalo sad u ovom izmijenjenom Zakonu o predstečajnoj nagodbi zato što ih nitko nije ništa pitao, nego je rekao dobit ćete toliko i toliko i toliko plaćeno, a kamatnu stopu nitko ne spominje. Hajmo razmišljat o tim ljudima koji su propali, ostali bez imovine i hajmo razmišljat o ljudima koji su propašću tog poduzeća ostali bez radnog mjesta. Imate uvijek dvostruko gledanje.
Hvala. I zadnja replika je uvaženog zastupnika Ivana Kovačića.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Pa evo ja bih se samo osvnuo vezano za glasovanje o godišnjem izvješću. Ja naravno nisam pravni stručnjak, međutim dao sam sebi truda pa sam samo izvadio kako je bilo do sada, tako da bih molio da tako najvjerojatnije i ostane. Dakle, svih ovih godina se glasovalo kako je i Pravilnik i Poslovnik Hrvatskog sabora glasovalo se prema zaključku koliko ja znam, a novi smo ovdje, mada učimo, glasovalo se prema zaključku odbora. I svih ovih godina se nakon zaključka odbora glasovalo i u sabornici onako kako bi bio, kako sam već rekao zaključak odbora. I uvijek je bilo prihvaća se, zaključak je odbora do sada uvijek bio prihvaća se ili ne prihvaća izvješće HNB-a, osim jedne godine 2013. kad je potpredsjednica odbora namjerno ili nenamjerno donijela zaključak da se prima na znanje. E sada, vi ste dobili jutros ja mislim na klupe svi da se informacija prima na znanje. I logika vam kaže iako naravno nisam ni ja pravni stručnjak kao što niste ni vi, ispričavam se onima koji su pravni stručnjaci, dakle informaciju primamo na znanje. Izvješće glasamo za ili protiv. Jednako tako kao što sam već rekao u sabornici valjda glasujemo prema zaključku odbora. Onaj zaključak odbora po kojem ćemo mi valjda glasovati o godišnjem izvješću HNB-a za 2014. godinu je donio zaključak prihvaća se godišnje izvješće, nebitno. Znači prihvaća se ili ne prihvaća, tako da bih ja molio da glasamo prema zaključku odbora ne da se prima na znanje, nego prihvaća se ili ne prihvaća se i da nam pravni stručnjaci ne trebaju. Hvala.
Hvala lijepa. Prije nego što dam riječ uvaženom zastupniku Ivanu Šukeru, ja vam moram reći, dakle kao prvo zakon govori o informaciji, a ne o izvješću. A drugo, odbor nije niti raspravljao o tome, o ovom godišnjem izvješću. Prema tome, to je od bivše Vlade. Dakle, sada ovaj sastav Sabora, nije odbor novi odbor koji je formiran u ovom sastavu nije o tome raspravljao. Dakle, naravno može se prihvatiti mišljenje onoga odbora od bivšeg sastava jasno. Ali samo sam htio skrenut pozornost na te dve činjenice, jel? Evo ga, ali odgovorit će uvaženi zastupnik Ivan Šuker.
Kolega Kovačić, slučajno gospođa Dalić je bila zamjenik glavnog pregovarača za financijska pitanja, pa ta gospođa koja nije znala kako bi pod navodnicima predložila zaključak, predložila zaključak sukladno raspravi u Bruxellesu kad se iz zakona izbacila odredba da Hrvatski sabor usvaja Godišnje izvješće HNB-a. Dakle, ja svima nama postavljam jedno logično pitanje. Ako je bio takav prijedlog zakona, dakle prijedlog zakona koje je predložilo resorno ministarstvo, tj. Ministarstvo financija. Kolega Marić, sadašnji ministar i ja smo ga branili ovdje u Saboru. I ako je Bruxelles odbio takvu formulaciju da se usvaja izvješće, onda ja ne shvaćam i čak smo se dugo lomili kako uopće formulirati taj članak i došli smo solomonski da praktički nekakav prijedlog, da praktički nemate jasno definirano što je. Ali gledajte, ja sam rekao mislim mi možemo zato neka pravnici donesu tumačenje. Ja niti ću se boriti da se usvaja ili ne usvaja izvješće, uopće nije moje. Ja samo govorim na tragu onoga tko je sudjelovao u procesu donošenja zakona što je bilo u Bruxellesu i ništa drugo, bez ikakve namjere da branim kolegu Vujčića. Na kraju krajeva, ako ćemo iskreno pogledati u raspravi kluba HDZ-a što se tiče HNB-a su spomenute najneuralgičnije točke. Dakle, nitko nije spomenuo švicarce, nitko nije spomenuo štedionice austrijske. To su možda dva najneuralgičnija pitanja, tako da ne bi ispalo da klub HDZ-a nekoga brani. Klub HDZ-a je samo raspravljao na onakav način da upozorimo i svoju Vladu koje stvari mora promijeniti da ne bi sljedeće godine raspravljali o istim stvarima. Ali ponavljam ovdje u ovom Saboru je bio predložen zakon u kojem je stajalo da Hrvatski sabor usvaja godišnje izvješće HNB-a. Ta odredba nije prošla u Bruxellesu. Morala se maknuti van. Ali kažem, slučajno gospođa koja je predsjedala odborom kada se raspravljalo Izvješće 2013. je bila u tom trenutku glavna pregovaračica, ona vjerojatno ne zna što je gore ispregovarala.
Evo sad će riječ uzeti uvaženi guverner HNB-a gospodin Boris Vujčić. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče. Malo je neugodno mi govoriti da ne ispada da govorim pro domo sua, ali ja sam isto u to vrijeme bio zamjenik glavnog pregovarača od 2005. do 2011. I ovaj dio pregovora i acquisa sam direktno ja pregovarao, tako da znam sve detalje i istina je ovo što je rekao uvaženi zastupnik Šuker. Dakle, bilo je predloženo da Hrvatski sabor kao što je i prije bilo usvaja izvješće HNB-a, međutim ocjenjujem da je to neprihvatljivo zato jer u biti krši neke od odredbi acquisa. Znači, pravne stečevine EU koja kaže da Sabor ne može ni odobravati ni usvajati, ni suspendirati, ni anulirati, ni odgađati bilo kakve odluke HNB-a. I traženo je onda da se promijeni u Ustavu, znači ona odgovara, obavještava i u zakon isto da se kaže da informira Sabor. Tako da je poanta toga da nakon toga zato i prima nakon ulaska u EU na znanje uvijek Izvješće HNB-a koje se može zvati i informacije ili bilo kako drugo. Drugo, praksa je recimo Europske centralne banke i nekih drugih banaka da u biti vode raspravu sa zastupnicima o monetarnoj politici. Znači ne da se radi izvješće, pogotovo izvješće o radu, nego da se raspravlja. Ja ću kasnije iskoristiti priliku da pričamo o monetarnoj politici i svim ovim stvarima koje su ovdje spomenute. Ali sam samo htio ovu tehničku stvar reći jer vrlo dobro znam, bio sam na svim sastancima na kojima se o tome raspravljalo tako da znam i suštinu i formu toga. Hvala lijepa.
Hvala. Repliku ima uvaženi zastupnik Ivan Kovačić.
Pa prvo naravno da ćete vi reći i braniti sebe da se u Saboru samo prima na znanje Godišnje izvješće HNB-a. Ukoliko postoji zakon, znači postoji možda uputa EU, ukoliko je promijenjen zakon u Republici Hrvatskoj, ukoliko je to u skladu sa Ustavom onda ćemo se mi tako ponašati. Inače koliko ja mislim u Hrvatskoj državi glavno zakonodavno tijelo je Hrvatski sabor. Znači radit ćemo prema postojećim zakonima Republike Hrvatske. Ukoliko nam nešto smeta kao što je rekao kolega Martinović u zaštiti interesa hrvatskih građana i hrvatskih poslodavaca i poduzeća mi ćemo prvo štititi njihove interese a tek ostalo ćemo pregovarati s EU. Dakle, ako postoji u zakonu ja sam spreman primiti na znanje izvješće. Ukoliko to nije ja sam za to da glasamo za ili protiv. Hvala.
Evo odgovorit će uvaženi guverner.
Ja sam vrlo jasno rekao što je poanta. Poanta je upravo bila ova koju sam rekao da se prima na znanje budući da postoji jasna provizija oko … [[Govornik se ne razumije.]] da to kažem na engleskom jel' tako to u acquisu.
Hvala lijepa. Sad ćemo krenuti dalje. U ime Kluba zastupnika HSLS-BUZ-a uvaženi zastupnik Dario Hrebak, izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] kao postignuti demokratski standard. Mi zadnjih sat vremena već umjesto da razgovaramo o biti, o meritumu o Izvješću 2014. godine govorimo o tome kako na koji način podržati, ne podržati, da li je to moguće, nije moguće, da li to ima određene penale ili nema penale. Dakle, govorimo o tehničkim stvarima, usudio bih se reći možda i političkom pitanju podržati ili ne podržati, kako i na koji način. Mislim da smo malo otišli od teme i da to u biti građane u ovom prvom dijelu ne zanima. Meni je izuzetno žao što danas razgovaramo o Izvješću iz 2014. godine obzirom da se danas nalazimo u 2016., naravno to moramo odraditi, ali iskoristio bih upravo u ovom svom izlaganju priliku da razgovaramo o aktualnostima i da u biti iz onoga što se događalo 2014. i ranijih godina izvučemo neke pouke. Jer definitivno nisu sve stvari bile pozitivne, događale su se određene negativne stvari i to najviše su osjetili na leđima naši građani. Mislim da upravo danas bi trebali malo više razgovarati o nekim aktualnim stvarima da bi mogli naučiti iz prošlosti kako bismo mogli anticipirati i predvidjeti ono što će se možda dogoditi a događaji koji imaju slične poveznice sa događajima iz ranijih godina. Prvo htio bih pohvaliti inicijativu HNB-a da stimulira likvidnost sustava pa time i kunsku. Dakle, svi smo primijetili u nedavnih nekoliko dana kako i na koji način upravo ova odluka HNB-a ima impakt na naš sustav i kako u biti na koji način će ona imati i dakle neposredne pozitivne po našem mišljenju posljedice vezano uz kreditiranje u Republici Hrvatskoj. Međutim, uzimajući upravo ovo što sam i govorio od prije nekoliko godina, primjerice slučaj Franak, mislim da bi građani voljeli znati da li će to, iako meni iz ove laičke perspektive ne ispada tako, ali mislim da bi građani voljeli znati da li je tu možda isto tako neki skriveni način koji će se u budućnosti isto tako ovi danas pozitivni krediti i povoljni za njih možda za 10, 15 ili 20 godina opet negativno reflektirati upravo na naše građane. Dakle, kakav će utjecaj imati isto tako i eventualni ulazak Hrvatske u Eurozonu? Mi govorimo danas da ćemo ući u Eurozonu za 10, 15 godina, nije bitno. Ali moramo isto tako znati da građani danas dižu kredite na 20 ili 30 godina. Dakle, hoću reći možete li malo detaljnije objasniti postoje li neki značajniji rizici, da li vezano uz euro, kredite u eurima, vezano uz kredite u kunama? Postoje li određeni rizici koji mogu danas, sutra značiti štetu ponovnu po građane Republike Hrvatske jer i danas im se nudi, gospodin Šuker je govorio o jednoj drugoj valuti, i danas im se nude raznorazni krediti koji u ovom trenutku izgledaju vrlo prihvatljivo, međutim pitanje je kako će oni izgledati za 15 ili 20 godina? Analizirajući izvješće unatoč svim problemima prvo bih naglasio u biti da je izvješće vrlo konceptualno i tehnički korektno i da u biti i mi koji nismo ekonomske struke možemo ga dosta dobro razumjeti. Međutim, analizirajući izvješće unatoč svim problemima u kojima se naša ekonomija nalazi smatramo da je financijski sustav stabilan i likvidan i smatramo da je to u jednom sigurno dijelu doprinijela i HNB. Pozdravljamo ekspanzivnu monetarnu politiku u vrijeme recesije i apsolutno uvažavamo da monetarna politika ima svoja ograničenja u vidu visoke euroizacije financijskog sustava i sidra tečaja te da je iluzorno očekivati da ona bude jedini odgovor na velike makroekonomske neravnoteže koje vidimo da su prisutne u našem sustavu. Ono što bih istaknuo, a mislim da je izuzetno bitno, to je da je sasvim jasno da je potrebna bolja suradnja između monetarne i fiskalne politike. Mi smo vidjeli smjernice nove Hrvatske vlade. Osobno smatram da je ovo izuzetno bitno i vidljivo je iz smjernica koje je iznio ministar financija prošloga četvrtka da će fiskalna politika biti usklađenija sa monetarnom politikom u predstojećem razdoblju i osobno smatram da je ovaj potez nove hrvatske Vlade izuzetno dobar, pozitivan. Pa bih volio vidjeti isto tako i stav HNB-a po pitanju toga. Možemo li konačno usuglasiti da nam monetarna i fiskalna politika idu u istom smjeru. S druge strane imam nekoliko prijedloga i upita za gospodina Vujčića. Domaće tržište državnog duga jedno je od područja na kojem je dakle moguća bolja suradnja monetarne i fiskalne politike i to putem posebnog tijela. Dakle nažalost mi znamo već nekoliko puta danas tijekom dana je bilo govoreno o tome koliki nam je državni dug. Međutim, nikako da se uhvatimo u koštac mislim i u ovom vašem izvješću iz 2014. mi smo, vi ste konstatirali da je dug enormno velik ali nikako da uspostavimo određenu strategiju kako, na koji način upravljati državnim dugom i kako i na koji način napraviti jednu dugoročnu strategiju kako da se on smanji. Upravo iz toga mi djeluje dosta ohrabrujuća i mislim da je pozitivna i najava gospodina premijera Oreškovića da se osnuje agencija čija bi dakle uloga bila financiranje države uz najjeftiniju cijenu i prihvatljiv rizik te razvoj domaćeg tržišta državnog duga. I moje pitanje konkretno prema gospodinu Vujčiću bilo bi da li HNB isto tako smatra da je takvo jedno tijelo nužno i da li konačno možemo govoriti o usklađenosti monetarne i fiskalne politike. Isto tako Vlada je najavila orijentaciju na makroekonomsku stabilizaciju, to je između ostalog po našem mišljenju osnovni preduvjet za postepenu tržišnu devalorizaciju sustava koja bi omogućila povećanje manevarskog prostora monetarne politike. Pitanje za gospodina guvernera, da li je HNB orijentiran ka tržišnoj, postepenoj, višegodišnjoj devalorizaciji financijskog sustava i ako jest može li u tome pomoći gore spomenuta agencija koja bi zajedno dakle sa HNB-om nastojala razviti domaće tržište državnog duga u domaćoj valuti. I na kraju zadnje. Proteklih nekoliko godina banke nisu znale što bi sa novce, to smo vidjeli, bile su lako likvidne, stanovništvo se razduživalo, dakle potražnja nije bila velika što se tiče kredita. Jedini subjekt koji se tražio je u biti bio novac i kojem su se mogle plasirati i ono što je moglo se plasirati dakle novac bila je država. Stoga je isto tako vidljivo da je nedavno došlo upozorenje iz Hrvatske udruge banaka da su banke praktički iscrpile sve svoje limite posuđivanja novca državi. Mi smo vidjeli mislim da je u biti praktički negdje oko 25% ukupnog udio plasmana države u imovini banaka i da on raste. Do koje to mjere on može rasti. I na kraju pitanje, kako HNB kao regulator gleda na mogućnost banaka da dalje financiraju državu i jesu li banke u biti dosegle svoje limite u posuđivanju novca državi odnosno kako će to imati implikacije na novo zaduživanje Hrvatske na domaćem tržištu. Mi ćemo podržati ovo izvješće. Ovdje se radi o 2014. godini, nećemo ulaziti u sve one negativnosti, odnosno ne možemo reći da je sve bilo negativno, bilo je i pozitivnih stvari. Međutim, podržati ćemo ovo izvješće. I molim vas kolege da i u budućem dijelu rasprave idemo više ka tome da pokušamo vidjeti kako da sve te negativnosti iz 2013. i 2014. iskoristimo u biti kako nam se u bližoj budućnosti slične svari ne bi ponavljale. Hvala.
Imamo dvije replike. Prva je uvaženog zastupnika Radimira Čačića. Izvolite.
Hvala lijepo. Dakle, zaista riječ je o izvješću, mi nemamo prostora ovdje za neke druge odluke osim da smo ga primili na znanje, slagali se sa njim ili ne. Mislim da ta rasprava je bezpredmetna. Mi podržavamo naravno nezavisnost narodne banke ali smatramo da se rasprava o svim temama nužna a vjerojatno kao posljedica te rasprave će biti potrebno uvoditi i neke promjene. Osobno sam daleko od toga da bih bio zadovoljan sa djelovanjem Hrvatske narodne banke u proteklim godinama pa i malo duže od proteklih godina. Bilo je ekscesa koji su dramatično utjecali na propast malih banaka iz male banke od strane viceguvernera dakle bez ozbiljnih sankcija, to samo pokazuje da im je predobro u narodnoj banci a košta je to građane Hrvatske stotine i stotine i milijarde kuna. To danas više nitko ni ne spominje. Naravno ponašanje vezano za švicarski franak a ovo je '14. je daleko od onog što bi se očekivalo od narodne banke a naročito obzirom na odgovornost, odnosno dio odgovornosti koji nosi narodna banka koji nikome tko realno i objektivno promišlja tu situaciju nije bio upitan. Na kraju krajeva rješenja koja su donesena koliko sam shvatio nisu baš bila prihvaćena od narodne banke a narodna banka nikakav ozbiljan doprinos nije dala. Međutim, to su kritike. Ima ih vjerojatno još. Ali imate i drugu istinu [[Upadica: Hvala vam lijepa.]] Ne od danas, da je za tango potrebno dvoje. Dakle ne može narodna banka bitno utjecati na promjene na sniženje kamata i upotrebu kunskih kredita a da za to nema ni rastuće gospodarstvo i Vladu kao partnera. Dakle da ne shvatimo to samo kao negativno, banka traži partnera.
Hvala vam lijepa. To je bila izjava a ne baš replika. Ne znam da li će i šta će na to moći odgovoriti kolega Dario Hrebak. On hoće, evo izvolite.
U biti nemam na što odgovoriti jer nije ni bilo praktički replike ali podržavam raspravu gospodina Čačića a mislim da je to i bila namjera i da je u biti cijeli sukus stvari, ne možemo imati efikasni sustav ukoliko ne dođe monetarna politika i fiskalna politika zajedno i ako Vlada i HNB ne djeluju u istom smjeru.
I sljedeća replika je uvaženog zastupnika Ivana Šukera. Izvolite.
