Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, dobar dan. Nastavljamo rad Treće sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godini. Obaveštavam vas da, prema službenoj evidenciji, današnjoj sednici prisustvuju 162 narodna poslanika. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da u salipostoji kvorum za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Nikola Novaković, Aleksandar Lazarević, Miodrag Stamenković i (zakasniće) Živodarka Dacin. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O TRŽIŠTU HARTIJA OD VREDNOSTI I DRUGIH FINANSIJSKIH INSTRUMENATA (pojedinosti) Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Vjerica Radeta, Nataša Jovanović, Momir Marković, Zoran Krasić, Branislav Rankić, Zlatan Jovanović, Aleksandar Vlahović i Boris Karaičić. Primili ste izveštaje Odbora za finansije i Zakonodavnog odbora, kao i mišljenje Vlade Republike Srbije o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila zajednički načelni pretres, u okviru koga je razmatran i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o tržištu hartija od vrednosti i drugih finansijskih instrumenata, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Vlada predlaže da se ovaj amandman odbije, Odbor za finansije predlaže da se amandman ne prihvati, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Članom 52. Zakona o tržištu hartija od vrednosti i drugih finansijskih instrumenata predviđena je obaveza trgovanja akcijama na organizovanom tržištu hartija od vrednosti za sve vlasničke hartije od vrednosti. To je dobro rešenje i nije bilo razloga da se ovo zakonsko rešenje u ovim izmenama i dopunama menja. Međutim, u obrazloženju se kaže: "Predloženim zakonskim rešenjem pruža se mogućnost da se vlasničke hartije od vrednosti mogu prodavati i putem javnog tendera, i to u slučajevima kada se vrši prodaja: akcija koje su prenete Akcijskom fondu u skladu sa zakonom kojim se uređuje Akcijski fond; akcija čiji je zakoniti imalac Republički fond za PIO zaposlenih; akcija čiji je zakoniti imalac Republički fond za razvoj; akcija čiji je zakonit imalac Republika Srbija po osnovu konverzije potraživanja u kapital." Drugi stav: "Vlada Republike Srbije bliže propisuje postupak i način prodaje hartija od vrednosti iz stava 1. ovog člana." U ime poslaničke grupe SRS predložila sam da se član 1. kojim je ovo predviđeno briše, kao nešto što je potpuno nepotrebno i za nas iz SRS neprihvatljivo, jer predviđa neravnopravan položaj akcija, s obzirom na način sticanja akcija. Mi u SRS mislimo da takvo zakonsko rešenje nije dobro, da se ovakvim zakonskim rešenjem, odnosno predlogom povećava mogućnost zloupotrebe i monopola na hartije od vrednosti koje izdaje Republika Srbija. Smatramo da će ovo dovesti i do usporavanja i do novih zloupotreba u postupku preuzimanja akcija, i ovim članom i ovim proširenjem člana 52. u stvari ste potvrdili ono što mi dva dana pričamo o ovim zakonima, a to je činjenica da Vladi Srbije nije stalo do nekih boljih uslova u postupku privatizacije, jer da jeste, ne bi se čekalo više od godinu dana da se menja zakon i svi ovi zakoni koji regulišu postupak privatizacije, a sve to vreme svi pozvani govore da su ti zakoni loši, da ti zakoni onemogućavaju ili usporavaju normalnu privatizaciju u Srbiji i za tih godinu i više dana desilo se sa privatizacijom mnogo toga, zapravo kontinuitet sa privatizacijama od 2000. godine. I kada bi se pravila paralela između Vlade Republike Srbije Zorana Đinđića, Zorana Živkovića i danas Vojislava Koštunice, onda bi svakako znak jednakosti, pre svega, mogao da se stavi između ministara za privredu i privatizaciju sadašnje i tih bivših vlada. Takođe, i u postupcima privatizacije ničeg dobrog nije bilo 2001. godine i sadašnja vlast, sadašnja Vlada je obećavala da će izvršiti reviziju svih sumnjivih privatizacija. Bilo je čak i konkretnog broja, 82 privatizacije. Od tog posla ništa nije bilo, od tog posla i dalje neće ništa biti, i dalje sa ovakvim izmenama i dopunama ovih zakona Srbiju ne čeka ništa dobro u oblasti privatizacije. I dalje će novine da povećavaju svoje tiraže pričama i informacijama o nezakonitim privatizacijama, o sumnjivim privatizacijama, o desetinama i stotinama hiljada radnika koji u postupku privatizacije ostaju bez posla. Dame i gospodo poslanici, ovim zakonima nećemo postići ono što građani Srbije očekuju od ove vlade, a to je bolji život, to su veće plate, to su veće penzije, to je veći stepen zaposlenosti. Ništa od toga neće biti rezultat ovih i ovakvih zakona. Vrhunac ovog člana 1. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o tržištu hartija od vrednosti i drugih finansijskih instrumenata jeste baš ovaj stav koji kaže da Vlada Republike Srbije bliže propisuje postupak i način prodaje hartija od vrednosti iz stava 1. ovog člana. Ovakva ovlašćenja .... (Predsednik: Vreme.) ... Vlade su nedopustiva. Neka poštena vlada bi ovo smatrala velikim balastom, a mi posebnu rezervu izražavamo na primenu ovog člana kad znamo da u Vladi Srbije sede kriminalci poput Labusa i Dinkića.
Izvolite, gospodine Krasiću, po istom amandmanu.
Dobro je što su predstavnici predlagača u sali, da dobiju priliku da čuju zašto nije dobro ovo što rade i što menjaju u ovom zakonu. Član 1. je praktično nadogradnja, ubacuje se nov član 52a, koji ima problem sa ustavnošću i zakonitošću. Ovde se kaže - vlasničke hartije od vrednosti određenih izdavaoca. Onda se navodi način na koji oni mogu da budu u prometu, a to je putem javnog tendera. U četiri tačke se navodi kod koga se nalaze u portfelju te akcije - Akcijski fond, Republički fond PIO zaposlenih, Republički fond za razvoj, Republika Srbija po osnovu konverzije potraživanja u kapital. Ovim članom se pravi izuzetak od pravila. Izuzetak se ogleda u tome što država dobija ekskluzivno pravo da ove vlasničke akcije, koje u sebi sadrže dva prava, prvo je pravo na posedovanje, a drugo je pravo koje proističe iz same akcije, tretira kao dobro. Po toj vašoj logici, vi ste mogli u Zakonu o javnim nabavkama da ubacite da je moguća takva trgovina i hartijama od vrednosti, ali vi to niste uradili, jer ste imali taj problem kako država da proda akcije koje ima u portfelju, do kojih je došla, ovde imamo ova četiri osnova. Zaboravili ste jednu stvar, da kada država u svom portfelju ima svoje akcije, ona se javlja na finansijskom tržištu kao svaki drugi učesnik, preko brokera i drugih učesnika na organizovanom tržištu, a vi ovde, pogotovo ovim drugim stavom ovog člana, gde kažete da Vlada Republike Srbije bliže propisuje postupak i način prodaje hartija od vrednosti, vi sada, praktično, imaocu hartija od vrednosti omogućavate da on propiše kako će svoje hartije da proda. Ukoliko se usvoji ovaj član, moram da vas upozorim da je onda Narodna skupština prekoračila svoje ovlašćenje kao zakonodavni organ, jer je, usvajajući ovaj član, došla u situaciju da je povredila i Ustav Republike Srbije i očigledno odlučila kolizijski u odnosu na ostalepropise. Radi vašeg informisanja, moram da vam kažem da ovo što ste naveli u obrazloženju zašto ne prihvatate ovaj amandman, kada kažete – "amandman se ne prihvata, jer prodaja pomenutih akcija iziskuje posebnu proceduru koja omogućava ispunjenje očekivanja potencijalnih investitora" – molim vas, to ne smete da napišete u obrazloženju. Potencijalni investitor je svaki onaj ko se javi da kupi akcije na berzi. Ko je vama dao pravo da odredite unapred ko može biti potencijalni kupac? Dalje, ovde ste zaboravili samo na jednu stvar: izdavalac akcija je neko pravno lice koje je u postupku privatizacije ili je možda već privatizovano, a ove državne asocijacije su samo asocijacije koje imaju u portfelju, na osnovu zakona, određenu količinu akcija. Vidite, određenog izdavaoca, a izdavalac može biti Mašinska industrija Niš, može biti "Knjaz Miloš", može biti bilo koja druga firma. Vi sada dajete pravo Vladi da ona propisuje kako će neko da kupi od nje. Ako ste imali ovu nameru, onda je ovo trebalo da ugradite u Zakon o javnim nabavkama, gde postoji institut javnog tendera kao načina na koji se vrši prodaja dobara. Ali, akcije, pa i ove vlasničke akcije, nisu ta dobra koja bi mogla da idu na javnu nabavku, na tender. Zbog njih postoji posebno tržište, finansijsko tržište, postoji berza. Tu ste napravili veliku grešku i ta greška će da uzrokuje i ovo što sledi, a u praksi ćete imati situaciju da će novinski tekstovi da budu prepuni raznih napisa, jer vi negirate i institut Komisije za hartije od vrednosti, vi negirate institut postojanja berze. Slažem se da postoje neki problemi na berzi, ali ako postoje problemi na berzi u pogledu brokera koji učestvuju, pogotovo onog čuvenog, zbog koga je prvi put i pala neka javna prodaja, mislim da beše Advokatska kancelarija Ignjačević, ako imate te probleme, onda ih rešavajte na berzi, a nemojte da rešavate na ovaj način što ćete državi da date ekskluzivno pravo, tim pre što zaboravljate na još jednu stvar, da u ovoj zemlji i dalje postoji Zakon o sredstvima u svojini Republike Srbije.
Da li još neko o ovom amandmanu želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Boris Karaičić. Vlada i Odbor za finansije prihvatili su ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo predloga zakona. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Vlada predlaže da se ovaj amandman odbije. Odbor za finansije predlaže da se ovaj amandman ne prihvati, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović.
Dame i gospodo poslanici, gospodine ministre, ovo vam je prilika da se predomislite i da u ime predlagača - Vlade Republike Srbije prihvatite ovaj amandman koji sam podnela u ime poslaničke grupe SRS. Možda će to da bude dovoljan dokaz da vi navodno imate nameru da sprečite zloupotrebe, naročito kod tenderske privatizacije i privatizacije uopšte. Ovako, ako ostane ovaj zamišljeni član 2, odnosno on se odnosi na član 67. postojećeg zakona, vi stvarate mogućnosti, u obrazloženju koje ste mi dali za neprihvatanje amandmana, za očigledne zloupotrebe. Vi kažete u zadnjoj rečenici obrazloženja za neprihvatanje amandmana: "Potrebno je ostaviti što veći broj mogućih oblika prodaje, pa će nadležni organi u svakom konkretnom slučaju uvek moći da odaberu odgovarajući". Evo na šta se to odnosi. To se odnosi na akcije, o čemu je govorila koleginica Radeta, koje su prenete Akcijskom fondu, u skladu sa zakonom; akcije čiji je zakoniti imalac Republički fond za PIO zaposlenih, u pitanju je veliki kapital i veliki ulog; akcije čiji je zakoniti imalac Republički fond za razvoj; akcije čiji je zakoniti imalac Republika Srbija, po osnovu konverzije potraživanja u kapital, i naravno, "Vlada Republike Srbije", kaže se u zadnjem stavu člana 52, "bliže propisuje postupak i način prodaje hartija od vrednosti iz stava 1. ovog člana". Takvo mišljenje ste preneli i kroz obrazloženje da se ne prihvati ovaj amandman. Moram da vas podsetim i zarad javnosti da kažem koja su to dva prva stava člana 67, za koja vi kažete da se ne odnose na prethodno navedene fondove, odnosno imaoce, prilikom kupovine i prodaje. Član 67. stav 1. kaže: "Lice koje namerava da kupi akcije sa pravom glasa određenog akcionarskog društva po osnovu kojih bi steklo najmanje 25% akcija s pravom glasa tog društva, dužno je da postupi u skladu sa ovim zakonom. Lice iz stava 1. ovog člana koje kupi akcije po osnovu kojih bi se steklo najmanje 25% akcija s pravom glasa društva iz tog stava, a ne postupi u skladu sa odredbama ovog zakona o ponudi za preuzimanja akcija – ne može ostvarivati pravo glasa po osnovu tako stečenih akcija". Vi kažete da se na ove navedene imaoce akcija to ne odnosi, odnosno brišete 1. i 2. stav postojećeg člana 67. Mi smo vas upozoravali i u toku načelne rasprave, jer mislimo da to nije dobro rešenje, da treba da ostavite ovako kao što sada stoji, jer ćete time sprečiti mogućnost zloupotreba. Znate, široko tumačenje kako će koja prodaja da se vrši zaista je za nas neprihvatljivo. Koji je to organ koji će to da određuje, naročito kada se ima u vidu, vi to vrlo dobro znate, kada su u pitanju tenderske privatizacije i dogovori, jer su krupni ulozi u pitanju, oko dvojice ili trojice takmaca: koji je taj koji će da ide do kraja, koji odustaje, za koje milionske iznose u evrima ili u dolarima odustaje od daljeg nadmetanja? Dosadašnje iskustvo, a naročito uz činjenicu da su ovde u pitanju i Fond za PIO i Fond za razvoj Republike Srbije, daju nam otvorenu mogućnost da sumnjamo da će ovde biti sve čisto. Ne da će biti čisto, nego sa ovakvim aždajama koje sede u Vladi Republike Srbije, a koji su ogoljeni kriminalci, to se neće desiti, jer njihov kumovsko-mafijaški lobi je spreman da za takve uloge, a u pitanju je posed od 25% kapitala, znači, četvrtine, uradi sve. Oni su u stanju i da ljudima prete i da se na najgore moguće načine obračunavaju da bi došli u posed takve količine akcija tako vrednog kapitala. Zato nije dobro da brisanjem ova dva obavezujuća stava iz člana 67. dajete mogućnost da se tako slobodno tumači na koji način će da se vrši kupovina i prodaja, odnosno da to određuje neki nadležni organ. Kažite nam koji nadležni organ. Ako za vas Komisija za hartije od vrednosti sada, u ovakvoj vladi koja ne uživa nikakvu podršku, ne znači ništa, za nas srpske radikale će i te kako ona da znači kao potpuno nezavisna institucija, koja treba da radi u skladu sa zakonom, bez ikakvih pritisaka, bez ikakvih ucena i pretnji, čak i fizičkom likvidacijom ljudi. Prema tome, prihvatite ovaj amandman SRS. Svejedno, ako vi to ne uradite, mi ćemo morati na ovakav način i sve predložene amandmane iz ovog seta zakona da promenimo odmah pošto preuzmemo vlast u zemlji, a to je kroz nekoliko meseci, jer ovo je očigledan dokaz da se dalje sprema pljačka građana Srbije i svega onoga u šta su oni celog svog životnog i radnog veka ulagali.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Iskustvo nalaže da se potencira da od kada je donet Zakon o javnim nabavkama porastao je kriminal u nabavci, preprodaji, dogovorenim javnim tenderima, preko kojih se vrši nabavka ili prodaja dobara. Ta pozitivna iskustva javnih preduzeća preslikavaju se i kada je u pitanju ovaj oblik privatizacije. Članom 2. Predloga zakona vi menjate odredbu člana 67. Ubacujete nov stav 4. koji kaže da prvi i drugi stav ovog člana neće da se primenjuje ukoliko se akcije, koje su u portfelju ovih republičkih organizacija, prodaju putem javnog tendera. Tu ste zaboravili na stav 3. koji kaže da se odredbe prvog i drugog stava ovog člana ne primenjuju kada SRJ, molim vas, vi ste SRJ uništili, to je državna zajednica, odnosno republike članice kupuju akcije. Moram da vam kažem da državna zajednica i nije u mogućnosti da kupuje akcije. Ograničenja iz st. 1. i 2. odnose se da li je kupljeno ili obezbeđeno više od 25% akcija određenog pravnog lica. Pored očigledne prednosti koja se daje učesnicima na javnom tenderu, kao budućim investitorima koji garantuju nešto, ovde im se omogućava kada se trguje ovim akcijama, vlasničkim akcijama Akcijskog fonda, Fonda za razvoj, Republičkog fonda PIO, pa još sintetički navedeno i akcijama koje su u posedu Republike Srbije, a njima raspolaže u ime Republike Vlada Republike Srbije. Kod tih akcija imaćemo uvek problematične javne tendere, jer uslov koji će biti odlučujući prilikom odlučivanja o prodaji tih akcija neće biti samo cena ili vrednost koja se postiže, nego opet one izmišljotine: investiciona ulaganja, socijalni fondovi i još neke druge zvrčke koje treba da omoguće prioritet nekome. Ne znam ko je osmislio ovaj način, obzirom da je "Knjaz Miloš" dobar primer gde se pokazala nedorečenost naših propisa oko trgovine akcijama koje su u portfelju države. Vi ste sigurno izabrali pogrešan put, jer na ovaj način vi u stvari nama pokazujete da vi i ne znate čemu služe te akcije. U sledećem Zakonu o Akcijskom fondu, videćete i sami, vi dajete čak i pravo glasa, a ne znate ko koristi pravo glasa. Ovaj kontrolisani haos je samo u funkciji možda treće ili četvrte etape privatizacije, koja se ne razlikuje od one koja je počela. Nema tu nikakve razlike. Ovde je u pitanju samo igra reči, igra pojmova, igra papira, koja treba da zamagli suštinu, da nam se prikaže kao nešto ekspertsko, a molim vas, u Zakonu o hartijama od vrednosti ko ubacuje javni tender, onda to se ne radi o ekspertstvu, nego o neznanju i kriminalu.
Hvala, gospodinu Krasiću. Za reč se javio narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo poslanici, neću da ponavljam ono što su moje kolege rekle o ovom predlogu o izmenama i dopunama zakona. Međutim, sada se postavlja jedno praktično pitanje, šta ako ovi republički organi, koji mogu da emituju hartije od vrednosti, jedan deo hartija od vrednosti emituju i prodaju putem javnog tendera, a drugi deo na berzi. Da li su prava, a sada već možda dva vlasnika istih akcija, samo na dva različita načina prodata, izjednačena. Po svim ovim članovima koji slede iza ovoga vidi se da nisu. U članu 2. Predloga zakona kaže se da se odredbe člana 67. zakona ne odnose na akcije prodate putem javnog tendera. Šta piše u članu 67. st. 1. i 2. "Lice koje namerava da kupi akcije sa pravom glasa određenog akcionarskog društva po osnovu kojih bi stekao najmanje 25% akcija s pravom glasa tog društva, dužno je da postupi u skladu sa ovim zakonom. Lice iz stava 1. ovog člana koje kupi akcije po osnovu kojih bi steklo najmanje 25% akcija s pravom glasa društva iz tog stava, a ne postupi u skladu sa odredbama ovog zakona o ponudi za preuzimanje akcija – ne može ostvarivati pravo glasa po osnovu tako stečenih akcija." Ako vam neko kupi 25% akcija putem tendera ima pravo glasa, bez obzira da li se pridržava odredbi ovog zakona ili ne. Lice koje kupi 25% akcija na berzi obavezno je da poštuje odredbe zakona sadržane u čl. 69. i 70. zakona koje kažu - kupovina akcija s pravom glasa određenog akcionarskog društva po osnovu kojih se stiče najmanje 25% akcija s pravom glasa tog društva, može se vršiti samo ponudom za preuzimanje akcija. U sledećem stavu - ponuda iz stava 1. ovog člana ne može se vršiti bez prethodno donetog rešenja o njenom odobrenju, koje donosi Komisija za hartije od vrednosti. I sadržinu zahteva za odobrenje ponude iz stava 1. ovog člana i drugu dokumentaciju koja se podnosi uz zahtev propisuje Komisija za hartije od vrednosti. Ona vodi registar rešenja o odobrenju ponuda za preuzimanje akcija. U članu 70 stoji - ponudilac je dužan da ponudu iz člana 69. ovog zakona uputi svim zakonitim imaocima akcija na posebnom obrascu. Sadržinu obrasca propisuje Komisija. To znači da lice koje kupi akcije na osnovu tendera koji bi raspisao neki određeni organ za koji ne znamo, jer se u zakonskom rešenju ne vidi ko je nadležan za to, znači koji kupi po tom osnovu na javnom tenderu, svi ostali vlasnici akcija tog koji je emitovao akcije neće znati ko je kupio upravljačka prava 25% i više, jer nije upisan u registar. Za njega ne zna Komisija za hartije od vrednosti. Svedoci smo prakse da se tenderi, a to vi svi, gospodo kolege, znate iz iskustva koja imate iz privatizacije, vrlo lako nameštaju. Čini mi se da oni koji su kupovali preduzeća koja su bila u društvenoj svojini, da su oni i pisali izmene i dopune ovog zakona, da bi preduzeća koja su u državnoj svojini na mala vrata kupili.
