Poštovane dame i gospodo, poštovani narodni poslanici, otvaram Prvu posebnu sednicu Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 174 narodna poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 200 narodna poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da je sprečen da sednici prisustvuje sledeći narodni poslanik - Dejan Nikolić. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da su pozvani da današnjoj sednici, pored narodnih poslanika i kandidata za članove Vlade, prisustvuju i: predsednik Republike Srbije, predsednik Ustavnog suda Srbije, predsednik Vrhovnog kasacionog suda, predstavnici diplomatskog kora u Republici Srbiji, predstavnici verskih zajednica u Republici Srbiji, republički javni tužilac, republički javni pravobranilac, guverner Narodne banke Srbije, načelnik Generalštaba Vojske Srbije, predstavnici Srpske akademije nauka i umetnosti, predsednik Republičke izborne komisije, predstavnici Skupštine i Vlade AP Vojvodine, direktor Policije, predstavnici Grada Beograda, kao i ostali visoki i cenjeni gosti koji današnju sednicu prate sa galerije Velike sale Doma Narodne skupštine. Dozvolite mi da ih pozdravim u vaše i u svoje ime. Saglasno članu 86. stav 2. i članu 87. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam ovu sednicu sazvala u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 86. stav 1. Poslovnika i izuzetno za nedelju, dakle, mimo dana utvrđenih u članu 87. stav 1. Poslovnika, zbog potrebe da Narodna skupština što pre izabere Vladu, kako bi se okončao proces konstituisanja najviših državnih orana i tela nakon izbora održanih u martu ove godine. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, kao što ste mogli da vidite, za Prvu posebnu sednicu Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini, utvrdila sam sledeći D n e v n i r e d : 1. Izbor Vlade i polaganje zakletve predsednika i članova Vlade. Prelazimo na rad po dnevnom redu. Primili ste Predlog kandidata za predsednika Vlade koji je, saglasno članu 112. stav 1. tačka 3. Ustava Republike Srbije, podneo predsednik Republike, gospodin Tomislav Nikolić. Primili ste saglasnost gospodina Aleksandra Vučića, kandidata za predsednika Vlade, da prihvata kandidaturu, u pisanom obliku. Takođe, primili ste Predlog odluke o izboru Vlade, sa biografijama kandidata za članove Vlade, koji je podneo gospodin Aleksandar Vučić, kandidat za predsednika Vlade. Na taj način, a saglasno odredbama Ustava Republike Srbije, Zakona o Vladi i Poslovnika Narodne skupštine, stekli su se uslovi: da kandidat za predsednika Vlade Narodnoj skupštini iznese program Vlade i predloži sastav Vlade; da otvorimo pretres o kandidatu za predsednika Vlade, programu kandidata za predsednika Vlade i kandidatima za članove Vlade; da prilikom izbora Vlade odredimo broj potpredsednika Vlade i ministara bez portfelja u Vladi, na predlog kandidata za predsednika Vlade i izaberemo predsednika Vlade, potpredsednike i ministre; da članovi Vlade pred Narodnom skupštinom polože zakletvu. Sada molim gospodina Aleksandra Vučića, kandidata za predsednika Vlade, da Narodnoj skupštini iznese program Vlade i predloži njen sastav. Reč ima kandidat za predsednika Vlade, gospodin Aleksandar Vučić.
Poštovana predsednice Narodne skupštine Republike Srbije, poštovani narodni poslanici, uvaženi dostojanstvenici tradicionalnih crkava i verskih zajednica, vaše ekselencije, predstavnici diplomatskog kora, poštovani građani Srbije, dame i gospodo, govorio sam bezbroj puta u različitim okolnostima, obraćao se manjem ili većem broju ljudi, imao strah i tremu, osećao obavezu i odgovornost, trudeći se neretko da u reakcijama i pogledima prisutnih dobijem neku vrstu razumevanja i podrške za reči koje izgovaram, za ideje, plan i program koje zastupam. Danas sam ovde pred svima vama, pred našim narodom, znajući da od svake rečenice predložene mere zavise životi i budućnost naše dece, budućnost svakog građanina Srbije. Tresem se kao prut, ne zato što sam uplašen za svoju ili političku poziciju stranke koju danas vodim, već zato što odgovornost koju osećam ne mogu da uporedim ni sa čim na svetu. Teret jeveliki. Znam da su to osetili mnogi koji su na mom mestu bili. Neki i nisu, bilo im je lako. Tako im je i mandat prošao, brzo, jednostavno, a mnogi se u Srbiji ni ne sećaju njihovih rezultata. Želim rezultat za našu Srbiju, ne vlast i moć, već snažnu zemlju na koju ćemo biti ponosni svuda u svetu, koju ćemo voleti i čuvati, braniti ljubomorno i hrabro od svih koji će nam bezbroj puta ponavljati kako je svugde drugo bolje, kako kod nas ništa ne valja i nikada neće biti dobro, zemlju zbog koje ćemo prestati da se stalno žalimo i kukamo nad svojom sudbinom i govorimo kako nam je zbog tamo nekog drugog loše i teško, zemlju zbog koje ćemo uzeti i lopatu i čekić i olovku u ruke, zasukati rukave i pokazati i tvrdoglavo štiti i braniti ono što svi osećamo i mislimo o svojoj Srbiji, a to je da je naša Srbija sve što imamo, nju volimo više od svega i vreme je da od Srbije prekinemo samo da tražimo i uzimamo, već da joj damo sebe, svoj rad, svoje znanje, svoj trud i pre i više od svega svoje poštenje, odgovornost i ljubav. Nije uvek kroz srpsku istoriju bilo onako i onoliko loše koliko smo mi Srbi i drugi građani Srbije situaciju predstavljali teško i nepodnošljivo. Toga bi smo se setili i negde u sebi priznali tek kada 20 ili 30 godina prođe od tog tako užasnog i teškog doba i nikada se nismo pitali – a jesmo li mi moglida uradimo nešto da stvari izgledaju drugačije? Jesmo li bar za trenutak želeli da prihvatimo da su naš cinizam, svakodnevna i celodnevna džangrizavost, zameranje svima i svakome za sve ono što smo sebi tako lako i ne jedanput oprostili, beskonačno kritizerstvo, bez želje za akcijom i stvarnim radom, nepoštovanje, neko bi rekao, drugih naroda, ja bih rekao – nepoštovanje drugih ljudi i onih koji žive sa nama i onih koji su daleko od nas, potcenjivanje, prezir i mržnja prema svima koji su uspešni u bilo čemu, štedljivost u radu i posvećenost, alii rasipništvo i razmetljivost u hvalisanju, doprineli teškoj situaciji u kojoj se ne mi i ne pre svega mi, već naša voljena Srbija danas nalazi? Danas posle velike narodne pobede na martovskim parlamentarnim izborima niko od nas nije, ali i ne sme i neće moći da pokazuje bilo kakvu bahatost, osionost, slavodobitnost, jer pred nama je teško vreme u kojem moramo da ispravljamo greške svih prethodnih Vlada i pokažemo narodu odlučnost, hrabrost i posvećenost u sprovođenju bolnih, ali lekovitih i spasonosnih reformi. Vlada koju danas ovde pred vama predstavljamje jedinstvena po mnogo čemu. Pre svega, to je Vlada koja je formirana u veoma kratkom roku uskladu sa potrebom i interesima građana. Osim toga, ova Vlada uživa snažnu podršku ovog parlamenta, gotovo bez presedana u modernoj srpskoj političkoj istoriji. Međutim, ova podrška ne bi značila ništa ukoliko je mi kao Vlada ne iskoristimo da promenimo živote naših građana na bolje, jer mi ne želimo vlast radi vlasti i ne tražimo razlog da se zadržimo u foteljama četiri godine. želimo da iskoristimo ogromno poverenje koje su nam dali građani kako bismo izmenili Srbiju, učinili je boljim mestom za život i kako bi naša deca i deca naše dece želela da u njoj odrastaju. Pri sastavljanju Vlade rukovodio sam se interesima Srbije i naših građana, a ne bilo kakvim uskopartijskim postulatima ili ciljevima. Zašto? Zato što mislim da nijedna partija u Srbiji nije dovoljno dobra da sama upravlja svim ključnim poslovima u Srbiji, pa ni Srpska napredna stranka koju toliko volim, ali i zbog toga što smatram da nam je za oporavak i modernizaciju zemlje potrebno znanje svih naših najboljih ljudi, pa makar oni ponekad dolazili iz protivničkog ili drugačije mislećeg političkog tabora. Srbija je važnija od nas, od svakog od nas i od svih naših političkih stranaka. Upravo zbog toga, bio sam sklon i ideji o izboru rotirajućeg predsednika ovog visokog doma, jer sam smatrao da je stvaranje atmosfere poverenja, međusobnog uvažavanja i poštovanja kroz demokratski dijalog nešto što bi doprinosilo snažnijem i bržem ujedinjavanju oko vitalnih, državnih i nacionalnih interesa, te mi nije smetalo da parlamentom predsedava gospodin Čanak, gospođa Vučković, ali takve ideje usled i zbog ostvarenja sitnih političkih partikularnih interesa nisu dobile podršku svih. Program koji ću vam danas predstaviti je smeo i ambiciozan. Od ovog trenutka čućete ne mnogo obećanja, slušaćete o posvećenosti i zalaganju. Tokom proteklih 15, usudio bih se da kažem i 25 godina, javnost Srbije je čula mnoga obećanja, ali učinak je bio slab. Svestan sam toga i znam da neverice i cinizam preovlađuju u srpskom društvu, posebno kada je reč o političarima i vladama. Međutim, želeo bih danas da vas uverim u jedno. Nikada se ne bih usudio da stojim ovde pred vama da ne mislim da su ciljevi ove Vlade dostižni. Oni koji me dobro poznaju znaju da sam pesimista po prirodi. Uvek pomislim na najgori mogući scenario i uvek se pripremim za ono najteže, ali, zapravo i meni je to u životu pomagalo da postavim visoke i ambiciozne ciljeve i standarde, ali da naporno radim kako bih ih ostvario. Ukoliko bilo ko ovde, ili kod svoje kuće, misli da će program koji danas predstavljam biti lako dostižan, onda taj ne shvata težinu situacije u kojoj se nalazimo i zadatke koji su pred nama. Previše godina su političari prodavali bajke srpskoj javnosti. Živelo se na račun i o trošku budućih generacija. Krali smo od sebe, neodgovorno se odnosilo prema našoj deci, trošilo se ono što zapravo nismo zaradili i suštinski nismo ni imali. Pročitao sam sve ekspozee prethodnih mandatara, sagledao rezultate koji su postigli i jednu stvar mogu sa ponosom danas ovde pred vama i pred našim narodom da istaknem, a to je da će ovaj ekspoze sadržati ne samo pravce naše politike, već prvi put i temeljan, ozbiljan, odgovoran i celovit plan i program rada nove Vlade. Znam dobro da u Srbiji šta god da uradite, koliko god da se trudite, kolikog god da se borite, koliko god da volite svoju zemlju i pravite rezultate, ostajaće ogromna skepsa, neretko i netrpeljivost, jer ljudi su izgubili poverenje u sve i svakoga, izgubili su nadu i danas zvocanjem i dosetkama pobeđuju tešku realnost koju živimo. Hoću zbog toga da se izvinim svima vama što, iako naravno to nije obaveza, sama reč ekspoze kaže da je i izlaganje u pitanju i ja ću, naravno, o nekim tezama i dodatne dopune dati bez čitanja teksta. To je zato što sam i do jutros u 5 i 20 radio na sastavljanju ovoga što želim da vam se obratim, a videćete zbog težine i obima tema, koje su obrađivane, da to nije bio literarni rad ili formalni rad, kako je to neretko bio slučaj u prošlosti. Još jedanput primite moje izvinjenje. Nosimo težak teret naše prošlosti i kao da i dalje živimo u toj prošlosti vodeći stare bitke i sporeći se o tome ko je u pravu, a ko ne. Ne moramo u svemu da se slažemo, ali to ne sme da opterećuje našu sadašnjost na način da blokira našu budućnost. Umesto retrovizora moramo uzeti u ruke dvoglede. Moramo da gledamo u budućnost i pronađemo u njoj najbolje mesto za naše ljude, našu privredu, naše obrazovanje i kulturu. Moramo da menjamo i odnos prema radu. Kada su Bila Gejtsa pitali kako je uspeo da se obogati, on je odgovorio – važno je da mnogo radimo i imamo što manje potreba, valja se naučiti žrtvovanju i odricanju. Ali, kako mi je takva životna filozofija konkretno pomogla? Tako što sam u nju uverio sve svoje zaposlene. Nažalost kod nas u javnoj sferi i u javnom sektoru efektivno se radi tek dva, dva i po sata. U privatnom sektoru pet i po sati. Sa takvom radnom disciplinom ne možemo mnogo da postignemo. Radna etika nam nije na visokom nivou, blago govoreći. Kultura štednje takođe nam nije jača strana. Proteži se koliko ti guber dozvoljava se shvata kao nešto arhaično, a potrošnja, posebno ona koja prelazi granice naših mogućnosti se reklamira kao najveća vrlina. Keš krediti koji rešavaju probleme svih prethodno nagomilanih kredita, postaju uobičajeno rešenje. Kad takvi krediti iz razumljivih razloga postanu nedostupni, kriva je država, jer lakše je sve svaliti na Srbiju, nego li prihvatiti sopstvenu odgovornost. Beograd nam je prljav, Beograđani kao Ivica i Marica ostavljaju tragove za sobom da bi po njima umeli da se vrate kućama. Na svakih 50 metara po jedan trag. Ovako je o našem glavnom gradu govorio još sedamdesetih, pisao veliki Duško Radović. Nažalost, ništa se nije promenilo, osim što sada cela Srbija liči na taj takav Beograd, a naravno, osim što umemo kvalitetno da kritikujemo, nikako da priznamo da smo za to i sami krivi. Ne, uvek je neko drugi bacio opušak, kesu, zgužvani papir od bureka, a nikada mi sami, ali smo uvek tu prvi da takvu zemlju kritikujemo, proklinjemo, napuštamo. Upravo zbog toga u svoje ime i u ime ljudi, koji će činiti kabinet na čijem ću čelu biti, poručujem da mi volimo Srbiju i da verujemo u Srbiju. Ta ljubav i vera biće nam pogonsko gorivo da Srbiju menjamo, poboljšavamo i da je učinimo mestom u kojem će vladati optimizam, u kojem će simboli te ljubavi biti potreba građana da iskažu, a ne samo propagandni slogan. Želimo da izgradimo pristojno, tolerantno i uspešno društvo. Koristim ovu priliku da se, pre nego što predstavim program nove Vlade, zahvalim građanima na istorijskoj podršci koju su na izborima dali SNS, kao i strankama koje su sa nama bile ili su danas u koaliciji. Tokom izborne kampanje nismo obmanjivali građane. Nisam govorio da će zemljom teći med i mleko, ako neko glasa za nas, i nisam obećavao nemoguće, naprotiv. Tajna našeg uspeha je činjenica da ljudima govorimo istinu, ma koliko ona bila bolna i neprijatna. Istina o teškoj finansijskoj situaciji u kojoj se nalazi zemlja, istina u odnosima sa Prištinom, istina o pregovorima sa EU, istina o korupciji i kriminalu, ali i istina o stanju u društvu. Reći istinu jeste lekovito, ali nije dovoljno. Građani od političara očekuju da govore istinu, ali i da ponude rešenje za probleme. Na kraju, građani moraju da budu uvereni da ste baš vi političar koji ima rešenje i da nećete da profitirate na siromaštvu drugih, već ćete deliti sudbinu naroda. Pre nego što pređemo na promene koje će ova Vlada da sprovede, želeo bih da kažem nekoliko reči o stvarima koje ćemo nastaviti da radimo, a koje je započeo prethodni saziv Vlade Republike Srbije. Ta prethodna Vlada Srbije je bila uspešna. Uspela je da se odvoji od tajkuna, započela ozbiljnu borbu protiv organizovanog kriminala i korupcije, pokrenula je mnoge procese, kao što su pregovori o članstvu u EU, normalizaciju odnosa sa Prištinom, povratila je međunarodni kredibilitet Srbije i delimično povratila poverenje građana u državne institucije. Prethodna Vlada je postigla mnoge važne uspehe, ali za sprovođenje korenitih reformi, koje nas čekaju, bila nam je potrebna nova demokratska legitimacija građana. Dakle, njen prvi uspeh je taj što Srbijom u poslednje dve godine više ne upravljaju otuđeni centri finansijske moći, tajkuni, interesne grupe umesto Vlade, koju je narod sam izabrao. Upravo je to bio slučaj u Srbiji u prethodnom periodu. Imali smo hrabrosti da se sukobimo sa tim moćnim finansijskim interesnim grupama. Cena nije bila mala i danas su mnogi od nas izloženi progonu, povicima, uvredama, pretnjama. Naša obaveza pred opljačkanim narodom je da kažemo istinu o tome ko je imao koristi, tako što su narodni resursi stavljani u ruke tih ljudi. Prvi put u poslednjih 20 godina Srbijom vladaju oni koje je narod izabrao, a ne tajkuni, a prvi put je vlast u funkciji naroda, a ne milionera koji su se obogatili na narodnoj grbači, a tako će biti i u buduće. Njen drugi uspeh je borba protiv korupcije i organizovanog kriminala. Jedan od najznačajnijih koraka u toj borbi bio je Zakon o javnim nabavkama, koji smo predložili još u kampanji za izbore 2012. godine. Sada se tek vide velike uštede u javnim nabavkama koje je doneo ovaj zakon, a u kojem još ima problema, a čija je vrednost viša od 100 miliona evra, po poslednjim analizama. Uz ovaj zakon, koji ćemo da unapređujemo, nosićemo druge sistemske mere neophodne za borbu protiv korupcije. Korupcija je uništila naše društvo i ona je jedan od uzroka što smo podeljeni na jednu veliku i siromašnu manjinu i jednu malu, a prebogatu većinu. Ta podela podriva stabilnost naše nacije i naše države. Kada je u pitanju borba protiv organizovanog kriminala, u protekle dve godine rešeno je nekoliko velikih privrednih afera u kojima su učešće uzeli mnogi političari, bivši ministri. Uhapšene su ubice Slavka Ćuruvije. Darko Šarić je iza rešetaka i pokrenuti su postupci za mnoga krivična dela, koje niko pre nas nije smeo da istražuje. Tako će biti i ubuduće. Neće biti zaštićeni, bez obzira koliko imaju novca, koju partijsku knjižicu poseduje. Treći uspeh prethodne Vlade je početak pregovora o članstvu u Evropskoj uniji. Želim jasno da kažem Evropska unija nije idealna zajednica, jer i ona ima i mana i problema. Ali, to je najbolje udruženje država koje trenutno postoji na svetu i nama je mesto u njenom članstvu. Već tokom pregovora o članstvu u Uniji naše društvo će se modernizovati i promeniti, jer ćemo usvojiti brojne standarde u javnoj upravi, sudstvu, školstvu, zdravstvu, privredi i društvu. Mala i siromašna društva poput našeg ove standarde sama nikada ne bi dostigla i zato je za nas članstvo u Evropskoj uniji velika prednost i šansa. Pregovore nastavljamo u dobroj veri da ćemo ih do kraja mandata ove vlade privesti kraju. Naravno, ne zavisi sve od nas, ali od nas što zavisi mi možemo i moramo da uradimo. Ovaj proces je naš prioritet i ukoliko budemo vredno radili, verujem da bi Srbija do kraja ove decenije mogla da postane članica Evropske unije. Nisam izrekao tvrdo obećanje, jer ne zavisi sve od nas. Naš četvrti uspeh je početak procesa normalizacije odnosa sa Prištinom. Tu želim da budem jasan i precizan. Mi nismo stvorili kosovski problem. On je nastao pre mnogo decenija, da ne kažem vekova i naša današnja situacija na Kosovu i Metohiji je posledica mnogih grešaka koje su činili brojni srpski lideri i vlade. Takođe, želim da kažem jasno, svaki dan nerešavanje kosovskog problema koštao nas je još teže situacije u ovoj pokrajini. Mi smo odgovorna vlast koja je to prekinula. Hrabro smo ušli u pregovore i izborili se za sporazum koji Srbima garantuje poštovanje osnovnih prava i popravili smo svoju međunarodnu poziciju. Mi nećemo priznati nezavisnost Kosova i Metohije, ali treba da živimo zajedno u miru sa Albancima. Zato hoću da radim na rešavanju ovih problema i neću da zabijam glavu u pesak. Svi koji nas kritikuju oko Kosova i Metohije neka predlože bolje rešenje. Ovaj proces će se nastaviti, a lično ću zastupati Srbiju na razgovorima u Briselu. Uostalom, posle mnogo tirada koje smo slušali o tome ko, kako i na koji način zastupa interese našeg naroda natpolovična većina glasova koje je Srpska napredna stranka dobila na Kosovu i Metohiji jasno pokazuje koju, kako i čiju politiku podržava naš narod na Kosovu i Metohiji. Naša peta pobeda je što se Srbiji ponovo veruje u inostranstvu i što smo povratili svoj međunarodni kredibilitet. Srpskoj Vladi se ponovo veruje, zna se da ćemo ono što kažemo i da uradimo, a ozbiljna i kredibilna Vlada je uslov za dolazak stranih investitora. Osim toga, popravili smo odnose sa zemljama regiona. Vlada koju ću voditi nastaviće sa razvojem dobrih odnosa sa zemljama regiona, pospešivaće saradnju u regionu kako privrednu, tako kulturnu, sportsku i političku. Na kraju, prethodna Vlada je zaslužna što narod ponovo veruje državnim institucijama, Vladi, policiji, vojsci. Svojim poštenim radom ljude smo uverili da mi kao predstavnici državnih