Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, dobar dan, otvaram Prvu sednicu Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godini. Na početku vas pozivam da minutom ćutanja odamo poštu preminulom narodnom poslaniku Ostoji Stojanoviću. Slava mu. Obaveštavam vas da, prema službenoj evidenciji, današnjoj sednici prisustvuje 221 narodni poslanik. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno preko 200 narodnih poslanika i, prema tome, postoji kvorum za rad Narodne skupštine. Istovremeno, dozvolite mi da izrazim zadovoljstvo što ste danas prisutni u ovako velikom broju. Nemamo obaveštenje o sprečenosti narodnih poslanika. Prelazimo na KONSTATOVANjE OSTAVKE Zorana Perovića na funkciju predsednika Republičke izborne komisije. Primili ste ostavku Zorana Perovića na funkciju predsednika Republičke izborne komisije. Narodna skupština konstatuje da je Zoran Perović podneo ostavku na funkciju predsednika Republičke izborne komisije. Dozvolite mi da se u vaše i svoje ime zahvalim gospodinu Zoranu Peroviću, dosadašnjem predsedniku Republičke izborne komisije, na obavljanju poslova predsednika te komisije. Prelazimo na usvajanje zapisnika sa prethodnih sednica. Dostavljeni su vam: zapisnik sednice Prvog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godini, održane 18, 19, 24, 25, 26. i 31. januara i 1, 2, 3, 7, 8, 9, 10, 11, 16. i 17. februara 2005. godine; zapisnik sednice Drugog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godini, održane 20. januara 2005. godine; i zapisnik sednice Trećeg vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godini, održane 18. i 28. februara 2005. godine. Pošto današnjoj sednici prisustvuje više od 126 narodnih poslanika, konstatujem da postoji kvorum za usvajanje zapisnika sa prethodnih sednica, a na osnovu člana 82. stav 3. Poslovnika. Obaveštavam vas da je proverom u Službi za poslove Administrativnog odbora utvrđeno da tom odboru niko od narodnih poslanika nije dostavio u pisanom obliku primedbe na zapisnik sa navedenih sednica. Prelazimo na odlučivanje o zapisnicima. Stavljam na glasanje zapisnik sednice Prvog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godini, održane 18, 19, 24, 25, 26. i 31. januara i 1, 2, 3, 7, 8, 9, 10, 11, 16. i 17. februara 2005. godine. Za 132, protiv jedan, uzdržanih pet, nije glasalo 107, od 245 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila zapisnik sednice Prvog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godini, održane 18, 19, 24, 25, 26. i 31. januara i 1, 2, 3, 7, 8, 9, 10, 11, 16. i 17. februara 2005. godine. Stavljam na glasanje zapisnik sednice Drugog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godini, održane 20. januara 2005. godine. Za 129, protiv jedan, uzdržan jedan, nije glasalo 112, od 243 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila zapisnik sednice Drugog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godini, održane 20. januara 2005. godine. Stavljam na glasanje zapisnik sednice Trećeg vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godini, održane 18. i 28. februara 2005. godine. Za 131, nije glasalo 113, od 244 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila zapisnik sednice Trećeg vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godini, održane 18. i 28. februara 2005. godine. Prelazimo na utvrđivanje dnevnog reda. U sazivu ove sednice, koji vam je dostavljen, sadržan je predlog dnevnog reda sednice. Pre utvrđivanja dnevnog reda sednice, saglasno odredbama Poslovnika, potrebno je da odlučimo o predlozima za stavljanje na dnevni red akata po hitnom postupku i o predlozima za proširenje dnevnog reda sednice. (Tomislav Nikolić, sa mesta: Povreda Poslovnika.) Narodni poslanik Tomislav Nikolić, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, naravno da ću da koristim svoje pravo i po osnovu zahteva za proširenje dnevnog reda, ali želim da vas upozorim da je grubo povređeno dostojanstvo Narodne skupštine, bar četiri člana Poslovnika Narodne skupštine, a posebno me vređa to što je predsednik Narodne skupštine povredio član u kome je dužan da predstavlja Narodnu skupštinu, pa zato ne dozvoljavam da me predstavlja na način na koji me je predstavljao ovih dana u javnosti, a posebno pismom koje je uputio predsedniku Republike i u kome mu je poslao falsifikovani Zakon o radu. Zbog toga prigovaram to što ste uopšte stavili na dnevni red jedinu tačku dnevnog reda, ponovno glasanje o Zakonu o radu koji ste dostavili predsedniku Republike, zato što, gospodine predsedniče Narodne skupštine, taj predlog zakona o kome tražite da se danas ponovo izjašnjavamo nije zakon koji smo mi usvojili u Narodnoj skupštini. I vi ste, gospodine predsedniče Narodne skupštine, imao sam zaista u svojoj poslaničkoj praksi mnogo predsednika Narodne skupštine, najgori. Usudili ste se, znam taj vaš blaženi osmeh i da ga ne vidim, znam da ste sada raširili usta od uveta do uveta, ali blaženi mogu da budu samo oni koji žive u neznanju. Vi ste svesno falsifikovali jedan zakon koji je donela Narodna skupština, a sada nas terate da ližemo ono što ste vi pljunuli, gospodine predsedniče Narodne skupštine; da poslanici učestvuju u vašoj ujdurmi. Ima vas ovde iz različitih interesa, koji svemu ovome danas prisustvujete, ali morate da imate i jedan interes važniji od svega, a to je da vas niko u ovoj skupštini ne gazi, jer gazeći vas, gazi bar 20.000 birača, koji su za vas glasali. Predsedniče Narodne skupštine, ono što ste vi uradili zaslužuje da idete na sud. Dođe li do tužbe, a čuo sam da je neko tražio da se krivično gonite, glasaću da vam se skine imunitet. Ovakvo ruženje Narodne skupštine još nisam doživeo. Zato tražim da se Narodna skupština izjasni o tome da li uopšte treba da stavlja na dnevni red vašu takozvanu prvu tačku dnevnog reda. Mi u tome nećemo da učestvujemo. Nas ovde niko neće da ponižava. Vi ste poslali falsifikovan zakon predsedniku Republike, on je to vama vratio. Pošaljite mu zakon koji smo usvojili, ako odbije da ga potpiše, učestvovaćemo ponovo u glasanju o tom zakonu. Nemojte ponovo da nam poturate kukavičja jaja, nemojte da nas maltretirate, nemojte da nas ponižavate i vređate. Ako mislite da na ovaj način vodite Skupštinu, onda ćete nas odvesti u vreme kralja Milana Obrenovića. On je poslanike sakupljao samo kada treba da se izglasa budžet, a posle toga ih odmah vraćao u zatvor. Mi ovde nismo stoka, nismo maloumni, nismo nepismeni i nemojte da vređate narod koji ovde predstavljamo. Protivim se tome da glasamo o nečemu što nismo poslali predsedniku Republike Srbije. Štitim njegovo dostojanstvo, dostojanstvo predsednika Srbije, ovaj što je tamo ne zaslužuje da bude predsednik Srbije, ali položio je zakletvu i predstavlja vas u zemlji i inostranstvu. Pošto će radikal biti sledeći predsednik Srbije, hoću odmahda isečem pravo predsednika Narodne skupštine da obmanjuje radikala predsednika Republike Srbije.
Gospodine Nikoliću, samo da vas pitam, povredu kog člana ste reklamirali? (Tomislav Nikolić, sa mesta: Sto, dostojanstva, a onda 2, 28, 180. i 181.) Dobro, 2, 28, 180. i 181, pošto sam dužan, kao predsednik Skupštine, da dam objašnjenje. Ali, pre toga hajdemo da čujemo, još dve povrede Poslovnika su tražene. Gospodin Petrović i gospodin Stevanović. Izvolite, gospodine Petroviću.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram povredu člana 28. Poslovnika. Kao predsednik parlamenta dužni ste da se starate o zakonitosti poslovanja i postupanja ovog visokog doma. Očigledno je da volja koju su poslanici iskazali kada je usvojen Zakon o radu i koju manifestuje sadržina zakona koji ovaj parlament je usvojio, glasajući o zakonu u celini, ne odgovara tekstu koji je iz ove kuće, iz parlamenta, iz Narodne skupštine Republike Srbije, otišao u Predsedništvo Srbije, predsedniku Republike Borisu Tadiću na potpis. Naravno da predsednik, prilježno radeći svoj posao, kao i baveći se predstavljanjem i zastupanjem Republike Srbije u zemlji i u svetu na najbolji mogući način, i njegove stručne službe konstatovali su da postoji bitna nesaglasnost između dostavljenog i teksta zakona koji su usvojili narodni poslanici i koji predstavlja izraz narodne volje, jer narodni poslanici ovde reprezentuju narod, i da je došlo do krivotvorenja onoga što je izašlo iz ovog visokog doma kao zakonski akt. I to u nekoliko tačaka. Ne upuštajući se ovde u sadržinu zakona, predsednik je svojim pismom upozorio Narodnu skupštinu da je došlo do povrede, ali to, gospodine predsedniče, nije proizvelo nikakav efekat, osim što vidimo da se danas na dnevnom redu ovog parlamenta nalazi krivotvoreni tekst zakona. Predlažem, a poslanička grupa DS je to u pisanoj formi i uputila predsedniku Zakonodavnog odbora, gospodinu Aligrudiću, da Zakonodavni odbor, pošto ova sednica bude prekinuta, utvrdi sve bitne činjenice koje se tiču povrede Poslovnika i uzurpacije zakonodavne vlasti od lica koja su zakon krivotvorila. Po članu 140. Poslovnika, pravno-tehničku redakciju, a to je termin koji je nekoliko važnih osoba u ovoj zemlji upotrebljavalo u protekle dve nedelje, jedna od tih važnih osoba ste vi, gospodine predsedniče, druga je ministar za rad, gospodin Lalović, treća je sekretar parlamenta, gospodin Danilović, može da predloži Zakonodavni odbor u vidu amandmana ovoj skupštini ovde. Niko ne sme, ma šta mislio o sadržini zakona, ma šta mislio o finansijskim i političkim posledicama zakona, da uzme zakonodavnu vlast u svoje ruke. Neko je uzurpirao zakonodavnu vlast i DS traži da ova sednica bude prekinuta, a da onaj ko je nadležan, a to je Zakonodavni odbor, utvrdi o čemu se radi i da se stavi nadležnim organima, a tu su tužilaštvo i sud, da utvrde ko je prekršio zakon, zloupotrebljavajući službeni položaj ili nesavesno radeći svoj posao. Hvala lepo.
Izvolite, gospodine Stevanoviću. Povreda Poslovnika.
Dame i gospodo, imao sam nameru na prošloj sednici da se obratim Skupštini i javnosti, jer član 118. Predloga zakona o radu, čiji sam podnosilac amandmana, pominje se dosta u štampi i svima nam je jasno da kao takav član nije otišao na potpis predsednika Republike. Naime, o čemu se radi. Hoću da iskoristim prisustvo predsednika Skupštine, gospodina Markovića, i potpredsednika Milana Markovića, jer smo bili zajedno u kabinetu kada se to dešavalo. Sutradan posle glasanja i usvajanja Zakona o radu dobio sam telefonski poziv iz kabineta predsednika Skupštine, otišao sam na razgovor. Gospodin Predrag Marković mi je predložio da dam saglasnost da u ovom tekstu član 118. ne ode na potpis predsedniku Republike, govoreći mi da član 120. i član 118. imaju isti tekst. Pošto znam da član 118. obavezuje poslodavca da isplati minuli rad, topli obrok i regres radnicima, a u članu 120. govori da poslodavac nije u obavezi, može a ne mora, što znači sušte suprotnosti, decidno sam odbio takav predlog i tražio da mi se pročita naslov ispred tog člana. To smo uradili, gospodin Milan Marković je bio prisutan, sačekao sam priliku da pojasnim i, između ostalog, rekao sam predsedniku Skupštine da na ovaj način, ako bih prihvatio tako nešto, da je to protiv rada parlamenta i protivzakonito, da bih na taj način oštetio sve zaposlene u Srbiji. Piše u štampi koliko treba dodatnih sredstava iz budžeta da se izdvoji za te dopunske obaveze koje nisu planirali, a samim tim i za ovu obavezu kojom oni hoće da učine ustupak ovim stranim investitorima. Kao što sam rekao jednom prilikom, da im damo besplatno firme, naša preduzeća koja smo znojem sticali, i još ovako obespravljenu jeftinu radnu snagu, da oni stiču svoj kapital u Srbiji. Bio sam protiv toga i rekao sam da na taj način ogromnu štetu svim zaposlenima u Srbiji nanosim. Hvala.
Da li se još neko javlja po Poslovniku? Po Poslovniku gospođa Stojačić, pa gospodin Ristić.
Hvala, gospodine predsedniče. Narodni poslanici, da bi javnost Srbije bila upoznata o čemu se radi, pozivam se na Poslovnik, na član 28 - da je Skupština dužna da se stara o zakonitosti. Htela bih da navedem šta je sve promenjeno u Zakonu o radu u odnosu na onaj tekst koji su poslanici ovog parlamenta usvojili. Podsetiću vas, u odnosu na tekst Zakona o radu donetog na sednici Narodne skupštine Republike Srbije od 17. februara 2005. godine, svojevoljno je sačinjen pismeni izvodnik tog zakona, koji se u članovima 105, 108. i 118. razlikuje od zakona koji su izglasali narodni poslanici. U članu 105, dodajući, umesto reči "ovog zakona" tačku 1) do 4), iako narodni poslanici nikada nisu usvojili ovakav amandman, grubo je prekršena volja poslanika Narodne skupštine Srbije. U članu 108. dodata je tačka 4), iako se taj amandman nikada nije našao pred poslanicima Republičke skupštine. U članu 118. ne nalazi se tačka 7), iako su taj amandman poslanici Narodne skupštine izglasali u ovom parlamentu. Ta tačka 7) premeštena je kao tačka 4) u član 108, čime je grubo prekrojena volja poslanika republičkog parlamenta. Ono što nije ovde konstatovano, a moraću da vas podsetim da i vi konsultujete stenograme sa poslednje Skupštine od 17. februara kada je na dnevnom redu bilo glasanje o Zakonu o radu, imate povređenu volju poslanika Narodne skupštine koja se odnosi na amandman na član 188, čiji sam podnosilac ispred poslaničke grupe DS. Konstatujem da je predsednik, nakon izvršenog glasanja, konstatovao da je za glasalo 199, protiv 15, uzdržan jedan, nije glasalo 11, ukupno 226 narodnih poslanika. Taj amandman, iako je usvojen, nije uvršten u tekst Zakona o radu koji je dostavljen predsedniku Republike Srbije na potpisivanje. Još jedna omaška ili gruba greška, ili namerna greška, to je stvar da se utvrdi na Administrativnom ili nekom drugom odboru ili komisiji, desila se prilikom izglasavanja člana 103, odnosno amandmana na član 103, koji su podneli gospodin Toma Bušetić i Branče Stojanović. Predsednik je konstatovao da je za taj amandman glasalo 88 poslanika, protiv 103, uzdržanih nema, nije glasalo 36, od ukupno 227 narodnih poslanika i konstatuje da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman, sa 86 glasova za i, podsećam, protiv 103. Dakle, ako bi sumirali sve ovo što smo danas izneli, govori se o tome da je sporno čak pet članova ovog zakona o radu. Podsetiću vas još jednu stvar, pravno-tehničke izmene, ukoliko Skupština smatra, odnosno nadležni organi smatraju da ih treba sprovesti, moguće je da se izvedu saglasno članu 140. Poslovnika pre nego što se zakon stavi na izjašnjavanje, odnosno na glasanje poslanika Narodne skupštine. To nije učinjeno. Pravno-tehničke izmene učinjene su nakon toga. Dakle, prekršen je član 140. Poslovnika. (Predsednik: Vreme.) Posebno ukazujem da je članom 160. Poslovnika propisano da se o izradi izvornika zakona, stavljanju pečata, o njegovom čuvanju i evidenciji stara sekretar Narodne skupštine, u ovom slučaju gospodin Danilović. Imamo ozbiljne primedbe na rad predsednika Skupštine, sekretara Skupštine, ali isto tako podsećam vas da postoji i obaveza i ministra i ministarstva da nakon usvajanja amandmana takođe urade novi tekst zakona o radu i prekontrolišu sve amandmane i odredbe koji u njemu postoje. Propusti su ozbiljni i apelujem na ovaj parlament, na poslanike, da svako od vas pojedinačno, ali i svi mi zajedno, iskoristimo kapacitet demokratskog mandata koji imamo u ovom parlamentu i da, saglasno svojim stavovima, moralu i poštenju, ali i zalažući se za pravnu državu, u ovom trenutku ne izglasamo ovaj zakon o radu. Hvala vam.
Hvala vama. Po Poslovniku, narodni poslanik Milan Marković, pa narodni poslanik Boško Ristić. Izvolite.
Poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, dužan sam da se javim obzirom na izlaganje kolege Stevanovića iz SRS. Jesam bio kod predsednika Skupštine kada se odigrao taj događaj. Dužan sam da potvrdim istinitost navoda gospodina Stevanovića, ali želim samo da kažem da sam bio sasvim drugim povodom kod predsednika Skupštine, nevezano za zakon o radu.
Izvolite, gospodine Ristiću.
Poštovani predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, pre svega bih prigovorio da je povređen Poslovnik u odredbi koja obavezuje predsednika Narodne skupštine da po prijavljenoj povredi Poslovnika da obrazloženje, kako bi poslanik mogao da se izjasni da li je zadovoljan tim objašnjenjem i da traži glasanje o prijavljenoj povredi Poslovnika. Pre nego što pređem na izjašnjavanje o povredama koje sam uočio, suštinske prirode, zamolio predsednika da da objašnjenje prethodnim govornicima, da bih znao da li da diskutujem ponovo o onome o čemu su oni diskutovali.