Zahvaljujem gospodinu Arsiću. Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo poslanik Boris Karaičić. Vlada predlaže da se ovaj amandman odbije. Odbor za finansije predlaže da se amandman ne prihvati, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo poslanik Aleksandar Vlahović. Vlada predlaže da se ovaj amandman odbije. Odbor za finansije predlaže da se amandman ne prihvati, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo poslanik Momir Marković. Vlada predlaže da se ovaj amandman odbije. Odbor za finansije predlaže da se amandman ne prihvati, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč?Reč ima poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, od kada je striktne podele vlasti na izvršnu, zakonodavnu i sudsku, uvek je bilo intencija, težnji, pogotovo od izvršne vlasti, da uđe malo u zabran druge dve vlasti. Setite se, recimo, kada je Batić jedno vreme, u doba kada je ona vaša buldožer revolucija prošla, hteo da bude i sudija, i tužilac, a u krajnjoj liniji i dželat, jer je tražio da se u zakon unese i smrtna kazna. To je možda u neku ruku i normalno. Onaj ko ima deo vlasti uvek bi da prigrabi i iz drugih grana još pomalo vlasti. Upravo je i striktna podela na ove tri grane vlasti i jedina brana zloupotrebama koje bi iz tih prigrabljivanja vlasti proistekle. Članom 262a Zakona o tržištu hartija od vrednosti određuje se kada se ovaj zakon ne primenjuje u prometu akcija, konkretno na prenos svojine bez naknade na hartijama od vrednosti koje su izdale banke sa državne zajednice Srbija i Crna Gora na Republiku Srbiju po osnovu Zakona o regulisanju odnosa između SRJ i pravnih lica i banaka sa teritorije SRJ koje su prvobitni dužnici, a onda odnosi se i na trgovinu hartijama od vrednosti koje su izdale banke kada je zakoniti nosilac tih akcija Republika Srbija po osnovu Zakona o regulisanju odnosa itd. i na trgovinu akcijama koje su izdale banke kada je zakoniti imalac tih akcija Republika Srbija po osnovu konverzije potraživanja. Zakon je decidno jasan - odredbe ovog zakona o trgovini hartijama od vrednosti na organizovanom tržištu ne primenjuju se. Vlada Republike Srbije pokušava, kroz Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o hartijama od vrednosti, u članu 3, da izmeni član 262a u prvom stavu, tako da se u uvodne reči "odredbe ovog zakona" zamene, pa da se kaže - ako aktom Vlade Republike Srbije nije drukčije određeno, odredbe ovog zakona itd. Drugim rečima, akt Vlade Republike Srbije, koji može da bude uredba, koji može u krajnjoj liniji da bude dopis jednog ministra, biće stariji od zakona koji je ova Narodna skupština donela. Direktno se zadire u ingerencije i Narodne skupštine i na direktan način se krše zakoni koje je ova Narodna skupština donela. Razumem da su možda nekima porasli apetiti, jer unazad nekoliko meseci institucija Narodne Skupštine se blati, kalja, omalovažava i gleda na sve moguće načine da se sroza. Upravo su ovo razlozi zbog kojih se to radi. Podneo sam amandman na član 3. Predloga zakona kojim sam tražio da se stav 1 - ako aktom Vlade Republike Srbije – briše. Da ostane da Vlada ne može svojom uredbom menjati suštinu zakona. Odgovoreno mi je od strane Vlade Republike Srbije - amandman se ne prihvata zbog toga što se članom 3. stav 1. Predloga zakona daje mogućnost da se aktom Vladom Republike Srbije, i to samo u taksativno nabrojanim slučajevima, primeni zakon, kada je inače isključena primena ostalih odredbi tog zakona. Pa ako je isključena primena odredbi zakona, ne može se aktom Vlade Republike Srbije, dopisom neke sekretarice u ministarstvu, jer i to je akt Vlade Republike Srbije, regulisati primena zakona. Dalje se kaže - naime, aktom Vlade Republike Srbije se ne menja, niti se može menjati zakon, kao akt zakonodavne vlasti, već je intencija da se da mogućnost da se aktom izvršne vlasti, i opet - ne menja se zakon nego se menja zakon, ne menja se zakon nego se omogućava primena uredbe koja će promeniti zakon. Dame i gospodo narodni poslanici, sve gubi smisao ukoliko se ovaj i amandman koji je podnela gospođica Nataša Jovanović, narodni poslanik, i amandmani uopšte, koje su podneli poslanici SRS, ne prihvate. Shvatam želju Vlade Republike Srbije da uđe i u taj zabran gde se nalaze hartije od vrednosti.... (Predsednik - vreme.) ... koje su direktno u vlasti Republike Srbije, i da i tamo promeni štošta, ne bi li se neki nosioci vlasti i na ovaj način malo ogrebali. Međutim, neprihvatljivo je i nedozvoljivo da se ovako nešto radi. Hvala.
Hvala vama. Izvolite, reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Molim vas da se makar okvirno držimo oko pet minuta. Izvolite.
Dame i gospodo poslanici, čini mi se da poslanici koji su glasali na odborima nisu ni ušli u suštinu amandmana koji je podneo moj kolega Momir Marković. Neprihvatanje ovog amandmana je poniženje i za Narodnu skupštinu i za nas kao poslanike. Upravo smo kroz prethodno obrazlaganje videli da se ovim članom 3. Predloga zakona u stvari ovlašćuje izvršni organ, a to je Vlada Republike Srbije, da menja odredbe zakona koje donosi Skupština Republike Srbije, kao predstavnik zakonodavne vlasti. E, sada se postavlja pitanje - čemu mi uopšte služimo. I, zašto ovde i poslanici sede, danima i noćima, i pripremaju se za rasprave u ovom parlamentu, pišu i podnose amandmane. Nažalost, ta ista zakonodavna vlast nas na jedan određeni način sabotira, jer mnoge zakonske predloge šalje, pa ih skida sa redovnog, pa ih skida sa hitnog i stavlja na redovan postupak, da bi nam skratili rokove za proučavanje tih zakona, da bi nam skratili rokove za podnošenje amandmana, i da bi na kraju tražili da ih ovlastimo da menjaju zakone koje mi donosimo. Pa onda, ako im ne treba Skupština, lepo neka je raspuste, pa neka uredbama vladaju, možda će im biti tako lakše, sigurno će im biti tako lakše, sigurno će jedna takva vlast biti sklonjena od očiju javnosti i sigurno će na jedan takav način mnogo lakše da završe taj svoj kriminalni posao, koji je otpočet 6. oktobra 2000. godine.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? Izvolite, reč ima narodni poslanik Zoran Antić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj član na koji smo podneli amandman, odnosno gospodin Marković, odnosi se na ponudu za preuzimanje najproblematičnijeg dela u Zakonu o tržištu hartija od vrednosti. Vlada je dala sebi za pravo da izuzme pojedine akcije iz postupka za preuzimanje, boreći se na taj način da za te akcije dobije povoljniju cenu i da budžet Republike popuni što je moguće bolje. Sasvim je nemoralno da je potpuno zaboravila male akcionare koji, zbog ponude za preuzimanje i nemogućnosti da se cena tih akcija na koje se ponuda odnosi verifikuje kroz tržište, ne mogu da dođu do prave cene, nego se njihove akcije po budžacima, po fabričkim krugovima otkupljuju. Neophodno je da se i te akcije nađu u sklopu Predloga izmena i dopuna ovog zakona, jer se radi o blizu 700 hiljada malih akcionara i, po nekoj proceni, o kapitalu od blizu tri miliona evra. Ukoliko se Vlada bori da na što bolji način postigne cenu za akcije, što je sasvim u redu, bilo je moralno da se to omogući i malim akcionarima. Nažalost, ovaj kompletan predlog izmena i dopuna Zakona o tržištu hartija od vrednosti je u pravom smislu reči nekorektan, da ne upotrebim neki grublji izraz, jer je i ovaj Zakon o tržištu hartija od vrednosti nametnut iz Savezne skupštine. Republička skupština nikada nije imala prilike da o njemu diskutuje i ono što je do sada trebalo uraditi, to je sasvim sigurno, da se predloži novi zakon o tržištu hartija od vrednosti. Imam utisak da je pitanje da li će se ići na novi, da li će biti izmene i dopune postojećeg, to još uvek nije usaglašeno među ljudima koji bi taj zakon trebalo da donesu, a pre svega u Ministarstvu za finansije. Mi smo danas došli u situaciju da nemamo dovoljno investicija u privredi, da se privreda finansira skupim kreditima, a da se finansijsko tržište u potpunosti ne razvija. Ne samo da nemamo zakon o tržištu hartija od vrednosti, mi nemamo ni zakon o investicionim fondovima, o samom tom tržištu, pa u neku ruku i o računovodstvu i reviziji, gde bismo imali mnogo bolje bilanse, na osnovu kojih bismo eventualno mogli da računamo na strane investicije, jer su investicije najveći problem naše privrede trenutno. Želeo bih još jedanput da kažem da je neophodno da se hitno donese zakon o tržištu hartija od vrednosti, da bismo na taj način došli u situaciju da se borimo za privredu, za nova radna mesta, a ne da se pre svega Ministarstvo finansija bavi poreskom politikom. U redu je i to, potrebno nam je i to, ali su nam mnogo potrebnija nova radna mesta i mogućnost da naši građani žive pristojnije nego što je to danas.
Da li još neko želi o ovom amandmanu? (Ne.) Koristim priliku da obavestim poslanike - i zakon o investicionim fondovima i zakon o tržištu hartija od vrednosti je pripremljen od strane komisije, dakle tela koje je nezavisno izabrala ova skupština, i on sada prolazi zakonsku proceduru Vlade. Na član 3. amandman je podneo poslanik ZoranKrasić. Vlada predlaže da se ovaj amandman odbije. Odbor za finansije predlaže da se amandman ne prihvati, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Najmanje dve odluke Ustavnog suda od 2000. godine do danas vrlo su jasne, i one kažu da reč postupak i način je jedno te isto, da su to u stvari dva sinonima za jednu istu stvar. U ovom članu 262a, pored ove intervencije u stavu 1, gde kažete da Vlada može da odluči da li će da se primeni zakon ili neće, što je očigledno neustavno i zabranjeno, mi vam skrećemo pažnju da ste ušli u zabranjene vode. Skrećem vam pažnju i na stav 2. tog istog člana, u kome se kaže: "Vlada Republike Srbije bliže propisuje postupak i način trgovine hartija iz stava 1. ovog člana." Onda ne znam da li je nekome sada jasno. Vlada odlučuje da li će da primeni zakon, a onda kaže Vlada propisuje, a Zakon o hartijama od vrednosti sadrži upravo odredbe koje regulišu trgovinu hartijama od vrednosti na organizovanom tržištu. Ne znam šta bi sada Vlada trebalo da propiše. Valjda zato postoji ovaj zakon. I kaže - ponudu za preuzimanje akcija. Naravno da postoji posebno poglavlje preuzimanja akcija, sa nadležnošću Komisije za hartije od vrednosti, a imali smo praksu sa "Knjazom Milošem". Međutim, ono što sam obuhvatio u ovom amandmanu tiče se nečega što je 4. tačka dnevnog reda ove sednice. Vi, naime, kažete da odredbe ovog zakona neće da se primenjuju i kada je u pitanju trgovina hartijama od vrednosti, a to su akcije koje su izdale banke, kada je, u skladu sa zakonom, zakoniti imalac tih akcija Agencija za osiguranje depozita, sanaciju, stečaj i likvidaciju banaka (čitaj G17 plus), kada je u pitanju trgovina akcijama koje su izdale banke, kada su zakoniti imaoci tih akcija posebnim ugovorom, koji mora biti zaključen u pismenoj formi, ovlastili Agenciju za osiguranje itd. Verovatno to "posebnim ugovorom" misli se na državu, jer Agencija za osiguranje depozita i nije ovlašćena da sklapa neke poslovne aranžmane sa ostalim licima. Vi ste sada pokušali da kompletirate nešto, svesni problema koji postoji, a tiče se člana 9. Zakona o Akcijskom fondu. Vama nije bilo dovoljno ono što stoji u tom članu Zakona o Akcijskom fondu, tiče se javnog tendera, nego ste hteli da malo glumite da ste i u ovom zakonu, koji reguliše postupak ili, kako vi kažete, postupak i način trgovine hartijama od vrednosti na organizovanom tržištu i van tržišta, dogradili jednom kategorijom koja se zove javni tender, karakterističnom za javne nabavke. Vi ste pojmovno devalvirali hartije od vrednosti. One više nisu papiri, već su postali materijalna dobra. Za vas je hartija od vrednosti postala jedna automobilska guma i vi mislite za tu automobilsku gumu koju imate, a izgleda kao hartija od vrednosti, da možete da postignete neku mnogo veću cenu, a pri tom ste zaboravili šta je pojam hartije od vrednosti. Znači, eksperti ne znaju šta je pojam hartije od vrednosti. Naravno da smo protiv ovoga, jer na ovaj način vi terate Narodnu skupštinu da zloupotrebi svoje zakonsko i ustavno ovlašćenje da propiše nešto, pa da favorizuje do neslućenih razmera svakoga onoga koji u ime države ima u portfelju neke akcije. Konkretno, kod člana 3. tiče se akcija koje drži u svom portfelju opet ona asocijacija, za koju može da se kaže G17 plus. Mi dižemo glas protiv toga, obaveštavamo javnost i sve one koji misle da pišu Ustavnom sudu: nećete da pogrešite, ovo je sve neustavno i verovatno će to Vučetić i da poništi. Jer, ovakva zloupotreba nam samo pokazuje, pošto je ustaljena praksa da država nije dobar privrednik, da to privatnici mnogo bolje rade, onda po ovoj logici stvari država ništa ne zna, pa ne zna ni da vodi državne poslove, pa daj da uhvatimo nekog privatnika da vodi državne poslove. Mi smo prepoznali to privatizovanje države i zato ovim amandmanima tražimo da se koliko-toliko ovo vrati u normalu, bez pozivanja na neko veliko ekspertsko znanje.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Replika, zamenik poslaničke grupe G17 plus, Snežana Stojanović-Plavšić.
Poštovane dame i gospodo, G17 plus se, kao što znate, otpočetka i uvek zalagao pre svega za rad i za inicijativu u rešavanju problema. U to ime zamolila bih vas da i dalje tako radimo i da danas radimo na taj način. U tom smislu, želela bih zaista da zamolim sve da ne koriste ime G17 plus kada to nije neophodno i pogotovo da ga ne koriste onda kada je to netačno. Zaista smatram da svi mi treba da se zalažemo za toleranciju u političkom nastupu i govoru i za toleranciju u međusobnoj komunikaciji. Podsetiću vas da su ovi dani obeleženi upravo borbom za toleranciju. Pozivam vas da zaista, i kao neko ko se puno ovim problemima bavi, svojim primerom pokažemo i mlađima od sebe, a i našim građanima, kako to treba raditi. Nije dobro da za ovom govornicom koristimo najružnije moguće reči i građani to Srbije nikada ne bi podržali. U tom smislu pozivam vas da zaista reči koje neću ponoviti, ali najblaža od njih je - kriminalci i lopovi, ne koristimo za ovom govornicom. Dame i gospodo, vi ste juče sami tvrdili, da bismo za nekoga rekli da je kriminalac, to treba da dokažemo na sudu, ali bih podsetila, kriminalac je neko ko krši zakon. Za G-17 plus do sada još nije bilo takvih indicija, ali za neke druge stranke jeste. Neću čitati sada u ovom nastupu kako i na koji način su sve zakoni kršeni, ali ću podsetiti da neplaćanje poreza, neplaćanje računa, svakako jeste zakonski prekršaj i da se oni koji to čine mogu nazvati imenima koje vi vrlo rado koristite. G-17 plus naprotiv nije kršio zakon, niti zakon krši. G-17 plus iza sebe ne ostavlja dugove, kao što su to neki radili, a imamo naravno i te podatke.G-17 plus suprotno tome vraća dugove građanima Srbije, vraća zajam za preporod Srbije koji je oduzet građanima Srbije, vraća staru deviznu štednju, vraća dugove prema inostranstvu, puni devizne rezerve, a mi imamo sve podatke o tome kolike su one bile u vreme kada su ljudi iz G-17 plus došli do mesta na kojima jesu, a kolike su sada. Znači, budžet Srbije dobro funkcioniše, penzionerima se ne daju bonovi za struju, grejanje i ogrev, nego im se daju penzije, i to redovne penzije iz budžeta, koji se puni naplatom poreza koji svi građani, pa i G-17 plus naravno, plaćaju. Pozivam vas da se ponašamo na taj način i da u komunikaciji koristimo činjenice. Naravno, spremna sam da se javim i nakon replike.
Narodni poslanik Krasić, pretpostavljam po Poslovniku, jer on nije koristio ništa od navedenih reči. Po Poslovniku, pogrešno protumačen.
Gospodine predsedniče, po članu 100. stav 4. Meni je stvarno neprijatno da neko loše tumači ono što sam sa ove govornice rekao. Nisam upotrebio ni jedno ime, samo sam konstatovao činjenicu da neke stranke imaju dominaciju u nekim državnim institucijama i tu vrstu prepoznavanja vama nisam omogućio. Sada ne shvatam koja je bila svrha vaše replike, ne želim da utičem na kvalitet vaše replike niti šta ćete vi da kažete. Međutim, kada izađete za govornicu i da pokušavate meni da replicirate nešto, onda nađite neko vezivno tkivo sa onim što sam saopštio sa ove govornice. Sa ove govornice samo sam saopštio i podvlačim da stranka G-17 plus ima dominaciju i u Agenciji za sanaciju, stečaj i likvidaciju banaka, da se ponosi time, preko te agencije ste stabilizovali monterano tržište, sada raspolažete, upravljate imovinom banaka u stečaju i likvidaciji, a vi ste ovde išli na poštovanje zakona. Samo da vas podsetim, devet presuda najvišeg suda u ovoj zemlji institucije, u kojima dominaciju ima G-17 plus, ne poštuju, a slično je i sa drugim presudama i drugim odlukama. Slično je sa osiguravajućim društvima, slično je sa svim drugim institucijama gde kojim slučajem dođe do pada nekog upravnog akta koji je potpisan u instituciji gde G-17 plus ima dominaciju, a jednostavno G-17 plus to ne prihvata, jer ljudi smatraju da su oni zakon. Videli ste i sami, vaš ministar Dinkić je rekao, Narodna skupština je javno preduzeće, nije to zakonodavni organ, to je javno preduzeće. Ako poštujete Ustav i zakon, smirite ga malo, objasnite mu, imate vi valjda neke ljude eksperte za Ustav, pa da mu kažu, gospodine Dinkiću, Narodna skupština je zakonodavni organ, ovde se ulazi sa "dobar dan", obrazlaže se, trpe se neprijatnosti od poslanika koji rešetaju, a to je zadatak da izrešetaju ministra i Vladu, da istresu i da vide šta će da zazveči, da li će da ispadne. Nemojte tako lepim rečima da branite nešto što nisam ni napao. To nisam napao, samo sam konstatovao ono čime se vi hvalite, kako je sve krenulo. Penzije se redovno isplaćuju, napravili ste grešku, ne isplaćuju se iz budžeta, nego iz fonda PIO, a ono što malo nedostane, ide iz budžeta, i nemojte pogrešno da informišete naše ljude. Oni misle da se samo iz poreza isplaćuju penzije. Zaradili su to ljudi svojim doprinosima, uplatama, i vi kao eksperti ne smete da pravite te abecedne greške, samo na to plediram. Koristimo činjenice, onda ukrstimo stavove, nemojte sada da preferirate, a ovamo se hvalite sa agencijom, kako ste sredili banke, kako ste sredili tržište finansijsko, kako ste sredili sve moguće, a onda izađete ovde i napadate to. Nemojte da vas ja branim u vašoj stranci, nemojte, vrlo mi je neprijatno.
Hvala, gospodine Krasiću. Replika, ovo je bilo izlaganje po Poslovniku. Replika, Snežana Stojanović-Plavšić.
