Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Jedanaeste sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2004. godini. Obaveštavam vas da, prema službenoj evidenciji, današnjoj sednici prisustvuje 195 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 85 narodnih poslanika i da, prema tome, postoji kvorum za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da prisustvuju sledeći narodni poslanici: Dejan Rajčić, Velimir Stanojević, Ksenija Milivojević, Arsen Đurić, Ljubiša Đoković, Goran Rakovac, Vukosav Tomašević i Zoran Nikolić. Prelazimo na 6. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O AKCIZAMA (nastavak načelnog pretresa zajedno sa 7. tačkom) Reč ima narodni poslanik Branče Stojanović, a neka se pripremi narodni poslanik Goran Knežević.
Uvaženo predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, na početku našeg današnjeg zasedanja iskreno očekujem da će da protekne u malo drugačijem tonu nego jučerašnje, a valjda će tome da doprinese i današnji datum – Sveti Vasilije Ostroški, da ovaj posao, koji danas imamo kao narodni poslanici, privedemo kraju. Rekao bih samo nekoliko reči vezano za izmene i dopune Zakona o akcizama. Više puta smo u toku načelne rasprave čuli da smo skoro o tome razgovarali. Imam izvesno zadovoljstvo da ispred SPS kažem da su diskusija koja je vođena i stavovi za koje su se zalagali poslanici SPS delom ugrađeni i u ovaj materijal koji je danas pred nama. Na tome izražavam zahvalnost i ministru i ministarstvu i, naravno, odgovarajućim odborima. Prema tome, nije veliki greh i nije velika šteta što u relativno kratkom vremenu razgovaramo dva puta oko akciza. Naravno, zadatak ministra finansija je da se stara o popunjavanju budžeta i na neki način je prirodno da putem akciza rešava i taj svoj problem. Mi smo se i prošli put, kad smo o ovome razgovarali, zalagali, a i danas ponavljamo: akciznom politikom, na neki način, može da se kanališe i trasira u izvesnom smislu i privredna aktivnost u pojedinim granama. Mi smo i tada rekli, meni je žao što nije do kraja prihvaćen jedan amandman koji je potekao od predstavnika SRS, koji smo mi podržali, a to je pitanje akcizne politike oko akcize za vino. Ponovo su u istu ravan, u isti koš svrstani domaći proizvođači vina i uvozni proizvođači, odnosno uvozna vina. Mislim da to nije dobro. Samo ću kao primer da istaknem zašto je to tako i zašto mislim da nije dobro. Naime, prethodna vlada je sa vrlo lošom akciznom politikom u ovoj oblasti, konkretno, nanela veliku štetu domaćim proizvođačima vina, odnosno domaćim vinarijama. Zašto? Zato što je akciza bila izuzetno visoka. Ona je bila blizu 20-tak dinara, čini mi se 18 za vina i na taj način je u vrlo neravnopravan položaj postavila domaće vinarije i domaće proizvođače vina u odnosu na uvozna vina, koja su bila oslobođena tih dažbina. Na taj način su naša vina bila mnogo skuplja. Naravno, zbog situacije u kojoj svi živimo, time se smanjila i mogućnost prodaje toga. Dobra je mera prethodne vlade što je ta akciza ukinuta, ali i suviše kasno. Ušlo se u novu berbu, u novu preradu i sada imamo probleme u svim vinarskim kućama gde, praktično, velike količine vina stoje na zalihama i nije moguće da se putem tržišta, odnosno prodajom reši taj problem koji je, kažem, veliki u svim vinogorjima, jer imamo situaciju da proizvođačima nije isplaćeno grožđe. Sada je ogroman dug vinarija, ne mogu da prodaju zalihe vina, a sa druge strane proizvođačima je već počela, da tako kažem, nova godina, odnosno nov ciklus proizvodnje, gde treba vinograde zaštititi, gde su potrebna sredstva i mislim da na takav način idemo ka tome da nešto što je tradicija ove zemlje, što mislim da je realno i potencijal i šansa, a nekada smo bili veliki izvoznici vina, praktično dolazimo u situaciju da se ogromne površine vinograda krče. Ministar je to u svom uvodnom izlaganju istakao i rekao, znači prihvaćen je amandman i to je moja malenkost u ime SPS-a podnela, vezano je za akcize, odnosno za jedan novi proizvod i nadam se da će vrlo brzo da ugleda svetlost dana, da tako kažem. Kod nas do sada u našoj zemlji, u Srbiji,to niko nije proizvodio, a u onoj bivšoj velikoj Jugoslaviji nešto su radili Slovenci na tom planu, i mislim da je dobro, odnosno dobro se skockalo sve to što je u međuvremenu, znači, razmatran ovaj predlog o akcizama. Radi se o novom proizvodu koji će da dobije odgovarajuću, da tako kažem, meru u akciznom smislu i da će naći svoje mesto na tržištu naše zemlje. Juče je stav SPS-a izneo naš poslanik. Tu bih samo dodao još jednu stvar.Naravno da mora da postoji odgovarajući odnos cena benzina, dizel-goriva i tu se mi slažemo, ali naš poslanik je diskutovao u smislu da moraju kvote regresirane nafte da se povećaju u odnosu na ovo što je podeljeno. Izražavam zadovoljstvo što je neko diskutovao da ima problema oko distribucije ovih bonova za regresiranu naftu, u Smederevu toga nema, lokalna samouprava se dobro organizovala i to je praktično podeljeno seljacima, već je ta nafta potrošena. Nema ovde predstavnika Vlade, ali mora Vlada da ide i korak dalje, znači da se odrede odgovarajuće kvote za buduću žetvu, koja sledi ubrzo, pa treba ta kvota regresirane nafte za naše proizvođače, za naše seljake da se poveća. Koristim priliku da ovde apelujem na predstavnike Vlade da uzmu u obzir i daju i te dodatne količine regresirane nafte, jer sada će očigledno posle ove naše sednice skočiti akciza na dizel gorivo, i da na taj način pomognemo poljoprivredi. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Goran Knežević, a neka se pripremi narodni poslanik Goran Jakšić.
Uvaženo predsedništvo, kolege poslanici, već na prvi pogled zakon o izmenama i odpunama Zakona o akcizama vređa dostojanstvo i inteligenciju nas narodnih poslanika i diskredituje naš rad. Da li je moguće da samo 15 dana posle dopune Zakona o akcizama ponovo dođe isti taj zakon po hitnom postupku. Ako je od ministra, ako je hteo da disciplinuje i da prevaspitava poslanike, mislim da je mnogo. Baš me interesuje kako će naše kolege iz poslaničkih klubova koji su glasali prošli put, maltene, protiv ovog zakona, kako će se ovog puta ponašati i kako će postupiti. Razlozi predlagača za podnošenje Predloga ovog zakona su vrlo jasni i o tome su govorili poslanici DS-a u raspravi o budžetu za 2004. godinu. Naravno, mi imamo problem sa nerealno planiranim prihodima budžeta, tu je i javna potrošnja koja je narasla i dovodi do vrlo visokog deficita budžeta od oko 45 milijardi. Ovo je sve dodatno iskomplikovano i usvajanjem Zakona o haškim optuženicima i samim tim, doveden je u pitanje aranžman sa MMF-om i Svetskom bankom, i vraćanje duga Pariskom klubu. Zato ne vidim neke posebne razloge za euforiju naše delegacije koja se vratila iz Londona i Vašingtona, kada se već sve unapred znalo i sve je to unapred bilo rečeno. Takođe, ne treba zaboraviti da ono o čemu je govorio ministar juče, znači, o spektakularnim uspesima naše privrede u prva tri meseca, ako i postoje takvi uspesi, onda to treba pripisati, pre svega, prethodnoj vladi, jer znate da je na snazi bilo - privremeno finansiranje budžeta, da su u prva tri meseca dospeli efekti od privatizacije preko 1.000 preduzeća u Srbiji i da se u četvrtoj godini tranzicije ti rezultati i vide. Da bi nekako uravnotežili bilans i smanjili deficit, Vlada predlaže povećanje akciza na dizel-gorivo za oko 25%. Ovo rešenje, naravno, utiče na standard stanovništva preko povećanja maloprodajnih cena i pre svega, na opterećenje privrede, jer se zna da je dizel-gorivo jedan od bitnih inputa i da će multiplikativnim efektom dovesti do lančanog povećanja cena mnogih gotovih proizvoda. Obrazloženje da ovo povećanje neće znatnije poremetiti odnos nivoa cena ovih proizvoda u Srbiji, a u odnosu na cene u okviru okruženja, deluje mi vrlo cinično. Uostalom, to je sasvim suprotno svim obećanjima Vlade i posebno je suprotno od onoga što je u ekspozeu ovde pred nama poslanicima rekao predsednik Vlade pre nekih mesec dana možda, gde se zalagao za povećanje standarda građana i za rasterećenje privrede. Dalje, u razlozima donošenja zakona govori se o suzbijanju sive ekonomije. To je totalno nelogično sa ovim što se predlaže, jer svako povećanje nameta, poreza ili akciza, dovodi u uslovima jednake kupovne moći stanovništva do bežanja iz regularnih tokova i odlazak u sivu zonu ekonomije. Ako je ideja bila suzbijanje sive ekonomije, onda je, pre svega, trebalo razmišljati o onome o čemu su govorili poslanici DS-a u raspravi o budžetu, a to je što brže uvođenje poreza na dodatu vrednost i eventualno, pomoć kod privrednih subjekata u nabavci fiskalnih kasa. Znači, na kraju, ovaj predlog zakona ima za posledicu udar na standard stanovništva, novo opterećenje privrede i povećanje šverca i sive ekonomije. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Goran Jakšić, a neka se pripremi narodni poslanik Stevica Deđanski.
Poštovano predsedništvo, poštovani poslanici, ovom prilikom bih govorio o delovima dva zakona koji su na dnevnom redu, znači, Zakon o akcizama i Zakon o poreskom postupku, ne o oba zakona u potpunosti, ali o nekim njihovim delovima. Na početku, vezano za Zakon o akcizama ili valjda generalno vezano za ponašanje u Skupštini, upravo je rečeno da se podnošenjem ovakvog zakona, govorim o Zakonu o akcizama, vređa dostojanstvo Skupštine, a pre bih rekao da seu prethodnom periodu na raznorazne druge, mnogo gore načine vređalo dostojanstvo skupštine u ovom domu, ali o tome osim javnosti daće svoj sud i istražni organi. Povodom izmena i dopuna Zakona o akcizama izrečena je konstatacija koja je, valjda, nastavak ovoga što je rečeno o vređanju Skupštine, da je vrlo neobično da se pojavljuje i da to na neki način omalovažava ovu skupštinu, to što se pojavljuje sada pred ovim domom izmena i dopuna jednog zakona. Mi, a to dobro znaju i poslanici, alii javnost ovde, u poslednje vreme se bavimo najviše izmenama i dopunama zakona, o tome govori i najava svakog dnevnog reda, u skoro svakoj raspravi imamo neku izmenu ili dopunu nekog zakona. Tako da izmena i dopuna Zakona o akcizama apsolutno nije nikakva nova pojava u radu Skupštine. Radi se o uobičajenom postupku kojim se bavi Skupština Srbije. Kako bismo bili potpuno realni, i prema nama i prema građanima Srbije, da izdvojimo dve činjenice u zakonu o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, a to je da se ne povećavaju samo akcize ovim predlogom zakona, nego se određene akcize i smanjuju. Znači, ne može se reći da je ovaj zakon usmeren isključivo na povećanje određenog nameta i na ugrožavanje standarda, što je iznošeno protiv ovog zakona, već moramo da kažemo da ovaj zakon sadrži i članove kojima će se određene akcize smanjiti. Povodom akciza za dizel gorivo već je dosta toga rečeno, disparitet koji se pojavio u odnosu cene benzina i dizel goriva je nešto što je vrlo neuobičajeno, takav disparitet, takva disproporcija nije bila prisutna na tržištu derivata i nije prisutna na tržištu derivata u zemljama u okruženju. Mislim da to treba ispraviti. Ono što je direktna korist od povećanja akcize na dizel gorivo, takođe, o tome je već govoreno, jeste popunjavanje budžeta. Odmah da tu neke stvari isto razjasnimo, govori se, na određen način, a bilo direktno ili indirektno, da se popunjavanje budžeta uzimanjem akciza kroz promet naftnih derivata stavlja ruka u džep građana. Ovo je vrlo nepricipijelna i netačna konstatacija. Budžet nije nešto što se baca u vodu, budžet se ne iznosi iz ove države. Budžet koji se na ovakav način popunjava upravo služi direktno ili indirektno građanima, popunjavanje budžeta, i u obezbeđivanju budžetskih sredstava obezbeđuje se plaćanje funkcionisanja jednog veoma velikog dela društva, veoma brojnih porodica zaposlenih u zdravstvu, prosveti, policiji, vojsci. To su sve građani ove države. Svi ti građani imaju svoje porodice, imaju decu. Time što popunjava budžet, mi direktno ili indirektno utičemo na bolji život građana, na funkcionisanje državnih institucija, na bolju poziciju ove države u svetu, finansijske aranžmane, a sve to će direktno uticati na poboljšanje života i standarda građana. Radi se o vrlo dobrom postupku, o nečemu na čemu se zasniva funkcionisanje države, a to je kolektivno prikupljanje sredstava i usmeravanje tih istih sredstava u bolje funkcionisanje države i bolji život građana. Dakle, imamo situaciju da Vlada, i ono što je Skupština usvojila vezano za budžet, ima drugačiju koncepciju, ima koncepciju da budžet ima jednu razvojnu notu. Takva poreska politika uvek ima i traži određene kompromise. Država, s obzirom na njenu ekonomsku situaciju, mora da pravi takve kompromise, negde mora da uzme i da zakine da bi se na nekoj strani dalo. Opšti stav i prihvaćena politika ove vlade je da se ovim budžetom pomogne razvoju privrede i ekonomije. Svi smo se načelno ili direktno zalagali ili prihvatali da je potrebno dati određene privredne i ekonomske podsticaje, a onda moramo da prihvatimo i da je za to potrebno budžet drugačije oblikovati, kako rashodnu, a isto tako, da budemo otvoreni i realni, i prihodnu stranu. Akcize za uvoz na voćne sokove su jedna od mera koja će uticati, ovog puta indirektno, na razvoj poljoprivrede i privrede u delu prerade poljoprivrednih proizvoda, jer ćemo na takav način indirektno zaštiti i podstaći proizvodnju u voćarstvu, ali i proizvodnju u preradi. Priča o tome da ćemo time tržište lišiti određene kvalitetne robe i da ćemo građane na takav način staviti u položaj da neće moći da kupuju ili da će morati više da plate i da budu lišeni kvalitetnijih sokova nije tačna. Pokazalo se da su naša poljoprivreda i naša prerađivačka industrija sada u stanju, a za razliku od nekih godina ranije, iskreno, da proizvode veoma kvalitetne proizvode iz ove palete kvalitetnih proizvoda i da građani time, što će nešto biti skuplji uvozni sokovi, sigurno neće biti lišeni kvalitetnih proizvoda. Hvala bogu da je tako. Upravo želimo da na takav način podstaknemo da se takva vrsta delatnosti poljoprivrede i prerade i dalje razvije i da zadrži taj trend. Dakle, oslabađanje takse je ovde prisutno, da ponovim ono što sam rekao u uvodnom delu, jer oslobađa se proizvodnja grožđa u delu poljoprivredne proizvodnje i proizvodnje vina u delu prerade. Imamo situaciju da još na jedan način, a ovog puta najdirektnije, utičemo na povećanje poljoprivredne proizvodnje u oblasti proizvodnje grožđa i na proizvodnju vina. Ne može niko da zažmuri nad ovom činjenicom. Ovo je fakat. Ovo niko ne može da ospori. Dakle, ovaj zakon ima i te kako pozitivna nastojanja i daće u svakom slučaju pozitivne rezultate. Još kratka digresija; rečeno je da će poljoprivredni proizvođači povećanjem cene dizel goriva biti stavljeni u loš položaj. Još jedna činjenica, ova vlada je kroz povećanje poljoprivrednog budžeta obezbedila da se jedna značajna količina dizel goriva distribuira kao dizel gorivo po povlašćenim ili subvencionisanim cenama. To je realnost. Ne možemo samo da se držimo onoga što nam se ne sviđa kada diskutujemo za ovom govornicom, hajde da budemo realni, pa da pomenemo i one činjenice koje su pozitivne i koje stoje. Vezano za Zakon o poreskom postupku, par stvari vezanih za deo kaznene politike. Govoreno je da je kaznena politika bilo u samim nastupima za ovom govornicom, bilo prema predloženim amandmanima, nešto što je u ovom zakonu dato previsoko, da su ove kaznene mere veoma velike i da one ne odgovaraju ekonomskoj moći onih koji će počiniti određene poreske prekršaje. Ovo je nešto što se pojavljuje čak i u diskusijama u lokalnim skupštinama, a gde sam imao priliku više puta i u više godina da budem odbornik, a vrši se klasična zamena teza. Kaznena politika nije isto što i poreska politika. Znači, kaznena politika ne obavezuje one na koje se odnosi, kao što to zahteva poreska politika ili politika taksi. Naravno, treba voditi računa da poreska politika, politika obaveza, bude primerena ekonomskoj moći, situaciji onoga na koga se odnosi, a pre svega njegovoj platežnoj sposobnosti. Ona se odnosi na sve. Kaznena politika ima sasvim drugačiju namenu, da preventivno odvrati potencijalne prekršioce zakona, i u tom slučaju ne možemo govoriti da je određena visina kazne previsoka i da visina kazne ne odgovara platežnoj sposobnosti. Samo bih vas podsetio na to koliko je niska kaznena politika, nešto što samo po sebi gubi smisao. Sigurno ste imali priliku da u svojim lokalnim sredinama vidite kako lokalni mangupi parkiraju svoja vozila nasred ulice i pri tome dođu i unapred plate kaznu policajcu za to što će time da se ugrozi saobraćaj i da se napravi prekršaj. To nije mera kaznene politike. Kada je kazna za pogrešno parkiranje povećana, nemate sada situaciju da neko u napred plati za to što će učiniti određeni prekršaj. Upravo to pokazuje i ova situacija. Ukoliko imamo u dosadašnjoj politici kazni u Zakonu o poreskom postupku, koji važi do izglasavanja novog zakona, situaciju da neko plati samo pet posto od nominalne vrednosti poreza, kojim nepoštovanjem zakona je izazvao izricanje kazne, to sigurno neće uticati na povećanje discipline, jer u poreskoj politici, ako kazna nije bar nekoliko puta veća od iznosa poreza koji je utajen, vi nećete imati nikakav efekat. Upravo visoka mera treba da obezbedi određenu poresku disciplinu. Ova vlada je već do sada predložila, a ova skupština usvojila, nekoliko mera koje direktno utiču na snižavanje poreza. Snižavanje poreza će definitivno uticati na privredni rast i ova vlada, a očekujem da će i ova skupština takođe, usvojiti neke druge mere vezane za poreska oslobađanja, ali da bismo bili odgovorni prema državi, prema građanima, mi moramo da popunjavanje budžeta kroz odgovorno plaćanje poreza obezbedimo time što ćemo uvesti adekvatne, ovog puta, visoke kazne, koje će kao i u drugim zemljama u svetu praktično naterati poreske obveznike da veoma disciplinovano plaćaju i izvršavaju svoje obaveze. Znači, moramo u potpunosti da uredimo ceo taj poreski sistem, da omogućimo stimulativne poreze, ali i da zahtevamo da ispunjavanje poreskih obaveza bude adekvatno i na vreme. Mere povećanja, bilo poreza bilo kazni, naravno, nisu popularne za Vladu, međutim svaka vlada, pretpostavljam, pa i ova, nije tu da bi bila popularna. Vlada je tu da odgovorno vodi državu i da bude odgovoran eksponent, najviši eksponent izvršne vlasti. Mi ćemo se tako i ponašati, kao odgovorni ljudi, i tako ćemo voditi ovu izvršnu vlast.Još samo nešto, juče je ovde u raspravi pomenuta jedna stvar vezana za određene dogovore o porezima i o tome kako su ljudi iz G17 plus uticali ili nisu uticali na adekvatnu poresku politiku, pa je pomenuto nešto u šta nisam siguran, a to je da je gospodin Milo Đukanović možda mafijaš. Ne znam da li je to činjenica, ali je činjenica ono što je iza toga ovde izneto, u sklopu te iste konstatacije, a to je da G17 plus sigurno nije pregovarao i neće praviti dogovore sa mafijom. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Stevica Deđanski, a neka se pripremi Sredoje Mihajlov. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poslanik sam Srpske radikalne stranke i dolazim iz Vršca. Morao sam ovo da naglasim, jer dolazim iz poznatog reona vršačkog vinogorja, pa smo ovim skaradnim zakonom direktno pogođeni. Znači, više nego ostali. Zakonom o akcizama se direktno udara na džep stanovništva u nekim delovima i direktno se favorizuje uvoznički lobi u drugim delovima. Elem, u obrazloženju efekata predloženih mera kaže se da je razlog dizanja akcize na dizel gorivo punjenje budžeta za još četiri milijarde. Znači, sve cene će otići gore, većinski deo građana će dodatno da osiromaši, da bi Vlada Vojislava Koštunice mogla da finansira, recimo, službena putovanja ili da kupuje skupu struju od kumova. Ali, dalje, u nastavku, govori se skroz drugačije. U delu koji želim posebno da naglasim kaže se da se akciza plaća, sem na osvežavajuća bezalkoholna pića, i na sirupe, praškove, voćne sokove, koncentrisane voćne sokove, voćni nektar i voćne sokove u prahu iz uvoza, što se objašnjava time da se ovim članom pospešuje domaća proizvodnja ovih proizvoda i smanjuju troškovi proizvodnje. Sa ovim činjenicama mogu da se složim ili ne, ali objašnjenje je prilično razumno samo dok se ne pročita ili ne vidi član 3. Na prošloj sednici, kada se raspravljalo o akcizama, usvojen je jedan amandman SRS kojim se štiti domaća proizvodnja vina. U vašem Predlogu zakona u članu 12, gde se govori o alkoholnim pićima, kaže se da se akciza plaća na žestoka i druga alkoholna pića, osim viskija, džina, konjaka, prirodnih vina, medicinskih vina i medovine. Ovim zakonom bi se štitio uvoznički lobi, štitili bi se ljudi koji su bliski vlasti i koji su možda platili da bi ovakav zakon prošao. Amandman SRS, koji je prošao prošlog puta, ubacio je reč – domaća prirodna vina, a prošao je samo za jedan glas, jedva. Kao što smo videli, izazvao je veliku nervozu vladajuće garniture, jer nije opravdala i nije završila posao koji je verovatno nekome obećan, pa su brže-bolje stavili ponovo pred Skupštinu Zakon o akcizama i ubacuju reč – strana, što menja zakon, koji će, ako bude prošao, glasiti ovako – na alkoholna pića akciza se plaća u sledećim iznosima, i to na "žestoka pića i druga alkoholna pića, osim viskija, džina, konjaka, uvoznih i domaćih prirodnih vina, medicinskih vina i medovine". E, sad, povukao bih paralelu i podsetio da ste za oporezivanje uvoznih sokova rekli da time štitite domaću proizvodnju, da pospešujete domaću proizvodnju, što direktno znači da neoporezivanjem stranih vina uništavate domaću proizvodnju i štitite određene uvoznike, znači uvoznički lobi. A, podrumi i vinogradari, i veliki i mali, sa njima nije važno šta će dalje biti, važno je da kumovi, pošto kod nas uglavnom kumovi uvoze, prodaju, a za ostale neko drugi treba da brine. Lično i posebno sam zainteresovan da ovakav zakon ne prođe, jer dolazim iz Vršca, što sam već rekao, reona sa vekovnom vinogradarskom tradicijom. Shvatamo mi šta vi u stvari hoćete da uradite. Hoćete da već iovako teško stanje podruma u Srbiji, što smo već čuli malopre, još više otežate, da ih obezvredite, kao što smo videli da to radite u prošlom periodu sa drugim firmama, i da ih onda otkupite, odnosno vaši finansijeri okupljeni u raznim organizacijama, klubovima i ne znam u čemu sve, i namestite kupovinu srpskih firmi po mogućnosti za tri evra. Pa onda sve ljude koji se nalaze u tim firmama na ulicu. Ali, kao što ja to shvatam, tako to i narod shvata, što je pokazao na prošlim izborima, a što će pokazati i sada glasajući za Tomislava Nikolića. Vlada Vojislava Koštunice nastavlja uništavanje Srbije, ali ako vi ovde ništa niste shvatili i naučili iz prošlog perioda, narod je shvatio, zato je neko dobio 200 a neko 300 hiljada glasova, mogli ste da pitate vaših nekoliko članova iz Vršca da vam to objasne i kažu da je to loše i da uništavate vršačko vinogorje. Mogli su to da vam kažu, da dignu glas, pa ako ih ne poslušate, da sačuvaju svoj obraz i da se javno ograde od vas i od vaših zakona. Kako će posle ovoga na ulicu i među običan narod? Ili, možda i dele neku moguću proviziju sa vama zajedno, koju ste dobili povodom uništavanja srpskih vinarija, protežirajući strane. Upozoravam vas, na kraju, da se ne igrate sa srpskom privredom i srpskim narodom. Dosta ste muka naneli i dosta ste ljudi ostavili bez hleba, same, samo na ulici. Unesrećili ste puno naroda. Realno je da ste privredu uništili i realno je da ste srpske banke uništili, da ste domaću proizvodnju uništili, da zbog vas imamo sankcije na izvoz šećera, da zbog vas ne možemo meso da izvozimo, realno je da zbog vas plaćamo skupu struju i da je zbog vas milion ljudi na ulicama. Zato vas pozivam, svakoga ko ima imalo časti, da ne glasate za ovaj predlog izmena zakona, pa da se lepo spakujete, odete kući i odmorite se, lepo obučete, razmislite, uhvatite porodicu za ruke, 13. juna izađete na birališta i kažete sebi – u kakvoj sam zabludi bio i živeo...(Predsedavajuća, Emilija Krstić: Vratite se na temu.) ... vraćam se, tema je – glasajte za bolju Srbiju, znači za Srbiju pravde i boljeg života, gde će lopovi biti u zatvorima a ne na vlasti. Glasajte za Tomislava Nikolića.