U redu je, prihvatam. Budite ljubazni, vratite se na mesto. Daću pojašnjenje. Naprosto sam hteo da budem korektan, pošto sam shvatio iz onoga što sam čuo u javnosti da će biti reklamiran isti član Poslovnika, pa sam želeo da dam pojašnjenje, ali vi ste u pravu, pojavljuju se različiti članovi, pa prema tome nema razloga da kao predsednik Skupštine ne dam odmah pojašnjenje onoga što je navedeno kao povreda Poslovnika. Unapred se izvinjavam. Smatram da je ova tema, na način na koji je interpretirana u javnosti, strašno važna, i iskoristiću svoje pravo, pošto objašnjenje nije vremensko ograničeno, da slučajno nešto ne propustimo, pa da izaziva zabunu, jer se ovde radi o tome da je u nekoliko navrata predsednik Skupštine, neko ko predstavlja sve vas, prozivan da krši zakon, prozivan od strane nenadležnih lica, prozivan sa ove govornice i pri tom je dodatno dolazilo do uznemiravanja javnosti. Srećom po sve nas predsednik Skupštine se striktno držao zakona, striktno o tome obaveštavao sve zainteresovane i sve nadležne i čak pokušao da uradi nešto više, o čemu ćete odmah saznati, ali na osnovu dokumentacije, ne na osnovu ovako paušalnih ocena. Kao što znate, tokom glasanja 17, a upravo smo usvojili zapisnik o tome, dakle tokom glasanja sednica je prekinuta, jer je uočena kolizija u nekim članovima u odnosu na amandmane koji su predlagani. Posle toga, predsednik Zakonodavnog odbora sve nas je obavestio, nabrajajući taksativno amandmane i predlog kako je Zakonodavni odbor odlučio da se u slučaju tih amandmana i budućih uočenih kolizija izvrši pravno-tehnička ispravka i konstatovao je, o tome obavestio Skupštinu, da je to moguće. Da je imao Zakonodavni odbor tačan predlog kako se vrši ta ispravka, o tome bi Skupština morala da glasa, a da je postojalo izdvojeno mišljenje tokom Zakonodavnog odbora, to izdvojeno mišljenje bi takođe morali ovde da čujemo. Konsultovao sam stenogram sa toga glasanja, jer sam u odnosu na to morao vrlo brzo da postupim. Kao što znate, član 28. Poslovnika glasi: "Predsednik Narodne skupštine vrši poslove predviđene Ustavom, predsedava sednicama Narodne skupštine, stara se o primeni Poslovnika Narodne skupštine, stara se o blagovremenom i usklađenom radu radnih tela Narodne skupštine, vrši druge poslove predviđene zakonom i ovim poslovnikom". Ovde je reč o stavu - stara se o blagovremenom i usklađenom radu radnih tela Narodne skupštine. To staranje podrazumeva da predsednik Skupštine učini sve da što pre upozori stručne službe u slučaju da ima pravno-tehničkih ispravki, a njih ima svaki put, i u tom slučaju se poziva, ako je nešto sporno, predstavnik predlagača, i kao što znate to je, ako je Vlada predstavnik predlagača, stručna služba nadležnog ministarstva, a ako je neko drugi, kao što je bilo u slučajevima, barem za mog mandata, kada je to bio recimo Odbor za evropske integracije, i onda je pozivala stručna služba gospođicu Milivojević kao predsednika. Kada je bio Administrativni odbor ili predlog Srpske radikalne stranke, pozivan je gospodin Nikolić. Dakle, uvek se konsultuje o tome da li je izvršeno pravno. Da se razumemo, tipičan primer je, da bi svima bilo jasno, ako se recimo usvoji amandman da se posle člana 6. doda član 7. u nekom narednom članu koji se poziva na član 7. mora da se izvrši ispravka. Dakle, imate takve benigne ispravke, jer je došlo do pomeranja, a naravno imate i one gde je reč o tome da se neki amandman ili deo amandmana nalazi na pogrešnom mestu, recimo da se nalazi na mestu koje predviđa zaradu, a ne nadoknadu, te mora da se izmeni. Podsećam vas, predsednik Skupštine mora što pre, da bi ostavio vremena predsedniku Republike da potpiše ukaz o proglašenju zakona, jer on za to ima vremena samo sedam dana od dana izglasavanja. Zbog toga sam potpisao sve zakone sem jednog, jer je taj jedan imao veliki broj amandmana, to je Zakon o radu, a zamolio sam stručnu službu da me obavesti da li je u dogovoru sa stručnom službom nadležnog ministarstva sve u redu i da se sutra što pre pošalje tekst zakona. To je zbog toga što se predsednik Skupštine stara o blagovremenom i usklađenom radu radnih tela. Sutra popodne, reč je o 18, stručna služba mi je dostavila još jedan podatak. To je podatak da član 118. na koji su usvojeni amandmani sadrži drugačija rešenja posle ovih amandmana u članu 120. Moguće je u praksi da se zaposleni nađu u krajnje neprijatnom položaju, jer oni nešto traže po članu 118. Vi ste izglasali da je nešto apsolutno pravo u članu 118. U članu 120. je samo mogućnost i dogodilo bi se da onda profitiraju recimo neodgovorni advokati ili tako neko, jer bi se neko pozivao na član 118. a neko na član 120. Budući da su istovremeno u članu 118. takođe kroz amandman dva poslanika, jednog predstavnika vladajuće koalicije, jednog predstavnika opozicije, dati stavovi u amandmanu, od kojih se neki odnose na zaradu, a neki se ne odnose na zaradu. Pozvao sam i jednog i drugog poslanika, gospodina Mrvoša i gospodina Stevanovića. Zašto? Jer je neophodno da stručna služba pri redakciji ispoštuje volju poslanika. Prosto je neverovatno kako ljudi ponekad ne razumeju šta ih pitate. Srećom, neki razgovori se jasno snimaju pa to nije sporno. Pitanje je glasilo - da li ste imali u vidu član 120. kada ste predlagali član 118? Vrlo jasno je pitanje bilo jer u odnosu na to stručna služba mora dati pojašnjenje o doslednoj volji poslanika. Drugo, vrlo je važno jer će u odnosu na uočenu koliziju predsednik Skupštine, dakle to stvarno nema veze sa predsednikom Republike, morati da traži od nadležnog ministarstva i Vlade da predloži izmenu kojom se ova kolizija otklanja. Prvi poslanik, gospodin Mrvoš, mi je rekao - nisam vodio računa o članu 120, potpuno mi je svejedno da li se to rešava na način kao što je u članu 118. ili u članu 120, te sam u odnosu na to spreman i pismeno da potpišem to svoje mišljenje, a vi predložite Vladi da da izmenu kako vi smatrate. Gospodin Stevanović očito nije razumeo pitanje. On je rekao - ostajem pri tome da to mora da bude tu. Ja sam rekao - to je sasvim u redu, hvala vam, sada znam da se razlikuju dva tumačenja jer je reč o amandmanima u potpuno istovetnom tekstu. Posle toga stručna služba je uradila ispravke i tokom noći ih dostavila predsedniku Republike, jer predsednik Skupštine više nije bio tu. Budite ljubazni, strašno je važno, u daljem razvoju situacije, u pokušaju da se poštuje član 28. Poslovnika dolazi do zloupotrebe i pokušaja povrede integriteta predsednika Republike i predsednika Skupštine. Predsednik Skupštine je dužan da čuva i jedno i drugo. Po mom odlasku dao sam nalog, starajući se o usklađenom radu, da se, ako treba, nazove služba predsednika Tadića, da se još jednom zajednički proveri da li su uneti svi amandmani, da se pojasni razlog pravno-tehničke ispravke i da se u odnosu na to eventualno usaglase sva nerazumevanja. Mada sam, kao što znate, radio na tom mestu preko puta i tamo je ostala jedna izuzetno stručna služba, sposobna da to uskladi, ali za svaki slučaj sam smatrao da je neophodno da se izvrši poređenje. Dobio sam informaciju da je služba predsednika Srbije tražila proveru autentičnosti teksta koji je dobila od strane nadležnog ministarstva i da joj je to potvrđeno. Nadležno ministarstvo je za rad i socijalnu politiku. Posle toga, dan uoči isticanja roka za potpisivanje ukaza, upućeno je jedno pismo na adresu predsednika Skupštine, u kome naravno predsedniku Srbije ne pada na pamet da tvrdi da je predsednik Skupštine nešto zloupotrebio. Nego, naprotiv, znajući za to da se on dosledno drži zakona, traži da se još jednom proveri sa stručnim službama da li je došlo do nečega što je u tom pismu navedeno kao netačan ili neautentičan tekst zakona. Predsednik Skupštine je, molim vas, uputio pismo koje ste mogli da vidite. U tom pismu je zadovoljio zahtev predsednika Republike i uputio mu je odgovor stručne službe, koji je poslat predsedniku Skupštine, sa detaljnim pojašnjenjem. I to ste pojašnjenje mogli da vidite - kako je, da bi se zadovoljila volja poslanika, vršena pravno-tehnička ispravka. Nažalost, predsednik Skupštine je morao u tom pismu da upozori predsednika Republike da se neko neovlašćeno poigrava njegovim potpisom, da imamo dva dokumenta koja se potpuno razlikuju po mestu potpisa, i da, pretpostavljam sasvim slučajno, ni jedno od tih pisama nije pravno zavedeno na propisan način. U tom trenutku nisam imao sumnji, molim vas, da će se dogoditi ono što sam tokom svog odmora video na televiziji. Na televiziji sam video da je portparol jedne stranke došao u posed dokumenta koji je predsednik Skupštine uputio predsedniku Republike i da je taj dokument izneo u javnost i mahao njim. Potom, dakle, molim vas, potom sam došao u neverovatnu situaciju da vidim da se pres-služba predsednika oglasila, što je najgore danas za ovom govornicom sam čuo da se to citira - kao dobar navod. Podsećam vas, u pitanju je ona ista pres-služba koja je već jednom uznemirila javnost, i zbog toga je predsednik Srbije trpeo štetu, jer se sa ove govornice neprestano pozivalo na to šta je ta služba izjavila, a to je da je izvršen atentat na predsednika. Predsednik Srbije je zbog toga pretrpeo štetu..... Molim vas, video sam u "Telefaktu" saopštenje.... molim vas... dajte da razjasnimo sve polako, pa, nema razloga.... molim vas, radimo po Poslovniku. Molim da sve razjasnimo. Molim vas, video sam neverovatan podatak. "Telefakt" je počeo izjavom da traje rat saopštenjima. Molim vas, predsednik države i predsednik Skupštine su razmenili pisma u odnosu na svoju funkciju, bez ikakvih uvreda ili rata, dajući tačne podatke i dajući međusobno zahteve ili pravne pouke. O tome je obavešteno kao o ratu, čime je naneta šteta dvema institucijama. Istovremeno, pismo predsednika Skupštine, koje je kao autentičan dokument sekretar stavio na uvid novinarima, prosto neverovatno, nanoseći ogromnu štetu predsedniku Republike, pročitano je jednim delom u dnevniku RTS-a. Sasvim slučajno je taj dnevnik vodila jedan sjajan novinar, koja je devojka savetnika predsednika Republike i citirano je [[žagor]] , molim vas, [[žagor]] , molim vas, verovatno zbog uzbuđenja, pismo potpuno suprotno. Tamo gde predsednik Skupštine poziva da se zaštiti integritet predsednika Republike, citirano je suprotno, da predsednik Skupštine traži da se zaštiti njegov integritet [[žagor]] Molim vas, o svemu ovome, molim vas, molim vas, predsednik Republike o svemu ovome, potvrđujem, nije bio obavešten, a dokaz da nije bio obavešten je pismo koje je na kabinet predsednika Skupštine uputila gospođa Aleksandra Drecun, gde kaže - poštovani predsedniče Skupštine, molim Vas, primili smo Vaše pismo. O njemu ćemo obavestiti predsednika Srbije kada budemo u kontaktu, kada on sleti u neku vazdušnu luku. Gospodin Tadić je u to vreme, kao što znate, bio u poseti Kini, i neko je očito zlonamerno, zato intervenišem ovako dugo, pokušao da predstavi da se predsednik Srbije o nečemu izjašnjava, ili potpisuje iz Kine, i na taj način je hteo da aludira na vreme kada se sa nekih drugih lokacija radilo. Predsednik Srbije, srećom, to nije uradio. On je, prihvatajući sugestiju ili pravnu pouku predsednika Skupštine - da nije moguće po članu 84. Ustava drugačije postupiti, nego vratiti tekst koji je dobio od Skupštine, od stručnih službi, vratiti Skupštini na glasanje. Predsednik Srbije je to uradio. On je vratio tekst na glasanje. Taj tekst je podeljen skupštini, a predsednik Skupštine nije mogao da uradi ništa drugo nego da zakaže sednicu, jer je zakon izričit. Zakon, molim vas, ovo nije situacija koja se prvi put dešava, gospodin Milošević je ovome često pribegavao, imamo znači iskustvo, imamo iskustvo, molim vas, u 11 slučajeva dokumentacije, šta se dešava, dakle ne samo slovo zakona nego šta se dešava kada predsednik Republike vrati Skupštini. Tada se Skupština samo izjašnjava. Pošto je predsednik Skupštine radio, i isključivo namerava i ubuduće da radi po Poslovniku i po zakonu, koliko god ga neko pozivao da to krši, on će postupiti onako kako piše u zakonu. Zakon kaže - u tom slučaju se stavlja na glasanje. Nisam imao drugu mogućnost. To sam i uradio. A, sada sam dao detaljno pojašnjenje. Naravno, postoji prateća dokumentacija za sve ovo i molim vas da to uvažite, i da nastavimo rad po Poslovniku. Izvolite sada, gospodinu Ristiću, da li imate povredu još nekog člana ili tačke Poslovnika? A pre toga, pitam gospodina Nikolića, gospodina Petrovića, gospodina Stevanovića - da li ste zadovoljni objašnjenjem? (Nisu.) Molim da se Skupština u danu za glasanje o tome izjasni. Sada ima reč gospodin Ristić. Još jednom izvinjenje što sam morao detaljno da pojasnim.
Poštovani predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, slažem se sa gospodinom predsednikom da se radi o veoma ozbiljnom pitanju, ali ne mogu da se složim sa ovako neozbiljnim objašnjenjem i obmanjivanjem javnosti. Mi smo ovde sve čuli samo nismo čuli suštinu.
Molim vas da ne vređate predsednika Skupštine. Izvolite.
Molim vas, to su moje ocene, a sada ću dati argumentaciju. Vi ste, gospodine predsedniče, prekršili član 46. Poslovnika o radu Narodne skupštine, koji definiše ovlašćenja Zakonodavnog odbora da ocenjuje svaki akt koji ide u Skupštinu na glasanje. Ovaj zakon, odnosno ovaj tekst koji ste ponudili poslanicima na izjašnjavanje nije išao na Zakonodavni odbor kako bi se utvrdila njegova autentičnost, s obzirom na to da je izražena sumnja i pruženi su dokazi da se radi o falsifikatu. Vi ste se pozivali na član 84. Ustava, gde predsednik države može da vrati Skupštini na ponovno izglasavanje već usvojeni zakon, i Skupština se bez rasprave o njemu izjašnjava. Međutim, u pismu gospodina predsednika države ne navodi se da se radi o tom slučaju, već se vraća tekst radi utvrđivanja njegove autentičnosti, jer postoji sumnja da je neko nakon izglasavanja izvršio prekrajanje teksta mimo volje narodnih poslanika izražene tokom glasanja.
Molim vas, upozoravam vas, gospodine Ristiću, da ne ugrožavanje integritet predsednika Republike. On nije prekršio Ustav, dakle nije tražio nešto što Ustav uopšte ne predviđa.
Zamolimo bih vas, predsedniče, da me ne prekidate na takav način i da ne pokazujete previsoku dozu cinizma, jer vam to ne priliči u ovako ozbiljnom trenutku. Inače, vi ste, gospodine predsedniče, prekršili član 160. Poslovnika o radu, gde se govori o izvornicima i objavljivanju akata Narodne skupštine. Vi ste dužni da se starate o radu i ponašanju sekretara Skupštine, koji se stara o tome da se utvrdi autentični, izvorni tekst o kome su narodni poslanici glasali. Taj izvornik se čuva u arhivi Narodne skupštine. On je obezbeđen pečatom Narodne skupštine i to dokazuje njegovu istovetnost. Upravo zbog ovakvog jednog plagijata podneta je i krivična prijava protiv NN lica, koje je sprovelo falsifikat u Narodnoj skupštini. Upozoravam vas da postoji i član 154. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, koji se odnosi na donošenje autentičnog tumačenja zakona. Ukoliko postoji spor oko autentičnosti teksta o kome treba da se izjašnjavamo, Zakonodavni odbor je dužan da da autentično tumačenje teksta, tj. da utvrdi autentičnost. Ujedno, ukazujem da ovde ima posla i za Administrativni odbor, koji se stara o tome da sve skupštinske službe rade svoj posao na valjan i zakonit način, i da se utvrdi ko je kriv i odgovoran za to što je tekst zakona izmenjen i prosleđen u izmenjenom obliku predsedniku na potpisivanje. (Predsednik: Vreme.) Ovde se krije jedna politička namera, da se konvalidira izmenjeni tekst koji je uradio neko u ovoj skupštini, a ne znam na čiji zahtev. Zato smatram da Administrativni odbor ima obavezu da ove činjenice utvrdi. (Predsednik: Vreme.) Ima toliko povreda da je zaista kratko vreme da to kažem, ali ću konkretno pitati ko je vas, predsedniče, ovlastio da potajno snimate razgovore sa poslanicima i da tražite naknadni pristanak poslanika da se izmeni već usvojeni tekst zakona. Vi ste priznali falsifikat.
Ne znam da je iko izjavio da je neko tajno sniman. Jasno sam rekao, koliko znam razgovori se snimaju i to sam čuo sa raznih strana. Prema tome, pitaćemo. Dužan sam objašnjenje, gospodinu Ristiću. Gospodine Ristiću, član 154, na koji ste se pozvali da je povređen, tvrdi nešto sasvim suprotno, i kaže: "Predlog za donošenje autentičnog tumačenja zakona može da podnese ovlašćeni predlagač zakona". Nikakav ovlašćeni predlagač nije tražio ocenu autentičnosti. Prema tome, nije korektno. Ovlašćeni predlagač je konsultovan i o tome je obavestio i službu predsednika Skupštine i službu predsednika države. To ste mogli da vidite u više navrata, dokumentovano, pa i sada. Dakle, to nije. Takođe, član 160, na koji ste se pozvali, govori o izvornicima i objavljivanju akata. Do objavljivanja akata dolazi posle izglasavanja u Skupštini, potpisivanja zakona od strane predsednika Skupštine i potpisivanja ukaza od strane predsednika države, posle toga dolazi do objavljivanja i onda sekretar Skupštine radi čitav niz poslova koji je ovde urađen. Nemojte da prejudicirate šta će uraditi, dakle, da će neko prekršiti; sigurno neće. U arhivi se čuva osnovni tekst. Da li ste zadovoljni objašnjenjem? (Ne.) Izvolite, gospodine Nikoliću.
