Baš u skladu s tim članom Poslovnika, u ime SRS, postaviću pitanje, tražiću i objašnjenje i obaveštenje, ali ovo možete da shvatite i kao poziv. Naravno, upućujem ga predsedniku Vlade Mirku Cvetkoviću. Da li Vlada razmišlja i da li je uopšte potrebno da se, recimo, za početak u dva propisa izvrše odgovarajuće izmene kako bi nadležni državni organi bili efikasniji? Evo koji su to propisi, da ne bude zabune. Znači, da li Vlada namerava da izvrši odgovarajuće izmene u Zakonu o sprečavanju pranja novca i finansiranja terorizma i da li se planira eventualno izmena Zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije? Zašto tražim objašnjenje, zašto postavljam pitanje i zašto uopšte otvaram ovu temu na nivou principa, odnosno načela? Zbog toga da se ne bi desilo da za nekoliko meseci neko od nadležnih službenika, državnih službenika, funkcionera, preko medija ili ovde u Narodnoj skupštini obavesti javnost kako Vlada primenjuje svoje strategije borbe protiv organizovanog kriminala i terorizma, primenjuje svoje strategije borbe protiv korupcije, a to i dalje cveta u našoj zemlji. Ili da nas ne bi iznenadio neki državni službenik koji saopšti podatak, recimo, da je neka kriminalna grupa za pet-šest godina navodno svog postojanja ubacila nelegalan novac, novac od trgovine narkotika, u vrednosti od milijardu i 300 i nešto miliona evra. Stvarno se postavlja pitanje kako je moguće da se to desi u jednoj državi kada postoje, recimo, ova dva zakona, kada je tim propisima tačno određeno ko šta treba da radi, u kojim rokovima, kako se proverava…Sećate se, pre nekoliko godina ili pre godinu i po dana, ovaj Zakon o sprečavanju pranja novca i finansiranja terorizma je toliko daleko otišao, toliko široko otišao, da je zakonska kategorija postao i advokat, jer je neko zaključio da se preko advokata takođe peru te mafijaške pare. Znači, da li planirate promenu ovih propisa? Ako planirate, da li ćete to što pre da uradite, da se otklone sve smetnje za postupanje nadležnih državnih organa? Koristim ovu priliku i da podsetim Vladu, a ne sumnjam da će gospodin Ljajić ovo da prenese Mirku Cvetkoviću. Prosto je neverovatno. NBS kontroliše sve banke i sve finansijske organizacije, kontroliše sva osiguravajuća društva, kontroliše berzu, kontroliše investicione fondove, ceo finansijski sektor je i pod kontrolom NBS. U jednom je delu pod kontrolom Ministarstva finansija, poreskih organa, a tu postoje i carinski organi. Postoji posebna služba koja se bavi sprečavanjem pranja novca. U okviru tajnih službi postoje odeljenja koja se bave tom vrstom borbe protiv kriminala. Sve postoji i država kaže – milijardu i 350 miliona je oprano para. Znate, te dve stvari ne idu jedna s drugom. Apsolutno ne idu jedna s drugom. Mora da je neko odgovoran. Naravno, nisu odgovorne kafe-kuvarice i šoferi. (Predsednik: Vreme.) Hvala, gospođo predsednice.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik gospođa Zlata Đerić, kao ovlašćeni predstavnik svoje poslaničke grupe.
Dame i gospodo narodni poslanici, pitanje je upućeno pre svega RTS-u kao javnom servisu, u onom starom dobrom maniru koji je RTS promovisao, a to je – naše je pravo da znamo sve. U skladu s tim i postavljam pitanje. Drugi deo pitanja se odnosi svakako na Ministarstvo pravde i JP EPS, koji takođe mogu da se uključe u davanje odgovora na pitanja koje ću postaviti. Znači, građani uže i šire Srbije, kako bismo to rekli, pitaju, pošto u dobrom delu finansiraju pretplatom Javni servis, a imaju pravo da znaju sve, zašto oni baš moraju da znaju kada se recimo u Beogradu bilo koja kanalizaciona cev zameni, a iz svojih opština dobiju neku informaciju ili mesto u nekom udarnom terminu tek kada im se desi neka zaista kataklizmička tragedija tipa poplave. To je jedan deo pitanja. Drugi deo pitanja. Ti isti građani koji finansiraju RTS svojim pretplatama, naravno uključujući neka svoja znanja o zakonima koji su aktuelni, kažu – po Zakonu o radiodifuziji pretplatu za RTS plaća onaj ko je prijavio prijemnik, nebitno da li gleda RTS ili neki drugi kanal. Po istom Zakonu o radiodifuziji, RTS izričito nema ustavna prava i samim Zakonom o radiodifuziji nema zakonska prava da ulazi u stanove i proverava da li neko ima prijemnik ili ne. Prema Zakonu o informisanju, Javni servis je dužan da prezentuje tačne i istinite informacije. RTS nije rekao istinu. Rekao je da svako mora da plaća pretplatu, čime je počinio prekršaj protiv ovog zakona, a prema Zakonu o krivičnom postupku, zaposleni u RTS su počinili krivično delo obmane. Pretplatu mora da plaća samo onaj ko je prijavio prijemnik. Prema Zakonu o obligacionim odnosima ne može se potraživati bilo kakva naplata, sem ako su obe ugovorne strane saglasne. Dakle, ne može se potraživati naplata od onog ko nije pristao na ugovor. Krivično je delo potraživati novac od onog ko nije pristao na ugovor ili onog ko nije prijavio prijemnik. Po Zakonu o zaštiti podataka o ličnosti niko nema prava da deli vaše lične podatke drugima, sem u slučaju vaše lične saglasnosti. Zajedničkom uplatnicom EPS-a i RTS-a EPS je prekršio ovaj zakon, a radnici EPS-a su počinili krivično delo prikazivanjem vaših ličnih podataka RTS-u, kao na primer vašu adresu stanovanja gde vam je i upućen račun. Prema Zakonu o krivičnom postupku, onaj ko pristaje na krivično delo smatra se saučesnikom u krivičnoj radnji. Plaćajući račun za struju i pretplatu, finansiraš onoga ko vrši krivično delo nad trećim licima. Dakle, pošto su zaposleni u EPS-u počinili krivično delo odavanja ličnih podataka i zaposleni u RTS-u počinili krivično delo prinudne naplate, zastrašivanja i laganja nad trećim licima, smatramo da građani Srbije, opet kažem, u onom dobrom maniru da imaju pravo da znaju sve, imaju pravo da znaju koliko je zakonit način naplaćivanja pretplate RTS-a putem računa za struju. Hvala lepo.
Gospodin Jovan Damjanović ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovano predsedništvo, znamo da je u toku ove nedelje došlo do ponovnog rušenja u nehigijenskom naselju "Belvil" na Čukaričkoj padini. Nemamo mi ništa protiv da se razvija grad, Beograd je velegrad i evropska metropola, i mi smo za to, ali nismo za to da se na ovakav način ruše romske kuće, odnosno udžerice, jer su to interno raseljena lica sa Kosova, jer su to građani Republike Srbije. Kada je došlo do potpisivanja Vojno-tehničkog kumanovskog sporazuma, kada se povukao srpski narod, policija i vojska, povukli su se i Romi. Romi se nisu albanizovali, zato što pripadaju ovoj Srbiji, poštuju Ustav i vole ovu državu. Molim vas, ukoliko treba da se ruše te njihove barake, mora planski da se uradi dislokacija ako su interno raseljena lica, a ako su stanovnici drugih gradova, mora da se pripremi povraćaj, moraju da se obezbede određena sredstva pomoći itd. Ne može se na takav način rušiti i molim sve institucije u državi, jer mislim da ovo nije sprovođenje demokratizacije. Imamo Međunarodnu dekadu Roma. Ona ima mnogo momenata koji ne ukazuju na ovakvo ponašanje određenih organa. Imamo Strategiju koja je usvojena u Vladi Republike Srbije. Pored toga što je usvojena Strategija za unapređenje Roma, usvojeni su i akcioni planovi za njenu primenu, usvojeni su i zakonski akti koji sadrže inkluzivna i antidiskriminaciona rešenja. Znači, naša država je donela akcione planove, donela je antidiskriminacioni zakon koji ne treba da se sprovodi na ovakav način. Nemam ništa protiv da se razvija grad, infrastruktura, da se radi sve što je u interesu ovog grada, ali ne na ovakav način. Molio bih da se nađe neko rešenje. Evo, tu je i ministar kojeg izuzetno cenimo i poštujemo. Molim i gospodina ministra da se ovo ne dešava, već da se nađe neko rešenje, planski da se to uradi, da ne bi došlo do takvih pojava i ekscesa. Verujete mi, zvale su me neke evropske agencije, ali ja nisam dao nikakvu izjavu. To, kažu, odmah ode u etar u celom svetu, a mi znamo da treba naša država da se demokratizuje i da se poštuju građanska i ljudska prava. Verujem da će za ovo moje izlaganje biti razumevanja u našoj državi i državnim institucijama da se ovako ne dešava sa romskom zajednicom. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Gospodin Željko Tomić ima reč.
Poštovana predsednice, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, javnost Srbije i poslanici Narodne skupštine Republike Srbije moraju da znaju, a ne znaju, šta se konkretno događa po pitanju učešća Republike Srbije u saradnji s ostalim zemljama u regionu, a moramo da se podsetimo, nismo isto tako znali šta se događalo uoči neodržanog samita na Brdu kod Kranja i povodom približavanja samita u Sarajevu 2. juna, gde će se raspravljati o saradnji zemalja u regionu. Ono što smo saznali koliko juče od šefa italijanske diplomatije Franka Fratinija to je da će svi učesnici na samitu u Sarajevu 2. juna biti predstavljeni po tzv. "gimnik'' formuli, imenom i prezimenom, a ne imenom sopstvene države, što predstavlja jedan mali presedan. Moram da podsetim da je Srbija ovo rešenje odbila kada je bio organizovan nedavni skup na Brdu kod Kranja. Mi moramo da znamo šta se to u međuvremenu dogodilo da Srbija menja svoj stav, da na Brdo kod Kranja predsednik Tadić nije otišao iz ovog razloga, a sad ovaj razlog nije bitan za samit 2. juna u Sarajevu. Podsetiću vas da Tadić nije otišao na Brdo kod Kranja zato što organizatorima nije pošlo za rukom da se ovaj samit organizuje u skladu s principom po kome delegacija Kosova može da učestvuje na regionalnim skupovima samo u skladu sa dokumentima UN, pre svega na osnovu Rezolucije 1244 Saveta bezbednosti, što nije obezbeđeno na Brdu kod Kranja, ali to nije obezbeđeno ni za 2. jun u Sarajevu. Kosovo će u Sarajevu biti predstavljeno identično kao i ostali učesnici. Skupština Srbije ne raspravlja o ovome takođe. Nijedan poslanik ne zna ništa o tome, osim onoliko koliko pročita u dnevnoj štampi ili koliko se informiše preko informativnih emisija. Mi ne znamo ništa o tome. Kada je poslednji put šef srpske diplomatije bio ovde, da nam objasni šta je radio u Turskoj dva meseca u 11 sastanaka sa Ahmetom Davutogluom, svojim turskim kolegom, osim što su pisali i usaglašavali tekst deklaracije o Srebrenici. Mi na ta pitanja nemamo odgovore i uporno ih, i dalje, poslanički klub DSS postavlja. Odgovor na to moramo da čujemo, jer to interesuje i javnost Republike Srbije. Koliko je Turska imala uticaja na Prištinu da sedne sa Srbijom za isti sto, pa makar to bilo i 2. juna u Sarajevu, govori činjenica da su samo dan pre sastanka u Turskoj na Kosovu porušeni prijemnici mobilne i fiksne telefonije na područjima na kojima žive Srbi. Je l' to konstruktivan pristup? Jesu li to dobrosusedski odnosi? Ne. Politika ove vlade ''Evropa nema alternativu'' je doživela krah zato što se čine ustupci za koje se tvrdi da nisu veliki ustupci, ali menja se politika. U Kranju može jedno, a isto to ćemo sada da popustimo u Sarajevu i tako država Srbija faktički pokazuje da nema čak ni kičmu, nema svoj ponos i srpska diplomatija je pala na jednom velikom ispitu. Očekujemo šefa srpske diplomatije, ministra inostranih poslova, da se pojavi ovde i da konačno poslanicima i srpskoj javnosti odgovori na sva ova pitanja. Dužan je toliko. Ne može večito štampa da kalkuliše s određenim izjavama, potezima raznih evropskih zvaničnika, a sutra će, 2. juna, u Sarajevu sedeti Kosovo i Srbija za istim stolom, ali samo sa svojim imenima i prezimenima. Da li je to dosledna politika Vlade Republike Srbije? Apsolutno nije. Ne možete sada nikome reći da ste dosledni u tome da između Evrope i Kosova birate Kosovo. Ne. Popuštate korak po korak još od dovođenja Euleksa, od potpisivanja SSP-a, koji ko zna da li će biti ratifikovan, to je samo u najavi, do ovoga danas. Očekujemo odgovore. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Obaveštavam da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Elvira Kovač, Miloš Aligrudić, Arsen Đurić, Milan Lapčević i Miloš Radulović. Takođe vas obaveštavam da sam, saglasno članu 88. stav 1. Poslovnika, pozvala da sednici, pored predstavnika predlagača gospodina Rasima Ljajića, ministra rada i socijalne politike, i dr Slobodana Milosavljevića, ministra trgovine i usluga, prisustvuju i Snežana Lakićević, državni sekretar u Ministarstvu rada i socijalne politike, Zoran Milošević, pomoćnik ministra rada i socijalne politike, i Milica Danilović, direktor Centralnog registra. Prelazimo na 21. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O CENTRALNOM REGISTRU OBAVEZNOG SOCIJALNOG OSIGURANjA (pojedinosti) Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Tomislav Nikolić, Jorgovanka Tabaković, Zoran Antić, Veroljub Arsić, Zoran Babić, Igor Bečić, Jelena Budimirović, Božidar Delić, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Milan Knežević, Saša Maksimović, Zoran Mašić, Predrag Mijatović, Ljiljana Miladinović, Borislav Pelević, Mileta Poskurica, Gojko Radić, Mićo Rogović, Vučeta Tošković i Dragan Čolić, Milica Vojić Marković, Nikola Lazić, Aleksandar Pejčić, Donka Banović, Jovan Palalić, Dušanka Plećević, Gordana Paunović Milosavljević, Sreto Perić, Paja Momčilov i Mirko Munjić, kao i amandman Odbora za rad, boračka i socijalna pitanja. Primili ste Izveštaj Odbora za rad, boračka i socijalna pitanja, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 142. stav 3.Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Dušanka Plećević. Da li neko želi reč? (Da.) Gospođa Plećević.
Dame i gospodo narodni poslanici, podnela sam amandman na član 2. Član 2. tumači pojam jedinstvenog broja i vi ste ga definisali kao ''slučajno izabrani broj koji dodeljuje Centralni registar obaveznog socijalnog osiguranja za potrebe obaveznog socijalnog osiguranja obveznicima doprinosa i osiguranim licima''. Amandmanom predlažem brisanje reči: "jedinstveni, slučajno izbrani". Naravno da u Centralnom registru svaki obveznik mora da ima jedinstveni broj, jer je to njegova identifikacija u Centralnom registru, ali to ni u kom slučaju ne može biti slučajno izabran broj. Pošto taj broj treba da uspostavi vezu između poreskog identifikacionog broja i matičnog broja, on nikako ne može biti slučajno izabran. Obrazloženje Vlade zašto se ne prihvata ovaj amandman je, u najmanju ruku, kontradiktorno. Najpre kažete da se taj jedinstveni broj ''odnosi na sve obveznike doprinosa i osigurana lica, a da nije prethodno unapred određen''. Da stoji ovako u Predlogu zakona, da je jedinstveni broj onaj koji nije prethodno unapred određen, to bi možda i bilo u redu, ali vi dalje kažete: "s obzirom da će, saglasno odredbi člana 17. stav 3. Predloga zakona, sadržinu, način određivanja i dodeljivanja jedinstvenog broja propisati ministar nadležan za poslove socijalne politike". Naravno da ništa nije unapred određeno, dok se ne odredi na ovaj ili onaj način, pa ste ovakvim obrazloženjem upali u sopstvenu logičku zamku. Uostalom, ako će ministar propisivati kako će se dodeljivati jedinstven broj, onda slučajno izabran broj može biti samo onaj koji se izvlači iz bubnja, kao recimo Loto. Zato sam i predložila brisanje reči "slučajno izabran", jer je u koliziji sa članom 17. stav 3, gde ste propisali način određivanja jedinstvenog broja.
Gospodin Zoran Krasić ima reč.
Koristiću vreme koje je namenjeno stranci. Ovo pričam zbog javnosti, da bi javnost čula o čemu se radi. Gospodinu Ljajiću je jasno, nije teško da se prate ovi propisi, ali evo o čemu se radi. Ima veze s amandmanom, da budemo načisto, da se ne sekirate. U okviru projekta PARIP, ''Konsolidacija naplate i reforma penzijske administracije u Srbiji'', Vlada Republike Srbije je 2005. godine uzela kredit od Svetske banke pod IDA uslovima, to je ono maltene džabe, i u okviru toga je nastao idejni projekat Centralnog registra. Znači, materijalna pretpostavka i preduslov za ovo što danas radimo jeste kredit, uzete pare. Ne sme Svetska banka da se prevari - Srbija je uzela pare, pa sad nije napravila ono što je obećala. Mora da napravi. Tržišna ekonomija u svom središtu ima princip ugovora. Ugovor je zakon. Znači, ovo je ugovorna obaveza. Da li je to naša nasušna potreba? Nije? Nemamo mi problem s velikim kompjuterom, kao što neko misli - da bismo sredili sve ove evidencije, nama treba veliki kompjuter, ''mekintoš'', da se upare podaci, pa kada taj kompjuter napravimo, upare se podaci, onda svi problemi ima da se reše. Ma, nije tačno. Nije ovo zakon o kompjuteru i kompjuterskom programu. Ovo je zakon kojim se pravi nešto što je već napravljeno. Zašto? Evo, u samom Predlogu zakona, u članu 33. stav 4. kaže se – kada se donese ovaj zakon, prestaje da važi uredba. Koja uredba? Pa, već je formiran Centralni registar uredbom. Sad dolazimo na onaj teren da nešto može da se napravi uredbom, nešto može da se napravi zakonom. Kako je to moguće? U pravno uređenoj državi ono što je rezervisano da se uredi zakonom samo se zakonom uređuje. Pojedini detalji mogu da se urede uredbom Vlade i nekim drugim podzakonskim aktima. Međutim, uredbom Vlade 2008. godine je formiran Centralni registar obveznika doprinosa za socijalno osiguranje. Onda se stvarno postavlja pitanje da li postoji ustavni osnov za ovu materiju. Dalje, u razlozima zašto se donosi ovaj zakon i zašto se krenulo u ovo što se zove PARIP (tako glasi skraćeni naziv), evo rečenice: "Treba naglasiti da se primenom predloženog zakona stvaraju pretpostavke za znatno efikasniju naplatu doprinosa za obavezno socijalno osiguranje, a što bi rezultiralo povećanim budžetskim prihodima". Ko je ovo mogao da napiše, gospodine Ljajiću? Ovo je rečenica u kojoj sve što je napisano nije tačno, osim pretpostavke. Jedina ispravna reč jeste pretpostavka. Od kada su doprinosi za obavezno osiguranje budžetski prihod? Nikada. Svi ti naši fondovi su paradržavni fondovi. Doprinosi jesu u sistemu javnih prihoda, ali nisu budžetski. Ne iskazuju se u budžetu, nego u finansijskim planovima obaveznog osiguranja - penzijskog, invalidskog, zdravstvenog, osiguranja za slučaj nezaposlenosti. Ali, ovde je neko smatrao da niko ne čita obrazloženje, niko ne čita razloge, niko neće da obrati pažnju na ovo što je ovde napisano. Da se vratim sada na ovaj konkretni amandman. Moraju naši građani da znaju, mi imamo i Zakon o evidencijama u oblasti rada, imamo propise o penzijskom i invalidskom osiguranju, o zdravstvenom osiguranju, Zakon o zapošljavanju i osiguranju za slučaj nezaposlenosti, zakon kojim se reguliše i pitanje doprinosa za obavezno osiguranje. Svim tim propisima je regulisano i vođenje evidencija. Najkompletniju i najispravniju evidenciju vodi Fond za penzijsko i invalidsko osiguranje. Ne postoji tačnija. I dosad su postojale prijave na osiguranje, odjave i promene osiguranja. Sve je postojalo. Sada se to izvlači i pravi se neka nova organizacija, koja treba da reši pitanje evidentiranja. Po kom sistemu? Podatke šta je naplaćeno dostavljaju Poreska uprava i organizacije obaveznog osiguranja i tu se sada vodi neka evidencija koja će da pomogne državi. Šta će da pomogne državi? Šta može, gospodine Ljajiću, država da pomogne novim zakonom recimo grupi radnika Akcionarskog društva Montaža Beograd, Kosovska 39? Evo ga ovde preko puta, odmah iza Skupštine. Čovek kaže - kupio je to preduzeće u procesu privatizacije, bivši direktor, hvali se kako su mu prijatelji dali pare i, evo - peticija, potpisi, 180 i nešto radnika, firma nije ugašena, radi, dve godine nisu dobili platu. Da ne pričam o onima tamo, koje god naseljeno mesto sa više od 2.000 stanovnika da ubodete u Srbiji, imate taj problem. Formalno-pravno su u radnom odnosu, imaju radne knjižice, nisu odjavljeni sa osiguranja, a doprinosi se godinama ne uplaćuju. Nekada i država nije uplaćivala doprinose, Republika nije, javna preduzeća nisu uplaćivala doprinose. To je naš glavni problem. Da li postoji način kako da se nateraju da uplaćuju doprinose? Postoji. Sećate se da je pre nekoliko meseci vođena akcija, odnosno pokušaj akcije, akcija u pokušaju je možda ispravnije, da se poslovne banke preko kojih se obavlja platni promet obavežu da, kada vrše isplatu plata zaposlenima, obavezno uplaćuju i doprinose. Šta su vam banke rekle? Da poslovi platnog prometa nemaju veze sa ispunjavanjem zakonskih obaveza. Ispalo je da su u pravu. Dok je bio SDK, niko nije mogao da isplati platu a da ne odvoji doprinose. I mi imamo taj virtuelni problem. Formalno-pravno, veliki broj zaposlenih, ako se gleda po plaćanju doprinosa, neuporedivo je manji i onda se javljaju deficiti u zdravstvu, u penzijsko-invalidskom osiguranju i onda država, kao univerzalni garant, mora da se otvara preko budžeta da interveniše. Formalno-pravno to sve ide normalno, u skladu sa Ustavom i zakonom. Država mora to da garantuje, nema ko drugi. Ko će drugi da garantuje? Država je propisala obavezu, država je preuzela i odgovornost ukoliko se obaveze ne ispunjavaju i ne omogućava ljudima da koriste svoja prava. To da rešimo s Centralnim registrom? Ajte, molim vas. S kompjuterom da rešimo taj problem? Ajte, molim vas. Kako može jedan kompjuter koji vodi evidencije da reši problem proizvodnje? U ovoj zemlji se ne proizvodi roba, ne vrše se usluge. Tajkuni, uvoznički lobi završio posao, po damping cenama uvozi ovde i bofl i sve, platni promet u stranim rukama. To kompjuter ne može da reši, apsolutno ne može da reši. Da ovo pruži veću zaštitu građanima? Nema šanse. Da će građanin da ima veću zaštitu od bolje evidencije? Ma, nije problem evidencija, to znamo svi. Mi imamo još jedan mentalni problem, gospodine Ljajiću. Vlada kaže da je ovo godine, nije bitno preko kog ministarstva, sad su svi tamo deda mrazevi, u svim ministarstvima, planirala ne znam koliko milijardi da vrati privredi. Kako? Davaće kredite preko banaka za likvidnost ili da nešto omogući. Ajde, ljudi, da postavimo sada jedno pitanje – odakle u budžetu te pare? Po osnovu poreza, carina, akciza i na drugi način. Kome će Vlada ili ministarstva da daju to? Odabranima, selektivno. Ako ste već planirali toliko milijardi da vratite privredi, zašto privredu ne oslobodite poreza u nekom delu? Pa da smanjite sa 12% na 10% ili na 8%, pa PDV da smanjite sa 18% na 16%, i onda ste linearno celokupnu privredu rasteretili. Smanjili ste njihove izvorne obaveze. Po tom osnovu više ostaje za akumulaciju i proizvodnju. Ali, neće to Vlada da radi, jer onda nema kontrolu nad svim privrednim tokovima. Malo je čudno da na zakonu koji se tiče kompjutera otvaramo ove krupne teme. Ali moraju da se otvore ove krupne teme, jer se praktično ovakvim zakonima prikriva postojanje tih velikih problema, a to je - malo se radi, malo se proizvodi, mnogo se uvozi, platni promet u inostranim rukama, organizovani kriminal, raspoređen kapilarno na svim mogućim mestima, uvek je za dva koraka ispred države i kreira sve u državi. Hvala bogu, moju stranku ne kontrolišu ni oni, ni tajkuni, niti ovi strani obaveštajci, pa verovatno mnogima i ne odgovaramo zbog toga, ali imamo obavezu da kažemo šta je istina i šta je stvarno problem. Nije problem kompjutera sa evidencijom. Tolike godine su postojale te evidencije. Tačno se zna podeljen posao, zna se ko vrši kontrolu, da li je izvršena uplata, da li je pravilno izvršen obračun itd. Zna se da je krajnja evidencija bila u penzijskom i invalidskom osiguranju jer, u krajnjem slučaju, svi moraju da se jave posle za penziju, pa je obrazac M-4 bio bog i batina za sve. Tako je bilo, tako jeste i sada, tako i treba da bude i to ne treba da se menja. Ali se ovde nekome otvorila klapna, IDA uslovi banke, da se uzme kredit, treba da se izvrši transformacija države, strukturne promene u državnim organima, u organizaciji države… To tako zvuči strašno, a onda kada se to svede na nivo konkretnog, imamo problem kompjutera. Ovo je zakon o kompjuteru. O kompjuteru koji treba da poveže tri organizacije koje se bave obaveznim osiguranjem, obveznike plaćanja doprinosa, pravna i fizička lica, da se da mogućnost osiguraniku da izvrši uvid i da Poreska uprava povratno informiše šta je naplaćeno (što dobrovoljno, što prinudno). Znači, jedan kompjuter centar, centar za uzbunjivanje, eto. A šta da rade ovi iz Montaže? Ne vraća im knjižice, otvara firme, kupuje po Beogradu, firma fantastično posluje, a oni dve godine ne dobijaju platu niti radne knjižice. Ništa ne dobijaju. Kasnije ću vam ispričati - i Cvijićeva i firme u Crnoj Gori itd. Sad se borite protiv mafije. Ima verovatno elemenata i da se vidi način kako to funkcioniše. I sada tražite da mi damo saglasnost za zakon o kompjuteru. Jedinstveni broj, kaže – slučajno izabrani broj. Šta je to, slučajni prolaznik? Ajd', neka vam bude da se igrate, ali zašto bismo mi učestvovali u toj vrsti igre? Vi sada nas terate da vam pričamo o kompjuterskom programu. Pa, nas kompjuterski program ne interesuje. Nas interesuje ono što je fundamentalno. A to fundamentalno, nadam se da sam za ovih nekoliko minuta uspeo da skrenem pažnju javnosti da sve što leti nije za jelo.
Na član 3. amandman je podnela narodna poslanica Gordana Paunović Milosavljević, koja želi reč. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, u ime poslaničke grupe SRS podnela sam amandman na član 3. ovog predloga zakona. Član 3. se odnosi na načela kojima se Centralni registar rukovodi u obavljanju poslova registracije i vođenja Jedinstvene baze. Radi građana Srbije, pročitaću tačke 2. i 3. ovog člana 3, jer smatram da je ovo jedan od krucijalnih članova ovog predloga zakona. ''U obavljanju poslova registracije i vođenja Jedinstvene baze, Centralni registar obaveznog socijalnog osiguranja rukovodi se sledećim načelima: ... 2) efikasnosti, prema kojem se svi prijavljeni podaci bez odlaganja prenose u Jedinstvenu bazu; 3) ekonomičnosti, prema kojem se postupak registracije i prenosa podataka organizacijama obaveznog socijalnog osiguranja obavlja bez odugovlačenja i uz što manje troškova''. Amandman koji je SRS podneo glasi: "U članu 3. stav 1. tačka 2) reči 'bez odlaganja' zamenjuju se rečima: 'u roku od tri dana'. U tački 3) reči 'bez odugovlačenja' zamenjuju se rečima: 'u roku od tri dana'.'' SRS smatra da je predloženo rešenje člana 3. neodređeno i da je podložno različitim tumačenjima, pa smo zbog toga i podneli amandman. Smatramo da je naš amandman jasniji, jer su termini "bez odlaganja" i "bez odugovlačenja" subjektivne procene objektivnih okolnosti. Šta to znači? Ne znamo još koliko će Centralni registar u toku dana da radi, ali sigurno neće raditi 24 časa. Ako ovi prijavljeni podaci stignu u Centralni registar u petak u 15.00 časova, kako će bez odlaganja da se prenesu u Jedinstvenu bazu podataka? Ili, na primer, u petak, a posle toga tri dana traje neki praznik? Prema tome, smatramo da nisu u skladu s načelima efikasnosti i ekonomičnosti. Iz obrazloženja Vlade nije jasno zašto ste amandman odbili. Najverovatnije zato što pripada poslaničkoj grupi SRS. Niste ni pokušali da objasnite sporne termine, niti da ih vremenski definišite, već ste samo još jednom prepričali ovaj član 3. Zato, pošto gospodin ministar nije ovde, a želela bih da mu postavim još jedno pitanje, jer nije bio ni prilikom raspravljanja ovog zakona u načelu, ne znam ko bi mogao da mi definiše i vremenski ograniči termine "bez odugovlačenja" i "bez odlaganja". Ukoliko to ne možete i ne želite, ovim članom stvarate mogućnost zloupotrebe nepreciznih i nejasnih zakonskih predloga. Sada bih koristila vreme ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe. Centralni registar obveznika doprinosa socijalnog osiguranja, poslodavaca i osiguranika trebalo bi da doprinese prevazilaženju manjkavosti u postojećem sistemu evidencije obračuna i naplate doprinosa za obavezno socijalno osiguranje, a to su prvenstveno neefikasna i nedovoljna naplata doprinosa obaveznog socijalnog osiguranja, zatim Republički zavod za PIO, Republički zavod za zdravstveno osiguranje, Nacionalna služba za zapošljavanje i Poreska uprava vode zasebne baze podataka za iste grupe korisnika bez ikakve koordinacije i usklađivanja, i ne postoji sistemska veza između Poreske uprave i organizacija obaveznog socijalnog osiguranja u domenu izveštavanja i kontrole naplate doprinosa. SRS se zalaže za uvođenje i reda i regulative u oblast socijalne zaštite, koja je efikasna i sprovodiva i koja će omogućiti rešavanje ovih problema. Smatramo da je predloženi zakon više tehničke prirode i da se više radi o kompjuterima, a da su norme napisane nejasno, neprecizno, sa nejasno utvrđenim standardima kada je reč o izrazima i terminima koji se upotrebljavaju. Zbog nepreciznih i neodređenih termina, nejasnoća, dovodi se u pitanje moguća primena ovog zakona, odnosno moguće različito tumačenje, pa i moguća zloupotreba. (Predsednik: Izvinite, molim vas. Mislila sam da ste završili. Hoćete li ponovo da se prijavite?) Nakon usvajanja ovog zakona Srbija će imati još jednu službu čiji će se rad finansirati iz sredstava republičkog budžeta, o čemu govori član 5. ovog predloga zakona. Budžetom Republike Srbije za 2010. godinu predviđena su sredstva u iznosu 21.740.000 dinara za rad Centralnog registra obveznika doprinosa socijalnog osiguranja, poslodavaca i osiguranika. SRS ne vidi opravdanost formiranja još jedne društvene službe koja će biti samostalno pravno lice, koja će imati upravni odbor, direktora i zaposlene uz postojeće službenike u sve tri institucije koje sam napomenula i uz postojeće druge službe koje vode određenu evidenciju i određene podatke iz ove oblasti. U obrazloženju predlagač zakona o Centralnom registru obaveznog socijalnog osiguranja navodi: ''U okviru projekta Parip ''Konsolidacija naplate i reforme penzijske administracije u Srbiji'' za čije finansiranje je Vlada 2005. godine uzela kredit Svetske banke po IDA uslovima, planirana je komponenta koja se bavi realizacijom konsolidovane naplate i izveštavanja u oblasti socijalnog osiguranja i u te svrhe predviđeno je uspostavljanje Centralnog registra obveznika doprinosa za socijalno osiguranje – poslodavaca i osiguranika''. Ovaj zakon je mogao da bude predložen još 2007. ili 2008. ili 2009. godine. Zašto se kasni i prolongira rok primene ovog zakona? Imate međunarodna obezbeđena sredstva, imate kadrove koji poznaju ovu oblast, ali nemate, izgleda, dobru volju da krenete ozbiljno u ovu reformu. Stvarna primena ovog zakona biće tek od 1. januara 2013. godine. Poreska uprava i sada ima evidenciju o svim dužnicima po osnovu uplate doprinosa, pa ipak ne uspeva da izvrši svoju funkciju i naplati dugovanje, iako ima sve instrumente na raspolaganju. Nepostojanje Centralnog registra tu nema nikakvu ulogu. Sredstva kredita Svetske banke, kako smo već rekli, odobrena su 2005. godine, a sada je 2010. godina. Međutim, sredstva sa računa Svetske banke nisu povučena, zbog čega su plaćeni kazneni poeni od 150.000 dolara. Dobijete kredit bez kamate, a umesto da ga iskoristite kako valja, ponašate se neodgovorno i plaćate penale. Krajnji rok da se sredstva iz kredita Svetske banke iskoriste je 30. septembar 2010. godine. Sad bih pitala ministra, ali, nažalost, još nije došao – koji su razlozi da se zakon donosi tek sada? Gospodin ministar bi možda rekao: ''Bolje sada nego nikada'', ali nije u pravu. Vlada Republike Srbije je na sednici od 24. aprila 2008. godine donela Uredbu o Centralnom registru obveznika doprinosa za socijalno osiguranje. Tek 27. avgusta 2009. godine Vlada Republike Srbije je usvojila zaključak sa informacijom o potrebi donošenja zakona kojim će se urediti Centralni registar obveznika doprinosa za socijalno osiguranje i utvrđivanje i formiranje Jedinstvene baze podataka o osiguranicima i obveznicima plaćanja doprinosa za socijalno osiguranje. U skladu s tim, Ministarstvo za rad, Ministarstvo unutrašnjih poslova, Ministarstvo finansija, Ministarstvo zdravlja i Ministarstvo ekonomije i regionalnog razvoja su dobili zaduženja da pripreme nacrt zakona o Centralnom registru, da pripreme, definišu i utvrde podatke iz postojećih evidencija neophodne za formiranje Jedinstvene baze podataka i nacrt jedinstvenog obrasca prijave, promene i odjave podataka za potrebe korisnika jedinstvene baze Centralnog registra. Članom 16. Predloga zakona utvrđuje se obaveza Poreske uprave da Centralnom registru dostavlja obrađene podatke i zbirne poreske prijave o obračunatim i naplaćenim doprinosima za obavezno socijalno osiguranje po odbitku po poslodavcu na mesečnom nivou, do kraja tekućeg meseca za prethodni mesec za koji je izvršena isplata. Drugi i treći stav ovog člana su sporni iz više razloga. Od poslanika Skupštine Srbije se traži da po hitnom postupku usvoje ovaj zakon da bi Centralni registar bio realizovan do 30. septembra 2010. godine. U odeljku Prelazne i završne odredbe se nalazi član 37: "Odredbe člana 16. stav 2. i člana 20. stav 2. ovog zakona primenjuju se počev od 1. januara 2013. godine, do kada će ministar nadležan za finansije doneti akt iz člana 16. stav 3. ovog zakona". Zbog čega je neophodno čekati još tri godine da se zakon u potpunosti implantira? Zakon predlaže da Poreska uprava, počev od 1. januara 2013. godine, dostavlja izmenjenu zbirnu poresku prijavu Centralnom registru. A kako će funkcionisati Centralni registar do tada, gospodine ili gospođo državni sekretaru? Zakon predloženim rešenjima ne daje pouzdan osnov za definisanje efikasnih mehanizama o obračunatim i naplaćenim doprinosima za obavezno socijalno osiguranje po odbitku koji sadrži pojedinačne podatke za svakog osiguranika pojedinačno. Centralni registar će podatke koji se odnose na osnovicu doprinosa, visinu uplaćenog doprinosa i periode na koje se te uplate odnose zbirno prikazati za svakog osiguranika na godišnjem nivou, ali tek od 1. januara 2013. godine. Predstavnici sindikata PKB-a zatražili su od države, koja je većinski vlasnik ovog preduzeća, da u najkraćem roku radnicima uplati zdravstveno osiguranje i omogući upisivanje besplatnih akcija i povezivanje radnog staža u februaru ove godine. Tanjug je 3. februara 2010. godine preneo izjavu zaposlenih kojima od januara ove godine nije uplaćeno zdravstveno osiguranje, a staž im nije povezan od 2005. godine, pa tako 430 radnika ne može da ode u penziju. Radnici rade na temperaturi ispod 10 stepeni, a ne mogu da se leče jer nemaju uplaćene doprinose za zdravstveno osiguranje. Možda Svetska banka nije u pravu kada tvrdi da Srbija relativno malo izdvaja za socijalnu pomoć, samo što to tako ne naziva, jer na socijalnu pomoć ili kupovinu socijalnog mira i smirivanje štrajkača, ma kako to nazivali, odlazi i najveći deo onoga što država zvanično zove subvencijama i onoga što nikako ne priznaje, poput praštanja dužnicima. Uostalom, šta je drugo nego socijalna pomoć na primer Tranzicioni fond, koji zvaničnici knjiže čas kao podršku privredi, čas kao socijalnu pomoć, iz koga je, prema podacima jednog istraživanja, od 2002. do 2007. godine oko 300 miliona evra utrošeno na isplatu stimulativnih otpremnina za 150.000 radnika? Za te namene je u budžetu za 2008. godinu bilo predviđeno oko 90 miliona evra, a ove godine u budžet je za te namene usmereno oko 4,7 milijardi dinara. Postoje i tzv. skrivene subvencije u vidu nenaplaćenih dugova države od privrede. Prema podacima Poreske uprave, na kraju prošle godine ukupan iznos nenaplaćenih poreza i doprinosa za samo 987 javnih preduzeća bio je 13,37 milijardi dinara. Podrška državnim i društvenim preduzećima koja bi trebalo da se privatizuju predstavljala je u 2008. godini oko 22% subvencija Vlade. Nivo subvencija za preduzeća nominalno se povećao u proteklih nekoliko godina. Pogubno je što to nije pomoć privredi, niti pomoć radnicima, odnosno građanima Srbije. Država ispravlja greške u loše privatizovanim preduzećima, gde radnici završavaju na ulici bez staža i doprinosa, a onda država mora da iz budžeta odvoji sredstva kako bi ublažila lošu situaciju. Ne postoji ni zakon ni akt koji ne može da bude bar malo bolji od onoga što je predloženo. Neusvajanjem nijednog amandmana poslaničke grupe SRS na ovaj predlog zakona pokazali ste da ima razloga da ono što je dobro i korisno ne bude ugrađeno u ovaj tekst zakona. SRS za predloženi zakon neće glasati ne zato što se suprotstavljamo reformi socijalne zaštite, nego što smatramo da ovaj zakon nema jasnu strategiju za efikasnu naplatu doprinosa i za prevazilaženje manjkavosti u postojećem sistemu evidencije, obračuna i naplate doprinosa. Hvala.
Gospodin Radojko Obradović ima reč. Izvolite.
Hvala, gospođo predsednice. Govoriću kao ovlašćeni predstavnik, tako da koristim to vreme. Govoriću o amandmanu na član 3, koji definiše načela koja su utvrđena za ovaj zakon. Amandman na ovaj član praktično ukazuje na potrebu da ovaj zakon ima norme koje su obavezujuće, jer nije logično da u zakonu piše "bez odlaganja" i "bez odugovlačenja". Nisu to jedini članovi u ovom zakonu koji su prilično nejasno definisani. "Bez odlaganja" za nekoga može da bude i u roku od mesec dana, a za nekoga može da bude uroku od deset godina, i to sigurno neće dovesti do rešenja problema. Ono na šta mi ukazujemo i na šta smo ukazivali u raspravi u načelu je da je jedna od najvažnijih reformi koja nam je potrebna reforma sistema penzionog osiguranja. Ono što logika nalaže je da se prvo valjda donese krovni zakon koji će da utvrdi sve principe, a da se onda donose svi potrebni zakoni koji će onda da učine taj sistem kompatibilnim. Apsolutno je nesporno za nas da mora da se donese ovaj zakon. Ovaj zakon je rađen, kao što se u obrazloženju vidi, i ceo Centralni registar se uspostavlja na osnovu jednog kredita podrške koji je potpisan još 2005. godine. I nije sporno da treba napraviti jedinstvenu evidenciju, ali je pitanje (govorio je gospodin Krasić o tome, žao mi je što nije tu, kao što nema ni gospodina ministra) da li će ovaj zakon da reši neplaćanje doprinosa i da li nekoordinacija državnih organa i institucija koje je formirala država treba da se ponaosob rešava pojedinačnim zakonima. Jer, kad god postoji nekoordinacija, jedan od ključnih problema je bila i nekoordinacija državnih organa. Ova država ima i poreske uprave, ima brojne druge institucije i svaka od njih mora da radi svoj posao. Ne postoji institucija čijim uspostavljanjem može da se zameni ili da se anulira to što neka druga institucija ne radi svoj posao. Za nas je sporno to što rokovi nisu obavezujući, zato što se odlaže uspostavljanje i kompletno funkcionisanje Centralnog registra do neke daleke budućnosti. Ne vidimo razlog zašto to ne bi bilo što pre. Za nas je sporno i to što odgovore na poslanička pitanja dobijamo preko medija. Uputio sam pismo predsednici parlamenta, jer sam pre više od mesec i po dana uputio pismo ministarki finansija tražeći odgovor na pitanje u skladu sa Poslovnikom – kolika je po proceni Ministarstva finansija održivost spoljnog duga. Jer, kada u raspravi pričamo o tome koliki je taj kapacitet, dobijamo različita objašnjenja, a onda u intervjuu ministra finansija i razgovoru sa MMF-om dobijamo da je to 40%. Meni se čini da to nije dopustivo, kao što nije dopustivo da se u ovom parlamentu ne raspravlja o ozbiljnim reformama, kao što je reforma penzionog sistema. Ne sporimo potrebu da se donese ovaj zakon, ali ovaj zakon ne može da bude zamena za taj krovni zakon i ne može da reši sve probleme koji muče sve građane Srbije, ne samo one koji su sada u penziji, već i one koji će biti u penziji i one koji izdvajaju sada za fondove iz kojih se isplaćuju penzije. Nas takođe zanima koja je to matematika koja dokazuje da će sledećih godina iz godine u godinu učešće javnih rashoda u bruto društvenom proizvodu opadati, a da će penzije i plate da rastu? Na način na koji sam ja učio matematiku, to može da se desi samo tako što će plate i penzije da rastu sporije od BDP-a. Drugačiju matematiku ja ne znam. Postoje neke nove matematike, neke nove geometrije. Je l' tako, gospodine Šami? Ima neka nova geometrija. Postoje neki ruski matematičari koji su došli do nekih novih modela, ali to ne važi u realnom životu. I ne mogu da razumem da u ovom parlamentu ne razgovaramo o tako važnim stvarima. I ovaj član i ovaj zakon su odličan primer za takvu stvar. Ovaj zakon će da uvede red tako što će se bez odlaganja prenositi podaci. Šta znači ''bez odlaganja''? Recimo, ako imate neka važna posla, onda ćete to bez odlaganja da uradite čim završite sve te važne poslove. Dok god budemo radili tako, dok god ne bude postojalo čvrstih ograničenja, nećemo rešavati probleme. Kao što smo rekli da je održivost spoljnog duga 40%, spoljni dug javnog sektora je danas već otprilike 35-36 procenata BDP-a. Očigledno je da se to sve tempira za 2011. godinu, a posle 2012. ćemo da vidimo šta ćemo da radimo. Da li ćemo tako da rešimo problem? Sigurno da ne. I ne vidimo nijedan razlog zašto ovaj zakon, sve njegove odredbe, ne stupi na snagu što pre, zašto se ne stvore svi potrebni uslovi da počnemo da ga primenjujemo. Apsolutno nije razmatrana nijedna alternativa kako da se postigne efikasnija naplata doprinosa. Nisam siguran da će to što ćemo dobiti informaciju iz Centralnog registra da neko ne uplaćuje doprinose rešiti problem. O tome sam već govorio. To je samo informacija. To je još veoma daleko od rešenja problema. Da li je to moguće? Naravno da je moguće. Ako ste čuli izjavu Angele Merkel, predsednice vlade najmoćnije, ekonomski najsnažnije zemlje u Evropskom parlamentu, kaže – nećemo da pomognemo Grčkoj. Zašto? Zato što možemo da im damo kredite, a oni će da se pojave za šest meseci i kažu – mi ne možemo to da vraćamo, pa vi gledajte šta ćete da radite. E, tako ćemo mi da dobijemo informaciju da velika firma sa hiljadu zaposlenih ne uplaćuje doprinose, hiljadu ljudi dođe i preseče Nemanjinu, blokira Vladu i kaže – nemamo pare da platimo. Hoćete li da ovi ljudi idu na ulicu ili da rešavamo problem? Znači, ovo nije način da se taj problem reši. Ovo je način da se blagovremeno dobije informacija o tome da neko ne uplaćuje doprinose, ali ta informacija je, nažalost, veoma daleko od rešenja problema.
Na član 5 amandman su, u istovetnom tekstu, podneli grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo'' i narodni poslanik Sreto Perić. Gospodin Zoran Antić želi reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 5. se odnosi na sredstva za obavljanje delatnosti Centralnog registra. Govoreći o Centralnom registru, kao prvi poslanik SNS-a koji govori o ovoj temi, mogu reći da je stav SNS-a da Centralni registar, ovakav kako je zamišljen, i, uopšte uzev, i Jedinstvena baza podataka ima i te kako prostora u nekim institucijama koje već postoje u našoj državi. Nažalost, nastavljamo s praksom da formiramo institucije na neracionalan način i previđamo jako važnu stvar, a to je da već danas u fondu mesečnih zarada javni sektor preovlađuje, da je prebacio 50%, i da ova naša privreda, ovakva kakva je, iznurena, sa jako niskim mogućnostima, nije u stanju da održava i servisira tako veliki javni sektor. Naša inicijativna ideja, s amandmanima koje smo podneli, a koji, nažalost, zbog nekih drugih procedura i rokova nisu danas u razmatranju, bila je da Centralni registar ili Jedinstvenu bazu podataka formiramo u okviru Nacionalne službe za zapošljavanje, jer smatramo da ona ima tehničke kapacitete. Vidim da nema razumevanja jer politička moć, u smislu mogućnosti da se zapošljavaju partijski kadrovi i da se otvaraju nova fiktivna radna mesta na uštrb ekonomske moći privrede i građana, još uvek ima prednost u zemlji Srbiji. Jako smo nezadovoljni samim konceptom Centralnog registra i činjenicom da ništa nije urađeno u prethodnom periodu da se broj onih koji ne uplaćuju doprinose smanji. Samo u prethodnoj, 2009. godini, imali smo preko 76.000 ljudi koji uopšte nisu primali platu, u 2008. godini je takvih bilo negde oko 74.000, desetak hiljada je onih koji su primali ispod 9.000 dinara mesečno. Da li je tim ljudima koji nisu primali platu bio uplaćen doprinos i da li je država bilo šta uradila da se do naplate tih doprinosa dođe – to je centralno pitanje za nas i tu se potpuno slažemo s kolegama iz drugih poslaničkih grupa. Znači, ovo je mnogo ozbiljnija tema, koju ne rešava jedan centralni registar, jedna jedinstvena baza podataka. Ovo je pitanje odgovornosti države, funkcionisanja države i prava građana da ih država zaštiti kada su u pitanju neodgovorni poslodavci. Konstantno imamo gubitak radnih mesta, imamo uvećanje broja ljudi kojima se ne isplaćuju plate i doprinosi, a država ne reaguje, niti se menjaju zakoni koji dotiču oblast zapošljavanja, niti oblast rada, niti se uspostavlja socijalni dijalog između velikog broja građana koji su faktički na egzistencijalnom minimumu i državne uprave, velikog i glomaznog državnog aparata koji nema sluha za rešavanje svih tih nagomilanih problema. Vlada je u toku prethodne godine, kada su u pitanju doprinosi, donela i neku uredbu kojom je omogućila da se uz hipoteku založi i neka imovina, uplati deo doprinosa, ali o rezultatima te uredbe, nažalost, nemamo nikakve informacije, ni mi narodni poslanici, a ni u javnosti nemamo podatke koliko preduzeća, javnih i komunalnih, godinama ne uplaćuje socijalno i penziono osiguranje. Inspekcijske službe ne reaguju na ta dešavanja u tim javnim preduzećima. Imamo državne miljenike, koji imaju pravo da ne uplaćuju socijalna i penziona osiguranja, dok se najčešće pritisak inspekcijskih službi svodi na privatan sektor, koji je takav kakav je, o tome sam već govorio na samom početku. Prema tome, što se tiče samog zakona, ima dosta toga što je postavljeno dosta nejasno, bez jasnih rokova. Mi smo intervenisali s više amandmana. Nadamo se da ćemo tim amandmanima uspeti da bar delimično popravimo ovaj zakon, a činjenica je da tema Centralnog registra nije najbitnija, da je to nešto što periferno, a da je, pre svega odgovornost države za naplatu doprinosa za socijalno i penzijsko osiguranje ono na čemu treba insistirati. Hvala.
