Zahvaljujem se predsjedniče HS-a, uvažene zastupnice i uvaženi zastupnici. Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o održivom gospodarenju otpadom, to je konačni tekst. Da podsjetimo, ovim Zakonom ispunjava se obveza iz EU pilota 92 55 od 2017.-toj u vezi prijenosa Direktive 21 od 2006.-te godine Europskog Parlamenta i Vijeća o gospodarenju otpadom, od industrije, vađenja minerala i u izmjeni Direktive 35 od 2004.-te godine koju je trebalo prenijeti u pravni poredak RH ovim izmjenama Zakona. Te se sukladno tome propisuje postupanje s otpadom iz rudarske industrije koji uključuje obvezu izrade Plana gospodarenja otpadom iz rudarske industrije, te način, uvjeti i nadležnost za izdavanje dozvole za gospodarenjem otpadom iz rudarske industrije. Pošto smo morali ići u izmjene zbog ovih EU pilota, onda smo zahvatili i u nekoliko Instituta, korekcije nekoliko Instituta, za koje smo smatrali da su u ovom trenutku, bitno da se korigiraju. Tako smo uskladili, preciznije odredili i pojednostavili određeni postupci u sustavu gospodarenja otpadom u dijelu koji se odnosi na dozvole i potvrde za gospodarenje otpadom. Naime, pojednostavljuje se postupak izdavanja, izbacuje se obveza za dostavljanje nepotrebne dokumentacije. Potrebno je da se samo bude registrirano za tu djelatnost. Umjesto dosadašnjeg Očevidnika energetskih uporabitelja, uvodi se Očevidnik uporabe koji znači da se za određenu obradu otpada ne izdaje dozvola za gospodarenje otpadom, nego samo potvrda za upis u Očevidnik. To se naročito odnosi na kompostane i bio plinska postrojenja. Ovaj Očevidnik vodi nadležno tijelo u županiji, a na taj način se pojednostavljuje postupak za određene gospodarske subjekte jer umjesto izdavanja dozvole, upisuje se u Očevidnik, što je jednostavniji postupak. Što se tiče pojednostavljenja dozvola, pojednostavljuje se postupak za sanacije postojećih odlagališta otpada, umjesto, naime, umjesto uporabne dozvole, za sanaciju je potrebno samo građevinska dozvola. Dodaje se u definiciji proizvođača proizvoda i fizička osoba. Imali smo do sada pravnu osobu i obrtnika, sada dodajemo i definiciju fizičke osobe jer ćemo uključiti u sustav povratne ambalaže i OPG. Preciziraju se obveze u vezi sa određivanjem nus proizvoda. Naime, izdajemo potvrde za sve proizvode za koji se utvrdi da ispunjavaju uvjete za statusnost proizvoda, dakle, on više nije otpad, nego sada postaje roba. Priznaje mi upise Ministarstva poljoprivrede za nus proizvode životinjskog podrijetla da se izbjegnu dupli upisi. Detaljnije se određuju nadležnosti inspekcijskih službi i komunalnog redarstva u jedinicama lokalne samouprave. Naime, Komunalno redarstvo sada ima ovlasti, komunalni redari imaju ovlasti da postupaju sada prema počinitelju koji odlaže nepropisno otpad jer do sad smo imali samo postupanje prema vlasniku nekretnine od strane inspekcije. Komunalni redari ovim rješenjem imaju ovlasti da u prvom svom izlasku pišu rješenja o uklanjanju mjere, gdje propisuju mjere uklanjanja nepropisno odloženog otpada, određuju za to rok. U drugom krugu, dakle, ukoliko se ta mjera ne ispuni, oni imaju ovlasti optužnoga prijedloga. Inspekcija je prema Zakonu o gospodarenju otpadom je sad nadležna Inspekcija za zaštitu okoliša. Isto tako, određuje se postupak zatvaranja odlagališta otpada na način da ministar u redoslijedu zatvaranja odlagališta donosi odluku o zatvaranju odlagališta, a sve sukladno dokumentu dinamike i redoslijed zatvaranja odlagališta otpada, zatim obveza preuzimanja otpada na odgovarajuća odlagališta s područja na kojem je zatvoreno odlagalište i obveza primjene iste cijene za sve davatelje javne usluge koji odlažu miješani komunalni otpad na istom odlagalištu. Propisuje se isto tako i predaje otpad u CGO na način da se mora primjenjivati ista cijena obrade preuzetog miješanog komunalnog otpada… [[Govornik se ne razumije]] za sve davatelje javne usluge koji su dužni predavati miješani komunalni otpad u određeni CGO. Dakle, bitno je ovdje reći da su isti uvjeti za jedinice lokalne samouprave koji pripadaju jednom CGO, a odluka o implementaciji, PGO određuje područje koje obuhvaćaju budući CGO. Propisuje se i financijsko jamstvo kao instrument koji mora imati osoba koja ima dozvolu za gospodarenje otpadom, a koje će koristiti nadležno tijelo u slučaju potrebe za vrijeme trajanja dozvole s kojim su osigurana sredstva potrebna za prikupljanje, prijevoz, skladištenje i obradu količine otpada iz dozvole. Do sada smo imali policu osiguranja uz elaborat, ali ona je bila nenaplativa, dakle, bila je nedefinirana, sada će ovo biti neka vrsta financijskog jamstva, koja tvrtka, koja ima dozvolu za gospodarenjem otpadom, mora tim financijskim jamstvom osigurati, mora imati osiguranje od štete koje nastane kada prestane sa radom ta tvrtka. Imali smo takvih slučajeva da onda cijela briga oko završetka toga posla spada na državu pa se to mora zbrinuti putem treće osobe što je vrlo komplicirani postupak. Određuje se da je jedinica lokalne samouprave na čijem području se nalazi odlagalište otpada ima pravo na novčanu naknadu za korištenje odlagališta otpada koju plaća jedinica lokalne samouprave koja koristi odlagalište otpada druge jedinice lokalne samouprave. Dakle, ovdje visinu to je tzv. ekološka renta, tu visinu određuje, visinu naknade određuje jedinica lokalne samouprave na svojim tijelima, ministarstvo će pravilnikom propisati kriterije za određivanje najviših cijena i jedinica lokalne samouprave na svojim tijelima može ovdje donijeti odluku da u kom srazmjeru će naplaćivati tu ekološku rentu ili ju uopće ne naplaćivati. Ona se naplaćuje JLS-a i u korist JLS-a i onda su uglavnom nenamjenska sredstva dakle služe za podizanje neke vrste standarda jedinica, građana jedinice lokalne samouprave koja prima tuđi otpad na svoje odlagalište. To je bio, to je bio koncept dakle prijedlog izmjena zakona, u međuvremenu između prvog i drugog čitanja pristigle su određene primjedbe Odbora za zakonodavstvo pa samo tako u nomotehničkom smislu promijenili članke 6., 19., 66., 79. i 93. tu se radi o nomotehničkim izmjenama. Državna tijela, od državnih tijela prigovore su imali Ministarstvo uprave u postupku izmjene revizije dozvole pa su mijenjali, korigirali članak 39. kojim su umjesto roka revizije, dozvola utvrđuje rok do kada mora biti obavljena provjera okolnosti koje utječu na ostvarivanje prava dodijeljenih dozvolom. Korigirali smo članak 47. kojim se umjesto postupka revizije dozvole propisuje postupak provjere okolnosti koje utječu na ostvarivanje prava dodijeljenih dozvola. Mijenjali smo i članka 68. kojim se usklađuje sadržaj registra djelatnosti gospodarenja otpadom s navedenim izmjenama. Isto tako smo mijenjali članke koji se odnose na novonastali Državni inspektorat, pošto inspekcija prelazi u tu novu instituciju. Prema zahtjevu Ministarstva vanjskih poslova je dorađen članak 2. na način da su brisani navodi o EU uredbama za koje se Zakonom o održivom gospodarenju otpadom ne uspostavlja pravni okvir za provedbu istih. Isto tako smo uvažili i primjedbe i Ministarstva gospodarstva, Sektora za rudarstvo pa smo mijenjali članak 2., 27., 44., 36., 51. i 66. I uvažili smo primjedbe Ministarstva uprave vezano za upravne postupke upisa u očevidnike pa samo mijenjali članak 5. kojim se uređuje upis u očevidnik nusproizvodnika, članak 6. uređuje se upis u očevidnik za ukidanje statusa otpada, članak 52. kojim se uređuje nadzor za vođenje očevidnika, članka 59. kojima se odredbe prilagođene s obzirom da su postupci kojima se rješava o zahtjevu za upis u očevidnik sada uređeni kao upravni, upravni postupak. Istovremeno smo i mijenjali članak 10. koji se odnosi na neusklađena odlagališta jer istekom 2018. godine više ne postoji mogućnost odlaganja otpada na neusklađena odlagališta. Na zahtjev Ministarstva pravosuđa smo mijenjali članak 8. i članak 14. kojim se obavezuje izvršno tijelo jedinica lokalne samouprave da dostavi godišnje izvješće o provedbi plana gospodarenja otpadom RH jedinici područne (regionalne) samouprave. I mijenjali smo iz nomotehničkih razloga članak 80. gdje je 84. koji je sad postao 84., 84a. Dobili smo i, dobili smo i amandmane Vlade RH koji postaju sastavni dio, koji postaju sastavni dio ovoga zakona, a odnose se na trenutak primjene ovog zakona gdje je amandmanom Vlade rečeno da ovaj zakon stupa na snagu 8 dana od dana, dana objave u Narodnim novinama odnosno amandman na članak 77. koji glasi: „Kad se u provedbi inspekcijskog nadzora utvrdi da se nadzirana osoba ne pridržava uvjeta određenih u dozvoli za gospodarenje otpadom odredbi ovog zakona ili propisa donesenih temeljem ovog zakona zbog čega može prouzročiti tešku ili neposrednu opasnost za život i zdravlje ljudi ili kažnjivo onečišćenje okoliša, inspektor predlaže ministarstvu odnosno nadležnom upravnom tijelu ukidanje dozvole.“ I imali i amandman Odbora za zakonodavstvo koji je nomotehničke naravi koje prihvaćamo. Hvala vam.
Zahvaljujem imamo 11 replika, prvi je kolega Glasnović, izvolite.
Poštovani kolega mi svaki dan slušamo ovdje ovaj dosta detaljnih analiza i u toj šumi zakona mene zanima do kada će Hrvatska primijenit lokalne samouprave tu najmoderniju ovaj metodu otklanjanja otpatka kao npr. ovaj u Kninskoj županiji, to je sigurno pozitivni pomak. Do kad je ta strategija predviđena? I drugo dvije ključne riječi bi odvojio iz vašeg izlaganja, to je inspekcijske službe. Vidimo pola sata od Zagreba, 20 minuta vožnje vidite izgleda kao kuta na Savi, odlagališta, šta rade inspekcijske službe, u Splitu imamo stotine spaljenih kontejnera, imamo stambene zgrade u centru Zagrebu koje izgledaju kao onaj favele u Rio de Jaineru jel neriješeni imovinsko pravni odnosi i ne mogu razumjet zašto se još tu ne može plastika od papira itd. To ne funkcionira u centru Zagreba, to se može vidit.
Želite li odgovor?
Zahvaljujem se uvaženi kolega Glasnović, dakle apostrofirali ste problem komunalnih službi, mi upravo iz tog razloga jesmo uveli institut komunalnog redara i komunalnog redarstva u jedinicama lokalne samouprave. Upravo iz razloga da bi operativno na terenu ljudi koji su u sustavu jedinica lokalne samouprave rješavali te crne točke koje se zovu divlja odlagališta i to smo uradili na način da smo komunalnim redarima dali ovlasti da direktno postupaju prema počiniteljima, dakle uhvaćenim zatečenim počiniteljima nepropisnog ili protuzakonitog odlaganja otpadom. Dok ste do sada imali situaciju da se to rješava na način da je inspekcija po nečijoj prijavi izlazila i kažnjavala vlasnika nekretnine koji nije morao biti odgovoran za deponiju koja se našla na njegovoj nekretnini. Dakle smatrali smo da je ovo logičnije, da je pravičnije i da je učinkovitije rješenje nego što je bilo do sada.
Hvala. Kolegice Mrak-Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Sabora, uvaženi državni tajniče. Dakle svjedoci smo u posljednje vrijeme i jedne činjenice a to je određenog nezadovoljstva koje je apsolutno razumno a temelji se na činjenici da se u pojedinim jedinicama lokalne samouprave otpad odvozi rjeđe a cijena otpada je znatno veća. Pri tom imamo već primjere i iz nekih drugih gradova a vidimo i velike najave u novinama i ministar se je referirao kada je riječ o gradu Zagrebu. Dakle ne treba tu biti jako veliki stručnjak a da se vidi da su kante pretrpane a da se otpad ne odvozi a da će cijene biti sve veće i veće. Dio toga se može regulirati zakonom, dio toga ste regulirali uredbom. No bilo bi dobro od vas čuti jer je ovo prilika što se tu dešava i koja uloga je države, odnosno ministarstva da zaista naši građani više ne, plaćaju više a dobiju manje.
Odgovor izvolite.
Zahvaljujem se uvažena zastupnice. Dakle ja ovdje samo mogu odgovoriti da cjenik formiraju lokalne samouprave, dakle cjenik kada se formira mora održavati i sve elemente stvarnih troškova gospodarenja otpadom u toj lokalnoj samoupravi, odnosno gradonačelnik, odnosno načelnik općine ga mora potvrditi. Dakle politiku cijena gospodarenja otpadom u lokalnoj samoupravi definira lokalna samouprava na svojim tijelima.
Treća replika poštovani kolega Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Ovim izmjenama zakona će biti skuplji, odlaganje otpada platiti će građani, to je činjenica. A iz više razloga, prije svega, vi ćete centre za gospodarenje otpadom raditi ogromne, kao što je Marišćina. Tako će biti i u Dalmatinskoj zagori u Lećevici gdje ćete ugroziti i naše rijeke koje su pitke Cetinu, Krku, gdje ovisi milijun ljudi bez ikakvog problema. Umjesto da se odvaja u sortirnicama malim otpad, da se od toga zarađuje i da našim građanima bude manje plaćanje, da imamo veći broj zaposlenih. Na ovaj način vi radite štetu ekološku u RH ovim zakonom. Ja bih vas zamolio da ovaj zakon povučete i da zaštite ekologiju, ekološki i čistoću RH.
Odgovor izvolite.
Zahvaljujem se uvaženi kolega Bulj. Dakle, mi ovaj zakon ne možemo povući, mi ga sada korigiramo. Inače je u pripremi prema europskim direktivama novi Zakon o gospodarenju a mi smo ga već počeli raditi ali to sad dakle nije tema. Centri za gospodarenje su dio strategije, dio plana gospodarenja koji je na snazi i koji mi moramo poštivati. Mi smo svjesni da je odvajanje na kućnom pragu kao prvo odvajanje, prvi stupanj odvajanja najbitnija stvar, zato smo išli sad u ove pozive za nabavku spremnika. Platili smo edukaciju da ljude educiramo što je više moguće o potrebi upravo ovo što ste vi rekli odvajanje u svakom segmentu. Svjesni smo da sortirnice su nezaobilazni segment odvajanja i stvaranja reciklabilnog kvalitetnog materijala. I zato smo išli sad u pripremu poziva, iskaz interesa je pokazao da postoji interes za sortirnice. Idemo sad u javnu raspravu oko elemenata poziva za sortirnice i on će biti vjerojatno vrlo brzo u opticaju.
Kolega Dobrović, izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Sabora. Državni tajniče, dakle ja, evo vi kažete tražili ste iskaz interesa za sortirnice. Naime, vidljiv je vaš krivi pristup, dakle nema tu iskazivanja interesa, mi imamo zadatak transformirati sustav gospodarenja otpada u kružno gospodarenje otpadom. To se ne može bez tih neizostavnih dijelova kao što je sortirnica. Tako da vi trošite vrijeme na krive stvari. Vi morate organizirati sustav nabave putem europskih novaca, osiguranja elemenata za prestanak jeftinog odlaganja i osigurati time što bržu konverziju kružnog gospodarenja otpadom. Recite gdje u zakonu stoji odredba kojom će se povećati stupanj, odnosno evidencija odlaganja vaganjem. Dakle vaganje je jedino ono što je meritorno.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Zahvaljujem se uvaženi zastupniče Dobrović. Dakle mi smo razgovarali sa jedinicama lokalne samouprave oko sortirnica. Dakle nama je, nije bitno da se formalno one isfinanciraju i negdje izgrade kao građevinski objekti ukoliko oni u tim lokalnim samoupravama neće postići punu funkciju. Dakle mi razgovaramo zato jeste postupak malo sporiji jer želimo da te sortirnice sa tim kapacitetima koje se budu definirale sada na e-savjetovanju itd., da budu stvarno u istinu funkcionalne, da ne radimo to samo zbog toga da bi mogli reći da smo napravili određeni broj sortirnica a da one nemaju isplativost, prije svega ekonomsku isplativost, održivost i da nisu funkcionalne.
Sada je na redu poštovani kolega Babić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani državni tajniče Horvat, drago mi je što ste u odnosu na prvo čitanje poboljšali ovaj dio kod gospodarenja otpadom i sanacije odlagališta, da više nije potrebna uporabna dozvola odnosno da je dozvoljena samo građevinska dozvola što je dobro i ekspeditivnije u odnosu na prije. Međutim kod komunalnih redara koji će sada moći postupati ne samo prema vlasniku već i počinitelju dijelom ste odgovorili i zadovoljan sam tim dijelom prema kolegi Glasnoviću ali mislim da treba razmisliti o tome s obzirom na nove ovlasti komunalnih redara, nizom zakona smo im dali određene ovlasti, zapravo njihova se znanja moraju proširivati glede donošenja takvih rješenja. Bilo bi dobro da ministarstvo zapravo djeluje i da postoje određena unificirana rješenja vezana za komunalne redare kako bi mogli postupati i prema počiniteljima.
Hvala. Izvolite, odgovor.
Pa zahvaljujem se što ste podržali ove naše promjene, dakle komunalni redari su novi institut, vidjet ćemo kako će to funkcionirati ali definitivno ideja jeste da se ovlasti za postupanje prema osobama koji protuzakonito odlažu otpad upravo u ovom prvom stupnju rješavaju ljudi koji poznaju lokalnu samoupravu, koji poznaju ljude, koji su mobilni, koji su bliži događajima i naravno da će u tom postupku trebati obezbijediti dokaze. Dakle ako ćemo ići na kraju nekakav prijedlog optužni, onda morate imati kvalitete kako to osigurati, to će morati lokalna samouprava da se angažira odnosno da ima nekakvu svoju projekciju kako će postupati na terenu ti komunalni redari a da njihov rad bude učinkovit.
Zahvaljujem. Kolega Dobrović, samo da vam kažem, dakle već se kolega Maras najavio poslije replika za stanku, ako nije problem da sačekamo da završe replike pa onda može. Hvala vam. Kolega Demetlika, izvolite.
Zavaljujem g. predsjedniče. Državni tajniče, stavkom 5. u članku 14. nametnuli ste primjenjivati istu cijenu preuzetog miješanog otpada za sve komunalce tj. za davatelje javne usluge. Da li ste vodili računa da su jedinice lokalne samouprave sudjelovali u izgradnji centra tj. sufinanciranje kroz kredit i sad imate primjera, ja ću reć Umaga, koji je izašao iz sporazuma i u odnosu na 40 jedinica lokalne samouprave koje uredno plaćaju kredit, da imaju istu cijenu kao i sve jedinice lokalne samouprave koje su preuzele obavezu vraćanja kredita. Mislim da je ta nepravilnost i da se prepusti ipak centru za one jedinice lokalne samouprave koje nisu prihvatile sporazum i sufinanciranje centra da imaju drugačiju cijenu nego ostali komunalci.
Odgovor, izvolite.
Uvaženi kolega, zahvaljujem se. Dakle, logika je da centar mora pokrivati određeno područje svojim radom i logika je da na tom području lokalne samouprave odnosno jedinica lokalne samouprave imaju isti cjenovni tretman kao što na kraju to smo iskomunicirali sa lokalnim samoupravama.
Sada je na redu kolega Žagar, izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi pomoćniče ministra g. Horvat, pa evo već u prethodnoj replici kolege Babića dotaknuta je ova tema, naime, ja sam pripremio amandman na članak 20. koji se referira na članak 36. zakona stavak 3. a vezano je uz komunalne redare. Intencija je dobra a s obzirom da ste vi pravnik, ja mislim da ćemo nać tu zajednički nekakav jezik. ... [[Govornik se ne razumije.]] taj amandman, obrazložit ću ga u svojoj raspravi kasnije u ime kluba, sad samo načelno mogu reći, uvijek ono što se događa ovdje u nizu zakona koje smo donosili pa kad bi donijeli recimo zakon da jedinice lokalne samouprave trebaju kupiti letjelice kojima će npr. snimati teren iz zraka, kad bi netko pitao tko će upravljati tim letjelicama, vjerojatno bi se netko dosjetio i rekao pa komunalni redari. Dakle njima se daje sve više zadataka u nadležnost, a u ovom smislu je samo upitno to kad vi kažete da nekoga oni trebaju zateći, to nije dobro rješenje, neka prikupljaju dokaze, neka ih imaju a vidjet ćete u ovom prijedlogu amandmana da se to to tako definira.
Hvala. Odgovor, izvolite. Ne želite, dobro? Onda idemo dalje, kolega Kirin, izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora, poštovani državni tajniče. Saniranjem mnogobrojnih odlagališta otpada je u tijeku. Još uvijek je mnogo divljih odlagališta ali volumen otpada je sve veći, odlagališta su sve veća. Što vi mislite o spalionicama, postrojenja za spaljivanje otpada znatno bi smanjila i usporila porast volumena otpada koji se mora odlagati posebno što bi energane koristile otpad kao izvore energije i bile toplane. Hvala lijepa.
Odgovor, izvolite.
Zahvaljujem se uvaženi zastupniče. Dakle, ovo vaše pitanje je dakako dobro, interesantno, ono traži jednu opširniju raspravu. Dakle ne možemo sad u minut odgovoriti ali definitivno mi smo svjesni dimenzije toga problema i radimo analizu energetske oporabe i radimo određene dokumente u ministarstvu koje treba da iskažu kakve su potrebe i mogućnosti energetske oporabe RH u narednom periodu. Kad to bude bilo gotovo, bit će na javnom uvidu pa ćemo moći svatko dat svoje mišljenje ali definitivno to je tema o kojoj treba ozbiljno razgovarati.
Kolega Maras, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Horvat, ono što bih vas ja upozorio i zamolio i šta zakonom treba regulirati je transparentnost i određivanja cijena i povećanja cijena kod jedinica lokalnih samouprave zbog toga što mi imamo nevjerojatan slučaj u gradu Zagrebu da uopće građani nisu upoznati na koji se način to formira, dobivaju poruke preko medija i sada želi gradska uprava povećati cijenu za četveročlanu obitelj u 30 kvadrata sa 25 kuna na 100. Žele 1000 kuna uzeti našim obiteljima u gradu Zagrebu koje žive u najskromnijim mogućim uvjetima a u isto vrijeme svjedoci smo stotina ilegalnih deponija po gradu Zagrebu. Znači ja vas molim da utječete kao državni tajnik na upravu u gradu Zagrebu da bude transparentnija i da bolje radi svoj posao. Hvala lijepo.
Odgovor, izvolite.
Zahvaljujem se. Uvaženi kolega Maras, nisam siguran da ja kao državni tajnik mogu utjecati na lokalnu i regionalnu samoupravu na način kako ste vi to rekli ali definitivno mi smo donijeli uredbu koja je propisala obaveze, načine, iskazivanja određivanja cijene za jedinice lokalne samouprave pa i za grad Zagreb, bitno je da ta cijena mora iskazati realno sve troškove u zbrinjavanju otpada te lokalne samouprave. I naravno propisan je način kako to mora biti dostupno kao informacija građanima.
Sada je na redu kolega Zmajlović, izvolite.
Hvala lijepo g. predsjedniče, g. državni tajniče. Ovo je zapravo zakon iz 2013. godine koji se ovim izmjenama, ovim prijedlogom u određenim dijelovima znatno poboljšava, dakle, nakon 5 godina primjene i to treba podržati. No, ono što je vrlo loše ovdje i što ne doprinosi onome što ste spominjali o toj transparentnosti, cijena za uslugu gospodarenje otpadom, to je uvođenje i vraćanje naknade za korištenje odlagališta. E, upravo to je jedan od najvećih problema ovih izmjena jer ruši cijeli koncept transparentnosti cijene javne usluge gdje će jedinice lokalne samouprave ponovno iz razloga koji niste uspjeli ovdje obrazložiti naplaćivati drugim jedinicama lokalne samouprave korištenje odlagališta, što ruši cijeli sustav i koncept [[Upadica: Hvala.]] cijene javne usluge [[Upadica: Hvala vam.]] sakupljanja komunalnog otpada.
Odgovor, izvolite.
Zahvaljujem se, uvaženi zastupniče. Dakle, ovo jeste zakon iz 2013. i sad smo smatrali da trebamo napraviti određene korekcije u tom zakonu. Između ostalog smo propisali naknadu za odlaganje na odlagališta u drugoj jedinice lokalne samouprave. Ja ću ovdje samo reći podatak, mi ovog trenutka od 556 jedinica lokalne samouprave imamo situaciju da 436 koristi odlagalište u drugoj jedinici lokalne samouprave, znači na prostoru druge jedinice, znači, ne kod sebe. Kad zatvorimo, a moraju zatvoriti ovih 29 koji su apsolutno neuređena odlagališta, to se taj broj se povećava. Dakle, smatrali smo da je na neki način kroz zelenu rentu korektno da građani lokalne samouprave koji primaju tuđi otpad imaju određene benefite od toga. I propisali smo da je to trećina cijene neke prosječne cijene sakupljanja otpada. Dakle, to je nešto što [[Upadica: Hvala.]] JLS koji odlaže na prostoru druge JLS mora [[Upadica: Hvala vam.]] platiti kako bi ta sredstva obećali standard tih građana i osjetili oni zbog čega [[Upadica: Kolega, hvala Horvat, hvala vam, prošlo je vrijeme.]]
I na kraju, kolega Kovač, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče HS-a. Pa evo mene zanima i kao gradonačelnika zbog čega ste u brojnim člancima, mnoge stvari su postale obaveze izvršnog tijela, a ne jedinica lokalne samouprave, to su vam čl. 8., čl. 19., čl. 22. gdje se i propisuju kazne, ne za jedinice lokalne samouprave nego baš za izvršna tijela, tj. gradonačelnike i načelnike. Zbog čega to kad znamo da imamo svoje firme i tijela koja to rade? Isto tako me zanima dalje, ne može se, kao što ste prije se tu napomenuo čl. 14. cijena formirati isto za sve jer netko vozi od kilometra otpad, netko vozi od 50 km, nije isto onda cijena otpada, odvoza s jednog km udaljenosti i 50 km, tu bi već trebalo doći do smanjenja cijene, a ono što ste prije rekli da su gradovi i općine digli cijene. To nije točno, mi smo morali dići cijene jer je do povećanja došlo zbog usklađivanja s Uredbom o gospodarenju s komunalnim otpadom koji [[Upadica: Hvala.]] Sabor donio i to smo se trebali uskladiti do kraja godine.
Hvala vam. Odgovor izvolite. Nema odgovora. Tako da smo došli do kraja sa replikama pa bih sada pitao žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. Javlja se predsjednik Odbora za zaštitu okoliša i prirode, kolega Ivan Vilibor Sinčić. A, pardon, kolega Sinčić ispričavam se, imali smo zahtjev za stanke. Moja greška, prvi se javio kolega Maras.
Hvala lijepa. Kolegice i kolege, tražimo stanku vezano uz odlaganje otpada i moram reći da sam posebno žalostan što opet u HS nema niti jednog zastupnika kluba gradonačelnika Milana Bandića, niti jednog, kao niti jučer kada smo razgovarali o sličnoj temi, niti preletača, niti ovih fiksera od početka, nikoga tu nema, joj, ispričavam se, sad sam vidio g. Kajtazija, ali možda bolje da ga nisam spomenuo, sad mu je možda malo i neugodno. Je, g. Kajtazi je ovdje, ali većina jučer ih nije bila nitko, a danas evo, samo g. Kajtazi. Kada pričamo o temi koja je krucijalna za grad Zagreb, gdje vidimo na području grada Zagreba niču ilegalni deponiji, ja sam bio osobno ovaj tjedan na Strugama na Peščenici u gradu Zagrebu gdje mi je jedan čovjek objašnjavao kako tamo građevinski otpad na privatnom zemljištu se može odlagati stotine kamiona, niknulo je cijelo jedno brdo, ali komunalnih redara, g. državni tajniče, nisam vidio. Koristim priliku ovdje da vas tražim osobno, a postavit ću i zastupničko pitanje što činite po tom pitanju? Evo ja vam dam lokacija, 3. Struge. Napravite nadzor. Postoje dva brda gdje su niknula odlagalište građevinskog otpada gdje stanovnici od smrada ne mogu živjeti. Nemojte molim vas zaboraviti. 3. Struge, Peščenica. Ne možete fulati, dva brda su nikla tamo. Molim vas da pošaljete inspekciju, da se vidi šta se radi i da se u gradu Zagrebu konačno počne voditi o kvaliteti života naših sugrađana i da se počnu provoditi zakoni. A ne samo da se nabijaju cijene 3. puta veće nego što su bile do sada da naše 4-člane obitelji u 30 kvadrata moraju plaćati mjesečno umjesto 25, stotinu kuna. Hvala vam lijepa.
Kolega Dobrović. Odobrava se stanka, naravno, izvolite.
Tražim stanku isto tako u ime Kluba MOST-a nezavisnih lista. Naime, mi se trebamo konzultirati oko ovog zakona. On donosi određene promjene koje su doista kozmetičke prirode, a komunalni sustav gospodarenja otpadom u RH se nalazi u jednoj nezavidnoj situaciji gdje se traže hitne mjere. Dakle, to bi se dalo usporediti s time da se nalazimo na brodu koji tome, a mi se bavimo zamjenom žaruljica ili popravljanjem ograde. Dakle, ovaj zakon ne predviđa ništa od onoga što bi bilo nužno, a to je da obeshrabri jedinice lokalne samouprave na odlaganje da ih natjera na sustavni pristup u sustavu odvojenog prikupljanja i da se time izbjegne ovo poskupljenje koje se je već desilo u mnogim jedinicama lokalne samouprave, kao Rijeci i drugima i kao što znamo, evo, u Zagrebu se najavljuje poskupljenje već 3 put od više nego 200, dakle, 2 puta će narasti cijena. To sve skupa ukazuje na to da će građani neminovno biti izloženi jednom novom komunalnom trošku, koje će u nekoliko godina narasti na gotovo milijardu kuna godišnje. Dakle, novih milijardu kuna godišnje komunalnog troška, zbog komunalnog otpada, umjesto da to bude sirovina, jer tu imamo 200-300 tisuća tona papira i kartona, tu imamo isto toliko plastike i drugih materijala, koji se pravilnim pristupom može konvertirati u sirovinu i vraćati u gospodarski sustav. Dakle, to je naša obveza, to smo si zapisali u zakonu iz 2013. i u pristupnom ugovoru, ja doista ne znam zašto se ide ovim putem. Hvala.