Reč ima narodni poslanik Sredoje Mihajlov, a posle njega Ivan Radić.
Poštovana predsednice, poštovani poslanici, samo da kažem da ste vi nama ostavili haos, to smo mi nasledili od vas. Postoji jedna mera za merenje stabilnosti sistema, to je entropija. Kada je entropija jedan, onda je to haos. Vi ste nama ostavili haos u svim institucijama. To je tema, jer ste vi pomenuli da su ljudi gladni u Srbiji. Jesu gladni zato što ste ih doveli tu gde su i sada pokušavamo nekako, ne bi li izvadili ta kola iz blata, da ih uredimo nekim pravedenim zakonima, pokušavamo da vas osvestimo, da vam pokažemo šta ste i dokle ste doveli ovu zemlju. Jeste, gospodo, nama se žuri. To treba da čuju, da podsetimo narod. Svaki put kada budem izašao reći ću da ste vi doveli dotle, da smanjimo tu entropiju, da smanjimo na 0,5, da uvedemo malo reda, jer ste uneredili sve ovo što ste nam ostavili. Ima nešto što se slažem sa vama, a to je da se nama žuri da donesemo ove zakone. Tačno je da se žuri, ali ne zbog nas, nego zbog Srbije, i zbog javnosti i zbog tog napaćenog naroda, da donesemo brzo reformske zakone. Vi insistirate na nečemu što je nebitno, vama su važni izbori, samo mislite o pobedi... (Predsedavajuća: Molim vas, vratite se na temu.) ... kako da damo narodu ponovo vlast, da dovedete ponovo tu gde smo bili. Vratiću se na temu, zbog teme sam i počeo. Ovo je bila jedna digresija. Neodoljivo je bilo da vam kažem. Gospodin Dinkić je akcizirao, odredio trošarinu ili prirez, ne napamet, ne paušalno, ne ovako hajdučki, kako vi to radite, nego ekspertski, imajući viziju i znajući kako to treba da predloži. Naravno da prethodni zakon nismo usvojili kompletan i naravno da tu nije bilo ni realnog ni poštenog odnosa, da oni koji treba da plate trošarinu, nisu bili podjednako oporezovani. Vi se zalažete, gospodo, da oni koji voze automobile na dizel ne plaćaju trošarinu i još manje troše, nego da oni koji voze na benzin plaćaju više. To je vaše osećanje pravde i vi smatrate da to tako treba da ostane. Mi ne smatramo i sve nepravde, čak i da su male, hoćemo da otklonimo. Ono što možemo da uredimo u zakonima, da bi doveli na neku meru, gde će nas poštovati, da vide da vodimo računa o svemu, čak i o sitnim detaljima. Mogao je budžet i bez te 3,5 milijarde, ali eto, mi smo upravo hteli da pokažemo da smo dosledni, da poštujemo svaku sitnicu. (Predsedavajuća: Molim vas da ne dobacujete narodnom poslaniku.) Pokušavam da vas upristojim, ali ne pomaže. Nije bitno, dalje ćemo po svome. Oni koji izlaze ovde i komentarišu, znam da je najbolje obećati narodu i najlakše bi bilo da kažem - neće biti poreza, svi ćete imati visoke plate, koji ste na budžetskim jaslama. Nema nikakvih problema. To su radili komunisti, to i vi hoćete. To su radili i pred Drugi svetski rat, obećavali su narodu da neće biti poreza, svi ćete uzimati koliko hoćete. Mi to ne možemo da obećemo, mi smo ozbiljna stranka, mora biti poreza i akciza, i mora biti pravedno raspoređena i ta trošarina, oni koji se budu troškarili iz budžeta moraju imati mere, mora biti realno, mora biti moguće i mora biti pravedno. To je ono što mi predlažemo, a vi ste prodavači magle. Obećavate narodu da neće biti poreza, a da će biti plate. Pazite, gospodo, šta vi radite, čak i za neke da kažem da ne poštuju zakone, ekonomske, kako bi bilo da sada počnete da objašanjavate narodu da možete izgraditi kuću krivo, da nećete poštovati silu zemljine teže, i da nećete poštovati neke mehaničke zakone i da će ta kuća stajati ili da će nešto funkcionisati bez zakona mehanike. Gospodo, vi ste jednostavno prodavači magle, prodajete javnosti neistine i tvrdite da se može podeliti plata i napuniti budžet bez izbora. To nikad nije moglo i poštovao bih vas kad bi vi, gospodo, rekli - ukidaju se akcize, smanjićemo platu tim i tim budžetskim korisnicima, da se zna. Normalno je, vi znate, bilansna i budžetska ravnoteža, tj. ne znate, ali da vas malo edukujem, mora postojati ravnoteža između onoga što je priliv, prihod i onoga što se ima namera potrošiti. To je i u kućnom budžetu, ko ne radi, tom kuća ode na doboš. To ste vi radili i mi smo otišli na doboš. Prodali ste sve, sve ste uništili i zbog toga je to razlog što smo mi ovde dogurali sa vama do toga. Zato vas molim, ubuduće kada se javite, pokušajte to da obrazložite stručno, kada smatrate da treba ukinuti neki porez, kome treba ukinuti. To sam govorio i kod prethodne vlasti. Znači, kad neko ode u opoziciju, kada je na vlasti on zna da moraju važiti zakoni, a kad dođe u opoziciju, misli da ne važe ni prirodni zakoni inertnosti. Znam pouzdano za jednog diskutanta koji zna da se zakoni moraju poštovati, pa i ekonomski, pa je ovde izašao i tvrdio da može i bez toga. Mislim da nije dovoljan odlazak u opoziciju da se kaže da nešto što je realno ne treba poštovati. Da vam kažem gospodo, res non verba – dela, ne reči; znači, mi pokazujemo delima. Izašli smo ispred vas. G17 plus će podržati ovaj zakon i sve zakone koji ispravljaju nepravde, sve zakone koji rade za dobrobit Srbije. Vi jednostavno opstruirate i neću da upotrebim neke reči koje vi upotrebljavate, ali u svakom slučaju, imamo viziju, imamo znanje, znamo šta hoćemo i ovo smo predložili, podržaćemo ovaj zakon. Hvala.
Mnogo vam hvala. Replika, gospodin Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo poslanici, hteo bih da repliciram gospodinu koji je govorio pre mene, zaboravio sam kako se zove... (Predsednik: Zove se gospodin Mihajlov.) ... zaboravio sam i čiji je poslanik. Jer nikako mi nije bilo jasno, čas je u vlasti, čas je u opoziciji. Čini mi se da je kod gospodina problem kriza identiteta programa i ideologije. Jer upravo sada napada zakon i navodno treba da se menja, za koji je pre par godina glasao da se prihvati u celini, ovakav kakav je. Sada hoće da ga menja. Kada su u pitanju rezultati iz zakona za koje je on glasao, šta imamo tada, koliko imamo više radnika bez posla, koliko nam je manji bruto nacionalni dohodak, koliko je uništena domaća poljoprivreda? Gospodin je već četvrtu godinu u vlasti, na ovaj ili onaj način, i sada nas uči kako treba da vladamo, a rezultati njegove vlasti su i te kako vidljivi, pogotovo u onom delu kada kaže da smo mi nešto nervozni, kada kaže da je ovo predizborna kampanja. Koliko vidim, za vreme njegovog žustrog govora, očigledno primećujem nervozu i strah da će da izgubi vlast, pošto je to obećanje predsednika njegove stranke, ukoliko Tomislav Nikolić bude predsednik Republike, izaći će iz Vlade Republike Srbije i prestaće da se bavi politikom. Mudro za jednog predsednika stranke, nema šta.
Hvala. Po Poslovniku, gospodin Mirčić.
Gospodine Markoviću, upozoravam vas na član 99, gde stoji da govornika ne mogu prekidati, kao i na član Poslovnika po kome je govornik dužan da govori o onome što je na dnevnom redu. Ni u jednom ni u drugom slučaju niste poštovali Poslovnik dok je govorio poslanik Sredoje Mihajlov, govorio je nevezano od tačke dnevnog reda. Jedino što je tačno rekao, to je da mi srpski radikali imamo u glavi i da on, suprotno od nas, nema ništa.
Gospodine Mirčiću, po istom članu niko nema pravo da prekida govornika osim predsednika Skupštine, kada se krši Poslovnik, te vas upozoravam da nemate pravo da vređate poslanike.
Samo citiram deo izlaganja poslanika Mihajlova. Vidite da ste pogrešili što niste poštovali Poslovnik i njega upozorili. Naravno, nisam očekivao da je promenio svoje psihološko stanje ili umno, intelektualno, ali morali ste da poštujete Poslovnik. Ono što je evidentno, moja iskrena želja je da pomognem kolegi. Kolega Mihajlov, na dnevnom redu je, između ostalog, zakon o akcizama, koji ste na prethodnom zasedanju donosili, poništavali, menjali, a vama lična pomoć od mene je, vi ste sada trenutno u političkoj partiji koja se zove G17, ranije ste bili sa Veselinovim, ranije ste bili sa SPO, a nalazite se trenutno u Skupštini Srbije. Ako sam uspeo da vam koliko-toliko pomognem, zahvaljujem vam se i veliko delo sam vam napravio.
Predsednik Skupštine je dužan da da objašnjenje, naravno. Kada sam ušao opomenut je bio poslanik da ne govori o temi, te se on vratio na temu, kao što znate. A molim vas da se ne zloupotrebljavaju tačke Poslovnika, nema nikakvog razloga. Izvolite, replika, pošto se po Poslovniku javio gospodin Mirčić. Gospodin Mihajlov ima pravo na repliku.
Dame i gospodo, sve je relativno i ne tražim uopšte da opomenete gospodina Mirčića. Kažu u Beogradu da će se pokvariti vreme, padaće kiša. Ako je to u julu, onda je to najlepše vreme koje može da zadesi nas Banaćane, da nam padne kiša. To je sve relativno. Tako i ovde oko ove diskusije. Mene kada bi uvredio visoki intelektualac, čovek koga mnogo uvažavam, mnogo cenim, jako bi me pogodilo i bilo bi mi žao. Ako me neko uvredi, odnosno ima nameru da me uvredi neko o kome nemam neko visoko mišljenje, uopšte nema potrebe da intervenišete, gospodine predsedniče, tako da sam potpuno miran.
Moja obaveza je da radim po Poslovniku i zakon je isti za sve. Prema tome, nema razloga da tražite da od toga odustanem. Po Poslovniku, Nataša Jovanović.
Gospodine Markoviću, kao što ste mi juče savetovali, evo, citiraću vam član 100. Poslovnika, a vrlo dobro znate kao predsedavajući Skupštine da niko nema pravo da vređa dostojanstvo Skupštine i poslanike koji su ovde izabrani i rade voljom naroda. Gospodin Sredoje Mihajlov je poslanik iz nekoliko grupacija i poslaničkih grupa. Poznajem ga deset godina spletom nesrećnih okolnosti, jer je on bio poslanik u Veću građana Savezne skupštine, neke autonomaške grupacije kada sam bila poslanik u tom veću davne 1996. godine. Gospodin Sredoje Mihajlov kao osoba koja traži i manevriše u političkom prostoru, gde može samo da ućari jedan poslanički mandat, zaista ne može da koristi skupštinsku govornicu da uvredi jednog od doajena Skupštine Republike Srbije u višestranačkoj Srbiji, gospodina Milorada Mirčića, koji je inače, dame i gospodo poslanici, zadužen kao predsednik Odbora za odbranu i bezbednost za bezbednost svih vas i svih građana Srbije. Prema tome, morate da vodite računa, gospodine Mihajlov. Između ostalog, za tu funkciju na kojoj se nalazi gospodin Mirčić, a koji je napravio vidne pomake u ovim teškim trenucima za našu državu i naš narod, naročito kada je bila u pitanju situacija oko stradanja Srba na Kosovu i Metohiji – smejte se, naročito vi iz G17, vama je to smešno, vi ste se odavno odrekli naše južne pokrajine, i to javno izrekli i napisali u svom proglasu – onda ne možete da koristite govornicu i da se na takav uvredljiv način obraćate nekome pored koga biste verovatno, da ste običan građanin Zrenjanina, a i niste baš, jer svakojake priče kolaju o vama u gradu u kome živite, mogli da prođete, a da vas on ne pogleda. Ovako, on je jedan fin gospodin, srpski radikal, koji će da vam se javi na hodniku, bilo gde da vas sretne, ali morate da znate gde vam je mesto u nekoj gradaciji poslanika, minulog rada u ovoj skupštini i uopšte u političkom životu Srbije.
Upozoravam vas, gospođice Jovanović, po istom članu 100. da poštujete poslanike Narodne skupštine. Kao što znate, ne postoji gradacija među poslanicima, svi poslanici su jednaki, isto kao što ne postoji niko u Skupštini Srbije ko je zadužen za bezbednost građana Srbije. Ne daj bože, postoji neko ko kontroliše izvršnu vlast. Replika na govor po Poslovniku.
Jeste, gospođica Jovanović i ja smo stvarno bili u Veću građana. I ona je tada bila u vlasti, jeste gospođice Jovanović, tada ste bili. A gospodin Sredoje Mihajlov je jedini poslanik – a tu je i bivši predsednik gospodin Minić – koji je javno tražio ostavku gospodina Miloševića. Vi niste bili za tu ostavku. Vi ste to podržavali i vi ste Kosovo odgurali od nas. Tada sam vas upozoravao da će doći do ovoga što je došlo, kao i svi poslanici koji su bili. I dužnost mi je da ponovo podsetim javnost na sve ovo, jeste da je za vas relativno, vi smatrate da ste ponovo vitezovi u izgubljenim srpskim prostorima Karlobag-Karlovac-Virovitica, to je vaša ideja, vaš program. Znam dobro vaš program, znam dokle ste dogurali sa tim vašim programom i zbog srpske javnosti, da se ne zaboravi, vi ste sve to proćerdali.
Po Poslovniku, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedavajući, govornik je dužan i kada se javlja na repliku da govori istinu i da poštuje dostojanstvo Skupštine, a naročito kada govori o nekom minulom, prošlom vremenu i o učešću pojedinih poslanika ili političkih stranaka u događajima koji su deo novije istorije u našoj zemlji.
Nisam čuo član.
Sada ću vam reći, opet reklamiram član 100. Poslovnika, jer to je druga povreda od strane gospodina Mihajlova. Samim tim što ne zna šta se dešavalo i kako je delovala SRS 1996. godine u Saveznoj skupštini i u Skupštini Srbije, to je njegovo nepoznavanje rada nas kao poslanika, a i uopšte onoga što se dešavalo na političkoj sceni Srbije. Gospodin Sredoje Mihajlov je bio poslanik neke autonomaške grupacije, bog zna koje više i ko će to da pamti, jer oni su ostali potpuno anonimni i bez uporišta u biračkom telu kod naših građana, tako da je bespredmetno o tome razgovarati. Istine radi, Srpska radikalna stranka je i te godine, kao i naredne godine, bila najoštrija opozicija tada aktuelnom režimu, ubedljivu pobedu odnela na predsedničkim izborima 1997. godine, na parlamentarnim izborima i evo istorija se ponavlja, ponovo kreće taj talas radikalizma, koji je uveliko zapljusnuo Srbiju. Čekajte 13. juni, pa ćete videti dalje kakav će razvoj događaja biti.
Reč ima narodni poslanik Ivan Radić, a neka se pripremi narodni poslanik Miloljub Albijanić.
Dame i gospodo narodni poslanici, potpuno razumem vladu što joj se žuri, kao što je rekao jedan od prethodnih govornika. Ali, to što se vama žuri, ne znači da morate da prekršite određene norme. Evo, otkako je konstituisan ovaj parlament, on zaseda non-stop po hitnom postupku. Nekada je to opravdano, a u većini slučajeva to nije tako. I sam ministar je pre nekoliko dana rekao da određeni zakoni koji su ovde u proceduri stupaju na snagu tek u septembru ove godine. Stvarno ne vidim razloga zašto o njima moramo da raspravljamo po hitnom postupku. Dalje, kada se radi o objedinjavanju rasprave u načelu, postala je praksa vladajuće većine da meša babe i žabe, da trpa sve u jedan koš. To je potpuno shvatljivo. Na taj način pokušavate da destimulišete opozicione poslanike da se valjano pripreme za sve zakone, ali što se tiče poslanika SRS, tu ste se očigledno prevarili, jer mi se temeljno spremamo za svaki predloženi zakon i uvek argumentovano nastupamo za ovom govornicom. Prosto me ne bi iznenadilo da na sledećoj sednici, jednostavno, ukinete raspravu. Za šta će vam to kad ionako sve prođe kako vlada zamisli. Ono što me je naročito zaprepastilo, to je tačka dnevnog reda – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama. Gospodo, ovaj visoki dom je o tome raspravljao i doneo odluku pre 20 dana. Zašto ponižavate ovaj parlament? Ovo je najviša državna institucija koja postoji. Vi ste ovim prekršili osnovno demokratsko načelo podele vlasti na zakonodavnu, izvršnu i sudsku. Ne smete to da radite, ne možete to da radite. To je upravo suština podele vlasti, da ne prođe sve vladi kao što hoće. Ovo i jeste ta kontrola i ta ravnoteža, da parlament kontroliše vladu. Ne može sve da bude kako hoće vlada. Zato i postoji parlament. Ukinite onda parlament, za šta će vam. Što se samog Predloga zakona tiče, u članu 2. predviđate povećanje akcize za dizel gorivo, propisuje se viši iznos akcize, sa sadašnjeg iznosa od 13,76 dinara na 16,66, odnosno 2,90 dinara po litru. Ovim povećanjem sigurno je da će najviše pretpeti ionako posrnula srpska privreda, veliki industrijski giganti koji su isključivi potrošači dizel goriva, zatim poljoprivredni proizvođači, iako mnogi to sa ove govornice osporavaju i, naravno, doći će do poskupljenja transportnih troškova, jer svi transporteri, kako roba, uslugai ljudi, isključivo se koriste dizel gorivom. Kaže ministar da će od ovih akciza u budžet da se slije 3,5 milijarde dinara. Dalje, članom 3. pokušavate da devalvirate ono što je pre 20 dana ova skupština izglasala, usvojivši jedan zaista izuzetan amandman, predložen od strane poslaničke grupe SRS, kada se radi o uvođenju akcize na strana vina. Kolega koji je podneo amandman, zaista je to vrlo stručno, temeljno i argumentovano predočio poslanicima. Većina je za to glasala, ali ministar se očigledno sa tim nije složio. On u obrazloženju kaže da se ukidanjem akcize na uvozna vina, medicinska vina i medovinu, postiže usklađivanje sa propisima Evropske unije. Za sledeći član, gde se uvodi akciza za strane sokove, kaže da se smanjuju troškovi proizvodnje i stimuliše domaća proizvodnja. Kako možemo ukidanjem akcize za strana vina da se usklađujemo sa Evropskom unijom, a ovamo da pomažemo proizvodnju u voćarstvu? Nešto nije u redu. Zar se uvođenjem akciza na strana vina ne pomaže vinogradarstvo i poljoprivredna proizvodnja u tom sektoru u našoj državi? To je jedna najobičnija demagogija, dvojni aršini kada je to u pitanju. Što se samog razloga za donošenje zakona tiče, u ovom predlogu su navedena tri razloga: postupna harmonizacija akcizne politike sa propisima Evropske unije. Odlično, gospodo, uskladili ste cene, uskladili ste poreze, uskladili ste akcize sa propisima Evropske unije. Ostala vam je još samo jedna mala sitnica – da uskladite lične dohotke građana sa onima koje imaju u zemljama Evropske unije i onda ste završili posao. Treća tačka i jedan od razloga za donošenje zakona je obezbeđivanje priliva sredstava u budžet Republike Srbije. Upravo to je glavni razlog za ponovno stavljanje ovog zakona na dnevni red, jer ova vlada, kao što sve radi naopako, tako je i sa budžetom uradila naopako. Vi ste doneli prvo budžet, koji je zasnovan na nepostojećim izvorima prihoda, odnosno priliva u taj budžet, na nekim imaginarnim, nepostojećim zakonima, a tek nakon usvajanja budžeta vi dolazite u skupštinu sa predlogom zakona na osnovu kojih taj budžet treba da se puni. Kada vam se desi to što vam se desilo, da vam većina poslanika te zakone ili odbije ili kroz amandmane modifikuje, dolazite do situacije da vam se pojavljuje ogroman budžetski deficit i vi ne znate šta da radite. Mene baš interesuje kako će sada oni poslanici ili oni podupirači vlade, kako volim da ih zovem, da se postave kada je u pitanju ovaj predlog zakona, koji su podržali neke od amandmana prošli put. Da li će ponovo da ih kritikuju i da usvajaju ili će u danu za glasanje da pognu glavu i da glasaju onako kako to "tata kaže". Na kraju bih vas podsetio, da ne oduzimam mnogo vremena poslaničkoj grupi, da je u prošlom sazivu u ovom domu sedelo 23 poslanika SRS. Njih 23 je slomilo vrat onom političkom mutantu zvanom DOS, a danas u Skupštini Srbije ima 82 poslanika SRS, a vas vladajućih je mnogo manje. U poslednje vreme vrat vam se mnogo otanjio, samo što nije kvrcnuo.
Reč ima narodni poslanik Miloljub Albijanić, posle njega narodni poslanik Milorad Krstin.
Gospođice predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, G17 plus je napravio sveobuhvatni program i taj program sprovodi u praksi. Dakle, ovde vidimo ostvarivanje naših predizbornih obećanja. Ipak se moram osvrnuti na politički program naših protivnika. To me sve podseća na onaj narodni običaj uoči Božića, kada se unosi slama i viče "kvo, kvo, piju, piju". I vi ovde kad ulazite u skupštinu, mašete programom... (Predsedavajuća: Molim vas da se vratite na temu.) ... vičete da je realno tri dinara hleb i umesto programa unosite nam slamu. Ne pravi se hleb od slame, gospodo. Od svih zakona, budžet je najvažniji i budžetom su ustanovljeni prihodi i rashodi. Ako posmatramo prihode, čuli smo izveštaj iz ministarstva, da je u prethodnom periodu budžet uravnotežen i da su prihodi značajno povećani u odnosu na prošlu godinu. Tako je posle primene plana TR-84 za suzbijanje šverca, naplata poreza za promet veća za 22%, a naplata od akciza veća za 50%. Ako ovde dodamo da je za ovu godinu predviđen rast industrijske proizvodnje od 2%, a u prvom kvartalu iznosi 11,7%, znači, da je realno ostvariv neki plan koji iznosi 6%. Pred nama su dva zakona, Zakon o poreskom postupku i poreskoj administraciji i izmena Zakona o akcizama. Ovim zakonima se povećavaju kazne za izbegavanje i utaju poreza. One su sada 5%, a biće 2 do 20 puta veće od poreske obaveze koja je utajena. Sa druge strane, najmanja kazna, recimo ko utaji jedan dinar poreza platiće 5.000 dinara kaznu. Poreska procedura na ovaj način postaće brža i efikasnija. Operativna primena ovog zakona odnosi se na suzbijanje sive ekonomije. Što se tiče izmena Zakona o akcizama, to je u stvari uvođenje proporcije, tj. ujednačavanje poreza za dizel i benzin. Namera Minsitarstva je jasna, sa jedne strane, jer će poreskim olakšicama rastaretiti proizvodnju, a sa druge strane, uvođenjem akciza, opteretiće potoršnju, jer budžet mora da bude balansiran. Na ovaj način unutrašnje ekonomske prilike se stabilizuju, ali moram da istaknem da se na taj način zapravo otvara nastavak međunarodne finansijske saradnje. Znači, ministar finansija Mlađan Dinkić i potpredsednik Vlade gospodin Labus zaslužni su za nastavak saradnje sa MMF-om i Svetskom bankom; to je politika G17 plus, saradnja sa Evropom i svetom. Moram reći da su na ovaj način zapravo naši pregovarači vraćeni u igru, jer prvi aranžman sa MMF-om je sklopio gospodin Labus, a poslednji aranžman, još u svojstvu guvernera Narodne banke Srbije, zaključio je gospodin Dinkić. Čujem ovih dana...