Gospodin Mirko Munjić ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođe iz Ministarstva, član 5. predloženog zakona o Centralnom registru obaveznog socijalnog osiguranja reguliše sredstva za osnivanje i rad Centralnog registra, a u stavu 2, koji je i predmet našeg amandmana, kaže se: ''Sredstva za obavljanje delatnosti Centralnog registra mogu se obezbediti i od poklona, donacija, priloga i iz drugih izvora''. Gospodo iz Ministarstva, pokloni, donacije, prilozi itd. mogu da budu velika stavka kada je u pitanju rad vašeg ministarstva, s obzirom na prirodu poslova koje vi obavljate. Međutim, pitanje je koliko ova sredstva, dakle ovi prilozi, pokloni i donacije mogu da budu nešto što će predstavljati sredstva za obavljanje delatnosti Centralnog registra, a da tu budu ''potpuno čista posla''. Da pođemo od nekih intencija za koje vi sami tvrdite da su osnovne kada je u pitanju donošenje ovog zakona. Jedna od tih intencija jeste da se obezbedi kontrola naplate doprinosa za socijalno osiguranje, sledeća je da se smanje troškovi administracije u ovoj oblasti i da se obezbedi efikasnije funkcionisanje sistema socijalnog osiguranja. Dakle, ako pogledamo šta su intencije za donošenje ovog zakona o Centralnom registru obaveznog socijalnog osiguranja, šta znači ono što je propisano u stavu 2. člana 5, da se sredstva za obavljanje delatnosti Centralnog registra mogu obezbediti od poklona, donacija, priloga i drugih izvora? Postavljam pitanje – da li se ovo, u bilo kom obliku može dovesti u vezu s efikasnijom kontrolom naplate i s obezbeđenjem efikasnijeg funkcionisanja sistema socijalnog osiguranja? Da li se ovo dvoje može dovesti u vezu s ovim poklonima, s ovim prilozima i drugim, kako vi kažete, izvorima sredstava, a da to bude u apsolutno pozitivnom kontekstu? Ili je istina možda sasvim drugačija? Donošenje svakog zakona, pa i ovog, trebalo bi da zadovolji s jedne strane interese države, a s druge strane interese njenih građana. Sad, kada je državni aparat u pitanju, državni aparat vidi zadovoljenje svojih želja, svojih interesa kroz, prvenstveno, fiskalnu politiku, koja obezbeđuje funkcionisanje sistema, i kroz normalno funkcionisanje tog sistema, uz, naravno, neophodnu pažnju da se poštuju slobode i prava koje garantuje Ustav kao najviši pravni akt (tako bi bar trebalo). Međutim, šta je s građanima u svetlu ovog zakona, pa i u svetlu ostalih zakona? Često su interesi jedne i druge strane, dakle interesi države, državnog aparata s jedne strane, i interesi velikog, neću da kažem - najvećeg broja radnika s druge strane, ponekad dijametralno suprotni, dijametralno različiti. Dakle, interesi građana, kao najveće grupacije, i interesi državnog aparata često se gotovo u potpunosti razlikuju. Baš kao što je različito poimanje reči sloboda kada su u pitanju na primer vuk i ovca. Ono što je za vuka sloboda, često za ovcu predstavlja tragediju. Tako se i ovde poimanje s jedne strane nekih interesa od strane državnog aparata i poimanje onoga što očekuju građani od tog državnog aparata, dijametralno razlikuje i to je u apsolutnoj suprotnosti. Evo jednog primera. Firme i privatni preduzetnici, gospodo iz Ministarstva, bili su u obavezi da obrazac M-4 o plaćenim doprinosima za PIO dostave do 30. aprila. Od 30. aprila pa nadalje svako je mogao da uđe u tu evidenciju, odnosno da dobije listing i vidi da li mu njegov poslodavac uplaćuje doprinose za PIO. Postavljam pitanje, gospodo iz Ministarstva, vama – ko je i u čijem interesu produžio taj rok za mesec dana? Ko je produžio rok do kada će obaveza privatnih preduzetnika i poslodavaca biti da dostave obrazac M-4 do 1. juna? U čijem je interesu da tek od 1. juna krene navodna kontrola uplate poreza i doprinosa? Dalje, do kada će ta kontrola uplata poreza i doprinosa trajati? Znate, ta kontrola počinje, kao što smo pre neki dan čuli, 1. juna i nastaviće se u junu, možda u julu, a, eto, ide leto i, što kažu, povuci-potegni, proći će cela godina, a ljudi neće znati da li je njihov poslodavac uplatio doprinose za PIO za prethodnu godinu. U čijem interesu se sve ovo radi? A znamo svi, znate i vi, gospodo iz Ministarstva, siguran sam, možda i bolje od mene, koliko se radnicima plaćaju, odnosno ne plaćaju ovi doprinosi za PIO. To je već poprimilo karakter masovne pojave, epidemije, pa čak i u budžetskim preduzećima, čak i u onim preduzećima kojima bi to zaista bila prioritetna obaveza. Zato, gospodo iz Ministarstva, neće donacije i prilozi dovesti do efikasnijeg rada Centralnog registra. Kakvi mogu da budu interesi poklonodavaca i donatora kada su u pitanju ovi pokloni i donacije za osnivanje i rad Centralnog registra? Postavlja se pitanje da li su oni uvek časni ili tu ima i nekih drugih stvari? Znate, gospodo iz Ministarstva, mudri Čehov kaže: "Gladno pseto veruje samo u meso". Kako možete očekivati da neko ko je siromašan, neko ko nema dovoljno ni za najobičniju egzistenciju, razmišlja, na primer, šta se večeras prikazuje u Beogradskom dramskom pozorištu? Ili, može li se očekivati da onaj ko je ostao bez posla u nekoj od mafijaških privatizacija, onaj ko je saznao da mu njegov poslodavac već godinama ne uplaćuje doprinose za PIO, razmišlja gde će na letovanje ove godine? Zaista je to nemoguće. Vi, pre svega, treba da sprečite, kako ovim, tako i drugim sistemskim zakonima koje donosite, istinsku pljačku i korupciju u ovoj zemlji, ali i pljačku i korupciju koja je politički obojena, i sve ostalo će biti lako. Verujte, to je vaš prioritetan zadatak. Zahvaljujem.
Gospodin Miroslav Petković ima reč.
Hvala, gospođo predsednice. Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi predstavnici Ministarstva, na prvo čitanje ovog predloga zakona stekao sam utisak da je to jedan tehnički zakon koji će umnogome dovesti u red i regulisati i rešiti neke probleme koje smo do sada imali. Međutim, nakon drugog čitanja tu se već pojavilo mnogo problema, na koje smo ukazali svojim amandmanima, pogotovu na ovaj član 5. stav 2, u kome se predviđa da će se sredstva za rad Centralnog registra obezbediti iz poklona, donacija, priloga i drugih izvora. Uplašio sam se, dok sam to čitao, da se odnekle ne pojave i neki novi krediti, s obzirom da je podignut kredit za izradu ovog zakona, s obzirom da se iz kredita popunjavaju rupe u budžetu, a vi ste svesni koliko sredstava iz budžeta odlazi upravo na isplatu penzija i da je sadašnji sistem i model isplate penzija u potpunosti neodrživ i da se uskoro pretvara u davanje socijalne pomoći. Činjenica je da će svaka naredna penzija biti manja od prethodne, činjenica je da ona nikada neće dostići, po ovom sistemu, 70% zarade, da su sada penzije pale na ispod 60%, i nije rešenje za ovu situaciju samo novi zakon o Centralnom registru. Nama je potrebna ozbiljna reforma penzionog sistema da bi se neke stvari promenile, ali je potreban privredni rast, odnosno da ljudi koji rade uplaćuju svoja sredstva u budžet, iz kojeg će se dalje vršiti dalja plaćanja. Privredni rast od 4% u Srbiji, uz najoptimističnije prognoze, možemo da očekujemo tek za tri ili četiri godine. Do tada treba preživeti. I problem je što ova vlast, izgleda, nije svesna ozbiljnosti krize i problema u kojima se nalazimo. Neće prodaja svega živog što imamo i besomučno zaduživanje, po bilo kojim uslovima, u bilo kojim iznosima i kod bilo koje svetske međunarodne finansijske institucije pomoći rešavanju ovog problema. Činjenica je, takođe, da nezaposlenost ne možete da smanjite, ali se pojavio podatak da, čim se smanji procenat porasta nezaposlenosti, a podsećam da je 200.000 ljudi ostalo bez radnih mesta, i čim se pojavi neka mala investiciona aktivnost, onda u Srbiji cveta cveće, sija sunce, ptičice pevaju i ovo je raj za privrednike, zaposlene i za penzionere. To je daleko od istine i svi ste toga svesni. Možete narodu kroz grafikone i statističke podatke da dokazujete da je to zaista tako, ali činjenica jeste da će se u Srbiji živeti još teže i da će proći još dugo, dugo vremena dok se plate i penzije ne vrate na pređašnji nivo. Ne da porastu, nego da se vrate na ovaj nivo na kome su bile 2008. godine. Zaista se naježim kada čujem od predstavnika vladajuće koalicije i od predstavnika Ministarstva da je Srbija u recesiji i da zbog toga imamo određene probleme. Mi smo svi svesni da se nalazimo u ozbiljnoj, strahovitoj ekonomskoj i društvenoj krizi. Pre neki dan sam postao svestan činjenice da se nalazimo i u dubokoj moralnoj krizi, kada je predsednik Republike gospodin Tadić rekao da će upotrebiti svu raspoloživu energiju da spreči promenu vlasti u Srbiji i, nažalost, za tu rečenicu dobio aplauz. Molim vas, gospodo iz Vlade, o državi se vodi briga svakodnevno, a ne samo na kongresu PUPS-a i ne samo u izbornim kampanjama. Hvala vam najlepše.
Gospodin Radojko Obradović ima reč.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. Pošto je govorio gospodin Petković, moj kolega iz poslaničkog kluba, prosto da bude unificirano obraćanje. Gospodin Petković je govorio o kreditima. Doskora se u Srbiji, kada se zadužite, to zvalo "kredit", ali sada je uveden novi pojam i možda nije loše da mi u Skupštini usvojimo tu novu formulaciju, kao što to radi Vlada Republike Srbije. Jer, gospodin Đelić se javio iz Vašingtona i rekao da je Srbija dobila "podršku" od Svetske banke. Očigledno da kredit više nije kredit, nego je to podrška. Stoga molim da svi naši građani, kada uzmu kredit od banke i dođu kući, kažu ženi i deci da nisu dobili kredit, nego da su dobili podršku od Komercijalne banke pod kamatama koje su takve kakve jesu. Prema tome, treba da se u član zakona upiše da kredit više nije kredit, nego je to podrška i da svi budemo srećni jer nas banke podržavaju da i dalje budemo neefikasni i radimo na način kao što smo radili do sada.
Na član 11. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo''. Reč ima gospodin Zoran Antić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 11. se odnosi na jedinstvenu prijavu. Čini mi se da nema razloga da ta jedinstvena prijava, ako je već podneta Centralnom registru ili bilo kojoj instituciji, s obzirom na obavezu institucija obaveznog socijalnog osiguranja da međusobno sarađuju, ne bude automatski prosleđena, razmenjena između njih, i da to jednostavno bude dan kada se vodi kao prijem te jedinstvene prijave. Nažalost, mi smo jako često, i većina građana, izloženi nekorektnom odnosu državne administracije, često i bespotrebnom šikaniranju, pa se to, kada je u pitanju Narodna skupština, dešava i nama narodnim poslanicima. Evo koliko je to daleko otišlo. Ministarstvu za rad i socijalnu politiku dostavljen je moj zahtev za autentično tumačenje još u avgustu, preko Zakonodavnog odbora, i evo, imam priliku da izvestim sve poslanike da taj institut u Narodnoj skupštini, jednostavno, ne funkcioniše. Osam meseci je bilo potrebno Vladi da odgovori na taj zahtev za autentično tumačenje. Pre par dana sam dobio, faktički, zahtev od sekretara Odbora za zakonodavstvo da će Odbor za zakonodavstvo odlučiti o tome ima li uopšte uslova i mogućnosti da se taj zahtev za autentično tumačenje prosleđuje Vladi, pošto je očigledno Vlada odbila, ili Ministarstvo, da da odgovor na taj zahtev za autentično tumačenje. Odnosi se baš na penzijsko i invalidsko osiguranje i zbog toga ga i pominjem u okviru ove teme. Znači, tema se odnosi na organizacije socijalnog osiguranja, gde se traži autentično tumačenje na utvrđivanje koeficijenta prilikom obračuna kod osiguranika kada su u pitanju prava u godini u kojoj se ostvaruju prava. Očigledno je da uporedni činioci u tom programu koji je dostavljen nisu adekvatni, ali najgore je to što Vlada ne nalazi za shodno da nama narodnim poslanicima posle toliko vremena odgovori na bilo koji način, ovako ili onako, na taj zahtev za autentično tumačenje. Evo, i kroz ovaj amandman koji je podnet na ovaj član i kroz ovaj član zakona vidimo da se obični građani šikaniraju kad god je to moguće, odnosno državna administracija jednostavno izgubi svaku meru, zaboravi na svoje obaveze. Nadam se da kroz diskusiju o ovom amandmanu možemo da dođemo i do zaključka da je on prihvatljiv, a što se tiče ovog autentičnog tumačenja, nadam se da ću kroz ovu diskusiju uspeti da izvršim pritisak na Vladu da do njega i dođem. Hvala vam.
Narodni poslanik Zoran Nikolić ima reč.
Zahvaljujem. Ovo je tema o kojoj bi trebalo da se raspravlja na najozbiljniji mogući način i koja zaslužuje veću prisutnost poslanika. Ovo je tema na koju bi javnost Srbije trebalo da obrati mnogo više pažnje i da, gledajući i slušajući rasprave, shvati da se u ovom parlamentu raspravlja i o ozbiljnim stvarima. S pravom su građani nezadovoljni ovim parlamentom kada pogledaju prisustvo poslanika vladajuće koalicije, kojih zapravo i nema ili su ovde u jako malom broju, a radi se veoma važnoj temi i veoma važnom zakonu. Danas je na dnevnom redu Centralni registar, kao jedan od zakona koji će poboljšati naše ekonomsko stanje, socijalnu kartu, primanja penzionera, ali to se, zapravo, ovim zakonom neće desiti, jer je i ovaj zakon sam po sebi kontroverzan. Jer ima nejasne formulacije – da će se nešto uraditi bez odlaganja i da će se nešto uraditi kada vreme dođe, što zapravo govori da je ovo samo još jedan zakon koji treba da poveća broj usvojenih zakona, a zapravo ne može da se primenjuje jer ne postoje oni važniji zakoni, krovni zakoni, kao što je zakon o penzijskom osiguranju. Šta nama nudi vladajuća koalicija i zašto vi, poslanici iz vladajuće koalicije, o tome ćutite i u tome svesno učestvujete? Prazna obećanja i posle dve godine. Samo je u Srbiji moguće da Vlada koja je obećala 200.000 radnih mesta, koja je obećala bolji standard, koja je obećala veće penzije, ne snosi posledice posle dve godine katastrofalnih rezultata i da je toliko drska da i dalje obećava i dalje širi lažni optimizam, a ne daje konkretna rešenja i konkretne zakone, konkretne predloge zakona kako bismo eventualno te probleme mogli da rešimo. Svakome je jasno da ne postoji matematika koja govori u prilog tome da će penzionerima biti bolje. Ovde je postavljeno to pitanje, da onaj ko to obećava i kaže da tu matematiku ima, da iznese te činjenice, ali se o tome ćuti. Neka građani znaju da se o bitnim stvarima ćuti i da su poruke koje se šalju, pre svega PUPS-a, prazna obećanja i prazne priče. Nema matematike, ali je gospodin Krkobabić dao vrlo dobar i precizan odgovor kako misli da će se ostvarivati prava penzionera. On je na jednom samitu, gde se razgovaralo penzijama i o penzijskom sistemu, rekao sledeće: "Penzioneri ne traže da im bude ni gore ni bolje nego zaposlenima, već da penzije prate kretanja prosečnih zarada. Mladim ljudima, budućim penzionerima, poručio bih da se okrenu sebi i počnu da uplaćuju novac u penzijske fondove i životno osiguranje. Ako me pitate kako to da učine sa ovako malim primanjima, moj odgovor je neka postanu alhemičari, jer to je zanimanje koje u Srbiji očigledno uspeva". To je rekao veliki borac za prava penzionera gospodin Krkobabić. On verovatno više ne može nikakvu matematiku da izvede, pa će sada nekim misterioznim putevima, putevima alhemije, da ostvari pravo penzionera. To je bruka i sramota šta se sve građanima govori. Ali gospodin Krkobabić na svom kongresu, gde je rekao istorijsko "ne" MMF-u (zamislite, MMF-u je rekao istorijsko "ne" pa se valjda i oseća kao veliki vođa kojeg smo imali u proteklim decenijama), kaže sledeće: "Na čelu koalicije stoji čvrsto kao stena predsednik Srbije i DS-a Boris Tadić, koji je prihvatio naš socijalni program." Čestitam, poslanici kolege iz DS-a, i vi ste postali alhemičari. "Program PUPS-a je povratak dostojanstva za 1,6 miliona penzionera i sprečavanje socijalnog genocida koji je bio svesno i tendenciozno pripreman". Pazite, čovek je u teoriji zavere, ali verovatno ta isparavanja od alhemije utiču na njegov politički profil. Čestitam i vama, kolege iz DS-a, očigledno se i predsednik Boris Tadić zarazio na tom kongresu, ta isparavanja su ga dotakla, pa je onda opalio iz svih oružja i sat vremena pretio opoziciji kako im neće dozvoliti da dođu na vlast. Suviše su ozbiljne ove teme da bi se na ovako neodgovoran način narod obmanjivao, da ne kažem lagao. Ekonomski pokazatelji su katastrofalni. Ne postoji oblast u kojoj beležimo rast. Ovde je rečeno da smo mi u recesiji, mada imamo ministre koji smatraju da nismo ni bili u krizi i da je to šansa koju smo mi uveliko iskoristili. Slažem se s onima koji kažu da nismo u recesiji, ali da jesmo u dubokoj ekonomskoj krizi, to jesmo. Ali, očigledno, vladajuća koalicija, kojoj je stalo isključivo do vlasti i koja se odlučila da svoje građane obmanjuje, to ne želi da prihvati. Samo iz prošle godine nam je dospeo dug od 2,3 milijarde da vratimo. U ovoj godini oko 3,5 milijarde. Odakle, kad 1,4 zaposlenih popunjavaju fondove za penzije? Da li će ta struktura biti bolja u budućnosti? Neće. Nažalost, procene su da će nas 2030. godine biti milion manje u državi, a toliko bi trebalo da imamo zaposlenih da bi fondovi funkcionisali na način na koji bi trebalo da funkcionišu. To su teški problemi. Mi smo, i kao opozicione stranke, spremni da damo svoje viđenje i svoj doprinos da iz tih problema izađemo, ali to ne možemo da uradimo kad smo suočeni s jednom golom propagandom, ogoljenim lažima koje dolaze od strane PUPS, DS i predsednika Borisa Tadića. Onda jednostavno nismo u mogućnosti ni da vam pomognemo. A kad već govorimo o alhemiji, Paolo Koeljo je u svojoj čuvenoj knjizi "Alhemičar" rekao – sve što se desi jednom, ne mora se desiti dva puta, ali sve što se desi dva puta, dogodiće se i treći put. Čvrsto verujem da se ova vlada, ovako sastavljena, s konca i kanapa, sastavljena na lažima, sastavila samo jednom i nikada više, i da će se ta mudra izreka iz "Alhemičara" pokazati istinitom, da se po drugi put ovakva sramota Srbiji neće dogoditi.
Gospodo poslanici, imam potrebu da vas podsetim na član 103. našeg poslovnika, te našu obavezu da zaista najviše vodimo računa o tome šta mi izgovaramo i da to treba da bude u skladu sa dnevnim redom. Gospodin Nikola Novaković ima reč.
Opet vrlo nerado s ovog mesta. Ovo se ne odnosi na nadahnuti govor mog prethodnika, ali ovo što ću da pročitam se odnosi na sve to, a to je na dnevnom redu, amandman na član 11, koji glasi: ''U članu 11. stav 5. se briše''. Ko iz poslaničke grupe mog cenjenog prethodnika to razume, shvatiće. Moja rečenica je bila uperena na nešto što imunitet ne obuhvata, a to je neznanje cenjenog kolege Antića iz poslaničke grupe SNS, pa ga dobronamerno savetujem da već jednom skinemo to s dnevnog reda. Dakle, nadležnost za autentično tumačenje pripada jedino i isključivo Narodnoj skupštini Republike Srbije. Kada nekome to treba, neka se obrati Skupštini, po proceduri predviđenoj Poslovnikom, a Vlada je otprilike šalter, kao i ovaj koji će Centralni registar otvoriti, na našu veliku sreću i zadovoljstvo. Hvala lepo.
Gospodin Momo Čolaković ima reč.
Poštovana predsednice, poštovano predsedništvo, predstavnici Ministarstva, uvaženi narodni poslanici, osećam potrebu da reagujem na izlaganje gospodina Nikolića, s obzirom da nije baš mnogo vezano za amandman, o kojem je i gospodin Novaković sada govorio, ali postoji potreba da se reaguje zbog toga što se često izgovaraju netačni podaci ili neargumentovane činjenice. Prvo moram da kažem da nije ni lepo ni kulturno ni korektno da se kaže – ogoljene laži, prevare itd., jer to nije tačno. Sve što smo mi i na našoj skupštini nedavno kazali i što smo vodili u ove dve nepune godine je istinito i sve što smo govorili je ostvareno. O tome nemam potrebe posebno da govorim, a ako bude trebalo, i to ćemo izneti tačno, sa preciznim podacima. Samo ću dva primera da navedem. Pre svega, nije tačan podatak da je prosečna penzija pala ispod 60%; ona je sada 63,6%. Drugo, nije tačno da su na skupštini izgovarane laži i prevare. Kongres je bio dostojanstven, sa preko 3.500 hiljade učesnika, na kojem su izgovoreni podaci, činjenice, na kojem je ocenjeno šta smo mi uradili i u tom smislu su pozitivne ocene izvedene. Nemam potrebu da budem advokat predsednika Republike, ali on je na našoj skupštini govorio sa puno argumenata i činjenica, i za to je dobio podršku, a ono što predstavlja političku konotaciju neka se raspravi između političkih partija koje misle da to nije trebalo govoriti. Isto tako, mogu da se složim s prethodnicima i gospodinom Nikolićem da je tema o kojoj razgovaramo isuviše ozbiljna da bi se na ovaj način razgovaralo, a ne na način kako smo to mi govorili i na našoj skupštini i kako to mi ostvarujemo naš program u praksi. Mogu da kažem da je očit primer, jedinstven primer, i puno je primera kao što je Beograd, gde se ostvaruje prava socijalna politika i socijalna zaštita, kao što su Jagodina, Ruma, Vrbas i mnoge druge sredine, gde uvezujemo da je i opština i grad i pokrajina, tu ću pomenuti i moj Novi Sad, deo države i ostvaruju taj socijalni program. U tom smislu bih molio da se uzdržavamo ocena i stavova, posebno etiketa koje se ovde stavljaju kako pojedincima, tako i pojedinim poslaničkim grupama i partijama. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Gospodin Antić ima reč.
Izvinjavam se, za trenutak nisam bio u sali, ali čini mi se da ima nekih nejasnoća i da se gospodin Novaković i ja nismo razumeli. Zahtev za autentično tumačenje je prosleđen Zakonodavnom odboru 7. avgusta 2009. godine. Gospodine Novakoviću, Zakonodavni odbor je taj zahtev prosledio Vladi, takvu sam informaciju dobio od sekretara, i do danas nije dobio nikakvu informaciju u vezi s tim mojim prosleđenim zahtevom. Ne bih se ni javljao za reč, međutim, vaša formulacija je bila prilično omalovažavajuća, pa sam imao potrebu da to pojasnim, da ne bi ostalo na tome. Hvala.
Narodni poslanik Zoran Nikolić ima reč.
Replika.
Nemate pravo na repliku.
Koristiću onda vreme poslaničke grupe, iako me je gospodin Čolaković pomenuo bar četiri puta. Dakle, zakon o Centralnom registru je sastavni deo zakonodavne inicijative koja treba da doprinese, između ostalog, i pozicioniranju penzionog sistema kako bi penzionerima u ovoj zemlji bilo bolje. U tom kontekstu sam govorio. A kada sam govorio o alhemiji, pozivam se na list "Danas" od ponedeljka 19. aprila, gde je gospodin Krkobabić rekao da preporučuje mladim ljudima da izdvajaju za životno osiguranje, a kako? - ne znam, neka naprave nekakvu alhemiju, jer se to zanimanje očigledno isplati. To nisam izmislio, ovo su zaista reči gospodina Krkobabića.
Na član 13. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo''. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 13. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović Milosavljević. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite.
Član 13. ovog predloga zakona se odnosi na potvrdu koja se izdaje o podnetoj jedinstvenoj prijavi u postupku registracije. U ime poslaničke grupe SRS podnela sam amandman koji glasi: ''U članu 13. stav 3. reči 'bez odlaganja' zamenjuju se rečima: 'istog dana'. Obrazloženje je da odredbe zakona moraju biti nedvosmislene i precizne, bez mogućnosti proizvoljnog tumačenja. Međutim, u obrazloženju Vlade zbog čega naš amandman nije prihvaćen čini mi se da ste se zbunili i opet niste odgovorili na ono pitanje šta znače reči "bez odlaganja", pa ste ih na jednom mestu čak poistovetili s rečju "odmah". Vi u Vladi imate i lingviste, imate i lektore, pa mislim da je stvarno vreme da već jednom vremenski i uopšte jasno ograničite termine kao što je "bez odlaganja" i da ti termini ne smeju da budu dvosmisleni, već da moraju da buduprecizni i da ne mogu da se proizvoljno tumače. SRS izražava sumnju da će zakon o Centralnom registru obaveznog socijalnog osiguranja omogućiti efikasniju naplatu doprinosa baš zbog toga što su članovi zakona koji se odnose na efikasnost i ekonomičnost prilično neprecizni i nejasni i na taj način neće se rešiti problemi koji se tiču socijalne zaštite. Hiljadu preduzeća, koja tek treba da budu privatizovana, duguju za doprinose više od 800 miliona evra. Neuplaćeni doprinosi za penzijsko, zdravstveno i socijalno osiguranje uzrok su više od 60% štrajkova u proteklih sedam godina. Poreska uprava ne može da naplati ta dugovanja jer je izmenom Zakona o privatizaciji iz 2006. godine tim firmama omogućeno da delimično ili u potpunosti ne plaćaju poreske obaveze. Sporni član 20. Zakona o privatizaciji praktično dozvoljava preduzećima u privatizaciji da ne plaćaju doprinose. Za preduzeća koja su u restrukturiranju situacija je još gora. Kod njih se uopšte ne može raditi postupak prinudne naplate dok restrukturiranje traje, a ono može trajati i više godina. Ovo je velika nepravda u odnosu na poslodavce koji redovno izmiruju svoje obaveze. Predlog zakona, znači, neće doprineti prevazilaženju manjkavosti u postojećem sistemu evidencije, obračuna i naplate doprinosa za obavezno socijalno osiguranje, posebno kada su odredbe dvosmislene i ne mogu precizno i jasno da se tumače. Svaki ministar i svaka vlada donose zakone i propise po više puta, pa zato u Srbiji danas postoji gomila propisa. Sada je važeće 6.000 propisa, 5.000 međupropisa, oko 2.000 sa efektima na privredu, postoji 100 preporuka koje su u završnoj fazi izrade i očekuje se da će biti izrađeno još oko 300 preporuka, a predlog uredbe o prestanku važenja 193 suvišnih podzakonskih akata još nije realizovan. Hvala.
Narodni poslanik Dragan Stevanović ima reč. Izvolite.
Osvrnuo bih se, pre svega, na ovaj amandman gospođe Paunović i doveo ga u vezu s amandmanom na član 3. Zaista ne vidim razlog zbog čega Vlada nije prihvatila ovaj amandman i amandman na član 3. Nažalost, i danas ćemo ostati uskraćeni za taj odgovor. Predstavnik Vlade koji je ovlašćen da prihvati amandman, naravno, nije s nama. Ne dovodim uopšte u pitanje vašu kompetentnost, gospođo Lakićević, ali u obrazloženju kojim ste odbili amandman (ili ga niste čitali ili ga vi niste pisali) zaista niste dali odgovor zbog čega je neprihvatljivo ovo što mi predlažemo. U obrazloženju ste prepisali, nadogradili član, odnosno stav iz zakona i pokušali ponovo da nas ubedite u ono što je napisano u zakonu. Mi smo upravo pokušali da na to intervenišemo. Ne vidimo šta je u tome sporno. Ovde smo predložili da se reči "bez odlaganja" zamene rečima: "istog dana". To je konkretan i egzaktan rok. Ovamo smo predložili da se ovo "bez odlaganja" zameni rečima: ''u roku od tri dana''. I tri dana i jedan dan i dnevno ažuriranje su rokovi na koje se vi obavezujete u nekim drugim članovima, i u članu 15. st. 2. i 3. i u članu 18. stav 1. Znači, to je ono što zakon već prepoznaje kao rokove koji mogu da se ovde obuhvate i definišu. Zbog čega se ovo ne prihvata? Šta je sporno? Osporava koncepciju zakona? Nije tačno. Ili vas nije interesovalo šta smo predložili, paušalno ste prešli preko svih amandmana, čak da kažem da ne prihvatite sve, u redu, ali ovo je nešto što je preciznije od vašeg rešenja i ne bismo voleli da zaključimo da se, kad god raspravljamo o zakonima koje vi branite, uvek pojavljuju stavovi i članovi koji su neodređeni i plivaju i u vremenu i u prostoru. Setite se Zakona o ravnopravnosti polova – treba da nastoji, najmanje ovoliko, najmanje onoliko… Isti odnos prema takvim stavovima imali ste i od opozicije i od pozicije. Nije loše da se prihvati nešto što je konkretnije. Čini mi se da nije zlo. Pre nekoliko dana ili nedelja u ovoj skupštini je bio Zakon o izmenama i dopunama Zakona o državnom premeru i katastru. Sedam ili osam meseci ranije smo predlagali rokove. Vlada nije htela da ih prihvati, a onda su osam meseci posle toga prihvatili rešenja koja smo mi predlagali pre osam meseci. Ne bismo voleli da se i sa ovim zakonom dešava isto. Srbija nema vremena za takvu avanturu. Traži zakone koji su jasni i precizni. Koliko god je ovaj zakon tehnički, delim mišljenje da je zakon po svojoj suštini tehnika, olakšaće nešto, neke administrativne procedure će olakšati, skratiti, podići će administrativne kapacitete, ali vi ste krivi što se danas ovde vodi političkarasprava o ovom zakonu. Pogledajte obrazloženje zakona. Tehnički zakon ste branili političkim frazama. Nismo se na to oslonili. Pogledajte stenograme iz načelne rasprave, pa ćete videti koliko politike brani jedan ovakav zakon od 40 članova. Gospodin Milosavljević – ovo je zakon kojim će se pospešiti efikasnost naplate poreza, doprinosa itd. Nije tačno. Može da bude u funkciji, ali u jednoj maloj meri, u jednom malom delu. To niko ne dovodi u pitanje. Svako ko se privatnim poslom bavi ili se bavio, pa je došao u ove klupe, zna kakvi su problemi i peripetije i zna da definisanje Centralnog registra ne mora da znači da je nešto loše, svakako da može da da pozitivne stvari, ali to ne predstavlja suštinu problema koji Srbija mora da rešava, koji ste vi kao predstavnici Vlade dužni da rešavate i da ponudite odgovore na to. Zašto je sada priča s tehnike izmeštena u politiku? Pazite sad, vaše sveto pismo je Nacionalni program integracija, odnosno izmene i dopune, to ste usvojili. U njemu stavljate da je prioritet u 2011. godini, kad je socijalna politika u pitanju, uspostavljanje Centralnog registra. Mi na početku 2010. godine donosimo zakon o Centralnom registru koji će stupiti u primenu 2013. godine, a definišete ga kao prioritet za 2011. godinu. I onda vam je malo neprijatno da nas slušate. Slažem se. I ja bih da se završi, ali neke stvari moraju da se kažu, i radi vas i radi javnosti, da su primećene i da su konstatovane. Da ironija bude veća, zakon se usvaja po hitnom postupku. A znate kako se brani? U obrazloženju zašto po hitnom postupku piše – nedonošenje bi moglo da prouzrokuje štetne posledice po rad navedenih organa i organizacija. Nije tačno. Organi i organizacije, svi pomenuti ovde, i do sada su funkcionisali i do sada su radili. Ako nisu radili, kako su se naplaćivali porezi i doprinosi do sada? Kako su obespravljeni radnici dobijali sudske postupke u odnosu na poslodavce koji nisu izmirivali svoje obaveze prema njima? Upravo na osnovu činjenice da su organi i do sada radili. Istina, administrativno opterećeni i treba ih olakšati, ali su organi radili. Krajem 2008. godine Republički zavod za zdravstveno osiguranje je izmenio svoj pravilnik, pa se taj zavod hvalio kako je evidencija postala ažurnija i sa evidencije su skinuti svi koji ne plaćaju uopšte, odnosno ne plaćaju uredno doprinose za zdravstveno osiguranje. Znači, mehanizmi su bili izgrađeni i postojali su i do sada. Imali su problema. Ti problemi nisu samo problemi tehničke prirode, nego i činjenica političke slabosti onih koji su te organe kontrolisali. Još jednom ponavljam u ime SRS, nije sporna potreba postojanja Centralnog registra, ali on ne rešava problem. Ali, problem ne može da se reši ni onako kako je Vlada pokušala da ga reši. Vlada je ponudila rešenje ekonomskih i socijalnih problema zajedno sa ljudima koji su kreatori problema u ovoj oblasti. Morate se složiti sa mnom, ne očekujem da potvrdite, niti da kažete bilo šta, gospodine Ljajiću, ali do vas su na tom ekonomskom sastanku bili ti uspešni biznismeni, poslovni ljudi, kako svi razumeju u Srbiji – tajkuni, i definisali principe kako da plivamo iz svega ovoga gde jesmo. Sa vama su sedeli ljudi koji na ime poreza i doprinosa duguju 130 miliona dinara radnicima samo u jednoj svojoj privatizovanoj firmi. Kako je moguće da država nema mehanizam da takvog poslodavca natera da plati iako postoje sudska rešenja o svemu tome? I ne samo da ga ne tera svojim mehanizmima da to plati, nego mu da privilegiju da on kreira ekonomsku i socijalnu politiku u narednom periodu, zamislite – iza zatvorenih vrata. A kad izađu iza zatvorenih vrata, onda daju saopštenja za javnost, pa nam onda u tom saopštenju za javnost kažu na šta se sve obavezala Vlada, na šta su se uspešni biznismeni obavezali, a na šta sindikalisti. Pa kad uporedite dva spiska, Vlada se obavezala duplo više od onoga na šta su se oni obavezali. A da vam ne pričam na šta su se oni obavezali. Obavezali su se, pazite sad, da poštuju kolektivne ugovore. Koga je u ovoj zemlji država dužna da čeka da se obaveže na poštovanje kolektivnog ugovora? Obavezali se na uzdržavanje od otpuštanja kad god to uslovi dozvole. Možemo da se ne razumemo ideološki, ali ovo je farsa. Ko koga ovde kontroliše? Ne tražimo od Vlade Republike Srbije da zloupotrebljava mehanizme koje ima, ali tražimo da ih koristi. Tražimo da koristite ono što imate na raspolaganju. Ne mogu ja kao privatnik koji ima tri radnika da, ako jedan dan u mesecu zakasnim sa porezima i doprinosima, do kraja meseca platim kaznu 100.000 dinara ili, ne daj bože, da zakasnim sa prijavom za PDV jedan dan, platim kaznu isto toliko, a neko sebi priušti zadovoljstvo da godinama sve to ne plaća i onda sedne zajedno s predstavnicima Vlade i dogovora ekonomsku politiku. Moraju da budu isti aršini za sve. To je problem i zato ovo ne može da se raspravlja a da se ne dotičemo politike. I Vlada očigledno ima problem s tim. Vlada donese, ponoviću, juče sam to rekao, preporuku o tzv. giljotini propisa, sveobuhvatnoj reformi propisa, i svi su na to spremni dok ne izađu iz Nemanjine. A kada se vrate u svoje feude, jedni na druge počnu da prebacuju odgovornost kako ovo nije dobro, a ovo je dobro. Jednu stvar su samo sa sveobuhvatnom reformom propisa iskoristili – medijski kapacitet te ideje. Pa su izašli u medije i rekli – privredo, građani, ne sekirajte se, giljotina kreće. Pa od 200 preporuka usvoje samo 30, posle pet meseci. I sad mi treba da očekujemo nešto ozbiljno, treba da verujemo da ovaj zakon zaista jeste ono što piše u obrazloženju. Izvinite, ali ne možemo. Ne dovodimo u pitanje potrebu da se menja, da se administrativni kapaciteti države podižu. Zna svako kakve peripetije ima privatnik kada na kraju meseca ide ovo da rešava. To treba da se uređuje, ali ne možemo danas da pričamo o tome i čekamo tri godine da to zaživi.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 16. amandman je podnela narodna poslanica Dušanka Plećević. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite.
Dame i gospodo, amandmanom sam predložila da se u članu 16. posle stava 2. doda novi stav 3, koji glasi: ''Poreska uprava je dužna da Centralnom registru dostavi podatke o osnovicama za socijalno osiguranje obveznika samostalnih delatnosti i naplaćenim doprinosima po rešenjima koja dostavlja obvezniku, danom izdavanja rešenja i danom naplate doprinosa''. Obrazloženje Vlade zašto se ovaj amandman ne prihvata je, u najmanju ruku, neobično. Vi kažete: ''Amandman se ne prihvata iz razloga što se predloženim amandmanom ne obuhvataju sve obaveze Poreske uprave vezane za različite kategorije osiguranika''. U članu 16. ste obavezali Poresku upravu da da deo zbirne poreske prijave o obračunatim i naplaćenim doprinosima za obavezno socijalno osiguranje po svim osnovama i da dostavi Centralnom registru istog dana kada je poslodavac, odnosno isplatilac prihoda, dostavi. Pošto je preduzetnik, koga ste izostavili u ovom članu, poslodavac i isplatilac samo za osiguranike koji su zaposleni kod njega ili ih je angažovao po ugovoru, ali ne i za sebe, od koga će Centralni registar dobiti podatke o obavezama za socijalne doprinose i uplate istih, ako ne od Poreske uprave? Ove podatke, zbirno za sva obavezno osigurana lica, u koje spadaju i preduzetnici, Centralni registar, kako ste predvideli, može imati do kraja februara tekuće godine za prethodnu godinu. Kako će preduzetnik, kao osiguranik, dobiti uverenje iz Jedinstvene baze podataka u toku godine za sebe i za članove svoje porodice ako Poreska uprava nije dužna da ih svakog meseca dostavi Centralnom registru? Ako će uverenje ili potvrdu o izmirenim obavezama po osnovu doprinosa dobijati kao i do sada, od Poreske uprave, čemu onda postojanje Centralnog registra? I ko mu garantuje da su ti podaci tačni, s obzirom da je jedan od razloga osnivanja Centralnog registra, kako ste naveli u obrazloženju za donošenje ovog zakona, neusklađenost, odnosno netačnost podataka koje postojeće službe vode? Amandmanom na član 16. sam tražila da se obaveza dostavljanja podataka Poreske uprave na mesečnom nivou proširi i na preduzetnike koje ste vi izostavili u ovom članu. Ne razumem otpor Vlade prema amandmanima opozicije, pogotovu što ovaj amandman umnogome i suštinski poboljšava ovaj član Predloga zakona.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja podneo je amandman na član 16. Da li neko želi reč? (Da.) Reč želi ministar. Izvolite.
Želim da kažem da je ovaj amandman sličan amandmanu koji je predložila poslanica Dušanka Plećević. Istina, on na još konkretniji način precizira koje podatke Poreska uprava treba da dostavlja Centralnom registru, a koji su navedeni i u članu 10. Predloga zakona, te stoga u ime predlagača prihvatam ovaj amandman, koji postaje sastavni deo Predloga zakona.
O amandmanu ćemo se izjašnjavati, zbog toga što ne postoji izveštaj Zakonodavnog odbora. Narodni poslanik Milisav Petronijević ima reč. Izvolite.
Izvinjavam se gospodinu ministru, ali smatram da ovaj amandman treba još detaljnije objasniti, upravo iz razloga o kojima je govorila uvažena poslanica Plećević. Ovaj amandman, koji je Odbor usvojio, obuhvata sve ono što je narodna poslanica Plećević predložila, a predložila je da se Poreska uprava obaveže da dostavlja podatke o utvrđenom doprinosu i naplaćenom doprinosu za obveznike samostalnih delatnosti, i, plus, poljoprivrednu delatnost i posebne kategorije obveznika doprinosa. Mislim da je značajno ovo istaći, da javnost stekne pravu informaciju o ozbiljnosti, bar kada je reč o odboru čiji sam član, koji, kada razmatra amandmane, ne gleda čiji su, već kakvi su. Smatrali smo da ima osnova za tako nešto, ali da ga treba još kompletnije prikazati, još kompletnije obuhvatiti. Želim ovde da ponovim i stav poslaničke grupe SPS-JS izrečen u načelnoj raspravi, da mi dajemo snažnu podršku ovom zakonu. Možemo ga zvati tehničkim, kompjuterskim, kako god hoćete, ali po našem mišljenju, ovo je veoma važan zakon. Ako se svi slažemo da sadašnji sistem socijalnog osiguranja ne funkcioniše kako treba, da je veliki deficit u oblasti socijalnog osiguranja između ostalog i zbog nenaplaćenog doprinosa, ako svaki od fondova socijalnog osiguranja vodi posebnu evidenciju bez ikakve usklađenosti, ako poslodavac na nekoliko mesta mora da predaje prijave, odjave, promene itd., ako, nažalost i najvažnije, osiguranik, čovek tek kada dođe na šalter Fonda PIO sazna da nema uslova za penziju jer mu godinama nije uplaćivan doprinos, onda je za nas to veliki razlog da se donese ovaj zakon. Da ne napravimo zabunu, Centralni registar ne naplaćuje doprinose, Centralni registar ima cilj da obezbedi jedinstvenu bazu na jednom mestu, usaglašenu od strane svih fondova, a bez prave informacije, bez prave evidencije onima koji treba da se bave naplatom doprinosa, imamo situaciju o kojoj sam malopre govorio. Zato upotrebljavam izraz snažna podrška, jer smatram da je ovo veoma važan zakon. Smatram da će biti od koristi i državi, jer će bar u delu doprineti da se smanji deficit. Nenaplaćeni doprinosi doprinose većim dotacijama iz budžeta i to je ono što budžet može da očekuje kao korist. Znači, ne idu pare od doprinosa u budžet, nego neće budžet plaćati. Poslodavac ne mora da juri po raznim zgradama da preda prijavu, već će sve na jednom mestu. Na kraju krajeva, onaj koji je u celoj stvari najvažniji, osiguranik, čovek, mesečno može da sazna da li su mu uplaćeni doprinosi ili nisu. Treba li većih razloga da se podrži ovakav zakon? Svi ćemo se složiti da, kada čovek odradi radni vek, ima pravo na zasluženu penziju, i to nije stvar dobre volje države, nego njegovo pravo koje proističe iz osiguranja, ali se suoči s tim da ne može da ostvari jer tad saznaje da nisu uplaćeni doprinosi. Svi ćemo se složiti s tim da svaki čovek u Srbiji ima pravo da bude zdravstveno osiguran, pravo na zdravstvenu zaštitu, a ovo će omogućiti da se izbegne situacija da on sazna da ne može da overi knjižicu zato što nisu uplaćeni doprinosi socijalnog osiguranja. Dakle, imajući sve to u vidu, mislimo da je ovo pravi korak koji je Vlada učinila da bi rešila ove probleme. Želim, pošto se neću više javljati po drugim amandmanima, da, upravo dajući ovakav stav povodom ovog predloga zakona mojoj vladi, od moje vlade zatražim da isti sledeći korak koji napravi mora da bude još energičniji, a to je da se ovo sprovede u delo. Pozivam moju vladu da ne dozvoli da ovakav značajan zakon bude devalviran zbog toga što je pri kraju predvideo dosta rastegljive rokove. Tu odmah da se razumemo, ima jedan deo koji govori da se do 2012. godine može podnositi, čak dotle, jedinstvena prijava u neelektronskom obliku. To se može tolerisati iz prostog razloga što je potrebno u firmama koje nemaju te uslove da ih stvore, pa tek onda da predaju u elektronskom obliku. Ali, molim vas, opet da ne bude zabune, neće se zakon primenjivati tek tada. Jedinstvena prijava u roku od dva meseca mora da se utvrdi, precizira i tada prestaju da važe zakoni u oblasti penzijsko-invalidskog i zdravstvenog osiguranja i osiguranja za slučaj nezaposlenosti u delu kada se govori o prijavama. Znači, on se primenjuje odmah. Ovde je pitanje rok do kada moraju da se stvore uslovi za prijave u elektronskom obliku, što će svakako biti. Smatram da Vlada mora još jednom ozbiljno da razmotri da li trebaju dve i po godine Poreskoj upravi da stvori uslove da zbirnu poresku prijavu tek od 1. januara 2013. godine dostavlja Centralnom registru, a ona je uslov da bi Centralni registar dostavljao fondovima M-4 obrasce na jednom mestu. Mislim da tu Vlada mora još jednom da dobro pogleda, da dobro sagleda da je to suviše dug rok. Svi ovi drugi rokovi mogu da se tolerišu zato što stvaraju mogućnost da se primeni zakon, a ostavljaju krajnji rok do kad treba da se primeni u celini, u elektronskom obliku, ali ovaj član treba još jednom pogledati do kraja. Inače, uz to što sam tražio, mislim da je zakon dosta jasan, dobar i da treba svi da ga prihvatimo, jer rešava velike probleme. Hvala.
Devet minuta je iskorišćeno od vremena ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić. Izvolite.