Odobrava se stanka. Sada je na redu i poštovana kolegica Mrak Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče Hrvatskog sabora, molim stanku u trajanju od 10 minuta u ime Kluba GLSA-a i HSU-a, tema je naravno, ovaj zakon koji je pred nama. Zakon je bio u prvom čitanju i u prvom čitanju dobro se sjećam se govorili o niz tema, došlo je i u drugo čitanje. No, stvari se nekako, mimo zakona dešavaju dosta ubrzano. Ubrzano se dešavaju činjenice, odnosno, situacije u kojoj zaista vidimo da je dosta jedinice lokalne samouprave, povećalo cijenu otpada da naši građani zaista, alarmiraju i govore o situaciji koji je, da ovaj zakon je u odnosu na to odnosno, prijedlog koji imamo, mi ne možemo reći u onom dijelu koji je je on vrlo korektan, ali on je kamilica. A stvari su se krenule zaista ubrzano dešavati. Naravno kada je to u Gradu Zagrebu, onda su svjetla pozornice na Gradu Zagrebu. Samo kada dolazite do ove sabornice, pogledajte, kada idete pješice, prepune kante. Dakle, u Gradu Zagrebu se rjeđe odvozi otpad. Pogledajte malo zelene otoke. Ako želite paori negdje ostaviti morate obići, barem 2-3 zelena otoka koji ne želite baciti uz to. I to su činjenice s kojima se mi suočavamo. Tu u zakonu postoji još jedan dio, odnosno, odnos između županija i između gradova. Mi smo pred jedno mjesec i pol dana ili dva imali tematsku sjednicu odbora, na kojem je bilo i svih 11 centara za gospodarenje otpada direktori, imali su mogućnost u 5 min reći, odnosno, obrazložiti kakvo je s tanje, obzirom na obveze koje ima RH, oni su obrazlagali kakvo je stanje i ono što smo mogli zaključiti, a to je da stanje nije dobro. I u tom smislu, želim, odnosno, raspravu još jedanput u klubu odraditi, da možemo artikulirano govoriti s ove govornice. Hvala.
Hvala. Javio se i kolega Borić u ime Kluba HDZ-a, izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi predsjedniče i ja tražim stanku u ime Kluba HDZ-a s obzirom da smo podnijeli nekoliko amandmana na Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o održivom gospodarenjem otpadom, da objasnimo kolegama u klubu o čemu se tu radi, ali i da pokušamo vidjeti da li postoje poslovničke mogućnosti, da nekako, jednog kolegu zastupnika, g. Marasa imenujemo saborskim namjesnikom u gradskoj skupštini, kako bi konačno ovaj Dom oslobodio od tema koju trebaju raspravljati gradska skupština Grada Zagreba, jer se to stalno ponavlja iz dana u dan. A nas podosta ovdje ima sa lokalne razine, koji isto imamo određene probleme i u vijećima i u općinama i gradovima i ne radimo to isto i nije nam stalo do toga da to radimo u sabornici. Zato mislim da moramo vidjeti na koji način bi se to moglo dogoditi, čisto da konačno više riješimo tu situaciju, gdje se zaista događa nešto nenormalno, da mi moramo svakodnevno slušati odnose g. Marasa sa g. Bandićom i želimo mu pomoći da konačno dođe do svog mentora, koji ga je vjerojatno učlanio u SDP i da tamo rješava s njime probleme Grada Zagreba, ako se slažete. Evo tražim i u tom vidu i ovu stanku.
Kolega Maras povreda Poslovnika, izvolite.
Hvala lijepo g. predsjedniče, povrijeđen je čl. 238. mene osobno je kolega Borić prozvao namjesnikom. To je neumjesno i ja znam da u HDZ-u je dosta nervoze, pa i fizičkih napada ovih dana, ali ne mora se to tako i nastaviti. A s druge strane, on bi trebao zvati stanku vezano uz temu. Ovdje nije tema Gordan Maras, nego odvoz otpada. Tako da moram vas upozoriti da mu ne bi smjeli odobriti stanku i trebali bi mu dati opomenu. Hvala lijepo.
Dakle, kolega Maras, kolega Borić je u startu zatražio stanku, za konzultacije vezano uz amandmane, koje Klub zastupnika HDZ-a podnosi, ne znam jeste to primijetili, jer ste bili razgovarali tada s kolegom Kovačem, pa niste taj dio slušali, dok niste čuli vaše prezime. Dakle nije bilo povrede poslovnika, ali s obzirom da te solidno argumentirali i to neću vam dati opomenu. Sada je 10,11 znači nastavljamo u 25. STANKA U 10,11 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 10,32 SATI]] Prije nego što nastavimo s raspravom, samo bih želio u ime svih vas i svih nas, pozdraviti studente i studentice iz Udruge Rasmus StudentNetwork iz Zagreba, dobro došli!... [[Pljesak]] Sada je na redu kolega Ivan Vilibor Sinčić, koji će govoriti u ime Odbora za zaštitu okoliša i prirode, izvolite.
Hvala vam predsjedavajući. Kolegice i kolege, predstavit ću Izvješće Odbora za zaštitu okoliša i prirode HS-a koji se sastao jučer i koji je raspravio na ovu temu kao matični Odbor. Osim svega ovoga što je rekao predstavnik predlagatelja, dakle, uslijedila je rasprava. Nakon uvodnog obrazloženja, rasprava je vođena o čl. 22 kojem se dodaje odredba da Grad Zagreb, jedinica lokalne samouprave, na čijem se području nalazi odlagalište otpada, imaju pravo na novčanu naknadu za korištenje odlagališta otpada. Obveznik plaćanja te naknade je jedinica lokalne samouprave koja, dakle, koristi odlagalište otpada druge jedinice lokalne samouprave s tim da će mjerila i način određivanja iznosa, naknade, način uplate i isplate naknade, propisati ministar Pravilnikom. Postavljeno je pitanje zašto se ne bi dalo mogućnost jedinicama lokalne samouprave da kroz cijenu zbrinjavanja otpada na svom području akumuliraju ta potrebna sredstva. Zatraženo je pojašnjenje u kojem roku će biti donesen novi Pravilnik, te koje će odredbe njime biti predviđene. Posebno u kontekstu mogućnosti koje jedinice lokalne samouprave daje važeći Pravilnik. Dakle, na raspravi se pojavio taj sukob između novog i starog Pravilnika. Predstavnici predlagatelja istaknuli su da Ministarstvo zaštite, okoliša i energetike prepoznaju važnost njegovog donošenja u što je kraće mogućem roku, te da je isti u izradi, a dok se isti ne napravi, važeći je na snazi. Navedenim će se Pravilnikom ostaviti mogućnost Gradu Zagrebu odnosno jedinicama lokalne samouprave da svojom odlukom u cijelosti ili djelomično mogu osloboditi druge, u pravilu, susjedne jedinice lokalne samouprave od plaćanja naknade, te urediti međusobne odnose, a kako je to regulirano Pravilnikom o mjerilima, postupku i načinu određivanja iznosa naknade vlasnicima nekretnina jedinica lokalne samouprave iz 2012.-te godine. Nadalje, u raspravi je naglašena i važnost uvođenja naknade za odlaganje otpadom tzv. lendfildteks. Istaknuto je da je odlaganje otpada sada jeftino, izrazito jeftino, što rezultira time da neke jedinice lokalne samouprave ništa ne poduzimaju na uspostavi sustava gospodarenja otpadom, već samo čekaju izgradnju CGO-a. Naglasak u raspravi dan je i na problem zbrinjavanje plastike. Istaknuto je kako se zbrinjavanje plastike mora na tržištu, mora plaćati na tržištu, što opterećuje cijenu zbrinjavanja plastike koju u konačnici snosi krajnji kupac. Upozoreno je kako će ovakav način postupanja s plastikom rezultirati prenatrpanošću pojedinih reciklažnih dvorišta odnosno onih koji otkupljuju plastiku. U tom smislu postavljeno je pitanje traži li se rješenje za navedenu problematiku na državnoj razini, dakle, u jednom cjelokupnom smislu. Predstavnica predlagatelja istaknula je kako je to stvar tržišta i da tu država ne priprema nikakvo rješenje. Sa stajališta poboljšanja tržišta pojedinih kategorija otpada, istaknula je nužnost modernizacije burze otpada, budući da postojeći model je nefunkcionalan odnosno ne funkcionira. Također vezano uz gospodarenje plastikom, u raspravi je dodatno istaknut kako ne postoji industrija plastike u RH, te da istu treba razvijati. Ujedno je upozoreno kako hrvatski ambalažni sustav ne funkcionira budući da se troši sve što se prikupi kroz naknadu za funkcioniranje sustava, na pokrivanje slabosti koje on generira, te da navedeno zaslužuje posebnu raspravu, što će bit na budućim sjednicama Odbora. Također htio bih staviti naglasak na još jedno pitanje koje se otvorilo u raspravi, a to je pitanje, dakle, odvojenog prikupljanja otpada u velikim gradovima i Gradu Zagrebu, kao i pojava divljih odlagališta. Posebno je naglašen problem divljih odlagališta na lokalnoj razini, u blizini romskih naselja kojima ne uspijevaju stati na kraj komunalni redari. Predstavnik predlagatelja istaknuo je kako je ovaj problem divljih odlagališta oko romskih naselja prepoznat, te da su održani sastanci s načelnicima općina koji se suočavaju s ovim problemom. Članovi Odbori informirani su da se razmatra mogućnost sufinanciranja saniranja tih odlagališta u RH, te da su od strane Ministarstva zaštite okoliša i energetike održani sastanci s predstavnicima Ministarstva regionalnog razvoja i Fondova EU. Ujedno je naglašeno kako su predloženim Zakonom predviđene veće ovlasti komunalnih redara, vjerujem da će to danas biti jedna od glavnih tema, glavni kamen spoticanja, dakle, veće ovlasti komunalnih redara prema počinitelja, budući da im se daje mogućnost da na licu mjesta narede uklanjanje nepropisno odloženog otpada, osobi koju zateknu da odbacuje otpad u okoliš, a što do sada nije bilo moguće sukladno važećem Zakonu odnosno do sada komunalni redar nije mogao kazniti onoga koga uhvati da odlaže otpad, nego se tražio vlasnik toga zemljišta, pa da se išlo prema vlasniku sa kaznama. Dalje, u kontekstu smanjenja pojave divljih odlagališta, predstavnici predlagatelja istaknuli su značaj provođenja informativno edukativnih aktivnosti i komunikaciju s javnošću odnosno programe dizanja svijesti građana da se ponašaju odgovornije. I za kraj, značajan dio rasprave, vođen je vezano uz pitanje važećeg koncepta gospodarenja otpadom. Istaknuto je kako neke zapadne zemlje napuštaju koncept odvajanja otpada jer je preskup odnosno idu ka tome da bez selektiranja otpada na kućnom pragu odnosno sortiranjem i obradom otpada u postrojenjima za oporabu postižu smanjenje cijene zbrinjavanja otpada za građane. U tom smislu postavljeno je pitanje u kojem će se pravcu kretati RH. S druge strane, u raspravi je naglašeno kako nema drugog puta od onog puta u kojem se otpad prihvaća kao sirovina odnosno sustava odvojenog prikupljanja otpada. U tom smislu upozoreno je da ne treba suditi sustav temeljem tržišnog neuspjeha nekih jedinica lokalne samouprave jer se ne može ići u odvojeno prikupljanje otpada bez sortirnih linija i kompostišta. Stoga se sustav treba graditi na konceptu odvojenog prikupljanja, sortiranju i kompostiranju. U raspravi također naglašena važnost smanjivanja produkcije odnosno uopće stvaranja otpada na izvoru, te je u tom smislu ministarstvo pozvano na aktivnije djelovanje. Nakon provedene rasprave odbor je sa većinom glasova odlučio predložiti Hrvatskom saboru donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnom gospodarenju otpadom, bilo je 6 glasova za, 2 suzdržana i 1 glas protiv. Hvala.
Kolega Varda, izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, u ime Kluba Strane rada i solidarnosti nezavisnih zastupnika molim da mi odobrite stanku od 10 minuta radi konzultacije u klubu jer nismo znali da smo uveli neku novu dužnost kroz Poslovnik u Hrvatskom saboru da saborski zastupnici počinju evidentirati nazočnost ostalih saborskih zastupnika. Naime, kako sam pratio zastupnik Maras preuzeo je dužnost evidentičara i počeo prebrojavati zastupnike i komentirati nečiju ne nazočnost ili nazočnost. Da bi se zadržao samo na prebrojavanju to bi se čak moglo i prihvatiti ali komentari to je malo previše. Stjecanje jeftinih političkih poena na takav način i slične načine postalo je pravilo političkog ponašanja zastupnika Marasa, za nešto komentirati treba imati politički stav i program. Kako partija kojoj pripada zastupnik Maras očito nema ni političkog stava, ni programa ostalo im je samo prebrojavanje i neuspješno komentiranje. Za njegovu informaciju dok je on držao jedan od svojih uobičajenih političkih govora fiksiranih na Zagreb i gradonačelnika Milana Bandića, članovi Kluba zastupnika Stranke rada i solidarnosti i nezavisnih zastupnika brusili su u klubu završnu verziju tri amandmana koja ćemo dati na konačni prijedlog ovog zakona o kojem raspravljamo. Također smo bili nazočni, što nam je bila posebna čast, na konstituirajućoj sjednici neformalne skupine zastupnika Hrvatskog sabora pod nazivom „Zastupnici protiv raka“. Mi sa Zagrebom i u Zagrebu radimo, a kolega Maras neka i dalje nastavi evidentirat nazočnost zastupnika vlastitog kluba. Hvala vam lijepo.
Kolega Varda vi se ipak u jednom dijelu spomenuli da ste radili na amandmanima vezano za ovaj zakon, pa vam ja dajem stanku iako ste najveći dio stanke posvetili nećem što ne može biti razlog za traženje stanke. Dakle, ipak ste u jednom dijelu to ovaj ispoštovali. Izvolite kolegice Glasovac.
Evo drago mi je da ste upozorili kolegu Vardu da je u jednom dijelu povrijedio Poslovnik i to članak 238. stavak 5. jer zapravo proziva gospodina Marasa za nešto što vrlo često zastupnici ovdje rade u svojim izlaganjima kada upozoravaju da je nedovoljan broj zastupnika u Hrvatskom saboru i da zapravo imaju dojam se obraćaju samima, samima sebi. Mislim da zastupnici ovdje imaju pravo govoriti što ih muči [[Upadica: Hvala vam.]] prije svega se držati teme, ali ovo nije način za obračun.
Dakle, odobravam stanku, ali kolegice Glasovac, dakle sad bi isto tako kolega Varda mogao prozivati kolegu Marasa da nije nazočan, kao što dosta zastupnika nije nazočno, ako ćemo uvesti praksu da se prozivamo onda će to biti jako ružno za sve. Dakle, ja bih vas pozvao da ne radite to jer često neko nije u sabornici. Ha, često se proziva, niste ni vi baš ti koji ne prozivate, ali dobro. Stanku moram odobriti. Stanka je do 10,55. STANKA U 10,44 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 11,00 SATI]] Otvaram raspravu. Prvi je na redu Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista i kolega Slaven Dobrović. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Sabora, pozdravljam sve kolegice i kolege i naravno predstavnike iz ministarstva. Zakon o održivom gospodarenju otpadom dopune i izmjene, ne može se reći da ove izmjene i dopune ne donose neke dobre mjere, neke koje same po sebi dakle nisu loše, međutim zbog stanja u kojem se cijeli resor nalazi mislim da je promašena razina i pristup i zato je teško poznavajući sve to prihvatiti, poduprijeti ove izmjene. Već sam rekao u obrazlaganju stanke da to doista nalikuje na situaciju u kojem nalaziti će se na brodu koji tone i gdje treba naravno poduzimati neke sasvim konkretne mjere se mi bavimo izmjenom, ne znam, uljepšavanjem, izmjenom žarulja ili takvim stvarima. Ja ću naravno sada to i obrazložiti. Dakle šta ovdje nedostaje. Dakle kroz ovaj zakon se moglo artikulirati nešto od mjera za hitno obeshrabljivanje odlaganja kao mjere i rješenja za mnoge jedinice lokalne samouprave. Zašto? Ja podsjećam da je nama zadatak tranzicija ili prijelaz sa odlaganja kao osnovne mjere za postupanje sa otpadom na nešto drugo. Šta je to nešto drugo? To je kružno gospodarenje otpadom jer podsjećam pristupni ugovor i Zakon o održivom gospodarenju otpadom koji smo donijeli u procesu pregovaranja definira minimalne količine otpada koje ćemo reciklirati. I zato one jedinice lokalne samouprave koje ne čine ništa na uspostavi onog dijela sustava koji jedini može osigurati taj prijelaz nego čekaju skršenih ruku, jeftino odlažući čine štetu njima a i nama posebno jer naravno Hrvatska brine i o svojoj statistici cijeloj. Dakle mi ćemo morati udovoljiti našim obvezama. Kažem jeftino odlaganje da, zato što ono što košta u odlaganju, dakle na postojećem prostoru uz mali broj radnika doista malo košta jer današnji sustav ne uključuje brojne ekstremne troškove koji postoje, koji nisu u sustavu naplate. Ti ekstremni troškovi se jednom kasnije vide kada se to sanira, s time da sanacija nikad ne rješava sve probleme koji su godinama nagomilani u okolišu i koji se godinama dešavaju ugrožavajući zdravlje ljudi. Dakle to nedostaje. Naravno to koja bi mjera bila dobra odlagališna taksa, dakle to je ono o čemu sam ja pregovarao kao ministar u Vladi obrazlažući da to nije parafiskalni namet nego da je to stimulativna mjera i to smo si naravno i prethodno stavili u obvezu i to su mnoge zemlje doživjele kao vrlo efikasni alat za ovu tranziciju o kojoj sam govorio. Toga nema, od toga se trajno odustalo. Govori se samo o naknadi kojom će se jedinice lokalne samouprave obešteti na neki način kada se na njihovom području odlaže otpad sa drugih jedinica lokalne samouprave. Čekanje da se otvore centri i nečinjenje ništa, pogotovo kada je to u slučaju velikih gradova kao što su mnogi u Dalmaciji, recimo Split je jako poznat. Dakle on u svom planu za gospodarenje otpadom nije definirao lokaciju niti za sortirnicu, niti za kompostište. I to je sasvim neobično, to je jedna tragikomična situacija. Dakle oni čekaju Lećevicu ili centar za gospodarenje otpadom koji je nalik ovome u Marišćini, molim lijepo da ga svi proučite, dakle Centar za gospodarenje otpadom u Marišćini što je objekt zamišljen u strategiji 2005., promašenoj strategiji jer ona ustvari nije ni u skladu sa onim što smo kasnije kroz zakon promijenili. Definira upravo ove centre kao nositelje sustava jer se kroz njih namjeravalo obraditi 90% otpada. Međutim, pogledajte što se tamo radi, to je mehaničko biološka obrada smeća i tamo se dešava inertizacija dakle biorazgradivog materijala i proizvodnja goriva iz otpada dakle kojim se tada namjeravalo namiriti dio troška. Danas je situacija drugačija i vidimo da je cijena koja je zamišljena onih godina neostvariva odnosno da će ona biti bitno viša. Dakle cijena troška obrade uzimajući sve ekonomske parametre. Međutim pored te ekonomske kvalitete tih centara važno je znati da tamo nema recikliranja osim minimum minimuma. I eventualno staklo ili neki metal se može izdvojiti, možemo pitati u Marišćini šta je u ovih godinu dana postignuto ili u Kaštijunu. Dakle to nije rješenje. Stoga osim ovog obeshrabrivanja zakon bi morao ići, odnosno mjere iz ministarstva u smjeru hitnog uspostavljanja onoga čime se jedino mogu zadovoljiti te obaveze a to je ekološka infrastruktura koja mora imati glavu i rep, koja mora biti cjelovita tako da posude za odvajanje otpada o kojima fond već 2 g. smišlja kako će ih nabaviti efikasno na njihov način. Bez sortirnice ne znači ništa i zašto se sve centralizira, zašto se ne ostavi jedinicama lokalne samouprave, ne moraju uopće bit posude, zašto kante, posude? Može netko na svom području reći mi ćemo proći sa vrećicama, ovako ili onako i treba i za njih neka vrsta pomoći. Uglavnom sortirnice, reciklažni centri sa sortiranjem i kompostiranjem su neizostavni i postoje pomaci, govori se o najavi natječaja o financiranju, međutim to se ne vidi u ovim promjenama. Dakle mi samo mijenjamo ono što nam oni izrijekom kažu ali nismo spremni poduzeti one alate koji su nama na raspolaganju ako želimo, ako smo odlučni, ako smo svjesni, ako smo spremni učiti od naših susjeda koji su postigli sa takvim mjerama rezultat. Dakle pored sortirnica važni su i centri za ponovnu uporabu, važna su reciklažna dvorišta koja moraju biti funkcionalna, ne samo ukras sustava. I koji moraju biti ti koji će pokupiti sav problematični otpad. I rad na tome da jedinice lokalne samouprave shvate važnost toga da se ETA ili odnosno efikasnost skupljanja problematičnog otpada podigne jer se time olakšava baratanje sa ostatkom je važna ali nije vidljiva nigdje. Govori se o isplativosti stalno, zašto, imamo tržišni neuspjeh mnogih jedinica lokalne samouprave koje su uvele sustav odvojenog prikupljanja na necjelovit način, nesustavan. Pa tako oni ne znaju šta bi s tim, dakle taj rastresiti materijal prikupljen kroz neke posude, bez sustava individualizacije odgovornosti kojom se uspostavlja povratna veza na korisnik koji stvara nered u sustavu. Dakle naravno da je to tržišni neuspjeh. I tržišnih neuspjeha ima dosta u Hrvatskoj međutim zašto ne govorimo o tržišnom uspjehu? Postoje jedinice lokalne samouprave koje imaju uspjeha i koje imaju svoje mjere i treba otići k njima tko to ne razumije, pročitati, nek se tamo uvjeri. Dakle i već dugogodišnja praksa recimo na otoku Krku pokazuje da njihova cijena odvojenog prikupljanja između 200 i 300 kuna po toni. Dakle kad se uzmu tržišni svi parametri koje treba pokriti, to je 200 do 300 kuna po toni odvojenog prikupljenog otpada. Na Marišćini ih taj materijal čeka sa računom, ne znam više koliko, 500 kuna po toni. Dakle to je dvostruko manje gledajući samo kroz kategorije cijene tržišta, dakle u ovim uvjetima, ja skrećem pažnju da postoje eksterni troškovi koji današnji tržišni sustav ne vidi. Onečišćenja okoliša, emisije CO2 tek posredno bi se moglo vidjeti jer njihov sustav gdje se parit i plastika vraća u industriju i time omogućuje smanjenje utroška energenata tim emisijama CO2 bi se mogao vidjeti ali ima drugih elemenata eksternih troškova koji ovaj krčki sustav ima kao benefit odnosno prednost jer ga ostvaruje, jer smanjuje te troškove a ovi sustavi ne smanjuju. Prema tome, sve ide u prilog tome da se naučimo, oni koji ne znaju, vidjeti kako to napraviti da se uspostavit ekološki resurs na efikasan pristup i da se kontinuirano radi nakon uspostave na njegovom poboljšanju. Da, to je sve važno, zbog toga što mi spominjem opet, imamo tu obvezu, nije ta obveza dobivena zbog slabog pregovaranja. Ja ne razumijem one koji tvrde trebali smo mi to dobiti, trebamo još 50 g., mi smo necivilizirani Balkan. To je stvar civilizacijskog pristupa. Dakle otpad, ona kanta crna na cesti, to doista izgleda i podsjeća kao u srednjem vijeku kad su izmet bacali na ceste. Dakle, smeće to je ono sve pomiješano, kruti ostatak našeg življenja, ne smijemo na taj način tretirati i moramo se svi skupa mijenjati dakle jer civilizirano postupanje dakle i u ovom segmentu znači vratiti u maksimalnoj mogućoj mjeri naše krute ostatke, otpad nazad u gospodarski sustav. Ja ću vas samo evo podsjetiti, papir, dakle ako je 200, 300 000 tona papira još uvijek se u Hrvatskoj baca možda i više na odlagališta pa on vrijedi minimalno 200, 300, 400, 500 kuna po toni, on vrijedi ali samo ako se odvojeno prikupi, spreša, balira i pošalje u Belišće, ne znamo kamo, imali smo mi u Zagrebu, nažalost ne znam jel' funkcionira, onda u ... [[Govornik se ne razumije.]] ili bilo gdje, dio smo Europe. On vrijedi novaca i ta vrijednost i ta vrijednost može pokrivati dobar dio troška nastalog prikupljanjem međutim taj papir i karton isti u Marišćini košta, na Jakuševcu košta, koliko je tamo, 400 plus PDV, 500 kuna po toni, on tamo košta jer pomiješan ne vrijedi, ne znam ako će ga netko uspjeti izvući da nije uništen, on tamo košta, košta u Marišćini i više od toga, koštat će u Lečevici valjda, ne znam koje su tamo projekcije i cijene, 800, 900 kuna po toni i ta razlika je ogromna i ona, ja sam spomenuo u milijardu kuna novoga troška, ako ćemo ostaviti da sustav ide u jačanje CGO-a i podizanje njihovog kapaciteta blizu onih od prije 15 g. jer na koncu ova, šta ste donijeli vi u Vladi, nakon PGO-a, dokument koji detaljnije precizira već tamo su promijenjeni kapaciteti i podignuti. Što smo bliže ovom sustavu to će to više koštati građane, a suprotno je gradit sustav sličan onome na Krku s tim da Krk nije na 55%, Prelog je bolji i oni moraju graditi još, dakle to nije kraj. Može se postići jer statistika pokazuje da oni gradovi koji su dosljedno krenuli imaju jako visoke rezultate, 80% nije sains fikšn. Dakle, taj slučaj znači da otpad pruža preko milijarde kuna materijala vrijednog na tržištu koji može pokrivat troškove. I ja bi volio vidjeti dokumenti koji dolaze u sabor i imaju ovo ozračje usmjerenog kretanja prema ovom drugom, a na žalost sve skupa upućuje da smo puno bliže rješenjima već viđenim, dakle ponad Rijeke u Marišćini ili Pule Kaštijun, što će biti na štetu građana financijsku i na štetu naše lijepe zemlje koja će biti eto jedan slabo razvijena resursno ne učinkovita zemlja koja će se možda suočiti i sa penalima. Hvala lijepo.
Hvala i vama, sada je na redu Klub zastupnika IDS-a, PGS-a i LRI-a, gospodin Tulio Demetlika.