Molim da ne dobacujete.
... pokušaj nekih da umanje značaj ovog sporazuma i kažu da smo mi morali da napravimo neke ustupke, da smo morali da prihvatimo određene uslove. Moram vas upoznati da MMF i pristup njegovim instrumentima zahteva određene uslove, a sada ću vam reći koje: to je postojanje adekvatne politike za platni bilans, rast, povećanje zaposlenosti, finansijska stabilnost, strukturne reforme itd. A G17 plus se zapravo zalaže za rast, stabilnost, reforme, povećanje proizvodnje, podizanje privrede. To je ono što želimo, hoćemo i možemo. G17 plus će podržati ova zakonska rešenja, G17 plus poziva i druge političke stranke da ove zakone podrže. Završiću jednostavnom rečenicom: krajnje je vreme da se u Evropu krene. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Milorad Krstin, a posle njega narodni poslanik... po kom osnovu? Da li je pomenuo poslanike? SRS je pomenuo? Izvolite, replika po osnovu pominjanja stranke, ovlašćeni predstavnik SRS, gospodin Veroljub Arsić.
Hteo sam da repliciram gospodinu koji je govorio malo pre mene i uvredljivo se obraćao poslanicima SRS. Reče da je budžet najvažniji zakon koji jedna skupština treba da donese. Jeste, slažem se, ali zašto ste onda objedinili raspravu sa još četiri zakona kada je bio Predlog zakona o budžetu Republike Srbije i tu se vidi koliko vam je budžet važan. Dalje, ovde su poslanici uglavnom vladajuće većine puni priče kako će da povećaju životni standard građana Republike Srbije, pa bih samo da podsetim hoće li to Zakonom o radu, obespravljeni su radnici, sada gube posao, hoćemo li to tim zakonom o radu koji je izglasan iz Soluna, a konstatacija predsednika vaše stranke je - nije važno odakle se glasalo za reformski zakon, važno je da je donet. Da li su gospoda Labus i Dinkić, nosioci ekonomskog programa Republike Srbije, kako vi to hoćete da kažete, kada su išli u posete i Svetskoj banci i MMF-u, da li su vodili jednog jedinog privrednika iz Republike Srbije. Taj bar da pokuša da sklopi bilo kakav poslovni aranžman. Možda su vodili samo Vuka Hamovića i Vojina Lazarevića, oni su vaši prijatelji, ali nisu prijatelji građana Srbije. Takvim svojim ponašanjem ta ekspertska ekonomska grupa koja je dve i po godine bila na vlasti u prethodnoj vladi i sada nastavlja kontinuitet vlasti i program koji je i onda važio, a važi i sada. Zemlju uvodi u dužničko ropstvo. Hoće li vam hleb gospodine biti jeftiniji kada povećate cenu dizel-goriva, kada nam je ionako osiromašena i uništena poljoprivredna proizvodnja? Siguran sam da neće. A po onoj priči koju je gospodin Dinkić juče ispričao, kada sam rekao da poslanici ne veruju svojim očima, nego da veruju gospodinu ministru, sada ću reći i vama, neka građani ne veruju sebi da su ostali bez posla, neka ne veruju sebi da ne mogu da plate struju, neka ne veruju sebi da ne mogu da plate porez, neka ne veruju sebi da su gladni. Verujte ekspertskoj grupi G17 plusda vam je odlično.
Reč ima narodni poslanik Milorad Krstin, a posle njega narodni poslanik Snežana Stojanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, izgleda da gospodi iz G17 plus prvo se mora spomenuti SRS da bi im proradile vijuge i onda se vraćaju na tačku dnevnog reda.
Vratite se vi na temu dnevnog reda.
Interesantno je, a možda bolje što se nisam prvi put javio, u roku od nepunih mesec dana, na Osmoj sednici Prvog redovnog zasedanja i sada na Jedanaestoj sednici Prvog redovnog zasedanja, postavlja se tačka dnevnog reda ista, a to je Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama. Moje javljanje je u vezi akciza na naftne derivate i dizel-gorivo. Interesantno je da ste od tog 14. aprila, kada je trebalo da bude danza glasanje, a verovatno niste mogli da se složite, ovu tačku ponovo vratili zbog toga što ministru fali još nekih četiri milijarde dinara popune u budžetu. Međutim, meni je žao što ministar nije tu da sasluša sve one radikale koji su došli da ukažu na propuste ovih izmena i dopuna Zakona o akcizama. Verovatno smatra da je toliko pametan da ono što je realno, kvalitetno, ne može njemu to da uđe u glavu. Kaže ovde, ministar, akcizna politika se postepeno usaglašava sa zakonskim rešenjem u Republici Crnoj Gori i sa propisima Evropske unije. Razumem sa propisima Evropske unije, ali ako on bude usaglašavao sa Milom Đukanovićem oko cigareta i akciza, mislim da tu ništa neće ući u budžet Republike Srbije, nego u nečije privatne džepove. Što se tiče dispariteta između motornog benzina i dizel-goriva, gospodo, vi ste podigli motorni benzin, sada je super 57,20 dinara, vi ste ga podigli, napravili ste veliku razliku između 36,80 dinara zadizel i njega, to vam je samo izgovor - popuna budžeta. Ne znam da li ćete vi, a verovatno hoćete, vidim da ste toliko navalili i sve stavljate po hitnom postupku, i negde septembra meseca podići ponovo benzin gore, dovući do nekih 65 ili 70 dinara, i opet će taj disparitet između motornog benzina i dizel-goriva biti, i ponovo povećanje će doći kao nova tačka dnevnog reda, verovatno u jesenjem zasedanju, ako ih uopšte bude posle izbora. Kada pričamo o dizelu, ne bih mogao a da ne spomenem ono što je najbitnije, ko su ti najveći potrošači dizel goriva u Srbiji. Individualni poljoprivredni proizvođači, zajedno sa poljoprivrednim kombinatima i zadrugama. Vi ste ovde na Osmoj sednici Prvog redovnog zasedanja predložili na derivate nafte akcizu za dizel gorivo 16,76, sa normalno prethodnih 13,76, a sada predlažete u članu 2. na Jedanaestoj sednici Prvog redovnog zasedanja 16,66. Interesantno, široko je ovo ministar odradio i deset para spustio akcizu na dizel. Svaka mu čast. Mislim da mu ovo nikada neće zemljoradnici zaboraviti. Što se tiče razloga za stupanje na snagu pre osmog dana od dana objavljivanja, drage moje kolege, jeste da član 120. Ustava Srbije dozvoljava stupanje na snagu pre osmog dana od dana objavljivanja, ali mislim kada se bude novi ustav pravio, gledajte gospodo da napišete pre osmog dana, nego po potrebi, jer vama je to uvek potrebno. Dodatnih četiri milijarde u ovom sigurno neće ostati na četiri milijarde, znajući da su individualni poljoprivredni proizvođači dobili regresirano gorivo, 30 litara po hektaru, a moram vas upoznati da 30 litara po hektaru je sigurno malo. Neko ko je to pravio mislio je da čovek istera traktor i odmah počne da ore drumove, kao Turci. Nema tog poljoprivrednog proizvođača koji nije i nema bar od pet do deset kilometara udaljenu svoju obradivu površinu, a jedan IMT 539 do tih nepunih 10 kilometara troši 10 litara do odlaska tamo, pa da bi obradio prolećnu setvu mora ići prvo sa tanjiranjem, pa ići sa setvom spremačem ili konskilderom i zatim mora posejati, mora dva puta uprskati, ako bude imao divlji sirak koji je, inače, okupirao vojvođanske površine, i mora dva puta da prska, s tim što će ići sa dva puta špartanja. Pitam vas, gospodo, ovih šest, sedam radnji ko još može da izdrži sa 30 litara regresiranog govoriva, a da bi to individualni poljoprivredni proizvođači uradili oni moraju kupiti bar dodatnih 50 litara nafte. Tih 50 litara nafte će pokriti sve ono što ste vi regresirali, drage moje kolege i dragi moji prijatelji, i to neće moći sigurno da ispoštuje jedan zemljoradnik, vi mu iovako ojađenom, koji je podneo teret u poslednjih 14 godina, izvlačite i poslednji atom snage ili poslednji dinar iz džepa. Onda, normalno je da pitate zašto i zbog čega individualni poljoprivredni proizvođači, a posebno staračka domaćinstva ovako stoje kako stoje, zahvaljujući vašoj monetarnoj i finansijskoj politici, onoj koja će sigurno samo da unazadi iovako ovu posrnulu poljoprivredu. SRS ovaj zakon ili Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama sigurno neće podržati, jer je nakaradan, nije dobar, na štetu je najviše onih koji koriste dizel gorivo, a to su individualna poljoprivredna gazdinstva, zajedno sa poljoprivrednim kombinatima i zadrugama. Zbog toga SRS ovaj predlog zakona neće po drugi put podržati, jer to je realno.
Narodni pslanik Radovan Teodorović, po Poslovniku, član 100, izvolite.
Stvarno nisam mogao da ne izađem i da se obratim mojim seljacima. Ovde svako uzima sebi za pravo da priča, a i sami znate i vidite da se mnogi ovde razumeju, kao tekta Mara u krivo drvo, u poljoprivredu. Zamolio bih da se ostave poljoprivrede. Hoću da vam kažem, sada je malo i 30 litara nafte po hektaru, a da li se sećate kada smo nosili u flašama od koka-kolenaftu, to ste zaboravili. Za vreme nekih bivših vlasti, a zato vas molim da vodite dobro računa, jer vas mnogi seljaci gledaju i slušaju šta radite. Nismo još počeli da pričamo o poljoprivredi, a već dobacujte kolega, dobacujte vi, to nije lepo. Imate vi izbore 13, dobacujte, dobacujte, sve će ovo naš narod da gleda i dobro će da pazi za koga će da glasa. Dobacujte i vi kolega. Glasajte za radikale ako hoćete da imate poljoprivredu koju smo imali... (Predsedavajuća: Bez dobacivanja.) ... devedesetih godina. Da li su oni, gospodo, bili u vlasti. Plaćali su vam pšenicu po golubu. Mnogi seljaci nisu ni naplatili. Svi oni su bili u vlastii kako su radili za poljoprivredu, to treba da bude sramota svih. Molim vas da dobro vodite računa kada upotrebljavate poljoprivredu i seljake.
Po kom osnovu želite reč? Povreda poslovnika, član 100.
Izvinjavam se, ali cenjenom kolegi moram da kažem, nisam ovim svojim izlaganjem vređao individualne poljoprivredne proizvođače i poljoprivredu. Meni je moj otac u mom dragom Zrenjaninu i u okolini Zrenjanina ostavio preko 30 jutara zemlje, 77 godina star čovek, ja je radim, znam kako treba raditi zemlju, i koja je u jesen uzorana i koja je u proleće uzorana, i znam tačno koliko se radi, a vas kolega nisam pitao da li imate ili nemate, to je vaša stvar. Prema tome, nemojte prejudicirati stvari, one koje ovde nisam rekao, samo sam rekao da je tih 30 litara realno malo. Sigurno je da sa tih 30 litara neće moći da se uradi jedan hektar zemlje, sa odlaskom od 5 - 10 kilometara od svog domaćinstva i ništa više.
Po kom osnovu? Zašto sada želite reč? Molim vas da ne zloupotrebljavate član 100. Član 100. koji se odnosi na dostojanstvo Skupštine zloupotrebljavate za repliku. Hoćete repliku sada? Hoćete repliku zato što vas je pogrešno protumačio. Replika, izvolite.
Uvažavam mog kolegu Krstina ako je tako. Ali, gospodo, hoću da vas podsetim da sam jedan od trojice seljaka koji se ovde predstavio kao seljak i koji živi isključivo od poljoprivredne proizvodnje. Ako je tata nekom ostavio, a on to ne radi, on to i ne oseća kako je. Čist sam poljoprivredni proizvođač i živim isključivo od poljoprivredne proizvodnje i još dvojica mojih kolega, gospodin Mika Vlaović i gospodin Dragan Rafailović. Koliko sam video, od 250 poslanika da li je nekog sramota da stavi da je seljak. Ako vas je to sramota, nemojte da stavljate, mene nije, ponosim se što sam seljak i što predstavljam moje seljake, i Mačve, i Jadra, i Pocerine i cele Srbije.
Po kom osnovu vi želite reč? Vi ste izazvali repliku, ovo je bila replika. Vi ste izašli, da li ćete me saslušati, nemojte se svađati sa mnom, javili ste se po Poslovniku, a gospodin je dobio repliku na vaš govor. Vi sada ne možete dobiti repliku, možete dobiti po Poslovniku. Po Poslovniku, izvolite.
Nemam nameru da odugovlačim, zaista ova skupština treba da radi, narodu je dosta ovakvih prepričavanja, ali moram da kažem da meni tih trideset i nešto jutara radi Milorad Krstin, a to sam ja. Ako vama, kolega, neko drugi radi, nisam rekao da sam zemljoradnik, ali sam rekao da je moja porodica tradicionalno zemljoradnička. Živim u selu koje je slavilo pretprošle godine 800 godina postojanja, prema tome, ne vidim, kolega, zbog čega se vi posebno na mene ljutite, jer sam baš stao u zaštitu zemljoradnika i poljoprivrede zbog dizel goriva.
Reč ima narodni poslanik Snežana Stojanović-Plavšić, a posle nje Momir Marković. Preostalo vreme je šest minuta.
Zahvaljujem. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nadam se da ćete me podržati u težnji da ovu diskusiju vratimo u nešto mirnije tokove i da se vratimo na temu o kojoj pričamo. Kada se nađete u prilici u kojoj se sada nalazim, da govorite o stvarima koje su opštepoznate i o kojima su mnogi drugi pre vas već govorili, može vam se desiti da priliku pretvorite u nepriliku i zapadnete u neke od zamki. Naime, možete postati neizrecivo dosadni, ako ponavljate sve ono što su vaši prethodnici rekli, a može se desiti i da u pokušaju da objasnite nešto što je već svima jasno, na neki način, dovedete svoje slušaoce u poziciju da budu povređeni ili da imaju utisak da ste ih potcenili. Trudiću se da izbegnem obe zamke, ali ću vas unapred zamoliti za izvinjenje ukoliko do toga dođe. U tom smislu, možda upravo zbog toga, želim da sa vama podelim jedan lični doživljaj, a to je moja prva asocijacija na reči koje se ovde, danas, najčešće spominju, kao i ovih dana, a to je pre svega reč – porez. Ova asocijacija vezana je za moje dugogodišnje profesionalno iskustvo psihologa praktičara i ona se odnosi na jedno pitanje koje je sadržano u jednom, mogu da kažem, najkorišćenijem testu inteligencije za decu, a pitanje glasi – zašto je potrebno da se plaća porez? Ovo je jako teško pitanje za decu mlađeg uzrasta i za decu niže inteligencije, zbog toga što oni prosto ne znaju na koji način funkcioniše društvo. Zatim, nisu u stanju da apstraktno misle, znači malo dugoročnije i, na kraju, nisu u stanju da prevaziđu fazu egocentrizma u kojoj se nalaze. Već za nešto stariju decu, inteligentniju, osnovnoškolce, ovo nije teško pitanje. Oni sa lakoćom odgovaraju da je potrebno da se porez plaća da bi se finansirali zajednički troškovi, da je potrebno da funkcionišu bolnice, škole, da se grade putevi. Uverena sam da ni za jednog starijeg građanina Srbije, a svakako i za nas ovde, to pitanje nije teško i da se mi svi oko njega slažemo. Znam koje je pitanje za nas teško. To je ono prvo sledeće pitanje. To je pitanje poreske politike. Ali, već ovaj jedan stepenik nas vodi do jako složene rasprave o tome šta je ispravna poreska politika i do rasprave koju kvalifikovano mogu da vode samo uskospecijalizovani stručnjaci, i ja ću se izviniti nekima što ću upotrebiti reč koju oni ne vole, koju mogu da upotrebe samo eksperti. U tom smislu, u punoj meri predstavljam građane Srbije, jer kao i oni jako malo znam o ovim pitanjima i ostaje nam da verujemo ekspertima. Kao obrazovani laik verujem ekspertima i poštujem svaki dan koji su posvetili učenju ove jako složene problematike. U tom smislu, zaista verujem svim znanjima koja poseduje i gospodin Božidar Đelić, i gospodin Mlađan Dinkić i ovde prisutan gospodin Vlahović, i mnogi drugi stručnjaci, profesor Labus i drugi. Međutim, nažalost, često dođemo u situaciju, našim građanima poznatu, kada dva stručnjaka imaju tri mišljenja. Šta onda raditi, dame i gospodo? U ovoj situaciji preostaje nam samo poverenje. Možemo ga imati u jedne ili druge stručnjake. Vi, naravno, znate kojim stručnjacima verujem. (Glasovi: Tema.) Tema, naravno, jeste poverenje i jeste poverenje u poresku politiku koju vodi jedna ili druga grupa. Mislim da sam to dovoljno razložno objasnila za one koji pažljivo slušaju. (Predsedavajuća: Molim vas da ne dobacujte.) Dakle, dame i gospodo, vraćamo se na temu poverenja. Tema poverenja takođe ima dva aspekta. Ima jedan koji je iracionalan, neko vam je prosto simpatičan ili nije, i ima onaj drugi koji je racionalan, a vezan je za prethodno iskustvo. A, šta govori prethodno iskustvo građana Srbije? Dame i gospodo, moram na ovom mestu da vam kažem da ne spadam u branitelje bilo čijeg lika i dela. Naprotiv, zalažem se za demokratske, nasuprot autoritarnim obrascima u društvu. Dakle, ničiji lik ne nosim na reveru, a u srcu nosim samo likove svoje dece, porodice i svojih prijatelja. Ali, ovo što ću reći... (Predsedavajuća: Molim vas da se malo vratite na temu.) ... je istina, ona je objektivna i to je ono što je realno. Građani Srbije veruju Mlađanu Dinkiću. Oni veruju aktuelnom ministru finansija, kao što su verovali guverneru Mlađanu Dinkiću. Zašto? Zbog prethodnog iskustva. Zato što su monetarnu politiku koju je on vodio osetili na svom džepu. I, ma koliko smišljali i fabrikovali afere, ma koliko se trudili da one budu maštovite, one to, nažalost, nisu. Poseduju nedostatak kreativnosti i svoje promotere čine smešnim. Građani Srbije Mlađana Dinkića vezuju za stabilan dinar i zato mu veruju. A, zašto treba verovati aktuelnom ministarstvu finansija? O tome smo govorili pre nešto više od mesec dana, kada smo usvajali budžet. Oni su predložili budžet za koji su mnogi tvrdili da je nerealan. Predložili su poresku politiku koja jeste tema, složićete se, za koju su takođe mnogi tvrdili da je nerealna. Međutim, evo, već ovo skorije iskustvo učinilo je da to nije tako. Mi imamo veoma realan i veoma ostvariv budžet. Govorili ste da neće biti moguće finansirati budžetske rashode, da će budžetski prihodi biti pod znakom pitanja. To nije tako. Mi imamo realan rast u budžetskim prihodima, budžet se puni u očekivanom tempu, finansiraju se svi budžetski rashodi, inflacija neće biti veća od očekivane. Naprotiv, ona će biti manja. Ovaj budžet jeste razvojni, jer će omogućiti privredi da se razvija. Privredni rast je već zabeležen u prvim... (Predsedavajuća: Molim vas da se vratite na temu.) Ovo je tema. Tema je poreska politika. Zato je potrebno usvojiti akcize na dizel, koje jesu tema, nadam se da ćete se složiti. Zašto je poterbno usvojiti ih? Zbog toga da bi se ovaj budžet i dalje održavao onako kako je to u korist svih građana Srbije. I, zašto je još potrebno? Zbog toga što, a to ste već čuli, ako treba ponoviću, raskorak između cene benzina i cene dizela ne treba da bude tako visok. I kako će se to odraziti, dame i gospodo, na standard građana? Pozitivno će se odraziti, zato što svi proračuni govore o tome da će očekivana inflacija biti u onim razmerama koje su predviđene. I zbog toga što će se, čak i ukoliko se čitava cena povećanih akciza ugradi u maloprodajne cene, one samo sa 0,4 procenta ugraditi u troškove, odnosno u inflaciju. (Predsedavajuća: Vreme.) Da li smo mi, u stvari, spremni da nadrastemo sebe same? Da li smo spremni da opšte interese stavimo iznad pojedinačnih? Da li smo spremni da razmišljamo malo dugoročnije i jesmo li, konačno, spremni da individualni i partijski egocentrizam stavimo negde ispod zajedničkog interesa... (Predsedavajuća: Upozoravam vas na prekoračeno vreme.) ... i ispod interesa svih građana Srbije? To je danas, dame i gospodo, pitanje, kao što je i mnogih drugih dana to osnovno pitanje u ovoj skupštini. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, po Poslovniku, a onda Aleksandar Vlahović.
Hteo bih da reklamiram član 100. Prethodni govornik je govorio o nekoj deci koja idu u osnovnu školu, o deci koja idu u srednju školu. Mislim da to nije tema. Reče da odrasli ljudi i srednjoškolci već znaju šta treba finansirati iz budžeta. Kažem da ne znaju baš sve, jer iz budžeta, recimo, plaćate Agenciju za unapređenje državne uprave, a imate Ministarstvo za državnu upravu; pa se sada postavlja pitanje zašto jednima dajemo pare, zašto drugima dajemo pare; pa imate Agenciju za odnose sa javnošću Vlade Republike Srbije, pa se postavlja pitanje čemu ta agencija kad imate predsednika Vlade, imate sekretara Vlade. Zašto to radi neka agencija? Zašto ti ljudi troše budžetske pare? Već sam nabrajao te agencije i ne bih hteo da se to ponavlja. U svakom slučaju, poslanici SRS smatraju da mogu prihodi koje budžet ostvaruje da se troše mnogo štedljivije, i mnogo racionalnije i praktičnije u korist građana Republike Srbije. Ovde ne vidim ničiji interes, nego nekih pojedinaca, kao npr. stavka – 8,5 milijardi specijalizovane usluge. Još niko nije rekao gde se taj novac troši. Kažu za razvoj nauke. Koja to nauka troši specijalizovane usluge u tom iznosu? To je polovina penzija koje isplati Vlada Republike Srbije iz budžeta u PIO fondove. Onda imate, kaže prethodni govornik, 0,4% da će da se odrazi. Ubedite me da je tri dinara manje 16 para jednako nula. To me ubedite, pa ću onda da vam poverujem. Doduše, bio je jedan poslanik koji me je matematički ubeđivao u sve i svašta, zabavljao me u prošlom sazivu, ali ovo bi i za njega bilo previše.
To što ste vi reklamirali nije član 100, već član 99, ali ću vam reći da veći broj poslanika, da ne kažem velika većina, iskače iz okvira teme dnevnog reda. Replika, gospodin Vlahović.
Zahvaljujem, dame i gospodo narodni poslanici, na prethodnim lepim rečima koje je narodni poslanik uputio, a tiče se mog ekspertskog angažovanja u Vladi Republike Srbije u prethodnom periodu. Mislim da je osnovna karakteristika ekeperata da budu principijelni i da tu principijelnost koriste i kada kritikuju i kada nešto, između ostalog, pohvaljuju. U konkretnom slučaju, s obzirom da se dalji tok izlaganja narodnog poslanika ticao i budžeta, realnosti procenjenih prihoda, moram da kažem ne samo svoj stav, nego stav DS, da je budžet nerealno postavljen za ovu godinu. O tome smo detaljno elaborirali tokom rasprave o Zakonu o budžetu za 2004. godinu. Naravno, da je tako vrlo brzo smo dobili dokaze da smo bili u pravu. Jedan od tih dokaza, da su budžetski prihodi nerealno postavljeni, jeste i ovaj zakon o kome danas raspravljamo, a to je Zakon o akcizama. Zakonom o izmeni i dopuni Zakona o akcizama mi faktički dobijamo efekat povećanja budžetskih prihoda koji se ostvaruje kroz dodatno opterećenje privrede i stanovništva, da bi se prethodno postavljeni budžet sveo u realne okvire. Kao što nam je i dokaz da je neposredno, mesec dana nakon rasprave o Zakonu o budžetu, naša delegacija, delegacija Vlade, prihvatila predlog MMF-a o visini budžetskog deficita u iznosu od 30 milijardi dinara, a ne 45 milijardi, koliko je postavljeno Zakonom o budžetu, i zbog toga mi veoma brzo očekujemo raspravu u ovom parlamentu o izmenama i dopunama Zakona o budžetu, da bi ti okviri budžetskih prihoda i budžetskih rashoda bili svedeni na realnu meru. Što se tiče rasta industrijskog obima proizvodnje koji se ostvaruje u prva tri meseca, budite ubeđeni da to nema nikakve veze ni sa novom Vladom, niti sa nekakvom novom ekonomskom politikom. To jeste efekat onoga što je Vlada uradila, prethodna, u 2003. godini, i to prvenstveno na terenu privatizacije. To je ono što smo pričali sve vreme tokom 2003. godine, da će puni efekat privatizacije u 2003. godini da bude odražen u 2004, jer je bilo potrebno vreme da novi vlasnici... (Predsedavajuća: Vreme.) ... izvrše restrukturiranje preduzeća, i poslovno i finansijsko, pa tek onda da se to odslika na jednom rastu industrijskog obima proizvodnje. Niti je klima popravljena, naprotiv, investiciona klima je pogoršana. Sami smo svedoci da nema velikih investicija, niti interesovanja od strane međunarodnih kompanija, niti je pak nekakva ekonomska politika doprinela boljim trendovima, to je jednostavno efekat onoga što je rađeno u prethodnoj godini. Hvala.