Samo nešto malo da objasnimo i mislim da je dobar povod baš ovaj amandman gospođe Plećević. Osnovni problem ovog zakona, ma koliko nekome delovalo smešno što sam na početku rekao da se radi o kompjuteru, upravo je to što niko ne zna šta reguliše ovaj zakon. Da li ovaj zakon sadrži nešto što je povereno ovlašćenje? Da li država poverava neko ovlašćenje za neki posao? Nema te odredbe. Šta je taj Centralni registar? Pravno lice. U kom je karakteru? Javne službe. Ko ga osniva? Osniva ga Vlada, ne osniva se zakonom, nego aktom Vlade. Koji su poslovi u nadležnosti? Evidencija. Veliki hvalospevi oko evidencije. Čovek će da zna pre nego što podnese zahtev za penziju da mu nije uplaćen doprinos. Ne znam što bi to bilo epohalno što bi čovek dobio informaciju da mu pet godina nije uplaćivan doprinos. Biće radosniji za to saznanje. Osim toga, da li ovde postoji nešto što propisuje u kom postupku oni rade? Ima samo postupak kako se dobija broj i ima nešto kako da se koriste podaci. Ko koristi podatke? Statistika, Uprava prihoda itd. Izvinite, molim vas, ali zašto donosimo zakon kojim se reguliše ništa? Kažite mi gde je u ovom zakonu ta odredba - kada se osiguranik javi, dobiće te podatke, ukoliko ne dobije podatke, šta može da radi; ukoliko dobije podatke, pa ne može da ostvari neko pravo, šta on da radi da ostvari to pravo koje ostvaruje kod nekog drugog. Nema. Izvučene su neke odredbe o nekim evidencijama iz tri-četiri zakona, uzet kredit da se napravi Centralni registar... Po vama će osiguranici da budu u istom položaju kao i akcije. Koja je razlika? Kod Centralnog depoa za akcije i za hartije od vrednosti imate odredbe o postupku, kako se registruje itd. Ovde nemate čak ni odredbu o postupku. Ovde je osiguranik ispod nivoa akcije, ispod nivoa hartija od vrednosti. Nisam ja napisao, nemojte da me gledate, to piše u vašem zakonu. Nema nijedne odredbe o pravima građanina, pojedinca i osiguranika kako se štite njegova prava po ovom zakonu, pa čak i pravo da dobije informaciju. Obratio se da dobije informaciju, nisu mu dali informaciju. Šta da radi dalje, koje odredbe primenjujete, po kom propisu on da se žali? Znate, po Ustavu, uvek kada se građanin obrati državnom organu, mora da mu se obezbedi pravo na žalbu. Ako ne dajete pravo na žalbu, onda ima pravo da pokrene upravni spor. Nema nijedne odredbe. Da li je ovo povereni posao državne uprave? Nemate nijednu odredbu gde piše da je to povereni posao. Pričate o javnoj službi jedne institucije koju osniva Vlada. Kažite mi koja još javna služba u Srbiji postoji osnovana aktom Vlade, a da nije osnovana zakonom. Ovaj zakon nije osnivački akt za Centralni registar, nego pojedinačni akt koji treba da donese Vlada. Pobrkali ste sve. Ne znam kako je ovo moglo da prođe u zakonodavstvu. Ovo je otprilike kao neko prepisivanje. Prepiše se nešto, na primer iz belgijskog zakonodavstva, gde su ovi u Belgiji pokušavali da prilagode neke standarde EU. A je l' znate kako je to u EU? U Belgiji se to radi preporukom ministra, u Francuskoj uredbom Vlade, u Nemačkoj zakonom. Znači, ista materija, od države do države, u zavisnosti od ustava dotične države, određuje se i u kojoj formi se nešto reguliše i ko je nadležan. Verovatno je neko, u uslovima gde postoji nadležnost Narodne skupštine, prepisao dokument iz Belgije, gde je u nadležnosti ministra i neke njegove preporuke i nekog njegovog zaključka. Naravno, kada prepišete nešto iz belgijskog zakonodavstva ili propisa, pa kažete – da, ako važi u Belgiji, tako mora da bude i u Srbiji, onda dolazite u problem. Prvi problem – nadležnost, drugi problem – organi, treći problem – postupak. I sve nešto veštački ubačeno, što ne odgovara našem pravno-političkom sistemu. I zato, malo vam je bilo čudno na početku što sam pričao, pričamo o jednom zakonu koji treba da zameni kompjuter. Pričamo o kompjuteru, ali ne pričamo o tome kako će kompjuter da radi, kako će da funkcioniše, kakva će baza podataka da bude, nego pričamo o tome kako će ljudi da hrane taj kompjuter podacima. Zašto? Zato što je uzet kredit da se napravi kompjuter. U obrazloženju se priča nešto. U načelnoj raspravi stekao sam utisak da će se posle ovog zakona doprinosi plaćati dva meseca unapred, toliko su ga hvalili. Znači, doprinosi će da idu kao avans dva meseca pre nego što radnik odradi taj mesec. Kad se raščeprka ovaj zakon, malo se pogleda šta je napisano, vidi se – ništa. Apsolutno ništa. Zašto bismo mi saučestvovali u tome, zašto bismo podsticali lažnu nadu, velika očekivanja, da nas sutra neko proziva - svi hvalili pa se i vi priključili. Ma, ne hvalimo ništa, nego kritikujemo. Ovo ne rešava problem. Problem nije u kompjuteru, da li on ima struju, da li nema struju, da li su operateri spremni i sposobni da rade. Ne, nije to problem, problem je mnogo ozbiljniji, o tome je Gordana Paunović malo više pričala. Znate i sami da se trećina razloga zbog čega firme koje se nalaze na listi stečajeva, to je negde oko 60-ak hiljada prema poslednjim podacima, pokazuju nelikvidnost i insolventnost odnosi na potraživanja utvrđena sudskim presudama, na osnovu sudskih rešenja o izvršenju. To se nikada nije desilo kod nas. Druga trećina su obaveze prema državi, to su pre svega porezi i doprinosi, i tek na trećem mestu, ta poslednja trećina su obaveze prema bankama po osnovu kredita. Kad se pogleda struktura obaveza iz uzroka zbog čega se dolazi do stečaja, sve je jasno. Ne može Centralni registar da reši ni trećinu tih problema, a vidite i sami da nema nijedne odredbe koja garantuje zaštitu prava pojedinca koji se javi. Biću mnogo srećan ukoliko saznam da mi šest godina nije uplaćen doprinos. Molim vas, da li se sećate da smo prošle i pretprošle godine donosili neke zakone kojima smo omogućili onima koji nisu platili doprinose za zdravstveno osiguranje da mogu da krenu, ako redovno isplaćuju, da će imati zdravstvenu zaštitu, da se reprogramiraju dugovi, 45 milijardi dinara, je l' se sećate? Bilo je to u onoj zgradi. I tada smo rekli da to ne rešava problem. Evo, vidite, sada idete s ovim. Ni ovo ne rešava problem. Naši problemi su u proizvodnji. Finansijski sektor ne može da reši te probleme, jer se u finansijskom sektoru peru pare. Ljudi, peru se pare. Teška srca to pričam, ali je tačno. Još nije to demantovano. Jer, jednostavno, kada se podvuče crta i kada se vidi plus, plus, minus, minus, saldo – minus. Svake godine minus, minus, minus, minus. Negde mora da se podvuče crta, da se kaže – e, ne može više ovako. Zbog toga mi pričamo. Zato mi ukazujemo na ove probleme.
Devet minuta i 40 sekundi je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 17. amandman je podnela narodna poslanica Gordana Paunović Milosavljević. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite.
Koliko je još vremena ostalo poslaničkoj grupi SRS?
Vama, kao ovlašćenoj predstavnici, još dva minuta, a poslaničkoj grupi SRS - 20 minuta i 20 sekundi.
Podneli smo amandman na član 17. stav 3. Radi javnosti, prvo bih pročitala član 17. stav 3: "Sadržinu, način određivanja i dodeljivanja jedinstvenog broja, kao i uspostavljanje veze jedinstvenog broja sa jedinstvenim matičnim brojem građana i poreskim identifikacionim brojem propisuje ministar nadležan za socijalnu politiku". Amandman koji smo predložili glasi: "Sadržinu način određivanja i dodeljivanja jedinstvenog broja propisuje ministar nadležan za socijalnu politiku, a uspostavljanje veze jedinstvenog broja sa jedinstvenim matičnim brojem građana i poreskim identifikacionim brojem saglasno propisuju ministar za socijalnu politiku, ministar za unutrašnje poslove i ministar finansija". Drago mi je da je ovde gospodin ministar Ljajić, koji je najverovatnije učestvovao u izradi ovog zakona, pa će moći da odgovori i na neka pitanja. Čemu onda zaključak Vlade od 27. avgusta 2009. godine, kada je Vlada zaključila da u izradi Centralnog registra, pored Ministarstva za rad i socijalnu politiku, učestvuje i MUP, Ministarstvo finansija, Ministarstvo zdravlja i Ministarstvo ekonomije i regionalnog razvoja? SRS smatra da je neopravdano da se ovim stavom člana ovlašćuje ministar za neke stvari za koje on nije ni kompetentan ni nadležan. Ne vidimo način na koji će on moći, bez učešća ovih ministarstava o kojima smo već govorili, da uspostavlja vezu sa matičnim brojem, kada se to nalazi u MUP, i sa poreskim identifikacionim brojem, kada se to nalazi u Ministarstvu finansija. Smatramo da je ovaj problem multudisciplinaran i da u njemu treba da učestvuje više ministarstava, a ne da učestvuje samo jedan ministar i da se njemu daju sva ovlašćenja. Na ovaj način se ne daju njemu sva ovlašćenja, neće on biti taj koji će uspostavljati vezu, odnosno to će raditi službenici koji se nalaze u Ministarstvu za rad i socijalnu politiku. Na ovaj način postoji mogućnost zloupotrebe, da ti radnici i službenici, iako nemaju zle namere, ali ulaze u program, ulaze u MUP i Ministarstvo finansija. Mislim da to nije ni zakonski, a mislim da za to nisu kompetentni, a ni stručni da te poslove obavljaju. Zbog toga smatramo da je ovaj amandman trebalo da prihvatite, naročito što u izradi ovog zakona o Centralnom registru nije učestvovalo samo vaše ministarstvo, nego sigurno i ova ministarstva.
Minut i 35 sekundi iskorišćeno od vremena ovlašćenog predstavnika. Reč ima ministar Rasim Ljajić.
Ova primedba je potpuno na mestu i prihvatamo ovaj amandman. Istina, bilo je dilema prilikom izrade nacrta zakona i u prvobitnoj verziji smo imali jedno ovakvo rešenje. Mislim da možemo ovaj amandman da prihvatimo i da će on poboljšati tekst zakona.
Konstatujem da je predlagač prihvatio amandman, a Skupština će se u Danu za glasanje izjasniti. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 21. amandman je podnela narodna poslanica Gordana Paunović Milosavljević. Da li neko želi reč? (Da.) Narodna poslanica Gordana Paunović Milosavljević želi reč. Izvolite.
Član 21. Predloga zakona se odnosi na obavezu Centralnog registra da o izvršenoj analizi evidentiranih, obrađenih i usaglašenih podataka iz Jedinstvene baze u pogledu uplate doprinosa za obavezno socijalno osiguranje i uočenim nepravilnostima jednom mesečno obaveštava Poresku upravu. Mi smo u našem amandmanu predložili da se u stavu 2. reči "po potrebi" brišu. Ovo smo obrazložili time da smatramo da o uočenim neusaglašenostima evidentiranih i obrađenih podataka Centralni registar obaveštava i druge nadležne organe, radi preduzimanja mera iz njegove nadležnosti, a da to ne radi po potrebi. Šta znači ''po potrebi''? To može da znači da postoje dvostruki aršini, mogućnost zloupotrebe i da svi građani Srbije nisu jednaki. Ovakav predlog zakona nije dopustiv. Implementacija ovog zakona je problematična, pa je pitanje da li će se u svakom trenutku znatiko i koliko uplaćuje doprinos, kao i da li neko to izbegava. Na ovaj način Centralni registar neće omogućiti osiguranicima u Srbiji precizan uvid u to da li poslodavci redovno uplaćuju socijalne i zdravstvene doprinose. Prihvatanjem amandmana imali bismo potpuni uvid u to da li su poslodavci ispunili svoju obavezu za one zaposlene koje su prijavili, pa će na to moći da reaguje Poreska uprava. Član 16. stav 3. predviđa postojanje zbirne poreske prijave o obračunatim i naplaćenim doprinosima, ali i pojedinačne podatke za svakog osiguranika. Bližu sadržinu i obrazac poreske prijave o obračunatim i naplaćenim doprinosima za obavezno socijalno osiguranje po odbitku propisuje ministar nadležan za finansije, po članu 37. do 1.1.2013. godine. Da li je potrebno dve i po godine da ministar finansija donese sadržinu i obrazac poreske prijave o obračunatim i naplaćenim doprinosima za obavezno socijalno osiguranje? Milimo da bi ovo trebalo da bude realizovano najkasnije do trajanja mandata ove Vlade. Jer, ako ste već neki zakon predložili, mislim da realizacija ovog zakona treba da bude i u vreme vašeg mandata. Hvala.
Iskorišćeno je vreme ovlašćene predstavnice poslaničke grupe i 20 sekundi vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 24. amandman je podnela narodna poslanica Dušanka Plećević. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite.
Član 24. govori o uverenju o podacima iz Jedinstvene baze podataka, koje izdaje Centralni registar na zahtev osiguranika. Amandmanom sam predložila da to uverenje, koje izdaje Centralni registar, bude jedini merodavni dokument potreban za ostvarivanje prava osiguranika. Ako osnivanje Centralnog registra počiva na načelima nezavisnosti, a naročito efikasnosti i ekonomičnosti, i ako Centralni registar ima sve podatke svih službi, zašto takvo uverenje ne bi bilo i najmerodavnije? Ne vidim razlog i logiku da odbijete ovaj amandman. Razumljivo je i opravdano centralizovanje podataka o obveznicima socijalnog osiguranja koji sada imaju velike probleme kod ostvarivanja prava po osnovu uplate doprinosa samo ako podaci iz Centralnog registra budu jedino merodavni u ostvarivanju tih prava. Vi očigledno smatrate da obveznici socijalnog osiguranja i dalje moraju da šetaju od službe do službe i od šaltera do šaltera da bi dobili potrebno uverenje, koje lako mogu da dobiju na jednom mestu, od Centralnog registra iz Jedinstvene baze podataka. Tek tada osnivanje Centralnog registra obaveznog socijalnog osiguranja ima puno opravdanje i svrhu postojanja. Tek tada će osiguranici i korisnici imati pravu korist od njegovog osnivanja, pogotovo ako se na realizaciju ovog zakona čeka ukupno osam godina. Razlog više za ovu tvrdnju nalazim i u vašem obrazloženju Predloga zakona, gde kažete: ''Postojećim poreskim zakonima i zakonima kojima se uređuju pojedini oblici socijalnog osiguranja (penzijsko i invalidsko osiguranje, zdravstveno osiguranje i osiguranje za slučaj nezaposlenosti) različito je uređen način vođenja evidencije o obveznicima doprinos – poslodavcima i osiguranicima, zbog čega su u praksi vrlo česte pojave da se iste evidencije na različit način vode kod više organa, bez ikakve koordinacije i usklađivanja, a da se određene evidencije ne vode ni kod jednog organa, pa je iz tog razloga neophodno da se formira Centralni registar kao jedinstvena i usklađena baza podataka. Neujednačenost baza podataka organizacija obaveznog socijalnog osiguranja, kao i dupliranje istih poskupljuje sistem socijalnog osiguranja i dovodi do nemogućnosti efikasnog praćenja i kontrole naplate doprinosa''. To ste napisali u obrazloženju za donošenje zakona. Upravo to i jeste svrha amandmana. Pošto se objedinjeni podaci nalaze na jednom mestu, da uverenje koje se izdaje obvezniku socijalnog osiguranja sa tog mesta bude jedini merodavni dokument potreban za ostvarivanje tih prava. Ali, ako vi smatrate da osiguranici moraju i dalje da se šetaju od šaltera do šaltera u ostvarivanju svojih prava, a ja svojim amandmanom nisam uspela da vas ubedim da od toga odustanete, onda nemam ništa više da dodam u njihovu odbranu.
Minut i 30 sekundi je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 25. amandman je podneo narodni poslanik Paja Momčilov. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dobrislav Prelić.
Dame i gospodo narodni poslanici, kao što ste imali prilike da vidite u ovoj raspravi o amandmanima, poslanici SRS su se maksimalno posvetili ovom zakonu. U prilog ovoj činjenici ide i broj usvojenih amandmana, ali ono što je suština i što ste mogli da čujete iz izlaganja poslanika SRS jeste da i ovaj zakon neće doneti ništa bitnije kada je socijalno osiguranje u pitanju. Bilo je kontrole i do sada, a pitanje je zbog čega se ona nije sprovodila na adekvatan način. Sve ovo što se planira ovim izmenama osetiće najviše mala i srednja preduzeća. Imali ste prilike da čujete od gospodina Stevanovića koliko samo jedan tajkun duguje po osnovu doprinosa za socijalno i penziono osiguranje. Šta država radi? Apsolutno ništa. Od kada nastaju ovi problemi? Ovi problemi nastaju od 2000. godine i nakaradnim privatizacijama, pre svega. Svi smo svesni činjenice da preduzeća koja odu u stečaj imaju ogromnih problema, ali ono što svakako treba reći jeste da se ova vlada od 2000. godine zadužila preko 80 milijardi dolara. Bez proizvodnje nama napretka nema. Mislim da svi delimo to mišljenje. Vi pokušavate na neki način to da pravdate, ali je svakako činjenica, pogotovo vi, gospodine Ljajiću, znate koliko imamo štrajkova i šta nam se sve dešava u Srbiji. Bili smo i sami svedoci ovde u Pionirskom parku, gde su ljudi štrajkovali šest meseci. Država pokušava na neki način da im pomogne, na trenutak im zamaže oči, ali pravog rešenja apsolutno nema. Koristite isključivo predizborne kampanje za lažna obećanja. To smo imali prilike da vidimo i na zadnjim izborima u ove dve opštine. Naša vlada se hvali otvaranjem narodnih kuhinja, a stvarnost je sasvim drugačija na terenu. Gospodine ministre, dolazim iz opštine Odžaci, gde su bili ovi izbori 24. januara, gde je privreda nekada bila izuzetno jaka. Danas smo u situaciji da u evidenciji Nacionalne službe za zapošljavanje imamo oko sedam hiljada nezaposlenih lica, da bukvalno nijedna privatizacija nije sprovedena kako valja. Navešću samo jedan primer, nešto što ne da nije primereno, nego je apsolutno bruka za našu državu. Radi se o preduzeću "Napredak", koje se bavilo proizvodnjom dugmadi i vešalica i koje je kupilo mašinu za proizvodnju gajbi 2002. godine. Privatizovana je 2003. godine, kada ga je kupila firma "Kulina plast" iz Beograda. Kupili su ga zato što je bilo jeftino i što nisu ni znali šta kupuju. Ta privatizacija je poništena, pa ga je kupio neki konzorcijum jednog vlasnika iz Srbije i Slovačke. To je jako kratko trajalo, a onda je država, da bi naplatila doprinose, izvela komisiju koja je sve to procenila i, verovali ili ne, sud je prodao objekte da bi država namirila doprinose za socijalno i penziono osiguranje. Ali, što je najgore, ti radnici još nisu dobili ta sredstva, odnosno nije im povezan staž. Procena je bila izvršena na 58 miliona dinara, a sud je prodao za 33 miliona firmi "Nutriko" iz Vranja, kojom se ova vlada ponosila da je ta firma dobila kredit od Evropske investicione banke u iznosu od 750 hiljada evra. U toj firmi je radilo 150 ljudi. Mnogi ne mogu da ostvare penzije ni dan-danas. Sva ta silna obećanja da će ''Nutriko'' iz Vranja uložiti tih 750.000 evra u proizvodnju, da će to aktivirati, a bilo je dovoljno da se samo aktivira ova mašina za proizvodnju gajbi i da radi za naše pivare. Verujte, da bi to bio toliki prihod u budžet Republike Srbije, koji bi svakako imao opravdanje. On sada od upravne zgrade pravi tamo kancelarije, neki poslovni prostor, džakuzi, ali je svakako činjenica da se radnici neće vratiti na posao. Šta je svrha bavljenja politikom? Po SRS to je da se radi u interesu građana. Nije svrha bavljenja politikom samo davati lažna predizborna obećanja, kao što je to uradila i ova vlada, pre svega kada je u pitanju otvaranje 200.000 novih radnih mesta i besplatne akcije od 1.000 evra, od kojih su naši građani dobili po 1.700 dinara. I sama činjenica koliko je redova bilo u to vreme u bankama dovoljno govori kako naš narod živi. A šta je sa penzijama? Nije suština, draga gospodo, da vas par hiljada i oni koji su usko vezani za ovu vladu, živite u izobilju, a svi ostali građani Srbije na otpadu i na ivici egzistencije. Svakako, ova vlada jeste sve, samo ne socijalno odgovorna vlada.
Šest minuta i 15 sekundi je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Radojko Obradović. Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo Čomić. Gospodin Ljajić ima neka neodložna posla, pa mora da ode. Govorio sam o ovom zakonu i opasnostima koje nejasne stvari mogu da definišu. Ovaj član je vrlo interesantan, jer može da nas podseti na nešto što tek treba da izgrađujemo, a to je institucionalna memorija i iskustvo koje mora da postoji u radu državnih organa. Kolega Momčilov je predložio da se u članu 25, a taj član 25. definiše Jedinstvenu bazu koja se uspostavlja ovim zakonom i šta se dešava u slučaju kada se pojavi greška. Naravno da je moguće, kada se radi neki posao, da se pojavi greška. Treći stav kaže: ''Svaka ispravka tehničke greške u Jedinstvenoj bazi vrši se odmah po saznanju za tu grešku, bez odlaganja, uz beleženje vremena ispravke i teksta pre ispravke''. Znači, vrši se odmah, bez odlaganja. Kolega Momčilov predlaže da se briše ovo "bez odlaganja", jer ako je nešto odmah, onda je to valjda vrlo jasno i vrlo precizno definisano. Pošto smo više puta istakli kako je ovo važna baza i kako je ovo važan registar, vrlo je važno istaći baš kod ovog člana i ovog amandmana, tu može da pomogne i gospodin Novaković, mislim da i ministar ima iskustva pošto Ministarstvo za rad i socijalnu politiku, odnosno država već ima nekakve slične registre. Recimo, država ima Centralni registar hartija od vrednosti i, kad je uspostavljan Centralni registar hartija od vrednosti, postojao je privremeni registar hartija od vrednosti. U državi Srbiji hartijama od vrednosti može da se trguje samo na berzi i logično je da je mnogo jednostavnije voditi Centralni registar hartija od vrednosti, jer imate jasan podatak sa berze. Sve ono čime se trgovalo na berzi, može da bude evidentirano u Centralnom registru. Od kada je privremeni registar prerastao u Centralni registar hartija od vrednosti, neki od ključnih problema koje smo imali u privatizacijama, u vlasničkim odnosima u preduzećima, desili su se baš zato što su se pojavili brojni problemi i brojne greške u Centralnom registru. Ja sam vas, gospodine Novakoviću, citirao kao nekoga koji je dugo godina ovde vodio Odbor za privatizaciju i koji je, kao i ministar Ljajić, bio upoznat s brojnim žalbama. Ja samo govorim o tome da je u takvom registru, za koji logika nalaže da je mnogo jednostavnije voditi takav registar jer se sve promene dešavaju na berzi i moraju da budu evidentirane na neki drugačiji način, bilo brojnih grešaka. Kakve sve opasnosti mogu da se pojave u ovakvoj bazi, koja se ažurira jednom mesečno, prilikom svake uplate, ili, ako se doprinosi uplaćuju češće, onda i više puta, i kako sve ovako nejasne odrednice u pojedinim članovima mogu da dovedu do problema. Samo kažem da Srbija već ima iskustva s ovakvim registrima i čini mi se da ovaj zakon i ovakve odredbe ne otklanjaju opasnost da ćemo u perspektivi imati brojne probleme i s ovim članovima.
Zahvaljujem. Na član 26. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić, koji želi reč. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, gospođe iz Ministarstva, član 26. Predloga zakona o Centralnom registru obaveznog socijalnog osiguranja reguliše pitanja: prvo, odgovornosti Registra za sigurnost, zaštitu i obezbeđenje tajnosti podataka; drugo, reguliše mere protiv neovlašćenog ili slučajnog pristupa Jedinstvenoj bazi podataka; i treće, reguliše sistem formiranja sekundarne baze podataka i sekundarnog računarskog sistema. Ovim amandmanom je traženo da se u stavu 1. precizira da je Centralni registar odgovoran, osim ovoga što je pobrojano, i za tačnost podataka koji se u njega unose. Postavljam pitanje – ima li uopšte smisla zaštita i obezbeđenje nekih netačnih podataka, koji se verovatno mogu na neki način pojaviti i biti uneti u Centralni registar? Ili, da okrenemo pitanje – može li se uopšte desiti da neki netačan podatak dospe, bude unet u Centralni registar obaveznog socijalnog osiguranja? Čuvati u bazi podataka nešto za šta će se naknadno utvrditi da to nisu bili tačni podaci, zaista nema nikakvog smisla. Zato se tačnost tih čuvanih podataka postavlja kao prethodno pitanje, kao jedno od najvažnijih pitanja. Mi amandmanom tražimo samo da se pojača značaj tačnosti unošenja podataka u ovu bazu. Jer, znate, čuvati nešto što je tačno, u šta sutra korisnici tih podataka mogu imati puno poverenje, jedino ima smisla. Sve ostalo, dakle ako se očuvaju u bazi podataka podaci koji nisu zadovoljili ovu formu, podaci koji nisu tačni, predstavlja samo puko zadovoljenje forme. Tu jednostavno nema suštine, suština nije ispoštovana. Dakle, samo se zadovoljava forma, da se oni nalaze u bazi podataka. Zato mi amandmanom i tražimo da se u bazi podataka čuvaju isključivo tačni podaci. Gospodo iz Ministarstva, da li će ova baza podataka, u smislu ovoga što sam prethodno rekao, dakle u smislu tačnosti podataka koji se unose u tu bazu, moći da predupredi nešto što se i sada događa? Evo, daću vam jedan primer. Radnici od poslodavca dobijaju podatak da on uplaćuje njihove doprinose za penzijsko i invalidsko osiguranje. Naravno, radnici nemaju mogućnost da izvrše uvid u M-4 obrazac i jedini način da oni utvrde da li je poslodavac uplaćivao doprinose za njihovo PIO za neki prethodni period jeste da uzmu listing u Fondu PIO. Mogu da kažem, bar kolika su moja saznanja, da su fondovi penzijskog i invalidskog osiguranja jako korektni u tome i daju podatke radnicima samo na osnovu lične karte i, evo, nastavljam s ovim primerom, radnici na osnovu svojih ličnih karti dobijaju listing i u tom listingu su, normalno, tačni podaci koji se tiču te firme, matični broj je u redu, ime i prezime radnika je u redu, a kada se dođe do onog podatka – uplata doprinosa za penzijsko i invalidsko osiguranje, ona kolona ide nula, nula, nula, nula…, sve do beskonačno nula. Radnici se obraćaju inspekciji. Inspekcija u jednoj kontroli (da kažem rutinskoj) utvrđuje i kaže samo u jednoj rečenici da je poslodavac izmirio obaveze penzijskog i invalidskog osiguranja za radnike. Radnici ponovo uzimaju listing i dokazuju da za određeni period poslodavac nije izmirio te podatke. Dakle, gde je tu tačnost? Hoće li novi Centralni registar obaveznog socijalnog osiguranja moći ovo da predupredi i spreči ili ne? Ili će se tu ponovo napraviti vrzino kolo, gde će biti oštećeni samo radnici? U pogledu tačnosti podataka samo bih se osvrnuo na vaše obrazloženje da je tu predviđena odgovornost podnosioca jedinstvene prijave. Dakle, ukoliko nisu uneti tačni podaci, odgovara podnosilac jedinstvene prijave. Međutim, upravo činjenica da se često dešava da se unose netačni podaci, u stvari pospešuje ovo što mi tražimo amandmanom, da se u Jedinstvenu bazu podataka moraju unositi samo tačni podaci, i to upravo i jeste pospešivanje ovoga što smo tražili našim amandmanom. Mislim da ovo nije samo kozmetička, formalna promena, već se, u stvari, traži jedna suštinska promena, da se u Jedinstvenu bazu podataka unose samo tačni podaci. A veličina nekog čoveka ili, šta znam, Ministarstva ili bilo kog ministra, jeste u tome da, ukoliko vidi da je nešto što je zaista dobro, smisleno, a dolazi s neke druge strane, treba to da prihvati, bez obzira s koje strane dolazi. Jer, znate, puko zadovoljenje forme i imena ne znači ništa. Koliko zadovoljenje forme, a posebno imena, evo da se baziram samo na imenu, ne znači ništa, reći ću vam, gospodo iz Ministarstva, samo iz jednog primera. Ono što mi nazivamo ružom, lepo bi mirisalo i da se ne zove ruža, je l' tako? Ovde se, dakle, ne radi o imenu, nego o zadovoljenju suštine i smatram da bi ovaj amandman trebalo prihvatiti. Zahvaljujem.
Na član 26. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo''. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 30. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović Milosavljević, koja želi reč.
Član 30. ovog predloga zakona odnosi se na nadzor. Pročitaću ga, radi javnosti: "Nadzor nad sprovođenjem ovog zakona i propisa donetih za njegovo sprovođenje, kao i nadzor nad radom Centralnog registra vrši ministarstvo nadležno za socijalnu politiku". Naš amandman glasi: ''U članu 30. posle stava 1. dodaje se stav 2. koji glasi: 'Ministarstvo nadležno za socijalnu politiku dužno je da Narodnoj skupštini Republike Srbije dostavi izveštaj o radu Centralnog registra do kraja februara tekuće godine za prethodnu godinu". Obrazloženje zbog čega smo podneli ovaj amandman proističe iz člana 15. Zakona o Narodnoj skupštini, koji definiše nadležnost Narodne skupštine – u ostvarivanju kontrolne funkcije Narodna skupština vrši nadzor nad radom Vlade, ministara i drugih organa i tela. Zbog toga smo smatrali da bi, zbog građana Srbije, trebalo ministarstvo nadležno za rad i socijalnu politiku jednom godišnje da podnosi izveštaj Narodnoj skupštini, narodnim poslanicima koji su izabrani od strane građana, kako bi građani imali javni izveštaj o tome i kako bi moglo to da se na jedan način dostavi svim zainteresovanim građanima. Hvala.
Na član 35. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković, Nikola Lazić, Aleksandar Pejčić, Donka Banović i Jovan Palalić. Gospodin Pejčić želi reč.
Zahvaljujem, gospođo predsedavajuća. Dame i gospodo narodni poslanici, predstavnici Vlade, pozdravio bih i ministra, ali ga ne vidim sada, DSS je u raspravi u načelu govorio da je i te kako zainteresovan za ovaj zakon o Registru obaveznog socijalnog osiguranja, iz prostog razloga – pošto su u vreme vlade Vojislava Koštunice obezbeđena sredstva od 25 miliona dolara po IDA uslovima za realizaciju ovog projekta, do te realizacije nije došlo zbog dva puta vanrednih parlamentarnih izbora. Ali, mene čudi jedna druga stvar – kako ova socijalno odgovorna vlada, kako je sebe nazvala u kampanji, evo, dve godine kol'ko je na vlasti, nije donela ovaj zakon, a sredstva su obezbeđena. Podsetiću građane Srbije šta baštini ova tzv. socijalno odgovorna vlada, a šta je obećala vezano za ovu problematiku. Obećali ste 200.000 novih radnih mesta, a samo u prošloj godini je izgubljeno preko 110.000 radnih mesta, u prvom kvartalu ove godine 15.860, s tendencijom rasta. Kažem s tendencijom rasta jer je 70.000 preduzeća u blokadi i sledi im likvidacija, tj. egzodus novih radnih mesta. Takođe ste obećali bolji standard građanima Srbije. Podsetiću vas da je u vreme kada je Vojislav Koštunica odlazio s vlasti prosečni lični dohodak bio 423 evra, a sada je 329 evra. Takođe ste obećali povećanje penzija, a realno su penzije manje za 30%. Sve ono što ste obećali, niste ispunili. Možemo se složiti samo u jednom – osnovna politika ove vlade je izvinjenje. Očekivao sam da se Boris Tadić posle pobede Partizana izvini Ivi Josipoviću zbog, eto, slučajne pobede Partizana koja se desila u Zagrebu, a ako ne, očekujemo u nekom narednom periodu. Sada par reči o amandmanu koji smo podneli. Član 35. ovog zakona je po nama krunski član. Zbog čega? Ovde se radi o tehničkim uslovima, a u vezi s Jedinstvenom bazom podataka. Da bi se zakon realizovao, moramo da preciziramo određene tehničke stvari. Imali smo polemiku, gospođo Lakićević (mada vi ne možete da nam odgovarate, a nema tu ministra) oko toga i rekli ste nam da najranije za šest meseci možete tehničke uslove... Sada je maj, osam meseci ste imali mogućnosti da obezbedite te tehničke uslove, pa je u suštini prihvatljiv ovaj amandman koji smo vam ponudili. Mi smo oročili to vreme na 31.12.2010. godine, a vi ste nam rekli da bi za šest meseci otprilike mogli da se ti tehnički uslovi realizuju. Država Srbija zbog te baze podataka i nerevnosne uplate nekih poslodavaca gubi od 150 do 200 miliona godišnje. To je takođe jedan od razloga zbog čega je trebalo da prihvatite ovaj naš amandman. Amandman je suvisao i svrsishodan. Evo prilike da još jednom razmislite o ovom našem amandmanu i da ga prihvatite u razgovoru s ministrom, jer postoji tehnička mogućnost da se ovaj amandman prihvati, a tehnički uslovi da se ispune do kraja ove godine. Zahvaljujem.
Gospodin Miroslav Petković.
Hvala, gospođo predsednice. Uvaženi predstavnici Ministarstva, danas raspravljamo, zaključili smo, o veoma bitnom zakonu, koji, doduše, neće biti u potpunosti ostvaren dok se ne sprovede reforma penzionog sistema. Ova vlada je obećala da će tu reformu sprovesti 2009. godine. Gospođo Lakićević Stojačić, dobro znate da je rad na ovom zakonu počeo još 2005. godine. Nažalost, tek ga 2010. godine usvajamo, ali siguran sam da znate da pojedine odredbe ovog zakona stupaju na snagu tek 2012. ili 2013. godine. Poslanička grupa DSS pokušava da skrati taj period, jer prosto je pitanje – zašto čekati dve ili tri godine. Mislimo da određene stvari moraju da se završe mnogo brže. U Srbiji su uslovi za odlazak u penziju za žene 60 godina, a muškarci da idu sa 65 godina. To je egzaktan podatak, koji će se verovatno menjati u skladu s evropskim vrednostima i državom Nemačkom, kod koje je granica pomerena na 67 godina. Prosečna starost u Srbiji za žene je 75 godina, za muškarce 70 godina. U ovoj zemlji živi 1.600.000 penzionera. Od tih 1.600.000 pola miliona prima penziju ispod 13.000 dinara. U ovoj zemlji 700.000 ljudi živi ispod granice siromaštva. Nezaposleno je 735.000, prema zvaničnim podacima, a siguran sam da je ta cifra mnogo veća. Prema podacima, takođe, 150.000 ljudi u ovoj zemlji radi, ali ne prima platu. Nezaposleno je 300.000 mladih ljudi. Prosečna starost radno sposobnog stanovništva je preko 45 godina. Mnogo je problema koje ova vlada mora da reši. Ne znam da li ste čuli podatak, kolega Pejčić dolazi iz Leskovca, u "Neveni" su pre neki dan umesto plata primili polutke, piliće i vaučere. Da li vas to podseća na lude devedesete godine? Postoje dva rešenja za ovu situaciju, s obzirom da je gospodin Boris Tadić rekao da neće dozvoliti ni po koju cenu da neke ptice zloslutnice dođu na vlast. Da li su ovo ptice zloslutnice ili su ovo zvanični podaci kako ova vlada vodi politiku u ovoj zemlji? Ima dva rešenja. Prema jednom rešenju, gospodin Slobodan Milošević je svojevremeno dovodio pomoć sa strane u liku Danijela Šifera, gospodin Đukanović je doveo Šinavatru, a gospodin Nikolić me je potakao, mislim da je rešenje za Srbiju - Fulkaneli. On je jedan sjajan hemičar, koji je 1930. godine objavio jedno kapitalno delo. To je i godina rođenja gospodina Krkobabića. On može njemu da ponudi kako da dostigne vrednosti večitog života, kako gospodin Boris Tadić može da sazna za kamen mudrosti, a kako da ekonomski deo Vlade običan kamen pretvori u zlato. Drugi put je da se uzmete u pamet i ozbiljno rešavate probleme, kako ne bismo došli do nekog novog vida lapota u Srbiji.
Informacije radi, prosečna starost u Srbiji je 44 godine. Ne radno aktivnih stanovnika, nego prosečna starost u Srbiji. Toliko o činjenicama. Na član 36. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković, Nikola Lazić, Aleksandar Pejčić, Donka Banović i Jovan Palalić. Gospodin Nikola Lazić ima reč.
Zahvaljujem. Na početku se, naravno, postavlja pitanje da li je ovaj zakon potreban. Naravno da jeste. Da li je sam po sebi dovoljan? Svakako da nije. Ovaj amandman se nadovezuje na prethodni, a tiče se tehničke osposobljenosti da se prati uplaćivanje doprinosa i da se detektuju problemi u toj oblasti. Poslanička grupa DSS je predložila da se rok za tehničku opremljenost pravnih lica pomeri sa 2012. godine na 2011. godinu, jer ne smatramo da je to neki preterano veliki problem i, zapravo, potreban je samo po jedan računar za svako pravno lice. To zaista ne predstavlja neku veliku teškoću za pravna lica i ne vidimo zašto je dat tako dug rok da bi se taj uslov ispunio. Kao što smo čuli ranije, oko 10% sredstava od doprinosa se godišnje gubi upravo zbog neažurnih uplata ili nemogućnosti adekvatne kontrole. Kada se to ilustruje primerom penzija, to na godišnjem nivou izađe i nešto više od 150 miliona evra. Ovaj zakon će omogućiti bolju informisanost o samim propustima vezanim za uplaćivanje doprinosa od strane poslodavaca. A da li će ovim zakonom biti aktivirani i mehanizmi reagovanja države? Čini mi se da neće. Da li će usvajanjem ovog zakona biti rešeno pitanje zaostalih uplata? Čini mi se da neće. Prema nekim podacima, oko 70% štrajkova koji se kod nas događaju upravo je vezano za dugovanja po pitanju neuplaćenih doprinosa. Kako ova vlada vidi budućnost ove zemlje, mislim da najbolje govori izjava gospodina Krkobabića, koja je objavljena u jednom nedeljniku: ''O budućnosti ćemo govoriti kada ta budućnost bude aktuelna''. Mislim da ta izjava govori sama za sebe. Hvala.
Na član 36. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović Milosavljević. Da li neko želi reč? (Da.) Gospodin Dobrislav Prelić.
Moja uvažena koleginica Gordana Paunović Milosavljević je podnela amandman na član 36. Predloga zakona, gde je propisano da podnosioci jedinstvene prijave – pravna lica, koji ne obezbede tehničke uslove za podnošenje jedinstvene prijave u elektronskom obliku do dana ispunjenja tehničkih uslova za uspostavljanje i vođenje Jedinstvene baze, jedinstvenu prijavu mogu podnositi Centralnom registru u papirnom obliku posredstvom organizacionih jedinica Republičkog fonda za PIO i Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje najkasnije do 31.12.2012. godine. U predlogu izmene rekli smo da se reč "papirnom" zamenjuje rečju "pisanom". Ovim amandmanom smo želeli da ispravimo pojam koji je neodgovarajući i nije u duhu srpskog jezika. Naime, privrednik koji hoće u Srbiji da ispuni za sebe, radnika i jednog člana porodice prijavu za penzijsko i zdravstveno osiguranje u obavezi je da svojeručno popuni i potpiše 27 obrazaca, odnosno 52 lista hartije. Troškovi procedure za prijavljivanje su na godišnjem nivou 1,5 milijarda dinara ili 15 miliona evra. Zamislite koliko bi dokumentacije trebalo, recimo, Miletu Jerkoviću, koji je pokupovao sve živo što je moglo da se pokupuje po Vojvodini, počevši od poljoprivrednih kombinata, transportnih preduzeća itd. Ono što je svakako činjenica, to je da je ostavio pustoš iza sebe, da su svi radnici na ulici, a što je najsramotnije, izgleda da je država počela da ga štiti. Naime, svi ste upoznati, kada je krenulo ovo o Šariću, da je tu kupljeno poljoprivredno preduzeće "Jedinstvo" iz Gajdobre, gde je vlasnik bio Mile Jerković. Odjednom, čovek koji živi u Novom Sadu, svaku noć 15 žandara je oko njega, niko živ ne može da mu priđe.Moraćete da objasnite zbog čega štitite takve ljude, koji su upropastili najmanje 50 izuzetno jakih preduzeća u Vojvodini, bez ikakvih sankcija i apsolutno ikakve obaveze. Stav SRS je, pre svega, kritika ove neodgovorne vlade, kritika od promena 2000. godine, od vašeg čuvenog ugovora s narodom u 10 tačaka, ali svakako je činjenica i da ste, kao što sam i maločas rekao, zadužili Srbiju za 82 milijarde dinara. Javna preduzeća su paradržava. To smo imali prilike da vidimo i ovde, gde se stalno dižu krediti da se pokrivaju njihovi gubici. Država se iz dana u dan zadužuje, a sve se to prebacuje na teret građana, subvencionisanjem javnih preduzeća, umesto da stvori atmosferu i ambijent, dobre zakone i njihovo poštovanje, pre svega, kako bi došlo do priliva stranih investicija. Političke partije iz ove vladajuće većine će se do poslednje kapi naše krvi i krvi poreskih obveznika boriti da zadrže šapu na javnim preduzećima. To se vidi i kada se posle izbora vlada sastavlja tri meseca, a podela javnih preduzeća obavlja po godinu dana. Dalje zaduživanje naše zemlje je potpuno besmisleno, jer ometa dolazak investitora. Možda će doći i neki špekulant, ali ozbiljan investitor da otvori firmu u Srbiji u dogledno vreme, sigurno ne. SRS za predloženi zakon neće glasati. Ne zato što se suprotstavljamo reformi zakonodavstva, nego što smatramo da ovaj zakon treba da poštuje neka pravila, da ima jasnu strategiju rešavanja problema socijalne zaštite stanovnika Srbije, a vi svakako nemate dobre namere kada su građani Srbije i Republika Srbija u pitanju. Jer, sem novih zaduženja i velikih dugova, ništa nismo dobili, a država nam je, nažalost, iz dana u dan ovom politikom sve manja i manja.
Gospodine Stevanoviću, vaša poslanička grupa ima još dva minuta i 10 sekundi. Izvolite.
To je dovoljno. Kad bih imao još koga da ubedim da prihvati amandman, bilo bi dobro. Zaista ne vidim razlog zbog čega ovo niste prihvatili. Ovo je opet tehnika zakona. Ovde sada nema politike, ovo je tehnika. Što je jako interesantno, ovo je, mislim, prvi put da se u zakonima koji su ušli u proceduru od konstituisanja ovog saziva nametne jedna ovakva kategorija ili kombinacija – ''u papirnom obliku''. Mi smo predložili da tu ide ''u pisanom''. Slušajte obrazloženje. Kaže – pravna lica koja ne obezbede tehničke uslove za podnošenje jedinstvene prijave u elektronskom obliku po ispunjenju tehničkih uslova za uspostavljanje i vođenje Jedinstvene baze u Centralnom registru, jedinstvenu prijavu podnose Centralnom registru u papirnom obliku, odnosno to znači da će podnositi jedinstvenu prijavu u vidu pisanog, ali papirnog obrasca. Zašto onda to niste stavili u članu 24? Ne može tako. Praksa bi trebalo da bude ista i za prvi i za poslednji član, da se sledi. U članu 24. kažete – na zahtev osiguranika uverenje o podacima iz Jedinstvene baze može se izdati i u pismenom obliku. Što nije u pismenom papirnom obliku? Podrazumeva se da nećemo pisati na pergamentu. Sledeći vašu praksu smo ovo predložili. Vi ste ovo odbili tek da ne biste prihvatili amandman. Jer, da ste imali argumente da ne prihvatite, stavili biste ih u obrazloženje. Zato vas još jednom pozivamo da razmislite i prihvatite ovo. I tehnički i nomotehnički i u svakom drugom smislu mislimo da je prihvatljivije. Hvala.
Gospodo poslanici, tendencija zakonodavstva je upravo da se Centralnim registrom izbegne administracija o kojoj govorite. Na član 37. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković, Nikola Lazić, Aleksandar Pejčić, Donka Banović i Jovan Palalić. Gospođa Milica Vojić Marković ima reč.
Hvala, gospođo predsednice. Hvala vam što nam objašnjavate ono što naravno znamo pošto smo pročitali zakon, o njemu diskutovali i pisali amandmane za koje pokušavamo ne znam koga da ubedimo da ih prihvati, jer onog koga bismo možda mogli da pokušamo da ubedimo nema ovde. Gospođa Lakićević razume ovo o čemu mi pričamo, ali nažalost nema ni mogućnost da nam odgovori, niti da to prihvati. Zamoliću vas da mi kažete koliko još moja poslanička grupa ima vremena.
Deset minuta i 20 sekundi.
Hvala. Dakle, govoriću o amandmanu, plus vreme moje poslaničke grupe, tako da me ne prekidate. Na šta se odnosi član 37? Odnosi se na početak primene odredaba člana 16. stav 2. i člana 20. stav 2. ovog zakona. O čemu ovi članovi govore? Prvi – o podacima Poreske uprave. To su deo zbirne poreske prijave o obračunatim i naplaćenim doprinosima za obavezno socijalno osiguranje. Drugi, član 20. stav 2, govori o podacima koji se odnose na osnovicu doprinosa, visinu uplaćenog doprinosa i periode na koje se te uplate odnose. To su, zapravo, sve podaci koje treba dalje Centralni registar da objavi i za svakog osiguranika ponaosob prikaže. Obe ove vrste podataka, vi kažete u Predlogu zakona, treba da se dostave Centralnom registru na osnovu akta koji treba da donese ministar finansija do 1. januara 2013. godine. S obzirom na činjenicu, na koju moram da vas podsetim, a izgleda da ste je zaboravili, da je danas 29. april 2010. godine i da do tog 1. januara 2013. godine imate više od dve i po godine i s obzirom na drugu činjenicu, a to je da Srbija godišnje gubi 10% ukupne naplate, a to je između 150 i 200 miliona evra, samo zbog neefikasne kontrole naplate doprinosa, to je, mislim, velika svota, zbog koje treba da se zabrine Vlada. Ona ide u vatru i u vodu i u nečije džepove, ali očigledno ne ide građanima Srbije. Dakle, više od dve i po godine ovaj novac će se gubiti samo zato što mi nismo sposobni da kao država preduzmemo reforme i nešto rešimo u tom pravcu. Poslanička grupa DSS tvrdi da ste vrlo neozbiljno postupili kada ste dali ovako duge rokove. Zašto to tvrdimo? Sem ovih činjenica koje sam navela, reći ću vam da ste u obrazloženju zbog čega tražite da se ovaj zakon donese po hitnom postupku tražili i govorili o razlozima hitnog donošenja ovog zakona. Mi iz DSS zaista mislimo da on hitno treba da se donese i dali smo vam racionalne rokove u sva tri amandmana koja smo mi podneli ovde, međutim, vi jednostavno ne možete da govorite o hitnosti ako nešto primenjujete 1. januara 2013. godine. Ali, o kojoj vrsti hitnosti se ovde govori? O drugoj vrsti hitnosti. Vlada Vojislava Koštunice, koja je jedina prava reformska vlada, obezbedila je 2005. godine sredstva za sprovođenje reforme ovog sistema. O tim novcima mi govorimo. Taj novac mora da se koristi do 30. septembra 2010. godine. Ta hitnost je vama bitna. Ne hitnost da se država rastereti, da se povećava budžet, ne hitnost da se reše problemi koji se pojavljuju ovde zbog neadekvatne naplate i male kontrole naplate. Ta hitnost je vama potrebna – znači, dajte nam novac, o reformama ćemo pričati kasnije. A o kojim reformama ćemo da pričamo kasnije? Sada ću da vam pročitam šta ste vi meni napisali kao obrazloženje zbog čega ne prihvatate amandman. Ima dve vrste podataka koje ste mi dali, koji su neverovatni. Prvi: ''Amandman se ne prihvata iz razloga što je članom 37. Predloga zakona propisano da će se počev od 1. januara 2013. godine primenjivati odredbe člana 16. stav 2. i člana 20. stav 2. tog zakona, kao i da će do tog roka ministar nadležan za finansije doneti akt kojim će se propisati obrazac poreske prijave o obračunatim i naplaćenim doprinosima za obavezno socijalno osiguranje po odbitku''. Ne mogu da verujem, vi ste meni prepričali član 37. koji ste napisali u zakonu. Valjda pretpostavljate da nisam toliko smešna da vam napišem amandman na član 37. koji ne znam kako glasi. Dakle, prepričali ste mi član 37. u obrazloženju zašto ne prihvatate amandman. Molim vas, ja sam napisala amandman da promenim taj član 37, pa vas molim da mi to ne pišete drugi put. Drugi deo obrazloženja, pazite: ''S obzirom na to da se radi o sveobuhvatnim podacima vezanim za obračunate i naplaćene doprinose za obavezno socijalno osiguranje i preuzimanju poslova vezanih za izmenu softverskih i tehničkih veza u Poreskoj upravi i pripremi novog akta kojim će se regulisati procedure vezane za obrazac poreske prijave o obračunatim i naplaćenim doprinosima za obavezno socijalno osiguranje po odbitku, realno je da se počev od 1. januara 2013. godine vrši dostavljanje…''. Molim vas, šta vi meni kažete u ovom obrazloženju? Vi meni jednostavno kažete – znate, gospodo, sve je to lepo što ste vi napisali, ali država nije sposobna da preuzme obaveze koje treba da preuzme kada bude reformisana. Pa, vaša obaveza je reforma, ovo je deo te reforme. Penzijski sistem je deo reforme. Trebalo je da bude u februaru 2010. godine, danas je kraj aprila 2010. godine. Čekaćemo mi i do 2012, ako vi ostanete na vlasti, da to bude tako regulisano. Dakle, vi meni kažete da država nema kapacitete, da ona nije reformisana, a neprekidno nam pričate o tome kako ste reformisali ovo, pa sad ovo, pa sad ovo. To jasno piše, nisam izmislila nijednu činjenicu. Neverovatno je s kolikom osionošću vi pišete ova obrazloženja. Mogu da prihvatim da ste napisali –ne prihvatamo amandman jer ne ide u skladu s onim što smo mi želeli. Ali, na ovakav način ponižavate poslanike koji imaju potpuno jasnu predstavu šta hoće da postignu. Dalje, kada smo govorili u načelu, govorili smo o Centralnom registru da je on zaista potreban i da je potreban sada, i da smo zato smatrali da svi rokovi treba da budu ubrzani, a vi nama, u liku gospodina koga smo citirali danas više puta, kažete da ćemo o budućnosti govoriti kada budućnost postane aktuelna. E, tačno tako izgleda ovaj zakon. Mi govorimo o ovoj budućnosti koja će biti aktuelna 31. decembra 2012. godine. Čemu onda zakon? Čemu danas da ga donosimo ako će biti aktuelan 31. decembra 2012. godine? Molim vas, to je neozbiljno. Govorimo o vrlo ozbiljnoj stvari, o stvari koja treba da ovoj zemlji obezbedi 10% ukupne naplate svake godine da joj ostane u budžetu. To je rasterećenje budžeta za 150 do 200 miliona evra. A vi kažete – šta nas briga, to nisu neka sredstva, prolongiraćemo, pravićemo softverske proračune. Nemojte, molim vas, da se igrate. Ovo je način na koji ova država funkcioniše. Nažalost, ne možemo da vam pomognemo. Znamo da vam pomognemo, pišemo vam amandmane koji su vrlo smisleni, vi ih ne prihvatate, obrazloženja su vam ovakva kakva su. Jedina stvar koju mogu da kažem je – neka je bog u pomoći ovim građanima. Hvala.