Zahvaljujem gospodine podpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege zastupnici. Na samom početku mog izlaganja želim prije svega izraziti nezadovoljstvo što danas na jednoj ovako važnoj temi nije prisutan sam ministar. Zakon o gospodarenju tj. zbrinjavanju otpada mislim da se dotiče svakog našeg građanina u RH i da na jednom ovakvom donošenju važnog dokumenta nije sam ministar prisutan uvažavajući i državnog tajnika sa suradnicom mislim da nije dobro. No, na samom početku mi iz Kluba IDS-a, PGS-a i LRI-a o ovom ja ću reći konačnom prijedlogu zakona tj. izmjene i dopune želim reći par pozitivnih stvari, ali pozitivnih stvari koje su se desile u postupku donošenja tih izmjena i dopuna, ali isto tako želim ukazati na neke nedorečenosti i manjkavosti. Odmah na početku želim izraziti zadovoljstvo što se ministarstvo odazvalo na poziv odbora za lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu i održalo sastanak sa predstavnicima udruga gradova koji su ukazali na brojne nedostatke ovih izmjena i dopuna zakona i isto je rezultiralo prihvaćanjem danih prijedloga i njihovim uvrštavanjem u konačni prijedlog zakona. Znači podržavamo tu zainteresiranost od strane ministarstva kako bi se zakon što lakše provodio u praksi jer bi to trebao biti i osnovni cilj svakog zakona. Dakle, da je jasan i da je provediv. Dobro je to što se radi na suradnji između ministarstva i lokalne i područne (regionalne) samouprave, da se uvažavaju stavovi i prijedlozi jer je to jedini ispravni način komuniciranja. No, ono što naš klub brine je problem zadovoljavanja uvjeta koji su određeni planom gospodarenja otpadom. Suočeni smo s ogromnim problemom, a to je sporost u ispunjavanju postavljenih obaveza koje smo preuzeli kao članica EU. Ta sporost se najbolje može vidjeti u tome da opasno kasnimo jer od planom predviđenih 12 centara do sada su izgrađena samo 1 Marišćina i Kaštijun i nerealno bi bilo očekivati da će se ostalih 10 izgraditi u iduće 2 godine. Ono što me slijedeće zanima jesu kazne tj. penali koje će RH morati plaćati upravo zbog neispunjavanja tih uvjeta propisanih planom i ponavljam opet ovo pitanje koje sam postavio u prvom čitanju gospodinu ministru, a to je na koji način će Hrvatska plaćati tj. riješiti plaćanja tih penala i tih kazni i da li će se to plaćati solidarno iz državnog proračuna, ili će plaćati samo oni koji nisu ispunili uvjete. To pitam iz razloga jer u Hrvatskoj postoje neka područja koja dobro funkcioniraju i koja ispunjavaju uvjete plana pa me zanima hoće li se opet prebaciti teret na one koji su ispunili i redovno i uredno izvršavali svoje obaveze i da će oni ispaštati na račun onih koji nisu te uvjete ispunili tj. koji nisu adekvatno izvršili svoje zadatke. Slijedeće pitanje koje postavljam je plaćanje naknade za odlagalište na čijem području se nalazi odlagalište, to je i državni tajnik u svom uvodnom izlaganju rekao odnosi se na članak 22. i moram reći da sam kao predstavnik odbora za lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu postavio pitanje u vezi uvođenja plaćanja te naknade za odlagalište na čijem se području nalazi odlagalište i da li se ta navedena odredba odnosi na biorazgradiva odlagališta u sklopu centra, tko određuje visinu naknade i hoće li i ona biti određena za neko određeno područje koje pokriva centar ili će se odrediti jedna jedinstvena naknada za cijelo područje RH. Odgovor ministarstva je da će se mjerila i način određivanja iznosa naknade i način uplate i isplate naknade odrediti pravilnikom. Mogu reći da nisam zadovoljan sa tim odgovorom jer držim da upravo zakonom treba definirati tko će plaćati naknadu i predlažem da se onda u stavku 22. ako se to ne odnosi na biorazgradiva odlagališta da se točno navede da se to još uvijek ona odlagališta ćemo reć standardna tj. ne biorazgradiva pa da se to isključi. Slijedeće na što želimo upozoriti je trenutno najveći problem u kontekstu ove teme, a to je zbrinjavanje i korištenje SRF-a tj. goriva iz otpada. Konkretno na na centru Kaštijun, kao i Marišćini dnevno se proizvodi i skladišti SRF, a za koji nije riješen način uporabe. Znači SRF danas se trenutno skladišti na otvorenom prostoru, ako se može kazati da se skladišti ili odlaže, prostora je sve manje i ako se ubrzo, ali opet ću reći, zajednički ne pronađe adekvatno rješenje, doći će do zaustavljanja pogona i ponovnog odlaganja otpada na odlagališta. Ali, želim podsjetiti, da upravo tu MBO tehnologiju, odredila je država kroz strategiju. Želim reći da je investitor isto tako bila država uz sufinanciranje jedinice lokalne samouprave. Želim reći da taj proces gospodarenja sa tim otpadom nije do kraja definiran. Znači, mi smo s jednim dijelom riješili i prikupljanje i odvajanje, međutim, mi smo finalni proizvod SRF riješili, a država je bila dužna izraditi strategiju na koji način će se to riješiti. Sada imamo situaciju na terenu da nas obilaze inspekcije, i normalno, rješenjima prijete kaznama zbog neadekvatnog gospodarenja SRF-om. Znači oni koji su nešto izgradili ili učinili zbog kašnjenja i nekvalitetnog rješenja koje daje država, te tvrtke bit će prinuđene plaćati određenu kaznu. Upozoravam na ovu situaciju i ne bi volio da bi mi bili sutra prinuđeni tražiti rješenja sudskim putem. Iz ovoga jasno proizlazi da mi moramo sada hitno pronaći neko prijelazno rješenje dok se ne izradi studija čiju je izradu naložila Vlada i koja bi se trebala zgotoviti do 2019. ali napominjem, to je kasno. Znači, mi moramo trenutno pronaći neko prijelazno rješenje. Dalje, danas možda nije vezano za tu temu, ali upozoravam na vrijeme, da se ministarstvo kroz Hrvatske vode i zajedno sa jedinicama lokalne samouprave ulažu značajna sredstva u sustave za pročišćavanje otpadnih voda, dok s druge strane, kao što i za SRF danas nemamo, nemamo definiran sustav za zbrinjavanje mulja koji isto kroz tehnološke mogućnosti može se iskoristiti kao gorivi dio i on bi trebao biti uključen u tu studiju na taj način bi sigurno dobili na vremenu. Želim skrenuti pažnju i na probleme s kojima se susreću komunalna poduzeća vezano za zbrinjavanje selektiranih frakcija kao što su papir, staklo i plastika. Danas imamo ovlaštene tvrtke koje preuzimaju te frakcije od komunalnih poduzeća, za što im danas komunalna poduzeća su dužna plaćati naknadu, što povećava normalno, cijenu za naše građane. Ta naknada je skuplja od same obrade u centru, što rezultira, što sam rekao, povećanje troškova za naše građane. Osim toga, planom gospodarenja otpadom ministarstvo je bilo dužno uspostaviti i burzu otpada, za što je rok bio do kraja 2018. godine i to nije učinjeno. To pokazuje da država na žalost, svoje obaveze ne ispunjava na vrijeme, a burza otpada nije uspostavljena, te se zbog toga otežava rad komunalnih poduzeća, kao i poskupljuje sama usluga. Posebno želim upozoriti da država isto tako kasni sa izgradnjom sortirnica koje bi doprinijele upravo da se taj sortirani otpad može kvalitetnije ili ta sirovina kvalitetnije plasirati na tržište. Kao zaključak na kraju mogu reći da u onom dijelu kojim smo zadovoljni postupkom samog ministarstvo, što je između dva čitanja uvažilo konstruktivne prijedloge kako bi konačnije prijedlog zakona bio što kvalitetniji, kao i uostalom njegova primjena, međutim upozorili smo na sve probleme u provedbi samog zakona i apeliramo da treba zajedno s centrima pronaći adekvatne alate kako bi se cijeli proces gospodarenja otpadom zaokružila. Zahvaljujem.
Hvala i vama. Sada ispred Kluba HDZ-a govorit će g. Josip Borić, izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege zastupnici. Tema održivog gospodarenja otpadom u drugom čitanju, zakon donesen 2013. g. priča je koja se već desetljeće i pol provlači kroz prostor i politički prostor i državne i regionalne i lokalne razine. Prošlo je već punih 15-ak godina od kada se dobila određena obveza da u datom trenutku date godine budemo spremni biti u tom području jednaki zemljama s kojima smo htjeli biti u zajedništvu u zajedničkoj uniji, da radimo nešto slično što rade i oni po tom pitanju. I prošlo je zaista puno godina gdje se odlagalo rješavanje tog pitanja i konačno opet, kažem, pred ovu Vladu pitanje ili problem kojeg treba rješavati u ovom mandatu do 2020. g. ne bi li se dostigli određeni ciljevi koji su davno, davno postavljeni. Bilo je tu različitih varijanti i načina kako pristupiti rješavanju tog problema, od lokalne, regionalne pa do državne razine. I ova Vlada i ministar, zaista su u protekle dvije godine učinili maksimum onoga što može Vlada. Nemojmo bježati od toga što treba raditi i regionalna i lokalna razina. Već nakon tri mjeseca, tamo negdje početkom 2017. ova Vlada donosi Plan gospodarenja otpadom na nivou RH i postavlja ciljeve i osnove na koji način 2020. g biti spreman ostvarivati zadane zadatke davno, davno prije. Uvažavajući statističke podatke, koji ni tada, u vrijeme donošenja plana, nisu bili, ajmo ih nazvati tako stručno obrađene u smislu da imao potpuno točne podatke, taj je plan rađen ja mislim na podacima iz 2015. g. Mi moramo tom planu onda iščitati ono što piše. Te 2015. g. odlagalo se milijun i 650 tisuća tona otpada. To je negdje oko 380 kilograma po stanovniku. Najveći udio tog otpada, miješanog komunalnog otpada, čini onaj kuhinjski otpad, koji se stvara u domaćinstvu, 31%, zatim plastika 23%. Samo te 2 kategorije više od 50% otpada koje treba zbrinjavati, odvojeno i na jedan kvalitetan način. 2015. g. statistika, prosječna razina oporabe takvog otpada 18% od ukupne količine. Tko stvara ili koje županije ili gradovi stvaraju najviše takvog otpad, najviše Grad Zagreb svakako, poslije njega su Splitsko dalmatinska županija, Primorsko goranska županija i Istarska županija. Svi su preko 100 tisuća tona, sve druge županije onda su niži. Taj plan kao i mnogi planovi prije toga koji su nastajali, predvidjeli su stvaranje centara za gospodarenje otpadom, planirano 13, odlagališta 148 od toga 135 za komunalni otpad i 13 za proizvodni otpad. I tada se postavlja jasnih 16 ciljeva što trebamo učiniti do 2020., 2021. i '22. g. Prvi cilj smanjiti proizvodnju komunalnog otpada sa 5% najmanje. Odvojeno prikupiti 60% otpada. Odvojeno prikupiti 40% bio otpada, odložiti na odlagališta 25% miješanog komunalnog otpada i odvojeno prikupiti 75% građevnog otpada. To su ciljevi koje moramo kao država, kao regionalna i lokalna razina svi zajedno ostvariti. Cijena 5 milijardi kuna, to su iznosi procijenjeni, što bi koštalo da bi se to moglo dogoditi. Zakon donošen nakon kažem 2 g. od donošenja plana, prati ono što se događa na terenu i ja zaista mogu reći da ovaj ministar, … [[Govornik se ne razumije.]] sa svojim pomoćnicima, dnevno, svakodnevno komuniciraju po ovom pitanju, sa lokalnom razinom, mogu to govoriti iz vlastitog iskustva, da vidimo što učiniti kako bi taj proces bio životan i uvažavao što se događa na terenu. I zato su izmjene dobre, životne, uz neke još male probleme o kojima smo govorili i na odboru, koje bi možda trebalo uvažavati, a tiče se samog pitanja građevnog otpada. Što smo učinili u tom vremenu? Kažem, što se dogodilo od svih tih nekih ciljeva, kada govorimo o samim odlagalištima i centrima. Od centara imamo 2 koja su završena, Kašijun i Marišćina, 2 koja su pred natječajem ili početkom natječaja ili moguće izgradnje i 9 onih koji kasne. Imali smo sjednicu, tematsku sjednicu saborskog Odbora za zaštitu okoliša, gdje su ravnatelji tih centara jasno iznosili faze i probleme s kojima se susreću u dobivanju dokumentacije da bi bili graditi centre. Činjenica je da regionalna razina, očito ne shvaća dovoljno vlastite obveze, jer nije baš primjereno da protiče i 10-tak godina, a da se nema dokumentacije za centre, koji su predviđeni na regionalnoj razini. Olaki pristup rješavanju tog problema, činio se vjerojatno kao mogućnost, zato jer se razmišljalo ako nema tih centara, ako nema nekih drugih mogućnosti, onda ni cijene otpada ne bi trebale rasti. Međutim, to će se ipak, morati dogoditi u sljedećim godinama, netko će nešto morati platiti u tom pogledu. I zato ovih dana imamo dosta, jaku kampanju, vidimo i po informativnim emisijama, da se mnoge jedinice lokalne samouprave bude, da se počinje ozbiljnije razmišljati, ali je primarna priča oko cjenika, kakav će biti cjenik, koliko je povećanje itd. Nije cjenik rješavanje problema zbrinjavanja otpada, cjenik je samo kraj nekog procesa. Postoje stepenice koje treba proći prije toga i to se izbjegava. Ja sam i na tom saborskom odboru rekao i zamolio direktore tih centara da ubrzaju vlastite aktivnosti, jer je previše vremena prošlo da bi tome olako pristupali ili izvlačili se na objašnjenja da se to nije dogodilo zbog toga i toga. Država je i prošle godine planirala sredstva koje nije mogla uložiti u centre za gospodarenje otpadom, ali opet svi gledaju u vladu, iako je osigurala sredstva i na rebalansu su skidana. Znači regionalna razina, u ovom trenutku morala bi pojačati svoje aktivnosti. Lokalna razina, dobila je svoje zadatke i temeljem zakona i temeljem plana. Sve lokalne samouprave, trebale su donijeti planove gospodarenja otpadom. Mislim da je velika većina njih to … [[Govornik se ne razumije.]] Ja ne znam točno statistiku, ali mislim da je 90% njih to učinilo. Trebali smo temeljem tih planova uspostaviti vlastite sustave i krenuti zajedno sa Fondom za zaštitu okoliša u nabavku svih potrebnih alata, da bi mogli odvojeno skupljati otpad. I to se počelo događati, fond je počeo raspisivati natječaj. U ovoj godini ide natječaj za nabavu spremnika za odvajanje miješanog komunalnog otpada. Iznosi nisu mali negdje preko 350 milijuna kuna i vidimo želju i uključenost preko 400 jedinica lokalne samouprave. Ako imamo potrebne kamione, ako imamo spremnike, ako imamo odlagalište kojeg planiramo zatvoriti ili je pred zatvaranjem, da bi mogli voziti u otvoreni centar, mi u našoj županiji imamo zatvorena sva odlagališta i vozimo na CGO Marišćina. Kad su postavljeni svi ti uvjeti onda je cjenik zadnji dio cijele te priče. Gdje dolazi do povećanja cijene? Do povećanja cijene dolazi u djelu troška koji nastaje odvozom otpada sa zatvorenog odlagališta na CGO. To je taj dio povećanja ukupne cijene. Mi smo i do sada imali sustave koje je trebalo održavati. To su komunalna društva koje imaju alate, djelatnike i to košta toliko godišnje i to nije nešto što nas iznenađuje, mi znamo koliko trošimo na održavanje sustava. Fiksni dio cijene pokriva održavanje sustava i on može varirati u svojem cjeniku u određenim postotcima. Direktori, načelnici, gradonačelnici morali su izmjeriti cjenik na način da pokrije onaj varijabilni dio cjenika a to je cijena koštanja odvoza, miješanog komunalnog otpada na CGO. I tu dolazi do priča koliko to treba biti. Svatko je uzimao vlastite veličine što i na koji način ali tu građani sami formiraju vlastiti račun. Ako ćeš staviti kantu jedanput tjedno, dvaput tjedno, jedanput u sva tjedna ili 4 puta u mjesec, platit ćeš 40, 20, 10 kuna vlastitog doprinosa tom odvozu. Što više odvajaš manje komunalnog otpada, manje se odvozi i manje se plaća. I to je realno i to je postavljeno. Mislim da ovaj zakon koji pokriva sada i još jedan novi moment a to su gospodarski otpad iz rudarske industrije, u svakom momentu jasno pokazuje da je poboljšanje u odnosu na ono što smo imali do sada. Vrlo je važan i ovaj dio gdje se vezano uz obvezno osiguranje reciklažnog dvorišta, povećan je broj minimalnog broja stanovnika u jedinice lokalne samouprave sa 1500 na 3000. Ja dolazim sa otoka koji ima 10 000 stanovnika, imamo dvije jedinice lokalne samouprave. Da je ostao prethodni zakon, mi bi morali napraviti 2 reciklažna dvorišta, naše potrebe pokriva jedno reciklažno dvorište i tu se onda pojavljuje problem što dalje. Kad smo razvrstali sve na kućnom pragu, kad smo doveli plastiku na reciklažno, metal, staklo, papir, što dalje s time? E tu država sada ima problem. Što sa viškom plastike, što sa viškom papira jer nemamo krajnjeg otkupljivača koji želi otkupiti sve količine koje i sad odvajaju. To je problem koji će se rješavati u slijedeće 2 g., kako stvoriti krajnjeg kupca koji će moći pokupiti znači sve ono što lokalna samouprava može izdvojiti. Odvoz takvog otpada je besplatan barem što ja znam, znači plaćamo sam odvoz miješanog komunalnog otpada. I na kraju, priča oko komunalnih redara koja se ponovno unosi i u ovaj prijedlog, zaista svaki zakonski prijedlog u bilokojem području od graditeljstva, od sada zaštite okoliša ili gospodarenja, zakona ne znam o gospodarenju otpadom sada ili po pitanju bilokojih drugih ovlasti, zaista ti zaposlenici dobivaju sve više i više vlastitih zadataka i sve više im se prepušta odgovornost za određenu razinu reda na području jedne lokalne samouprave. Mogu li oni to? Gledajući broj zaposlenih, mislim da ne mogu, da je to postao problem i samog način na koji oni mogu reagirati tj. imaju li dovoljno stručnih znanja da mogu sve te zakonske akte apsorbirati, da mogu napisati dobra rješenja koja neće padati, da imaju dobre zapise ili dokaze da bi sve to moglo funkcionirati. Ali postavlja se pitanje a tko je taj ako to nije komunalni redar? Tko će taj biti u lokalnoj razini koji će trebati nadgledati da li je netko odvojio ili odložio nepropisano komunalni ili bilokoju drugu vrstu otpada. Hoće li to biti policija, znamo da ne može biti. Hoće li to biti netko drugo, ja mislim da ih nema dovoljno pa ćemo gledati na inspektore kojih imamo jednog ili dvoje na razini neke regionalne razine. Znači, pitanje je tko je taj, opet ostaje samo komunalni redar. Mislim da u tom pogledu je ova odredba logična ali moramo vidjeti mogu li ti ljudi zaista uz sve ono što rade ljeti, posebno u primorskom djelu kada nastaje jedna velika gužva i velik broj ljudi koji dolaze na te prostore, da se zadržava redi u prometu i na plažama i na moru itd., itd., da sada se bave i sa ovim stvarima. I na kraju ću reći da klub HDZ-a podržava donošenje ovog zakona i da ćemo na isti predložiti tri amandmana, na članke 12., 14. i ja mislim, 50., i da ćemo kažem, glasati za ovakav oblik zakona, hvala lijepo.
Hvala i vama. Ispred Kluba zastupnika HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a, g. Branko Hrg.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Naš klub će također podržati ove izmjene zakona ali želim u ime kluba iznijeti ovdje nekoliko misli i razmišljanja i problema s kojima se jedinice lokalne samouprave sreću ali i problema s kojima se sada sreću građani RH obzirom na izmjene zakonodavstva vezano za gospodarenje otpadom. Uvijek je najvažnije da se bavimo zaštitom okoliša i da brinemo o okolišu, naravno to najbolje, najjače možemo raditi ako brinemo i ako dobro gospodarimo otpadom. U konačnici je to stvar koja se tiče svakoga građanina RH, jer građanin RH, u konačnici plaćaju cijenu odvoza otpadom. Ja moram reći, da sam malo pratio ovih dana što se događa po jedinicama lokalne samouprave i da me pomalo iznenađuju neke stvari po određenim lokalnim samoupravama. Naime, obzirom na obvezu izrade novih cjenika i novog načina prikazivanja cijene odvoza otpada, sada se događa na terenu, da određene jedinice lokalne samouprave, koriste izmjene zakona i podižu cijenu otpada, odvoza otpada, više nego što bi to bilo potrebno. Navesti ću kasnije i konkretne primjere. I sada da nemamo situaciju, da u nekim gradovima, cijene praktički ostaju približno iste, primjera grada Šibenika, a recimo da u nekim gradovima kao što su Križevci, cijena ide prosječno 65% gore, onda bi čovjek rekao da je to sve u redu, da je to normalno, ali ako je takva situacija, onda nešto nije normalno. Postoje naravno lokalne samouprave, u kojima su cijene odvoza otpada bile znatno ispod nekakvog prosjeka RH i normalno da su oni sada to morali korigirati i doći u neku normalu, neku normalnu razliku cijenu odvoza otpada. Mislim da takav pristup nije u redu. I da nije u redu praktički dizati cijene usluga, na način da se kaže, je to je novo zakonodavstvo, država je promijenila zakone i mi sada zbog tih zakona, moramo povećavati cijene odvoza otpada, to se događa na terenu, konkretno se je to dogodilo u mojem gradu. I ne samo u mojem gradu, nego u 4 okolne općine, koje pripadaju, gdje je gradsko komunalno poduzeće Križevačko skupljalo otpad. Želim ovdje, prikazati malo taj sustav i povezati ga sa onim člankom 19. izmjena odnosno, vezano na članak, čini mi se 35, a to je broj stanovnika za reciklaža dvorišta. Znači na jednom malom primjeru, grad Križevci i komunalno poduzeće, gdje skuplja otpad na 4 okolne općine, Gornja Rijeka, Klanik, Sveti Petar … [[Govornik se ne razumije.]] Sveti Ivan Žabno ima sanirano odlagalište, ima reciklažnom dvorište, ima već 6, 7 godina odvojeno skupljane otpada i ima cijenu koja je već bila korigirana po količini. Sada ovdje imamo situaciju da će jedinice lokalne samouprave, koje su preko 3000 stanovnika praktički trebati rješavati pitanje reciklažnom dvorišta. Nisam možda dovoljno detaljno shvati, da li će oni imati tu obavezu svakako da moraju to sami, ili će recimo, kao što je na ovom plastičnom primjerice Križevaca, to moći za njih i dalje obavljati komunalno poduzeće koje ima reciklažnom dvorište u Križevcima i koji sakuplja otpad na sve 4 okolne općine. Ili će općine Sveti Ivan Žabno i Sveti Petar Orehovec, koji imaju preko 3000 stanovnika morati osiguravati nekako svoje reciklažnom dvorište za skupljanje tog otpada koje se skuplja na reciklažnom dvorištima. Ja mislim da ako bi to tako bilo, da to nije u redu i da to ne treba, da onaj tko sakuplja otpad, tko se bavi time, ako ima riješeno reciklažnom dvorište za neko područje, da to može bez ikakvog problema obavljati i da ne treba posebno opterećivati jedinice lokalne samouprave sa tim problemima. Isto kao što firme koje se bave skupljanjem otpada ne moraju dizati cijene ako stvarno to ne govore neki matematički pokazatelji realnih troškova koji se pojavljuju. Mi imamo situaciju, da je udruga gradova poduprla ove izmjene zakona, da je udruga gradova, koliko sam vidio iz podataka, aktivno u tome sudjelovala. Znači ovdje usuglašen prijedlog koji je došao pred saborske zastupnike i kao takav nema razloga da ga ne podržimo kao takvog. Ali, ponavljam, imamo problem koji se događa na terenu, gdje se manipulira i iskorištava izmjena zakonska regulativa, da bi se građanima, u nekim slučajevima, znači ne govorim općenito, ne govorim generalno, u nekim slučajevima da bi se građanima povećale cijene bez ikakvog matematičkog razloga za ta povećanja. Volio bi da uspijemo ispoštovati ono što zakonom definiramo da bi do 2022. g. trebalo riješiti regionalne centre, iako od samih početaka utvrđivanja regionalnih centara osobno smatram da smo se odredili za krivu konekciju, da ona nije dobra i da smo išli u krivom pravcu, ali otišli smo tuda kuda smo otišli i tu povratka nema, mora se ići u tom pravcu, mogli smo to puno kvalitetnije rješavati na više lokacija, više sredina i imati smanjene troškova odvoze otpada, jer će naravno otvaranje regionalnog centara, doći do povećanih troškova transporta i cijena odvoza otpada i gospodarenje otpadom će sigurno rasti za konačne korisnike, za građane RH, ali kažem, to je tu, to već dugo traje, ne trebamo tu ni politički optuživati nikoga, jer u principu svi politički akteri, sve političke stranke, koje su svih tih godina unazad, od kada je počela sva koncepcija se raditi, sudjelovali u tome i svi su na nekim način se usuglasili sa takvim načinom gospodarenja otpadom u RH, ali ponavljam, mislim da osobno to nije nešto što bi trebalo biti i nadam se da će to do 2022. saživjeti jer ako ne saživi onda ćemo opet morat prolongirat kao što smo već imali situaciju kada su krenuli ti programi dok su krenule sanacije odlagališta, dok se je krenulo sa tim regionalnim centrima onda je bilo rečeno da će se zatvarati odlagališta po lokalnim samoupravama, po gradovima gdje su ona bila i da će od te godine, od tog datuma krenuti odvoz otpada prema regionalnim centrima. Neka odlagališta su sanirana, planirano je da se ona i zatvore da se završe, a regionalni centri nisu bili napravljeni i otvoreni i onda su nastali problemi kuda dalje sa otpadom. Tu moramo biti oprezni i paziti što se događa da nam se ne bi opet ponovila ta priča, da ne bi opet imali takve nezgodne situacije i doveli građane u pojedinim lokalnim samoupravama u probleme koji im ne trebaju. Dakle, Klub HDS-a, HSLS-a, HDSSB-a će podržati ove prijedloge izmjena.
Sada ispred Kluba nezavisnih zastupnika uzet će riječ gospodin Tomislav Žagar.
Hvala podpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege, eto da malo se referiram i na dio izlaganja gospodina Hrga i doista on je u pravu kad kaže, sad se nalazimo u jednom ajmo slikovito reć autobusu u kojemu se vozimo pa ako je i on skrenuo sa linije mi smo dovedeni u situaciju da se ipak vozimo u njemu, ne možemo sad se sjediti pa ajmo promijeniti liniju, zapravo i kad bi to htjeli pitanje koliko vremena imamo na raspolaganju. Dakle, ovaj zakon, ne radi se o tome da ovaj zakon daje nejasnu sliku realnog stanja koje nalazimo već, on daje posve jasnu sliku jednog neravnog stanja kad kažem neravnog u odnosno na ono što smo željeli postići, a gdje se sada nalazimo na to su upozoravali i govornici prije i zakon u tom smislu nije loš, ove zakonske izmjene. Jer koliko se može vidjeti da se razgovaralo sa predstavnicima jedinica lokalne samouprave onima koji zapravo i nose teret ovoga procesa i da su se uvažile neke njihove primjedbe i da se to ugradilo u ovaj zakonski prijedlog. Prije nego što kažem dvije primjedbe koje mi se čine bitnim i obrazložim amandman kojim smo podnijeli u ime kluba na zakon, da kažem nešto sad općenito a važno je spomenuti u ovoj raspravi. Dakle, kao što piše u članku 23. zakona gospodarenje otpadom je od interesa za RH i doista je od interesa za RH. Ono što RH prati u zadnje vrijeme, a čini mi se da se situacija neće bitno popraviti u skoroj budućnosti i naravno nije predmet ovog zakona nego čitave jedne gospodarske situacije je to da imamo mnoge sustave, evo primjer u Slavoniji evo od kud dolazim, mnoge sustave koji su predimenzionirani. Dakle, kad govorimo evo i sustavu kanalizacija koje se grade, imamo sustave koji u budućnosti nažalost neće bit dovoljno stanovništva da ti sustavi budu održivi. Evo, primjer slikovit mi ćemo vjerojatno morat tjerat pitku vodu kroz sustav kanalizacije da ne bi on ostao suh jer neće biti ljudi. Slično je sa našim sustavom koji smo odabrali, sustavom zbrinjavanja otpada, jer ako govorimo o centrima za gospodarenje otpada već mnogi prije su upozoravali, a sad u zadnje vrijeme sve više kako ti sustavi neće imati jednostavno dovoljno otpada da bi bili isplativi ili rentabilni. A općenito kad govorimo o otpadu onda ne možemo zaboraviti da je uz otpad vezan i pojam materijala i energije i naravno novca i kružna ekonomija, ono što govorimo što bi željeli postići nije jeftina. Do kružne ekonomije se ne može doći tek tako i za to su potrebna značajna izdvajanja i potreban je određeni tehnološki razvoj. Mi sad možemo samo se pitati je li sustav koji gradimo održiv, neodrživ ili neodrživ i kad on uopće može zaživjeti. Na primjeru Italije možemo vidjeti kako je Italija platila, mislim da 40 miliona EUR-a kazne u jednom, odjedanput i svakim 6 mjeseci 40 miliona EUR-a ako ne ispuni još određene zahtjeve. I to je ona opasnost koja Hrvatskoj prijeti, dakle prije svega na što smo upozoravali ili su upozoravali prije kolegice i kolege da izgubimo 475 miliona EUR-a na raspolaganju koje možemo u ovaj posao uključit i još k tome da kasnije plaćamo penalizacije dakle da imamo dvostruku, dvostruku štetu. I još ću jednom samo spomenut za uvod, kad se govori o nastanku otpada često se govori da otpad nastaje na kućnom pragu, to nije istina otpad nastaje u proizvodnji. Vi danas imate situaciju da mnogi proizvodi više teži ili barem veći volumen zauzima ambalaža proizvoda nego sam proizvod, to je činjenica. Možemo postavit pitanje, ja kao građanin, zašto se mlijeko ne pakira u staklenu ambalažu eto, jel to ne bi bio napredak ka zaštiti okoliša. Mi imamo niz onih proizvoda od mlijeka koji su pakirani u malim količinama to su plastična ambalaža, ali eto to je jedno pitanje koje se neće moći riješiti penalizacijom već bi se moglo riješiti jedino poticajnim mjerama, pa eto da se razmišlja a to bi i Ministarstvo gospodarstva da se potiče one, one poduzetnike i one proizvodnje koje će brinuti o ekologiji. Dakle, preuzeli smo obveze, napravili smo nekakve strategije, imamo sad zakon u hodu ga popravljamo i sve to nas prati vrijeme kojega nemamo puno i eto moram to reći da ću s kolegama još naravno u klubu razgovarati prije glasanja, ali ću predložiti da podržimo ovaj zakonski prijedlog jer vremena nemamo, vrijeme nam prolazi i sad možemo govorit da smo trebali nekakve druge smjerove, ali bojim se da nećemo to onda uspjeti napraviti niti druge smjerove pa ćemo kasniti. E idem sad, obećao sam da ću dvije stvari jako bitne, dakle vraćam se na jedinice lokalne samouprave. U javnosti se govori o reformi državne uprave pa i reformi našeg ili teritorijalni preustroj RH. Vidite na ovim zakonima mi to možemo raditi. Svaki zakonu kojem mi omogućavamo jedinicama lokalne samouprave da se udružuju, da zajednički nešto rade je put ka reformi zapravo našeg teritorijalnog preustroja i zbog toga je dobro da smo ovdje u članku, mislim da je članak 28. stavak, ne, članak 35. stavak 4. dodaje se, kaže iza prve rečenice, dodaje se druga rečenica koja glasi više jedinica lokalne samouprave mogu sporazumno osigurati zajedničko ispunjenje obveze osiguravanja funkcionalnog reciklažnog dvorišta posredstvom mobilne jedinice koja u smislu ovog zakona smatra reciklažnim dvorištem. To je dobra stvar i mislim da je kolega Borić govorio, mislim da neke kolege pripremaju amandman, da se pak broj od 1500 koji sad zamjenjujemo brojevima od 3000 stanovnika, da se poveća još na 5000 ako je moguće, to bi još bilo nešto ali ne znam jel je moguće zbog zahtjeva koje trebamo ispuniti. Zatim u članku 28. stavku 2., to u dosadašnjem zakonu već postoji, više jedinica lokalne samouprave mogu sporazumno osigurati zajedničko ispunjenje jedne ili više jedinica lokalne samouprave mogu sporazumno osigurati zajedničko ispunjenje jedne ili više obaveza iz stavka 1. a stavak 1. kaže članka 28. da je jedinica lokalne samouprave dužna na svom području osigurati javnu uslugu prikupljanja miješanog komunalnog otpada i biorazgradivog komunalnog otpada. To je dobro ali onda sad ne može se postaviti amandman ali molim evo predstavnike ministarstva da o tom razmisle, sad se ne može jer ovo nije predmet ovih izmjena, bilo bi zgodno, meni se tako čini u članku 31. onda isto tako dodati u stavku 1. da trgovačko društvo koje osniva jedinica lokalne samouprave i u kojem drži većinski dio dionica odnosno udjela, znači tu se govori tko može raditi javnu uslugu, da se i ovdje stavi da trgovačko društvo može osnovati, jedno trgovačko društvo više jedinica lokalne samouprave. Po uzoru nekadašnja poduzeća koja su bila ... [[Govornik se ne razumije.]] vodoopskrbu, jel'. To je jedan od prijedloga. Što se tiče amandmana na članak 20., znači riječ je o onome djelu gdje se komunalni redar može ako zatekne nekog, mislim da nije, ja sam predložio i državnom tajniku, on je pravnik, dakle umjesto da on nekoga zatiče jer pazite to može biti i opasno, komunalni redar nije naoružan, ja znam da ako dođe negdje nikad ne znamo o kojoj se vrsti odlaganja otpada radi, gdje smo imali slučajeva o prošlosti da su i nekakve čak i opasni otpad su odlagali na području gdje je to zabranjeno pa onda smo predložili da se taj dio rečenice preformulira ako je otpad odložen na tom području ... [[Govornik se ne razumije.]] osobi za koju postoji saznanje odnosno dokaz da odbacuje otpad izvan lokacije gospodarenja toga. Znači da komunalni redar ima određeno saznanje ili svjedoke pa da on može to u krajnjoj liniji onda rješenjem izdati a onda se kasnije na sudu a uvijek se to na sudu mora dokazivati je li to tako bilo, da komunalni redar zatekne nekoga na tome djelu, to nije dobro jer može stradati i nisam siguran da komunalni redar može legitimirati osobe, nema to pravo, to može jedino policija. On može pozvati policiju u tom slučaju ali bez obzira, svaki građanin koji to primijeti je dužan pozvati policiju. I na kraju ono što se skroz spominje oko ovog zakona. kako god mi gledali na ovaj čitav problem zbrinjavanja otpada, moramo imati na umu ipak da je riječ na kraju ipak o novcu. Ja sam i upozoravao još davno kad se formiralo samo ministarstvo, nekako mi je nelogično i dandanas da energetika i zaštita okoliša budu zajedno jer mi se čini da su oni u koliziji, da je tu onda ministar sam sa sobom u sukobu interesa ali dobro, to je jedna druga tema. Ono što je sigurno, sve greške koje napravimo, sve će na kraju platiti a tko drugi nego građani i zbog toga je važno da čim prije, jer vremena nema puno, čim prije potaknemo jedinica lokalne uprave i sve one koji trebaju da odrade svoj posla, da bi sad ovakav sustav kojeg smo zamislili sa 13 CGO-a zaživio i da bi na kraju cijena koju plaćaju građani ne bi bila previsoka jer svako odgađanje će sigurno povećati tu cijenu a što se tiče samog odvajanja na kućnom pragu, treba naravno tu ići sa preventivnim, pardon sa promocijom ići, sa poticajnim mjerama prema ljudima, vidimo da se u prošlosti kroz ovu povratnu naknadu i kroz neke druge stvari uspjelo ostvariti, dakle da ljudi sve više uviđaju da je briga za okoliš, briga za našu budućnost i budućnost naše djece. Dakle osobno ću podržati zakonski prijedlog a nadam se da će kolege iz kluba to učiniti isto. Hvala.