Ugasite ovaj sat koji vama ionako ništa ne znači, vi govorite koliko god hoćete. Najpre ću da citiram član 181: "Ako predsednik Republike u Ustavom utvrđenom roku ne potpiše ukaz o proglašenju zakona, koji je donela Narodna skupština, niti zahteva da Narodna skupština ponovo glasa o zakonu koji je donela, predsednik Narodne skupštine o tome obaveštava narodne poslanike". Gospodine predsedniče, teoretski, mogli ste te noći 17-tog, a reći ću sve kad ste slagali dok ste obrazlagali ovo, kad je slagao, dobro ste čuli, mogli ste da mu pošaljete zakon koji uopšte nije bio na dnevnom redu. Predsednik bi vam vratio, a vi biste ga onda stavili ovde da ponovo glasamo o njemu, o zakonu o kome uopšte nikada nismo ni glasali. Dalje, citiram stenografske beleške od 17. februara. Obmanuli ste javnost Srbije, vaša tirada je bila namenjena javnosti, a ne nama koji znamo istinu. Obmanuli ste da je Zakonodavni odbor o ovome raspravljao. Nije tačno, gospodine predsedniče. Iz izveštaja narodnog poslanika Miloša Aligrudića, podnetog posle sednice Zakonodavnog odbora Skupštini pre glasanja, kaže se: "Zakonodavni odbor razmotrio je amandman na član 119. Predloga zakona i amandman na član 94.". Nema veze sa članom 108, koji je ovde najvažniji, zbog koga je došlo do sporenja. Onda konstatuje Zakonodavni odbor da može da se nastavi dalji rad na zakonu, da nisu u koliziji amandmani, samo što se amandman Bušetića, čini mi se, šire odnosi na član nego amandman Nataše Jovanović. Dakle, nije tačno i ne znam zašto se upetljavate kao "pile u kučine", da vas je služba 18. obaveštavala o nečemu. Vi ste 17. poslali zakon predsedniku Republike. Da li vas predsednik Republike u pismu obaveštava i kaže: "Povodom vašeg pisma od 17. februara, kojim ste mi dostavili Zakon o radu..." Vi ste 17. uveče dostavili predsedniku Republike Zakon o radu na potpis. Šta je mogla 18. stručna služba da vam menja, da vas upoznaje kako postoji nešto? Šta ste radili sa poslanicima 18, kada ste ih ubeđivali da oni odluče o sudbini amandmana koje je usvojila Narodna skupština. Rekli ste, o tome postoje stenografske beleške, a baš mi je drago da se vi iz demokratskog bloka time bavite, a rekli ste da "jedan poslanik ovde nije razumeo šta ga pitam, ali na svu sreću, sve se snima, pa imamo tačno zabeleženo". Da li vi to imate zabeležno šta ste razgovarali sa narodnim poslanikom? (Predsednik: Nikad rekao "zabeleženo".) To ste rekli pre pet minuta. Popijte poneki vitamin, gospodine predsedniče, to ume jako dobro da osveži sećanje. Najveća obmana, gospodine predsedniče, ugrozili ste i dostojanstvo funkcije predsednika Republike. Dva puta vam je predsednik Republike rekao da mu niste dostavili tekst zakona koji je usvojen u Skupštini, a vi nas ovde obaveštavate da vam je predsednik pisao kako mu nešto nije jasno u vezi sa zakonom koji mu je dostavljen i da vas predsednik nikada nije upozorio da mu je dostavljen falš zakon o radu. Jeste, gospodine predsedniče, dobili ste jedno pismo i do njega sam došao, mislim da ga poslanici nemaju. To je prvo pismo kojim reaguje kad mu je stigao Zakon o radu. Tvrdim da on nije potpisao ovo pismo, ali to neka ispituju nadležni organi. Ovde je za mene potpis predsednika Republike. Kaže: "Na osnovu ovoga, konstatujem da mi je na potpis dostavljen tekst koji Narodna skupština Republike Srbije nije usvojila i koji, samim tim, ne predstavlja zakon koji bi po Ustavu mogao da proglasim". Vi nastavljate kampanju za taj zakon, u saradnji sa ministrom finansija i ministrom rada, koji optužuje poslanike da su zločinački amandman usvojili. Pa šta? Narodna skupština je usvojila amandman koji neko ovde procenjuje da je zločinački. (Predsednik: Vreme.) Ko procenjuje zakone, gospodine predsedniče Narodne skupštine? Vi, stručne službe, ministri ili Ustavni sud? Ako padnemo u ruke vladajuće većine, da ona ocenjuje ustavnost donetih zakona, da ona procenjuje da li ste vi izvršili falsifikat zakona ili ne, onda od Srbije više nema ništa, od demokratije u Srbiji više nema ništa. Baš mene briga što vi mislite da zakon ne valja. Ako mislite da zakon ne valja, donesite ovde predlog zakona o izmenama i dopunama zakona, obezbedite većinu, usvojite ga i promenite zakon. (Predsednik: Vreme.) Jedan ministar u javnosti izjavljuje da su poslanici usvojili zlikovački amandman, tvrdi da zakon ne valja, ministar tvrdi da zakon ne valja i ministar sad ovde ćuti, kao da ne zna. Ko vam je pisao zakon, ministre? Narodna skupština je usvojila drugačiji tekst, a vi svoju ideju dostavljate predsedniku Republike. (Predsednik: Vreme, gospodine Nikoliću.) Nema vremena, sada se raspravlja jeste li vi falsifikator ili niste. Kakvo vreme.
Očito nisam. Dozvolite mi da vam odgovorim po Poslovniku, pošto je prošlo tri minuta.)
Ne morate vi meni da odgovorite, odgovorite vi građanima Srbije koga ovde predstavljate u Narodnoj skupštini. Da li smo mi vama usvojili ovde predlog zakona koji samo treba da prosledite ili ste ovlašćeni da ga menjate, shodno nahođenjima svojih partijskih drugova ili svojih saradnika iz Vlade Republike Srbije? Nikada ovakav udar na Skupštinu Srbije nije izvršen. Nije tačno da je Milošević ovo radio u Skupštini Srbije. Evo njegovih poslanika koji su danas na ispitu, na moralnom i savesnom, neka izađu ovde i neka kažu da li su krali oni kao i vi, da li su falsifikovali kao i vi i da li su postali isti kao vi.
Uputivši molbu izvinjenja poslanicima i na pitanje koga predstavljam, predstavljam poslanike, naravno, molim vas, jer su me poslanici birali i uvek će tako biti. Dakle, jasno sam i glasno rekao da nažalost mora objašnjenje da bude duže, a srećom Poslovnik ga ne ograničava. Dužan sam odgovor na pitanje koje ste postavili. Dakle, da ne bi neko pomislio da slučajno netačno ili neprecizno nešto interpretiram, a na osnovu ovoga što ste vi rekli, sasvim jasno predsednik Srbije u pismu sa njegovim potpisom kaže: povodom vašeg pisma 01 broj 113902/04 od 17. februara; dakle, pismo je od 17. februara, a uvidom u službu, to je ono prateće pismo koje je potpisano, zakon je poslat 18. posle 20 sati. Pošto stručna služba Skupštine radi odgovorno svoj posao, neće se dogoditi da ne zavede nešto kada nosi drugoj instituciji. Tačno je zavedeno kada je zakon odnet, dakle, odnet je 18. posle 20,00, i zbog toga sam tačno obavestio. Takođe sam jasno interpretirao šta je predložio Zakonodavni odbor, a pogledaćemo stenogram, te sam rekao da je povodom uočenih amandmana Zakonodavni odbor obavestio, a istovremeno obavestio je da se i neki drugi amandmani, ne oni koji će tek doći na red, a rekao sam da mi je stručna služba 18. stavila na uvid da postoji kolizija još dva člana. Pošto predsednik Skupštine niti vrši pravno-tehničku ispravku, niti može da se izjašnjava i da menja zakon, o tome sam samo upoznao sve nadležne i izrazio spremnost da jedina nadležna stručna služba sa tim upozna svakog koga to zbunjuje. To je jedino što sam mogao da uradim. Da li ste zadovoljni objašnjenjem? Niste. Izjasniće se Skupština u danu za glasanje. Izvolite, gospodin Petrović, gospodin Stevanović, gospodin Krasić, moramo redom. Ima još jedna stvar, pozvali ste se malopre na to da je Ustav nepotpun. To ste rekli. Pozvao sam se na jedino što Ustav predviđa, Ustav ne predviđa ništa drugo, sem mogućnost da kada predsednik vrati na glasanje, Skupština glasa. A da postoji mogućnost, tražili bismo tumačenje. Izvolite, gospodine Petroviću.
Gospodine predsedniče, kada ste pitali da li smo zadovoljni, mogu blagonaklon savet da vam dam, trebalo je objašnjenje da date u prisustvu advokata.
Vratiću vam vreme, gospodine Petroviću, ali pobogu, pa tu ste vi, tu je gospodin Ristić, nije sporno.
Plaćenog advokata, i verovatno ćete imati priliku vrlo uskoro da na nadležnom mestu to učinite. Nije samo ovo što je gospodin Nikolić rekao oko izveštaja Administrativnog odbora. Pre glasanja o zakonu o radu u celini, predsednik Narodne skupštine prekida rad sednice i kaže: "Dakle, Narodna skupština Republike Srbije tokom glasanja na amandman 119. usvojila je dva amandmana koji su u suprotnosti. Sve je u redu, samo Poslovnik predviđa da se u tom slučaju sastane Zakonodavni odbor i da se izjasni koji je od ta dva amandmana usvaja. Dajem pauzu od 10 minuta." Izlazi gospodin Aligrudić, posle izvesnog vremena, i kaže- Zakonodavni odbor je razmotrio amandman na član 119. Predloga zakona i amandman na član 94. Predloga zakona. I ništa više. Dakle, gospodine predsedniče, vi ste govorili neistinu pre 10 minuta ovde kada ste davali obrazloženje kako se Zakonodavni odbor bavio izučavanjem svih članova koje ste naveli, a želim još jednom da kažem, to su član 105, član 108. i član 118. Druga stvar, gospodine predsedniče, više ne znam kako da uđem u vaš kabinet. Ako vi snimate sve što se dešava u vašem kabinetu, predlažem da Odbor za bezbednost, po prekidu ove sednice, otvori jednu sednicu i da se utvrdi ko u ovoj skupštini snima poslanike i po čijem odobrenju, i da li se i tu radi o krivičnom delu, jer je to krivično delo, ukoliko osoba koja je snimana za to ne zna. Još jednom ću ponoviti predlog, smatram da je za opšte dobro važno da ova sednica bude prekinuta i da Zakonodavni odbor razmotri o čemu se ovde radi. Predsednik je, a to još jednom da kažem, vratio tekst da biste vi postupili u skladu sa Ustavom, Poslovnikom i zakonom, jer je to jedino što je mogao da uradi, dobio je falsifikovan tekst i ništa drugo sa njim se nije dalo ni činiti. Inače, gospodine predsedniče, mislim da je vreme da sami podnesete ostavku i da se više ne bismo bavili tim pitanjem.
Hvala vam na savetima. Moram da vam pružim pojašnjenje. Dakle, ne mogu da verujem da se toliko ne čujemo. Jasno je rečeno i u odgovoru gospodinu Nikoliću, možete konsultovati stenogram, rekao sam, Zakonodavni odbor je u odnosu na koliziju koja je uočena kod amandmana zasedao i o tim amandmanima obavestio Skupštinu. Onda sam rekao jasno da mi je stručna služba ukazala sutradan na neke druge kolizije. Dakle, nisam nabrajao nijedan i zbog toga sam na molbu predsednika države, a koja glasi - uveren sam da ćete preduzeti sve mere da se utvrdi ko je odgovoran za ovu manipulaciju, jer ima sumnje za manipulaciju i da ćete me o tome hitno izvestiti. Hitno je izvešten, te u odnosu na to izvešće imate podatke na osnovu preduzetih mera predsednika Skupštine, dobijen odgovor od strane stručne službe i u tom odgovoru se nalaze članovi koje vi pominjete. Nisam govorio ni o jednom članu, ni 105, ni 103, to je lako utvrditi. Takođe, potpuno ste u pravu, gospodine Petroviću, izvinjavam se, svima se izvinjavam, naseo sam na izjave koje sam čuo od gospodina Šutanovca i ostalih da se sve snima. Izvinite, znači, ne snima se, prihvatam, hvala. Izvolite, naravno, držimo se tačnog redosleda, gospodin Stevanović, gospodin Krasić, gospodin Šutanovac, a pre toga gospodin Aligrudić je bio. Gospodin Aligrudić se javio pre toga, izvinite. Izvolite.
Dve replike, replika gospodinu Nikolića, replika gospodinu Petroviću, zato što sam pomenut poimence kao predsednik Zakonodavnog odbora. Dakle, potvrdiću navode da se Zakonodavni odbor povukao tom prilikom da se izjasni o eventualnoj kontradiktornosti dva amandmana na član 119. i na član 94. Tom prilikom smo utvrdili, kao što je ovde i rečeno od strane nekih govornika, da je jedan amandman na član 119. širi u svom kontekstu i da je drugi amandman, koji je uži, praktično, sadržan u tekstu amandmana koji je širi. Šta to znači? To znači, a kada čitate stenogram treba da ga čitate do kraja, da očekujemo od stručne službe da izvrši usaglašavanje tog teksta i da tekst primeni na zakon. Ako govorimo o formi, a ne o sadržaju, onda bi i to bila povreda Poslovnika koju vi danas ističete, jer je onda valjalo i o tome da se Skupština izjasni tog dana. Tada i prilikom tog glasanja, nakon mojih reči koje su ušle u stenogram, niko nije primetio da postoji povreda Poslovnika, nego su to prihvatili kao nešto sasvim uobičajeno i normalno. Kasnije, nakon toga, ono o čemu se Zakonodavni odbor nije izjašnjavao, to je pitanje člana 118, koji je očigledno primenjen na tekst zakona, i to je ono što mogu ovde da izreknem kao svoje mišljenje, i da je primenjen na takav način na predlog teksta zakona da se nije ugrozila suština tog teksta amandmana. Prema tome, ponavljam, o tome se nije izjašnjavao Zakonodavni odbor. To je moje mišljenje. Iz toga proističe sledeća stvar, ovde zamenjujemo formu za suštinu, a suština je u nečemu sasvim drugom. Suština je u tome da su se poslaničke grupe opozicije utrkivale koje će kojoj da pomogne u izglasavanju pojedinih tekstova amandmana za koje su unapred znale da menjaju suštinu teksta zakona na takav način da ga čine neprimenjivim, a što je potpuno suprotno interesima onih građana koji očekuju od ove Narodne skupštine da donosi primenjive zakone, i one koji mogu doprineti poboljšanju njihovog ukupnog položaja. To je ono čime su se bavile poslaničke grupe opozicije, pa su čekale motiv i razlog formalne prirode da izvrše napad na predsednika Skupštine i na poslaničku većinu u Narodnoj skupštini Republike Srbije. To je ono čime ste se vi bavili, to je ono čime danas nastojite da se bavite, kada je na "Beti" puštena vest o tome da je kosovski premijer Ramuš Haradinaj podneo ostavku na svoju dužnost, jer je primljena optužnica Haškog tribunala, na 10 ili 15 dana pred pozitivnu ocenu Studije izvodljivosti, jer obe poslaničke grupe o kojima je ovde reč, i SRS i DS, žarko žele da se ta studija izvodljivosti ne prođe, zato što je to u vašem političkom interesu, a nije u vašem političkom interesu da ova država ima napredak. Ovo kako se vi danas ponašate, to je elementarno suprotno interesima građana Srbije. Sram vas bilo.
Gospodin Stevanović je bio na redu, mada su repliku tražili gospodin Nikolić i gospodin Šutanovac. Pomenute su poslaničke grupe, naravno da ima pravo na repliku, a samo vas molim, gospodine Nikoliću, dozvolite, povredu Poslovnika traži gospodin Aligrudić. Budite ljubazni, čim završi gospodin Nikolić, dobićete, budite ljubazni. Radimo po Poslovniku, izvolite.
Gospodine Aligrudiću, izgleda da je za Srbiju sreća da se desi ono sa čim nisam saglasan, a to je da neko ode u Hag, recimo i taj Haradinaj. Jer da je došao u Beograd, predsednik Koštunica bi mu dao pomilovanje. Jer je dao pomilovanje većim zlikovcima od Ramuša Haradinaja, što ne bi potpisao i za njega. Dve hiljade terorista je pustio gospodin Koštunica, ne znam odakle vam sada uopšte da nađete vezu između SRS i Ramuša Haradinaja. Odakle vam pravo da to uopšte unosite ovde u raspravu? Sada, pošto ste predsednik Zakonodavnog odbora, mislim da ovde pokušavate sve nas da obmanete sledeći primer predsednika Narodne skupštine. Ma kakva pravno-tehnička redakcija zakona od strane stručnihslužbi. Kakva je to pravno-tehnička redakcija? Zapetu ne smeju da pomere, tačku ne smeju da pomere, mogu da promene smisao onoga što je Narodna skupština usvojila. Pravno-tehnička redakcija, da li vi čitate Poslovnik po kome radite, nju vrši Zakonodavni odbor, u saradnji sa nadležnim odborom, i amandmanom vrši pravno-tehničku redakciju. Nema druge pravno-tehničke redakcije, nemojte da lažete Srbiju. Ne može predsednik Narodne skupštine 17. da potpiše pismo kojim šalje zakon da ode na skijanje, a da mu 18. služba šalje zakon, pošto služba završi pravno-tehničku redakciju. Sada, da li je neko bio u Kini ili neko na Kopaoniku, mene to ne interesuje. Onda je i vaš akt kojim je otišao i predlog zakona predsedniku Republike falsifikat, niti ste ga vi poslali. Dokle da obmanjujete Narodnu skupštinu. Raspravljali ste o amandmanima na dva druga člana i rekli da nije potreban amandman Zakonodavnog odbora, nisu suprotstavljeni, može Skupština da nastavi rad. I to je, gospodine predsedniče, posle rasprave o članu 118. Nemojte da nas obmanjujete. Nisu amandmani na član 118. došli posle izveštaja Miloša Aligrudića, nego pre. Ako ste hteli da menjate, ako vam nije bilo u saglasnosti, Miloš Aligrudić je imao sednicu Zakonodavnog odbora, što tada niste otklonili nesaglasnosti između člana 118, 108. i onoga koji ste sami na svoju ruku menjali. Ovde se radi o grubom falsifikatu. Molim te, Aligrudiću, da ne učestvuješ u ovome. Mlad si čovek, ostaće ti zabeleženo za sva vremena. Ovde se radi o grubom falsifikatu. Neka konsekvence podnesu oni koji su ga izvršili, nemojte to da pokrivate, jer će sutradan nečijaglava da strada zato što može većina da se stvori, koja će bilo šta da učini sa bilo čime. Ovo je Ustavom predviđeno rešenje, predsedniče Narodne skupštine, a kako će Ustav da zamisli da vi falsifikujete zakon, pa da kaže - ako predsednik Skupštine falsifikuje zakon, ne mora Skupština ponovo da se izjašnjava o njemu. Gde nas to uvodite?