institucija radimo svoj posao odgovorno i pošteno. Velika podrška građana koju su naše liste dobile na prošlim izborima, dokaz su da smo radili vredno i drugačije od mnogih. Mi smo pobedili na izborima, jer su građani dali natpolovičnu podršku našem programu reformi i promena. Sada je trenutak da prionemo na posao. Da bismo rekli šta će Vlada da radi potrebno je da znamo kakvu Srbiju želimo. Mi ne želimo Srbiju koja živi od danas do sutra, Srbiju koju se sve što radi vlast svodi na rešavanje svakodnevnih problema i gde se vlast smatra uspešnom ako ima nešto hrane, struje, lekova, ili ako nekako krpi rupe na putevima i sve to lepo i uspešno predstavlja na svojim medijima. Mi želimo Srbiju jake srednje građanske klase, dobre privrede, stabilnog penzionog osiguranja, dobrog školstva i bolje zdravstvene zaštite. Želimo sigurnu Srbiju u kojoj ćemo znati da našem detetu niko neće ponuditi drogu na ulazu u školu, Srbiju u kojoj niko ne može nekažnjeno da vrši nasilje nad slabijima, ženama, manjinama ili deci. Želimo Srbiju jakih i nezavisnih institucija, nekorumpirane policije i efikasnog sudstva. Dakle, Srbija kakvu želimo nije jedna stvarnosti u kojoj danas živimo. Oni koji su među vama dugogodišnji poslanici sećaju se verovatno da su i neki drugi mandatari, koji su u ovom visokom domu obrazlagali program svojih kabineta imali dobre želje u kom pravcu Srbija treba da se razvija. Nažalost, programi su ostali samo na željama, delimično na željama, jer je mrtvo slovo na papiru, a Srbiji je retko bilo bolje na kraju njihovog mandata. Za razliku od njih mi znamo da ispunjenje naših ciljeva nema bez promena u društvu, privredi, ali i mentalitetu ljudi. Zato sam o tome toliko i govorio, ponašanju i radnim navikama. Mi imamo snažnu političku volju da promene i reforme sprovedemo. Jedan od najvećih preduslova za napredak Srbije jeste da promenimo naš način razmišljanja. Do sada smo važili za narod koji zna protiv čega je, ali ne zna za šta je. Tako dalje ne možemo. Zemlja je iscrpljena i samo zajedno možemo da joj pomognemo. Duboko verujem da su nam građani dali veliko poverenje jer su prepoznali da mi nije cilj jačanje stranke koju vodim, ili bilo kakva lična korist, nego jačanje i oporavak Srbije, vizija kako treba da izgleda njeno društvo koje želimo da izgradimo zajedno. Ta reč „zajedno“ i esencijalno i nju želim još jednom da podvučem. Cilj naše Vlade je da zajedno sa građanima omogućimo prosperitetnu i uspešnu naciju zasnovanu na kooperativnoj zajednici u kojoj vaš uspeh ne zavisi od drugih, već od vašeg sopstvenog truda i zalaganja. Nezaposlenost, ekonomski problemi, društvo nejednakih šansi, nezadovoljavajući zdravstveni i obrazovni sistem,problemi su i opasnost za svaku porodicu u Srbiji. Kada Srbija postane zemlja jednakih šansi za sve, kada prednost dobiju oni koji među nama razmišljaju kako mogu radom da poprave svoj položaj i da daju doprinos razvoju društva, a ne oni koji imaju više novca, ili imaju pravu člansku partijsku knjižicu, moći ćemo da kažemo da je Srbija pobedila. Zato nam je potrebna promena mentaliteta, da naša deca nauče da se sve u životu postiže radom, da se u školi uči da biste se spremili za budućnost, a ne da biste dobili ocenu. Da je znanje najveći kapital i da će ih država podržati ako pokažu inicijativu, individualnost i imaju ideje. Budemo li uspeli u tome možemo da očekujemo da mladi ljudi ostaju u Srbiji. Zato su mladi i poboljšanje njihovog položaja ali i promena njihovog razmišljanja, jedan od ciljeva nove Vlade. Želimo da pronađemo način da pomognemo mladima da dobijaju posao ovde, da priušte sebi dom, da podižu i obrazuju svoju decu, da vode računa o svojim roditeljima i da ostanu da žive u Srbiji. Želim da ova Vlada pokaže da je sposobna i zrela, da stvori razloge zbog kojih će mladi ostati u Srbiji. Ključne reči našeg programa su promene i modernizacija. Modernizacija je ključna reč za Srbiju u narednoj deceniji, bez obzira da li govorimo o ekonomskim reformama, reformama pravosuđa, reformama zdravstvenog i obrazovnog sektora, ili kada govorimo o našem odnosu sa Evropskom unijom. Ukoliko kao Vlada ne uspemo da modernizujemo zemlju izneverićemo Srbiju. U interesu Srbije nije isključiv ekonomski oporavak. Mi želimo da ljudi što pre shvate da nije dovoljan samo taj oporavak ako ga ne prate kulturni, socijalni, oporavak celog društva. Svestan sam da će biti mnogo onih koji će od početka rada nove Vlade nastaviti da govore protiv reformi, ali sam istovremeno spreman da prihvatim na sebe sav teret težine reformi, duboko uveren da su posledice opstanka istog nepromenjenog stanja zastrašujuće po našu zemlju. „Ja verujte mi, nemam strah od reformi i modernizacije. Jedini strah koji imam je strah od budućnosti u kojoj nismo bili dovoljno odgovorni i hrabri da reforme sprovedemo.“ Ovo je rekao Toni Bler, ali ja nisam bio dovoljno pametan da smislim nešto bolje ili prikladnije. „Promene su..“, kao što je rekao Bendžamin Dizraeli, čuveni engleski premijer pre skoro jednog i po veka „neizbežne i konstantno napredne u zemljama“. Mi želimo da Srbija postane napredna zemlja. Želimo da Srbija napredujući postane lider regiona i velika regionalna radionica. Zamislite Srbiju koja je primer razvoja i socijalnog blagostanja u regionu. Možete li? Ja to mogu da zamislim, jer želim i borim se svakog dana za zemlju gde će svi građani biti pobednici, a protiv zemlje u kojoj njih nekoliko, obogativši se pobedilo sve nas ostale. Ovo je moje prvo obećanje vama dame i gospodo, mislim i najvažnije. Sve dok sam predsednik Vlade ove zemlje, mi u Vladi i ja lično delovaćemo odgovorno i pošteno. Nećemo trošiti više nego što imamo. Borićemo se protiv lopovluka i pobediti ga u Republičkoj vladi i lokalnim samoupravama i u svakodnevnom životu. Nećemo lagati narod i radićemo naporno svakog dana kako bismo pronašli rešenja i učinili boljim život ljudi. Ovo jeste i trebalo bi da bude osnova svakog ugovora između naroda i njegove Vlade, jer bez poverenja bilo koja reč i papir ne vrede ništa. Verujem da Srbija može da bude uspešna zemlja, ali nedostaje nam disciplina i izgubili smo veru u sebe. Volimo da se žalimo i očekujemo da će nam sve pasti sa neba, umesto da ustajemo rano i naporno radimo, kako bismo i pošteno stekli. Neću vam danas obećati da bilo koja osoba može da promeni taj mentalitet preko noći, ali ću vam tokom naredne četiri godine pokazati da postoje bolji i pošteniji načini da se vodi ova zemlja. To ću postaviti kao svetionik nade, da stvari mogu da budu drugačije. Način na koji to može da se postigne je program koji ćemo danas predstaviti. Kao što sam rekao, danas ću govoriti dugo, a siguran sam da će se neko već potruditi da naknadno i saopšti koliko je to minuta trajalo. Posvetiću dve trećine svog izlaganja ekonomiji, jer to vidim kao prioritet rada Vlade u naredne četiri godine. Osim naših ekonomskih ciljeva koje ću uskoro detaljno objasniti, Vlada će takođe kao cilj postaviti jačanje naših društvenih institucija. Dozvolite mi da još jedanput naglasim, prvi i najvažniji cilj ove Vlade je da transformiše srpsku ekonomiju, modernu, prilagođenu novim globalizovanim tržištima 21. veka i to je jedini način da se obezbedi bolji životni standard na duži period, a ne samo na godinu ili dve. Ekonomski rast u Srbiji je tokom proteklih godina bio oskudan i slab. Nije sve krivica globalne ekonomske krize. Oni koji su predvodili našu zemlju ponašali su se nemarno, trošili novac koji nemamo, krali za sebe, zapošljavali sve više i više ljudi u državni sektor. Novac za investicije je protraćen. Nije doneta ni jedna konkretna odluka, a one koje su donete jednostavno su bile katastrofalne. Ne bih preterivao ako bih rekao da bi nas još jedna ili dve godine na istom putu dovele do „Grčkog scenarija“. Mala mi je uteha i to što je bivši premijer Cvetković bio protiv kardinalno loših odluka koje je donosila njegova Vlada. To smo ustanovili iz beleški sa sednica Vlade. Samo zbog ekonomski neosnovano povećanja penzija 2008. godine mi smo izgubili pet milijardi evra do danas, samo do danas, i samo i zbog toga pet milijardi evra, zbog neosnovanog povećanja plata u javnom sektoru, i još dve milijarde i 400 miliona evra za samo pet i po godina. Sedam i po milijardi, poštovani građani Srbije, potrošili smo iz onoga što pripada budućnosti našoj, budućnosti naše dece, da ni jednu fabriku nismo napravili, da ni jednu investiciju nismo doneli, da ništa nismo uradili da zaposlimo bilo koga. Kao da smo bacili u bunar, povećali javni dug i to će se nastaviti, jer to isplaćujemo. Istovremeno smo povećali fiskalni deficit na najneodgovorniji način i to ljudi u ovoj zemlji moraju da znaju. Dosta je bilo takve neodgovorne politike da biste bili omiljeni i voljeni političari, jer se time uništavala i danas se uništava budućnost naše dece, i oni koji kažu – dajte da iz kredita isplaćujemo socijalna davanja to su najneodgovorniji i najopasniji ljudi u ovoj zemlji i sa takvom praksom će ova zemlja da prekine. To je sada prošlost. Danas predstavljamo novu Vladu, Vladu koja gleda ka budućnosti, koja je spremna da uradi šta god je potrebno, kako bi ponovo izgradila Srbiju i vratila je na vodeću poziciju, Vladu koja je spremna da se žrtvuje kako bi ostvarila ciljeve, Vladu koja je spremna da zanemari partijske potrebe i rezultate narednih izbora kako bi ispunila potrebe za naredne generacije. Poštovani poslanici, da bismo prilagodili našu ekonomiju 21. veku, da bi smo razvili potencijal ljudskih resursa, da bismo privukli investicije, izgradili ekonomiju za budućnost, sadašnja Vlada će se upustiti u tri velika zadatka kojima smo u potpunosti posvećeni. Prvi, reformisanje načina na koji naša ekonomija funkcioniše donošenjem veoma opsežnog, detaljnog i ozbiljnog paketa reformi u parlamentu. To će biti novi temeljni, detaljni zakoni koji će u Srbiji stvoriti pravo tržišno okruženje i još više pomoći da se uništi korupcija. Ovi zakoni bi reformisali način poslovanja u Srbiji i omogućili nam da dođemo do mnogo više investicija i kapitala. Borba za reforme bi bila neprestana u naredne četiri godine. To bi bio proces koji bi uključio sva sredstva društva i života u Srbiji, a mi bismo to što moguće više obavljali uz dijalog i saglasnost najvećeg broja društvenih činilaca. Ali, ovo je nešto što je predugo odlagano, a čemu će ova Vlada biti posvećena. Naš drugi veliki zadatak biće da razvijemo naš privatni sektor davanjem podsticaja malim i srednjim preduzećima kako bi sami zapošljavali više ljudi i smanjenjem broja ljudi u javnom sektoru. Dugoročno želimo da privatni sektor u našoj zemlji učinimo privlačnijim za rad od javnog sektora. Zdrav privatni sektor je osnova svake moderne ekonomije i uspešne zemlje. Vremena su se promenila i Srbija će takođe morati da se menja. Vlada će prestati da sa besmislenim trošenjem narodnog novca i ugađanjem sebi i osloboditi više resursa kako bi investirala u radna mesta za budućnost i pomoći privatnim poslodavcima i preduzetnicima da uspeju. Treći najveći zadatak u ekonomiji biće da konsolidujemo naš budžet smanjenjem troškova i povećanjem naših prihoda. Tako bismo imali i više novca da ulažemo u stvaranje radnih mesta, podizanje životnog standarda, obrazovanje, zdravstvo, kulturu, nauku i infrastrukturu. Bez konsolidacije budžeta, bez smanjenja troškova, i bez stvaranja više prihoda nema ni novca za investicije i zato sam malopre govorio o onih sedam i po milijardi, koje su nam nestale samo zato što je neko pomislimo da kada su se završili izbori može da radi šta hoće. Tih sedam i po milijardi nije uloženo u investicije, nije uloženo u razvoj i napredak ove zemlje, već tih sedam i po milijardi nas danas dodatno opterećuje i donosi nam novih 140 miliona evra koje moramo da plaćamo svake godine. Poštovani poslanici, onda kada se upustimo u ova tri velika zadatka naša ekonomija će početi da izgleda privlačnije investitorima. Izložili smo ovaj program mnogim stručnjacima unutar Srbije i van nje. Svi oni se slažu da primena ovog programa može učiniti Srbiju za dve ili tri godine najživljom i najprivlačnijom ekonomijom na Balkanu i u celom regionu jugoistočne Evrope. Ovo je program za naš oporavak i oživljavanje kao nacije. Sada ću dublje i detaljnije predstaviti sve elemente programa. Kao što sam rekao, prvi i veliki zadatak je reforma naše ekonomije. U parlamentu ćemo doneti najopsežniji i najmoderniji paket reformskih zakona kako bismo napravili osnovu da naša ekonomija funkcioniše kao u svim modernim zemljama. Na samom početku tokom prve nedelje maja reformski paket zakona biće dat parlamentu na raspravu. Ovo će biti prva faza reformi koje će uslediti sledeće faze u narednim mesecima. Zamolio sam novu predsednicu Skupštine, gospođu Maju Gojković da do 15. jula, za oko 65 dana i noći taj prvi deo reformskog paketa zakona bude usvojen. Poštovani poslanici, i vas bih zamolio da zasedate dan i noć, vikendima i praznicima kako bi pokazali narodu Srbije da smo ozbiljni u vezi sa ovim reformama. Ješćete, spavati i umivati u ovoj sali do 15. jula, a narod Srbije i ceo svet će znati da smo spremni da preduzmemo sve da bismo ispunili ono što obećavamo. Uopšte neće biti lako. Mnogi ljudi i organizacije će se protiviti. Neki od njih će protestovati ispred ove zgrade, zgrade Vlade i ko zna gde sve. Možda započnu štrajkove. Neki i jedva čekaju. To im je i posao. Vaš posao će biti da ih u svakom trenutku poštujete, da ih saslušate i angažujete se u dijalogu sa njima, ali da na kraju donesete odluku. U prethodnoj kampanji doživeo sam bezbroj neprijatnosti, mislio sam ni kriv ni dužan, jer znam da niko od nas, pa ni ja ni na koji način nismo učestvovali u uništavanju srpskih preduzeća, u dovođenju radnika na ivicu provalije. Ali, svejedno, ljudi su u meni kao predstavniku vlasti videli krivca za sve pljačkaške privatizacije, za loše poslovanje njihovih firmi i ko zna šta još. Zato ćemo, ne sumnjajte u to, i bez krivice biti krivi. Da bismo uspeli u našim reformama moramo dobro da pogledamo kakva je Srbija danas, a onda da pričamo o Srbiji kakvu želimo za četiri godine. Istaći ću glavne probleme i njihove uzroke, pa potom definisati ciljeve koje ćemo da ostvarimo do kraja mandata ove Vlade. Nezaposlenost, siromaštvo i fiskalni deficit Srbije su među najvećim u Evropi. Država je u jako teškoj i lošoj finansijskoj situaciji upravo zbog onoga o čemu sam malopre govorio, a izneću vam potpuno precizne i tačne podatke. Granica za penzionisanje je među najnižima u Evropi uz nerealan odnos prosečne penzije prema prosečnoj plati. Zdravstvo je već više godina tangirano kao najgore u Evropi. Srbija je treća u svetu po broju školovanih mladih ljudi koji iz nje zauvek odlaze. Školovani kadar koji ostaje u velikoj meri ima diplome sumnjivog kvaliteta zahvaljujući urušenom obrazovnom sistemu. Moram da vam kažem da znam da to nije popularno, ali nažalost, to je tako. Mi nemamo elitnih škola ili škola koje će da nam izbacuju najbolje. Imamo samo škole koje će da izbacuju elitno veliki broj diploma. Javna administracija je glomazna, skupa i izrazito neefikasna. Isto važi i za najveći broj državnih preduzeća, od kojih je trećina u večitom restrukturiranju, a ni ostala nisu posebno konkurentna na tržištu, već opstaju zahvaljujući novcu poreskih obveznika. U mnogim oblastima bitnim za ekonomski rast zakonska regulativa je nedosledna, komplikovana i nelogična. Veliki infrastrukturni projekti se realizuju sporo, neki već decenijama uz neprestana neplanska ulaganja dok se paralelno, neodgovorno ogovaraju ili ugovaraju novi projekti koji podjednako tapkaju u mestu. Da biste vi razumeli o čemu govorim, primetili ste u prethodnih 15 godina, pa i u prethodnih godinu dana, ne delim period, svaki ministar je izlazio govorio o nekom novom velikom projektu i obično, primetićete, da se radilo o kreditnom finansiranju. Od neke zemlje bi trebalo da dobijemo kredit za finansiranje tog projekta. Kako bismo dobijali taj kredit uvek je neko pravio kombinaciju, a deo ili ceo kredit nikada ne bismo povukli. Te puteve, pruge i sve ostalo nikada ne bismo napravili, a uvek je bila velika tuča u Vladi, pošto sam to analizirao i čitao stenografske beleške iz različitih vlada i sa različitih sednica vlada ko će da vodi te poslove, a nikada ni jedan od tih poslova nije završen do kraja. Mi nemamo iluzije o tome šta se sve može uraditi za četiri godine, ali smo potpuno sigurno šta mora da se uradi za četiri godine. Zato smo otvorili skup jasnih, precizno definisanih ciljeva koji će predstavljati strateške prioritete u radu ministarstava. Na osnovu tih ciljeva meriće se i ocenjivati uspeh rada Vlade i svakog od ministara. Dakle, sve što sam i o čemu sam do sada govorio ticalo se našeg najvažnijeg zadatka, a to je unapređenje srpske ekonomije i životnog standarda naših građana. Strateški cilj bez koga taj cilj nije moguć jeste pre svega stabilizacija javnih finansija i reforma javnog sektora. Ovo je nesumnjivo najteži deo paketa reformi koje predstavljamo. Našim građanima ću da poručim ono što je apsolutno najvažnije. Sve što budemo radili neće biti lako. Sve teške i bolne mere koje budemo preduzimali izdržaćemo u naredne tri godine i već od kraja 2016. godine građani će imati zdraviju ekonomiju i više plate i zaustavljanje rasta javnog duga i niži fiskalni deficit. Merama fiskalne konsolidacije, konsolidovani deficit budžeta će se do 2017. godine spustiti na granicu održivog, 3%-4% bruto domaćeg proizvoda, što će dovesti do zaustavljanja rasta javnog duga na nivou od oko 75% bruto domaćeg proizvoda i započeti njegovo postepeno opadanje. Još jedanput ponavljam svima, ovakav rast javnog duga je rezultat katastrofalne i kardinalno loše odluke da se bez ikakve ekonomske odluke, bez ikakve ekonomske podloge, bez ikakvog jasnog razloga sem želje da se nekome dodvorite, povećane plate u javnom sektoru i povećane penzije. Lepo je dobijati izbore, lepo je biti popularan, ali kao što vidite, danas ćemo da se mučimo, i ne samo danas nego mnogo godina unapred, samo zato što su neki bili toliko neodgovorni da nam to sve priušte. Smanjenje broja zaposlenih u javnom sektoru, posebno onih koji su tu zahvaljujući članstvu u političkim partijama a ne svojoj stručnosti i visini njihovih zarada, na nivo koji može da izdrži privatni sektor, iz čijih sredstava se te plate finansiraju. Posle nekoliko meseci plate u javnom sektoru bi se uvećavale, kako bi do kraja 2016. godine bile veće nego danas. Potpuna profesionalizacija upravljanja javnim preduzećima i eliminisanje gubitaka u tim preduzećima. Dovršetak privatizacije i rešavanje statusa državnih i društvenih preduzeća, kao i onih u restrukturiranju. Kao što sam već rekao, veliki je zadatak koji ova Vlada ima, da bi izgradila modernu ekonomiju u Srbiji, jeste da razvije privatni sektor i prenese resurse i zaposlene iz javnog sektora u privatni. Moj cilj je da mladi ljudi u ovoj zemlji požele da postanu preduzetnici, inženjeri tehnoloških nauka, inovatori, vlasnici firmi, a ne službenici ili sekretarice u javnom sektoru. Konceptualna promena je suštinski deo naše vizije ekonomije koja je prilagođena za 21. vek. Tokom mnogo godina vladama u Srbiji je bilo najlakše da zapošljavaju ljude u javni sektor, umesto da im pomognu da sami stvore nešto. Ti ljudi koji su zapošljavani nisu bili obični ljudi. Mnogi od njih su bili partijski ljudi, sa vezama bliskim vlasti. Bio je to zavet ćutanja, i danas je. Mi te zaposlimo, a ti i tvoja porodica i prijatelji glasate za nas. Nije to bilo samo sa jednom partijom. Bio je to slučaj sa svim partijama. Umesto da podstiče snalažljivost i kreativnost, sistem je motivisao ljude da ne rade ništa osim da traže veze. Ovakav sistem ubija