Naravno, gospodin nije koristio ružne reči ovom prilikom, ali je jedna poslanica pre njega iz iste stranke iskoristila termin "kriminalci" i kriminalcima je nazvala lidere naše stranke. Dozvolićete da su to jako ružne reči i da sam samo u jednom redosledu koji je jednostavno stalno prozivao G-17 plus izašla da kažem da bi bilo dobro, u cilju konstruktivnog nastavka naše diskusije, da se to više ne dešava. Što se tiče moje prethodne replike, ona se odnosila na to da je G-17 plus izjednačena sa određenim institucijama u zemlji i takođe, pozvavši se na pravni poredak, moram da kažem da nijedna stranka nije institucija, da nijedna vlast, politika ne može sebi dati takav mandat. Dakle, G-17 plus učestvuje u vlasti, G-17 plus je preuzela odgovornost u nekim institucijama, ali G-17 plus nije jednako institucija, što ste vi, gospodine, rekli u svom govoru i stenografske beleške mogu da svedoče o tome. Reagovala sam na to da Agencija nije jednako G-17 plus, da Ministarstvo finansija nije jednako G-17 plus. Naravno, stojimo iza toga da smo preuzeli odgovornost i da poslove u tim oblastima radimo dobro i odgovorno. I naravno da se penzije ne isplaćuju u celom iznosu iz budžeta, i tu ste u pravu. One se isplaćuju iz fonda gde su građani uplaćivali. Podsetiću vas da je taj fond, blago ću reći osiromašen, ali neću iskoristiti pravu reč šta se sa njim desilo u vreme kada ste vi bili na vlasti. Dakle, nažalost, penzioni fond ne funkcioniše kako bi trebalo, jer je potpuno ispražnjen u neka druga vremena, pa sada moramo iz budžeta u velikoj meri da dopunimo i fond za zdravstvo, i fond za penzije i sve ostale fondove, i naravno da i sada, plaćanjem poreza, iz budžeta se to isplaćuje. Dakle, istine radi, to jeste tako. Dozvolićete samo još jednu ispravku, što se tiče ministra finansija i njegovog odnosa prema Skupštini, tu apsolutno niste u pravu, jer ne radi se o tome ko je iznad koga, a tema o kojoj je gospodin ministar finansija govorio nije se ticala toga da je Skupština javno preduzeće, nego se ticala toga da i Skupština, kao i svi drugi, treba da poštuje zakone i to je potpuno jasno. Ministar je radio svoj posao. On je štitio budžet, a budžet smo, podsetiću vas, ovde mi izglasali, i sasvim je normalno da ga mi poštujemo i ne vidim nikakvih nesporazuma oko toga.
Izvolite, gospodine Krasiću, po Poslovniku.
Naravno, ista povreda, isto sve. Dobro je, predsedniče, što niste prekinuli prethodnog govornika. Ali, moram da vam kažem - morate da se kvalifikujete za razgovor. Ako ste uzeli Fond PIO da meni spočitavate, napravili ste veliku grešku. Radio sam u tom fondu i pisao propise još pre 15 godina. Fondovi PIO su pukli daleko pre 1990. godine zbog pogrešnog koncepta tekućeg finansiranja penzija. Nemojte to da vezujete za 1998. godinu. Već 1991-1992. godinenije bilo sredstava u tom fondu. Morate malo da znate, da proučite malo knjige. Proučite tu ekonomiju destrukcije, napisano je tamo nešto. Morate da baratate sa činjenicama. Najgora je stvar kada izađete za govornicu i počnete neku činjenicu da zloupotrebljavate. Nije tako kao što ste vi rekli. Drugo, pričate neke stvari o ministru Dinkiću. Molim vas, što ga branite, mogli smo da stavimo tačku dnevnog reda, pa izađete dva sata da ga branite. Aplaudirali bi vam posle svake odbrane. Ali, vi izbegavate to. Ne dozvoljavate tu odbranu. Imaćemo tačku 4, gde ćemo malo da otkrijemo kako su gašene te banke. Pričaćemo, imaćemo statut Narodne banke Srbije, i tu ćemo malo da popričamo o njemu. Neka dođe, ne ujedamo. Mora da položi račun. Vreme je. Godinu i nešto dana je ove vlade. Mora da se položi račun. Vidite i sami, građani su nezadovoljni, traže neko rešenje, prepoznaju gde se nalazi problem. Zašto nas sputavate da radimo svoj posao. Po automatizmu 20 poslanika podnosi predlog, nema da se pita Skupština da li hoće, da li neće. To ide na dnevni red, rasprava se otvara, priča se o tome. Vi izbegavate raspravu. Nećemo mi sa vama da vodimo raspravu preko B92. Hoćemo ovde. Ovde su narodni predstavnici. B92 su neki tuđi predstavnici. Hvala bogu, posvađali se oko onih para, pa otišla ova u BK.
Hvala. Naravno, sve tačke će po Poslovniku doći na dnevni red. Izvolite, po Poslovniku, gospođa Radeta. Mislio sam da je ovim tolerantnim pristupom prethodnih sagovornika iscrpena tema, pa da se vratimo na zakon. Izvolite, vaše je pravo.
Tema nije iscrpena zato što je koleginica poslanik G17 plus napravila očiglednu grešku u koracima. Govorila sam o amandmanu na član 1. i rekla sam da su Labus i Dinkić kriminalci. Gospodin Zoran Krasić je govorio o amandmanu na član 3. i tek tada je koleginica intervenisala za ono što sam rekla pre sat vremena. Nisam poslanica, ja sam narodni poslanik. To je možda osnovni razlog zbog čega sam se javila. Reči - kriminalac i lopov nisu ni ružne ni lepe reči, to su normalne reči srpskog jezika, ali je ružno biti kriminalac i lopov. Još je ružnije biti kriminalac i lopov, pa biti potpredsednik Vlade i biti ministar finansija.
Replika, izvolite, zamenik predsednika poslaničke grupe G17 plus, Snežana Stojanović-Plavšić.
Zahvaljujem. Sada ću sebi dozvoliti jedan citat: U vreme vlasti SRS u Zemunu opštinske vlasti su prodale 6.596 placeva, na kojima je niklo između 1.500 i 2.000 privremenih objekata, ukupne površine više od 4,5 miliona kvadrata. Prema podacima, ostvaren prihod od prodaje placeva prelazi 230 miliona dinara. Pitanje je gde je taj novac otišao, s obzirom da su radikalske vlasti u Zemunu ostavile opštinskoj kasi dug od 68 miliona dinara. Javno preduzeće ZIPS je bilo protočni bojler za prelivanje budžetskih sredstava opštine na račun SRS i ljudi iz ove stranke. Tako npr. na osnovu odluke Upravnog odbora od 12.1.1999. godine SRS su ustupljena osnovna sredstva na upravljanje i gazdovanje u ukupnom iznosu od 2.242.559.000 dinara. Protivvrednost 774.000 maraka. Setite se, građani Srbije, 1999. godine šta je to značilo, kolike su vam tada bile plate. Naravno da porez na promet nije plaćen. Da li je to kriminalno delo, dame i gospodo, i ko je kriminalac? Suprotno tome, za vreme radikalske vlasti nije bilo štednje u bankama. Setite se svi da li ste smeli da stavite jedan dinar u banke. Danas ona iznosi 1,4 milijardi evra. Da li su banke upropašćene ili nisu, neka sami kažu građani Srbije. Da li su tada smeli da stave dinar u banku i da li danas smeju da ga stave? Da li je poenta toga da imamo bezbroj banaka koje će nas pljačkati i koje će na naš račun živeti, ili je poenta u tome da imamo zdrav bankarski sistem, u kome možemo da štedimo i gde možemo da imamo kredite kakve danas imamo, između ostalog i dugoročne kredite za stambenu izgradnju. Što se tiče deviznih rezervi, one su povećane sa 360 miliona na 4,3 milijarde dinara. To je naše zajedničko bogatstvo. To je ono što je G17 plus i ono što su sadašnja i prethodna Vlada uradile za građane Srbije. Ono što je bilo pre toga, preporučujem građanima Srbije da zaborave.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić, pravo na repliku, a zatim narodni poslanik Zoran Krasić.
Da, nešto ste rekli što je istina, a mnogo toga što je laž. Vjerica Marković je potpisala verovatno preko 5.000 rešenja o prodaji placeva. Ali, ne mešajte babe i žabe, to je prodaja placeva za izgradnju kuća sirotinji koja je proterana iz Republike Srpske Krajine i koju niko u Srbiji nije hteo da primi, izuzev opštine Zemun. Ta sirotinja je napravila kuće. Daćete mi još jednu opštinu u Srbiji koja je više od 50 placeva odvojila za stambenu izgradnju za ljude koji su proterani iz Hrvatske. To nema veze sa privremenim objektima. Lokacije za privremeno zauzimanje javne površine, ne odnosi se to na stotine hiljada i milione kvadrata, nego na dva do tri kvadrata, koliko zauzima jedan kiosk. Dragana moja gospođo, kada ste došli na vlast posle SRS sa ovom pričom, porušili ste ukupno 17 objekata u Zemunu. Gde su te hiljade objekata podignutih u vreme radikala nezakonito, mimo propisa, uzurpacijom. Što vi ne porušiste to što postoji? Što je posle toga u celoj Srbiji svaka opština krenula u taj način, na izvestan način zapošljavanja ljudi i legalizovanja onoga što rade. Više nisu prodavali cigarete na kartonskim kutijama, kiši, snegu, vetru, suncu, nego u objektu, pa tu dođe i finansijski policajac, i tržišni, i sanitarni, proveri knjige [[Glasovi iz klupe.]] Ne dobacuj, nisi još popio dovoljno. Nije još tvoja minuta. To je istina o Zemunu i tako smo loše mi vladali u Zemunu, da je posle one prljave poplave 5. oktobra SRS ponovo pobedila u Zemunu. Da smo mi tamo bili lopovi i da nismo dobro radili, nikada građani Zemuna ne bi glasali za nas. Kada smo prvi put došli na vlast u Zemunu, naše pobede su išle od 32. biračkog mesta. U centru Zemuna znate kako kreće, broj jedan iz centra i širi se na stranu, u centru Zemuna nismo pobeđivali. Ovoga puta smo pobedili od 12. biračkog mesta.Samo još na 12 biračkih mesta u Zemunu ne pobeđuje SRS. Pobeđivaćemo i na tih 12, vi to vrlo dobro znate. Nešto drugo me interesuje, šta se dičite tom štednjom u bankama? U čijim bankama štedite? Da li je to Beobanka, Beogradska banka, Jugobanka? Kako se zovu te banke? Gde odlazi taj novac koji štede naši građani po niskim kamatama u stranim bankama? Ponovo se vraća tim istim građanima kroz kredite sa veoma visokim kamatnim stopama. Koji dugoročni krediti? Da li nam je obećao taj vaš sadašnji ministar finansija, kada je došao na vlast prvi put kao guverner, sa puškom kad je ušao i kad se ne nađe niko da ga spreči da uđe, da li je rekao - za godinu dana ćete imati nove automobile, za dve godine nove kuće i stanove? Da li je tako rekao građanima Srbije? Gde je to sada? Čime se vi dičite -onim što rade Mlađan Dinkić i Miroljub Labus i njihove bande? Nemojte samo tako sporadično da iznosite i nosite papire koje vam je neko napisao. Pustite raspravu o tome šta se desilo za ovih pet godina u Srbiji. Pustite raspravu za ovom govornicom, da donesemo dokumenta, da vidite koga podržavate, koju vi mafiju podržavate. Čestiti ste ljudi i ne znate o čemu se radi. Partijski zadatak - brani mi Dinkića, napašće ga radikali. Koga da branite? Šta je doneo Srbiji? Juče se hvalite da zavodi red u Srbiji. Zna se ko u državi zavodi red. (Glas iz sale: Jočić.) Jeste, zavodi ga Jočić. (Predsedavajući: Gospodine Nikoliću, vreme.) Kada mi neko kaže da zavodi red, mislim na policiju, ne mislim na ministra finansija. Zavodi red ministar finansija! Zatvara radnje zbog kifli. Uzimate mito i korupciju gde stignete. Napravili ste milijardere od nekih građana Srbije, napravili ste posao od para koje narod drži u Narodnoj banci. Posao za neke bandite iz vaših redova. Nemojte više uopšte da se hvalite. Nećemo ni da vas kudimo. Dovedite tog Mlađana Dinkića, da ga omlatimo, da ga ispreskačemo kao plitak potok.
Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić. Gospodine Nikoliću, zamolio bih sve govornike i vas da obratite pažnju na vreme. Vreme za repliku, po Poslovniku, kao i vreme za reklamiranje povrede Poslovnika, jeste svega tri minuta.
Gospodine predsedavajući, moraću da prihvatim ovaj ekspertski manir da se čita tuđe. Malopre smo imali prilike da slušamo plagijat jednog govora od pre nekoliko dana. Evo, javio nam se jedan građanin iz Prokuplja i kaže vrlo lepo, interesantno: "Gle čuda, tada na scenu stupa porodica Labus-Dinkić-Janjušević-Kolesar, jer tada novi DOS na mestu predsednika Upravnog odbora "Dunav osiguranja" postavlja Miroljuba Labusa, a gospođa Olivera Labus radi u Saveznom ministarstvu finansije, Odsek osiguranja. Brzo su se oni udružili i predložili mi nagodbu". Čovek ima problema da naplati osiguranje od 10-15 miliona evra, maltretiraju ga desetak godina i nadao se, došao je Labus - ekspert, da će to brzo da se završi. Kaže ovako: "Brzo su se oni udružili i predložili mi nagodbu: da mene zastupa doktor Miroljub Bogdanović, na taj način što od njega treba da uzmem robu, sa skoro isteklim rokom, u vrednosti od 148 miliona dinara, a iza koje stoji porodica Labus, a da, po njihovom dogovoru, treba da dobijem negde oko 20-30 miliona maraka, ali pod jednim uslovom - da preko Zlatka Bogdanovića, odnosno preko moje firme operem oko 500 miliona dolara, koji bi se kupili od londonske firme "Morgenštern". Objasnili su mi na koji način to sve može da se izvede, jer tadašnji guverner banke - Dinkić planira da zatvori sve filijale Narodne banke, tako da ni jedan papir u Narodnoj banci ne ostane, niti bi se znao trag, a ja bih dobio svoj novac". Obećali, hoće čovek da svedoči. Evo, pozivam tužioca da se javi, da ukomponujemo ovo. Sada mi je jasno zašto Kljajević ne može da se promeni. On mora da bude predsednik Trgovinskog suda, jer je, sada ću samo da nabrojim imena zbog ovog vremena, Labus, Stamenić, direktor "Dunava", Bogdanović, Mira Gazivoda, Kljajević, sudija Gordić, Snežana Janić je bila jedini pozitivan lik, ali koristili ste i sudskog pisara Dragomira Jovanovića. Onda na scenu stupaju Tanja Dinkić, Olivera Labus, Labus, Dinkić, Janjušević, HVB banka, to je vama poznato, eksperti. Onda i sudija Stojanović. Čak ste i sekretara Vrhovnog suda prebacili u "Dunav" osiguranje. Na kraju, braća Petrovići, i na kraju, bivši pukovnik Ljubodrag Ristić, sa odmetnutim ljudima iz 63. padobranske. Taj čovek je doživeo da ga krajem prošle godine kidnapuju i nateraju eksperti da potpiše cesiju na dva miliona evra, kako bi odustao od naknade od 10 miliona, možda i više evra. Pomogao je sudija Slobodan Spasić. Pre nekoliko dana ste ga izabrali za sudiju Vrhovnog suda Srbije, 35 godina. Čak i kad je dogovoreno, gde je dogovoreno, čiji sin, pod kojim imenom, gde radi. To je G17 plus.
Reč ima narodni poslanik Miloljub Albijanić. Zamolio bih da se posle ovoga uzdržite od daljeg javljanja, da nastavimo povodom amandmana. Ukoliko to ne bude tako, biću prinuđen da dam pauzu u trajanju od sat vremena. Dakle, ranije ćemo iskoristiti pauzu za ručak, ukoliko ne bude mogla Skupština da se nastavi redovnim tokom. Izvolite, gospodine Albijaniću.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, vi se dobro sećate ovih novina, a to je "Evropljanin" iz 1998. godine. Tada ste vi bili na vlasti. Ovde piše naslov "Uterivači straha". Zar je moguće da vi još uvek živite u tom vremenu i ne znate da se mnogo štošta promenilo i da vi više niste bitni na političkoj sceni Srbije. U vašem programu tada je pisalo: "Nećemo dozvoliti ni predsedniku Srbije, ni predsedniku Vlade, ni ministrima, ni poslanicima, ni državnoj upravi da prime platu, dok poslednji penzioner i radnik ne bude namiren". Radili ste upravo suprotno. Takođe, gospodine Nikoliću, Olji Bećković u "Utisku nedelje", pre nego što ste postali deo vlasti, izjavili ste: "Zavisi šta očekujete od života. Ako želite da lagodno živite i da imate svega u izobilju, da možete da obavljate najprljavije i najsumnjivije poslove, onda je idealno biti vlast". To ste rekli i došli na vlast. Zatim ste dobili stan površine 186,47 m2 od Vlade Srbije, u najtežem vremenu za državu Srbiju, zavedeno po rešenju broj ... (Predsedavajući: Gospodine Albijaniću, izvinjavam se, ali ovako ne idemo nikuda. Već smo rekli da nećemo lične stvari da iznosimo.) Dakle, vašoj demagogiji nigde kraja. Zatim, u vašem programu piše: "Najpre ćemo dozvoliti Srbiji da diše, da građani upoznaju demokratiju, da mogu slobodno da iznose svoje mišljenje i da imaju pravo da se njihovo mišljenje čuje." A onda ste doneli čuveni zakon o informisanju, pa počeli da zatvarate sve medije, pa između ostalog i ovaj. Pa, piše: "Protivimo se svakom hapšenju zbog ideja, mišljenja i pitanja u bilo kojim uslovima. Pravo na slobodu misli i savesti biće zaštićeno zakonom";paste doneli zakon o univerzitetu i počeli da proterujete ugledne profesore univerziteta, da ih tučete ispred Elektrotehničkog fakulteta itd. Takođe, ugovor o zakupu prostora za programe između Doma sportova omladine i pionira"Pinki", čiji je direktor Aleksandar Vučić, i Poslovnog prostora, čiji je direktor Tomislav Nikolić. Ugovorom je predviđena rekreacija radnika "Poslovni prostor" u Pinkiju, i postoji kopija ugovora i račun u tom periodu koje je potpisao Vučić, a zanimljivo je što se po računu naplaćuje 110.000 dinara za rekreaciju 296 radnika, "Poslovni prostor" je imao samo 34. Kako objašnjavate tu razliku i šta ste radili? Ono što sam više puta govorio, a vama do pameti ne stiže, jer vas bole zapravo sopstvene izjave koje ste davali u prethodnom periodu, tokom vašeg aktivnog... (Tomislav Nikolić: A gde si ti bio u to vreme?). U to vreme sam gazio ulice Beograda 10 godina boreći se protiv takvih kao što ste vi. Zbog toga mi nije žao, naprotiv, uspeli smo da vas zbacimo s vlasti 2000. godine. Tokom aktivnog i javnog učešća SRS u vlasti, to sam već više puta ponovio, ubijen je vlasnik ovog lista. Vi ste, gospodine Nikoliću, kasnije izjavili da vam nije žao zbog tog ubistva. Prema tome, dosta je više takvih praznih demagogija, priča i ostalih stvari. Građanima Srbije je jasno koga smo mi 5. oktobra zbacili s vlasti. Dosta više sa takvim glupostima.
Molim vas, narodni poslanici, molim da pokušamo da nastavimo rad prema dnevnom redu. Reč je tražio gospodin Nikolić i molim posle toga da pokušamo u jednom umerenom tonu da nastavimo rad. Izvolite, gospodine Nikoliću.