Kolega Hrebak, pa na repliku me ponukala vaša izjava oko financiranja države, što je država uzela. Gledajte, bilo je perioda u ovoj državi tamo negdje do 2013. da ste navečer čuli pojavio se Mesija, rekao to i to, trebate napraviti to i to. Tako se govorilo o HNB-u. Ne daj bože da je netko rekao nešto drugačije. Onda se dogodilo nešto drugo, pa se priča okrenula. Međutim, kad je tamo negdje 2008., 2009. centralna banka počela oslobađati dio obveznih pričuva i kada je država uzela dio toga kredita, onda su krenuli napadi država uzima novce gospodarstvu. Sad postavljamo dijametralno suprotno pitanje zašto država ne uzima te iste novce od HNB-a. Dakle, moramo bit na određen način, država uzima naprosto na tržištu gdje treba. I u onom trenutku kad ne budemo imali deficit nećemo niti uzimati novce ili kada budemo prodavali, pa nećemo se trebati zaduživati. Naprosto to su dvije činjenice. To su istine o kojima naprosto se ne može govoriti na drugačiji način. Dok god imate deficit ili ćete se morati zadužiti ili ćete morati nešto prodati da isfinancirate taj deficit. E sad, da li će centralna banka oslobodit dio sredstava pa da država uzme taj dio sredstva ili će ih uzeti gospodarstvo. Dakle, ja sam govorio o jednom modelu koji je tamo krenuo u kriznim godinama, ali isto tako smo bili suočeni sa činjenicama, pa čak i u izvješću HNB-a da je država za svoje zaduživanje praktički kreditnu aktivnost poslovnih banaka itd. uzela, a da to nije bilo ostavljeno poduzetnicima. Prema tome, hajmo malo pogledati. Mene na žalost mnogih pamćenje dobro služi još uvijek, pa se sjećam kako u različitim situacijama o istim temama različito raspravljamo. Ekonomija ima svoje zakonitosti, ima svoje pluse, minuse, rezultate i određene anomalije. Prema tome o jednoj stvari treba govoriti uvijek na isti način. Ja vam kažem do 2013. svaka poruka koja je došla iz centralne banke je bila ko poruka nekoga uzvišenoga, to mora biti tako. Nakon 2013. se priča okrenula i ne znam što se dogodilo.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Dario Hrebak.
Kolega Šuker, mi se slažemo na žalost. Treba prihvatiti realnost kakva je. Hrvatska država što ste i sami rekli morat će se zaduživati i upravo zato je i išla moja rasprava u smjeru tome da moramo napraviti određenu strategiju kako, na koji način upravljati javnim dugom. Pogotovo sam govorio i postavio sam pitanje gospodinu Vujčiću i vezano uz domaće zaduživanje, dakle kod domaćih banaka koliko je ono više uopće moguće. Neki dan sam bio u jednoj raspravi na jednom isto okruglom stolu, gdje je u biti iznesen jedan podatak koji me onako zapanjio, da smo u biti u zadnjih 10 ili 15 godina samo na razlici u kamata kod zaduživanja bilo na domaćem ili stranom tržištu u biti izgubili jedan Pelješki most. Tako da slažem se sa vama realnost je realnost i moramo joj pristupit bez dodatnih politiziranja, bez skupljanja jeftinih političkih poena i upravo ovdje danas upravo na ovoj temi i tu mislim da slično razmišljamo i vi i gospodin Čačić ima vrlo konstruktivnu raspravu u tom smjeru. Ali isto tako mislim da je bitno i pozdravljam i ovo što je rekao gospodin premijer Orešković, da je bitno možda ustrojiti i jedno posebno tijelo koje bi se time bavilo, a s druge strane da napravimo konačno jednu strategiju kako, na koji način smanjivat postojeće zaduženje Hrvatske države. Hvala.
Hvala lijepa. I kao zadnji Klub zastupnika biti će klub HSS-a, HDS-a u ime kojega će govoriti uvaženi zastupnik Davor Vlaović. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane saborske zastupnice i zastupnici, poštovani izvjestitelji. Evo u ime Hrvatske seljačke stranke i HDS-a sve pozdravljam. Vezano uz ovo izvješće za nas nije ključno da li će se ovo izvješće usvojiti, ne usvojiti iliti primiti k znanju. Za nas je ključno što je aktivnost HNB-a naravno da podupiremo njenu neovisnost i aktivnosti kroz monetarnu politiku što je proizvelo na terenu i kako to u budućem razdoblju promijeniti. A znate što je proizvela na terenu? Pratite medijske izjave i objave, statističke izvještaje. Slavonija i Baranja se i jutros probudila sa 14 stanovnika manje svaki dan. Preko 100 tisuća mladih obitelji iselilo je iz RH i najvećim dijelom iz Slavonije i Baranje. Više od 500 obrta je manje u godinu dana u Brodsko-posavskoj županiji, a sličan trend je i u susjednim županijama. Najmanja investicijska aktivnost je u Slavoniji i Baranji, Lici i drugim regijama gdje nije bilo dovoljno osmišljene politike kako bivše Vlade, tako i resornih ministarstava, tako i banaka kao financijskih institucija, a ni monetarna politika HNB-a nije stimulirala plasman da bi se digla gospodarska aktivnost. Rečeno je već ovdje da monetarna politika jest i mora bit alat za dizanje gospodarske aktivnosti. I ovdje se u izvješću spominje da je gospodarska aktivnost nakon višegodišnje recesije u prvom polugodištu 2015. blago rasla. Ali isto tako se dalje u izvješću priznaje da je taj rast najvećim dijelom zahvaljujući doprinosu ukupnog rasta izvoza roba i usluga na vanjska tržišta u euro zoni i da je to rezultat pojačane potražnje sa vanjskog tržišta, najviše iz euro zone i to je činjenica. A zašto je do toga došlo da je rasla gospodarska aktivnost u euro zoni. Upravo čuli smo i danas u izvješću da se politika Europske komisije, Europske unije i poslovnih banaka promijenila, da je cilj povećati investicije i povećati zaposlenost i da je rezultat toga rast gospodarske aktivnosti i povećana potražnja za robama i uslugama na hrvatskom tržištu. S druge se strane postavlja pitanje što smo mi kroz monetarnu politiku i kroz kreditnu politiku poslovnih banaka učinili da pomognemo izvoznicima. Bilo je dosta kritika i primjedbi na stabilnost valute, na stabilnost kune koja u dobrom dijelu nije išla u interesu i u korist izvoznika pogotovo u drvno-prerađivačkom sektoru i nekim drugim, metalo-prerađivačkom, gdje nismo bili dostatno konkurentni na tržištu EU zbog takve politike. Pa evo ponavljam pitanje da li je uvijek dobra stabilnost valute kune u odnosu na euro i druge valute? I koliko to pridonosi gospodarskoj aktivnosti u RH? Naravno da se treba bojati inflacije, ali vidimo da je i deflacija još gore stanje. Također se u ovom izvješću spominje i blagi oporavak na tržištu rada, povećanje zaposlenosti. Nažalost se to uglavnom događalo kroz mjere Ministarstva rada, Zavoda za zapošljavanje i aktivnosti lokalne i regionalne samouprave kroz zapošljavanje na jednogodišnje aktivnosti i kroz sezonski rad, a vrlo malo je novih radnih mjesta u realnom sektoru i u Slavoniji i Baranji a i šire. Mislim da ono što je gospodin bivši ministar a sada kolega saborski zastupnik Maras rekao je za mene neprihvatljivo. Rečeno je već ovdje da HNB mora biti partner ministarstvima i Vladi RH u kreiranju politika, u dizanju gospodarskih aktivnosti. Neprihvatljivo je za mene i za HSS da ministarstvo, županije i lokalna i regionalna samouprava preuzimaju ulogu banaka i Narodne banke da stimuliraju poduzetničku aktivnost, investicije kroz sufinanciranje kamata. Mi smo to evo i u Brodsko-posavskoj županiji realizirali u prošloj godini 20-ak milijuna kuna kredita. Znači ima interesa poduzetnika za investicije, za otvaranje novih radnih mjesta, ali su plasmani poslovnih banaka prema njima još uvijek kamate previsoke i neprihvatljive i nisu dostatno konkurentni kroz taj način. I mislim da se tu mora naći načina da HNB kroz monetarnu politiku, kroz dogovor sa poslovnim bankama i ministarstvima, prije svega Ministarstvom financija, Ministarstvom gospodarstva i Ministarstvom obrtništva i poduzetništva da se nađe model kako aktivnije stimulirati gospodarski rast pa i kroz kreditni plasman financijskih sredstava. Naravno da me osobno zanima, a i HSS, koliko je uopće kreditnih plasmana bilo u poljoprivredu i prerađivačku industriju? Činjenica je ono što znamo s terena da je to vrlo malo, a pogotovo su plasmani poslovnih banaka prema obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima bili neprepoznatljivi kod poslovnih banaka kao poslovni partneri. Uvjeti koji su im postavljeni jednostavno za njih nisu, nisu ih mogli realizirati ili nisu uopće mogli doći do modela kako isfinancirati svoju poljoprivrednu proizvodnju. A sjetimo se da je 2015. bila svjetska godina obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava. Pa nije to bez razloga, cijeli svijet zna da je proizvodnja hrane strateški interes svakog društva pa bi tako trebalo biti i u RH. A mi nismo pronašli model jer već 2 ili 3 godine nema klasičnih onih sufinanciranih kredita za obiteljska poljoprivredna gospodarstva. Imali smo operativni program za podizanje nivoa proizvodnje u govedarstvu, u svinjogojstvu. Nažalost, ni tu nisu zaštićena obiteljska poljoprivredna gospodarstva koji su konzumirali ove kredite jer su u jednom dužničkom ropstvu prema poslovnim bankama gdje još uvijek ne mogu utjecati na poslovne politike otkupljivača i njihovih roba. Evo zadnji primjer je i povećanje odnosno smanjenje cijena mlijeka gdje jednostrano otkupljivač smanjuje cijenu, a kad je farmu podizao taj isti korisnik kredita se morao kreditno zadužiti kod te poslovne banke, dati im mjenicu od 500 tisuća kuna, znam jedan primjer konkretan. Iako Europska komisija uvjetuje da u ugovoru mora biti iznos otkupne cijene otkupljivač jednostrano mijenja cijenu i dovodi u situaciju da pada broj proizvođača mlijeka sa 9,5 tisuća na 8 tisuća. A ako se ovaj trend nastavi bit će ih još i manje. Mislim da to govorim u kontekstu onog što sam uvodno rekao da nije bit da li ćemo mi izvješće prihvatiti ili ne prihvatiti, primiti k znanju ili ne, nego da moramo svi zajedno pronaći izlaz iz ove situacije bilo da je to reforma monetarne politike, bilo da je to izmjena Zakona o HNB-u ali nešto se pod hitno mora poduzeti. Hvala lijepa.
Hvala. Na ovu raspravu imamo dvije replike. Prvo uvaženi zastupnik Radimir Čačić.
Hvala lijepo. Dakle iz ovoga što smo čuli u izlaganju kluba HSS-a rekao bih da postoji cijeli niz naznaka da se uloga Narodne banke vidi u jednom svjetlu koje nije realno. Narodna banka Hrvatske nije komercijalna banka. Dakle, postoji i dio uloge Narodne banke ali sad se vraćam na onu osnovnu temu da faktično Narodna banka ako nema partnera u državi nema rješenja. Narodna banka Hrvatske još za vrijeme Rohatinskog a i kasnije za vrijeme sadašnjeg guvernera je u nekoliko navrata pokušala ponuditi jeftine kune i to u ozbiljnim razmjerima. Kao što znate nije se ništa desilo. Nije se desilo iz prvog i osnovnog razloga naš bankarski sustav funkcionira prema europskim standardima. Oni su tvrdi, naša privreda nema bilance, nema snage da preuzme novac. HBOR nije spreman preuzimati rizike, komercijalne banke ne smiju. Dakle, jedno od rješenja je korištenje garancijskog potencijala vrijednosti nekretnina države kroz nekretninski fond da se drže leđa našoj privredi. Tada ponuda novca od HNB nailazi na mogućnost da privreda preko komercijalnih banaka preuzme novac. Dakle država i HNB moraju djelovati zajedno o tome smo već danas govorili, to je zadatak ove Vlade kada već prošla nije dovoljno na tome napravila.
Hvala. Evo odgovor na repliku uvaženi zastupnik Davor Vlaović.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Čačić i vi i ja se slažemo da je ovakvo stanje neodrživo i da se nešto mora mijenjati, naravno da hrvatska narodna banka ima zakon po kojem posluje i ne može drugačije. Međutim, Vlada, narodna banka i poslovne banke moraju naći modele kako višak sredstava a vidimo da je dnevna likvidnost Hrvatske narodne banke iznad očekivanja i da sredstava ima samo ih treba kvalitetno plasirati prema gospodarstvu u smislu stvaranja novih radnih mjesta. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeća replika uvaženi zastupnik Ivan Sinčić.
Hvala vam gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Evo kolega Vlaović spomenuli ste poljoprivredu i pronalaženje modela za poljoprivredu. Sjećam se još za vrijeme gospodina Friščića i njegovih 6 milijardi za selo i vremena Sanadera se tražite nekakav model, međutim taj model nikako da zaživi. Pa eto pitam vas kako to da vaša stranka nije u 10, 15 godina uspjela naći i provesti taj model. Hvala.
Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Davor Vlaović.
Gospodine kolega saborski zastupniče Sinčić, naravno da me raduje da i vas zanima selo i poljoprivreda i proizvodnja i stabilnost ovoga sektora. Vidite i sami da to nije jednostavno, da je u većini eurodržava poljoprivreda u fokusu interesa i da svagdje ima problema. A u Republici Hrvatskoj Hrvatska seljačka stranka naravno da uz partnere mora tražiti rješenja i ja vjerujem da će i ovoj Vladi i kroz aktivnosti sadašnjeg ministra i najavljeno je jedan zaokret da ćemo uspjeti pokrenuti poljoprivrednu proizvodnju ali to mora biti zajednički interes kako to stoji u zakonu da je poljoprivreda strateška grana gospodarstva, to moramo svi zajedno prihvatiti, tako i djelovati.
Sljedeća pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Ivan Sinčić.
Hvala vam još jednom gospodine potpredsjedniče Sabora. Evo što se tiče rada Hrvatske narodne banke i Izvješća Hrvatske narodne banke, moglo bi se pričati tjedan dana samo o švicarcu. O švicarcu nismo danas mnogo čuli očekivao sam da hoćemo. Nažalost neću se mnogo ni ja njega ovdje dotaknuti jer problematika je stvarno opsežna. Pa evo da ne gubim vrijeme pročitati ću jedan dio da budem brži. Moram reći pred ovim Visokim domom da sam za vrijeme predsjedničke kampanje 2014. godine imao čast i dužnost nametnuti pitanje Hrvatske narodne banke, monetarne reforme i žrtava banaka i to nekoliko mjeseci prije velikog skoka švicarskog franka u prvom mjesecu 2015. godine. Financijska pismenost i način izračuna kamata kod kredita što sve čini financijski sustav a pogotovo problematika stvaranja i emitiranja novca u svijetu a pogotovo u Hrvatskoj je tek u povojima. Stanje neznanja i odvraćanja pozornosti otvara silan prostor za manipulacije i prijevaru građana od strane banaka. HNB umjesto da se brine o stabilnosti financijskog sustava građane je ugrozila sa dvije strane. Prvo je svojim lošim monetarnim politikama uvelike slomila snagu realnog gospodarstva zadnjih 20 godina a onda je s druge strane dozvolila da sada osiromašeni i neinformirani građani budu žrtve loših financijskih proizvoda, proizvoda uzetih pod lošim uvjetima sa valutnim klauzulama, promjenjivim kamatama, općenito visokim kamatnim stopama jer za drugo kao osiromašeni nisu bili kreditno sposobni niti solventni. Treba isto tako zapitati se zašto poslovne banke imaju preko 200 raznih naknada kojima povećavaju svoj prihod. Pomnožite samo broj računa fizičkih i pravnih osoba u Republike Hrvatskoj sa naknadama za održavanje računa i dobiti ćete stotine milijuna kuna troška godišnje, doslovno za ništa. Za jedan elektronički zapis. Rečeno je to i prije, to je ključna stvar. Hrvatska narodna banka nije ni hrvatska, ni narodna ni središnja a niti je banka. Hrvatska narodna banka nije poput drugih središnjih banaka kakve imaju Europa i reći ću tako normalan svijet. Naša narodna banka je mjenjačnica. HNB stvara primarni novac uglavnom na temelju deviza koje kupuje, prodaje ili posjeduje. To znači da niti jedna kuna ne postoji a da nije prije postojao ekvivalent u devizama odnosno najčešće je to euro kao što je spomenuo i profesor prije mene. Kune koristimo samo kao smokvin list, kao neku naljepnicu koju nalijepimo na taj euro. Ovakvo stanje jer generirano odvratno … [[Govornik se ne razumije.]] eskontnom stopom od 7 do 9% koja je držana godina pa do prije nekoliko mjeseci kada je smanjena na 3%. Time su poslovne banke natjerane da izađu na međunarodno tržište gdje su kamatne stope mnogo manje. Europska središnja banka je dugo vremena ako se ne varam držala kamatnu stopu negdje oko pola posto a federalne rezerve oko 0,25%. Znači desetak i više puta manje nego u Hrvatskoj. Banke nas tamo zaduže za devize na tim međunarodnim tržištima, unesu te devize u Hrvatsku gdje moraju poslovati po zakonu u kunama i zamijene u našoj mjenjačnici te devize u kune koje onda dalje emitiraju građanima i gospodarstvu. Pošto taj novac prolazi kroz mnoge ruke a ne kroz samo nekoliko, naravno svaka ruka traži svoju maržu i mi eto imamo visoke kamate na kredite i valutnu klauzulu vezanu uz sve te kredite. Znači imamo i valutni rizik. Zbog ovakve monetarne politike hrvatski građani, poduzetnici i radnici imaju visoke kamatne stope na kredite, 2, 3, 4 i više puta, već kako u kojem razdoblju, već kako na koji kredit nego da tako kažem u normalnim zemljama. Na kraju krajeva visoke kamate ima i Hrvatska država koja se financira od strane poslovnih banaka. Zbog ovakve monetarne politike raste vanjski dug Republike Hrvatske. Također HNB se često dići deviznim rezervama i tako zapravo obmanjuje javnost jer to nisu devizne rezerve jer nisu nastale od proizvodnje ili nekakvog izvoza nego eto frakcija vanjskog duga i posljedica zaduživanja. Dakle zato što se zadužujemo na međunarodnim tržištima u devizama mi imamo devizne rezerve. Niz štetnih politika nikako da prestane, tu je naravno i štetna politika tečaja koji još od '93. odnosno '94. je nerealan, odnosno mi subvencioniramo uvoznu robu. Kuna nam je prejaka, sad je pitanje kako, koliko je dovesti u realno stanje. To je opet tema o kojoj bi mogli pričati tjedan dana. Reći ću nešto o monetarnom suverenitetu koji je uopće sukus stranke Živi zid, stranke dužnika. Dakle, novac koji imaju poslovne banke njihovo je privatno vlasništvo, prema tome znamo što je privatno vlasništvo. Te banke mogu tim novcem raspolagati kako one žele. One ga mogu htjeti ili mogu ne htjeti uložiti u projekte koje bismo mi kao država htjeli. Oni to ne moraju, ne postoji ta obaveza. Prema tome, mi smo kao društvo i država u njihovoj milosti, u ovisnom položaju spram njih. Tim više ako se sjetimo da nemamo niti jednu državnu banku osim Poštanske banke koju je prošla vlast već probala prodati, ali joj to nije uspjelo. Bez naših banaka mi potpuno gubimo kontrolu, kreditni suverenitet nad gospodarstvom i Hrvatskom upravljaju privatni, često strani interesi koji ovdje provode svoje politike, svoje gospodarske politike a ne naše gospodarske politike. O sanaciji banaka opet bi se moglo pričati tjedan dana, na žalost ne stignem pa ću prijeći dalje. Dakle, sami sebi smo uskratili '94. godine adaptacijom Mastrichtskog sporazuma pravo na emitiranje novca i privatizirali smo to pravo, dali ga u privatne ruke i zabranili zakonom da do svog novca možemo doći samo preko privatnih banaka bilo domaćih ili stranim. To je ako se ne varam članak 40. Zakona o Narodnoj banci ili 109. Mastrichtskog ugovora. Mi smo zabranili da se država financira od središnje banke. Ne, nećemo mi novac pola posto ili bez kamata središnje banke, to mi nećemo. Mi hoćemo po 5%, po 10% i to sve uz valutni rizik. To je bila velika greška u suverenitetu Hrvatske države. Međutim, oni koji su o tome odlučivali naravno taj trošak će prebaciti na građane koji trpe sada visoke kredite. Apsolutno se ne slažem da se trebamo odreći monetarne vlasti. To je kao da se odreknemo Hrvatskog sabora, pa idemo onda privatizirati Hrvatski sabor, pa neka nam Agrokor ili Adris grupa donosi zakone. Ne slažem se sa kritikama nekih novinara, tzv. analitičara kako se politika ne bi trebala miješati u Narodnu banku. Apsolutno bi se trebala miješati i apsolutno se treba pitati Sabor uvijek, a ne samo kada se guverneru produžuje mandat. Ako loše radi treba biti i sankcija. Neovisnost ne znači da nekome može dozvoliti da može raditi štetu. Što se tiče realne ekonomije, smatramo da apsolutno treba ukinuti valutnu klauzulu, ići prema smanjenju kamatnih stopa i da Hrvatska narodna banka treba radikalno promijeniti svoju monetarnu politiku. Također treba se zapitati zašto se ne isplati hrvatske novčanice u Hrvatskoj proizvoditi. Evo mogli bismo hrvatske tiskare poduprijeti, jer ako pogledate na njima piše da se proizvode u Austriji i Njemačkoj, a kad pitate Narodnu banku upitom zašto je tako, kažu ne isplati se proizvoditi novac u Hrvatskoj. Konačno da kažem nešto i o posljedicama rada poslovnih banaka u Hrvatskoj, a počet ću sa Erste bankom. Treba spomenuti jedan skandal u režiji Erste banke i njenog donedavnog vodstva gospodina Petra Radakovića. Evo jedan primjer. U Osijeku, u ulici Martina Divalta ljudi koji su uredno platili stanove čeka ih deložacija jer ih Erste banka želi deložirati zbog duga koji nije njihov, nego je dug investitora prema banci. Znači, građani su svoje dugove platili, platili su te stanove. Međutim, unatoč tome Erste banka je odlučila na njima se naplatiti, a ne na KT tehnogradnji i investitoru. Također moram spomenuti udrugu "Pazite s kim bankarite" na čijem sam osnivanju sudjelovao. Radi se o udruženju tada 105 fizičkih pravnih osoba koje je prevarila, zakinula Erste banka. Počela im je davati kredite i onda se usred kreditiranja povukla. Sad ovršava ljude, sve što su do sada vratili anuitete. Naravno to nije njihovo, još će ostati bez projekta i bez svega što su napravili. Napravljene su goleme štete hrvatskom gospodarstvu i hrvatskim građanima ovakvim radom banaka. Ovo je divlji zapad u hrvatskom financijskom sustavu. Dalje, Raiffeisen zadruge to je tek priča za sebe. Kako je moguće da netko na divlje dijeli stotine milijuna eura kredita po hrvatskoj obali stavljajući hipoteke na najvrjednije nekretnine? Kako je moguće da se hrvatski sudovi proglašavaju nenadležnim kad treba poništiti takve ugovore, a kad treba ovršiti te nekretnine, pobacati te ljude na ulicu, e onda su nadležni, onda provode te ovrhe. Opet kažem o tome bi se moglo govoriti barem tjedan dana. Što se tiče švicarca veoma mi je žao što je HNB štitila privatne banke koje nisu htjele pokazati bilance prošle godine i koje su tvrdile da su i one uzele tolike i tolike švicarce pa su toliki i toliki švicarci konvertirali i poslali u obliku kredita. Nisu, ti švicarci nisu nikada ušli, odnosno ušli su u puno manjoj mjeri nego što su oni htjeli prikazati. I zapravo veoma mi je žao što jedna takva institucija podržava ovakvu pljačku građana. I na kraju krajeva, zaključujem i pitam kada će se kod nas dogoditi Island pa da bankari odgovaraju za ovakve stvari i napokon završe u zatvorima. Nadalje, zbog teških devijacija, nemara, bahatosti, neodgovornosti, zaštite pljačke, narušavanja demokracije i volje i interesa naroda koje treba štititi HNB u zadnjih 20 godina. Živi zid neće poduprijeti ovo izvješće, odnosno barem ovu formu, jer eto toliko smo razvlašteni da ne možemo čak prihvatiti, niti odbiti, nego samo dajemo na znanje. Hvala vam.