Gospodine ministre, imate reč. Izvolite. Ministar Rasim Ljajić.
Naravno da ćemo se lako složiti da su rokovi koji su dati u ovom zakonu prilično rastegljivi, ali da su oni i proizvod dogovora i razgovora koji smo imali sa nadležnim institucijama koje su zadužene za implementaciju samog zakona. Mislim da ćemo mnogo manju grešku napraviti ukoliko damo ovakve rokove nego rokove koje nećemo moći da ispunimo. Implementacija ovog zakona vezana je i za saradnju sa Svetskom bankom, koja, kao što znate, finansira kreditom od 25 miliona dolara konsolidaciju naplate i reformu penzione administracije u Srbiji. Procedure koje Svetska banka traži su i duge i komplikovane, a mi nabavku softvera nećemo moći da izvršimo do kraja ove godine. Iskustva pojedinih zemalja koje su takođe sa Svetskom bankom radile na sličnom projektu govore da je za samu implementaciju tih softvera i načina na koji će funkcionisati potrebno najmanje godinu dana. Iz svih tih razloga smo se odlučili da damo maksimalne rokove, 31. decembar 2012. godine, da se osposobe poslodavci da šalju prijave u elektronskom obliku, što znači da taj rok može da bude i kraći ukoliko uspemo da tehnički ispunimo sve preduslove za primenu ovog zakona. Prema tome, načelno ne mogu da dam nikakav kritičan osvrt na ovu vašu primedbu, koja stoji, ali mi se čini da u praksi ne bismo mogli da predvidimo kraće rokove, a da ti rokovi budu ispoštovani. Izvinjavam se, pošto sam već uzeo reč, želim da kažem da prihvatamo amandman na član 25, koji je podneo poslanik Paja Momčilov.
Zahvaljujem. Dakle, amandman gospodina Momčilova je prihvaćen. Reč ima gospođa Milica Vojić Marković. Imate još četiri minuta.
Gospodine ministre, prvo moram da vam zahvalim. Stvarno sam počastvovana što ste došli da čujete bar deo onoga što smo pokušali da kažemo i vama, pre svega zato što hoćemo da prihvatite naše amandmane, ali i javnosti, zato što mislimo da treba da čuju. Drago mi je da mogu da diskutujem s vama, zato što retko imam tu čast, obično pričam u prazno jer vas nema, pa bih rekla nekoliko stvari na ovo što ste rekli, da možemo malo da otvorimo priču. Rekli ste da sredstva tek treba da se dobiju. Sredstva treba da budu iskorišćena do 30. septembra ove godine, 2010. godine. Ona su obezbeđena 2005. godine, tako da su vam sredstva dostupna. Samo treba da pokažete da ste zaista napravili tu reformu, pa ćete da ih dobijete. Dalje, rokovi koje ste dali u ovom predlogu zakona su rokovi za drugu vladu. Čak i da maksimalno iskoristite svoj mandat, a mislim da nećete moći, nećete vi sprovoditi ovaj zakon, nego će ga sprovoditi ona druga vlada. Dalje, kažete – praksa je pokazala. Praksa ove vlade je verovatno pokazala da vi ne možete da uradite brže. Upravo to sam govorila u obrazloženju. Ako prolongirate nešto što vam je tu i jednostavno gotovo, imali ste mogućnost da radite na tome, ako to prolongirate do kraja decembra 2013. godine, to je tri i po godine od danas, a pri tom znate da gubite 10% naplatnih sredstava od ukupnog budžeta, od 150 do 200 miliona evra gubite svake godine, i vi ne možete da požurite. Kažete – nismo hteli da prihvatimo, pa da se slučajno prevarimo, pa da požurimo. O tome govorimo. Ljudi, ovo je krajnje vreme da se u pamet uzmete i da radite brže, ako umete da radite. Hvala.
Izvolite, gospodine ministre.
Samo jedna mala ispravka. Tačno je da smo u prvobitnom ugovoru sredstva morali da utrošimo do septembra 2010. godine, a zbog kašnjenja sa realizacijom celog projekta dobili smo ekstenziju kredita do septembra 2011. godine.
Zahvaljujem, gospodine ministre. Gospođo Vojić Marković, imate još dva minuta.
Baš mi je drago što mogu da diskutujem. Pre svega, u razlozima za donošenje zakona po hitnom postupku koje nam je dostavila Vlada Srbije piše drugačije i to onda znači da varate poslanike, što nije u redu. S druge strane, još jednu stvar koju ste rekli, potvrdili ste u stvari ono što sam ja rekla.
Ministar govori apsolutno samo činjenice. Izvolite, gospodine Ljajiću.
Da ne ispadne da lažem nešto. Prekjuče smo dobili ekstenziju ovog ugovora o kojem vi govorite. Čak formalno nismo još ni potpisali, ali dobili smo saglasnost da će kredit biti produžen za godinu dana.
Izvolite, gospođo Vojić Marković.
Nisam rekla da lažete, ako ste tako shvatili. Samo sam se pozvala na dokument koji smo dobili, na ovaj papir. Gospođo predsednice, rekli ste mi, ne mogu da se setim da citiram kako ste rekli, ali nisam rekla ništa drugo sem ovog što piše u Predlogu zakona o Centralnom registru. To tako piše. Citirala sam ono što piše na strani 23. Ništa manje i ništa više. Ako stvari stoje drugačije, onda su to novosti i za mene, koje je gospodin ministar rekao. Dakle, nije istina da sam htela da prevarim nekoga ili da sam htela da uvredim ministra, samo sam htela da pokažem da ministar ne zna o čemu priča.
Mislim da je nekorektno reći da ministar ne zna o čemu priča, ali to je stvar načina kako vi ocenjujete da treba da komentarišete. Na član 37. amandman je podnela narodni poslanik Dušanka Plećević, koja ima reč. Izvolite.
Ovim članom Predloga zakona se utvrđuje vreme stupanja na snagu ovog zakona, a to je 1. januar 2013. godine. Amandmanom predlažem da to bude 1. januar 2011. godine, pre svega zato što je to predug rok za stupanje na snagu ovog zakona. Mi smo i u načelnoj raspravi imali primedbu po tom pitanju. Zašto je potrebno da se za tako jednostavnu radnju kao što je preuzimanje postojećih podataka, registrovanje novih i registrovanje promena čeka još tri godine, s obzirom da sve organizacije socijalnog osiguranja imaju savremene sisteme, obučene kadrove i program kojim bi objedinili tražene podatke, a koji pri tom nisu ni komplikovani ni skupi? U vremenu velike nezaposlenosti stručnjaka, u eri elektronike, u 21. veku, na realizaciju sabiranja podataka čeka se još tri godine. Pošto se procesi u savremenim tehnologijama odvijaju neverovatno brzo, pitanje je da li će 2013. godine sistem praćenja i obrade podataka biti i prevaziđen. Obrazloženje Vlade je kao i kod gospođe Vojić Marković, prepričali ste mi član 37. U obrazloženju se ne navodi razlog zbog čega se odbija amandman, niti se navodi bilo koji razlog tehničke, finansijske ili bilo koje druge prirode, za neprihvatanje ovog amandmana. Pominju se neki novi obrasci, poreske prijave, ali to nije razlog da se na primenu ovog zakona čeka toliko dugo. Mislim da je razlog u nečemu drugom. Najverovatnije se radi o nezainteresovanosti i neefikasnosti vlasti da se uredi ovo pitanje (zbog toga nisu ni uzete pare odobrenog kredita) i u tome što se službe socijalnog osiguranja nalaze u nadležnosti dva ministarstva, koja ne mogu da se usklade jer su okupirani drugim poslovima, a ono što je važno za građane Srbije nije za njih. Ovo obrazloženje ne može biti razlog zašto se za sabiranje ovih podataka čeka još tri godine.
Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača želi reč? (Ne.) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, u pojedinostima i u celini. Pošto je Narodna skupština završila raspravu o svim tačkama dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 85. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, određujem sredu, 5. maj 2010. godine, sa početkom u 10.00 časova, kao Dan za glasanje o svim tačkama dnevnog reda Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2010. godini. Zahvaljujem na saradnji. Podsećam samo da ćemo danas biti u prilici da ministrima Vlade postavljamo pitanja od 16.00 do 19.00 časova i očekujem da budemo u velikom broju.
Poštovani narodni poslanici, s obzirom da je danas poslednji četvrtak u mesecu, a u skladu sa članom 200. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, pristupamo postavljanju poslaničkih pitanja u vremenu od 16.00 do 19.00 časova. Pre nego što pređemo na postavljanje poslaničkih pitanja, dozvolite mi da vas podsetim na odredbe Poslovnika Narodne skupštine koje se odnose na način postavljanja poslaničkih pitanja. Svaki narodni poslanik ima pravo da postavi poslaničko pitanje pojedinom ministru ili Vladi, a iz njihove nadležnosti. To pravo je definisano članom 199. stav 1. Poslovnika. Poslaničko pitanje mora biti jasno formulisano (član 192. stav 2. Poslovnika). Izlaganje narodnog poslanika koji postavlja pitanje ne može da traje duže od tri minuta (član 199. stav 4. Poslovnika).
Predsednik Narodne skupštine upozoriće narodnog poslanika koji postavlja poslaničko pitanje ako pitanje nije postavljeno u skladu sa odredbama ovog Poslovnika, odnosno ako nije upućeno nadležnom organu (član 199. stav 6. Poslovnika). Na usmeno postavljeno poslaničko pitanje Vlada, odnosno ministar moraju odmah usmeno odgovoriti. Ako je za davanje odgovora potrebna određena priprema, oni to moraju odmah obrazložiti, a odgovor narodnom poslaniku dostaviti u pisanom obliku u roku od osam dana od dana kada je pitanje postavljeno. Takođe, prema članu 202. Poslovnika, posle datog odgovora na poslaničko pitanje narodni poslanik koji je postavio pitanje ima pravo da, u trajanju od najviše pet minuta, komentariše odgovor na svoje pitanje ili da postavi dopunsko pitanje. Po dobijanju odgovora na dopunsko pitanje narodni poslanik ima pravo da se izjasni o odgovoru u trajanju od najviše pet minuta. U toku trajanja postavljanja pitanja i davanja odgovora shodno se primenjuju odredbe Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, s tim što nisu dozvoljene replike i ukazivanje na povredu Poslovnika, a što je u skladu sa članom 211. Poslovnika. U skladu s tim, molim narodne poslanike da podnesu prijave za postavljanje pitanja. Istovremeno vas podsećam da će redosled postavljanja poslaničkih pitanja biti utvrđen prema dosadašnjoj praksi, tako što će, naizmenično, najpre reč dobijati narodni poslanici koji ne pripadaju nijednoj poslaničkoj grupi, a zatim narodni poslanici od najmanje prema najvećoj poslaničkoj grupi. Prelazimo na POSTAVLjANjE POSLANIČKIH PITANjA. Reč ima narodni poslanik Riza Halimi.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministri, pripremio sam se za pitanje ministru Mrkonjiću. Pošto njega nema, a tu je potpredsednik Vlade, pitaću gospodina Đelića. Radi se o stvarno ozbiljnom problemu, veoma ozbiljnom pitanju i tiče se deonice auto-puta od graničnog prelaza do sela Levosoje kod Bujanovca. Svečano je pušten u upotrebu prošle godine u julu, ali, jednom prilikom sam to već izneo, poslovi ni iz daleka nisu privedeni kraju. Tamo nadvožnjaci još uvek nisu izgrađeni, a ima i dosta drugihpratećih poslova da bi to bio auto-put. Međutim, sada je tu situacija dramatična. Trenutno se uopšte ne radi. Na prvo pitanje koje sam postavio dobio sam odgovor od gospodina Mrkonjića da će taj posao da se završi do jula ove godine. Ali, trenutno se tu uopšte ne radi, a vreme ide. Svaki dan ima incidenata, i težih, sve do ljudskih žrtava. Jer, sada su uslovi u ovoj novoj traci, koja je jedina u upotrebi, teži nego kako je to bilo prvobitno, kada je funkcionisala samo ona stara traka. Postavljene su prepreke i ljudi, pogotovu oni koji nisu s tog terena, veoma često imaju ozbiljnih problema. Tu bi trebalo hitno videti kakva je situacija s Investicionim planom, da li se to ostvaruje prema onom odgovoru koji sam dobio od ministra, a ako ne, hitno mora saobraćajna policija da ukloni te prepreke, da precrta liniju i da se stvore normalni uslovi, da ne bi bilo novih teških incidenata s ljudskim žrtvama. Par puta sam čekao i ministra Dinkića, da mu postavim pitanje iz oblasti privatizacije, ali ću opet morati da ga uputim gospodinu Đeliću. Šta uraditi s malim firmama, gde ima 30-40 preostalih radnika, za koje, kada štrajkuju, niko ne zna da štrajkuju? Nije ovo situacija kada ih ima stotinak, hiljadu, pa se čitava javnost preokupira tim problemom. A oni štrajkuju zato što su nakon privatizacije, svi redom, ostali bez posla. Nakon ona dva, tri, četiri zakonska roka imovina sad prelazi na dalju upotrebu tog novog vlasnika, a on apsolutno do tog trenutka nije ispunio nijednu od onih zakonskih obaveza kada je u pitanju socijalni program i druge obaveze koje po tom socijalnom programu pripadaju radnicima. Situacija je dramatična u ''7. juli'' Preševo i …
Prošla su tri minuta, gospodine Halimi. Imaćete mogućnost da govorite kasnije. Gospodine potpredsedniče, da li želite da odgovorite? (Da.) Izvolite.
Gospođo predsednice, ukratko mogu samo reći da stoji ono što je rekao kolega Mrkonjić, a to je da ćemo do 2012. godine završiti Koridor 10. Jedini mogući izuzetak je Grdelička klisura. Komplikovano je, kao što znate, iz dobro poznatih razloga. Grčka, koja je trebalo da finansira jedan deo tog kraka, od Leskovca prema našoj granici s Makedonijom, u ovom momentu nije u stanju da izdvoji takva sredstva. Konkretno, za te prepreke i za datum dovršetka ove deonice nemam sada odgovor za vas. Naravno, komuniciraću s kolegom Mrkonjićem i dobićete, u skladu sa članom 201. stav 1, pisani odgovor na vaše pitanje. Što se tiče pitanja privatizovanih preduzeća, problem privatizovanih preduzeća je istovremeno i odraz trenutne ekonomske krize i činjenice da u jednom broju slučajeva, koji, prema statistikama Ministarstva za ekonomiju i regionalni razvoj, ne prelazi 22% ukupnog broja potpisanih sporazuma, novi vlasnici nisu ispunili jedan broj ili bilo koju od obaveza koje su preuzeli u momentu privatizacije. Poznat je ishod u tom slučaju. Ukoliko i posle obnovljenih pregovora i dodatnih rokova (eventualno, ukoliko je to celishodno) nisu ispunjene obaveze, dolazi do prekida tog ugovora, preduzeće se vraća u prvobitno stanje, tj. mora se ići ponovo u proceduru ili restrukturiranje subjekta privatizacije. Vlada Republike Srbije je jasno rekla da finansijska sredstva za pokrivanje ličnih dohodaka u preduzećima posle privatizacije nema, da postoji mogućnost (kao što se videlo u nekoliko slučajeva) za određenu socijalnu pomoć, a da će Vlada uložiti maksimalne napore da se staž, s jedne strane, i zdravstveno osiguranje, svuda gde je to moguće, obezbede. Zbog ozbiljnosti ovog pitanja tražiću od kolege mr Mlađana Dinkića da vam odgovori i u pisanoj formi.
Gospodin Riza Halimi, pet minuta.
Što se tiče prvog pitanja, u redu je plan do Grdelice i znamo da će ta deonica biti najteža, ali ovde je prevashodno problem s onim što je započeto, a nije dovršeno. To zadaje ogromne probleme, kako ljudima koji treba da prelaze do svojih njiva s druge strane auto-puta, a nema nadvožnjaka, tako i za normalan saobraćaj na toj deonici. On je drastično ugrožen i, apsolutno, bez obzira na planove ministra Mrkonjića, mislim da ministar Dačić mora hitno da interveniše i da se tu saobraćaj bar normalizuje, jer ovako kako je, stvarno ne valja. Što se tiče problematike privatizacije, samo bih dodao, pošto ne samo u ovom slučaju, nego i u svim drugim, radnici vode sudske sporove, ima i onih gde vlasnik nije ispunjavao prema njima obaveze i došlo je, ranije, čak i do Vrhovnog suda, a sada ima npr. predmet u Kasacionom sudu. I tu bi trebalo videti, bar u tom domenu, koliko može donekle da se ispravi ta nepravda koja je u odnosu na njih do sad urađena. Jer, stvarno su u pitanju veoma teški socijalni slučajevi. Hvala.
Zahvaljujem. Narodni poslanik Velimir Ilić ima reč.
Gospođo predsednice, postavio bih pitanje Vladi jer još nisam dobio odgovor na pitanje koje sam postavio više puta. Žao mi je što nije tu gospodin Dulić, koji je imao žestoke nastupe ovih dana po televizijama i objašnjavao da se kod njega radi sve po zakonu i sve kako valja. Kako posao radi "Nuba invest" kada nije registrovan za to (RATEL mi je zvanično odgovorio)? Kako se posao od 25 miliona evra, postavljanje optičkih kablova, radi bez tendera? Ko je potpisao i koja javna preduzeća su to odobrila? Imam dopise javnih preduzeća. Zašto je smenjen pravnik, direktor pravnih poslova, koji je rekao da to ne može da se radi? To je broj jedan. Broj dva, da li je tačno da se sad makedonska granica završava bez papira, o čemu smo sad slušali, a Dulić kaže da se ništa kod njega više bez papira ne radi? Da li je tačno da se Kragujevac, auto-put, radi bez i jednog jedinog papira (isti je problem, nema prelaska s jedne na drugu stranu) i bez ikakve projektne dokumentacije? Da li je tačno da se nadvožnjak radi bez ikakve papirologije? Da li je tačno da je Dulić dobio dozvolu za svoju privatnu firmu (na koga ju je registrovao, ne znam) na Novom Beogradu, u ''Skloništima'', za koje je on kao ministar nadležan, i bavi se proizvodnjom? Gospodine Đeliću, da li je tačno da ste vi lično otvorili "Delta siti", koji nije imao ni građevinsku ni upotrebnu dozvolu? Ja sam na Vladi tada upozorio da objekat "Delta siti" ne može da se otvori jer nema papirologiju, a vi ste otišli i otvorili taj objekat. Ni danas nema upotrebnu dozvolu, nema najosnovnije elemente. Ako se nešto dogodi tamo, stradaju ljudi. Prema tome, da li je to tačno ili nije tačno? Ponavljam, nemojte voditi kampanju da se radi sa dokumentacijom, da su neki radili bez dokumentacije. Nije tačno, evo vam konkretni primeri šta se sad radi. Da vam ne pričam o tenderu koji se trenutno raspisuje. Pročitajte ''Vojvodinaput'' šta vam piše ovih dana. Pročitajte i uzmite papire. Svima nama su dostavili to pitanje. Osećam se odgovornim i više puta postavljam raznorazna pitanja. Osećam se odgovornim jer sam vodio promene i obećao prave promene, a ne ovo što vi sad u Vladi radite.
Zahvaljujem. Izvolite, gospodine potpredsedniče.
Na ova pitanja koja je postavio mr Velimir Ilić odgovorićemo, u skladu sa članom 201. stav 1, pisanim putem, pošto nemam informacija sada.
Gospodin Ilić želi da komentariše. Mada nema odgovora, ne znam šta biste komentarisali, ali daću vam reč.
Ne mogu da shvatim. Uvek postavim Duliću jedno isto pitanje i on nikako da mi napiše odgovor. Svi su rokovi prošli, a svi drugi koji su napisali ne slažu se s onim njegovim usmenim objašnjenjem. On je više puta govorio i vređao narodnog poslanika Ilića i rekao da je posle mojih radova bila neka nuklearna katastrofa. Ali, sada tvrdim da je posle njegovih radova u Srbiji opšti haos, jer on ništa i ne radi. Ništa ne radi, sve je stalo. Šta se čeka, gospodine Đeliću? Da li se čeka sada da se prodaju Miškovićevi stanovi koji su korišćeni za ovo univerzitetsko takmičenje pa da se pusti gradnja u Beogradu ili ima neki drugi razlog? Evo, pre sat vremena smo imali sastanak s građevinarima, svi su želeli da se sretnu sa mnom. Ništa se ne radi, nijednu dozvolu ne mogu da dobiju. Zašto? Vi to morate da objasnite. Da li vi na Vladi komunicirate? Evo, gospodine Đeliću, jednog lakšeg pitanja za vas, na koje ćete možda moći da odgovorite. Da li se vi, gospodine Đeliću, kao potpredsednik Vlade i čovek koji je već desetak godina u Vladi, slažete s mišljenjem vašeg šefa partije, koji je izašao nedavno u medije i rekao – neću dozvoliti svim sredstvima, a i poslednjim atomom snage, da neki tamo dođu na vlast itd.? Zašto onda raspisujemo izbore? Je l' trebaju onda izbori? Ne trebaju izbori, je l' tako? I da li je to lepo bilo reći na onaj dan kad su bili izbori u Aranđelovcu? Kako komentarišete svog šefa partije, koji je izašao i zapretio da će uložiti poslednji atom snage da ne mogu da pobede ''neki tamo'', kako ih je on nazvao, na bilo kojim izborima? Šta vi mislite, doživotno da vladate? Je l' vi mislite nekad da raspišete izbore? Ne? Pa, ne morate, naravno. Onda će motka da radi, sigurno.
Gospodine potpredsedniče, izvolite.
Gospodine Iliću, biće izbora u ustavno-zakonski propisanim rokovima i ponosan sam na mog predsednika, koji je dokazao, politikom koju je branio, da ni na koji način ne upotrebljava nasilje. A da ima ogromnu energiju, ima je. I zbog toga ćemo ponovo pobediti. Hvala.
Gospodin Čedomir Jovanović ima reč.
Gospođo predsednice, poštovano predsedništvo, imam pitanje za potpredsednika Vlade gospodina Đelića. Drago mi je što ste ponosni danas ovde u Skupštini, samo bih voleo da taj ponos proizlazi iz rezultata vašeg rada, a ne onoga što radi predsednik Tadić. Moram vas upoznati s onim što mislim da vrlo dobro znate, s organizovanim nastojanjem da se kompromituje jedan važan posao u kome smo mi bili partneri - LDP, DS i vladajuća većina. To partnerstvo je proizlazilo iz velikog i lošeg iskustva, a bilo je u funkciji reforme našeg pravosuđa. Želim da vas upoznam s onim što svaki normalan čovek u ovoj zemlji zna, s organizovanim projektom rušenja reforme našeg pravosuđa, koja je sprovedena nepotpuno, uz dosta slabosti i previše otpora. Za ono što je loše u toj reformi, isključivo je odgovorna politika, a ne oni koji su nosioci te reforme iz oblasti pravosuđa, ali kao potpredsednik Vlade zadužen za evropske integracije, vi više nemate pravo da ćutite pred interpretacijama stavova Evropske komisije, koju inače vrlo često koristimo kao presudan argument u dokazivanju kvaliteta neke politike za koju smo se mi opredelili. Dakle, vrlo lako ćemo se složiti oko toga da je pravosuđe u ovoj zemlji uništeno, da je to učinila politika i da je ono bilo u takvom stanju da je bilo nemoguće bez političke intervencije i volje to pravosuđe afirmisati u nezavisnu granu vlasti, što mora biti u jednom demokratski uređenom društvu. Zato nam vi recite, potpredsedniče Vlade, sve ono što ova zemlja treba da čuje o savetniku predsednika Republike ili njegovom sekretaru, pošto predsedništvo ne želi to da nam kaže, potom nam recite sve ono što znate o kritičarima reforme pravosuđa, a onda zauzmite jasan stav pred onima koji ne razumeju ili ne razumeju u potpunosti sve ono što je ovaj parlament odlučio usvajajući zakon koji je prethodio reformi pravosuđa, a potom i sprovodeći reformu pravosuđa, koja je kao svoj prvi korak definisala, zato što je to bilo nužno, izbor nosilaca pravosudnih funkcija u ovoj zemlji. Taj izbor je izvršen, ovde je vladajuća većina ćutala kada je birana predsednica Vrhovnog kasacionog suda, kada su donošene odluke o imenovanju i izboru ključnih ličnosti u našem pravosuđu. Vi kao potpredsednik Vlade treba da kažete ono što je rekao Jelko Kacin, izvestilac Evropskog parlamenta, pre dva meseca ovde i očekujem od vas raspravu o tome. Ova pitanja koja vam postavljaju neki drugi poslanici su trajno aktuelna, ali ukoliko propustite da odbranite reformu pravosuđa, mi ćemo završiti tamo gde smo bili u predvečerje 12. marta 2003. godine, kada su srpske sudije i tužioci imali razumevanja za atentatore na predsednika Vlade, a predsednika Vlade optuživali za zloupotrebu svog položaja.
Izvolite, gospodine Đeliću.
Da, gospodine Jovanoviću, 12. marta, kada je ubijen predsednik Vlade, u zgradi Vlade Republike Srbije mi je prišao čovek za koga se nekoliko dana kasnije saznalo i postojala je osnovana sumnja da je bio informator onih koji su ubili premijera. On je bio zamenik republičkog javnog tužioca. Tačno je da ova tragedija ima svoje korene u nereformisanom našem pravosudnom sistemu i tačno je da je to jedna od važnih motivacija za ove promene. Isto je tačno da postoje kritike. Kao što je i sama ministarka pravde rekla, ukoliko postoje određene individualne greške, one će biti ispravljene. Isto je tačno da je Evropska komisija bila u njenoj funkciji kada je, reagujući na kritike određenih bivših ili trenutnih nosilaca tih funkcija, htela da ponudi njenu podršku. Ta podrška ni na koji način ne može i neće biti uplitanje u našu unutrašnju organizaciju, ali sigurno je da je jedan od veoma važnih elemenata evropskih integracija dostizanje evropskih standarda u domenu pravosuđa. Sigurno nije evropski standard što je, prema statistikama koje je pokazao Visoki savet sudstva, 80% presuda za one koji trguju drogom zastarelo ili su osuđeni na minimalnim legalnim granicama i što je veliki broj namerno ili nenamerno zastarelih predmeta koji su omogućili onima koji su kršili zakon da pobegnu od lica pravde. Ovo jeste, potvrđujemo, izuzetno bitna reforma, reforma koja će doprineti, u Vladi smo u to uvereni, da situacija u Srbiji bude mnogo bolja, da ova borba protiv organizovanog kriminala ima i pravosudni ishod. Ukoliko ima individualnih grešaka, one će biti ispravljene, a dokaz uspešnosti ćemo videti, u to sam uveren, u mesecima i godinama koje dolaze, kroz konkretne slučajeve i konkretne presude. Hvala puno.
Gospodin Jovanović ima reč.
Gospodine Đeliću, možda se nismo razumeli. Nemam dilemu o vašoj spremnosti da se složite s onim što je bilo 12. marta 2003. godine, ali objasnite mi, kao potpredsednik Vlade, zašto vaša vlada nije rekla nijednu reč o napadu na predsednicu Vrhovnog kasacionog suda i ministra pravde. Kakva je to zemlja u kojoj Vlada ćuti dok se njen ministar optužuje kao član neke pravosudne mafije? Ko to radi? Što ne raspravite u okviru svog kabineta da li je tačno da je Vladimir Cvijan sklonio u fioku izmene i dopune Zakona o krivičnom postupku i na takav način pokušao da kompromituje predsednika Republike, sprečavajući ga u obavljanju ustavnih i zakonskih obaveza, sa katastrofalnim posledicama puštanja na slobodu osoba koje su bile optužene pred Specijalnim sudom za borbu protiv organizovanog kriminala u procesu ubica Zorana Đinđića? Je l' to tačno ili nije tačno? Da li smo mi tada zvali kabinet i urgirali da se tako nešto ispravi? Godine su prošle od tada. Zašto nije objavljeno u "Službenom glasniku"? Zato što je ostavio u svojoj fioci izmene i dopune tog zakona, a predsedniku rekao da su stigla neka odlikovanja na potpis. Ako je to nekom bilo dovoljno da ga ne postavi za generalnog sekretara nego samo ostavi na mestu vršioca dužnosti, danas nemate pravo o tome da ćutite. Dok vaša vlada ćuti, drugi ne ćute i ne čekaju da se vi setite šta je vaš posao. Ako ste ušli u reformisanje pravosuđa, onda ga završite. Ako je ovaj parlament usvojio zakone, onda treba o tome da se izjasni. Nije obaveza, po zakonu, Visokog saveta sudstva da bilo kome piše obrazloženja zašto nije izabran. Ustavni sud ove zemlje je rekao da se ne radi o reizboru, nego o izboru sudija. Ako se ne preseče taj Gordijev čvor, ta agonija će razoriti naše pravosuđe. Ko će onda biti spreman da u ovoj zemlji poštuje zakon, ako država, koja zakone definiše, tako nešto ne želi da uradi? Ne morate vi meni da govorite o značaju jednog takvog procesa. Obavestite o tome Evropsku komisiju. Mi smo svoj posao uradili. Sve sa kojima smo razgovarali mi smo upoznali sa značajem te reforme, sa problemima koji tu reformu prate, sa greškama koje su neminovne, sa minimalnim procentom grešaka, s tim da ne može Visoki savet sudstva biti odgovoran zbog činjenice da je neko od kandidata preminuo u procesu kandidovanja ili izbora, a Visoki savet sudstva nije obavešten o nedostatku jednog ili dva dokumenta. Te greške treba ispraviti, ali nećete dobiti drugu priliku za reformisanje našeg pravosuđa. Ono što je najbolje u njemu je preuzelo odgovornost i ono je spremno da nosi teret svoga posla, ali nije spremno da nosi teret nesposobne Vlade. Nemate pravo kao potpredsednik Vlade, obraćam vam se kao prema instituciji, da ćutite o tome. Zašto da jedna opoziciona stranka brani ministarku pravde, ako to ne čini Vlada čiji je ona ministar? To je ono što nas interesuje. Ne može neko danas da mlati papirima, pismom Žaka Barosa, i da ga pogrešno interpretira. Da li je neko Žaku Barosu rekao istinu o srpskom pravosuđu? I 2003. smo bili izloženim tim pritiscima, pa smo razgovarali. Ni tada Evropa nije imala razumevanja za razrešenje sudija, pa kada smo objasnili o kojim sudijama se radi, koje sudije dolaze na mesta sa kojih neki odlaze, onda su pokazali razumevanje. Sudije koje su bili prvi u pravosuđu, u procesima za ratne zločine, u borbi protiv organizovanog kriminala, koji su donosili presude u najtežim procesima koji su vođeni u ovoj zemlji su pojedinci koji su preuzeli ključne pozicije u srpskom pravosuđu, ali smo mi, kao parlament, doneli neke zakone i oni su dužni da po tim zakonima postupaju. Ako nešto u tim zakonima nije dobro, onda nije za to odgovorno pravosuđe, nego mi koji smo te zakone usvajali. O tome treba da se razgovara otvoreno i da se kaže koji su motivi kada se ti zakoni kritikuju, da li su ti motivi isključivo oni koji bi morali, koji bi trebalo da budu presudni u iznošenju naših stavova, recimo briga za budućnost ove zemlje, ili je neko postao kritičar reforme pravosuđa zato što nije dobio ekskluzivno pravo licenciranja notara u ovoj zemlji. Neko je postao kritičar predsednika reforme pravosuđa pošto nije mogao da postane viši sudija Ustavnog suda, neko je postao kritičar izbora tužilaca zbog toga što on nije postao prvi tužilac. To je posao Vlade. Istina, koliko god da je teška, ne sme da bude predmet kompromisa i nemojte da pravite kompromise s tim. Meni ništa ne treba da objašnjavate o zameniku tužioca iz 2003. godine, ali ste ovom društvu dužni da objasnite kako ćete da sprovedete reformu pravosuđa ako se ne borite za nju.
Izvolite, gospodine potpredsedniče.
Mi se slažemo. Ne bi bilo prvi put u poslednjih deset godina da se pokuša zamena teza, da oni koji se bore protiv mafije budu proglašeni mafijom, da oni koji su imali hrabrosti da pogledaju Legiji u oči kada su mnogi bežali od odgovornosti na bazi dokaza izreknu tu osudu i da jedna takva presuda bude i potvrđena. I možda nije iznenađenje, možda je malo razočarenje, da toliko godina kasnije vidimo da ti otpori i dalje postoje, da razne veze koje su postojale očigledno i dalje, kroz politizaciju, pokušavaju da ožive ponovo. Mi to nećemo dopustiti. Čini mi se da najbolja odbrana ove reforme jeste nepodeljena podrška koju dajemo ministarki pravde, nepodeljena podrška koju daje Vlada ovoj reformi, nepodeljena podrška, mogu vam sada reći, i naših evropskih partnera, čija briga nije u tome da oskrnave ovu reformu, za koju i oni znaju da je od ključnog značaja za našu zemlju. Dokaz za to su i problemi koje imaju zemlje koje su ušle u EU i koje možda imaju dobre ekonomske performanse, ali zbog toga što nisu sprovele jednu reformu poput ove koju mi, uz sve ove teškoće, sprovodimo, zašto je ona bitna. Njihova briga je na mestu, a to je da ona bude sprovedena bez ikakve greške. Tako da nema mesta za vašu brigu, ova reforma će biti sprovedena do kraja, jer se u njoj vidi i očitava budućnost naše zemlje.
Gospodin Jovanović.
Ne bih želeo da mi kao političari možemo samo da verujemo. To je predmet nekih drugih institucija, svakako ne parlamenta. Mi smo dužni da radimo. I kada vi, gospodine potpredsedniče, kažete kako će biti sprovedena reforma, onda ste dužni da nam pokažete plan, vrlo konkretan, kako će to biti urađeno. Dužni ste da nam kažete – sutra putujem u Brisel kod gospodina Barosa, da mu objasnim naše motive, da ga upoznam s našom situacijom, da raščistimo ako je nešto sporno, da ispravimo neke greške ukoliko su one počinjene, jer niko nije imao nameru da bilo kome nanese štetu. Naprotiv, činili smo to u ime našeg zajedničkog dobra. Vaša podrška ministarki pravde bi bila intimna da nisam postavio pitanje. Može Vlada kroz SMS poruke da podržava samu sebe, ali nisam primetio da je predsednik Vlade ijednu reč rekao o tome, niti je bilo ko ovde od vladajuće većine osetio potrebu da postavi pitanje ne solidarnosti, nego odgovornosti ovog parlamenta, koji je izabrao nosioce pravosudnih funkcija i izglasao neke zakone. Nisu sporne namere, ali nemojte zaboraviti u kojoj zemlji živimo. Samo to nemojte zaboraviti. Nemojte zaboraviti da je odgovornost za beogradsko pravosuđe preuzela osoba koja je prva u ovoj zemlji izrekla presudu "škorpionima" onda kada je više "škorpiona" bilo u publici nego na optuženičkoj klupi, onda kada je ona bila ugrožena, a ne oni koji su ubijali. Nemojte zaboraviti da nije dužnost predsednice Vrhovnog kasacionog suda da ponovo da vodi borbu sa svojom državom, kao što je vodila u prošlosti, radeći svoj posao, a mislim na vreme suđenja ubicama Zorana Đinđića. Ne može to niko da reši osim vlasti, osim Vlade. Ako je potrebna pomoć, tražite pomoć. Pomoć ste dobili kada ste glasali za zakon i birali sudije, ne tako što smo tražili svoje kadrove i mesto za njih u pravosuđu, nego tako što smo vas podržali da biste mogli da se oduprete takvim pritiscima. Nismo to učinili da bismo bili saučesnici jedne nesposobne i neme politike, nego da bismo vam pomogli da budete još snažniji u tom poslu. Ne može pravosuđe da bude ni pravosuđe DS-a ni LDP-a ni radikala ni bilo koga drugog, ali će tako biti sve dok ga neko ne oslobodi. Mi smo zajedno počeli taj posao da radimo i predali smo pravosuđe u ruke onim ljudima koji su pokazali da imaju sposobnost da budu nezavisni, a sada se od tih ljudi očekuje da oni preuzmu na sebe odgovornost za državu koja nije spremna tako nešto da uradi. Još jednom vas pitam kada će se Vlada izjasniti, ali ne tako što će neko pojedinačno osuditi nešto, nego tako što će reći istinu o ulozi vršioca dužnosti generalnog sekretara u predsedništvu, o težini njegovih optužbi, o osnovanosti njegovih optužbi, kada će se sprovesti jasna, brza i efikasna istraga, pa reći građanima- ovde nema krivičnog dela, ali postoje svi drugi moralni aspekti koji tu osobu degradiraju, a takav pokušaj na pravi način obesmišljavaju. Nije to posao ni novinara ni opozicionih poslanika ni neke demokratske javnosti, nego pre svega nosioca najvažnijih državnih funkcija. Vi ste potpredsednik zadužen za evropske integracije i od vas očekujem, u ime 220.000 birača LDP-a, da skinete ljagu sa reforme pravosuđa u očima EU ukoliko ona postoji, a ukoliko ne postoji, nemojte da samo vi to govorite, nego neka to kažu predstavnici EU. Oni s kojima mi sarađujemo na nivou parlamentarne saradnje su to vrlo jasno rekli onda kada je bilo vreme. Izvestilac Evropskog parlamenta za Srbiju je pre mesec i po dana čestitao nosiocima pravosudnih funkcija na sprovedenoj reformi i rekao – počeli ste da stvarate državu. Oni koji se površno bave politikom možda nisu u potpunosti informisani i vi ste dužni da taj posao uredite.
Gospodine Jovanoviću, odnosi između EU i Evropske komisije i Srbije su odlični. Ti odnosi su složeni. To je 27 zemalja članica i Evropska komisija. A ono što mogu da vam kažem, to je da ljage nikakve nema. Gospodin Štefan File je u prvom radnom danu, njegov prvi sastanak je bio s predstavnicima Srbije i prva tačka o kojoj smo razgovarali je bila reforma našeg pravosudnog sistema. U poslednja dva i po meseca, koliko je on tu, sreli smo se u četiri navrata s njim i s drugim predstavnicima, i za deset dana ponovo u Evropskom parlamentu i na susretima s evropskim komesarima imaćemo prilike da pokažemo ispravnost ove reforme, u koju niko u Evropi ne sumnja. Tako da mislim da je ovo jedan od ključnih momenata i verujem da će jedna od ključnih reformi koja će obeležiti rad ove vlade i ove skupštine, jer ovo jedno bez drugog ne može, biti zapravo ova reforma pravosudnog sistema. To će biti od onih baza koje će obezbediti pravi razvoj naše zemlje, razvoj u borbi protiv organizovanog kriminala, ali isto tako i pravi razvoj našeg privrednog sistema.
Reč ima gospođa Donka Banović.
Hvala, gospođo predsednice. Gospodine Đeliću, nekako je većina ovih pitanja danas upućena vama, tako da ću vas i ja zamoliti da prokomentarišete nekoliko stvari, a i da date odgovor. Molila bih vas da prokomentarišete najnoviju diplomatsku, političku i ekonomsku ofanzivu Republike Turske na zemlje Balkana i u poslednje vreme veoma intenzivnu političku saradnju između Srbije i Turske. Prosto je neverovatno koliko je u poslednjih godinu dana bilo raznih sastanaka, susreta itd., tako da građanin, a i poslanik nekako stiče utisak da je jedini strateški partner Srbije u ovom trenutku Turska. Koliko znam i koliko vaša vlada tvrdi, Srbija ima nekoliko veoma značajnih strateških partnera, ali, verujte, utisak koji se stiče u ovom trenutku je da je to samo Turska. Da li je vaša vlada promenila kurs? Naime, da li ste vi rešili da Srbiju, umesto u EU, vodite u novo Otomansko carstvo? Da li će se ubuduće evropske integracije zvati otomanske integracije i da li ćete vi postati ministar zadužen za otomanske integracije, umesto za evropske integracije? Da ne pominjem slučajno reči ''obnova Otomanske imperije'', citiraću vam reči sadašnjeg ministra inostranih poslova Ahmeta Davutoglua, koji je u oktobru na Konferenciji sa temom '' Osmansko nasleđe muslimanske zajednice Balkana danas'' u Sarajevu izgovorio sledeće: "Napravićemo Balkan, Kavkaz…" Molim vas da me saslušate. Gospodine ministre, izvinite, ali citiram nešto što je izgovorio sadašnji ministar inostranih poslova i baš bih volela da to čujete. Imam samo tri minuta i vreme mi teče. Da li može sada? "Napravićemo Balkan, Kavkaz, Srednji istok zajedno sa Turskom centrom svetske politike u budućnosti. To je cilj turske spoljne politike i mi ćemo to postići", poručio je šef diplomatije na otvaranju te konferencije. Dakle, turska spoljna politika, ministar inostranih poslova, jasno i glasno kažu koji su ciljevi, između ostalog, i na Balkanu. Molim vas da ovo prokomentarišete.
Gospodine ministre, izvolite.
Gospođo Banović, nekako smo mi malo susedi. Vi ste iz Dimitrovgrada ili Bosilegrada. Iz Dimitrovgrada, je li tako? Vidite, u januaru prošle godine, na sastanku s predsednikom francuskog "Mišlena" bilo je pitanje kako bismo mogli da imamo značajno povećanje kapaciteta fabrike u Pirotu. Devet miliona guma godišnje proizvede, centar je za motocikle i za određene gumne zamene, uspešna je firma. Naravno, teškoće su u poslednje vreme, ali sada je ponovo proizvodnja počela. Znači, da bismo se borili protiv siromaštva i nerazvijenosti, ne samo u Pirotu, nego u celom regionu – kako bismo mogli značajno da povećamo kapacitet "Mišlena"? Odgovor je da bi, ukoliko Srbija razvije trgovinske odnose, naročito mogućnost da se industrijski proizvodi mogu izvoziti bez carina u Tursku, to bila velika šansa za "Mišlen", iz razloga što oni nemaju fabriku u Turskoj i dva puta im je skuplje da razviju novu fabriku, nego da prošire postojeći kapacitet. Do tada im je, pre svega, bilo na umu da to urade iz njihove postojeće fabrike u Rumuniji, ali da, eto (čestitam Piroćancima i nama južnjacima), oni smatraju da je ta fabrika u Pirotu jedna od najboljih, ako ne i najbolja u svetu. Zbog toga sam veoma srećan da vam kažem da je naša aktivnost, tj. pregovori, zaključenje i potpisivanje Sporazuma o slobodnoj trgovini sa Turskom nešto što je dovelo do odluke "Mišlena" da značajno poveća kapacitet proizvodnje u Pirotu, do te mere da dobro raspravimo da ono što će biti Koridor 10, koji ide prema granici sa Bugarskom, ni na koji način ne može da smeta daljem širenju njihove fabrike. O tome govorimo. Govorimo o tome da će Turska u 21. biti zemlja čija će populacija preći sa sadašnjih 73 miliona stanovnika na sto miliona stanovnika. Govorimo o tome da ona raspolaže značajnim resursima, industrijskim i ljudskim, i mogućnostima da odigra značajnu ulogu u regionu. Srbija, koja nikada neće odustati od cilja ulaska u EU, naravno, i te kako vidi korist, i ekonomsku i geopolitičku, da razvija veoma prisne i prijateljske odnose sa Turskom. Naravno, ne odstupajući ni za milimetar od onih naših državnih interesa i nijednog momenta ne zaobilazeći problem priznanja nažalost nelegalno proglašene nezavisnosti Kosova od strane Turske i ponekad određenih nastupa nekih njihovih zvaničnika, koji svaki put, budite uvereni, imaju i diplomatski ishod. Ovo što ste citirali, ukoliko sam upoznat, jeste jedan uvod, ali treba čitati knjigu koju je gospodin Davutoglu publikovao pre nego što je postao ministar. Jedna stvar je biti intelektualac, druga je stvar biti ministar, ali ta knjiga pokazuje cilj koji je mirnodopski, cilj modernizacije i Tursku s kojom Srbija i te kako može raditi za dobrobit njenih građana i celog regiona. "Mišlen" najveći razvoj u Evropi u ovom momentu vidi u Turskoj. Turska će ove godine, tamo gde će evrozona, po poslednjim raspoloživim prognozama MMF-a, rasti 1%, Turska će rasti 5%. Zbog demografske aktivnosti, zbog onoga što su uspeli da urade u poslednjih 20-ak godina, to će biti jedna od velikih ekonomskih i privrednih šansi. Srbija će, ne odstupajući ni pedalj od svoje državne politike ni u zemlji ni u regionu, naći načina da sarađuje sa Turskom i da njen razvoj istovremeno bude i razvoj Republike Srbije. To je vizionarska spoljna politika Srbije. Spoljna politika Srbije nije da se boji bilo koga, nego da hrabro širi partnerstva, širi prijateljstva i da od toga imaju korist naši građani i svi pripadnici srpskog naroda, ma gde se nalazili. Hvala puno.
Gospođa Donka Banović ima reč.
Hvala, gospodine Đeliću. Vi ste nam sada i otkrili tajnu. Sada znamo da je u Istanbulu, u Istanbulskoj deklaraciji, dogovorena proizvodnja guma u "Tigru". Naveli ste loš primer kada je u pitanju ekonomska saradnja. Naravno, apsolutno nisam, niti to iko normalan može biti, protiv dobre ekonomske saradnje, dobrih odnosa itd. Zašto niste razgovarali i zašto nas niste ohrabrili kada je u pitanju "1. maj" Pirot? Zašto nas niste ohrabrili kada je u pitanju "GID" Dimitrovgrad? Sve su to propale firme. Naveli ste primer najbolje firme u Srbiji. Pre neku godinu je to bio najbolji izvoznik. No, očekivala sam od vas malo drugačiji odgovor. Ne mogu da kažem da sam očekivala trenutak istine, ali ću vas pitati da prokomentarišete jedan trenutak istine našeg ministra spoljnih poslova, kada je u novembru u Evropskom parlamentu, odgovarajući na pitanja evropskih parlamentaraca, odgovorio sledeće. I naslovi u srpskoj štampi, koja je stidljivo pisala o tom ''diplomatskom incidentu'', citirali su Jeremića: ''Nećemo u isti voz za Evropu sa Turskom''. Jeremić je naveo da u EU postoje snage koje se zalažu za pauzu u proširenju EU posle ulaska Hrvatske i da istovremeno postoji problem integracije Turske u EU. Naš ministar inostranih poslova je pre par meseci izjavio: ''To bi bila veoma loša poruka regionu jer smo bili 500 godina pod Turcima i sada ćemo ponovo biti u čekaonici sa njima''. ''To nije dobra poruka za one koji su bili pod Turcima toliko vremena u prošlosti'', rekao je Jeremić samo sedam dana posle posete turskog predsednika Beogradu. Sećate se, gospodin Gul je više puta boravio, ali ovo je bilo negde krajem godine. I ovo je izjavio naš ministar inostranih poslova, ponavljam, u nekom trenutku istine. Opet vas pitam, jer smo svi zabrinuti za budućnost ove države, da li je budućnost Srbije u EU ili je budućnost Srbije u ovom novom Otomanskom carstvu, jer kažete da je ministar inostranih poslova Davutoglu pisao jedno dok je bio intelektualac, a da je biti ministar nešto drugo i da on ovo izgovara eto tako, a ne da svim narodima i svim zemljama u ovom regionu šalje jasnu poruku. Hvala.
Gospodine potpredsedniče, izvolite.