Povreda Poslovnika, gospodin Aligrudić. Ali, pre toga, idemo prvo objašnjenje povodom povreda Poslovnika. Nema razloga, video sam sve, nema razloga da rušimo netačnim citatima i autoritet ove skupštine i autoritet predsednika Republike. Držimo se onoga što su činjenice. Molim vas, još jednom, po članu 28, gospodine Nikoliću, predsednik Srbije u pismu predsedniku Skupštine kaže - molim vas da postupite u skladu sa Ustavom Republike Srbije, zakonom i Poslovnikom, kojima je propisano postupanje u situaciji nepotpisivanja ukaza o proglašenju i vraćanja zakona Narodne skupštine. Predsednik Skupštine je postupio po tom slovu zakona, gde kaže se izričito, nije imao drugih mogućnosti. Zašto bih posle 49 godina, nikoga nisam obmanuo, sada ću baš da obmanem u citiranju nekog teksta. Isto kao što nije tačno da može ma koga da pomiluje premijer Srbije. Nije u redu da to pričamo javnosti, samo predsednik Srbije može da daje pomilovanja, premijer ne može, predsednik Skupštine ne može. To je jedina institucija. Konačno, po članu 161. moram da dam objašnjenje. Sekretar Narodne skupštine, na osnovu izvornog teksta zakona, drugog propisa i opšteg akta ili autentičnog tumačenja daje ispravke u tekstu. Dakle, na osnovu toga je i postupila stručna služba, ako je pitanje na osnovu čega, na osnovu Poslovnika, posle autentičnog tumačenja nadležnog ministarstva i stručne službe. Izvolite. Gospodin Aligrudić, gospodin Šutanovac, gospodin Krasić, gospodin Milan Marković. Sve je Poslovnik.
Dakle, povređen je član 100. od strane gospodina Nikolića, jer je povređeno moje lično dostojanstvo, poslanika DSS-a i uopšte vladajuće koalicije. Naravno, ne može se u govoru koji je izrečen aludirati na to da sam želeo da aboliram bilo koga od neke odgovornosti. To nisam činio, niti ću ikad činiti. Ako se utvrdi da je neko odgovoran za nešto što nije dobro rađeno i u ovom parlamentu, prvi sam za to da se to istraži i da taj neko snosi odgovornost za tako nešto.Postoji nešto drugo. Ukazao sam, maločas ste vrlo jasno čuli, da kada je moglo da se jednom reaguje iz istih tih formalnih razloga na izveštaj Zakonodavnog odbora u odnosu na član 119. i 94, o čemu je jedino i bilo reči na Zakonodavnom odboru, što prihvatam, onda ste se rukovodili jednom logikom, a kasnije kada je trebalo napraviti opštu političku čarlamu sa motivima o kojima sam govorio, onda reagujete na drugi način. To je jedino što sam govorio.
Po Poslovniku, gospodin Stevanović, Šutanovac, Krasić, Petrović, Marković. Izvolite.
Gospodine predsedniče, vi vršite zloupotrebu vašeg položaja na taj način što hoćete da kažete da ja i gospodin Milan Marković ne pričamo istinu koja je vezana za član 118. Zato tražim da ovde pred svim poslanicima i zarad javnosti Srbije pročitate članove 118. i 120. u predloženom tekstu i u ovom tekstu postojećem, i tražim isto da objasnite proceduru kojom se vrši izmena teksta, koji je već promenjen. Takođe, ulažem sumnju, pošto već imam amandman kod sebe, znam sve to, ulažem sumnju da ste vi to izvršili namerno, tu zloupotrebu, i da ste svesno to uradili da se ne bi ovo odradilo kako treba, da udovoljite stranim mentorima.
Gospodine Stevanoviću, predsednik Skupštine ne rediguje tekst, a na molbu predsednika Srbije je intervenisao, te je od stručne službe dobijeno krajnje stručno pojašnjenje. U njemu se vidi da svaki stav amandmana je unet na adekvatno mesto, da bi se ispoštovala volja poslanika.
Gospodine predsedavajući, ovo je replika na vaše izlaganje od pre pola sata gde ste me pomenuli, ne znam iz kog razloga, ne znači uvek da je nešto smešno i duhovito, a propo nekog snimanja razgovora za koji ste rekli da se radi u vašoj kancelariji. Međutim, ono što je suština, to je da ovaj zakon koji je izglasan u parlamentu nije ni stigao do predsednika i predsednik nije mogao ni da ga potpiše. Predsednik je dobio neki drugi papir na kome piše - zakon, i nije mogao da vrati zakon nazad. Predsednik je od vas tražio da postupite po Ustavu i po Poslovniku i da uputite zakon koji je izglasan u parlamentu predsedniku Republike, a ne nešto što ste vi redigovali ili šta ste već radili, zaista ne znam. Mislim da smo predlog šefa poslaničke grupe DS, gospodina Dušana Petrovića, usvojili pre dva sada, sada bi već nastavili rad. Dajte da se zakaže Zakonodavni odbor koji će da razmatra ta dva zakona, jedan zakon koji ste vi dali i drugi zakon koji je izglasala Skupština Republike Srbije i da vidimo da li se to poklapa u svim članovima, kao što vi kažete.
Hvala vam, gospodine Šutanovac. Redom, Petrović, Krasić. Izvinjavam se zbog šale, gospodine Šutanovac, primite moje iskreno izvinjenje. Molim vas, nažalost, moram da poslušam zahtev predsednika države, koji je tražio da postupim u slučaju kada se vrati zakon, a ne zahtev predsednika poslaničke grupe gospodina Petrovića. Izvolite.
Postoje dve stvari. Jedna stvar je upravo ta o kojoj govorite, o tome šta je tražio predsednik Republike od vas. Tražio je da postupite u skladu sa Ustavom i zakonom. Znate, gospodine predsedniče parlamenta, Ustav ne poznaje situaciju falsifikovanje zakona od strane nekoga ko radi u Narodnoj skupštini. Postoji pravna praznina i u slučaju pravne praznine mora se postupiti onako kako nalažu pravni principi zaštite pravnog poretka. Pošto imam, između ostalog, tu tešku situaciju, da sa drugim ljudima iz drugih stranaka radim na novom predlogu Ustava, sigurno ćemo staviti jednu odredbu koja će regulisati situaciju, ukoliko neko dobije pravo veta, kako postupa taj nadležni organ ukoliko dobije falsifikovani zakon. Ništa drugo predsedniku Republike nije preostalo, kada je utvrdio da je došlo do krivotvorenja, nego da vas o tome obavesti i da traži da postupite u skladu sa Ustavom i zakonom. Šta to znači, gospodine predsedniče, i kakvo je vaše tumačenje, sada smo videli, jer vi taj krivotvoreni zakon stavljate ovde pred Skupštinu, iako je o njemu nemoguće glasati. Druga stvar je ovo o čemu govori gospodin Aligrudić. Kako je mogla ova skupština da se, posle njegovog izlaganja o tome šta je bilo na Zakonodavnom odboru, izjasni o članovima 105, 118. i 108, koji su kasnije krivotvoreni, kada je on obavestio Skupštinu šta je Zakonodavni odbor radio sa članovima 119. i 94. Malo koncentracije i zdrave pameti da unesemo u ovu diskusiju. Ovaj parlament nije imao priliku, jer nije mogao da zna da će u naredna dva-tri dana, posle završetka glasanja o Zakonu o radu u celini, doći do falsifikovanja i nije mogao tim povodom da postupi. Sada ovaj parlament ima priliku da prekine ovu sednicu i da vidimo na Zakonodavnom odboru šta je prava volja narodnih poslanika.
Zahvaljujem. Nemam nameru da branim Ustav. Sami ste konstatovali da je predsednik Republike to tražio, a još jednom podsećam, srećom nemamo tu prazninu, jer niko ništa nije falsifikovao, nego je stručna služba o tome obavestila predsednika Skupštine, a on prosledio taj dopis predsedniku Republike, i na taj dopis predsednik Republike nije imao nikakvu primedbu. Još jednom vas podsećam, sa time je bio upoznat. Srećom, sve što je Skupština usvojila nalazi se u zakonu. Nemam drugu mogućnost. Izvolite, gospodine Krasiću.
Predsednik Narodne skupštine vođenjem ove sednice je omogućio da se skrene sa glavne teme. Podsećam vas da je predsednik poslaničke grupe SRS izašao, reklamirao povredu Poslovnika i ukazao da ne postoje uslovi da se ovo uvrsti u dnevni red. Molim vas, u ostalim diskusijama koje ste vi inicirali ovde se beži od suštine. Doći će na dnevni red predlog za razrešenje, pa će onda ići ova argumentacija. Bilo je tu i ranije falsifikata. Sada vam ukazujem na povrede Poslovnika, pre svega člana 79, koji kaže da nisu ispunjeni uslovi da se danas sednica održi sa ovim predloženim dnevnim redom, kako ste vi zamislili. Ukazujemo vam na to da Ustav nije mogao da predvidi da li će između Skupštine i predsednika Republike na toj relaciji, bila ona 50 metara, da se desi nešto, što znači da se izgubio izvornik. Povredili ste član 160. stav 2, gde se kaže šta je izvornik zakona. Tu se kaže da je to onaj tekst koji je usvojen na sednici Narodne skupštine. Vi ste priznali da to što ste preko puta poslali nije izvornik, nego je miks. Član 161. ste povredili u smislu ove sednice. Kaže - sekretar Narodne skupštine, na osnovu izvornog teksta zakona itd, daje ispravke grešaka koje se pojave kada se na osnovu ukaza objavi neki zakon. Ovde imamo situaciju da je rečeno - ovo što ste mi dostavili nije zakon. Vi nas ovde ubeđujete o tekstovima. Nije problem u tekstu, nego je problem što to što ste vi poslali nije zakon. Niko nema prava, niti mogućnosti, niti je ovlašćen da menja tekst koji usvoji Narodna skupština. U postupku donošenja zakona, dok se ne glasa u celosti, do poslednjeg glasanja, ako se pojavi neka neusklađenost zbog usvojenih amandmana, na scenu stupa Zakonodavni odbor. Ovde imamo situaciju da se priznaje falsifikat. Kada se kaže da se vraća na glasanje, vi to pogrešno tumačite. To znači da ste vi mogli da pošaljete neki tekst i da kažete - glasala je Skupština o tome, predsednik zna da to nije bilo na dnevnom redu, jedino što mu ostaje je da vam vrati i da vi na ponovnom izglasavanju možete da izglasate zakon koji nije bio na sednici Narodne skupštine. Naravno da Ustav Republike Srbije nije mogao u fundamentu da zamisli falsifikat od strane predsednika Narodne skupštine. Pošto nije mogao da zamisli, ovo formalno vraćanje zakona treba tumačiti u smislu našeg Poslovnika. Mi nemamo zakon. Vratite onaj tekst o kome su poslanici glasali i o njemu sprovedite glasanje. Ovo što dajete su samo surogati i amnestija. Upozoravam vas, gospodo poslanici, ako budete glasali i kojim slučajem prođe ovaj tekst koji je naprazno dostavljen, iza koga se kriju poslanici, odnosno rukovodioci skupštinske većine, onda je to amnestiranje onoga ko je izvršio falsifikat ... (Predsednik: Vreme.) ... jer će svi reći - ponovo je glasala Skupština, zakon je prošao. Koji zakon? Falsifikovani zakon. Mi to nećemo da dozvolimo i ne želimo da učestvujemo, i u tom smislu je gospodin Tomislav Nikolić reklamirao povredu Poslovnika, a sve drugo što ste uradili je bilo u cilju odugovlačenja, zamagljivanja. I priznali ste falsifikat više puta, ovde u stenogramu.
Prvo gospodin Vlahović, pa gospodin Vučić. Član 160. koji sam navodno povredio uopšte ne govori o poslu predsednika, nego kaže (stav 4): "O izradi izvornika, stavljanju pečata, čuvanju i evidenciji izvornika stara se sekretar Narodne skupštine." (Zoran Krasić, sa mesta: Nisam zadovoljan odgovorom, neka se Skupština izjasni.) Još jednom podsećam, odgovor stručne službe Skupštine, koji je dostavljen predsedniku Skupštine, dostavljen je i predsedniku Republike. Posle toga predsednik Republike je tražio da se samo postupi kako je predviđeno Ustavom i zakonom u slučaju nepotpisivanja. Naravno, predsednik Skupštine je to ispunio, nema druge mogućnosti. Izvolite, gospodine Vlahoviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram povredu Poslovnika, član 100. stavovi 1. i 2, a u vezi sa izlaganjem gospodina Aligrudića. Potpuno razumem nervozu koja postoji kod tzv. poslaničke većine, jer ona je sve manja i manja, sve tanja i tanja, nema je i da nije tužno zaista bi bilo smešno optužiti opoziciju za izglasavanje amandmana na članove zakona koji su ovde bili raspravljani, a ne prođe dan da se bilo ko iz tzv. političke vladajuće koalicije ne hvali kako ima široku i komotnu većinu. Da ste imali većinu, onda biste izglasali tekst zakona onako kako je predložen. Prema tome, nekorektno je govoriti flagrantne neistine da je opozicija kriva za izglasavanje zakona koje je politička koalicija na vlasti predložila. Još je više nekorektno optuživati Demokratsku stranku da je ona ta koja ne želi dobijanje Studije izvodljivosti, koja bi nam otvorila vrata Evrope, kada se svi vrlo dobro sećate, pre godinu i po dana, kada nam je trebalo svega dva meseca da dođemo do pozitivne ocene Studije izvodljivosti, niste imali nikakvih problema da uđete u rušenje one vlade, niste imali nikakvih problema da gomilu zakonskih projekata, koji su već bili pripremljeni, odlažete za neodređeno vreme. Stvar je političke korektnosti biti konzistentan u političkom ponašanju. Dame i gospodo narodni poslanici, niti vi, niti narod Srbije neće nikada imati problema sa konzistentnošću Demokratske stranke. Mi vrlo jasno govorimo šta je naš politički cilj, i kada smo u poziciji, kada smo na vlasti, i kada smo u opoziciji. Mi nismo promenili svoj stav samo zato što smo u opoziciji. Vrlo je jasno, Demokratska stranka jeste motor reformi u našoj zemlji i bez Demokratske stranke nema Evrope, nema Evropske unije i nema boljeg života i životnog standarda.
Gospodin Vučić, pa gospodin Marković i za sada nema više prijavljenih po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, nekako smo došli do svakojakih tema u Narodnoj skupštini Republike Srbije, iako je tema bila samo jedna. Povređen je član 100. Poslovnika o radu Narodne skupštine Republike Srbije zato što je jedan od poslanika vređao narodne poslanike, a predsednik Narodne skupštine nijednu jedinu reč o tome nije rekao, nije ni pokušao da ga opomene. Istovremeno, predsednik Narodne skupštine Republike Srbije, bez replike, komentarisao je reči Tomislava Nikolića koje se odnose na politički život Srbije i aktere te političke scene. Što se tiče te jedne stvari o kojoj se odlučivalo ili trebalo da se odlučuje ovde, ključno pitanje je da li ste vi poslali zakon koji su usvojili narodni poslanici ili neki koji nisu? Niste poslali taj zakon. Falsifikovali ste i počinili teško krivično delo. Tu je sva priča završena. Onda je izašao ovde čovek koji je šef valjda vlasti, šef vladajuće većine u Skupštini Srbije, i kaže - vi ste svi otprilike ludi i blesavi, da li znate da je Beta javila da je Haradinaj podneo ostavku. Kakve to veze sa svim ovim ima? Kako je to nas povezao sa Haradinajem? Na koji način? Da li se čoveku nešto dogodilo ili ne znam šta je u pitanju. Da li smo mi to nekada glasali za Haradinaja? Znam da svi vi iz vlasti kada se skupite, kada odete među Srbe na Kosovu i Metohiji, trči, trči, trči, pa vozi auto, pa trči, trči, trči, pa neki od vaših glasača. Moram da vam kažem da to ne da nema nikakvog smisla, nego je apsolutno potpuna ludost. Sada to ima veze sa Haradinajem i to što ste vi falsifikovali jedan zakon, što ste pokrali volju građana Srbije, volju narodnih poslanika, to ima veze i sa Studijom izvodljivosti. Mi smo se sada svi dogovorili, neku zaveru svetsku napravili da vama sprečimo to, 15 dana pre dobijanja Studije izvodljivosti. To stvarno ili sa nekim nešto nije u redu ili imate takve probleme da pravite svoj film o tome šta se u Srbiji dešava, u tom filmu živite i samo čekate kada će da vam prođe glasanje. Možda vi imate većinu u Skupštini Srbije, možda vam je ona jednako tanka i debela kao što je bila i ranije, ali ta vam je većina u narodu tako mala i tako tanka da samo SRS, kao najveća stranka u Srbiji, ima dva puta više poverenja kod građana Srbije nego svi vi zajedno. Znam da to mnoge od vas uopšte ne brine. Računaju, ima još godinu, dve, tri, šta se stigne uzećemo, stavićemo u džep. Ne znam kakve to veze sa Haradanijem ima. Iskren da budem nisam baš razumeo sve o čemu je govoreno, ali moram da pitam šta nas to sram bilo? Čega to treba da se stidimo? Zbog čega to treba da nas bude sramota? (Predsednik: Vreme.) Vreme je da nam neko odgovori na to pitanje. Valjda oko haške optužnice protiv Haradinaja. O čemu je reč ovde? Moram da kažem samo jednu stvar, a to je da ova Narodna skupština ovako raspravlja valjda zbog nekih frustracija, jer su naložili onim poslanicima koji to ne žele da jednog ministra brane svim srcem, zato što je kumovska mafija ponovo krenula da vlada Srbijom, a čućete za koji dan koji kumovi su se u to upetljali i čiji su se kumovi u to upetljali. Kumovi neće moći dugo da vladaju Srbijom, mafija i kumovi će uskoro biti oboreni i stići će sloboda za Srbiju, a vi o sramoti i stidu nekom drugom pričajte.