Hvala. Na ovu raspravu imamo dvije replike. Prva je uvaženi zastupnik Ivan Lovrinović.
Pa evo gospodine Sinčiću, pažljivo sam slušao ovo vaše izlaganje. Samo bih jednu točku vas pitao prije toga. Zaista vam želim čestitati na jednom aktivizmu u prethodnom razdoblju gdje ste ovo pitanje monetarnih, monetarna pitanja suvereniteta i položaja HNB-a otvorili javnosti i to zaista ovdje ću svakom reći bez obzira koje stranačke pripadnosti ono što ga sljeduje to je to. O tome se prije nije moglo ni raspravljati. Jel' tako? Mi danas o tome puno bolje možemo raspravljati. Vi ste ovdje istaknuli koliko vidim u vašoj raspravi pitanje transparentnosti i ako se ne varam došli ste do zaključka da je taj oblik vlasti monetarne, ako sam ja dobro zaključio nadređen ovim trima drugim oblicima vlasti. Što po vašem mišljenju treba napraviti da bi rad HNB-a bio transparentniji, odgovorniji i da bi jednostavno čitavo društvo imalo više koristi od toga. Da li se i vi zalažete za promjene u Zakonu o HNB-u? Evo, hvala.
Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Ivan Sinčić.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Hvala i vama profesore na vašem komentaru. Evo konkretno na vaše pitanje za početak trebalo bi poslati reviziju u HNB. Naravno treba promijeniti Zakon o HNB-u. Također, naglašavao sam više puta da je za Živi zid HNB jedna faraonska institucija koja nikome ni za što ne odgovara, evo više ne možemo ni izvješće odbiti. Jedna institucija koja je ja ću tako reći 90% hrvatskog problema i zla malog čovjeka uzrokovala sa jedne, druge ili treće strane. Smatram da je pola problema već riješeno samim time što danas ovdje raspravljamo o tom problemu i što je toliko žrtava i onih od franka i od deložacija i od svih drugih trebalo proći da se organiziraju ljudi, da se ovo pitanje ovdje danas nametne. Želimo javnu raspravu, otvorenu i uvijek ćemo naglašavati tu potrebu i poduprijet ćemo prijedloge zakona i ako treba dati ćemo i svoje amandmane. Naravno da je monetarna vlast daleko najvažnija jer uzalud mi i da donosimo zakone ako ih nemamo kako financirati, je li tako? Jer bez novca vi u današnjem svijetu ne možete ništa napraviti. A tko ima tu moć i tko kontrolira tu moć u Hrvatskoj? Trebalo bi upravo regulator financijskog sustava, a to je HNB. Dakle, treba promijeniti kadar u toj instituciji jer se pokazao kao nepouzdan, kao korumpiran i kao netko tko štiti privatni interes a ne interes naroda. Hvala.
Hvala. Druga replika, uvaženi zastupnik Gordan Maras.
Gospodine Sinčiću u vašoj raspravi ste analizirajući i rad i probleme koji su se javljali kod hrvatskih građana vezano uz bankarski sektor i HNB rekli da nećete podržati ovo izvješće mada je ono samo ja bih rekao jedna tehnička preslika onoga što se dešavalo. Ali ja se slažem s vama, ovo je pomalo i političko pitanje i naša ocjena kao Hrvatskog sabora da li smo zadovoljni kako HNB radi, da li želimo mijenjati u jednom dijelu Zakon o HNB-u i kakva je budućnost HNB-a kao takvog. Da li smo mi zadovoljni sa tom pozicijom koju on sada drži u društvu i da se ponaša od prilike do prilike, da ne štiti u najvećem dijelu one koji su u biti najvažniji u hrvatskom društvu a to su građani, da ne pruža dovoljno supporta izvorima hrvatskim bankama kako bi one financirale naše poduzetnike. U biti ja se pomalo slažem sa vama. Ovo izvješće je u biti jedan test kakav ovaj Sabor ima stav o radu HNB-a i kakav bi taj rad trebao biti u budućnosti. I sa te strane sam izuzetno nezadovoljan što sam aktivnosti HNB-a u proteklom razdoblju više uočavao i bile su intenzivnije kada se pod navodnicima "ugrožavao" status banaka, tada je bio puno jači intenzitet aktivnosti iz HNB-a, nego kada su bili ugroženi interesi građana Republike Hrvatske. I zbog toga sam evo ja vam tu dajem podršku u ovom dijelu ja ću jako dobro razmisliti kako ću glasati o ovom izvješću upravo zbog tih svih elemenata.
Hvala. Sljedeći za pojedinačnu raspravu prijavio se uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajući. Evo u dosadašnjim raspravama da se ne bi ponavljali u biti suštinski problem je kazan da hrvatsko gospodarstvo, hrvatski građani s kamatama koje imaju u Hrvatskoj se koči a u biti odakle te banke dolaze, odakle su im vlasnici takve kamate nisu. Uglavnom te kamate su prouzrokovale brojne probleme. Pa ću ja sada evo kratko kazati o onome što u Zakonu o HNB-u nije uređeno, a to je poslovanje štedno-kreditnih zadruga. Znači u Hrvatskoj imamo oko 10 tisuća dužnika kredita koji su prevareni baš od tih štedno-kreditnih zadruga. Dužnici, osim tih naših građana, osim činjenice da su žrtve prevare kojima im se otima dom, oduzimaju financijska sredstva za život … [[Govornik se ne razumije.]] najbliži član obitelji, prijatelji osudu doživljavaju na svakom koraku. Iz paštete iskaču parole krediti se trebaju vratiti. Da, da je uređeno zakonom a ne lihvarenje. Kao da je itko od njih uzeo kredit s namjerom da ga ne vrati. Dužnici su bili posebno birane osobe koje su imale nekretninu u svom vlasništvu koje su koristile kao hipotekarni instrument, jamce s redovnim prihodima zlu ne trebalo a trebalo im je. Stoga mi je žao što prethodne banke nisu od šteditno-kreditnih zadruga koje su također u stranom vlasništvu a nisu ništa poduzele ili vrlo malo, stoga pozivam Vladu RH na čelu s premijerom Tihomirom Oreškovićem, cijenjene ministre, sve saborske zastupnike, predsjednika Hrvatske narodne banke koja isto također može predlagati izmjene zakona, sve nas saborske zastupnike da se zajedničkim snagama uhvatimo najvećeg problema u državi kako bi se konačno završila agonija naših sugrađana koji se nalaze u dugogodišnjem ropstvu. Opet ponavljam pošto Zakonom o HNB-u nije uređeno poslovanje ovih štedno-kreditnih zadruga. A to je ujedno i naša obaveza da završimo ovu dugogodišnju borbu naših sugrađana koji se nalaze u ovoj očajnoj situaciji. Ne primjenom zakona i ignoriranjem zakonskih odredbi, odgovorne institucije Republike Hrvatske godinama zlostavljaju veliki broj građana koje su žrtve organiziranog financijskog kriminala najgore vrste koji su doveli do ruba egzistencije a mnoge i, koje su dovele mnoge građane do ruba egzistencije a mnoge nažalost i stajale života. Ugrozili su im obitelji, rodbinu i prijatelje. Kažu da je pravda spora ali dostižna. U Hrvatskoj nažalost je za mnoge prespora. U ovom trenutku, a u Hrvatskoj, u ovom trenutku, on u Hrvatskoj već traje godinama, posebno su ugroženi znači dužnosnici štedno kreditnih zadruga čiji vlasnici … [[Govornik se ne razumije.]] organizator međunarodnog financijskog kriminalnog lanca, uspjeli su skupiti sve ključne dokaze o kriminalnim radnjama, umreženim zločincima koji su podastrli … [[Govornik se ne razumije.]] skoku temeljem kojih su mnogi završili i u istražnim zatvorima. Protiv njih se vode i kazneni postupci. Ali njihove naloge zapljenom svih novčanih sredstava i ovrhama nad nekretninama nisu zaustavljeni na FINA-i. Znači i dalje FINA te lihvarske kredite našim građanima naplaćuje. Na taj način država i sve, … [[Govornik se ne razumije.]] direktno sudjeluju u udruženom zločinu protiv svojih građana koje nitko ništa ne pita ni institucije, ni zakon ni državni službenici, ni dužnosnici, nitko. Gospodo krajnje je vrijeme da riješimo ovaj gorući problem naših sugrađana. A ima ih brojnih. Da bih se uvjerili koliko ima nezakonitih elemenata u ugovoru i postupku pa npr. primjena komforne kamate u ugovorima koja u kratkom vremenu kontrolirano povećava dug zbog čega se ni kamata ni glavnica ne mogu smanjiti. Pod dva, javno bilježničke ovjere koje ne provjeravaju legalnost, koje ne provjeravaju legalnost, ispravnosti naloga za pljenidbu. Pod tri, slanje naloga za pljenidbu od strane odvjetnika, opunomoćenika, od strane, sa strane zadruge u FINA-u bez sudskog rješenje jer nije potrebno. Sudsko rješenje se pak traži od dužnika kada želi zaustaviti nalog za pljenidbu iako postoji zakonska odredba da se postupak provede pljenidbom ne smije vršiti. Znači imamo brojne, iz ovog je proizlašlo, zbog neizdrživog pritiska grižnje savjesti što su svojim neodgovornim ponašanjem doveli u probleme najbliže članove svojih obitelji i prijatelja, zbog ovih kamatarenja i lihvarenja stranih štednih zadruga, umreženih kriminalaca mnogi od naših sugrađana su učinili samoubojstvo. Ovime se bore i brojne udruge blokirani i već kako se zovu. Mnogi su ukazivali ovdje od nas političara u prethodnom periodu i jedne Vlade i druge Vlade, međutim krajnje je vrijeme da pomognemo našim sugrađanima jer nitko ne kaže da ti ljudi ne trebaju vratiti kredit ali ne mogu lihvarski kredit, lihvarenje u Hrvatskoj državi nije dozvoljen. Opet ću ponoviti riječi '90.-te godine prvog Hrvatskog predsjednika dr. Tuđmana kada je kazao da hrvatska lisnica u hrvatskom džepu i hrvatska puška na hrvatskom ramenu. Šta naši građani osjećaju sada od toga jer su nezaštićeni i ništa nisu poduzeli. Zato još jednom pozivam sve nas da čim prije od Vlade do Hrvatske narodne banke, da se mijenjaju zakonski propisi i da se zaštite naši sugrađani i da se postupi po zakonu. Također evo još imam vremena, kratko ću ponoviti. Hrvatska država nema svoju nacionalnu banku. Ako ima to je Hrvatska poštanska banka. Sve se treba poduzeti da u Hrvatskoj državi imamo jaku nacionalnu banku koja će biti i agro banka, koja će poticati poljoprivredu i gospodarstvo a ne da nam kamate izvlače strane banke i sada na nekim otocima njihovi vlasnici, kamatu naših građana od ovrha, od opomena ili sve ne znam čega, milijarde i milijarde kuna isisavaju. Dovedeni smo u situaciju da smo rasprodali hrvatsko zlato, depozite, uopće je upitno kako funkcionira, nisam stručnjak kako funkcionira monetarni fond. Došlo je vrijeme da se kaže onima koji žele pritiskati hrvatsko društvo gospodo nećete, imamo i mi dio suvereniteta, ne možemo uvijek biti sluge. Ili inače nema smisla ovaj Hrvatski dom ako ne možemo, Visoki dom, ako ne možemo zaštiti naše sugrađane. A biti poslušnik, nečiji poslušnik pod navodne znake, a raditi pod interesom građana to je katastrofa. Kažu ne možete glasati saborski zastupnici o ovom izvješću, ovo je informacija. O čemu mi onda pričamo. Pa radite gospodo iz HNB-a šta hoćete, dogovarajte se, radite, na nas odgovornost prebaciti ne možete. Međutim, bolje je i platiti penale ali glasati o izvješću i da po savjesti i odgovorno pred svoje građane dođemo i kažemo svoj stav zašto smo da bude ovako ili ne bude. Ispada po ovome da smo mi saborski zastupnici da primimo informaciju i to se potpisalo sa Europskom unijom. Tko je pregovarao? Onaj koji je išao štiti sebe. To je kao doseg civilizacijski, demokratske procedure da budu banke zaštićene državne. Tko propisuje plaće? Tko propisuje u tim institucijama kao što je Hrvatska narodna banka, tko određuje? Znači to je država u državi. Ako smo mi gospodo država u državi onda vi ovo neka vam, ako tako bude više ne trebate ni davati nama izvješća jer ja osobno tu odgovornost neću preuzeti ako ne mogu glasati o ovome izvješću. Toliko od mene. Hvala.
Hvala. Na vašu raspravu imamo 3 replike. Prva je uvaženi zastupnik Ivan Lovrinović.
Gospodine Bulj, vi kao višegodišnji hrvatski branitelj vidim i družimo se, posebno ste osjetljivi na sve nepravilnosti koje se dešavaju jer vidite da sada kao da nas u neku paučinu, da se nalazimo, sve smo više zapleteni u nju a ne vidi se, teško se bori protiv toga. I takav vam je svijet suvremenih financija gdje pod navodnicima hajmo tako reći neprijatelja ne vidite, a u ropstvo upadate sve više. Samo bih vas pitao ovdje glede građana koji ste rekli da je oko 10000 koji su nastradali uslijed djelovanja, nezakonitog djelovanja štedno-kreditnih zadruga iz Austrije. Vi ste naglasili, to slažem se potpuno to je ogroman problem. Ti ljudi nam pišu svaki dan. Oni nemaju se kome obratiti, traže da to riješimo. Recite molim vas da li vi osjećate tu nemoć i kako uopće tumačite ulogu središnje banke koja rekli smo da je monetarna vlast. Ako je ona monetarna vlast, onda se podrazumijeva da ona treba nekome dopustiti ili zabraniti da tako djeluje i jednostavno što vi promišljate što bi tu trebalo realno što se može napraviti u tom kontekstu da te ljude zaštitimo, da im se pomogne kao i dužnicima u švicarskim francima gdje je teška borba bila. Sam sam četiri godine još uvijek sudjelujem i želim pomoći. Ali to je jedan pravi način kako se aktivizmom, politički može uspješno rješavati problem. Evo molim vas odgovorite na to.
Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik …
Hvala lijepo. Gospodine Milinović, istina vi ste baš jedan od onih koji ste godinama upozoravali i pratio sam vaš rad jer vas prije izbora osobno nisam poznavao i čast mi je što sam vas upoznao i što o ovoj temi pričate. Također malo prije ste spomenuli i našeg kolegu saborskog zastupnika Ivana Sinčića koji također upozorava na dosadašnju poltronsku politiku hrvatskih svih Vlada. Naravno da mi nije vjerojatno da mogu lihvarske zadruge lihvariti naše građane, to prolaziti kod FINA-u ovrhe, a HNB da li može to spriječiti ili ne može. Ja nisam financijski stručnjak, ali to je nevjerojatno da mi organiziranu kriminalce, lihvare puštamo u državu da sada imamo na tisuće ovrha nad kućama, ubojstava zbog tih slučajeva. Hrvatske obitelji se raspadaju. Pa ne znam tko je tu moćan ili nemoćan? Da, obaveza je vraćati kredit, ali kakav kredit? Kredit kao što je u Austriji, kredit kao što imaju njihovi građani, a ne da na kraju od 100 kuna dođe da mora se doslovno ovo sada govorim slikovito da ljudi ostaju bez nekretnina, bez svojih kuća i to jedinih kuća i stanova. Ako je to nacionalna politika i ako je to put Hrvatske države, onda smo mi ovu državu na žalost ćemo je izgubiti. Stvari se moraju hitno mijenjati kako zakoni ako nisu uredni, ja nisam stručan, vi ste stručniji i nadam se da ćete vi tu doprinijeti. Hvala vam lijepa.
Hvala. Druga replika uvažena zastupnica Nansi Tireli.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Bulj, vaša rasprava vezana o potrošačkom, vezano o štedišama, odnosno korisnicima Raiffeisen štedno-kreditnih zadruga mislim osobno da je usmjerena na krivu adresu što se tiče HNB-a u ovom trenutku ne nosi crimen odgovornosti za sve ove naše hrvatske građane za koje smo evo već nekoliko godina pokušavamo iznaći rješenje. Izmjenama Zakona o potrošačkom kreditiranju na kraju prošle godine neke stvari su se riješile. Međutim, zakonima i sami znate da retroaktivno ne možemo djelovati. Dakle, oni koji su do sada uzeli kredite, oni su ga uzeli i tu se nije moglo utjecati. Ali su se neke izmjene napravile za sve one hrvatske građane koji to žele uzeti u budućnosti. Zašto kažem da je možda Hrvatska narodna banka najmanje kriva? Jako sam puno radila sa tim građanima, puno smo tražili i od Vlada i od ministarstava i od Državnog odvjetništva i na kraju smo ustanovili, da je možda najveći problem, da su najveći problem odvjetnički uredi i javnobilježnički uredi koji su u svojim uredima u Hrvatskoj potpisivali dokumente sa mjestom potpisivanja Graza, Beča ili nekog austrijskog grada. I zbog toga mislim da HNB ovdje nema odgovornost u smislu da je nešto propustila napraviti, a to što mislimo da je HNB trebala napraviti jeste da da odobrenje tim austrijsko štedno-kreditnim zadrugama da posluju na teritoriju RH. Dakle, ispada sad po svim ovim oštećenicima, da ni jedan ugovor nije sklopljen u RH i ono što odvjetnički uredi koji zastupaju te Raiffeisen austrijske banke na našim sudovima gdje se ovršavaju nekretnine naših građana pozivaju se upravo na to da u Hrvatskoj nisu poslovali, da su poslovali u Austriji po zakonima koji su u Austriji važili. I to je problem koji ovi naši sugrađani imaju. I mislim da bi trebalo iskreno govoriti o tome da ih ne dovodimo u još veću zabludu.
Hvala. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepa kolegice Tireli. Pa u tome smjeru sam i ja govorio da bi tribalo, evo pozvao sam i sadašnjega premijera, ministre nadležne, nas saborske zastupnike da se napokon riješi ovaj problem. Jednostavno ovaj problem nije rješavan zbog toga što očito netko nije imao volje, a imao je tu mogućnost da to spriječi. Ovdje se radi o lihvarenju, ovdje se radi o čistom lihvarenju. Naravno ne samo ove štedno-kreditne zadruge, nego čak upitnost i banaka koje posluju u našeme, u Republici Hrvatskoj koji imaju desetak, pet puta manje kamate svojim građanima nego i te su lihvarske. Znači, službene banke u biti imaju lihvarske kamate jer to svojim građanima u svojim državama bilo Austrija, Italija, nebitno koja država takve kamate nisu. Znači, one od naših građana izvlače novac, a ovo je samo o šteditno kreditnoj zadruzi i triba se urediti zakon. HNB ne može se izvuć da nema odgovornost nikakvu, jer može utjecati na određene zakonske izmjene, ali ne može biti nad država u državi. Ona, ako mi o tom izvješću što sad govorimo nemamo prava glasa glasati kao saborski zastupnici koje je narod izabrao. O čemu mi onda raspravljamo sada? Oni su država u državi. Znači zakonsku regulativu treba mijenjati ili nadopunjavati, ja nisam stručnjak, tu je prof. Lovrinović ili ljudi koji su se već prije bavili s ovim, koji se cijeli život bave, ali treba zaštititi ove naše građane. To je lihvarenje, znači štedno-kreditne zadruge to je lihvarenje, uvezani kriminal nad kriminalom. Hvala.
Hvala. I zadnja replika uvaženi zastupnik Ivan Sinčić.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Evo htio sam napomenuti nadovezujući se na raspravu kolege Bulja da smo mi dakle adaptacijom Mastrichtškog sporazuma i kasnije ulaskom u EU ajmo reći odrekli smo se prava da direktno financiramo državu ili dakle institucije u vlasništvu ili pod kontrolom države od Narodne banke. Međutim, postoji način, postoje čak i iz EU načini kako da se povuku sredstva iz središnje banke uz mnogo jeftiniji način nego što se to radi danas preko našeg novog sistema mjenjačnice. O tome treba mnogo više reći. Druga stvar što ste rekli je da nam treba jaka banka. Dakle da bi mi razvijali jedan sektor gospodarstva, ne znam poljoprivredu kolege Vlaovića ili ne znam turizam nama trebaju financije. E sada kad govorimo o financijama uglavnom govorimo o kreditima. Tko daje kredite po zakonu? Poslovne banke ih daju. Kontroliramo mi kakvu jaku poslovnu banku? Pa baš i ne. Imamo tu nešto, Poštansku, nešto ovo HBOR što je druga priča ali uglavnom mi ne kontroliramo kredite u velikoj mjeri. Znači, mi nismo sposobni financirati svoje projekte nego to radi netko drugi koji onda on po svojoj volji odlučuje hoće li nešto kreditirati ili neće. Možda je vašoj poljoprivredi presudio i rekao neću u to ulagati i što onda ona može kad ne može doći do novca? Može tražiti nešto po europskim fondovima, iz čarapa vaditi novac i može samo propasti. Dakle, moramo vratiti i kreditni suverenitet ne samo monetarni. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku.
Pa slažem se. Zaštita nacionalnih interesa prije svega. Bilo monetarna politika, bilo kakva druga politika. Znači, isključivo treba podvući crtu Hrvatska nacionalna banka na koji način koje modele ojačavati je, to financijski stručnjaci bolje znaju i iz toga možemo financirati po povoljnijim kamatama i naše građane poglavito gospodarstvo. Na ovaj način jednostavno maloprije je kolega rekao iz HSS-a da je 14 ljudi dnevno manje ima, danas je rođeno ili umre. Nacionalni interesi prije svega. Sluganska politika dosadašnja svih Vlada nas je dovela u ovo. Kod pregovora ne smiješ biti sluga, kod pregovora moraš zaštititi nacionalne interese, suverenitet ne u cijelosti nećeš ga moći, ali mi smo predali nekome kompletan suverenitet za što se u Domovinskom ratu i to krvavo borilo i kroz povijest. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeći za pojedinačnu raspravu je uvaženi zastupnik Goran Marić.
Hvala lijepa. Zahvaljujem kolegi Bačiću što smo se zamijenili, unaprijed se ispričavam ako mi netko replicira neću moći odgovoriti jer u 13,00 sati imam sjednicu Odbora za fiskalnu odgovornost pa ću biti vrlo, vrlo kratak. Najprije osvrnut ću se na one napomene je li se izvješće prihvaća ili prima na znanje. Točno je da je za 2013. godinu i odbor na svojoj sjednici primio na znanje izvješće i tako se glasovalo i na plenarnoj sjednici Sabora. Međutim, 2014. odnosno Godišnje izvješće za 2014. o kojem se raspravljalo 6. srpnja 2015. godine glasuje se o prihvaćanju godišnjeg izvješća. Ne prima se na znanje nego je odbor dao zaključak prihvaća se Godišnje izvješće HNB-a i predlaže Hrvatskom saboru sa 6 glasova za, 1 glasom protiv predložiti zaključak da se prihvaća godišnje izvješće. To je zadnja verzija sa Odbora za financije i proračun. Od svih velikih problema koji se javljaju u hrvatskom gospodarstvu a i povezane sa HNB-om istaknut ću samo jedan, a to je supervizija bankarskog sektora i najkraće rečeno mislim da je došlo vrijeme razmisliti da se supervizija izdvoji iz HNB-a. Za to ima potrebe, za to ima razloga ali mislim da će se tak s time i čelnici HNB-a složiti. Godišnja izvješća HNB-a su već desetljeće preslika prethodnog izvješća. Samo se koji podatak promijeni. Generalno i u ovom izvješću ima gomilu nepotrebnih pa i trivijalnih stvari i podataka, a nema najvažnijih informacija. Čega nema? Nema temeljne razrade rizičnosti ulaganja međunarodnih pričuva. Nema informacije o procjeni učinaka posljedica pojave tzv. slučaja švicarski franak odnosno kredita vezanih za švicarski franak. Nema uopće o procjeni ni učinka ni posljedica iako se i u 2014. već pojavio taj golemi problem. Nema ni razrade bilance HNB-a od početka aktive pa do kapitalnog računa na kraju pasive u izvorima sredstava. Nema ni objašnjenja inverzne pojave o povećanoj likvidnosti bankarskog sektora i istodobno smanjenoj kreditnoj aktivnosti u Hrvatskoj. Nema objašnjenja ni zašto je struktura kredita najnepovoljnija od svih članica EU. Nema objašnjenja zašto je došlo do rasta djelomično ili potpuno nenaplativih kredita na čak 48,2 milijarde kuna. Ali evo kako se objašnjava pad kreditne aktivnosti i rast nepovoljnih tzv. loših kredita. rast nepovoljnih tzv. loših kredita. Kaže se, citiram: "Dani krediti banaka ukupno su u 2014. smanjeni sa 2,4% nominalno na 2,9% efektivno, odnosno 6,9 milijarda kuna smanjena kreditna aktivnost.". Objašnjavaju tu negativnu pojavu. Da, dani krediti banaka taj pad kreditne aktivnosti je ipak pomogao zadržavanju visoke razine kredita B i C, tih loših kredita. Kao da je to zadržavanje visokih loših kredita pozitivan pojava pa je pomoglo to smanjenje kreditne aktivnosti da ta negativna … [[Govornik se ne razumije.]] ostane. To je slično kao da bi se napisalo da je cirkulacija krvi u organizmu smanjena, što je loše ali ipak je to pomoglo da loši kolesterol koji je na visokoj razini ostane na toj istoj razini. To je otprilike tako objašnjeno slikovito ovo. Nema ni informacije ni objašnjenja zašto se stanje u bankama u koje je HNB poslala povjerenike znatno pogoršalo nego prije nego što su poslali povjerenike osim u jednom slučaju. A povjerenik Hrvatske narodne banke preuzima faraonsku moć, preuzima sve funkcije i skupštine i nadzornog odbora i uprave društva. To ne može nitko u Hrvatskoj osim Hrvatske narodne banke. A onda dođe do potopa posebice u malim bankama. A onda se nude te male banke velikim bankama da kupe za badava. Posebno je zbunjujuće da ne kažem i zabrinjavajuće a sa stajališta razuma i činjenica neprihvatljivo da se iz ovog izvješća sugerira kakvo je stanje u hrvatskom društvu, ekonomske ekonomsko stanje dobro, prihvatljivo i odlično. I da je HNB zadovoljan i sa sobom, svojim radom i sa stanjem u Hrvatskoj. Nakon samo ovih nekih manjkavosti, izvanrednih i otvorenih inverzija pa čak ponekad i podvala, ova izvješća nemaju razinu ni za neki zatvoreni okrugli stol. Ono je za ovaj časni Hrvatski sabor neprihvatljivo, u nekim segmentima i ponižavajuće. Stoga po mom stručnom i ljudskom uvjerenju potpuno je besmisleno dalje raspravljati o ovom izvješću. Odustajem od daljnje rasprave uz napomenu da ne odustajem od stajališta da ga neću podržati. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo jednu repliku uvaženi zastupnik Ivan Lovrinović.
Hvala gospodine predsjedavajući. Evo gospodinu Mariću mislio sam postaviti jedno pitanje ali evo komentirati ću. Ova tema je zaista izuzetno važna i vidimo da dobiva sve više na važnosti u društvu. Ovdje bih samo podsjetio da neki pokušavaju danas relativizirati kako će se glasovati. Vrlo je jasno gospodin Marić rekao kako se na prošli put glasovalo. A i za nas će biti zanimljivo ako sutra bude glasovanje u našem političkom savezu će biti također sutra jedan test takve jedne vjerodostojnosti jer mi smo potpisali taj strateški sporazum koji se u 99% znači usuglasile, jedna važna točka, o tome je znači pozicija HNB-a, monetarnog sustava itd.. I mene raduje da smo mi postigli visok stupanj suglasnosti u tom pogledu, tako da mislim da tu neće biti nikakvih problema. No dopustite samo i 50 sekundi da ova naša izlaganja ne budu tragična, gospodo, ima jedna stanka evo ovdje je guverner koja se zove kapitalni račun u bilanci Hrvatske narodne banke, tamo ima 17,5 milijardi kuna, tamo je kapital od 2,5 milijarde kuna koji naravno nikada država nije uplatila. Znači ima 15 milijardi koje se odnose na opće i posebne rezerve. Nemam vremena pojašnjavati, mogu poslije, samo ću dati prijedlog. Vidim da se ministar financija jadan muči i ja bih nešto nešto i ofalio, gdje će uštediti, gdje će naći novac. Od tih 15 milijardi mimo kapitala 7 do 10 milijardi se može povući, doznačiti u proračun. Hrvatska može riješiti doslovno neću reći preko noći, pokrenuti proces prekomjernog deficita izlazak, pokrenuti određeni program investicija a o tome nikad ništa nije rekao, otvorimo tu priču. Evo hvala.
Sljedeća pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovani guverneru, poštovane kolegice i kolege. Ja ću se u svojoj raspravi osvrnuti na tri točke iz ovog izvješća koje su me zainteresirale i koje bih htio podijeliti. U prvom redu bih se referirao na podatak koji za mene kao saborskog zastupnika koji nije ekonomist, nije financer, ja sam, dolazim iz tehničke struke je gotovo nevjerojatan. Naime, mi smo prošle godine u Hrvatskome saboru raspravljajući o Izvješću o izvršenju Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2014. godinu čuli dva podatka. Prvi podatak kojega nam je dala Vlada odnosno Ministarstvo financija da je deficit odnosno manjak državnog proračuna 2014. iznosi 13,2 milijarde kuna, odnosno 4% BDP a tog istog dana nam je Državni ured za reviziju koji je vršio reviziju državnog proračuna rekao da to nije točno, da je deficit državnog proračuna iznosi 5,7 odnosno 18,8 milijardi čime ukazuje na razliku od 5,6 milijardi kuna. Tom podatku kojega je iznio Državni ured za reviziju priklonio se i Povjerenstvo za fiskalnu politiku Hrvatskoga sabora. Taj deficit državnog proračuna od 5,7, odnosno 18,8 milijardi je podatak kojega je rekao jesam prema metodologiji ESA. Dakle, financijskim pokazateljima država članica EU koji govori o podacima iz državnih financija koji opet govori od 18,8 milijardi, pa me malo moram reći čudi da HNB rekao bih Pilatovski konstatira da je i s jedne strane podatak koji je prema nacionalnoj metodologiji iznijela Vlada iznosi 4% bruto društvenog proizvoda i s druge strane konstatira da je prema ESA taj podatak 18,8 milijardi. Meni je neshvatljivo da stručna javnost, pa kako onda i ostala hrvatska javnost a i mi zastupnici u Hrvatskom parlamentu ne možemo točno definirati koliki je manjak državnog proračuna u Republici Hrvatskoj. Kod mene u mojoj tehničkoj struci je metar sto centimetara i 2014. i 2008. i 2015. uvijek on ne može biti ni 99, ni 101 cm. Pa mi nije jasno kako mi danas ne možemo sa 100 postotnom sigurnošću na temelju stručne, argumentirane rasprave tvrditi koliki je doista bio deficit državnog proračuna 2014. godine. To mi se čini da je vrlo važno kako bismo i dalje mogli govoriti o ostalim podacima iz državnog proračuna jer se radi o ne malom iznosu od 5,8 milijardi kuna, 5,5 milijardi kuna koliko je razlika između ta dva podatka i koji nisu još uvijek po meni do kraja razjašnjeni. S druge strane htio sam se također javiti kako bih pokazao na jedan vrlo važan podatak koji je govorio o hrvatskome gospodarstvu, a prije svega o građevinarstvu, o tome što mene u prvom redu najviše interesira. Naime, u izvješću HNB-a konstatira se da je smanjena bruto dodana vrijednost u građevinarstvu za 6,7 u 2014. godini u odnosu na 2013. godinu. Taj se podatak, to je vrlo veliki pad, ali on se naslanja na već prije toga jedan niz godina u kojemu pada obim aktivnosti u hrvatskom građevinarstvu, padaju količina i investiranje investicija. Prema tome, u tih pet, šest godina koje su prethodile ovoj godini u hrvatskom građevinarstvu je oko 53 000 manje zaposlenih u hrvatskom građevinarstvu. Zašto sam taj podatak istaknuo? Istaknuo sam ga iz razloga da pokažem da je Vlada RH u vrijeme tih kriznih godina zaustavila brojne investicije u javnom sektoru, jer to upravo i piše u izvješću, da je ovaj pad obima bruto dodane vrijednosti u građevinarstvu prvenstveno uvjetovan smanjenjem investicija u javnom sektoru. Bivša Vlada je ne samo te investicije u prvom redu smanjila na način da je smanjila visinu investicija koje se financiraju iz državnog proračuna i to mi se čini na godišnjim razinama oko dvadesetak posto što je onda jasno uvjetovalo i pad aktivnosti u građevinarstvu. Ali s druge strane zaustavljene su brojne investicije u Hrvatskoj. Ja sam već to sto puta spomenuo u ovom Saboru Pelješki most, da Vlada zaustavljajući investicije u prvom redu u javnom sektoru i u prvom redu cestogradnje nije našla supstitut u drugim oblastima iako je najavljivala primjerice veliki investicijski ciklus u energetici. Tada se ja dobro sjećam bile su najavljene brojne investicije u prvom redu od HEP-a i na izgradnju HE Kosinj, na izgradnju Plomina, Omble, 4 hidroelektrane na Sabi itd. itd. I u tu svrhu je Vlada tada posegnula za jednom dosta nepopularnom, rekao bih štetnom mjerom, a to je u tim 2012. godine kada je najavljivala taj bum u investicijama u energetici povišena je cijena električne energije za 25% što je na godišnjoj razini Hrvatskoj elektroprivredi omogućilo dodatne prihode u visini oko 2 i pol milijarde kuna. S pravom je bilo za očekivati ako smo već povećali cijenu energenata, ako smo povećali cijenu električne energije za 2 i pol milijarde da će onda Vlada te dvije i pol milijarde pretočiti u investicije koje je najavljivala. Međutim, svjedoci smo da od investicija u energetskom sektoru nije bilo ništa, da niti jedna nova investicija u energetici nije napravljena, a s druge strane su zaustavljene investicije u ostalom dijelu javnog sektora, to je u prvom redu cestogradnja. Ja se sjećam da je na tom tragu bila izmjena Zakona o javnim cestama kada je Hrvatskim autocestama od 60 lipa koliko se naplaćuje po prodanoj litri goriva smanjeno na 20 lipa i na taj način je Hrvatske autoceste su dodatno bačene na koljena jer im je tom mjerom Vlada oduzela oko 950 milijuna kuna, dala ih je Hrvatskim cestama i HŽ Infrastrukturi, a niti su Hrvatske ceste nešto naročito povećale investicije na izgradnji i održavanju Hrvatskih cesta, a niti s druge strane HŽ Infrastruktura napravila bilo koju značajniju investiciju koja bi mogla povećati bruto domaći proizvod. Ne samo to, nego usput moram reći da je HŽ Infrastruktura nije napravila jedan vrlo važan projekt, a to je izgradnja pruge Dugo Selo – Križevci, gdje je iz sredstava europskih fondova bilo osigurano oko 160 milijuna eura što bi bilo dodatno svakako potaknulo i građevinarstvo, a i s druge strane potaknulo rast BDP-a. Ali ta se investicija još ni dan danas nije realizirala. Ja se bojim da do kraja ove godine ona neće biti realizirana, pa onda ostaje i upitno što sa tim sredstvima ako nisu mala. Kažem, negdje milijardu i 150 milijuna kuna koja su mogla biti uložena u taj sektor, a na taj način bi se potaknuli građevinski sektor. I treća stvar koja me iz ovog izvješća također potaknula to je odnos Vlade, bivše Vlade prema stambenim štedionicama u RH. To sam tijekom jutra replicirao kolegici Mrak Taritaš, a na to smo mi u klubu Hrvatske demokratske zajednice puno puta tijekom proteklog mandata upozoravali na loš, krivi postupak Vlade RH kada je u pitanju odnos prema stabilnim štedionicama. Ja tvrdim da je od postanka stambenih štedionica u RH do danas nije bilo niti jednog povoljnijeg načina financiranja stambenih kredita od upravo kredita kroz stambene štedionice. Prosječna kamatna stopa na kreditima stambenih štedionica iznosi između 3 i pol, 4% čime su to najpovoljniji krediti u Hrvatskoj. S druge strane rizik od povrata tih kredita je najmanji, negdje oko 0,88% što dakle ljudi vjeruju stambenim štedionicama i kroz stambene štedionice je u Hrvatskoj otkada su utemeljene dato preko 4 milijarde kuna stambenih kredita. Mi smo te podatke iznosili iz činjenice kako bi ukazali da ako se na 1 kunu iz državnog proračuna koja se daje stambenim štedišama u RH u državni proračun se povratno vraćaju 2,6 kuna. Prema tome, ta svaka kuna dana iz državnog proračuna se više nego dvostruko vraćaju u hrvatski proračun kroz brojne aktivnosti, u prvom redu u građevinarstvu ali i kroz ostale djelatnosti koje prate stambenu izgradnju. Usprkos dakle tim argumentima Vlada je u tri navrata u prošlom mandatu mijenjala taj Zakon o stambenim štedionicama na način da je najprije smanjila sa 750 na 500 kuna iznos godišnjeg poticaja na 5000 kuna koliko je moguće po jednom građaninu Republike Hrvatske štedjeti u stambenim štedionicama. Nakon toga je te iste poticaje ukinula da bi i sama vidjela da to nije bio dobar korektan potez. 2015. godine smo vratili ponovno te poticaje s čime će se ja se nadam nastaviti tako jedna intenzivna izgradnja odnosno kupnja stanova putem stambenih štedionica. Na ova dva elementa htio sam ukazati, evo s time završavam gospodine potpredsjedniče, da je ovakvom politikom prijašnje Hrvatske vlade bitno zaustavljene su investicije u građevinarstvu. Time je dovedeno do pada investicija, a jasno time i broja zaposlenih u građevinskom sektoru. A na taj način jasno i smanjenje BDP-a. Hvala.