Stvari su jasne od samita u Solunu 2003. godine, jasno je naznačeno da ceo Zapadni Balkan ima evropsku budućnost, i to je sijaset puta potvrđeno. Znamo da je pozicija raznih zemalja članica EU prema Turskoj različita, ima različitih pozicija i sigurno je da ne postoji konsenzus unutar EU oko pitanja ulaska Turske u EU kao što postoji konsenzus zemalja članica EU za ulazak Srbije i drugih zemalja Zapadnog Balkana u EU. Ali, gospođo Banović, teško mi je razumeti da DSS svaki put kad dođem u ovaj parlament pokušava da nađe neprijatelja tamo gde ga nema. Danas u Turskoj, prethodni put je bio problem sa "Fijatom" i sa investicijama. Pitam vas – gde ćemo mi južnjaci prodavati te gume? Gde ćemo prodavati i te automobile? Gde ćemo naći podršku i za, na momente dosta komplikovane, regionalne odnose, nego tamo gde postoji ključ za njihovo razrešenje? Treba nam jedna višeslojna, aktivna spoljna politika, koja ima jasan cilj, strateški centralni cilj, a to je ulazak u EU i sve ono drugo što može unaprediti rad i život naših građana u našoj zemlji, a sigurno ne može biti budućnost Srbije u 21. veku da od svih napravimo neprijatelje. Hvala vam.
Gospođa Banović ima reč.
Znate šta, nemojte da zamenjujete teze. Nisam nijednog trenutka rekla da je Turska neprijatelj. Ne daj bože, taman posla. Između ostalog, citirala sam ministra iz vaše vlade, vlade u kojoj vi sedite, koji kaže da smo mi 500 godina na ovom području bili deo te, kako kažu, Otomanske imperije, pa ćemo sada da je obnovimo. Dakle, 500 godina smo mi imali u istoriji taj period. Znači, vaš ministar inostranih poslova je rekao da to nije dobra poruka za region, a ja nisam rekla da je Turska neprijatelj.
Gospođa Jorgovanka Tabaković ima reč. Izvolite, samo se prijavite.
Zahvaljujem. Izvinjavam se što se nisam na vreme prijavila. Računala sam da ćete reč davati uobičajeno, po veličini poslaničkih grupa. Mislim da se tema koju ću…
Izvinite, po veličini i ide.
Ne, ja sam se kasno prijavila. Izvinjavam se što sam vam naknadno dostavila prijavu, pa me nema na spisku. Nije do vas, vama zahvaljujem. Moja je greška. Tema o kojoj ću govoriti uklapa se u ono o čemu govore i ostali. Kao što vidite, uglavnom se pojavljuje tema loših privatizacija i tema pravosuđa - pre reforme, a izgleda još i više posle reforme. Govorim o jednom neslavnom rekordu 10-godišnjeg sudskog procesa, u kojem je nemoguće izvršiti sudsku presudu za 40 oštećenih radnika bivše "Koka-Kole" sa KiM iz pogona u Lipljanu koji ne mogu da ostvare svoja ljudska prava na to da im se isplati naknada za nezakonito date otkaze. Ovo pitanje koje postavljam ovom visokom domu nije pitanje koje se prvi put pojavljuje ovde. Obraćali su se apsolutno svim naslovima koji su nadležni, direktno i indirektno, da bi mogli da reše svoj problem – kabinetu predsednika ove države gospodina Borisa Tadića, predsedniku Narodne skupštine, Ministarstvu pravde, Vrhovnom kasacionom sudu, predsedniku Vlade, Ustavnom sudu, ''predsedniku najveće opozicione stranke Nikolić Tomislavu'' (ovo citiram), predsedniku Prvog opštinskog suda, ministru unutrašnjih poslova Ivici Dačiću. Reč je o tome da je njihov problem pred Četvrtim opštinskim sudom u Novom Beogradu, koji se vodi protiv tuženog "Koka-Kole" i u kojem su oštećeni radnici firme (bivši radnici, znači dobili su otkaz), o sudbini 40 ljudi, znači 40 porodica, koji su zasnovali radni odnos na neodređeno vreme, a onda im je 31.7.2000. godine, pod izgovorom bombardovanja i ratnog stanja, nezakonito dat otkaz. Pravosnažna odluka Opštinskog suda u Lipljanu iz 2005. godine, koja je postala izvršna u desetom mesecu 2006. godine, nikako ne može da bude izvršena. Od dana kada je ta odluka postala izvršna prošlo je tri godine, šest meseci i 12 dana, pišu oni, konstatujući da to jeste velika sramota našeg pravosuđa. Kažu da ne mogu da shvate nesposobnost suda da izvršnu odluku sprovede u delo, radnike vrati na posao…
Vreme. Izvolite, ko želi reč? (Niko.) Dobićete odgovor. Očigledno niko ne može sada da vam odgovori. Ne mogu vam ponovo dati reč. Evo, konsultujem se. Vi, zapravo, imate pravo na novih pet minuta u slučaju da komentarišete odgovor. (Jorgovanka Tabaković, s mesta: Komentarišem ćutanje. Ćutanje je odgovor, administrativno ćutanje.) Zaista ne možemo komentarisati tišinu, žao mi je. Gospodin Zoran Krasić ima reč.
Jutros sam najavio šta bi bila tema ovih naših današnjih pitanja i, naravno, dobili smo od građana veliku dokumentaciju. Koliko je to tačno, koliko nije tačno, odakle to poslanik zna. Znate kako je sa poslanicima. Pozovu ovi dole sa obezbeđenja, kažu – jeste vi taj i taj? Jesam. Traži vas taj i taj, ima neka dokumentacija. Mi uzmemo tu dokumentaciju i pogledamo. Ako to ne bismo uradili, onda kažu – vi radikali ne komunicirate s građanima, pa sutra u novinama može svašta da ispadne. Ali nije bitno, radi se o sledećem. Grupa radnika preduzeća "Montaža", ovde iz Kosovske ulice, dostavila je dokumentaciju iz koje se vidi da oni imaju veliki problem sa''rukovodstvom'' i vlasnicima nakon privatizacije tog preduzeća, a to je neki Miomir Pajković, bivši direktor. On se, čovek, hvalio. Odakle ti pare? Kaže – dali mi prijatelji. I on je odande, znate, iz Šarićevog kraja. Šta kažu? Da, Novi Sad, tamo je "Putnik", svašta ima. Je l' vi mene slušate, gospodine Đeliću, il' me ne slušate? Ja vas slušam, a vi mene ne slušate kad pričam. Vi se samo smeškate. Samo se vi smeškajte, ali slušajte. Šta je problem ovih ljudi? Problem je ovih ljudi što ih ima valjda oko 200 u ovom preduzeću, što ne mogu da rade, neće niko da ih angažuje, a ta firma posle privatizacije 2002. godine… Inače, procenu privatizacije je radio vaš predsednik Vlade gospodin Mirko Cvetković, pa je bila velika vrednost, pa je to smanjeno, pa smanjeno, pa onda ovaj kupio uz pomoć prijatelja. On seli poslove od Rusije, preko Crne Gore, ovde, pa evo ima dokumentacija za Cvijićevu, pa ima neka dokumentacija za neku firmu… (Sad znate kako je došlo ovo. Zapljusnula vas je Evropa, da polomiš jezik dok pročitaš kako se zove firma.) …"Tvibo", kako se beše zove, ne znam ni ja, pa onda "Montaža Montenegro", Podgorica, kupili su i "Termovent", u Andrijevici je, sad se to zove ''MP klima produkt'' itd. Dva su pitanja vrlo važna. Daću vam posle, Gospodine Đeliću, ovu dokumentaciju, da podsetite Mirka Cvetkovića jer je tu i njegova procena. Kažu da je i on uključen. Ne znam, nisam sproveo istragu. Da sam sproveo istragu, onda bih pričao da je tačno. Kažu da je u pitanju poprilično organizovani kriminal. I u pogledu uskraćivanja osnovnih prava zaposlenih ljudi…
Vreme.
Taman sam počeo, gospođo Đukić.
Žao mi je. Da li neko od članova Vlade želi da odgovori? (Niko.) Narodni poslanik Đura Mučenski ima reč.
Moje pitanje je upućeno potpredsedniku Vlade ministru Đeliću. Tiče se ekonomske situacije i posledice svetske finansijske, tačnije svetske ekonomske krize, koja je bila tema broj jedan prošle, a i ove godine, i mi smo svi svedoci ovoga jer svakodnevno trpimo posledice. Sigurno postoji zabrinutost kod svih nas zbog vesti koja je ovih dana u javnosti, onog što se dešava sad momentalno u Grčkoj kao posledica tih negativnih događanja na svetskoj ekonomskoj sceni. U javnosti se dosta čuje, čuo sam za Plan 2020, kako ga zovu, i čuo sam komentare koji ga poistovećuju s planom izlaska iz ekonomske krize koji je naša vlada donela prošle godine, i postavlja se pitanje – da li je to vezano za to? Imam informacije da nije. Da nam pojasnite više, i nama i građanima Srbije, šta je Plan 2020, šta sadrži plan koji EU priprema ili je pripremila 2020. i da li Vlada Srbije radi na tome. Šta taj plan sadrži ili šta se planira po tom pitanju uraditi? Hvala lepo.
Gospodin Božidar Đelić. Izvolite.
Hvala. Trenutna situacija na tržištu kapitala je dosta dramatična jer je naša susedna i prijateljska Grčka doživela nekoliko smanjenja sopstvene ocene, u poslednjih nekoliko dana ona je izgubila i rang investicionog područja, tj. sišla je na nivo rejtinga i ocenjivanja koji je daleko ispod onoga što imaju druge članice evrozone (da podsetim, to je grupa 15 zemalja). Pre svega, želim da kažem da Vlada Republike Srbije, a uveren sam i svi naši građani, žele da ove ekonomske i finansijske teškoće Grčke što pre budu prevaziđene. To je u interesu naše zemlje. Zato što je Grčka među prva tri investitora u našoj zemlji, sa 120 investicija koje su u velikom broju sektora i nalaze se svuda na našoj teritoriji, i zbog toga što grčke banke imaju učešće nekih 16% u našem bankarskom tržištu. Samim tim je bitno i za našu privrednu aktivnost, za radna mesta u Srbiji, da teškoće koje trenutno ima Grčka budu što pre sanirane i rešene. Posle nekoliko dana kamata koje je morala da plaća Grčka na srednjoročni dug je dostigla i 12-13% na godišnjem nivou u evrima. To pokazuje kolika je bila pometnja na tržištu kapitala. Međutim, istovremeno konstatujem da će, posle dosta teškoća u usaglašavanju jednog ovakvog paketa sa MMF-om, EU obezbediti i više od 30 milijardi evra finansiranja za Grčku u mesecima koji dolaze da bi mogla u svakom momentu da obezbedi i likvidnost i solventnost finansijskog sistema. To pokazuje i koliko je bitna evropska solidarnost i koliko je bitno za zemlje poput Srbije da budu što pre učlanjene u EU. S druge strane, treba reći da trenutne teškoće Grčke generalno nisu pogodne za atmosferu za proširenje EU. To je, jednostavno, tako. Kada jedna članica EU već 30 godina, Grčka, koja je članica od početka evrozone, ima ovakve teškoće, to nije dobro ni za nas ni za ceo Zapadni Balkan. I zbog toga i zbog tih ekonomskih, finansijskih i poslovnih razloga veoma je bitno, a i Grčka je, kao što znamo, jedna od naših najčvršćih saveznika u okviru EU, da se ta situacija što pre sanira i stabilizuje. O vašem drugom pitanju, o Strategiji 2020, želim prvo da kažem da to ni na koji način, pošto sam imao i takva pitanja od strane građana i medija, ne znači da je naša evropska integracija sada pomerena u neku dalju budućnost. Apsolutno ne. Jednostavno, u martu ove godine Evropska komisija je, posle više od dve godine usaglašavanja, obelodanila ono što je naslednik tzv. Lisabonske agende, koja je pokrivala strateške ciljeve EU u protekloj deceniji. Strategija 2020 EU pokriva strateške ciljeve EU u ovoj deceniji. Učeći možda na određenim nedostacima prethodne strategije, gde je bilo puno teksta, mnogo cifara i sijaset ciljeva, koje je bilo teško pratiti, a još više objasniti građanima EU, ovoga puta se išlo na tri ključna domena, a to je, prvo, da se traži inteligentni rast, i odatle cilj EU da se sa trenutnih 1,9% BDP do 2020. godine pređe na 3% izdvajanja za nauku i tehnologiju u smislu učešća BDP. Da vas podsetim, naša zemlja i naš budžet su ove godine predvideli 0,3% BDP, ali zahvaljujući onome što je izglasano u ovom cenjenom domu prošlog meseca i što ćete usvojiti, nadam se, pošto je to uvršćeno u dnevni red naredne sednice, sporazum sa Evropskom investicionom bankom za ulaganje u našu naučnotehnološku infrastrukturu, vrednosti 200 miliona evra, mi ćemo krenuti na tom putu i imati značajnija sredstva. S druge strane, imamo kao drugi blok ono što se zove održivi rast, koji pre svega predstavlja infrastrukturu i ekologiju, kao i energetiku. Poznat je cilj EU da do 2020. godine proizvede bar 20% sopstvene energije iz obnovljivih izvora energije, da energetska efikasnost bude poboljšana za 20% i da emisije SO2 u atmosferu budu za 20% niže nego što su bile 1990. godine. Što se tiče naše zemlje, energetska efikasnost mora biti jedan od ključnih ciljeva naše zemlje. Zapravo, i o tome se nedovoljno priča i u našoj javnosti i u Vladi, verovatno, i u ovom cenjenom domu, naša energetska efikasnost je danas pet puta lošija od energetske efikasnosti EU. Drugim rečima, mi trošimo pet puta više energije da proizvedemo istu količinu bruto domaćeg proizvoda. To je situacija koja ni na koji način ne može biti prihvatljiva i to mora biti jedan od strateških pravaca naše zemlje u godinama koje dolaze. Treći deo u ovom programu EU jeste inkluzivni rast, tj. rast koji ne ostavlja nijednu socijalnu kategoriju van dobrobiti i boljitka. Konkretno, to znači da i u EU postoji problem određenih kategorija koje prerano napuštaju školu i nema dovoljno, to će možda iznenaditi naše građane, ljudi koji imaju fakultetsku diplomu unutar EU. Kod nas se ta pitanja postavljaju i te kako i postoji cilj da se smanji razlika u društvu, tj. da procenat onih koji imaju plate i primanja 60% manje od proseka bude smanjen. Samim tim je, sad završavam odgovore na vaša pitanja, na inicijativu predsednika Republike formirana grupa, o tome smo razgovarali i s gospodinom Frankom Fratinijem juče tokom njegove zvanične posete i imamo njegovu podršku, a mogu vam reći da imamo i podršku španskog predsedavanja da 2. juna u Sarajevu, na Samitu EU Zapadni Balkan, integralni deo diskusije bude baš ova perspektiva. Drugim rečima, da domet tog sastanka ne bude samo to što se on održao i što je snimljena još jedna lepa zajednička slika, nego moramo govoriti i o konkretnoj perspektivi Zapadnog Balkana. To znači da će, u ovim domenima o kojima sam sada pričao, Srbija i druge zemlje Zapadnog Balkana biti pozvane da predlože projekte, a nikoga neće iznenaditi da mi istovremeno očekujemo od EU da na bazi tih projekata koji su od zajedničkog interesa dobijemo izdašniju podršku iz evropskog budžeta. Eto, u nekoliko reči. Mislim da će se u maju obelodaniti i prva verzija tog plana Srbije za ovu deceniju. Hvala puno na vašoj pažnji.
Zahvaljujem. Gospodin Miroslav Markićević ima reč.
Poštovana predsednice, pošto gospodin potpredsednik Đelić uvek zanemi kad opozicija nešto pita, moraću da pričam mnogo brže nego što inače pričam, a sumnjam, pošto odgovara samo na pitanja predstavnika vladajuće koalicije, da ih unapred dobija, pošto na njihova pitanja zna odgovor, a na naša pitanja ne zna. Biću vrlo jasan, eksplicitan i pitaću ono što narod interesuje – zašto ste, gospodine Đeliću, kao član Vlade glasali za povećanje telefonske pretplate 100% građanima Srbije? Inflacija je 6% i tako redom, da ne pričam ekonomske parametre. Kome ste natovarili u torbu 82 miliona evra? Onome kome treba sad da prodate ''Telekom'' i da taj profitira u startu. Dakle, pitam vas kao ekonomistu, najiskrenije, gospodine Đeliću – kakvo je to relaksiranje tržišta kada se cena za nešto poveća sto posto? Koji su ekonomski razlozi za to? Koji su ekonomski razlozi da telefonska pretplata poskupi, sećamo se još 2008. godine ujesen, 63%, a sad odjedanput sto posto? U čijem je interesu ova odluka Vlade koju ste doneli? Verujte, u interesu građana Srbije nije sigurno. Gospođo Matić, zašto vi kao ministarka izbegavate odgovore u vezi s prodajom ''Telekoma''? Vi ste meni danas u 15.55 časova poslali neki odgovor da je to Vlada donela, da vi niste nadležni, nego je nadležno Ministarstvo finansija. A vi, gospodine Đeliću, ako nećete meni da odgovorite, morate da odgovorite javnosti i građanima Srbije. Zašto ne odgovarate na pitanja koja vam postavlja vaša dojučerašnja koleginica, iz vaše stranke, resorna ministarka za telekomunikacije? Zašto ne odgovorite na pitanje koje vam postavlja rektor Beogradskog univerziteta, dekan Elektrotehničkog fakulteta i još 400 ljudi kojima treba verovati? Zašto prodajete ''Telekom''? U čijem je to interesu? Kako ćete da obeštetite građane Srbije koji su ulagali u infrastrukturu, u PTT mrežu, narodski rečeno - u telefonske bandere i kablove? To je narod platio. Ko ima pravo sad to da im uzme bez naknade i da prodaje? Ko ima to pravo? Ko je vama dao pravo? Jeste li vi vlasnici toga? Znate li koliko je seljaka prodalo kravu i tele da uvede telefon? Recimo, moj otac je 1969. godine, iako živim u centru grada Čačka, platio 2.000 dolara za uvođenje telefona. Ko je vas ovlastio da raspolažete tim parama? Zašto niste prvo građanima koji su pravili PTT mrežu, uvodili telefone, podelili akcije pa neka oni trguju, a ne da vi s narodnim parama, ono što su generacije desetinama godina stvarali, na ovakav način trgujete? Hvala lepo.
Gospodin Đelić ima reč.
Nedvosmisleno se radi o preduzeću od prvoklasnog značaja. Ono što je tačno, to je da moramo pristupiti njenoj svojinskoj transformaciji na veoma odgovoran način. Setimo se načina na koji smo uspeli početkom prethodne decenije, iskorišćavajući situaciju tadašnjeg vlasnika tih 40% kapitala, u to vreme italijanske firme "Pireli", da pod veoma povoljnim uslovima otkupimo i ponovo dobijemo većinski državni paket unutar "Telekoma Srbije" za našu zemlju. Vidimo da smo poslednjih godina, pod raznim vladama, u dosta velikoj stabilnosti samog menadžmenta, imali razvoj na susednim tržištima i kapacitet "Telekoma Srbije", ja ovde čestitam ne samo zaposlenima, nego svima onima koji rade sa njima, na mogućnosti koju su pokazali u kapacitetu da se nose sa dosta ozbiljnom međunarodnom konkurencijom, prvo u mobilnoj telefoniji, a potom, od kada je ukinut monopol, krajem prošle godine, i na fiksnoj telefoniji, tako da ne postoji danas rizik da zamenimo bilo koji element državnog monopola privatnim monopolom. Samim tim, "Telekom Srbije" ulazi u novu fazu sopstvenog razvoja, gde će mu trebati i dodatne investicije i dodatni strateški partneri da bi mogao da nastavi širenje u regionu, a da istovremeno, i to može i mora biti u ovom momentu naš cilj, da se bitne odluke o budućnosti "Telekoma Srbije" i dalje donose u Beogradu. Telekomunikacije su globalna igra. Telekomunikacije su nalik nekim drugim industrijama, gde je veoma važno da dobro procenimo optimalnost određenog trenutka i optimalnost vlasničke strukture određenog preduzeća. Vlada Republike Srbije je, gledajući situaciju na našem tržištu, tj. koliki je bio rast u prethodnih nekoliko godina, koliki se rast može očekivati u raznim segmentima, kakve su investicije nužne da bi se "Telekom Srbije" razvio na novim tržištima, procenila da je pravi momenat da se uđe, kroz otvorenu međunarodnu proceduru, u pronalaženje strateškog partnera za 40% kapitala "Telekoma Srbije". To je odluka koja će biti u interesu naših građana. To je odluka koja će obezbediti da i inženjeri i tehničari i zaposleni u "Telekomu" gledaju u budućnost sa još više poverenja na način da imaju, u to sam uveren, kroz pronalaženje strateškog partnera i podršku za dalji pohod i za dalje jačanje njihovih pozicija u regionu. Na taj način verujemo da je ova odluka i u interesu zaposlenih i u interesu svih naših građana. Na pitanje o tarifikaciji prepustiću koleginici da odgovori, samo da kažem da, naravno, kada dajemo procente, treba dati i iznose u dinarima, i za sve one koji dobronamerno i bez ikakvih ideologija gledaju situaciju, odavno znamo da imamo određeni problem u sistemu tarifikacije u našoj strukturi, gde smo videli da je dalji razvoj mnogo više nosila mobilna telefonija i neke druge usluge i da smo imali, od svih zemalja u okruženju, ubedljivo najniže tarife za pretplatu za fiksnu telefoniju. To je ono što je bio rezultat. Mogu vam reći da je pre sedam-osam godina to pitanje postavljeno i da nikada nije rešeno. Ova vlada je odlučila da u ovom momentu obezbedi jednu racionalniju formu tarifikacije. Jednostavno, u našem sistemu, i to treba precizirati, pošto ste rekli sada da bi, kako kažete, narod dobro razumeo – tu odluku nije donela Vlada, nego su predložile regulatorne agencije koje gledaju i nadziru, i to je nešto što je bila odluka regulatorne agencije. Mislim da je ona racionalna i da usklađuje i omogućava našem "Telekomu Srbije" da dođe u dobroj formi do tog veoma važnog momenta koje je strateško preuzimanje, tj. strateško partnerstvo. Još jednu stvar bih hteo da kažem kod "Telekoma Srbije", a to je da vidimo da su akcije "Telekoma Srbije" poslednjih dana u našoj južnoj pokrajini od veoma velike važnosti. Naši građani koji žive na Kosovu, vidimo da poslednjih dana "Telekom Srbije", i tu čestitam onima koji to sada rade, uspeli su, uprkos ovim teškoćama, da uspostave ponovo signal. To mnogo znači svima nama, a naročito našim građanima na Kosovu. To što je bila peticija rektora Beogradskog univerziteta i profesora ETF, to naravno shvatamo veoma ozbiljno, a to znači da, kao sve dobro uređene zemlje, u momentu privatizacije jedan broj uslova mora biti i to da se određeni strateški pravci i prioriteti naše zemlje očuvaju i unutar tog strateškog partnerstva. Drugim rečima, da se očuva prisustvo u našoj južnoj pokrajini i, isto tako, kada govorimo o akademskoj mreži, kad govorimo o drugim elementima infrastrukture, da imamo u ugovornim odnosima sigurnost da će se to razvijati u interesu naše države i njenih građana. Toliko s moje strane.
Zahvaljujem. Gospodine Markićeviću, imate pravo na pet minuta.
Hvala lepo, gospođo predsednice. Na početku, gospodine potpredsedniče, hvala što ste odgovorili i dali mi priliku da govorim još nekoliko minuta. Da vam kažem, narodski rečeno, vi ste vrlo vešto, evropski, pokušali da izbegnete odgovor. Ako vi kažete ovde, pred ovim auditorijumom i građanima Srbije koji ovo gledaju, da je njima u interesu da im se poveća pretplata 100%, hajde onda da je povećamo 500%, ako je to u njihovom interesu. Što da ne povećamo 1000%,da se ne muče ljudi? A i vi da se ne mučite, da je svakih šest meseci povećavate. Kako je meni kao korisniku telefonske usluge u interesu da pretplatu povećate duplo? Gospodine Đeliću, sad je protok informacija veliki. Ovo što sad vi radite ovde, to su radili Hrvati. Digli su telefonsku pretplatu dva meseca pred prodaju, zna se kome - "Dojče telekomu". Ali, danke Dojčland, Hrvati znaju zašto to rade, gospodine ministre. Oni su dužni nešto toj zemlji i toj kompaniji. A šta smo mi dužni njima? Šta ovaj narod više duguje njima? Ja sumnjam da se ovde neki ugrađuju, gospodine ministre. Sumnjam, kao čovek sumnjam, verujte mi na reč. Ako neka firma (zar ja to treba vama da pričam kao ekonomisti?) ima 155 miliona evra dobit, ako pomaže ''Partizan'', ako pomaže mnoge sportske klubove, sve humanitarno, i uplaćuje u budžet ne znam koliko, mi ćemo to sada da prodamo. Sad se javio Radujko, konačno, pre dva dana… I da vam kažem, gospodine ministre, ja verujem u tog Srbina iz Knina. On je pošten čovek. Neko njemu ne da da govori. To je moj utisak. Da li vi mislite da seljak koji ima pet krava prodaje najbolju kravu? Ne, nju čuva, ona je hraniteljica, ona čuva porodicu, ona hrani decu. Nego vi lepo pošteno da kažete, da ovde predložite rebalans budžeta, da mi zasednemo, pošto velika kriza tek ide na Srbiju, da sednemo ko ljudi, nije bitno ko je opozicija a ko vlast, i da vidimo šta s ovim budžetom može da se uradi, a ne da porodični nakit, zlato koje imamo, srebrni escajg prodajemoda bi Vlada bila još godinu dana. Pa šta ako će da produži godinu dana? Doći će ti izbori jedanput, pa će možda neko drugi doći. Šta će on da radi? Možda ćete vi opet pobediti. Šta ćete da radite, ljudi? Zašto se ovo prodaje? Ovo nema objašnjenja nikakvog. Prihvatio bih da mi kažete – postoji politički interes; nije za tebe, Markićeviću, mali si ti da to znaš. Nema problema. Kažite tako i bićemo zadovoljni. Ako kaže rektor, ako kaže dekan, ako kaže 400 ljudi, intelektualci, i vi sad meni ovde objasnite okruglo pa na ćoše, a cifre pokazuju nešto. Drugo, govorilo se da ''Telekom'' nema dovoljno sredstava za investiranje, za proširivanje mreže, i govori se o ne znam koliko hiljada onih duplih telefona. Mislim da je ministarka pre neko veče, u nekoj emisiji, to govorila. Od tada ja pratim vesti. Nisam stručnjak za ovo, ali mogu nešto da pročitam, kao i većina naroda. Pre deset dana, evo kolege iz Vojvodine koji je postavio naručeno pitanje gospodinu ministru, ima informacija da 200 miliona dinara ''Telekom'', hvala bogu, ulaže u Zrenjanin, u zrenjaninsku opštinu. To je dva miliona evra po najnovijem kursu, to nije malo. Koja je nama garancija, kad mi prodamo tom ''Dojče telekomu'', to je očigledno kome ćete… Šta njih briga, naslede sve ovo što je narod pravio 50-60 godina, i država i narod i građani. Koji je njihov interes da oni ulažu dalje? Prvo što će da urade, oni će da otpuste pet hiljada radnika. Zašto mi niste odgovorili šta ćemo s tim ljudima da radimo? Šta ćemo sa PTT, sa Poštom? Što neko reče pre neki dan ovde, naša država je nekada, kao i mnoge sada u svetu, imala ministra pošta. Dakle, ''Železnice'' i ''Pošta'' su, bez obzira da li one radile dohodovno, s nekim gubitkom ili ne, obeležje i simboli jedne države. S ovakvom prodajom ''Telekoma'', sumnjam da ćemo i Poštu da uništimo, a da ne pričamo o ovolikim radnicima. Samo mi nije jasno, ovi sindikati koji dolaze, ne znam da li dolaze u vladajuće stranke, ali u opozicione stranke dolaze i traže pomoć. Kažem vam otvoreno – gospodo, drugovi, braćo sindikalci iz ''Telekoma'', ako sami nešto ne uradite, mi ne možemo da vam pomognemo. Znači, krenite, borite se, pomoći ćemo vam k oliko možemo. Nadam se da će i ovi, sada sledeći odbor gospodina ministra doprineti da ovi ljudi slušaju ovo, šta će da rade. Hvala lepo.
Reč ima narodni poslanik Slobodan Maraš.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, dame i gospodo predstavnici Vlade, prvo imam jedno pitanje za potpredsednika Vlade, pošto pretpostavljam da bi trebalo da on to zna – gde je ministar Dulić? To vas pitam iz sledećeg razloga. Gospodinu Duliću sam postavio pitanje 14. aprila ove godine. U međuvremenu je dolazio u ovu skupštinu, donosio one ekološke kutije, ali nije poslao odgovor na postavljeno pitanje. A to pitanje je veoma značajno. Sada ću da vam kažem zbog čega. Zakon o planiranju i izgradnji, koji je usvojen u ovoj skupštini na predlog Vlade, predlog koji je bio 16. verzija tog zakona, doprineo je, po rečima predsednika Sindikata građevinskih radnika, da u poslednjih osam meseci 50 hiljada građevinskih radnika ostane bez posla, 20 hiljada da ne prima platu i 10 hiljada prima minimalac. Tog istog dana kada sam ja njemu postavio pitanje, ministar je dao intervju novinama i rekao da nikako neće menjati, ni pod kojim uslovima, Zakon o planiranju i izgradnji. A taj Zakon o planiranju i izgradnji je nesprovodiv, i to zbog onog što je gospodin Dulić i sam rekao – od 26 neophodnih podzakonskih akata, mi smo do sada doneli 13. Razumem da on kao lekar ne mora da zna da zakon mora da se poštuje u potpunosti, ali kao ministar mora da zna da zakon ne može da se poštuje delimično, jer je to onda kršenje zakona. Gospodin Dulić mora da nam kaže još neke stvari. On je najavio pravilnik za etapnu gradnju. Ja bih voleo da mi kažete da li vi nešto znate o tome. Čovek je rekao da je pravilnik za etapnu gradnju donet i da ga je prosledio lokalnoj samoupravi i da nakon dobijanja lokacijske dozvole može da se krene s kopanjem. Moram da vam postavim to pitanje, pošto će svaki predstavnik lokalne samouprave koji je zadužen za ovu oblast reći da taj pravilnik nije donet i nije dostavljen lokalnim samoupravama. Svako ko izda lokacijsku dozvolu u ovoj zemlji, krši zakon. Taj zakon je nesprovodiv, zato stoji gradnja u Beogradu. On je te ljude nazvao neradnicima, a ti ljudi su obradili 2.000 lokacijskih dozvola. Ali ne mogu da urade ništa, jer zakon nije sprovodiv, pošto podzakonski akti nisu doneti. Njegovo ministarstvo je neažurno. Molim vas da mi kažete, pošto vidim da ste vi zaduženi danas da ovde od svih nas čujete pitanja i dajete odgovore, koliko god možete i da date deo odgovora. Hvala.
Izvolite, gospodine potpredsedniče.
Dobićete odgovor u skladu s članom 201. stav 1. Razgovaraću s kolegom Dulićem da dobijete odgovor. Bilo je o tome reči i na Vladi i na drugim forumima i, pošto to nije moj resor, citiraću mog kolegu i reći da jedan veliki broj lokalnih samouprava zapravo nesmetano sprovodi ovaj zakon i da je tačno da je do skoro postojao ozbiljan problem u Beogradu. Došlo je do više susreta, sastanaka, razjašnjenja i, prema onome što nam je rekao nadležni ministar, situacija u Beogradu bi trebalo da bude odblokirana veoma brzo. To jeste problem, da se ne lažemo, ali s druge strane, kada se kritikuje zakon, treba videti i neke njegove pozitivne strane. Mislim da on daje jedan prav put i uvažava realnost. Ovo što ste sada rekli me iznenađuje, jer očigledno jedan broj lokalnih samouprava nema nikakvih problema. Pričalo se, na primer, o Novom Sadu, da je apsolutno ekipiran i da je u stanju da sprovede u potpunosti ovaj zakon. Tako da ću reći mom kolegi da odgovori ukoliko to nije slučaj. I da kažem da se ovaj problem koji je u Beogradu rešava. Videli smo i da je predsednik Vlade, s kolegom Dulićem i drugim ministrima, imao nekoliko puta sastanak sa celom građevinskom operativom. Videli smo i jedan broj inicijativa, kao što je inicijativa za izgradnju velikog broja stanova na Voždovcu. To nije jedina, postoje i druge, jer je svima jasno i dobro poznato da je građevinarstvo jedna od onih grana koje mogu da pokrenu više sektora i ono može i mora biti jedan od odgovora na ovu krizu. Hvala.
Gospodin Maraš.
Hvala, gospodine potpredsedniče. Znam da to nije vaša oblast, ali moram nekog da pitam, jer ministar koji je zadužen za tu oblast ne daje odgovore na postavljena pitanja. Jedino da odgovor kada su kamere negde na nekom proplanku gde se bavi ekologijom, a onda govori o građevini. I onda, s obzirom da je čovek po struci lekar (naravno, ja to poštujem), daje netačne informacije. Netačne su informacije da u Novom Sadu funkcioniše zato što je lokalna samouprava sposobna i direktor ''Urbanizma'' sposoban. Direktor ''Urbanizma'' je od 1996. godine na tom mestu. Pogledajte koliko se vlasti menjalo za to vreme. I naravno da onda može jedan ministar da ga nazove i da mu kaže – daj lokacijske dozvole, sačekaj, doneću ja ove pravilnike. Dulić je rekao – možete da počnete da kopate čim dobijete lokacijsku dozvolu. To nije tačno. Nije dovoljna lokacijska dozvola da se počne s kopanjem. On ne zna uopšte šta priča. A, između ostalog, govori neistinu. Gospodine Đeliću, moram da vam iznesem podatak – 92% je pala gradnja u Beogradu od kada je donet zakon. Zidaju samo oni koji prave kuće i koji su po starom zakonu podneli zahteve. A gospodin Dulić i dalje govori kako neće da menja zakon. Još jedan podatak sam hteo da vam iznesem. U drugom stepenu, samo kada je u pitanju Katastar, postoji nekoliko hiljada žalbi. To je nadležno ministarstvo, ne rešava se. Beogradski uposlenici u Sekretarijatu za urbanizam su doneli urbanistički plan u roku od dva i po meseca. Gospodinu Duliću je trebalo šest meseci da ga njegovo ministarstvo odobri. Znači, zaista ne želim da zvučim grubo, ali ovde je reč o tome da čovek koji vodi to ministarstvo nije stručan za tu oblast. Šesnaest verzija zakona. A znate kako je zakon napisan? On je išao i svakom postavljao poneko pitanje, nekog stručnjaka je pitao za ovo, nekog stručnjaka za ono, upakovao to i napravio nesprovodiv zakon. Mnogo više bi ga svi cenili ukoliko bi čovek shvatio da gradnja stoji. Građevinska industrija propada. Razlog tome je zakon koji je nesprovodiv. Verujem da on nema lošu nameru, ali ukoliko ta njegova upornost prelazi u tvrdoglavost, to je onda veliki problem za građane ove države. On je, kažem, nazvao te ljude neradnicima. Ti ljudi rade taj svoj posao godinama. Molim vas da pokušate da objasnite gospodinu Duliću da zakon ne može da se sprovodi delimično. Zakon se ili sprovodi u potpunosti ili se ne sprovodi. Ako se ne sprovodi u potpunosti, a preko pritisaka se izdaju lokacijske dozvole, to je kršenje zakona. Ljudi koji vode urbanizam u gradu Beogradu su ljudi koji pripadaju vašoj stranci, ali ja imam puno poštovanje za njih zato što žele da rade u skladu sa zakonom, zato što neće da ih sutra neko pita - kako si mogao da izdaš lokacijsku dozvolu kada nisu ispunjeni zakonom propisani uslovi,? Molim vas da, zajedno sa predsednikom Vlade i ostalim kolegama iz Ministarstva, izvršite pritisak na gospodina Dulića i da se ovaj zakon izmeni. Podvlačim, gospodine Đeliću, koliko je ljudi ostalo bez posla, koliko ljudi prima minimalac, i to je nešto što strahovito usporava ovu zemlju, što finansijski puno košta ovu zemlju, a bojim se da će, zbog tvrdoglavosti jednog čoveka, posledice biti mnogo veće. Zato vas još jednom molim, i vas i gospođu Slavicu Đukić Dejanović, da zamolite gospodina Dulića da da odgovore na pitanja. Evo, tu je gospodin Škundrić. On je, u skladu s našim poslovnikom, uvek davao odgovore na pitanja poslanika i uvek je ovde dolazio iako je pretpostavljao da mu neće biti baš najprijatnije, ali čovek stoji iza onoga što radi. Gospodin Dulić dođe i donese nam ekološke kutije, ali neće da nam da odgovor na pitanja koja ovu zemlju dovode u veoma tešku situaciju. Hvala vam.
Narodni poslanik gospođa Milica Vojić Marković ima reč.
Hvala, gospođo predsednice. I meni je gospodin Dulić trebao zato što sam htela da mu postavim pitanja. Ovo ću pitanje ipak postaviti, da mi odgovori pismeno, ali ću tražiti od gospodina Đelića i gospodina Škundrića da takođe prokomentarišu nešto. Ministarstvu životne sredine i prostornog planiranja dostavljen je zahtev za izdavanje integralne dozvole za skladištenje opasnog otpada na lokaciji katastarska parcela 7022/4, katastarska opština Valjevo. To je, naravno, lokacija koju koristi preduzeće "Gorenje", koje u Valjevu ima fabriku koja proizvodi belu tehniku. Ta lokacija se nalazi kilometar i po od strogog centra grada. Nalazi se u vodotoku reke Kolubare, 50 metara od tog vodotoka, između četiri najveća valjevska naselja, tri obdaništa, jedne osnovne škole i bukvalno iza dvorišta srednje škole. Na tom prostoru bi preduzeće "Kemis", koje je tražilo tu dozvolu i koje, inače, prema evidenciji, ima jednog zaposlenog, predalo je finansijski izveštaj za 2007/2008. godinu, za 2009. godinu nema podataka, u hali veličine 120 m² napravilo skladište opasnog otpada. Zbog čega su "Kemis" i "Gorenje" u vezi? Ovo valjevsko preduzeće je "Kemis" d.o.o. Valjevo, ali "Kemis" je zapravo slovenačko preduzeće napravljeno pre 20 godina, a od 2004. godine je u 100% vlasništvu "Gorenja". U zahtevu za dobijanje dozvole "Kemis" navodi da bi, između ostalog, sakupljao, transportovao i skladištio opasni otpad. Ne bi bilo velikog problema da gospoda iz Ministarstva nisu izjavila da je to sasvim logičan zahtev, s obzirom da se preduzeće "Gorenje" bavi proizvodnjom bele tehnike. Prosto, nikakve veze bela tehnika nema sa skladištenjem opasnog otpada, ali ajmo dalje. Sve će se to vršiti ručno ili odgovarajućim pumpama - čitam vam ono što piše u zahtevu. Moje pitanje za gospodina Dulića i Ministarstvo je – da li Valjevo, koje je jedna od velikih zelenih tačaka u Srbiji, postaje tačka gde je deponija opasnog otpada? Da li Ministarstvo ozbiljno razmatra zahteve, s obzirom da u ovom zahtevu koji imam pred sobom ima toliko nejasnoća? Prva je jedan zaposleni i 120 metara kvadratnih, a to će da bude skladište koje će skladištiti istovremeno 50 tona otpada? Treće, da li će neko da dođe u Valjevo da se obrati rukovodiocima grada, jer zamenik gradonačelnika kaže: ''Ja kao građanin to ne bih prihvatio'', ali to ostavlja prostor da bi kao političar to prihvatio. Veliko pitanje za gospodina Dulića i gospodina Škundrića – da li je moguće da će Vlada Srbije baš svakom ko dođe u ovu zemlju i kaže da će da investira dati dozvolu da od Srbije pravi ekološki otpad i da pravi zemlju koja neće moći iz te krize da izađe hiljadama godina?
Izvolite, gospodine Škundriću.
Mislim da prvi deo pitanja koji ste postavili zahteva zaista jedan odgovoran odnos i proveru svih ovih podataka. Saglasan sam, kao neko ko se razume u ovu oblast, da je nedopustivo skladištenje opasnih materija, bez obzira o kojoj opasnoj materiji je reč, u okruženju gde žive građani, a pogotovo u delu vodotokova koji mogu da se koriste kao voda za piće. Zaista nisam upućen u ove podatke o kojima ste govorili. Mislim da nadležno ministarstvo treba da izvrši proveru. Ukoliko treba moja pomoć, biću na raspolaganju, da vidimo i da se interveniše u tom pravcu. U vezi s drugim pitanjem, apsolutno sam saglasan da ne treba da prihvatimo one oblike investiranja u našoj zemlji koji mogu da dovode u opasnost životnu sredinu u našoj zemlji, ali mislim da se događa često naopako tumačenje nekih projekata koji ni po kojoj osnovi ne dovode u pitanje zaštitu životne sredine.
Zahvaljujem. Reč ima gospođa Vojić Marković.
Vidim da gospodin potpredsednik nema nameru da odgovori, pa ću sada samo da prokomentarišem ovo što je gospodin Škundrić rekao. Mnogo vam hvala, ovo je velika podrška za građane Srbije i mene kao poslanika koji se bavi ekologijom i predstavlja građane Valjeva. Ovde imam obaveštenje o podnošenju zahteva za izdavanje integralne dozvole. Oni će se baviti: mašinskim emulzijama i rastvorima, uljima iz separatora (ulje-voda), ambalažom koja sadrži ostatke opasnih supstanci ili kontaminiranim opasnim supstancama, materijalima za filtere, uključujući filtere za ulja koja nisu na drugi način specificirana, krpe za brisanje i zaštitnu odeću kontaminirane opasnim supstancama, komponente koje sadrže živu, antifriz koji sadrži opasne supstance... Dalje navodi ravno 32 ovakve stavke. Inače, za sve ovo oni daju u ovom dopisu koji su uputili Ministarstvu dalje opise toga kako će raditi. Rekli su da će raditi ručno, prebacivaće iz originalne ambalaže koju budu sakupljali, dok je sakupljaju i transportuju do skladišta, ručno ili odgovarajućim pumpama, zavisno od vrste i svojstava otpada. A sad pazite o kojoj opremi se radi (ova oprema, inače, treba da garantuje građanima Valjeva da im neće ugroziti zdravlje) – metalni ili plastični rezervoari od metar do 50 kubnih metara, kontejneri od metra kubnog, metalna ili plastična burad od 50 i 200 litara, kanisteri... Molim vas, da li su ovo ti savremeni načini čuvanja i skladištenja opasnog otpada? Uzgred, ovo me strašno podseća i asocira na onu aferu koju smo imali u Gornjem Milanovcu sa ''Heliosom''. Zbog toga i govorim na ovaj način, zato što mislim da je bolje sprečiti nego lečiti. A dokaz da nisam lažno uznemirena, nego da sam zaista uznemirena ovim što se dešava je to što je ministar napravio nekoliko zaista velikih akcidenata u Srbiji, a pri tom je izjavio, koristim njegovu izjavu, da je sasvim logično da slovenačka firma "Gorenje" poseduje fabriku za proizvodnju bele tehnike u Valjevu i sasvim je logičan zahtev da se dalje bavi skladištenjem u tom preduzeću u hali od 120 metara kvadratnih. Dalje, šta je još vrlo zanimljivo? Gospodin Dulić nam je ovde prezentovao pre dve godine set ekoloških zakona, gde je bio i Zakon o upravljanju otpadom. Zaista sam pozdravila taj zakon i ti zakoni su doneti i glasovima poslanika DSS, ali način na koji se on ponaša nije u skladu sa zakonima koje je doneo. Otkad je on doneo te zakone, mi smo imali slučaj Krnjeva, koji se i dan-danas nije razrešio, koji je vrlo komplikovan i koji će ući u anale ekoloških problema u Srbiji. Bojim se da Valjevo ne bude sledeći slučaj. Zatim, imamo Loznicu, gde nisu pipnute opasne materije iako se više puta najavljivalo, a tek se sada govori o tome da to treba da radi privatna firma koja je uzela da radi te poslove. A, bogami, i u Zakonu o vodama imamo, u članu 117, uvođenje nuklearki na mala vrata. Trebalo je, gospodine, da nam kažete nešto i o tome. Ne verujem da se zakoni ne čitaju na Vladi, da ministri kao što ste vi ili kao što je ministar Dulić nisu pročitali to. Ako je ovo tako bezbedan način odlaganja otpada, opasnih materija, zašto se to ne radi u Subotici, recimo? Zašto se radi tamo gde je, zaslugom ekologa, taj grad zaista čist, ako izuzmemo probleme i posledice koje smo imali posle bombardovanja, jer je Valjevo jedan od gradova koji je postradao i te kako? Znači, jedva smo doživeli da očistimo grad, da se "Krušik" očisti i da se sve sredi (imali smo podatke koji su lažirani, ali smo uspeli) i meni danas zaista nije jasno zbog čega je važno da se grad Valjevo pretvori u deponiju.
Ministre Škundriću, izvolite.
Mislim da ćemo svi mi u Vladi, a mogu u svoje ime da kažem, dati maksimalnu podršku gradu Valjevu da sačuva zdravu životnu sredinu i okolinu, zaista. Mislim da će i lokalna samouprava u gradu na isti način reagovati kao i vi, ukoliko je sve ovo tačno, i imaće podršku u Vladi Republike Srbije. Verovatno, ukoliko su neki od ovih navoda apsolutno tačni, ima određenog nerazumevanja u davanju saglasnosti fabrici bele tehnike da se bavi deponovanjem bilo kakvih materija, pogotovo opasnih materija. Znači, oni ne mogu da dobiju to pravo i tu mogućnost. Mi smo pokrenuli u Vladi Republike Srbije, u ministarstvu u kome se nalazim, inicijativu da sav komunalni otpad pretvorimo u čistu energiju, po tehnologijama koje ne zagađuju okolinu. Između ostalog, razgovarali smo i sa lokalnom samoupravom u Valjevu da na tom planu maksimalno uradimo, ali nismo govorili da će se deponovati čak ni komunalni otpad na teritoriji opštine Valjevo, nego smo govorili o regionalnoj deponiji koja je dosta daleko od Valjeva. Samo želim da skrenem pažnju da ćemo mi zaista uraditi onaj deo koji se odnosi na naše ingerencije na odgovoran način, sa uverenjem da će i lokalna samouprava, gde, koliko znam, sede i predstavnici vaše stranke, reagovati na isti način kao što ste i vi reagovali. Zahvaljujem.
Gospođa Vojić Marković ima reč.
Ja se vama zahvaljujem, gospodine ministre, ako zaista ispoštujete sve što ste ovde rekli. Verujem da građani Valjeva slušaju, i ja vas slušam, tako da ću vas rado podsetiti na to kada dođe trenutak. Ali, veliki problem jeste to što se, prema Zakonu o upravljanju otpadom, član 20. stav 1. tačka 5), samo od grada Valjeva i lokalne samouprave traži mišljenje. Njihovo mišljenje nikoga ne obavezuje. Mišljenje i ono što donese Ministarstvo za životnu sredinu i prostorno planiranje je ono što je važno, a oni daju dozvolu za poslove u vezi sa opasnim otpadom. Toga se plašim, citirajući njihove izjave ponovo i citirajući i ono što je rekao moj kolega Maraš, da gospodin Dulić ne dolazi u ovu skupštinu kada se raspravljaju problemi vezani za ekologiju. Mi smo ovde nekoliko puta u ime Odbora tražili da se on pojavi i da se raspravlja o Krnjevu. Nazvao nas je neznalicama jer poslanici ne mogu da raspravljaju o tako važnim stvarima. Gospodine, obavestite Vladu i obavestite gospodina Dulića da ovde ima stručnih ljudi, a gospodin Dulić je ortoped, pa baš kao i mi, amateri u toj oblasti, možda nešto zna, a možda i ne zna. Dakle, ono što je važno reći, nije samo stvar toga da lokalna samouprava donese to mišljenje, jer u lokalnoj samoupravi sede političari i citirala sam vam šta kaže zamenik gradonačelnika: ''Ja kao građanin neću dozvoliti'', ali nigde ne kaže: ''Ja neću dozvoliti'', a to bi značilo da ja kao građanin budem isto i ja kao političar, što bi trebalo da bude isto, nego, znači – ostavljam mogućnost da ja kao političar uradim nešto što se od mene zahteva. Tako da unapred tražim vašu saglasnost da nekada dođete pred građane Valjeva, pošto očigledno gospodin Dulić neće takvu mogućnost iskoristiti, i da se popriča na tu temu. Niko ne beži od vrlo važnih stvari koje se donose zakonom, da se tim zakonima uredi neka oblast kao što je upravljanje otpadom, i da negde, na nekom delu teritorije Srbije, postoji mogućnost da se skladišti takav otpad. Ali skladištiti ga u vodotokovima, u kilometar i po od centra grada, između četiri naselja, to zaista nema smisla. A to se isto dogodilo u Krnjevu, 300 metara od škole se nalazi to skladište. Zahvaljujem što ste imali razumevanja da saslušate, da budete informisani i zaista vas molim da o tome obavestite Vladu. Jer, problem u Valjevu neće biti isti kao u Krnjevu, u Valjevu ima sto hiljada stanovnika. Hvala.