Izvolite, gospodine Markoviću. Vi ste poslednji prijavljeni po Poslovniku.
Poštovane koleginice i kolege, naravno podrazumeva se da svako ima pravo da se javi po Poslovniku, tako da i posle mene mogu i dalje da se javljaju tim povodom. Prosto sam morao da se javim i da iskoristim ovo pravo ukazivanja na povredu Poslovnika u trajanju od tri minuta, ne toliko zbog toga što me je gospodin Stevanović ponovo pomenuo, ali mislim da je i to bitno, nego zaista želim da otklonim svaku sumnju da sam na bilo koji način učestvovao u bilo kojim razgovorima koji se tiču povlačenja amandmana ili bilo čega vezano za ovu aferu Zakona o radu. Prvo, moram priznati da sam zaista ubeđen, nezavisno od toga kako se završila današnja rasprava, da li će vladajuća većina jednostavno brojem glasova izglasati ovo ili ne, da će ovo ostaviti trajne posledice na parlamentarni život u Srbiji. Mislim da će sigurno postojati neki među nama koji će zbog ovoga što se sada dešava odgovarati ili će u krajnjem slučaju nositi neku vrstu političkog žiga sve dok se budu bavili politikom. Stoga, ako već neka iskustva iz bliske prošlosti nisu bila dovoljan nauk, ne znam šta da bude dovoljan nauk da se više na ovaj način vladajuće većine ne ponašaju. Ono što je mene posebno zbunilo, to je način na koji ste vi, gospodine predsedniče, pokušali da odgovorite na argumentaciju gospodina Stevanovića o tom sastanku kojem sam slučajno prisustvovao. Ne znam u kom kontekstu ste pomenuli snimanje. Verujem da niko nikoga ne snima u Narodnoj skupštini. Stvarno bi bilo strašno ukoliko neko nekog snima. Onda bi hitno trebalo prekinuti rad Narodne skupštine, jer uslovi za rad ne postoje ako postoji tajno snimanje. Ukoliko postoji tajno snimanje, potrebno je, naravno, to prekinuti, utvrditi odgovornost, potrebno je videti ko to snima, sa čijim saznanjem, čijim odobrenjem itd. Ukoliko ne postoji snimanje, moram iskreno reći da mi nije jasno sa kojom ste namerom pomenuli to snimanje, jer i ja bih voleo da postoji snimak razgovora koji ste vodili vi i gospodin Stevanović. I gospodin Stevanović, a i ja, očigledno nismo hteli da kažemo, sad neću ulaziti do kraja u sadržinu tog razgovora, ali ću vam reći nešto što sam rekao mnogim kolegama ovde - bio sam šokiran, zaista šokiran, načinom na koji ste vi pokušali gospodina Stevanovića da ubedite da povuče amandman. Nisam znao da li je moguće vaše toliko nepoznavanje Ustava ili je jednostavno izvršen toliki pritisak na vas od strane izvršne vlasti da stepodlegli i na taj način pokušali da ubedite gospodina Stevanovića. I, šta i da je gospodin Stevanović pristao? Šta i da je gospodin Stevanović parafirao? Pa, nije to više svojina gospodina Stevanovića. To je svojina ove Narodne skupštine. Ne može gospodin Stevanović da menja volju Narodne skupštine. Voleo bih da postoji snimak pa da ga pustimo. Nije to baš bilo tako kako vi ovde predstavljate.
Vreme svakako jeste, hvala.
Ali, nisam pominjao snimke, vi ste ih pominjali, i zato sve ovo govorim sada. Pitam zaista vas kao predsednika nešto, a pitam i narodne poslanike koji su spremni ponovo da glasaju za Zakon o radu - čemu Narodna skupština ako sada izglasate ovo? Šta će to sprečiti bilo koju sledeću vladu, bilo koju sledeću većinu, da kada im se ne sviđa nešto što je usvojeno u Narodnoj skupštini, pošalje falsifikat predsedniku, predsednik vrati i onda izglasa taj falsifikat. Zamislite se dobro. Ovo će imati dalekosežne posledice za naš parlamentarni život. I, slažem se sa onim, poštujem stare kolege koje su dugo u ovom parlamentu, i veoma sam srećan što nisam upao u neke moguće greške i zamke parlamentarizma u Srbiji. (Predsednik: Vreme.) Slažem se sa kolegom koji je upozorio kolegu Aligrudića, koga izuzetno cenim, da obrati pažnju kako će ovakav politički angažman imati uticaj na njegov budući politički život. Zaista verujem da gospodin Aligrudić nije lično odgovoran za ovo i da se i on jednostavno nalazio u situaciji koja je posledica našeg ukupnog sistema vlasti u Srbiji, a koji karakteriše neverovatna prevlast vlade...
Molim vas, vreme je isteklo davno, budite ljubazni, završite. Hvala.
.... i izvršne vlasti nad parlamentom. Evo, završavam. Zaista smatram, uprkos svom uvažavanju, da pominjanje Ramuša Haradinaja, gospodine Aligrudiću, i Studije izvodljivosti, nije bilo korektno, jer mislim da mi govorimo o jednom vrlo važnom pitanju koje se tiče rada ovog parlamenta. Vi koristite argumente, znate to vam je kao onda kada je 9. marta... (Predsednik: Hvala...) Evo završavam. Kada je 9. marta opozicija demonstrirala, a na RTS-u se pusti snimak o tome kako se u Hrvatskoj vrši naoružavanje. Znači, to je zamena teza i mislim da nije bila korektna, a u krajnjem slučaju, poznajući vas, sigurno vama ne priliči takav način obraćanja. Izvinjavam se zbog prekoračenja vremena.
Hvala vam, gospodine Markoviću. Po Poslovniku, gospodin Krasić, pa vidim i gospodin Jevtić, gospodin Petrović, a pre toga gospodin; ne, odustali ste, hvala vam. Samo pojašnjenje koje sam dužan. Dakle, molim vas, gospodine Markoviću, nije traženo povlačenje amandmana, sasvim je jasno pitano, zbog sugestija Vladi, za koje je rešenje, šta je bila volja izražena amandmanom. Ali, budući da to nije nešto što se raspravlja ovde, još jednom vas podsećam, izvinjavam se, izvinio sam se gospodinu Šutanovcu zbog šale. Naprosto, pošto predsednik Skupštine sigurno nema šta da krije, našalio sam se na račun jedne izjave i još jednom se izvinjavam ako sam se našalio. Ali, nadam se da se sve snima, kažem, jer nemam šta da krijem. Izvolite, gospodine Krasiću, i izvinite molim vas što ste čekali, pa gospodin Jevtić, pa gospodin Petrović. Izvolite
Dobro, napokon smo rešili da predsednik Narodne skupštine nije ovlašćen da pronalazi volju, motive, pobude poslanika, naročito kada se završi rasprava o zakonu. Ali, predsedniče, vi ste malopre grubo okrenuli ono što sam sa ove govornice istakao kao povredu Poslovnika. Opet vas podsećam na početak ove rasprave, kada je gospodin Tomislav Nikolić vrlo precizno ukazao u čemu se ogleda povreda Poslovnika. Vi ste nama u sazivu napisali da predlažete dnevni red - zahtev predsednika Republike Srbije. Molim vas, mi imamo to pismo koje ima dva stava. To nije zahtev. Znači, nije zahtev. E sad, ako se pogleda ovo pismo predsednika Republike od 24. februara 2005. godine, onda se u prvom stavu izražava čuđenje zbog falsifikata. To prevodim. A, u sledećem stavu se navodi da on moli vas da postupite u skladu sa Ustavom Republike Srbije. To je ova žuta knjiga. Dalje, zakonom i Poslovnikom Narodne skupštine, Poslovnik je plava knjiga, kojim je propisano, obratite pažnju - postupanje u situaciji nepotpisivanja ukaza o proglašenju i vraćanja zakona Narodnoj skupštini Republike Srbije. A vi ste nama u sazivu napisali - zahtev predsednika Republike da Narodna skupština Republike Srbije, saglasno članu 84. Ustava Republike Srbije, ponovo glasa o zakonu. Koliko vidim, on čovek uopšte nije tražio da se ponovo glasa o zakonu. On je video situaciju iz člana 181. Poslovnika, ali je očigledno morao da piše i članove. U toj situaciji postupa se ovako: "Ako predsednik Republike u Ustavom utvrđenom roku ne potpiše ukaz o proglašenju zakona (to se desilo), koji je donela Narodna skupština, niti zahteva da Narodna skupština ponovo glasa (kao što vidimo, on ne zahteva da se ponovo glasa) o zakonu koji je donela, predsednik Narodne skupštine o tome obaveštava narodne poslanike." Znači, ovo što ste vi danas nas pozvali, to je danas obavestite da se desio falsifikat. To ste i priznali. Taj deo posla smo završili i sada treba da usmerimo raspravu, naravno, pošto se utvrdi dnevni red, a on bi trebalo da glasi - obaveštavanje o falsifikatu, u nastavku da vidimo ko je falsifikovao, pa da Skupština odluči šta će dalje da radi. Ali, ovo što vi nama "gurate", to je amnestiranje, to je naknadna legalizacija nečega što Narodna skupština nije uradila. Ako mislite da većinom to možete da uradite, verovatno da možete da uradite. Ali, setite se onoga ko je rekao - sa 70 glasova i zemlja će biti kockasta. Namerno vam nisam pomenuo, znam za... (Predsednik: Vreme.) ....tri primera grubog falsifikata u nekom prethodnom sazivu, ali o tome ćemo kada dođe na red vaša tačka dnevno reda, odnosno naš predlog da se vi razrešite sa ove dužnosti.
Hvala vam, gospodine Krasiću. Evo, tako nastaju zabune. Kod mene je ista stvar i u plavoj i u žutoj boji, bitna je suština, a suština je da je predsednik Srbije izrekao tvrdnju koju ste pročitali, da se postupi po Ustavu, kao odgovor na zahtev predsednika Skupštine da se postupi po članu 84. Izvolite, gospodin Jevtić, gospodin Petrović, gospodin Nikolić.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo poslanici, želim da reklamiram povredu člana 28. Poslovnika o radu Skupštine, koji govori o tome da je predsednik Skupštine dužan da se stara o primeni Poslovnika, a da je sekretar Skupštine dužan da njemu i potpredsednicima u tome pomaže. Više poslanika ukazalo je na to da izvorni Zakon o radu, koji je poslat predsedniku Srbije da ga potpiše, nije podudaran sa Zakonom o radu koji su izglasali poslanici Republičke skupštine....
Gospodine Jevtiću, izvinite što vas prekidam. Pozvali ste se na povredu člana 28. i naveli šta on reguliše. Član 28. uopšte to ne reguliše. Stvarno mi je žao... budite ljubazni...
Povredili ste član 140. Želim da vas upozorim da, pored Poslovnika koji ste povredili u članu 28. i 140, vaš čin u sebi sadrži i elemente krivičnog dela zloupotrebe službenog položaja, koje je predviđeno članom 242. Krivičnog zakona Republike Srbije, a takođe i članom 245. istog zakona, koji govori o nesavesnom radu Skupštine.
Gospodine Jevtiću, da li tražite povredu Krivičnog zakona ili povredu Poslovnika? Citirajte Poslovnik, da bi mogla Skupština da prati šta izlažete.
Želim samo da vas upozorim. Pošto je očigledno da je u vašem ponašanju sadržana namera da Zakon o radu danas stavite na glasanje, od vas zahtevam da ovde rešimo jedno prethodno pitanje, pre nego što to ovde učinite, upravo zato što vaše ponašanje u sebi sadrži elemente krivičnog dela. Želim da pred svim poslanicima ove skupštine i svim građanima Srbije kažete da li je vaš izvornik, koji ste poslali predsedniku Srbije na potpis, podudaran sa Zakonom o radu koji su izglasali poslanici ove skupštine, i to u čl. 105, 108. i 118.
Nema potrebe da dva puta obaveštavam javnost o onome o čemu je od strane nadležnih službi i predsednik Srbije i javnost tačno obaveštena. O tome nije obaveštavala pres-služba iz kabineta predsednika Skupštine, nego predsednik Skupštine, u pismenoj formi, tačno nabrajajući. Molim vas da se koncentrišemo na ono što smo rekli i što smo više puta ponovili. Izvolite, gospodine Petroviću, po Poslovniku, pa potom gospodin Nikolić, po Poslovniku.
Član 28. Poslovnika. Vrlo je važno da potpuno razjasnimo, kako svi sami sebi, tako i javnosti. Poslovnik ove skupštine predviđa dve situacije u slučaju kada predsednik Republike ne potpiše zakon. Prva situacija je data u članu 180. i taj član u stavu 2. jasno kaže: "Ako predsednik Republike u Ustavom utvrđenom roku zahteva da Narodna skupština ponovo glasa o zakonu, predsednik Narodne skupštine taj zahtev odmah dostavlja narodnim poslanicima..." Predsednik Republike nije tražio da Skupština ponovo glasa o ovom zakonu. Predsednik Republike je jasno rekao: "Molim vas da postupite u skladu sa Ustavom Republike Srbije, zakonom i Poslovnikom Narodne skupštine Republike Srbije, kojim je propisano postupanje u situaciji nepotpisivanja ukaza o proglašenju". Član 181. jasno kaže: "Ako predsednik Republike u Ustavom utvrđenom roku ne potpiše ukaz o proglašenju zakona, koji je donela Narodna skupština, niti zahteva da Narodna skupština ponovo glasa o zakonu koji je donela, predsednik Narodne skupštine o tome obaveštava narodne poslanike". Sada vi, gospodine predsedniče parlamenta, da dokažete ovoj skupštini i svom građanstvu koje prati prenos, gde je to i kada predsednik Republike tražio od vas da se glasa ponovo o ovom zakonu. Prema tome, od 11 sati, a sada je 13,30, uporno neistinito interpretirate ono što se desilo, iako je pravna situacija potpuno jasna. Zbog toga ponovo zahtevam da date prekid ove sednice i da Zakonodavni odbor utvrdi sve relevantne stvari vezane za ovaj zakon.
Gospodine Petroviću, pozivajući se na član 28, pretpostavljam da niste, iz ma kog razloga, ispratili objašnjenje primedbe da je taj član povređen, a objašnjenje je sadržalo i poziv na pismo predsedniku Republike, u kome je, ovo što vi sada govorite, predsednik Skupštine već pisao predsedniku Republike, upozoravajući da je moguće da se Skupština nađe u jednom položaju, ako se ne postupi po članu 84. Dakle, predsednik Skupštine piše predsedniku Republike, pre toga navodeći šta sve manjkavo u tom dopisu jeste, i kaže: "Ovakvim dopisom doveli ste Narodnu skupštinu u situaciju da ne zna kako da postupa, da li da ponovo glasa o ovom zakonu, jer vi to niste tražili, ili da očekujete da na neki drugi način, koji Ustavom nije predviđen, postupi sa tekstom ovog zakona"? Ova rečenica je dokaz da je predsednik Skupštine učinio sve napore da upozori šta može da se dogodi. U odnosu na to, stigao je odgovor predsednika Srbije, koji je prosleđen, gde on, očito, po tonu celog pisma koje mu je upućeno, između ostalog, zahteva od predsednika Skupštine da postupi po Ustavu i zakonu. Pošto je to odgovor predsedniku Skupštine, citiram šta je tražio predsednik Skupštine. Dakle: "Dopisom je grubo povređen član 84. Ustava Republike Srbije. Ustav Srbije dozvoljava vam da u roku od sedam dana, od dana usvajanja zakona u Narodnoj skupštini Republike Srbije, možete zahtevati da Skupština ponovo glasa o tom zakonu. Ustav vam ne dozvoljava da, kao što je u dopisu navedeno, nećete da proglasite zakon zato što ste 'uočili podudarnost' itd". Budući da je istovremeno u ovom pismu poslat i tekst koji otklanja svaku sumnju, od strane nadležnih službi, da postoji ma kakav falsifikat, nego sledi objašnjenje u odnosu na to, odgovor predsednika Republike kaže: "Molim vas, postupite po Ustavu i zakonu". Dostavio sam Skupštini i jedno i drugo, dakle i tekst zakona i zahtev predsednika Republike, i u odnosu na to sam zakazao sednicu sa dnevnim redom o kome ćemo, ne znam zašto je krenula ova rasprava ranije, tek kroz nekoliko glasanja, kada prvo odlučimo o hitnom postupku i o predlozima, raspravljati i stavljati poslaničke primedbe, eventualno, pre samog glasanja. Dakle, to još uvek nije na dnevnom redu, ali koristim pravo svakog od vas da se obrati po Poslovniku. Da li ste zadovoljni objašnjenjem, gospodine Petroviću? Niste. Izvolite, gospodine Nikoliću.