Hvala. Imamo dvije replike. Prva je uvaženi zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Bačić vidite mi smo u ovom Visokom domu kad se radi o 2014. usvojili dva izvješća, jedno je o izvršenju državnog proračuna, a drugo je Izvješće o radu Državne revizije. E sad, bez obzira da li ćemo glasati o izvješću ili ćemo primiti na znanje ovo je treći dokument koji je različit od onoga na što smo mi upozoravali Vladu prilikom usvajanja i proračuna i Izvješća o izvršenju proračuna za 2014. Međutim, meni je drago da ste vi to spomenuli. Ja sam u jednom segmentu rasprave u ime kluba to spomenuo ali dobro da ste vi to explicite naglasili, dakle nikome nije interesantno što je HNB u svom izvješću ili informaciji prikazao koliki je stvarni deficit bio 2014. i jasno razluče ono što smo mi cijelo vrijeme govorili da povučena sredstva iz 2. stupa mirovinskog mogu trenutno biti nekakav prihod ali u budućnosti je to trošak. Po metodologiji ESA 2010. on se može isključivo knjižiti ispod crte i ne umanjuje deficit državnog proračuna. A drugo su famozna jamstva. Sjetite se da je u Proračunu 2011. kad nije bila ESA 2010. utovarena sva moguća i nemoguća jamstva i sporazum sa Europskom komisijom oko restrukturiranja brodogradnje da bi se prikazao čim veći deficit, međutim vrlo interesantno da ova Vlada po svojoj izmijenjenoj metodologiji sva jamstva koja su dana HŽ Cargo-u nije evidentirala kao deficit državnog proračuna. I ova Vlada sad dokument, kažem bez obzira da li glasali o njegovom prihvaćanju ili primanju na znanje, je definitivna potvrda o tome koliki je deficit državnog proračuna bio 2014. Međutim, najveća tragedija je mi smo postali članica EU i točno se zna kako i po kojoj metodologiji i kako se vode državne financije. Vrlo interesantno, vjerojatno nam se smiju u Bruxellesu kad dobiju jednu informaciju iz ministarstva tj. Vlade, jednu informaciju iz Zavoda za statistiku, a drugo su ovi popratni dokumenti koje rade nekakve druge neovisne institucije a la Hrvatska narodna banka.
Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Slažem se kolega Šuker, mi smo čini mi se u lipnju ili srpnju prošle godine isti dan usvojili dva različita izvješća o izvršenju državnog proračuna. Naime, tog smo dana utvrdili kada smo glasali o Izvješću o izvršenju proračuna kojega je Vlada dostavila u Sabor konstatirali da je deficit državnog proračuna kao što smo već rekli 4% BDP-a a tog istog dana smo glasovali o Izvješću Državnog ureda za reviziju o izvršenju proračuna koji je govorio o drugom podatku. Tako da ja doista danas ne znam koliki je točan deficit državnog proračuna. Sklon sam se prikloniti Izvješću Državnog ureda za reviziju više nego Vladi, a pogotovo ako je takvo izvješće utemeljeno na ESA metodologiji. A kada već govorite o tim nelogičnostima oko knjiženja prihoda ili fiktivnih prihoda državnog proračuna koji su se događali pa i u ovom dijelu u kojem ste spomenuli o 2. mirovinskom stupu ja bih vas podsjetio na također jednu čudnu transakciju sa sredstvima kada je CERP sjećate se od HANDA-e otkupio dionice JANAF-a 24,5% dionica JANAF-a, za to digao kredit čini mi se od 600 i nešto milijuna kuna i to je bio prihod državnog proračuna. Meni nije jasno kako to da jedna državna firma kupuje dionice druge državne firme i da to tog trenutka postane i prihod državnog proračuna. Prema tome, toliko o transparentnosti.
Hvala. Druga replika, uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajući. Kolega spominjali ste štedno-kreditne zadruge ili štedionice ali evo vi ste štedionice ja ću štedno-kreditne zadruge koje su puno u ovome trenutku bitnije, vi ste isticali nekakve ajmo reći kao pozitivne stvari ili ono kao što bi trebalo biti normalno po vama. Pa tako zamislite što sada FINA, recimo naša FINA ne smatra dužnom tumačiti niti provjeravati postojeći zakon o izmjenama i dopunama zakona donesenog 30. rujna 2015., a to je Zakon o potrošačkom kreditiranju, izmjene i dopune, znači niti pola godine da je doneseno. I dalje na osnovu maloprije sam pričao, a gospođa zastupnica Tireli me pitala, i dalje bez obzira što se ne zna tijek novca čiji je novac kako se plasira našim sugrađanima i kolike su kamate jer su promjenjive, rastezljive, i dalje FINA ovršuje naše sugrađane bez obzira na doneseni zakon. Znači same institucije ne poštuju naš zakon, to su problemi koje imaju i naši građani zbog kojih smo mi ovdje. A ono što je dobro lijepo je naglasiti ali ono što je loše zaboravljamo. Pa tako imamo na tisuće već nekretnina koje su u vlasništvu tih stranih štedionica, lihvarskih udruženih sa našim nekakvim tim odvjetnicima ili šta ja znam s kime. Znači naše institucije moraju poštivati zakon da bi zaštitile naš sugrađane, to je osnovni problem. A te nekakve iznimke koje su pozitivne dobro je pozitivno naglašavati radi budućnosti. Ali naši sad sugrađani su na rubu, neki su izgubili život, sami na sebe digli ruku, uništene obitelji to su puno veći problemi i to smo mi dužni saborski zastupnici hitno zaustaviti od Vlade, ministara, HNB-a, nebitno, FINA-e, to je bitno da ispoštivamo. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Bulj mi govorimo o dvije različite stvari, ja sam govorio o potrebi da se zadrži sustav poticanja stambene štednje hrvatskih građana koji u prvom redu mladim hrvatskim građanima omogućavaju da po najpovoljnijim kreditima, stambenim kreditima dođu do rješavanja najvažnijeg životnog pitanja, odnosno jednog od najvažnijih životnih pitanja a to je stambeno pitanje. U tom smislu sam kritizirao brojne odluke koje su bile kontradiktorne u prošlom mandatu koje su bile na tragu da se zaustavi, odnosno izdavanje stambenih kredita putem stambenih štedionica jer da su često puta ti krediti bili namjenski što se kasnije pokazalo da nije bilo točno i da je doista taj sustav koji je već ranije osmišljen i koji nije samo, koji nije naš ekskluzivitet pogotovo zemlje središnje Europe, Češka, Poljska, Austrija imaju značajne štednje svojih građana upravo kroz stambene štedionice čime se potiče i kupnja stana ali i ono što je važnije privatnih kuća, njihovo uređenje, dogradnja, opremanje itd., itd.. što onda doprinosi jasno kompletnom sustavu bilo u građevinarstvu ili bilo niz popratnim djelatnostima koji su na građevinarstvo povezani.
Hvala. Sljedeća pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Gordan Maras.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, gospodine guverneru sa suradnikom. Hrvatska narodna banka svake godine podnosi dva puta izvješće Hrvatskom saboru sukladno Zakonu o financijskom stanju, stanju stupnju ostvarenja stabilnosti cijena i provedbi monetarne politike i ono je sad pred nama. I o njemu svatko ima svoj stav ali je nemoguće raspravljati o tom izvješću a da se ne povedu rasprave evo kao što je i moj kolega Bačić malo prije pričao o pojedinim segmentima financijskog tržišta i ja se tu slažem sa njime što se tiče stambenih štedionica. I na kraju je dobro da je taj sustav poticaja ostao. Ja se nadam da će ga i ova Vlada zadržati pa možda i unapređivati s obzirom da ocjenjujem da tržište nekretnina i sve ono šta je u Hrvatskoj nažalost zamrlo u građevinskom sektoru u zadnjih 7, 8 godina otkada je kriza došla u Hrvatsku može biti potaknuto takvim modelima da krene prema naprijed. Tako da dobro je da vidimo i te izvještaje i da Hrvatski sabor može o tome raspravljati. Ono šta bih htio reći je da Hrvatska narodna banka uz ovo izvještavanje ima određenu ulogu u društvu i u suradnji sa Vladom po pitanju određenih tema koje su kritične ili za naše gospodarstvo ili za naše građane i na neki način u okviru svojih ovlasti može djelovati zajedno sa Vladom i pokušati pomoći gospodarstvu i hrvatskim građanima. Ja nažalost u evo proteklih godinu dana nisam bio najsretniji sa tom suradnjom, odnosno sa načinom na koji je HNB reagirala u jednom kritičnom trenutku a to je trenutak koji svi znamo da je u Hrvatskoj obilježio zadnjih nekoliko godina problem švicarskog franka koji smo morali i na kraju smo ga riješili. Po tom da smo ga riješili se vidi i po količini korisnika koji su odlučili konvertirati svoje kredite iz švicarskog franka u drugu valutu, znači velika većina ljudi je to odlučila napraviti i na kraju imala financijsku korist od toga. Ali ono kako se HNB u jednom trenutku postavio za mene nije bilo prihvatljivo. Znači tu je bio jedan pritisak ja bih rekao prema i Vladi i javnosti kroz upozorenje da će to ugroziti određenu stabilnost cijelog monetarnog sustava, financijskog sustava i da će taj trošak koštati 8 milijardi kuna. I to je podatak koji je Hrvatska narodna banka oficijelno dala u rujnu mjesecu 2015. godine. Mi sada po podacima koje hrvatske banke daju u svojim financijskim preliminarnim izvješćima za proteklu godinu vidimo da je taj trošak puno puno manji. Znači ili je kriva bila projekcija koju je HNB napravio ili su banke imale nešto niži trošak ili nisu prijavili sav trošak. Znači po ovome šta se vidi, po gubitku hrvatskih banaka u protekloj godini koji su one izrazile a radi se o nekih 4,7 milijardi kuna ispada, ne samo naravno, nije samo tu bio trošak konverzije ali ono što su posebno izrazile za trošak konverzije da je taj trošak konverzije bio ispod 6 milijardi kuna. Znači između 5 i 6 milijardi kuna. Najveći gubitak je imala ZABA koja je imala milijardu i 560 milijuna kuna. Ove ostale koje su imale nešto manje kredita, odnosno Hypo banka je imala nešto više, ove ostale su imale nešto manje. Sve skupa prošle godine po preliminarnim podacima hrvatske banke su imale gubitak od 4 milijarde i 700 milijuna kuna. I sada se postavlja temeljno pitanje da li treba uzeti u obzir i da li treba pozitivno gledati simpatiju ministra financija u Vladi Republike Hrvatske koji je zabrinut zbog toga i koji suosjeća sa hrvatskim bankama i sa njihovim tim gubitkom u 2015. godini pogotovo kada uzmemo u obzir da je hrvatski bankarski sustav u periodu 2008. do 2011. kada je u Hrvatskoj bila najveća kriza, kada je čuli smo prof. Lovrinovića preko 2 stotine tisuća ljudi ostalo bez posla, kada je BDP pao od ovih koje je gospodin Lovrinović govorio preko 13% skoro 11%. Znači u tom periodu su hrvatske banke i naravno ostale financijske institucije u RH imale neto dobit od skoro 19 milijardi kuna u te četiri krizne godine. U razdoblju 2012. do 2015. naredne četiri godine kada uračunamo i ovaj gubitak iz 2015. ta dobit je bila negdje oko milijardu i 800. I sada se pogleda kako se i na koji način, žao mi je što tu nema bivšeg ministra financija Šukera koji je previdio po meni na početku svog drugog mandata krizu koja se valjala oko švicarskog franka, kakav je odnos bio države prema bankarskom sektoru u jednom i u drugom periodu. Znači kada je najveća kriza banke su iz Hrvatske izvukle 19 milijardi. Govorim iz Hrvatske zato što je većina tog novca u dobiti stranih banaka 19 milijardi kuna u ovom proteklom četverogodišnjem razdoblju kada smo i sa određenim potezima pokušali ispraviti tu nepravdu i vratiti građanima dio novaca koji su po meni faličnim i proizvodom koji uopće nije trebao biti na tržištu izgubili opet su banke poslovale pozitivno u te četiri godine i ja mislim da ne treba suosjećati sa njima i da ministar financija nema potrebe za takve izjave. Ja znam da će možda nešto dobiti, faliti u proračunu ali puno je važniji onaj novac koji će se vratiti hrvatskim građanima. Tako da moja zamjerka iako je ovo izvješće za 2014. ali polazi prema postupcima HNB-a u 2015. godini gdje je izostala ta podrška hrvatskoj Vladi u smislu rješavanja jednog od najvećih problema koje su hrvatski građani zbog bankarskog sektora imali. Sa druge strane, ono šta bih također volio da naš guverner bude kao šta je primjerice guverner Centralne europske banke, da ima takav image, montijevski image koji jednostavno daje i pokušava dio novaca koji HNB ima u okviru svojih i dobiti i rezervi i svega onoga s čime raspolaže, da daje u bankarski sektor kako bi naši poduzetnici imali jeftiniji izvor financiranja. To je također izostalo. Sada vidimo zadnjih nekoliko mjeseci najave da će se nešto i aktivirati i da se aktivira. Ali opet kada je bilo kritično, kada je novca najviše nedostajalo 2012., trinaeste i četrnaeste banke su vrlo malo kreditno pratile naše tvrtke, a HNB je tu izostao sa značajnim mjerama. I mi smo to morali kako se ono kaže premoščavati sa HBOR-om. Meni je nevjerojatno da je državni proračun morao uplaćivati u HBOR novac da bi recimo za leasing imale banke izvore u kunama i kako bi ti krediti bili za leasing 2, 3% za naše poduzetnike. Te sve mjere, ja mislim da je sa bankama direktno HNB mogao dogovarati. I zato mislim da osim stabilnosti cijena koja je bitna, ali izostala je podrška građanstvu i poduzetnicima. I sa te strane također uzimam si pravo imati rezervu prema ovom izvješću i mislim da ću postupiti slično kao što će postupiti i kolega Marić iz HDZ-a i bit ću rezerviran, a možda čak i neću podržati izvješće HNB-a za 2014. godinu zbog svega kažem okolnosti koje su dešavale i koje se dešavaju vezano uz banku. Također bih volio da i naš guverner i vodstvo banke imaju status kao što ima primjerice guvernerica u SAD-u, gdje ima plaću koja je duplo manja od predsjednika SAD-a. Ne može i to je moj stav već od prije godinu i nešto dana, na to nisam mogao utjecati ali ne može guverner HNB-a imati skoro pa duplo veću plaću od hrvatskog premijera. Ta razina odgovornosti i ja bih rekao onoga što se obavlja i prema društvu i prema građanima nisu usporedive. Znači, Janet Yellen ima plaću 200 i nešto tisuća dolara, predsjednik SAD-a ima 400. Naravno da svi ovi bankari koji rade na tržištu tamo imaju milijune, 5 milijuna koji radi u Merrill Lynchu i takvim institucijama i da je ova deset puta moćnija od njih. Ali je taj iznos koji se isplaćuje iz javnog proračuna takav kakav je. Tako mora biti i u Hrvatskoj. I zato bih volio da ako budemo mijenjali ili se nadopunjavao Zakon o HNB-u da uz ove financijske izvještaje dobijamo izvještaje i o poslovanju o HNB-u da vidimo koji su to prihodi, rashodi, da možemo o tome raspraviti. Ako raspravljamo o reviziji Hrvatskog olimpijskog odbora ili nečeg trećeg [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] pa mislim da institucija kao što je HNB zaslužuje i da te podatke upotpuni i da je saborski zastupnici i javnost na taj način vide. Hvala lijepo.