Prvo, srećan sam što možete da citirate moje izjave i od pre 10 i od pre 15 godina. Uvek me je neko pitao da dam izjavu za novine. Bio sam važan. Moje mišljenje je uvek bilo važno. Evo, da prelistam sve novine otkako postoji višestranački sistem, ako do pre dva meseca ima ijedna izjava Albijanića, poješću te novine koje su bile zainteresovane za izjavu nekog Albijanića, a još iz G17 plus. Samo na jednu stvar da vas upozorim. Cenim ovo prepucavanje, samo me ne vezujte ni sa kojim ubistvom, jer nema smisla. Možete da mi kažete svašta, ali ne to; možete da mi kažete i da sam rekao da ne žalim za njim, rekao sam, ne žalim za njim. Vidim, vi žalite, pa samo kada vam treba, vi izvadite tu novinu u kojoj se pojavljuje neka moja izjava. To sa ubistvima nema veze ni sa jednim srpskim radikalom. To sa kriminalom nema veze ni sa jednim srpskim radikalom. Gospodine Albijaniću, kada pobedimo, budem li imao takvih dokaza kakve vi kažete da imate protiv SRS, protiv vas će biti otvorena istraga. Biće suđenja. Vi kažete da imate dokaza protiv radikala, kako to da nije podneta nijedna krivična prijava, kako to da vi, koji sa ove govornice kažete da smo teški kriminalci, kako da ne podnesete vi krivičnu prijavu. Saznam da je ovaj kriminalac, da je onaj, podnesem krivičnu prijavu, svoju savest operem. Neka se bruka sada tužilac, neka se bruka pravosuđe, neka se bruka predsednik Vlade što mu ne jure kriminalce, a vi ovde pokazujete svoju dvoličnost i licemerstvo. Znam Tomislava Nikolića, ti si kriminalac, ali neću da te prijavim. Zašto me ne prijavite. Sve vi možete ovde da kažete o meni, i laž i istinu, izvolite, ali sa ubistvom me ne vezujte. Tu sam zaista nemilosrdan. Nikome ne odobravam ubistvo. Nijednog ubicu ne bih štitio. Ne dozvoljavam nikome da me povezuje sa ubistvom, ni u insinuacijama. To je toliko providno, gospodine Albijaniću, nisam malo dete. Pa vi kažete, ubijen je vlasnik ovih novina, a citirate šta sam u tim novinama izjavljivao. Tako biste mogli da me vežete za bilo koje ubistvo u Srbiji, svakom sam davao izjavu, o svakome sam imao svoj stav. Vi ne možete da umanjite ovaj uspon SRS, niti pad firme koja se zove G17 plus. Kada god budu izbori, da se više nigde ne pojavimo, mi ćemo sledeće izbore dobiti. Mogli biste da smanjite pad G17 plus, ali treba ući u okršaj sa lopovima i kriminalcima. Vi na to niste spremni. Za vas nemam dokaza da ste lopov i kriminalac, a da imam ovde bih rekao. Iznosim o onima za koje imam dokaz. Raščistite sa tim u svojim redovima ili vi možda mislite da dva čoveka iz vaše stranke mogu da upropaste finansijski sektor u Srbiji. Možda vi mislite da su oni u pravu i možda se to pravda time što naplaćuju i što dobijaju fiskalni račun za jednu prodatu perecu u pekari. Možda je to opravdanje za G17 plus. Hajde nas sve sada pretvorite u lovce na fiskalne račune, a za to vreme vi ćete da srčete banke, osiguravajuća društva i Narodnu banku. (Predsedavajući: Vreme.) Vi i dan-danas srčete Narodnu banku, dan-danas je to firma G17 plus. Dan-danas se odliva novac iz Narodne banke i stoji na sumnjivim, slabim računima u inostranstvu, sa kojih se finansira kupovina i prodaja robe po Srbiji. Sada se vi zagledajte malo između sebe. Kada bi vas ljudi dovoljno poznavali na ulici i kada bi znali da ste iz G17 plus, kako biste se na ulici osećali? (Iz sale: Ponosno.) Ponosno? Na šta? Vi na lepe oči. A na šta još možete da budete ponosni?
Replika, narodni poslanik Aleksandar Vučić, direktno pominjanje.
Dame i gospodo narodni poslanici, ne bih se javljao za reč, nego vidim juče navalio, danas navalio, svaki put kada nisam tu. Onda dobije iznenadni napad hrabrosti ovaj genije i onda pomisli kako može i kako sme da izgovara šta mu padne na pamet i kako mu padne na pamet. Sada moram da kažem da do Tome Nikolića još nije stigao još jedan materijal. Gospodine Nikoliću, u pitanju je velika lopuža. Nije on naivan kao što izgleda. Velika lopuža, zajedno sa direktorom "Galenike", i sa još nekim ljudima, evo šta su uradili, a doneću vam posle prave papire i da vidite šta i kako su napravili. Naručili su, raspisali tender, banda raspisala tender za 50 automobila da kupi. Napravili sve malolitarske automobile i napravili da sve bude za "Fijat". Međutim, ne može na tenderu da prođe. Uspešnija im bila neka druga firma, neki drugi automobili, "Škoda" ili neki drugi. Nije ni bitno. Nisu prošli. Onda kažu, sada nećemo da kupimo tih 50 automobila, sada ćemo da uradimo šta, da ovo što smo tražili da tobože kupimo, sada ćemo da iznajmimo 50 automobila, pa su iznajmili na pet godina, verovali ili ne, 50 automobila, "Fijatovih" naravno. Platili ih onoliko koliko košta 50 novih automobila. Kakva je to lopuža. Ta lopuža izlazi ovde za govornicu da kaže bilo kome bilo šta. Vi ste neka velika vlast, gospodine Albijaniću, vi ste velika vlast, hajde hapsite ako imate za nešto da hapsite. Mi smo ponosni zbog činjenice da pet godina posle ništa ne možete nijednom srpskom radikalu zato što za razliku od vas nisu lopovi. Ono ste izmišljali, ne postoje računi, postoji ugovor o saradnji i o tome kako će ljudi da se rekreiraju, a za to "Pinki" naplaćuje usluge i to je veoma važna stvar. To nije nikakva likvidacija. To je ugovor o poslovno-tehničkoj saradnji. Nemojte da brinete, to postoji, to se uči na prvoj godini pravnog fakulteta i to je sve ostalo zabeleženo. Niko nikada nikoga zbog toga nigde nije ni gonio, jer zaboga to je posao nekoga ko radi u "Pinkiju", to je suština njegovog rada, to treba da radi. Imam i pismo, doneću vam ga popodne da pročitamo, DOS-ovog direktora, prošli put kada ste me nešto pominjali vi i ovi žuti, nešto ste govorili o tome, pa je on uputio pismo i rekao čak u pismu kako će se radnici uvek na najbolji način sećati tog vremena koje je bilo, a možda i najbolje i za zaposlene u "Pinkiju", i za sam centar i za sve druge. A, iz Pinkija, za razliku od vas, lopuže jedne, nisam uzeo ni jedan jedini dinar. Nisam uzimao platu. Nisam uzimao ni dodatke. Nisam uzeo nijednu akciju. Nisam uzeo ništa. (Glasovi - a marke?) Ne, kako čujem ni vi marke niste hteli, nego ste nešto u švajcarskim francima prebacivali na Maršalska ostrva, a sada ste prešli na dolar i evro. To je kod vas jedina promena koja se u međuvremenu dogodila. I, još nešto da znate. Znam da će genijima još nešto da pada na pamet, kako vam rejting pada na neka 2,5%, tu ste negde sada, velika je bitka sada da domahnete do tih 2,5%, i vi ćete da pokazujete sve veću nervozu. Nemam ništa protiv toga. Samo to pokazujte, samo to radite, očekujem, naravno, a izlazimo za govornicu zbog građana Srbije, da bismo njima rekli kakve ste lopuže još jedanput, da bismo im pokazali... (Predsedavajući: Vreme, gospodine Vučiću.) ... da bismo im kazali da se klone lopova. Kao što znate, gospodine Markoviću, naše vreme tek dolazi. Vaše je skoro prošlo. Možda će se jednom tamo u dalekoj budućnosti i vratiti. E, da bismo građanimaukazali kakvi ste lopovi, da vas se klone, da beže od vas, da sa vama ne rade i ne prave nikakve poslove, jer to može da bude opasno za njih. I uvek, u svakom trenutku, i kada se rukuju sa vama, da na neki način gledaju u svoje džepove, a bogami na kraju i prste da prebroje.
Izvolite, gospodine Albijaniću, pravo na repliku.
Gospodine Vučiću, što se tiče automobila o kojima pričate, svi znaju da imam polovni automobil marke "sitroen", star osam godina. Svi znaju da normalno šetam ulicama Beograda i Srbije, bez obzira na vaše pretnje i ostale gluposti. Bez obzira na to. Ali, ono što je jako važno, to je da vi ne možete da se oslobodite retorike u kojoj ste živeli i radili. Dobro je da ste se prepoznali malopre kada sam rekao ko je bio ministar informisanja i šta se događalo u tom periodu u državi Srbiji. Vi jako dobro znate kako ste se osiono i bahato ponašali. Toliko osiono i bahato da ste u vreme dok ste obavljali funkciju direktora hale "Pinki" na ime reklame za pomenutu halu pribavili 100.000 dinara. Reklama je objavljena u glasilu SRS, koje vi nazivate novinama "Velika Srbija". Ćuruvijin "Dnevni telegraf" je svojevremeno obelodanio ovu vašu malverzaciju. U listu "Argument" steizjavili: "Osvetiću se kad - tad Slavku Ćuruviji." Srpska reč br. 361. Ono što je važno reći, to je da ste vi u ovom periodu devedesetih godina zapravo bekrijski sve proćerdali, sve što su Srbi u ovom veku stvorili - državne i nacionalne teritorije, u zapadnoj vojnoj alijansi status saveznika iz dva svetska rata, pretvorili ste da naša država zapravo dobije neprijatelje u svim zapadno-evropskim zemljama. Urušili ste potpuno ugled države i nacije. Izbačeni smo iz svih međunarodnih institucija. Razoren je evropski identitet Srba. Povukli smo se sa etničkih teritorija Hrvatske i dela Bosne. Naciji je nametnut kompleks ratnog gubitnika. A, šta ste izjavili u vremenu dok ste bili na vlasti o Kosovu i Metohiji? "Tu je čovek patriota ili je kvisling. Patriota je onaj koji je protiv bilo kakvog stranog mešanja u naše unutrašnje poslove. Onaj ko poziva strance da se mešaju u unutrašnje poslove taj je kvisling, izdajnik, nema tu milosti. Mi smo protiv autonomije Kosova." Sve ste to izjavljivali i na kraju potpisali kapitulaciju, tako što ste zemlju uveli u tako ogromne sukobe. Kako vas nije sramota da pričate gluposti za ovom govornicom? Gde vam je obraz? Je l' ga imate? Očigledno je da ga nemate. Pa, dok ste vi mešetarili i prodavali državu, dotle smo se mi borili da vas zbacimo sa vlasti, da vam konačno vidimo leđa, jer sve čega ste se dotakli ste upropastili.
Izvolite, poslanik Aleksandar Vučić.
Dame i gospodo narodni poslanici, u pravu je bio Dragan Vučićević kada je ono napisao u "Kuriru" za ovog Albijanića. Ne smem da ponavljam, ali vas pozivam da pročitate to što je rekao. Podsećao ga je na jedan deo tela, nije baš najprijatniji. E sad, samo zbog jedne stvari koja je ovde izrečena kao ozbiljna, moram da odgovorim na ono što je on jadnik pričao. Takav nesrećnik retko se pojavljuje u ovoj skupštini. I dobro je da ga imamo, da nekada zabavi narodne poslanike. Dobro je da nekad zabavi i javnost. Ali, on je izašao i jednu krupnu stvar slagao. Neću da govorim o tim glupostima - a, vi ste rekli, osvetićete se ovome ili onome – nego ste slagali za jednu stvar. Nije obelodanio nikakvu malverzaciju, nego je rekao kako imam kuću u Zemunu, koju nisam imao, i za to sam tužio novine, i mislim da se to upravo rešava, i da će biti pravosnažne presude u narednih nekoliko meseci. E, sada da vam kažem, znači to je bila notorna laž. Nigde nikakvih malverzacija nije bilo, to je bilo zajedničko izdanje "Zemunskih novina" i "Velike Srbije", jedno divno, pravo izdanje, doprinelo je uspešnoj reklami, a za reklame sam prebacio mnogo više novca za pojedine TV kuće, vama danas omiljene. Ne znam kako to niste pronašli. Ili vam to izgleda nije smetalo. Ali, u reklamu smo ulagali mnogo i imali ogromne efekte od reklame. Mislim da to i ubuduće radimo, gde god da osvojimo vlast, gde god budemo upravljamo tako javnim preduzećima. Nego, da ovoj lopuži odgovorim još nešto. Lopužo jedna, vi koji jedino što znate to je da kradete, i možda je moj manir da vam govorim srpskim jezikom, možda mi je zbog toga pogrešan manir, ali vaš manir da kradete od početka do kraja je ostao isti i nikada se menjao nije. E, u tome smo nekako dosledni i mi i vi. Vi da kradete, a ja da vam stalno govorim da ste lopovi i budite sigurni da se to nikada neće menjati. Što se tiče toga koliko ste krali i kako kradete - vi kradete na veliko. Nema tu krađe na malo. To su velike pare. Na Anketnom odboru za utvrđivanje istine oko električne energije rekao je Dinkić - evo, sada novac povlačimo iz Evroaksis banke zato što je tako ustanovila Kori Udovički. Pošto kažete da je tako ustanovila Kori Udovički i vratićete te pare, mi smo očekivali da će te devizne rezerve od dvadeset i nešto milijardi evra da dođu u ovu zemlju. Ali, u ovu zemlju te pare ne dođoše, zato što je Radovan Jelašić doneo ponovo odluku. Kakvu? Da se te pare ne vraćaju, da i dalje stoje da bi kumovi mafije, Lazarević i Hamović, mogli da troše pare zajedno sa lopužama iz G17 plus. E, u tome je stvar. U tome je razlika. E, dosta je bilo lopovluka i kriminala. I, sada da vam kažem- to je posao tužilaca i sudija. Ali su to toliko jasna, najteža krivična dela, da ćete zbog tih krivičnih dela završiti iza rešetaka, zbog pravde, zbog budućnosti Srbije i zbog budućnosti naše dece. Hvala.
Po Poslovniku, izvolite, gospodine Albijaniću.
Dakle, jasno je da je ispod časti odgovarati, jer meni Vučić nije ni do kolena, ali moram građanima Srbije da ukažem na crnilo, na crnilo u kome su oni vladali, jer su za sobom ostavljali nažalost samo grobove. To je bilo strašno za zemlju Srbiju. Ubijali ste i zemlju i narod, i kako vas nije sramota da pričate više takve gluposti. (Aleksandar Vučić, sa mesta: Replika.)
Nemam ništa protiv što ga je Vučićević dobrim imenom nazvao "Veselko", što izlazi za ovu govornicu, ne pominje ni član Poslovnika, ni ništa, razumem da je po Poslovniku. Malo se uznemirio, nemam ništa protiv. Što se tiče grobova i toga ko je šta ostavljao, znam da u krivičnom pravu, gde je normalno da u svakoj državi za jedan grob kada ostavite, bilo čiji, ex officio, po službenoj dužnosti vas tužilac goni. Ne razumem što nikoga od nas tužilac za nešto slično ne goni. A gde je Šešelj? Da li je to vaše pitanje? E, lopuže jedne, a gori ste i od lopova, to je vaš najveći problem što ste gori i od lopova. Što niste samo, znate, jer i neki lopovi vode računa pa od bogatih kradu, a vi kradete i otimate od sirotinje, i morala nemate ni najmanje. Za razliku od vas, lopuže jedne, mi obraza imamo. Nikada krali nikome nismo, srećom ni grobovi iza nas nisu ostajali, a iza vas je ostala osiromašena, tužna i jadna Srbija, Srbija koja hoće promene i Srbija koja hoće lopova da se oslobodi. Da vam nešto kažem. Samo jedno obećanje ću da vam dam i to će biti ono na čemu ćemo u izbornoj kampanji da insistiramo. Građani Srbije hoće promene, građani Srbije hoće da žive bolje, ali građani Srbije, pre svega, hoće obračun sa korupcijom i kriminalom, građani Srbije hoće obračun sa vama, hoće da vi koji ste upetljani u najgore kriminalne radnje, hoće da lopovi idu u zatvor, hoće da lopovi budu iza rešetaka. To je jedino što građani Srbije hoće i znaju oni da se neće živeti lako. Znaju da će biti hiljade problema, ali takođe građani Srbije znaju, da bismo živeli bolje, moramo da se obračunamo sa korupcijom i kriminalom. Znam da će ovaj "Veselko" ponovo dva-tri dana, kada dobije istraživanje na 2,2, na 2,3 posto, da gleda u one što imaju 35 do 40 posto i da razmišlja - a što su oni toliko bolji od nas. Bolji smo zato što nismo lopovi i zato što, za razliku od vas, imamo obraza.
Po Poslovniku, narodni poslanik Vladimir Homan.
Reklamiram povredu člana 100. stav 3. - nije dozvoljeno korišćenje uvredljivih izraza, kao ni iznošenje činjenica i ocena koje se odnose na privatan život drugih lica. Moram da kažem da se danas ovde dosta čulo o tome - mi nismo lopovi, mi nismo lopovi, ali ste vi mnogo velike lopuže. Znate, uopšte me ne vređa kada mi lopov kaže da sam lopov, uopšte me to ne vređa, čak mi imponuje. Desilo se pre par meseci da me je ovde vaš šef poslaničke grupe povezao sa nekakvim švercom mobilnih telefona i tako nekih gluposti. Vaš je problem što ne možete da nađete ništa što je istina da kažete za nas, a onaj ko se toliko hvali da nije lopov, da je pošten, da se brine za građane Srbije, bojim se da je upravo suprotno. Nemojte više da se hvalite, nemojte više da se branite da niste lopovi, a slobodno nas napadajte da smo lopovi, jer vam to nijedan pošten čovek u ovoj zemlji neće verovati.
Kao predsedavajući dugujem objašnjenje vezano za reklamiranje povrede Poslovnika. Pokušao sam još pre 30 minuta da upozorim narodne poslanike da vode računa o dostojanstvu Narodne skupštine i da se jedni drugima obraćaju sa uvažavanjem. Naravno, ne može predsedavajući učiti narodne poslanike kako će se oni ponašati, to je ipak stvar njih samih i u krajnjem slučaju birača koji su ih birali. Replika, narodni poslanik gospodin Vučić.
Razumem da to, kada neko kaže ovom gospodinu da je lopov, njega ne pogađa. Što bi ga i pogađalo, to mu je svakodnevna delatnost, ništa to njemu nije novo, to mu i građani na svakom koraku govore, što bi ga to čudilo i što bi mu to smetalo. Što se tiče toga ko se brani, nisam čuo da ste nas za to optužili, a računam vi ste vlast, računam vi biste hapsili nekoga ko je lopov. Hajde, ako imate nekoga da je lopov, uhapsite ga. Nemojte ovde ovaj "Veselko" da izlazi i ne zna jadan šta priča više, otišao, napustio je salu. Ali, nema potrebe da to radite, nego jednostavno upotrebite instrumente države, uhapsite nekoga, privedite ga licu pravde i kažite građanima šta je neko ukrao. Ja vama kažem, ne želeći da prejudiciram ono što će se događati, ali sam uveren, pošto znam da će državni organi u budućnosti, kada se promeni vlast, želeti da povrate poverenje građana u institucije države, želeći da građani ponovo znaju da mogu, smeju i hoće da računaju na institucije svoje zemlje, da će tada krenuti obračun sa lopovima. Onda su lopovi nadrljali. Što ste vi shvatili da ste vi nadrljali, ne znam. Ali pretpostavljam da će mnogi od vas i za ovih 50 automobila, na pet godina što ste iznajmljivali, što će za ovih 20 milijardi neko da odgovara, 20 milijardi ne dinara, nego dolara. To ljudi ne znaju koliko je to, to ljudi ne mogu da sanjaju koliko je to. Ne znam, to su za mene velike cifre, to milioni i milijarde, nešto dinara, nešto evra, svejedno vam je. Ali, da vam kažem nešto, nije ovo poziv građanima Srbije da se sa vama obračunavaju, ovo je samo vama pokazatelj da se opozicija lopova ne plaši i da će opozicija i lopovima i onima koji podržavaju lopove u svakom trenutku smeti da kaže šta misli o tome i šta misli o njima. Možete da radite šta vam je volja. Možete da pretite sa ove govornice. Može ovaj "Veselko" da bude nervozan koliko hoće, ali time nećete uplašiti nikoga u SRS i uvek ćete dobiti odgovor kakav zaslužujete. Odgovor kakav zaslužujete je taj, evo kažem vam, izađite pa kažite gde smo to nešto ukrali. Naveo sam vam dva primera, a doneću vam za popodne još deset. Navedite jedan primer gde smo nešto uzeli ili ukrali, a od vašeg lopovluka Srbija propada svakog dana, ljudi preturaju po kontejnerima, ljudi ostaju bez posla, a samo ste vi sve bogatiji i bogatiji, samo vi imate sve više para, tako da nije čudo što se za pojedine ministre kaže da su teški nekoliko desetina miliona dolara. Kome će da otvore, a kome neće da otvore fabrike cigareta. Kome će da daju dozvole, a kome neće da daju dozvole. Srpski radikali u tom poslu neće da učestvuju i zato je naš najvažniji posao i najvažniji zadatak da u sledećem mandatu vladamo na drugačiji način. A pre toga, bogami, moraćemo i vas i sve one zajedno sa kojima vladate da počistimo sa političke scene, jer to je najvažniji zadatak SRS, ali i svih građana Srbije.
Po Poslovniku, narodni poslanik Vladimir Homan.
Ponovo moram da se javim po Poslovniku, a ujedno da kažem da sam pogrešno protumačen od dotičnog gospodina. Mene bi izuzetno uvredilo, gospodine Vučiću, da me neko nazove lopovom, ali malopre nisam rekao da me lopovom nazove bilo ko, pa da me to ne vređa. Ne, nego vi, i vi lično i vi svi, to me uopšte ne vređa. Što se tiče vašeg poštenja, hajde recite mi koliko godina niste plaćali telefonske račune. Da li je to pošteno ili nije i ko vam dade pare da u predizbornoj kampanji odjednom sve to platite? Pošteno, verovatno ste sve to uradili, a znam mnoge vaše članove koji kažu sledeće, i još uvek to govore - neću ovima da plaćam poreze, neću da ih finansiram, uopšte mi se to ne isplati. Vaši članovi to pričaju, tako da su to verovatno od vas videli i naučili. Sada im recite,pošto ste vi brže-bolje u predizbornoj kampanji to sve poplaćali, neka i oni malo plate, pa neka se onda busaju u grudi kako su pošteni. A ostavite ove priče za neki drugi put, slobodno me nazovite "lopovom" još jednom, izvolite.