pokretačku snagu ljudi i pretvara naše mlade ljude u cinike, uči ih da se znanje, zalaganje i talenat ne nagrađuju, već samo veza. Poštovani građani, ta era je završena. Kao što možete da vidite, današnji javni sektor je znatno veći nego u mnogim drugim zemljama sa kojima želimo da se poredimo. Mi imamo gotovo 800.000 ljudi koji rade u javnom sektoru. Da, mnogi, najveći deo njih radi veoma pošten posao, poput nastavnika, medicinskih sestara, lekara, vojnika i policajaca, ali još mnogo njih dobija novac a ne radi ništa. Svaki dinar koji dobiju je dinar manje koji možemo da damo za obrazovanje, zdravstvo ili podršku za one koji su zaista siromašni u našem društvu. Takođe, mnogim vladama u Srbiji je bilo lakše da opterete privatni sektor porezima i naplatama. Političarima u Srbiji je bilo lakše da opterećuju privatne firme, nego da se suprotstave partijskim glavešinama. U modernoj ekonomiji privatni sektor treba da bude lokomotiva koja vuče napred čitavu zemlju. Ali u Srbiji smo podigli toliko prepreka na šinama, zaglavili štapove u točkove lokomotive i opteretili vagone sa toliko nepotrebnih ljudi, da se voz jednostavno više ne pomera. Jednostavno nije normalno da prosečna plata u javnom sektoru bude veća od one u privatnom, a kod nas je ona gotovo 30% veća. To ne postoji nigde u svetu, to je neodrživ sistem i to Srbija ne može da istrpi. Zemlja poput Srbije ne može da priušti sebi da bude poslodavac za toliko ljudi i da ih toliko plaća. Mi isplaćujemo plate novcem koji nemamo i sve vreme, građani Srbije, da znate, svi oni koji su vam se hvalili kako vam isplaćuju nešto, hvalili su se time što su uzimali kredite, pa ćemo morati i to da vratimo, da vratimo i kamate, pa još puta dva kada računate povećanje duga i povećanje fiskalnog deficita, ne zato što su bili sposobni da to obezbede ili da u ekonomskim uslovima stvore. Zbog toga nam dugovi neprestano rastu i tako naši krediti postaju skuplji. Javni sektor, zapravo svi mi, krademo od naroda kome bi trebalo da služimo, nagrađujući poluuposlene birokrate i tzv. partijsku vojsku, umesto kreativnih, vrednih i građana sa inicijativom koji streme boljitku, sve ovo na račun naših budućih generacija. Izvinjavam se što vas prekidam. Ako mogu da vas zamolim, razumem da ne želite da čujete, da ne želite da slušate i oprostite što sam i ja verovatno pomalo dekoncentrisan i umoran, ako vam nije teško još malo vremena da se strpite, pa onda govorite i dobacujte sve što želite. Postoje dva načina da se ovo ostvari. Prvo, učinićemo lakšim i vrednijim posao u privatnom sektoru, nećemo podizati poreze ili dodatno opterećivati privatni sektor, očistićemo banke od nenaplativih kredita, kako bi mogli da počnu ponovo da pozajmljuju malim i srednjim preduzećima. Takođe ćemo stvoriti mehanizme da subvencionišemo ove kredite, kako bismo ojačali likvidnost tržišta. Veliki zadatak za nas je da smanjimo rashodnu stranu budžeta i povećamo prihode. Moramo da izbalansiramo svoj budžet. Balansiranje budžeta i fiskalna konsolidacija po sebi nisu cilj, ali je neophodno biti integrisan u globalno tržište i izbeći finansijsku krizu poput one u Grčkoj, na Kipru, pa čak i moćnih ekonomija. Moramo da pokažemo investitorima da možemo da rukovodimo svojom ekonomijom i ponašamo se odgovorno. Današnja investitorska tržišta su izgrađena na poverenju. Ukoliko tržište i investitori neće da nam veruju, nećemo imati sredstava da transformišemo našu ekonomiju i stvorimo više radnih mesta. Smanjenje rashodne strane u nacionalnom budžetu pre svega znači brigu o našim državnim preduzećima koja krvare. Svake godine te kompanije gube između 750 i 800 miliona evra, koje svi mi moramo da platimo. Neka od tih preduzeća ne proizvode ništa vredno prodaje, neka imaju održiv poslovni model, ali se njima loše rukovodi, neka od njih su korišćena da se pojedini moćnici obogate kroz odlivanje sredstava. Hoću zbog vas i zbog građana Srbije da kažem da mi svakog meseca, kao Vlada Srbije, potrošimo novca vašeg, svih građana Srbije, 8,5 miliona dolara za pokrivanje gubitaka u smederevskoj „Železari“ i to imaju pravo da znaju svi građani, da kada neko traži da štrajkuje i kada neko dođe da štrajkuje, da znate da smo mi vama uzeli novac, da tamo dajemo novac i za plate i za gubitke koje proizvodimo. To ne znači da ćemo se odreći tih ljudi. Naprotiv, borićemo se za svakog od njih. Borićemo se i za tu kompaniju. Razgovaramo i sa „Ural vagon zavodom“, razgovaramo i sa nekim zapadnim kompanijama i pokušaćemo na svaki način da obezbedimo posao i produžimo rad smederevskoj „Železari“. Imali smo veliku sreću sa FAP-om, veliku sreću sa „Ikarbusom“. Sve ono što neki nisu mogli da reše u prethodnih 15 ili 20 godina, to smo uspeli, ali u svemu svakako nećemo uspeti. Restrukturiranje državnih preduzeća podrazumeva ili prodaju strateškom investitoru ili njihovu transformaciju ili njihovo zatvaranje. Daćemo sve od sebe kako bismo ostvarili prve dve opcije, ali ukoliko ništa ne uspe, zato pozivam i sve dežurne kritičare i sve one koji bi da nam drže predavanja da nam pomognu u tom poslu, ako već sebi, državi i tim ljudima nisu pomogli u prethodnom poslu, kada su ta preduzeća uništavali. Deo reformskog paketa koji sam malopre predstavio namenjen je da pomogne investitorima da kupe državna preduzeća. Mnogo moderniji Zakon o radu, Zakon o stečaju i Zakon o investicijama pomoći će da se ubede investitori da mogu da zarade u Srbiji i unaprede i naprave uspešnim preduzeća koja kupuju. Kao što vidite, mi koji nismo ni luk jeli ni luk mirisali, ni krivi ni dužni, moraćemo da kusamo najkiseliju moguću čorbu koju su nam skuvali oni koji su Srbijom tako i toliko neodgovorno upravljali. Da bismo velike ciljeve i zadatke u svim sferama društvenog života, od ekonomije, borbe protiv kriminala i korupcije, razvoja našeg energetskog sektora i rudarstva, napretka velikih i značajnih infrastrukturnih projekata, snažnije poljoprivrede, boljeg i uspešnijeg zdravstva i obrazovanja uopšte mogli da ostvarimo, moramo da stvorimo sistem koji čine tri stuba reformi. Brojnost i razmere problema sa kojima se Srbija suočava predstavljaju posledicu nečinjenja ili lošeg činjenja tokom dužeg niza godina. Zato je, za relativno brz uspeh u savladavanju tih problema, neophodno simultano, sinhronizovano i odlučno delovanje države u više pravaca. Stoga će se program za ekonomski oporavak Srbije zasnivati na tri tačke: snažna i kredibilna stabilizacija javnih finansija koja će dovesti do toga da se rast javnog duga zaustavi do 2017. godine; reforma javnog sektora koja će dovesti do unapređenja njegove efikasnosti i kvaliteta javnih dobara i usluga koje on proizvodi, to znači efikasniju administraciju, dostupnije i efikasnije zdravstvo i kvalitetnije obrazovanje, efikasniji sudski sistem; reforma privrednog ambijenta koja će dovesti do snažnog i brzog obaranja rizika i troškova poslovanja u Srbiji. Ove tri tačke predstavljaju tri noseća stuba ekonomskih i društvenih reformi koje nam predstoje. Neuspeh u bilo kojem od ovih segmenata lako može da uruši rezultate ostvarene na drugim poljima. Da bi se ostvario uspeh u sva tri segmenta neophodno je pratiti precizan program sprovođenja reformi i to kroz tri faze: do polovine tekuće godine, do kraja ove godine i u periodu od 2015. do 2017. godine. Cilj reformi koje će se sprovesti u prvih 100 dana rada Vlade biće snažna fiskalna konsolidacija, u cilju obezbeđenja preduslova za održivost javnih finansija i sveobuhvatna reforma poslovnog okruženja, u cilju stvaranja okolnosti za priliv investicija, zapošljavanje i privredni rad. Reforme koje će se sprovoditi do kraja godine imaće za cilj rešavanje problema opšte finansijske nediscipline i stvaranje okvira za uspostavljanje pravičnosti u sistemu zarade i zapošljavanja u javnom sektoru, što su bitni preduslovi za srednjoročnu održivost javnih finansija i privredni rast. Reforme koje će se sprovoditi u periodu od 2015. do 2017. godine imaće pre svega za cilj stvaranje uslova za unapređenje usluga javnog sektora, obrazovanja, zdravstva, državne uprave, što predstavlja bitan faktor budućeg privrednog rasta. Prvih 100 dana Vlade planiramo da uradimo sledeće. Fiskalna konsolidacija. Da bi program fiskalne konsolidacije dao efekte neophodno je da sa njegovom primenom počnemo što pre. Shodno tome, do kraja juna biće usvojen rebalans budžeta na osnovu definisanog programa fiskalne konsolidacije, a koji će obezbediti da konsolidovani fiskalni deficit u 2014. godini bude znatno manji od trenutnih procena. Bez fiskalne konsolidacije deficit bi ove godine bio čak 8%, što nikako ne smemo da dozvolimo. Sa takvim deficitom bili bismo najgori u Evropi. Doduše,da se neko ne poraduje, to je pošteno prikazan deficit, bez skrivanja ispod linije, kao što smo imali slučajeva ranije gde vam u deficit i državna davanja nisu računate isplate „Srbijagasu“, drago mi je da to zna i Bajatović i da klima glavom, dakle, isplate „Srbijagasu“, isplate Smederevskoj železari i mnogim drugim preduzećima u restrukturiranju. Ovo što vam mi danas govorimo, pokazujemo vam ono što je pošteno, ono što je realno i ono čime zaista mi rasposlažemo i čime zaista upravljamo. To je pošteno prikazan deficit, bez skrivanja ispod linije, kao što se to neretko činilo u prošlosti. Uzimajući to u obzir, ukupne uštede za mandata ove Vlade moraće da iznose oko 1,5 milijardi evra na godišnjem nivou, od čega bi ne mali deo morao da bude ostvaren već u prvih 12 meseci. Najveći deo propisa koji će obezbediti potrebnu konsolidaciju biće usvojen već u letnjem paketu zakona i tako ugrađen u rebalans budžeta. Program fiskalne konsolidacije će se u većoj meri zasnivati na smanjenju potrošnje, jer je uzrok visokog fiskalnog deficita u Srbiji to što je država previše velikodušna prema svima, a ne samo prema najboljima, a ne to što su nam poreske stope niske, a u određenoj meri na povećanje javnih prihoda, i to pre svega kroz borbu protiv sive ekonomije i proširenje kategorija akciznih proizvoda. U prvoj fazi konsolidacije izvršiće se smanjenje plata u javnom sektoru za 10%, a plate će nastaviti da rastu po trenutnim fiskalnim pravilima od kraja ove godine. Paralelno sa ovom merom će biti ukinut i solidarni porez koji je bio neophodna mera u kratkom roku. Na kraju 2016. godine, u zdravoj srpskoj ekonomiji, plate u javnom sektoru dostići će viši nivo nego što je to danas. Dakle, mi jasno ljudima kažemo – ozdravićemo našu privredu i imaćete u javnom sektoru više plate nego što ih imamo danas. Molim samo sve ljude da to zapamte. Značajno smanjenje diskrecionih rashoda na dnevnice za službena putovanja i drastično smanjenje troškova reprezentacija i putovanja. Značajno smanjenje materijalnih troškova povezanih sa korišćenjem službenih vozila, u čemu smo evropski rekorderi. Minimalan broj ljudi ispod nivoa ministara imaće pravo na službeno vozilo. Mnogi će i odavde i na mnogim drugim mestima, koliko u narednim danima, da se pozdrave sa svojim službenim vozilima. Imate platu, kupite automobil, pa vozite automobil, a ne vozite državne pare i ne trošite državne pare. Smanjenje donacija države za sportske klubove i podsticaj za sprovođenje privatizacije u tom segmentu. Odlučna borba protiv sive ekonomije. Bolji poreski obuhvat pojedinih grupa i delatnosti i druge manje promene u poreskom sistemu u oblasti akciza i drugih indirektnih poreza. Usvajanje parametarske reforme penzijskog sistema. Cilj Vlade je da budžetski deficit Srbije bude na nivou od oko tri do četiri posto BDP do kraja 2017. godine i učinićemo sve da ostvarimo održivost javnih finansija. Ukoliko efekti pomenutih mera ne budu dovoljni, razmotrićemo i primenu dodatnih mera. Tu smo došli do ključne tačke i razmimoilaženja i naših unutrašnjih sukoba i trvenja. Svi ekonomski eksperti i kompletna stručna javnost posebno insistira na smanjenju penzija, jer to bi bio najbolji način za smanjenje našeg fiskalnog deficita. Ali, u teškim razgovorima sa MMF, sa Lazarom Krstićem i sa Kori Udovički, a svi su oni bili za smanjenje penzija odmah, jasno sam rekao da nećemo smanjivati penzije sve dok ne uradimo sve i ne pokušamo sve da deficit smanjimo drugim sredstvima i metodama. Pri tome, hoću da znate da su Lazar Krstić i Kori Udovički i MMF, što se brojeva tiče, u pravu, a ja verujem u naš veliki rad i u našu veliku snagu da to preokrenemo u narednom periodu. Kada bismo to danas uradili, penzije bismo morali da smanjimo za 25 do 30%, koliko su ekonomski neosnovano povećane od 2007. do 2009. godine. O ovom pitanju i o ovome nećemo više ni razgovarati, niti ga razmatrati do oktobra meseca, jer ćemo svi silama i snagama pokušati da ostvarimo takav napredak koji bi nam garantovao nepromenjivost penzija. U cilju jačanja poverenja međunarodne zajednice i kreditora u kredibilnost namera Vlade da obezbedi dugoročnu održivost javnih finansija u prvih 100 dana, intenziviraćemo aktivnosti na zaključenju aranžmana sa MMF i verujem da će taj aranžman biti zaključen. Još jedna stvar oko penzionera. Zašto sam toliko na tome insistirao i sukobljavao se sa svojim kolegama koji su u toj oblasti svakako stručniji od mene? I oni znaju, a i mi znamo da su penzioneri najredovnije platiše kod komunalnih usluga i da penzioneri, za razliku od radnika u javnom sektoru koji potroše 70% svojih plata na uvozne proizvode, potroše 70% svojih penzija na domaće proizvode i time nam vraćaju novac direktno u našu ekonomiju. S druge strane, imali smo i tu, iako je to u ovakvim brojevima vrlo teško govoriti i pomalo je demagoški, socijalnu komponentu u glavi, jer ti penzioneri neretko izdržavaju i svoju decu i svoje unuke. Zato smo ovakvu odluku doneli, da bismo pokušali svim ostalim merama da taj nedostatak nadoknadimo. Neizbežno ćete čuti mnogo alternativa o ovakvom planu fiskalne konsolidacije. Nemojte da mislite da ih nismo tražili danonoćno poslednjih šest meseci. O ovome mi razgovaramo bukvalno u poslednjih šest meseci svakog dana i svake noći. Bukvalno svakog dana. Pre nego što pređem na druge ciljeve, biću slobodan da navedem nekoliko komentara o alternativnim pristupima koji imaju svoje zagovornike i da kažem zašto je to loše. Alternativa normalnom finansiranju deficita kroz zaduživanja domaćem i inostranom finansijskom tržištu i kroz bilateralne i multilateralne kreditne aranžmane jeste reaktivacija sistema monetizacije budžetskog deficita ili kratko narodski rečeno - štampanje para. Ovo bi prividno olakšalo finansiranje deficita, ali bi se negativan efekat brzo, u roku od par meseci, video najpre kroz ubrzano trošenje deviznih rezervi na odbranu kursa, a kada bi devizne rezerve dostigle opasno nizak nivo, dinar bi počeo brzo da slabi, što bi se prenelo na visoku inflaciju. Visoka inflacija bi zahtevala prilagođavanje nivoa plata i penzija kako bi se one zadržale na istom realnom nivou, što bi dodatno povećalo deficit. Potrebno bi bilo dodatno štampanje i tako u krug, po poznatom scenariju iz 1993. godine. Druga ideja je otpis ili reprogramiranje dugova. To je moguć scenario, ali je rezervisan samo za zemlje koje su proglasile bankrot. Dakle, ovo je legitimna opcija ako želimo da idemo putem npr. Argentine koja je proglasila bankrot, pa je nakon toga sa poveriocima postigla dogovor o otpisu dela dugova. Ovo svakako za nas nije dobro i ne bi nas spasilo mera fiskalne konsolidacije, već bi one vrlo verovatno bile i oštrije u ovom slučaju. Osim toga, došlo bi do potpunog gubitka suvereniteta i samostalnosti u vođenju ekonomske politike i politike javnih finansija. Srbija bi ušla u desetogodišnji period najpre recesije, a onda stagnacije. Uzgred, ono što mislim da je važno da svi znate, kao i svi građani da znaju, 2008. godina je bila godina kada smo morali da preduzimamo mere fiskalne konsolidacije, mere konsolidacije javnih finansija, kada je ceo svet to krenuo kasno da preduzima. Grčka je krenula kasno da preduzima, pa je Španija krenula kasno da preduzima, a to su zemlje sa većim BDP nego mi. To su sve mnogo jače ekonomije nego što je naša. To su zemlje sa većim bruto domaćim proizvodom nego mi. To su sve mnogo jače ekonomije nego što je naša. Samo smo mi bili toliko bezobrazni, toliko bahati i toliko bezobzirni prema svojoj deci da nismo preduzeli nijednu meru štednje, nijednu meru fiskalne konsolidacije nego smo se rasipali parama koje nemamo. Zato smo danas došli. I da nemate nikakvih iluzija u naredne dve godine. Pa, svi su prodavali „Telekom“. Prodat je „Telekom“. Dobićete i više nego što su oni tražili da dobiju u prethodnoj Vladi. A šta ćemo sa sistemskim deficitom, sa sistemskim minusom? Kada ode sva srebrnina, a mi nismo ništa uradili sa sistemskim deficitom. Šta ćemo onda da uradimo? Zato je važno da uđemo što pre u to, jer iako bismo dve godine sada živeli bolje i mi bili popularni, omiljeni i voljeni i ponovo lako dobili izbore sa osam, devet ili deset puta više glasova od onih koji su protiv nas. Tada bismo imali gore nego Grčki scenario. Onda bi nam samo došli i rekle – e, sad smanjujte plate 50%, penzije 45% i 50% otpuštanja u javnom sektoru. Samo da znate da nas je dotle dovela neodgovorna, neozbiljna i nepromišljena politika, politika populizma i politika prevare, ne znam kako bih na koji drugi način to mogao da nazovem. Borba protiv sive ekonomije će definitivno biti jedan od prioriteta nove Vlade i Ministarstva finansija. Iako su u javnosti često predimenzionirani efekti koji se mogu očekivati od borbe protiv sive ekonomije. Konsolidacije koja je državi potrebna u naredne tri, četiri godine je oko 150 milijardi dinara. Efekti borbeprotiv sive ekonomije bi u optimističnom scenariju koji bi podrazumevao da sivu ekonomiju spustimo na nivo proseka zemalja novih članica EU, iznosilo bi 20 milijardi dinara godišnje. Neki insistiraju na agresivnoj privatizaciji državne imovine za koju kažu da bi pomogla rešavanju finansijskih problema. Tačno je, ali to bi zahtevalo na primer prodaju sto posto EPS-a u trenutku kada je efikasnost i potencijalna cena EPS daleko ispod njene realne vrednosti. Ovakvo rešenje bi eventualno značilo samo privremeno krpljenje državnih finansija i omogućilo bi da se budžetski deficit finansira jedva nekoliko godina. Ono što je najbitnije ovo ne bi dovelo do strukturnog smanjenja deficita. Rashodi za plate i penzije bi i dalje ostali visoki u odnosu na prihode i posle dve godine država bi se suočila sa istom krizom u kojoj je sada. Zato mi insistiramo na merama ovakve fiskalne konsolidacije koju smo pokrenuli i to je jedina moguća. Pored fiskalne konsolidacije u prvih sto dana će se raditi na drugim jednako bitnim elementima ekonomske politike. Konsolidacija finansijskog sektora pod kontrolom države. Druga bitna mera u kratkom roku odnosiće se na uspostavljanje pune kontrole nad rizicima koji se realizuju u bankama, u državnom vlasništvu, a koji imaju značajne efekte na budžet. Tako će se u prvih sto dana Vlade započeti sa rešavanjem pitanja održivog funkcionisanja banaka u većinskom državnom vlasništvu kroz odgovarajuće finansijske operacije, privatizaciju, konsolidaciju i punu profesionalizaciju menadžmenta. Ovaj proces će se završiti u toku 2014. godine. krenuće se u privatizaciju „Dunav osiguranja“ do sredine ove godine, jer finansijski izveštaji ukazuju na sve lošije poslovne performanse ovog preduzeća što je još jedna potvrda da je država loš preduzetnik i da kao takav ne treba da se javlja u sektorima gde privatna inicijativa može efikasno da posluje. Definisanje načina i stvaranje odgovarajućeg zakonskog okvira za rešenje pitanja preduzeća u restrukturiranju. Trenutno ima 157 preduzeća u restrukturiranju i njihovo stanje u najvećem broju slučajeva je ekonomski neodrživo. Ovim preduzećima treba dodati i „Železaru“ u Smederevu i „Simpo“ jer njihovo poslovanje u trenutnim okolnostima ne može na ovakav način da se nastavi u dužem periodu, a naša je obaveza da pokušamo i da damo sve od sebe da oni svoj posao i svoju proizvodnju nastave. Direktan i indirektan trošak za državu iznosi više od 750 miliona godišnje, reč je o dolarima, a ne o dinarima. Prioritet države mora da bude da se u ovom procesu zaštite radnici i da se za jedan deo preduzeća nađe strateški investitor. Ceo fokus države treba da se usredsredi na ona preduzeća koja mogu da zapošljavaju veliki broj radnika i koji imaju izgleda da profitabilno posluju. Za njih treba angažovati konsultante, investicione bankare, jer državne institucije to ne mogu da urade. Da su do sada mogle da nađu partnera ne bi se 15 godina čekalo na njihovu privatizaciju. Najveći deo ovih pripremnih radnji realizovaćemo već u maju sa ciljem da proces restrukturiranja bude većim delom završen do kraja godine. Ne možemo da obećamo da ćemo pronaći rešenje kao što su to radile prethodne vlade, ali možemo da garantujemo da ćemo napraviti tim vrhunskih, nezavisnih profesionalaca koje će napraviti realističnu strategiju kako da se „Železara“ organizuje, i kako da počne da ostvaruje profit. Ali, nisu sve kompanije u restrukturiranju beznadežne. Za FAP smo našli rešenje i do kraja ove godine moderni, novi kamioni će ponovo biti proizvedeni u Priboju, ali ne proizvedeni od strane države, biće proizvedeni od strane privatne kompanije. Rešenje FAP je bio rezultat koncentrisanog angažovanja radne grupe koja nije bila politička, već radna grupa koja je formirana od ne stranačkih stručnjaka. Nezavisni eksperti iz automobilske industrije radili su zajedno sa vladinim organizacijama, transparentno i bez prikrivanja informacija i sa zajedničkim ciljem. Takođe radnici, a delimično i rukovodstvo bili su konstruktivno uključeni u pronalaženje realnog rešenja s pogledom u budućnost. Ovom metodom ćemo tako pokušati da pronađemo rešenje za tržišno orijentisanje i drugih kompanije u restrukturiranju. Stručnjaci i kompanije će biti integrisani u ovom postupku, bez učešća političara i stranaka. Fokus na ovu delatnost mora biti prvi korak. Takođe radnici moraju da odluče i da za svoje ideje i svoju jasnu volju iskažu u reformi. Ali, za preduzeća bez proizvoda i tržišta kao i za menadžment bez ideja ne postoji nada i država neće da baca pare u bunar, u nedogled. Ta praksa je završena. Država kada baca pare, baca pare svakog od nas, svakog građanina. Usvajanje strategije restrukturiranja i privatizacije preostalih državnih preduzeća i otpočinjanje sa njenom realizacijom. Ovo sam već više od sat vremena govorio. To znači da bih negde po ovome što imam trebalo da govorim oko četiri sata. Videću, ako vi budete saglasni, dokle budem mogao da izdržim. Država je još uvek vlasnik nekih vrednih preduzeća, ali se do sada pokazalo da je jako loše upravljala njima i da su ta preduzeća ili pravila velike gubitke koje je država morala da pokriva, ili je dobijala mnogo manji profit nego što bi dobijala da su ona efikasnije poslovala. Skoro sva državna preduzeća zahtevaju velika ulaganja u narednom periodu da bi bilo konkurentna, zašta država niti ima para, niti ima kapaciteta da transformacije sprovede u delo. Osim toga u svim tim preduzećima postoji veliki višak radnika koji je rezultat nekontrolisanog partijskog zapošljavanja. Jedino rešenje da ova preduzeća dugoročno opstanu jeste da budu privatizovana i da novi vlasnik uloži ozbiljan kapital i donese svoj „know how“. U nastavku ću izložiti plan delovanja u pogledu nekoliko najvećih državnih preduzeća. „Telekom“ Srbija će ući u proces privatizacije jer će njegova vrednost vremenom samo padati. Tendencija u evropskim telekomunikacijama je ubrzano regionalno ukrupnjavanje kako bi se održao korak sa rastućim troškovima tehnologije i realno opadajućim prihodima. „Telekom“ Srbije nije izuzetak te se njegovo učešće na tržištu mobilne telefonije smanjuje svake godine dok na tržištu fiksne telefonije više ne može da zadrži monopolski položaj. Uskoro će se krenuti i sa izdavanjem licence za 4G mrežu, a ni „Telekom“, ni država nemaju dovoljno sredstava da ozbiljno krenu u razvoj nove mreže, pa je očekivano dodatno pogoršavanje „Telekomove“ konkurentske pozicije. Sa pripremom procesa privatizacije bi se započelo u prvih sto dana rada Vlade. U tom slučaju, bilo bi realno da privatizacija bude okončana tokom naredne godine ukoliko tržišni uslovi to budu dozvolili. Zahvaljujući poboljšanoj međunarodnoj, političkoj poziciji Srbije uveren sam da ćemo moći da ostvarimo značajno veću cenu za „Telekom“ od one koju bivša Vlada nije mogla da dobije 2011. godine. EPS je najvrednija kompanija koja je u državnom vlasništvu, ali država dobija veoma malo prihoda od nje. Prošlogodišnji profit kompanije bio je blizu 20 milijardi dinara, ali je likvidnost kompanije loša. O planu poslovanja generisani novčani tok za ovu godinu će biti negativan. Ipak smatramo da za Srbiju strateški nije dobro rešenje da prodajemo veći paket EPS-ovih akcija. Najbolja opcija za EPS, videćemo da li je moguća, bi bio ulazak manjinskog partnera do kraja sledeće godine, jedna od vodećih svetskih firmi u energetskoj industriji. Taj partner bi birao većinu menadžmenta EPS-a i povećao efikasnost poslovanja. Država bi dobijala mnogo više profita iz EPS poslovanja i povećala bi se vrednost kompanije za slučaj da se odlučimo za privatizaciju ili listiranje na berzi. Ovaj proces ukoliko bude moguć, dakle, realno bismo ga okončali do 2016. godine . „Srbijagas“ pojedinačno pravi najveće gubitke za državu. Osim garancije za likvidnost koja je data budžetom za ovu godinu i koja je dovoljna da pokrije prošlu grejnu sezonu. Nije za to kriv samo ili krivo samo loše rukovođenje u „Srbijagasu“ krivi su i objektivni kriterijumi i cena gasa koju Vlada nameće svom preduzeću nenaplativost potraživanja i mnoge druge stvari. „Srbijagas“ treba pod hitno restrukturirati i organizaciono i finansijski i potencijalno privatizovati neke delove kompanije. Paralelno sa restrukturiranjem kompanije i rešavanjem problema firme u restrukturiranju „Srbijagas“ bi trebalo da postane profitabilna kompanija. „Železnice Srbije“ treba restrukturirati do kraja ove godine i razdvojiti u tri celine, putnički prevoz, prevoz robe i infrastrukturu. Prevoz robe je profitabilna delatnost za koju bi bili zainteresovani investitori i nju treba privatizovati. Putnički saobraćaj i infrastruktura bi bili u državnom vlasništvu, ali sa jasnim pravilima šta država subvencioniše. Da bi ste vi znali, poštovani narodni poslanici i da bi to znali građani Srbije, mi svake godine damo 150 miliona evra „Železnicama Srbije“. Dakle, 150 miliona evra uzmemo iz zdravog dela srpske privrede da bismo to dali „Železnicama Srbije“, koja loše posluju, nedomaćinski posluju, brzina teretnog voza nam je prosečno 26 kilometara na sat, brzina putničkog voza nam je 41 kilometar prosečno na sat. Mi ne možemo da naplatimo više novca i više cene za prevoz, karga, za prevoz tereta kroz našu zemlju jer nismo u stanju da garantujemo da će u roku od 48 sati ti vozovi da napuste teritoriju naše zemlje. Ništa u prethodnih 30 godina nismo uradili na srpskim železnicama. Niko od nas ništa nije uradio. Kasnije ću se vratiti na to šta je, ne u okviru preduzeća „Železnica Srbije“, već u okviru infrastrukturnih projekata moguće, realno ostvarivo. „RTB Bor“ je najvrednija kompanija u istočnoj Srbiji, ali je zbog velikih dugova i lošeg menadžmenta kompanije dovedena u tešku situaciju. Kompanija bi uz finansijsko restrukturiranje imala veliki broj zainteresovanih investitora i mogla bi da se postigne visoka cena, a u dugom roku čak i veći broj zaposlenih. Za privatizaciju „RTB Bor“ je neophodno da se promeni regulatorni okvir. U međuvremenu dok ne budemo videli šta, kako i na koji način, moguće je da se učini u „RTB Boru“ biće potrebna neuporedivo veća kontrola, nadzor rada samog menadžmenta i drugačiji istinski, domaćinski pristup. Država Srbija nije blagoslovena što ima Ž“RTB Bor“ nego što ima izdašne potencijale za eksploataciju rude bakra koju „RTB Bor“ koristi na najbolji način. Naša bogatstva su tamo naši radnici i naši rudari a ne menadžment. [[Aplauz]] Sa realnim iznosom rudne rente postaje manje relevantno ko je samo operater „RTB-a“ država ili neka druga kompanija. Značaj „RTB Bor“ će potencijalno rasti usled skore pojave interesovanja za istraživanje i eksploataciju rude u okolini Bora. „Državna lutrija“ je i pored skoro monopolske pozicije u organizovanju igara na sreću, do ove godine, verovali ili ne uspela da ostvari gubitak, što je jedinstven slučaj u celom svetu. S druge strane postoje zainteresovani partneri koji žele da kupe licencu za organizovanje igara na sreću, te bi država ozbiljno trebala da razmotri promenu regulative i dovođenje stranih partnera u ovoj oblasti, jel moguće je, verovali ili ne, da država na takav način inkasira čitavih 100 miliona dolara. Od toga da smo imali milion i 500 hiljada evra gubitka 2012. godine i 2011. godine, do toga da inkasiramo 100 miliona dolara, a da i neko drugi u svemu tom zarađuje. „Aerodrom Beograd“, kao potencijalni drugi saobraćajni infrastrukturni projekti, će tražiti partnere kako bi ih aktivno i profesionalno vodili. Tražićemo, krenućemo u traženje dugoročnih koncesionih partnera. Nismo ulazili u detalje svih ostalih preduzeća, ali su ona najčešće vođena, od „Srbija-šuma“ do mnogih drugih javnih preduzeća. Ovde nema velikih tajni, svi znate kako se prave trikovi sa bilansima, kada u bilansima ne prikazujete uzete kredite za jednu godinu, nego ih prenosite u drugu godinu i onda kažete kako u stvari niste na gubitku i kako profitabilno poslujete. Ali, na kraju krajeva vam sve dođe na naplatu, i na kraju krajeva sve dođe na naplatu građanima Srbije. Ono što je važno to je promena zakonskog okvira koji definiše uslove poslovanja u Srbiji. Do kraja jula biće usvojen reformski paket zakona iz oblasti ekonomije i javnih finansija i socijalne zaštite, koji će stvoriti pretpostavke za značajno unapređenje konkurentnosti srpske privrede, te za privlačenje investicija i zapošljavanje. Reč je o sledećim zakonima: Dakle, kao što vidite ono što smo napravili po prvi put i na šta sam ponosan, ovo je reč o pravom programu sa najkonkretnijim merama. Ne pričam i nisam došao pred vas sa nečim formalnim da ispričam tri politike rečenice, da glasate, jer bi glasali i ovako i onako, već izlažemo ceo program i ceo plan, sve ono što ćemo da radimo i ono što ćemo dati da bude dostupno svim građanima Srbije. Zakon o radu. Cilj je da se poboljšaju uslovi poslovanja i stvore mogućnosti za otvaranje novih radnih mesta i prebacivanje zaposlenih iz crne ekonomije u formalnu, smanjenjem troškova rizika koji prate formalno zapošljavanje i davanje podsticaja zaposlenima i poslodavcima da rade i zapošljavaju na legalan način. O ovom zakonu se već raspravlja i pregovara sa sindikatima, ali sada je vreme da se on konsoliduje i konačno donese. Promenićemo obračun otpremnina, pojednostavićemo prekid radnog odnosa i navesti uslove pod kojima je moguće dati otkaz. Navešćemo zakonske posledice nezakonitog raspuštanja, redefinisati načine za određivanje plata. Ukratko, učinićemo ga modernim Zakonom o radu, baš kao u uspešnim zemljama, kakvi i sami težimo da postanemo. Ja želim da kažem da smo imali korektan i ozbiljan dijalog, gospodin Ljajić je sa mnom razgovarao sa predstavnicima svih sindikata, mi ćemo te razgovore nastaviti, želimo dogovor sa radnicima. Uveren sam da i oni znaju da je ovo kondicija „sinekvanona“ našeg napretka. Nadam se da ćemo se složiti, ako se ne složimo, mi ćemo morati da donesemo tešku odluku da takav zakon donesemo i bez nečijeg saglasja, jer smatramo i uvereni smo da je to dobro za naš narod, za građane Srbije. Zakon o planiranju i izgradnji – uvođenje elektronskog registra i sistema izdavanja dozvola, smanjenje broja institucija koje su uključene u proces izdavanja, skraćivanje rokova u kome institucije moraju da se izjasne i otklanjanju ostalih uskih grla, uvođenje kancelarije za brze odgovore, saseći birokratiju i korupciju koju karakteriše građevinski sektor. Cilj nam je da skratimo vreme izdavanja građevinskih dozvola sa sadašnjih 170 dana na 60 dana, što bi bilo ispod proseka za evropske zemlje. Ovo će omogućiti građevinskom sektoru da konačno doprinese srpskoj ekonomiji i izvede nas iz recesija. To će takođe poboljšati poziciju Srbije na globalnom indeksu konkurentnosti. Inače, da znate da nismo imali građevinsku industriju, mi bismo imali najveći rast u Evropi prošle godine. imali smo 2,4% rast industrijske proizvodnje, a da nismo imali pad od 30% u građevinskoj industriji, građevinska industrija nas je strmoglavila i niskogradnja i visokogradnja, ne zna se gde nam je gore i teže stanje. Imali smo dramatičan rast u automobilskoj industriji, dramatičan rast poljoprivredne proizvodnje i imali smo katastrofalan pad. Iz godine u godinu imamo geometrijskom progresijom uvećavan pad građevinske industrije i to za nas jeste veliki problem i zato ćemo se postarati da podstičemo građevinske preduzetnike. Zakon o privatizaciji, kao što vidite, svaki zakon obrazlažem šta će značiti i koje će norme imati. Oročavanje završetka privatizacije, smanjenje diskrecionih odluka, preciziranje uloge državnih organa u procesu privatizacije koja bi proces učinila transparentnim i okončala korupcionašku praksu u privatizacijama, istovremeno transformišući neuspele privatizacije državnih preduzeća u profitabilno. Zakon bi podstakao ekonomski rast, jer će nam omogućiti da pronađemo pravog investitora za zdrava preduzeća, ali će i osloboditi nacionalni budžet od finansiranja preduzeća koja gube novac, a realno ništa ne proizvode. Zakon o stečaju, skraćivanje procesa i ovlašćenje jednog organa da predstavlja sve državne poverioce, stimulisanje izrade u PPR umesto likvidacije koja će ojačati opštu fiskalnu disciplinu i pravnu sigurnost u zemlji. To će pomoći da se unapredi investiciono okruženje i solventnost celokupne ekonomije. Zakon o penzijskom i invalidskom osiguranju, ovo nema veze sa smanjivanjem penzija, o tome smo rekli da o tome ne raspravljamo. Ovde je reč o povećanju starosne granice za žene sa 60 na 63 godine, pošto je to kod nas jedinstven slučaj. Mi smo izgleda najlenji narod u Evropi, pa i one viceve koje smo nekada neumesno pravili na račun Crnogoraca, moram da vam kažem da i kod njih, potrebno je da imate 63 godine života, ako ste žena da odete u penziju, a samo je kod nas neuporedivo manje. Uvođenje aktuarskih penala za prevremeno penzionisanje, pooštravanje kriterijuma za dobijanje beneficiranog radnog staža. Sve hoću da znate još jedan detalj, pokazali smo kako i koliko ćemo da se borimo za penzionere i imajte u vidu da 69% muškaraca penzionera je otišlo u prevremenu penziju. Nekada, ne svojom voljom, nego različitim problemima koje im je država pravila, ali vam to govorim zbog toga i 51% žena. Onda vam govorim u kakvoj je teškoj ekonomskoj situaciji naša zemlja, kako su ti ljudi ostavljani, a da mi u stvari nemamo iz čega da isplaćujemo penzije, kako i koliko se za to mučimo. Donošenje ovog zakona bi bar malo usporilo priliv novih penzionera i pomoglo da izbalansira budžet, a to će takođe smanjiti broj neformalnih zaposlenih zbog prakse da se rano penzionišu, kako bi nastavili da rade i bivali plaćeno na crno. Zakon o stranim ulaganjima, preciziranje državnih podsticaja i uslova pod kojima se dodeljuju stranim investitorima u skladu sa pravilima Evropske unije, što bi eliminisalo potrebu za diskrecionim odlučivanjem na način koji je do sada bio slučaj, koji će napraviti plan nacionalnih prioriteta u Srbiji. Zakon i podzakonska akta će precizno definisati kriterijume za subvencije za ulaganja, tako da subvencije budu odobrene samo onim investitorima čije poslovno delovanje ima pozitivnog uticaja na ekonomiju i društvo. Ovo bi takođe zaustavilo bacanje novca na neodgovorne projekte koji su samo kanal za nezakonito uzimanje sredstava iz nacionalnog budžeta. Zakon o javnim preduzećima, definisanje upravljanje i kontrole u javnim preduzećima način izbora i smanjivanje i odgovornosti menadžera, te definisanje strategija i javnih preduzeća i visine subvencija opredeljenih za ostvarivanje isključivo socijalnih aspekata ovih strategija. Javnim preduzećima će se od sada rukovoditi profesionalno iz jednog centra - Ministarstvo privrede. To je novina. Dakle, nemamo više ministarstva kao feude, ministarstva koja će da budu vlasnici svojih javnih preduzeća, gde će da se dogovaraju i prave kombinacije sa direktorima preduzeća pod njihovom kapom. Sada je sve i sva javna preduzeća po prvi put stavljena pod kapom Ministarstva privrede i mislim da će tu mnogome doprineti njihovom konkurentnijem poslovanju i rekao bih ubiranju mnogo više novca za državu nego što je bio slučaj ranije. Želim da vam prenesem jedno iskustvo. Kada skupite direktore javnih preduzeća na jednom mestu i kada vidite da oni u stvari nemaju šta državi da daju, a dobili su ili mali broj njih ima, jedan, dvojica ili troje, ne više od toga, jer uvek ima nekakav razlog, onda shvatite da je država bespotrebno i beskorisno nekome u njeno ime dala monopolsku poziciju da bi se to državi vraćalo, a to se u stvari nikad državi ne vraća, već samo to preduzeće dobro živi. Ti ljudi ne razumeju da su oni tu zato što im je država dala tu poziciju, a ne zato što su oni bogom dani da budu tu i onda imate ona čuvena odmarališta po Crnoj Gori, na kojima gubimo po milion i dva miliona evra, dok ostali ljudi jedva krpe kraj sa krajem, a oni koriste i upotrebljavaju samo isključivo državne resurse, ono što im je država omogućila da koriste. Neki su nam pretili štrajkom zbog toga što, pre mesec dana ako se ne varam, smo rekli da je besmisleno da držimo i dalje neko odmarališta na kojem gubimo milion i po evra godišnje, jer oni hoće da se tamo odmaraju leti. Pa, imate plate, i to imate plate najveće u Srbiji. Inače, prosečna plata u tom preduzeću je 74.000 dinara. To je velika plata za Ameriku i Nemačku, a ne za Srbiju, ali treba još da im dajemo i posebno omogućujemo odmarališta, da bi se oni kupali, a da bi svi ostali gledali da li će moći autostopom da stignu do mora ili ne. Imamo Zakon o poreskom postupku i poreskoj administraciji, pokušaću nešto da skratim, Zakon o privremenom usklađivanju, osnovica za obračun i isplatu plata, odnosno zarada kod korisnika javnih sredstava, to jest platnim razredima, Zakon o registru korisnika javnih sredstava i njihovih zaposlenih i angažovanih lica, Zakon o državnim službenicima, Zakon o osiguranju, Zakon o hipoteci i čim prvi paket reformi bude odobren u parlamentu, Vlada će preduzeti aktivne i znatne mere da predstavi ove reforme investitorima širom sveta. Planiraćemo i organizovati opsežne turneje kako bismo Srbiju predstavili kao najprivlačniju destinaciju za investiciju u regionu, jer mi ćemo kroz mere fiskalne konsolidacije uspeti da deo novca ostavimo za te „incentive package“ i za te podsticajne pakete. Moći ćemo da napravimo najbolji paket u regionu, da budemo uspešniji i od Makedonije i Bugarske i da pokušamo da pokupimo ono što je na našu nesreću otišlo u neke druge zemlje i da privučemo mnogo novih. Reforme će nam dati dosta materijala da pokažemo tržištima i investitorima da bi trebalo da dođu i da ulože u našu zemlju. Verujem da ćemo velike efekte ovih reformi osetiti već 2016. godine. Sada ću govoriti o nečemu što uglavnom iz ovih teških mera proizilazi kao dobre, podsticajne, odnosno antirecesione mere ekonomske politike. Sprovođenje mera fiskalne konsolidacije, te dovršetak restrukturiranja