Hvala. Ovom raspravom završavamo ovaj prvi dio. Nastavljamo poslije pauze u 15,00 sati. STANKA U 13,29 SATI.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,00 SATI]] Kolegice i kolege ja vas molim da zauzmete svoja mjesta da nastavimo sa radom. Imamo dvije replike na izlaganje kolege Marasa. Prva replika je uvaženog zastupnika Branka Grčića, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Dakle, kolega Maras naveo je nekoliko stvari koje su se u međuvremenu dogodile u funkcioniranju HNB-a a koje su na određeni način bile problematične posebno u dijelu koji se odnosio na rješavanje problema švicarskog franka. U tom kontekstu samo da podsjetim spomenuo je brojku od nešto više od 4 milijarde kuna gubitka banaka u odnosu na procijenjenih skoro 8 milijardi. Dakle, vidjet ćemo što će se dogoditi u ovoj godini. Možda je taj gubitak i nešto veći, možda će banke i u ovoj godini registrirati neke gubitke. Međutim ono što je sigurno procjena HNB-a o tome da će ti gubici destabilizirati financijski sustav definitivno nije stajala. Mi smo zajedno počeli raditi na rješavanju švicarskog franka a onda u drugoj fazi kolege iz HNB-a i guverner su malo napravili jedan zaokret koji naravno nije održavao ono što bi stvarno moglo biti posljedica rješavanja ovog velikog problema za ogroman broj hrvatskih građana i obitelji. I još nešto ovih dana čujemo da su neke udruge građana koje su u odnosu sa poslovnim bankama definirali neke stvari koje se mogu nazvati troškom za građane a vezano za netransparentno utvrđivanje kamata koje gotovo da seže do ovih visokih iznosa od 6, 7 milijardi kuna. Prema tome, banke nikako ne mogu propasti. I rješavanje švicarskog franka zapravo na nikakav način ne bi opteretilo banke do te mjere da se dovede u pitanje stabilnosti financijskog sustava. To sam imao potrebu naglasiti i to je bila jedna loša procjena HNB-a.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Gordan Maras.
Hvala lijepo. Kolega Grčić kao što sam rekao u raspravi radi se o tome da su banke u periodu 2008-2011 zaradile 19 milijardi kuna neto dobiti, a da su i sa ovim ukalkuliranim gubitkom od švicarskog franka u sljedećem mandatu do 2015. zaradile 2 milijarde kuna. Znači, ne govori se o ničemu drugom nego o tome da nažalost HNB je u tom trenutku kada smo donosili Zakon o švicarskom franku odlučila stati na stranu bankarskog sektora i zato ja kao bivši član Vlade koji sam podržao ovo izvješće sada kao saborski zastupnik zbog takvih akcija i reakcija HNB-a ne mogu dati podršku na ovom izvješću HNB-u. Znači, ako ti je primarno štititi interes bankarskog sektora, ako upozoravaš na potencijalni problem koji se na kraju ne desi i manji trošak i nikakva nestabilnost se nije desila teoretski je Vlada Republike Hrvatske mogla prihvatiti argumente HNB-a i odustati od Zakona o konverziji švicarskog franka i na kraju građani ne bi od toga imali nikakve koristi. Ali sva sreća da nismo odlučili poslušati naputak HNB-a jer u tom slučaju da možda bi banke imale 4 milijarde kuna više dobiti ali bi hrvatski građani imali 4 milijarde kuna veće troškove. E sada neka građani procijene tko je bio u pravu, tko je ispravno postupio a ja zbog toga, zbog takve reakcije HNB-a ne mogu dati podršku ovom izvješću.
Hvala lijepa. I imamo još jednu repliku, uvaženog zastupnika Ivana Lovrinovića.
Hvala gospodine predsjedniče Sabora. Gospodine Maras dijelim vaše razmišljanje o tome da ne može biti kad se govori o tome tko gubi, tko dobiva ne možemo generalizirati a posebno je dobro da naglašavate učinak, odnosno rezultate banaka kumulativno 2008. pa do 2014. to je 21 milijardu kuna. Pa prema tome kad se navode gubici za ovu ili možda sljedeću godinu onda treba kumulativno govoriti da građani imaju jasniju sliku. Odnosno da se bolje razumijemo HNB i njen guverner ovdje koji danas sjedi, drago mi je da je tu a ne prošle godine je došao njegov zamjenik pa je pobjegao jel'. To zaista je meni drago da je to tako danas. I kada govorite znači o tome nikome nije stalo, u ovoj zemlji mora biti stabilan bankovni sustav i nek' svi zarađuju, ali nek' zarađuje i gospodarstvo i nek' svi budu bogatiji nego što su danas. Ja imam jedno pitanje za vas konkretno, vi ste u proteklom mandatu obnašali, bili ste dio vlasti. Pratio sam medije kod pregovora ministra financija Lalovca sa HNB-a u slučaju "Franak", nisam mogao potpuno iz medija razaznati pa molim vas da mi odgovorite u pregovorima koje ste izravno vodili sa HNB-om je li to bio prijedlog rješenje koje ste vi uistinu tražili ili ste imali čak meni se učinilo da ste imali još jedno bolje rješenje a da možda niste ga mogli napraviti zbog nepristajanja HNB-a ili možda sam ja u zabludi. Pa možete li mi nešto o tome reći?
Hvala lijepo. Odgovoriti će uvaženi zastupnik Gordan Maras.
Ja osobno nisam sudjelovao u tim pregovorima, to ćete morati pitati kolegu Lalovca i Grčića vezano uz HNB. Imao sam možda nekih neformalnih razgovara ali bilo je i nekih drugih prijedloga, da, koje nažalost jednim dijelom nisu banke prihvatile na početku, mada je bilo inicijalno volje ali očito kada su banke procijenile da će možda imati back up ajmo to tako reći nekih interesnih lobija nego kada su vidjeli reakcije i HNB-a javno, možda su onda odlučile ne prihvatiti ta neka rješenja koja bi možda bila bolja i pravovremenija i za državu pa ja mislim u ovom trenutku i za banke i za hrvatske građane. Tako da smo mi imali tu čistu situaciju kao Vlada da je HNB čvrsto stao iza nas, da nije držao rezervni položaj možda bi se neko rješenje i prije moglo donesti nego ovo koje se desilo na kraju. Ali to vam je tak, vi morate imati Kineski zid između sebe i banaka, ako radite u HNB-u. Ne možete ići po eventima. Pa čak i ovaj, evo sada ću spomenuti, ja mislim da je premijer bez veze završio u Kitzbühel. Znači to je event UniCredita, on to organizira, može svatko sebi platiti spavanje ali pored spavanja ima razno raznih drugih stvari, imate i malo skijače, imate i koju fešticu navečer, druženje. Kineski zid između banaka i HNB-a. Nikakvo zbližavanje tog tipa sigurno ne koristi povjerenju hrvatskih građana u to da HNB štiti hrvatsko gospodarstvo i hrvatske građane. Tako da bih ja preporučio guverneru u budućnosti manje tih fešti sa bankarima.
Hvala lijepa. I sada imamo zadnju pojedinačnu raspravu, onu uvaženog zastupnika Josipa Borića. Izvolite.
Hvala, hvala uvaženi predsjedniče. Evo ja se želim osvrnuti na Godišnje izvješće HNB-a za 2014. jer ono puno toga pokazuje a pokazuje i to da smo u tom vremenu kada smo govorili što se događa u 2014. godini bili u pravu, sada ćemo to u 2016. i konstatirati. Pa evo iz samog izvješća što je zapisala sama HNB, tj. njihovi predstavnici. Gospodarska aktivnost tijekom 2014. u Republici Hrvatskoj uglavnom je stagnirala i zadržala se tako na niskoj razini s kraja 2013. što je rezultiralo padom realne aktivnosti od 0,4% na razini cijele 2014. godine. To je prva rečenica izvješća. Dalje, središnja je banka ekspanzivno monetarnom politikom nastojala poboljšati uvjete financiranja i poticati kreditiranje na domaćem tržištu održavajući stabilnost nominalnog tečaja kune prema euru kao ključni preduvjet za očuvanje financijske stabilnosti. Što navode dalje? Pokazatelji profitabilnosti banaka u 2014. znatno su ispod razine koje se smatraju dobrima iako su se blago poboljšali u odnosu na 2013. Profitabilnost su narušili rastući gubici u kreditnim portfeljima banaka. Na razini 2014. godine bruto domaći proizvod u Republici Hrvatskoj realno se smanjio za 0,4% zbog snažnog pada ostvarenog krajem 2013.. U toj godini osim Hrvatske pad BDP-a obilježila je samo Italija. Pregled BDP-a u kunama izraženog u kunama 2011. iznosio je 332 milijarde i 587 milijuna kuna. Na kraju 2014. izračunan je u iznosu 328 milijardi i 431 kuna, ne znamo podatak za 2015. i kada to stavimo u ovaj porast o kojem se govori za 2015. od 1,6% pitanje je da li smo dosegli razinu 2011. a stalno nam se prezentiralo kako smo mi vrlo, vrlo uspješna država sa bivšom Vladom. Broj registriranih, nezaposlenih osoba pri Zavodu za zapošljavanje snažno se smanjio no to je prije svega bila posljedica pojačanog brisanja nezaposlenih osoba iz evidencije Hrvatskog zavoda za zapošljavanje zbog nepridržavanja zakonskih odredbi. O tome smo ovdje govorili danima, danima. Ali nas se uvjeravalo da je zaposlenost ustvari otvaranje novih radnih mjesta i povećanje zaposlenosti koje ustvari nije bilo. Manjak opće države iznosio je u 2014. godini 18,8 milijardi. Nas se ovdje uvjeravalo da je to negdje na razini 14 milijardi kuna. Dug opće države nastavio je rasti pa je krajem godine dosegnuo 279,6 milijardi kuna ili 85% BDP-a. Ukupno je međunarodne pričuve HNB-a na dan 31. prosinca iznosile su 12,687 milijardi eura što je 219 milijuna eura manje nego 2013. Prosječna godišnja stopa inflacije usporila se sa 2,2% 2013. na -0,2% u 2014. o tome je kolega Lovrinović govorio u dijelu gdje je spominjao deflaciju. U Hrvatskoj ima ukupno 4221 bankomat. Broj kartica svih vrsta 8 milijuna 333 tisuće. Godišnji promet karticama 117 milijardi kuna. Da se uspoređujemo sa drugim državama, njihovim načinom života, njihovih građana, zaista prednjačimo i u tome, barem ja to tako mislim i doživljavam. Svaki Hrvat ima, svaki građanin Hrvatske ima najmanje 2 ako ne i tri kartice. Pri tome 94,88% čine kartice na ime građana potrošača a svega 5% su poslovne kartice. To je jedna slika koju je sam HNB dao o sebi. I sada ono pitanje o čemu sam htio govoriti a govoriti ću o tome kako običan građanin doživljava HNB i što on o njoj misli. Ja na ovo izvješće ne mogu imati primjedbi, preko 300 stranica izvješća, tisuće brojki koje ne možemo uopće dovoditi u pitanje, vjerujemo im i lijepo je to analitički posloženo. Međutim, što je za građane HNB? Često govorim sa građanima, razgovaramo se i oni kažu. To je institucija kriva za sve naše nedaće. Oni imaju ulogu, jedinu ulogu da štite tečaj eura u odnosu na kunu, posebno krajem sezone ili kad završi turistička sezona, kad krene taj tečaj malo rasti oni nešto malo kupe tih deviza i evo to je uloga HNB-a u proteklih dvadesetak godina. Govorim o običnim građanima, jer oni ne mogu imati ni ovo izvješće, ne mogu na žalost o tome ni govoriti. Što oni misle? Naravno misle na osnovu onoga kakva se slika stvara u medijskom prostoru o samoj Hrvatskoj narodnoj banci. Oni kažu, oni u bankama u toj banci imaju dobre plaće. Kažu da im hedonizam nije stran, tj. da vole uživati, da zaposlenici su dobro plaćeni za nekakav posao koji je njima nevidljiv. Znaju za onu veliku zgradu impozantnu, ali jednostavno jedino u prilici teške nevolje dolaze ispred te zgrade kao što su to građani došli koji su imali kredite u švicarcima. Kažu prodali su naše zlato ne znamo ni kada, ni kome i ne znamo što se s time dešavalo. Nas je netko prevario u švicarcima, a posebno smo izvarani kroz kredite koje smo podizali u Raiffeisen štedionicama u Austriji. To su one hajmo reći najosnovnije informacije s kojima barataju građani i uvijek krivca vide u Hrvatskoj narodnoj banci. Jer zaista kad govorimo o tome postavlja se pitanje tko je kriv za takvu sliku prema van? Da li je HNB koristeći svoje resurse, pa i mogućnosti da se medijski prezentira uspjela maknuti takvu sliku od sebe. Ja vam kažem da vam je ovo prevladavajuće mišljenje građana o HNB-u. Ja vjerujem da postoje načini, da postoje i sredstva i osobe koje takvu sliku možda mogu maknuti iz javnosti. Ja to ne izmišljam. Kažem, daleko od toga je ovo izvješće vrlo korektno napisano u svemu onome što vi radite. Međutim, građanin vam, običan građanin to ne zna kao i u Saboru. Ako nas nema ovdje svi su lijeni i ništa ne rade. Takva slika izlazi u medijima. To ne mora značiti da je tako. Međutim, sjetimo se ulaska u EU, osnovna dva pojma koji su interesirali hrvatske građane, koji su bili onaj moment da glasaju za ulazak u EU. To je ono što smo nedavno raspravljali. Besplatna sredstva iz EU fondova, hajmo reći nazvati ih tako besplatna, ali hajde uplaćivat ćemo manje, uzimat ćemo više. Tu ćemo stvarati nekakav svoj razvoj i nešto ćemo napraviti. Druga stvar koja je interesirala građane. Kad uđemo u EU očekujemo da mi koji smo zaduženi u kreditima dobijemo barem približno jednake uvjete u smislu kreditiranja kakve imaju građani u EU i zaista su to ljudi očekivali da će doći do smanjivanja kamata i da će ti krediti postati jeftiniji ne bi li se na taj način možda oslobodile mogućnosti da reprogramom kredita stvorimo nekakve dodatne mogućnosti da i dalje ulažemo posebno na obali, na otocima, u izgradnju, u razvoj turizma i da nekako jeftinije živimo. Međutim, očito da se to nije desilo. Propustili smo priliku i sa EU fondovima, a očito pokazuje to i ovo izvješće propustili smo priliku i sa kreditima. Jer ja dolazim sa otoka Raba, sad ću opisati tu situaciju a HNB je Hrvatska narodna banka Raiffeisen štedionici. Kada pitate ljude koji žive u tom problemu ja ih pitam koliko vas ima. Jedni kažu 200, drugi kažu 6 stotina. To nije malo. To je 10000 stanovnika. Nemamo evidenciju kredita, nemamo broj korisnika tih kredita. Svi govore svoje brojke. Udruge koje se bave njihovom zaštitom izbacuju svoje. HNB izbacuje svoje brojke. Znači živimo u vremenu u kojem ne možemo saznati pravu istinu. Ja znam da se i građani sami boje možda izgovoriti da su napravili tako nešto. Ali što se tamo desilo? Kako je moguće da netko u koferu iz Austrije donese 100 tisuća eura, prođe dvije državne granice i nitko ga ništa ne pita. Potpisuju se ugovori koji do 2013. sama HNB kaže oni nisu imali pravo poslovanja u RH ni putem posrednika. A onda se dovodi u pitanje jesu li ti posrednici kao plaćali nekakav porez na to što su zastupali te zadruge i ako jesu onda je sve kao legalno. Imate silan pritisak tih vlasnika sada tih štedionica da naplate svoja potraživanja, ali to rade na jedan sasvim krivi način. I ako smo imali konsenzus ovdje, kada smo izašli iz arbitraže sa Slovenijom, kada se fiksirao tečaj švicarca, kada se donosila Zakon o konverziji kredita iz švicaraca u euro i uz još neke teme Hrvatska država je išla prema naprijed i problemi su se riješili i nisu izgledali nerješivi. Mi sada imamo još jednu skupinu građana a to su ovi građani gdje se također traži konsenzus svih da se izađe iz tog problema [[Upadica predsjednik: Vrijeme je isteklo. Hvala lijepo.]] Hvala.
Replika uvaženi zastupnik Penić, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Borić, izvješće je napisano tako da svatko ima pravo na svoju interpretaciju. Po meni banke su dobro zaradile, a gospodarstvo i građani grcaju u problemima. Banke su dobro vodile tečajnu politiku. Na početku godine je bilo 7,63 na kraju godine 7,66. Rastu devizne rezerve. Rekli ste i sami da HNB dobro živi, da ih čak optužuju za hedonizam. Međutim, kad malo zagrebemo onda pogledamo da nam sve raste. Dug opće države, dug središnje države, fondova socijalne sigurnosti i lokalne države. Javni dug nastao je sa rastom na godišnjoj razini, tako da je u toj 2014. pao za 4% I unutrašnja i vanjska komponenta su pali. Na godišnjoj razini je nastavljen rast unutarnjeg duga središnje države. Javni dug na razini lokalnih jedinica također je padao samo je sad u ovoj godini nešto manje padao tako da je na kraju godine bilo 8,2% pad. Stanje ukupnih državnih jamstava, tu vidimo da je također vidljiv kontinuirani pad na godišnjoj razini. Sami ste to obrazložili da nije bilo gospodarske aktivnosti. Međutim, što mene brine? Mene brine kako ćemo mi ovaj porast od 10% godišnje kamata kako ćemo riješiti? Znači, osim niskih stopa gospodarskog rasta, negativnih rizika na visinu javnog duga i dalje ostaje problem fiskalna konsolidacija te razmjerno visok trošak servisiranja javnog duga. Naime, po podacima Ministarstva financija ukupni rashodi konsolidirane središnje države za plaćanje kamata iznose 10 milijardi. Kako ćemo to riješiti?
Hvala vam lijepo. Odgovorit će uvaženi zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo. Pa kolega evo i mene interesira. Svi smo danas čuli sve rasprave i možda za zaključno da kažem i ja da bih volio da nam guverner sada kad izađe završno da nam kaže što HNB obećava da može učiniti za naše građane ako mi kažem kao politika, kao što se postizao konsenzus u nekim dosadašnjim pitanjima pokažemo da možemo postići taj konsenzus i što onda HNB može napraviti za naše građane, a posebno za ove ljude koji su oštećeni kad govorimo o Raiffeisen štedionicama. Hvala.
Hvala vam lijepa. Sad će završnu riječ imati uvaženi guverner Narodne banke.