Branislav Ristivojević, replika.
Uvaženi kolega, gospodine Arsiću, samo da intervenišem na jedan deo vašeg izlaganja. Verovatno niste ispratili poslednje promene u "Službenom glasniku". Devet agencija, osnovanih podzakonskim aktima od strane prethodne Vlade, ova vlada je ukinula. Između ostalog i Agenciju za unapređenje državne uprave koju ste vi pomenuli za ovom govornicom, baš iz tog razloga o kojem vi govorite. U pitanju su bila tela, paraministarstva, koja nisu osnivana zakonom, da ne bi morala da prođu sankcije ovog parlamenta, kao što prolaze ministarstva. Kada se želelo da se nešto gurne pod tepih, da se uradi mimo znanja zakonodavne vlasti, onda su u prethodnoj vlasti osnivane agencije, podzakonskim aktom, uredbama. Na čelo tih tela su postavljeni direktori, niti su bili ministri, niti su bila ministarstva, nisu morali da prođu sankcije u parlamentu, nije se ni znalo šta se radi i gde se radi. Mi smo intervenisali ukinuvši devet takvih tela. Kažem, vi ste pomenuli ovde Agenciju za unapređenje državne uprave; ukinuta je, ne postoji.
Po Poslovniku, član 100, koleginica. Izvolite.
Zaista se zahvaljujem gospodinu Vlahoviću što je pojasnio neke stvari koje sigurno, mnogima od nas, nisu jasne. Želim da mu kažem da je pogrešno protumačio moje izlaganje. Ne mislim da polemišem sa gospodinom Vlahovićem oko nekih tema, jer svakako nisam dorasla tome. Ali sam ukazala u svom govoru na ono što je činjenica, a to je da gospodin Vlahović ima različito mišljenje od drugih stručnjaka i nema potrebe ponovo obrazlagati sva ta stručan mišljenja. Građani mogu da veruju jednima ili drugima na osnovu svojih iskustava. To je samo ono što samrekla.
Narodni poslanik Veroljub Arsić, po Poslovniku. Reklamirate član 97.
Može taj član, jer u svom prethodnom izlaganju uopšte nisam spomenuo poslaničku grupu DSS. Spominjao sam Vladu i Vlada treba da ima ovde predstavnika koji će da je brani. Gospodin Ristivojević ne može da bude portparol Vlade ili da je uzima u zaštitu. On jeste poslanik vladajuće većine, ali on treba da brani svoju poslaničku grupu. Gospodine Ristivojeviću, drago mi je da ste poslušali poslaničku grupu SRS kada su bile u pitanju agencije koje je osnovala Vlada Repbulike Srbije. Drago mi je, jer ću da pogledam taj "Službeni glasnik" i uporediću ga sa svojim stenogramom, kada je radnik iz Ministarstva beležio o čemu pričam i koje sam agencije nabrajao. Uveren sam da su baš te agencije sada, novim podzakonskim aktom, ukinute. Kamo sreće, gospodine Ristivojeviću, da nas za sve slušate. Tada biste verovatno na vlasti ostali možda i sledećih 20 godina, ali nas ne slušate. Uostalom, to je vaš problem.
Replika, direktno pominjanje, narodni poslanik Branislav Ristivojević.
Uvaženi kolega, gospodine Arsiću, možda nisam portparol Vlade, ali vi ne možete za ovom govornicom da izađete i iznesete stvar koja nije tačna, nije istinita. Te agencije ne postoje, ukinute su, kraj priče. Nisu ukinute zato što ste vi to tražili, već su ukinute zato što je to bio naš predizborni program, zato što smo uvideli da je to pogrešno, zato što smo na tome bazirali našu kampanju, zato što smo pošli od pretpostavke da formiranje tih agencija služi da se nešto prikrije u ovoj zemlji, da ne bude, kako se to danaskaže - transparentno, odnosno da ne bude javno, da se trošenje novca može skloniti i da se može, praktično, zaštititi od sankcija ovog parlamenta. Ne može ni jedan organ ranga ministarstva da postoji u ovoj zemlji i ne treba da postoji, a da ne prođe sankcije u parlamentu i da čovek koji će da ga vodi, ministar, ne prođe sankcije u parlamentu. Zato smo poukidali te agencije.
Po kom osnovu želite reč? On je imao repliku. Ne možete dobiti repliku, jer ste vi izazvali repliku. Ovo je bila replika. Možete zloupotrebiti Poslovnik i dobiti reč po Poslovniku. Po Poslovniku, narodni poslanik Veroljub Arsić.
Upravo sam ukazao na kršenje Poslovnika (Predsedavajuća: Samo mi recite koji član sada reklamirate.) Kako ga je gospodin Ristivojević kršio, jer on je ponovo izašao da brani stavove Vlade Republike Srbije, a ne poslaničku grupu DSS. Hteo bih da uputim pitanje gospodinu Ristivojeviću: šta je sa novcem koji su te agencije dobile iz budžeta Republike Srbije po Zakonu o budžetu za 2004. godinu? Šta je sa radnicima koji su radili u tim agencijama? Hoćete li da dostavite spisak tih radnika da vidimo ko su i čiji su rođaci, da li su rođaci nekome iz prethodne vlasti, da li su rođaci nekome iz sadašnje vlasti, da li su raspoređeni u druga ministarstva i u druge organe državne uprave, to nam odgovorite. Sada ste ukinuli agencije, ali broj radnika koji radi u tim agencijama i te radnike premestili ste u ostala ministarstva i u krajnjem slučaju ništa nismo dobili, nikakvu budžetsku uštedu ovim postupkom Vlada Republike Srbije nije napravila.
Narodni poslanik Veroljub Arsić je izašao tako što je tražio po Poslovniku. Narodni poslanik Branislav Ristivojević ima pravo na repliku.
Uvaženi kolega gospodine Arsiću, bez obzira da li su zaposleni u tim agencijama obrisani gumicom ili su premešteni u neko drugo telo ili su zaposleni da rade u nekim ministarstvima, suština je u onome o čemu sam govorio i vi to ne prepoznajete. Suština je u javnosti rada izvršne vlasti. Ne može se telo ranga ministarstva osnivati podzakonskim aktom i sakriti se od sankcije tela gde vi sedite. Što se tiče toga da li ima rođaka bivše ili sadašnje vlade u tim agencijama, šta ćemo ako ima rođaka, članova SRS, u tim agencijama? Kakve veze ima da li ima rođaka u ovoj ili onoj vladi? Možda ima i vaših rođaka u tim agencijama.
Reč ima narodni poslanik Momir Marković, a posle njega narodni poslanik Miodrag Đorđević.
Pre nego što pređem na temu samo nekoliko reči. Koleginica maločas reče da ne nosi lik dragog lidera. Meni je jako žao što su svi njeni lideri bezlični koliko god ih ima ...
Molim vas da kontrolišete termine kojima raspolažete pri diskusiji za govornicom.
Čak ni oni sa televizije PINK nisu mogli da im skinu lik. Mi, i svi poslanici Srpske radikalne stranke, i svih 360.000 srpskih radikala, i mnogi građani Srbije ćemo, dok je prof. dr Vojislav Šešelj u Hagu, nositi lik našeg predsednika, a nadamo se da neće dugo biti. Već iduće godine taj bedž ćemo skinuti i on će doći ovde i ovde će sedeti, ako ne bude sedeo u Vladi. Dame i gospodo narodni poslanici, u sazivu za ovu sednicu dobili smo Predlog zakona o dopunama Zakona o akcizama sa predlogom da se saglasno članu 157. Poslovnika Narodne skupštine donese po hitnom postupku. Nije prošlo ni mesec dana kako smo upravo ovaj zakon imali na dnevnom redu i kada smo, zahvaljujući amandmanima, pre svega poslanika SRS, oborili dobar deo tog zakona o akcizama time što smo amandmanima skinuli poreze na držanje i nošenje dobara, pre svega mislim na oružje, time što smo skinuli poreze na mobilne telefone i time što nismo dozvolili da se cena dizela poveća u skladu sa predlogom kakav je ministar Dinkić predložio. Time smo zaštitili, bez obzira koliko se svi javljaju i busaju u grudi, sve im grudi poplaveše od udaranja kako su oni poljoprivrednici, kako oni misle i brinu za poljoprivrednike, brinu za seljake, time smo upravo mi iz SRS zaštitili standard poljoprivrednika. Time smo zaštitili i standard svih građana Srbije, jer onaj ko plati 40 dinara litar nafte i proizvede određeni proizvod, plati još 40 dinara po litru da ga dotera na pijacu, on to mora ugraditi u cenu tog proizvoda. Onda tu Dinkićevu nesposobnost da na drugi način napuni budžet plaćamo svi. Mi iz SRS znali smo da onog trenutka kada je formirana Vlada i kada su ministarstva deljena po vertikali, pa su određene poslaničke grupe dobile ministre, zamenike, pomoćnike i do najnižeg činovnika, znali smo da će najviše problema upravo biti u ministarstvu koje je dobila poslanička grupa G17 posto. Pri tome moram da citiram uvaženog akademika, slušao sam ga nekoliko puta na televizijskim nastupima, i kad god ima priliku iskoristi je i kaže jednu vranjansku narodnu poslovicu - lisica i hadžija da bude, opet će kokoške da hvata. Dinkića da rasporedite, dame i gospodo, da ste kojim slučajem u situaciji, za patrijarha, opet će pljačkati građane Srbije. Dinkića treba držati dalje od trezora.
Molim da kontrolišete terminologiju koju koristite. Ovo je drugo upozorenje koje ste dobili.
Pokušavam da kontrolišem. Dinkića treba držati dalje od trezora, od onog oktobra kada je naoružan okupirao Narodnu banku Jugoslavije. Obzirom da smo mi srpski radikali poznati po tome da govorimo istinu i kada se slučajno omakne da nešto ne kažemo, mi u sledećem izlaganju ispravimo to što smo rekli. Moram da ispravim gospodina Radovanovića. Pre neki dan je rekao da je Dinkić ušao sa heklerima i sa fantomkama u Narodnu banku. Nisu ono bili, gospodine Radovanoviću, hekleri, nego su bili kalašnjikovi i nisu bile fantomke, nego su bile čarape.
Da li biste bili ljubazni da malo poštujete član 99. stav 1? Zamolila bih vas.
Evo, pokušavam. Gospodin Dinkić će, ukoliko budete glasali za ovaj deo – govorim o akcizi za dizel gorivo, jer pokušavam da ostavim poslaničkoj grupi malo više vremena da o drugim predlozima zakona govore drugi poslanici – ukoliko budete izglasali Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, popuniti rupu od četiri milijarde u budžetu. Rupu od 40 milijardi, jer je za toliko bio kraći budžet još onda kada je planiran, neće moći da popuni. Rupu u savesti, časti, stručnosti, moralu itd. ne znam da li ikako može da popuni. Predsedavajuća traži od mene da uvažavam ministra ...
Tražim da poštujete Poslovnik, član 99. stav 1.
Juče je ministar omalovažavao sve poslanike i molim ministra, neka mu to bude zadnji put da u ovom domu omalovažava i vređa poslanike, a pogotovo poslanike SRS. Nije pretnja, nego pokušavam da ga naučim lepom ponašanju. Ministru smeta disparitet cena benzina i nafte. Zašto onda ne vrati benzin? Zašto, ako je vlast, ako je ministar, ako ste Vlada, zašto ne nađete druge načine da napunite budžet, nego uvek skidate sa grbače građana Srbije. Zna li ministar da će samo ovo povećanje drastično uticati na rast cena na malo i time na standard svih građana? To što ministar iznosi statističke podatke da je 11,6% bruto proizvod, 9% nacionalni dohodak, to su statistički podaci i prazne priče. Ako prošle godine niste proizveli ništa, a ove godine proizvedete jedan proizvod, vi ste povećali proizvodnju za 100%. Jedino ako usvojite ovaj zakon o izmenama i dopunama Zakona o akcizama i time skinete kožu građanima Srbije, onda će verovatno kožarska industrija da poveća rast svojih proizvoda. Na kraju, znam da se vi bojite ovog datuma koji se približava. Kažu da je 13. baksuzan. Baksuzan je za vas, jer je realno da će Tomislav Nikolić, onog trenutka kada se preseli u zgradu na Andrićevom vencu, preslišati, pre svih, upravo ministra Dinkića. Realno je da se posle Koštunica, predsednik Vlade, odrekne takvog ministra. Realno je i da Labus ispuni obećanje i izađe iz Vlade. Realno je da Dinkić posle 13. juna stavi gitaru na leđa i ode na neki drugi vašar, ovde je svoje odsvirao.
Očigledno, samo nije realno da se vi držite teme dnevnog reda. Replika – pominjanje u izlaganju prethodnog narodnog poslanika.
Jako mi je žao što me gospodin nije dobro razumeo, ali možda je to zato što nisam najbolje objasnila. Ne radi se o tome ko je ličan, a ko je bezličan. Radi se o demokratskim i autoritarnim principima. U demokratskim društvima ne postoje velike vođe kojima se bezrezervno veruje i ne postoje vođe koje se nose na reveru i lepe njegove slike na autobuse. Znači, u demokratskim društvima svaki građanin je dovoljno "ličan", kako bi gospodin rekao, odnosno svaki građanin ima dovoljno individualnosti i tako funkcioniše i stranka G17 plus. Svaki član njene stranke ima pravo na sopstvenu individualnost i ne trebaju nam nikakve velike vođe koje bismo nosili na reverima i u koje bismo se zaklinjali. To je jedna stvar. Druga stvar o kojoj je govorio gospodin – zaista bih volela i očekujem od čuvara srpske tradicije da znaju da se srpski patrijarh ne raspoređuje na svoje mesto. Što se tiče priče o gospodinu Mlađanu Dinkiću, molim vas da jednom zauvek zaboravite priče o čarapama i nekakvom oružju. Jako vas je pogodila ovih dana fotografija na kojoj se vidi ko je nosio oružje, dame i gospodo, i ko je to oružje uperio na srpske studente. Prema tome, molila bih vas, nađite neku fotografiju na kojoj gospodin Dinkić ima čarapu i nosi oružje. To ne možete da nađete, zato što mi ne baratamo oružjem. Dame i gospodo, mi baratamo nekim drugim sredstvima, kao što su, recimo, znanje. Toliko o tome, dame i gospodo. Još nešto želim da vam kažem – vi ne možete znati šta je 5. oktobra nosio Mlađan Dinkić, iz prostog razloga jer vi niste bili tamo. Mlađan Dinkić predvodio je, kao i mnogi časni političari i građani ove zemlje, revoluciju protiv vašeg režima i vi ste tada bili na nekim drugim mestima.
Po Poslovniku, čl. 97. i 100.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovano predsedništvo, imam pravo i na repliku, pošto me je jedan kolega pomenuo pre nekoliko minuta. Ali, želim upravo po Poslovniku, jer mislim da u ovom zdanju treba da prestanemo ovako da govorimo i ovako razgovaramo, jer šta će drugi da misle o nama, ako mi sami o sebi govorimo ovako. Neću govoriti ni o čemu drugom nego što je prethodnik govorio. Upravo se koncentrisao na akcize, vezano za naftu. Daću vam primer. Za vreme Vlade narodnog jedinstva išao sam u jedno selo, koje je 20 kilometara od moje kuće, da kupim od čoveka koji je tad imao monopol nad prodaju nafte. Kupo sam četiri bureta. Uporediću sa ovim vremenom. Dakle, seljak sam i kupio sam isključivo za traktore. Kupio sam četiri bureta nafte i morao sam noću da vozim da mi policija ne bi oduzela, jer to je bila nafta koja je pitaj boga kojim putem došla do čoveka. Da dodam još, taj čovek se sad pojavljuje, jer je pre 2000. godine, za prethodnih 10 godina zaradio enormne svote novca, imao je monopol i na šverc cigara i nafte, kao kupac preduzeća koja se privatizuju. Dakle, on nije stekao i mnogi nisu stekli to svoje bogatstvo sada, nego onda. Nije bitno, da završimo sa naftom. Možete da pričate i da dobacujete, to meni ne smeta, samo da završim. Uspeo sam da dovezem kući i u tim buradima je bilo, otprilike, 30% vode, a ceo potez, kad sam zalivao papriku, mirisao je na plastiku. Dakle, tako smo mi seljaci onda nabavljali naftu. Sada na pumpu idemo, ako smo blizu pumpe, traktorima, i sipamo po 30 dinara naftu, jer za poljoprivredu je nafta 10 dinara jeftinija i kupujemo naftu koja je pregledana, koja je ispravna i jeftinija. Pazite, cena je onda bila 2,5 marke litar, a sada je za seljake niža od jedne marke. Dakle, govorim ovde o činjenicama i istinama. Nemojmo vređati ljude koji se bore da napune budžet, da isplate i vaše i naše plate, da država smanji deficit, jer to je uslov da bismo ušli u sve odnose sa MMF-om. Što se tiče vašeg mišljenja, koleginice, da vas nisu razumeli; jesu, razumeju oni odlično. Znaju da će čvrst budžet pokrenuti i mala preduzeća i biće kredita za poljoprivrednike, država će se stabilizovati, ići će plate i socijalna davanja, a to je upravo ono što im ne odgovara. Savetujem vam, kolege moje drage, da pročitate srednje strane najnovijeg broja "Telegrafa", a na to ukazujem već tri godine ovde u Skupštini. Problem Srbije, problem rubnih područja i planinskih delova, da napravimo konsenzus, da napravimo strategiju i da mlade vratimo na selo, i da prestanemo ovde da se svađamo, da pokažemo da smo pravi predstavnici naroda i da spasemo Srbiju, da je ne izgubimo kao Kosovo.
Po kom osnovu želite reč? (Milovan Radovanović: Pomenuo me je narodni poslanik Momir Marković.) Pomenuo vas je kolega iz vaše poslaničke grupe i nije vas pomenuo u uvredljivom kontekstu. Mogu samo da konstatujem da vi sada zloupotrebljavate Poslovnik, ali izvolite, uz vašu zloupotrebu Poslovnika, replika.
Prvo, gospođo ili gospođice predsedavajuća, po Poslovniku imam pravo na reč, u smislu davanja replike, a to je moje pravo da protumačim da li me je govornik sa ove govornice – Momir Marković, poslanik SRS, pravilno ili nepravilno protumačio. Znam šta sam pre par dana govorio o Mlađanu Dinkiću. Vi to ne znate, zato što ili niste bili tu, ili niste obratili pažnju, ili se ne sećate, svejedno. Zato nemojte na takav sarkastičan način da me opominjete, u smislu da izlaskom za ovu govornicu, eventualno, kršim Poslovnik. Niti kršim Poslovnik, niti ga zloupotrbljavam. Dakle, gospodine Momire Markoviću, poslaniče SRS, kojoj i ja pripadam, za ovom govornicom sam izgovorio da je 6. oktobra Mlađan Dinkić, sa grupom naoružanih ljudi, maskiranih, a nisam rekao da li sa fanatomkama, nisam rekao da li sa čarapama na glavi, nisam pomenuo ni kalašnjikove, niti heklere, već sam pomenuo duge cevi, da je upao u zgradu Narodne banke Jugoslavije, odakle su nestale zlatne poluge, platinaste, srebrne i veliki broj slika. To sam izgovorio. Inače, kada je reč o Mlađanu Dinkiću i veličinama vođa političkih stranaka, predsednik SRS se, zahvaljujući optužnici koja je pisana ovde u Beogradu, zahvaljujući pokojnom Zoranu Đinđiću, Goranu Svilanoviću, Nebojši Čoviću, uz saglasnost Vojislava Koštunice, neopravdano našao u Haškom tribunalu kao zatočenik, naravno, zbog navodnog ratnog zločina, učestvovanja u zločinačkoj organizaciji. Samo ću još par rečenica, gospođo predsedavajuća. Verujem da ćete me opomenuti da se ne pridržavam replike. Još samo par rečenica i završavam. Inače, svi svetski mediji govore o tome, što su priznali i američki, engleski državnici, da je bilo zlostavljanja i iživljavanja nad iračkim zatvorenicima u Iraku. Molim vas, oni su priznali takav ratni zločin i završili su priču izvinjenjem. Da li po komandnoj odgovornosti Džordž Buš i Toni Bler treba da se nađu u jednom od zatvora koji sude za ratne zločine, da li je to Haški tribunal i Međunarodni krivični sud koji takođe... (Predsedavajuća: Molim vas, kome i šta replicirate, da li vi znate?) ... treba da sudi svim ratnim zločincima, bez obzira u kom delu sveta su oni učinili i gde su se oni dogodili. Nema izvinjenja, nema opravdanja, nema diskriminacije, to je zalaganje SRS i nas poslanika. Vas, gospodo iz G17 plus, boli to što mi prave stvari izgovaramo pravim rečima i adekvatnim terminima. Razumem vaš gnev, bes i reakciju iz klupa, čućete vi od srpskih radikala mnogo toga što ćemo izneti o finansijskim malverzacijama Mlađana Dinkića, Miroljuba Labusa i još pojedinih, ne za sve.
Po Poslovniku, izvolite. Narodni poslaniče, izvinjavam se, replika ili, pominjanje stranke, replika, izvinjavam se. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, zamolio bih predsedavajućeg da ne dozvoli ismevanje Narodne skupštine Republike Srbije. Ukoliko poslanici SRS imaju jedan drugome šta da kažu, to mogu da urade na poslaničkom klubu SRS. Očekujem da na pravi način vodite Skupštinu i da ne dozvoljavate upravo ovo što smo videli malopre.
Očigledno je da su poslanici SRS u kampanji, pa nemaju poslanički klub, pa ne mogu da se dogovore, pa moraju ovako. Što se tiče poštovanja i dostojanstva Narodne skupštine, to je u svesti, volji i želji narodnih poslanika. Verujem da građani o tome sude, između ostalog. (Nemanja Šarović, sa mesta: Po Poslovniku.) Po Poslovniku, recite mi samo član, dakle, član 100. izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, tačno je da se sa ovog mesta opredeljuje kako sudbina srpskog naroda, tako i budućnost Srbije. Ali, evidentno je da u protekla dva dana niti ima dostojanstva, niti ćemo na ovaj način uspeti da opredelimo i poboljšamo život građana Srbije, niti da opredelimo budućnost Srbije. Javio sam se po Poslovniku, član 100, iz jednog prostog razloga, što je jedan od prethodnih govornika iz SRS rekao da svi imamo rupu u savesti i časti. Nikako se ne bih složio da uopšte što se tiče moje savesti i časti imam neku rupu, ali bih poslanika podsetio na rupu amnezije i zaboravnosti. Srbija ima i srpski narod mnogo mana, ali ima i mnogo vrlina. Vrlina je da se prašta, a mana velikog srpskog naroda jeste zaboravnost. Mi smo zaboravili kako smo se danas našli u ovoj situaciji i ko su glavni krivci zbog kojih se mi danas nalazimo u ovoj situaciji, u izolaciji od normalnog sveta, od Evrope, i, naravno, u situaciji iz koje danas vrlo teško možemo izaći. Ovo o čemu mi danas raspravljamo i što želimo da poboljšamo je uzrok. Uzrok ove posledice koju bi danas trebalo otkloniti ovde jeste jedna nezgrapna politika koja je vođena u prethodnom periodu. Naravno, mi smo spremni da zaboravimo mnoge stvari i zaboravnost je jedna velika mana, pa bih podsetio na još jednog srpskog radikala, koji reče da smo mi ovde podupirači Vlade, da su oni bili podupirači 14 godina jedne nezgrapne politike, koja nas je dovela u jednu od najtežih situacija od kada Srbija postoji. Deoba je velika mana srpskog naroda, u nekoj bližoj i daljoj istoriji, delili smo se na Srbe, Srbijance, Crnogorce, Vojvođane, Muslimane, Kosovare, Lale, Bošnjake, Evropejce i, naravno, tvrdokorne nacionaliste. Ti tvrdokorni nacionalisti nas sigurno neće uvesti u Evropu, ali mogu da nas vrate u 19. vek. Dužnost naša jeste ovde da se integrišemo sa normalnim svetom, da se integrišemo sa Evropom i naša dužnost jeste, u krajnjoj liniji, da promenimo i vaše stavove i mišljenja koja su nazadna i koja nas sigurno vašim ponašanjem, ovakvim kakva jesu ova protekla dva dana, neće uvesti u Evropu, neće poboljšati situaciju u Srbiji.