Zahvaljujem. Gospodin Dejan Mirović ima reč.
Dame i gospodo, imam dva konkretna pitanja za gospodina potpredsednika Vlade i molio bih unapred da mi odgovori konkretno i jasno. Mi, kao i veliki deo javnosti, vidim i kolege iz drugih opozicionih partija, nismo zadovoljni odgovorom na jedno konkretno pitanje – zašto se prodaje "Telekom"? Molim vas da mi odgovorite na to pitanje jer, prema izjavama gospođice Aleksandre Smiljanić, koja je bila ministar za telekomunikacije u prošloj vladi, "Telekom" ima prihod od milijardu evra godišnje, ima profit od 150 miliona evra godišnje, i ona tvrdi (a treba joj verovati jer je ekspert za tu oblast, radila je u američkim i japanskim firmama, ima sedam patenata koji su registrovani u Americi i u Evropi) da će profit "Telekoma" porasti i u sledećoj godini zbog povećanja cena. Takođe mi nije jasno i pitam se da li vi delite mišljenje vašeg premijera da se "Telekom" prodaje zato što je privatna svojina efikasnija od državne. To je jedna fraza, znate? To je fraza posle ovoga što se desilo u Americi 2008. godine, tačnije posle preuzimanja od strane Ministarstva finansija i FED-a, u vrednosti od 20 milijardi dolara, banke "Sitigrup". Znate i da je ''Morgan Čejs'' preuzeo, takođe s državnim parama, jednu drugu poznatu firmu, hipotekarni džinovi ''Fredi Mek'' i ''Fani Mej'' su isto preuzeti od strane države, znači, vidimo da se na Zapadu i u tom svetu kojem vi težite upravo dešava obrnut proces od ovoga što se radi sa "Telekomom". Pošto ste radili u Rusiji, sigurno znate i šta se desilo s ruskom državom, kakav je napredak nastao posle faktičke nacionalizacije ''Jukosa'', znači, opet suprotan proces od toga. Tako da ne vidim nikakvo opravdanje za to da je privatna svojina u ovom momentu ono što je povoljnije za Srbiju. Drugo pitanje za vas je – ako ste već potpisali sa MMF-om i drugim međunarodnim institucijama faktički zamrzavanje i otpuštanje radnika u državnom sektoru, kako je moguće da se 350 ljudi zapošljava u naredne dve godine u Vladi Srbije samo zbog tzv. evropskih integracija? Mislim, to je nelogično. Molim vas da mi objasnite to konkretno. To je izjavio vaš koordinator za evropske fondove gospodin Ognjen Mirić, ako se ne varam. Zahvaljujem.
Izvolite, gospodine potpredsedniče.
Pomenuli ste Rusiju. Rusija je odredila šta je strateško, to su nafta i gas. Podsećam vas da su telekomunikacije u Rusiji u privatnom vlasništvu. Srbija je odredila da je u ovom momentu EPS od strateškog značaja. Potrebne su investicije, ali Srbija ne otvara kapital EPS-a, niti će ga otvoriti. Što ne znači da EPS nema partnere za izgradnju termoelektrana, partnere za izgradnju dodatnih postrojenja za obnovljive izvore energije i, kao što sam rekao u prethodnom izlaganju, moramo uvek videti gde je interes naših građana i naše države i kako se on u datom momentu najbolje izražava i realizuje. Da li je uvek i svuda privatna svojina superiorna? Odgovor je - ne. Moraju postojati uslovi da bi ta privatna svojina bila superiorna. Pogledajmo pitanje koje se ne postavlja, niti treba da se postavlja u našoj zemlji, a to je privatizacija železnice. Naša zemlja uopšte nije spremna za privatizaciju železnicu. Određene zemlje, poput Velike Britanije, koje su privatizovale železnicu u osamdesetim godinama, videle su da je to bio neispravan pravac i podržavili su železnicu. Videli smo jedan broj zemalja koji je otišao predaleko u privatizaciji u domenu električne energije i desilo se ponovo podržavljenje. Srbija pomno prati sva ta iskustva, Srbija prepoznaje gde su njeni strateški interesi i zbog toga jasno kažemo – iz strateških razloga nema privatizacije EPS-a, iz strateških razloga i zbog toga što ona za to nije uopšte spremna nema otvaranja bilo kakvog kapitala ŽTP-a, što ne znači da kroz dalje korake reforme neće doći do otvaranja za konkurenciju u određenim segmentima tog preduzeća. Što se tiče "Telekoma", 2002. godine, ako se dobro sećam, ili 2001. godine (mislim da je 2002. godine), posle privatizacije smo uočili da strateški partner, u to vreme "Telekom Italija", u to vreme u vlasništvu ''Pirelija'', što je možda iznenađujuće, ali takva je bila evolucija tog italijanskog kapitala i kapitalizma… Nije bilo investicija, bilo je određenih problema u sprovođenju prethodne transakcije koje su izlazile na površinu i uočili smo da je u nacionalnom interesu Srbije da otkupi paket koji je tada držao italijanski partner. I to je urađeno. Sada, osam godina kasnije, kroz određene pomake "Telekoma Srbije", i za to su najzaslužniji oni koji rade u "Telekomu Srbija", kroz iskorak na tržište Republike Srpske, i to je bio veoma važan momenat i za "Telekom Srbije" i za našu zemlju, pa i u Crnoj Gori, imamo situaciju da je "Telekom Srbije" došao do određenog razvoja tržišta i u fiksnoj telefoniji i u mobilnoj telefoniji, došlo je do razvoja u domenu i kablovske televizije i interneta. I sada, gledajući ono što se dešava u regionu, strategiju drugih aktera u našem regionu, svi ti elementi zajedno, sada kada nema monopola ni u mobilnoj, ni u fiksnoj, ni u kablovskoj televiziji, ni u internetu, sada kada je u velikoj meri određena integracija na onom menadžerskom nivou ne samo između Srbije, nego i na tržištu BiH i Crne Gore, dolazi vreme za novi momenat i za dalji razvoj "Telekoma Srbije". Zbog toga je Vlada Republike Srbije procenila da je pravi momenat i u interesu građana, koji će dobiti akcije od "Telekoma Srbije", kao što je naznačeno u zakonu koji je usvojen u prethodnoj vladi. Činjenica je da će Srbija zadržati i paket akcija koji će biti tu iz bezbednosnih razloga, očuvanja strateških odluka o kojima sam govorio malopre, a to je da se očuvaju servisi za naše sugrađane na KiM, sa jedne strane, i sa druge strane, određenih veoma važnih bezbednosnih i drugih aspekata koji postoje u "Telekomu Srbija". Želim samo da kažem građanima koji nas slušaju danas i cenjenim narodnim poslanicima da ovo nije bilo kakva privatizacija. Ovo je specifična transakcija, gde moramo raditi na tome da se specifični interesi naše zemlje očuvaju, ali sigurno je da je u ovom momentu pronalaženje strateškog partnera za 40% kapitala dobro za naše građane, pa i za zaposlene u "Telekomu Srbija".
Zahvaljujem. Gospodin Dejan Mirović.
Prvo moram da primetim da ministar nije odgovorio na drugo pitanje, što se tiče zapošljavanja onih 350 ljudi. Verovatno ste to prevideli. (Božidar Đelić, s mesta: Odgovoriću kasnije.) Drago mi je što delimično delimo ista mišljenja, ali vi ste vašim odgovorom demantovali premijera. Jer, upravo je premijer Cvetković u izjavi za list "Pres" 3.4.2010. godine direktno izjavio da će se pristupiti privatizaciji EPS-a. Mogu vam navesti tačno i doneti isečak iz tih novina. Što se tiče Rusije, kažete da se tamo privatizacija ne vrši samo u energetskom sektoru. Ali vi sigurno znate, radili ste tamo, da su dve najveće banke u Rusiji u državnom vlasništvu, to sigurno znate, i da ruskim vlastima ne pada na pamet da ih prodaju strancima ili da ih privatizuju, a koliko znam, banke i energetska preduzeća su potpuno dve različite oblasti. Takođe, niste mi odgovorili za gospođu Smiljanić. Molim vas,ona niti je bliska nama, bila je u vašoj vladi, a dala je izjavu, čak je bila oštrija nego mi, gde kaže – "Telekom" prodaje neodgovorna politika koja ne vodi računa o državi i građanima. To je njena izjava, nije naša. Naravno, slažemo se s tim, ali molim vas da mi odgovorite i na to. Što se tiče Kosova, podržavamo vas u tome, to su lepe želje, ali znate da je tamo Euleks i da on odlučuje šta će se desiti sa telekomunikacijama u našoj južnoj pokrajini. S druge strane, molim vas da mi odgovorite na sledeće pitanje, što se tiče državnog udela – kako je moguće da "Dojče Telekom" kupuje naša preduzeća? "Dojče Telekom" je u državnom vlasništvu. Isto kaže gospođa Smiljanić – i u Norveškoj i u Švedskoj itd. Molim vas samo da mi konkretno date odgovore. A što se tiče javnih preduzeća, navešću samo još jedan primer, koji pokazuje da ipak treba malo gledati, što se tiče prodaje "Telekoma", ne crno-belo, nego videti i neka druga mišljenja. Na primer, gospodin Gari Beker, koji je dobitnik Nobelove nagrade za ekonomiju za 1992. godinu, poznat je po tome što tvrdi da su javna preduzeća često korisnija za državu, građane i njihov interes od privatnih, jer ona u suštini subvencionišu zaposlene i svoje dobavljače. Imajte i to u vidu, jer to je veliko preduzeće. Ovo je, faktički, mišljenje nobelovca koji je blizak ''čikaškoj školi'', ne možete reći da je to populizam. Zahvaljujem.
Gospodine potpredsedniče, izvolite.
Malo ću o "Telekomu", pa da odgovorim na ovo drugo vaše pitanje, tj. ono koje je bilo prvo. Znate kako, kada govorimo npr. o onome što rade druge zemlje i kada govorimo o Rusiji, na momente mi se čini da se i dalje ponekad preslikavaju neke stare slike na ono što se stvarno dešava. Uzmimo primer Rusije u domenu nauke. Kada govorimo o tome da je Rusija podržavila jedan broj preduzeća, vi ste u pravu. Prepoznala je strateški interes i to je uradila. S druge strane, jedan od ključnih naučnih projekata koji je najavio predsednik Medvedev jeste formiranje ruske ''Silikonske doline'' u blizini Moskve. Kome je dat taj projekat za realizaciju? Gospodinu Vekselbergu, jednom od najbogatijih ljudi u Rusiji, koji je dobio zadatak da privatni kapital tu uradi ono što se smatra strateškim državnim interesom. Tako da vidimo da i Rusija danas, u 21. veku, upotrebljava razne forme vlasništva, razne forme partnerstava, razne forme formiranja novih projekata i mislim da to može biti inspiracija i za nas. Istovremeno vidimo da je Amerika u proteklih nekoliko godina podržavila veliki broj banaka, zato što su upale u veliku nevolju a bile su od velikog značaja. Tu su ''čikaška'' ili neke druge ideologije popustile i, u suštini, mi sada vidimo jednu određenu konvergenciju raznih stvari. Tako da mislim da i u našem slučaju apsolutno svako ima pravo na svoje mišljenje. I, na kraju, zna se gde je odgovornost. Odgovornost jeste na Vladi Republike Srbije za jednu ovakvu odluku i mi smo duboko uvereni da je ona u najboljem interesu naših građana. Što se tiče vašeg drugog pitanja, Vlada je sprovela ono što je rekla da će sprovesti. To nije bilo lako. I danas smo na Vladi Republike Srbije usvojili određene odredbe za one zaposlene u administraciji koji su ostali bez posla. To je bilo veoma teško, ali je istovremeno na ovaj način Vlada pokazala da će napor u ovim teškim momentima biti pravilno raspoređen i da će, pre svega, država napraviti napor. Nije lako ni građanima, daleko od toga. Teško je građanima. Zbog toga i država mora da podnese teret i to je ono što se sada dešava. Što se tiče evropskih integracija, nije nikakva tajna da Srbija, ukoliko želi da bude pobednik u evropskim integracijama, mora da raspolaže s određenim ljudskim kapacitetom, da sprovodi reforme, priprema projekte i sprovodi ih naročito u finansijskom delu. Imamo jedan broj naših suseda koji su ušli u EU nedavno, a nisu uspeli da dostave njihovim građanima ni 3% velikih sredstava koja su bila namenjena za tu zemlju. Tako da uvek moramo gledati u nekom globalnom nivou šta košta i šta donosi našim građanima određeni potez. Ono što je potrebno u ovom momentu uraditi, i to neizostavno, jeste da se u Ministarstvu finansija formira kapacitet, i to veoma precizno, u četiri sektora koji treba da obezbede da naša zemlja bude sertifikovana (izvinite što sada ulazim malo u neke samo naizgled tehničke i suvoparne detalje) za tzv. DIS, tj. sistem za decentralizovano upravljanje sredstvima EU. Ta sertifikacija je preduslov za svih pet komponenti evropskog budžeta, da naša administracija bude u stanju da upravlja sredstvima koje će nam EU i evropski poreski obveznici staviti na raspolaganje, a uz dobijanje statusa kandidata, to su ta dva uslova da možemo da pristupimo svim elementima evropskog budžeta, naročito komponentama tri, četiri i pet, a tu su (nadam se da sad govorim mnogo razumljivije svima koji me slušaju i gledaju) sredstva za ravnomerni regionalni razvoj, za poljoprivredu i investicije u ljudske resurse. To samo naizgled izgleda veoma udaljeno, ali to je bukvalno godinu i po dana od nas, da možemo da pristupimo i tim sredstvima. Jer, zapravo, kada pogledate strukturu evropskog budžeta, otprilike 37% ide na regionalni razvoj, koheziju, nekih 30% ide na poljoprivredu, a sve ostalo je mnogo manje. Tako da je pred nama naizgled suvoparna birokratska bitka, osposobljavanje kadrova, a iza toga su značajna sredstva koja će raditi u korist svih građana ove zemlje. Zbog toga, ne potvrđujem tih 350, znam samo da postoje neki planovi. Za ovu godinu je važno da do kraja godine, da budem precizan - 72 osobe u Ministarstvu finansija budu osposobljene da dobijemo tu sertifikaciju. To je investicija koja će se isplatiti našim građanima.
Reč ima gospodin Dejan Mirović.
Vidite, to nije bila moja spekulacija. To je izneseno na skupu "Korak bliže evropskoj integraciji" i to je izneo, između ostalog, i gospodin koji je zamenik šefa misije EU ovde u Beogradu Adriano Martins, ako se ne varam. Drugo, vi znate da je danas izašlo da će biti otpušteno 130 radnika u Ministarstvu inostranih poslova, u Ministarstvu rada 70, u zdravstvu takođe, u prosveti 45, u Ministarstvu za Kosovo 23, i u vašem, za nauku, osam. Znači, vi otpuštate radnike da biste zapošljavali ljude ili birokrate koji će se baviti tzv. evropskim integracijama. To je prava istina. Što se tiče Rusije, taj projekat vodi gospodin Surkov, vi to znate. On je državni službenik. To nije oligarh, to je državni službenik. On to vodi. S druge strane, verovao bih da je slična situacija i ovde i u Rusiji kada bi gospodin Mišković pokazao makar delimično tu količinu ''filantropije'' pod pritiskom koju pokazuju ti oligarsi u Rusiji. Onda bih poverovao da je ista situacija ovde i u Rusiji. Što se tiče, izvinite, vaše fraze da treba da budemo pobednik u evropskim integracijama, mislim da ćemo mi pre biti gubitnik, iza Bugarske i Rumunije, koje su već u strašnoj ekonomskoj krizi, kao i Mađarska i sve druge zemlje Istočne Evrope koje su, faktički, gubitnici te tranzicije, od koje ima koristi samo Zapadna Evrope i firme kao "Dojče Telekom". Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Smiljana Milisavljević. Izvolite.
Zahvaljujem, poštovana predsednice. Imam pitanje za potpredsednika Vlade gospodina Đelića, pošto je on već dao odgovor na jedan deo mog pitanja. Svedoci smo da se na KiM flagrantno krše ljudska prava, posebno u proteklih nekoliko dana. Živeti u 21. veku bez prava na komunikaciju, prosto je nemoguće. Skoro kao živeti bez vode i struje. Imali smo oštru reakciju predsednika Republike, potom i premijera i sigurna sam da i predsednik Republike i Vlada Republike Srbije čine sve da reše ovaj problem oko operatera na KiM. Znam da je to veoma teško, zato što tzv. prištinske vlasti ne žele nikakav dogovor, čak ni oko tehničkih pitanja, ako to nije dogovor dve nezavisne države, što je za nas totalno neprihvatljivo. Šta da kažem ljudima koji su me zvali sinoć iz enklava, recimo Milan iz Štrpca i neki iz Velike Hoče - kada će biti rešen ovaj problem, kada će oni dobiti telefonske veze? Prosto, moje pitanje je – da li će Vlada zatražiti pomoć evropskih institucija u rešavanju problema oko operatera na KiM i na koji način će pomoći srpskom i ostalom nealbanskom stanovništvu, da ljudi ne pomisle, kako mi kolokvijalno kažemo, da smo pušteni niz vodu? Hvala.
Prvo, i gradski, i signal fiksne i signal mobilne telefonije je vraćen u Štrpce. I, naravno, imali smo posle nekoliko dana akciju koja je bila na nekoliko nivoa: tehničkom - da se taj posao uradi, državnom - u kontaktu s našim partnerima, i diplomatskom, i sigurno je da želja da se određeni problemi rešavaju kroz dijalog jeste dokaz i nešto što pokazuje da ovakva situacija nije održiva. Zapravo, ono što se deklarativno pokazalo od strane tzv. kosovskih institucija, uopšte nije propraćeno, u velikom broju slučajeva, konkretnim akcijama. Naša poruka našim sunarodnicima je da ćemo uvek raditi da ta veza, koja nije samo u domenu telekomunikacija, nego generalno, bude očuvana, da nas nikakva intimacija na tom putu neće uplašiti. Aktiviraćemo sve kapacitete naše zemlje i svih naših saveznika da se ovakve stvari više ne ponove. Ja sam na dan kada su neki nelegalno, jednostrano, navodno proglasili nezavisnost, bio u Štrpcu. Bio sam sa našim sunarodnicima tamo, u toj enklavi koja je najudaljenija, baš zbog toga da pokažem, kao i tadašnji potpredsednik Vlade, da ovo što neki žele ni na koji način neće biti prihvaćeno od strane naše zemlje, da imaju podršku i mi ćemo nastaviti tim putem. Hvala puno.
Gospodin Zoran Ostojić ima reč.
Hvala, predsednice, uvaženi potpredsedniče i ministre, koleginice i kolege, evo, došao je dan da mi iz LDP ne pitamo ništa gospodina Škundrića. Sačekaćemo da Upravni odbor NIS-a usvoji taj dokument gde se gubici povećavaju i iz čega zaključujemo da Srbija neće imati dobit, niti budžet koristi od tog NIS-a sledećih 10 godina, ali neka to ostavimo za vreme kada to postane zvaničan dokument, gospodine Škundriću. Pitaću gospodina Đelića, pošto je on potpredsednik za evropske integracije (nadam se da će u budućoj vladi postojati mesto za evroatlantske integracije). Vaša vlada kaže da je Partnerstvo za mir prava mera saradnje sa NATO-om u ovom trenutku. Nadam se da će se to promeniti u budućnosti, ali ću se koncentrisati na taj deo atlantskih integracija. Dakle, kažete da je Partnerstvo za mir prava mera. Da bi se učestvovalo u Partnerstvu za mir, potrebno je da se u Skupštini ratifikuje Bezbednosni sporazum sa NATO-om. Taj sporazum je ministar odbrane Dragan Šutanovac potpisao 2. oktobra 2008. godine sa tadašnjim generalnim sekretarom Jap de Hop Sheferom. Taj sporazum u parlament još nije došao. Vidite zašto je važan taj sporazum. Taj sporazum reguliše razmenu i čuvanje informacija sa NATO-om. Kako oni čuvaju naše informacije, tako mi čuvamo njihove. Taj sporazum omogućava zemljama da sarađuju sa NATO-om. Mi taj sporazum nismo ratifikovali i, u suštini, ako je i bilo nekih malih, slabih i jadnih aktivnosti u Partnerstvu za mir, to je bilo zato što su nam progledali kroz prste. Bez ratifikacije tog sporazuma, koliko ja znam, ni imenovani ambasador u NATO ne može da ode jer, naprosto, taj sporazum podrazumeva nekakve pretpostavke. Zbog građana ću objasniti ukratko o čemu se radi. Sporazum predviđa da se u zemlji formira jedno nezavisno telo slično nečemu što se u NATO-u zove Kancelarija NATO-a za bezbednost, koje vrši bezbednosnu proveru lica tokom aktivnosti sa NATO-om. Najviše se to odnosi na uniformisana, odnosno vojna lica, i to telo vrši bezbednosnu proveru tih lica da li mogu da dođu u posed tajni NATO-a i do kog nivoa. NATO ima drugačiju kvalifikaciju tajni od naših, koju smo usvojili nedavno zakonom i gde imamo samo tri vrste tajni, a oni imaju šest vrsta tajni. Zašto je to važno? Važno je zato što je u praksi…
Vreme. Tri minuta. Izvolite, gospodine potpredsedniče.
Mogu da kažem da je izrada tog sporazuma započeta za vreme prethodne vlade, gde je premijer bio gospodin Koštunica, i da, ukoliko je potpisan, nema nikakve smetnje da on bude i ratifikovan. Nemam odgovor. Pokušavam da ostvarim kontakt sa kolegom Šutanovcem, ali u svakom slučaju, pošto nemam direktan odgovor, referisaću mu, pa ćete dobiti odgovor u skladu sa članom 201. stav 1. Srbija sarađuje u okviru Partnerstva za mir i to jeste prava mera za Srbiju. Tu postoje mnogi korisni efekti za našu zemlju i u tom okviru će se dalje razvijati saradnja sa NATO-om.
Gospodine Ostojiću, izvolite.
Hvala. Meni je drago da to čujem, ali, znate šta, jedno su reči, drugo su dela. Ratifikacija tog sporazuma bi bilo delo, a s ovim "sarađujemo sa svima" me često gospodin Šutanovac podseća na direktora namenske industrije, a ne na ministra odbrane. Ovaj sporazum je važan zato što se formira nezavisno telo koje vrši bezbednosnu proveru oficira, svih koji dolaze u kontakt sa NATO tajnama, kao što tamo NATO ima to svoje telo i ta tela razmenjuju informacije, procedure i usaglašavaju. To je važno zato što se u praksi dešavalo da, recimo, to telo u Bugarskoj… Inače, ta tela u zemljama čine državljani te zemlje, tako da bi to telo, kako god da se zove - agencija, savet itd, činili naši državljani, a ne nekakvi stranci, da ne bude zabune. To telo je, na primer, uvidom u bezbednosnu proveru tadašnjeg, to je bilo pre nekoliko godina, komandanta avijacije bugarske armije, donelo odluku da on ne može da bude korisnik nekih NATO tajni. Zašto? Nije bitno. U Hrvatskoj se desio slučaj da je njihovo slično telo zaključilo da je načelnik generalštaba hrvatske vojske pre nekoliko godina nepodoban, i to ne zato što je bio doušnik tajne komunističke policije ili sarađivao s nekim ne-NATO tajnim službama, nego prosto zato što je bahat, zato što je bio umešan u tuču u kojoj su dva čoveka izgubila život itd. Da pojasnim, ta bezbednosna provera odnosi se na celokupno ponašanje onih koji dođu u posed tajni. Izuzetno je važno da se formira to telo, odnosno da taj bezbednosni sporazum mi ratifikujemo i da on počne da se primenjuje, jer će to telo na kraju na neki način biti nešto što ovoj Srbiji nedostaje. Ako je samo za oficire Vojske, pa neka bude za početak za njih. Jer, da vas podsetim, gospodine Đeliću, znate da je u ovoj zemlji je 1993. godine usvojen Zakon o lustraciji i on se ne primenjuje zbog toga što, jednostavno, vladajuća većina, ni ona prethodna, hajde da kažem Koštuničina, pa ni ova vaša, nema političku volju da sprovodi taj zakon. Inače, da bi se sprovodio, mi bismo morali da izaberimo lustracionu komisiju koju bi predložila gospođa Đukić Dejanović, ali ona to ne čini i nema te lustracione komisije. Ako nema te lustracione komisije, koja bi pred izbore prečešljala sve nas, kandidate, sudije, tužioce itd., onda hajde bar ono što je potpisano, i neka bude to, kako vi kažete - prava mera, da to bude na jedan normalan način. Da, ako smo nešto potpisali, ovde ratifikujemo, pa se onda formira ta komisija i mi lepo bar to malo što vi kažete prave mere saradnje sa NATO-om kroz Partnerstvo za mir uradimo kao sve normalne države, a ne na nekakav ''o-ruk'' način, preko veze, iza žita itd. Često se, gospodine Đeliću, dešava, ima se utisak da se fingiraju i evropske, a meni se čini u ovom slučaju i ove atlantske integracije, ili prava mera atlantskih integracija u ovom trenutku. Setite se nedavno, kada govorimo o fingiranju, odnosno o rečima… Zato ja kažem – reči i dela ipak se razlikuju, dela moraju da prate reči. Vi kažete – mi ćemo sarađivati. Setite se da smo upozorili da će se, ako se ne ode na Brdo kodKranja, odložiti prihvatanje naše kandidature. I vi ste posle nekoliko dana počeli da govorite, gospodine Đeliću, da će se tek sledeće godine razmatrati i mi svi znamo da je uslov Mladić, nije sporno, ali da ćemo morati da sačekamo mađarsko predsedavanje EU, da za vreme belgijskog i ovih šest meseci ništa od toga neće biti. Znači, od podnošenja kandidature mi ćemo čekati dve godine da nam prihvate kandidaturu. Dobro, vi vrtite glavom, ali možemo i da se kladimo da će to tako biti. A sada će u Sarajevu biti ta formula iz Kranja, bez imena država, samo imena ljudi. Elem, da se ne bi stekao utisak da se fingira evropska i atlantska budućnost Srbije, prosto apelujem na Vladu i na Skupštinu da što pre taj sporazum dođe ovde na ratifikaciju, naprosto da bi mogao da se primenjuje. Ništa ne kritikujem, samo tražim da ono za šta se vi na rečima zalažete, nekako ubrzate kada su u pitanju dela.
Izvolite, gospodine potpredsedniče.
Kao što sam rekao, dobićete pisanu informaciju o tome. Ako je potpisano, ispregovarano, nema razloga da ne bude ratifikovano. Ministarstvo odbrane će vas informisati. Što se tiče naših odnosa, treba primetiti da je decembra prošle godine, na našu inicijativu, EU pokrenula postupak, tj. odobrila gospođi Ešton početak pregovora sa nama za razmenu poverljivih informacija i sa EU, relevantnim službama. Pre koji dan, 24. aprila ove godine, u zaključcima Evropskog saveta Srbija se nalazi u grupi zemalja koje su prepoznate kao potencijalni partneri za mirovne misije EU. Tako da mi radimo i na tom polju i već smo dosta aktivni i i te kako prisutni u onoj afirmaciji koja je novitet Lisabonskog sporazuma za EU, a to je zajednička spoljna i bezbednosna politika. U tom smislu, vidimo da se pozicioniramo. Napomenuli ste, pa, eto, i da pohvalimo Ministarstvo odbrane i našu namensku industriju i one koji rade s njima, poput SDPR. Tačno je, eto, pre koji dan je sklopljen još jedan veoma važan ugovor sa Kuvajtom, koji pokazuje određenu dozu kontinuiteta, pre nekoliko nedelja to je bio slučaj sa Alžirom i znamo već više od godinu i po dana za značajne uspehe u Iraku. To je samo početak i verujem da i oni koji rade u namenskoj industriji i te kako dobro vide i u ovoj specifičnoj industriji novu državnu politiku Srbije i rešenost u pristupu raznim tržištima na pravi način i u skladu s onim što želi i što prihvata međunarodna zajednica. Sve je to ono što dovodi do revitalizacije, do renesanse naše namenske industrije. Hvala puno.
Gospodin Ostojić.
O tome apsolutno ništa negativno nisam rekao. Samo sam rekao, onako usput, da mi se ponekad čini da se ministar Šutanovac samo namenskom industrijom i bavi, ali zato sam nekako hteo da stavim težište na ono što je suština budućnosti evroatlantskih integracija, a to je saradnja sa NATO-om. S druge strane, elegantno ste preskočili tu činjenicu da ćemo u Sarajevu prisustvovati samitu EU ovog regiona na način na koji je to predloženo na Brdu kod Kranja ali tada to nije prihvaćeno. Dobro je da se sada prihvati jer, na kraju krajeva, gospodine Đeliću, vi dobro znate da pored Mladića u Hagu, a nema alternative za hapšenje, koliko god da smo čuli od ministra spoljnih poslova mnogo puta da saradnja sa Hagom ne podrazumeva i ne znači isključivo hapšenje i izručenje Mladića, da je za Srbiju, između ostalog, jedan od uslova, ne za prihvatanje kandidature, nego za preskakanje nekih budućih stepenica, gospodine Đeliću, i dobrosusedska saradnja. Ta dobrosusedska saradnja je uslov ne samo za Srbiju nego i za ceo region i ona je posledica onoga što je EU iskusila sa Kiprom, kada je primila Kipar sa nerešenim pitanjem Severnog Kipra. S druge strane, mi često kritikujemo tu regionalnu politiku ministra Jeremića i ima mnogo poteza koji nas, faktički, dovode do tog uverenja da se fingira evropska politika ili da ona ide jedan korak napred, a dva koraka nazad. Mi smo zabrinuti zato što takvo ponašanje može da kompromituje evropsku ideju kod građana koji su posvećeni tim vrednostima, a na rečima, ako ćemo se složiti, u ovom trenutku nema nikog ko je protiv toga. Zato mi je često čudno ono što radi Ministarstvo spoljnih poslova. Ne tražim od vas da kritikujete vašeg kolegu u Vladi, koristim ovu priliku da, zbog građana, ja to kažem. Kažite ili, ako možete da iskomentarišete, prosto ne mogu da se otmem utisku i ne mogu da propustim priliku kada sede ovde članovi Vlade. Nažalost, hteo sam da vidim ministra Šutanovca, nije došao. Hteo sam da vidim ministra Dačića, da ga priupitam za onu bazu kod Niša, za Sporazum koji je potpisao Šojgu, njega nema. Zato mi prokomentarišite, molim vas, gospodine Đeliću, da li je po vašem mišljenju sukob interesa to što je politički direktor Ministarstva spoljnih poslova, uvaženi Borko Stefanović, imenovan za predsednika Upravnog odbora Filmskog centra Srbije. Da li to znači da Ministarstvo spoljnih poslova sada počinje da se bavi kulturom i da možemo da očekujemo seriju filmova o ministru Jeremiću u produkciji verovatno negde na Mokroj Gori? Hvala.
Gospodine potpredsedniče.
Mislim da je kolega Jeremić još malo mlad za te filmove. Videćemo kasnije.
Reč ima narodni poslanik Srboljub Živanović.
Dame i gospodo poslanici, iskoristiću priliku, kada su prisutni ministri, da im postavim pitanja. Gospodinu Đeliću postavljam pitanje vezano za privatizaciju preduzeća u Srbiji. Svakodnevno objašnjenje jeste borba protiv kriminala i korupcije, a dobro znamo kako je ova kriminalna privatizacija urađena, da mnoge firme koje su privatizovane ne rade. Drugo pitanje za ministra Đelića jeste – šta je sa novcem koji smo dobili, 200 miliona evra, za podsticaj rada mladih naučnika i nauke i istraživačke delatnosti? Treće pitanje za ministra Đelića jeste – šta činiti sa radnicima koji danas imaju 50-60 godina života, fali im nekoliko godina radnog staža, ali su u godinama kada neće niko da ih primi da rade, mnogi su bolesni, a treba da plaćaju dažbine državi i treba da žive? Četvrto pitanje je za ministra Škundrića – dokle ste stigli sa realizacijom projekata mini-hidroelektrana? Peto pitanje je za ministra Obradovića, a to je – da li će doći do gašenja škola gde se broj dece smanjuje? Oprostite, ali mislim da ste one ispod pet i ugasili. Mislim da ste u periodu dok ste vi ministar obrazovanja mnogo učinili u prosveti, učinili da se određene škole i obdaništa regenerišu i da su mnogo bolji uslovi rada u ovim institucijama nego što je to bilo u prethodnom periodu. Izvolite.
Postavili ste više od jednog pitanja. Poslovnički je predviđeno jedno pitanje, ali… Izvolite, gospodine potpredsedniče.
Od onoga što ste meni postavili kao pitanje, od tri mislim da imamo otprilike dva, jedno se tiče privatizacije, a u vezi s tim je i pitanje šta je sa radnicima koji više nemaju radni odnos, a u godinama su između 55 i 60, i dalje daleko od penzije, a sa teškoćama za zapošljavanje na tržištu rada. Mislim da sam na prvo pitanje odgovorio nešto ranije, a to je da će Vlada Republike Srbije poništiti sve privatizacije gde nisu ispunjeni uslovi za preuzimanje tih firmi. Naravno, to nije rešenje za sve, jer ukoliko je došlo do teškoća u tim preduzećima, nije realno očekivati da Vlada nadoknadi sva ona nezarađena sredstva. Ne možemo sada izmisliti neke prihode koji se nisu ostvarili na tržištu, ali to ne znači da treba da ostavimo ljude bez ikakve pomoći i zbog toga je tu socijalna politika, s jedne strane, i s druge strane, svuda gde je moguće, overavanje zdravstvenih knjižica, tj. povezivanje radnog staža, jeste ono što ćemo, naravno, raditi. Što se tiče radnika u zrelim godinama, to jeste jedan od najvećih izazova na tržištu rada. Najlakše bi bilo da se kaže – neka svi idu u penziju. Ali, to je dovelo do situacije da naša zemlja danas ima 1,6 miliona penzionera i oko 1,8 miliona radno aktivnih, a da je broj penzionera koji su tokom karijere uplatili sve što je bilo predviđeno penzionim zakonima jedva 10%. Tako da imamo ozbiljan izazov i nije rešenje da se formira nova klasa penzionera pre vremena, jer će to biti veliki problem i za ovu i za bilo koju buduću vladu, jer zemlja gde imate više ljudi koji su neaktivni nego onih koji su aktivni je društvo koje nema pravu perspektivu. Moramo se boriti za to da naši sugrađani koji u 55. ili u nešto kasnijim godinama traže radno mesto, imaju specifični tretman. To već postoji kroz poresku politiku. Znamo da postoje i beneficije za one koji zapošljavaju naše građane koji imaju više od 50 godina, postoje subvencije za to, postoje specifični programi, ali je sigurno da je ova kriza u poslednjih godinu i po dana pred nas stavila dodatne izazove i zbog toga će Služba za zapošljavanje nastaviti da se fokusira i da ima specifične programe za tu grupu ljudi, gde je, u pravu ste, najteže. Što se tiče naučnika, ne znam tačno o kojim sredstvima govorite, ali ono što mogu da kažem je da smo mi… Pardon? MMF? Pa, ne, MMF je za devizne rezerve Srbije. Znači, MMF ne daje pare za budžet, nego novac od MMF-a služi da se obezbedi stabilnost dinara i spoljna situacija. Na primer, u ovom momentu Grčkoj treba podrška MMF-a da bi održala njenu solventnost na međunarodnim tržištima. To nije slučaj sa našom zemljom. Mogu da vam kažem da smo mi u Vašingtonu, gde se održala godišnja skupština, razgovarali sa predstavnicima MMF-a o obimu ovog programa, koji smo procenili pre godinu i po dana, kada se nije znalo tačno kolika je razmera ove krize, i sada konstatujemo da je obim tog programa prevelik i verovatno ćemo ići u smanjenje obima tog programa, što pokazuje dozu napretka naše zemlje i uspeha u borbi protiv ove krize. Uzgred, naša zemlja je jedina koja je prošle godine dobila poboljšanje rejtinga od strane OECD-a, tj. Organizacije za ekonomsku saradnju u Parizu. To je važno zato što je rejting te organizacije upotrebljen od strane onih organizacija koje osiguravaju poslovanje sa našom zemljom, tako da je sada nešto jeftinije poslovati sa našom zemljom i to je dobro za investicije. Međutim, za naučnike, verovatno ste primetili da na sledećem zasedanju ovog cenjenog doma imamo i zakon o ratifikaciji sporazuma sa Evropskom investicionom bankom. Iskreno se nadam da ćemo dobiti ogroman broj glasova za jednu ovakvu ratifikaciju. To bi bila prava poruka onima koji se bave naukom, tehnologijom, koji žele da rade sa nama u tom domenu. U međuvremenu smo, zajedno s kolegom Obradovićem, obezbedili 25 miliona evra koji se u ovom momentu lociraju prema našim institucijama visokog obrazovanja. Relevantna komisija je uradila težak, nužan, ali dobar posao i videćemo da postojeći centri, naravno oni dosta afirmisani, poput Beograda, Novog Sada, Niša i Kragujevca, dobijaju sredstva, ali i Državni univerzitet u Novom Pazaru. Želim to da kažem zato što smo o tome pričali pre dva meseca sa kolegama u Novom Pazaru, koji su rekli da je za njih Univerzitet veliki prioritet. Kandidovali su 1,2 miliona evra projekata ne za plate, ne za naknade, nego za infrastrukturu tog novog, mladog univerziteta. Mogu vam reći da je to ono što smo predložili našim kolegama iz EU i to je jedna sjajna vest za tu mladost u Novom Pazaru koja ima ogromnu energiju, koja želi da uči, koja želi da se afirmiše i koja želi da radi. U tom smislu, to je ono što radimo. Videli ste i da smo prošlog petka potpisali, i to je prvi sporazum posle 30 godina, i 17 godina posle vakuuma koji je usledio 1993. godine sada imamo važeći sporazum u domenu nauke i tehnologije sa SAD. To je važno zato što će taj sporazum obezbediti našim naučnicima, tehnološkim radnicima, preduzetnicima u domenu tehnologije da lakše dobijaju vize kada sarađuju u okviru tog projekta. Sada imamo krovni sporazum, naročito kada ga ovaj cenjeni dom ratifikuje. To će biti, nadam se, u narednih nekoliko meseci, da se potpisuju sporazumi između univerziteta i instituta, ali isto tako i sa firmama. Informisan sam od strane ruskog ambasadora da će naši napori u proteklih nekoliko meseci veoma brzo uroditi plodom i mi ćemo veoma brzo potpisati sličan sporazum i sa Ruskom Federacijom. A treba li podsetiti, prošle godine smo potpisali jedan takav sporazum sa Kinom. Tako da i u domenu nauke, podsećajući da je naš strateški partner i u nauci EU, jer su se od 2007. godine, od ulaska u ''Okvirni program sedam'', naši instituti i fakulteti, pa evo sada i neke firme, dobro afirmisali, imamo prosečan uspeh od 20%, što je veoma dobro. Nekih 17 miliona evra godišnje dođe u našu zemlju za našu naučnu infrastrukturu, naše naučnike i programe, a to je samo početak. Ovi napori koje sada ulažemo će biti nešto što će nam omogućiti da budemo mnogo ozbiljniji takmac u veoma ozbiljnoj utakmici za najbolje talente. Biće nacija koje će biti pasivne i koje će gledati kako u ovom momentu, kada sve značajnije zemlje ovog sveta povećavaju sredstva za mlade naučnike, oni odlaze. Srbija će se boriti. To je veoma teško, to je složeno, ali ćemo to učiniti zajedno s Ministarstvom prosvete, s Ministarstvom kulture, zajedno sa svima. I to ćemo videti, pozvaću sve predstavnike Odbora za nauku ovog cenjenog doma ili, ako bi bilo koji drugi narodni poslanik želeo da nam se pridruži, mi bismo bili srećni zbog toga, 23. maja u Sava centar. Pozvali smo po prvi put sve pripadnike naše naučne zajednice. Njih je 8.600. Ako svi dođu, imaćemo i malo problema, ali bolje da imamo to, jer tog dana ćemo pokrenuti zvanično novi ciklus finansiranja naučnih tehnoloških projekata za sledećih pet godina. Tako da ćete videti u tom pozivu, a nacrt tog poziva nalazi se na sajtu Ministarstva nauke, i pozivam i vas, poštovani narodni poslaniče, i sve koje to interesuje. Vreme je da date sve vaše sugestije na taj poziv. On je od životnog značaja za našu budućnost u domenu nauke i tehnologije. Videćete da u tom pozivu imamo po prvi put specifične odredbe za mlade naučnike. Drugim rečima, dajemo specifične bodove za one ekipe koje će predložiti kao rukovodioce projekata ili potprojekata one naučnike koji su mlađi od 40 godina. Imamo specifične beneficije za one koji će predložiti značajnu ulogu za one koji su budućnost naše nauke i naše tehnologije. Pošto je to sugestija mnogih u ovom momentu, verujem da bi bilo uputno, mada imamo oskudna sredstva, kao što dobro znamo, da u ovom ciklusu imamo i specifični poziv koji će biti isključivo namenjen onima koji su tek nekoliko godina posle doktorata, pet do deset, da samo oni mogu da budu rukovodioci tih projekata. Na taj način im pružamo ruku i kažemo da i za njih ima budućnosti u ovoj zemlji. Hvala puno.
Zahvaljujem. Ministar Obradović ima reč. Izvolite.
Hvala, pre svega, kolegi Živanoviću na ovom pitanju. Želim odmah da mu kažem da ova vlada Republike Srbije ni resorno ministarstvo neće gasiti seoske škole gašenja radi. Nažalost, demografska situacija u Srbiji je jako loša i imamo situaciju da mreža škola ne prati demografsku situaciju. Postoji veliki raskorak. Jutros je Javni servis objavio podatak o broju stanovnika Srbije ove godine u odnosu na podatak od pre dve godine, da je Srbija manja za oko 35.000 ljudi, jedan manji grad. To govori da je demografska situacija jako loša, ali, nažalost, to je jedna tendencija koju moramo kao država da rešimo ako mislimo da trajemo i ako mislimo da imamo svoju budućnost. Ovo govorim ne slučajno. Kada je reč o sudbini tih seoskih škola, dešava se ponekad da demografska situacija, tj. sam život utiče na direktan opstanak tih škola. Nažalost, imamo veliki broj odeljenja sa manjim brojem đaka. Imamo preko 4.800 odeljenja sa manje od 15 đaka. Primera radi, pomenuću samo Zlatiborski okrug, gde ima 53 odeljenja sa jednim do tri đaka. Priznaćete sami, pitanje osnovanosti obrazovnog procesa sa tako malim brojem đaka je vrlo diskutabilno. Naravno, nećemo preduzeti bilo koju meru a da ne obavimo jedno istraživanje i da ne konsultujemo lokalnu samoupravu. Ne želimo da pravimo štetu veću nego što ona može biti. Nesporno je da želimo da imamo efikasniji, kvalitetniji i konkurentniji obrazovni sistem i moramo voditi računa o ekonomskim efektima, ali, pre svega, moramo voditi računa o đacima. Moramo voditi računa o tome šta oni stiču kao znanje, šta stiču kao sposobnost, da li dobijaju znanje koje je potrebno za njihov uzrast, da li sutra mogu da nastave školovanje u obližnjem gradu ili u nekoj univerzitetskoj sredini. Ima i odeljenja koja su kombinovana, gde ima više dece iz različitih razreda i onda je pitanje izvođenja nastave veoma diskutabilno. Moram reći da ni ja, kao ministar prosvete, nisam razumeo prilog koji sam gledao na televiziji o ukidanju jednog odeljenja, gde se nastavnik žalio da zbog toga neće dobiti produženje rada u prosveti, da mu je žao mladog Milana jer se više neće družiti i učiti, neće sticati znanja koja je on njemu davao, a onda ste imali drugu sliku, izjavu tog dečaka koji kaže – iako putujem nekoliko kilometara dalje, konačno imam društvo i konačno imam svoje prijatelje, drugare i sa njima mogu da razgovaram i sada se osećam na pravi način đakom. Moram reći da smo ovo pitanje otvorili veoma široko. SANU je pre nekoliko nedelja imao značajan skup posvećen pitanju značaja seoskih škola, jer se pokazalo u mnogim aspektima da je pitanje postojanja tih škola sudbina tog prostora i, nažalost, deca iz tih škola imaju daleko manju prohodnost u odnosu na ostale, ali život ide svojim tokom i ekonomski i drugi razlozi usmeravaju građane u drugom pravcu. Međutim, pogledaćemo dokumenta od pre nekoliko godina. Prethodne kolege ministri su tada razgovarali o mreži škola i o sudbini seoskih škola. Razgovaraćemo o tome i razgovaraćemo sa lokalnom samoupravom. Moram pomenuti da i lokalne samouprave o tome brinu. Videćemo da li sve, ali kao pozitivan moram vam reći za primer opštine Gornji Milanovac. Oni su, verovali ili ne, angažovali jednu osobu, koja je naravno završila Prirodno-matematički fakultet, koja se bavi pitanjem demografije, i onda su se bavili istraživanjem. Opština Gornji Milanovac je, primera radi, jako razuđena i ima veliki broj odeljenja pored matičnih škola. Ta osoba je, naravno uz saglasnost rukovodstva opštine i gospodina Marušića, kao predsednika, napravila analizu stanja u tim isturenim odeljenjima. Konstatovali su da će, primera radi, u tom isturenom odeljenju 2011/12. biti osmoro đaka, 2012/13. biće šestoro đaka, ali će 2014/15. biti 12 đaka. Sad, naravno, kad imate takvu sveobuhvatnu analizu, onda ste u situaciji da se uhvatite u koštac sa problemom i kažete – e, ovde ne treba zatvarati odeljenje zato što će biti đaka. U drugom slučaju ne treba zato što ima đaka za budućnost ili, ako se to bude radilo, da imamo neku alternativu, a alternativa je obezbeđen prevoz ili slično. Da nešto moramo preduzeti, moramo, ali nećemo zatvarati školu zatvaranja radi, već samo ukoliko za to postoje apsolutno opravdani razlozi. Naravno, konsultovaćemo lokalne samouprave i moram vam reći da smo sa predstavnicima saveta nacionalnih manjina i kada smo usvajali prethodni Zakon o osnovama sistema obrazovanja i vaspitanja razgovarali o tome da sa njima otvorimo u potpunosti ovu temu zato što je ona objektivno od interesa za tu decu i za njihovu budućnost. Ali, moramo voditi računa i o novcima, imamo ih malo. Vi znate, ja sam to više puta pominjao, mi imamo ogroman budžet, ali struktura tog budžeta je jako loša. Ne mislim ništa negativno vezano za strukturu, ali je takva kakva jeste. Kada 95% odlazi za lične dohotke,a 5% ostaje za sve ono ostalo, onda možete misliti u kakvoj smo mi situaciji i kako treba da se ekonomično ponašamo s tim novcem i da vodimo računa. Onda nam je važan svaki dinar. Ali, verujte, i pre toga dinara, važna su nam deca. Jer, neće propasti ni Srbija ni prosvetni sistem ako i godinu dana neko odeljenje ostane ili slično, ali mora se stvarno videti opravdanost, prvo obrazovna, pa ekonomska, postojanja nekog odeljenja sa minimalnim brojem učenika, i da li to uopšte unapređuje obrazovni sistem. Ako ne unapređuje, onda stvarno treba imati hrabrosti i predložiti neko drugo rešenje i obezbediti, naravno, alternativu u vidu prevoza, ishrane i sl. i stvoriti deci mogućnost da se obrazuju na kvalitetan način, da imaju kvalitetno obrazovanje. Hvala vam.
Zahvaljujem ministru Obradoviću. Reč ima ministar Petar Škundrić.
Dozvolite mi da iskoristim ovu priliku i da podelim, nadam se, zadovoljstvo i radost sa vama što smo juče, posle niza desetina godina, pustili u rad prvu savremenu hidrocentralu. U tome ima mnogo simbolike, ali i više od simbolike. Ove godine navršava se 110 godina od postojanja i rada prve hidrocentrale ''Pod gradom'' u Užicu, koja je po Teslinim principima napravljena, a bila je druga hidrocentrala napravljena u svetu, posle one na Nijagarinim vodopadima, koja je bila puštena u rad 1896. godine, a ova ''Pod gradom'' 1900. godine. Zahvaljujući strategiji Ministarstva rudarstva i energetike, podsticajnim merama Vlade Republike Srbije, utvrđenom zakonodavnom okviru u oblasti obnovljivih izvora energije, napravljena je i puštena u rad hidrocentrala na području jedne od najnerazvijenijih opština, na području opštine Crna Trava. Obaveštavam vas da će na tom istom području u narednih nekoliko meseci biti puštene u rad bar još dve ili tri male hidrocentrale. Izdali smo na desetine energetskih dozvola za izgradnju malih hidrocentrala, a na desetine malih hidrocentrala koje su starije od 30 i više godina dobile su status povlašćenog proizvođača električne energije, koje će koristiti podsticajne mere Vlade Republike Srbije. Dozvolite da pomenem i jedan od značajnih regionalnih razvojnih projekata koji obuhvata sistem malih hidrocentrala, koji treba da se gradi na reci Ibar. Reč je o deset kaskadno postavljenih hidrocentrala ukupnog kapaciteta 104 megavata instalisane snage, na nivou godišnje proizvodnje od 420 gigavat-sati. Investicija u ova energetska postrojenja će biti 270-300 miliona evra, a biće izgrađena u partnerskom odnosu EPS-a i italijanskog strateškog partnera. Mislim da smo napravili značajan pomak u ovoj oblasti i uveren sam da će u mandatu ove vlade biti još dosta radosti u vezi sa puštanjem u rad kapaciteta na bazi obnovljivih izvora energije, odnosno proizvođača čiste energije.