Poštovani zastupnice i zastupnici hvala lijepa na raspravi, na svim primjedbama, puno ih je bilo. Ja ću pokušati sistematizirati ih u nekoliko područja tako da ne budem previše dug. Počeo bih od primjedbe gospodina Marasa kojeg više nema da bi bilo dobro da guverner ima imidž kao predstavnik Europske središnje banke koji je učinio nešto za gospodarstvo hrvatsko. Moram reći da ja takav imidž i imam tamo gdje ga ima i gospodin … [[Govornik se ne razumije.]] ali čovjek često u vlastitom selu nije prorok. Kao što znate HNB je vodila jedina kontracikličku politiku cijelo ovo vrijeme i svi će u inozemstvu reći da nije bilo ovakve politike HNB-a kriza u Hrvatskoj bi bila puno dublja i Hrvatska bi sasvim sigurno završila u programu MMF-a i Europske komisije. To se nije dogodilo. Niti smo imali bankarsku krizu upravo i zahvaljujući takvoj politici HNB-a. Nekoliko stvari, prva koja se spominjala je deflacija s tvrdnjom da to nije stabilnost cijena i da podaci HNB-a govore evo i sada da je prisutna deflacija u Hrvatskoj. Prvo, to nisu podaci HNB-a nego Državnog zavoda za statistiku. Ne može HNB imati podatke o inflaciji zato jer njoj je cilj stabilnost cijene. Prema tome mi preuzimamo podatke iz DZS-a. Što govore ti podaci? Da imamo blagi pad cijena. Koji je problem kada imamo deflaciju, potencijalni ekonomski? Tri su moguća. Prvi je odlaganje potrošnje od strane potrošača u očekivanju daljnjega pada cijena. Znači ne trošite danas očekujući da će sutra pasti cijene pa to produbljuje recesiju. Da li se to događa u Hrvatskoj? Ne. Zašto? Zato što potrošači ne mogu odlagati potrošnju hrane i energije a to su dvije komponente kojima cijene u ovom trenutku u Hrvatskoj padaju. Tako da sigurno ne dolazi do negativnih učinaka na agregatnu potrošnju od pada tih komponenti. Dapače, dobro je za hrvatske građane i za hrvatsko gospodarstvo da cijene hrane i energije padaju. To je jedan od razloga zašto smo 2015. godine ostvarili veće stope rasta BDP-a nego što je to bilo očekivano. Snažni pad cijena prvenstveno energetike. Zašto? Mi smo neto uvoznici energije, a ne neto izvoznici da se moramo brinuti nad padom cijena nafte. To je za nas dobro. Drugi razlog mogući da deflacija ima negativne učinke je rast realnih kamata. Međutim, to nije problem u Hrvatskoj. Udjel rashoda na kamate u raspoloživom dohotku potrošača se smanjuje, a ne povećava. Isto kao i omjer kredita i dohotka. Prema tome, nema na djelu učinka deflacije na dug. Ako pogledate udio plaćenih kamata u raspoloživom dohotku on u Hrvatskoj pada sa 6,5% na 4,5%. Prema tome, nema nikakvog problema i možemo biti zadovoljni što vidimo ovakvo stanje cijena kakvo vidimo. Za Hrvatsku se radi o pozitivnom šoku ponude koji popravlja uvjete razmjene hrvatskog gospodarstva. Za jedinicu hrvatskog izvoza sada možemo dobiti više od jedne jedinice uvoza. I to je dobro, to nije loše. I možemo s tim biti zadovoljni. Druga stvar ekspanzivnost monetarne politike. Prigovor da monetarna politika nije dovoljno ekspanzivna i da se treba ugledati na Europsku središnju banku. Monetarna politika HNB-a je ekspanzivnija od Europske središnje banke. Udio viška likvidnosti u Hrvatskoj je 6% BDP-a, u eurozoni je 2,5 puta manje. Bilanca središnje banke Hrvatske u postupku BDP-a je veća od bilance Europske središnje banke. Hrvatska monetarna politika je ekspanzivnija od monetarne politike Europske središnje banke. To su činjenice. Ne možemo razgovarati ako ne razumijemo osnovne činjenice. Ono što smo mi dodatno uveli repo operacije koje su spomenute u više navrata od toga se napravilo više ja bih rekao pompe nego što stvarno može biti učinka. Znači mi smo već kreirali toliko puno dodatne likvidnosti da sa ovim repo operacijama sve što želimo podržati trenutnu, veću potražnju za kunskim kreditima od one za europskim kreditima dajući bankama na pasivnoj strani bilance dugoročnije izvore kuna. Interes je bio 568 milijuna kuna. Banke neće uzeti novce ako ih nemaju kome plasirati. Znači mi možemo raditi što hoćemo dok su prepreke na strani plasiranja, neće ih jednostavno uzeti. Mi radimo tjedne repo operacije po pola posto. Interes 100 do 200 milijuna kuna. Dok nemaju kome plasirati višak neće ga uzeti. Mi kada spuštamo stopu obvezne rezerve, mi osiguravamo likvidnost bankama po 0%, po 0%. Njihov oportunitetni trošak je držanje novca u HNB-u po 0% vis a vis davanja po prosječnoj kamatnoj stopi od 5% poduzećima. I šta rade? Drže ga u HNB-u. Zašto? Zato jer su poduzeća kreditno nesposobna. Znate po kakvim kamatnim stopama dobivaju kredite dobra poduzeća u Hrvatskoj trenutno? 2 do 3%. To je kamatna stopa po kojoj se danas zadužuju dobra poduzeća u Hrvatskoj. Ona koja nisu ne mogu uopće dobiti kredite ili ga dobivaju po višim kamatnim stopama. I to su problemi koje trebamo riješiti. Slabe bilance privatnog sektora. Ako usporedite kamate u Hrvatskoj, prosječnu razinu kamata i korigirate ju za rejting zemlje onda ćete vidjeti da su u Hrvatskoj kamatne stope u Hrvatskoj niže nego što je rejting zemlje, odnosno što predviđa rejting zemlje da bi bile, niže a ne više. Zbog toga se zauzimam za uvođenje garancijske sheme za mala i srednja poduzeća. Neće HNB nikakve dodatne novce za mala i srednja poduzeća tiskati. Toga više nema, nema selektivne kreditne politike. To je zadnji put bilo u Jugoslaviji. Ali takva garancijska shema je jedino što može osigurati prohodnost monetarne politike prema poduzećima. Zašto? Zato jer takva shema može nadomjesti ono što u ovom trenutku ne postoji i zbog čega novac ne ide prema poduzećima a to je nedostatak kapitala i kolaterala. To sam predlagao i ministru Marasu dok je on bio ministar i govorio da je to bilo korisno za kreditiranje malih i srednjih poduzeća, razgovarali smo o tome. I to predlažem i danas. Inače nema prohodnosti monetarne politike prema tim poduzećima. Ne daje HNB kredit, daju banke. A banke nemaju kao što je uvaženi zastupnik Sinčić rekao privatni novac, privatni kapital. Imaju ga ali to je dionički kapital njihovih dioničara. Ostalo su depoziti građana. To nisu njihovi novci, to su novci građana. I oni imaju odgovornost da te novce ulože na takav način da sutra mogu vratiti depozite. Inače nestaje povjerenje u bankovni sustav i imamo financijsku krizu a to ne želimo. Ne želimo po bankama kopati do te mjere da izazivamo bankarsku krizu. To je strahovito skupo. Što me vodi na neke opservacije oko bankarskog sustava. Godinama sam slušao primjedbe zašto smo privatizirali bankovni sustav da smo se trebali, nisam ga ja privatizirao, ali kada bi došao recimo za ovu govornicu onda sam slušao da smo trebali zadržati državne banke, da su državne banke puno bolje a onda Hrvatska upravlja sa njima, daje kredite onima koji trebaju itd.. Godinama sam slušao kako smo se trebali ugledati na Sloveniju, eto vidite, oni su zadržali državne banke i vidite kako tamo puno bolje ide. I što je se dogodilo? Sve te slovenske banke su propale, kao što su propale i naše banke kada su bile u državnom vlasništvu. I to je koštalo direktni fiskalni trošak Slovensku državu 10% BDP-a. I još više u neizravnim troškovima. Imamo državnu banku, Hrvatsku poštansku banku koja sada dobro posluje sa viškom operativne dobiti koja je na tržišnom principu dokapitalizirana što je velik uspjeh. Nije u javnosti tako doživljen ali veliki uspjeh. Treća banka u Europi ikada za koju je DG competicion dozvolio tržišnu kapitalizaciju i koja je uspjela. Međutim, tu smo banku već dva puta morali dokapitalizirati kao državnu banku. Znači kada bi državne banke bile tako dobre onda bismo to već bili naučili. Međutim, povijest nas uči upravo suprotno. Bolje da su privatne. Što je uloga supervizije? Bilo je spominjano kako supervizija daje da netko od bankara daje nekome kredit takav i takav. Pa ne radi supervizija takav posao da banke pitaju superviziju kome da daju kredit. Svaki dan se održava kreditni odbor neke banke na kojoj uprava te banke odlučuje kome će dati kredit. I nitko ne pita HNB, niti treba, niti to igdje postoji. Što je uloga supervizije? Uloga supervizije je štiti stabilnost bankovnog sustava kako bi zaštitila depozite u bankovnom sustavu, kako bi ljudi bili sigurni da mogu novce odnijeti u banke inače vam se ruši sustav. To smo imali. Prema tome, on ne određuje minimalnu kapitalnu adekvatnost banaka, minimum kapitala koji imaju u odnosu na rizike koje preuzimaju i periodično provjerava da li banke održavaju tu kapitalnu adekvatnost ocjenjujući rizičnost njihovih plasmana i otpisujući ju od kapitala. Prijatelji banaka HNB o čemu pričamo! Pa vi ste bili svjedok napada žestokih bankarskog sektora na HNB kad smo povećali rezervacije, preko politike, preko medija. Svim kanalima su nas napadali. Zašto? Zato jer smo povećali rezervacije koje moraju držati. Zašto smo to napravili? Čineći svoj posao stojeći između deponenata i rizika koje banke preuzimaju i zahvaljujući tome je sada 56% loših plasmana rezervirano. Bilo je 40%. I dalje će rasti i time činimo bankovni sustav stabilnim, time osiguravamo hrvatskog poreznog obveznika da neće sutra morati plaćati troškove kakve je plaćao devedesetih godina ili kakve su slovenski porezni obveznici plaćali protekle dvije godine i plaćat će još godinama. Dio naših banaka je još uvijek dio javnog duga i vraćamo troškove lošeg bankarskog poslovanja i lošeg nadziranja banaka. Zašto međunarodne pričuve pokrivaju 9 mjeseci uvoza? Zašto se ne ugledamo na Sloveniju, baltičke zemlje? Pa zato jer su te zemlje u euro zoni. Mi još nismo. U trenutku kad Hrvatska uđe u euro zonu mi nećemo morati držati više takve pričuve, ali još nismo u euro zoni i trebat će neko vrijeme da uđemo. Objašnjavao sam zadnja dva dana koliko i kako, a da uđemo tamo moramo odraditi domaću zadaću, moramo napraviti strukturne reforme koje će omogućiti smanjivanje udjela javnog duga u BDP-u i to nam kažu svi. To kaže i MMF, to kaže i Europska komisija, to kažu i investitori koji se brinu za svoje novce. Nitko od njih ne sjećam se da je spominjao monetarne reforme, svi spominju strukturne reforme i fiskalnu prilagodbu. I tada ćemo moći onda smanjiti i međunarodne pričuve i učinit ćemo to. Zašto dugoročni repo sada a ne 2013. i 2014. je bila u pitanju? Nekoliko je razloga. Prvo i 2013. i 2014. kao od početka krize monetarna politika je bila izrazito kontra ciklička. Znači stvarala je ogroman višak likvidnosti već i tada. Međutim, zašto ne dugoročni repo? Zato jer tada smo bili još uvijek u situaciji recesije. Tada je neto pasiva banaka bila veća od neto aktive banaka. Znači, postojala je opasnost od daljnjeg razduživanja banaka, iznosa kapitala u inozemstvo od osiguravanja dugoročnih repo operacija bankovnom sustavu. Tada još uvijek nismo imali ovakav suficit na tekućem računu platne bilance. Prema tome, postojala je opasnost da to djeluje na depricijaciju tečaja kune i tada nismo imali ovakvu potražnju za kunskim kreditima kakvu imamo danas kada po prvi puta kunski krediti rastu brže od eurskih kredita. Eto zašto. Zato sada te operacije. Ali opet od početka govorim. To nije srebrni metak, niti će on riješiti hrvatske probleme, niti će on riješiti deeurizaciju. Ona ima druge probleme. Eurizacija potječe kao što sam već ovdje objašnjavao i '65. godine, reforme '65. godine kada je dopušteno ljudima da imaju inozemne račune u stranoj valuti u domaćim bankama, otvorene granice Jugoslavije a monetarna politika je bila loša sa konstantnim devaluacijama. I ljudi su izgubili povjerenje u domaću valutu što je logično. Nećete ni vi štediti u valutu za koju mislite da će devalvirati. I ne možemo postići deeurizaciju dok god se ljudi plaše time da će sutra valuta devalvirati. Pa tko će ići onda štediti u domaćoj valuti ako mu stalno govorimo da mora ta valuta devalvirati. Sami sebi režemo noge i sužujemo prostor meni, HNB da vodi monetarnu politiku sa time, a onda zazivamo to isto. Pa kako? Kako da to napravimo? Način za deeurizaciju je kredibilna ekonomska i fiskalna politika u koju će ljudi imati povjerenje i gradualna aprecijacija tečaja domaće valute kao što je deprecijacija dovela do eurizacije, tako do deeurizacije može dovesti gradualna apricijacija. Znači kad ljudi vide da će kuna jačati onda će ići u kunu, a ako misle da će slabiti onda neće ići u kunu. I onda banke neće imati od kuda davati kunske kredite. Plaće i zapošljavanje u HNB-u. Ne volim govoriti pro domo sua, kažem ali pitao sam svoje kolege u EU kakve su njihove plaće, pa samo da kažem da je moja najniža u EU. A što se tiče toga od kud se plaća, ne plaća se iz proračuna, nije proračunska kategorija. Zapošljavanje u HNB-u sve javnim natječajem, sve. Znači kod nas se ne imenuju ljudi, nego se zapošljavaju javnim natječajima i to su pitajte koga god hoćete vrlo pošteni i vrlo rigorozni natječaji na kojima se najbolji izabiru. I zato je kvaliteta ljudi u HNB-u tako dobra. Švicarski franak. Ja sam o švicarskom franku uvijek rekao ono što mislim, pa ću ponoviti. 2005. sam ovdje rekao što mislim o kreditima u švicarskim francima. Rekao sam da mislim da to nije dobro, da ljudi preuzimaju rizik kojega nisu svjesni i ja sam jedini to govorio javno. Nitko me nije podržao, nitko me nije podržao tada. Nitko nije rekao o, pa da evo Vujčić ima pravo idemo ga podržati, to treba zaustaviti. Ni profesori sa Ekonomskog fakulteta, ni zastupnici, ni mediji. Zašto? Pa nije bilo popularno. Pa to su bili najpopularniji krediti, najniže kamatne stope. Ja kad sam to rekao istog trena sam postao nepopularan, svi su me napadali. Vujčić ljudima želi uskratiti jeftine kredite. Nisu me slušali pa se dogodilo što se dogodilo. 2015. me se opet nije htjelo slušati. Napisao sam, HNB je napisao 20.01. tjedan dana nakon aprecijacije švicarskog franka izvješće i stavio na svoje stranice, vrlo detaljno o uzrocima, strukturi problema švicarskog franka, mogućim rješenjima. Saboru smo dostavili izvješće prije glasanja o zakonu vrlo jasno koje pokazuje strukturu, moguće načine rješavanja itd. Objasnio sam svakome tko god me pitao, političarima, bankarima, Udruzi "Franak", svima sam objasnio koja su moguća rješenja i koje su moguće posljedice pojedinih rješenja za kredite u švicarskim francima. Ne mogu s ove govornice reći ništa više jer nije u interesu Republike Hrvatske. U ovom trenutku se vode postupci pravni protiv Republike Hrvatske tako da neću ništa više govoriti. Ali vrijeme će pokazati, kao što je vrijeme pokazalo da li sam bio u pravu 2005., pokazat će da li sam bio u pravu i 2015. Ja ne bježim od toga, ja neću biti general poslije bitke. Ja sam rekao i tada i sada kada je trebalo ono što je trebalo. I na tome ću stati. Nikada nismo tvrdili da će to ugroziti stabilnost financijskog sustava, napisali smo i na websiteu i dalje stoji da neće ugroziti. I hrvatski financijski sustav nije ugrožen, stabilan je. To sam sad ponovio pred televizijom. Gubitak, 7 milijardi kuna. Bili smo u pravu. Banke su rezervirale 7 milijardi kuna po međunarodnim računovodstvenim standardima. 4,7 milijardi kuna je gubitak bankarskog sektora. Zašto? Pa zato jer su imali 2,3 milijarde kuna operativne dobiti. Trošak za proračun, vrlo jednostavno. Porez na dobit i porez na dividendu. O tome je govorio i ministar financija. Krediti austrijske štedionice, s time ja mislim da je uvažena zastupnica Tireli lijepo rekla HNB nema ništa iako ga se prozivalo. Zaduživanje u inozemstvu je legalno. Kada bi te štedionice radile pod tzv. jedinstvenom putovnicom – single passaportom onda bi HNB njih nadgledao. Ali nisu radili. To su krediti sklopljeni u Austriji što svatko može raditi i što kontinuirano na mjesečnoj bazi puno ljudi iz Hrvatske radi, uzima kredite u inozemstvu. Na jedinstvenom smo tržištu i to je moguće. Nama može doći bilo koja banka danas, od hrvatskih banaka, pretvoriti se u poslovnicu da nema više kapitala u Hrvatskoj uopće. Nama može bilo koja banka iz EU otvoriti poslovnicu ovdje pod single passaportom ali ne nadzire je HNB i ne može se izmijeniti zakon tako da se HNB-u da nadzor jer je to europski propis. Prema tome, nema rješenja za to. Mi bi vrlo rado da možemo ali nema ga, jednostavno ne postoji. Zlato je bilo ja mislim isto tako spomenuto. Samo da vam kažem čovjek treba biti oprezan kod takvih stvari. Da smo recimo imali zlato koje smo naslijedili iz Banke za međunarodna poravnanja u hrvatskim pričuvama od tada do danas hrvatski proračun bi dobio milijardu kuna manje uplata iz HNB-a. Zašto? Do 2011. istina je bi imali dvije milijarde kuna dobiti koje bi išle u pričuve po međunarodnim računovodstvenim standardima i po Zakonu o HNB-u a od tada do danas bi nam to pojelo cijeli RDG, cijeli račun dobiti i gubitaka HNB-a sa osnove čega bi imali 800 milijuna kuna manje i još 200 milijuna kuna manje od obveznica u koje su ti novci uloženi odnosno što smo zaradili na njima. Prema tome, proračun ne bi profitirao nego bi izgubio od toga. Ima sad dosta stvari, koliko još imam? Pet minuta. Par stvari oko ja mislim važnih pitanja, usuglašavanja monetarne i fiskalne politike i tržišta domaćeg duga da budemo konstruktivni. To su važne stvari za budućnost Hrvatske. Monetarna politika i fiskalna moraju biti usklađene. Zadaća monetarne i fiskalne politike je da djeluju kontraciklički. Što to znači? Kad ciklus krene dolje ekonomski, kad stopa rasta BDP-a počne padati da spriječe snažan pad. Monetarna politika je to mogla raditi zato jer je bila restriktivna prije krize. Znači, mi smo imali vrlo restriktivnu politiku do 2009. godine. I onda smo mogli iz restriktivnosti krenuti otpuštati od 2009. do danas i imati taj kontraciklički efekt. Zbog toga Hrvatska nije završila u programu, zbog toga Hrvatska nije bila upravljana od MMF-a i Europske komisije nego je mogla samostalno voditi politiku. Na taj način je monetarna politika kupovala vrijeme de facto. Za što? Za strukturne reforme. Jer na koncu su jedino one koje mogu dići dugoročnu potencijalnu stopu rasta BDP-a. Ne može ni monetarna ni fiskalna politika neće vam dići produktivnost neće riješiti strukturna pitanja efikasnosti državne administracije, loše poslovne klime u Hrvatskoj, nemogućnosti investiranja, pravne nesigurnosti. To su stvari koje se moraju dogoditi ukoliko želimo vidjeti brži rast BDP-a. Ali onda ćemo imati i efikasniju monetarnu jer će onda svi ti novci koji se stvaraju moći krenuti prema gospodarstvu. Monetarna politika u ovom trenutku osigurava domaće povijesno najjeftinije financiranje države. Ali rizik države s ovim javnim dugom i rejtingom je još uvijek vrlo visok i na tome moramo raditi. To neće riješiti monetarna politika. Tržište domaćeg duga i upravljanje javnim dugom to je spomenuto i to se mora poboljšati. Apsolutno ja mislim da moramo raditi na postupnoj deeurizaciji isto tako državnog duga. Limiti banaka prema državi nisu još takvi da banke ne bi mogle financirati državu. Ali postoji opasnost od primjene … [[Govornik se ne razumije.]] od 1.1.2018. godine tretmana kunskih obveznica sa valutnom klauzulom kao … [[Govornik se ne razumije.]] Ako do toga dođe a nadam se da neće i trudimo se i borimo se da ne dođe do toga to bi moglo izazvati razduživanje banaka prema državi. Neću ulaziti sada u detalje, mogu sutra o tome problemu ako vas zanima. Zaključno, htio bih reći da je ovakva rasprava uvijek jako korisna i jedna od ideja HNB-a je sada da pozove klubove zastupnika u HNB na razgovore o pojedinim ovim temama. Znači kada Sabor ne zasjeda da vi možete birati teme koje želite s nama raspraviti u Hrvatskoj narodnoj banci uz prezentacije, uz objašnjavanja, bilo koja pitanja imate. Razgovarao sam sa kolegom finskim guvernerom, oni to rade u Finskoj i kaže da je suradnja između Sabora i centralne banke tamo bitno bolja otkada imaju tu vrstu komunikacije pa evo svim klubovima zastupnika onda najavljujem da je i to naša ideja i da se nadam da ćemo taj dijalog održati i produbiti. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Ali ipak izgleda poriv je za replike. Pa prva je ona uvaženog zastupnika Marasa.