Hvala. Sada ispred Kluba zastupnika HNS-a govorit će g. Milorad Batinić, izvolite.
Hvala potpredsjedniče, državni tajniče, gđo. pomoćnice, kolegice i kolege. Tema otpada nije od jučer, ja ću se kratko osvrnuti i na ovaj prošli dio, znači od samog donošenja temeljnog zakona od 2013. g., mislim da je bio i ono što mogu kazati da je tada bila primjedba od strane kluba HNS-a da je preopširan, predimenzioniran u smislu propisivanja upravo na način što je jedan veliki dio i točak i članaka i stavaka mogao se regulirati i definirati podzakonskim aktima jer kad usporedimo određene razine zakona, tada vidimo da je i sama provedba tako jednog opširnog, predetaljnog zakona, u praksi dosta teška. Ono što također mogu kazati da je već dugi niz godina od kad se intenzivnije negdje tamo od 2001.-2002. kada se, u Hrvatskoj kada smo se počeli baviti sa zbrinjavanjem otpada u smislu traženja i iznalaženja rješenja, da se je dosta lutalo, od lokalne, regionalne, nacionalne razine, najprije je bilo pitanje, koji su to centri, gdje će ti centri biti locirani, pa na kraju, nitko ne želi odlagalište u svoje dvorište, nitko ne želi niti centre. I mislim da je tu u tom dijelu, sve vlade koje su do tada bile, da je trebalo se temeljem neke odluke ili jedne detaljnije, da tako kažem, strože strategije, vrlo jasno odrediti, definirati i ne samo lekcija, nego što se tiče i samih tehnologija. Činjenica je da je odabir određenih tehnologija, koje su protekom vremena se napuštale, bio jedan od razloga i usudio bi se kazati i određenih faza lutanja. No, što se samog otpada tiče, ono što je ključno, nema, kao što je rekao jedan naš kolega besplatnog ručka. Neće ga ni biti i činjenica je da će zbrinjavanje otpada iz godine u godinu, možda ne iz godine u godinu, ali kroz određene periode biti sve skuplji i skuplji. Što je tada cilj i predlagača zakona i svih onih od nacionalne, regionalne, lokalne razine, ali ne samo njih, nego i svih ostalih dionika, da tako kažem, proizvođača otpada na neki način, spriječiti nastajanje toga otpada. Uzmite primjer, svatko ima u domaćinstvu fokusirati ću se u raspravi na onaj otpad koji je u domaćinstvu, kupite, konkretno unuku igračku, dobijete veliki dio kartona, plastike, ovakvog, onakvog papira, to je upakirano, pa kupite ne znam neki artikl isto tako, opet plastika i u konačnici kada vi to doma razvrstavate morate posebno ako je slijepljeno taj karton i plastika, morate to odvojiti i posebno sortirati. OK, prihvatljivo. Međutim, postavljam pitanje, da li je baš taj konkretno autić morao biti tako zapakiran u sve to skupa? Zašto nije trgovac izvadio iz ambalaže bez te ambalaže prodao autić ili bili što drugo i ostavio kod sebe i on da zbrinjava to, da mu je to obaveza, jedan samo primjer na razmišljanje. Kazati ćete mi, pa to nije moguće, pa to je puno, sve je moguće kada se ima namjera da se pokuša nešto riješiti. Spomenuo sam plastiku ona je problem, ja bih rekao usudio bi se kazati, što se tiče miješanog komunalnog otpada, najveći problem. Spora razgradnja, vidimo i na uređenim neusklađenim ili usklađenim odlagalištima, kako god hoćete, vjetar raznosi tu plastiku, jer nije očito da se sva ta plastika niti može odvojiti na kućnom pragu, generalno to je problem. Čak sam na neusklađenom odlagalištu u svom gradu, montirali smo u okruženju zaštitne mreže na kojoj se ta plastika i ono što vjetar raznosi nakon skladištenja, zbrinjavanja, da se nakon toga radnici to idu skupljati nakon određenog vremenskog perioda. Naravno to poskupljuje. Što se tiče cijene otpada, rekao sam uvodno, ja vjerujem da su temeljem uredbe, moralo se donijeti cijene, uredba je točno propisala što je struktura cijene i ako iščitavamo generalno uredbu, kao jednu cjelinu, ne gledajući sada posebne stavke, cijena mora poskupiti, naprosto iz kojeg razloga? Zato što sve što je u strukturi same cijene je poskupjelo. Da li je to poskupljenje preveliko, van neke procjene koja je objektivna, to je sad pitanje o kojem se može govoriti. Ono što je suština, cjenici su, ustvari uredba je definirala da cjenici zbrinjavanja otpada moraju imati elemente ne samo ekonomske, nego i dugoročne održivosti zbrinjavanje otpada. Tako se to do sada rješavalo na pojedinim razinama lokalnim samouprava, to je sad pitanje analize svake ponaosob pojedinačno. Ono što bi želio isto kazati, svi koji smo bili u poziciji da imamo odlagalište na svojem području administrativne jedinice, temeljem i zakona, mi smo morali obešteti u određenom radiju, mislim da je bilo 500 m, od ruba dijela odlagališta sve vlasnike nekretnina. I tada je bila mogućnost temeljem pravilnika da oni na neki način, oslobodili, nekretninu smo, da tko kažem, obeštetili, međutim, nismo obeštetili ljude koji žive na tom području. Tako da mi ćemo uložiti i određene amandmane, a o tom ću nešto kasnije. Jer smatram da upravo jedinice lokalne samouprave, na čijem području se nalazi, da ti građani, u neposrednoj ili široj blizini imaju pravo na ekološku rentu. Temeljem proteklih godina i davno prije, znači u onom području administrativne jedinice, gdje se eksploatira nafta, imaju naftnu rentu. Ima i vodnu rentu, renta za eksploataciju mineralnih sirovina, a očito, očito, ili nedovoljno, nedovoljno puta smo bili boravili u blizini odlagališta otpada, komunalnog otpada, da bi mogli vidjeti sagledati kakav je život u toj blizini. Usput poduzimanje svih mjera, propisanih zakona ili podzakonskim aktima. Nadalje, bilo je spomenuto komunalno redarstvo, bila je određena inicijativa, iako je bila protumačena kriva, što se tiče i Zakona o komunalnom gospodarstvu i što se tiče nadležnosti komunalnog redara, međutim, očito će se morati desiti, jer svakim izmjenama zakona, dopunama zakona, novim zakonima komunalno redarstvo se, usudit ću se kazati, a i mislim da sam na tragu istine, opterećuje sa novim poslovima i sada komunalni redar može biti SSS. Bojim se da to više neće biti dobro. Bojim se da to više neće biti dovoljno, tako da sugeriram, a vjerujem da ćete prenijeti i nadležnom ministru u čijoj nadležnosti je zaštita okoliša da zajedno na Vladi i sa potpredsjednikom Vlade koji je upoznat, Štromar, sa time, mislim da je krajnje vrijeme da se priđe izradi da li u sklopu Zakona o komunalnom gospodarstvu ili posebnog Zakona o komunalnom redarstvu gdje će se puno detaljnije opisati, ali jednako tako i dati daleko veće ovlasti nego što ih ima sada. Nego što ih ima sad. Komunalni redar ne može bez doći vama u dvorište. Nažalost. Po pitanju otpada. A u svomu krugu svojeg dvorišta imate nelegalno, ilegalno odlagalište otpada. On nema pravo pristupa nego mora zabilježiti, ako može sa ulične strane poslikati, ako uspije i mora zvati inspektora, kad će on doći, mjesec, dva, tri, godinu, takva su nažalost iskustva, a građani koji žive u susjedstvu trpe štetu. Da ne kažem leglo glodavaca, zmija, ugroza života tih ljudi. Što se tiče, vratit ću se kratko na ovaj protek vremena i što se tiče sada već centara, lutalo se prije, od regionalnih centara. Milim da prije svega ona glavna vertikala koja bi trebala biti u funkciji, a vidi se i u samim izvršim funkcijama i nadležnosti koju ima, to je nacionalna država i lokalna samouprava. Regionalna samouprava temeljem mojega iskustva, naprosto nije niti trebala biti dionik u svim tim procesima unatrag 10 g. je naprosto pokazalo se da je jedna stepenica koju je trebalo naprosto ne u doslovnom smislu riječi preskočiti, ne stati na nju, nego preskočiti da bi mogao nešto realizirati. Što se tiče građevinskog otpada, definitivno, to smo posebno vidjeli proteklih godina, a ove godine također očekujem da će biti veliki problem. Nisam primijetio, iako je i zakonom određeno poboljšanje, međutim smatram da bi i ministarstvo preko Fonda za zaštitu okoliša trebalo iznači modele, načine i pomoći lokalnim samoupravama, pogotovo onih slabijeg fiskalnog kapaciteta kojeg nemaju u vlastitim sredstvima, da se što prije osiguraju, makar reciklažna dvorišta građevinskog otpada jer nažalost građevinskog otpada imamo u okolišu previše. Jeste da je veći dio tog otpada inertan, međutim teret je lokalnoj samoupravi gdje će komunalni redar naći nekoga tko je preko noći nešto istovario. Ja vas lijepo pitam, gdje? To je jedna stvar. Druga stvar. Da li treba intervenirati u Zakonu o gradnji? Da date preporuku da ne može niti jedan ovlaštenik, ovlašteni, da li obrtnik, da li građevinska firma, bez prethodnog suglasnosti, bez svega onoga što mora kuda će odložiti građevinski otpad. Ne bi smio stupiti na gradilište, a kamoli započeti sa radovima. To je jedan način pitanja, prevencija, kako prevenirati ilegalna odlagališta. E sada ću se ukratko osvrnuti na amandmane, mi smo dali amandman na čl. 18 u st. 16. iza riječi odlagališta, gdje govori što se može financirati ukoliko lokalna samouprava propiše određenu razvoju rentu, razvojna sredstva, da se može koristiti u svrhu financiranja i drugih objekata i uređaja komunalne infrastrukture na području jedinice te lokalne samouprave. U cilju podizanja standarda u okruženju onih ljudi koji žive u blizini odlagališta prvenstveno. Nadalje u čl. 22 koji je izmijenjen i koji je na tragu onoga i našeg promišljanja, ali svi znamo da zbrinjavanje otpada lokalna samouprava povjerava svojim komunalnim društvima. I sada ispada, po ovome dijelu da isključivo jedan proračun može drugom plaćati. Praksa je drukčija i bila je drukčija i ne vidim razloga zašto ne bi mogla biti drukčija da se iz cijene zbrinjavanja otpada preko komunalne društva uplaćuje renta lokalnoj samoupravi. Tako da naš amandman i u tom smjeru ide i nadalje, u čl. 91 st. 3. donošenja Pravilnika o naknadama zbog blizine korištenja odlagališta iz st. 2 ovog čl. jedinice lokalne sporazumom uređuju svoje međusobno odnose. .../nerazumljivo/... zašto to? Piše da će ministar donijeti pravilnik u roku godine dana. Tko živ, tko mrtav do tad. I da li će to biti u roku godine dana. Što u tom međuperiodu? Nemamo, imamo sivu zonu. Ako lokalna samouprava nastavi postupati po starom pravilniku, tumačenje ne može stari pravilnik važiti ako je na snazi novi zakon. Ili, pravilnik je realno nemoguće donijeti u roku, nekakvom, ajmo reći po hitnom postupku da se tako izrazim, najmanje 3 mjeseca. A što iza ta tri mjeseca? Retroaktivna primjena je naprosto nemoguća. Volio bih da razmotrite ove amandmane, da ih prihvatite i da uvažite ovo što je izuzetno važno, a nije u cijelosti pokriveno ovim izmjenama i dopunama zakona koji su usput rečeno dobrodošle, prihvatljive i u ovom trenutku ne mogu kazati sa sigurnošću da li ćemo podržati ovaj prijedlog zakona, volio bih da ga podržimo, ali jednako tako volio bih da prihvatite naše amandmane. Hvala.
Hvala i vama. Ispred Kluba zastupnika SDP-a govoriti će gospodin Mihael Zmajlović.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Evo pred nama je jedna izmjena zakona iz, Prijedlog izmjena zakona iz 2013. godine. I kao što smo mogli čuti u izlaganju, uvodnom izlaganju predlagatelja ali i u dobrom dijelu prethodnih izlagatelja se zapravo govori o tome kako su ove izmjene ključne itd., ključne za funkcioniranje sustava. A kada malo bolje pogledate predmet tih izmjena onda zapravo se ne radi o ključnim izmjenama već samo o više-manje tehničkim izmjenama koje su se pokazale kao važne u 5.to godišnjoj primjeni ovog zakona. No ono što je najveći problem kada govorimo o sustavu gospodarenja otpadom u Hrvatskoj je to što se ključni dijelovi ovog zakona ne primjenjuju. To je problem. Dakle nije bio problem to što je trebalo nešto promijeniti pa ćemo mi sada 2019. godine konačno nakon ovih izmjena početi nešto raditi. Dakle ključni dijelovi zakona se ne poštuju na čelu sa fondom za zaštitu okoliša i Ministarstvom zaštite okoliša. Dakle mi imamo jedan kompletan dio sustava gospodarenja otpadom a to je gospodarenje ambalažnim otpadom a to je ono što ste spominjali da jedinice lokalne samouprave ne znaju šta bi sa papirom, pa se ne zna šta bi sa plastikom, staklom itd., a to vam je upravo iz tog razloga što sustav uopće kako je predviđen zakonom nije uspostavljen. Ja ovdje postavljam pitanje Vladi RH zbog čega i za čije interese se 2016. godine, dakle već 3.-ću godinu se podržavaju monopoli koncesionara čiji ugovori su istekli zbog čega se štite monopolističke pozicije i zbog čega se isplaćuju sredstva iz fonda za zaštitu okoliša za takav jedan ne efikasan sustav kada je ovaj zakon još 2013. godine predvidio ukidanje takvih monopola i prepuštanje određenih dijelova sustava tržištu da naknade i da cijena bude niža, da sustav bude efikasniji i da na kraju krajeva se ponude rješenja za mala komunalna poduzeća koja ne znaju što bi sa malim količinama plastike, papira itd., već da se dakle na tržišnoj osnovi definiraju kroz javni poziv koji je naprasno prekinuo još gospodin Slaven Dobrović, ministar tadašnji a nakon njega i gospodin Ćorić održava jedan takav sustav koji predstavlja ne samo pravni vakuum nego zapravo jedno pa usuditi ću se reći dakle polulegalnu situaciju u kojoj se dakle pogoduje samo pojedincima a ne nudi se rješenja niti za lokalnu samoupravu. I onda smo mogli čuti od strane vladajućih ovdje da evo mi još imamo vremena do 2020. godine. A ja ću vas podsjetiti da mi više nikakvog vremena nemamo. Dakle 31.12.2018. godine je bio rok za uspostavu cijelog sustava. Dakle za izgradnju svih ovih centara o kojima mi sad pričamo da su tek izgrađena dva a za 5 novih za koje 2015. godine postojala pripremljena tender dokumentacija za natječaj za izvođenje radova od 2015. do danas niti jedan natječaj nije raspisan, odnosno neki su raspisani pa poništavani itd.. U tri godine cijene građevinskih radova su kao što znate otišle gore, od 20 do 40% ovisno o vrsti radova. I sada posljedično se događa to da niti ova sredstva koja su bila predviđena neće biti dovoljna jer se čekalo 3 godine. Fizibiliti studije koje su bile preduvjet za aplikaciju takvih projekata više ne vrijede pa će se ponovno deseci milijuna kuna uložiti u izradu nove dokumentacije kada to netko shvati da je zapravo tu problem. I tek onda ćemo moći započeti sa izgradnjom tih 3-4 koja su sada u ... [[Govornik se ne razumije.]] , koji su u provedbi. A za izgradnju, samu izgradnju je potrebno 2-3 godine. A rok je bio za uspostavu svih centara kraj 2018. godine. Do 2000, kolega Borić je govorio o tome kako evo 2015. godine smo mi odložili milijun i 600 tisuća tona na odlagališta pa je to nešto malo više itd., nego što je trebalo. Rok je bio do 2016. godine da se smanji ta količina otpada koja se odlaže na odlagališta na milijun i 200 tisuća kuna a za ovu godinu vam je propisana dakle Europskom okvirnom direktivom i predpristupnim ugovorom, pristupnim ugovorom RH u EU je propisano da mi već ove godine ne smijemo odložiti više od 800 tisuća tona otpada na odlagališta. U ovom trenutku odlažemo dvostruko više. Dakle 800 tisuća tona suprotno ugovoru i suprotno europskim propisima i direktivama. Dakle nikakvog vremena nema, nikakva 2020. godine ovdje nije u pitanju već je u pitanju zapravo jedna nesposobnost, paralizacija sustava na čelu sa HDZ-ovom Vladom i svih onih koji to podržavaju. Ovaj resor zaštite okoliša pogotovo gospodarenja otpadom je taoc zapravo i sukoba koji evo tinja, koji sada izlazi i na površinu između HNS-a i HDZ-a. Jer vidite da Fond za zaštitu okoliša zapravo ne prati politiku Ministarstva zaštite okoliša koja doduše i nije nešto posebno prepoznatljiva ali se vidi da tu neke iskre frcaju a evidentno je isto tako da javnog poziva za sakupljače otpada čime se trebaju smanjiti troškovi i smanjiti parafiskalni nameti i za same građane i ponuditi rješenja da se uspostavi cijeli sustav se blokira tri godine. Postavljam pitanje za čije interese? Dakle ovo nije interes RH kao što u jednom od ovih članaka piše da je gospodarenje otpadom interes RH ali prema ovome i ovoj dinamici, ovdje se radi o interesu RH naprotiv, radi se šteti, samo je pitanje tko će zato odgovarati. Kolega Tulio Demetlika je u svom izlaganju dobro identificirao da jedan od problema u cijelom sustavu je ono što je krajnji produkt dakle obrade mehaničko-biološke obrade otpada a to je gorivo iz otpada ili ERF i tu je istina, potrebna i nužna suradnja odnosno jedan strateški pristup Vlade, nikog drugom, dakle ovo nije pitanje samo jednog resora i ministarstva nego Vlade jer bez energetske komponente nema održivog gospodarenja otpadom. Dakle ne možete negirati da vi i nakon što ste učinili sve u primarnoj selekciji, odvojili na kućnog pragu, dakle čak i u zemljama koje su prvaci u EU-u kao što je recimo Austrija. Dakle prvak u EU-u po pitanju primarne selekcije, općenito gospodarenja otpadom po svim statistikama ali i u stvarnosti, dakle i tamo postoji energetska komponenta jer postoji jedan dio otpada koji nije moguće materijalno uporabiti, nije moguće ga reciklirati a ima svoju energetsku vrijednost. On se mora energetski uporabiti, u suprotnom postaje nepotreban trošak i onda se događa ovo što se događa u Zagrebu, da imate prijedloge nesuvislih, astronomskih povećanja cijena a prije svega i iznad svega iz aviona je vidljivo da se sa tim cijenama, visokim cijenama koje se prevaljuju na građane, pokušava zapravo pokriti neefikasnost. Pa nije grad Zagreb saznao za to da mora uvesti primarnu selekciju prošle godine. zašto su neki drugi, manji gradovi to mogli prije 10, 15 g. započeti sa time? A grad Zagreb kao metropola, kao netko tko bi trebao biti svjetionik, kao uzor, nije učinio ništa evo baš do ove godine. Zašto se ne koriste europska sredstva za uspostavu sustava u gradu Zagrebu? Zašto bi građani direktno morali platiti tu opremu, te kante itd.? Ali Fond za zaštitu okoliša kao što znate je cijelu prošlu godinu pripremao javni poziv za sufinanciranje nabavke spremnika za odvojeno prikupljanje otpada i onda ga je na kraju poništio. A svi ovdje pričamo kako trebamo hitno, brzo, kasnimo, nemamo vremena. I sada ćemo opet slijedeću cijelu godinu isto tako pripremati javni poziv za sufinanciranje spremnika. Totalna paralizacija sustava, nemjerljive višemilijunske štete, financijski mjerljive a da ne govorim koliko je svakodnevna šteta za odlagališta otpada kao jedan od najjeftinijih i najuobičajenijih način na koji se kod nas u Hrvatskoj nažalost otpad zbrinjava. I oni dobro dijelovi, dakle naravno da ima tu i dobrih prijedloga u ovom prijedlogu izmjenama koje se mogu podržati i apsolutno treba ih podržati ali ima još jedna stvar koja nije dovoljno ili nije ni na koji način dobro argumentirana a to je uvođenje tzv. naknade za odlagališta kojima bi trebale jedinice lokalne samouprave plaćati drugim jedinica na čijem području se nalazi odlagalište. Dakle to me još uvijek nitko nije uvjerio zašto, zbog čega se vraća ta naknada koja je ukinuta upravo iz razloga da se stvari stave na svoje mjesto, da cijena i trošak ili cijena te usluge odlaganja otpada, da bude transparentna. Vi imate dakle trgovačko društvo koje gospodari odlagalištem otpada i koje mora svoju cijenu tog odlaganja, u tu cijenu mora ukalkulirati sve troškove kao i troškove buduće sanacije tog odlagališta. Kad je postojala ta naknada, onda se u pravilu ta cijena po toni koja su odlagališta naplaćivala ta trgovačka društva, ona su bila relativno niska a onda se u proračun općine ili grada zaobilaznim putem su se slijevala sredstva za tzv. naknadu za odlagališta gdje vi više niste mogli znati je li ova cijena koju građani plaćaju realna, nije realna, jel' ona politička, politički se drži nisko na neekonomskim osnovama ili se na drugi, netransparentni način slijevaju sredstva u gradski proračun ili općinski proračun. Sada se ta praksa ovim prijedlogom ponovno uvodi. Dakle nema više nikakve transparentnosti, nema više onoga za što se treba zalagati da odlaganje otpada bude najskuplja varijanta u Hrvatskoj, ne najjeftinija jer sad imate novi izvor, naknadu za odlaganje, tko će primiti općina ili grad pa će se to zamračiti različitim dotacijama gradskim, trgovačkim društvima i na taj način financirati populističko i neekonomsko održavanje cijena i općenito obavljanje pojedinih javnih usluga. I upravo iz tog razloga klub SDP-a ne može podržati ove izmjene. Smatramo da ukoliko se već i išlo u izmjenu, da su one trebale biti sveobuhvatnije i da su trebale ići u postrožavanje pojedinih odredbi pogotovo onih koje sve dionike na čelu sa Ministarstvom zaštite okoliša i energetike i fonda, tjeraju i obvezuju na to da uspostave u potpunosti sustav a ukoliko vladajuća stranka ili ova Vlada smatra da ovaj sustav kako je zamišljen u aktualnom zakonu nije dobar onda je trebala predložiti novi zakon, izraditi drugačiji plan gospodarenja otpadom, strategiju i sve ono kako bi se pojedini dionici nekakve općine, gradovi, komunalna poduzeća, tvrtke koje se bave oporabom otpada mogle na to i pripremiti. Hvala lijepa.