i privatizacija državnih preduzeća mogu negativno da utiču na kretanje privredne aktivnosti i zaposlenosti u kratkom roku. Zbog toga ćemo, da bismo to izbegli, paralelno sa ovim merama usvojiti mere ekonomske politike koje deluju antirecesiono, da se ublaže negativni efekti bolnih reformi i podpomogne brži povratak, nedinamični privredni rast i rast zasnovan onim sektorima koji se smatraju potencionalnim nosiocima dugoročnog privremenog rasta Srbije. To su IT sektor, autoindustrija, prehrambena industrija, poljoprivreda, energetika i drugi. Ove mere će uključiti sledeće: subvencionisanje dinarskih kredita za likvidnost privrede kako bi se povećala dostupnost izvora finansiranje privrednim subjektima i to mahom eksportno orijentisanim malim i srednjim preduzećima. Kreditna aktivnost u Srbiji beleži pad. Plasmani banaka privredi smanjeni su za 9,3% odnosno privreda je plasirana oko jedne milijarde evra manje. Prethodnih godina kroz program subvencionisanih kredita za likvidnost godišnje privredi plasirano je oko jednu milijardu evra godišnje. Na taj način država preuzima na sebe deo troška koji generiše loš privredni ambijent. Želim da vam kažem da smo u pripremi za sastav, odnosno za pravljenje novog kabineta, razgovarali sa bankarima i da ćemo ići na najmanje 800 do možda milijardu i 300 miliona subvencionisanih kredita koji će ići preko poslovnih banaka, što znači da će država to morati da pokrije sa 40-48 do 50 miliona evra onog dela koji banke nisu preuzeli na sebe. Pre toga ćemo bankama isplatiti novac koji im dugujemo za prethodne tranše ovakve mere u poslednjih četiri, pet godina. Ono što je veoma važno to je kao posebna mera antirecesiona dinarizacija finansijskog sistema Republike Srbije. stepen dinarizacije finansijskog sistema Republike Srbije, meren učešćem dinarskih plasmana u ukupnim plasmanima koji su odobreni privredi i stanovništvu na kraju 2013. godine iznosio je 26,8% odnosno ukoliko merimo stepen dinarizacije učešćem dinarskih depozita u ukupnim depozitima privrede i stanovništva za isti period iznosi 23,3%. Nizak nivo dinarizacije imao je negativan uticaj na uspostavljanje adekavatnog makroekonomskog okruženje, stabilnost finansijskog sistema Republike Srbije i efikasnost monetarne politike. Intenzivnija upotreba domaće valute u nacionalnoj ekonomiji predstavlja osnov za efikasniju monetarnu politiku, što za rezultat ima manje rizike po finansijsku stabilnost zemlje usled smanjene izloženosti ekonomije promenama deviznog kursa. Fiskalnom konsolidacijom i povećanjem dinarizacije stvaraju se uslovi za niže i stabilnije referentne stope NBS i pad svih drugih kamatnih stopa na dinarske kredite u našem sistemu, a u cilju olakšanja kreditiranja privrede i stanovništva smanjenje izloženosti nacionalne ekonomije, riziku promene deviznog kursa i podsticanja privrednog rasta i zapošljavanja. Značajna zastupljenost domaće valute u finansijskom sistemu Srbije i adekvatna usklađenost valutne strukture, prihoda i rashoda nebankarskog sektora unapredila bi stepen finansijske stabilnosti zemlje, umanjila rizike od promene deviznog kursa u najranjivijim sektorima privrede i unapredila efikasnost monetarne politike. U cilju unapređenja procesa dinarizacije, Vlada Srbije i Narodna banka kreirale su memorandum o strategiji dinarizacije finansijskog sistema Srbije. Memorandumom su definisani ciljevi, mere i aktivnosti koje će se preduzimati radi jačanja poverenja u domaću valutu i njenu upotrebu u monetarnom sistemu. Sledeća mera vremenski ograničene poreske olakšice prilikom zapošljavanja novih radnika, odnosno prebacivanja radnika iz sive zone u legalne tokove. Ono što će biti naš prioritet u radu Vlade jestezapošljavanje ljudi u privatnom sektoru. Kada govorim o zapošljavanju, uvek govorim o zapošljavanju u privatnom sektoru. Država će snositi deo troškova poreza i doprinosa za radnike u novoosnovanim preduzećimaili postojećim preduzećima za do tada ne prijavljene radnike. Na deset novozaposlenih radnika poslodavac bi plaćaoporeze i doprinose za prva tri, dok bi država nadoknadila ovaj trošak za narednih sedam radnika. Ovim merama bi posebno bila obraćena pažnja najugroženije grupe stanovništva, mlade ljude na samom početku karijere, a i ljude koji su pri samom kraju karijere. Dakle, to je jedna od izvanrednih podsticajnih mera i očekujemo odličan odziv kod svih privrednika koje smo već anketirali, a napravićemo i dodatne podsticajne mere za zapošljavanje i manjeg broja ljudi, da uvažimo zamerke privrednika koji su rekli da možemo i njih da zamolimo za po jednog novozaposlenog i da objasnimo u koliko je država teškoj situaciji, jer svaki formalnonovozaposleni znači dramatično mnogo za našu zemlju. Povećanje te baze od 100 ili 150 hiljada novozaposlenih lica bi značio de faktospas naše ekonomije, spas naše privrede u narednom periodu. Pokretanjem velikih projekata i jeftine stanogradnje, država obezbeđuje zemljište i infrastrukturu, što omogućava da cena stanova bude takva da oni budu pristupačni prosečnoj porodici, a to ponovo zbog građevinskog sektora i građevinske industrije, o kojoj smo govorili, čime će biti generisana masovna tražnja za tim stanovima, a istovremeno će se pokrenuti jedan od sektora koji je najviše pogođen krizom, građevinarstvo, ali ne po modelu „Stepa Stepanović“, gde je cena stanova suštinski postala tržišna. Usvajanje novog mehanizma za dodelu subvencija za investicije i zapošljavanje, koje će biti vremenski ograničeno i postavljeno tako da podstaknu priliv investicija u nerazvijena područja, te područja koja će biti posebno pogođena dovršetkom restrukturiranja državnih i društvenih preduzeća. Za ovo će pored mera fiskalne konsolidacije biti obezbeđeno i oko 200 miliona evra dodatnog novca u 2015. i 2016. godini. Program reformi do kraja 2014. godine. Opisane mere koje ćemo usvojiti i primeniti u prvih 100 dana rada Vlade predstavljaće samo prvi, ali presudno bitan korak ka uspešnoj reformi privrednog sistema. Odmah nakon prvog talasa reformi, koji će biti sproveden do kraja jula, otpočeće se sa realizacijom reformi za čiju pripremu je potrebno nešto više vremena i koje je neophodno završiti do kraja godine. Reč je o pet bitnih reformi, agresivna borba protiv sive ekonomije, ostvarenje cilja da se siva ekonomija svede na nivo uređenih zemalja EU je dugotrajan proces i zavisi pre svega od izgradnje čitavog niza institucija i njihovog kapaciteta da obavljaju svoju ulogu na efikasan način. Proces institucionalne izgradnje traje u proseku tri do četiri godine, u zavisnosti od kompleksnosti institucije i taj proces mora teći nezavisno od akcionog plana za borbu protiv sive ekonomije. Ono što je moguće uraditi u kratkom roku je sprovesti niz akcija u borbi protiv sive ekonomije, odnosno organizovanog kriminala, koje mogu značajno smanjiti ovu pojavu u pojedinim oblastima koje su fiskalno izdašnije i u isto vreme najočigledniji primer nemoći države da se izbori sa tim problemom. Istovremeno će se stvoriti institucionalni i organizacioni okvir za sistemsko suzbijanje sive ekonomije, pre svega kroz promenu poreskih propisa i temeljnu reformu poreske uprave. Konkretne akcije do kraja godine podrazumevaju: analizu i prioritizaciju pojavnih oblika sive ekonomije, koje će biti predmet akcije kako bi se u najkraćem roku dobio najveći efekat, promenu propisa zakonskih i podzakonskih akata, odnosno internih procedura i pravilnika koji su do sada onemogućavali ili otežavali suzbijanje ovih vidova utaje poreza, na primer, pravljenje posebnih procedura za kontrolu pojedinih rizičnih industrija i pooštravanje kaznene politike, koja je u pojedinim domenima bila jako blaga i na neki način pospešivala sivu ekonomiju, reorganizaciju internih resursa i mobilizaciju viška administrativnog osoblja, kako bi vršili veći broj kontrola, dakle, i deo ljudi u javnom sektoru, o kojem smo govorili o neophodnosti smanjenja, imaće priliku i u drugom delu javnog sektora, doškolovavanjem, doobučavanjem, da pronađu svoj novi posao, sređivanje internih evidencija registara i eksternih baza podataka i promena načina, analiza rizika, kako bi se povećala verovatnoća otkrivanja i bolje civilne kontrole, završetak detaljnog plana, kontrola po rizičnim industrijama i rizičnim delatnostima, pre svega šverc akciznih proizvoda, višemesečno kontinuirano sprovođenje kontrole uz bližu koordinaciju više državnih institucija i jasnu podršku vrha države. Osim toga, do kraja godine biće usvojen novi Zakon o inspekcijskom nadzoru, koji će obezbediti objedinjavanje rada tržišne inspekcije, inspekcije rada, komunalne inspekcije, kao i njihovu bolju koordinaciju sa radom poreske uprave. Rešavanje problema nenaplativih potraživanja i nelikvidnosti privrede, udeo problematičnih kredita u Srbiji je sa trećim kvartalom 2013. godine dostigao 22%, s tim da u privredi iznosi 28%, a kod stanovništva 9%. Ovo je daleko najviši procenat problematičnih kredita u regionu i to je jedna od onih stvari o kojoj smo govorili, o našim tajkunima, političkim vezama, o tome kako su se krediti uzimali i na koji način su se trošili, umesto u ulaganja u proizvodnju, u ono gde će se profit napraviti, neretko je ulagano u privatne jahte, najskuplje automobile, računajući na to da ti krediti nikada neće biti vraćeni i da će taj novac biti potrošen u lične svrhe. Visok nivo problematičnih kredita, čini se da se kreditna aktivnost u Srbiji smanjuje u kontinuitetu već preko godinu dana. Bilansi banaka opterećeni problematičnim kreditima čine da je cena kredita viša, a spremnost za kreditiranje i preuzimanje rizika manje. Jasno je da ovo negativno utiče na privredni rast, jer u odsustvu kreditiranja znatno su ograničeni raspoloživi izvori za finansiranje investicija. Ne ulazeći preterano u uzroke ovog problema koji su sigurno različiti od ekonomske krize u objektivnih tržišnih okolnosti, pa do kriminalnih radnji o kojima smo govorili, činjenica je da se većina domaćih kompanija našla u problemima i da su upravo njihovi krediti postali problematični. Upravo zbog tog problema, koji je sistemskog karaktera, koncept rešavanja treba da bude takođe sistemski. Koncept bi podrazumevao uspostavljanje posebne kompanije u vidu investicionog fonda koji bi otkupljivao problematične kredite od banaka. Ova kompanija bi imala profesionalni menadžment, specijalizovan za restrukturiranje kompanija koje se nalaze u finansijskim teškoćama, na koje su ovi krediti bili odobravani. Koncept bi bio potpuno fer i transparentan i bilo bi ponuđeno učešće svim bankama na tržištu. Kapital za ovu kompaniju bi obezbedile banke učesnice i međunarodne finansijske institucije, a država bi sa svoje strane morala da radi na unapređenju regulative koja se tiče stečaja, restrukturiranja dugova i procene imovine. Kroz ovaj proces bi se očistili bilansi banaka, koje bi potom bile ponovo spremne da kreditiraju privredu. Istovremeno, profesionalni menadžment koji bi upravljao problematičnim firmama bio bi fokusiran na spasavanje ovih firmi i njihovo stavljanje na noge. Time je efekat za celokupnu privredu dvostruko pozitivan. Istovremeno, implementiraće se i druge mere koje su neophodne za otklanjanje gorućeg problema nelikvidnosti i nesolventnosti privrede, ubrzanje procesa stečaja kroz efikasnu implementaciju novog Zakona o stečaju, uvođenje subvencionisanih kredita za likvidnost privredi, o kojima sam govorio, izmirenje svih dospelih obaveza od strane države prema privatnim poveriocima i dobavljačima. Definisano je ciljno stanje javne uprave sa posebnim osvrtom na zdravstvo, prosvetu, nauku, državnu upravu i lokalnu samoupravu, uključujući i ciljni broj zaposlenih. Javni sektor trenutno zapošljava 780.000 ljudi, od čega u državnoj upravi 36.000, na lokalu 163.000, u obrazovanju 161.000, u zdravstvu 135.000. Ovaj broj zaposlenih u javnom sektoru je neodrživo visok. Mnogo je viši od svih zemalja u okruženju, a naročito u poređenju sa zemljama EU. Optimizacija obima javnog sektora biće sprovedena kroz analizu postojećeg stanja i broja zaposlenih u svim institucijama, vodeći računa o merenju učinka zaposlenih, sa ciljem identifikacije viškova ili manjkova, analizu opisa radnih mesta u svim institucijama, uz njihovo redizajniranje, funkcionalnu analizu svih institucija sa ciljem identifikacije opravdanosti njihovog postojanja i preklapanja delatnosti, plan za optimizaciju svakog od sektora. Proces analize treba da traje do novembra 2014. godine, kada bi bila doneta odluka o dinamici i implementaciji u svakom od sektora. Sledeća mera je uvođenje pravičnih platnih razreda i definisanje dinamike povećanja zarada i smanjenja broja zaposlenih kroz pregovore sa sindikatima. Takođe, u ovom smislu ću reći samo dve rečenice o reformi sudstva, jer je ona jedan od bitnih stubova za normalno funkcionisanje privrede, državne uprave i stvaranje sigurnog ambijenta za ulaganje. Ciljevi reforme su da se smanji broj nerešenih predmeta, ubrzaju sudski postupci i omogući veća predvidivost sudskog sistema, što znači ujednačavanje presude i tumačenja unutar sudskog sistema. Sve ovo treba da ima za rezultat vraćanje poverenja građana i privrede u sudski sistem. U tom smislu, do kraja godine će biti u potpunosti zaokružen zakonski okvir za novi i efikasniji pravosudni sistem. Treći deo, program strukturnih reformi od 2015. do 2017. godine, naredne godine biće ključne da se institucije države i glavne funkcije koje država obavlja podignu na noge. Od uspeha u tom pogledu zavisi dugoročna ekonomska perspektiva zemlje. Po svim istraživanjima, naše zdravstvo državu košta slično kao druge zemlje u regionu, ali je kvalitet usluga mnogo lošiji. Rezultati našeg školstva su gori nego u većini evropskih zemalja, a građani nisu zadovoljno uslugama državne i lokalne administracije. Strukturne reforme u svakoj od oblasti moraju da imaju jasan cilj koji žele da postignu, a to je bolja usluga javnog sektora, koju država pruža za porez koji građani i privreda plaćaju. Shodno tome, u periodu od 2015. do 2017. godine biće sprovedene sistemske reforme u četiri segmenta javnog sektora koji predstavljaju najznačajnije pružaoce javnih usluga, zdravstvo, obrazovanje, državna uprava i lokalna samouprava. Srbija je bila na 101. mestu globalnog indeksa konkurentnosti Svetskog ekonomskog foruma za 2013-2014. godinu. Mi smo poslednji među zemljama u našem regionu. Cilj reformskog paketa zakona jeste da se poveća konkurentnost naše ekonomije, stvori privlačnost za investitore i dodatni pritisak stavi na praksu korupcije. Povećanje konkurentnosti će, takođe, pomoći da se smanje potrošačke cene, a to će osetiti svaka porodica u našoj zemlji. Cilj naše Vlade je da sledeće godine Srbija učini najveći napredak na tom indeksu među svim zemljama sveta, a da do 2018. godine budemo rangirani među prvim zemljama jugoistočne Evrope. Efikasna realizacija prioritetnih investicionih i infrastrukturnih projekata, u oblasti saobraćaja i infrastrukturnih projekata i građevinarstva očekujem najveće pomake u narednom periodu. Naš najveći problem predstavlja naša finansijska nedisciplina, neodgovornost i neozbiljnost, te nije čudo što ljudi u Srbiji smatraju nemogućim poduhvatom izgradnju autoputa ili više mostova ili železničkih koloseka, bez obzira na ogroman novac koji smo u prethodnom periodu za te potrebe izdvajali. Suština našeg problema je što ne možemo više ništa da gradimo uzimajući kredite, a sve zbog visine javnog duga i sve zbog one tri odluke koje su donete u periodu između 2007. i 2009. godine. Ono na čemu ćemo insistirati i tu očekujemo velike i dobre vesti, želim to vama da kažem, to su koncesionarski ugovori i uveravam građane da ćemo, a znate da bih tako nešto teško rekao, posebno imajući u vidu dosadašnju praksu, kroz koncesionarske ugovore u roku od četiri godine završiti u potpunosti auto-put Beograd-Boljare u dužini od 270 kilometara. Za one koji ne znaju gde je mesto Boljare, reč je o Ibarskoj magistrali, kako je mi popularno nazivamo, odnosno auto-putu Beograd-Crna Gora. Mislim da bi to za nas bio nedvosmisleno veliki uspeh i ogroman rezultat. Pročitaću vam kako nam trenutno stoje stvari i šta je to što ćemo moći, a bogami i neke stvari nećemo moći da uradimo, zato što te kredite nećemo moći da provučemo upravo zbog visine javnog duga. Rekao sam za Beograd i Južni Jadran u dužini od 763, Beograd-Boljare 270 kilometara, uveren sam da ćemo to kroz koncesione ugovore u roku od četiri godine u potpunosti izgraditi, ne završiti papire, već građani mogu da znaju da će za četiri godine moći da idu u Crnu Goru na more, na planinu, gde god hoće ili da idu u bilo koje mesto u Srbiji na tom putu, da će moći da idu auto-putem. Imaćemo projekat rehabilitacije i bezbednosti na putevima. Tu radimo 1.500 državnih puteva. Zajednički finansiraju Evropska investiciona banka, EBRD, Svetska banka i Srbija sa ukupnom vrednošću od 370 miliona evra. Koridor 10 – deonica E75, to je 74,2 kilometra, radovi su na svim lotovima u toku, osim obilaznice oko Dimitrovgrada u dužini od sedam kilometara, gde se očekuje završetak tendera svaki dan. Nakon bankrota Alpine, planirano je fazno završavanje radova i ljudi u Srbiji treba da znaju da će do kraja 2016. godine i taj put konačno biti završen, odnosno okončan. Železnička infrastruktura Novi Sad-Subotica-granica Mađarske, idejni projekat se radi sa sredstvima IPA fonda u vrednosti od 3,95 miliona evra i izvođenje radova se planira kroz mehanizam Kina…, u sklopu zajedničkog projekta Beograd-Budimpešta i tu nam predstoje, ne laki pregovori sa našim kineskim partnerima, kako i na koji način to da finansiramo, jer ponovo smo u problemu ako budemo morali da idemo na kreditno finansiranje zbog visine javnog duga. Remont šest deonica na Koridoru 10 je 112 kilometara. Projekat će biti finansiran iz ruskog kredita. Vrednost radova je 68 miliona evra. Radovi počinju za dva meseca. Potpisan je aneks dva u martu ove godine. Izgradnja drugog koloseka Beograd-Pančevo, projekat se finansira iz ruskog kredita. Vrednost radova je 69 miliona evra i radovi su počeli. Prokop stanica, Beograd-centar, projekat se finansira iz kuvajtskog kredita. Završetak kolosečnih postrojenja, vrednost radova je27 miliona evra. Tender je završen i radovi počinju za dva meseca. Modernizacija pruge Beograd-Vrbnica, odnosno pravac Bar, projekat će biti finansiran iz ruskog kredita, a okvirna vrednost je 200 miliona evra. Početak radova će biti tek u drugoj polovini 2015. godine. Neću ulaziti u detalje. Ako budete zainteresovani, mogu da vam odgovorim posle na pitanja oko nabavke dizel motornih vozila, modernizaciju pruge Niš-Dimitrovgrad, obilaznice oko Beograda, obilaznice oko Niša, deonice Niš-Brestovac i veoma važna stvar izgradnja inter modalnog terminala u Batajnici u vrednosti od 19 miliona evra. Očekuje se donacija Evropske komisije u iznosu od 15,5 miliona evra, eksproprijacija je 3,5 miliona evra. Sva potrebna projektna dokumentacija je spremna. Oko novih projekata, sem ovoga o čemu sam govorio, rekao sam da ćemo dramatično ubrzati i konačno završiti. Imaćete jednu novu praksu. Svi građani Srbije će na putevima moći da vide koliko je to njih koštalo. Uzećemo i napravićemo bilborde, gde će svako moći, molim ljude, mlade ljude da ne šaraju, da ništa ne dopisuju, imaćete cenu za svaki krak, za svaki deo puta, da svaki građanin zna koliko je novca izdvojio za taj put i rokove kada će taj deo puta i kada će deonica biti završena. To će biti jedna nova praksa u Vladi Srbije, kako to rade neke razvijene zemlje. Ono što je takođe veliki infrastrukturni projekat, Beograd na vodi, tu ćemo zajednički Grad Beograd i Republika Srbija formirati preduzeće. Tu moram da se složim sa predstavnicima bivšeg