Reč ima narodni poslanik Sredoje Mihajlov, po Poslovniku.
Gospodo poslanici, poštovani predsedniče, pazite ovako, član 100. stav 3. Poslovnika. Gospodin koji je prethodno govorio, pozivajući se da je završio prava i voli da priča samo o činjenicama i dokazima, nema ni jedan dokaz za ono što je govorio. Možda bi trebalo da mu kažem isto nešto, ali znate kako, kada neko ne govori istinu, onda mu se ne kaže ona ružna reč, nego mu se kaže, možeš biti; to isto ima značaj kao i kada mu kažete onu reč za koju on kaže da se ne stidi da kaže za ovom govornicom. Da vam kažem zašto on nije baš tako i zašto to "može biti". Prvo i osnovno, vi ste legli svi zajedno sa predsednikom vaše stranke ispod džipa koji predsednik nije kupio. Kod nas se zna, džip se ili kupi, ili ti ostavi tata, ili ti ostavi neki teča. Legli ste ispod džipa koji je bio, drugim rečima, ćornut. Vaš predsednik je revolveraš, vadio je pištolje na studente, zaboravili ste vi šta ste sve radili, gospodo, vadili ste revolvere, pištolje i tako dalje, ljudima ste objašnjavali da su se okliznuli sedam ili osam puta na bananu, razumete, to su činjenice, to je fakat, a vi nemate gospodo ni jednu činjenicu za ono što tvrdite. Vi zaluđujete narod. Da vas malo podsetim kako je bilo, vi ste, gospodo, učestvovali u krađi glasova sa strankom na vlasti. I vi ste tu učestvovali, bili ste sa tom vlašću zajedno. Vi ste gospodo, zna gospođica Jovanović, izveli našu decu ispred Skupštine, pravili ste mitinge, izvodili ste našu decu, našu miliciju na našu decu, to ste vi radili, svi to znate za onih 100 dana šta se dešavalo. Vi ste, gospodo, potpisali savez sa Rusijom i Belorusijom, a sada su oni tamo, a što ne pozovete svoje partnere da im se pridružimo sada tamo. Vi ste pravili svašta. Ono što su rekli, što je najbitnije, što je fakat, vi ste uništili ovu zemlju, uništili ste njenu privredu, uništili ste njenu čast, uništili ste njenu mladost, njenu perspektivu. Nemate ideje, nemate vizije, i upravo je to problem otkud vama toliki glasovi, i zbog toga smo mi došli da jednom objasnimo Srbiji da ste vi veliki prodavači magle, koji pričate o nebitnim stvarima. Sve ono što se može kupiti, nije skupo. Vi ste uništili ono što se ne može kupiti, generacijama što se ne može popraviti. Isto mislim, neću da vam kažem, da obmanjujete javnost i nije ni fer ni pošteno, nego da se vratimo mi našim zakonima i da nas pustite da vas naučimo kako se to radi, pa u sledećim izborima da vidite kako treba da se ponašate, da skontate kako treba država da se vodi, jer inače ovo što radite, to je besmisleno.
Replika, Aleksandar Vučić.
Dame i gospodo narodni poslanici, dragi građani Srbije nije - prodavači magle, već - prodavci magle, eventualno. Ali je meni drago da gospodin Mihajlov nije mogao da se oklizne ni na koji način, čvrsto se držao za ovu govornicu, izgleda da su neke druge stvari stradale u bifeu. Ali, sada neću o tome posebno da govorim, ne bi bilo ni u redu, već ću da govorim o doslednosti G-17 plus, jer sam rekao da su oni zaista veoma dosledna stranka. I vi ste, gospodine Mihajlov, slika i prilika doslednosti G-17 plus. Koliko ste stranaka promenili? Četiri ili pet, ali to samo u poslednjih sedam-osam godina. Ne znam ranije kako ste menjali stranke, ali u poslednjih nekoliko godina četiri-pet puta je promenio, u ovom parlamentu je bio član tri stranke. U čije ime vi govorite, čoveče Božiji. Ovde ste pričali da je neko na neku decu izvodio, mi učestvovali u krađi glasova, kojoj krađi glasova? Kod nas u stranku su došli Zoran Đinđić i Čedomir Jovanović, bili smo Vojislav Šešelj, Tomislav Nikolić, Dragan Todorović i ja, primili smo ih, dali smo im zapisnike da se vidi gde ste pobedili. Vi pojma nemate o tome, nikada nas niko za to optužio nije, nego ne znate više šta da kažete. Sada vidim oko ovog telefona da su se zabrinuli mnogi, uopšte ga nisam platio u kampanji, ali kada god da sam ga platio ili ne platio, za to moram da odgovaram ili da ne odgovaram, to je moja stvar. Nisam razumeo za ono kako naši članovi ne plaćaju porez, ne znam šta vam to znači, samo vidim da gonite ljude za jedan đevrek, da im zatvarate radnje, da ih maltretirate. Vidim sada zbog čega je Bogdanović pobedio u Beogradu, kako se taj moćan lopovski lobi objedinio, kako su se svi snašli, dakle, što nemaju probleme sa telefonima, posebno nemaju sa krađom mobilnih telefona, a znali ste da nije na vas mislio, nego na jednog drugog. Znali ste vi dobro okome je bilo reči i o čemu se govorilo ovde, zato što je pričao istinu. Još nisam čuo da je lopovluk kada neko ne plati neki račun, da li će da plati ili neće – njegova stvar; neka ga gone, platiće na drugi način. Veliki je lopovluk kada otmete narodne pare, veliki je lopovluk kada od državnih para plaćate automobile koje koriste za vas, oni vama plaćaju proviziju, to je veliki lopovluk. Ako nešto jeste lopovluk, da se ne sekirate, dođite pa nas uhapsite, odmah, i požurite sa tim jer vam vreme ističe, a plašim se da ćete za tri meseca da nas gledate kada vas budemo posećivali i donosili vam cigarete, pomorandže, jabuke...
Vama je isteklo vreme, gospodine Vučiću....
.... na nadležno mesto. Samo moram da ih obavestim gde će da se nalaze i da ćemo da budemo veoma kolegijalni, da ćemo da ih posećujemo, da se ne sekirate. Postaraćemo se da imate dobar tretman, da brinu o vama, a preko veze ćemo da vam sredimo da dobijete i onaj dobar broj, robijaški, da budete prepoznatljivi za sve. Hvala vam.
Dobro, dosta je bilo. Da li još neko želi o amandmanu? Ukoliko ne, prelazimo na amandman 4, ali posle pauze koju određujem u trajanju od jednog sata.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici dobar dan. Nastavljamo popodnevnu sednicu. Molim da na početku utvrdimo kvorum. Molim poslanike da ubace svoje kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Zahvaljujem. Primenom elektronskog sistema konstatovali smo da imamo kvorum za rad. Na član 4. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Aleksandar Vlahović i Branislav Rankić. Vlada predlaže da se amandman odbije, Odbor za finansije predlaže da se amandman ne prihvati, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
I gospodin Vlahović je podneo jedan dobar amandman, i da objasnimo o čemu se radi. To je jedan od članova koji će biti tzv. prelazni u novom prečišćenom tekstu ovog zakona, kojim se propisuje da odredba člana 1, a to je novi član 52a stav 1. tačka 1) do 3), i član 2. ovog zakona primenjivaće se u slučajevima kada je odluka o prodaji akcija javnim tenderom doneta pre stupanja na snagu ovog zakona. Dolazimo do onog trenutka kada nam Vlada, kao predlagač ovog zakona, priznaje da je i do sada bilo slučajeva da je neko mogao putem javnog tendera da trguje akcijama do kojih su došli ovi fondovi, Akcijski fond, Republički fond PIO, Republički fond za razvoj i ono što generički nazivate akcije čiji je imalac Republika Srbija. Po logici stvari i prema onome što ste napisali u obrazloženju ovog zakona, zašto vam je potreban ovakav zakon, zašto vam je potreban ovakav član 52a, vi ovde regulišete jednu pravno nemoguću situaciju. Znači, tek usvajanjem ovog zakona stiče se mogućnost da se putem javnog tendera prodaju ove akcije. Vi ovde priznajete da je bilo takvih prodaja, odnosno da su u međuvremenu donete neke odluke da se ovim akcijama trguje putem javnog tendera, praktično osnažujete te odluke tako što kažete da će se one realizovati na način propisan ovim kasnijim zakonom. Očigledno ste svesni da akcije nisu dobra koja bi mogla da se prodaju i kupuju na sličan način kao što je to propisano Zakonom o javnim nabavkama, već da se radi o hartiji od vrednosti. Na ovaj način stvarno priznajete da ste na brzinu radili ovaj predlog zakona. Dokaz za to je i puno odredbi u kojima je i dalje ostala SRJ, pa i neka nedefinisana narodna banka. Pokušavali ste da ovo usaglasiste, čak imate negde i savezna republika. Pogledajte član 149. zakona i opet ćete videti da je ovo za jednokratnu upotrebu, dok neko ne zaključi da nam je potreban pravi zakon o hartijama od vrednosti i finansijskom tržištu hartija od vrednosti. Na ovaj način želite da pospešite ne samo mogućnost, nego svoje ovlašćenje i pravo koje dobijate da ekskluzivno trgujete ovim hartijama od vrednosti, i to na način da ste zaboravili ko je vlasnik tih hartija od vrednosti i ko raspolaže u ime države. To što se pozivate na fondove različitog naziva, samo treba da znate da su oni korisnici, oni upravljaju, ali ne raspolažu. Nastavak ove rasprave sledi u okviru druge tačke, gde ćete tačno videti koliko ste pogrešili i koliko ste na neustavan način pokušali da promenite sve ove tri oblasti.
Da li još neko želi o ovom amandmanu? Izvolite, gospodine Vlahoviću.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, zaista ne vidim zašto je neophodno uvođenje institucije retroaktivnosti u članu 4. ovog zakona. I zbog toga izgleda da se za sve nas, za naknadna tumačenja i eventualna sumnjičenja da su neke odluke ranije donete, pokušava da novi zakonski režim, koji se uvodi ovim izmenama i dopunama Zakona o hartijama od vrednosti, eventualno služi za pokrivanje već donetih odluka. Mislim da to poslaničkoj većini zaista ne treba, s obzirom da materijalna fakta govore da ne postoji nijedna odluka koja je prethodno doneta na koju će se primenjivati odredbe ovog zakona i da tih 15-20 ili mesec dana koliko će biti potrošeno do momenta kada se bude usvojio ovaj zakon, ukoliko se bude konstituisala poslanička većina, neće zaista ništa značiti onome ko sprovodi i realizuje ove mere, s obzirom da u narednih mesec dana postoji čitav niz predradnji koje treba da se obave, koje ove izmene i dopune Zakona ne tangiraju, a gde je opet tih mesec dana nedovoljno da se te predradnje obave, ne bi li se donela odluka na osnovu čega će se primenjivati ovaj član 4. Zbog toga, zaista krajnje dobronamerno, DS savetuje i predlagača zakona koji ne sedi ovde, jer je formalni predlagač zakona Ministarstvo finansija, a ne Ministarstvo privrede, ali isto tako i poslaničku većinu, da ne uvodimo presedan retroaktivnosti za sve moguće slučajeve, jer zaista ne vidim razloga zašto se retroaktivnost ovim članom uvodi. A, s druge strane, lično nisam zadovoljan objašnjenim opštim interesom za uvođenje instituta retroaktivnosti, koji je ovde nedovoljno u dve rečenice šturo dat. Isto tako me interesuje da li je Zakonodavni odbor uopšte imao posebnu raspravu o pitanju retroaktivnosti vizavi ovog zakona, kao i da li je predlagač zakona tražio da se o odredbi retroaktivnosti posebno glasa. Govorim iz iskustva, imali smo u predlogu o izmeni i dopuni Zakona o privatizaciji iz marta meseca 2003. godine jednu odredbu koja se retroaktivno primenjivala, gde je vrlo jasan bio opšti interes, a to je da se svim radnicima, bez obzira na momenat kada su ušli u proces privatizacije, podele akcije u visini od 200 evra po jednoj godini radnog staža. Sećate se da je prvobitnom verzijom zakona vremenska dinamika ulaska diktirala nivo vrednosti podeljenih akcija. Da bi svi bili u istom položaju, predložili smo da tim izmenama i dopunama obuhvatimo i onaj period od 20-tak dana pre donošenja tog zakona. Tu se jasno prepoznavao opšti interes. Zaista ne vidim gde je ovde opšti interes za uvođenje ove odredbe retroaktivnosti. Ako je celishodnost nađena u brzini realizacije, odnosno implementacije ovog zakona, opet ne vidim dovoljno razloga za prihvatanje ovog člana. Vidim razlog za prihvatanje amandmana, jer ponavljam još jednom, najmanje mesec dana će biti potrebno da se obave pripremne radnje da bi uopšte mogla da se donosi odluka o prodaji akcija van berze, tenderom, a za mesec dana, od vas zavisi, od efikasnosti rada ovog parlamenta, da li će ovaj zakon biti usvojen. Stoga, krajnje dobronamerno preporučujem da se usvoji ovaj amandman, tj. da se ovaj član 4. zakona obriše.
Još neko o ovom amandmanu? Izvolite, narodni poslanik Veroljub Arsić.
Da pročitamo, zarad javnosti, na šta se odnosi taj član koji suspenduje član 52a odnosno retroaktivnost. U članu 52. zakona se kaže: "Hartijama od vrednosti može se trgovati samo javnom ponudom na organizovanom tržištu, osim ako ovim zakonom nije drukčije određeno. (Dosad nije.) Na organizovanom tržištu hartijama od vrednosti mogu trgovati samo brokersko-dilerska društva i ovlašćene banke, članovi berze, a druga lica jedino posredstvom članova berzi". Sada se predloženim izmenama i dopunama ovo retroaktivno odnosi i na neke odluke koje su već donete o prodaji hartija od vrednosti ovih institucija koje su u državnoj svojini. Ne čudi mene čak ni to da ste već izvršili prodaju, ne čudi me ni što same izmene i dopune zakona tehnički nisu dobro odrađene. Tačno je da iza ovoga stoji Ministarstvo finansija. Kako reče predsedavajući, u izradi ovog zakona učestvovala je i Komisija za hartije od vrednosti. Tačno je da je predsednik te komisije, gospodin Štimac, koji je do pre nekoliko meseci bio poslanik u ovoj skupštini, u poslaničkom klubu G17, tako da me više od vas ništa ne može začuditi.
Obaveštenje se nije odnosilo na ovaj zakon. Rekao sam "za pripremu ova dva zakona". Da li još neko želi reč? Na član 5. amandman je podneo poslanik Zlatan Jovanović. Vlada predlaže da se ovaj amandman odbije. Odbor za finansije predlaže da se amandman ne prihvati, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Meni uopšte nije jasno zašto niste prihvatili ovaj amandman. (Predrag Bubalo, sa mesta: Prihvata se.)
Vlada je prihvatila amandman. Dakle, konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača dr Predrag Bubalo, ministar privrede, želi završnu reč? Izvolite.
Hvala, predsedniče. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, zaista sam bio jedan od prvih koji je kritikovao Zakon o hartijama od vrednosti. Zaista je teško kad nešto nije dobro da se popravi sa jednim, dva ili tri člana. Mislim da je dosta diskusija bilo principijelne prirode. Zašto sam se opredelio lično da prihvatim inicijativu Ministarstva za finansije da se ovo pokuša ovako poboljšati? Samo iz razloga što imamo tvrd dogovor, a već su se pojavili nacrti zakona o hartijama od vrednosti, da će ova oblast biti mnogo kvalitetnije i celovito uređena, na primeren način, kako to odgovara stepenu razvijenosti tržišta hartija od vrednosti u ovoj zemlji. Intervencija je utoliko što smo imali u praksi neusklađenost sa Zakonom o privatizaciji, sa Zakonom o Akcijskom fondu i sa onim što smo imali u praksi. Zakonom o privatizaciji su predviđeni metodi za prodaju državnog i društvenog kapitala. U pitanju je tender i u pitanju je berza. Takođe, Zakonom o hartijama od vrednosti bila je predviđena berza i preuzimanje. Već se tu vidi jedna neusklađenost. Sada smo pošli da uskladimo da sva tri ova metoda imaju svoje mesto. Definitivno tvrdim da bogatstvo metoda ne može da škodi, a u praksi ima potrebe da se u određenim momentima upravo koristi tender, zato što isključivo korišćenjem preuzimanja često može da se desi, to je tako, čini mi se, i urađeno u nekom momentu, da se ne postigne niti zadovoljavajuća cena, a da ne govorim da ne postoji obaveza investiranja i da se primeni socijalni program. Imamo slučajeva, imamo takvih firmi gde je zaista manje bitno koliko ćemo para dobiti, mada je cena uvek bitna, ali je uvek bitno da se investira, da se dođe do strateškog partnera. Ako je samo preuzimanje ili ako je samo berza, ne može se uticati da bude strateški partner. Spreman sam da i ovoj skupštini, od onoga što je ostalo, napravim listu i podnesem koje su eventualno firme, ono što je bilo i zalaganje, gde bi to došlo u obzir. Znači, da se ograničim, meni zaista nije cilj da imam pravo na voluntarizam, da biram, nego jednostavno, u zaštiti društvenih interesa i ciljeva. Ne bih puno oko ovoga svega što je konkretno bilo reči. Za sve ono što je trebalo, pravni osnov ima. Kažem, ne može se nešto što je loše postavljeno radikalno promeniti, ali možemo za neko kratko vreme poboljšati, dati mogućnost da se koristi i metod tendera, uz preuzimanje i uz trgovanje na berzi. Trgovanje na berzi je bilo i ostaje kao prioritetno. Tender i preuzimanje je za određeni broj slučajeva. Na kraju, samo da kažem oko ovoga što je bilo najviše priče, oko retroaktivnosti. Tvrdim da se ne radi o retroaktivnoj primeni norme, već se radi o određivanju propisa koji se primenjuje u slučaju da je odluka o metodi prodaje doneta do dana stupanja na snagu ovog zakona, što znači da mogu da se primene i ove izmene, a može i po starom zakonu, kad je započet neki proces. Istine pune radi i punog objašnjenja, ovakve formulacije se koriste često za prelazne i završne odredbe, a da je to tako, želim da podsetim na Zakon o izmenama i dopunama Zakona o privatizaciji, od 28. februara 2003. godine, gde se u članu 24. kaže: "Postupak prodaje kapitala, odnosno imovine, koji nije završen do dana stupanja na snagu ovog zakona, nastaviće se po propisima koji su bili na snazi u vreme objavljivanja javnog poziva za učešće na javnom tenderu, odnosno na javnoj aukciji". Upravo je smisao ovde iskorišćen. Mislim da nema priče o retroaktivnosti norme.
Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima i pošto je ministar imao završnu reč, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O AKCIJSKOM FONDU (pojedinosti) Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste amandmane koji su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Nemanja Šarović, Jovan Palalić, Goran Cvetanović, Aleksandar Vlahović, Dragoljub Stamenković, Sulejman Spaho, Božidar Koprivica, Zoran Krasić, Petar Jojić i Boris Karaičić. Primili ste izveštaj Odbora za privatizaciju i Zakonodavnog odbora, kao i mišljenje Vlade Republike Srbije o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila zajednički načelni pretres, u okviru koga je razmotren i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o Akcijskom fondu, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 2. amandman je podneo poslanik Nemanja Šarović. Vlada i Odbor za privatizaciju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović.
Dame i gospodo narodni poslanici, na osnovu člana 141. Poslovnika o radu Narodne skupštine, podneo sam amandman na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o Akcijskom fondu, kojim je traženo da se član 2. Predloga zakona, što bi trebalo da bude član 8a zakona, briše. Zašto? Zato što je ovim članom, odnosno Predlogom zakona određeno da ministar određuje na koji će se način glasati u Akcijskom fondu. Prvo se kaže da su akcije prenete Akcijskom fondu obične akcije, a zatim se određuje taksativno u kojim slučajevima pravo glasa koristi Akcijski fond i na kraju se kaže u četvrtom stavu da način ostvarivanja prava glasa, odnosno izjašnjavanja Akcijskog fonda po osnovu prenetih akcija iz stava 1. ovog člana određuje ministar. Postojeće zakonsko rešenje (član 11. Zakona o Akcijskom fondu) – da Akcijski fond ne koristi pravo upravljanja nad prenetim akcijama, kako kažu i u obrazloženju, dovelo je do niza problema, pa čak i obezvređivanje državnog kapitala. Ako se ima u vidu da je Akcijski fond najveći pojedinačni akcionar u oko 400 preduzeća i većinski akcionar u oko 30 preduzeća, jasno je da će, ukoliko bude usvojen ovaj član, tada ministru za privatizaciju biti jednostavno data ogromna ovlašćenja i da će on direktno u svim tim preduzećima određivati da li će se i kako će se glasati, na koji će se način glasati, a podsećam da se radi o izuzetno važnim pitanjima, o reorganizaciji preduzeća, o uzimanju kredita, davanju višegodišnjeg zakupa i slično. Zbog svega ovoga, a imajući u vidu i kakvi su nam prethodni ministri bili, mislim da takva ovlašćenja ne bi trebalo davati nijednom pojedincu u ruke. Sada govorim principijelno. Nije u pitanju ni ministar prethodni, ni ovaj aktuelni ministar. Mi iz SRS, kao i uvek, imamo principijelne stavove. Mislimo da vlast pojedinaca treba smanjivati, a ne povećavati preko svake mere. Zbog toga vas još jednom pozivam da prihvatite moj amandman. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić, izvolite.