Molim. U ime Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a govoriti će gospođa Anka Mrak Tarištaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Sabora, uvaženi državni tajniče, pomoćnice ministra. Pred nama je u drugom čitanju Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o održivom gospodarenju otpadom. Ja često imam osjećaj, kada malo gledate, sada moram napraviti jednu digresiju koja nema veze sa ovim zakonom, sada sam pogledala sliku, često su slike iz sabornice na način da je meni desna strana nešto punija nego lijeva i često se govori kako oporbe nema, kako je slaba, kako ne radi, pogledajte koliko nas ima na Zakonu o otpadu što zapravo govori o činjenici da je riječ o jednom ozbiljnom zakonu ali govori i o činjenici da su vladajući što mi govorili, govoriti ćemo, napravili jedan zakon i to će ići dalje a posljedice toga ćemo vidjeti kroz par godina. Tema otpada nije tema od jučer i neće završiti sigurno ni u ovom sazivu a neće se riješiti niti u nekom drugom sazivu do kraja. Kada govorimo o otpadu moramo znati što hoćemo. Ovaj zakon je kamilica. Od njega nam neće biti, neće nam jako ni naštetiti ali neće nam niti biti puno ni bolje i onaj problem koji je problem s otpadom nećemo riješiti. On ima neke tehničke stvari koje su apsolutno za pohvaliti no međutim ima puno stvari koje i nisu bile tema izmjena i dopuna zakona i koje mi kroz ovu raspravu naglašavamo i treba naglašavati i treba o tome govoriti. Pred nekakvih 15-ak godina jedan od mojih prijatelja sin je išao studirati i mene su pitali što ja mislim da li da studira građevinu. Ja sam rekla da mislim da ide ali neka ne ide u onaj konstrukterski i u one smjerove nego neka ide u smjerove neke druge jer će ovo stoljeće biti stoljeće u kojem ćemo se baviti klimatskim promjenama, u kojem ćemo se baviti otpadom i u kojem ćemo se baviti problemom odvodnje otpadnih voda. I mi u svom zakonodavstvu, u svim svojim strateškim dokumentima, u svim pregovorima koje smo vodili sa EU spominjali smo otpad. I onda imate ovako, s jedne strane to spominjete, s druge strane imate zakonodavstvo koje je bolje ili lošije u tom dijelu i s treće strane imate stvarnost. Ovo prvo i ovo ima veze, nikakve, stvarnost i ono što trebamo napraviti nažalost sve više i više se udaljavaju jedno od drugog. Prva i osnovna stvar je tema edukacije. Educirati sve ljude i kontinuirano što to je, dakle tu pri tome govorimo o otpadu koji mi stvaramo u svojim domaćinstvima ili kućanstvima ili kako ih god hoćete zvati. Ja sam jednom prilikom me je užasno mučilo sljedeće, ja to kod sebe doma radim. Mučilo me kada na papir čistite ribu i kada je taj papir prljav od te ribe i od svega toga zajedno da li riba i oni ostaci idu u bio otpad a papir u papir ili papir s ovim ide u bio otpad. Moram priznati da sam na tri mjesta pitala i dobila tri različita odgovora. No međutim postoji jedno mjesto u kojem, odnosno gdje se radi edukacija. Pogledajte malo dječje vrtiće, pogledajte djecu u dječjim vrtićima, oni su zaista educirani i to s voljom rade. I onda, imate dječji vrtić i u gradu Zagrebu, djeca to uredno odrade, odlažu, uče ih od najranije dobi. I onda odgajateljica u vrtiću ili ravnateljica vrtića mora moliti nekog da dođe, da odveze, nema nikog odvesti. I onda ta djeca pitaju zašto smo to radili jer tamo gdje je velika hrpa nitko ne odvozi. Kada je riječ o otpadu morate gledati nekoliko slojeva i na nekoliko načina. Prva stvar je zaista educirati sve da se možemo odgovorno nositi prema otpadu i to je naša obaveza koju imamo doma. Drugo, tu obavezu odrađivati. I pri tome stvoriti uvjete da netko tko je odlučio to raditi ne može plaćati isto kao netko to nije odlučio to raditi, to govorim da se naplata vrši prema količini otpada koji proizvodimo. Dakle nema nikakvih tajni, mi proizvodimo otprilike kilogram otpada dnevno, to znači 300kg je po jednom čovjeku otpada godišnjeg. Negdje oko 50% tog otpada bi se moglo odvojiti i dalje ići u uporabu, reciklažu i ostalo a drugih 50% ne. I sada recimo živite u zgradi u kojem 30% ljudi to uredno rade, odnose, a ovi ostali kažu baš me briga. Ali onda ja tu moram govoriti o gradu Zagrebu jer tu živim, platite na kraju isto vi koji to radite i onaj koji ne radi na kraju plaća isto. A ovo poskupljenje će otići u nebo. Pred jedno 10-ak godina, moja mama ima vikendicu u Novom Vinodolskom, moja mama je došla i rekla mi smo sada dobili vreće i mi ćemo plaćati otpad prema onom što ide u kanti, kante su čipirane, one će vagati. Ja sam mami rekla, rekla sam opet ti je netko krivo nešto rekao i krivo si razumjela, to je nemoguće. Moguće je, dakle to je moguće. Ako je moguće, moguće je, i mi u Novom Vinodolskom zaista dobivamo vreće, odvajamo i plaćamo prema količini kojeg proizvodimo, koje je u kanti, to je moguće tamo gdje su obiteljske kuće, ja neću reći da je to moguće sve. Dakle kada je riječ o otpadu prvo morate vidjeti edukaciju koja mora ii najranije a onda morate stvoriti uvjete pod kojim uvjetima to se može raditi. A te uvjete stvaraju tko? Jedinice lokalne samouprave. Onda taj otpad jedinice lokalne samouprave nešto s njim trebaju dalje raditi. Dio toga se može dalje oporabiti, dio toga se može reciklirati, dio toga možete raditi, dakle to je onda obaveza jedinica lokalne samouprave da dalje, da vam stvore uvjete i da dalje nešto rade jer da, i da razmišljamo o otpadu kao otpadu a ne kao otpadu, kao smeće, koje mi proizvodimo pa nema veze. Dakle ja sada isključivo govorim o onom otpadu koji se stvar u kućanstvima, ne govorim o onim svim drugim vrstama otpada koje se jednako tako stvaraju i o kojima nešto se treba traditi. Naravno da postoje određene obaveze. Naravno da postoji i obaveza RH. I mi sad u ovom trenutku znamo da ih nećemo moći ispuniti. Pred mjesec i pol dana je bio sastanak, bila je tematska sjednica našeg odbora za zaštitu okoliša. Na tematsku sjednicu je bilo pozvano svih 11 direktora ili ravnatelja centara za gospodarenje otpadom i svatko je trebao otprilike reći u kakvom je stanju i što se tamo, kakvo je stanje, što se dešava i što bi se dalje moglo učiniti. Stanje, i nema tu nikakvih tajni, u gradu Zagrebu je sljedeće, sad do projektne dokumentacije treba 2 do 3 godine. Iza kada se napravi projektna dokumentacija, kada se zna tehnologija i sve ostalo treba bare 3 godine da se napravi. Od ovog trenutka da bi bio Centar za gospodarenje otpadom, pri tome ne govorimo ni kakva je tehnologija treba 6 godina. I tu nema nikakvih tajni. Ne možete napraviti niti brže, niti bilo šta, to je jednostavno hodogram, vi ne možete tu nešto preskočiti u svemu tome. To je jednostavno hodogram koji takav treba ići. I ako cijela Hrvatska odradi posao na odgovarajući način a ne odradi grad Zagreb, mi ćemo snositi posljedice. Obzirom da tu uvijek imate i dijela politike, obzirom na jednu stabilnu koaliciju između gospodina gradonačelnika grada Zagreba i HDZ-a što u gradu Zagrebu, što u ovom Saboru, ja se nadam da će oni sjesti za stol, sagledati problem, voditi računa o problemu pa ako treba probati dobiti i produljenje nekakvih rokova što bi bilo puno bolje nego da se dovedemo 5 do 12 do određenog problema i ja očekujem da će tome tako i biti. Pri tome zaboravljamo još jednu vrstu otpada koja je izuzetno važna, izuzetno bitna a to je onaj dio kada su me pitali pa sam rekla otpad i pročišćavanje otpadnih voda, pročišćavanje otpadnih voda, pročistači rezultat svega toga je mulj. Tog mulja u gradu Zagrebu ima u zaista već po velikim količinama, ima i na drugim. Što s tim? U ovom trenutku mi plaćamo taj odvoz mulja se plaća i umjesto da se na otpadu kao neke druge zemlje zarađuje, mi na otpadu ne zarađujemo. Zašto sam rekla da ništa ne počinje s nama i ništa ne počinje u ovom trenutku. Tamo negdje početkom, odnosno oko, početkom 2000. su išli dakle bila je nova generacija županijskih prostornih planova. Ni jedan županijski prostorni plan nije mogao dobiti suglasnost u ministarstvu ako nije imao predviđeno mjesto, odnosno Centar za gospodarenje otpadom. Dakle tada je bilo razmišljanje da koliko ima županija da svaka županija mora imati svoj centar, to vam je dakle 20+1. Bila je mogućnost da ako se dvije županije mogu dogovoriti da se dogovore pa da imaju jedan, to je bila, to je tad bilo na taj način. Onda smo od toga odustali pa ih sada imamo 11. Ovo je trenutak u kojem treba sagledati stvarno stanje. Vidjeti koliko nama stvarno centara za gospodarenje otpadom u Hrvatskoj treba i odustati od onih koji su zaista u nekakvoj. Recimo u Osječko-baranjskoj županiji imate centar, oni još nisu počeli ni sa projektnom dokumentacijom. Prema tome u ovom trenutku je, ovo je trenutak u kojem treba napraviti suvislu reviziju jer mi imamo osjećaj, znate ono selo gori baba se češlja. Mi imamo papire, imamo zakon, imamo sve i dođemo do stvarnosti. Jednako tako bio je jedan projekt koji je bio dosta ozbiljan gdje smo išli sanirati divlja odlagališta otpada. I tad svatko tko o tome nešto zna nam je rekao sljedeće. Nemojte sanirati divlja odlagališta otpada dok nemate legalno odlagalište gdje ljudi legalno mogu odvoziti jer ćete vi sanirati divlja, a ako nemate ovo nastati će nova divlja. Što se desilo? Baš to. Sanirali smo divlja odlagališta otpada, potrošili ne male novce. Ne moram pri tome reći da su tu bile i neke optužnice ali to drugom prilikom i nismo uspostavili nove i imamo nova divlja odlagališta otpada koje ćemo u drugom krugu ponovno ići sanirati. Mi se često ponašamo zaista da ne zna ljevica što raditi desnica. Dakle ovaj zakon, imati ćemo zakon, staviti će ga se u ladicu i raditi po starom. To nije posao. Došlo je, znate dođe nekad trenutak kada nešto moraš napraviti. Ovo je taj trenutak. Zaista napraviti suvislu analizu, vidjeti o čemu je riječ, odustati od onih za koje znamo da. Jer što nama kažu direktori sadašnjih centara? Nema dovoljno otpada. Jer a šta smo pri tome radili, da budemo do kraja korektni i pošteni? Kada smo radili projektnu dokumentaciju onda smo naravno nabildali broj stanovnika, nabildali količinu otpada koja će biti a stvarnost je nešto drugo. Ja to točno znam, recimo za uređaje, pročišćavanje otpadnih voda, nije bio nitko tko nije rekao da će broj stanovnika biti tri puta veći nego što je bio jer je tako mogao dobiti određena sredstva. I u cijelom tome najmanje košta kada vi nešto napravite, puno više košta održavanje, puno više košta pogon. Tako da je ovo trenutak u kojem i resorno ministarstvo koje sam apsolutno sigurna da su kolegice i kolege svjesni situacije, resorno ministarstvo sjesti i vidjeti i vidjeti što dalje. I priznati stanje koje je u Hrvatskoj i napraviti suvislu analizu i reći nama treba još toliko vremena. Ovako mi zažmirimo na činjenici. Je li imamo zakon? Imamo. Je li imamo sve prostorne planove u kojima to imamo planirano, imamo ili imamo određene strategije, imamo, i dolazimo tad u stvarnost, a stvarnost nam govori nešto posve drugo. Prema tome, mi u klubu GLAS-a i HSU-a nećemo podržati ovu izmjenu i dopunu zakona i pri tom moramo biti korektno i jesmo korektni i reći da tu ima jedan dio koji bi apsolutno u tehničkom dijelu mogao biti prihvatljiv, ali ono što je suština problema koji imamo, mi ovim zakonom nećemo riješiti, ali je došao trenutak da trebamo reći imamo problem i krenuti ga rješavati. Naravno da se moram dotaknuti komunalnih redara u ovih posljednjih minutu koje mi je ostalo, uvijek vam je opasnost kada uđete u nešto i kad uđete sa dobrim namjerama i dobrom željom, a onda to ne možete iskontrolirati do kraja. Komunalni redari su ljudi koji rade za pojedine općine i gradove. Ideja komunalnih redara je bio da preuzme dio posla, prvo i osnovno vezano uz građenje, da građevinska inspekcija ne mora ići za kad susjed gradi krivo ogradu ili za krivo postavljene terase i onda u jednom trenutku su komunalni redari postali spasonosno rješenje i komunalni redari rade sve. Mislim da u ovom trenutku komunalni redari ne cijepe protiv gripe i to ne rade, ne rastavljaju brakove, mislim da ni to ne rade i da ne rade kao socijalni rad pa onda tu nešto, sve drugo rade. Oni to jednostavno ljudi moji, ne mogu raditi i recimo da ne mogu raditi i napravimo neko suvislo rješenje koje može funkcionirati. Hvala.
Hvala i vama. Sada je na redu ispred Kluba zastupnika HSS-a g. Davor Vlaović.
Poštovane zastupnice, kolegice i kolege zastupnici, uvaženi državni tajniče sa suradnicom. Evo u ime Kluba HSS-a mogu reći vezano o izmjenama i dopunama zakona o održivom gospodarenju otpadom da su to samo tehničke izmjene i da ne rješavamo problem. Ključno je da i dalje nemamo uspostavljen održiv sustav gospodarenja otpadom. Naime, većina članica EU prati ovu problematiku na kvalitetniji način, radi na edukaciji građana, da se odvaja otpad na kućnom pragu i rješava problematiku zbrinjavanja otpada na način da se u najmanjoj mogućoj mjeri narušava ekološka ravnoteža, a da s druge strane to bude ekonomski isplativo, odnosno da građanima iz njihovog kućnog budžeta to bude prihvatljivo. Što mi danas u Hrvatskoj imamo? Činjenica da mi nemamo uspostavljen sustav gospodarenja otpadom, činjenica da taj sustav regionalnih centara za gospodarenja otpadom nije uspostavljen, da su svega 2 izgrađena, da 5 još nisu ni započeta, ili su dijelom započeta i činjenica da veliki broj naših sugrađana u različitim jedinicama lokalne samouprave ne odvaja na kućnom pragu otpad nego sve ide kao komunalni otpad, miješani komunalni otpad i da se sve i dalje odlaže na ona odlagališta koja su već do sad bila proglašena neuvjetnima, da su ih se trebalo sanirati, da su trebala biti zatvorena. Činjenica da nismo iskoristili europski novac da napravimo jednu kvalitetnu kampanju u edukaciji građana niti imamo kvalitetnu kampanju, niti akcijski plan, kad što i kako. Taj sustav se ne može uspostaviti ukoliko građanima kvalitetno ne objasnimo na koji način odvajati otpad, koja je korist za njih od toga i što to za državu bitno za čuvanje okoliša i zdravlja građana i generacija koje dolaze iza nas. Činjenica da mali broj jedinica lokalne samouprave to dobro radi, ali najveći dio ne, pa čak i ono što je najveći grad, grad Zagreb, tu je najlošija situacija, dok je u drugim državama otpad biznis, dok je to gorivo ili nekakav drugi element za uporabu, kod nas je to i dalje komunalni otpad, mješoviti komunalni otpad. I ono što najviše građane smeta, to je da i ono što oni odvoje u različite spremnike, dođe isto vozimo i odveze na ono isto odlagalište gdje ide i do sad. I to činjenica da nije dobro i da nismo izradili taj program i te centre za gospodarenje otpadom do roka koji je bio, to je 31.12.2018. i sad mi već pišemo Europskoj komisiji, Vijeću da nam prolongiraju taj rok, vjerojatno će ovih dana doći ili je već došao upit što smo po tom planu učinili i koje smo akcije poduzeli i vjerojatno ćemo doći u situaciju da će nas prijaviti Europskom sudu i da će Hrvatska plaćati penale jer već po sličnom modelu se to dogodilo Italiji i nekim drugim europskim državama. To treba našim građanima reći da ova Vlada i vlade prije njih koje su započele ovaj proces nisu odradile posao i da postoji realna opasnost da Hrvatska plaća penale, a plaćat će je porezni obveznici. To će trebati 2-3 godine pa će taj problem doći nekoj novoj Vladi. Nadam se da će ta nova Vlada biti uspješnija jer mi smo do sad trebali provesti taj akcijski plan edukacije građana, trebali smo .../nerazumljivo/... da se mora na kućnom pragu odvajati otpad, morali smo ih zainteresirati na način da oni shvate da odvajajući otpad će i oni plaćati nižu cijenu odvoza otpada, da će se taj otpad vagati pa će prema onom što su stvarno odložili i platiti, ali nažalost to nemamo. I u većini naših jedinica lokalne samouprave nemaju ni odvojene spremnike, još nismo, evo čuli smo da je i natječaj već pripremljen pa poništen za nabavu tih spremnika. Pitanje je kad će bit nabavljeni. Dalje, nismo iskoristili europski novac za izgradnju sortirnica, reciklažnih dvorišta, kompostišta, to je sve to što bi trebalo biti u sustavu regionalnih centara za gospodarenje otpadom. Toga nemamo. A što imamo? Imamo na terenu jedan nered, da smo i ona nelegalna odlagališta koja smo sanirali, ponovno se otvaraju nova divlja odlagališta otpada. Imali ste i sinoć prilog na HTV-u iz romskih naselja gdje se rade ilegalna divlja odlagališta, ali imate u nekim drugim jedinicama lokalne samouprave koja nemaju riješen problem i pojavljuje se divlja odlagališta. I biti će ih sigurno još i više. Što imamo još na terenu? Imamo na terenu da započete regionalne centre gospodarenje otpadom su zaustavljene jer se čeka izmjena zakona, donošenje plana gospodarenja otpadom i sada se ide u izradu … [[Govornik se ne razumije.]] dokumentacije, izradu studija izvodljivosti i studija utjecaja na okoliš. Pa onda dok se raspišu natječaji, izaberu izvođači, to neće biti gotovo, ne do 2020. nego do 2025. realno, državni tajniče. Poznavajući te procedure kako ide i koliko to traje, očito je da nećemo imati. Tako da treba našim građanima reći da nemamo sustav, da će i dalje skupo plaćati i da će cijena odvoza otpada rasti, opet na teret građana i da postoji realna opasnost, da će Hrvatska plaćati penale zbog neizgrađenog sustava. Također ovim zakonom ukidamo agenciju, odnosno, ne ovim, nego, je slijedom toga izmjene u zakonu gdje se je ukinula Agencija za okoliš i prirodu, sve članice EU, odnosno, većina ima ovu posebnu agenciju, jer kao neovisno tijelo kojom upravlja sustav gospodarenja otpadom, a mi ju spajamo, pod parolom ušteda. A ostaje isti broj ljudi, isti trošak, osim što nećemo imati ravnatelje agencije i upravno vijeće. To je premali trošak za onu važnost koliko je agencija trebala imati i imala je da se uspostavi sustav a mi ne vidimo korak nazad i ne pratimo trendove koje su u EU. Također kada je riječ o reciklažnim dvorišta, povećali smo broj minimalnih stanovnika za izgradnju sa 1500 na 3000, po nama iz HSS-a je trebalo ostati 1500, a onda nakon što se provede edukacija, nakon što se krene s odvajanjem, prikupljanje otpada, kroz odvajanje na pragu i sličnu, postupno povećavati stupanj odvojenog prikupljanja i reciklaže otpada. I treba isto tako reći, da zbog ovih silnih izmjena zakona i operativnog nerješavanja na terenu, opet se prema Fondu za zaštitu okoliša prevaljuju dodatni troškovi i dodatno opterećuje fond, koji je već ionako ekonomski opterećen. I ono što je ovdje već rečeno, da štitimo određene monopoliste, da nismo uspostavili burzu otpada, ni kada je riječ o papiru, ni plastici, ni drugim energentima, koji se mogu iz tog otpada, iz miješanog otpada izdvojiti, oporabiti, nego i dalje štitimo monopoliste, ne znam za koga ni zašto, i mislim da će nam tu sigurno veliki prigovor uložiti i Europska komisija i da je to realna opasnost da nas tuži Europskom sudu i da platimo penale. A ovdje bi se također osvrnuo na problem na terenu, na tih nekoliko odlagališta koja su sanirana i koja su trebala biti zatvorena, primjerice, odlagalište u općini Davor, koje je trebalo poslužiti da se saniraju divlja odlagališta u općini Davor i okolnim općinama a ne da se dovozi otpad iz drugih krajeva Hrvatske, a dovozi se iz Samobora, iz drugih gradova. Nije problem što se dovozi, nego je pitanje, dali se na kvalitetan način zbrinjavanja, da li se vodi evidencija, koliko je i kakvog otpada dovezeno i da li je zbrinut na ispravan način. Kakvi su uticaji na podzemne vode jer je 3 km, od tog odlagališta, crpilište vode, za preko 60 tisuća stanovnika od općine Nova Kapela do općina Okučani, uključujući i grad Novu Gradišku. Jednostavno neprihvatljivo je da je to odlagalište dobilo uporabnu dozvolu na 115 tisuća tona, a prema informacija koje imam od ljudi, koji su tamo zaposleni, da se sada već preko 20 tisuća tona više odložilo otpada, nego što imaju upravnu dozvolu. Pa pitam ministarstvo i državnog tajnika, znaju li te informacije i što će se učiniti da bi se to daljnje odlaganje spriječilo, a između ostalog, zbog toga i nije usvojen proračun u općini Davor i raspušteno je općinsko vijeće i jučer je na vladi imenovan povjerenik za … [[Govornik se ne razumije.]] Jer jednostavno građani više ne žele trpiti tu bahatost i nebrigu za građane, ne samo općine Davor, nego rekao sam preko 60 tisuća stanovnika živi u okruženju i žele imati pitku vodu i žele imati zdrav okoliš i ubuduće. A spomenuo bi i već više puta spominjan problem Piškornice, koja je poslužila za izvlačenje novca, za kriminalne radnje, za koju je odgovarao samo bivši direktor te tvrtke, a mnogi su kroz prste gledali i prešutjeli iako su znali što se tamo događa, a građani iz okolnih općina pitaju, kolika je tamo količina isprojektirana. Da li je točno da će to biti puno više, nego što je najavljeno kada se je odnosila odluka o uspostavi ovog centra i kakva je kvaliteta procijedih voda koja se u okolici u potocima i drugim kanalima, oko odlagališta otpada pojavljuje. Rađene su neke analize, koje govore, da je već sad povećan postotak teških metala i drugih štetnih tvari. Mislim da i tu ministarstvo i nadležne inspekcije nisu do kraja odradile posao i da se štiti određene moćnike u tom, oko tog posla. I evo, mi iz HSS-a ne možemo podržati ovaj zakon, jer kažem, to su samo tehničke izmjene, a sustav nije izgrađen, realna je opasnost da će veću cijenu plaćati građani. Čujemo sada i u izmjenama zakona da će i jedinice lokalne samouprave, koje odlaže na području na području druge jedinice lokalne samouprave, morati plaćati što nije bilo u prijašnjem zakona, što kod donošenje odluke o izgradnji regionalnih centara nije bilo rečeno, znači sada ponovno to mora ići na općinska vijeća, na županijske skupštine da bi se prihvatilo i to će dodatno usporiti ovaj proces izgradnje i sigurno da je jedina poruka da vlada mora ozbiljnije i resorno ministarstvo prionuti ovom poslu, da mi to mora biti prvi posao da bi građani imali kvalitetno uspostavljen sustav, da bi štitili okoliši da ne bi plaćali penale. Hvala lijepo.
Hvala. Sada je na redu g. Kažimir Varda, ispred Kluba zastupnika Stranke rada i solidarnosti, reformista i nezavisnih zastupnika.
…/Govornik isključen/…državni tajniče s pomoćnicom, kolegice i kolege, u jedan sat je navodno stanka radi slobodne riječi, pa ću ja upravo toliko upotrijebiti vremena da vam ne oduzimam dragocjeno vrijeme za slobodnu riječ. Naime, mi smo razmotrili cijeli prijedlog Zakona, izmjena i dopuna Zakona, imamo određenih primjedbi, razmišljanja o tome. Međutim, predali smo 3 Amandmana državni tajniče, pa bih molio da ih razmotrite jer će o tome ovisiti i stajalište kluba Stranke rada i solidarnosti i Nezavisnih zastupnika o Konačnom prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona, ali bih vas molio, dakle, skraćujem kompletnu raspravu, da u završnom obraćanju radi izbjegavanja svake dvojbe i nedoumice koja bi mogla nastati u primjeni ovog Zakona imajući u vidu da je ovim Zakonom, kao i Uredbom o gospodarenju komunalnim otpadom propisana obveza građana da svoj komunalni otpad, pored ostalog, mogu odvojeno prikupljati i predavati u reciklažna dvorišta. Da li se u odnosu na prijevoz tog otpada na recikalno dvorište, primjenjuje zabrana prijevoza otpada fizičkoj osobi i da li je onda u tom slučaju problem plaćanja tog, prijevoza tog komunalnog otpada na reciklažno dvorište, ide na teret građana. Evo to bih molio da u završnom obraćanju, radi javnosti i građana koje na krajnjoj liniji moramo i educirati da upravo prikupljaju otpad u kućanstvu odvojeno i da taj komunalni otpad odvode na reciklažno dvorište, bilo bi dobro da u završnom obraćanju to budete konkretni, a na kraju opet ponavljam, naše stajalište o prijedlogu izmjena i dopuna Zakona ovisiti će i o prijedlogu naša 3 Amandmana. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Prelazimo na iznošenje stajalište u ime kluba zastupnika i Nezavisnih zastupnika. Prvi na redu je ispred Živog Zida, kluba Živog Zida i SNAGA-e g. Branimir Bunjac.
Hvala lijepo potpredsjedniče Vlade. Potpredsjedniče Sabora ispričavam se, uvažene kolegice i kolege, poštovani gosti. Ovih dana vidimo prve rezultate tzv. Marićeve porezne reforme koja je stupila na snagu 1. siječnja. Potkraj prošle godine, ta, nazovi reforma, predstavljala nam se kao nešto vrlo uspješno, to će dovesti do značajnog sniženja cijena, osobito hrane, zbog uvođenja stopa, međustopa PDV-a. Govorilo se da će prosječna hrvatska obitelj uštedjeti oko 900,00 kn godišnja. Još tijekom rasprave u Saboru upozoravali smo da se tako nešto neće dogoditi jer će se eventualne uštede preliti u džep prodavača, ponajviše velikih trgovačkih lanaca u stranom vlasništvu i to se sada pokazuje kao točno. Umjesto da meso, riba, povrće i voće pojeftine, cijene su ostale iste, a ne samo da su ostale iste, nego su cijene povrća poskupile za 5%. Znači, ušteda nema, ali istovremeno ima itekakvih poskupljenja. Poskupljenje povrća nije jedino poskupljenje koje se dogodilo u 2019.-toj godini jer imamo također i poskupljenje cigareta i alkohola, što donekle možemo i prihvatiti, ali nema nikakvoga opravdanja da se odvoz otpada u pojedinim gradovima i županijama diže za čak 300%. Samo poskupljenje odvoza briše sve efekte Marićeve porezne reforme taman kad bi ona i bila uspješna, a nije. Osim toga, ministar Ćorić najavljuje poskupljenje plina od 1. travnja za 10%, što će obiteljima izbiti dodatnih 700,00 kn iz kućnih budžeta, što je jednostavno nedopustivo. Osim toga, poskupljuju i mlijeko i dječji sokovi za 0,62 kn ili otprilike 10% zbog nove naknade koja se uvodi na plastičnu ambalažu. Valja upozoriti da prema analizi Ekonomskog instituta već sada 66% građana trajno ili povremeno kasni s plaćanjem režija, 54% građana se obraćala nekoj od Institucija za pomoć, polovica građana mora dodatno raditi da bi preživjela mjesec, a čak 68% građana posuđuje novac svaki mjesec da bi moglo preživjeti. Važno je, dakle, reći slijedeće, hrvatski građani ne mogu podnijeti nova poskupljenja. Iz tog razloga moramo zaključiti da je ova porezna reforma u stvari bila još jedna prevara građana sa ciljem da se kupi vrijeme, isto kao što su bile i sve druge reforme, kao što je otpis dugova kojega nema, promjena Ovršnog Zakona koja stoji u mjestu, snižavanje stope PDV-a na 23% koje se nije dogodilo, niti će se dogoditi, kupnja aviona koji nas štite, a ne postoje, kupnja INA-e od MOL-a, a vidimo da MOL kupuje INA-u itd. Rad ove Vlade pada na svim mogućim segmentima i vrijeme je da otvore oči svi oni koji još nisu. Vlada ne samo da ne rješava probleme, već stalno stvara nove, a hrvatski građani žive sve bjednije i bjednije, bez ikakvoga stvarnoga dostojanstva, suprotno brojnim obećanjima i izjavama kojih smo se naslušali u posljednje vrijeme. RH-oj trebaju dubinske i konkretne, stvarne promjene, a sad je već sasvim jasno da je od Vlade HDZ-a i njihovih satelita nećemo doživjeti. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Sada je na redu gospodin Željko Lenart koji će govoriti u ime HSS-a.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. U ime Kluba HSS-a bih govorio tri stvari a to su zemljišta i zrcalne tvrtke Agrokora i problem rafinerije Sisak. Svi smo svjedoci onoga što se dešava, evo kao što su moji prethodnici rekli kako radi ova Vlada, cijelo vrijeme se nešto radi ispod stola pa tako i u ovom slučaju Agrokora a na kraju u slučaju hrvatskog državnog poljoprivrednog zemljišta od skoro 33 tisuće hektara. Zemljište bi trebala preuzeti tvrtka Eisele koja je osnovana u Hrvatskoj 12.6.2018. Tabularna izjava iz koje se sva zemlja u koncesiji i zakupu prelazi na Eisele je napravljena 20.6.2018. a nagodba Agrokora izglasana je 4.7. a sud ju je potvrdio tek 26.10. Iz ovoga je vidljivo da je sve smišljeno unaprijed kao i cijeli slučaj Agrokora sa lex Agrokorom kao i temeljem svega ovoga. Žalosno je da nakon svega postoji zemljište za koje nije plaćeno najamnina, još dok je bilo u Agrokoru i po starom ugovoru kojega je potpisao Pero Čobanković koji danas guli krumpire ili je gulio, trebali su biti raskinuti ugovori o korištenju državnog poljoprivrednog zemljišta u sustavu Agrokora ne za sve ali za ovaj dio za koji nije plaćena najamnina. Nažalost, do toga nije došlo jer znamo u kakvom je statusu bio Agrokor kod svih Vlada do sada i zbog toga se sada i dešava ovo da će jedna strana tvrtka koja je registrirana u Nizozemskoj koja ima samo jednog dioničara, znači jednoga gazdu preuzeti najkvalitetnije poljoprivredno zemljište u Hrvatskoj. O tome smo godinama upozoravali i to se evo sada dešava. A da bi se desilo do kraja, svjedoci smo tome da ministar Tolušić poziva načelnika općine na čijem dijelu se nalazi to zemljište i na neki način indirektno ih prisiljava da moraju potpisati aneks ugovora. Dobra stvar lošeg Zakona o poljoprivrednom zemljištu kojega je HDZ nedavno donesao je ta da načelnici i gradonačelnici moraju potpisati ove anekse ugovora a to im se sada odbija o glavu i zbog toga moraju vršiti prisilu. Pitam Vladu RH zašto ovo poljoprivredno zemljište nije dobio hrvatski čovjek, hrvatski seljak, hrvatske obitelji koje bi možda i ostale u Hrvatskoj da su dobile poljoprivredno zemljište koje će dobiti stranci na mala vrata. Druga tema je Rafinerija Sisak o kojoj se već dugo godina priča i konačno je došao finish da se Rafinerija Sisak zatvara. Svi HDZ-ovci su se busali u prsa i govorili mi smo protiv zatvaranja Rafinerije pa je ministar Marić rekao u Sisku 2016. na predizbornom skupu prije ćemo se prestati baviti politikom nego dopustiti zatvaranje Rafinerije. Evo ne vidim ga da se prestao baviti politikom. Župan Žinić koji vlada u najsiromašnijoj županiji u RH na svojim plakatima je stavio zalagati ću se za čuvanje Rafinerije nafte Sisak i za očuvanje radnih mjesta. Danas on se više ne zalaže za to, on se danas zalaže, kako kaže nedavno želio bih da Rafinerija opstane u bilo kojem obliku. No meni je jasno da on mora slušati svoje naredbodavce iz HDZ-a. Iz toga HDZ-a koji je govorio da će otkupiti INA-u, da neće dozvoliti da se zatvori Rafinerija Sisak, gdje su se tražili svi mogući izgovori kako sada se opravdati i abolirati ovu odluku da se ipak zatvara Rafinerija Sisak. Kaže župan Sisačko-moslavački ja sam uz radnike. Oni non-stop lažu ovaj narod od samoga početka a unaprijed su znali što će se dogovoriti. Jedini industrijski pogon koji je ostao funkcionirati u Sisku je rafinerija i ovim će se on zatvoriti i jednostavno će Sisak postati mrtvi grad. Za to su odgovorni Vlada RH, HDZ koji je za vrijeme Ive Sanadera prodao INA-u MOL-u i oni svi koji su nastavili nakon toga povlađivati MOL-u i Mađarima i dozvoljavati im da rade u Hrvatskoj što god oni hoće. Hvala.
Hvala i vama. Sada će kao nezavisni zastupnik govoriti gospodin Željko Glasnović.