Gospodine Markoviću, očigledno je da vas savetuje julovsko-ge-sedamnaest-ski predsednik Ustavnog suda Slobodan Vučetić i da vas je uveo bezmalo u to da nebulozno branite stav koji više ne možete da odbranite. Nemam namere da branim Borisa Tadića. On je uzurpirao mesto predsednika Republike, koje je pripadalo meni te godine na izborima. Sudeći po njegovim pismima, očigledno je da nije do kraja sagledao šta radi. Gospodine predsedniče Narodne skupštine, izlazim poslednji put da bih potvrdio svoj zahtev da ovu tačku skinete sa dnevnog reda, zato što bi ovo bila najveća obmana u istoriji parlamentarizma u Srbiji. Vi ste nas pozvali na ovu sednicu da glasamo o zahtevu predsednika Republike da se Skupština ponovo izjasni o jednom zakonu, a vama predsednik Republike kaže: "Kako mi do isteka roka u kome bi trebalo da bude donet ukaz o proglašenju zakona niste dostavili tekst Zakona o radu, obaveštavam vas da ukaz o proglašenju neću potpisati". Vi niste dostavili Zakon o radu predsedniku Republike. Vi ste dostavili tekst sročen u saradnji sa ministrima, ministrom finansija, ministrom rada i vašim stručnim službama. Nemojte da lažete da po članu 161. sekretar ima pravo da vrši pravno-tehničke redakcije zakona. Nije tačno. Sekretar može da vrši pravno-tehničke redakcije samo objavljenog zakona, ispravku, na osnovu onoga što je usvojeno, samo onoga što je objavljeno u "Službenom glasniku", ako nije objavljeno u tekstu u kome je usvojeno. Znači, ako vi danas izglasate ovaj zakon ponovo, kad bude objavljen u "Službenom glasniku", sekretar će ili da izvrši ispravke, u skladu sa onim što je Skupština usvojila, ili će da leti sa ovog mesta. Onda bi on bio ovlašćen da kaže - stanite, ljudi, nije ovako tekst zakona usvojen. Morao bi da kaže. Ali, vi ste toliko kontradiktorni danas, gospodine predsedniče, da svoju poziciju više, kao jednoga koji najviše vredi od svih nas ovde, a ravnopravni smo, ne možete više da odbranite. Zato vas molim, pokažite da imate čast i dostojanstvo. Verujte mi, učinite li danas ono što bi učinio svako od 250 poslanika ovde, siđete li odatle dobrovoljno i sednete u klupe, a neko iz vaše stranke neka sedne gore, više će vas narod Srbije ceniti, nego ako ostanete na silu na mestu koje vam ne pripada.
Žao mi je, Poslovnik to ne predviđa. Naravno, gospođo Čomić, dobićete reč. Još jednom vas podsećam, verovatno niste pratili objašnjenje. Dakle, uz tekst pisma koji je pratio i, još jednom, dodatno tekst zakona i pojašnjenja koja su data i predsedniku Skupštine i predsedniku Srbije, iz Predsedništva je dobijeno pismo sa potpisom gospođe Drecun, gde se kaže da to nije dostavljeno zbog tehničkih mogućnosti. Citirao sam vam to, pretpostavljam da to dovoljno pojašnjava ovu rečenicu u pismu koja je zaostala. Izvolite, gospođo Čomić.
Dame i gospodo, ističem povredu Poslovnika Narodne skupštine u tri člana: 28, 140. i 181. Citiram član 28, šta radi predsednik Narodne skupštine: vrši poslove predviđene Ustavom - prekršeno; predsedava sednicama Narodne skupštine - videćemo; stara se o primeni Poslovnika Narodne skupštine - prekršeno; stara se o blagovremenom i usklađenom radu radnih tela Narodne skupštine - prekršeno; vrši druge poslove predviđene zakonom i ovim poslovnikom. Ti drugi poslovi trebalo bi da budu jasni na ovoj današnjoj sednici Skupštine. Moje pitanje, sa napomenom da nema tog neprava koje može ispraviti većinsko glasanje, kakvo god da je, moje pitanje je, ako vam se čini da ima zabune, zašto danas i ko vas je sprečio da danas poslanicima Narodne skupštine dostavite tekst zakona po stenogramu od dana za glasanje u ovoj skupštini i ono što ste poslali predsedniku Srbije Borisu Tadiću. Ko vas je sprečio da ta dva dokumenta, na koje mi poslanici imamo pravo da ih imamo, danas budu na klupama u Narodnoj skupštini. Šta može bolje dati argumentaciju šta se dogodilo sa Zakonom o radu? Član 140. prekršen je u obrazloženju, nikad primenjen, a moguće je da bude primenjen u slučajevima kada dođe do amandmana na članove koji su u međusobnoj suprotnosti. Nijednom ova skupština nije dobila izveštaj Zakonodavnog odbora. Imali ste prostora za to tokom celog dana za glasanje. Imali ste prostora za to i danas, i imate prostora za to i danas. Ovde se ne radi o tome da li imate 126 da glasate o nečemu o čemu ova skupština nije odlučila. Ovde se radi o tome da li hoćemo da iskoristimo potpuno razumljivu grešku, spoticanje, politički interes, trgovinu, šta god hoćete, koji treba da se lupi o ovu skupštinu. Dakle, da li treba da iskoristimo i da dokažemo da opozicija i vladajuća većina dele odgovornost za ovu skupštinu. Naš predlog je da prekinete ovu i zakažete sednicu Zakonodavnog odbora, na kome učestvuju poslanici, na temu teksta po stenogramu iz dana za glasanje, dakle, usvojenog Zakona o radu što se tiče volje ove skupštine i teksta koji ste poslali predsedniku Srbije na potpisivanje, i da to bude put do rešenja. Nemojte da bez preke potrebe, samo zbog bahatosti i tvrdoglavosti radi, stavljate ovu skupštinu u poziciju da glasanjem 126 poslanika, a mi znamo da ste se vi o tome dogovorili, proizvodite nepravo. Nije šteta vladajuće većine, nije korist opozicije, šteta je po institucije čiju odgovornost delimo zajedno. Svaka vrsta pokušaja da na bilo koji drugi način završite raspravu o Zakonu o radu biće loša po one na koje se odredbe tog zakona odnose. Hvala.
Vreme. Hvala. Nema razloga da dajem objašnjenje, jer sam ga dao već u nekoliko navrata, a zahvaljujem što ste potvrdili da sam upoznao Skupštinu sa zahtevom odmah, kao i naravno da sam Skupštini poslao jedini tekst zakona. Nastavljamo. Pre utvrđivanja dnevnog reda sednice, saglasno odredbama Poslovnika, potrebno je da odlučimo o predlozima za stavljanje na dnevni red akata po hitnom postupku i o predlozima za proširenje dnevnog reda sednice. Pre toga, povreda Poslovnika, od čije strane?
Od vaše strane.
Izvolite.
Dame i gospodo, u Vojvodini se kaže otoič on potvrdi sve što rekoh, kada je u pitanju kršenje Poslovnika Narodne skupštine. Predsedniče, dužni ste da pitate da li sam zadovoljna objašnjenjem i da dobijete moj odgovor o tome da li moja povreda Poslovnika, izrečena, ide na glasanje u danu za glasanje u Skupštini ili ne. Razumem i da ste umorni, razumem i da je teško učiti i pokušati da odbranite neodbranjivo, i da odbranite nepravo pravnim floskulama, loše naučenim, ali nezavisno od toga upravo ste prekršili Poslovnik na najflagrantniji mogući način. Hvala.
Gospođo Čomić, najljubaznije vam se izvinjavam što vas nisam pitao, ali sam naprosto koristio vaš demokratski osećaj da ste ravnopravni sa drugim poslanicima, pa sam konstatovao da je već bilo rasprave o tom članu, budući da su bili odgovori nezadovoljavajući, objašnjenja, i prirodno je da će o tome Skupština glasati, pa nisam hteo da vas uznemiravam, jer smo svi ravnopravni ovde. To je bio jedini razlog. Da li ste sada zadovoljni objašnjenjem? Niste. U tom slučaju ćemo glasati u danu za glasanje. Hvala vam. (Gordana Čomić: Nova povreda Poslovnika.) Oprostite, ovo je bilo pojašnjenje. (Gordana Čomić: Povređen je Poslovnik u pojašnjenju.) Gospođo Čomić, ovo je bilo pojašnjenje sa pitanjem za vas i pitam vas da li ste zadovoljni. (Gordana Čomić:Povređen je Poslovnik u pojašnjenju.) Izvinite, upravo sam uradio ono što ste malopre tražili, a to je da vam po Poslovniku dam pojašnjenje i da vas pitam, to sam upravo uradio. Pitao sam vas, rekli ste niste, ali hajmo još jednom. Izvolite, još jedna povreda Poslovnika, ali se nadam da ćete pojasniti poslanicima i da svima bude jasno, jer meni nije jasno.
Povređen je član 28. u obrazloženju koje je predsednik ljubazno dao, vidi se način kako je došlo do falsifikata Zakona o radu. Predsednik sebi daje za pravo da tumači jesu li moji osećaji demokratski ili nisu, i slutim li da bi on iovako ionako to stavio na glasanje. Tako se, predsedniče, Skupština ne vodi, tako se, predsedniče, zakoni ne šalju predsedniku Srbije. Hvala vam. Ne morate da mi objašnjavate i ne morate ovu poslednju povredu da stavljate na glasanje, možete sa 126 da uradite šta god hoćete.
Hvala vam i izvinite još jednom što sam mislio da su vaši osećaji demokratski, povlačim. Predlozi za razmatranje po hitnom postupku. Grupa od 104 narodna poslanika poslaničke grupe SPO-NS i poslaničke grupe SRS predložila je da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o dopuni Zakona o fiskalnim kasama, koji je podnela Narodnoj skupštini 23. decembra 2004. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 118, protiv 117, nije glasalo pet, od 240 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Guverner Narodne banke Srbije predložio je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Statut Narodne banke Srbije, radi donošenja odluke o potvrđivanju Statuta, koji je podneo Narodnoj skupštini 12. januara 2005. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 39, protiv 132, nije glasalo 69, od 240 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Poslanička grupa Demokratske stranke - Boris Tadić predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog odluke o izmeni Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela Narodnoj skupštini 14. januara 2005. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 242, protiv jedan, od 243 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Grupa od 82 narodna poslanika poslaničke grupe SRS predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama Zakona o izboru poslanika Skupštine Srbije i Crne Gore, koji je podnela Narodnoj skupštini 1. februara 2005. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 80, protiv 130, nisu glasala 33, od 243 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Grupa od 82 narodna poslanika poslaničke grupe SRS predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o pravima optuženog koji se dobrovoljno predao Međunarodnom krivičnom sudu za bivšu Jugoslaviju, koji je podnela Narodnoj skupštini 17. februara 2005. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 79, protiv 109, uzdržana 23, nije glasao 31, od 242 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Grupa od 22 narodna poslanika poslaničke grupe SPS predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog odluke o obrazovanju Anketnog odbora radi utvrđivanja istine o novorođenoj deci nestaloj iz porodilišta u više gradova u Srbiji,koji je podnela Narodnoj skupštini 21. februara 2005. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 110, protiv 107, uzdržanih devet, nije glasalo 16, od 242 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Grupa od 82 narodna poslanika poslaničke grupe SRS predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog rezolucije Narodne skupštine Republike Srbije o očuvanju Kosova i Metohije u okviru teritorije Republike Srbije, koji je podnela Narodnoj skupštini 28. februara 2005. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 81, protiv 106, uzdržanih 12, nisu glasala 43, od 242 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Završili smo izjašnjavanje o hitnim postupcima. Imamo sada predloge za proširenje dnevnog reda. 1. Narodni poslanik Tomislav Nikolić, predsednik SRS, predložio je da se dnevni red proširi novom tačkom - Predlog za razrešenje predsednika Narodne skupštine Republike Srbije, Predraga Markovića, broj 118-567/05, od 1. marta 2005. godine, koji su podneli narodni poslanici poslaničke grupe SRS, kao i da se navedena tačka uvrsti u dnevni red kao prva tačka dnevnog reda. Da li narodni poslanik Tomislav Nikolić želi reč? Izvolite. Predlagač promene dnevnog reda ima pravo tri minuta da, prema članu 87. Poslovnika, obrazloži svoj predlog. Izvolite, gospodine Nikoliću.
Ne znam otkud vam to pravo da pričate šta imam pravo po Poslovniku. Uopšte to ne razumem. Tražio sam reč, dali ste mi reč, šta sada objašnjavate, da li vas je sramota što ste mi dali reč? Ja i ne tražim ništa što mi ne pruža Poslovnik, ali ne dam ni vama ništa od onoga što vam ne pruža Poslovnik. Zahvaljujem se poslanicima koji su učestvovali u raspravi povodom skidanja 1. tačke sa dnevnog reda. Mislim da će to doneti ploda kada budemo utvrđivali dnevni red u celini. Mislim da su narodni poslanici, koji sada o ovome odlučuju autonomno, čuli dovoljno argumenata zašto ne smemo da dozvolimo da više u naše ime govori, putuje, predstavlja nas, peva, igra, skače, vodi sednice Narodne skupštine, gospodin Predrag Marković, zato što u svakom od nas pojedinačno ima više moralnog integriteta nego u njemu koji nas predstavlja. Gospodin Predrag Marković se usudio da falsifikuje Predlog zakona koji je usvojila Narodna skupština. Namerno kažem da falsifikuje. Mislim da su ga falsifikovali drugi, sada se kriju i sklanjaju, sada ćute, preuzeo je Predrag Marković na sebe, na svoja pleća i svoju zainteresovanost za ovu tačku dnevnog reda da on podnese konsekvence. Lakše je braniti njega u Skupštini, ostavio je utisak čoveka koji voli da brine o demokratiji i da je pominje, ali pravi krivci su oni koji su zakon izmenili, ministar finansija i ministar rada. I posebno ministar finansija, koji je još imao dodatnu dozu cinizma, pa javio službi predsednika Republike da su izmenili zakon. Tako je teklo to te večeri. Istovremeno, vi svi znate da je to tako teklo, istovremeno nisu ga uzeli u zaštitu ni poslanici poslaničke grupe G17 plus, izjavili su da neće da glasaju za ovaj zakon kada im bude vratio predsednik Republike, pokazali umešanost G17 plus u ovaj falsifikat. Jutros sam čuo da će glasati ponovo za ovaj zakon, ali nemate vi o čemu da glasate. Oko ovoga ćemo se ćerati do božjeg suda. Ako ovo danas, ako ovu ujudurmu napravite danas u Narodnoj skupštini, garantujem vam, kad-tad ovo će sve da se otkrije. Znam koliko ste zabrinuti, zato što ćete glasati protiv savesti i protiv volje, i protiv svog morala. Utopili ste se u kolektivni nemoral. Zbog toga, predsedniče Narodne skupštine, da ne bi grcalo 126 narodnih poslanika ovde samo zbog vas, oslobodite ih tog tereta. Podnesite sada ostavku. Ako niste ovo pisali, nego ste se skijali, snosite krivicu, zato što odgovarate za svaki akt koji izađe iz Narodne skupštine, niste dobro vodili svoj posao, imali ste poverenja u druge, izigrali su to poverenje. Podnesite, gospodine Markoviću, ostavku, to je mnogo bolje, nego da savest mnogih ljudi bude smenjena, zato što će vas braniti danas.
Hvala vam na obrazloženju. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 110, protiv 127, nije glasalo šest, od 243 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. 2. Narodni poslanik Tomislav Nikolić, predsednik poslaničke grupe Srpske radikalne stranke, predložioje da se dnevni red proširi novom tačkom - Predlog za izglasavanje nepoverenja ministru finansija, Mlađanu Dinkiću, broj 02-566/05, od 1. marta 2005. godine, koji su podneli narodni poslanici poslaničke grupe Srpske radikalne stranke, kao i da se navedena tačka uvrsti u dnevni red kao druga tačka dnevnog reda. Da li narodni poslanik Tomislav Nikolić želi reč? Izvolite. Još jednom ispunjavam svoju obavezu, moram da obavestim po kom članu, to sam malopre uradio, ali isti je član. Izvolite, gospodine Nikoliću.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovo je zahtev istovetan zahtevu za glasanje o smeni predsednika Narodne skupštine. Radi se o istoj ideologiji, istom političkom biću, istom načinu razmišljanja i istoj štetnosti po državu Srbiju. Ona šteta koju će nam naneti Predrag Marković, ako budete glasali ponovo za Zakon o radu u Narodnoj skupštini, na svoj način već je naneta delovanjem ministra finansija i delom grupacije G17 plus. Žao mi je što su oni koje već imam zabeležene kao najveće zlo za Srbiju uglavnom izvan skupštinskih klupa. Ostalo je da taj usud srpski brane ljudi koji u tome ne učestvuju baš previše. Voleo bih da jednom smognete hrabrosti, da me ne terate da ovde tražim 126 glasova da bi se raspravljalo o ministru finansija, nego da to stavite na dnevni red, kao jedan normalan zahtev, tim pre, gospodine predsedniče Narodne skupštine, što bismo ovu tačku dnevnog reda izbegli da ste poštovali Poslovnik i da ste tražili od predsednika Vlade Republike Srbije da nam podnese izveštaj o radu Vlade Republike Srbije. Po Poslovniku dužan je da to učini na zahtev Skupštine, Odboru na zahtev odbora, a jednom godišnje bez zahteva. Vidim, ministri se slikaju na konferencijama za štampu. Tamo je lepo i lako. Tamo se hvali, a u raspravi novinari ne učestvuju. Tamo gde ima rasprave, gde će biti kritike, tamo ministri ne dolaze. Pošto Vlada ne želi da poštuje svoju obavezu da nam podnese izveštaj, da nam nekoliko ministara, među njima najodgovorniji ministar finansija, podnesu izveštaje o svom radu, spremili smo obiman materijal. Spremite obiman materijal da ga branite, ako je zaista zaslužio da ga branite. Nemojte da ga branite tako što o njemu nećemo raspravljati, nego se usudite da uđemo u borbu argumentima, da mi iznesemo argumente zašto upropašćuje Srbiju, a da vi kažete kako on to podiže Srbiju, da kažemo kako je pljačkao lično i kako stavlja novac u svoje džepove. Da vam kažemo kako zatvara male komšijske prodavnice, da bi neki drugi od toga imali koristi, kako zatvara banke, da bi drugi od toga imali koristi, kako zatvaraju on i njegov kompanjon Jelašić osiguravajuća društva, da bi drugi imali koristi, kako se slika sa onima od kojih ima koristi. I da vam kažem da je odbrana, koju od njega čujem da je najvažnija disciplina, pala zajedno za Hitlerom.