Ono u šta sam siguran, a to je da je predlagač ovog zakona imao u vidu i činjenicu da još uvek imamo Zakon o preduzećima i da u tom zakonu važe odredbe člana 392. do 399, 400a, 400b, 440v i 421a. U članu 398a Zakona o preduzećima kaže se: preduzeće koje posluje većinskim društvenim kapitalom ne može, bez prethodne saglasnosti agencije republike članice nadležne za poslove privatizacije, donositi odluke. Sada ćemo preći na Predlog vašeg zakona, ovde kaže - pravo glasa na osnovu akcije iz stava 1. ovog člana Akcijski fond koristi izričito u sledećim slučajevima: smanjenja odnosno povećanja kapitala, a to je ono što je napisano i kod Zakona o preduzećima; i sve ovo što je ovde napisano od 1) do 9) sadržano je u članu 398a, gde se govori o društvenom preduzeću sa većinskim društvenim kapitalom. Taj kapital je izdeljen na akcije. Ono što je problematično ovde, to je što vi navodite da pravo glasa po osnovu akcija koje su došle u posed Akcijskog fonda, Akcijski fond koristi. Sada se otvara problem, šta obuhvata to pravo glasa. Da li samo ova izjašnjenja od 1) do 9) i kako dolazi do svoje izjave volje i do svog glasa Akcijski fond. Nezavisno, samostalno, bez ikakvog uticaja ministarstava ili Vlade? Akcijski fond, koji u rukama ima akcije po osnovu privatizacije koje su pripale Akcijskom fondu, dobio je pravo glasa u tom pravnom licu. Kako on formira svoju volju prilikom glasanja? Ko utiče? Različiti procenat je akcija koje dobija Akcijski fond. Vidite šta ste naveli u stavu 3: akcionarska društva su dužna da pribave pismeno izjašnjenje Akcijskog fonda (Šta je to pismeno izjašnjenje? Akcionarsko društvo, koje u svojim organima ima predstavnika Akcijskog fonda koji glasa, koji ostvaruje pravo glasa, a sada treba da traži još i pismeno izjašnjenje od Akcijskog fonda, jer ne veruje predstavniku Akcijskog fonda.) u slučajevima iz stava 2. ovog člana. A onda u 4. stavu kaže: "Odluke donete suprotno stavu 3. ovog člana ništave su." Znači, odluke akcionarskog organa, akcionarskog društva, ukoliko nisu zasnovane, odnosno ukoliko nije obezbeđeno pismeno izjašnjenje, ništave su, ne postoje. To je nemoguće. U kom procentu je to, te akcije koje ima Akcijski fond u akcionarskom društvu, da bi on stekao to ekskluzivno pravo. Na kraju, nešto što ne sme da stoji, ne sme ministre da stoji ovo: "Način ostvarivanja prava glasa, odnosno izjašnjavanja Akcijskog fonda po osnovu prenetih akcija iz stava 1. ovog člana bliže propisuje ministar nadležan za poslove privatizacije." Način ostvarivanja prava glasa može da se uredi samo zakonom. Ne može podzakonskim aktom. Na izričitu zakonsku odredbu pojedina pitanja mogu da se prenesu samo Vladi, ali ne i ministru. Moram da vas upozorim, postoji Zakon o sredstvima u svojini Republike Srbije, postoji Ustav Republike Srbije, postoji Zakon o osnovama svojinsko-pravnih odnosa i postoji sijaset drugih propisa koji regulišu državnu svojinu. U svim tim propisima u ime države, u ime te svojine, istupa Vlada Republike Srbije. Ona neke stvari poverava nekim drugim organima, ali to su samo stvari koje se tiču upravljanja i korišćenja, ali ne i raspolaganja. U načelnoj raspravi skrenuli smo vam pažnju, ovaj predlog zakona vam je neustavan, jer prevazilazi ovlašćenja koja možemo da damo izvršnoj vlasti. Vi ste ovde ubacili sve i svašta. Kod prava glasa u ime državne svojine javljaju se kao hibridne pojave ministarstvo, Direkcija za imovinu Republike Srbije, Vlada, a možda i neko drugo resorno ministarstvo i Ministarstvo finansija, pa sada imate situaciju, šta god da se postavi kao problem u nekom državnom preduzeću, javlja se Ministarstvo finansija. Evo, štrajk u JAT-u, Ministarstvo finansija određuje da li je zakonit ili nije zakonit; banke, javlja se opet Ministarstvo finansija. Gde god se javi učešće države, svojina države u nekom pravnom subjektu, javlja se Ministarstvo finansija. Ne može, može samo Vlada Republike Srbije.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić. Izvolite, gospodine Nikoliću.
Dame i gospodo narodni poslanici, narodni poslanik Nemanja Šarović predložio je brisanje novog člana 8a. Ne samo zbog toga što piše u obrazloženju da je neprihvatljivo da ministar mora u svakom konkretnom slučaju dati uputstvo kako će neko da ostvaruje pravo glasa, odnosno način izjašnjavanja Akcijskog fonda, postavljam pitanje: zašto je ovako izričito u stavu 3, a odnosi se na stav 2, naravno i u stavu 4, napisano da ako akcionarsko društvo hoće da poveća kapital i ako je Akcijski fond u manjini sa akcijama, (da li možete da propišete) da akcionarsko društvo obavezno traži mišljenje Akcijskog fonda. Da li većinski vlasnik, koji ima 51% akcija, treba da pita Akcijski fond. Vi kažete - mora, zato što je ništava odluka koju je doneo ako nije pitao Akcijski fond. Meni to zvuči nelogično. Nađite mi vlasnika koji ima 51% ili 51,1% akcija koji zavisi od mišljenja onoga koji ima 49% akcija. Toga nema. Takav neće da se pojavi. Takav neće da bude kupac. Dalje svođenje ide na ministra. To znači, gospodine ministre, ako vi ne date da se poveća kapital u nekom akcionarskom društvu, do povećanja kapitala neće doći. Neće doći. Čitajte šta ste napisali. Pa, nemojte, pričam vam o Predlogu zakona. Sada govorim o amandmanu. Mene ne interesuje da li je vaša većina, mislim da je poslanik Pavlović pisao i amandman, sve to znam, ali vas upućujem na vaš način razmišljanja. Nemojte da zavisite od toga hoće li neki poslanik da podnese amandman, pa da od toga zavisi da nam poslanik amandmanom nauči Vladu šta treba da napiše. Ovo što ste napisali u Predlogu zakona je strašno. To je potpuno zaustavljanje privatizacije. To je, onda, uticanje na sve subjekte koji su privatizovani. Ako ministar, pričam samo o povećanju kapitala, to je devet odredbi, poravnanje, uzimanje kredita, sve to služi u svrhu poslovanja, onda čemu vlasništvo nad imovinom ako zavisi isključivo od volje ministra, a ne od Akcijskog fonda.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Radmilo Milošević.
Ne, neću da podržim amandman. Izmene Zakona o Akcijskom fondu su podržali i poslanici na Odboru za privatizaciju. Ovde se ne odnosi ako je neki privatnik kupio 51% kapitala, tada mišljenje može da bude Agenciji i suprotno, ali on ima većinski kapital i on će odlučivati kako hoće. Ali, ako 42% državnog kapitala nema upravljanja, onaj ko kupi 29% on ima preko 51% upravljanja, jer onih 40% nemaju pravo upravljanja. Druga stvar je Venčac, i o tome hoću da pričam, Nataša, s tobom. Venčac nisu podržali, kupca Venčaca, vaši poslanici u Odboru za privatizaciju, nisu podržali. Pokojni Ostoja me je pitao kako sam mogao da budem prijatelj sa takvim čovekom. Kupac Venčaca je moj prijatelj, ali ga nikada nisam podržao jer ništa nije ispoštovao. Ništa ispoštovao nije. Danas ceo dan pričate o aferi Knjaza. Molim vas, iznesite šta je to afera Knjaz. Znam da 17% akcionara Knjaza nisu mogli da uđu na Skupštinu Knjaza jer je direktor organizovao svoje ljude, istukli su predstavnike 17% kapitala i isterali ih. Bivši direktor Knjaza. On je umro. Ne, nije me sramota. To je bio dok je bio živ. Bio je živ. Da li ste nekada ustali da pitate te akcionare za njihova prava. Da je tada imao Akcijski fond pravo upravljanja i da su dali svoje mišljenje oni bi bili u većini sa 40%. Druga stvar je - direktor Knjaza, evo ovde je bivši ministar Vlahović, znamo probleme, stalno su hteli dokapitalizaciju a nisu dali prospekt da akcije izađu na tržište. Koja je dokapitalizacija ako imam samo neku knjigovodstvenu vrednost od 100 maraka ili 3.000 po akciji. A, sada je akcija Knjaza prodata za 23.000. Da je neko pre toga dokapitalizovao, on bi dokapitalizovao sa 3.000. Molim vas, stvarno nemam ništa protiv ničijeg stava, ali vas samo pitam, kada kažete afera, recite koja. Ko je pređen? Da li sitni akcionari? Da li su sitni akcionari prevareni u Knjazu? Da li je država prevarena u Knjazu? (Glas: Vrati se na amandman.) Pa, i vi pričate celu priču. Izađete povodom jednog amandmana, gospodine Krasiću, vi ste pravnik, ja nisam, i povodom jednog amandmana sve to ističete.
Molim vas da ne polemišete. Samo nastavite. Zahvaljujem se narodnom poslaniku. Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić, replika, pa potom Aleksandar Vlahović.
Smatram da je veoma nekorektno to što je gospodin poslanik prespavao priču o Knjazu Milošu, pa se sada setio. Možda ste sada stigli iz restorana, gospodine Miloševiću, ali dva puta ste citirali pokojne ljude. Nešto su vama rekli u poverenju ljudi koji su sada pokojni. Kakav je to način? Vama se žalio poslanik, pokojni poslanik SRS. Vama se žalio. Vama? A, vi imate dobar odnos sa Srpskom radikalnom strankom. Da nije vas u Aranđelovcu bi cvetalo, samo ste vi krivac što u Aranđelovcu situacija ne može da mrdne od nule, zato što ste kivni na poraz na izborima za predsednika opštine. I, vi mi sada pričate šta je radio pokojni direktor Knjaza Miloša. Pa, ko je digao onu fabriku? Kako vas nije sramota da optužujete mrtvog čoveka. Šta ste vi uradili za te četiri godine dok ste vladali u Aranđelovcu?
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Vlahović.
Pošto sam pomenut u diskusiji prethodnog govornika, gospodina Radmila Miloševića, čisto zbog javnosti da se prisetimo tih događaja koji se odnose ne na ovu poslednju ponudu za javno preuzimanje Knjaz Miloša, već na ono što se dešavalo godinu dana pre toga. I, čini mi se da smo pre desetak dana upravo govorili o političkoj principijelnosti, o doslednosti koju svaki narodni predstavnik ovde u ovom parlamentu, ukoliko ga zaista interesuju interesi naroda i države, treba maksimalno da pokazuje. Hajde da vidimo kako je izgledala principijelnost. Vi ste potpuno u pravu, gospodine Miloševiću, da je bila konstantna opstrukcija u pokušaju da se formira većinski paket u skladu sa Zakonom o akcijskom fondu. Tada sam bio ministar u Ministarstvu za privredu i privatizaciju i znam da je ta opstrukcija upravo dolazila ne od pokojnog direktora samo, nego od menadžmenta generalno, i to nije samo u tom preduzeću nego i u mnogim drugim preduzećima, koja su privatizovana po zakonu iz 1997. godine. To je zapravo pokušaj da umesto da akcionari kontrolišu menadžment, da se desi obrnuto, da menadžment kontroliše akcionare. Što se mene tiče, i onda i danas to su legitimne težnje menadžmenta. To imate i u drugim velikim svetskim kompanijama, težnju da menadžment kontroliše akcionare, ali ono što ne razumem jeste činjenica da današnje partije, političke stranke koje se nalaze u poziciji ili na vlasti, potpuno promene "ploču" u odnosu na period pre godinu i po dana. Podsetiću vas, a to možete videti i na sajtovima nekih političkih stranaka, da je bilo onoliko upinjanja u septembru 2003. godine da se dokaže da je za Knjaz Miloš najbolji finansijski partner. To je upravo radila stranka G17 plus, konkretno gospodin Labus, da bi se godinu dana posle potpuno promenilo mišljenje i reklo - za "Knjaz Miloš" je najgore rešenje finansijski partner. Najbolje je strateški partner. Toliko o političkoj doslednosti. Slične kritike su dolazile i od svih drugih političkih stranaka koje su onda sedele u opoziciji, a sada vas pitam, a pitam vas ne zbog sebe, pitam vas zbog javnosti, da li smo mi ovde da zaista štitimo interese države i da zaista budemo istinski predstavnici naroda, vodeći računa pre svega o boljitku države, ili smo ovde da uz pomoć niza prljavih političkih trikova podižemo popularnost svojoj političkoj partiji. Tako podignuta popularnost jeste kratkoročna. Evo, kažem vam danas, kao što sam uvek tvrdio, za "Knjaz Miloš" bi najbolje rešenje bio strateški partner, bez obzira što to danas možda DS, ako se gleda uskostranački, ne odgovara, nema veze. Strateški partner jeste najbolje rešenje za sve velike kompanije, uključujući i "Knjaz Miloš". Nećemo nikada promeniti svoje mišljenje, zato što je ono zasnovano na profesionalnim argumentima.
Prvo Zoran Krasić, pa potom Radmilo Milošević.
Na moju opasku da ono što je gospodin Milošević pričao nema veze sa amandmanom, on je to prokomentarisao da mi ovde držimo neka predavanja. S pravom sam intervenisao. Vi ste pobrkali dva pojma. O čemu se radi? Ovaj amandman se odnosi na član koji tretira situaciju kada je Akcijski fond već došao u posed akcija. Vi ste koristili vama poznat primer "Knjaza Miloša", kada nije vršena privatizacija, već je vršen prenos akcija. Posredno rečeno, verovatno jeste privatizacija za onaj deo što je država imala u svom posedu akcija, ali ono što su imali mali akcionari, to je samo promenilo vlasnika. U tom smislu sam vas upozorio da se ne držite teme. Izašli ste da pričate o amandmanu, a pričate nešto što se uopšte ne dotiče amandmana, niti ovog člana. Malopre sam počeo da čitam i da pravim paralelu između odredbi Zakona o preduzećima i ovog zakona. Vidite da je sve identično. Kod ove odredbe Zakona o preduzećima govori se o većinskom društvenom vlasništvu, a ovde se govori o pravu po osnovu poseda akcija koje ima Akcijski fond, ali prava su ista kao što postoje za društvena preduzeća. Ovde se kaže - Agencija republike članice za poslove privatizacije, to je Agencija za privatizaciju, a ovde se kaže akcijski fond. To nije agencija za privatizaciju. Ispričao sam povodom ovog amandmana da pokažem kako izgleda taj kontrolisani haos, zbrka propisa oko "Knjaza Miloša" i oko sudbine akcija koje se nalaze u Akcijskom fondu i mogućnosti prodaje. Imali smo 1. tačku dnevnog reda, nešto je promenjeno. Videćete već kod sledećeg člana i kod sledećeg amandmana da možda to nije ni trebalo da se menja. Mi ne možemo zakonom da popravimo moral. Ako postoje problemi finansijske berze, rešavajte ih tamo, nemojte da mešate ove zakone. Da se zakoni prilagođavaju jednom istorijskom trenutku kada može nešto da se drmne, da se završi, da se baci velika prašina i galama, zbog toga mi podnosimo amandmane i kažemo - dajte princip. Ako imate neki princip, sprovedite ga do kraja, do krajnje konsekvence, ali ovde ne. Od teme do teme menjaju se pravila, menjaju se propisi, može i retroaktivno, može i neustavno, može i ministar da bude iznad Narodne skupštine, može i Vlada da bude iznad Narodne skupštine, može Vlada da kaže da li će da primeni član zakona ili neće. Čim u jednom zakonu napišete član da vlada odlučuje o tome da li će da primeni zakon, šta će nam zakon onda. Sprovedite tu vašu zakasnelu revolucionarnu pravdu. Drmnite, rasprodajte, ali nemojte da nas maltretirate i sve je to ekspertski. Kako to može da bude ekspertski?
Poslanik Radmilo Milošević.
Svi mi znamo još od 1990. godine da privatizacija ne može da bude ni poštena, ni pravedna. Jedna stvar, ovi zakoni će da traju još jedno kratko vreme. Tvrdite za privatizaciju koja je sprovođena u prethodnom periodu da je mafijaška, kriminalna i kradizacija. Nešto smo pokušali da ispravimo, da poboljšamo i svesni smo toga da bi menjanje cele koncepcije bio neki peti zakon koji ne bi više imao ni svrhe. Nešto samo da pokušamo da promenimo. Tačno je da nema tog zakona koji može da se napiše da neko, ko je izuzetno lukav, da ne kažem kriminalac ili ne znam šta, ili neko od službi koji primenjuju taj zakon, ne nađe rupu i napravi haos. Nijednog trenutka ne kažem da je ovo savršeno i izuzetno, ali isto kao što sam podržavao zakon gospodina Vlahovića i sada podržavam ovo, jer će nešto poboljšati. Druga stvar, jedan od ljudi koje sam spomenuo mi je vrlo drag. On nije od mene tražio savet, on je mene kritikovao. To je gospodin Ostoja. Gospodin Nikolić je rekao - e, sada je on tebe pitao za savet. Nije me pitao za savet, kritikovao me je. Zatim, gospodin direktor "Knjaza" sve vreme je vršio opstrukciju završetka privatizacije "Knjaza" i to je jasno. Nemam nikakav politički interes. Što se tiče pitanja šta sam uradio u "Knjazu", ja sam u "Knjazu" radio. Kada sam bio tamo u održavanju, sa četiri stare linije proizvodili smo 156 miliona jedinica. Danas ima 20 novih linija. Godišnje se daje preko milion evra za strance da dođu da im to popravljaju i proizvode 220 miliona. Godine 1987. sam se vratio iz "Kolubare", gde sam imao četiri puta veću platu, da pomognem "Knjazu" i nisam u "Knjazu" uzeo akcije. To možete da pitate sve radnike "Knjaza". Nikakvog ličnog interesa u "Knjazu" nemam. Niti sam u ovoj svojoj kampanji učestvovao da navijam za nekoga. Jedino što sam nastupao i na TV, i bio je gospodin Štimac, govorili smo sitnim akcionarima da su to njihove akcije i njihovo pravo upravljanja.