Poštovane kolege i kolegice, evo još jedna danas oluja u čajniku. Vidjeli smo jučer mali incident kada je bilo ono, ja sam siguran da zastupnik Bulj ima dobar lijevi krošej i da se nešto dogodilo, onda bi bili još više, cijelu noć bi gledali taj incident. Kako netko reklamira coctu na džonovima i imaju dobar desni direkt. Evo pitanje, retoričko pitanje, da li u Hrvatskoj, je li uopće pravo na istinu temeljno ljudsko pravo? Naravno u hrvatskom medijskom prostoru nije. To se dokazalo jutros na press konferenciju našeg zastupnika Zekanovića i Ruže Tomašić iz Europskog parlamenta kada je iznenadno, kada su prekinute, press konferencija je prekinuta i kada sam ja postavio jedno pitanje, kao saborski zastupnik, što je moje pravo, 50 sklekova ... [[Govornik se ne razumije.]] ali zaboravio, prekinut, ja nisam mogao kao saborski zastupnik postaviti pitanje. Onda je postala hajka na mene, ganjali su me okolo, jedna me ganjala okolo sa mobitelom, imala je lice, ja sam se zaprepastio, gurala mi je mobitel u lice, izgledala je kao Milka Planec, ja sam mislio da ću trebali egzorcizam izvesti, ali nisam imao svetu vodu. Evo, šta njih smeta? Šta smeta te medije Hrvatske, ... [[Govornik se ne razumije.]] i druge smeta ovo. Ključna pitanja. Oni se bave sa stražnjicom od Kim Kardashiana. Mene je jedan pitao, jedino što me pitao jedan iz tih neovisnih televizija, pitao me Glasnović, jel' misliš ti da je ovo najljepša Vlada do sada? Ja sam skoro izgubio um. To njih zanima, njih ne zanima lustracija u suprotnom smjeru, ratna odšteta, korijeni privatizacije i pretvorbe, tko radi u njihovim novinarskim kućama, tko njih plaća, imali su kodna imena i oni žive od ove države, tog organizma. Nažalost to je ta autoimuna bolest od koje Hrvatska pati. Evo, govor mržnje, tu sjedi jedan zastupnik koji je rekao sjedi tu meni lijevo, koji je rekao da nisu završili posao '45. g., gdje su žene i djeca zakopani, žive u tunelima, nitko ništa. kaže Mate Kapović, Tito jugend novi, kaže serem na Bleiburg, oprostite izraz, tko se sjeća one makete Luka Modrić obješen tamo u Splitu, omča oko vrata, niko ništa, njih smeta istina. Istina smeta. Znamo tko je ovaj princ laži a bog je istina, to njih smeta, to su dokazali danas. E, i šta imamo sada? Imamo u medijskom prostoru, većinom svaka čast, ostao je HTV i ekipa i ostali su oz Tv Jadran, njih moram pohvalit, ali vidim strah u očima tih novinara, strah. Cenzure, autocenzure, taj duboki udbaški strah koji još vlada na ovim prostorima. Toga se boje, tamo oni se boje ... [[Govornik se ne razumije.]] oni se boje sa mnom rukovat. Neke glave, one su ok. Ja sam najveći branitelj slobode medija i uvijek ću zastupati sve novinare koji govore istinu, ja sam uvijek bio protiv cenzure i autocenzure, ja ću vama pomoć a vi ste mene, ja se osjećam u Hrvatskoj kao kršćanin u Sovjetskom savezu 1929. g. Bojim se da će završiti neki u gulagu. Ja jesam u medijskom gulagu, to mene nije briga ali ove glave, šta oni gledaju tamo? Gledaju oni, trče ko, to je zanimljivo u hrvatskom medijskom prostoru, Big brother, Mister perfect, ovo, ovo, oni ustvari ta se vrsta medija zove ne žuti tisak nego trkači za ambulantama, oni trče za ambulantama da vidi tamo jel masakrirano tijelo, kod nas je sve crna kronika. Bio sam u Gvatemali, Honduras, Salvador ima tri ubojstva na dan, to nije na prvim stranicama, kod nas je sve od F 16 do sve je tu crna kronika i vi mislili da živimo tamo u Rio de Janeiru, u Brazilu gdje imamo 63 000 ubojstava svake godine. Po tome ja sam najveći zagovaratelj medijske slobode ali nećete čuti istinu od ... [[Govornik se ne razumije.]] i bivših agitpropovaca.
Hvala lijepo, bili ste jasni. Sada je na redu g. Bulj ispred kluba MOST-a nezavisnih lista, izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući. Kolegice i kolege, vrijeme da se kaže da sve što se događa u Hrvatskom saboru je uzrok nervoze hrvatske Vlade i HDZ-a koji postaje nervozan zbog svih obećanja, manje njima bitno odnosi sa bilokakvim međunarodnim zajednicama, državama, njima je problem što nisu ispunili svoja obećanja koja su davali hodajući RH i za lokalne izbore i za parlamentarne izbore. Ja ispred sebe držim jedan papir, jedan članak kad je bila predizborna kampanja gdje je u Dalmatinskoj zagori pohodio zadnji dan premijer Plenković, vidim tu brojne ministre pa vidim ovdje Boban, u Cetinskoj, Boban i Plenković u Cetinskoj krajini, brza cesta od Dugopolja do Sinja je ključni infrastrukturalni projekat što je apsolutna laž. Poslije toga su za njih, on je ključan ali oni su zaboravili Dalmatinsku zagoru, oni su obećali Ravča-Drvenik, povezat naše otoke sa zagorom, zbog toga će imati prosvjede u Vrgorcu gdje će svi načelnici i gradonačelnici iz priobalja i otoka također iz Vrgorca i svih nas iz Dalmatinske zagore, javno pokazati nebrigu naše Vlade prema Dalmatinskoj zagori. Apsolutno me interesira taj prostor osim u predizborno vrijeme. Godinama 5 puta su dosada otvarali tunel Ravča-Drvenik. Također ova brza cesta Sinj-Križice-Kukuzovac gdje bi Cetinsku krajinu, ponavljam koja je veća po broju stanovnika od Ličko-senjske županije. Veća teritorijalno od Međimurske županije. Osim obećanja apsolutno ništa se ne pomiče, zbog toga imamo porazne rezultate. 26 000 ljudi, 26 451 stanovnik je otišao iz zagore u razdoblju od 2011. po popisu do 2016. kraja, to je ogroman broj ljudi. To je cijeli jedan grad Sinj gdje je iselio iz Dalmatinske zagore. A najgore je stanje, demografski pokazatelji su baš ondje gdje stoje, gradonačelnik i načelnike obilaze ministri. Najveći demografski pad je u gradu Trilju, grad duhova i redovito su dolje ministri gospodarstva, obećaju, daju nogostupe, asfaltiraju, čak imamo da izvadite uzorak asfalta, vide se točno izborni ciklusi, ali sve što je bitno za razvoj Dalmatinske zagore, nisu učinili apsolutno ništa. Ista stvar je sa Kninom, nije povezan prometno, ni sa autoputom nego izoliran. Taj grad je na minimumu po broju stanovnika i bit će i gore. Imamo bolnicu, veteranska bolnica gdje imamo bazen gdje su obećali da će napraviti, gdje imamo bazen za liječenje kojeg bi trebalo urediti 5 milijuna kuna, dao sam amandman, nisu ga prihvatili a dok u Splitu grcaju gužve, u Šibeniku, u KBC-ima. U kninskoj bolnici nemamo liječnike i mogli bi rasteretiti i dio zagore prema kninskoj bolnici ali oni to ne žele. Oni ne žele. Ne otvaraju se radnja mjesta. Ne samo što se ne otvaraju radna mjesta, žao mi je što nema kolega iz HDZ-a koji dolje marširaju kad je alka i Velika Gospa i gozbe se i časte se i to je sve od .../nerazumljivo/... ostaju računi iza njih. Mi smo gostoljubivi, pozivamo mi vas sve, ali je činjenica da je s ove klupe na moje zastupničko pitanje na aktualnom satu u 4. mj. premijer Plenković da li će radnicama Dalmatinke država se odreći da bi radnice dobile svoja potraživanja koje su radile besplatno, bile roblje u vrijeme kad se Istambulska konvencija donosila, to sve se radi o ženama. To sve se radi o ženama, isto i Dalmacijavino. Obećao je, da ja ću naći način sa lokalnom samoupravom da se država i državne tvrtke odreknu tih potraživanja i poreza, a da radnice dobiju svoj novac. Znate što je napravio? Ništa. Jer ga nije briga, njega je briga samo kako doći do Bruxellesa i kako slušati Merkelicu, Junkera, Tuska i sve ostale [[Upadica: Hvala lijepa g. Bulj.]] Hvala.
G. Bulj ne, možete ostati jer ste sad vi na redu jer imate tamo pojedinačne ipak morate ići tamo, pojedinačna rasprava, možete nastaviti sad direktno. Hvala.
Pojedinačnu raspravu ću kratko samo jer moram pitati, radi se o centru za gospodarenje otpadom, radi se znači sa komunalnim otpadom, prije svega, molio bih tajnika da nam kaže koliki su izračuni, kolike će biti cijene povećane, vi kažete, prebacujete na lokalnu samoupravu odvoza smeća. Zbog čega se nije napravio, zbog čega se radi ovi veliki kao što je .../nerazumljivo/... centri gospodarenje otpadom gdje novac odlažemo na velika odlagališta otpada jer taj otpad će činiti ogromne štete kao i Centra za gospodarenje otpadom u Lečevici, u srcu Dalmatinske zagore, gdje je znanstveno dokazano da imamo, da je podvodne rijeke koje se spajaju u podzemne rijeke, koje se spajaju ja Jadrom, sa Cetinom, gdje se napaja preko milijun ljudi korisnika i kućanstva, zbog čega u Dalmatinsku zagoru u krško područje, umjesto Zakon o zaštiti krša, vodnog resursa, vi veliki odlagalište otpada u sred Dalmatinske zagore. Povezano je čak sa Livanjskim poljem tamo sa vašim, odakle je kolega Šuker. Da, povezano je. I to su .../nerazumljivo/... dokazalo. I baš to u centar za odlaganje otpada. Nije to smiješno. Naš je resurs voda. Više Cetina izbaci u izvor Cetine u jednom danu vode nego svi izvori u Izraelu u 5 godina. To je drugo što mi ne koristimo to, što smo mi dali koncesiju strancima, stranim tvrtkama punionicu vode. To je sad neka druga priča, ali je činjenica da je otpad novac. Da nama trebaju sortirnice, razdvajanje ispred kuća, u školama, u vrtićima djecu obučavati i da je to novac. Razdvajanje otpada. To je novac, to su radna mjesta i to je jeftinije smeće. A ne vi, gomilu smeća, sad ste iselili Dalmatinsku zagoru i sad ste u srce Dalmatinske zagore, centar za gospodarenje otpadom. Prije nekoliko mjeseci zovu me sa Paga ovčari, reći ću pastiri, ili kako kaže kolega iz HDZ, iz demokršćanske stranke, čoban. Zovu me, ja sam došao tamo i točno se radi znači, centar za prikupljanje otpada, za prikupljanje otpada, pretovarna stanica, da bi se s te iz Paga pretovarnih stanice ne bi gonio taj otpad. Znači, s jednog mjesta će se prikupljati na jedno mjesto i to baš nekoliko stotina metara od mora i gdje imamo 22 OPG-a koji uzgajaju paške ovce, proizvode paški sir, kao brand, i baš tu su našli, ekološki, koji je bitan jer je to brand, ne samo otoka Paga nego i hrvatski i baš su ti našli pretovarnu stanicu. Pa da li mi tu štitimo održivi razvoj? I ljudi se ti, OPG-ovci se bore. Tu ima 22 tisuće ovaca u tom nekom području Paga. Ljudi žive od toga, to je brand hrvatski. Mi moramo poticati ekološku proizvodnju i uzgoj ovaca. Mi moramo to poticati. Nije samo dovoljno, gospodo iz HDZ-a za izbore pojesti i janjce i ovce i cijela stada da bi dobili glasove, mi moramo poticati naše ljude na Pagu da proizvodi taj naš brand, a ne cijela stada pojest ovaca u izborima i to odlagati da bi dobili glasove i tu odlagati otpad. To je sramotno. Ja sam bio s tim ljudima. Pa ljudi nemaju alate da se bore. Župan je protiv njih. Župan. Gradonačelnik. Svi protiv tih ljudi. Zašto ste protiv tih pastir ili kako ste meni rekli, na što sam ja ponosan, čobana? Zašto, gospodo iz HDZ-a? zbog čega državni tajniče? Zbog čega dozvoljavate da bude pretovarna stanica na sred livada gdje se, škrtih tih livada gdje su ljekovito bilje, gdje ovca paška traži, to je kamenjar. Zašto tu pretovarna stanica? Ljudi se ne mogu izboriti. Zbog čega vam još stoji .../nerazumljivo/... brdo u Biljanima Donjim gdje žive ljudi starije populacije, uglavnom srpske nacionalnosti, uvaženi tajniče, i ja redovito odlazim kod tih ljudi. Njihovi bunari jer nemaju vodovod se crne od te troske, industrijske. Nitko ne miče prstom. Govorio sam ovdje. Pisao, Europska komisija je rekla da će vas tužiti, RH da je kancerogen taj otpad. Nikoga ne brige. Da, kažu da je bio Milorad Pupovac jer je njegovo selo blizu kad su bili izbori. Da je obišao te ljude. Jer su mu trebali glasovi. Tako se borite za nacionalne manjine. Vas nije briga za te ljude. Ja živim s tim ljudima, ja živim s tim ljudima, niste ih obišli. Godinu i pol dana vam govorim o tome problemu, o crnome brdu. Baš vama. Baš vama koji ste .../nerazumljivo/... iz nacionalnih manjina i vi prstom ne mičete. Vi štite interesne lobije ne štitite te ljude, tu sirotinju, koji se sami skrbe o sebi, vas nije briga ni za pastirima, ni za OPG-ovima, ni za ekološkom proizvodnjom, vas nije briga, vas je briga za velike strateške projekte koji će spasiti energetski napredak RH. Termoelektrana Peruča, u sri najvećeg bazena pitke vode, 500 milijuna litara, čiste pitke vode, bez ikakvih kemijskih procesa, može se piti i dati izvore stranim investitorima, stranim tvrtkama da crpe našu vodu, izvoze ju u druge zemlje i da oni imaju dobit. Pa zaštitimo te nacionalne interese, a ne otpad u sred Dalmatinske Zagore. Pa vidite šta je na Marišćini. Evo kolega, koji je szogri, oni bolje znaju koje imaju ljudi probleme, iz tih krajeva, u sred Dalmatinske Zagore, gdje speolozi kažu da su jame povezane sa podzemnim rijekama, a te rijeke sa rijekom Cetinom, Jadro, koji već Split ima problem sa pitkom vodom u Jadru, zamućena je voda, postoje razlozi, a u isto vrijeme, moj sugrađanin iz sela Radušića je napravio i držao je stado koza, mislio je OPG obiteljski napraviti mini siranu i nije mogao dobiti dozvolu uporabnu za mini siranu. Znate zbog čega? Zbog toga jel su rekli da bi ta suritka mogla prispiti u rijeku Jadru, a to je od Sinja udaljenije nego što je CGO. Napravimo sortirnice, zaposlite ljude, nađite struku, platite ljude koji s drugim zemljama to rade, vi to ne znate napraviti, Ministarstvo to ne može napraviti, jel da je napravilo, već bi to bilo. Znači, postoje valjda ljudi u cilom svitu i naši stručnjaci koji su otišli vanka, valjda znaju napraviti te projekte. U obrazovanju usmjerite novac da se ljudi školuju o razdvajanju otpada, kako se naplatiti, kako tehnologija funkcionira, kako nova radna mjesta, sve šta dotaknete, radite u interesu lobija, sve, od sortirnice na Pagu, od sortirnice na Pagu koja je… [[Govornik se ne razumije]] pardon, koja je na Pagu točno u sred livade gdje ovisi egzistencija ljudi koji se bave ovčarstvom i proizvode taj naš paški sir, e zato mi u trgovinama kupujemo paški sir proizveden u Italiji ili ne znam gdje, koji nije vidio Paga, ali ima etiketu Paški sir. Da možda ne radite za te lobije? Umjesto da potičemo, to je naš brend, to je naša povijest, paška čipka i tako vam je i u Dalmatinskoj Zagori di bi morali poticati stočarstvo, gdje je uvijek bilo stočarstvo, gdje su uvijek bili čobani, što je rekao moj kolega iz HDZ-a, jel je to za nji uvreda. I naš Luka Modrić je bio na tome području također pastir, Meštrović i brojni drugi poznati ljudi, al to demokršćanskoj našoj opciji očito ne odgovaraju pastiri, al pojedeni su gospodo u predizbornim kampanjama sva stada, ostavili ste i sela i bez ljudi i bez stada ovaca i nema više ni čobana i to je problem hrvatske politike, ali zato uvozimo strane proizvode, dok se u nas gomila otpad i radi isključivo za otpadnu mafiju. Još jednom zamolio bih vas tajniče, zaustavite devastaciju ekološku, Dalmatinske Zagore, naših otoka, Biljane, Paški sir, zaustavite i pokušaj uništavanja našeg najbitnijeg resursa, a to je voda, a to je s ovim… [[Govornik se ne razumije]] Hvala lijepo.
Hvala zastupniku Bulju. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom, slijedeća je kolegica Anka Mrak Taritaš, izvolite kolegice Taritaš.
Hvala lijepo podpredsjedniče HS-a, uvaženi državni tajniče, pomoćnice ministra, kolegice i kolege. Kad sam slušala kolegu Bulja razmišljala sam dal da u raspravi nastavim sa janjcima ili sa sirom, ali vratiti ću se na temu otpada. Dakle, ništa nije, mi imamo nekad kad raspravljamo tu u Sabornici, imam osjećaj da se mi ponašamo kao da su stvari počele s nama. Kad je riječ o otpadu, treba gledati iskustva nekih drugih država, nekih drugih sredina, nekih drugih gradova, jer je to, ljudi su već neke stvari prošli. A mi, ja imam osjećaj često da idemo po onoj prvi mačići se bacaju u vodu, pa idemo, onaj sustav promašaja i pokušaja. Ja još uvijek ne mogu razumjeti zašto ne uzimamo neke opcije i neke varijante koje već funkcioniraju. Dakle, ne može biti ista opcija i ista varijanta kad govorimo o otpadu i problemu u obiteljskim kućama, u vise stambenim zgradama, ne može biti ista varijanta i ista opcija u malim gradovima, u općinama, dakle, vi negdje jednostavno možete imati neku zatvorenu sredinu u kojoj neke stvari mogu funkcionirati. Primjer otoka Krka je primjer kako se to može riješiti. Ali pri tom, otok Krk ima još jedan problem, dakle, on ima onaj problem normalnog funkcioniranja, on to rješava na zaista na dobar način, ali ima problem ljeta kada ima povećani broj stanovnika, kada ima povećani broj ljudi i u ljetu mora to rješavati na drugačiji način. Zamislite da, recimo ako živite u stambenoj zgradi, nemate balkon, a morate reciklirati. Gdje ćete to radit? U kupaoni? Zatvoriti ćete jednu sobu? Dakle, što, to je nastavak na određeni način iz diskusije koju sam u ime kluba za govornicom govorila. Dakle, vi s jedne strane imamo papire koji su posloženi kako treba. Imati ćemo i Zakon koji je korektan i kad ga uspoređujete sa nekim drugim Zakonima koji su u nekim drugim zemljama je korektan, ali onda dolazimo do stvarnosti. Stvarnost vam je ono što vi možete, sad kad ćete ići doma, ako ćete ići pješice, vidjeti. Vidjeti u centru grada Zagreba uz haustore kante koje su prepune, koje se odvoze eventualno odnosno odvoze se, da budem do kraja poštena, dva puta tjedno. Pogledajte malo zelene otoke koji su pregomilani s tim svim zajedno, i spasonosno rješenje koje nudi gradonačelnik Grada Zagreba, kupit će više kamiona, i zaposlit više ljudi. Svaki suvisao grad i suvisla zemlja kad se je krenula baviti problemom otpada, na otpadu je zarađivala. Zarađivalo se i imamo različite modele. Imaju gradovi, dakle, ja cijelo, ja uvijek pričam priču, pred 20 godina moj suprug je radio u Njemačkoj, ja sam otišla na vikend, i sišla sam dolje baciti smeće u kontejner, smeće u kontejner, namjerno govorim, imala sam vrećicu, i sa susjednog prozora me je žena vikala na mene, i ja ovaj sva izbezumljena, mislim, što ta žena viče, uredno imam vrećicu, sve je zamotano, bacam tamo, ja sam bacala u krivi kontejner, kontejner koji nije pripadao ulazu od gdje je moj suprug živio, nego susjednom. Dakle, to je bilo prije 20-ak godina. E sad, kao što se uče demokracije, kao što se uče i neke druge stvari, i stvari oko odnosa prema otpadu se uče, toga moramo biti svjesni, i mi smo, mi smo neke stepenice preskočili i dolazimo do nečeg drugog. Dobro je da neke stvari nismo napravili, ali mi jednostavno se moramo suočiti sa istinom. Mi smo imali zanimljivu tematsku sjednicu gradske Skupštine, ja sam zastupnica i u gradskoj skupštini, pred nepunih godinu dana, koja je bila na kaveze u kojima će se stavljati kante za otpad u gradu Zagrebu. I ja sam tad, naravno ja razmišljam u slikama i nekako nastojim i ispričati u slikama, zamislite vi sad kad se po Mesničkoj spuštate dolje i dođete na Ilicu, a svud jedan kavez, i u tim kavezima kante, a sad te, tako da samo taj, te kante i taj kavez, može otključati onaj tko ima pravo staviti svoj otpad u tu kantu. Dakle, ali, i pri tom, paralelno s tim, kad smo mi to raspravljali, grad Vodice, ja čitam članak u Slobodnoj Dalmaciji, gdje grad Vodice je nabavio, tu je inače bivša gradonačelnica grada Vodice, nabavio kontejnere koji su čipirani, čipirani k'o ulaz u hotelsku sobu, imaš karticu, bacaš u svoj kontejner čipirani. Dakle, sve se već vidi, sve se već zna, već su neki te svoje prve mačiće bacili u vodu, a mi još uvijek lutamo i razmišljamo što će i imamo velike priče što ćemo i kako ćemo. Dakle, ali pri tom trebamo razmišljati na jedan način. Jedna je ta priča. Druga priča, kud s tim otpadom? Šta se iza toga dešava s tim otpadom, kud se on odvozi, šta se s njim radi? Mi imamo jednu tvrtku i bilo bi apsolutno nekorektno da ja nju spominjem, koja ima tehnologiju koju izvozi van, za sortirnice, gdje su vam one, dakle, idu oni beskonačna traka, iskrca se otpad, i ljudi ga moraju odvojiti, jer nema niti jednog uređaja odnosno robota koji će odvojiti, i onda kad vi to napravite, sortirate, onda dalje radite s tim nešto. I nešto od čega svi bježimo kao vrag od tamjana, dakle, proizvodite otpad, bez obzira dal' je to u kućanstvu ili negdje drugdje, dio možete oporabiti, dio možete reciklirati, dio možete, ali nećete nikad doći na nulu, doći će te do jednog postotka. Šta će te s tim, što na kraju bude, radit? I kad netko kaže energanu, onda se svi dignu na stražnje noge. Dio toga je za energetsku upotrebu, i sad uzmite recimo grad Zagreb, koji ima toplanu, gdje se Novi Zagreb grije na toplanu i da u toj toplani imate jedan dio koji bi bio za energetsku upotrebu i na taj način ste iskoristili, i na taj način ste smanjili cijenu otpada u gradu Zagreba. Otpadom, o otpadu ćemo mi, ja sam apsolutna sigurna govoriti ne samo u sklopu ovog Zakona, nego i u nekim drugim Zakonima, vjerojatno će i ono kad govorimo u slobodnoj raspravi govoriti o tome, a govorit ćemo iz jednog razloga, kad nešto ne rješavate sustavno, onda vas sustavno taj problem dočeka. I onda ga ne možete riješiti u pet minuta, i onda ga pokušavate riješiti na nekakav drugi način, i onda nalazite, onda su vam krivi svi, samo ne vi koji to niste napravili. Dakle, ... [[Govornik se ne razumije.]] moram referirat na grad Zagreb, ja u gradu Zagrebu živim, dakle, imam taj komoditet da sam i zastupnica u gradskoj skupštini, pa mogu uspoređivati dvije stvari, ja često znam s govornice u gradu Zagrebu reći ljudi moji, ali postoji dio Hrvatske u kojem funkcionira, postoje neki općine i gradovi koji funkcioniraju. Onda mi se kaže, da, ali to je sve zajedno manje od grada Zagreba, grad Zagreb nikad ne možete gledati k'o jednu cjelinu, oni imaju obiteljske kuće, i Gornji grad, i višestambene kuće, i nešto drugo, ali to će biti posebna tema i svakako treba biti posebna tema, ali ono što imamo prilike vidjeti, da se naši sugrađani u Hrvatskoj, pri tom zaista ne govorim o gradu Zagrebu, govorim o nekim drugim dijelovima, jako bune vezano uz Uredbu koja je nastala na temelju Zakona. Uredbu kojoj je rečeno kako se definira cijena otpada i ono što bi mi trebali postići, i što bi zapravo bio motiv da se zaista plaća, da svatko od nas plaća prema količini otpada kojeg proizvodimo, jer je to jedini motiv, to je jedan od, imate jedan motiv da ste ekološki, pa ja više neću uzimati najlon vrećicu u dućanu i kad idem kupit kruh, kažem ne, ne, ne, nemojte mi dati najlon vrećicu, jer ne želim ju uopće imati doma, ali uvijek je, novci su uvijek motiv. Dakle, ako vi doma radite odgovorno i proizvodite manje otpada, onda je i red da plaćate otpad prema količini koju proizvodite, a ne prema površini stana ili prema broju ljudi koji je, ili prema volumenu kojeg će te vi prijaviti i broju odvoza koji će biti. Dakle riječ je o jednom ozbiljnom problemu, sve ovo što mi govorimo i bez obzira da li u ime kluba i pojedinačno ovaj zakon, je ovaj zakon je tehničkih riješio onaj dio u koji je išao, ali to je suštinski problem, al znate šta kad podvučete crtu, tko na kraju plaća, građani. Bez obzira da li direktno kroz svoje račune ili indirektno kroz proračune. Hvala.
Na vaše izlaganje imamo 5 replika, kolega Grbin, kolega Bulj, kolega Kovač, kolega Vešligaj, kolegica Topolko. Prvi je kolega Grbin, izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine podpredsjedniče, poštovana kolegice u srpnju je moja Pula donijela novu odluku o prikupljanju otpada. Koji je rezultat u pola grada se ta odluka ne provodi npr. u dijelu grada gdje ja živim, a i tamo gdje se provodi ne provodi se kako treba. Često odvojeno prikupljeni otpad završi u zajedničkom kamionu, građanima se uskraćuje dio njihovih prava itd. U Zagrebu je u siječnju grad donio odluku o prikupljanju otpada, ona se ne provodi uopće. Građanini elementarnu obavijest o tome kako će se nova odluka primjenjivati nisu dobili. Međutim, što dijele i Pula i Zagreb, Pula je već digla cijenu, Zagreb će to očito učiniti. Cijena se diže, a ono što bi se trebalo provoditi po zakonu i po odlukama ne provodi se. I što mi imamo naprosto mrtvo slovo na papiru oko kojeg se mi i danas cijelo jutro prepiremo ovdje u saboru [[Upadica: Hvala.]] Hvala.
Odgovor izvolite.
Kolega Grbin, zaista ovo nije jedina iznimka i ovo nije jedini zakon gdje mi imamo zakon za kojeg možete da je tehnički korektan, imate neke dileme što i kako, imate zatim uzmite prostorne planove, nema ni jednog prostornog plana koji nema nekakav ili centar ili ima planirane i reciklažno dvorište i pretovarne stanice, imate i strategije i onda imate stvarnost. Mi ovdje u sabornici govorimo o stvarnosti, a stvarnost je da se zaista odvozi otpad rjeđe i da je skuplje. I sad se pitate zašto i pitate gdje se pogriješilo i zašto se to desilo jer onda uzmite neke zemlje ili neke druge gradove koji su usporedivi, dakle ne uzeti neusporedive i onda oni kažu radimo to, to i to. Zašto mi ne radimo? Eto građani, ko radi ni ne radi, bira na izborima.
Slijedeći je kolega Bulj.
Zastupnice Mrak, da potpisivam sve što ste rekli, smatram da bi to trebalo biti u stvarnosti i vi kad govorite o stvarnosti, tako sam i ja govorio o stvarnosti da će biti pretovarna stanica točno ondje gdje OPG-ovi i gdje livada najviše čuvaju svoje ovce paške, bio sam u stvarnosti s tim ljudima koji prosvjeduju, koji su nemoćni jer im je ugrožena egzistencija i proizvodnja paškog sira i paške janjetine. Zbog čega to radimo tim ljudima, zbog čega toliki broj pretovarnih stanica da bi se …/nerazumljivo/… na nekakve centre za gospodarenje otpadom, a tu u biti bacamo novac, trujemo i otoke tj. okoliš to nije održivi razvoj. Vrlo bitna je ova priča s Paga, znači ovdje je ugrožen održivi razvoj s tom pretovarnom stanicom u sred polja gdje se, gdje je paša ovim ovcama [[Upadica: Hvala.]] to je vrlo bitno, to je povezanost.
Odgovor, izvolite kolegice.
Hvala lijepo, kolega Bulj kad bi ja vama ispričala sve nerazumne odluke koje sam ja imala prilike vidjeti, imate često sam imala osjećaj ko da sanjam. Kad netko je odlučio isplanirati i napraviti negdje gdje ne trebate biti stručnjak za to, ne trebate biti stručnjak ni za vodu, ne trebate biti ni prostorni planer, ne trebate biti ni arhitekt, ne trebate imati, možete imati samo zdravu pamet i pitate zašto si to isplanirao tu što apsolutno je van svake pameti, o tome vi govorite. Vi govorite da postoje određeni potencijali koje ne trebate narušavati. Ja vam mogu ispričati, ja dosta dugo radim i sad sam valja već u životnoj dobi da bolje pamtim ono što je bilo prije 20 ili 30 godina nego ono što je bilo jučer, iako pamtim što je bilo jučer, prekjučer jer je bilo zanimljivo. Ali kakvih sam sve krivih odluka vidjela, odluke koje niste mogli provesti, dakle to nekad imate osjećaj [[Upadica: Hvala.]] da je zdravo pamet negdje drugdje.
Hvala, slijedeća replika kolega Kovač.
Zahvaljujem, pa evo slažem se s kolegicom što je rekla u izlaganju da nije svugdje isto odvajanje otpada i da svaka jedinica lokalne samouprave nije otišla isto daleko s odvajanjem pa tako imate na sjeveru gradove poput Čakovca koji su stvarno otišli daleko i onda onom uredbom o gospodarenju s komunalnim otpadom s kojom smo se morali uskladiti do kraja 2018. tj. konkretno do 1.11.2018. je to bio novi namet našim građanima. Morale su cijene otići gore da bi se uskladili, a nije sva Hrvatska po tom pogledu otišla daleko isto i nije isto. Isto sad se radi s ovim zakonom, ono što sam upozoravao državni tajnik mi nije dao odgovore, mi imamo tu u članku 14. konkretno gdje se govori o obavezama primjene iste cijene obrade preuzetom miješanog komunalnog otpada po toni za sve davatelje u javne usluge, prikupljanje miješanog komunalnog otpada, a nije isto kad uključite prijevoz dal se vozi s mjesta udaljenog naselja kilometar ili 50 kilometara i ta cijena se treba uračunati [[Upadica: Hvala.]] i ti troškovi se trebaju računati. Hvala.
Odgovor na repliku, kolegica Mrak Taritaš.
Hvala lijepa, kolega Kovač upravo tako, mi Hrvatska je specifična i zaista je specifična ne samo po tom svom obliku očete ptice ili kifle, nego je specifična, recimo mi smo u dvije klimatske zone. Mi smo dakle, imao kopnenu Hrvatsku imamo dalmatinsku Hrvatsku, po različitim uopće i podzemne vode imamo i ovaj dio koji je krša koji drugačije funkcionira, o tome svemu treba voditi računa. I kad je riječ o ovakom jednom specifičnom i zakonu, a je specifičan zakon, nema tu kuharice, nema kuharice koja će vam reći ne znam dva jaja i ovo i onda ćete dobit malo bolje ili malo lošije, onda ćete dobiti dijametralno suprotne stvari i o tome trebamo voditi računa. A mi kad radimo zakon budući da smo duboko centralizirana zemlja, bez obzira što hoćemo, mi radimo Zakon sa kuharicom koja vrijedi za sve. Pa ne može, dakle, i to je onda i onda naravno problem ide na problem.