Zahvaljujem na obrazloženju. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 113, protiv 128, nisu glasala dva, od 243 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. 3. Narodni poslanik Predrag Marković, predsednik Narodne skupštine, i narodni poslanik Tomislav Nikolić, predsednik poslaničke grupe Srpske radikalne stranke, podneli su istovetne predloge kojima su predložili da se dnevni red proširi novom tačkom - Predlog za izglasavanje nepoverenja ministru prosvete i sporta Slobodanu Vuksanoviću, broj 02-4175/04, od 30. decembra2004. godine, koji je podnela grupa od 82 narodna poslanika poslaničke grupe srpske radikalne stranke, kao i da se navedena tačka uvrsti u dnevni red kao treća tačka dnevnog reda. Da li narodni poslanici Marković i Nikolić žele reč? Ne, hvala. Izvolite, u svoje ime, gospodine Nikoliću. Poslanik Marković je rekao - ne, hvala. Uvek govorim za sebe i odgovaram za sebe, čak i kad predstavljam Skupštinu. Izvolite, gospodine Nikoliću.
Kažem da treba da bude smenjen Predrag Marković, a vi nećete o tome. Ne ume da uključi dugme. Dame i gospodo narodni poslanici, neću da otvaram previše raspravu povodom ovog predloga. Videćete koliko je ozbiljna stvar u pitanju. Mislio sam da će posle naše inicijative ministar prosvete da razmisli, mislio sam da će predsednik Vlade da razmisli. Jednog ministra prosvete ste zbog ličnih ubeđenja oko nastanka sveta smenili. Drugog koji ima pogrešna lična ubeđenja, tragičnija po srpski narod i srpski jezik, ne smenjujete. Ali da znate, ne samo da ne može da bude uveden bosanski jezik u nastavu, ne postoji ni bošnjački jezik. Postoji standard [[Glasovi iz klupe: Tu si mi se zamerio.]] Neću da vam se zamerim zato što nauka kaže da Hrvati, Srbi i današnji Bošnjaci, nekadašnji muslimani, govore istim jezikom, ali da imaju različite jezičke standarde. Ministar prosvete mogao je da zatraži da mu odobrimo uvođenje bošnjačkog jezičkog standarda u nastavu u okviru srpskog jezika, ali ministar se usudio da nam uveze bosanski jezik. Jezik kojim Bošnjaci u Bosni govore ne može u Srbiji da se nazove bosanskim jezikom. Posledice bi bile tragične. Zbog toga vas molim da ovo uvrstite u dnevni red, da vas obavestimo o stavu Odbora za standardizaciju srpskog jezika, koji nije samo odbor Srpske akademije nauka i umetnosti, nego i Odbor Crnogorske akademije nauka i umetnosti i odbor Akademije nauka i umetnosti Republike Srpske. Molim vas da ovome posvetite dužnu pažnju. On je mlad čovek. Mislim da za njega još uvek ima vremena. Pomozite mu sada, dok ne napravi mnogo veću grešku.
Hvala. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 112, protiv 127, nisu glasala tri, od 242 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Pošto smo se izjasnili o predlozima za hitan postupak i predlozima za proširenje dnevnog reda sednice, stavljam na glasanje predlog dnevnog reda u celini. Za 131, nisu glasala tri, od 134 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština utvrdila dnevni red Prve sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godine u celini. Molim da služba Narodne skupštine pripremi prečišćeni tekst dnevnog reda sednice i da ga uruči narodnim poslanicima. D n e v n i r e d: 1. Zahtev predsednika Republike Srbije da Narodna skupština Republike Srbije, saglasno članu 84. Ustava Republike Srbije, ponovo glasa o Zakonu o radu, 2. Predlog odluke o izboru članova Odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa Demokratska stranka - Boris Tadić. Rad po utvrđenom dnevnom redu sednice. Poslovnik je jasan. U periodu od 10,00 do 18,00 časova daje se pauza od jednog sata i daćemo je u periodu od 10,00 do 18,00 časova. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: – ZAHTEV PREDSEDNIKA REPUBLIKE SRBIJE DA NARODNA SKUPŠTINA, SAGLASNO ČLANU 84. USTAVA, PONOVO GLASA O ZAKONU O RADU Podsećam vas da je Narodna skupština na sednici Prvog vanrednog zasedanja u 2005. godini, održanoj 17. februara 2005. godine, usvojila Zakon o radu. Primili ste zahtev predsednika Republike Srbije da Narodna skupština, saglasno članu 84. stav 1. Ustava Republike Srbije, ponovo glasa o Zakonu o radu, kao i tekst Zakona o radu. Predsednik Republike je u zahtevu naveo "da mu nije dostavljen tekst Zakona o radu koji su narodni poslanici Narodne skupštine Republike Srbije usvojili, već tekst koji ne odgovara onome za šta su narodni poslanici glasali", a pošto "do isteka roka u kome bi trebalo da bude donet ukaz o proglašenju zakona" nije dobio tekst Zakona o radu, obavestio je predsednika Narodne skupštine Republike Srbije da ukaz o proglašenju neće potpisati. Podsećam vas da je članom 84. Ustava Republike Srbije određeno da predsednik Republike ukazom proglašava zakon u roku od sedam dana od dana njegovog usvajanja u Narodnoj skupštini. U tom roku predsednik Republike može zahtevati da Narodna skupština ponovo glasa o zakonu. Takođe, članom 180. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine određeno je da, ako predsednik Republike u Ustavom utvrđenom roku zahteva da Narodna skupština ponovo glasa o zakonu, predsednik Narodne skupštine taj zahtev odmah dostavlja narodnim poslanicima i stavlja zakon na dnevni red prve naredne sednice Narodne skupštine. U skladu sa navedenim odredbama Ustava i Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, stavljam na ponovno glasanje Zakon o radu. Za 130, od 130 prisutnih narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, na ponovljenom glasanju, ponovo izglasala Zakon o radu. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ODLUKE O IZMENAMA ODLUKE O IZBORU ČLANOVA ODBORA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE Primili ste Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa Demokratska stranka - Boris Tadić. Podsećam vas da, prema članu 90. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Saglasno članu 156. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram jedinstveni pretres o Predlogu odluke. Da li predstavnik predlagača, narodni poslanik Milan Marković, želi reč? (Nije tu.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Ne.) Pošto nema prijavljenih za reč, pre nego što zaključim jedinstveni pretres o Predlogu odluke, da li predstavnik predlagača želi završnu reč? (Ne.) Zaključujem jedinstveni pretres. Pošto smo obavili jedinstveni pretres Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu odluke u celini. Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres o Predlogu ove odluke, određujem da je dan za glasanje 8. mart 2005. godine, u 14,07 časova. Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres o Predlogu odluke, pristupamo glasanju o Predlogu odluke u celini. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa Demokratska stranka - Boris Tadić. Za 128, protiv jedan, nisu glasala dva, od 131 poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila ovaj predlog. Pošto je Narodna skupština obavila odlučivanje i o ovoj tački dnevnog reda sednice, saglasno članu 95. Poslovnika, zaključujem Prvu sednicu Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godini, ali pre toga imamo glasanje o povredama Poslovnika. Pošto je u toku sednice ukazano na povrede Poslovnika Narodne skupštine, podsećam vas na odredbu člana 96. stav 4. Poslovnika, prema kojoj ako i posle objašnjenja predsednika Narodne skupštine narodni poslanik ostane pri tvrdnji da je Poslovnik povređen, Narodna skupština će bez pretresa odlučiti o tom pitanju u danu za glasanje. Saglasno navedenoj odredbi Poslovnika, prelazimo na odlučivanje. Narodni poslanik Tomislav Nikolić, na sednici od 8. marta 2005. godine, u 11,45 časova, ukazao je na povredu članova 100, 2, 28, 180. i 181. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Protiv 127, nisu glasala tri, ukupno 130 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Dušan Petrović, na sednici od 8. marta 2005. godine, u 11,50 časova, ukazao je na povredu člana 28. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Protiv 128, nisu glasala dva, ukupno 130 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Branislav Stevanović, na sednici od 8. marta 2005. godine, u 11,55 časova, ukazao je na povredu Poslovnika Narodne skupštine, nije naveo član. Molim da Narodna skupština odluči da li su povređeni članovi Poslovnika. Protiv 126, nisu glasala četiri, od 130 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nisu povređeni navedeni članovi Poslovnika. Narodni poslanik Snežana Lakićević-Stojačić, na sednici od 8. marta 2005. godine, u 11,57 časova, ukazala je na povredu člana 28. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Protiv 127, nisu glasala dva, ukupno 129 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Boško Ristić, na sednici od 8. marta 2005. godine, u 12,00 časova, ukazao je na povredu člana kojim je utvrđena obaveza predsednika Narodne skupštine da nakon ukazivanja na povredu Poslovnika da objašnjenje na osnovu člana 96. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Protiv 126, nisu glasala četiri, od 130 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Boško Ristić, na sednici od 8. marta 2005. godine, u 12,20 časova, ukazao je na povredu čl. 46. i 160. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Protiv 127, nisu glasala dva, od 129 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Tomislav Nikolić, na sednici od 8. marta 2005. godine, u 12,25 časova, ukazao je na povredu člana 181. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Protiv 126, nisu glasala tri, od 129 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Dušan Petrović, na sednici od 8. marta 2005. godine, u 12,38 časova, ukazao je na povredu člana 28. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Protiv 127, nisu glasala dva, od 129 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Miloš Aligrudić, na sednici od 8. marta 2005. godine, u 12,50 časova, ukazao je na povredu člana 100, vi ste odustali, ali svejedno se glasa, Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Za jedan, protiv 125, nisu glasala tri, od 129 poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Branislav Stevanović, na sednici od 8. marta 2005. godine, u 12,52 časova, ukazao je na povredu, ne navodeći član, Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen Poslovnik. Protiv 123, nije glasalo 6, od 129 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen Poslovnik. Narodni poslanik Zoran Krasić, na sednici od 8. marta 2005. godine, u 13 časova, ukazao je na povredu čl. 79, 160. i 161. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Protiv 126, nisu glasala tri, od 129 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nisu povređeni navedeni članovi Poslovnika. Narodni poslanik Aleksandar Vlahović, na sednici od 8. marta 2005. godine, u 13,05 časova, ukazao je na povredu člana 100 st. 1. i 2.. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Protiv 128, nije glasao jedan, od 129 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Dušan Petrović, na sednici od 8. marta 2005. godine, u 13,25 časova, ukazao je na povredu člana 28. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Protiv 125, nisu glasala tri, od 128 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Imamo još dve povrede na koje je ukazala gospođa Čomić. Narodni poslanik Gordana Čomić, na sednici od 8. marta 2005. godine, u 13,35 časova, ukazala je na povredu čl. 28, 140. i 181. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Protiv 125, nisu glasala četiri, od 129 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nisu povređeni navedeni članovi Poslovnika. Narodni poslanik Gordana Čomić, na sednici od 8. marta 2005. godine, u 13,40 časova, ukazala je na povredu Poslovnika Narodne skupštine, jer predsednik Narodne skupštine nije dao objašnjenje povodom njenog prethodnog ukazivanja na povredu poslovnika. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređeni navedeni član Poslovnika. Protiv 128, nije glasao jedan, od 129 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Pošto je Narodna skupština obavila odlučivanje o tačkama dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 95. Poslovnika, zaključujem Prvu sednicu Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godini. (Sednica je završena u 14,20 časova.)
DRUGA SEDNICA PRVOG REDOVNOG ZASEDANjA 8. mart 2005. godine (Prvi dan rada) (Sednica je počela u 14,20 časova. Predsedava Predrag Marković, predsednik Narodne skupštine.)
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, vrlo brzo ćemo dati pauzu, imamo još malo. Na osnovu člana 38. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, otvaram Drugu sednicu Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godini. Obaveštavam vas da, prema službenoj evidenciji, današnjoj sednici prisustvuje 212 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 128 narodnih poslanika i da, prema tome, postoji kvorum za rad Narodne skupštine. Nemam obaveštenja da su neki narodni poslanici sprečeni da prisustvuju sednici. U sazivu ove sednice koji vam je dostavljen sadržan je predlog dnevnog reda sednice sa samo jednom tačkom, i to: Prestanak dužnosti, razrešenje i izbor nosilaca pravosudnih funkcija. Prelazimo na utvrđivanje dnevnog reda sednice u celini. Stavljam na glasanje predlog dnevnog reda u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Za 129, od ukupno 129 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština utvrdila dnevni red Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godini, u celini. Prelazimo na rad po utvrđenom dnevnom redu. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: – PRESTANAK DUŽNOSTI, RAZREŠENjE I IZBOR NOSILACA PRAVOSUDNIH FUNKCIJA Istovremeno vas obaveštavam da je za ovu tačku ispred poslaničke grupe DS ovlašćen gospodin Boško Ristić. Za ovu tačku dnevnog reda primili ste sledeće predloge odluka: 1. Predlog odluke o prestanku sudijske dužnosti sudijama sudova opšte nadležnosti i posebnih sudova, sa ispravkom, broj 118-541/05, koji je podneo Odbor za pravosuđe i upravu; 2. Predlog odluke o prestanku sudijske dužnosti sudijama sudova opšte nadležnosti i posebnih sudova, sa ispravkom, broj 118-613/05, koji je podneo Odbor za pravosuđe i upravu; 3. Predlog odluke o razrešenju sudijske dužnosti sudije Opštinskog suda u Uroševcu, koji je podneo Odbor za pravosuđe i upravu; 4. Predlog odluke o prestanku dužnosti nosiocima javnotužilačke funkcije, koji je podneo Odbor za pravosuđe i upravu; 5. Predlog odluke o izboru sudija, sa Predlogom odluke o dopuni Predloga odluke, broj 119-111/05, koji je podneo Visoki savet pravosuđa; 6. Predlog odluke o izboru sudija, broj 119-53/05, koji je podneo Visoki savet pravosuđa; 7. Predlog odluke o izboru sudija, broj 119-3865/04, koji je podneo Visoki savet pravosuđa; 8. Predlog odluke o izboru predsednika suda, broj 119-3866/04, koji je podneo Visoki savet pravosuđa; 9. Predlog odluke o izboru predsednika sudova, broj 119-3807/04, koji je podneo Visoki savet pravosuđa; 10. Predlog odluke o izboru predsednika sudova, broj 119-3687/04, koji je podneo Visoki savet pravosuđa; 11. Predlog odluke o izboru javnih tužilaca, koji je podneo Visoki savet pravosuđa; 12. Predlog odluke o izboru zamenika javnih tužilaca, broj 119-3954/04, koji je podneo Visoki savet pravosuđa; 13. Predlog odluke o izboru zamenika javnih tužilaca, broj 119-275/05, koji je podneo Visoki savet pravosuđa. Primili ste obaveštenja Visokog saveta pravosuđa: - da povlači predlog za izbor Veselina Mrdaka za okružnog javnog tužioca u Okružnom javnom tužilaštvu u Beogradu, - da je Ivana Racković odustala od prijave za izbor za sudiju u Petom opštinskom sudu u Beogradu, - da je Marija Šušljević odustala od prijave za izbor za zamenika republičkog javnog tužioca. Pored toga, primili ste izveštaje Odbora za pravosuđe i upravu o razmatranju predloga odluka o izboru nosilaca pravosudnih funkcija. Na sednici Odbora za pravosuđe i upravu, narodni poslanici članovi Odbora Boško Ristić, Milan Marković i Slobodan Vučković izdvojili su mišljenje povodom predloga odluka o izboru sudija, predloga odluka o izboru predsednika sudova, Predloga odluke o izboru javnih tužilaca i predloga odluka o izboru zamenika javnih tužilaca. Podsećam vas da, prema članu 156. stav 3, a shodno članu 90. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Pošto ukupno vreme za poslaničke grupe iznosi pet časova, konstatujem da je vreme rasprave po poslaničkim grupama sledeće: Srpska radikalna stranka – tri sata 16 minuta 48 sekundi, Demokratska stranka Srbije – dva sata šest minuta 12 sekundi, Demokratska stranka – Boris Tadić – jedan sat 28 minuta 48 sekundi, G17 plus – jedan sat, 14 minuta 24 sekunde, Srpski pokret obnove - Nova Srbija – 43 minuta 12 sekundi, Socijalistička partija Srbije – 52 minuta 48 sekundi i poslanici koji ne pripadaju nijednoj poslaničkoj grupi, četiri poslanika SPO i tri poslanika SDP, po pet minuta, na osnovu člana 89. stav 3. Poslovnika. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika, do otvaranja pretresa. Sada dajem pauzu do 15,30 časova.
Dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što nastavimo rad molim vas da utvrdimo kvorum. Pošto imamo kvorum za rad, saglasno članu 156. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, otvaram jedinstveni pretres o predlozima odluka. Da li predstavnici predlagača žele reč? (Da.) Reč ima gospodin Lazarević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, čast mi je da sam danas ovde u parlamentu ispred srpskog pravosuđa, ali moram da konstatujem da je šteta što ova sednica nije bila mnogo ranije, jer svakim danom zakašnjenja u izboru novih sudija ima na desetine, pa i na stotine nerešenih predmeta. Visoki savet pravosuđa, kao predlagač izbora predsednika sudova, sudija i tužilaca, u ovom sastavu oformljen je u junu prošle godine. Mi smo odmah na prvoj sednici utvrdili kriterijume koje smo objavili, a dostavili smo ih i članovima Odbora za pravosuđe Skupštine. Na osnovu tih kriterijuma mi smo napravili ove predloge i po našem uverenju i ubeđenju ti predlozi su sasvim dobri. Moram da kažem, vezano za Visoki savet pravosuđa, imao sam određene primedbe, odnosno želeo sam da se na jedan drugačiji način radi, međutim to nije verifikovano na samom Visokom savetu. Pored toga, predlagao sam da se održi jedan sastanak članova Visokog saveta pravosuđa i Odbora za pravosuđe, da bi bilo što manje osporenih kandidata. No, što je to je. Mislim da ubuduće mora da bude bolja saradnja između Odbora za pravosuđe i Visokog saveta da bi predlozi bili sasvim dobri. Kao što sam rekao, na osnovu tih utvrđenih kriterijuma, koji su svima dostupni, vršili smo ovaj odabir, odnosno predlaganje kandidata. Možda se može prihvatiti primedba da za svakog kandidata nije dato detaljno objašnjenje, ali s obzirom na činjenicu da je bilo neophodno izabrati veliki broj sudija, molim ovaj parlament da prilikom ovog rada i ubuduće, kada se obrati Visoki savet pravosuđa da se izbor sudija i tužilaca stavlja na dnevni red, bez obzira što postoje mišljenja da je veliki broj sudija i tužilaca, dok je ovakva pravna regulativa i ovakav naš mentalitet ni ovaj postojeći broj sudija nije dovoljan. Pored ovog današnjeg ili sutrašnjeg, kada bude završen ovaj izbor, imaćemo situaciju da nam u mnogim sudovima nedostaje veliki broj sudija, pa će biti predloga za nove izbore. Zamolio bih da se ubuduće kada se radi, pošto će se danas raspravljati i o razrešenjima i o prestanku funkcije sudija, a pogotovo kada se radi o navršetku radnog veka po ova dva osnova, prestanak sudijske funkcije vezuje za dan donošenja odluke iz čisto praktičnih razloga. Na kraju, zamolio bih da se ovi naši predlozi usvoje, kako bi pravosuđe moglo da radi, a mi iz Visokog saveta smo tu da eventualno na neka vaša pitanja damo dodatne odgovore. Hvala.