režima ili opozicije, kako god hoćete, koji su iskazali svoje nedoumice i strah da je moguće da se tako nešto izjalovi. Moguće je, ali samo ukoliko mi budemo odgovorni. Ukoliko budemo odgovorni svojim neradom, korupcijom ili drugim pogrešnim i namerno lošim činjenjem. Ovo sam rekao zato što su se takve stvari već dešavale i na jedvite jade smo uspevali da to prekinemo. Želim da obavestim građane Srbije, ne samo građane Beograda, da jednu od najlepših zgrada, oronulu, vide kako izgleda danas, da dođu 31. maja, da pogledaju. Dva i po miliona evra košta rekonstrukcija. Mi nismo dali ni dinar. Arapi su dali sve pare. Oni će to napraviti kao pokaznu sobu kako bi trebao da izgleda Beograd na vodi. Ne biste verovali, neki naši ljudi, dakle Arapi daju novac, oni grade našu zgradu njihovim parama, a mi im tražimo još 10%, valjda zato što grade našu zgradu u našoj zemlji njihovim parama. To smo prekinuli već u pokušaju, a određena lica su smenjena, sklonjena, a ustanovićemo da li ima krivično-pravne odgovornosti. U svakom slučaju, očekujem da taj projekat podigne industriju. Zamislite da vi tražite 10% zbog toga što neko vama njegovim parama, a ne vašim parama, pravi. Za svakojake slučajeve sam slušao i video, kada hapsi policija u raznim našim gradovima traže po 10% za ono što daju nekakve dozvole ili ne znam šta. Ovo je jedinstven slučaj u svetu, da oni nama grade, na našoj teritoriji, njihovim parama, ali nam ni to nije dosta, nego da im uzmemo još 10%. To ima samo u Srbiji. To smo prekinuli i nadam se da ćemo imati dovoljno ozbiljnih i odgovornih ljudi. To nema veze sa partijama. To ima veze sa našim manirima, da živimo za dva dana, da uzmemo sve što nam padne na pamet, a da se za to ne pomučimo i da to bude lako zarađeno i da ne brinemo kako će da izgleda. Telekomunikacije i turizam. U oblasti telekomunikacija, informaciona društva, najvažniji zadatak je završetak procesa digitalizacije televizijskog signala, koji će biti okončan do 17. juna 2015. godine, taj rok je postavila Evropska unija. Ministarstvo trgovine, turizma i telekomunikacija će nastaviti aktivnosti u cilju razvoja mreže široko pojasnog i brzog interneta, kako bi on bio dostupan i u najslabije naseljenim delovima naše zemlje. U fokusu će biti i dalje unapređenje elektronskog poslovanja kroz stvaranje odgovarajućeg zakonskog okvira i administrativnog sistema neophodnih za razvoj ovi oblasti. Od posebnog značaja za razvoj elektronskog poslovanja i otvaranja opcije prijema novca iz inostranstva, putem internet servisa „Pej pal“, koji je tokom 2013. godine došao na tržište Srbije, je razvio uslugu plaćanja i slanja novca putem interneta. S obzirom na veliki potencijal razvoja sektora informacionih tehnologija, izvozne mogućnosti u ovoj oblasti, Ministarstvo trgovine, turizma i telekomunikacija radiće na unapređenju uslova za razvoj IT sektora kroz dalju liberalizaciju tržišta, davanja podsticaja domaćim proizvođačima i stvaranja uslova za nova strana ulaganja. U prilog podršci ovom sektoru, govori i podatak da IT industrija spada među četiri privredne grane u Srbiji sa najvećim perspektivama rasta i izvoznim potencijalima. Glavni cilj Ministarstva trgovine, turizma, telekomunikacijama je da se unapredi kvalitet turističke ponude Srbije, kako bi se u narednom periodu stvorilo povećanje ukupnog deviznog priliva od turizma sa sadašnjih 800 miliona evra na 1,3 milijarde evra godišnje. Znate da je multiplikatorski efekat u turizmu najveći i zato svaki dinar koji uložimo u turizam gotovo nam se petostruko vrati. Zato će nam biti važan i Beograd na vodi, a i svi drugi infrastrukturni projekti o kojima smo govorili. Maksimalnim radom na unapređenju kvaliteta turističke ponude može se očekivati da u narednom periodu ukupan broj turista koji godišnje poseti Srbiju poraste sa 2,3 na tri miliona godišnje, koliko je ostvareno u 2013. godini. Naš cilj da u 2018. godini bude pet miliona. U tom slučaju se očekuje povećanje broja direktno zaposlenih u turizmu, sa sadašnjih 70.000 na 100.000 radnika. S tim u skladu i sa tim u vezi ministarstvo će raditi na obezbeđivanju kvalitetnih uslova za investiciona ulaganja u sektoru turizma, posebno kroz razvijanje modela javno-privatnog partnerstva, a svi pomenuti ciljevi biće sastavni deo nove strategije razvoja turizma Srbije koja će biti izrađena do kraja ove godine. Izlazak na nova tržišta i povećanje izvoza srpske robe – u cilju daljeg povećanja izvoza, a 2012. godine imali smo pokrivenost uvoza izvozom 59%, danas imamo 72,5% i to je najbolji deo i deo u kojem smo najviše napredovali, stvar kojom najviše možemo da se pohvalimo. Tražićemo nova tržišta za plasman srpske robe i to kroz potpisivanje sporazuma o slobodnoj trgovini sa zemljama sa kojima Srbija do sada nije imala takve zaključene sporazume. Uočeno je da je najveći rast izvoza ostvaren upravo u one države sa kojima postoje zaključeni sporazumi o slobodnoj trgovini. U tom smislu najveći potencijal za takav vid traženja novih tržišta postoji u zemljama Bliskog istoka, Afrike i Azije. Jedna od ključnih ciljeva u oblasti spoljne trgovine je pristupanje Svetskoj trgovinskoj organizaciji, što je jedan od preduslova za članstvo Srbije u EU. Razvoj energetike – zadatak ovog resora je da obezbedi energetsku stabilnost i bezbednost Srbije, odnosno dovoljne količine energije i energenata o održivim cenama, uz jasan zakonodavni okvir i povoljan ambijent za investiranjem. Definisanjem prioriteta ulaganja odrediće se i brzina razvoja energetika, rudarstva, a samim tim i stope budućeg privrednog rasta Srbije. U oblasti zakonodavne procedure koja je osnov preglednosti poslovanja i dobrog ambijenta za ulaganje, biće doneti novi zakoni i podzakonska akta o energetici, zakon o biološkim istraživanjima i rudarstvu, zakon o tržištu električne energije, zakon o tržištu gasa, zakon o tržištu toplotne energije usklađeni sa propisima i standardima EU, kao i podzakonska akta Zakona o efikasnom korišćenju energije, Zakona o robnim rezervama u delu postojanja obaveznih rezervi nafte, naftnih derivata i gasa u Srbiji i podzakonskih akata u cilju daljeg pospešivanja i iskorišćenja obnovljivih izvora energije, posebno biomase. U oblasti rudarstva izvršiće se ozbiljne izmene postojećih akata i seča propisa koji usporavaju i guše razvoj rudarstva. Da kažem i vama ambasadorima, pošto sam potpuno siguran da ćete manje dolaziti kod mene u kancelariju i da trošite i vaše i moje vreme insistirajući na boljim propisima u sferi rudarstva. Izvršiće se promena tarifnog sistema i otvoriti poglavlje 15 – energetika, u pregovorima sa EU. Strateški cilj Srbije jeste da podigne stepen energetske bezbednosti iskorišćenjem raspoloživih resursa i konvencionalnih, neobnovljivih i obnovljivih izvora energije. Jedan od prioriteta u oblasti energetike biće obnovljivi izvori energije za koje su u prethodne dve godine stvoreni zakonodavni i privredni uslovi da se u njih ulaže. Pored iskorišćenja hidroenergije, vetra, geotermalne i sunčeve, posebno će se pomoći iskorišćenje potencijala biomase, koja u ukupnom potencijalu obnovljivih izvora energije učestvuje sa 60%. Srpsku energetiku karakterišu visoka eksterna energetska zavisnost, nepovoljna struktura domaćih konvencionalnih izvora, nizak nivo ulaganja u istraživanje energetskih i rudarskih potencijala, neekonomske cene energije i disparitet cene energije i energenata, ali i nizak stepen naplate električne energije gasa i toplotne energije. Potraživanje EPS–a za utrošenu električnu energiju su 1,1 milijarda evra, a „Srbijagasa“ za utrošen gas 600 miliona evra. Toplana u Srbiji ima 57 i kod njih je 200 miliona evra. Prioriteti Vlade u oblasti energetske politike Srbije biće podizanje energetske bezbednosti i sigurnosti, kao i podizanje svesti kod donosioca odluka da je energetska bezbednost države apsolutni priritet. Mogućnost za investicije u energetici do 2020. godine iznosi oko 8,5 milijardi evra, odnosno za gasovod „Južni tok“ planirana je 1,9 milijarda evra. Od toga oko 2000 megavati u savremene termo i elektrane na prirodni gas uz princip kogeneracije, oko 1400 megavata u velike hidro kapacitete uključujući reverzibilne i 1092 megavata, vrednih oko dve milijarde evra i obnovljivih izvora energije. Svaka investiciona odluka biće pažljivo analizirana u skladu sa interesima investitora i Republike Srbije, a u skladu sa fiskalnim mogućnostima. Znate da o kakvom god ulaganju da se radi da vam uvek i domaći i strani investitori dođu sa idejom o PPAi već me boli glava kada čujem PPA, to je taj power purchase agreement. Oni vam traže – da ćemo nešto para, ali da nam Vlada garantuje da će da nam isplaćuje toliku i toliku cenu struje. Neće da ide na tržište, nego da morate da garantujete dva ili tri puta višu cenu struje. Gledaćemo da to radimo u najboljoj mogućoj meri samo tamo gde smo prinuđeni, nedostatkom sopstvenih izvora i sopstvenog novca da finansiramo najvažnije investicione objekte. Otvaranje i razvoj internog i regionalnog tržišta je proces koji je već započet, a koji treba da omogući postavljanje i funkcionisanje energetike na tržišnim osnovama i njeno bolje regionalno pozicioniranje. U ovom trenutku je otvoreno do 40% tržišta, što iznosi 4.000 kupaca na visokom i srednjem naponu. Ovo je siguran put da se poveća konkurentnost srpske privrede, ali i da se obezbedi sigurnost u snabdevanju domaćeg tržišta i smanje gubici u distributivnim mrežama.Za Srbiju poseban značaj ima članstvo u energetskoj zajednici i proces pridruživanja EU. Energetska strategija energetske zajednice je upravo i nastala na inicijativu Srbije i predstavlja sponu sa energetskom politikom EU. Jasno smo posvećeni ne samo procesu evropskih integracija, već i razvoju saradnje sa svim zemljama koje su na međunarodnoj sceni prepoznati kao lideri. Razvoj poljoprivrede – povećanje poljoprivredne proizvodnje za 30% . Osnovni zadaci ministarke za poljoprivredu biće realizacija projekata za navodnjavanje, ukrupnjavanje zemljišnih poseda na način koji će omogućiti plansko bavljenje poljoprivredom, promena načina finansiranja poljoprivrede na način koji će podsticati veću produktivnost, vertikalne integracije do kraja prerađivačkih lanaca. Iako je sektor poljoprivrede izuzetno važan za srpsku ekonomiju, odlikuje ga slaga i nekonkurenta proizvodnja. Ne znam da li ljudi u Srbiji to znaju, pošto stalno slušamo rekao bih drugačije priče. Razlog za ovo su ekonomska globalizacija, nedostatak institucija, veliki broj malih gazdinstava, visoka zavisnost od klimatskih promena, tehničko-tehnološka zaostalost celog sektora, nesigurno tržište poljoprivrednog sektora, kao i obaveze koje se nameću u procesu priključenja Srbije EU i Svetskoj trgovinskoj organizaciji. Tržišni lanac i logističku podršku sektoru odlikuje nedostatak ili niska efikasnost institucije i sistema za logističku podršku, kao i nedovoljna iskorišćenostraspoloživost kapaciteta i resursa. Prema poslednjim statističkim podacima seosko stanovništvo čini 40,6% ukupnog stanovništva, a svaki peti stanovnik sela stariji je od 65 godina. U odnosu na popis iz 2002. godine broj ruralnog stanovništva je opao za 10,9%. Udeo poljoprivrede u ukupnoj zaposlenosti je 21%bruto društvene vrednosti je 10,4%, a udeo poljoprivredno prehrambenih proizvoda u ukupnom izvozu je 22%. Jedan od posebno važnih izazova Vlade Srbije u okviru politike ruralnog razvoja biće obezbeđenje ekonomske održivosti malih porodičnih gazdinstava, s obzirom da oni čine oko 77% registrovanih poljoprivrednih gazdinstava i njihova priprema za konkurenciju sa proizvođačima iz EU, kao i ostanak mladih i žena na selu. Prateći aktuelne integracijske procese nova strategija poljoprivrede daje jasne smernice budućih reformi poljoprivrednog sektora, uz precizno definisanje prioritetnih područja, delovanja na revitalizacije i aktiviranju razvojnih potencijala ruralnih sredina. Proces javne rasprave je završen i usvajanje strategije poljoprivrede Srbije će uslediti odmah nakon formiranja Vlade. Ovaj dokument ujedno stvara okvir za naredne aktivnosti u smislu izrade nacionalnih programa za poljoprivredu i ruralni razvoj, koji treba da sadrže konkretne i detaljno opisane mere za dostizanje strategijom zacrtanih ciljeva. Proces izrade nacionalnih programa praćenih izradom odgovarajućih sektorskih analiza je započet početkom godine i predviđa konkretne mere za realizaciju sledećih strateških ciljeva: rast proizvodnje i stabilnost dohotka proizvođača, rast konkurentnosti uz prilagođavanje zahtevima domaćeg i inostranog tržišta i tehničko-tehnološko unapređenje sektora, održivo upravljanje resursima i zaštita životne sredine, unapređenje kvaliteta života u ruralnim područjima i smanjenje siromaštva, efikasno upravljanje javnim politikama i unapređenje institucionalnog okvira razvoja poljoprivede i ruralnog razvoja. U narednom periodu očekuju nas dalje radne aktivnosti za uspostavljanje akreditacije i potrebnih struktura za korišćenje predpristupnih fondova EU za ruralni razvoj IPARD, čime bi se ispunili uslovi za povlačenje predviđenih pristupnih fondova za Srbiju od 32 do 38 miliona evra na godišnjem nivou. Vlada Srbije će nastaviti intenzivan rad na daljem unapređenju sistema za zaštitu zdravlja potrošača, sprečavanja pojavljivanja bolesti životinja i biljaka, zaštitu zdravlja i dobrobiti životinja i obezbeđivanja stanovništva dovoljnim količinama kvalitetne i zdravstveno ispravne hrane namenjene plasiranju, kako na domaćem tako i na zahtev inostranog tržišta. Posebna podrška inspekcijskim organima biće obezbeđenje kroz uspostavljanje laboratorijske mreže sposobne da prati i pruža podršku poljoprivredno prehrambenom sektoru Srbije. Nove mere agrarne politike obezbediće posebnu podršku za mlade poljoprivredne proizvođače, žene na selu, zemljoradničke zadruge, udruženja poljoprivrednika, kao i veći iznos finansijskih sredstava za primarnu proizvodnju i preradu poljoprivrednih proizvoda. U najkraćem roku donećemo zakon o predžetvenom finansiranju koji će omogućiti poljoprivrednicima prihvatljiv izvor finansiranja žetve tako što će kao garanciju otplate davati budući rod, a ne hipoteku. Nastavićemo sa razvijanjem sistema javnih skladišta koji se pokazao kao veoma kvalitetan način povoljnog obezbeđenja finansijskih sredstava za poljoprivrednike i adekvatno čuvanje i kvalitativnog klasifikovanja robe po svetskim standardima. Mere tržišne cenovne podrške biće usmerene na stabilizaciju cena u vreme poremećaja na tržištu. U takvim uslovima uvodiće se razne različite interventne mere kojima će se podsticati dodatna potražnja i regulisanje ponude. Generalna orijentacija će biti da se postepeno gradi sistem bezbednosne mreže za stabilizaciju tržišta po mehanizmima i principima u EU. Usvajanjem i prilagođavanjem seta zakona regulisaće se odnosi u domenu prometa, zakupa i nasleđivanja zemljišta, ali i obaveza održavanja zemljišta u smislu poštovanja principa dobre poljoprivredne prakse. Poseban akcenat će biti dat zaštiti poljoprivrednog zemljišta u smislu ograničavanja stvaranja najkvalitetnijeg poljoprivrednog zemljišta u zemljište za druge namene. Poreskom politikom i budžetskim podsticajima podržavaće se povećanje i konsolidacija zemljišta i uspostavljanje aktivnijeg tržišta zemljišta. Kreditnom investicionom podrškom nastaviće se i dodatno osnažiti finansiranje projekata za melioraciju i unapređenje zemljišne infrastrukture. Opšte mere podrške poljoprivredi predviđaju i priprema i korišćenje savremenih alata za savetodavstvo, unapređenje savetodavnih modula, inovativni pristup u obrazovanju i obuka poljoprivrednih proizvođača čime će se unaprediti sistem kreiranja i transfera znanja. Uvažavajući sve stručne i naučne pokazatelje i preporuke i definisali smo nove realne, ali i ostvarive smernice u razvoju koje će na pravi način doprineti da srpska poljoprivreda postane dinamičan sektor zasnovan na znanju i zdravoj životnoj sredini, a ruralne sredine očuvane za ponos generacijama koje dolaze. Reforme u sferi obrazovanja i nauke. Iako imamo naizgled more obrazovnih institucija ne možemo ni približno da tvrdimo da smo društvo znanja. Jedna kineska poslovica kaže: „Planiraš li godinu dana unapred, posadi rižu. Planiraš li 10 godina unapred, posadi drvo. Planiraš li vek unapred, vaspitavaj i obrazuj ljude.“ Ova Vlada će pokušati da reformiše obrazovni sistem. Da li znate da je svaki treći đak u Srbiji funkcionalno nepismen? Nama će obrazovanje biti na prvom mestu. Obrazovanje je temelj od kog krećemo da gradimo našu zajedničku kuću, našu novu Srbiju, bolju Srbiju, Srbiju koja zna. Naša deca uče iz knjiga starih i po 20 godina u eri novih tehnoloških inovacija, gde je jednoj informaciji potrebno samo 28 sekundi da prostruji svetom. Kakav je to paradoks? Ima li boljeg primera za to koliko zaostaje naše društvo? Naša deca uče iz zastarelih nastavnih sredstava, a školski programi su takvi da su zatrpani gomilom nevažnih informacija. Ne postoji jasna informacija koja će omogućiti opšte znanje i obrazovanje neophodno svakom mladom čoveku za dalje životno opredeljenje. Naša deca izlaze iz naših škola nespremna za svet i iskušenja koja ih čekaju, bez dovoljno znanja da se samostalno bave poslom za koji su se školovali. Profesori moraju da ih obrazuju, ali ne posle škole, ne na privatnim časovima. Posle škole deca trebaju da se bave sportom. Sve češće čujem kako roditelji masovno plaćaju privatne časove. Još masovnija pojava je poklanjanje ocena. Tako ih vaspitavamo da će sutra olako nešto postići, samo je važno da imaju vezu i da plate, a što nemaju znanja, nema veze. Tako im nije učinjena usluga, već naneta nepopravljivašteta. Stara kineska poslovica kaže: „Daj čoveku ribu i nahranićeš ga za jedan dan. Nauči ga da peca i nahranićeš ga za ceo život“. Mi moramo našu decu da naučimo pre svega da pravilno razmišljaju. Kada to nauče, naučili su najvažniju lekciju. Obrazovni sistem čiji je cilj da učenicima ili studentima pruži sva neophodna znanja za svoj budući životni poziv stvar je prošlosti. Prvi razlog za to je dinamika savremenog života koja praktično više nijednom pozivu ne dozvoljava da bude životni. Molim vas, poslušajte ovu rečenicu još jedanput i zato neki naši ljudi, mnogi naši radnici ne razumeju šta se dogodilo. Promenio se svet. Promenilo se sve oko nas. Drugi razlog je što danas znanja sama po sebi više nisu dovoljna. Po prvi put u istoriji ljudskog roda događa se da znanje više nije garancija uspeha u poslu. Konkurencija čini da još jučerašnja znanja više nisu dovoljna za sutrašnje poslove. Najvažnija kompetencija svih uspešnih ljudi danas je sposobnost da uče nove stvari. Jedina škola u koju danas treba ulagati i vreme i resurse jeste škola koja će nas naučiti da učimo. Kada sam razgovarao sa legendarnim Šimanom Peresom pre nekoliko nedelja, on mi je rekao i dao jednu novu ideju za koju sam siguran da će je Izraelci primeniti, ali i mnogi u svetu. Rekao je – imali smo vreme šestočasovnog učenja u školama, a osmočasovnog boravka u fabrikama ili na radnom mestu. Ubuduće će biti za radnike šest sati rada, dva sata učenja, a za đake četiri sata učenja i dva sata rada. Bilo bi dobro da i mi to razumemo mnogo pre nego neki u svetu kako bismo bili u korak sa onima koji su najuspešniji. Najveći broj zanimanja kojima se danas ljudi bave pre samo dve decenije nisu imala ni nazive. Ono što danas može da bude celoživotno nije zanimanje, već samo učenje. Celoživotno učenje je nužnost vremena u kome živimo. Sve je manje poslova za koje radnici neophodna znanja i veštine stiču tokom redovnog školovanja. Stalno učenje i profesionalno usavršavanje je način života na koji moramo da se naviknemo. Obrazovni sistem treba da podstiče sve vidove