Da li se još neko javlja o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo poslanik Jovan Palalić. Predstavnik Vlade i Odbor za privatizaciju prihvatili su ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo predloga zakona. Na član 2. amandman je podneo poslanik Boris Karaičić. Vlada i Odbor za privatizaciju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo poslanik Aleksandar Vlahović. Predstavnik Vlade i Odbor za privatizaciju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Vlahović.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, u uvodnom izlaganju, u plenarnoj raspravi objasnili smo zašto smatramo da član 2. ovog zakona mora da bude redukovan i mnogo preciznije definisan. Sada neću ponavljati razloge za to. Jednostavno, želim da kažem da je zadatak države u tranzicionom periodu povlačenje iz ekonomije, a ne njen ponovni ulazak. To znači da treba izbegnuti sva mesta bilo kojim novim zakonskim aktom koji eventualno može da predstavlja opasnost da država ima aktivniju ulogu u privredi. To jeste suština i smisao ekonomske tranzicije koju nažalost mnogi ne razumeju, smatrajući da po onom starom dobromsistemu država treba da bude aktivni igrač i alokator resursa. U svakom slučaju, indirektno postoji opasnost u članu 2. da Akcijski fond, ne samo odigra mnogo značajniju ulogu u kreiranju odluka u privatizovanim preduzećima iz 1997. godine,nego ono što je još gore, da Akcijski fond bude politički instrument za političko kadriranje, nešto slično što se dešava u mnogim javnim preduzećima danas, a onda kao epilog vrlo dobro znamo šta na kraju imamo. Kao epilog imamo upropašćena preduzeća, ruinirane ekonomske finansijske performanse, kao epilog imamo ne snažni napredak ekonomije, nego naprotiv nazadovanje ekonomije. Stoga bi bilo dobro da se ovaj član 2. promeni amandmanom, koji je predložila DS, tako da definiše koje to odluke Akcijski fond interesuju, odnosno za koje strateške odluke Akcijski fond mora da bude pitan. Slažem se da Akcijski fond mora da bude pitan, ne bi li se izbegla pasivna pozicija koja, u kombinaciji sa veoma štetnim Zakonom o hartijama od vrednosti, donetim na saveznom nivou 2003. godine, a pri tome je zaboravljeno da to nije bio zakon o kome je ova skupština raspravljana, znači jednu potpuno pasivnu ulogu Akcijskog fonda. Stoga predlažem da se pravo glasa po osnovu akcija Akcijskog fonda ostvaruje isključivo u navedenim slučajevima, a da se način ostvarivanja prava glasa definiše u skladu sa Zakonom o privrednim društvima. Na taj način, sa ovim malim izmenama, izbeći će se mogućnost, pošto ćutanje administracije prema Zakonu o upravnom postupku znači negativni a ne više pozitivni odgovor, da Akcijski fond samo zato što ima jedan ili dva posto može da blokira mnoge odluke; izbeći će se neprijatna mogućnost da Akcijski fond, zato što se promenio ministar, promenio se sastav ministarstva, u jednom trenutku može da bude politički zloupotrebljen da se rasporede važni politički kadrovi u već privatizovana preduzeća, u upravne odbore, a tu se radi i o mnogim kvalitetnim preduzećima. Izbeći će se mogućnost dvojakog tumačenja. Zašto smatramo da ovaj amandman ima superiornost u odnosu na amandman koji je Vlada već prihvatila; dakle, zato što su nadalje u tekstu Zakona o Akcijskom fondu, u članu 11. postojećeg zakona, obrisana dva stava. Jedan stav, u kome se kaže: "Akcijski fond neće koristiti pravo upravljanja po osnovu akcija koje su mu prenete"; to je pisalo u starom zakonu; smatramo da treba prihvatiti sledeći amandman koji smo mi predložili, tu je stavljen zarez i rečeno - osim u situaciji kako definiše član 2. Dakle, imate dve mogućnosti, dame i gospodo narodni poslanici, ako želite da budete dosledni: da prihvatite oba amandmana koje je DS podnela, na koji način se apsolutno izbegava svaka opasnost zloupotrebe Akcijskog fonda; ili, što je lošija, ali i dalje dobra varijanta, da prihvatite amandman koji je dao moj uvaženi kolega gospodin Palalić. Ali, isto tako kasnije da prihvatite amandman koji je DS dala, jer na taj način se faktički zatvara mogućnost eventualne nenamerne ili namerne zloupotrebe Akcijskog fonda i činjenice da on danas i te kako ima veliki procenat vlasništva u mnogim preduzećima. Taman kada bi se Akcijskom fondu dalo puno upravljačko pravo, to bi bila najvažnija institucija u ovoj zemlji, važnija od EPS-a, od NIS-a, jer bi Akcijski fond, jedna institucija, u svom portfelju imala verovatno u proseku 20 posto ukupnog kapitala u celokupnoj privredi. A možete da zamislite kako bi to moglo od politički neodgovornih, nedoslednih ljudi da bude zloupotrebljeno, dakle od onih koji nemaju biografiju, koji nemaju sem politike ništa drugo, a takvih je, dame i gospodo, jako puno na političkoj sceni. Predlažem da se amandmani prihvate.
Reč ima ministar Bubalo.
Želim da prokomentarišem ovaj amandman i ovaj član, jer je on centralni u izmenama i dopunama Zakona o Akcijskom fondu, tako da pretpostavljam da se u daljoj diskusiji nećemo vraćati više na ova pitanja i samo ćemo uštedeti u vremenu. Dakle, ne radi se ni o kakvom povampirenju države koja želi da brine o onome što nije njeno, ali je apsurdna situacija da se država nije pitala ni o onome što je njoj pripadalo. Imali smo jedan jalov odnos, u kome se nismo pitali, država kao vlasnik određenog broja akcija. Znači, država ide na to da se samo pita o broju akcija kojima raspolaže, bez obzira kakva će konačna odluka biti. U svakoj toj sredini 60% vlasnika, malih akcionara, doneće odluku, neće doneti država. Nekada će te dve odluke ići jedna drugoj u susret, nekada će biti različite, a većina glasova, odnosno većina vlasnika akcionara će doneti odluku. Traži se pismena saglasnost iz prostog razloga što država nema nameru da svoje predstavnike drži u skupštinama i upravnim odborima, i samo je to razlog zašto se traži odluka. Inače, prihvatanjem amandmana gospodina Palalića, faktički je prihvaćen, iako se on odbija, ali faktički je prihvaćen amandman gospodina Vlahovića, jer u prvom tekstu je pisalo naročito, pa je tu devet slučajeva, a u ovom novom izmenjenom tekstu je na izričit način nabrojano šest slučajeva. Znači, na izričit način, i samo o tome, i ništa drugo, u pitanju je pravno-tehnička redakcija. Ako je toliko bitno da to kažemo, i da je izričito, nemam ništa protiv toga, ali mislim da je zaista na ovaj način poboljšan tekst u odnosu na ono što je bilo od strane predlagača, tj. od mene. Zahvaljujem.
Da li još neko želi reč. (Ne). Na član 3. amandman je podneo poslanik Goran Cvetanović. Vlada i Odbor za privatizaciju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslani Goran Cvetanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime SRS podneo sam amandman da se briše član 3. Predloga zakona o izmenama i dopuna Zakona o Akcijskom fondu, dakle, da se briše tekst "akcije iz stavova 1. i 2. ovog člana prodaju se na finansijskoj berzi javnom aukcijom i van berze prihvatanjem ponude za preuzimanje, u skladu sa zakonom kojim se uređuje tržište hartija od vrednosti, a udeli javnom aukcijom, osim akcija za koje ministarstvo nadležno za poslove privatizacije odluči da ih evidentira u Privatizovanom registru", kao i "akcije koje Akcijski fond prodaje na finansijskoj berzi ili van berze daju pravo glasa kupcu tih akcija." Vlada Republike Srbije je odbila ovaj amandman i u obrazloženju je dala da se ne prihvata zbog toga što Predlog zakona vrši usaglašavanje Zakona o akcijskom fondu sa Zakonom o tržištu hartija od vrednosti i drugih finansijskih instrumenata i otklanja koliziju ovih zakona zbog koje u prvih šest meseci 2004. godine nije bilo prodaje akcija iz portfelja Akcijskog fonda, kao ni prihoda u budžetu Republike Srbije i PIO fondu zaposlenih. Takođe se Akcijskom fondu omogućava proaktivna uloga pri prodaji akcija i završetak privatizacije u oročenom periodu. Već sam u načelnoj raspravi zamolio ministra da neke amandmane SRS prihvati, da bi zakon bio mnogo kvalitetniji, jer, zaista, sa aspekta SRS je neprihvatljivo da se hartije od vrednosti koje izdaje Republika ili neki njen organ mogu prodavati van berze. Novim zakonskim predlogom povećava se mogućnost zloupotrebe, kao i monopola na hartije od vrednosti koje izdaje Republika ili neki republički organ. I da bi preventivno delovali, da smanjimo mogućnost zloupotrebe, predlažem ministru da prihvati ovaj amandman. Hvala.
Zahvaljujem se gospodinu Cvetanoviću. Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Vrlo je opasno kada se bivši i sadašnji ministar slože oko nekog člana. To ćete videti već na prvom koraku. Pošto je sad u pitanju amandman na član 3, a odnosi se na član 9. zakona, vi ste tu ubacili novi stav 3. i novi stav 7, stav 5. ste promenili. Prilikom ove intervencije vi ste zaboravili samo na jednu stvar. Rekli ste da Agencija za privatizaciju organizuje postupak prodaje akcija ili udela iz člana 8. ovog zakona. To su praktično sve one akcije do kojih dođe Akcijski fond u posed. Ovaj nalog iz stava 2. koji daje Agencija Akcijskom fondu da zaključi ugovor o prodaji verovatno treba da zameni zaključak koji se obično postiže na berzi posle završene trgovine, ali ono što menjate u stavu 3, to je da ako se akcije prodaju na berzi, onda se to radi javnom aukcijom, a van berze samo preuzimanjem, naravno u skladu sa Zakonom o hartijama od vrednosti, a ukoliko je u pitanju trgovina udelima u portfelju Akcijskog fonda, onda javnom aukcijom, osim ovih drugih za kojenadležno Ministarstvo predvidi da treba da se evidentiraju u Privatizacionom registru. Sada ide ono što je velika smetnja. U ovom četvrtom stavu, pričam o prečišćenom tekstu ovog člana kada se ovo vaše ugradi, "izuzetno od stava 3. ovog člana, ako Agencija donese odluku, akcije, odnosno udeli mogu se prodavati i putem javne ponude ili javnog tendera." Sve ono što je bilo u prvoj tački dnevnog reda, već je sadržano u ovom zakonu, i to baš u ovom članu 9. stav 4, s tom razlikom što vi ovde, i kada je u pitanju aukcijska prodaja, ubacujete Agenciju za privatizaciju, pa čak dajete mogućnost da i manjinski akcionari sa Akcijskim fondom naprave paket, te na taj način omogućavate da nije postupak preuzimanja, već putem javnog tendera se prodaju i akcije definisanih vlasnika, fizičkih lica. To je nemoguće. Nema veze da li je dobrovoljno ili nije dobrovoljno. To je isto kao kad kažete - ko mu je kriv, on je dobrovoljno otišao u javnu kuću. To je isto što pričate. Šta znači dobrovoljnost? U nezakonju dobrovoljnost kao oslobađajući faktor, nije valjda da vam je to rezon. Dalje šta se kaže: "Akcijski fond u postupku prodaje poštuje principe javnosti i nediskriminacije", to nekako može da se prihvati;i onda, kažete na kraju - "akcije koje Akcijski fond prodaje na finansijskoj berzi ili van berze daju pravo glasa kupcu tih akcija." Drugačije ne bi moglo ni da bude, jer bi se onda postavljalo pitanje zašto neko kupuje akcije ako ne bi dobio pravo glasa. Šta vi promovišete ovom izmenom koja je sadržana u članu 3? Praktično unosite haos. Ovde se Akcijski fond, shodno prethodnom članu, pojavljuje kao neko ko raspolaže akcijama države, a Agencija za privatizaciju pojavljuje se kao mesto – navodim vam šta kaže u prvom stavu ovog člana - gde se organizuje postupak prodaje. Onda imate u stavu 4. - prodavati putem javne ponude i putem javnog tendera. Ovde praktično Agencija za privatizaciju postaje tržište. Agencija za privatizaciju može da se uključi samo u postupak privatizacije društveno-pravnog lica ili tog društvenog kapitala, ali ovde više nema društvenog kapitala. Vi od Agencije za privatizaciju pravite tržište hartija od vrednosti jer Akcijski fond prodaje hartije od vrednosti i udele. To je moguće samo na finansijskoj berzi. O tome se radi. Vi potpuno nepotrebno ubacujete novo tržište u vidu Agencije za privatizaciju, a ona ne može dobiti to ovlašćenje, pogotovo ovaj stav gde joj se omogućava da mali akcionari, Pera, Mika, Đoka itd. pridruže svoje akcije Akcijskom fondu i da se proda kod Agencije za privatizaciju. Jeste li vodili računa šta menjate u zakonu? (Predsedavajući: Gospodine Krasiću...) Ovo ne može da vam prođe nikako i svi oni koji budu pokrenuli postupak pred Ustavnim sudom ovo garantovano obaraju, jer i vi uvodite kvazitržište. Od Agencije za privatizaciju pravite novu berzu.
Zahvaljujem se gospodinu Krasiću. Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Prelazimo na sledeći amandman. Na član 3. amandman je podneo poslanik Boris Karaičić. Vlada i Odbor za privatizaciju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li se neko javlja za reč? (Ne.) Prelazimo na sledeći amandman. Na član 3. amandman je podneo poslanik Aleksandar Vlahović. Vlada i Odbor za privatizaciju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li se neko javlja za reč? (Da.) Narodni poslanik Aleksandar Vlahović, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, najzad ovaj amandman koji smo mi predložili na član 3, a to je da se stav 3. i stav 4. brišu. Naizgled zvuči kao tehnička redakcija postojećeg člana. Međutim, to nije bila intencija predlagača. O čemu se zapravo radi. Stav 3. ovog člana je vrlo jasno govorio da se u stavu 5. postojećeg Zakona o Akcijskom fondu nakon reči "prodaju" zapeta se zamenjuje tačkom, a reči "radi prodaje većinskog paketa" se brišu. Smatramo da to nije dobro. O čemu se radi? Intencija ovog člana jeste da Akcijski fond, zajedno sa manjinskim akcionarima, formira respektabilni većinski paket radi prodaje tog paketa u skladu sa metodama koje se definišu u drugim članovima ovog zakona, a već je sve usklađeno sa izmenjenim Zakonom o hartijama o vrednosti. Međutim, mi smatramo da ovakva akcija države ima smisla samo ukoliko se prodaje većinski paket akcija, da nema efekta ukoliko država ulazi u ukrupnjavanje paketa, a pri tom ne formira većinski paket. Kao što vam je poznato, interes države nije samo prihod od privatizacije, već interes države jeste i respektabilni investicioni program, respektabilni investitor, socijalni program za zaposlene u preduzećima gde se, u ovom slučaju, nastavlja privatizacija. Sva ta ograničenja ili kvalifikacioni kriterijumi, ili zahtevi koji se postavljaju pred investitorom - potencijalnim kupcem, mogući su samo ukoliko vi investitoru omogućujete većinsko pravo upravljanja, odnosno ako prodajete više od 50% kapitala. Prema tome, ne vidim razloga zašto bi država ulazila u formiranje paketa akcija koji ne obezbeđuje većinski procenat kapitala, dakle 50% plus jedna akcija, upravo zbog toga što se ovi drugi ciljevi, za koje je samo država zainteresovana, ne mogu ostvariti prodajom manjinskog kapitala. Zbog toga predlažemo da se te reči "radi prodaje većinskog kapitala", koje postoje u postojećem Zakonu o Akcijskom fondu, prihvatanjem ovog amandmana vrate nazad, drugim rečima, da postojeće rešenje bude u ovom posebnom stavu, da ono ostane, zato što je ono, na karajukrajeva, ekonomski celishodnije i društveno opravdanije. Što se tiče drugog dela amandmana, radi se ponovo o članu 3, predložili smo da se stav 4. briše. Taj stav 4. se odnosi na komentar, gde se kaže da akcije koje Akcijski fond prodaje na finansijskoj berzi ili van berze daju pravo glasa kupcu tih akcija. To se podrazumeva. To je i do sada bilo tako. I do sada je, kupovinom akcija iz Akcijskog fonda, onaj ko je kupio istovremeno dobijao pravo glasa. Međutim, amandman opet treba gledati kao celinu, a ne kao pojedinačni, istrgnuti deo. Ako ovo uporedite ili posmatrate zajedno sa prethodnim amandmanom, i sa amandmanom koji će doći, gde striktno definiše koji deo prava upravljanja Akcijski fond ima, u kom delu, na koje odluke, mislim da je jasno zašto predlažemo i ovaj amandman, jer se podrazumeva da prodajom akcija iz Akcijskog fonda kupac tih akcija stiče i pravo upravljanja. Na kraju krajeva, to je definisano i drugim zakonima. Zbog toga predlažemo, pre svega zbog prvog stava ovog amandmana, da ovaj amandman od strane predlagača bude prihvaćen. Najzad, gospodine ministre, vi ćete imati problem, jer ćete morati da ukrupnjavati pakete ispod 50%, što je apsolutno ekonomski necelishodno.
Prihvaćen je amandman Aleksandra Vlahovića, tako da postaje sastavni deo zakona. Vlada je prihvatila amandman, ali će se glasati o njemu, pošto odbori nisu prihvatili. Na član 4. amandman je podneo Dragoljub Stamenković. Vlada i Odbor za privatizaciju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li se neko javlja za reč? Da, narodni poslanik Zoran Krasić. Izvolite.
Član 4. Predloga zakona odnosi se na novi član 9a, koji glasi: "Ugovor o prodaji akcija, odnosno udela smatra se zaključenim kada ga potpišu Akcijski fond, Agencija za privatizaciju i kupac, osim ugovora o prodaji akcija na finansijskoj berzi." Sada se vidi upravo ono što sam vam malopre pričao. Vi Agenciju za privatizaciju tretirate kao tržište kada je u pitanju trgovina koja ide preko njih. Kako je moguće da na strani prodavca ili svedoka za prodavca se nađe Agencija za privatizaciju? Agencija za privatizaciju je državna institucija koja sprovodi postupak privatizacije, sprovodi tenderski i aukcijski postupak i vrši kontrolu da li se to zakonito sprovodi, određuje ko je kupac, ko je postigao najbolju cenu itd. Vi sada Agenciji za privatizaciju ne zna se koji značaj dajete u ovom članu 9a. Da li je ona sapomagač prodavca - Akcijskog fonda, da li je to trgovac preko koga je neko trgovao i uopšte koja je svrha Agencije za privatizaciju u članu 9a? Malopre sam vam rekao da onaj nalog Agencije iz člana 9. stav 2, gde kažete "Akcijski fond prodaje akcije, odnosno udele na osnovu naloga Agencije ", ovde je dat u smislu zaključka koji se daje na berzi da je završena trgovina. Zaključak berze ste vi ovde shvatili kao nalog Agencije i od Agencije ste napravili jednu klasičnu državnu berzu. To ne može nikako da prođe.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 5. amandman je podneo poslanik Boris Karaičić. Vlada i Odbor za privatizaciju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li se neko javlja za reč? Ne. Na član 5. amandman je podneo poslanik Aleksandar Vlahović. Vlada i Odbor za privatizaciju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Vlahović. Izvolite. Vlada je prihvatila i amandman Dragoljuba Stamenkovića koji je gospodin Krasić obrazlagao.
Ovo je tehnički amandman i verujem da će ga ministar prihvatiti, pogotovo što je već prihvaćen amandman gospodina Palalića na član 2. Zapravo, radi se o članu zakona koji briše u postojećem zakonu stavove 2. i 3 člana 11. Šta se briše: "Akcijski fond neće koristiti pravo na upravljanje po osnovu akcija koje su mu prenete". Mi smo predložili amandman u kome se tu dodaje "osim u slučajevima utvrđenim u članu 8a zakona". Mislim da je to potpunije rešenje. Kaže se da Akcijski fond neće koristiti pravo upravljanja, osim u slučajevima koje definiše drugi član zakona, a to je amandman gospodina Palalića, koji je prihvaćen. Mislim da tu nema spora. Time se apsolutno svaka dilema oko načina upravljanja, količini upravljanja Akcijskog fonda, jednostavno, razrešava i ne postoji. Ovde se jasno kaže da Akcijski fond nema pravo upravljanja, osim u slučaju iz člana 8a. Kraj priče, završena stvar. Što se tiče ovog drugog, stvarno ne razumem, gospodine ministre, zašto se odričete dividende koju Akcijski fond treba da uzima kao vlasnik akcija u nekom preduzeću? To će da vam koristi za finansiranje rada Akcijskog fonda. Na kraju krajeva, iz toga ćete finansirati tenderske prodaje, finansiraćete svo ono ukrupnjavanje paketa akcija. Drugih sredstava Akcijski fond nema, osim onoga što budžetom Ministarstvo finansija prenese Akcijskom fondu. Meni je vrlo dobro poznato da je taj iznos koji se budžetom prenosi veoma mali, daleko manji nego što je bio ranije planiran i da je, između ostalog, i to razlog zašto je tempo privatizacije u 2004. godini bitno usporen. Prema tome, predlažem vam da ono što ste omaškom, pretpostavljam, obrisali da vratite nazad, a to je da Akcijski fond naplaćuje dividendu po osnovu akcija koje su mu prenete i da taj iznos novca iskoristite, a koji nije veliki. Da se razumemo, ne radi se ovde o super uspešnim preduzećima, ali tu je deo novca koji ćete iskoristi za finansiranje Akcijskog fonda. Zbog toga smatram da je ovo tehnički amandman, da nema potrebe dugo obrazlagati i očekujem da će i ovaj amandman DS-a biti usvojen. (Predrag Bubalo: Ne znam koliko ima mogućnosti za tehničku redakciju.)