Hvala. Slijedeća replika kolega Vešligaj Marko, izvolite kolega Vešligaj.
Hvala podpredsjedniče. Pa evo, kolegice Mrak Taritaš, još jedanput ću također istaknuti da ste dobro primijetili ovo jedno slojevitost koja postoji na razini RH u gospodarenju otpadom i mogu reći, evo, sa aspekta čelnika jedinica lokalne samouprave, da se velika većina njih, naravno, uvijek trudi da osigura tu uslugu odlaganja otpada da bude što niža cijena za građane i to je nešto što zasigurno sve povezuje. E sad, očekivali bi onda od Ministarstva, očekivali bi od Fonda da vam bude partner u tome, da osiguramo nižu cijenu usluge za naše građane. Imali smo prošle godine slučaj da nakon javnog poziva koji je uključivao i nabavku kompostera, nakon dobivenih odluka koje su dostavljene od strane Fonda prema jedinicama lokalne samouprave, naprasno dođe informacija da nema više sredstava. Zašto to govorim? Kroz nabavku tih kompostera moglo se značajno smanjiti cijena usluge odvoza [[Upadica: Hvala vam]] otpada za naše građane [[Upadica: Hvala vam kolega Vešligaj]] [[Govornik se ne razumije]] plaća veću cijenu.
Kolegice Mrak Taritaš izvolite odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Kolega Vešligaj, vi možda ste, ja pretpostavljam da ipak nije bilo slučajno, nego namjerno govorili o partnerstvu. Dakle, duboko smo centralizirana zemlja, a i odluke se bitne donose na razine države odnosno na razini Ministarstva, provodite vi načelnici odnosno gradonačelnici. I u problemu ste vi, načelnici i gradonačelnici jer bez obzira građani na kraju plaća, ako ne plati kroz račun, platit će jer ćete morati neke druge stvari odraditi. I tu je zapravo smisao partnerstva, gdje bi centralna država, dakle, trebale biti partner svojim načelnicima i svojim gradonačelnicima, a ja bih tu naglasila da bi trebao biti partner bez obzira na stranačku pripadnost i bez obzira da li je razlika između toga tko je u državi na vlasti i tko je na vlasti u pojedinoj općini i gradu, a to kod nas nije tako. I to vidite da s ove strane ovog Sabora su ostali vi koji ste iz lokalne vlasti, kojima je to važno, a kolege iz HDZ-a [[Upadica: Hvala vam]] ima puno načelnika i gradonačelnika [[Upadica: Kolegice]] nije ostao niti jedan.
Kolegice hvala vam. I posljednja rasprava tj. posljednja replika na vaše izlaganje, kolegica Bernarda Topolko, izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana kolegice, rekli ste da se odvajanje otpada uči, uči, to mi sa sjevera jako dobro znamo. Naša djeca već u vrtiću sakupljaju novinski papir, normalno sve ono što spada u papir. Djeca u osnovnim školama također sakupljaju papir. Iz toga dijela se financiraju i njihovi izleti. Mi u Međimurju, veći dio Međimurja, razdvaja otpad i to u vreće, kante, za kućni otpad, za bio otpad, za metal, za plastiku, za tetrapak, staklo, možda sam nešto i zaboravila. To vam na dvorištu izgleda onako, jedna prostorija za otpad. U svakom slučaju, pohvalno je i treba učiti, čak naša i lokalna TV kuća objavljuje reklamu kam se koje smeće meće i vidite da od djece do [[Upadica: Hvala…]] starijih razvrstavaju [[Upadica:… vam kolegice]] smeće.
Odgovor, izvolite.
Kolegice Topolko, ja se s vama mogu posve složiti i rekla sam da je RH različita i da, ja sam recimo spomenula Krk jer mi je to bio svježi primjer koji je, ali vrlo često spominjem i sjeverni dio RH, pogotovo Međimurje, recimo Prelog ili nešto od tih gradova koji su, Varaždinsku neću, koji su primjer kako se to radi. Ja se apsolutno slažem da uči i uz recimo, baš sam, kad sam govorila u ime kluba, govorila o zagrebačkim vrtićima i ja sam razgovarala s nekim ravnateljicama koje su rekle da je njima najstrašnije kad djeca to sve odrade, onda one to stavljaju u kantu i zovu nekog da dođe po papir i ne dolazi po papir nitko. I to je za pravo kriva poruka, ali se uči. Djeca će to naučit i mi ćemo to vrlo brzo naučit, netko zbog toga što hoće, a netko zbog toga što će mu to biti jeftinije, ali jednostavno o tome se mora govoriti i ovo je jedno od mjesta na kojem se o tome treba govoriti.
Hvala. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom i zadnje ili posljednje u pojedinačnoj raspravi na Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o održivom gospodarenju otpadom je kolega Stjepan Kovač, izvolite kolega Kovač.
Zahvaljujem. Pa evo, ja sam si tu zapisao par ovih članaka o kojima bih želio progovoriti, nadam se da će me državni tajnik saslušati i da će po tim pitanjima nešto i poduzeti prije donošenja Zakona. Znači, ima čl. 8. Konačnog prijedloga Zakona, zanima me zbog čega je dostava Godišnjeg izvješća o provedbi plana za prethodnu kalendarsku godinu u županiji, postala obaveza izvršnog tijela, umjesto dosadašnje odredbe da je to obaveza jedinica lokalne samouprave, što obzirom da sam i prije rekao da mi sve imamo pod komunalna poduzeća koja rade te poslove, ne vidim zašto se to mijenja na čelnika umjesto na jedinicu lokalne samouprave, pa predlažem da ostane kao što je i do sada to bilo da bude i dalje obaveza jedinica lokalne samouprave ili da mi odgovorite zbog čega konkretno ste to promijenili da to bude obaveza izvršnog tijela. Zatim, imate čl. 14. Konačnog prijedloga Zakona, umjesto obaveze jedinica lokalne samouprave da na svom području osigura obavljanje određenih usluga, ovdje se pripisuje opet da je to obaveza gradonačelnika i načelnika, zbog čega je došlo do te promjene s obzirom da je jasno da će se osiguravanjem tih poslova na području jedinica lokalne samouprave baviti upravna tijela jedinica lokalne samouprave odnosno trgovačka društva, opet to u tom članku spominjete, a u istom tom članku st. 5. govori se o obavezi primjene iste cijene obrade preuzetog miješanog komunalnog otpada po toni za sve davatelje javne usluge, prikupljanja miješanog komunalnog otpada i bio razgradivog komunalnog otpada. U tu bi se cijenu svakako morao uključiti i prijevoz, što sam već par put rekao jer nije isto prijevoz od jednog kilometara ili puno više. I sukladno tome, odmah smatram da bi ukupna cijena se trebala smanjiti jer ja vjerujem da ste vi uzimali ono, u jednu kantu, da to velim, u đuture sve pa po toj formuli bi se trebala onda ta cijena već odmah s ovakvom o otpremom i smanjiti. Budući centri za gospodarenje s otpadom ne podliježu nikakvom postupku regulacije cijene na ulazu u centar, naime, oni će slobodno definirati ulazne cijene prihvate otpada, a koje cijene će predstavljati značajan trošak davateljima javnih usluga u poslovanju i reflektirat će se na cijenu javne usluge prikupljanja miješanog komunalnog otpada. Obzirom da cijena prikupljanja miješanog komunalnog otpada podliježe proceduri ishođenja prethodne suglasnosti izvršne vlasti jedinice lokalne samouprave na isti način bi trebalo utvrditi i proceduru donošenja cijena prihvata otpada u centre za gospodarenje otpadom. Konkretno, to znači da bi trebalo u zakon unijeti odredbe koje bi glasile: Centar za gospodarenje otpadom dužan je prije primjene cjenika, izmjene cjenika pribaviti suglasnost izvršnih tijela jedinica lokalne samouprave na koje se cijena odnosi. Izvršna tijela jedinica lokalne samouprave dužne su se očitovati o podnesenom zahtjevu za suglasnost na cijenu, odnosno cijene u roku od 15 dana od primitka zahtjeva. Ukoliko većina izvršnih tijela jedinica lokalne samouprave izda traženu suglasnost Centar za gospodarenje otpadom je ovlašten promijeniti cijenu, odnosno cijene. A ne da smo mi njima dali da oni uvjetuju monopolno kakve cijene im odgovaraju, vidjeli ste kako se to reflektiralo i kako je radila naša Piškornica i njezin direktor, kako je to neslavno završilo, pa se bojim da ne bi još koji centar na pragu toga, slično ili još gore završio. Na to se odnosi članak 17. Konačnog prijedloga zakona iako su Konjšćun i Mariština dva, jedina dva završena za sad od onih predviđenih 13 centara, utvrđenih kao centri za gospodarenje otpadom koji posluju nerentabilno, umjesto da idemo linijom ukidanja tih centara, ostanimo i dalje na zakonskoj liniji formiranja preostalih 11 centara, znajući unaprijed da neće biti rentabilni. Jer vi kad čitate brojne novinske članke i o Marinščini i Konjšćunu vidite da nisu rentabilni, tu je i naša Piškornica isto tako, tako da je svima jasno da će tako cijena otpada pri odvoženju otpada u centre značiti povećanje cijene usluge odvoza otpada, što će građanima predstavljati problem, a naravno kritika će opet biti upućena jedinicama lokalne samouprave, odnosno gradonačelnicima i načelnicima i opet ćete govoriti kao što ste to danas ujutro rekli da su proizvoljno gradonačelnici digli cijenu otpada, a to nije točno. Mi smo ju digli jer smo se uskladili s onom odredbom koju je donijela ova vlast, ova Vlada. Isto se bojim da ne bi napravili grešku s ovim zakonom, jer kad je ministar, nakon što se donio zakon, ta odluka o gospodarenju komunalnim otpadom je bio u Međimurju, je i sam rekao da je pogriješio jer nije gledao specifičnosti Međimurja, tko koliko odvaja otpad, tko koliko ne odvaja, nego se sve radilo ono, jednako za sve formula i tu je nastao problem. Rečeno je da će se to izmijeniti, izmijenilo se nije. Danas je to, ide na teret naših građana na žalost i bojim se da ne bi opet donijeli tako i ovaj zakon, razmislite malo o tome prije nego se donese, da ne bi opet išlo sve na teret naših građana, jer onda mi koji smo na sjeveru otišli puno dalje od drugih s odvajanjem otpada, koji odvajamo kao što ste čuli već 15 godina na kućnom pragu otpad, umjesto da nas nagradite vi ste nas onom odlukom kaznili. Naše građane ste kaznili. Ako je to intencija ove Vlade da donese zakon da oni koji su primjer u praksi drugima u stvarnosti da ih se kažnjava, onda mislim da je to loše za ovu Vladu. Imate članak 20. Konačnog zakona, tu su komunalni redari o kojima se puno pričalo, tu je jedna tehnička, vjerujem da će vas interesirati, jer to treba ispraviti, u članku 36. stavak 5. upisano je da se protiv rješenja komunalnog redara žalba upućuje nadležnom upravnom tijelu, što bi trebalo uskladiti sa člankom 117. Zakona o komunalnom gospodarstvu, prema kojem se žalba izjavljuje i o njoj odlučuje upravno tijelo Županije, nadležno za poslove komunalnog gospodarstva. Isto tako, u istom stavku napisano je da se protiv rješenja komunalnog redara Grada Zagreba može izjaviti žalba Ministarstvu što treba uskladiti također sa člankom 117. Zakona o komunalnom gospodarstvu, te upisati da o žalbama protiv upravnih akata, koje donosi komunalni redar Grada Zagreba odlučuje središnje tijelo državne uprave nadležno za poslove komunalnog gospodarstva. Tu ste u koliziji, trebate te stvari ispraviti, to su tehničke stvari. Članak 74. u članku 147a, svakako bi trebalo upisati omogućiti komunalnom redaru dolazak na određenu česticu, odnosno zemljište, bez obzira što je u vlasništvu odnosno posjedništvu kako bi se mogao izvršiti pregled, što komunalnim redarima omogućuje i članak 43. stavka 2. točka 2. Zakona o građevinskoj inspekciji. Postoji mogućnost da onda na privatne parcele komunalni redar neće moći doći izvršiti kontrolu pa nećete moći naplatiti, a imate članak 82. gdje ste fino naveli da su gradonačelnici i načelnici odgovorni, pa ako primjera radi, komunalni redar kazna se može, gradonačelnik ili načelnik dobiti novčanu kaznu od 30 do 100 tisuća kuna, ako komunalni redar ne provede redoviti godišnji nadzor, radi utvrđivanja postojanja odbačenog otpada, ako komunalni redar ne izda adekvatno rješenje, ako komunalni redar ne utvrdi ispunjenje obveza iz rješenja, a također imate stvarno i možete naplatiti di ste uveli za činjeničnu formalnost, a to je ako županiji ne dostavite godišnje izvješće o provedbi plana do 31. ožujka tekuće godine za prethodnu godinu. Tako da, mislim da ove kazne, ne znam, nije mi jasna intencija što ste željeli postići prebacivanjem tih kazni na izvršna tijela jedinica lokalne samouprave, koje po tome u biti onda odgovaraju za sve. Što je gotovo, praktički, čuli ste neizvedivo u praksi. Trebalo bi te kazne staviti na jedinice lokalne samouprave, ali pri tom voditi i računa da one stvarno budu za realne stvari i kao što sam rekao, evo, nadam se da ste vidim zapisivali da ćete nešto od toga usvojiti, da ne bi opet donijeli zakon, da nas koji smo stvarno otišli daleko sad će evo i Ministarstvo, imamo informaciju, izaći van sa sortirnicama, gdje ćemo se i mi javiti, predviđeno je da će biti sortirnice za svako središte Županije, za svaku Županiju, praktični nama onda Piškornica neće biti niti potrebna, jer Piškornica će nama uvećati cijenu, jer ćemo morati dalje odvoziti smeće. Nadam se da se ovim zakonom vodite i razmišljate i o tome da vodite brigu da ne bi kad donesete ovakav zakon, a otišli smo puno dalje mnogi gradovi i općine, da nas ne bi opet kaznili zato što smo otišli dalje od drugih, evo zahvaljujem.
Hvala vam, na vaše izlaganje imamo pet replika. Prvi je kolega Grbin, pa kolega Vešligaj, pa kolega Batinić, kolegica Topolko i kolegica Taritaš, izvolite kolega Grbin.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče, spomenuli ste u svojoj raspravi i Kaštjun i Marinšćinu i Piškornicu. Kaštjun, gdje sam i sam prije desetak godina bio član Nadzornog odbora, gradio se 10 godina da bi tek 2018. sa puno problema bio pušten u rad. Mislim da kad je dovršena gradanja uočeno je 400-tinjak tehničkih problema u funkcioniranju. Piškornica gdje bi se trebao odvoziti otpad iz grada gdje ste gradonačelnik bi se po navodima iz sredine 2018. u promet trebala pustiti tek 2023., ali direktor si je isplatio milijun i po kuna bonusa. Sukus svega toga je ne provodimo mjere koje bi osigurale kvalitetnu oporabu smeća, ne recikliramo. Smeće i dalje tovarimo na ledine, isplaćujemo si bonuse, a građani plaćaju sve veće i veće cijene odvoza otpada. Pa i vas pitam čemu ovaj zakon, hvala.
Hvala vam. Kolega Kovač.
Zahvaljujem evo, da, to je bila afera prošle godine što se tiče gospodina Jozinovića i Piškornice. Tu su u Upravnom vijeću tj. Nadzornom odboru naše Županije, ne znam kako su pratile rad Piškornice, ali i sami ste rekli, to sam i prije govorio u tom Konačnom prijedlogu zakona, članak 17. mi i dalje idemo na stvaranje tih regionalnih centara za odvoz smeća, a vidimo već sad ova dva koja rade, Piškornica koja, pitanje ako će i početi raditi 2021. jer je promijenila direktora koji sad se traži i podatke usklađuje i sređuje i šta će s tim sve biti i vidimo da to nije profitabilno, vidimo da stvaraju minuse i mislim da bi se s takve strategije trebali maknuti i stvoriti neku bolju strategiju. Isto se bojim tako da će i ova priča koja je dobra sa sortirnicama, ali su količine upitne i opet će i tu s vremenom postati…
Hvala. Replika broj 2. Kolega Vešligaj.
Hvala potpredsjedničke, pa evo kolega Kovač, dobro ste primijetili jedan, ja ću reći perfidan način na koji Ministarstvo zaštite okoliša pere ruke, ja ću reći, prebacuje odgovornost na čelnike jedinica lokalne samouprave. Znači bilo to na čelnike, bilo na komunalne redare, za koje stvarno možemo reći da više niti sami ne znamo koje su sve njihove ovlasti i kroz razno razne zakone dodano im je ne znam koliko toga, to je teško već sve skupa i pratiti. Znam da mnogobrojni čelnici s druge strane sabornice su isto nezadovoljni s time, valjda ih zato danas i nema ovdje, no ono na što ću se još jedanput vratiti jest cijena. Imamo onaj fiksni dio, imamo varijabilne cijene. Dajmo barem nagradimo, ako već smo propustili educirati ljude, nagradimo one koji pravilno odvajaju, a ne da oni, ovo što ste i vi sami rekli, a vi ste napravili jedan veliki iskorak u vašoj Županiji, u vašem gradu, da oni zapravo su kažnjeni zbog toga jer odvajaju i ono na što ću apelirati kod te edukacije, probajmo malo ipak imati jedan… [[upadica, govornik se ne čuje]] stanovništvu koje je vrlo teško pohvatati sve ovo.
Hvala, izvolite kolega Kovač. Odgovor.
Zahvaljujem, potpuno se slažem kolega s vama, mi stvarno koji smo otišli najdalje tom odlukom, Uredbom o gospodarenju s komunalnim otpadom, mi smo bili kažnjeni, bojim se da će sada i s ovim novim Prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama zakona o održivom gospodarenjem otpadom isto opet i s tim prijevozom i s tim regionalnim centrima, doći novi nameti za naše građane a to nije dobro, jer u biti se lomi na kraju na leđima naših građana, sve oni to plaćaju, da li je sad kriv gradonačelnik i Ministarstvo, budite sigurni našim građanima je to manje bitno. Tako da definitivno bi trebali mijenjati, pogotovo, ministar je obećao prije skoro godinu dana da će ovaj zakon mijenjati, da će nagraditi one koji su otišli najdalje, mi se još uvijek nadamo, još uvijek čekamo, drago nam je da je ministar shvatio da su pogriješili, da su donijeli krivi zakon i zato apeliram i sad kod donošenja ovog zakona, da ne bi opet pogriješili, da se ne bi opet za mjesec dana ispričavali, govorili, donijeli smo krivi zakon, a građani će opet sve to platiti.
Hvala vam, sljedeća replika, kolega Batinić.
Hvala lijepa potpredsjedniče, kolega Kovač kad ste govorili o cijeni zbrinjavanja otpada, naime svi smo morali cijene formirati temeljem Uredbe Vlade. Znači minimalna javna usluga, međutim, tu izostavljamo gotoviti o nečem drugom. Znači skupljanje miješanog komunalnog otpada, u tu cijenu, znači onaj varijabilni dio, da li si kantu dao ovisno je o Uredbi, koliko puta, međutim, u tu cijenu minimalne javne usluge ulazi zbrinjavanje krupnog otpada, dolazak na kuću, u dvorište po taj krupni otpad, plastike, zbrinjavanje u reciklažnom dvorištu, niz drugih aktivnosti koje moraju biti, naravno, do sada to nije bilo regulirano na takav način i cijene su morale biti formirane na jednom održivom principu i to vrlo jasno i glasno treba kazati, upravo radi razumijevanja, ne da se mi moramo štititi ili nešto slično, to je jedna stvar. Druga stvar što se tiče regionalnih centara, mislim da se previše lutalo, a tog i vi i ja svjedočimo, pardon.
Hvala vam. Odgovor, izvolite.
Evo složio bi se s kolegom Batinićem, i on je gradonačelnik, shvaća ovu problematiku, zato je i vjerojatno ostao do kraja jer ga interesira ova problematika, zanima ga što će se događati i njegovim građanima nakon što donesemo ovakav zakon i vjerujem da će evo utjecati i svojim glasom, ali i znanjem i iskustvom da doprinese da se ovaj zakon stvarno donese onak kak bi trebao biti donijet. A što se tiče ovih regionalnih centara, tu je definitivno, možemo reći, otišlo u krivom smjeru ta politika s otpadom, s odvajanjem otpada i definitivno bi to trebalo mijenjati, zato ne znam zašto je još uvijek to unutra u zakonu, kad svi vidimo i svi znamo da svi oni posluju neprofitabilno, da se tu svašta događa i definitivno bi tu politiku trebalo mijenjati. Ja vam iskreno mogu reći, vjerujem da naša Piškornica, ne vjerujem da će zaživjeti i da će to raditi u onim kapacitetima u kojima bi morala raditi gdje će si prije gradovi i općine [[Upadica: Hvala vam.]] riješiti svoje sortirnice i zbrinuti svoje smeće.
Slijedeća replika kolegica Topolko, izvolite.
Zahvaljujem, poštovani kolega spomenuli ste specifičnosti Međimurja, a jesu Međimurci specifični, cijena odvoza otpada je porasla s 56 na 70 kuna, svi smo šutke prihvatili to, platili, nikom ništa. U Zagrebu nekoliko mjeseci prije dizanja cijena nastala je cijela buka. Međutim, nije to jedini problem, problem Međimurju je općina Nedelišće Parak, općine Pribislavec Livadarska ulica, mi znamo o čemu govorimo o nemogućnosti naplate, otplate tim korisnicima gdje duplo plaćaju stanovnici općine Nedelišće jer mora općina Nedelišće odnosno općina Pribislavec svaka dva, tri mjeseca potrošiti od 30 do 50 tisuća kuna, kako bi sanirala ta odlagališta [[Upadica: Hvala vam.]] a, zahvaljujem.
Hvala, odgovor izvolite.
Pa da evo slažem se kolegice s vama to su te specifičnosti Hrvatske o kojima smo govorili mi tamo osim što smo vodeći u zbrinjavanju otpada imamo i jedan nazovimo problem s nacionalnim, jednom nacionalnom manjinom to je odvoz smeća ja mogu reći da grad Čakovec za svoje naselje plaća 150.000 kuna godišnje, znači mi odvajamo grad za odvoz smeća da si ne bi stvorili ekološku bombu, pa znači odvažamo smeće, a isto tako tu su i ilegalna tj. nelegalne deponije smeća koje se stvaraju, ali evo radimo educiramo i njih. Znate da u Međimurju već 15 godina traje akcija kam se koje smeće meće, naš građani su stvarno educirani, svjesni tog problema, odvajaju smeće i vjerujem da ćemo i s ovom nacionalnom manjinom isto tako stvoriti tu naviku da i oni odlažu ali i da imaju obaveze da plaćaju otpad, ali opet je i problem kompletne Vlade [[Upadica: Hvala.]] i ministarstva koja se mora uključit i pomoći u tome.
Hvala vam. I posljednja replika na vaše izlaganje kolegica Anka Mrak Taritaš. Izvolite kolegice Tarataš.
Hvala lijepa podpredsjedniče sabora, kolega Kovač spomenuli ste te nesretni ili sretni ili više ne znam kako ih zovem komunalne redare. Komunalni, uloga komunalnih redara zaista je naglašena 2013. donošenjem zakona gdje se dio građevinskih stvari prebacilo na komunalne redare i ovo što ste vi i komunalni poslovi jesu u Ministarstvu graditeljstva, ali poslovi vezani uz otpad nisu u Ministarstvu graditeljstva nego su u Ministarstvu zaštite okoliša. Tako da je apsolutno nejasno tko će kad komunalni redar u Gradu Zagrebu donese rješenje vezano uz otpad da li će ić, da li će o tome u drugom stupnju odlučivat Ministarstvo graditeljstva ili Ministarstvo zaštite okoliša, ali to je jedna druga tema. Mene zanima vi kao gradonačelnik grada koliko imate komunalnih redara, kako su oni educirani i da li opće znaju koje sve poslove trebaju raditi? Hvala.
Hvala vam, odgovor izvolte kolega.
Evo, zahvaljujem na pitanju mogu reći vjerovali, jel to bi moglo ići u rubriku vjerovali ili ne, u gradu Čakovcu koji pokriva 28.000 stanovnika mi trenutno imamo 3 komunalna redara i jednoga prometnoga, tako da je definitivno to premalo za sve one obaveze kako mi tu donosimo zakon, neke nove obaveze odmah spadne na naše komunalne redare, za čas bi morali biti gori od policajaca u jednom slučaju kad pogledate nekako bi legitimirali, zaustavljali, ulazili u dvorišta, kad smo imali ono o kastraciji pasa lutalica, zbrinjavanju, tamo smo im dali nove obaveze, isto sad Zakonom o građevinskoj inspekciji, ovim zakonom ćemo ih opet opteretiti tako da definitivno oni bi trebali biti ko doktori s 5 ono specijalističkih već školovani za određene stvari, a nažalost to su ljudi sa srednjom stručnom spremom. Mi pokušavamo ih što više educirati da budu educirani, ali nažalost s obzirom na posao koji im se sve daje oni to ne mogu sami rješavati [[Upadica: Hvala vam.]] mislim to je sasvim jasno.
Prije nego što krenemo na završne rasprave u ime klubova zastupnika gdje imamo prijavu Klub zastupnika HNS-a i Klub zastupnika SDP-a, pozdravit ću članice i članove Mjesnog odbora općine Pisarovina koji su nam se pridružili danas u saboru, dobar dan i dobro došli. … [[Pljesak.]] Izvolte kolega Batinić.
Hvala lijepo podpredsjedniče, naime zašto završno upravo iz razloga da još jednom ponovim stajalište Kluba HNS-a upravo iz razloga što smatramo da je problem gospodarenja otpadom u RH onima kojima smatraju da nije važno, da je izuzetno važna tema ne samo za nas nego za cijelu Hrvatsku. Prije svega svaki dan da li dolazite sa istoka, sa zapada, sa juga u Zagreb vidimo nemile slike. Zagreb je prijestolnica i smatram da iako je odgovornost 90, preko 90% slučaja na lokalnoj samoupravi, smatram da bi i ministarstvo trebalo sagledati u onom dijelu u kojem je nadležno. Prije svega otpad kako spriječiti nastajanje otpada, osobno smatramo u Klubu HNS-a da isključiva nadležnost naravno nas kao građana, ali prvenstveno ministarstva koje bi trebalo i stručnih ljudi o tome voditi računa. Nadalje, ponovit ću ono što sam rekao u raspravi što smatram važno, a vezano je na periode kada će se neusklađena odlagališta zatvarati, da ne smijemo zanemariti temu kao što je ekološka renta o kojoj sam govorio, naprosto moramo uvažiti i određene specifičnosti tih građana koji žive, borave 12 mjeseci u godini u blizini tih odlagališta. Temeljem zakona manje-više svi koji smo u posjedu odlagališta neusklađenih ili centara, na području jedinica lokalne samouprave, isplatili smo rentu za umanjenje vrijednosti nekretnine. Manje-više mislim da su svi postupili po tom zakonu, znači mi smo obeštetili nekretnine, ljude koji žive ne. I stoga su Amandmani koji smo predložili, još jednom molim razmotrite Amandmane i prihvatite ih. Nadalje, što se tiče vezano za zatvaranja mi, rečeno je da će ministar donijeti Plan zatvaranja neusklađenih odlagališta. Ja bih volio da je to konkretno za područje Varaždinske županije i područja sjevera Piškornica, da će profunkcionirati 2023.-će, koliko sam čuo ili 2025.-te, iako izgleda daleko, dosta daleko. Međutim, što do tada? Što do tada sa tim neusklađenim odlagalištima? Nadalje, pitanje komunalnog redarstva. Svaki Zakon novi koji dolazi, dobro je bilo rečeno kad se ne zna što i kako postupanje, prebacuje se odgovornost i nadležnost na komunalno redarstvo. Mi smo nedugo ovdje imali u raspravi Zakon o državnom inspektoratu koji ne govori izrijekom, ali u nadi da će možda biti operativniji, upravo i u dijelu što se tiče zaštite okoliša. Dosadašnja iskustva koja smo imali u lokalnim sredinama, naprosto ne idu tome u prilog. Želim biti optimističan, ili inicirajte kao Ministarstvo zaštite okoliša, inicirajte da se nadležnosti komunalnog redarstva u ovome dijelu da im se da veća razina izvršnosti u postupanju. I ono što smatram jednako tako važnim, to je građevinski otpad, o kojem se nije u tolikoj mjeri prethodnih godina govorilo. Mi svjedočimo u zadnje godinu, dvije dana, velikom investicijskom bumu, makar, ja govorim s područja sjevera, i naprosto imamo, generalno postaje problem kuda sa tim građevinskim otpadom. Reciklažna dvorišta građevinskog otpada su prva stepenica ka rješavanju toga pitanje i stoga i apel, državni tajniče, gđo. pomoćnice, prema Ministarstvu, da pokušate iznaći modele, način sufinanciranja gradnje reciklažnih dvorišta u jedinicama lokalne samouprave. Ja vas samo molim, nemojte to prenositi na regionalnu samoupravu jer pokazala se uloga operativnost, funkcionalnost regionalne samouprave kada su bili u pitanju centri, pogotovo Piškornica, kad su bili dionici javne ustanove, lokalne samouprave, stvari su bile operativne. Tada se Zakonom javna ustanova ukidala, išlo se na novi oblik organiziranja i tada je sve stalo. Nažalost, Piškornica i dan danas stoji. I više bih volio da slušate praksu, one ljude na lokalu koji provode ovaj Zakon, koji su u svakodnevnom kontaktu sa svojim građanima [[Upadica: Hvala]] , vjerujem da bi izmjene Zakona [[Upadica: Hvala…]] bile [[Upadica:…vam…]] kvalitetnije. Hvala.
…kolega Batinić. I u ime kluba zastupnika SDP-a završno kolega Peđa Grbin, izvolite kolega.