Hvala lijepo. Evo nekoliko samo opaski na izlaganje guvernera. Znači prvo, rekli ste da je tek sada moguće osigurati bankama izvore u kunama, ne vidim zbog čega to nije bilo moguće u 2015. i 2014. godini. Ono što ste radili, radili ste 2012., '13.-te kada ste oslobodili određeni dio rezerve banaka ali su svi ti krediti bili vezani u eurima. Znači ne vidim zbog čega to nije bilo moguće napraviti proteklih nekoliko godina. Možda se čovjek malo aktivira kada se promjeni garnitura pa onda dođe do novih ideja. Ali onda bi trebali, trebali bi sugerirati i premijeru da ne govori o malim i srednjim poduzećima kada govori o fondu koji će se upravo za njih osnovati iz tih novaca koje ste vi osigurali. Drugo, švicarski franak i to što ste govorili 2005. nažalost nije urodilo plodom, šta mi sada imamo svi od toga šta ste vi to govorili. Možda bi bilo efektnije da je tada HNB svaki dan govorio o tome, da je guverner govorio o tome. Da su banke imale obvezu na ugovorima kredita da im je HNB šta je mogao dati obvezu da na ugovorima kredita napišu da je to visoko rizični proizvod. To sve niste napravili, to, da li ste vi negdje nešto rekli u intervjuu, građani ili nisu vidjeli ili nemaju ništa od toga. Mogli ste napraviti stotine drugih stvari u HNB-u koje bi građane upozorile na opasnosti i od toga. I treća stvar oko plaće i primanja. Ja znam, slučajno sam sada evo dok ste to govorili i izgooglao, slovenski guverner govori da je politika njihove banke da ne može imati guverner veću plaću od predsjednika države. To u Hrvatskoj nije tako. I volio bih da tako u Hrvatskoj isto tako bude i da se toga pridržavate. Nažalost, sami sebi određujete plaće. I kao što imate 35 ili 40 tisuća kuna možete imati i 100. I nitko vam to ne može pravo uskratiti. I još jedna stvar, nakon što ste [[Upadica: Hvala vam lijepa.]] Evo samo jedna rečenica.
Hvala vam lijepa. Vi ste par rečenica rekli više [[Upadica: Dobro, O.K.]] Izvolite. Odgovoriti će uvaženi guverner.
Samo vrlo kratko oko kredita. Znači što se kredita tiče, mi smo i tada imali kao što sam rekao vrlo … [[Govornik se ne razumije.]] politiku ali smo radili na aktivnoj strani bilance, znači radili smo, aktivna strana bilance banaka je … [[Govornik se ne razumije.]] rezerve koja je imobilizirana. Znači vi kada pogledate omjer onoga što smo radili sa bilancom Hrvatske narodne banke koja je bila … [[Govornik se ne razumije.]] kao što sam rekao od Europske središnje banke, mi smo radili još i na bilanci banaka otpuštajući stopu obvezne rezerve i kreirajući veliku likvidnost. Ne samo to, mi smo imali i dva programa sa HBOR-om i dva programa sa HBOR-om u kojima smo davali sredstva HBOR-u da da je sindicirane kredite poduzećima upravo da smanji rizik kreditiranja malih i srednjih poduzeća. Nažalost to je bilo ograničeno uspješno, nemam sada vremena ulaziti u detalje, ali mogu Saboru poslati analizu uspješnosti toga programa a mogu vam reći i zbog čega mislim da bi ovakav način sheme jamstvene bio bolji od onoga koji smo imali sa HBOR-om. Prvenstveno zbog toga jer ne bi bilo prebacivanje između banaka i HBOR-a loših plasmana i kredita. Što se švicarskog franka tiče ja sam pričao, za druge ne mogu reći. Ali ako mene pitate jedino u takvoj situaciji što je efikasno je takve stvari zabraniti. Ja osobno mislim da jedino treba za sektor stanovništva stambeni i dugoročni krediti dopuštati u kunama i eurima. Sve u ostalom, bilo je u puno zemalja i kredita u jednima i švicarcima i upozorenja ali ništa nije pomoglo. I na kutiji cigareta kada pušite piše da pušenje ubija pa ljudi i dalje puše.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Ivana Lovrinovića.
Hvala gospodine predsjedniče, vrlo kratko. Pa doktore Vujčiću mi na kraju sad svega zaista vidi se da živimo u dva svijeta, vi očito u onom koji nema veze za realnošću. Nama se gospodarstvo, stanovništvo nalazi na rubu ponora, mladi bježe vani, javni dug raste itd. Vi i dalje oslikavate čitavu situaciju vedrim bojama. S druge strane i ja bih se na vašem mjestu borio za instituciju, za podatke, za objašnjavanje i to je sasvim prirodno. Međutim, očekivao sam u drugom dijelu da neće biti toliko uljepšavanja. Vi ste nam čak i docirali, potrebno je u jednom dijelu jer imate više informacija ali ovdje ima i ljudi koji se izuzetno dobro razumiju u posao kojim se vi bavite. No, molim vas da nas više ne plašite kao proteklih mjeseci da će zbog prelaska korištenja više kuna da će doći do ponovnog rasta inflacija, da ćemo se vratiti u Jugoslaviju. Širite upotrebu kune, nemojte je zatirati kao što je proteklih 20 godina i tako bilo. Vi ste nas zajedno sa prethodnim guvernerima 22 godine uvjeravali dobro je išlo, dobro ste uspijevali u tome, u jednu lažnu stabilnost. Nema ovdje gospodo nikakve stabilnosti u ovoj zemlji. Vi ste nas uvjeravali i sad uvjeravate da je tečaj ovakav zaglavni kamen ekonomije on je pokvaren i termometar koji ne pokazuje ništa, koji ne odražava ništa. On pokazuje temperaturu. Stavite vani, plus 15. Dođe zima -15, on plus 15. Dođe ljeto plus 30, on pokazuje plus 15. Prestanimo biti robovi, okrenimo monetarnu politiku u pravom smjeru da bude podrška razvoju gospodarstva, nacionalnim interesima, odnosno domaćem gospodarstvu, konkurentnosti. Ali očito to neće biti moguće sa sadašnjim stanjem stvari, zato je monetarna reforma nužna stvar koju moramo napraviti da bismo jednostavno makli ispred svojih očiju ovu lažnu predodžbu o stabilnosti.
Sljedeća, odgovor izvolite uvaženi guverner.
… [[Govornik naknadno uključen.]] Jugoslaviju ne plašim u ovom trenutku sigurno sa inflacijom. Ja sam rekao da bi ukidanje valutne klauzule politika deprecijacije domaće valute i monetarno financiranje deficita proračuna značilo povratak u Jugoslaviju. Točno to smo imali u ono doba i znamo kako je završilo, završilo je jako loše i makro ekonomski i banke su bankrotirale.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Radimira Čačića.
Hvala lijepa. Prvo šta da. Sasvim sigurno prohodnost monetarne politike se neće desiti sama po sebi, garancijska shema je nužna, apsolutno podržavam guvernera u tome. Tragedija je da to nismo napravili. Kako ćemo napraviti možemo koristiti europska sredstva, manja i srednja poduzeća da. Imovina države sigurno kao jedan od instrumenata. U najkraćem roku ću u ime reformista predložiti jednu interpelaciju zaključak za Vladu da se u to ide jer je to nužno odmah. Drugo, naravno da samo smanjenje udjela javnog duga u BDP-u vidi slučaj uključenja mirovinskih fondova, IPO-a, HAC i ostalo prebaciti na privatni segment dio duga smanjiti trošak strukturne reforme ukupno da. To će omogućiti manje pričuve sigurno. Šta ne? Švicarski franak, uloga HNB Hrvatske nije uloga prolaznika koji viče pljačka se izlog. Uloga je policajca koji pljačku izloga treba spriječiti. Dakle, bez obzira što je sadašnji guverner tada kao zamjenik govorio u Saboru ništa nije učinio i njegov crimen ostaje, o tome nema spora. Šta je opasno ovdje rečeno? Opasno nije uočeno, ali opasno je rečeno da samo graduirana apricijacija po mom sudu ne daj bože će dovesti do pozitivnih pomaka možda u svijesti građana da idu u pretežno kunske kredite. Puno bi pametnije bilo zabraniti uopće dugoročne ikakve osim kunskih, nego na apricijaciji graditi to povjerenje [[Upadica predsjednik: Hvala.]] jer izvoz nam je i ovako u krahu. To nam zaista ne treba i to je opasna teza. Hvala.
Uvaženi guverner.
… [[Govornik naknadno uključen.]] tko je upozoravao na to proziva za to, za švicarski franak. A što se tiče zabrane eurskih kredita u to ne bih išao. Onda ih neće biti ili će biti puno skuplji. Jednostavno je tako situacija.
Poštovani zastupnik Ivan Sinčić ima repliku.
Hvala vam gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine Vujčić, na moju tezu o tome da je novac privatan evo mi smo prije jedno mjesec dana imali u ovome Visokom domu raspravu o drugom mirovinskom stupu, pa se raspravljalo je li novac koji, dakle obveznici uplaćuju u taj mirovinski stup je li to njihovo privatno vlasništvo ili nije privatno vlasništvo ili je privatno vlasništvo sa odgođenim raspolaganjem ili je nešto četvrto. u tom smislu sukus moje teze je bio taj, ako ja imam milijun kuna na štednji u nekoj banci ja ne mogu odlučivati gdje će taj novac biti plasiran. To nije moja odluka, nego je to odluka uprave banke da ne kažem vlasnika banke. To je bio sukus moje teze i ona je točna. Hvala.
Nema odgovora, hvala. I zadnja replika uvaženog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajući. Gospodine Vujčiću, malo prije ste kazali što se tiče zlata, problematike. Po vama ispada da je bolje da Hrvatska nema zlato, poluge kao što druge države imaju nego da nema. Pa tako kažete 2011. godine da bi Hrvatska imala dobit na tome 2 milijarde kuna kazali ste. Koliko bi bilo za 10 godina po vama? Možete li vi predvidjeti? Ako je sad izgubljeno milijardu u te 4 godine ja predviđam, evo stručnjaci su me sad zvali, da bi bilo 10 milijardi kuna. Po kojem vi to, znači to je blago narodno, po kojem referendumu? Tko je dao pravo ministru financija? Vi ste trebali tada isto … [[Govornik se ne razumije.]] svi koji su bili u političkoj areni. Tko je dao pravo, koji referendum? Tko je dao ovlast nekome da proda zlato koje je naše, svih nas, naroda. I vi kažete da je 2011. 2 milijarde kuna dobit, sada bi izgubili milijardu, a za 10 godina tko zna što će biti sa zlatom. Ipak je zlato, zlato vi to bolje znate puno od mene. Drugo pitanje, što se tiče vaših plaća spomenuli ste. Pa vi sami sebi odredite i svojim pomoćnicima plaće. Znači vi ste država u državi. Znači, mi saborski zastupnici ovdje smo u javnosti izloženi zbog svoga posla i ok, narod nas je izabrao. Ujedno smo i odgovorni tome narodu. I zaista se postavlja pitanje koliko u Hrvatskoj ima tih institucija gdje sami dužnosnici sebi i svojim pomoćnicima i suradnicima određuju visinu plaća? Eto, hvala lijepa.
Izvolite.
Što se zlata tiče dakle kod zlata je upravo to problem da je zlato u biti nešto, jedna vrsta imovine kod koje strahovito fluktuira cijena gore dolje. I ona je na neki način špekulativno ulaganje onda jer je stvarno nemoguće reći u ovom trenutku gdje će cijena zlata biti za godinu, za pet ili za deset godina. To nitko ne zna. Međutim, ako imate zlato u svojoj strukturi pričuva onda morate biti pripravni da će vam jedne godine dobit porasti pa i transfer Ministarstva financija, sljedeće godine ga neće biti uopće jer će vam promjena cijene zlata pojesti to. Ali ni to nije u potpunosti tako i zato bi mi imali gubitke, znači Ministarstvo financija bi dobilo manje novaca nego što je ovako dobilo zato jer po međunarodnim računovodstvenim standardima evaluacija i po Zakonu o HNB-u ide u pričuve, a ne u raspodjelu Ministarstva financija. Tako da Ministarstvo financija od toga ništa ne može profitirati. Zbog toga za centralnu banku države poput Hrvatske to nema puno smisla. Prvenstveno zalihe zlata u svojim rezervama, znači ima puno banaka koje nemaju uopće, ima banaka koje imaju puno, one koje emitiraju rezervne valute, znači međunarodne valute koje drugi drže ti imaju kao kontra stavku u bilanci zlato i to onda stvarno ima smisla. Oko ovoga tko u drugim agencijama određuje plaće to stvarno ne znam. Ovo činjenica da sami određujemo plaću proizlazi iz neovisnosti financijske središnje banke. I velim ona nije proračunska kategorija.
Hvala lijepa. Mi smo s time završili raspravu. Ja zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Mi bismo sa time završili dakle za danas naš rad i vidjet ćemo se sutra u 9,30. uobičajeno vrijeme. SJEDNICA PREKINUTA U 16,10 SATI. Sada imamo Godišnje izvješće Hrvatske narodne banke za 2014. godinu. Podnositelj izvješća je Hrvatska narodna banka. Rasprava je zaključena. Da, izvolite uvaženi zastupnik.
U ime Kluba zastupnika MOST-a samo bih dao jedan prigovor, mislim da smo se dogovorili da će glasovanje o Godišnjem izvješću za 2014. godinu ići zajedno sa promjenom Zakona o Hrvatskoj narodnoj banci.
Dogovor je bio ovdje u Saboru da se uputi na mišljenje Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Taj Odbor je rekao da treba glasovati.
Koliko ja znam mislim da je dao mišljenje da ide na Odbor za financije da da svoj zaključak … [[Govornik se ne razumije.]] glasovanja.
Dakle, ja ću sada pročitati zaključak. Hrvatski sabor kao najviše predstavničko tijelo ima pravo odlučivati i glasovati o svim izvješćima državnih tijela i institucija ne dovodeći time u pitanje samostalnost i neovisnost određenih tijela institucija koje imaju Ustavom Republike Hrvatske i zakonom definiran samostalni i neovisan djelokrug. Poziva se Odbor za financije i državni proračun da razmotri godišnje Izvješće Hrvatske narodne banke za 2014. godinu te predloži Hrvatskom saboru donošenje odgovarajućeg zaključka. Odbor za financije i državni proračun kao matično tijelo nije raspravio navedeno izvješće jer ga je raspravio isti Odbor u prošlom mandatu koji je predložio Hrvatskom saboru da prihvati Godišnje izvješće Hrvatske narodne banke za 2014. godinu. Vlada nije imala primjedbi na to izvješće, prema tome ne vidim… … [[Upadica se ne čuje.]] Izvolite. U ime kluba HDZ-a uvaženi zastupniče.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, mislim da uopće nije sporno da Hrvatski sabor svojim zaključkom donese odluku da državna revizija izvrši kontrolu poslovanja HNB-a i za to nam ne treba promjena zakona. Prema tome ako to hoćemo, mi možemo takav zaključak predložiti. Mislim da naprosto ovo riješimo jer gledajte oni koji nas ucjenjuju i kreditni rejting nam daju ovo nam negativno ocjenjuju. Prema tome, mislim ja ne vidim uopće razloga zašto ovo razvlačite. Ili ako kolege iz MOST-a misle da ne trebaju glasovati, mi nećemo glasovati o tome i gotovo.
Onda očito je situacija takva da ja predlažem da mi odložimo odluku o tome svemu skupa pa da se sljedeći puta kada se vidimo, vidimo što će se dogoditi sa svime, kada se steknu uvjeti. Dakle poštovane kolegice i kolege zastupnici, ja bih time završio 2. sjednicu Hrvatskoga sabora. Zaključujem ovu sjednicu. Želim svima sretne uskrsne blagdane, vama i vašim obiteljima uz obilje mira, zadovoljstva i sresti ćemo se na sljedećoj sjednici. Hvala vam lijepo [[Upadica: Kada?]] Kada se steknu uvjeti. SJEDNICA JE ZAKLJUČENA U 15,10 SATI Dobro jutro poštovane kolegice i kolege. Ja vas molim da zauzmete svoje mjesta i da počnemo sa radom. Izvolite, uvažena zastupnica gospođa Dragica Zgrebec. Izvolite.