Završili smo sa replikama i poslovnicima. Nema osnova za repliku. (Govornici je prišao narodni poslanik Branislav Ristivojević i traži repliku.) Po kom osnovu želite repliku? Molim vas gospodine, narodni poslaničke Branislave Ristivojeviću, nemate pravo na repliku. Ne, nemate pravo na repliku. Žao mi je, nemojte se raspravljati sa mnom. Nemate pravo na repliku, pominjanje predsednika stranke nije pravo na repliku. Možete dobiti po Poslovniku, a repliku ne možete. Po Poslovniku, izvolite.
Uvaženom kolegi iz SRS, koji je izrekao za ovom govornicom jednu neistinu, znači, repliciram ovde po članu 100. Nije tačno da gospodin Vojislav Koštunica ima ikakve veze sa gospodinom Šešeljem i njegovim odlaskom u Hag. Ima jedan jednostavan i logičan dokaz da to nije tačno. Gospodin Šešelj je sam otišao u Hag. Kako onda može Vojislav Koštunica da ima ikakve veze sa njegovim odlaskom? Što se tiče toga ko mu je pisao optužnicu, u to ne ulazim, to se vi dogovorite sa onima koje ste spomenuli ovde.
Završili smo i sa replikama i sa poslovnicima. Reč ima narodni poslanik Miodrag Đorđević. (Nemanja Šarović, sa mesta: Po Poslovniku.) Reč ima narodni poslanik Miodrag Đorđević, a vi možete posle njega po Poslovniku. Izvolite, dobili ste reč. Narodni poslaniče, gospodin je dobio reč, a vi možete posle njega da dobijete reč. Da li vi ne želite da date reč svom poslaniku? Narodni poslanik ne želi vama da da reč, izvolite, po Poslovniku.
Gospođice Krstić, moram da vas obavestim da ja još uvek ne dajem reč. Reč dajete vi kao predsedavajući, prekršili ste niz članova Poslovnika i verovatno ću sada o tome moći jedno deset minuta da govorim.
Skratite to na tri.
Kao prvo, nemam nameru da skraćujem, prekršili ste član 100. koji kaže: "Narodni poslanici su dužni da poštuju dostojanstvo Narodne skupštine". Vi ste, gospođo Krstić, dostojanstvo Narodne skupštine narušili na najgrublji mogući način; rekli ste čak - završili smo sa Poslovnikom. Vi, ako ste zvršili sa Poslovnikom, izađite, gospođice Krstić, iz ove sale. Dalje, prekršen je član 96. stav 3. koji kaže: "Poslaniku koji želi da govori o povredi ovog poslovnika, predsednik Narodne skupštine daje reč odmah po završenom izlaganju prethodnog govornika". Znači, bili ste dužni da mi date reč, ne samo pre gospodina iz SRS, nego čak i pre nego što ste dali reč Branislavu Ristivojeviću, koji se javio za repliku. Znači, prioritet po Poslovniku imam ja u ovom slučaju. Dalje, prekršen je član 96. stav 4. koji kaže da je poslanik dužan da navede koja je odredba Poslovnika po njegovom mišljenju povređena, da je citira i obrazloži, u čemu se sastoji povreda, s tim što može govoriti najduže tri minuta, pri čemu se ne računa vreme potrebno za citat. Želim da vam pojasnim malo ovu odredbu. Znači, poslanik koji izlazi da reklamira povredu Poslovnika dužan je da kaže koji je član povređen i dužan je tu odredbu da citira, ali to nije dužan da uradi pre nego što za govornicu izađe, to nije dužan da uradi odmah, nego u okviru ta tri minuta, koliko to izlaganje može da traje. Znači, stvar je ličnog stila i potrebe u konkretnom trenutku da li ću reći koji je član povređen na početku ili ću to učiniti na kraju, da li ću povređenu odredbu citirati na početku svog izlaganja, na sredini, na kraju ili u bilo kom trenutku kada mi to padne na pamet. Dalje, povređen je član 99. koji kaže - govornik može da govori samo o pitanju koje je na dnevnom redu. Poslanici G17 plus govorili su sa ove govornice o svemu i svačemu, samo ne o onome što je na dnevnom redu. Neki su govorili o kokošima i slavi, neki su govorili o poverenju i o budžetu, a neki su govorili o Mari i krivom drvetu, a vama to, gospođice Krstić, nije smetalo. Dalje, tačno je da poslanici SRS-a na reveru nose lik dr Vojislava Šešelja i mi se, gospođice Krstić, time ponosimo... (Predsedavajuća: Vreme.) ... lik Vojislava Šešelja, nije lik zlatne ribice. Nije tačno, gospođice Krstić, da više nema velikih lidera. Tačno je samo da ih više nema u strankama vladajuće većine...
Upravo ste i vi povredili Poslovnik i prekoračili vreme.
Gospođice Krstić, vreme nisam prekoračio, zato što ste vi bili dužni da vreme koje sam utrošio na citiranje odredaba Poslovnika, a citirao sam ih više, odbijete od ta tri minuta. Imam još vremena da govorim i verovatno ću da citiram još neku povredu Poslovnika. Zatim, što se tiče predstavljanja naroda...
Imate ravno još pola minuta.
Znači, ipak nisam prekršio, prekršili ste ga vi gospođice Krstić, zato što ste me prekidali kada na to niste bili ovlašćeni. Što se tiče predstavljanja naroda, svih 250 narodnih poslanika u ovoj skupštini predstavlja nekoga, a jedino je razlika u tome što mi predstavljamo većinski deo naroda u Srbiji, a vi gospodo manjinu. Dalje, razumem sve ove napade, svu ovu histeriju... (Predsedavajuća: Molim vas da završavate svoju reklamaciju.) ... sve neistine koje iznosiste o SRS-u i njenim liderima. Vi ste, dame i gospodo, u panici. Jasno vam je da vas ... (Predsedavajuća: Biću prinuđena da vam isključim mikrofon ako ....) ... narod više neće, a za to jednostavno pomoći nema.
Poštovani narodni poslaniče, upravo vam se zahvaljujem što ste umesto mene taksativno naveli sve povrede koje je u toku današnjeg i prethodnih dana napravila SRS. Replika na čije izlaganje? Na moje izlaganje, replika, izvolite, narodni poslanik Arsić.
Čudi me, jer evo, bar dva ili tri puta izlazio sam da reklamiram kršenje Poslovnika baš od strane gospođice Emilije Krstić. Reći ću gospođice, jer je smatram gospođicom, to je moja koleginica, a zamolio bih je kada vodi ovu sednicu da me svojim ponašanjem ne podseća na vreme koje je ovde bilo pre godinu dana, kada je čitava poslanička grupaSRS-a bila isključivana iz rada sednice, kada je poslanik morao da plaća svaku opomenu po 3.000 dinara prvu, a onda pita, a zašto sam dobio opomenu, pa mu naplate kaznu još 8.000 dinara. Ovakvim svojim ponašanjem, gospođice Emilija, upravo podsećate i idete onim putem kojim je išla i vaša prethodnica, koja je obavljala taj posao na tom mestu gde sedite. Vidite i sami kako je na izborima prošla. Zato vas opominjem, prema svim poslanicima da se ophodite sa određenim uvažvanjem i da pustite poslanicima da vode svoju političku borbu baš za skupštinskom govornicom, jer ta govornica i jeste za to. Izborna kampanja počinje čim se proglase rezultati izbora koji su bili raspisani. Ovo mesto ovde je sukob političkih ideja, stavova, koncepata, programa. Svaka poslanička grupa želi da predstavi svom biračkom telu i ostatku javnosti da je njihov program najbolji, da su oni najdosledniji u sprovođenju tog programa, a ne da ovde izlaze govornici za ovu govornicu i da pričaju kako neko zbog tog drugačijeg mišljenja vrši opstrukciju i sprečava da se donesu reforme. Poslanici SRS-a smatraju da su sve reforme koje su donete od 5. oktobra 2000. godine naovamo, zaključno i sa ovim sazivom Skupštine, bile štetne po građane Republike Srbije. Cilj poslanika SRS-a jeste da takvi štetni zakoni što kasnije počnu da se sprovode. O tome da smo bili u pravu i 5. oktobra i 21. janjuara 2001. godine, kada ste konstituisali prethodnu vladu, govori vam rezultat sa izbora koji su održani pre nekoliko meseci i govoriće vam rezultat sa predsedničkih izbora 13. juna.
Reč ima narodni poslanik Miodrag Đorđević, a posle njega narodni poslanik Branislav Rankić.
Dame i gospodo narodni poslanici, zovem se Miodrag Đorđević, dolazim iz opštine Merošina, poslanik sam SRS-a. Kao i mnogi stanovnici opštine Merošine bavim se proizvodnjom, odnosno gajenjem čuvene oblačinske višnje. Na ekonomičnu proizvodnju višnje utiču mnogi faktori, a među njima je i cena nafte. Neprijatno sam iznenađen upornošću Vlade Vojislava Koštunice, Vuka Draškovića, Velje Ilića, Miroljuba Labusa i ostalih okupljenih oko ove neprirodne koalicije, da po drugi put u roku od manje od mesec dana ponude zakon o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, zahtevajući povećanje cene nafte. Prethodni Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama upućen je Skupštini Srbije 2. aprila 2004. godine po hitnom postupku, a predlog je potpisao potpredsednik Vlade Miroljub Labus, predsednik stranke G17 plus. Predlog zakona nije usvojen. Sadašnji Predlog zakona koji je predmet današnje rasprave potpisao je predsednik Vlade Republike Srbije dr Vojislav Koštunica. Narodna skupština je već jednom odbila taj predlog zakona. Šta je zajedničko u ovim predlozima. Zajedničko je da se traži poskupljenje akcize na derivate nafte, odnosno zahteva se povećanje cene nafte. Naime, propisuju se viši iznosi akcize na dizel gorivo i to sa sadašnjih 13,76 dinara po litri na 16,66 dinara, a to je za skoro tri dinara po litri. Šta to stvarno znači za narod? Znači da će dizel gorivo poskupeti. U čemu se Vlada Vojislava Koštunice razlikuje od Vlade Zorana Đinđića, Zorana Živkovića i njihovog sledbenika Borisa Tadića. I jedan i drugi traže rešenje u poskupljenjima. U kom trenutku traže uporno poskupljenje nafte? Traže kada je privreda potpuno razorena štetočinskim delovanjem Zorana Živkovića, Božidara Đelića, lopovskom privatizacijom, pljačkama Janjuševića, Kolesara, Kostića, kada su radnici bez posla na ulici. Sve veći broj radnika koji su ostali bez posla traže povratak na dedovska i pradedovska imanja. Treba ishraniti decu i baš tada dočekuje ih Vlada Vojislava Koštunice, povećavaju akcizu nafte, a sasvim sigurno i cenu nafte. Predsednički kandidat DSS-a i ostalih malih sitnih okupljenih oko DSS-a, Dragan Maršićanin, a koji je najavio reviziju lopovske privatizacije, daje ostavku i beži od odgovornosti, i više nije ministar privrede. E, to je DSS. Što dalje pobeći od odgovornosti, kao – mi nismo krivi, drugi su krivi, mi iz DSS-a smo dobri i neobavešteni. Nema razlike između Vlade Zorana Živkovića i Vlade Vojislava Koštunice. Nema razlike između Borisa Tadića i Dragana Maršićanina... (Predsednik: Ima razlike da li se držite teme ili ne. Molim vas, držite se teme.) Tomislav Nikolić, kao predsednik Srbije, nikada ne bi potpisao takav zakon. Mora se omogućiti seljaku da jeftinije proizvodi, da ostvari bar mali profit. Bogat seljak – bogata država. Srpski radikali će se boriti da se akciza na naftu ne poveća, da nafta ne poskupi. Videće građani Srbije kako ćete vi glasati. Videćemo i vas socijaliste da li ćete svojim glasovima pomoći Koštunici, Dinkiću, Velji Iliću ili Draškoviću u ostalim namerama da zagorčaju život seljacima i povećaju cenu nafte. Maršićanin će sigurno reći da nije obavešten, za Koštunicu to znamo. Srpska radikalna stranka će glasati protiv ovih zakona, a oni koji za njih glasaju rade protiv interesa seljaka i pre svega srpskih seljaka.
Zahvaljujem. Replika, gospodin Ristivojević, izvolite, pomenuta je stranka.
Uvaženi kolega, čini mi se da ste malo prešli preko obećanja vašeg predsedničkog kandidata, uvaženog gospodina Tome Nikolića, koji je rekao da neće koristiti ovu govornicu u predizbornoj kampanji. Ne samo da vi ne poštujete njegovu želju da ne koristi ovu govornicu, nego koristite ovu govornicu za kampanju našeg predsedničkog kandidata, gospodina Maršićanina. Mogli ste primetiti da njegovo ime niko od naših poslanika ovde nije spomenuo, za ovom govornicom, od kada se kandidovao za predsednika. To je iz prostog razloga: njegova želja je bila da na fer-plej, koji je vaš predsednički kandidat pokušao da uspostavi, odgovori takođe fer igrom. Znači, ukoliko gospodin Toma Nikolić neće zloupotrebljavati ovu govornicu, neće ni gospodin Maršićanin. Fer igra treba da postoji u predsedničkoj kampanji. Ne vidim zašto je vi sada kršite, idete i preko volje vašeg sopstvenog predsedničkog kandidata. Zloupotrebljavate ovu govornicu u korist ne vašeg, nego našeg predsedničkog kandidata. U to prosto ne mogu da poverujem, čam mi se opire i logici. Zar ne bi trebalo da pominjete ovde neko drugo ime? Što se tiče razlike između Vlade gospodina Živkovića i današnje Vlade, gospodina Koštunice, razlika je vrlo jednostavna, a račun je položen na republičkim, decembarskim izborima. Ona prethodna Vlada je zbrisana. Narod je dao poverenje novoj skupštinskoj većini. Ona je formirala Vladu. Ako vi tu razliku ne vidite, onda ne znam ko će oči da vam otvori.
Hvala. Replika na izlaganje gospodina Đorđevića, pomenuo je stranku. Da li je to? Samo trenutak, pomenuo je lidera stranke, po kome poslanička grupa nosi ime. Izvolite.
Dame i gospodo poslanici, gospoda iz SRS su zaboravna. Nismo im mi DOS. Dakle, nismo mi vam DOS, mnogo puta smo sa ove govornice imali replike, loše ste prolazili. Doduše bili ste tada u vlasti, a sada smo mi. Vi ste majstori demagogije i skidam vam kapu. Ali, s obzirom da sa vama treba preciznije da se razgovara, moraću da koristim neke misli, neke izreke i narodne i pametnih ljudi, kako biste me vi razumeli. Recimo, jedna kaže: "Ko nema u glavi ima u nogama". To može da se prevede, a ne mora. Ali, jedna najnovija kaže:"Ko nema u glavi ima u bedžu". Stvarno ne znam što sam ovo rekao, u svakom slučaju ovo nikom neće da koristi osim vama, neće biti štete, kako reče Gutović, ali u svakom slučaju biće koristi. Nadam se da ćete izvući korist.
Hvala. Po Poslovniku, Milorad Mirčić. [[Žagor.]] Molim vas da saslušamo govornika. Izvolite, gospodine Mirčiću.
Gospodine Markoviću, kao povod izlaska za ovu govornicu navodim reklamiranje Poslovnika, član 98. Ali, suština mog izlaska nije da bih zloupotrebio odredbe ovog poslovnika nego da malo apelujem na vas. Očito je da nije u skladu sa Poslovnikom, a pogotovo odredbom ustavu 2, da se ne vodi diskusija, očito je da je vladajućoj većini veći problem SRS i bedževi sa likom Vojislava Šešelja, koje mi sa ponosom nosimo, nego tačka dnevnog reda. [[Žagor.]] Samo polako, hteo sam gospodine Markoviću da predložim uvaženoj koleginici Emiliji i, mislim da ne predstavlja suštinski problem, da napravimo pauzu od 15 minuta, da se malo smire strasti. Svesni smo mi činjenice da sedimo u jednom podrumskom prostoru, da malo tenzije rastu, ali zakon o kome raspravljamo je značajan zakon ne samo kako vi to, kao predlagači, ističete - za Evropsku zajednicu, nego i za građane Srbije, jer direktno utiče na njihov standard, i zbog ozbiljnosti tačke dnevnog reda, a zbog mira i cilja da se postigne jedna normalna rasprava, predlažem 15 minuta pauze. Osećam da ćete imati razumevanja, a ako je potrebno neka pojedine poslaničke grupe održe sastanak ili da se međusobno konsultuju, ali da nastavimo po dnevnom redu da radimo. Hvala vam.
Zahvaljujem, gospodine Mirčiću. Mislim da je predlog vrlo razuman. Budući da je preostalo još sedam poslanika SRS, dajem pauzu od sedam minuta, da se dogovorite o tome kako ćemo govoriti o temi... ne mislim vi iz jedne stranke... Pobogu, pa molim vas, govorim korektno, da se dogovorite, to kažem svim poslanicima, o tome kako je gospodin Mirčić rekao - da se smire tenzije i da govorimo o temi. Zahvaljujem. [[Posle pauze – 13,45]] Nastavljamo rad sednice. Molim vas da utvrdimo kvorum. Molim narodne poslanike da ubace kartice. Primenom elektronskog sistema za glasanje u sali je prisutno 78poslanika, što nije dovoljno za rad Narodne skupštine. Nastavljamo u 15,00 časova.
Dame i gospodo narodni poslanici, stavljanje 6. tačke na dnevni red ove sednice voljom skupštinske većine, moram se pridružiti nekim ocenama koje su pojedini narodni poslanici izneli pre mene, jeste svojevrsno poniženje za Narodnu skupštinu Republike Srbije, jeste i silovanje Skupštine i jeste prilično grubo kršenje jednog od osnovnih demokratskih načela, a to je načelo o podeli vlasti. Razloge zašto je ovaj zakon vraćen ponovo na dnevni red predlagač, odnosno resorni ministar Mlađan Dinkić nije krio od narodnih poslanika i rekao je da je to što je na ovaj zakon usvojen određen broj amandmana. Jedan od amandmana koji je usvojen bio je i amandman narodnih poslanika SRS. Međutim, osnovni cilj ponovnog stavljanja na dnevni red ovog zakona jeste da se obezbedi tačno onoliko sredstava u budžetu Republike Srbije koliko je predvideo ministar finansija. Zbog usvajanja nekih od amandmana, a poslanici SRS su glasali za sve amandmane koji su smanjivali finansijsko opterećenje građana Republike Srbije, zakon je vraćen, da bi tačno 17,8 mlijardi dinara, koliko je predviđeno usvajanjem ovog zakona, bilo namireno u budžetu. Osnovna stavka je uvođenje akcize na dizel gorivo. Mi smo pri podnošenju amandmana na ove i neke druge zakone, na sednici kada se o tome raspravljalo, bili kritikovani ovde da podnošenjem amandmana, između ostalog, vršimo opstrukciju rada Narodne skupštine Republike Srbije. Jedan od kritičara koji nam je to rekao bio je i uvaženi gospodin Nikola Milošević, poslanik DSS. Obzirom na status koji gospodin uživa kao akademik, njemu taj status nalaže da se u sličnim situacijama na sličan način ponaša, pa me vrlo iznenađuje zašto nije i ovaj put reagovao i rekao da opstrukciju rada Narodne skupštine Republike Srbije vrši Vlada Republike Srbije, odnosno njen ministar, pretvarajući voljom većine Narodnu skupštinu Republike Srbije u servis Vlade, koji treba da stvori zakonske okvire da se isključivo sprovodi ono što Vlada zamisli, bez ijednog amandmana narodnih poslanika, iako je to, podnošenje amandmana i korigovanje zakonskih predloga, jedno od osnovnih prava narodnih poslanika, garantovano Poslovnikom o radu. Predsednik Narodne skupštine Republike Srbije juče je dva puta pomenuo koliko jedan dan zasedanja Narodne skupštine košta poreske obveznike, obzirom da je iz iste političke grupe iz koje je i ministar finansija, inače vrlo kočoperni Mlađan Dinkić. Mogao je to reći gospodinu Dinkiću i da će ponovno izjašavanje narodnih poslanika o ovom zakonu opteretiti budžet Republike Srbije, i da ne dozvoli da se ponovo ovaj zakon nađe na dnevnom redu. Međutim, rasprava pojedinih poslanika iz jedne poslaničke grupe sasvim je jasno otkrila karte i nama je postalo jasno da je u stvari stvarni predsednik Vlade Republike Srbije Miroljub Labus, a da je Vojislav Koštunica ipak samo formalni predsednik Vlade, koga smo mi ovde izabrali. Jer, u dosadašnjem radu Narodne skupštine Republike Srbije najveći deo svog radnog vremena poslanici su utrošili raspravljajući o zakonima koji su iz finansijske oblasti. Iz jedne, inače veoma male poslaničke grupe, dobili smo ogromnu količinu koncentrisane vlasti kroz predsednika Narodne skupštine, koji vrši dužnost predsednika Republike, kroz stvarnog predsednika Vlade, ministra finansija. To nikako ne ide na ruku poslaničkoj grupi DSS, jer je njihov predsednik ponovo odigrao ulogu trojanskog konja, kao i 2000. godine, i doveo na vlast jednu manju poslaničku grupu, iako su građani Srbije 28. decembra drugačije glasali. Vlada je sve svoje ljudske i materijalne potencijale ovih dana stavila isključivo u službu dva vrlo promašena cilja. Jedan od njih je svojevrsni politički bioinžinjering, gde pokušavaju da od nekih kandidata, koje bog za to nije dao, stvori kandidate za predsednika Republike. Drugi cilj je politička reanimacija onih koji su politički odavno mrtvi. Preći ću na drugi zakon, a to je Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, i svi oni poslanici koji pročitaju članove od 44. do 48. videće vrlo jasno šta je suština ovog zakona. Trasiran je put koji Republiku Srbiju treba da vrati u godine neposredno posle Drugog svetskog rata, u godine prinudnog otkupa, kada se sa strahovitim kaznama preti svima da moraju izmiriti poreze i s obzirom da poreska politika ima tri vrlo važna limitirajuća faktora, a to su pre svega ekonomski faktor, zatim politički faktor i na kraju veoma važan psihološki faktor. Sva tri faktora u kreiranju poreske politike probio je prvo prethodni ministar finansija, a istim putem je krenuo i sadašnji ministar finansija Mlađan Dinkić i obično se to pretvori kasnije u svoju suštu suprotnost. Naime, dovešće do toga da će građani Srbije, fizička i pravna lica, masovno bojkotovati ovakvo plaćanje poreza u ovakvim visinama. Na kraju bih poručio pojedinim poslanicima iz jedne poslaničke grupe, koji su ovde pominjali cenu hleba od tri dinara, a usput pogrešno interpretirajući reči koje je izgovorio predsednički kandidat SRS u kampanji 2003. godine, vi ste, gospodo, promoteri politike koja je ovu državu dovela u situaciju da jedna firma može da se kupi za tri evra. Neka vaši eksperti izračunaju koliko hlebova stvarno vredi ta firma, pa tri evra podelite tim brojem i dobićete broj koji niko od vas neće znati da izgovori. Počinjaće sa nulom, pa zapeta, pa jedan veliki niz nula i na kraju neka cifra. To je o onome koliko procenjujete da bi trebalo da bude realna cena hleba.
Replika, narodni poslanik Nikola Milošević.
Mom uvaženom predgovorniku bilo je potrebno, ako dobro računam, punih mesec dana da nešto smisli kako bi reagovao na jedno moje izlaganje na koje je, pretpostavljam, većina prisutnih već i zaboravila. Dakle, vrlo bih voleo kada bi neko, može i tako da se kaže, zašto ne, želi da mi odgovori i da mi nešto zameri iskoristi makar ono zasedanje koje sledi posle zasedanja u kojem sam imao reč. Kada je već o opstrukciji govor, pretpostavljam da je moj predgovornik priznao da je stranka kojoj pripada vršila opstrukciju. On hoće da kaže, ako sam jednom reagovao na neku opstrukciju koja se ovde vrši, treba da reagujem i drugi put. To je za mene dragoceno priznanje i lično mogu to ovde da konstatujem, šta drugo. Međutim, ako je već o opstrukciji govor, želim da skrenem vašu pažnju na to da je gospodin koji mi je ovaj prekor uputio sam pokazao kako se vrši opstrukcija. Pitam se, a pitanje je verovatno suvišno, da li je zaista ovde na dnevnom redu kakvi su odnosi u Vladi Srbije, da li neko tamo nekome može biti nadređen, nekome podređen. Da li je tema Skupštine ono što je moj predgovornik nazvao političkom reanimacijom? Da li je tema ove skupštine šećerna afera, a uzgred budi rečeno moj predgovornik je smetnuo sa uma da se ta afera vezuje, ako dobro pamtim, za onu prethodnu, a ne za ovu vladu. Ova vlada je preduzela korake da se ta afera izvede na čistac. Dakle, ne samo da je neka vrsta opstrukcije, nego je i potpuni promašaj. Zaista bih molio da se držimo dnevnog reda. Mogu da razumem da se ova govornica koristi za stranačku promociju, to je sasvim u redu i to je legitimno pravo svake stranke i svakog govornika, ali se govornica ne može zloupotrebljavati za predizbornu kampanju i za raspravljanje o temama koje nisu predviđene dnevnim redom. Apelujem na predsednika Skupštine, koji inače vrlo lepo, savesno i zaista za primer vodi ove naše skupove, da podseti svakog ko mimo dnevnog reda koristi ovu govornicu za predizbornu kampanju da krši dnevni red.