celoživotnog učenja. Odgovornost za kvalitetno obrazovanje je na svima nama, a pre svega na onima koji se obrazuju. Niko ne može da očekuje da je obrazovanje jednosmerna ulica bez raskrsnica, gde nema potrebe da se donose i preispituju bilo kakve odluke. Učenici koji postanu svesni da su sami najodgovorniji za sopstveno obrazovanje lakše će napraviti sopstveni saznajni put. Postoji mnoštvo načina za sticanje znanja. Tu raznolikost pristupa treba gajiti. Neophodno je razvijati sistem eksterne provere koji bi kroz vrednovanja rezultata učenja bio za unapređenje školske prakse. Brojaće mi novinari koliko sam čaša vode popio. To će da im bude glavna vest. Neophodno je da škole imaju veću autonomiju u svom radu. Nastavnici takođe. Takva autonomija nužno nosi i veću odgovornost za ostvarene rezultate. Direktori škola koji su u strahu da slučajno ne učine nešto što Ministarstvo nije eksplicitno odobrilo ne doprinose razvoju obrazovanja. Oni samo čuvaju status kvo koji nam nikada manje nije bio potreban. Svaki pozitivan pomak u školskoj praksi treba istaći i ohrabriti i druge škole da pronađu svoj prepoznatljiv model rada. Glomazan i krut obrazovni sistem ne pruža mogućnost da svako pronađe sebe, da iskaže svoje interesovanje i ostvari svoje talente. Niko od nas nije dovoljno mudar da bi trebalo da propisuje kako svi moraju da uče. Nismo svi isti. Baš u tome i jeste snagačovečanstva. Ministarstvo prosvete i nauke mora da se oslobodi nepotrebnih ingerencija. Nema nikakve potrebe da se Ministarstvo prosvete bavi đačkim ekskurzijama, imenovanjima školskih odbora, verifikacijom udžbenika. Ministarstvo prosvete i nauke bi trebalo da se bavi razvojem sistema i podizanjem kvaliteta rada, legislativom, obrazovnom ekonomijom i stvaranjem mreže korisnika sa celim svetom. Obrazovanje je mnogo više od školstva. Samo jedan manji deo obrazovanja odvija se u školi. Akteri ovog sistema nisu samo učenici i nastavnici, nego smo to svi mi. Svi mi treba da stvaramo kulturu u kojoj se cene trud i odgovornost. Učenje ne sme da bude samo sredstvo kojim se dolazi do ocena i diploma, već neizostavni deo života inteligentnih bića. Učenje samo za ocenu ili prolaz na ispitu je loša praksa koja ima još lošije posledice i trend poklanjanja ocena i trend davanja ispita bez stvarnog izlaska mora da se zaustavi. Danas imamo nekoliko puta veći broj vukovaca nego pre dve i tri decenije. To što gotovo 15% učenika ima sve petice nikome ne čini dobro. Setite se vašeg vremena, koliko nas je malo imalo sve petice i koliko je malo bilo onih koji su imali prosek preko devet. Nisam siguran da bi sa bilo koje strane bilo mnogo. Ukoliko je razlog za ovakve ocene slab kriterijum, to treba utvrditi korišćenjem eksternih instrumenata provere znanja i tako kriterijum učiniti svrsishodnijim. Ukoliko je razlog za nerazumno visoke ocene spoljašnji pritisak, onda nastavnike treba odlučno zaštititi jer oni su najmerodavniji da procene znanje i daju ocene. U domenu visokog obrazovanja postoji niz poboljšanja koje treba sprovesti. Vlada će se posebno baviti kvalitetom visokoškolskih ustanova, njihovom akreditacijom i stvaranjem uslova da se olakša povratak naših stručnjaka iz inostranstva. Na ovaj način će biti stvoreni uslovi za zdravu konkurenciju škola, fakulteta i nastavnika koji tamo rade. Jedan od prioriteta Vlade biće nauka i tehnološki razvoj. U protekloj deceniji, usled povećavanja broja istraživača koje nije bilo praćeno srazmernim porastom budžetskih sredstava, došli smo u situaciju da veliki deo izdvajanja za nauku praktično odlazi na isplatu zarada zaposlenih. Nivo finansiranja samih istraživanja je ovim pao ispod nivoa potrebnog da se ova delatnost održi, a višegodišnje zapostavljanje problema u ovom resoru dovelo je do organizovanih protesta naučnih radnika. Pored planiranog povećanja ulaganja u nauku Vlada će nizom mera, kao i izmenama i dopunama Zakona o naučno-istraživačkoj delatnosti, uspostaviti novi model finansiranja nauke po ugledu na praksu ostalih razvijenih zemalja u svetu. Novi model finansiranja podrazumeva konstituisanje fonda koji će na bazi stručnosti dugoročno kreirati strategiju naučno-istraživačkog i tehnološkog razvoja, ocenjivati naučne projekte i raspisivati konkurse za finansiranje naučno-istraživačkog rada. Pored toga što je reč o izuzetno važnom razvojnom sektoru, regulisanje ovih zakona dobiće prioritet, kako bi se obezbedio kontinuitet u finansiranju naučno-istraživačkih projekata, čiji se tekući ciklus završava krajem 2015. godine. Pošto postoji bojazan da bi prelazak na nov model finansiranja mogao ugroziti neke oblasti nauke koje su od opšte važnosti za kulturu i društvo, ali trenutno ne predstavljaju izazove u tehnološko razvojnom smislu, Vlada će sa posebnom pažnjom zaštititi postojeće istraživanje u humanističkim i društvenim naukama. Integrisani u naporima nove vlade i vodećih naučnika i stručnjaka, mogli bismo ne samo da spasemo nauku i povratimo značaj obrazovanja, već i da prepoznamo, podstaknemo i iskoristimo jedan od osnovnih i višestruko potvrđenih potencijama koje ova zemlja ima. Obezbeđivanje uslova koji bi istraživače podsticali da ostanu u zemlji, povećano ulaganje u nauku, kao i sprega između nauke i privrede, obezbedili bi osnovu za brži privredni razvoj, kao i opštu kulturnu i društvenu revitalizaciju. Takođe, poseban akcenat bih stavio na položaj mladih u Srbiji, koji je daleko od zadovoljavajućeg. Iako su doneta osnovna strateška dokumenta iz oblasti omladinske politike, a pre svega Zakon o mladima i dosta je urađeno na sprovođenju istih, podaci pokazuju da se mladi danas suočavaju sa mnogim izazovima, od kojih je svakako najveći problem nezaposlenost. Srbija je suočena i sa opadanjem broja mladih u opštoj populaciji i trendom odlaska najtalentovanijih iz zemlje. Zato je neophodno ulagati u mlade, stvarati im uslove za odgovarajući posao, stanovanje van roditeljskog doma i zasnivanje porodice. Radićemo na daljem strateškom okviru u ovoj oblasti, ali i na konkretnim rešenjima za mlade. Krozširok konsultativni proces i učešće svih relevantnih aktera, u ovoj godini izradiće se nacionalna strategija zamlade 2015-2025, sa akcionim planom za njeno sprovođenje, a u skladu sa inicijativama i okvirom omladinske politike na nivou EU, kako bi se postigli najbolji mogući rezultati, uz potpuno uvažavanje i iskustvo inicijativa EU u omladinskoj politici. Prilikom izrade ovog strateškog dokumenta naglasak će biti stavljen na smanjenje nezaposlenosti, podsticanje preduzetništva i samozapošljavanja, uz odgovarajuće olakšice i finansijsku podršku početnicima. Smanjenje socijalne isključenosti mladih, sprečavanje ranog napuštanja obrazovanja, povećanje svesti o značaju neformalnog obrazovanja, poboljšanje kvaliteta karijernog, vođenje i savetovanje, promovisanje omladinskog rada, promocija zdravih i bezbednih stilova života i povećanje aktivnog učešća mladih u društvenom životu. Fond za mlade talente nastaviće da podržava najtalentovanije mlade ljude, u cilju da se zaustavi odlazak mladih na rad u inostranstvo i da im se omogući da se u svojoj zemlji profesionalno razvijaju. Reforma državne uprave i reforma lokalne samouprave. Poslednjih godina svedoci smo velikih fluktuacija mase zaposlenih u javnoj upravi. Fokus više neće biti na promeni državnih službenik, već na jačanju njihovih kapaciteta i podizanju njihove odgovornosti u primeni propisa i sprovođenju utvrđenih procedura. Uspostavićemo obaveznu edukaciju i usavršavanje državnih službenika na svim nivoima. Redefinisaćemo kriterijume za zapošljavanje i napredovanje u državnoj upravi. Sredstva ćemo ulagati u školovanje kadrova koji su potrebni našoj državnoj upravi, uz izgradnju tržišnih informacionih sistema, kontrolu standarda i kvaliteta. Svet o mora da se radi kvalitetnije i profesionalnije nego što je do sada rađeno. Državna administracija mora postati podrška, a ne prepreka investitorima i privatnicima. Realizaciji tog cilja u značajnoj meri će doprineti agresivno uvođenje elektronske uprave kao i uvođenje opšteg principa ćutanja uprave, znači odobravanja. Već danas se Zakonom o ministarstvima uspostavlja Republički sekretarijat za javne politike, sa potrebnim nadležnostima da se obezbeđuju osmišljenost i međusobna usklađenost javnih politika i njihova usklađenost sa srednjoročnim finansijskim mogućnostima zemlje. Usvojiće se potrebne zakonodavne izmene, pre svega izmene Zakona o državnoj upravi, koje će propisati način na koji se javne politike donose, kako bi one bile realne, usklađene i sprovodive. Najbitnijim od njih prethodiće usvajanje koncepata o ciljevima i načinima na koje se oni postižu. Tek onda će se rešenja razrađivati, međusobno usklađivati i na kraju usvajati. Omogućićemo privredi, civilnom društvu i drugim zainteresovanim stranama da učestvuju u svim fazama pravnih akata od koncepta zakona do predloga, uključujući i pripremu podzakonskih akata. U svim lokalnim samoupravama postoje viškovi zaposlenih, a najveći broj zaposlenih u lokalnim samoupravama je zapošljavan po političkoj liniji. Ne samo da su ljudi zapošljavani u opštinskim organima, već su tako zapošljavani, na taj način, u javnim i ostalim lokalnim preduzećima koja nisu bila obuhvaćena pravilom o maksimalnom broju zaposlenih. Cilj je da se, kroz reformu lokalne samouprave, definiše maksimalan broj zaposlenih koji se direktno ili indirektno finansiraju iz opštinskog budžeta, a na osnovu broja stanovnika i razvijenosti opština. Reforma lokalne samouprave uključivala bi i obavezu uvođenja elektronske uprave i maksimalno skraćivanje rokova za izdavanje svih neophodnih potvrda i dokumenata u nadležnosti lokalnih organa. Reforma finansiranja lokalne samouprave će sa druge strane povećati fiskalnu odgovornost lokalnih vlasti, kroz manje oslanjanje na republičke transfere i bolju naplativost lokalnih poreza. Zahvaljujući tradicionalnoj angažovanosti građana Srbije u svojoj zajednici, velikoj pomoći međunarodne zajednice, lokalne samouprave danas daleko su sposobnije da ostvaruju građansku samoupravu, pružaju javne usluge, podržavaju investicije, razvoj, nego što su bile pre desetak godina. Ipak još ima mnogo posla na jačanju lokalnih samouprava. Sa jedne strane, u skladu sa Evropskom poveljom o lokalnoj samoupravi nadležnosti se moraju odrediti tako da građani u samoupravama odlučuju o onome šta one najbolje znaju, koje su im potrebe, prioriteti, kome treba zaštita, kome razrezati veći porez na imovinu. U skladu sa principima dobrog gazdovanja, sredstva moraju biti u skladu sa nadležnostima. Sa druge strane, lokalne samouprave moraju preuzeti veću odgovornost za kvalitet svojih odluka i razvoja koji iz njih proističe. Umesto toga, u mnogima ima nedomaćinskog ponašanja. Navešću primer jedne opštine i neću reći koja je opština, zato što nije važno ko je na vlasti. Ta opština ima 7.000 stanovnika, zadužena je sa 5,5 miliona evra. Potpuno bankrotirala, niko živ ne može da je izvuče. To je uradila nekakva prethodna vlast, a ova današnja vlast, kada im je opština u bankrotu, kada im je opština u situaciji da ne mogu ništa da isplate, umesto da dođu i da traže neko rešenje zajedno sa Vladom Srbije, dođu da traže ako ima neki dinar za nekakav fudbalski ili košarkaški klub, a opština i sve što građanima mora da se učini, da se uradi, može da čeka još godinu dana i da im nikakvu uslugu ne pruže. To vam dovoljno govori koliko smo ozbiljni i kako i na koji način funkcionišemo. Reforma zdravstva. Još jedan sistem koji je odavno zreo za teške reforme, a u kojima je to možda najteže sprovesti zbog nedostatka finansijskih sredstava, je naš zdravstveni sistem. Srbija je nedavno rangirana kao poslednja u kategoriji u Evropi. Ova Vlada ima za cilj da Srbiju pomeri sa tog mesta u naredne četiri godine. Imamo dobre lekare i to jako dobre lekare, a verovatno i dovoljno bolnica, ali organizacija sistema je zastarela, štetna i ne zadovoljava potrebne usluge u modernoj ekonomiji 21. veka. Reagovanje našeg zdravstvenog sistema je neadekvatno. Ljudi mesecima čekaju pre nego što lekar može da ih primi. Obični ljudi u našoj zemlji, koji nemaju veze ili novac, bivaju zanemareni i nemaju mogućnost da odu da budu pregledani. Stoga naš prvi prioritet u zdravstvenom sistemu bi bilo da uspostavimo hitnu uslugu i službe za primarnu zdravstvenu negu za svakodnevne potrebe, što zapravo danas ili u dobroj meri ne postoji. Ovo ne bi bilo obavljeno tako što bi se još novca propisalo u nezdrav sistem, već reorganizaciju sistema. Ukinućemo dve godine stažiranja za kliničke doktore, prespecijalizacije i omogućiti im da odmah počnu sa specijalizacijom. Time bi više doktora moglo da pruži svoje usluge zajednici. Kao što sam rekao, imamo dobre lekare u zemlji. Zapravo, ljudi dolaze iz Kanade, Britanije i drugih zemalja ovde na lečenje. Uz adekvatno planiranje, možemo od Srbije da napravimo najbolju destinaciju za zdravstveni turizam, naročito kada je reč o stomatologiji i estetskoj hirurgiji. Ovo je brzorastuće tržište širom sveta, tržište koje može doneti mnogo prihoda našim lekarima, našim bolnicama i našoj zemlji. Formiraćemo specijalni tim koji bi bio zadužen da ovu viziju pretvori u stvarnost. Vlada će takođe razmotriti raskid sa štetnom navikom slanja doktora van zemlje na specijalizaciju. Umesto toga radićemo zajedno sa drugim vladama u EU i drugim regionima, kako bismo dovodili stručne lekare u Srbiju i organizovali seminare i lečili pacijete. Pokrenućemo projekat pod nazivom „Aktivno zdravstvo“, koji će biti koordinisan kroz opštine Srbije. Umesto čekanja da potencijalni pacijenti dođu kod nas, mi ćemo otići potencijalnim pacijentima na noge, pronaći ih i time sprečiti dodatne troškove, a takođe i spasiti živote. Uvek je bolje sprečiti nego lečiti. Pored toga, Vlada će kao cilj postaviti izgradnju dečijih klinika i objekata koji su trenutno prepuni. Proširićemo dečiju kliniku u Beogradu, a takođe i onkološku kliniku. Formiraćemo poseban privatno javni fond koji će služiti, sada ćete da shvatite zašto smo morali i neke druge stvari da sečemo, koji će služiti za lečenje dece u oblastima u kojima Fond zdravstvenog osiguranja ne obezbeđuje finansiranje, kao i za urgentne slučajeve. Kada je reč o roditeljstvu i natalitetu, insistiraću da se kroz socijalna davanja poboljša materijalni položaj roditelja, da se skinu kroz jednostavne procedure za ostvarivanje ovog prava. Cilj reforme zdravstva će biti povećanje dostupnosti kvaliteta javne zdravstvene zaštite. Period čekana na specijalističke preglede mora da se prepolovi u naredne tri godine. S druge strane, mora da se poveća efikasnost postojećih sredstava koji idu na zdravstvo. U cilju oslobađanja resursa u zdravstvu za bavljenje pacijentom, koji će biti u fokusu, administrativni poslovi će biti automatizovani kroz uvođenje elektronske zdravstvene knjižice i elektronskih kartona. Rekonstrukcija četiri velika zdravstvena centra mora konačno biti završena, nakon skoro jedne decenije od kako su obezbeđenja finansijska sredstva za ovaj posao. Takođe, u najkraćem roku je bitno uvođenje sistema za merenje pokazatelja kvaliteta zdravstvenih ustanova, koji bi omogućio da se prati njihov rad implementacijom unapređenja. One zdravstvene ustanove koje se menjaju na bolje treba nagraditi za svoje rezultate, dok ostale treba kažnjavati i terati na promene. Uvođenje reda u oblast sporta kroz rešavanje pitanja privatizacije u sportu i finansiranje sporta. Uspostavljanje jasno definisanog sistema finansiranja sporta u Srbiji u skladu sa nacionalnom strategijom razvoja sporta, sa posebnim osvrtom na problem netransparentnog finansiranja sportskih klubova. Prestanak direktnog finansiranja poslovanja klubova i uređenje vlasničkih odnosa u sportu kroz promenu zakonske regulative i završetak privatizacije u sportu. Država je uvek reagovala na pritiske sa različitih strana, zato što je bilo reči o značajnim društvenim grupama velike snage i popularnosti. Država je uvek izlazila u susret, manje ili više, obično nerealno velikim zahtevima i država se uvek trudila, ma ko da je bio na vlasti, da to nekako izjednači između onih koji su tobože najpopularniji ili stvarno najpopularniji. Da vas pitam, šta je država imala od toga? Poštujemo, izvršite privatizaciju. Mi hoćemo da od vas naplaćujemo poreze, a ne da uzimate od države. To tako funkcioniše u svim normalnim zemljama sveta i tako će da funkcioniše i u Srbiji. Uspostavljanje predvidive i konzistentne politike u domenu kulture i otvaranje rekonstruisanog Narodnog muzeja. Jačanje kapaciteta ustanova kulture i civilnog sektora, te podsticanje njihove profesionalizacije i transparentnosti. Digitalizacija srpskog kulturnog nasleđa. Donošenje seta medijskih zakona, sa ciljem da se država povuče iz medija i svoj uticaj usredsredi na projektno sufinansiranje medijskih sadržaja koji promovišu javni interes. Regulisanje pravnog okvira za funkcionisanje RTS i RTV kao javnih medijskih servisa i obezbeđivanje njihovog finansiranja u skladu sa pravilima EU. Kao dugogodišnji narodni poslanik, ne sećam se da je neki mandatar govorio dugo o planovima svog kabineta o kulturi. Ne sećam se, doduše, ni da je bilo koji premijer bio angažovan u toj oblasti, a pretpostavljam da neću ni ja. Nije ovo bila kritika, ali kao budući premijer, želim da vas uverim da će Vlada koju vodim posvećivati značajnu pažnju kulturi. Prostor današnje Srbije je kolevka kulture u Lepenskom Viru, vrhuncu umetničkog stvaralaštva neolita, prvog i najvećeg kulturnog žarišta Evrope. Naš prostor je središnja tačka i vinčanske kulture, tehnološki najnaprednije praistorijske kulture u svetu. Zasluženo ili ne, Srbija je baštinik tog istorijskog duha koji je zaposedao prostor na kome danas živimo i zbog toga moramo da se trudimo da, koliko god je to moguće, budemo dostojni takvog nasleđa. Verujem da je kulturna kolevka zaljuljana u Lepenskom Viru i Vinči odgojila velikane novijih vremena, od Svetog Save, preko freskoslikara, ikonopisca iz Studenice, Sopoćana i Mileševe, do Dositeja Obradovića, Vuka Karadžića, Petra Petrovića Njegoša, Nikole Tesle, Stevana Mokranjca, Ive Andrića, Danila Kiša, Miloša Crnjanskog, Slobodana Jovanovića, Save Šumanovića, pa sve do Vaska Pope, Vladimira Veličkovića i Emira Kusturice, da pomenem samo neke od mnogih. Oslonjeni na tradiciju, želimo da u duhu novog vremena i novih izazova, koji stoje pred našim narodom i državom, afirmišemo i osnovne principe kulturne politike za koju ćemo se zalagati. Kao što sam rekao, to će pre svega biti briga za očuvanje kulturnog nasleđa, briga o jeziku i pismu, o materijalnom i kadrovskom jačanju ustanova kulture, rast budžetskog finansiranja kulture u skladu sa materijalnim razvojem društva, kao i podrška privatnim kompanijama koje ulažu u kulturu. Ono što nisam rekao, jeste i oko sporta. Uvešćemo oslobađanje od poreza, ali strogo kontrolisano, pošto znamo kakve su zloupotrebe po tom pitanju bile u ranijem periodu. Za one koji hoće da ulože novac u sport i u kulturu, to će moći da rade sa najnižim ili bez ikakvih poreskih opterećenja, ali će to država veoma strogo, veoma odgovorno i veoma ozbiljno kontrolisati, iz prostog razloga što smo i u ranijem periodu kada su postojale takve ideje bili svedoci brojnih zloupotreba. Posebna briga o talentima, zaštita i podsticaj razvoja kultura nacionalnih manjina. Otvorenost srpske kulture za regionalnu i međunarodnu saradnju i predstavljanje domaćoj javnosti sadržaja tradicionalne i moderne evropske i svetske kulture. Pre nego što ostvarimo strateške i kulturne ciljeve, želim da vam kažem da ćemo ostvariti jedan naizgled mali cilj, ali simbolično važan za našu kulturu, za celu našu zemlju. Obećavam da će ova Vlada Srbije