Poštovane kolegice i kolege, dopustite mi da ovo završno izlaganje počnem pročitavši par redaka iz jednog članka koji je u Glasu Istre objavljen prije nekoliko dana pod naslovom „Željko Čalić pred Glas Istre dovezao kombi pun isluženog namještaja“, a članak vam ide otprilike ovako: „Prvo je Čalić pokušao iskrcati otpad u reciklažnom dvorištu u Valmadama, gdje su mu rekli da primaju samo otpad građana. U Županijskom centru za gospodarenje otpadom Gaštijun su mu kazali da primaju samo otpad koji dovezu kamioni lokalnih komunalnih poduzeća. Nakon toga, htio je platiti odlaganje u Metisu, pogađate, ali su ga i tamo odbili uz obrazloženje da nemaju mjesta.“ Mi danas ovdje govorimo o nekakvoj budućnosti gospodarenja otpada u RH, a stvarnost je takva da mijenjamo Zakone češće nego čarape, a ne uspijevamo napraviti ništa. Poštovane kolegice i kolege, kada je HDZ vodio pregovore o pristupanju EU, u ovom području smo preuzeli vrlo velike obveze, realno, obveze za koje smo već tada znali da ih nećemo moći ispuniti. Nešto o tome znam, jer kao što sam prethodno spomenuo, bio sam u Nadzornom odboru trgovačkog društva Kaštijun d.o.o. kada smo pripremali gradnju Županijskog centra za gospodarenjem otpadom Kaštijun u Puli. I znam s kojim smo se problemima susretali i znam koliko je unaprijed potrebno početi pripreme za gradnju takvog centra da bi on uspio profunkcionirati. Priprema gradnje tog Centra počela je tamo negdje prije 13-tak, 14-tak godina, da bi tek sredinom prošle godine Centar počeo sa radom, a mi danas govorimo o mreži koja bi trebala pokrivati cijelu RH, od toga imamo samo dva Centra, Rijeka, Pula. I tu ima problema, a drugdje nemamo niti to. Četiri godine smo pokušavali i borili se kako da ispunimo one obveze koje smo kao RH preuzeli. Međutim, nakon toga, došla je ona prva, pa druga nesretna koalicija MOST-a i gospoda iz MOST-a, koje danas ovdje nema, koja često svima dijele pamet, napravili su potpuni kaos u sustavu. Kaos iz kojeg se teško oporaviti. Sada kada je HDZ opet preuzeo resor, tvrde da su nešto napravili, a nisu napravili ništa. Poštovani kolega državni tajniče, ja ne znam kako ste prihvatili danas doći ovdje i kako ste pristali pred zastupnicima braniti ovaj kupus jer ovo što vi danas ovdje nudite, nije ništa. Rečeno vam je od ljudi koji su s terena, od ljudi koji bi ovo trebali ovo provoditi u praksi, koji su problemi. Kolega Zmajlović vam je ukazao na jedno pitanje, da niste uspjeli uspješno obrazložiti zbog čega se ponovno uvodi da će jedinice lokalne samouprave naplaćivati drugim jedinicama lokalne samouprave troškove odlaganja, što će to dovesti? Dovesti će do toga da se diže cijena i da će u konačnici građani plaćati veću cijenu otpada. Rekao sam već u replici, mi u Puli smo to doživjeli, plaćamo veću cijenu otpada, u dijelu grada se mjere ne provode, ja odlažem otpad u svojem kvartu na potpuno isti način kao što je to bilo prije nekoliko godina, čak štoviše uz iznimku onih kontejnera u koje možemo ubaciti plastiku, papir itd., odlaganje otpada nije bitno različito nego kad su u kvart doselili moji dida i baba prije 40-tak godina. A donosimo odluke o prikupljanju otpada, a donosimo zakone i pravimo se da je sve u redu, a one stvarne problem uopće ne vidimo. Poštovane kolegice i kolege, jedino što smo građanima donijeli je da pojedinim šerifima kao što je to Milan Bandić omogućimo da dignu cijenu odlaganja otpada, a da pritom građanima ne ponude ništa. Prije točno godinu dana, u siječnju 2018. godine Zagreb je donio odluku o prikupljanju otpada. U godinu dana po tom pitanju nije napravljeno ništa. Jedna petina građana Hrvatske će za to ništa uskoro dobiti skuplje račune. Poštovani državni tajniče, pitat ću vas ono što sam pitao i svojih nekoliko kolega zastupnika u prethodnoj raspravi, a možete li mi vi objasniti zbog čega donosimo ovaj zakon, osim da Europskoj uniji prikažemo da nešto radimo i pokušamo odgoditi penale. Hvala.
Hvala vam. I sada u ime predlagatelja državni tajnik gospodin Mile Horvat, završno. Izvolite.
Zahvaljujem se potpredsjedničke Hrvatskog sabora, uvažene zastupnice i zastupnici. Rasprava je trajala dugo, postoji očito je postojao veliki interes za ove izmjene zakona, mi to vrlo uvažavamo, znamo da sustav nije idealan bio, ne možemo da idealnog ovog trenutka postaviti. Još će dugo vremena trebati da ga mi modeliramo onako kako mislimo da bi trebao funkcionirati. Ja, mi smo ove vaše primjedbe sve zapisali, amandmane smo dobili, o njima ćemo raspravljati, proći ćemo kroz njih pa ćemo do glasanja imati stav o svim tim amandmanima. I sad dalje da ne obrazlažem, ali uvaženom kolegi Grbinu ću reći dakle, vezano za ovo zadnje, odnosno zadnju činjenicu uvođenja naknade za odlaganje otpada na druga odlagališta, dakle, ja ponavljam ponovno od 556 lokalnih samouprava njih 436 odlaže otpad na prostoru druge jedinice lokalne samouprave. Sad zatvaramo 29 odlagališta jer su potpuno neusklađena. To bi značilo da ovi koji su do sad, lokalne samouprave, koje su ulagale i koje se redile, sanirale svoja odlagališta i moraju primiti tuđi otpad su na neki način kažnjeni, jer su bili ažurni, a ovi koji su bili neuredni, pa ih sad zatvaramo, zato što su apsolutno neusklađeni, oni sad kažu, u redu, vozit ćemo otpad vama, a mi do sad nismo ulagali u sanaciju i uređenje naših odlagališta. Je li je to pošteno? Pa smo onda mislili da ovi koji moraju primiti tuđi otpad dobivaju neku vrstu benefita, a to je ta naknada koja bi iznosila nekakvih, veličina do 30% do 1/3 troška odlaganja i to bi bio prihod te lokalne samouprave i on bi bio nenamjenski, on bi se mogao uvjetno koristiti, uvjetno za pojačanje, poboljšanje društvenog standarda tih ljudi koji primaju tuđi otpad. To je tako nekakva ideja. Da li smo sa tom idejom pogodili, vrijeme će i praksa pokazati, sve je podložno promjenama, ali je apsolutno ovo bila ideja. I onda da vam kažem još nešto, cijela ova naknada je aktualna do trenutka dok se, dakle, druga kategorija odlagališta koji će raditi do zatvaranja, do popunjenja kapaciteta, kad se popune kapaciteti oni se zatvaraju i više ta naknada se ne koristi i treća kategorija, dakle, ona odlagališta koja su aktivna, koja će dalje raditi do otvaranja centara, isto tako uspostavom centara ta naknada se više na njih ne odnosi, kao što se ne odnosi na lokalnu samoupravu u vašoj Županiji, dakle u Istarskoj županiji, jer ta dva centra rade, ta naknada se ne odnosi na vaše lokalne samouprave. I to je dakle nekakva ideja, da li sam ja sad ovdje baš vješto objasnio ili nisam, bit će još o tome komunikacije sa javnošću, mi ćemo kao i sve stvari koje radimo objašnjavati ljudima i pokušati prezentirati, jer ponavljam opet, sustav gospodarenja otpadom je nešto što moramo kao model svi zajedno dorađivati. Hvala vam na primjedbama, mi ćemo ove amandmane razmotriti i do glasanja ćemo donijeti odluku o njima. Hvala vam.
Na vaše izlaganje imamo tri replike. Prva replika je kolega Grbin, druga kolega Šuker i treći kolega Stričak Anđelko. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče, uvaženi gospodine državni tajniče, ja se s vama u potpunosti slažem. Neuvjetna odlagališta treba zatvoriti, to je potpuno neprimjereno što mi možemo vidjeti diljem Hrvatske, ali gledajte, kada vi negdje odlažete smeće za to treba platiti, a vi ovime dodatno dajete naknadu jedinicama lokalne samouprave, ali ne dajete dodatnu naknadu koju bi trebalo uložiti na pospješenje upravljanja otpadom, nego ju prepuštate, kao što ste sada i sami rekli, lokalnim jedinicama samouprave da ju koriste po vlastitom nahođenju, ne kao namjenski nego kao nenamjenski prihod. I to je vrlo pogrešno, plus što će dovesti do povećanja cijene odlaganja otpada za sve građane na tim područjima, a neće povećati standard upravljanja otpadom. I još jedna stvar, rekli ste da će nam trebati dugo vremena dok ne počnemo primjenjivati ovaj zakon. Možete li nam barem okvirno reći što to dugo vremena znači? Hvala.
Hvala vam. Odgovor na repliku, izvolite.
Mislim da smo se, uvaženi kolega Grbin pogrešno shvatili, rekao sam da će puno vremena trebati da uspostavimo funkcionalni sustav, a ovaj zakon će se primjenjivati u trenutku kad se objavi u Narodnim novinama, dakle tu nema dileme. Vezano za prvu vašu opservaciju, dakle mi ćemo takozvanu … [[govornik se ne razumije]] taksu uvesti, ali o njoj još uvijek razmišljamo, razgovaramo procjenjujemo pravi trenutak, jer mislimo da je sustav gospodarenja otpadom na nekakav način prilično opterećen sa raznim taksama, naknadama, davanjima. Ne isključujemo ovu mogućnost, ali ovog trenutka, se nismo odlučili da ju, da ju primijenimo, što ne znači da neće to biti u nekom skorom vremenu. Hvala vam.
Kolega Šuker, izvolite.
Hvala lijepo, poštovani gospodine državni tajniče. Na replike me ponukala jedna vaša rečenica, koja je u principu razotkrila sve ovo što se danas govorilo pred mnogobrojnim saborskim zastupnicima, dakle, kad ste rekli nismo zadovoljni sa stanjem, ali trebat će puno vremena da dođemo do onoga što želimo, i to je naprosto istina, i žao mi je što neke kolege koji su imali priliku neke stvari napraviti, danas raspravljamo ovako kako raspravljamo, situacija je takva kakva je, ne može se promijeniti preko noći. I druga stvar, svi moramo biti svjesni da zbrinjavanje otpada košta, i to je da tako kažem, isto kao i hrana, privilegija bogatih. I zašto stalno žmirimo? Ako vi nekome drugome odvozite smeće, onda mu trebate otplatiti naknadu zašto mu to odvozite, i taj je trebao obeštetiti, prije svega one stanovnike, dal' je to u materijalnom, ili financijskom obliku, na čijem području se to odlagalište nalazi, jer njihove nekretnine, sve vrijedi manje. To je naprosto zakon jednog normalnog funkcioniranja, ekonomskog funkcioniranja, i sad brinut o ovom, i onom, ja ću tebi dat smeće, neću ti platit ništa. Pa koji će to bedak prihvatiti?
Hvala vam. Hvala vam. Sljedeća replika je posljednja replika, kolega Stričak, izvolite.
Hvala podpredsjedniče, kolegice i kolege, državni tajniče. Danas, kada krenete u šetnju prirodom, pogotovo uz šumske ili poljske putove, čisto sumnjam da će te proći jedan kilometar, da nećete naići na neko divlje odlagalište. Jedan jedini kilometar, sigurno nećete naći gdje nema divljih odlagališta. Stoga smatram, a s obzirom da svi volimo, pogotovo u predizbornim kampanjama se pozivati na čist okoliš, na prirodu, na našu budućnost, djecu, da je upravo ovaj Zakon, jedan dobar iskorak u tom smjeru da se napokon kvalitetno počinje gospodariti otpadom, a naravno tu svakako treba apelirati i na svijest samih građana. Hvala.
Hvala vam. Time smo i završili i zaključili raspravu o Konačnom prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o održivom gospodarenju otpadom, a glasovat ćemo o istom Zakonu kad se steknu uvjeti.
Sada ćemo preći na izjašnjavanje o amandmanima Konačnog prijedloga Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o održivom gospodarenju otpadom, drugo čitanje, P.Z.E. br. 443. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske, rasprava je zaključena, amandmane su proveli Odbor za zakonodavstvo, Klub zastupnika HDZ-a, Klub nezavisnih zastupnika, zastupnik Stjepan Kovač, Klub zastupnika HNS Liberalni demokrati. Pregledom amandmana dostavljan vam je elektroničkim putem, molim predstavnika predlagatelja, da se očituje o ostalim amandmanima, poštovani državni tajnik u Ministarstvu zaštite okoliša i energetike, Mile Horvat. Najprije ćemo prvi amandman Kluba zastupnika HDZ-a.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Drugi amandman je također Kluba zastupnika HDZ-a.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. 3. amandman je Kluba zastupnika HNS-a.
Izvinjavam se, odbija se, predloženi amandman proširuje namjenu naknade koja je propisana za građevine, za gospodarenje komunalnim otpadom i sanacijom neusklađenog odlagališta na druge objekte, uređaje, komunalne infrastrukture. Ovako široko i neprecizno preloženi mogu obuhvaćati bilo koji objekt i uređaj, koji služi za obavljanje komunalnih djelatnosti, ceste, rasvjete i slično propisanih posebnim Zakonom o komunalnom gospodarstvu, a što izlazi iz okvira područja gospodarenja otpada i područja primjena Zakona o održivom gospodarenju otpadom, te stoga ova amandman nije moguće prihvatiti.
Poštovani zastupnik Milorad Batinić.
Hvala potpredsjedniče. Prihvaćam obrazloženje. Naime, radi kratkoće vremena nije bilo moguće od naše strane detaljnije odrediti. Naime što je bila intencija, prvenstveno je da bi se moglo uopće graditi komunalne građevine, koje služe gospodarenju otpadom, odnosio se naš amandman na gradnju pristupnih cesta, koji isključivo i u funkciji imaju i gospodarenjem otpadom. Stoga je bio ovaj amandman, a i naravno prošivajući sve ostale članke iz toga članka zakona, ali u redu, drugi puta ćemo preciznije odrediti, pa vjerujem da će tada amandman biti prihvaćen, povlačim amandman.
Dakle, ovaj amandman je povučen. 4 amandman je zastupnika Stjepana Kovača.
Amandman zastupnika Stjepana Kovača se odbija. Žalbeno rješenje komunalnog reda iz članka 36. stavak 3 Zakona su već propisane stavkom 5 istog članka zakona. Ovim amandmanom predložena izmjena traži ustvari usklađenje sa Zakonom o komunalnom gospodarstvu, a što je u suprotnosti cijelim ovim zakonom, kojemu je područje primjene gospodarenje otpadom, a ne komunalno gospodarstvo.
Poštovani zastupnik Stjepan Kovač.
Zahvaljujem. Pa evo u čl. 36. st. 5 kao što ste rekli važećeg Zakona o državnom gospodarenju .../nerazumljivo/... upisano je da se protiv rješenja komunalnog redara žalba upućuje nadležnom upravnom tijelu što bi trebalo uskladiti sa čl. 117. Zakona o komunalnom gospodarstvu, prema kojem se žalba izjavljuje i o njoj odlučuje upravno tijelo županije nadležno za poslove komunalnog gospodarstva. Isto tako, u tom istom stavku upisano je, kao što ste rekli, protiv rješenja komunalnog redara grada Zagreba, može izjaviti žalbu ministarstvu, što treba uskladiti opet s tim istim čl. 117. te upisati da o žalbama protiv upravnih akata koje donosi komunalni redar grada Zagreba odlučuje središnje tijelo državne uprave nadležno za poslove komunalnog redarstva. Znači trebalo bi, po meni, ispraviti jer jedan čl. je u koliziji s drugim. Hvala. I tražim glasovanje o amandmanu.
Hvala. 5. amandman je Kluba nezavisnih zastupnika.
Klub nezavisnih zastupnika, amandman se odbija. Amandmanom predložena izmjena smatra se nepotrebnom jer saznanje nije dovoljno da bi komunalni redar mogao postupati.
U ime kluba, poštovani zastupnik Žagar, izvolite.
Hvala potpredsjedniče HS-a. Uvaženi g. Horvat, sad smo malo obrnuli stvari, vi kažete, saznanje nije dovoljno. Ovaj amandman nije išao u smjeru pojačavanja dokaznog materijala prema počinitelju nedopuštene radnje. Ovaj amandman je išao prema zaštiti komunalnog redara. Mi smo komunalnim redarima natovarili na vrat toliko obaveza da to ne znam, jedan čovjek sa natprosječnim sposobnostima ne bi mogao izvršiti. Sve što, za sve ono što ne znamo kome bi dali da radi, to dajemo komunalnom redaru. Da ponovim ono iz rasprave, dakle kad bi jedinice lokalne samouprave nabavile, npr. zrakoplove, onda tko bi ih vozio, rekli bi pa komunalni redar. Jedna priča iz prakse. Stvarno se dogodila. Komunalni redar je zatekao čovjeka koji je rušio bagreme na javnoj površini. On ga je zaustavio, legitimirao i znate što je nastalo, nastali su ogromni problemi. Došli je čak do fizičkog obračuna jer komunalni redar to ne može raditi, nema pravo, to može samo policija, ali što da on radi, na koji način da on zatekne čovjeka koji radi nedopuštenu radnju i što da on s njim onda radi? I ovaj amandman je išao u tom smjeru, dakle, da se ne dogodi to da se zatiče nekog, da komunalni redar ne bude doveden u situaciju da mora nekoga zaustavljati, zaticati, nego je dovoljno da ima saznanja o tome, da skupi dokaze, da fotografira i da kasnije onda prema tom počinitelju se postupa. Evo to je bila intencija ovog amandmana, žao mi je što nije prihvaćen i tažimo glasovanje.
6. amandman je Kluba zastupnika HNS-a.
Amandman Kluba zastupnika HNS-a se odbija. Naime, predloženim amandmanom se predlaže da ovu naknadu iznimno može plaćati komunalna tvrtka. Amandman nije moguće prihvatiti zbog toga jer je upravo smisao da ovu naknadu plaćaju jedinice lokalne samouprave, a ne komunalna tvrtka odnosno u konačnici korisnik javne usluge prikupljanju miješanog i bio razgradivog komunalnog otpada kojemu bi zbog toga cijena bila viša. Ta naknada službi jedinici lokalne samouprave na čijem području se koristi odlagalište otpada za poboljšanje kvalitete života i namjena za njeno korištenje nije propisano.
U ime Kluba zastupnika, poštovani zastupnik Milorad Batinić.
Hvala potpredsjedniče. Znači ovo je dato iznimno prijedlog iznimno, naime, ovo je praksa. Očito da uvijek smo u raskoraku u onim operativnim onih stvari koje moramo na terenu provesti. Naime, koja logika je da se odbija amandman, ne razumijem. Načelo onečišćivač plaća primjenjujemo u određenim segmentima, u drugima u ovome ne. I koja je, znači intencija je bila, da kojom logikom je, ako je intencija čitavog zakona onečišćivač plaća, znači građani, da lokalna samouprava iz svojeg proračuna plaća drugo. Tu je dana mogućnost da komunalne tvrtke koje vrše uslugu na području više jedinica lokalne samouprave u cijenu zbrinjavanja otpada, što i sam zakon propisuje strukturu cijene, što sve mora ulaziti, da jedinicama na čijem području se nalazi odlagalište, da plaćaju ekološku rentu o kojoj govorim. To je dana kao mogućnost. Naime, iz kojeg razloga smo dali taj amandman kao mogućnost, alternativu, ukoliko se pojedince jedinice ne mogu dogovoriti. A zakonski je ostvarena mogućnost. Znači kao alternativa u dijelu u nadi da će u praksi se to moći provesti i vjerujem da će i ministarstvo odnosno nadležne službe koje jesu za provođenje ovoga zakona poduzeti sve radnje ukoliko dođe do neusaglašavanja lokalnih samouprava. Iz tog razloga povući ću amandman.
Dakle, amandman je povučen. 7. amandman je zastupnika Stjepana Kovača.
Amandman na čl. 36. zastupnika Stjepana Kovača se odbija. Žalbe na rješenja komunalnog redara iz čl. 36 st. 3. zakona su već propisane st. 5 istog članka zakona. Osim toga, amandmanom predložena izmjena traži u stvari usklađenje sa Zakonom o komunalnom gospodarstvu, a što je u suprotnosti s ciljem ovim cijelim ovim zakonom, kojemu je područje primjene gospodarenje otpadom, a ne komunalno gospodarstvo.
Poštovani zastupnik Stjepan Kovač.
Zahvaljujem. Pa, tu je bila intencija da se upiše i omogući komunalnom redaru dolazak na parcelu bez obzira u čijem je vlasništvu jer znači netko čije je privatno vlasništvo može zabraniti komunalnom redaru da dođe i da vidi kao što se to omogućilo u čl. 43. st. 2. toč. 2 Zakona o građevinskoj inspekciji. Zašto? Zato što u tom istom zakonu vi imate čl. 82. u kojem piše da će se moguće kazniti ne jedinicu lokalne samouprave nego čelnika jedinice, ako komunalni redar ne izda adekvatno rješenje, ako komunalni redar ne utvrdi ispunjenje obaveze i još bezbroj toga da ne nabrajam, a s druge strane, vi ne omogućujete komunalnom redaru da obavi postupak i kvalitetno izvrši to. Tako da nema onda smisla niti kažnjavati, kako ćete nekog kazniti ako prije toga niste omogućili da uopće kvalitetno obavi uvid u nešto, u neku prijavu i sl., po meni nema logike. Molim glasovanje o amandmanu. Hvala.
Hvala. 8. amandman je Kluba zastupnika HDZ-a.
Amandman se prihvaća.
9. postaje sastavni dio zakona. 9. amandman je zastupnika Stjepana Kovača.
Amandman zastupnika Stjepana Kovača na članak 74. se odbija, naime pristup na nekretninu komunalnom redaru u svrhu utvrđivanja činjenica u slučaju odbačenog otpada je već uređen u članku 36. stavak 7. Zakona o održivom gospodarenju otpadom.
Poštovani zastupnik Stjepan Kovač.
Molim glasovanje o amandmanu.
Hvala. Slijedeći 10. amandman je Odbora za zakonodavstvo.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. 11. amandman je Kluba zastupnika HNS-a.
Amandman Kluba zastupnika HNS-a na članka 91. se odbija, naime amandman nije prihvatljiv zbog toga jer zakon ne određuje iznimke od donošenja pravilnika, kada pravilnik bude donesen tad će isti uvjeti, dakle mjerila i način određivanja iznosa naknade, kao i način uplate, isplate naknada vrijediti za sve subjekte koji su dužni pristupit, postupati sukladno ovim obvezama. Međutim, zakon ne zabranjuje da jedinice lokalne samouprave sporazumom uređuju svoje međusobne odnose pa tako i po ovom pitanju ukoliko su sve jedinice lokalne samouprave suglasne s takvim načinom uređivanja međusobnih odnosa.
Poštovani zastupnik Milorad Batinić u ime kluba zastupnika.
Hvala podpredsjedniče, hvala državni tajniče, naime intencija je bila upravo jer je rok koji je propisan zakonom, godinu dana, međutim zadovoljan sam vašim odgovorom ukoliko kazali ste da se može dogovorit unutar jedinice, da može se operacionalizirat s tog razloga ću povući amandman, jer smatram da možda je trebalo spretnije rješenje u samom tekstu zakona upravo ovo što ste vi sada izrekli, da je dogovor sporazum unutar jedinica moguć provedbi mimo u stvari do perioda dok se ne donese pravilnik. Zadovoljan sam, povlačim amandman.
Hvala. Amandman 11. je povučen.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o održivom gospodarenju otpadom, drugo čitanje, P.Z.E. br. 443., predlagatelj je Vlada RH a rasprava je zaključena. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo, Klub zastupnika HDZ-a, Klub nezavisnih zastupnika, zastupnik Stjepan Kovač, Klub zastupnika Hrvatske narodne stranke, liberalnih demokrata. Pregled amandmana dostavljen vam je elektroničkim putem. O amandmanima smo se izjasnili tijekom današnje sjednice. I sada ćemo glasovati i amandmanima koje predlagatelj ne prihvaća. Idemo redom, prvi je Kluba zastupnika HDZ-a prihvaćen je, drugi isto Kluba zastupnika HDZ-a prihvaćen je, treći Klub zastupnika HNS-a on se ne prihvaća pa je povučen. Četvrti zastupnika Stjepana Kovača, ne prihvaća ga Vlada pa moramo glasovati. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 5. Kluba nezavisnih zastupnika nije prihvaćen pa moramo glasovati. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 6. Kluba zastupnika HNS-a je povučen a br. 7. zastupnik Stjepan Kovač Vlada ga ne prihvaća pa molim glasujmo. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 8. Kluba zastupnika HDZ-a je prihvaćen. Amandman br. 9. zastupnika Stjepana Kovača nije prihvaćen pa molim da glasujemo. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 10. Odbora za zakonodavstvo je prihvaćen. I amandman br. 11. Kluba zastupnika HNS-a je povučen. Sada dajem na glasovanje konačni broj Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o održivom gospodarenju otpadom. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 80 za, 8 suzdržanih i 38 protiv donesen Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o održivom gospodarenju otpadom.
Krećemo na sljedeću točku dnevnog reda, a to je Prijedlog Odluke o razrješenju dijela članova Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja i Prijedlog Odluke o imenovanju dijela članova Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja. Predlagatelj akta je Vlada republike Hrvatske, na temelju članka 27. Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja. Raspravu je proveo Odbor za gospodarstvo. Želi li predstavnica predlagatelja dati dodatno obrazloženje? S nama je gospođa Nataša Mikuš Žigman, državna tajnica u Ministarstvu gospodarstva, poduzetništva i obrta. Izvolite gospođo Mikuš Žigman.
Hvala lijepo gospodine podpredsjedniče, cijenjene zastupnice i zastupnici Hrvatskog sabora. Odredbama članka 27. Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja, utvrđeno je da predsjednika i članove Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja imenuje i razrješuje dužnosti Hrvatski sabor na prijedlog Vlade Republike Hrvatske. Predsjednik i članovi Vijeća imenuju se na razdoblje od pet godina, i mogu biti ponovno imenovani. Kako je dosadašnjim članovima Vijeća, gospodinu Denisu Matiću, zatim magistrici znanosti Ljiljani Pavlic i magistrici znanosti Tatjani Peroković, istekao mandat, Vlada je donijela Prijedlog Odluke o razrješenju dijela članova Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja, kao i Prijedlog Odluke o imenovanju članova Vijeća. Magistrica znanosti Liljana Pavlic i gospodin Denis Matić, ponovno se predlažu kao članovi Vijeća, dok je za novu članicu Vijeća predložena doktorica znanosti Mirta Kapural, koja ima dugogodišnje iskustvo rada u Agenciji, i bavi se dakle, dugi niz godina pravom tržišnog natjecanja. Svi ovi predloženi članovi Vijeća, ispunjavaju formalne kriterije za imenovanja iz članka 28. Zakona, a riječ je o ljudima, o profesionalcima koji se, koji imaju dugogodišnje radno iskustvo u području iz nadležnosti Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja. Hvala vam lijepo.
Hvala vam i vama. Dakle, želi li predstojnik to jest izvjestitelj Odbora uzeti riječ? Ne. Onda imamo samo jednu prijavu u ime Kluba zastupnika. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a, Domagoj Ivan Milošević. Izvolite.
Hvala podpredsjedniče Sabora, kolegice i kolege, državna tajnice. Ja sam u proteklih par godina više puta govorio o značaju Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja, za tržišnu ekonomiju u Hrvatskoj, kojoj se tek učimo, pa ću danas skratiti i samo ću reći da Klub HDZ-a podržava ovu Odluku o imenovanju dijela članova Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja, dakle doktorica Mirta Kapural, magistrica Ljiljana Pavlić i Denis Matić. Hvala.
Hvala i vama. Vrlo brzo mogu zaključit, te samim time mogu i zaključiti raspravu o Prijedlogu Odluke o razrješenju dijela članova Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja i Prijedlog Odluke o imenovanju dijela članova Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja, ali o jednom i drugom Prijedlogu, glasovat ćemo se kad se steknu uvjeti. Time smo i završili s dnevnim redom, sa dnevnim redom zapravo za danas. Nastavljamo 23. siječnja, u srijedu u 9 sati i 30 minuta, s Konačnim prijedlogom Zakona o podacima informacijama u zdravstvu, drugo čitanje P.Z. broj 422. Želim vam svima ugodan vikend i doviđenja. SJEDNICA PREKINUTA U 14,37 SATI.
Sada idemo na a) Prijedlog odluke o razrješenju dijela članova Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja i b) Prijedlog odluke o imenovanju dijela članova Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja. Predlagatelj je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Nakon što je rasprava zaključena, Vlada je podnijela amandmane na Prijedlog odluke o imenovanju dijela članova Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja. Sukladno čl. 199. Poslovnika u ovako podnesenim amandmanima mora se složiti većina nazočnih zastupnika. Dajem prvo na glasovanje prijedlog da se provede rasprava o amandmanima Vlade RH. Molim glasovanje. Utvrđujem da smo većinom glasova, 79 za, 24 suzdržana i 8 protiv odlučili provesti raspravu o amandmanima Vlade RH pa bih molio predstavnika predlagatelja da obrazloži podnesene amandmane. S nama je poštovani Zdenko Lucić, državni tajnik u Ministarstvu gospodarstva, poduzetništva i obrta. Izvolite, imamo 2 amandmana pa ih objedinjeno pojasnite.
Hvala. Poštovani g. predsjedniče, poštovane zastupnice, poštovani zastupnici, zahvaljujem se na riječi. Vlada RH na sjednici održanoj 24. listopada 2018. godine utvrdila prijedlog odluke o imenovanju dijela članova Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja. S obzirom da odluka nije donesena do predloženoga roka, 16. studenog 2018. godine, Vlada je uputila amandmane kojima se predlaže brisanje tog roka, odnosno da odluka stupi na snagu danom donošenja.
To su oba dva amandmana objašnjena, je li tako? Dobro, hvala vam lijepa. Sad ću otvoriti raspravu onda o amandmanima Vlade. Javlja li se netko? Ako ne, zaključujem raspravu, pa prelazimo na glasovanje o prvom amandmanu Vlade. Molim glasujmo. Utvrđujem da smo većinom glasova, 77 za, 29 suzdržanih i 2 glasa protiv prihvatili prvi amandman Vlade te on postoje sastavni dio prijedloga odluke. Idemo sada na drugo, na glasovanje o drugom amandmanu Vlade. Molim glasujmo. Utvrđujem da smo ga prihvatili, 77 za, 32 suzdržanih pa i on postoje sastavni dio prijedloga odluke. Sada prelazimo na glasovanje o prijedlozima odluke. Prvo dajem na glasovanje Prijedlog odluke o razrješenju dijela članova Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja, molim glasujmo. Utvrđujem da smo većinom glasova, 79 za i 37 suzdržanih donijeli odluku o razrješenju dijela članova Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja u tekstu kako je predložila Vlada RH. I drugo, dajem na glasovanje Prijedlog odluke o imenovanju dijela članova Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja, molim glasujmo. Utvrđujem da smo većinom glasova, 78 za, 36 suzdržanih i 3 protiv donijeli odluku o imenovanju dijela članova Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja u tekstu kako je preložila Vlada RH.