Reč ima narodni poslanik Sreto Perić, a posle njega narodni poslanik Milan Škrbić.
Dame i gospodo narodni poslanici, cilj mi je da se strogo držim teme, ali pre nego što pređem na komentarisanje dva predloga zakona koji su sada na dnevnom redu, moram da se osvrnem na par rečenica koje smo mogli čuti u prepodnevnoj raspravi za ovom govornicom. Jedan od poslanika je rekao "sve ste porušili, sve ste uništili", a ja bih dodao - i zapalili. Mislim da je gledao u pogrešnom pravcu. Čini mi se da je gledao u ovaj deo, a možda je mogao da pogleda u neki drugi, ne znam da li ima problema sa vidom ili nešto sa ravnotežom, ne znam o čemu se radi. Zatim je šef poslaničke grupe uz to dodao još jedan atribut toj poslaničkoj grupi, rekao da su nam dali mesta predsednika skupštinskih odbora, a u nekim i potpredsednika. Ne bih se složio sa tim. Bojim se da jednog dana taj uvaženi kolega ne dođe ovde i ne kaže - mi smo vam dali 82 mandata. Kako nama ta 82, tako su 250 dali građani Srbije i mi smo ovde zaduženi i obavezni da zastupamo interese građana Srbije, odnosno naših birača. Samo još jedna primedba, ministar finansija u jučerašnjem svom izlaganju, umesto da realno obrazloži Predlog zakona koji je na dnevnom radu, bavio se malo više problematikom rešenja stambenih problema članova SRS. Mislim da ćemo svojim radom uspeti to da rešimo i bez njegove pomoći. Osvrnuo bih se na komentar zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama. Kao što su moji prethodnici rekli, koji osporavaju ovu aktivnost, da smo pre nepune tri sedmice ovaj zakon imali na dnevnom redu i o njemu su poslanici Narodne skupštine doneli onakvu odluku, odnosnu prihvatili zakon onakav kav jeste bio. Uvodi se akciza na dizel gorivo i vrlo je interesantno u obrazloženju zbog čega se to radi, pa se kaže da su razlozi postupna harmonizacija akcizne politike sa propisima Evropske unije. Da, zaista je postupna. Ovih dana je kiša padala i to su verovatno bile evropske suze, žale za tim što se kod nas pojavio disparitet između cena dizel goriva i motornog benzina. Zatim, obezbeđenje sredstava u budžetu Republike Srbije, to zaista možemo da prihvatimo i to je verovatno i tačno, ali pre nekoliko dana smo imali ovde jednu diskusiju vezanu za rešavanje stambenih problema građana Srbije, gde je rečeno da su članovi SRS, odnosno njeni poslanici protiv toga. Naime, mi smo za rešenje problema stambenog pitanja svakog čoveka, ma kojoj političkoj stranci ili možda ni jednoj ne pripadao. Smatramo da je to osnovno ljudsko pravo i da ga treba što pre rešavati, ali sigurno je da tema prethodnog zakona nije bila ta, odnosno namera nije bila ta, nego je bila sasvim druga i drugačija. Zatim, jedan od kolega narodnih poslanika SRS predložio je amandman da se akciza na domaća vina ukine da bi se pospešio razvoj vinogradarstva, odnosno proizvodnja vina i voćnih sokova. To je bilo u redu, bilo je prihvaćeno, međutim, sad neko želi da izjednači proizvodnju domaćih vina sa uvoznim vinima, odnosno da i tu učinimo jednu neravnopravnost, odnosno jednu veliku i krupnu grešku. Prilikom donošenja nekog zakona, ekspertska grupa ili ljudi koji rade na izradi tog zakona bi trebalo malo da se potrude i da vide kakvo je socijalno stanje poreskih obveznika, ako predlog tog zakona treba da reguliše tu materiju. Možda smo mogli malo i psihološkim momentima, odnosno socijalnim i svim drugim elementima da se pozabavimo, i stručnjake iz svih grupa da angažujemo, da vidimo u kakvom stanju su građani Srbije i koliki namet kroz porez oni mogu da podnesu. Mi se slažemo, zapravo SRS se zalaže za to da se što veći deo prometa vrati u normalne tokove, odnosno da se spreči siva ekonomija što je više moguće. Zalažemo se da porezi budu podnošljivi, da porezi budu na onom nivou koji građanin Srbije, ne onaj koji se bave prometom roba, pošto konačan, odnosno krajnji poreski obveznik u suštini je građanin Srbije, objektivno može da plati, odnosno može da podnese. U ovom zakonu se neki rokovi, koji se tiču ažurnosti poreskih organa, produžavaju, a samim tim trpi poreski obveznik koji greškom ili namerno više uplati, a čuli smo ovde od kolege Veroljuba Arsića kada najčešće dolazi do pogrešne ili više uplate poreza na promet i na koji način, odnosno koliko vremena treba da protekne da bi tom poreskom obvezniku bilo vraćeno. Neko je rekao da je dinar veoma stabilan, da je sadašnji ministar finansija prepoznatljiv po tome jer je svojevremeno bio i guverner NBS. Ako je dinar toliko stabilan i ako nema nikakvih poremećaja, ne znam zbog čega desetostruko, čak i dvadeset puta se povećavaju neke kazne. Kada je u pitanju naplata poreza na promet, tu se slažemo da treba biti rigorozniji, da treba preduzeti oštre sankcije protiv toga, ali u ovom predlogu zakona predviđa se i za prekoračenje u podnošenju nekih formalnih podnesaka ili nekih prijava veoma visoka kazna. Troškove prekršajnog postupka, po ovom zakonu, određuje poreska uprava u visni od 5% izrečene kazne ili najmanje u iznosu od 500 dinara. Mislim da su i ti troškovi veoma visoki. Zatim je predviđeno u članu 176, kod skladištenja robe na koju se ne plaća porez u prostoriji koja nije registrovana za tu namenu, ili kodozvoli da se u njegovoj prostoriji skladišti roba, a prostorija nije za to registrovana, sledi kazna zatvorom od tri meseca do tri godine i novčana kazna. Ovde se ne pominje koja vrednost robe bi trebalo da bude. To znači, ukoliko se neko bavi prometom hemijskih olovki, ukoliko se jedna hemijska olovka nađe izvan mesta registrovanog za prodaju, odnosno izvan mesta predviđenog za skladištenje robe, da podleže ovim sankcijama. Da li će poreski organ, ili neki drugi koji bude trebalo da provede ovaj postupak, biti pravičan ili neće, to je drugo pitanje, odnosno ostavljeno je njemu na volju, da po sopstvenom nahođenju odredi tu visinu kazne. Meni je žao što ovog momenta ministar finansija nije ovde. Zamolio bih ga za praktično rešenje jednog problema. Nazvao bih da je to bila neka eksperimentalna sistematizacija u prethodnoj vladi, gde je jedna poreska uprava, u mestu odakle dolazim – u Ljuboviji, ostala bez pola izvršilaca, a trebalo je da obave sve poslove koji se tiču poreskih obveznika. Znači, jedna polovina je ostala u odeljenju u Ljuboviji, a druga polovina radnika je bez ikakve analize prebačena u druga odeljenja – u Mali Zvornik ili Loznicu, pa sada se dešava da, iako to mesto ima dovoljan broj poreskih radnika, poreski obveznici čekaju između pola sata i sat vremena da bi završili neke poslove koje je neophodno da završe. A zna se i da se moraju baviti nekim aktivnostima od kojih treba da izdržavaju sebe i svoju porodicu, a ujedno i da daju svoj doprinos, kao privrednici ili mali privrednici, koji bi trebalo preko poreza na promet da pune budžet Republike Srbije. Mislim da će neko preneti ovu sugestiju ministru i da bi to bilo "realno" da se reši.
Reč ima narodni poslanik Milan Škrbić, a posle njega narodni poslanik Zlatan Jovanović.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, Vlada Republike Srbije je podnela Narodnoj skupštini Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, osvrnuću se najviše na taj zakon, sa predlogom da se, saglasno članu 157. Poslovnika Narodne skupštine, donese po hitnom postupku. Dodao bih da je, čini mi se, ovo superhitan postupak, jer je ovo Jedanaesta sednica Prvog redovnog zasedanja. Ako radimo po ovom superhitnom postupku, pitam se kako će postupak da se zove kada budemo radili vanrednu sednicu. Kada pričamo o ekspertima, lično iznosim svoje mišljenje i ne volim reč "eksperti", zato što se nameće odmah pitanje ko je taj da oceni i proceni ko je ekspert a ko nije. Kako bi onda zvali tu ličnost? Neki ekspert nad ekspertima ili tako nešto. Kada govorimo o Predlogu zakona oizmenama i dopunama Zakona o akcizama, sa predlogom Vlade da se donosi po superhitnom postupku, ne možemo da se ne prisetimo i primetimo šta je sve prethodilo svemu ovome i vraćanju ovih zakona na ponovno razmatranje od strane Vlade Srbije. Siguran sam da do ovoga ne bi došlo da je gospodin ministar Dinkić drugačije pristupio obrazlaganju svih ovih zakona, pa i ovog Zakona o akcizama. Očito da se nekome žurilo i da je došlo do nekog preračunavanja prilikom glasova, što je pokazalo da nije bilo dobro ono kako ste glasali, da se niste dobro sinhronizovali i dogovorili. Ali, dame i gospodo iz skupštinske većine, to je vaš problem i ostaće dok god ste u toj apsolutno neprirodnoj koaliciji. Shvatam da je akcizna politika sastavni deo poreske politike, ali proširenje spiska proizvoda na koji se plaća akciza sigurno je da će dodatno opteretiti kućni budžet, tj. fizička i pravna lica, naročito pravna lica, i povući za sobom mnoga poskupljenja, a to se najviše odnosi na povećanje akcize za dizel gorivo. Pre nego što obrazložim ovo što sam rekao, ukratko ću da dotaknem u sadržinu zakona, u član 3, koji kaže da se plaćanje akciza oslobode kako domaća, tako i uvozna vina, medicinska vina, medovina, a sve to u cilju sinhronizacije, opet sa nekim propisima Evropske unije. Rekao bih da je u tehnologiji proizvodnje naših proizvođača vina nedostatak sirovine i da uz tu tehnologiju ide i uvoz rinfuznih vina iz Rumunije, Makedonije, Bugarske i okolnih zemalja, koji treba i mora da bude oslobođen akciza, a prirodna uvozna vina ne bi trebalo da budu oslobođena. Tako bi se zaštitili domaći proizvod i domaći proizvođači. Posle akciznog aditiva od tri dinara po litru za motorni benzin, pretpostavljam da ćete usvojiti ove zakone i da će dizel tamo negde od juna biti skuplji. Dizel gorivo dodatno će koštati vozače više za 1,5 dinar, a Naftnu industriju Srbije i privatne prometnike za 1,40. Ovaj prihod od akciza na dizel, kaže se, uslov je ne samo za popunu državnog budžeta, veći novog arnžmana sa MMF-om. To su reči ministra Dinkića. Deo tog novousvojenog nameta, verovatno će biti usvojen, preuzeo bi na sebe i NIS, ali i drugi prometnici goriva, a ostatak bi poneli vozači. Mislim da Ministarstvo ovog puta veoma insistira na dizel akcizama, odnosno, nedonošenjem ovih akciza, neusvajanjem, budžet bi bio kraći za 3,5, možda i više, to je procena, možda i više milijardi dinara, koliko bi se do kraja kroz pomenutu akcizu novaca slilo u budžet. Ovaj prihod, znači od 3,5 milijardi dinara, kako je rekao ministar Mlađan Dinkić, jedini je uslov za zatvaranje tog aranžmana sa MMF-om. Popuna budžeta akcizama od dizela i prihod je uslov, ali to niko nije spominjao za ovom govornicom kada govorimo o ovom zakonu i akcizama na dizel, to je uslov MMF-a za dobijanje nove tranše kredita. Zar nas to ne asocira na sledeće: izostane li sledeća kreditna pomoć MMF-a, može se očekivati da do kraja godine paritet dinara i evra bude jedan evro - 80 dinara. Kada ovo govorim, ne pričam napamet, ovo su mišljenja mnogih profesora sa ekonomskih fakulteta, neću ih nazvati ekspertima, jer ću pobiti ono što sam malopre rekao. Pitamo se, posle svega ovoga, dokle je granica izdržljivosti naše privredei pogotovu onih koji se direktno bave proizvodnjom i prodajom dizela, a mislim da je ona na izmaku. Mislim da oni koji se bave prodajom dizela na benzinskim pumpama, to je konkretno, posle ovoga ako se usvoji moraće da se bave nekim dodatnim radnjama, možda nekom sivom ekonomijom, prodajom nekih sporednih stvari kojima se bave u prodavnicama koje imaju na benzinskim pumpama ili restoranima i da bi od tih para imali veću zaradu nego od prodaje goriva. Još nešto, pomenuo sam malopre da bi NIS preuzela jedan deo na sebe, koliko znam, u NIS-u je novo rukovodstvo koje ste postavili, ne vi konkretno, ali nova Vlada, i date su mnoge ambiciozne izjave da će se poslovati tržišnije nego u prethodnom periodu, i da će biti modernizacija proizvodnje, i da ćemo dobiti bolje i kvalitetnije gorivo, da ćemo se približiti Evropi. Pitam se, dame i gospodo, ako dodatno bude opterećena NIS za 1,40 dinara, kako će doći do novih ulaganja, mislim na NIS, jer mislim da su ta razmišljanja i obećanja brzo ohlađena. To bi bilo otprilike to što sam spremio za ovo, da ne prekoračim kao juče. Završiću; na kraju, meni je jasno da je SRS, koju toliko mrzite i ne volite, koju kritikujete, udružujete se protiv nje, svoju predizbornu kampanju počela mitinomg u Novom Sadu, to je bio veličanstveni miting, počela 9. maja, na Dan pobede, zar vam to nešto ne govori? Ovu rečenicu sam izgovorio i namerno sam ostao ovde da pogledam da li neko reaguje na ovo što sam rekao; retko ko me je saslušao, gospodo.
Reč ima narodni poslanik Zlatan Jovanović, a posle njega narodni poslanik Milorad Mirčić.
Dame i gospodo narodni poslanici, nemam ništa novo da dodam na ovo što su poslanici SRS rekli i zbog toga se izvinjavam gledaocima koji gledaju ovaj prenos, moram ponoviti zarad onih koji ne gledaju neprekidno neke moje lične zamerke i zamerke SRS, ne samo na ove predloge, već na kompletan rad Vlade Republike Srbije u ovih nekoliko meseci i sve ono što Vlada Republike Srbije predlaže Narodnoj skupštini. Prva primedba je što smo mi za ovih nekoliko meseci sve predloge Vlade Republike Srbije dobili kao hitne. Ne sećam se da je ijedan predlog stigao redovnom procedurom, svi su bili po hitnom postupku i prosto me čudi odakle tolika potreba za takvim načinom rada i zar ne može Vlada Republike Srbije da izdvoji i pripremi sedam ili 15 zakona koje će proslediti Skupštini u redovnom postupku. Ovaj zakon koji danas ovde razmatramo, zakon o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, bio je u proceduri pre 15 dana. Jedan tekst je usvojen pre 15 dana, a danas imamo novi tekst, novi predlog. Problem je što taj tekst koji je usvojen pre 15 dana nije identičan onoj verziji koju jeVlada uputilaNarodnoj skupštini. Nije identičan, jer je izmenjen amandmanima, a podnosili su ih i predstavnici vladajuće koalicije, tako da se drastično razlikuje od polaznog teksta. To je drugi problem koji ima vladajuća koalicija. Ima problem, jer ne postoji unutar te koalicije dogovor, ne postoji jedinstvo oko jednog običnog zakonskog teksta i kako da očekuju građani Srbije, kako da očekuju jedinstvo u Vladi kada su u pitanju neke mnogo važnije odluke. Predlog koji je bio pre petnaestak dana bitno je izmenjen i zbog toga Vlada Republike Srbije danas dolazi pred Skupštinu sa novim Predlogom zakona kojim će se ispraviti, znači, ono što nije urađeno u prethodnom. Ako se uporede ova dva predloga, onaj iz prethodnog meseca i ovaj današnji, uočavaju se razlike. Pričam sada o vladinim predlozima, a ne o konačnom tekstu koji je usvojen posle amandmanskih intervencija. U polaznom tekstu postoji bitna razlika. Razlika je u prvom članu, gde se sada preciznije definiše šta se sve od bezalkoholnih pića akcizom oporezuje. Znači, neprecizna formulacija koja je bila u prethodnom tekstu, sada je precizirana. To nije loše, ali se nameće pitanje, odakle sad ta dodatna pamet i zašto to nije pre 15 dana tako precizno formulisano. I pre 15 dana predlagač je isto tako ovde ubeđivao poslanike da je taj ponuđeni tekst idealan, da je najbolji, da ne može biti bolji, a danas, 15 dana kasnije, dolazi sa drugim tekstom i isto tvrdi za njega to, a tekstovi se bitno razlikuju. Ono što je sporno, to je obrazloženje koje je predlagač dao u vezi akcize na dizel-gorivo. Naime, u obrazloženju stoji da će se ovim potezom, znači povećanjem akciza na dizel-gorivo, pored ostalog, obezbediti i stabilnije tržište ovih proizvoda, misli se na dizel-gorivo i na derivate nafte. Prosto je deplasirano ovakvo obrazloženje, zato što ova sredstva ne idu NIS-u kao uvozniku, nabavljaču derivata nafte, već idu direktno u budžet. Znači, ovim se ne može obezbediti stabilnije snabdevanje naftom i derivatima nafte, jer su sredstva namenjena direktno budžetu. Prethodnim tekstom, posle jednog amandmana, od akciza su oslobođena domaća vina i to je bilo logično, pametno i razumno. Razumno je bilo, jer treba pospešiti, treba poboljšati uslove za domaću proizvodnju, obezbediti bolje uslova domaćim vinarijama. Međutim, sada je nelogično, nerazumno i nejasno odakle ideja da se i uvozna vina oslobode akcize. Da li ćemo time pomoći našim proizvođačima, i ne znam šta je predlagač mislio, i kako može da obrazloži i odbrani jednu ovakvu meru. Naravno, predlagač u obrazloženju kaže da će se ovim pospešiti proizvodnja. Međutim, kažem, to objašnjenje je deplasirano i ne može to, jer je i svakom laiku jasno da se na ovaj načinuslovi proizvodnje otežavaju, jer će konkurencija domaćim proizvođačima biti znatno veća i biće uslovi za proizvodnju i plasaman mnogo teži. Verovatno je druga ideja, verovatno je intencija i težnja da se domaći proizvođači još više osorimaše i da se što brže, lakše i jeftinije prodaju. Na kraju, u obrazloženju ovog zakona stoji da će se ovim merama obezbediti priliv u budžet od oko četiri milijarde dinara. Obzirom da je deficit budžeta preko 40 milijardi dinara, bojim se da ovaj predlog koji danas imamo neće biti poslednji u nizu sličnih predloga u ovoj godini i da ćemo vrlo brzo imati nove predloge za povećanje akciza na raznorazne akcizne proizvode, jer teško je popuniti budžetski deficit koji je u startu, u predlogu budžeta Republike Srbije ovde usvojen, a za koji ne postoje jasni izvori za popunjavanje.
Reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić, a posle njega narodni poslanik Zoran Krasić.
Koliko je ova rasprava zanimljiva i inatersantna, najbolje pokazuje činjenica da niko od predstavnika Vlade nije prisutan ovde u sali. To ne govori samo o njihovoj zainteresovanosti da nama poslanicima objašnjavaju stvari, nego o njihovom načinu uvažavanja i poštovanja skupštine većine, a ne opozicije. Još je čudnije, imajući u vidu da ovaj zakon o akcizama po drugi put predlaže Vlada Srbije, gde u samom tekstu predloga ovog zakona priznaje svoje greške. U normalnim demokratskim zemljama i normalnim političkim uslovima to bi bio i te kako dovoljan razlog da resorni ministar sam inicira svoju ostavku. Iz kog razloga to govorim? Iz prostog razloga što smo svedoci, a ima u stenogramu i zapisniku sa ove sednice, kada se raspravljalo o akcizama, poslanici SRS-a i drugih stranaka sa ove govornice su rekli da se ne može povećavati akciza na bezalkoholna pića, jer na prirodne sokove i ne postoji zakonska odredba za akcize. Ministar je sa ove govornice kao odgovor izneo tvrdnju da mi srpski radikali vršimo političku propagandu i da to nije tačno, da nismo upoznati sa zakonom, da bi u ovom tekstu novog predloga zakona priznao svoju grešku. Ne može se postupak jednog odgovornog ministra u jednoj, kako vi tvrdite, odgovornoj vladi tumačiti na taj način - ko radi taj i greši. Može samo jednim minimumom moralnog načela da je izašao ovde pred nas poslanike i u obrazloženju ova dva zakona da je rekao, izvinjavam se poslanicima čije sam tvrdnje negirao, obmanula me moja stručna služba. Ostavimo to na stranu. Po nama, srpskim radikalima, neprihvatljivi su ovi predlozi zakona, a govorim o ova dva predloga zakona. Prvo, u Zakonu o poreskom postupku i o porezu dobardeo se odnosi na kaznene odredbe. Ako je visina kazne rezultat realne politike koju sprovodi Vlada, a ne rezultat očekivane inflacije, onda su dobre kaznene mere. Da li je to sada realno da poreski obveznici plate ili ne plate, to ćemo da vidimo. U svakom slučaju, tu kaznenu politiku treba pooštriti, treba uvesti disciplinu. Ono što je najinteresantnije u predlozima, to je da vidimo kako će se ovaj drugi predlog Zakona o akciza odraziti na standard građana Srbije, jer, gospodo, pre neki dan, predstavnik Evropske zajednice vam je jasno i glasno stavio do znanja da njega ne interesuju vaši politički stavovi, kada je u pitanju kandidatura za ulazak u Evropsku zajednicu, nego da ih interesuje povećanje standarda građana Srbije. Mi ovde imamo nešto što bi u najmanju ruku trebalo da bude kandidovano za nagradu iz oblasti ekonomije. Imamo tvrdnje predstavnika Vlade da povećanja akciza na dizel gorivo neće ugroziti standard građana Srbije, neće izazvati inflaciju. To, u najmanju ruku, po meni, a i nama srpskim radikalima, treba kandidovati za nagradu. Mislim da je previše Nobelova nagrada. Ako ne nagradu, onda bar proglasiti fenomenom iz oblasti ekonomije, ako ne i to, onda iz oblasti medicine. To je već u sektoru i delokrugu te nauke. Teško je poverovati, gospodo, da povećanje akciza na naftu i naftne derivate neće izazvati reakciju čiji će krajnji rezultat biti inflacija. Uverili smo se, povećanje akcize na benzin je izazvalo porast cena, porast cena sam po sebi izazvao inflaciju. Što se statistički manipuliše sa porastom procenta inflacije, to je druga stvar. Najbolje je to proveriti kod građana Srbije. Pitajte njih koliko se to odrazilo na njihov kućni budžet, pa ćete dobiti pravu procenu. Ono što mi, srpski radikali, želimo da postignemo, to je da vama, skupštinskoj većini, damo do znanja da se učite na iskustvima prethodne vlasti. Njihov ministar finansija je ovde iste ili gotovo iste argumente iznosio sada kao ovaj vaš, pa računajte da će i posle vašeg ministra doći ministar finansija, a mi se iskreno nadamo da će to biti član SRS-a, koji će razotkriti sve ove prevare sa kojima se bavi i vaš ministar finansija. Mi vas iz tog razloga sada upozoravamo, ne da bismo postigli politički efekat, nego da bi menjali zakone. Najbolji zakoni su oni koji uvažavaju realnost, najbolji zakoni. Pogledajte kako stanovništvo živi, pogledajte koliki su troškovi života, pogledajte kakvi su efekti povećanja cena zbog promene akciza, a onda će vam sve biti jasno. To što mnogi poslanici razmišljaju na neprihvatljiv način, pa se nalaze u ulozi po principu, šta me boli briga, gospodo, krajnji korisnik sve će ovo da plati. Mi smo ti krajnji korisnici, oni koji žive zajedno u domaćinstvu. Oni koji žive zajedno sa mnom u domaćinstvu, oni sve ovo plaćaju i mi smo poreski obveznici, kao i članovi naših porodica, naša rodbina i komšije. Tako gledajte. Tako posmatrajte, a nemojte zbog partijske discipline, zbog međukoalicionog dogovora da donosite zakone koji ne samo da su u suprotnosti sa voljom građana, da li većine ili manjine, nego ih puno koštaju. Još je vreme da to ispravite. Mi se nadamo da ćete prihvatanjem amadnmana SRS ispraviti neke nepravilnosti, ovaj zakon korigovati, ali se naša nadanja zasnivaju na volji većine koja sedi ovde u Skupštini, a mi srpski radikali ponovo vam kažemo – nećemo prihvatiti ove vaše zakone.
Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić, a posle njega Aleksandar Đorđević. To je ujedno poslednji prijavljeni govornik. Preostalo vreme poslaničke grupe je još 15 minuta.
Pa, eto, posle petnaestak dana ponovo popravni ispit za Narodnu skupštinu. Naljutio se ministar finansija što njegova ideja kako da obezbedi sredstva koja mu fale za budžet nije prošla u Narodnoj skupštini. Naljutio se, presavio tabak i vratio ponovo na doradu. To je upozorenje skupštinskoj većini da ubuduće ne podnosi amandmane, da ne sme da pametuje, jer gnev ministra može biti bezgraničan, opasan, a vidite danas ga i nema. Nema ga, jer njega ovo ne interesuje. On je obezbedio 126 identifikacionih kartica da se ovo usvoji. Naravno, SRS kritikuje Predlog zakona. Neće da glasa za taj predlog zakona, taman posla da glasamo za to. Nećemo sami sebe da demantujemo. Valjda nismo za 15 dana promenili mišljenje. Ako je neko od vas promenio mišljenje, to je već vaš problem. Ali, skupštinskoj većini bih skrenuo pažnju da u vreme predizborne kampanje vi ovakvim dnevnim redom kažete gospodinu Maršićaninu da nema potrebe da se kandiduje, jer će on sigurno da izgubi izbore. Evo i dokaza za to. Pa, ko bi glasao za kandidata ove koalicije – u centar, Srbijo, koja u toku predizborne kampanje diže cene. Evo, vrlo prosto i jednostavno. Izađite lepo, napravite jednu anketu, pitajte bilo kog prolaznika – evo, u toku je kampanja, vlast diže cenu gorivu, da li ćete da glasate za njihovog kandidata za predsednika? To samo Mlađan Dinkić može da kaže, da je to vizionarski, epohalno i da će doneti nekog rezultata. Nema nikakvog rezultata. Mi smo vas i prilikom donošenja budžeta upozorili na problem koji će da se desi i tada je ministar finansija izašao za govornicu i rekao – neće doći do povećanja niti poreza, niti akciza, niti bilo kakvog, uslovno rečeno, nameta. Ne lezi vraže, nije prošlo ni mesec dana jedan komplet poreskih zakona je morao da se menja, a evo sada, skupštinska većina ide na popravni ispit. E, to je ta ekonomska politika nove vlade, odnosno to je jedna stihija. Nema tu ni ideje, nema tu ni vizije. Jer, kad bi bilo ideje i vizije, onda ne bi bilo ovakvog obrazloženja, a neću da ponavljam neke rečenice iz tog obrazloženja, jer svaka sledeća demantuje prethodnu. Ukazao bih samo na jednu stvar. Ako ste u toj konfuznoj politici – šta treba da se optereti akcizom – malo vodili računa, onda biste shvatili jednu činjenicu, da se akcizom opterećuje proizvod, bez obzira na njegovo poreklo. Međutim, prošlog puta smo vas naterali da prihvatite da se kroz akciznu politiku značajnije izvrši uticaj i na suštinu ekonomske politike i da se da neka blaga prednost domaćim proizvodima, polazeći od vaše intencije koja je i izneta u Zakonu o izmenama i dopunama Zakona o javnim nabavkama, gde takođe štitite domaći proizvod. Evo, to vaš ministar nije shvatio pa vas je demantovao ovakvim predlogom zakona. No, pošto je o akcizama bilo sasvim dovoljno argumenata, da se posvetimo malo ovom drugom zakonu o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji. Kada se letimično pogleda može da se konstatuje sledeće: sve što ne može milom, verovatno će morati silom, i kompletne promene najdemokratičnijeg zakona o poreskom sistemu, a to je bilo prisutno pre dve godine kada se usvajao Zakon o poreskom postupku i poreskoj administraciji, morale su da pretrpe ovu izmenu. Naravno, sve što je u bilo kakvoj vezi sa Božidarom Đelićem mora da bude promenjeno, jer je došao njegov krvni neprijatelj Mlađan Dinkić. I, po toj logici stvari, sprovode se promene, a one znače npr. menja se član 10. zakona, pa se rok za povraćaj pogrešno ili više uplaćenih sredstava sa 15 dana povećava na 25 dana. To je krajnji rok. Šta to znači? To znači da se država jednostavno služi tuđim parama, koje joj nikada nisu ni pripadale, i produžava svoj rok. Đelić je tražio samo 15 dana, da može da koristi to, ali Dinkiću je potrebno 25 dana. Želi da obezbedi malo duže likvidnost budžeta itd. Pa, onda, član 26. menja se, dodaje se nov stav i kaže – banka je dužna da obustavi izvršenje naloga poreskog obveznika za prenos sredstava sa računa obveznika od momenta prijema rešenja, osim u svrhu izmirenja obaveza po osnovu poreza. Da stvar bude čudnija, odnosi se na odredbu koja se tiče poreskog identifikacionog broja. Ukoliko poreska uprava zaključi da je još nešto potrebno, pa poreski obveznik nije dostavio to, onda može da ga blokira. Vidite, dalje, član 29. je pretrpeo izmenu koja se svodi na to da se poreski postupak i poreski organ meša u statusnu stvar pravnog lica, pa sud neće biti u mogućnosti da upiše osnivanje pravnog lica u registar, znači neće upisati osnivanje pravnog lica i radnje u odgovarajući registar bez dokaza o plaćenom porezu i sporednim poreskim davanjima osnivača i ranije osnovanih pravnih lica čiji su oni osnivači. Znači, Zakonom o porezima se definiše uslov da bi se neko upisao u privredni registar. To, verujte, nigde ne postoji na kugli zemaljskoj, međutim, eksperti su bili u mogućnosti da i tako nešto izmisle. Dalje, poseban specifikum novog ministra i nove politike Vlade Republike Srbije je izmena člana 66. Radi se o privremenim merama obezbeđenja koje poreska uprava može da preduzme; pazite – radi obezbeđenja naplate poreza koji nije dospeo, ukoliko poreska uprava posumnja da to neko može da osujeti, e oni mogu sve to da blokiraju, znači račun tog pravnog lica, do momenta dostavljanja rešenja o prinudnoj naplati poreza i skidanju novčanih sredstava. Znači, ako poreska uprava posumnja u neko pravno lice da neće biti u mogućnosti da plati porez, i to onaj koji u ovom trenutku još nije dospeo, oni mogu da ga blokiraju. Pa, kako će on da radi? Kako će da obezbeđuje promet? Kako će da nastaje poreska situacija i poreska obaveza? Dalje, u članu 68. dan plaćanja poreza, vidite sada nov termin, šta se smatra pod danom kada je plaćen porez, novi eksperti su izmislili da je to dan kada je iznos ostvaren prodajom pokretnih stvari i nepokretnosti u postupku prinudne naplate poreza i sporednih poreskih davanja uplaćen na propisani uplatni račun javnih prihoda. Znači, onaj ko vrši prinudnu naplatu prodajom pokretnih i nepokretnih stvari, drži u posedu robu poreskog obveznika, pa kad je proda, kad se smisli da uplati na poreski račun, tada se smatra da je on izmirio svoju poresku obavezu. Kako država jednostavno reguliše to, sa kasnijim datumima, kako bi tekle kamate i druge obaveze i svi poreski obveznici bili poprilično pritisnuti,da znaju da nema opasnosti, jer je na delu šifrovana poruka RR, GG itd. Član 75. govori o vraćanju sredstava po osnovu rešenja drugostepenog organa ili suda kada je ukinuto poresko rešenje. Oni sad dodaju - od dana dostavljanja akta kojim se poništava, menja ili ukida rešenje ili drugi akt o zaduženju. Kakva je to restitucija? Kakav je to povraćaj u pređašnje stanje. Valjda se vraća na dan i na stanje kada je doneto nezakonito rešenje, a ne kada je organ primio drugostepeno rešenje da je nešto nezakonito. Ali sve je to kod nas moguće. Član 83, kaže se ovako - troškove poreskoprekršajnog postupka određuje poreska uprava u visini od 5% od iznosa izrečene novčane kazne, a najmanje u iznosu od 500 dinara. Vidite, u prekršajnom postupku važi pravilo o nekom paušalu, ovde se zagarantuje 5%, pa ukoliko je manje od 5%, onda ide 500 dinara, ali kada se čuju nove odredbe o prekršajima i ovim drugim sankcijama, videćete da tu novčana kazna ide od dvostrukog do dvadesetostrukog iznosa neplaćenog poreza. Pa još ukoliko jedan dinar nije platio, platiće kaznu 5.000 dinara. Ali pričaćemo o tome povodom amandmana. Ono što je interesantno, ne znam kako ste se vi u koaliciji to dogovorili, to je očigledno koncept da se u pojedinačnim zakonima definišu krivična dela, što mora da nestane iz pravnog života, jer se ovde upusuju nova krivična dela gde ne postoji nijedan od elemenata na osnovu kojih bi nešto moglo da stoji u ovom zakonu. Ako ima elemenata za krivičnu odgovornost, izmenite Krivični zakon, definišite postupak i posebno poglavlje, jer sada smo svedoci dva odvojena procesa. Jedan deo Vlade vodi postupak, odnosno priprema se da uredi krivično zakonodavstvo, da u jednom krivičnom zakonu budu sva krivična dela, da se iz postojećeg Krivičnog zakona izbace neka krivična dela koja nemaju nijedan od osnovnih uslova da budu u krivičnom zakonu. Sada nam se ubacuju neka nova krivična dela. Budite uvereni, pošto znam kakva je sudska praksa i znam kakvi su stavovi Vrhovnog suda povodom ovih pitanja koje ste ubacili u ovo, moram da vam kažem da vam ova krivična dela, ovako formulisana, neće proći pred sudovima. Nemojte pogrešno da me shvatite, da na ovaj način štitim nekoga. Ne, ne štitim nekoga, nego vam samo ukazujem da će da se javi problem, jer vi mislite da ste vi regulisali jednu situaciju, a ona nije regulisana. Znajte, u tim vodama najbolje plove oni kojima je zagarantovano da mogu do mirne volje da izigravaju propise. Verovatno vaša želja nije to bila, ali vam kažem, stavovi sudske prakse postoje oko registrovanog, neregistrovanog poslovnog prostora, skladišta itd.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Đorđević. Preostalo vreme je dva minuta i deset sekundi.
Dame i gospodo narodni poslanici, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, koji je Vlada Republike Srbije podnela Narodnoj skupštini, predstavlja jasan pokazatelj građanima Srbije da vladajuća koalicija ne deluje jedinstveno po pitanju donošenja zakona. Zakonodavni organ ovog saziva u roku od 45 dana treba da raspravlja i usvoji Predlog zakona o akcizama, obzirom da je zakon donet i da je stupio na snagu, a usvojila ga je skupštinska većina, pa se sada postavlja pitanje - kakva je to Vlada Republike Srbije koja u navedenom roku od 45 dana ponovo traži od Skupštine da donese zakon u obliku predloga, dorađen, ali sa izmenama koje direktno utiču na standard građana Srbije. Kao osnovne razloge za usvajanje ovog predloga u zakonskom predlogu, Vlada Republike Srbije navodi harmonizaciju akcizne politike sa propisima Evropske unije, harmonizaciju akcizne politike sa Republikom Crnom Gorom i obezbeđivanje priliva sredstava u budžet Republike Srbije. Očigledno je da Vlada ovde nije uzela u obzir standard građana. To je osnovna stvar: ne postavlja se pitanje da li građani Srbije mogu da podnesu ovakvu akciznu politiku Vlada Republike Srbije. Pošto imam malo vremena, ono što je posebno bitno, drago mi je da je minsitar došao, stvarna posledica povećanja akcize na dizel gorivo je povećanje, pre svega, transportnih troškova, što izaziva porast cena svih proizvoda i usluga, a što će opet izazvati negativne posledice na celokupnu privredu u Srbiji, u celini. Prave posledice ovakve politike, koju u ekonomskoj sferi forsiraju potpredsednik Vlade Miroljub Labus i ministar finansija Mlađan Dinkić, biće uništenje domaće proizvodnje. Građani Srbije treba da znaju da ovakva zakonska rešenja imaju dalekosežne negativne posledice na njihov standard, kao i na domaću proizvodnju i privredu u Srbiji. Dakle, ne može se pravdati donošenje ovakvih zakona, koji će direktno uticati... (Predsedavajuća: Vreme.) ... na pad standarda građana i uništavanje celokupne privrede i domaće proizvodnje. Na kraju, obzirom na sve što sam naveo, može se povući jasna linija razgraničenja između onih koji koriste fašistoidne metode osvajanja vlasti i onih koji se bore za demokratsko osvajanje vlasti. Jasno je da su SRS ... (Predsedavajuća: Vreme.) ... i dr Vojislav Šešelj patriotske i demokratske snage u Srbiji. Zato ćemo vas, uz podršku građana Srbije, kao nikad do sada, pobediti na predstojećim predsedničkim izborima. Sviđalo se to vama ili ne... (Predsedavajuća: Narodni poslaniče, prekoračili ste svoje vreme.) ... Srbija će posle 13. juna izabrati predsednika Srbije, a to će biti, siguran sam, Tomislav Nikolić. To će biti realno, apsolutno, pobeda demokratije u Srbiji.
Replika, narodni poslanik Branislav Ristivojević. Izvolite.
Vidim da, uvežene kolege narodni poslanici, od fer-pleja za ovom govornicom neće biti ništa, koliko da vam vratim, uvažene kolege SRS. Vaš predsednički kandidat Toma Nikolić će u drugom krugu da pukne i da izgubi izbore, a dobiće gospodin Maršićanin. Vi nama pričate o poskupljenjima u vreme izbora, a vi pričate o pojeftinjenjima. Realno, tri dinara hleb. Koga ćete vi da ubedite u to? Vi ste šampioni socijalne demagogije i pući ćete na izborima 27. i onda ćete samo da se češete.
Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja zaejdničkog načelnog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio pravo iz člana 89. Poslovnika. Narodni poslanik Bojan Pajtić, poslanička grupa DS - Boris Tadić, izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovani gospodine ministre, svako ko misli da će pobediti Borisa Tadića na ovim predsedničkim izborima, očigledno veoma malo zna o političkim prilikama u Srbiji. Ali, nisam se zbog toga javio, javio sam se da rezimiram ono što je stav poslaničke grupe DS o predlogu ova dva zakona. Parlament je pretvoren pomalo u tok-šou, što bi bilo simpatično da na dnevnom redu nemamo predloge zakona koji na dramatičan način utiču na standard građana Srbije i mislim da je krajnje vreme da rad parlamenta upristojimo i uozbiljimo, jer Srbija i naši građani se u ekonomskom smislu nalaze u dovoljno teškoj situaciji da bi ih ovakvo ponašanje narodnih poslanika zabavilo. Prvo moram da izrazim nezadovoljstvo činjenicom da nismo dobili odgovore na primedbe koje smo izneli u vezi ovog zakona. Ukazali smo na set pravnih primedbi, na set ekonomskih primedbi na ovaj zakon, ukazali smo na to da se ovaj zakon nikako nije mogao naći na dnevnom redu parlamenta, utoliko što se pre tri nedelje nalazio pred ovim parlamentom, i utoliko što je parlament izglasao ovaj predlog zakona sa amandmanima, i utoliko što su narodni poslanici konačno izglasali nešto što nije podržala Vlada. To jeste pravi parlamentarizam. Ne možemo govoriti o podeli vlasti ukoliko se parlament praktično vraća na popravni ispit ili ukoliko mu se daje "ostav" ukoliko izglasa neki amandman koji Vladi nije po volji. Nije se mogao ovaj zakon naći na dnevnom redu po hitnom postupku, jer Poslovnik vrlo jasno definiše da samo ukoliko postoje štetne posledice za zdravlje, život i bezbednost ljudi, bezbednost zemlje i rad organa i organizacija zbog neusvajanja zakona on se mora usvojiti po hitnom postupku. Zašto to kažem? Zato što hitan postupak podrazumeva redukovanje ustavnih prava poslanika. Hitan postupak znači da poslanici poslaničke grupe nemaju vreme za pripremu za tačku dnevnog reda, nemaju dovoljno vremena za podnošenje amandmana. Nemaju dovoljno vremena da sagledaju ovako dugačak dnevni red kakav smo dobili za ovu sednicu i narodni poslanici kojima je dužnost i uloga da utiču i da poboljšavaju amandmanima predlog zakona prosto nisu u poziciji da to čine. Upravo zbog toga Poslovnik na vrlo jasan, restriktivan, strog način definiše izuzetke, a ne pravila pod kojima se zakoni predlažu po hitnom postupku. Ustavni rok koji je predviđen za stupanje zakona na snagu od osam dana prekršen je u dva predloga zakona, opet mimo Ustava. Ustav kaže da jedino ukoliko postoje naročito opravdani razlozi rok od osam dana može biti kraći, ali nikada ne može biti kraći, tako je u krivičnom zakonodavstvu, tako je u svakom zakonodavstvu koje nameće neke obaveze građanima. Ne može biti kraći od osam dana zato što je potrebno vreme da se građani, da se pravna lica, da se fizička lica upoznaju sa odredbama zakona, koje i te kako utiču na njihov standard, na poslovanje pravnih lica. Nismo zadovoljni objašnjenjem da se ovim predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama uspostavlja neka ravnoteža na tržištu. Ne mislimo da je opterećivanje građana, novi namet od 2,90 dinara po svakoj litri dizel goriva nešto što je dobro za građane ili nešto čime se uravnotežuje situacija na tržištu. Naprotiv, na ovaj način smanjuje se standard građana, povećavaju se cene svih proizvoda, budući da cena benzina i cena dizela neminovno ulaze u strukturu proizvoda i nije nam jasno otkud tvrdnja da je samo 0,4% uticaj ove cene na te proizvode, budući da je predloženo povećanja akciza negde za oko četvrtinu i nalazi se pred nama u Predlogu zakona. Motorna vozila postala su privilegija bogatih u zemlji. Prvo, pre tri nedelje usvojili smo dramatično povećanje akciza na benzin i neposredno nakon toga povećala se značajno cena benzina. Isto će se dogoditi i sa dizel gorivom. Mi smo predložili amandman i zaista molim da budemo racionalni, na način na koji smo bili racionalni pre tri nedelje, kada smo većinski opredelili da Predlog zakona o akcizama, koji se nalazio tada na dnevnom redu Skupštine, ne može na takav način i tako drastično da optereti građane Srbije. Pozivam vas da glasate za naš amandman koji smo podneli na ovaj predlog zakona i da spasemo što se spasti može. Upozoravali smo da je budžet nerealno projektovan, da će MMF imati primedbe na deficit kakav je bio predviđen u Predlogu budžeta. Upozoravali smo da ćemo kao parlament biti opterećeni stalnim rebelansima i stalnim predlozima zakona koji će te rupe, koje u startu budu napravljene u budžetu, morati da popunjavaju. Kaže Valtazar Bogišić - što se grbo rodi, vrijeme ne ispravi; čini se da od ovog budžeta do kraja godine neće biti ništa i da ćemo zaista morati da saniramo posledice loše projektovanog budžeta do kraja godine. Upozoravali smo da Zakon o poreskom postupku i poreskoj administraciji uvodi drakonske sankcije za prekršaje u ovoj oblasti, a naročito najdrastičnija jeste sankcija od milion dinara za prekršaj ukoliko pravno lice, odnosno predstavnik pravnog lica malo zakasni da prijavi registar, odnosno da se prijavi nadležnoj instituciji za poresku administraciju. Milion dinara je nešto što pravno lice, bilo koje pravno lice u Srbiji danas, teško može da podnese i na ovaj način sigurno ni na koji način ne unapređujemo ni rad pravnih lica u ovoj zemlji, niti unapređujemo funkcionisanje poreskog postupka i poreskog sistema. Ono što takođe zabrinjava kada govorimo o parlamentarizmu u ovoj zemlji, posebno u ovom domu, jeste stalni problem ne samo nivoa diskusije u parlamentu, nego i stalni problem sa prisustvom većine u ovom parlamentu. To je nešto što je traumativno. Poslanici opozicije zaista se trude da amandmanski poprave predloge zakona koji se nađu pred nama. Vrlo često nismo saslušani, a danas nažalost takođe od predstavnika Vlade nismo bili saslušani i ono što od vas tražimo jeste makar minimalna odgovornost prema onome što su vladini zakonski predlozi. Zbog toga, na osnovu člana 82. stav 6. Poslovnika, tražim da se utvrdi kvorum za rad parlamenta.
Poštovani narodni poslanici, da utvrdimo kvorum. Pošto imamo kvorum, možemo nastaviti rad. Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa koji nisu iskoristili svoje pravo žele reč? (Ne.) Zaključujem zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama i Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji. Nastavljamo rad po dnevnom redu. Prelazimo na 6. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O AKCIZAMA (pojedinosti) Primili ste Predlog zakona, koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste amandmane, koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Leila Ruždić-Trifunović, Hranislav Perić, Vitomir Milošević, Milorad Mirčić i Branče Stojanović. Narodni poslanik Vitomir Milošević povukao je pisanim putem amandman koji je podneo na član 4. Predloga zakona. Primili ste izveštaja Odbora za finansije i Zakonodavnog odbora. Pošto je Narodna skupština obavila zajednički načelni pretres, u okviru koga je razmatran i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 2. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Leila Ruždić-Trifunović, Hranislav Perić i Vitomir Milošević. Predstavnik Vlade i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Hranislav Perić.
Kada je bio na dnevnom redu ovaj amandman nisam se javljao da ga branim i to neću raditi ni danas, da ne bi nešto pokvarili. Suvišno je da o njemu govorim. On je vrlo poznat, svi znaju o njemu, svi poslanici i kompletna javnost itd. Bilo šta da kažem je suvišno.
Da li još neko želi reč? Narodni poslanik Bojan Pajtić.
Poštovana predsedavajuća, poštovani gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, ovo je amandman o kome smo govorili u raspravi u načelu. Koleginica Leila Ruždić-Trifunović predložila je da se briše član 2. Predloga zakona. Ohrabruje što je kolega Perić, koji pripada većini u ovom parlamentu, takođe podneo istovetan amandman, što nas drži u ubeđenju da može da se dogodi situacija kakvu smo imali pre tri nedelje, da narodni poslanici, odgovorni prema građanima i prema svojim biračima, odbiju da se ovakvo povećanje akcize nađe, odnosno bude usvojeno kao deo Predloga zakona. Dakle, koleginica Ruždić-Trifunović predložila je brisanje člana 2. Nije neprihvatljivo, pošto se ovaj predlog zakona sastoji od više članova, i od članova koji predviđaju akcize na alkoholna pića i na neke drugeproizvode. To nam je prihvatljivo. Dakle, ovaj zakon nije u potpunosti neprihvatljiv i mi bismo bili spremni i da glasamo za Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama u celini, ukoliko bi ovakav amandman bio prihvaćen. Zaista bi prihvatanje ovakvog amandmana doprinelo popularnosti i narodnih poslanika i Narodne skupštine. Sasvim je sigurno da, uprkos tome što Vlada nije saglasna sa ovakvim amandmanom, a nije bila saglasna pre tri nedelje, na narodnim poslanicima jeste konačna reč. Dakle, molim vas, poštovane kolege, da ovakav amandman usvojimo i da zaista, bez ikakave patetike, poštedimo građane Srbije ovako dramatičnog povećanje cena dizel goriva.
Da li o ovom amandmanu još neko želi reč? Reč ima ministar finansija u Vladi, gospodin Mlađan Dinkić.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, 3,5 milijarde dinara, što će biti priliv u budžet Republike Srbije ukoliko Skupština usvoji povećanje akciza na dizel gorivo za 2,9 dinara po litru, neophodno je radi finansiranja javnih rashoda, odnosno smanjenja kašnjenja koja su kumulirana u prethodnim godinama po osnovu nekih socijalnih rashoda, pre svega, kod naknada nezaposlene i kod zemljoradničkih penzija. Naime, dug po osnovu zemljoradničkih penzija iznosi 22,5 penzije. To je dug koji je Ministarstvo finansije zateklo od prethodne Vlade. Usvajanjem ovog amandmana, punjenjem budžeta sa dodatnih 3,5 milijarde dinara, već nedelju dana nakon usvajanja ovog amandmana, a zato se predlaže da stupa na snagu odmah po izglasavanju u Skupštini, krenuće ubrzano smanjivanje kašnjenja u isplati zemljoradničkih penzija i smanjivanje zatečenog kašnjenja u isplati naknada za nezaposlene. Dakle, glasanjem za ovaj amandman platiće nešto više ljudi koji voze - 2,9 dinara po litru. Cena dizela će i dalje biti ispod cene u okružnju. Imajte u vidu da je, nakon povećanja akcize na benzin od tri dinara, benzin poskupeo 1,8 dinara. To je 1,5 po osnovu akcize i 20% po osnovu poreza na promet, što znači da neće ovo bitno uticati na cene, ali će značajno povećati budžet Republike Srbije i doprineti da se kašnjenja, koja je prethodna Vlada napravila prema nezaposlenima i prema zemljoradnicima po osnovu isplata penzija, krenuti da se smanjuju.
Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Mi smo prilikom usvajanja budžeta rekli da će biti problema, jer budžet ima strahovito veliki deficit. Samo bih podsetio da je Vlada rekla da ima rešenje za taj problem. Rešenje nije pronađeno ni u Londonu, već je jedna čvrga došla odatle. Savetnici iz inostranstva nisu pomogli. Mi smo vam ponudili formulu kako da rešite problem deficita. Samo ću da vas podsetim da je gospodin Arsić sa ove govornice najmanje pet puta išao od pozicije do pozicije i ukazivao zašto ne treba te pozicije da budu u budžetu Republike Srbije. Znate, nije korektno da sada vi spočitavate bivšoj Vladi nešto, kada ste i vi bili deo te Vlade. Mi ovde izražavamo principijelno neslaganje da za 15 dana idemo na popravni ispit. To je prva stvar. Druga stvar, vi nemate argumentaciju za ovo što tvrdite. Vama je argumentacija trošak. Postoje neke obaveze koje treba da se ispune, nema drugih mogućnosti, hajde da povećamo cenu dizel goriva. To je ovo sa čime ste vi izašli. Onda pričate o nekom disparitetu. Pa, dispariteti između nas i inostranstva su po svim tačkama, po svim segmentima. Malopre ste rekli – disparitet između cene benzina i cene dizel goriva. Pa, naravno, kada ste prošli put imali većinu, pa ste izglasali povećanje akcize za motorni benzin. Mi ne možemo da vam damo saglasnost za ovo povećanje. Budite sigurni, nećete po ovom osnovu da povećate prihode, jer ćete izgubiti na porezu na promet, izgubićete na drugim stavkama. To što se vi samo štetate kroz Beograd i vidite neke fićfiriće koji voze kola i neke mafijaše koji su u mogućnosti da imaju sredstva i da mogu po ceo dan da se voze, to je vaš problem. Ali, prođite kroz unurašnjost Srbije i videćete da od 21,00 čas u gradovima nema saobraćaja. O tome mi pričamo. Vi pričate o nekoj socijalnoj demagogiji. Pa, najveća socijalna demagogija je upravo to: mora da se poveća cena, mora da se poveća akciza da bi neko drugi dobio. Ko drugi da dobije? Videćete i sami za nekoliko meseci kako da će da se oburva ovo sve o vaše glave. Zbog toga mi kažemo i ne kritikujemo vas samo radi kritike – postoje resursi, postoje mogućnosti. Obrišite neke agencije koje rade neki nepotrebni posao, izvršite reorganizaciju, sredite malo državnu upravu, smanjite troškove po osnovu ugovora o delu, smanjite troškove koje imate plaćajući neke izmišljene institute da vam daju neuspele prevode nekih zakona iz inostranstva. Napravite neku uštedu. Ova vlada ne želi da čini uštedu. Kako se planira? Evo vam klasičnog primera. Pre nekoliko dana ste imali prilike da pročitate da je Vlada donela rešenje da iz tekuće budžetske rezerve izdvaja 33,5 miliona i seli na susednu poziciju, gde se nalaze sredstva za izbor predsednika Repbulike. Tamo je preseljeno 33,5 miliona, a planirano je samo 12. Ministar nije ni znao kako izgleda zakon, koja je obaveza budžeta, pa je onda lutao i rekao – moramo da smanjimo 10 puta, pa na nula, nula, nula itd. Kada su mu rastumačili o čemu se radi, onda da iskoristi rezervu. Pogledajte malo vaše pozicije, pogledajte vaš budžet. Nađite uštede. Vi formirate sve i svašta. Obećavate ovde, pričate neke stvari, kao, sve će biti u najboljem redu. Mi pokušavamo da vas sprečimo, da vam kažemo da nećemo da glasamo za ovo. Da sam na nekom mitingu Koalicije "U centar Srbijo" aplaudirao bih vam. Ako ste rešili da izvršite političko samoubistvo,to uradite.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? Izvolite, narodni poslanik Leila Ruždić-Trifunović.
Možda ne bih ni izlazila da obrazlažem amandman, jer sam to učinila prošli put kada sam mislila da sam to već skinula sa dnevnog reda, jer prošli put kada je bio Zakon o akcizama nije prošao. Međutim, kada sam čula da ministar kaže da će ovim pokriti minus u budžetu, ponovo se pitam da li je moguće da je tako budžet projektovan, da li je moguće da nisu planirani prihodi kako treba, odnosno da se oni odnose na povećanje akciza na benzin, odnosno na naftne derivate. Ovo povećanje će pogoditi sve građane, ne samo bogate, nego sve, ono će izazvati povećanje cena svih proizvoda, jer imaju veze sa naftnim derivatima. Ovde ćemo možda nešto da zaradimo i da napunimo budžet, ali kako ćemo da ga ispraznimo, tj. koji će deficit nastati tamo, gde je predviđeno punjenje budžeta porezom na promet i nekim drugim porezima čiji će negativni efekat ovo izazvati. Verovatno se sećate da sam se pitala šta bi bilo da je na vreme bio izglasan zakon prošli put kada je bio na dnevnom redu, da onda ne bi kasnile penzije. Da li ćemo i sada da očekujemo da će nešto da kasni ako ne budemo uspeli da izglasamo ovaj predlog zakona. Moram vas podsetiti na onu priču o Rafineriji Beograd koja jedina na Balkanu ima postrojenje, mini rafineriju, za preradu starog ulja – koje izaziva najveću ekološku katastrofu kod nas ako se izliva u reke, sipa po zemlji ili se sa njim radi onako kako nije primereno – pa od takvog ulja pravi nova ulja i na njima zarađuje. Da li je moguće da ćemo na ovaj način takvu rafineriju dovesti u situaciju da ne može dalje da prerađuje, jer joj se to ne isplati. Neki dan sam čula podatak koji me je potpuno zgranuo. Saznala sam da je Uprava gde se nalaze automobili koje koristi i Skupština i Vlada, znači, ta uprava, već kako se zove, za te poslove, koja upravlja svim dobrima Vlade i Skupštine, nekada je koristila samo i jedino ulja Rafinerije Beograd. Ljudi su mi rekli da su kupovali njihova ulja, da su jako dobra i da su dobra kao i strana, ali da su tri puta jeftinija. Međutim, kada su im isporučivali ulja, u isto vreme su dolazili sa buradima u kojima su odnosili ta stara, a njih su prerađivali. Prerađivali na ovaj način. To se više u Upravi ne radi, ne radi se od kako je ova vlada na vlasti, ne prerađuju se stara ulja, a naša Uprava koristi strana ulja, koja su tri puta skuplja nego ta koja proizvodi Rafinerija Beograd. Ono što mene zabrinjava u situaciji kada nama poskupljuje sve zbog poskupljenja naftnih derivata i zbog čega tražim ukidanje ovog člana jeste i to što ćemo na ovaj način doći u situaciju da se sa tim ekološkim otpadom, o kome su mi pričali ljudi u Rafineriji Beograd, postupa na način da on za nas bude ekološka bomba. To je ono što mene lično zabrinjava, pored poskupljenja zbog visokih akciza. Hvala vam.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? Izvolite, narodni poslanik Dragan Rafailović.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, posebno se javljam povodom ovog amandmana, jer se sećam 2000. godine kada smo nasledili oko 20 neisplaćenih penzija, –mislim na penzije zemljoradnika koje su bile bedne, nikakve, samo da podsetim, bilo je to oko 300 dinara mesečno – za tri godine nismo uspeli da rešimo taj problem. Ne mogu da shvatim da neko želi da se spreči da se ovaj problem reši, jer konačno se neko pojavio, pojavila se Vlada koja će to da reši, mislim na taj problem, jer zamislite kako bi bilo penzionerima u Beogradu da 22 meseca nisu primili penzije, a istovremeno su tako male. Samo ću napomenuti da posle toga sledi i povećanje seljačkih penzija, koje su konačno sada i po 2.500 dinara, trebalo bi da budu pristojne, da bar liče na penzije, ne prosečne, ali bar najniže radničke penzije. Ono što je bitno u celoj priči, mislim da poslanici koji o ovome pričaju odlično znaju da je cena dizela mnogo niža nego u vreme vladenarodnog jedinstva. Seljaci, to sam malopre napomenuo kada sam govorio, plaćaju 30 dinara, a onda sam isto bio seljak, malo više nego sada, plaćaju 2,5 marke. Sećam se dobro vremena kada sam plaćao pet maraka benzin i tada se niste setili za ovom govornicom da kažete, ljudi, ovaj naš narod ne može to da plaća. Dakle, budžet je donet za 15 dana, kolega, budžet je donet za 15 dana, a znate kako se budžet donosi. Znate da iz budžeta idu novci i za socijalne slučajeve, i za novorođene bebe, i za treće dete, i za penzije i za plate. Naravno, budžet koji se donosi za 15 dana je dobio problem ovde u Skupštini, niste dali Vladi ni 90 dana, onih minimalnih, a sada ste pričali o tome kako Vlada radi za ovo vreme. Vaš šef poslaničke grupe je rekao – daćemo Vladi 90 dana, pa ćemo posle toga govoriti. Mislim da bi trebalo to da ispoštujete i da dozvolite seljacima da konačno primaju svoje zaostale penzije, da svane jednom dan kada će primati mesec za mesec penzije, a ne da čekaju ono od pre dve godine. Hvala vam.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Da.) Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo poslanici, prvo, mislim da bi ovaj amandman, koji predlaže da cene akciza na dizel gorivo ostanu na istom nivou, trebalo prihvatiti. Treba prihvatiti. I čak one akcize za motorni benzin koji smo podigli isto tako treba vratiti na prethodni nivo, jer takav utisak stičem kada slušam gospodina ministra kako je ovde obrazlagao predloge ovih zakona, pa kaže da je nam je povećanje proizvodnje 11%. Znači, nešto manje od 5% od tih 11% su vrednosti akciza na motorni benzin i dizel gorivo. Kaže da je povećanje naplate poreza 21%, reče isto tako da je 50% do sada bila naplata poreza, a ako je 21% veća, sada je oko 60% na ukupan proizvod. Je li tako, gospodine ministre? (Mlađan Dinkić, sa mesta: Malo bolje računajte.) Vi malo bolje računajte. Dalje, dizel gorivo je, dame i gospodo, već poskupelo za neobaveštene. Dizel gorivo je bilo 38,40 dinara, a sada je 40 dinara. Cene akciza nisu uvećane. Benzin je isto tako poskupeo, sa nepunih 50 dinara na 52,70 dinara. Obrazloženje Vlade Republike Srbije, kada je donela uredbu, bar se tako čuje od sredstava javnog informisanja, jeste da su povećanja naftnih derivata prouzrokovana većom cenom sirove nafte na svetskom tržištu. Samim tim, veća su zahvatanja države iz poreza na promet nafte i naftnih derivata, pa slobodno možemo reći da ćemo i kroz povećanje proizvodnje, i kroz bolju naplatu poreza i kroz već povećane cene nafte i naftnih derivata, kroz porez na promet robe, nadoknaditi tih 3,5 milijardi nedostajućih dinara u budžetu Republike Srbije. Ako je tačno da je Vlada Republike Srbije podigla cene iz ovog razloga, znači da nas poskupljenje nafte i naftnih derivata po osnovu akciza tek očekuje i verovatno će se desiti posle predsedničkih izbora, jer to je neka taktika Vlade republike Srbije. Smatram takođe da je nepotrebno povećavanje akciza na motorni benzin i dizel gorivo i zbog člana 17. zakona, već postojećeg Zakona o akcizama, koji kaže - dinarski iznosi akciza ovog zakona usklađuju se tromesečno sa stopom rasta cena na malo prema podacima organa nadležnog za poslove statistike. To znači, ako već toliko želite da povećate akcizu na pojedine proizvode imate ovu odredbu zakona, ili imate inflaciju koju ne želite da priznate, a na ovaj način hoćete taj manjak u budžetu Republike Srbije da nadoknadite. Kada se priča o penzijama poljoprivrednika, slažem se da te penzije treba isplatiti, slažem se da treba da budu veće, ali, gospodo, to se ne može raditi na ovakav način. Prvo ti uzimam da bih ti vratio. To se radi štednjom u budžetu Republike Srbije. Koliko vidim, kako ste projektovali budžet, od te štednje nema ništa.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Da.) Reč ima narodni poslanik Goran Ilić.
Poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, vladajuća koalicija naravno ne predlaže povećanje akciza sa oduševljenjem, to je prosto nužno da bi se uskladili neki parametri, da bi došlo, između ostalog, do punjenja budžeta, da bi se budžet učinio efikasnijim i da bi se obezbedili uslovi za isplaćivanje budžetskih korisnika i ostale funkcije države. Prema tome, poslanička grupa DSS-a neće glasati za ovaj amandman koji, uostalom, nema cilj da popravi ovaj zakon i u suštini nije pravi amandman, nego iskorišćen za demagošku raspravu ko brine o narodu, a ko ne brine. Tako smo čuli neverovatan podatak kako će ovo povećanje akcize dovesti do povećanja cene dizel goriva, koja će biti niža na kraju od cene u okruženju, to usloviti da skoro niko više ne vozi automobile u Srbiji, pa će, evo, kako smo čuli od jednog poslanika, posle devet sati naše ulice biti prazne. Na njima neće biti automobila i verovatno će se voziti bicikli, kao nekada u Narodnoj Republici Kini. Te vam je jasno da je to potpuna neistina, jedna apsolutna demagoška floskula. Iz druge poslaničke grupe smo čuli ovde, takođe, neverovatno obrazloženje, odjednom se više za pedesetak dana ove vlade ne koristi domaće motorno ulje, koje je višestruko skuplje, jer ova vlada, prosto, želi samo skupu robu i to stranu. To je potpuna neistina. Na to se nadovezalo i objašnjenje da, eto, odnosno iskorišćeno motorno ulje se rasipa po Srbiji i koristi kao ekološka bomba. Ministarstvo za nauku i zaštitu životne sredine, odnosno Uprava za zaštitu životne sredine od početa funkcije ove nove vlade uložila je maksimalne napore da otkrije ekološke bombe u Srbiji, a između ostalog otkrila je nekoliko skladišta iskorišćenog motornog ulja i drugih opasnih ekoloških sredstava i učinila da se ona ocede na krajnje neškodljiv način. Prema tome, i jedna i druga opservacija, odnosno obrazloženje su potpuno demagoške floskule i iskorišćene su u okviru predizborne kampanje. Ova vlada će učiniti maksimalne napore i ovi zakoni idu u tom smislu da se olakša položaj građanima. Zemljoradnici će vam reći da će opterećenje ovim akcizama dovesti do povećanja cene dizel goriva, koje će, eventualno, za 300 dinara povećati cenu troškova obrađivanja jednog hektara zemljišta godišnje, a istovremeno se učinilo mnogo da dobiju neke druge dobre uslove. Prema tome, ne koristite govornicu za predizbornu kampanju, nego nastupajte sa ozbiljnim argumentima. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Vladan Vučićević. Molim vas, narodni poslaniče, gospođa Leila Ruždić-Trifunović traži repliku. Pogrešno ste protumačeni.
Uvaženom kolegi bih predložila da ode u Rafineriju Beograd i da se tamo informiše, da li oni jedini na Balkanu imaju postrojenje koja sam nazvala - minirafinerija, za rafinaciju motornog ulja. Kada se budete informisali, a to je jedini način pravog odlaganja tog užasnog otrova, onda možemo da polemišemo.
Reč ima narodni poslanik Vladan Vučićević, povodom amandmana. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, dobro bi bilo kada bi Srbija imala zdravu privredu, pa da se budžet puni zdravim realnim sredstvima. Nažalost, u situaciji u kakvoj se Srbija nalazi, kada je sve razoreno, uništeno i upropašćeno, naravno, još od 1996. do 2000. godine, Srbija je prošla kroz agoniju od 2000. do 2003. godine, sve rasprodato i prodato, naravno da se budžet mora puniti upravo na ovaj način, smanjenjem, povećavanjem određenih poreskih osnovica, smanjenjem, povećavanjem određenih akciza. Jedan sam od poslanika koji je, kada je ovaj zakon bio, glasao protiv, ali sada ću glasati za. Zašto? Upravo zato što se ovde čulo mnogo demagoških priča da li treba ili ne treba, da li je potrebno ili nije potrebno, kako će se iskoristiti ta sredstva. Jasno je da u jednoj razorenoj privredi koju Srbija ima moraju na neki način da se poreske osnovice penju, uvode, smanjuju za određene stvari. Kada smo glasali, nažalost, određeni lideri pojedinih opozicionih stranaka su bili na svim lokalnim medijima i rekli da su poslanici vladajućih struktura unakazili zakon. Pogledajte, oni su u želji da nam pomognu glasali da mi unakazimo taj zakon. Sada, pošto smo unakazili zakon, kako su pričali, imamo prava i da se ispravimo, imamo prava i da shvatimo da smo pogrešili. Kada sam saznao da u Kragujevcu samo u vojnoj fabrici po nasleđenom dugu se duguje 60 miliona dolara, kada je za neophodno pokretanje proizvodnje potrebno minimalno sada 65 milijardi ili miliona, ne znam tačno; uglavnom, vidim da se gospodin Pajtić slatko smeje; gospodine Pajtiću, vi ste uništili i upropastili vojnu fabriku, upropastili vojnu industriju, vi sa vašom vladom. Sada, toliko se duguje u ovoj zemlji da je teško sve popamtiti. Ovde 60 milijardi, ovde 20 milijardi, ovde 10, ovde 65 miliona. Ko će sve te cifre, gospodine Pajtiću, popamtiti. Naravno, evidentno se da ova vlada susreće sa velikim ekonomskim i finansijskim problemima, da će sve one probleme koje je nasledila morati da rešava, moraće da isplaćuje kako penzije tako i plate, a onda je normalno da se nešto što se tiče povećanja poreza i akciza i učini. Evo, glasao sam protiv, sada ću naknadno glasati za, iz dva razloga. Prvo, da ne budem taj koji je unakazio zakon. Drugo, da se taj disparitet između benzina i dizela ispravi. U krajnjoj liniji, bila bi nepravda da oni koji troše benzin plaćaju veću cenu, a oni koji troše dizel značajno manju cenu. Što se tiče poljoprivrednih proizvođača, Vlada će sigurno predvideti i dodatna stimulativna sredstva da seljaci i poljoprivreda to ne osete. Toliko. Hvala.
Replika, narodni poslanik Bojan Pajtić. Izvolite.
Uvaženi kolega, reč dok je ne izgovorite je vaše vlasništvo. Tog trenutka kada odvalite tu reč za govornicom, dakle, da li je milion ili milijarda isto, onda očekujte samo da ćemo se smejati. Pozicija i tema "Crvene zastave" je izuzetno teška, a kada govorite o vladi, srećna je okolnost što imamo poslanika iz Kragujevca, pa mi je preneo ono što je prethodna republička Vlada uradila, mesečno je bilo uplaćivano devet miliona dinara "Crvenoj zastavi" za lične dohotke i nijedan lični dohodak nije kasnio. U poslednja četiri meseca isplaćeno je pet miliona dinara. Kako čujem, vi ste pre neki dan prvi put bili u "Namenskoj", pa nije ni čudo da to ne znate.
Da li o ovom amandmanu još neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanikBranče Stojanović. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije prihvatili su ovaj amandman, a Zakonodavni odborsmatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanikMilorad Mirčić. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odborsmatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč?Reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić.
Suština amandmana je u tome da se skrene pažnja ministarstvu i Vladi da se domaći proizvođači ne štite samo povećanjem ili uvođenjem akciza, u ovom konkretnom slučaju na uvozna bezalkoholna pića i prirodne sokove. Jer ako ništa drugo imali smo iskustva, mada je sadašnji ministar u to vreme i istine radi bio ekspert na čelu jedne banke, pa smo imali sličnu priliku kada smo slušali objašnjenja za uvođenje dodatnog poreza na duvan i duvanske prerađevine, na strane cigarete, a onda je ispalo za jedan kratki period da su svi domaći proizvođači prisutni u Srbiji sa cigaretama, zato što je "Filip Moris" postao vlasnik fabrike duvana. Ovako će biti i u ovom slučaju. Mi uvodimo nešto novo, a to je – akcize na prirodne sokove, povećavamo na bezalkoholna pića, a pitanje je samo trenutka kada će ova vlada da privatizuje sve fabrike koje se bave proizvodnjom bezalkoholnih pića, sokova, i ovde vidimo nagoveštaj da će ući i u proizvodnju alkoholnih pića. Znači, nećemo imati razliku. Zašto sada donosimo to, tj. takav zakon koji podrazumeva povećanje. Nećemo postići efekat. Nećemo bog zna kako zaštiti domaćeg proizvođača. Ako želimo to da uradimo iskreno, ili su takve namere Vlade, onda mora da poradi nešto na zakonima koji se odnose na carinu, jer se i carinskim propisima štiti domaći proizvođač. A ako hoćemo pravi efekat, ako hoćemo suštinu, onda se taj domaći proizvođač stimuliše tako što se povećava proizvodnja voća i svih proizvoda koji učestvuju u stvaranju krajnjeg proizvoda, u ovom slučaju bezalkoholnih pića ili voćnih sokova. A ne ovako, služiti se demagogijom. To je jedan kolega dobro primetio, braneći ministra i njegove neodržive stavove. Mislim da je kolega iz DSS. Ne treba se služiti demagogijom, pogotovo kada je u pitanju Vlada. Vlada mora da nam predoči kakav je krajnji efekat, a ne da kaže – evo, sad štitimo proizvođače, ili voćare, tako što ćemo uvesti akcize. Sutra će to biti domaći proizvođač i onda smo ostali bez krajnjeg efekta. Budžetski deficit neće na ovaj način biti mnogo ispravljen. Krajnji efekat biće mali. Šta smo radili – ništa. Jednostavno, imaćemo nešto, pa ponovo vas podsećam, što nam je prethodna vlada predočavala kada je u pitanju prerada i proizvodnja duvana. Sada su tu predstavnici prethodne vlasti. Neki su ministri, doduše ministar finansija nije prisutan, na svu sreću i oduševljenje Srbije, ali poznato je da je sa sadašnjim bio veliki prijatelj, pa će biti još veće oduševljenje kada budu ponovo zajedno prijatelji.
Da li o ovom amandmanu još neko želi reč? [[Žagor. Glasovi – kvorum.]] Niste dobili reč, gospodine Mirčiću. Završili ste sa svojom pričom. Reč ima ministar u Vladi... [[Žagor. Glasovi – kvorum.]] izvolite.
Hvala. Znate šta, gospodo radikali (poslanici SRS napuštaju salu), da li znate, napuštate salu u trenutku kada ste se osramotili pred svojim biračima. Tražite da se ukine akciza na uvozne voćne sokove, hoćete voćarsku industriju da uništite u Srbiji. Dakle, da li je slučaj, da li je namera, ali veliko je iznenađenje i za Vladu Republike Srbije ovaj amandman. Vlada Republike Srbije je predložila da se na uvozne voćne sokove uvede akciza od 3,5 dinara po litru. Kao što znate, na domaće voćne sokove se ne plaća akciza. U prethodnom zakonu već je uvedeno da se na uvozna osvežavajuća bezalkoholna pića plaća akciza 5,42 dinara po litru. Tražiti sada od strane SRS da se ukine akciza na domaće voćne sokove pokazuje svu demagogiju, jer ako imamo toliko domaćih kvalitetnih proizvođača voćnih sokova, ako imamo jabuke koje se bacaju zbog toga što ne mogu da se otkupe, jer su uvozni voćni sokovi preplavili naše tržište. I ako treba zaštititi domaće voćarstvo i stimulisati ga, onda smatramo da je celishodno da se zaštiti na taj način što bi proizvođači, kao što su "Fruktal", "Rauš" i drugi strani proizvođači plaćali akcizu; oni mogu, naravno, da uvoze sokove u Srbiju, ali oni koji hoće da kupe strani sok neka plate više u odnosu na one koji kupuju sokove naših kompanija, kao što su "Freš end ko", "Budimka" i drugi proizvođači voćnih sokova. Tako, građani Srbije će teško shvatiti ovu logiku. S jedne strane, radikali navodno brinu za standard, kada se govori o akcizama na dizel, a zaboravljaju da su ljudi u njihovo doba, dok su vladali, imali kantice benzina, nije bilo struje, nikakve akcize nisu bile naplaćivane, a kao što reče jedan narodni poslanik cena goriva je bila pet maraka. Daleko veća nego sada. Tada im nije padalo napamet da vode računa o građanima, i upravo sada oni pokušavaju da kada im odgovara da kažu jedno, to i kažu, a sada su očito pobrkali lončiće i sramota ih je bilo, napustili su salu. No, Vlada Republike Srbije se nada da će poslanici odbiti ovaj amandman i da ćemo zaštiti našu domaću industriju sokova. Hvala vam.
Poštovani narodni poslanici, želim vam prijatan odmor. Rad nastavljamo sutra u 10,00 časova.