Zahvaljujem. Gospodin Srboljub Živanović.
Prvo želim da zahvalim na ovako iscrpnom odgovoru, a što se tiče pitanja koje sam postavio vezano za privatizaciju preduzeća, gospodine ministre i potpredsedniče Đeliću, moram reći da ova kriminalna privatizacija ne samo što je doprinela neradu određenih firmi, ona je, u stvari, doprinela i prestanku rada radnika u njima. To je cifra koju svako iznosi na svoj način, ali verovatno se kreće i do milion radnika. Da bih vas upoznao sa privatizovanim preduzećima u Šapcu, odakle dolazim, sada ću vam hronološki izneti kako se kretala ta privatizacija. Firma ''Obnova'', preduzeće za obradu kože i izradu odevnih predmeta od kože, prodata je za 400.000 evra. Kupac je ''Tekon-MB'', Beograd. Sve mašine su rasprodate za 500.000 evra, a u krugu fabrike je otvoren centar za otkup duvana čiji je vlasnik kompanija ''Alajans van tabako''. Znači, firma ne radi. "Ingo" Šabac, metaloprerađivačka industrija, osnovana 1946. godine, procenjena vrednost 289 miliona dinara, prodata 21. avgusta 2003. godine za 21 milion dinara. Kupac je ''Omni štok'', Beograd, a vlasnik Veselin Sjekloća. Likvidacija je proglašena 2006. godine, a i dalje traje. Sva oprema je rasprodata, sada prazne hale se izdaju, radnici otpušteni, bez uplaćenog staža i isplaćenih zarada. "Jela", poznata fabrika za proizvodnju nameštaja – kupac "Maniprom" Beograd, a cena 22 miliona dinara. Rasprodati su svi prodajni saloni, čija se kvadratura kretala od 130 do 150 kvadrata poslovnog prostora. Znači, fabrika više ne radi. "Dekor", molersko-farbarsko preduzeće koje uspešno posluje za vreme sankcija, početna cena je oko 1.300.000 dinara, prodato za 50 miliona dinara. Preduzeće više ne radi. "Sava", ugostiteljsko-turističko preduzeće, kupac "Luki komerc", Pećinci, vlasnik Milorad Pantić, a cena 20 miliona i 700 hiljada dinara. Rasprodato ugostiteljsko preduzeće u gradu, a Agencija za privatizaciju sa njim posle toga raskida ugovor. Preduzeće više ne radi. Autosaobraćajno preduzeće "7. juli", koje je kupio Mile Jerković, jedan od najvećih, koji je sebe proglasio kraljem oranica...
Oprostite, možda ne bi bilo loše da u okviru vremena koje vam je na raspolaganju postavite pitanje, pa ćete dobiti pismeni odgovor. Inače, vi sada imate pravo da postavite pitanje. Za komentar nećemo imati vremena ni Vlada neće imati vremena da vam odgovori.
Hvala vam najlepše. Kao što i sami vidite, da ne nabrajam dalje, jer ima još sijaset preduzeća u Šapcu koja ne rade, pitam vas – šta je sa radnicima kojima nije povezan radni staž, odnosno šta je sa radnicima koji su ostali bez posla? Dame i gospodo, to je današnja slika Srbije, to je današnja slika naših lokalnih samouprava. Pitamo se gde, kako i na koji način zaposliti mlade ljude. Vi ste dobro sada rekli, a ja sam pre 15-ak dana bio u Naučnotehničkom institutu u Londonu, gde boravi oko 20-25 naših mladih stručnjaka na specijalizaciji, odnosno gde mnogi rade...
Pošto je 19.00 časova, zahvaljujem. (Srboljub Živanović: Hvala vama.) Poštovani članovi Vlade, uvaženi narodni poslanici, pre nego što završimo današnji rad, dozvolite mi da građanima Srbije i svima vama čestitam Prvi maj, Međunarodni praznik rada. [[Aplauz.]] Radnici širom sveta obeležavaju ovaj dan u nadi da će se izboriti za bolje sutra. Nadam se da ćemo sa još više zajedništva, razumevanja i solidarnosti nastaviti da doprinosimo razvoju naše zemlje na dobrobit svih njenih građana, a naravno i radnika. Zahvaljujem. [[Aplauz.]] Poštovane dame i gospodo, nastavljamo rad Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2010. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 109 narodnih poslanika. Podsećam da je članom 86. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine u danima za glasanje postoji ako je na sednici Narodne skupštine prisutno najmanje 126 narodnih poslanika. Da bismo utvrdili broj narodnih poslanika, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno je da je u sali prisutno 126 narodnih poslanika, odnosno da postoje uslovi za rad. Obaveštavam vas da je sprečen da sednici prisustvuje narodni poslanik Miloš Radulović. Pošto je Narodna skupština završila pretres o svim tačkama dnevnog reda, prelazimo na odlučivanje. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O IZBEGLICAMA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o izbeglicama, u načelu. Od 128 narodnih poslanika, za je glasalo 127. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona u načelu. Grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo", pisanim putem, povukla je 7. aprila 2010. godine sve amandmane koje je podnela na Predlog zakona (član 4, 5, 8. i 19.). Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podneo poslanik Milorad Buha. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podnela Snežana Stojanović Plavšić. Od 128 narodnih poslanika, za 9. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podnela poslanik Marina Toman. Vlada je prihvatila amandman. Od 128 narodnih poslanika, za 116. Amandman je prihvaćen. Na član 3. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Od 128 narodnih poslanika, jedan za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podneo poslanik Dobrislav Prelić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman je podneo poslanik Milan Škrbić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podnela Snežana Stojanović Plavšić. Vlada je prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Od 128 narodnih poslanika, 117 za. Narodna skupština je prihvatila amandman. Na član 7. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo poslanik Dušan Marić. Vlada je prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Od 128 narodnih poslanika, 122 za. Amandman je prihvaćen. Na član 9. amandman, u istovetnom tekstu, podnele su Snežana Stojanović Plavšić i narodni poslanik Vjerica Radeta. Od 127 narodnih poslanika, 15 za. Amandman nije prihvaćen. Narodni poslanik Milorad Buha podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 10. doda novi član 10a. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 15. amandman je podnela narodni poslanik Snežana Stojanović Plavšić. Vlada je prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Od 127 narodnih poslanika, 116 za. Narodna skupština je prihvatila amandman. Na član 15. amandman je podneo poslanik Dobrislav Prelić. Vlada je prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Od 127 narodnih poslanika, 107 za. Narodna skupština je prihvatila amandman. Na član 16. amandman je podneo poslanik Dušan Marić. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 18. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 18. amandman su zajedno podneli poslanici Milica Vojić Marković, Nikola Lazić, Donka Banović i Milan Dimitrijević. Od 127 poslanika, za ovaj amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 19. amandman, sa ispravkom, podnela je narodni poslanik Snežana Stojanović Plavšić. Vlada je prihvatila amandman, sa ispravkom. Zakonodavni odbor smatra da je amandman, sa ispravkom, pravno moguć. Od 127 poslanika, za amandman je glasalo 116. Amandman je prihvaćen. Na član 19. amandman je podneo poslanik Janko Veselinović. Vlada je prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Od 127 poslanika, za amandman je glasalo 119. Amandman je prihvaćen. Na član 19. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković, Nikola Lazić, Donka Banović i Milan Dimitrijević. Od 127 poslanika, za ovaj amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 20. amandman je podnela poslanik Marina Toman. Od 127 poslanika, za ovaj amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 22. amandman je podneo poslanik Milan Škrbić. Vlada je prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Od 127 poslanika, za amandman je glasalo 117. Amandman je prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o izbeglicama, u celini. Od 127 poslanika, za zakon u celini je glasalo 125. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o izbeglicama. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O REGIONALNOM RAZVOJU Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o regionalnom razvoju, u načelu. Od 127 poslanika, za je glasalo 125. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona, u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podnela poslanica Aleksandra Ilić. Od 127 poslanika, jedan za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo poslanik Dragan Stevanović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Aleksandra Ilić i Zlata Đerić. Od 127 poslanika, jedan za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Laslo Varga, Balint Pastor, Elvira Kovač i Arpad Fremond. Vlada je prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Od 129 poslanika, za amandman je glasalo 119. Amandman je prihvaćen. Na član 5. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 129 poslanika, jedan za. Amandman nije prihvaćen. Na član 8. amandman je podneo poslanik Bojan Mladenović. Od 127 poslanika, za ovaj amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 9. amandman je podneo poslanik Dragan Stevanović. Od 128 poslanika, za ovaj amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 11. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 12. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Aleksandra Ilić i Zlata Đerić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 12. amandman je podnela Vlada. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Od 129 poslanika, 115 za. Amandman je prihvaćen. Na član 12. amandman je podneo poslanik Dragan Stevanović. Od 129 poslanika, za ovaj amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 12. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 13. amandman je podnela Vlada. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Od 130 poslanika, 113 za. Amandman je prihvaćen. Na član 13. amandman je podneo poslanik Dragan Stevanović. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 13. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 17. amandman je podneo poslanik Dragan Stevanović. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 20. amandman je podneo poslanik Nemanja Šarović. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 21. amandman je podnela grupa od 21. narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 131 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 25. amandman je podneo poslanik Dragan Stevanović. Od 131 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Podsećam vas da je članom 29. Predloga zakona predviđeno da zakon stupa na snagu narednog dana od dana objavljivanja u "Službenom glasniku Republike Srbije". Prema članu 196. stav 4. Ustava Republike Srbije, zakoni i drugi opšti akti stupaju na snagu najranije osmog dana od dana objavljivanja i mogu da stupe na snagu ranije samo ako za to postoje naročito opravdani razlozi, utvrđeni prilikom njihovog donošenja. U obrazloženju Predloga zakona, Vlada je navela naročito opravdane razloge zbog kojih se predlaže stupanje na snagu pre osmog dana od dana objavljivanja u "Službenom glasniku Republike Srbije", s obzirom da ovaj zakon predstavlja jednu od mera Vlade za suzbijanje svetske ekonomske krize koja ima posledice i na naš ekonomski sistem, a kako se ovim zakonom te posledice ublažavaju predloženo je da zakon stupi na snagu narednog dana od dana objavljivanja. Stavljam na glasanje predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Od 131 poslanika, za je glasalo 123. Narodna skupština je utvrdila da postoje naročito opravdani razlozi da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o regionalnom razvoju u celini. Od 131 poslanika, za je glasalo 123. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o regionalnom razvoju. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O PRAVU NA BESPLATNE AKCIJE I NOVČANU NAKNADU KOJU GRAĐANI OSTVARUJU U POSTUPKU PRIVATIZACIJE Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o pravu na besplatne akcije i novčanu naknadu koju građani ostvaruju u postupku privatizacije, u načelu. Od 128 poslanika, za zakon u načelu je glasalo 126. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona u načelu. Pre prelaska na odlučivanje o amandmanima, podsećam vas da je Zakonodavni odbor na osnovu člana 148. stav 2. Poslovnika odbacio kao neblagovremene amandmane narodnog poslanika Mome Čolakovića na članove 2. i 11. Predloga zakona, a odbačeni amandmani ne mogu biti predmet rasprave i o njima se ne glasa. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Aleksandra Janković i Dragan Stevanović i grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Aleksandra Janković i Zoran Krasić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Aleksandra Janković i Milorad Buha. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Aleksandra Janković i Vladan Jeremić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podnela Aleksandra Janković. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman je podnela Aleksandra Janković. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman je podneo poslanik Radovan Radovanović. Od 128 poslanika, za je glasalo četvoro. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman je podneo poslanik Dragan Stevanović. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Aleksandra Janković i Milorad Buha. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podnela grupa od 21. narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 8. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Aleksandra Janković i Sreto Perić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 9. amandman je podnela Aleksandra Janković. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 10. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Aleksandra Janković Milan Škrbić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 11. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Aleksandra Janković i Zoran Krasić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 12. amandman je podnela Aleksandra Janković. Od 128 poslanika, za amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 12. amandman je podneo Radovan Radovanović. Od 128 poslanika, za amandman je glasalo petoro. Amandman nije prihvaćen. Na član 13. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Aleksandra Janković i Lidija Dimitrijević. Od 128 poslanika, za amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 14. amandman je podnela Aleksandra Janković. Od 128 poslanika, za amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 15. amandman je podnela Aleksandra Janković. Od 128 poslanika, za amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 15. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 poslanika, za amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 16. amandman je podnela Aleksandra Janković. Od 128 poslanika, za amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 16. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 128 poslanika, za amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 17. amandman je podnela Aleksandra Janković. Od 128 poslanika, za amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 17. amandman je podneo poslanik Milan Škrbić. Od 128 poslanika, za amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 17. amandman je podneo poslanik Milorad Buha. Od 128 poslanika, za amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 18. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Aleksandra Janković i Vladan Jeremić. Od 128 poslanika, za amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 19. amandman je podnela Aleksandra Janković. Od 128 poslanika, za amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 19. amandman je podneo Milisav Petronijević. Od 128 poslanika, za amandman je glasalo 8. Amandman nije prihvaćen. Na član 20. amandman je podnela Aleksandra Janković. Od 128 poslanika, za amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 21. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Aleksandra Janković i grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 poslanika, za amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 22. amandman je podnela Aleksandra Janković. Od 128 poslanika, za amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 23. amandman je podnela Aleksandra Janković. Od 128 poslanika, za amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 24. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Aleksandra Janković i Sreto Perić. Od 128 poslanika, za amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 24. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 poslanika, za amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 25. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Aleksandra Janković i Dragan Stevanović. Od 128 poslanika, za amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 26. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Aleksandra Janković i Milorad Buha. Od 128 poslanika, za amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 26. amandman je podnela poslanik Olena Papuga. Od 127 poslanika, za amandman je glasalo četvoro. Amandman nije prihvaćen. Na član 27. amandman je podnela Aleksandra Janković. Od 127 poslanika, za amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 27. amandman je podnela Lidija Dimitrijević. Od 127 poslanika, za amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 27. amandman je podnela poslanik Olena Papuga. Od 127 poslanika, za amandman je glasalo petoro. Amandman nije prihvaćen. Na član 28. amandman je podnela Aleksandra Janković. Od 127 poslanika, za amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o pravu na besplatne akcije i novčanu naknadu koju građani ostvaruju u postupku privatizacije, u celini. Od 127 poslanika, 125 je za. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o pravu na besplatne akcije i novčanu naknadu koju građani ostvaruju u postupku privatizacije. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O AGENCIJI ZA PRIVATIZACIJU Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o Agenciji za privatizaciju, u načelu. Od 127 poslanika, za je glasalo 124. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona u načelu. Pre prelaska na odlučivanje o amandmanima, podsećam vas da je Zakonodavni odbor, na osnovu člana 148. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine odbacio, kao neblagovremen, amandman narodnog poslanika Moma Čolakovića na član 5. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo" i narodni poslanik Milan Škrbić. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podnela Lidija Dimitrijević. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo poslanik Milan Veselinović. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović i Arsen Đurić. Vlada je prihvatila amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je pravno moguć. Od 127 narodnih poslanika, za 113. Amandman je prihvaćen. Na član 5. amandman je podneo poslanik Dragan Stevanović. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podneo poslanik Mladen Grujić. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović i Arsen Đurić. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović i Arsen Đurić. Vlada je prihvatila amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Od 127 narodnih poslanika, za 111. Amandman je prihvaćen. Na član 9. amandman je podnela poslanik Marina Toman. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 9. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 10. amandman je podneo poslanik Momčilo Duvnjak. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 10. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Vlada je prihvatila amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Od 127 narodnih poslanika, za 112. Amandman je prihvaćen. Na član 11. amandman je podneo poslanik Vladan Jeremić. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 11. amandman je podneo poslanik Mladen Grujić. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 11. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 12. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo" i narodni poslanik Aleksandar Martinović. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 12. amandman je podnela poslanik Olena Papuga. Od 127 narodnih poslanika, jedan za. Amandman nije prihvaćen. Na član 14. amandman je podneo Radovan Radovanović. Od 127 narodnih poslanika, pet za. Amandman nije prihvaćen. Na član 14. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 15. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 15. amandman je podneo poslanik Nemanja Šarović. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o Agenciji za privatizaciju, u celini. Od 127 narodnih poslanika, za 121. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o Agenciji za privatizaciju. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O METROLOGIJI Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o metrologiji, u načelu. Od 127 narodnih poslanika, za je glasao 121. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, a pre prelaska na odlučivanje o amandmanima, podsećam vas da je Zakonodavni odbor, na osnovu člana 148. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine odbacio, kao nepotpun, amandman koji je na član 11. podneo narodni poslanik Dušan Marić. Prema članu 148. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine odbačeni amandmani ne mogu biti predmet rasprave i o njima se ne glasa. Sastavni deo Predloga zakona postali su amandmani narodnih poslanika Zlate Đerić na član 17. i Momčila Duvnjaka na član 49. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 2. amandman je podneo poslanik Goran Mihajlović. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podneo poslanik Nikola Savić. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podneo poslanik Goran Mihajlović. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podneo poslanik Radiša Ilić. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podneo poslanik Momir Marković. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podneo poslanik Milan M. Nikolić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podneo poslanik Srboljub Živanović. Od 127 poslanika, za amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman je podneo poslanik Milan M. Nikolić. Od 127 poslanika, jedan poslanik za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo poslanik Momir Marković. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo poslanik Milan M. Nikolić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 9. amandman je podneo poslanik Dušan Marić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 12. amandman je podnela poslanik Zlata Đerić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 13. amandman je podnela poslanik Zlata Đerić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 14. amandman je podneo poslanik Goran Mihajlović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 14. amandman je podneo poslanik Momir Marković. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 14. amandman je podneo poslanik Milan Nikolić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 14. amandman je podneo Srboljub Živanović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 14. amandman je podneo poslanik Nikola Savić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 16. amandman je podnela poslanik Zlata Đerić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine Odbor za nauku i tehnološki razvoj podneo je amandman na član 17. Predstavnik predlagača je prihvatio amandman. Od 127 poslanika, za je glasalo 115 poslanika. Amandman je prihvaćen. Na član 18. amandman je podneo Srboljub Živanović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 25. amandman je podnela poslanik Zlata Đerić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 37. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 38. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 39. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 40. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 41. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 42. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 43. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 44. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 45. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 46. amandman je podneo poslanik Momčilo Duvnjak. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za nauku i tehnološki razvoj podneo je amandman na član 47. Predstavnik predlagača je prihvatio amandman. Od 127 poslanika, za se izjasnilo 117. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o metrologiji, u celini. Od 127 poslanika, za se izjasnilo 117. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o metrologiji. Prelazimo na 6. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O ZAŠTITI STANOVNIŠTVA OD IZLOŽENOSTI DUVANSKOM DIMU Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o zaštiti stanovništva od izloženosti duvanskom dimu, u načelu. Od 127 poslanika 124 je za. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona, u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, a pre prelaska na odlučivanje o amandmanima, podsećam vas da je na sednici Odbora za zdravlje i porodicu narodni poslanik Dušanka Plećević povukla amandman na član 9. Predloga zakona, a narodni poslanik Nikola Krpić, pisanim putem, 19. aprila 2010. godine povukao je amandman na član 9. Predloga zakona. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Od 127 poslanika, jedan za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Šami. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo poslanik Simo Vuković. Vlada i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Od 127 poslanika, 117 za. Amandman je prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo poslanik Milan Dimitrijević. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Šami. Od 127 poslanika niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo poslanik Milan Dimitrijević. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za zdravlje i porodicu podneo je amandman na član 3. Predloga zakona. Predstavnik predlagača Nebojša Bradić, ministar kulture, u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, prihvatio je ovaj amandman. Od 127 poslanika, 102 poslanika je glasalo za. Amandman je prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo poslanik Simo Vuković. Vlada i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Od 127 poslanika, za amandman je glasalo 108. Amandman je prihvaćen. Na član 4. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Šami i Milan Dimitrijević. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podnela poslanik Dušanka Plećević. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na naslov iznad člana 5. i na član 5.. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Šami. Od 127 poslanika, jedan za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman je podnela grupa od 21. narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Šami. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman je podneo poslanik Dušan Marić. Od 127 poslanika niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podnela grupa od 21. narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za zdravlje i porodicu podneo je amandman na čl. 7. Predloga zakona. Predstavnik predlagača Nebojša Bradić, ministar kulture, u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, prihvatio je ovaj amandman. Od 127 poslanika, 119 poslanika je glasalo za. Amandman je prihvaćen. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Šami i Milan Dimitrijević. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Šami. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 8. amandman je podneo poslanik Dušan Marić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za zdravlje i porodicu podneo je amandman na čl. 9. Predloga zakona. Vlada je prihvatila amandman. Od 127 poslanika, 115 poslanika je glasalo za. Amandman je prihvaćen. Na član 9. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović-Milosavljević. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 10. amandman je podneo poslanik Zoran Šami. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 11. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Glasamo o ovom amandmanu i o njemu se izjašnjavamo. Niko za, amandman nije prihvaćen. Na član 12. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 12. amandman je podnela Aleksandra Janković. Niko za, od 127 narodnih poslanika. Amandman nije prihvaćen. Na član 13. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo" i narodni poslanik Zoran Šami. Niko za, od 127 narodnih poslanika. Amandman nije prihvaćen. Na član 14. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 14. amandman je podneo poslanik Zoran Šami. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 14. amandman je podnela Aleksandra Janković. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 14. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović-Milosavljević. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 14. amandman je podneo poslanik Paja Momčilov. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 15. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović-Milosavljević Odbor za zdravlje i porodicu i Vlada prihvatili su amandman. Od 127 narodnih poslanika, 111 za. Amandman je prihvaćen. Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Šami i Milan Dimitrijević. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na naslov iznad člana 16. i na član 16. amandman, sa ispravkom, podnela je poslanik Gordana Paunović-Milosavljević. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 16. amandman u istovetnom tekstu podneli su grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo" i zajedno narodni poslanici Zoran Šami i Milan Dimitrijević. Od 127 poslanika, za ovaj amandman je glasao jedan poslanik. Amandman nije prihvaćen. Na član 17. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović Milosavljević. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 17. amandman je podneo Miroslav Markićević. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na naslov iznad člana 18. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Janković. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 18. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo" i zajedno narodni poslanici Zoran Šami i Milan Dimitrijević i narodni poslanik Aleksandra Janković. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 18. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović-Milosavljević. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 19. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo" i zajedno narodni poslanici Zoran Šami i Milan Dimitrijević i narodni poslanik Aleksandra Janković. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 21. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 21. amandman je podneo Miroslav Markićević. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 22. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Šami i Milan Dimitrijević. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 23. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović-Milosavljević. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 23. amandman je podnela Aleksandra Janković. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 27. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Šami i Milan Dimitrijević. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 28. amandman je podneo poslanik Nikola Krpić. Od 127 narodnih poslanika, za amandman je glasao jedan. Amandman nije prihvaćen. Na član 28. amandman je podneo Milan Dimitrijević. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 28. amandman je podneo poslanik Zoran Šami. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Skupština nije usvojila ovaj amandman. Na član 31. amandman je podneo poslanik Zoran Šami. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o zaštiti stanovništva od izloženosti duvanskom dimu, u celini. Od 126 narodnih poslanika za se izjasnilo 120. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o zaštiti stanovništva od izloženosti duvanskom dimu. Prelazimo na 7. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O LEKOVIMA I MEDICINSKIM SREDSTVIMA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o lekovima i medicinskim sredstvima, u načelu. Od 126 narodnih poslanika, za je glasalo 123. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona, u načelu. Na član 1. amandman je podneo poslanik Dušan Marić. Najpre ćemo morati da utvrdimo kvorum. Ponovo ćemo se izjasniti o amandmanu gospodina Dušana Marića, na član 1. Od 126 poslanika, 6 je glasalo za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo poslanik Slađan Mijaljević. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo poslanik Milan Knežević. Ne možemo raditi bez kvoruma. Daću pauzu ako ne budemo imali kvorum. Ponovo utvrđujemo kvorum. Zamolila bih vas da pogledate da li ste registrovani. Određujem pauzu od 15 minuta. [[Posle pauze – 12.00]] Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sa radom. Najpre da utvrdimo kvorum. Na član 2. amandman je podneo poslanik Milan Knežević. Od 127 narodnih poslanika, za nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo poslanik Mileta Poskurica. Od 127 narodnih poslanika, za nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo poslanik Paja Momčilov. Od 127 narodnih poslanika, za nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Mašić, Mileta Poskurica i Milan Knežević. Od 127 narodnih poslanika, za nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podneo poslanik Paja Momčilov. Od 127 narodnih poslanika, za nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović-Milosavljević. Od 127 narodnih poslanika, za nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 9. amandman je podnela poslanik Nataša Jovanović. Od 127 narodnih poslanika, za nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 12. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Od 127 narodnih poslanika, za nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 14 amandman je podneo poslanik Dušan Marić. Od 127 narodnih poslanika, za nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Odbor za zdravlje i porodicu, na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika, podneo je amandman na član 27. Vlada je prihvatila amandman. Od 127 narodnih poslanika, za je glasalo 118. Amandman je prihvaćen. Na član 28. amandman je podneo poslanik Boris Aleksić. Od 127 narodnih poslanika za nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milan Dimitrijević i Nikola Lazić. Od 127 narodnih poslanika, za nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 32. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milan Dimitrijević i Nikola Lazić. Od 127 narodnih poslanika, za nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Mašić, Mileta Poskurica i Milan Knežević. Od 127 narodnih poslanika, za nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 34. amandman je podneo poslanik Mileta Poskurica. Od 127 narodnih poslanika, za nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 34. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Mašić i Milan Knežević. Od 127 narodnih poslanika, za nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 35. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Od 127 narodnih poslanika, za nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 35. amandman je podneo poslanik Mileta Poskurica. Od 127 narodnih poslanika, za nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 35. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Mašić i Milan Knežević. Od 127 narodnih poslanika, za nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 36. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Od 127 narodnih poslanika, za nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 44. amandman je podnela poslanik Gordana Pop-Lazić. Od 127 narodnih poslanika, za nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 46. amandman je podneo poslanik Dragi Damjanović. Vlada i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Od 127 narodnih poslanika, za je glasalo 118. Amandman je prihvaćen. Na član 46. amandman je podneo poslanik Dušanka Plećević. Vlada i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Od 127 narodnih poslanika, za je glasalo 114. Amandman je prihvaćen. Na član 58. amandman je podnela Lidija Dimitrijević. Od 127 narodnih poslanika, za nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 74. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Mašić, Mileta Poskurica i Milan Knežević. Od 127 narodnih poslanika, za nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 75. amandman je podneo poslanik Mileta Poskurica. Od 127 narodnih poslanika, za nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 75. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Mašić i Milan Knežević. Od 127 narodnih poslanika, za nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 76. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Mašić, Mileta Poskurica i Milan Knežević. Vlada i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Od 127 narodnih poslanika, za je glasalo 110. Amandman je prihvaćen. Na član 80. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Mašić, Mileta Poskurica i Milan Knežević. Od 127 narodnih poslanika, za nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 81. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Mašić, Mileta Poskurica i Milan Knežević. Od 127 narodnih poslanika, za nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 84. amandman je podnela poslanik Zlata Đerić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 87. amandman je podneo poslanik Mileta Poskurica. Vlada i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Od 127 poslanika, za je glasalo 122. Amandman je prihvaćen. Na član 87. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Mašić i Milan Knežević. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 91. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Mileta Poskurica, Predrag Mijatović i Milan Knežević. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 95. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović-Milosavljević. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 98. amandman je podneo poslanik Nikola Žutić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 101. amandman je podneo poslanik Paja Momčilov. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 102. amandman je podneo poslanik Milorad Krstin. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 112. amandman je podneo poslanik Dragi Damjanović. Vlada i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Od 127 poslanika, za je glasalo 114. Amandman je prihvaćen. Na član 120. amandman je podnela Dušanka Plećević. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 125. amandman je podnela poslanik Zlata Đerić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 135. amandman je podneo poslanik Dragan Stevanović. Vlada i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Od 127 poslanika, za je glasalo 114. Amandman je prihvaćen. Na član 144. amandman je podneo poslanik Simo Vuković. Vlada i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Od 127 poslanika, za je glasalo 116. Amandman je prihvaćen. Na član 144. amandman je podnela poslanik Zlata Đerić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 147. amandman je podneo poslanik Dejan Mirović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 148. amandman je podnela poslanik Zlata Đerić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 149. amandman je podneo poslanik Sreto Perić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 151. amandman je podneo poslanik Vladan Jeremić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 152. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milan Dimitrijević i Nikola Lazić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 153. amandman je podneo poslanik Dušan Marić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 153. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović-Milosavljević. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 153. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milan Dimitrijević i Nikola Lazić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 154. amandman je podneo poslanik Boris Aleksić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 154. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milan Dimitrijević i Nikola Lazić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 164. amandman je podneo poslanik Dušan Marić. Vlada i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Od 127 poslanika, za je glasalo 112. Amandman je prihvaćen. Odbor za zdravlje i porodicu, na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika, podneo je amandman na član 176. Vlada je prihvatila amandman. Od 127 poslanika, za je glasalo 122. Amandman je prihvaćen. Na član 182. amandman je podnela poslanik Zlata Đerić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 196. amandman je podneo poslanik Dragi Damjanović. Vlada i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Od 127 poslanika, za je glasalo 114. Amandman je prihvaćen. Na član 208. amandman je podnela Dušanka Plećević. Od 127 poslanika, za je glasao jedan. Amandman nije prihvaćen. Na član 212. amandman je podneo poslanik Simo Vuković. Vlada i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Od 127 poslanika, za je glasalo 117. Amandman je prihvaćen. Na član 217. amandman je podneo poslanik Šerif Hamzagić. Vlada i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Od 127 poslanika, za je glasalo 118. Amandman je prihvaćen. Na član 221. amandman je podneo poslanik Šerif Hamzagić. Vlada i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Od 126 narodnih poslanika, 120 je glasalo za. Amandman je prihvaćen. Na član 226. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milan Dimitrijević i Nikola Lazić. Od 126 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 230. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milan Dimitrijević i Nikola Lazić. Od 126 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o lekovima i medicinskim sredstvima, u celini. Od 127 narodnih poslanika, za Predlog zakona je glasalo 126. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o lekovima i medicinskim sredstvima. Prelazimo na 8. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O ŠUMAMA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o šumama, u načelu. Od 127 narodnih poslanika, za zakon u načelu glasalo je 124. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona u načelu. Pre prelaska na odlučivanje o amandmanima, podsećam vas da je na osnovu člana 148. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, Zakonodavni odbor odbacio, kao neblagovremene, amandmane narodnog poslanika Arpada Fremonda na čl. 1. i 69, na naslov iznad člana 70, na član 84, na naslov iznad člana 98, na naslov iznad člana 99. i član 99, na čl. 100, 103, 112. i 114. i amandman kojim je predloženo dodavanje novog člana 114a. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na naziv Predloga zakona amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman je podneo poslanik Radiša Ilić. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podneo poslanik Dušan Marić. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podneo poslanik Vitomir Plužarević. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 9. amandman je podneo poslanik Milorad Krstin. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 9. amandman je podneo poslanik Radiša Ilić. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 10. amandman je podneo Srboljub Živanović. Od 128 narodnih poslanika, za amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 12. amandman je podneo Vitomir Plužarević. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, na član 14. amandman je podneo Odbor za poljoprivredu. Na sednici Odbora za poljoprivredu predstavnik predlagača prihvatio je amandman. Izjašnjavamo se o amandmanu koji je na sednici Odbra za poljoprivredu prihvaćen. Od 128 narodnih poslanika, 117 je glasalo za. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 16. amandman je podneo poslanik Radiša Ilić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 16. amandman je podneo poslanik Milan M. Nikolić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, na član 16. amandman je podneo Odbor za poljoprivredu. Na sednici Odbora za poljoprivredu predstavnik predlagača prihvatio je amandman. Od 128 narodnih poslanika, 113 je glasalo za. Amandman je prihvaćen. Na član 18. amandman je podneo poslanik Srđan Spasojević. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 20. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 21. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Nikolić i Miroslav Petković. Od 128 narodnih poslanika, za amandman je glasao jedan. Amandman nije prihvaćen. Na član 30. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 32. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 38. amandman je podneo poslanik Miroslav Petković. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Narodni poslanik Zoran Nikolić podneo je amandman kojim predlaže nov član 38a do 38k. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika na član 41. amandman je podneo Odbor za poljoprivredu. Na sednici Odbora za poljoprivredu predstavnik predlagača prihvatio amandman. Od 128 poslanika, za 107. Amandman je prihvaćen. Na član 42. amandman je podneo poslanik Srđan Spasojević. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 42. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 44. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 47. amandman je podneo poslanik Srđan Spasojević. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 49. amandman je podneo poslanik Srđan Spasojević. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 58. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Nikolić, Miroslav Petković. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 58. amandman je podneo poslanik Radiša Ilić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 60. amandman je podneo poslanik Radiša Ilić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 63. amandman je podneo poslanik Srđan Spasojević. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 64. amandman je podneo Tomislav Ljubenović. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine na član 70. amandman je podneo Odbor za poljoprivredu. Na sednici Odbora za poljoprivredu predstavnik predlagača je prihvatio amandman. Od 128 poslanika, za 118. Narodna skupština je prihvatila amandman. Na član 70. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Siniša Stamenković. Od 128 poslanika, za je glasalo 8. Amandman nije prihvaćen. Na naslov iznad člana 75. i član 75. amandman je podneo narodni poslanik Dobrislav Prelić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 79. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Nikolić i Miroslav Petković. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 80. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Nikolić i Miroslav Petković. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine na član 82. amandman je podneo Odbor za poljoprivredu. Na sednici Odbora za poljoprivredu predstavnik predlagača je prihvatio amandman. Od 128 poslanika, za 115. Narodna skupština je prihvatila amandman. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine na član 84. amandman je podneo Odbor za poljoprivredu. Na sednici Odbora za poljoprivredu predstavnik predlagača je prihvatio amandman. Od 128 poslanika, za 101. Narodna skupština je prihvatila amandman. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine na naslov iznad člana 88. i na član 14. amandman je podneo Odbor za poljoprivredu. Na sednici Odbora za poljoprivredu predstavnik predlagača je prihvatio amandman. Od 128 poslanika, za 115. Narodna skupština je prihvatila amandman. Na član 91. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Nikolić i Miroslav Petković. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 93. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Nikolić i Miroslav Petković. Vlada i Odbor za poljoprivredu su prihvatili amandman. Od 128 poslanika, za 109. Amandman je prihvaćen. Na član 93. amandman je podnela poslanik Zlata Đerić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 98. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 99. amandman je podneo poslanik Radiša Ilić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 111. amandman je podneo poslanik Srđan Spasojević. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine na član 111. amandman je podneo Odbor za poljoprivredu. Na sednici Odbora za poljoprivredu predstavnik predlagača je prihvatio amandman. Od 128 poslanika, za 123. Narodna skupština je prihvatila amandman. Na član 112. amandman je podneo poslanik Srđan Spasojević. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 112. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine na član 112. amandman je podneo Odbor za poljoprivredu. Na sednici Odbora za poljoprivredu predstavnik predlagača je prihvatio amandman. Od 128 poslanika, za 116. Narodna skupština je prihvatila amandman. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, na član 113. amandman je podneo Odbor za poljoprivredu. Na sednici Odbora za poljoprivredu predstavnik predlagača prihvatio je amandman. Od 128 narodnih poslanika, za 118. Amandman je prihvaćen. Na član 113. amandman je podneo poslanik Srđan Spasojević. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 113. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 119. amandman je podneo poslanik Srđan Spasojević. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 120. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Nikolić i Miroslav Petković. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na deo "Popis šuma i šumskih zemljišta šumskih područja", koji je sastavni deo Predloga zakona, na odeljke 1, 4, 7, 9, 10, 16, 17. i 24. amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Vlada i Odbor za poljoprivredu prihvatili su amandman. Od 127 narodnih poslanika, 107 za. Amandman je prihvaćen. Na deo "Popis šuma i šumskih zemljišta šumskih područja", koji je sastavni deo Predloga zakona, na odeljak 18. amandman je podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević. Vlada i Odbor za poljoprivredu prihvatili su amandman. Od 127 narodnih poslanika, 118 za. Amandman je prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona, u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o šumama, u celini. Od 127 narodnih poslanika, 122 za. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o šumama. Prelazimo na 9. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O VODAMA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o vodama, u načelu. Od 127 narodnih poslanika, 123 za. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona, u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 5. amandman je podneo poslanik Milorad Krstin. Od 127 narodnih poslanika, jedan za. Amandman nije prihvaćen. Na član 10. amandman je podneo poslanik Radiša Ilić. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 24. amandman je podneo Siniša Stamenković. Od 127 narodnih poslanika, 9 za. Amandman nije prihvaćen. Na član 25. amandman je podneo poslanik Dobrislav Prelić. Vlada i Odbor za poljoprivredu prihvatili su ovaj amandman. Od 128 narodnih poslanika, 106 za. Amandman je prihvaćen. Na član 28. amandman je podneo poslanik Arpad Fremond. Od 128 narodnih poslanika, 6 za. Amandman nije prihvaćen. Na član 28. amandman je podneo Siniša Stamenković. Vlada i Odbor za poljoprivredu prihvatili su ovaj amandman. Od 128 narodnih poslanika, 113 za. Amandman je prihvaćen. Na član 67. amandman je podneo poslanik Radiša Ilić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 69. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Vlada i Odbor za poljoprivredu prihvatili su ovaj amandman. Od 128 narodnih poslanika, 116 za. Amandman je prihvaćen. Na član 89. amandman je podneo Siniša Stamenković. Od 128 narodnih poslanika, 7 za. Amandman nije prihvaćen. Na član 90. amandman je podneo poslanik Sreto Perić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 90. amandman je podneo Siniša Stamenković. Od 128 narodnih poslanika, 6 za. Amandman nije prihvaćen. Na član 94. amandman je podneo poslanik Milan M. Nikolić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 97. amandman je podneo Srboljub Živanović. Vlada i Odbor za poljoprivredu prihvatili su ovaj amandman. Od 128 narodnih poslanika, 109 za. Amandman je prihvaćen. Na član 98. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 102. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na naslov iznad člana 107. i član 107. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za poljoprivredu podneo je amandman na član 133. Predstavnik predlagača prihvatio je ovaj amandman. Od 128 narodnih poslanika, 118 za. Amandman je prihvaćen. Na član 133. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 134. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 140. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 142. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 145. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za poljoprivredu podneo je amandman na član 146. Predstavnik predlagača prihvatio je ovaj amandman. Od 128 poslanika, za je glasalo 115 poslanika. Amandman je prihvaćen. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za poljoprivredu podneo je amandman na član 150. Predstavnik predlagača prihvatio je ovaj amandman. Od 128 poslanika, za je glasalo 109 poslanika. Amandman je prihvaćen. Na član 151. amandman je podneo Siniša Stamenković. Od 128 poslanika, četiri za. Amandman nije prihvaćen. Na član 151. amandman je podneo poslanik Milorad Krstin. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 152. amandman je podneo Siniša Stamenković. Od 128 poslanika, 7 za. Amandman nije prihvaćen Na član 152. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za poljoprivredu podneo je amandman na član 153. Predstavnik predlagača prihvatio je ovaj amandman. Od 128 poslanika, za je glasalo 110 poslanika. Amandman je prihvaćen. Na član 169. amandman je podneo poslanik Arpad Fremond. Od 128 poslanika, dvoje za. Amandman nije prihvaćen. Na član 171. amandman je podneo poslanik Radiša Ilić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 171. amandman je podneo poslanik Arpad Fremond. Od 128 poslanika, troje za. Amandman nije prihvaćen. Na član 173. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Vlada i Odbor za poljoprivredu prihvatili su ovaj amandman. Od 128 poslanika, 111 za. Amandman je prihvaćen. Na član 173. amandman je podneo Vitomir Plužarević. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za poljoprivredu podneo je amandman na pododeljak 2.2.7. i čl. 183, 184, 185. i 186. Predstavnik predlagača prihvatio je ovaj amandman. Od 128 poslanika, za je glasalo 113 poslanika. Amandman je prihvaćen. Na član 189. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 191. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 192. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 poslanika, jedan za. Amandman nije prihvaćen. Na član 193. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 194. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Narodni poslanik Siniša Stamenković podneo je amandman kojim predlaže da se iza člana 194. doda novi odeljak i tri nova člana 194a, 194b. i 194v. Od 128 poslanika, 8 za. Amandman nije prihvaćen Na član 196. amandman je podneo Siniša Stamenković. Od 128 poslanika, 8 za. Amandman nije prihvaćen Na član 199. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Vlada i Odbor za poljoprivredu prihvatili su ovaj amandman. Od 128 poslanika, 105 za. Amandman je prihvaćen. Na član 199. amandman je podneo Siniša Stamenković. Od 128 poslanika, 9 za. Amandman nije prihvaćen Na član 201. amandman je podneo Siniša Stamenković. Od 128 poslanika, 8 za. Amandman nije prihvaćen Na član 201. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 205. amandman je podneo Siniša Stamenković. Od 128 poslanika, 10 za. Amandman nije prihvaćen. Na član 206. amandman je podneo Siniša Stamenković. Od 128 poslanika, za se izjasnilo 7. Amandman nije prihvaćen. Na član 208. amandman je podneo Siniša Stamenković. Za amandman je glasalo 7. Amandman nije prihvaćen. Na član 209. amandman je podneo Siniša Stamenković. Od 128 poslanika, 8 za. Amandman nije prihvaćen. Na član 211. amandman je podneo Siniša Stamenković. Od 128 poslanika, za ovaj amandman je glasalo 6. Amandman nije prihvaćen. Na osnovu čl. 142. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za poljoprivredu podneo je amandman na naslov iznad čl. 220. i čl. 220. Predstavnik predlagača prihvatio je amandman. Za je glasalo 112, od 128 poslanika. Amandman je prihvaćen. Na član 220. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Narodni poslanik Siniša Stamenković podneo je amandman kojim predlaže da se iza člana 221. doda novi član 221a. Za je glasalo 9, od 128 poslanika. Amandman nije prihvaćen. Na član 222. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika Poslaničke grupe "Napred Srbijo". Jedan za, od 128 narodnih poslanika. Amandman nije prihvaćen. Na član 226. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika Poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na osnovu člana 142. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za poljoprivredu podneo je amandman na član 228. Predstavnik predlagača prihvatio je amandman. Od 128 poslanika, za amandman je glasalo 106. Amandman je prihvaćen. Na član 230. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika Poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na osnovu člana 142. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za poljoprivredu podneo je amandman na član 232. Predstavnik predlagača prihvatio je amandman. Od 128 poslanika, za amandman je glasalo 98. Amandman je prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o vodama, u celini. Molim vas, glasamo o Predlogu zakona u celini. Od 127 poslanika, 124 je glasalo za. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o vodama. Prelazimo na 10. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O PRIZNAVANjU SORTI POLjOPRIVREDNOG BILjA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o priznavanju sorti poljoprivrednog bilja, u načelu. Od 127 poslanika, za se izjasnilo 119. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podneo poslanik Milorad Krstin. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman je podneo poslanik Dobrislav Prelić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman su u istovetnom tekstu podneli grupa od 21 narodnog poslanika Poslaničke grupe "Napred Srbijo" i narodni poslanik Srboljub Živanović. Niko za, od 128 narodnih poslanika. Amandman nije prihvaćen. Na osnovu člana 142. Poslovnika Narodne skupštine Odbor za poljoprivredu podneo je amandman na član 2. Predstavnik predlagača prihvatio je amandman. Molim da se i mi izjasnimo. Od 128 poslanika, za amandman je glasalo 105 poslanika. Na član 4. amandman je podneo poslanik Milorad Krstin. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podneo poslanik Dušan Marić. Od 128 poslanika, za amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman je podneo poslanik Goran Mihajlović. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo poslanik Dušan Marić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 8. amandman je podnela Lidija Dimitrijević. Od 128 poslanika, niko se nije izjasnio za amandman. Amandman nije prihvaćen. Na član 10. amandman je podneo poslanik Radiša Ilić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 15. amandman je podneo Vitomir Plužarević. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 16. amandman je podneo poslanik Radiša Ilić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 20. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 20. amandman je podneo poslanik Radiša Ilić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 24. amandman je podneo Siniša Stamenković. Od 128 poslanika, za je glasalo pet. Amandman nije prihvaćen. Na član 26. amandman je podneo poslanik Dobrislav Prelić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na osnovu člana 142. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za poljoprivredu podneo je amandman na član 26. Predstavnik predlagača prihvatio je amandman. Od 126 poslanika, 118 je glasalo za. Amandman je prihvaćen. Na član 32. amandman je podneo poslanik Radiša Ilić. Vlada i Odbor za poljoprivredu su prihvatili amandman. Od 127 poslanika, za amandman je glasalo 107. Amandman je prihvaćen. Na član 48. amandman je podneo poslanik Milutin Jeličić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o priznavanju sorti poljoprivrednog bilja, u celini. Od 127 poslanika, za je glasalo 123. Konstatujem da je usvojen Predlog zakona o priznavanju sorti poljoprivrednog bilja. Prelazimo na 11. tačka dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O PIVU Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o pivu, u načelu. Od 127 poslanika, za Predlog zakona u načelu glasao je 121 poslanik. Konstatujem da je Predlog zakona u načelu prihvaćen. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podneo poslanik Dušan Marić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman je podneo poslanik Željko Brestovački. Vlada i Odbor za poljoprivredu prihvatili su amandman. Od 127 poslanika, 105 je glasalo za. Amandman je prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo poslanik Radiša Ilić. Od 127 poslanika, jedan za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo poslanik Milan Škrbić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na naziv poglavlja II iznad člana 5. i na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Željko Brestovački. Vlada i Odbor za poljoprivredu prihvatili su amandman. Od 127 poslanika, 110 je glasalo za. Amandman je prihvaćen. Na član 5. amandman je podneo poslanik Milorad Krstin. Od 127 poslanika, jedan za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podneo poslanik Milan Škrbić. Od 127 poslanika, jedan za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podneo poslanik Dragan Živkov. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman je podneo poslanik Milutin Jeličić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman je podneo poslanik Dobrislav Prelić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman je podneo poslanik Željko Brestovački. Vlada i Odbor za poljoprivredu prihvatili su amandman. Od 127 poslanika, 105 je glasalo za. Amandman je prihvaćen. Na član 6. amandman je podneo poslanik Momir Marković. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo poslanik Željko Brestovački. Vlada i Odbor za poljoprivredu prihvatili su amandman. Od 127 poslanika, 109 je glasalo za. Amandman je prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo poslanik Mirko Munjić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 8. amandman je podneo poslanik Željko Brestovački. Vlada i Odbor za poljoprivredu prihvatili su amandman. Od 127 poslanika, 109 je glasalo za. Amandman je prihvaćen. Na član 9. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 9. amandman je podneo poslanik Željko Brestovački. Vlada i Odbor za poljoprivredu prihvatili su amandman. Od 127 poslanika, 108 je glasalo za. Amandman je prihvaćen. Na član 12. amandman je podneo Siniša Stamenković. Od 127 poslanika, 10 za. Amandman nije prihvaćen. Na član 13. amandman je podneo poslanik Milan Škrbić. Od 128 narodnih poslanika, jedan za. Amandman nije prihvaćen. Na član 13. amandman je podneo Siniša Stamenković. Od 128 narodnih poslanika, za amandman je glasalo 8. Amandman nije prihvaćen. Na član 13. amandman je podneo poslanik Željko Brestovački. Vlada i Odbor za poljoprivredu prihvatili su amandman. Od 128 narodnih poslanika, 108 za. Amandman je prihvaćen. Na član 14. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 14. amandman je podneo Siniša Stamenković. Od 128 narodnih poslanika, za amandman je glasalo 8. Amandman nije prihvaćen. Na član 15. amandman je podneo poslanik Nikola Savić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 17. amandman je podneo poslanik Dušan Marić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 18. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 18. amandman je podneo Siniša Stamenković. Od 128 narodnih poslanika, za je glasalo petoro. Amandman nije prihvaćen. Na član 18. amandman je podneo poslanik Radiša Ilić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 19. amandman je podneo poslanik Milorad Krstin. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 22. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 22. amandman je podneo poslanik Dragan Živkov. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 22. amandman je podneo poslanik Željko Brestovački. Vlada i Odbor za poljoprivredu prihvatili su amandman. Od 128 narodnih poslanika, za amandman je glasalo 118. Skupština je prihvatila amandman. Na član 22. amandman je podneo poslanik Dobrislav Prelić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 23. amandman je podneo poslanik Željko Brestovački. Vlada i Odbor za poljoprivredu prihvatili su amandman. Od 128 narodnih poslanika, za je glasalo 101. Amandman je prihvaćen. Na član 23. amandman je podneo poslanik Sreto Perić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 23. amandman je podneo poslanik Mirko Munjić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 23. amandman je podneo poslanik Nikola Savić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 25. amandman je podneo poslanik Željko Brestovački. Vlada i Odbor za poljoprivredu prihvatili su amandman. Od 128 narodnih poslanika, za je glasalo 104. Amandman je prihvaćen. Na član 25. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 26. amandman je podneo poslanik Željko Brestovački. Vlada i Odbor za poljoprivredu prihvatili su ovaj amandman. Od 128 narodnih poslanika, za je glasalo 107. Amandman je prihvaćen. Na član 27. amandman je podneo poslanik Željko Brestovački. Vlada i Odbor za poljoprivredu prihvatili su ovaj amandman. Od 128 narodnih poslanika, za je glasalo 89. Amandman je prihvaćen. Na član 27. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 28. amandman je podneo poslanik Milutin Jeličić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 28. amandman je podneo poslanik Dušan Marić. Vlada i Odbor za poljoprivredu prihvatili su ovaj amandman. Od 128 narodnih poslanika, za je glasalo 103. Amandman je prihvaćen. Na član 28. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 29. amandman je podneo Siniša Stamenković. Od 128 narodnih poslanika, za je glasalo dvoje. Amandman nije prihvaćen. Na član 30. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o pivu, u celini. Od 128 narodnih poslanika, za Predlog je glasalo 124. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o pivu. Prelazimo na 12. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O VETERINARSTVU Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o veterinarstvu, u načelu. Od 128 narodnih poslanika, za Predlog glasalo je 122. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković, Zoran Nikolić, Milan Dimitrijević, Nikola Lazić i Donka Banović. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo poslanik Dušan Marić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo poslanik Vlada Milojković. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podnela Aleksandra Janković. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podnela Aleksandra Janković. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo Miroslav Marinković. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman sa ispravkom su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković, Zoran Nikolić, Milan Dimitrijević, Nikola Lazić i Donka Banović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podneo poslanik Milorad Krstin. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Markovići Zoran Nikolić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milan Dimitrijević, Donka Banović i Nikola Lazić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podneo poslanik Radiša Ilić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podneo poslanik Dragan Živkov. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podneo poslanik Vlada Milojković. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podneo poslanik Srboljub Živanović. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo poslanik Milorad Krstin. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković, Zoran Nikolić, Milan Dimitrijević, Nikola Lazić i Donka Banović. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 13. amandman je podneo poslanik Srđan Spasojević. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Markovići Zoran Nikolić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milan Dimitrijević i Donka Banović. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 14. amandman je podneo poslanik Srđan Spasojević. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 14. amandman je podneo Miroslav Marinković. Vlada i Odbor za poljoprivredu prihvatili su amandman. Od 128 poslanika, za je glasalo 122. Amandman je prihvaćen. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković, Donka Banović i Nikola Lazić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 14. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 15. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Narodni poslanik Željko Brestovački podneo je amandman kojim je predložio da se posle člana 18. doda novi član 18a. Vlada i Odbor za poljoprivredu prihvatili su amandman. Od 128 poslanika, za je glasalo 108. Amandman je prihvaćen. Na član 19. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Narodni poslanik Milorad Krstin podneo je amandman kojim je predložio da se posle člana 19. doda novi član 19a. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Narodni poslanik Zoran Bortić podneo je amandman kojim je predložio da se posle člana 19. dodaju novi članovi 19a, 19b i 19v. Od 128 poslanika, za je glasalo 6. Amandman nije prihvaćen. Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković, Donka Banović i Nikola Lazić. Od 128 poslanika, za je glasao jedan. Amandman nije prihvaćen. Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Nikolić i Milan Dimitrijević. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković, Zoran Nikolić i Donka Banović. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 28. amandman je podnela Aleksandra Janković. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 30. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković, Zoran Nikolić, Milan Dimitrijević, Nikola Lazić i Donka Banović. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković, Zoran Nikolić, Milan Dimitrijević, Nikola Lazić i Donka Banović. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 36. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković, Zoran Nikolić, Milan Dimitrijević, Nikola Lazić i Donka Banović. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 43. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Srđan Spasojević i zajedno narodni poslanici Milica Vojić Marković, Milan Dimitrijević, Donka Banović i Zoran Nikolić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 43. amandman je podnela Aleksandra Janković. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 45. amandman su zajedno podneli poslanici Milica Vojić Marković, Milan Dimitrijević, Donka Banović i Zoran Nikolić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 53. amandman je podneo poslanik Dušan Marić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 56. amandman su zajedno podneli poslanici Milica Vojić Marković, Milan Dimitrijević, Donka Banović i Zoran Nikolić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 57. amandman su zajedno podneli poslanici Milica Vojić Marković, Milan Dimitrijević, Donka Banović i Zoran Nikolić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 58. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković i Milan Dimitrijević. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 58. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović i Zoran Nikolić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 60. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović i Zoran Nikolić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 60. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković i Milan Dimitrijević. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 61. amandman su zajedno podneli poslanici Milica Vojić Marković, Milan Dimitrijević, Donka Banović i Zoran Nikolić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 62. amandman su zajedno podneli poslanici Milica Vojić Marković, Milan Dimitrijević, Donka Banović i Zoran Nikolić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 63. amandman su zajedno podneli poslanici Milica Vojić Marković, Milan Dimitrijević, Donka Banović i Zoran Nikolić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 65. amandman su zajedno podneli poslanici Milica Vojić Marković, Milan Dimitrijević, Donka Banović i Zoran Nikolić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 66. amandman je podnela poslanik Radica Jocić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Gospodo poslanici, samo da vas obavestim da ćemo početak sednice koja je bila zakazana za 14.00 časova odložiti za nakon završetka glasanja. Na član 67. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 70. amandman su zajedno podneli poslanici Milica Vojić Marković, Milan Dimitrijević, Donka Banović i Zoran Nikolić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Narodni poslanik Zoran Bortić podneo je amandman kojim je predložio da se posle člana 86. doda novi član 86a. Od 128 narodnih poslanika, 7 za. Amandman nije prihvaćen. Narodni poslanik Milorad Krstin podneo je amandman kojim je predložio da se posle člana 96. doda novi član 96a. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 98. amandman, sa ispravkom, podneo je Zoran Bortić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o veterinarstvu, u celini. Od 128 narodnih poslanika, za se izjasnilo 122. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o veterinarstvu. Prelazimo na 13. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O ORGANSKOJ PROIZVODNjI Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o organskoj proizvodnji, u načelu. Od 128 narodnih poslanika, 119 je glasalo za. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona, u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 4. amandman je podnela Milica Vojić Marković. Od 128 narodnih poslanika, za je glasao jedan. Amandman nije prihvaćen. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za poljoprivredu podneo je amandman na član 4. Predloga zakona. Predstavnik predlagača prihvatio je ovaj amandman. Od 128 narodnih poslanika, za se izjasnilo 107. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman je podneo poslanik Željko Tomić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podneo poslanik Dobrislav Prelić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podnela poslanik Donka Banović. Od 128 poslanika, za ovaj amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman je podneo poslanik Dragan Živkov. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman je podneo poslanik Vitomir Plužarević. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za poljoprivredu podneo je amandman na Naziv poglavlja II, naslov iznad člana 7. i član 7. Predstavnik predlagača, dr Saša Dragin, ministar poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede, prihvatio je ovaj amandman. Od 128 poslanika, za je glasalo 102 poslanika. Amandman je prihvaćen. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za poljoprivredu podneo je amandman na naslov iznad čl. 8. i čl. 8. Predstavnik predlagača, dr Saša Dragin, ministar poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede, prihvatio je ovaj amandman. Od 128 poslanika, za je glasalo 108 poslanika. Amandman je prihvaćen. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Željko Tomić, Donka Banović i Milica Vojić Marković. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Željko Tomić, Milica Vojić Marković i Donka Banović. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za poljoprivredu podneo je amandman na član 9. Predstavnik predlagača, dr Saša Dragin, ministar poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede, prihvatio je ovaj amandman. Od 128 poslanika, za je glasalo 103 poslanika. Amandman je prihvaćen. Na član 10. amandman je podneo poslanik Željko Tomić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 10. amandman je podnela Milica Vojić Marković. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Željko Tomić, Donka Banović i Milica Vojić Marković. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 13. amandman je podneo poslanik Milutin Jeličić. Vlada i Odbor za poljoprivredu prihvatili su amandman. Od 128 poslanika, 106 za. Amandman je prihvaćen Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković, Donka Banović i Željko Tomić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 15. amandman je podneo Srboljub Živanović. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 17. amandman je podneo poslanik Željko Tomić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 17. amandman je podnela Milica Vojić Marković. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Željko Tomić, Milica Vojić Marković i Donka Banović. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 20. amandman je podnela Milica Vojić Marković. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 20. amandman je podneo poslanik Željko Tomić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen Na član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković, Donka Banović i Željko Tomić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 40. amandman je podneo poslanik Dragan Aćimović. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen Na član 40. amandman je podnela poslanik Radica Jocić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen Na član 41. amandman je podneo poslanik Vlada Milojković. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen Na član 41. amandman je podneo Tomislav Ljubenović. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen Na član 42. amandman je podneo poslanik Milan Avramović. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen Na član 43. amandman je podneo poslanik Milan Škrbić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen Na član 44. amandman je podnela Lidija Dimitrijević. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen Na član 45. amandman je podneo poslanik Vladan Jeremić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen Na član 47. amandman je podneo poslanik Željko Brestovački. Vlada i Odbor za poljoprivredu prihvatili su ovaj amandman. Od 128 poslanika, za je glasalo 99. Narodna skupština je prihvatila amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o organskoj proizvodnji, u celini. Od 128 poslanika, za 116. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o organskoj proizvodnji. Prelazimo na 14. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O OBAVLjANjU SAVETODAVNIH I STRUČNIH POSLOVA U OBLASTI POLjOPRIVREDE Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o obavljanju savetodavnih i stručnih poslova u oblasti poljoprivrede, u načelu. Od 128 narodnih poslanika, 115 je glasalo za. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona, u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 2. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podneo poslanik Goran Mihajlović. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podneo poslanik Milorad Krstin. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Nikolić i Miroslav Petković. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo poslanik Radiša Ilić. Vlada i Odbor za poljoprivredu prihvatili su amandman. Od 128 narodnih poslanika, 102 za. Amandman je prihvaćen. Na član 9. amandman je podneo poslanik Radiša Ilić. Od 128 narodnih poslanika, jedan za. Amandman nije prihvaćen. Na član 18. amandman je podneo poslanik Dobrislav Prelić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 28. amandman je podneo Srboljub Živanović. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na Naziv glave VI amandman je podneo Nikola Savić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 22. amandman je podneo poslanik Milorad Krstin. Vlada i Odbor za poljoprivredu prihvatili su amandman. Od 128 narodnih poslanika, za je 116. Amandman je prihvaćen. Na član 23. amandman je podneo poslanik Milutin Jeličić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 23. amandman je podneo Siniša Stamenković. Od 128 narodnih poslanika, za 10. Amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o obavljanju savetodavnih i stručnih poslova u oblasti poljoprivrede, u celini. Od 128 narodnih poslanika, za 122. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o obavljanju savetodavnih i stručnih poslova u oblasti poljoprivrede. Prelazimo na 15. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA ZAKONA O OPŠTEM UPRAVNOM POSTUPKU Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama Zakona o opštem upravnom postupku, u načelu. Od 128 narodnih poslanika, 114 je glasalo za. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona, u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 6. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Od 128 narodnih poslanika, jedan za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo poslanik Boris Aleksić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 18. amandman je podneo poslanik Dejan Mirović. Od 128 narodnih poslanika, jedan za. Amandman nije prihvaćen. Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jorgovanka Tabaković, Veroljub Arsić i Mićo Rogović. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 20. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Amandman kojim se posle člana 20. dodaju novi članovi 20a, 20b. i 20v. zajedno su podneli narodni poslanici Jorgovanka Tabaković, Veroljub Arsić i Mićo Rogović. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na osnovu člana 141. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za pravosuđe i upravu podneo je amandman na član 22. Vlada je prihvatila amandman. Od 127 narodnih poslanika, za 108. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jorgovanka Tabaković, Veroljub Arsić i Mićo Rogović. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama Zakona o opštem upravnom postupku, u celini. Od 127 narodnih poslanika, za 120. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o izmenama Zakona o opštem upravnom postupku. Prelazimo na 16. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O SLUŽBENOJ UPOTREBI JEZIKA I PISAMA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o službenoj upotrebi jezika i pisama, u načelu. Od 127 narodnih poslanika, 119 za. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podneo poslanik Milorad Buha. Od 126 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Zlata Đerić i Milorad Krstin. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Palalić i Željko Tomić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podnela poslanik Olena Papuga. Od 127 poslanika, za se izjasnilo četvoro. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman su zajedno podneli Čedomir Jovanović, Judita Popović, Kenan Hajdarević, Nataša Mićić i Vesna Pešić. Od 127 poslanika, za amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Oto Kišmarton, Saša Maksimović i Jelena Budimirović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković i Milica Radović. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podneo poslanik Dragan Živkov. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Aleksandar Pejčić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Palalić i Željko Tomić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podneo poslanik Filip Stojanović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Stefan Zankov, Dragan Čolić i Predrag Mijatović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine Odbor za pravosuđe i upravu podneo je amandman na član 4. Vlada je prihvatila amandman. Stavljam ga na glasanje. Prihvaćen amandman Vlade stavljam na glasanje. Od 127 poslanika, za amandman je glasalo 113. Konstatujem da smo usvojili amandman. Na član 4. amandman je podnela Vlada. Odbor za pravosuđe i upravu prihvatio je amandman. Odbor je prihvatio amandman Vlade. Od 127 poslanika, za amandman je glasalo 98. Narodna skupština je prihvatila amandman. Na član 4. amandman je podnela poslanik Gordana Pop-Lazić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Narodni poslanik Gordana Pop Lazić podnela je amandman kojim predlaže da se posle člana 5. doda novi član 5a. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podnela poslanik Nataša Jovanović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o službenoj upotrebi jezika i pisama, u celini. Od 127 poslanika, za je glasalo 116. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o službenoj upotrebi jezika i pisama. Prelazimo na 17. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O OBJAVLjIVANjU ZAKONA I DRUGIH PROPISA I OPŠTIH AKATA I O IZDAVANjU "SLUŽBENOG GLASNIKA REPUBLIKE SRBIJE" Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Od 127 narodnih poslanika, za je glasalo 119. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona, u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Vjerica Radeta, Sreto Perić i Mirko Munjić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Palalić, Miroslav Petković i Dragan Šormaz. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Krasić, Vjerica Radeta i Sreto Perić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Krasić, Vjerica Radeta, Sreto Perić, Petar Jojić i Mirko Munjić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Krasić, Vjerica Radeta, Sreto Perić, Petar Jojić i Mirko Munjić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Narodni poslanici Zoran Krasić, Petar Jojić i Mirko Munjić zajedno su podneli amandman kojim predlažu da se posle člana 5. doda novi član 5a. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Narodni poslanici Vjerica Radeta i Sreto Perić zajedno su podneli amandman kojim predlažu da se posle člana 5. doda novi član 5a. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o objavljivanju zakona i drugih propisa i opštih akata i o izdavanju "Službenog glasnika Republike Srbije", u celini. Od 128 poslanika, za je glasalo 123. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o objavljivanju zakona i drugih propisa i opštih akata i o izdavanju "Službenog glasnika Republike Srbije". Prelazimo na 18. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O POŠTANSKIM USLUGAMA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poštanskim uslugama, u načelu. Od 128 poslanika, 124 je glasalo za. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona, u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Odbor za saobraćaj i veze, na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika podneo je amandman na član 1. Vlada je prihvatila amandman. Molim izjasnite se o ovom amandmanu. Od 128 poslanika, 114 je glasalo za. Amandman je prihvaćen. Na član 1. amandman je podnela poslanik Gordana Pop Lazić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podneo poslanik Milan Avramović. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Grupa od 21 poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo" podnela je amandman na član 6. i to sa predlogom novog člana 6a. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo poslanik Ljubomir Kragović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Odbor za saobraćaj i veze, na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika, podneo je amandman na član 8. Vlada je prihvatila amandman. Od 127 poslanika, 114 je glasalo za. Amandman je prihvaćen. Na član 8. amandman je podneo poslanik Milan M. Nikolić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Odbor za saobraćaj i veze, na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika, podneo je amandman na član 11. Vlada je prihvatila ovaj amandman. Od 127 poslanika, za amandman je glasalo 115. Amandman je prihvaćen. Na član 13. amandman je podneo poslanik Željko Ivanji. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze prihvatili su amandman. Od 127 poslanika, za amandman je glasalo 113. Amandman je prihvaćen. Grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo" podnela je amandman kojim se predlaže dodavanje novog člana 13a. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo" podnela je amandman kojim se predlaže dodavanje novog člana 14a. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 15. amandman je podneo poslanik Mirko Munjić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 17. amandman je podnela je Nataša Jovanović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 17. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 18. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 18. amandman je podneo poslanik Željko Ivanji. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze su prihvatili amandman. Od 127 poslanika, za amandman je glasalo 110. Amandman je prihvaćen. Na član 19. amandman je podneo Milovan Radovanović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 20. amandman je podnela Lidija Dimitrijević. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo" podnela je amandman kojim se predlaže dodavanje člana 20a. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 21. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 22. amandman je podneo poslanik Slobodan Vuković. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 24. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Jedan za, od 127 poslanika. Amandman nije prihvaćen. Odbor za saobraćaj i veze, na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika, podneo je amandman na član 31. Vlada je prihvatila amandman. Od 127 poslanika, za amandman je glasalo 112 . Amandman je prihvaćen. Na član 34. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Željko Ivanji i Dragan Živkov. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze su prihvatili amandman. Od 127 poslanika, za amandman je glasalo 97. Narodna skupština je prihvatila amandman. Na član 35. amandman je podneo Radoslav Mojsilović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Odbor za saobraćaj i veze, na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika, podneo je amandman na član 35. Vlada je prihvatila amandman. Od 127 poslanika, za amandman je glasalo 111. To znači da je Narodna skupština prihvatila amandman. Na član 37. amandman, sa ispravkom, podneo je Željko Ivanji. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze su prihvatili amandman. Od 128 poslanika, za amandman je glasalo 111. Narodna skupština je usvojila amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poštanskim uslugama u celini. Od 128 poslanika, za predlog zakona u celini glasalo je 120. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poštanskim uslugama. Prelazimo na 19. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O OBELEŽAVANjU DANA ŽALOSTI NA TERITORIJI REPUBLIKE SRBIJE Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o obeležavanju dana žalosti na teritoriji Republike Srbije. Od 128 poslanika, za je glasalo 118. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podneo poslanik Dušan Marić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podnela grupa od 21. narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o obeležavanju dana žalosti na teritoriji Republike Srbije. Od 128 poslanika, za je glasalo 123. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o obeležavanju dana žalosti na teritoriji Republike Srbije. Prelazimo na 20. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ODLUKE O UTVRĐIVANjU STARE I RETKE KNjIGE OD IZUZETNOG ZNAČAJA Pošto je Narodna skupština obavila jedinstven pretres o Predlogu odluke, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog odluke o utvrđivanju stare i retke knjige od izuzetnog značaja. Od 128 poslanika, za je glasalo 124. Narodna skupština je usvojila Predlog odluke o utvrđivanju stare i retke knjige od izuzetnog značaja. Prelazimo na 21. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O CENTRALNOM REGISTRU OBAVEZNOG SOCIJALNOG OSIGURANjA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o Centralnom registru obaveznog socijalnog osiguranja, u načelu. Od 128 poslanika, za je glasalo 111. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 2. amandman je podnela poslanik Dušanka Plećević. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović Milosavljević. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman, u istovetnom tekstu, podnela je grupa od 21 poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo" i poslanik Sreto Perić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 11. amandman je podnela grupa od 21. narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 13. amandman je podnela grupa od 21. narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 13. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović Milosavljević. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja, podneo je amandman na član 16. Predstavnik predlagača prihvatio je amandman. Od 128 poslanika, za je glasalo 110. Amandman je prihvaćen. Na član 16. amandman je podnela poslanik Dušanka Plećević. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 17. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović Milosavljević. Predstavnik predlagača je prihvatio amandman. Od 128 poslanika, 116 za. Amandman je prihvaćen. Na član 21. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović Milosavljević. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 24. amandman je podnela poslanik Dušanka Plećević. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 25. amandman je podneo poslanik Paja Momčilov. Predstavnik predlagača je prihvatio amandman. Od 128 poslanika, 104 za. Amandman je prihvaćen. Na član 26. amandman je podneo poslanik Mirko Munjić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 26. amandman je podnela grupa od 21. narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 30. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović Milosavljević. Predstavnik predlagača je prihvatio amandman. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 35. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković, Nikola Lazić, Aleksandar Pejčić, Donka Banović i Jovan Palalić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 36. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković, Nikola Lazić, Aleksandar Pejčić, Donka Banović i Jovan Palalić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 36. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović Milosavljević. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 37. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković, Nikola Lazić, Aleksandar Pejčić, Donka Banović i Jovan Palalić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 37. amandman je podnela poslanik Dušanka Plećević. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o Centralnom registru obaveznog socijalnog osiguranja, u celini. Od 128 poslanika, za je glasalo 124. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o Centralnom registru obaveznog socijalnog osiguranja. Gospodo narodni poslanici, pre nego što nastavimo sa radom htela bih da dam obaveštenje. Da bismo izglasali tačke do kraja današnje sednice za svaku je potrebno da imamo većinu glasova svih narodnih poslanika, odnosno najmanje 126 glasova. Molim vas da se koncentrišemo ili možda hoćete pauzu? Pošto sada prelazimo na odlučivanje o predlozima zakona o potvrđivanju međunarodnih ugovora, odnosno sporazuma (tačke 22. do 90. dnevnog reda, podsećam vas da, na osnovu člana 105. stav 3. tačka 6) Ustava Republike Srbije, Narodna skupština odlučuje o zakonima kojima se uređuju zaključivanje i potvrđivanje međunarodnih ugovora, većinom glasova svih narodnih poslanika. Takođe vas podsećam da na navedene predloge zakona nisu podneti amandmani, pa će Narodna skupština o ovim predlozima zakona glasati u celini. Izuzetak su predlozi zakona, tačke 39. i 40. dnevnog reda, na koje su podneti amandmani, pa će Narodna skupština samo o tim predlozima zakona glasati u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na odlučivanje. Prelazimo na 22. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU MEMORANDUMA O RAZUMEVANjU IZMEĐU VLADE REPUBLIKE SRBIJE I VLADE REPUBLIKE IRAK O SARADNjI I VOJNOJ OBUCI ZA IRAČKE ORUŽANE SNAGE Od 128 narodnih poslanika, 128 je glasalo za. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 23. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU MEMORANDUMA O RAZUMEVANjU IZMEĐU VLADE REPUBLIKE SRBIJE I VLADE KRALjEVINE ŠPANIJE O SARADNjI U OBLASTI ODBRANE Od 128 narodnih poslanika, 127 je glasalo za. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 24. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU MEMORANDUMA O RAZUMEVANjU IZMEĐU VLADE REPUBLIKE SRBIJE I VLADE KRALjEVINE NORVEŠKE O SARADNjI U OBLASTI ODBRANE Od 128 narodnih poslanika, 127 je za. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 25. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA IZMEĐU VLADE REPUBLIKE SRBIJE I VLADE REPUBLIKE BUGARSKE O RAZMENI I UZAJAMNOJ ZAŠTITI POVERLjIVIH INFORMACIJA U OBLASTI ODBRANE Od 128 narodnih poslanika, 128 je za. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 26. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA IZMEĐU VLADE REPUBLIKE SRBIJE I VLADE REPUBLIKE MAKEDONIJE O SARADNjI U OBLASTI ODBRANE Od 128 narodnih poslanika, 127 je za. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 27. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA IZMEĐU VLADE REPUBLIKE SRBIJE I VLADE REPUBLIKE SLOVENIJE O SARADNjI U OBLASTI ODBRANE Od 128 narodnih poslanika, 128 je za. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 29. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA IZMEĐU SAVETA MINISTARA SRBIJE I CRNE GORE I VLADE SAVEZNE REPUBLIKE NEMAČKE O VOJNOJ SARADNjI Od 128 narodnih poslanika, 127 je za. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 28. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA O SARADNjI IZMEĐU REPUBLIKE SRBIJE I REPUBLIKE PORTUGAL U OBLASTI ODBRANE Od 128 narodnih poslanika, 127 je za. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 30. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU MEMORANDUMA O RAZUMEVANjU IZMEĐU VLADE REPUBLIKE SRBIJE I VLADE UJEDINjENOG KRALjEVSTVA VELIKE BRITANIJE I SEVERNE IRSKE O SARADNjI U OBLASTI ODBRANE Od 128 narodnih poslanika, 127 je za. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 31. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA IZMEĐU REPUBLIKE SRBIJE I ŠVAJCARSKE KONFEDERACIJE O OLAKŠANOJ PROCEDURI ZA IZDAVANjE VIZA Od 128 narodnih poslanika, 127 je za. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 32. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA IZMEĐU VLADE REPUBLIKE SRBIJE I VLADE REPUBLIKE KAZAHSTANA O UKIDANjU VIZA ZA NOSIOCE DIPLOMATSKIH I SLUŽBENIH PASOŠA Od 128 narodnih poslanika, 126 je za. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 33. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA IZMEĐU REPUBLIKE SRBIJE I KRALjEVINE NORVEŠKE O OLAKŠANOJ PROCEDURI ZA IZDAVANjE VIZA Od 128 narodnih poslanika, 127 je glasalo za. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 34. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA IZMEĐU VLADE REPUBLIKE SRBIJE I VLADE REPUBLIKE TURSKE O TEHNIČKOJ I FINANSIJSKOJ SARADNjI Od 128 narodnih poslanika, 128 je glasalo za. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 35. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA O OSNIVANjU I STATUTA EVROPSKE ORGANIZACIJE ZA JAVNO PRAVO Od 128 narodnih poslanika, 127 je glasalo za. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 36. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA IZMEĐU SRBIJE I CRNE GORE I SJEDINjENIH AMERIČKIH DRŽAVA O ZAPOŠLjAVANjU LICA KOJA ŽIVE U ZAJEDNIČKOM DOMAĆINSTVU SA ČLANOVIMA DIPLOMATSKO-KONZULARNIH PREDSTAVNIŠTAVA KOJI SLUŽBUJU U SRBIJI I CRNOJ GORI, ODNOSNO U SJEDINjENIM AMERIČKIM DRŽAVAMA Od 128 poslanika, za je glasalo 128. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 37. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU DOPUNSKOG PROTOKOLA UZ ŽENEVSKE KONVENCIJE OD 12. AVGUSTA 1949. GODINE O USVAJANjU DODATNOG ZNAKA RASPOZNAVANjA (PROTOKOL III) Od 128 poslanika, za je glasalo 127. Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 38. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA IZMEĐU VLADE REPUBLIKE SRBIJE I VLADE REPUBLIKE ITALIJE O SARADNjI U OBLASTI KULTURE I OBRAZOVANjA Od 128 poslanika, za je glasalo 127. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 39. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU KONVENCIJE O DOSTAVLjANjU U INOSTRANSTVU SUDSKIH I VANSUDSKIH AKATA U GRAĐANSKIM I TRGOVAČKIM STVARIMA Od 128 poslanika, za je glasalo 127. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 3. amandman je podneo Nenad Konstantinović. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman. Za amandmane je potrebna većina glasova svih poslanika. Od 128 poslanika, za je glasalo 126. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman je podneo Nenad Konstantinović. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman. Molim vas, i ovde nam je potrebno najmanje 126 poslanika da bismo amandman izglasali. Od 128 poslanika, za je glasalo 126. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika prihvatila ovaj amandman. Pošto smo se izjasnili o Predlogu zakona u načelu i o podnetim amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Konvencije o dostavljanju u inostranstvu sudskih i vansudskih akata u građanskim i trgovačkim stvarima, u celini. Od 128 poslanika, za je glasalo 128. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona o potvrđivanju Konvencije o dostavljanju u inostranstvu sudskih i vansudskih akata u građanskim i trgovačkim stvarima. Prelazimo na 40. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU KONVENCIJE O IZVOĐENjU DOKAZA U INOSTRANSTVU U GRAĐANSKIM I TRGOVAČKIM STVARIMA U NAČELU Od 128 poslanika, za je glasalo 128. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 3. amandman je podneo Nenad Konstantinović. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman. Od 128 poslanika, za je glasalo 126. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman je podneo Nenad Konstantinović. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman. Od 128 poslanika, za je glasalo 127. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika prihvatila ovaj amandman. Pošto smo se izjasnili o Predlogu zakona u načelu i o podnetim amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Konvencije o izvođenju dokaza u inostranstvu u građanskim i trgovačkim stvarima, u celini. Od 128 poslanika, za je glasalo 128. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona o potvrđivanju Konvencije o izvođenju dokaza u inostranstvu u građanskim i trgovačkim stvarima. Prelazimo na 41. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU UGOVORA IZMEĐU REPUBLIKE SRBIJE I CRNE GORE O PRAVNOJ POMOĆI U GRAĐANSKIM I KRIVIČNIM STVARIMA Od 128 poslanika, za je glasalo 128. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 42. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU UGOVORA IZMEĐU REPUBLIKE SRBIJE I CRNE GORE O IZRUČENjU Od 128 poslanika, za je glasalo 128. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 43. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU UGOVORA IZMEĐU REPUBLIKE SRBIJE I CRNE GORE O MEĐUSOBNOM IZVRŠAVANjU SUDSKIH ODLUKA U KRIVIČNIM STVARIMA Od 128 poslanika, za je glasalo 127. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 44. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU KONVENCIJE SAVETA EVROPE O ZAŠTITI DECE OD SEKSUALNOG ISKORIŠĆAVANjA I SEKSUALNOG ZLOSTAVLjANjA Od 128 poslanika, za je glasalo 127. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 45. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA IZMEĐU VLADE REPUBLIKE SRBIJE I VLADE REPUBLIKE TURSKE O EKONOMSKOJ SARADNjI Od 128 poslanika, za je glasalo 126. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 46. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA IZMEĐU VLADE REPUBLIKE SRBIJE I VLADE REPUBLIKE TURSKE O SARADNjI U OBLASTI INFRASTRUKTURNIH PROJEKATA Molim vas, kolege, dajte da se još malo skoncentrišemo. Od 128 poslanika, za je glasalo 128. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 47. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA O EKONOMSKOJ SARADNjI IZMEĐU VLADE REPUBLIKE SRBIJE I VLADE CRNE GORE Od 128 poslanika, za je glasalo 127. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 48. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA IZMEĐU REPUBLIKE SRBIJE I CRNE GORE O UZAJAMNOM PODSTICANjU I ZAŠTITI ULAGANjA Od 128 poslanika, za je glasalo 127. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 49. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA IZMEĐU REPUBLIKE SRBIJE I REPUBLIKE PORTUGAL O UZAJAMNOM PODSTICANjU I ZAŠTITI ULAGANjA Od 128 poslanika, za se izjasnilo 126. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 50. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA O EKONOMSKOJ I TEHNIČKOJ SARADNjI IZMEĐU VLADE REPUBLIKE SRBIJE I VLADE DRŽAVE KUVAJT Od 128 poslanika, za je glasalo 127. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 51. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA IZMEĐU VLADE REPUBLIKE SRBIJE I VLADE DRŽAVE KUVAJT O SARADNjI U OBLASTI TURIZMA Od 128 poslanika, za je glasalo 127. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 52. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU KONVENCIJE O PRIVREMENOM UVOZU Od 128 poslanika, za je glasalo 127. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 53. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU UGOVORA IZMEĐU REPUBLIKE SRBIJE I MALTE O IZBEGAVANjU DVOSTRUKOG OPOREZIVANjA U ODNOSU NA POREZE NA DOHODAK Od 128 poslanika, za je glasalo 127. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 54. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU PROTOKOLA IZMEĐU VLADE REPUBLIKE SRBIJE I VLADE ČEŠKE REPUBLIKE UZ UGOVOR IZMEĐU SAVETA MINISTARA SRBIJE I CRNE GORE I VLADE ČEŠKE REPUBLIKE O IZBEGAVANjU DVOSTRUKOG OPOREZIVANjA U ODNOSU NA POREZE NA DOHODAK I NA IMOVINU Od 128 poslanika, za je glasalo 126. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 55. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU UGOVORA IZMEĐU REPUBLIKE SRBIJE I REPUBLIKE ESTONIJE O IZBEGAVANjU DVOSTRUKOG OPOREZIVANjA U ODNOSU NA POREZE NA DOHODAK Od 128 poslanika, za je glasalo 128. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 56. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU UGOVORA IZMEĐU REPUBLIKE SRBIJE I IRSKE O IZBEGAVANjU DVOSTRUKOG OPOREZIVANjA U ODNOSU NA POREZE NA DOHODAK Od 128 poslanika, za je glasalo 128. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 57. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU UGOVORA IZMEĐU REPUBLIKE SRBIJE I VELIKE SOCIJALISTIČKE NARODNE LIBIJSKE ARAPSKE DžAMAHIRIJE O IZBEGAVANjU DVOSTRUKOG OPOREZIVANjA U ODNOSU NA POREZE NA DOHODAK Od 128 poslanika, za je glasalo 128. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 58. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU UGOVORA IZMEĐU VLADE REPUBLIKE SRBIJE I VLADE DRŽAVE KATAR O IZBEGAVANjU DVOSTRUKOG OPOREZIVANjA U ODNOSU NA POREZE NA DOHODAK Od 128 poslanika, za je glasalo 128. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 59. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU KONVENCIJE MEĐUNARODNE ORGANIZACIJE RADA BROJ 183 O ZAŠTITI MATERINSTVA Od 128 poslanika, za je glasalo 128. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 60. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA IZMEĐU REPUBLIKE SRBIJE I REPUBLIKE TURSKE O SOCIJALNOJ SIGURNOSTI Od 128 poslanika, za je glasalo 127. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 61. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU KONVENCIJE O OČUVANjU NEMATERIJALNOG KULTURNOG NASLEĐA Od 128 poslanika, za je glasalo 127. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 62. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU OKVIRNE KONVENCIJE SAVETA EVROPE O VREDNOSTI KULTURNOG NASLEĐA ZA DRUŠTVO Od 128 poslanika, za je glasalo 126. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 63. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA IZMEĐU REPUBLIKE SRBIJE I REGIONALNOG CENTRA ZA ŽIVOTNU SREDINU ZA CENTRALNU I ISTOČNU EVROPU O PRAVNOM STATUSU REGIONALNOG CENTRA ZA ŽIVOTNU SREDINU U REPUBLICI SRBIJI Od 128 poslanika, za je glasalo 128. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 64. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA O SARADNjI IZMEĐU SAVEZNE VLADE SAVEZNE REPUBLIKE JUGOSLAVIJE I EVROPSKOG CENTRA ZA SREDNjOROČNE PROGNOZE VREMENA (ECSPV) Od 128 poslanika, za je glasalo 126. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 65. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU PROTOKOLA O STRATEŠKOJ PROCENI UTICAJA NA ŽIVOTNU SREDINU UZ KONVENCIJU O PROCENI UTICAJA NA ŽIVOTNU SREDINU U PREKOGRANIČNOM KONTEKSTU Od 128 poslanika, za je glasalo 128. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 66. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU MEĐUNARODNE KONVENCIJE O GRAĐANSKOJ ODGOVORNOSTI ZA ŠTETE PROUZROKOVANE ZAGAĐENjEM POGONSKOM NAFTOM Od 128 poslanika, za je glasalo 127. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 67. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU MEĐUNARODNE KONVENCIJE O KONTROLI ŠTETNIH SISTEMA KOJI SE KORISTE PROTIV OBRASTANjA NA BRODOVIMA Od 128 poslanika, 127 je glasalo za. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 68. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU PROTOKOLA IZ 1997. GODINE O IZMENAMA I DOPUNAMA MEĐUNARODNE KONVENCIJE O SPREČAVANjU ZAGAĐENjA MORA SA BRODOVA IZ 1973. GODINE, IZMENjENE I DOPUNjENE PROTOKOLOM IZ 1978. GODINE, KOJI SE NA NjU ODNOSI Od 128 poslanika, 128 je glasalo za. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 69. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O DOPUNI ZAKONA O POTVRĐIVANjU PROTOKOLA OD 3. JUNA 1999. GODINE O IZMENAMA KONVENCIJE O MEĐUNARODNIM ŽELEZNIČKIM PREVOZIMA (COTIF) OD 9. MAJA 1980. GODINE (PROTOKOL IZ 1999.) I KONVENCIJE O MEĐUNARODNIM ŽELEZNIČKIM PREVOZIMA (COTIF) OD 9. MAJA 1980. GODINE U VERZIJI NA OSNOVU PROTOKOLA O IZMENAMA OD 3. JUNA 1999. GODINE Od 128 poslanika, 127 je glasalo za. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 70. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA IZMEĐU VLADE REPUBLIKE SRBIJE I VLADE CRNE GORE O GRANIČNOJ KONTROLI U ŽELEZNIČKOM SAOBRAĆAJU Od 128 poslanika, 127 je glasalo za. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 71. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU EVROPSKE KONVENCIJE O MEĐUNARODNOM TRANSPORTU OPASNOG TERETA U DRUMSKOM SAOBRAĆAJU (ADR 2007) Od 128 poslanika, 127 je glasalo za. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 72. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU EVROPSKOG SPORAZUMA O MEĐUNARODNOM TRANSPORTU OPASNOG TERETA NA UNUTRAŠNjIM PLOVNIM PUTEVIMA (ADN) Od 128 poslanika, 127 je glasalo za. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 73. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU PROTOKOLA IZ 2005. GODINE O IZMENAMA I DOPUNAMA KONVENCIJE O SUZBIJANjU NEZAKONITIH RADNjI UPERENIH PROTIV BEZBEDNOSTI POMORSKE PLOVIDBE Od 128 poslanika, 128 je glasalo za. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 74. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU BUDIMPEŠTANSKE KONVENCIJE O UGOVORU O PREVOZU ROBE NA UNUTRAŠNjIM VODNIM PUTEVIMA (CMNI) Od 128 poslanika, 126 je glasalo za. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 75. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA O FONDACIJSKOJ SARADNjI “TRANSEVROPSKA ŽELEZNICA (TER)” Od 128 poslanika, 127 je glasalo za. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 76. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA IZMEĐU VLADE REPUBLIKE SRBIJE I VLADE CRNE GORE O PREVOZU PUTNIKA I STVARI U MEĐUNARODNOM DRUMSKOM SAOBRAĆAJU Od 128 poslanika, 126 je glasalo za. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 77. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA IZMEĐU VLADE REPUBLIKE SRBIJE I VLADE REPUBLIKE MAĐARSKE O MEĐUNARODNOM KOMBINOVANOM TRANSPORTU ROBE I LOGISTIČKIM USLUGAMA Od 128 poslanika, 126 je glasalo za. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 78. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA IZMEĐU VLADE REPUBLIKE SRBIJE I VLADE ISLAMSKE REPUBLIKE IRAN O MEĐUNARODNOM DRUMSKOM PREVOZU PUTNIKA I STVARI Od 128 poslanika, 126 je glasalo za. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 79. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA IZMEĐU VLADE REPUBLIKE SRBIJE I ŠVAJCARSKOG SAVEZNOG VEĆA O PREVOZU PUTNIKA I STVARI U DRUMSKOM SAOBRAĆAJU Od 128 poslanika, 127 je glasalo za. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 80. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU AMANDMANA NA ČLAN XII (C) (II) SPORAZUMA O MEĐUNARODNOJ TELEKOMUNIKACIONOJ SATELITSKOJ ORGANIZACIJI (ITSO) Od 128 poslanika, 126 je glasalo za. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 81. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU ZAVRŠNIH AKATA REGIONALNE KONFERENCIJE O RADIO-KOMUNIKACIJAMA ZA PLANIRANjE DIGITALNE TERESTRIJALNE RADIODIFUZNE SLUŽBE U DELOVIMA REGIONA 1 I 3, U FREKVENCIJSKIM OPSEZIMA 174-230 MHZ I 470-862 MHZ (RRC-06) Od 128 poslanika, 127 je glasalo za. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 82. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU PROTOKOLA O IZMENAMA I DOPUNAMA ODREĐENIH DELOVA REGIONALNOG SPORAZUMA ZA EVROPSKU RADIODIFUZNU ZONU (ŠTOKHOLM, 1961.) SA REZOLUCIJAMA (RRC-06-REV.ST61) Od 128 poslanika, 127 je glasalo za. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 83. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU AKATA KOJIMA SE MENjAJU USTAV I KONVENCIJA MEĐUNARODNOG SAVEZA ZA TELEKOMUNIKACIJE Od 128 poslanika, 126 je glasalo za. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 84. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA IZMEĐU VLADE REPUBLIKE SRBIJE I VLADE REPUBLIKE INDIJE O SARADNjI U OBLASTI POLjOPRIVREDE I SRODNIM SEKTORIMA Od 128 poslanika, 127 je glasalo za. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 85. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA IZMEĐU VLADE REPUBLIKE SRBIJE I VLADE DRŽAVE IZRAEL O SARADNjI U OBLASTI POLjOPRIVREDE Od 128 poslanika, 126 je glasalo za. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 86. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA IZMEĐU VLADE REPUBLIKE SRBIJE I VLADE ISLAMSKE REPUBLIKE IRAN O SARADNjI U OBLASTI VETERINE I ZAŠTITE ZDRAVLjA ŽIVOTINjA Od 128 poslanika, 127 je glasalo za. Većinom glasova svih narodnih poslanika usvojili smo Predlog zakona. Prelazimo na 87. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU EVROPSKE KONVENCIJE O ZAŠTITI KIČMENjAKA NAMENjENIH ZA OGLEDNE I DRUGE NAUČNE SVRHE IZMENjENE PROTOKOLOM O IZMENI EVROPSKE KONVENCIJE O ZAŠTITI KIČMENjAKA NAMENjENIH ZA OGLEDNE I DRUGE NAUČNE SVRHE Od 128 poslanika, svih 128 je glasalo za. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 88. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU EVROPSKE KONVENCIJE O ZAŠTITI KUĆNIH LjUBIMACA Od 128 poslanika za se izjasnilo 127. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 89. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU DOPUNSKOG SPORAZUMA UZ OSNOVNI SPORAZUM O TEHNIČKOJ SARADNjI IZMEĐU VLADE REPUBLIKE SRBIJE I VLADE FEDERATIVNE REPUBLIKE BRAZILA O SARADNjI U OBLASTI VETERINE Od 128 poslanika, za je glasalo 128. Konstatujem da smo većinom glasova svih narodnih poslanika usvojili Predlog zakona. Prelazimo na 90. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU KONVENCIJE O ZAŠTITI I KORIŠĆENjU PREKOGRANIČNIH VODOTOKOVA I MEĐUNARODNIH JEZERA I AMANDMANA NA ČL. 25. I 26. KONVENCIJE O ZAŠTITI I KORIŠĆENjU PREKOGRANIČNIH VODOTOKOVA I MEĐUNARODNIH JEZERA Od 128 narodnih poslanika, 128 je glasalo za. Konstatujem da smo većinom glasova svih narodnih poslanika usvojili Predlog zakona. Prelazimo na 91. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ODLUKE O OBRAZOVANjU RADNE GRUPE ZA IZRADU PREDLOGA ZAKONA RADI STVARANjA FORMALNO-PRAVNIH USLOVA ZA POSTUPANjE NADLEŽNIH ORGANA PO PRIJAVAMA O NESTANKU NOVOROĐENE DECE IZ PORODILIŠTA Pošto je Narodna skupština obavila jedinstven pretres o Predlogu odluke, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje amandman koji je na poglavlje 1. Predloga odluke podneo narodni poslanik Miloš Aligrudić. Predlagač je prihvatio ovaj amandman. Od 130 narodnih poslanika, 123 se izjasnilo za. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Podsećam vas da je tačkom 7. Predloga odluke predviđeno da ova odluka stupa na snagu narednog dana od dana objavljivanja u "Službenom glasniku". U obrazloženju Predloga odluke, predlagač je navela da se naročito opravdani razlozi za ranije stupanje na snagu ove odluke, u smislu člana 196. stav 4. Ustava Republike Srbije, sastoje u potrebi da se što pre obrazuje Radna grupa koja će u predviđenom roku izvršiti zadatak i time omogućiti da nadležni organi postupaju po prijavama roditelja i predviđeno predlogom mera u Izveštaju Anketnog odbora. Stavljam na glasanje Predlog odluke da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da odluka stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Od 130 narodnih poslanika, 126 je glasalo za. Narodna skupština je posebno odlučila da postoje naročito opravdani razlozi za stupanje odluke na snagu u roku kraćem od osam dana od dana njenog objavljivanja. Prelazimo na odlučivanje o Predlogu odluke u celini. Stavljam na glasanje Predlog odluke o obrazovanju Radne grupe za izradu predloga zakona radi stvaranje formalno-pravnih uslova za postupanje nadležnih organa po prijavama o nestanku novorođene dece iz porodilišta, u celini. Pošto postoji diskrepanca između brojača i slike, moraćemo da ponovimo glasanje odluke u celini. Stavljam na glasanje Predlog odluke o obrazovanju Radne grupe za izradu predloga zakona radi stvaranje formalno-pravnih uslova za postupanje nadležnih organa po prijavama o nestanku novorođene dece iz porodilišta, u celini. Od 130 narodnih poslanika, 128 je glasalo za. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog odluke o obrazovanju Radne grupe. Prelazimo na 92. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ODLUKE O IZBORU POVERENIKA ZA ZAŠTITU RAVNOPRAVNOSTI Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres o Predlogu odluke, pre nego što pređemo na odlučivanje podsećam vas da prema članu 105. stav 2. tačka 15. Ustava Republike Srbije, Narodna skupština bira Poverenika za zaštitu ravnopravnosti većinom glasova svih narodnih poslanika, kao i da je članom 28. stav 1. Zakona o zabrani diskriminacije utvrđeno da Poverenika bira Narodna skupština, većinom glasova svih narodnih poslanika. Prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru Poverenika za zaštitu ravnopravnosti. Od 129 narodnih poslanika, 126 je glasalo za. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog odluke o izboru Poverenika za zaštitu ravnopravnosti. Prelazimo na 93. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ODLUKE O IZMENAMA I DOPUNAMA ODLUKE O IZBORU ČLANOVA ODBORA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE Pošto je Narodna skupština obavila pretres, a pre prelaska na odlučivanje podsećam vas da prema članu 105. stav 2. tačka 15. Ustava Republike Srbije, Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika odlučuje o izboru članova odbora Narodne skupštine. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izmenama i dopunama Odluke o izboru članova odbora Narodne Skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa Srpske radikalne stranke. Od 129 narodnih poslanika, za je glasalo 126. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog odluke. Prelazimo na 94. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ODLUKE O IZMENAMA ODLUKE O IZBORU ČLANOVA ODBORA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE Stavljam na glasanje Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne Skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa Za evropsku Srbiju. Potrebno je da nas bude 126 da bismo izglasali ovu odluku. Od 129 narodnih poslanika, za je glasalo 126. Narodna skupština je većinom svih narodnih poslanika usvojila Predlog odluke. Povodom ukazivanja narodnih poslanika na POVREDE POSLOVNIKA Narodne skupštine, podsećam vas na odredbe člana 100. stav 5. i stav 10. Poslovnika, prema kojima ako i posle objašnjenja predsednika Narodne skupštine, odnosno predsedavajućeg, narodni poslanik smatra da je povreda učinjena, može zahtevati, bez prava na obrazlaganje, da se Narodna skupština, bez pretresa, o tome izjasni u danu za glasanje. Saglasno navedenim odredbama Poslovnika, prelazimo na odlučivanje. Narodni poslanik Milan Avramović, na sednici 7. aprila 2010. godine, u 21 čas i 15 minuta, ukazao je na povredu člana 104. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Za je glasalo 6, od 129 poslanika. Narodna skupština je odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Veroljub Arsić, na sednici 15. aprila 2010. godine, u 17 časova i 15 minuta, ukazao je na povredu članova 104. i 105. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Od 128 poslanika, niko se nije izjasnio za. Narodna skupština je odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje svih tačaka dnevnog reda ove sednice i odlučivanje po njima, saglasno članu 99. Poslovnika, zaključujem Drugu sednicu Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2010. godini. Molim vas, sednica Odbora za odbranu i bezbednost, kao i kolegijum biće po završetku rada u plenarnoj sali. (Sednica je završena u 15.30 časova.)