Ovde je problem da li je tehnički izbrisano ili ne, tj. 2. i 3. stav. Predlažem sledeću stvar, da pre sledeće sednice, u toku sutrašnjeg dana, predsednik Skupštine u toku nastavka treće tačke dnevnog reda, jer očito nećemo preći na treću tačku dnevnog reda, Zakonodavni odbor razmotri ovaj drugi stav i da li ovo može biti sastavni deo amandmana. Ukoliko Zakonodavni odbor prihvati, onda bi se o tome glasalo. Ukoliko ne prihvati, naravno, ne bi. Ovaj prvi deo shvatio sam da se prihvata. Prihvata se amandman gospodina Vlahovića. Narodni poslanik Boris Karaičić podneo je amandman na član 6. kojim predlaže dopunu novog člana 11a. Vlada i Odbor za privatizaciju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podneo poslanik Sulejman Spaho. Vlada i Odbor za privatizaciju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Sulejman Spaho, a potom narodni poslanik Zoran Krasić.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime poslaničke grupe SRS podneo sam amandman na član 7. stav 3. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o Akcijskom fondu. Moj predlog je da se član 7. stav 3. zakona briše, iz razloga da se ne ostavlja pravo nadležnom ministru da on utvrđuje visinu troškova provizije u postupku privatizacije. Naime, svima vama je poznato da je u dosadašnjoj privatizaciji bilo mnogo zloupotreba i nepravilnosti u svim fazama prodaje društvenog i državnog kapitala. SRS smatra da je pitanje realnih troškova provizije veoma ozbiljno i važna je stvar, pa smatram da ovo pitanje visine provizije treba rešiti zakonom, a ne ostavljati na volju bilo kom pojedincu, pa makar on bio i ministar. Mi, srpski radikali, poštujemo zakone i verujemo u njih, pa predlažem ovaj amandman, a vi gospodo poslanici da ga prihvatite u danu za glasanje.
Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić, izvolite.
Ovom intervencijom, odnosno članom 7. Predloga zakona, vi praktično u član 25. ubacujete nešto što sadržinski ne pripada tom članu. Složićete se da se u postojećem članu 25. stav 1. tačka 1), 2), 3) i 4) govori kako Akcijski fond stiče sredstva za svoje poslovanje. Onda ste kao iz vedra neba ubacili novi st. 2. i 3. koji govore o tome da su privredna društva čije su akcije prenete Akcijskom fondu dužna da na zahtev Akcijskog fonda u roku od sedam dana od dana prijema zahteva dostave prospekt finansijskoj berzi itd. To su te dve stvari koje nemaju nikakve veze. Ovo treće, pa dibidus nema nikakve veze ni sa ovim prethodnim. Nismo mi zaduženi da ispravljamo te stvari. Ono što posebno zabrinjava, uopšte nije jasno šta vam stoji u stavu 3. Kažete, visinu provizije iz stava 1. tačka 1. zakona; valjda nekog člana, a ne zakona. Kog zakona? Samo da vas podsetim, brisali ste nešto što piše, visinu naknade troškova provizije iz stava 1. tačka 1. ovog člana. Ovde ste nešto zabrljali. Ne znam šta je. Vi ovde govorite u ovoj vašoj intervenciji, govorite i razmišljate verovatno o naknadi troškova i proviziji ostvarenih prodajom akcija, pretpostavljam ministre da se na to odnosi. Verovatno se odnosi na stav 1. tačka 1. Ne čuje me. Dobro. Moram da vam skrenem pažnju, vi ovde dajete mogućnost da ministar propiše naknadu troškova i provizija ostvarenih prodajom akcija. I sami znate da ste proširili oblike i načine prodaje akcija u portfelju Akcijskog fonda, pa ste rekli, finansijska berza, ona ima neki svoj cenovnik, pa ste rekli pozivom, odnosno prenosom akcija preko Komisije za hartije od vrednosti, pa ste uveli javni tender, pa ste uveli dobra. Ne znam kako bi ovaj turbo-ministar mogao ovo da sagleda sve, a pogotovo onaj deo koji se tiče troškova finansijske berze. Preporučio bih vam da prihvatite ovo da se ljudi ne bi smejali, ali nekim podzakonskim aktom regulišite makar to.
Zahvaljujem se gospodinu Krasiću. Da li se još neko javlja o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 8. amandman je podneo poslanik Aleksandar Vlahović. Vlada i Odbor za privatizaciju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Aleksandar Vlahović.
Kod ovog člana zakona u suštini je pokušaj da se prodaja akcija iz Akcijskog fonda izjednači sa prodajom kapitala društvenog preduzeća, pa samim tim da se prihodi od privatizacije sledstveno raspoređuju na isti način. Mislim da je to veoma pogrešno zbog toga što postoji ogromna razlika između vrste, tipa kapitala. U prvom slučaju radi se o društvenom kapitalu, u drugom slučaju radi se o državnom kapitalu. Sasvim je logično da kada prodajete državnu imovinu, a i kapital je imovina, doduše neto imovina, sav prihod mora da ode u državne fondove. Ni na koji način ne treba da bude raspoređen onako kako definiše član 61. Zakona o privatizaciji kod prodaje društvenog kapitala. Ako je intencija onoga koji predlaže ove izmene da se možda i lokalna samouprava i teritorijalne uprave ili autonomije, pa onda restitucione potrebe i ovde zadovoljavaju, onda postavljam pitanje, šta sa novcem koji su akcionari, insajderi, oni iz preduzeća, ovlašćeni akcionari, uplaćivali kod kupovine akcija sa popustom na period plaćanja od šest godina, u skladu sa Zakonom iz 1997. godine. Šta sa tim prihodima? Da li i to treba rasporediti u skladu sa Zakonom o privatizaciji, članom 61, jer po logici stvari treba. To je ostvareni prihod od privatizacije. Onda ulazimo u jedan istorijski galimatijas u kome treba da opredelimo, a koji deo prihoda od privatizacije treba da ode kome u skladu sa zakonom, član 61. Zaista mislim da jedan proklamovani princip – koga se svaka ozbiljna vlada maksimalno i dosledno drži, ukoliko želi da budžetskom politikom doprinese makroekonomskoj stabilnosti na kratki i srednji rok, a da strukturnim prilagođavanjem privrede omogući uslove za dugoročnu samoodrživost ekonomije – ne sme da narušava, a to je princip jedinstva budžeta. Ako prihvatite ovaj član zakona, ako se u ovom slučaju raspored prihoda od privatizacije usklađuje ne sa Zakonom o Akcijskom fondu, ne prepoznavanjem činjenica da je ovo državni kapital, a ne društveni, bojim se da ćemo imati problem kod održivosti budžeta. A podsetiću vas, u Akcijskom fondu, u državnoj svojini, ne zaboravite, ne radi se o društvenoj svojini nego o državnoj, postoji takođe veliki broj atraktivnih preduzeća, čijom prodajom i realizacijom prihoda od privatizacije ti prihodi preko budžeta mogu da budu korišćeni kao snažna podrška za restrukturiranje velikih javnih preduzeća, i to pre svega u delu koji tangira tranzicioni fond. Predlažem, zaista dobronamerno, da prihvatite ovaj amandman i da ne vršite raspodelu sredstava dobijenih od prodaje državnog kapitala na isti način kao što se vrši raspodela sredstava dobijenih od prodaje društvenog kapitala. Tamo je opravdano koristiti drugačiju raspodelu sredstava. Ovde to zaista nije.
Zahvaljujem se. Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 9. amandman je podneo poslanik Božidar Koprivica. Vlada i Odbor za privatizaciju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta.
Dame i gospodo, član 9. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o Akcijskom fondu glasi da se posle člana 26. dodaje član koji glasi: "Odgovorno lice privrednog društva koje ne postupi po zahtevu Akcijskog fonda iz člana 11a ovog zakona kazniće se zatvorom od tri meseca do pet godina i novčanom kaznom do 800.000 dinara." Ovo je krivično delo. Mi iz SRS smatramo da je krivičnom delu mestu u Krivičnom zakonu i da treba da idemo ka jednom kodifikovanom krivičnom zakonu, da sva krivična dela iz svih dosadašnjih zakona budu sistematizovana u jedan zakon, a nikako ne mislimo da je dobro da se i u ovim zakonima, koji se tek sada donose, neka nova krivična dela formiraju i propisuju. Šta kaže Vlada zašto ne prihvata ovaj amandman; kaže - amandman se ne prihvata jer se članom 9. Predloga zakona sprečavaju zloupotrebe pojedinaca i menandžmenta preduzeća u odnosu na Akcijski fond, a posebno u odnosu na manjinske akcionare, jer se nedostavljanjem prospekta berzi i nezaključivanjem ugovora o listiranju akciju sprečava prodaja akcija iz postupka privatizacije koja je oročena. Pa, niko nije rekao, niti u našem amandmanu stoji da mi ne mislimo da treba da se spreče ove zloupotrebe koje stoje u obrazloženju ovog zakona. Ali, Vlada se ponaša ovako - ili ne čitaju do kraja ono što mi narodni poslanici predlažemo; ili misle da mi to tako radimo ofrlje, pa ne ulazimo u suštinu, te Vlada može da nam kaže šta god hoće i mi ćemo da kažemo - bože, rekla Vlada, to je tako. A jasno u obrazloženju ovog amandmana koji je, u ime poslaničke grupe SRS, podneo kolega Božidar Koprivica, stoji: "Ova materija mora biti regulisana Krivičnim zakonom Republike Srbije." Dakle, niko nije rekao da to ne treba da se reguliše nego smo rekli na koji način to jedino može i mora da se reguliše. Mislim da bi zaista, ministre, i pored ovakvog, rekla bih, neozbiljnog obrazloženja Vlade, bilo dobro da prihvatite ovaj amandman, a naravno i da sugerišete vašem kolegi, ministru pravde, koji priprema ove druge zakone, da i ovo krivično delo bude u tom novom krivičnom zakonu. To bi dalo ozbiljnost uopšte jačanju pravnog sistema države, da ne treba da radimo ono što smo svi konstatovali već više puta, da to nije dobro, da imamo stotine krivičnih dela u stotine zakona, da treba kao jedna ozbiljna država i jedan ozbiljan parlament da uradimo kodifikovan krivični zakon, i onda nema potrebe da sada u ovaj zakon ugrađujete ovu odredbu, a da možda za mesec dana, recimo, dobijemo od Vlade krivični zakon, pa da onda idemo mesec dana posle toga na izmene i dopune ovog zakona. Treba da bude (obraća se ministru), suština je da to treba da bude sve u jednom zakonu. Predlažem, kolege poslanici, da u danu za glasanje prihvatite ovaj amandman.
Zahvaljujem se. Reč ima ministar Predrag Bubalo, a potom narodni poslanik Zoran Krasić.
Želim da kažem da se ulazi u materiju krivičnog zakonodavstva, ali i ovo što je urađeno nije pravno nemoguće i nedozvoljeno. U pitanju je celishodnost. Mi ne znamo kada će doći na dnevni red Krivični zakon, ali znamo da imamo mnogo problema u onim sredinama gde mali akcionari žele da prodaju svoje akcije, da utroše hartije od vrednosti koje poseduju i zbog nepotpisivanja prospekta to ne mogu da čine. Ovo nije ni prvi ni poslednji zakon gde se na ovaj način propisuje kaznena odredba. Imamo je i u Zakonu o stečaju, ima ih i u Zakonu o privatizaciji. Jednostavno, treba da vodimo računa i o načelu prevencije. I imamo situaciju da čekajući Godoa, ili da kažem - hraneći se čekanjem, umremo od gladi. Jednostavno, racionalni razlozi nas navode na ovakvu odredbu, a pravno je moguće.
Izvolite, gospodine Krasiću.
Pa, mi već imamo u proceduri donošenje Krivičnog zakona Republike Srbije. Amandmani su urađeni. Mislim da je pravo mesto za eventualno delo, ako je ovo krivično delo, tamo, a ne u ovom zakonu. Ali, evo, da malo to objasnimo. Vi ste sada rekli da ste morali ovo društveno opasno ponašanje da predvidite kao krivično delo, jer mali akcionari nisu u mogućnosti da realizuju svoje potrebe zato što nema prospekta. Podsećam vas na član 11a stav 2: "Ako privredno društvo ne postupi po zahtevu Akcijskog fonda iz stava 1. ovog člana (to može da se tumači - ako odgovorno lice ne postupi) ili po pismenoj inicijativi akcionara koji imaju najmanje jednu desetinu osnovnog kapitala izdavaoca, trgovina akcijama se odvija na finansijskoj berzi bez prospekta." Znači, vi ste već predvideli mogućnost, ukoliko neko vrši opstrukciju u privrednom društvu i onemogućava državu da na finansijskoj berzi trguje akcijama koje se nalaze u posedu Akcijskog fonda. E, sad hoću da vam kažem da taj propust ili ta blokada ne može biti krivično delo. Ne možemo mi da propišemo da je krivično delo sve što nam se ne sviđa. Ako bismo prihvatili vašu logiku, onda bi to ispalo ovako - ukoliko sednica Narodne skupštine ne počne u 10,00 sati, predsednik Narodne skupštine u 11,00 sati čini krivično delo i svaki predstavnik poslaničke grupe sa tri metka treba da ga ustreli. Pa, ne možemo to da pišemo u Poslovniku. Evo, da vam pročitam kako ste vi napisali ovaj član. Vi ste rekli ovako: "Odgovorno lice privrednog društva koje ne postupi po zahtevu Akcijskog fonda iz člana 11a ovog zakona, kazniće se zatvorom od tri meseca do pet godina i novčanom kaznom do 800.000 dinara"; i streljaće se sa tri metka u potiljak. Jer vidite kako to lepo zvuči, kako čini jednu celinu. Ne može to da bude krivično delo, ministre. Ne može. To je u oblasti privrede. Nije postupio, nije izvršio nešto, a porazgovarajte sa Republičkim javnim tužiocem, on verovatno u opisu ovog ponašanja može da vam pronađe elemente bića nekoliko krivičnih dela, jer ste ga vezali za član 11a, gde je propisano šta treba da se uradi. Ovde je krivično delo nečinjenje odgovornog lica. U pravnoj teoriji je to poznato. Ako želite da ga svedete na krivično delo, Krivični zakon Republike Srbije za ovo ima odgovor. Da li tužilac da primenjuje, da li Akcijski fond pokreće postupak, to je drugo pitanje, ali nemojte da plašite "mečku rešetom", jer ako idemo tom logikom, onda s pravom mogu da postavim pitanje, malopre ste naveli konkretne primere gde menadžment blokira prenos akcija, nastavak privatizacije i trgovinu, a šta ako država blokira? Šta ako blokira Kljajević, predsednik Trgovinskog suda, šta ako on blokira? Šta ako blokira neko u Agenciji za privatizaciju? Koliko je bilo situacija da ste raspisali aukcijsku prodaju, javili se ljudi i aukcija proglašena neuspešnom, a bilo je troškova. Ko je platio 800 hiljada, od tri meseca do pet godina da li je kažnjen neko u Agenciji? Niko. I to je opstrukcija u Agenciji. Pogledajte malo šta se radilo na Odboru za privatizaciju, gde su navedeni konkretni primeri gde je Agencija za privatizaciju bez ikakvog razloga obustavila aukcijsku prodaju. Da vas samo podsetim, ovde smo mi slušali nekog Pavlovića za normalnu Srbiju. Valjda se sećaš, ti Vlahoviću, tog poslanika. On je bio posle direktor Agencije za privatizaciju i kada su ga nagazili u Odboru za privatizaciju oko "Gorice", konkretno izneli primedbe protiv nekog Grujića, on mrtav hladan kaže - izvinite, molim vas, godinama tog čoveka znam, on je moj prijatelj, šta vi imate protiv toga. Što nije to krivično delo?
Ne znam zašto se gospodin Vlahović ovoliko zaleće za ovu govornicu, on je tri godine bio ministar za privredu i privatizaciju i rekao je šta je imao. Sad može iz pozicije opozicije, ali znate, ne pije sve vodu. Htela sam samo da vam kažem, kada je u pitanju ovaj amandman kolege Božidara Koprivice, gospodine ministre, iako je opravdano sprečen kolega, sada da vam da dodatnu argumentaciju, moram da vam kažem da je gospodin Koprivica advokat, inače odličan krivičar, i on je čovek koji je ovim hteo vama kao ministru za privredu da ukaže na to da nije dobra praksa, a to zna i gospodin Vlahović odranije, i njega smo na to upozoravali, i sve druge ministre da se ona oblast koja se tretira i treba da se tretira novim krivičnim zakonim inkorporira u ovaj zakon. Vi ste malopre rekli, morate preventivno da delujete. To bih mogla da prihvatim, ranije je i Đelić imao istu priču, da se vi ne viđate sa ministrom Stojkovićem i da niste u ovoj istoj Koštuničinoj vladi, ali kako vi imate sednice Vlade, kako građani Srbije na televiziji vide da se vi tamo sastajete, vi povucite za rukav ministra Stojkovića, pa ga pitajte - kolega Stojkoviću, kada će novi krivični zakonik, koji si ti pripremio i poslao ga Skupštini u proceduru pre tri-četiri meseca, da dođe na dnevni red. Znate, ministar zna po tri-četiri dana u hodniku da sedi, da ispija kafe i da čeka da se par članova izmena i dopuna nekog zakona nađu na dnevnom redu. A bolje bi mu bilo da se time bavi i da vodi računa o tome kako rade i trgovinski sudovi, i sudovi opšte nadležnosti, nego da preti, što čini intenzivno, i juče i prekjuče, zajedno sa Rasimom Ljajićem, haškim optuženicima, odnosno onima koje ganja Karla del Ponte da će da im zamrzne imovinu. Juče vam je gospodin Vučić rekao da pre svega morate da vodite računa, i kao ministar u Vladi, da se to nikako ne desi; kada su u pitanju oni koje proganja Haški tribunal i kada su u pitanju krivična dela da nema nikakvog smisla da ih na bilo koji način, pa makar i da vam to bude opravdanje da delujete preventivno, stavljate u ovaj zakon o Akcijskom fondu.
Replika, narodni poslanik Aleksandar Vlahović.
Pomenut sam od strane poslanika Krasića i uopšte se ne osećam uvređeno zbog tog pominjanja. Naprotiv. Prvo da kažem da je vreme da se svi lagano počnu navikavati da ćemo i za ovom govornicom i u prvim klupama DS uskoro biti. Prema tome, nema potrebe da se iznenađujete zašto se frekventno pojavljujem za ovom govornicom. Krajnje je dobronamerno da korigujemo zakonske projekte koje ćemo na kraju sutra i mi primenjivati kada budemo deo izvršne vlasti. Tačno je poslanik Krasić pomenuo da se u jednom trenutku čak se desilo, u onom cunamiju koji je zahvatio razvoj privatnog sektora, da i čovek bez ikakve kvalifikacije bude direktor Agencije. Meni je drago, i to sam želeo da kažem, što je, čini mi se, vreme one potpune političke ostrašćenosti i suprotstavljanja po svaku cenu iza nas i što je, na kraju krajeva, i vladajuća koalicija imala snage i hrabrosti da prizna i da kaže - zaista smo imali katastrofalna kadrovska rešenja u institucijama koje su odgovorne za razvoj privatnog sektora. Nadam se da se to više nikada neće ponoviti i da se neće ponavljati situacija u jednom, drugom, trećem javnom preduzeću, i da nećemo morati da ko zna koju cenu, ko zna koji put plaćamo cenu zarad vlastitih gluposti. Nadam se da je to zapravo jedna škola.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 14. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Vlada i Odbor za privatizaciju nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Nadam se da prihvatate amandman, jer je nemoguće da neko bude zaposlen u Akcijskom fondu i da se na njega ne primenjuje Zakon o pravima zaposlenih u državnim organima, jer onda se postavlja pitanje - a šta je taj Akcijski fond. Čiji je on, privatna prćija nečija? Valjda se primenjuje zakon. Valjda se primenjuje zakon koji se odnosi na zaposlene u državnim organima, jer se postavlja pitanje šta onda oni rade, koga oni zastupaju tamo. Zašto se na njih ne bi primenjivao taj zakon? Ako ne želite da primenjujete zakon zbog plate, to je druga stvar. To dajte Dinkiću, on će to vrlo efikasno da reši, ali statusno tu mora da se primenjuje taj zakon, kao što se primenjuje za javne službe, za sve druge javne institucije.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Vlada i Odbor za privatizaciju prihvatili su ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača, dr Predrag Bubalo, ministar privrede, želi reči? Nema potrebe, govorio je dovoljno. Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i celini, s tim što smo zaključili da Zakonodavni odbor, pre sutrašnje sednice Skupštine, razmotri amandman na član 11. i da li je moguće ispraviti tehničku omašku i vratiti stav u tom članu 11, a onda bi se nastavila rasprava o trećoj tački. Zahvaljujem se svim narodnim poslanicima na izuzetnoj korektnosti u popodnevnom radu, s tim što smo završili drugu tačku dnevnog reda. Nastavljamo sutra u 10 časova.