Hvala. Da li još neko od predlagača želi reč? (Ne.) Da li narodni poslanici koji su izdvojili mišljenje žele reč: narodni poslanik Boško Ristić, narodni poslanik Milan Marković i narodni poslanik Slobodan Vučković? (Da.) Reč ima narodni poslanik Boško Ristić.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre, poštovani predstavnici pravosuđa, kao poslanik i član Odbora za pravosuđe i upravu izdvojio sam mišljenje povodom predloga izbora nosilaca javnih funkcija u tužilaštvu i sudovima. S obzirom da je sam postupak i proces bio mimo zakona i, po meni, mimo Ustava, smatramo da sam Visoki savet pravosuđa nije legitiman da predlaže i odlučuje o kandidatima za pravosudne funkcije, pre svega zbog sastava. Visoki savet pravosuđa se sastoji ne samo od biranih i izabranih lica, već i od onih koji su postavljeni. To su, pre svega, vršioci dužnosti predsednika. Takva su dva člana. Zato smatram da ovakav sastav Visokog saveta pravosuđa predstavlja podlogu za političke pritiske, a smatram da ih je tokom ovih predlaganja bilo i da je to rezultiralo veoma lošim ponuđenim rešenjima, a o kojima bi Skupština trebala da se izjašnjava. Pored toga, smatram da postoji neprevaziđeni dualizam, jedan u skladu sa Ustavom, a drugi u skladu sa setom zakona o pravosuđu. Prema Ustavu i prema Poslovniku o radu Narodne skupštine, Skupština je ta koja bira tužioce i sudije, a da bi se vršio izbor to znači da Visoki savet pravosuđa mora da ponudi najmanje dva kandidata. Ovako, Skupština preko nadležnog odbora može samo da ospori nekog od kandidata, što na kraju nema nikakve pravne posledice, jer svi predlozi dolaze Skupštini na izjašnjavanje. Pored toga, čuli smo u izlaganju uvaženog prethodnika, v.d. predsednika suda, da razlozi za predlaganje pojedinih kandidata nisu dati temeljno. Mi smo dobili obrazloženje o kriterijumima koji su korišćeni prilikom predlaganja pojedinih kandidata, pa smo tako imali veliki broj kandidata koji su veoma dugo studirali, imali slabu normu ili statistiku u pogledu uspešnosti u radu, jer je njihov radni list pokazao da ne predstavljaju one koji bi trebalo da napreduju u pravosuđu. Međutim, birani su oni koji imaju duži rok studiranja; u pojedinim slučajevima su neki imali duži rok studiranja nego što su imali dužinu radnog staža u pravosuđu. Na to smo ukazivali. Nažalost, bili smo preglasani u Odboru za pravosuđe. Pored toga stoji i ona opšta primedba da Odbor za pravosuđe nema nikakvu komunikaciju sa Visokim savetom pravosuđa. Ukoliko dve grane vlasti, zakonodavna i sudska, ne komuniciraju, ukoliko Odbor za pravosuđe ne utiče, u skladu sa zakonskim ovlašćenjima, na rad Visokog saveta pravosuđa u pogledu dogovaranja, planiranja šta će se naći na sednici Visokog saveta pravosuđa, ukoliko ne raspravlja o potrebama srpskog pravosuđa, onda će usled takvog nedostatka komunikacije doći do veoma lošeg izbora, odnosno do negativne selekcije. Odbor za pravosuđe nema uvid u stvarno stanje pravosuđa u Srbiji. Pre svega, zato što nema izveštaje o stanju u pravosuđu. Drugo je pitanje što pojedini članovi Odbora, s obzirom na profesiju kojom se bave, imaju neposredan uvid u to stanje i ja mogu da kažem da je veoma loše stanje u pravosuđu, loše su plate, loš je status sudija i da se u poslednje vreme vrši veoma velika politizacija Visokog saveta pravosuđa, koji bi trebalo suštinski da predstavlja najvišu nezavisnu sudsku vlast. Mislim da je ovaj veliki, možda i najveći izbor sudija i tužilaca od Drugog svetskog rata naovamo, u ovom paketu, veoma podložan politizaciji i stranačkom uticaju. Smatram da predložena rešenja upravo ukazuju da jedna stranka u Vladi ima dominantan uticaj na stanje u srpskom pravosuđu, što predstavlja lošu podlogu za reformu pravosuđa, koja je, oko toga se svi slažemo, neophodna. Mislim da u srpskom pravosuđu još uvek nije zaživeo taj reformski embrion i da ne postoji dovoljan demokratski kapacitet unutar same sudske vlasti za unutrašnju reformu, a s druge strane, da postoje pritisci koji te reforme kanališu u neželjenom smeru. To su neke od primedaba koje smo izneli. Jedna od suštinskih primedaba koju želim ovde da iznesem pred Skupštinom kao član Odbora za pravosuđe – a kasnije ću i kao predstavnik poslaničke grupe govoriti o stanju u pravosuđu i o predloženom izboru – jeste da Odbor za pravosuđe nema nikakvu komunikaciju sa članom Visokog saveta pravosuđa kojeg je ova Skupština birala. Gospodin Tomić, profesor Pravnog fakulteta, predstavnik je Skupštine u Visokom savetu pravosuđa. Međutim, Odbor za pravosuđe nije imao nijedan sastanak sa svojim članom Visokog saveta pravosuđa. To znači ili da nije pozivan, što je onda na teret predsednika Odbora, koji treba da poziva našeg člana u Visokom savetu pravosuđa, ili da sam naš član Visokog saveta pravosuđa, koga je ova skupština birala i kome Skupština predstavlja bazu za njegove stavove u Visokom savetu pravosuđa, nema interesovanje da komunicira sa ovim organom i sa ovim najvišim zakonodavnim telom koje ga je tamo na neki način izabralo i delegiralo. Zato naš predstavnik treba da ima sluha i da čuje ono šta su primedbe i predlozi koje mi, kao članovi Odbora za pravosuđe, iznosimo. Izvinjavam se što sam prekoračio vreme, ali smatrao sam da je ovo celovito i da je potrebno da se objasni.
Da li još neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Milan Marković je izdvojio mišljenje.
Poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, poštovani gospodine ministre, uvaženi gosti, ja sam takođe izdvojio mišljenje na sednici Odbora za pravosuđe i upravu povodom ove odluke koja je danas tačka dnevnog reda. Razlozi za izdvajanje mišljenja su brojni i ja ću u ovih pet minuta, ili ako uspem i kraće, obrazložiti zbog čega sam izdvojio mišljenje. Najpre, mislim da se kroz rad Odbora za pravosuđe i kroz ovaj proces izbora koji smo imali u poslednjih par meseci pokazala sva slabost normativnih rešenja, odnosno rešenja koja su usvojena na ovoj skupštini 2002. godine. Zbog toga smatram da je ono što se više puta čulo na sednicama Odbora za pravosuđe, a to je hitna promena zakonskih rešenja, promena u načinu rada Visokog saveta pravosuđa, javnost u tom radu, javnost u postupku i jasno utvrđeni kriterijumi, nešto na čemu moramo raditi pod hitno, u ovom sazivu ili u nekom drugom sazivu parlamenta. Druga stvar, druga tema jeste očigledan nedostatak kriterijuma. Naime, mi kao Odbor za pravosuđe nismo imali šanse, nikakvu mogućnost da utvrdimo koji su kriterijumi rukovodili Visoki savet pravosuđa prilikom odlučivanja o tome koji će kandidat biti predložen Narodnoj skupštini za nosioca visoke i časne pravosudne funkcije. To se videlo kako u materijalu koji smo dobili tako i u izlaganjima predstavnika Visokog saveta pravosuđa na samoj sednici Odbora za pravosuđe i upravu. Smatram da kao odgovorni ljudi ne možemo odlučivati na osnovu svega dve ili tri rečenice koje stoje iza imena kandidata, a koje se odnose na osnovne biografske podatke: godina, datum rođenja, gde je završen pravni fakultet i, vrlo šturo, kretanje u službi. Takođe smatramo, i više puta smo to ponavljali, da se u Srbiji pod ovom vladom vrši izvesna politizacija sudstva i da će ovim izborom za nosioce pravosudnih funkcija ona dobiti još veći zamah. To, u krajnjem slučaju, nije boljka samo ove vlade Jednostavno, stiče se utisak da političke elite u Srbiji neminovno, pre ili kasnije, pribegnu, odnosno predaju se toj slabosti da kontrolišu ono što ne treba da se kontroliše. Smatramo da je sam Odbor za pravosuđe takođe u poziciji koja je neprimerena radnom telu Skupštine. Otvara se pitanje koliko je sam set zakona o pravosuđu koje smo doneli u skladu sa Ustavom i sa Ustavom utvrđenom nadležnošću Narodne skupštine da Narodna skupština bira nosioce pravosudnih funkcija, jer prosto i sam termin "birati" podrazumeva izbor između više kandidata. Ovako bi se pre moglo reći da dajemo neku vrstu saglasnosti na ono što je bio izbor Visokog saveta pravosuđa. Nezavisno od toga moram reći da, uprkos tome što se predsednik Odbora za pravosuđe i upravu iskreno trudi da poboljša taj položaj Odbora za pravosuđe i upravu (i sigurno da u tome postoji neki napredak u odnosu na prvih šest meseci ove poslaničke većine), mislim da su, ma kako to nekom zvučalo, ali voleo bih da me demantuju kolege koje su učestvovale u radu Odbora u prethodnom sazivu, tada imali malo dostojanstveniju ulogu, u većoj meri odlučujuću ulogu, čak i po ovim zakonskim rešenjima. Mislim da Narodna skupština i Odbor za pravosuđe i upravu svakako treba da se izbore za jednu drugačiju poziciju, jer ipak, krajnju reč daje Narodna skupština i ona nosi odgovornost za to ko će biti izabran za nosioca pravosudne funkcije. Peto, kako je kod nas sve postalo neka vrsta partijske nagodbe i politika ili partijski interesi preovlađujući u svakom segmentu društvenog života, tako je to i u ovim radnim telima Skupštine. Sada neko može reći - dobro, normalno je, narodna je skupština, ali u tim radnim telima pre svega treba da se čuje struka i te diskusije treba da imaju određenu meru kompetentnosti, određenu meru jednog stručnog i odgovornog analiziranja tema o kojima se govori. Moram reći da se, nažalost, na našem Odboru za pravosuđe ipak sve svelo na prosto prebrojavanje i utvrđivanje većine prilikom nekih izbora. To nekada izgleda do te mere apsurdno da izaziva i, uslovno rečeno, šaljivu atmosferu u radu našeg Odbora, ali to je nešto što svakako ne služi nama na čast, svima zajedno, kao članovima Odbora, niti Narodnoj skupštini čije radno telo predstavlja Odbor za pravosuđe i upravu. Na kraju, ovaj izbor za nosioce pravosudnih funkcija pratio je veliki broj primedaba. To su primedbe stručne javnosti ili javnosti uopšte, i među samim nosiocima pravosudnih funkcija, naravno i onima koji su nezadovoljni time što ovoga puta nisu kandidati i onima koji su izabrani. Međutim, mislim da je obim i argumentacija koja je data prilikom iznošenja tih primedaba, i u javnosti i koje su direktno slate nama u Odbor za pravosuđe i upravu... (Predsedavajući: Vreme.) Završavam. Mislim da je ipak sve to trebalo da dovede do možda malo ozbiljnijeg, detaljnijeg, odgovornijeg rada Odbora za pravosuđe i upravu, kako bi se odagnala sumnja koja sada nesporno stoji nad radom Visokog saveta pravosuđa, samog Odbora za pravosuđe i upravu, ministra, Ministarstva pravde i, u krajnjem slučaju, Narodne skupštine. Zahvaljujem. Izvinjavam se zbog prekoračenja vremena.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Slobodan Vučković.
Dame i gospodo narodni poslanici, videli ste da smo mi iz DS-a bili uzdržani i da smo izdvojili mišljenje. Meni je drago da je nekoliko reči natuknuo o tome, ne objašnjavajući našu poziciju nego svoju poziciju, v.d. predsednika Vrhovnog suda gospodin Janko Lazarević. Žao mi je što on nije malo više elaborirao pred vama tu situaciju, to stanje koje postoji u Visokom savetu pravosuđa. Napomenuo je da nije sa tim zadovoljan, ali bih voleo da smo čuli malo detaljnije, jer on predsedava tim savetom i mogao bi da nam kaže malo više. Ali, mi iz Odbora za pravosuđe koji pratimo stanje u našem pravosuđu takođe nismo zadovoljni Visokim savetom pravosuđa. Vidimo da su obrazloženja koja se daju jednaka za sve kandidate i onda se odjedanput izvuče jedan kandidat koji se predlaže, a ne znamo zbog čega se on predlaže. Nema obrazloženja zašto je taj bolji, a iz materijala koji imamo vidimo da je on čak i slabiji, bar po onim parametrima koji su nam dati i kojima raspolažemo. Oni su vrlo oskudni. Često puta sadrže samo gde se ko rodio, šta je završio i kako se kretao u službi. To je nedovoljno i to je razlog zašto smo izdvojili mišljenje. Jednostavno, ne možemo da se odlučujemo o pojedinim kandidatima jer nemamo dovoljno podataka o tome. Moram da kažem da stoji ono stanovište koje sam izrekao i na Savetu za pravosuđe. Sud je kao opera – nije važno ni u kakvoj je zgradi, ni kako izgleda, važno je ko peva. Ako su kvalitetni ljudi tamo, koji znaju svoj posao, onda imamo dobro pravosuđe. Ako nisu kvalitetni, ako postoji familijarnost, ako postoje partijski interesi, onda to nije u redu. Mislim da način izbora naših sudija nije dobar. Nije dobro da sudije bira samo većina u parlamentu. Onda je nužan partijski izbor. Bilo bi potrebno ubuduće da se Zakonom o sudovima ili samim Ustavom, koji imamo nameru da donesemo, predvidi dvotrećinska većina za biranje sudija. Mora da se pita i opozicija i da dođe do jednog konsenzusa između vladajućih stranaka i opozicije, jer te sudije sude svima, i onima koji su na vlasti i onima koji su u opoziciji. Svi smo mi zainteresovani za nezavisno pravosuđe. Zato bih kod izbora, reizbora i opoziva trebalo da se rešava dvotrećinskom većinom. Samo hoćemo da unapredimo život naših sudova i sudovanja, a ništa ne radimo na reformi pravosuđa. Ovako kako se sada biraju sudije, bio sam svedok, birali su se i 1992. godine, kada je bila Miloševićeva vlast i kada smo mi iz opozicije bili u velikoj manjini; bilo je tada 30 poslanika opozicije, čak i manje, tada se to tako nametalo, tada se tako biralo. Dakle, kako se to radilo u socijalizmu, komunizmu, nastavljeno je i sada. Posebno pitanje je situacija u Beogradu, gde smo vratili ceo predlog Visokog saveta pravosuđa da se o svim opštinskim sudovima i okružnom sudu ponovo izjasni. Onda smo ponovo dobili, i za vrlo kratko vreme, iste kandidate, bez ikakvog obrazloženja. Bilo je govora da naš predstavnik gospodin prof. Tomić nije našao za shodno nijednom da dođe u Odbor za pravosuđe, tako da je čitava naša pravna situacija na klimavim nogama i mislim da ruši dostojanstvo i onih sudija koje imaju vrednosti, a koje su predložene da budu izabrane, jer nisu predložene u jednom postupku koji je dostojan, dostojanstven i koji pruža sigurnost da su oni zaista predloženi na jedan način koji će opravdati njihovo vršenje funkcije. Posebna priča su vojni sudovi (vidim da mi vreme ističe), koji se sada po novom sistemu uvode kod nas. Sada se sudije koje su bile sudije vojnog suda ponovo biraju u tzv. vojna odeljenja. Ono što je uradila Skupština SCG, da je ukinula vojne sudove, mi faktički to nemamo, jer smo u Srbiji to na mala vrata ponovo uveli u vojno pravosuđe, ne samo vojno pravosuđe, neizvršenje krivičnih sankcija za vojna lica itd. Mislim da se u reformi nije krenulo ni korak napred i mislim da to jeste za svaku osudu. Hvala.
Hvala vama. Po članu 169. Poslovnika, sednice Narodne skupštine i njenih odbora su javne. Dobio sam obaveštenje od Trećeg programa Nacionalne televizije da je od 17,00 časova ugovoren prenos košarkaške utakmice ULEB kupa između "Ventspilsa" i "Hemofarma", te znači da sada nema prenosa već dva minuta i zbog toga, radeći po Poslovniku, zatražićemo prekid ove sednice. Istovremeno koristim priliku da obavestim predstavnike predlagača odluke koju je Skupština danas izglasala (to je odluka o zameni članova Odbora DS) da je, shodno Poslovniku, stručna služba Skupštine na dve stranice odluke koja je izglasana, pošto je bilo 30 grešaka, sve greške ispravila pravno-tehničkom redakcijom, tako da je sve u redu i overeno je od strane sekretara i, kao što to uvek biva, sutra će biti objavljeno. Možete da zamenite svoje članove na osnovu odluke Skupštine. Gospodina Petrovića nisam našao da bih se konsultovao, izašao je. Hvala vam mnogo. Nastavljamo rad sutra u 10,00 časova.