konačno obnoviti Narodni muzej na Trgu Republike, koji na sramotu svih nas stoji zatvoren deceniju. Mene je stid kao roditelja da u ovoj zemlji žive deca koja nisu imala prilike da vide Narodni muzej, najviše kulturno blago našeg naroda, njegove bogate zbirke umetničkih dela i kulturnu istoriju našeg naroda. Ne želim nikoga da krivim za to što je muzej godinama zatvoren, ali ne bih se dobro osećao kao političar kada Narodni muzej ne bi bio ponovo otvoren za vreme mandata ove Vlade. Uostalom, da pitam i nas poslanike, ministre ili koga već hoćete, da li znamo gde se danas čuva Miroslavljevo jevanđelje, verujte mi da 90%, pretpostavljam, ne bi znalo, a svako dete kada smo mi išli u školu znalo je tačno mesto u Narodnom muzeju gde može da ga vidi. Srpska kultura je staro porodično srebro evropske civilizacije i mi ćemo to srebro izglancati i prikazati ga svetu da mu se divi i da zbog njega posećuje Srbiju. Cilj je veliki, ali je dostižan. Naša kultura biće naša lična karta, znak prepoznavanja širom planete, naš ponos i slobodno mogu da kažem naš brend. Naši umetnici poput Emira Kusturice, Dušana Kovačevića, Mikija Manojlovića i događaji poput BEMUS-a, trubačkog sabora u Guči, BITEF-a, FEST-a, EGZIT-a, bili su i biće najbolji ambasadori i promoteri Srbije. Ova Vlada će promovisati dalju demokratizaciju srpskog društva i zaštitu slobodnog govora. Ovo nisu filozofski elementi, već i ekonomski. Novinari i mediji su zaštitnici javnosti i element u proverama i ravnotežama nad vladama i poslovnim firmama. Bez nepopustljivog povika nekih novina protiv užasnih krađa i pljački koje su se desile u državnim firmama, pravosuđu bi bilo daleko teže da to samo otkrije. Ova Vlada je takođe posvećena tome da nastavi bez bilo kakvog dovođenja u pitanje istrage i rešavanja svih slučajeva ubijenih novinara. Bez obzira na to koliko ja ponekad ne volim pitanja koja mi se postavljaju i na to koliko se ponekad iznerviram kada vidim ono što se objavi, novinari u Srbiji moraju osećati da oni mogu slobodno da krstare i istražuju šta god požele, bez bilo kakve bojazni za svoje dobro. Ovo je fundamentalni zahtev slobodnog i modernog društva. Počeli smo i privodimo pravdi učinioce iz najtežeg slučaja Slavka Ćuruvije, ali ima još slučajeva iz našeg mračnog perioda na koje moramo da bacimo svetlo, ma koja cena bila. Očekujem po tom pitanju i rešavanje nekih drugih ubistava novinara. U protekle dve godine, po standardnom merenju sloboda medija i sloboda govora, koje rade svake godine Reporteri bez granica i „Freedom house“, Srbija se popela za dvadeset mesta. Ove godine do leta, posle punih 11 godina, usvojićemo tri medijska zakona o javnom informisanju, elektronskim medijima i o javnim servisima. Pri tome, hoću da vam kažem da će ti zakoni biti usklađeni sa onim što želi i Evropska komisija, a dobiće odobrenje i od Venecijanskog komiteta. Ubrzanje donošenja novog Zakona o zaštiti uzbunjivača, kao i Zakona o reklamiranju. Ovaj korpus zakona, predstavljaće novi iskorak u uvođenju regulatorne prakse koja je podudarna sa evropskim standardima kroz podzakonske akte, kroz uspostavljanje mehanizama i kroz jačanje samoregulatornih mehanizama, ali i kroz pravosudnu praksu omogućićemo da ovi zakoni zaista budu temelj koji garantuje slobodu govora, slobodu medija i efikasno funkcionisanje i informisanje građana. Želim da sve buduće ocene o slobodi medija i novinara u Srbiji glase i imaju samo jednu dimenziju – informisanje je slobodno. I kad imate nešto da primetite i kada se sa nečim ne slažete i kada se na nešto žalite, nemate pravo ni na koga da utičete. Kada je reč o javnim servisima, i ta oblast biće uređena u želeo bih da oni funkcionišu po najboljim standardima, da budu praktično lokomotiva slobodnog informisanja, ali takođe i da mnogo više nego do sada, budu u funkciji interesa građana, kada je reč o obrazovnim i kulturnim ponudama. Da budu efikasni u raspolaganju resursima, moderni kao i svi drugi mediji. Želimo da omogućimo istinsku samostalno javnim servisima. Pokazali smo da se u određenim formama kombinovanog rada između nadležnih institucija i zainteresovane struke, mogu rešavati neki teški problemi nasleđa, kao što su to ubistva novinara, i kroz formu vladine komisije za njihova rešavanja. U tom smislu sam zahvalan i gospodinu Matiću ali i gospođi Smajlović i mnogima drugima koji su Vladi u prethodnom periodu na tom putu pomagali. Socijalna politika. Vlada Srbije će nastojati da realizuje mere kojima je cilj smanjenje siromaštva i ranjivosti pojedinca koji nisu sposobni da sebi obezbede osnovne uslove za život, zbog hronične bolesti, trajne invalidnsoti, ili starosti, kao i da zaštiti najveći deo stanovništva od određenih životnih rizika, kao što su nezaposlenost, bolest, smrt. Vlada će se založiti da Srbija ima socijalnu zaštitu univerzalnog karaktera koja obuhvata celokupnu populaciju čiji će osnovni temelji biti sigurnost građana i njihovo pravo da mogu da koriste socijalne usluge. Koristiće primere dobre prakse i iskustvo određenih uređenih zemalja koji imaju takav sistem socijalne zaštite, Vlada će nastojati da obezbedi preduslove da u sistem socijalne zaštite uključi sve one mere i programe kojima će zaštiti ranjive, ugrožene grupe i pojedince. To su oni koji su pogođeni strukturalnim razlozima, krizama ili životnim teškoćama, a svoje egzistencijalne potrebe nisu u mogućnosti da zadovolje radom i pravima koja iz rada proizilaze. U tom smislu, posebna pažnja biće posvećena starijim licima, etničkim manjinama, izbeglicama, azilantima, bolesnim i hendikepiranim licima, odnosno licima sa posebnim potrebama, beskućnicima, bivšim zatvorenicima, dugotrajno nezaposlenim licima, starijim radnicima, samohranim roditeljima, mladima i posebno deci. U strukturi korisnika socijalne zaštite značajnu kategoriju čini populacija starih osoba. Opšte je poznato da stare osobe najteže podnose posledice krize, ne samo zbog siromaštva već i zbog ugroženog zdravlja i nemogućnosti da se na adekvatan način zadovoljavaju osnovne životne potrebe, a posebno potrebe za adekvatnom zdravstvenom zaštitom. Prema analizama i istraživanjima najviše su ugrožena uz njih lica sa posebnim potrebama, posebno deca sa invaliditetom. U ovakvim okolnostima i u uslovima u kojima se nalazi naša država do punog izražaja dolaze sve naše slabosti, pa nije neočekivano što se naši građani sve teže odlučuju na formiranje ili proširenje porodice, teško nalaze posao, teško ili skoro nikako ne rešavaju svoje stambeno pitanje. Donećemo novi Zakon o socijalnoj zaštiti i taj proklamovani opšti cilj dostizanja održivog minimalno materijalne sigurnosti, neizvesnosti, pojedinca i porodica u zadovoljavanju životnih potreba, stvaranju jednake mogućnosti za samostalan život i podsticanje na socijalnu uključenost, pretvorićemo iz principa u delo. Ciljevi socijalne zaštite ostvaruju se pružanjem usluga socijalne zaštite i drugim aktivnostima koje predupređuju, umanjuju ili otklanjaju zavisnost pojedinca i porodica od socijalnih službi. Ova grupa strateških ciljeva nije spisak želja. Mi verujemo da ćemo ove ciljeve ostvariti, ali ta vera nije iracionalna. Ona je zasnovana na dobro promišljenim i izvodljivim planovima koji podrazumevaju i neke teške, ali neophodne odluke. Ova Vlada će da usvoji prvi pravi krovni nacionalni plan razvoja Srbije. Njega neće pisati šaka dobro plaćenih konsultanata, kao što je to često bio slučaj sa blizu 200 strategija usvojenih u protekloj deceniji i od kojih mnoge skupljaju prašinu na policama, pisaće ga cela Srbija. On neće biti spisak želja u kojim ima po nešto za svakog, samo što nema načina da se to ostvari, to mora biti realan plan, proizvod teških realnih izbora. U njemu će biti po nešto za svakoga, ali će u njemu svako morati i po nešto da da, ali i nečega da se odrekne. Moraćemo pošteno da kažemo šta može najpre, a šta mora da sačeka. U takav plan ćemo moći da verujemo i takav plan ćemo da ostvarimo. Za sprovođenje ovog plana, ova Vlada se neće pozivati samo na kredibilitet kroz podršku građana dobijenu na izborima. Taj kredibilitet će se i dalje razvijati i rasti kroz otvoreni i transparentni dijalog sa stručnom javnošću, privrednicima, eksponentima civilnog društva, ali i političkim opcijama iz opozicije. Samo takva vlast može biti u službi svih građana i samo takva vlast može imati opšte poverenje i podršku. Uvaženi poslanici, transformisanje naše ekonomije i reformisanje našeg sistema je dug proces. To je put sa mnogo prepreka, zaokreta i opasnosti. Ali to je jedini put koji vodi ka ekonomskom oporavku i boljem životu ljudi. Najteža stvar je pokrenuti se, ali kada otpočnemo putovanje, verujem da će energija našeg društva prevladati i dokazati da naši ljudi žele promenu, da naši ljudi žele da grade bolju budućnost za svoju decu. Dozvolite mi da još jednom citiram mudri Kineski narod koji kaže: „Ako svakog dana na istom mesto doneseš jedan kamenčić jednog dana tu će biti brdo“. Hajde da svako od nas donese po jedan kamenčić i sagradićemo nešto bolje i veće. [[Aplauz.]] Niko vam neće prodavati bajke. Sledećih godinu i po dana će biti teški. Predstoje velike reforme, duboki rezovi, velike žrtve. Ali, ja očekujem da u skladu sa procenama stručnjaka sa kojima sam razgovarao narod i građani Srbije mogu da očekuju da vide svetlo na kraju tunela, baš tada i bolje je da učinimo velike žrtve za kratko vreme, nego da prolongiramo patnju godinama, sa polovičnim reformama i produženjem korumpiranih sistema koji kradu od običnih ljudi da bi se bogatila nekolicina. Preuzimam punu odgovornost za tu odluku i molim sve druge da me na tu moju punu odgovornost, valjda iz prevelike ljubavi, ovo sam mogao znake navoda da stavim, ne podsećaju na to, jer to dobro znam. I dobro razumem građane Srbije i dobro razumem nas Srbe, pogotovo jer znam kako se odnosimo prema svakom političaru. Dakle, preuzimam punu odgovornost za sve te odluke i biću prvi koji će da snosi posledice. Danas smo najviše govorili oko ekonomije, ali ova Vlada ima i dodatne ciljeve koje želi da ispuni. Već sam rekao da je prethodna Vlada ostvarila izuzetne rezultate otvaranjem pristupnih pregovora sa EU. To je strateški izbor koji je Srbija preuzela na sebe. Ova Vlada neće propustiti tu istorijsku priliku i nastaviće punom snagom razgovore o pregovaračkim poglavljima. Prema njima ćemo se ophoditi na najozbiljniji način jer će ovaj proces pomoći da se naša država pretvori u zemlju u kojoj upravlja zakon za zdravije poslovno okruženje, zemlju koja je otvorena za investicije i koja je na putu da postane moderna ekonomija dvadeset i prvog veka. Kada je reč o pregovorima stavili smo naglasak na pet ključnih oblasti koji imaju veliki značaj za Srbiju: poljoprivreda, zaštita životne sredine, saobraćaj, infrastruktura, energetika i regionalni razvoj. U ovim oblastima bismo morali da budemo spremni da usvojimo standarde EU, ali i da se postaramo da obezbedimo dovoljno zaštite za našu industriju tako da ona ne trpi u svom pristupnom procesu. Nameravamo da pred sebe postavimo ambiciozne zadatke, da otvorimo prva pregovaračka poglavlja u najskorije vreme, sredinom ove godine. ponovili smo našu želju da se fokusiramo na poglavlje 32, jer bi ono doprinelo procesu fiskalne konsolidacije što je takođe deo reformskog paketa koji sam ranije predstavio. Vlada će takođe poseban akcenat staviti na brzo otvaranje pregovaračkih poglavlja 23 i 24 koji se bave borbom protiv korupcije i vladavinom prava. Pokušaćemo pre kraja ove godine, ali je realnije očekivati da se to dogodi početkom sledeće godine. Ministarstvo pravde će nastaviti sprovođenje dva važna strateška akta doneta tokom 2013. godine Nacionalna strategija reforme pravosuđa i Nacionalna strategija borbe protiv korupcije. Njima su identifikovani prioriteti, a pratećim akcionim planovima predviđene su mere koje u naredne četiri godine treba da budu preduzete. Uspostavljanje nezavisnog, nepristrasnog, kvalitetnog i stručnog pravosuđa je cilj koji je strategijom postavljen pred ministarstvom ali i glavne činioce pravosudnog sistema, sudove, javno tužilačku organizaciju, advokaturu i druge pravosudne profesije. Ipak, glavni cilj koji je postavljamo jeste vraćanje poverenja građana Srbije u njen pravosudni sistem. Građani gotovo da ne veruju našem pravosuđu. Vlada Srbije i Ministarstvo pravde će u okviru svojih nadležnosti preduzimati sve neophodne mere koje su preduslov za povratak poverenja građana u naše pravosuđe. Opredeljenje Srbije za evropske integracije od suštinskog je značaja za reformisanje našeg pravosudnog sistema. Sprovodeći Akcioni plan Nacionalne strategije za reformu pravosuđa 2013.-2018. i radeći na realizaciji svih mera koje budu postavljene pred otvaranje i nakon otvaranja pregovaračkih poglavlja 23, 24 biće stvoreni uslovi za nezavisno, efikasno i kvalitetno pravosuđe koje je jedan od ključnih garanta da je pravni sistem Srbije siguran za njene građane, ali i za privredne subjekte. Zakonskim izmenama biće omogućeno transparentno i nezavisno funkcionisanje Visokog saveta sudstva i državnog veća tužilaca, organa koji garantuju nezavisnost i samostalnost sudova i sudija i samostalnost javnih tužilaca i zamenika javnih tužilaca. Radno osnaživanje nezavisnosti pravosuđa nastaviće se kako putem analize relevantnog ustavnog okvira i izmene sistemske pravosudnih zakona, tako i prenosom punih budžetskih ovlašćenja na Visoki savet sudstva i državno veće tužilaca najkasnije 2016. godine. Samo želim onima, ako je neko dobio ekspoze, a koji ima mnogo stranica, primetićete da sam ja u čitanju preskočio određene delove, pa vam se izvinjavam. Izmenama i dopunama građanskih procesnih zakona, Zakona o parničnom postupku, Zakona o vanparničnom postupku i Zakona o izvršenju i obezbeđenju, biće stvoreni uslovi za efikasno vođenje sudskog postupka i otklonjene manjkavosti koje je prepoznala njihova primena. Temeljne promene biće sprovedene radi rešavanja problema ujednačavanja sudske prakse. U tu svrhu biće formirana sertifikaciona tela i kao obavezujuće uvešće se objavljivanje sudskih odluka u sveobuhvatnim i lako dostupnim elektronskim bazama zajedno sa propisima i sudskim statistikama. Opsežne mere ticaće se unapređenja efikasnosti rada pravosuđa i to putem praćenja efikasnosti i eventualne korekcije novouspostavljene pravosudne mreže, rešavanje starih predmeta, izmene procesnih zakona, uspostavljanje e - pravosuđa. Uvođenje novih i usavršavanje postojećih pravosudnih profesija biće jedan od prioriteta u delovanju Ministarstva pravde. Od septembra meseca počinje primena Zakona o javnom beležništvu kojim će u Srbiji posle više od sedam decenija početi da funkcioniše služba notara javnih beležnika. Ističemo da delovanje javno beležničke profesije povećava, kako pravnu sigurnost, tako i efikasnost u obavljanju pravnih poslova. Sud treba rasteretiti svih pratećih poslova kako bi njegov apsolutni prioritet postalo suđenje u kome će građanin u razumnom roku doći do pravosnažne sudske odluke. Unapređenje stručnosti, kako nosilaca pravosudnih funkcija, tako i njihovih pomoćnika, predstavnika pravosudnih profesija i administrativnog osoblja, preduslov je uspešnog pravosuđa, pa će kroz primenu relevantnog normativnog okvira i maksimalnu podršku u jačanju kapaciteta pravosudne akademije kao centralne institucije za obrazovanje u pravosuđu, biti stvoreni preduslovi za sprovođenje njihove obavezne, imajući u vidu da beogradsko pravosuđe rešava više od 60% predmeta u Srbiji, rešavanje pitanja odgovarajućeg smeštaja pravosudnih organa u glavnom gradu biće jedan od prioriteta. U naredne dve godine pravosudni organi u Beogradu će dobiti oko 24.000 kvadratnih metara prostora urađenog u skladu sa najsavremenijim potrebama funkcionisanja. Smeštaj će dobiti Prvi osnovni sud, Drugi osnovni sud, Drugo osnovno javno tužilaštvo, Apelaciono javno tužilaštvo, Republičko javno tužilaštvo, državno veće tužilaca, prekršajni sud i prekršajni Apelacioni sud. U istom periodu biće započeta temeljna rekonstrukcija Palate pravde, koja preko 40 godina nije temeljno rekonstruisana. Zgradu Apelacionog suda i Apelaciono tužilaštvo dobiće Novi Sad i Kragujevac, čime će se osloboditi veliki prostor u zgradi postojećih sudova koji će moći da zauzmu Osnovni i Viši sud i osnovno i više tužilaštvo. Obimne radove u vezi sa izgradnjom, rekonstrukcijom i nadogradnjom zgrada gde su smešteni sudovi i tužilaštva, biće realizovani u Staroj Pazovi, Lazarevcu, Kraljevu, Petrovcu na Mlavi, Raškoj, Tutinu, Šapcu, Velikom Gradištu i Somboru. Kada je u pitanju borba protiv korupcije, pred nama je prvenstveno jedan veliki projekat osavremenjivanja krivično-pravnog sistema. Moramo da izgradimo snažne institucije koje su u stanju da krivično gone sve te teške oblike kriminala i korupcije i efikasno rešavaju opšti kriminalitet. Institucije koje su u stanju da odgovore izazovima 21. veka i transnacionalnog kriminala, trgovina drogom, različite zloupotrebe u privredi kojima se stiče nelegalan novac, koji se kasnije pere zahvaljujući korumpiranim vladama i bankarskom sektoru, ubacuje u legalne tokove. To je osnovna šema korupcije koju mogu da razbiju samo snažni i dobro organizovani državni organi. Početak je sprovođenja novog Zakonika o krivičnom postupku i osnaživanje koncepta tužilačke istrage. U ovom poslu tužilaštvo koji je centralni organ krivičnog postupka, moraju pomoći svi državni organi i privatni sektor. Cilj je da izradimo efikasan sistem međuinstitucionalne saradnje u borbi protiv korupcije. Različiti državni organi u raznim fazama postupaka koje primenjuju, otkrivaju detalje kojima bi mogli da otkriju u slučajevima velike korupcije. Da li su danas u Srbiji ti organi povezani i da li sarađuju? Moram da kažem veoma slabo. Za rešavanje ovih problema neophodno je ispuniti nekoliko mera. Još bolja organizacija tužilaštva za organizovani kriminal i drugih tužilaštava. Uspostavljanje sistema razmene informacija između različitih državnih organa koji u okviru svojih nadležnosti mogu da otkriju organizovani kriminal i korupciju. Uspostavljanje udarnih timova za progon organizovanog kriminala i korupcije, čijim će radom koordinirati Ministarstvo pravde i Javno tužilaštvo. Uspostavljanje među institucionalnih centara, saradnja za borbu protiv organizovanog finansijskog kriminala i korupcije. Razmena i real lokacija službenika različitih državnih organa koji u okviru svojih nadležnosti mogu da otkriju organizovani kriminal i korupciju. Tužilaštvo će dobiti tužbu za finansijsku forenziku. Da bi se sve ovo uspostavilo, biće rešene sve zakonske prepreke, uspostavljena nova procedura rada, za šta će postojati maksimalna podrška Vlade. Radi ispunjenja Nacionalne strategije za borbu protiv korupcije 2013. – 2018. godina, oformićemo snažan koordinacioni proces koji će dovesti do njenog punog ispunjenja. Posvetićemo se jačanju prevencije korupcije kroz jačanje organa nadležnih za ovu oblast i izmenu Zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije. Već tokom juna meseca biće donet zakon o zaštiti uzbunjivača, koji će zaštiti građane koji su spremni da prijave korupciju koju uoče u vezi sa radom koji obavljaju. Naš cilj je da zatvorimo sva pregovaračka poglavlja pre 2018. godine i to znači da bismo do tada usaglasili i uskladili naše zakone i procedure sa standardima Evropske unije. Čineći to otvorićemo se za veliki broj novih investicija. Zemlja koja zatvori sva poglavlja može imati pristup značajnom iznosu sredstva iz predpristupnih fondova. To je novac koji se može iskoristiti da se unaprede sve službe infrastrukture Srbije, a mi želimo da sledećoj Vladi nekim novim ljudima ostavimo mogućnost korišćenja tih fondova radi dobrobiti svih građana zemlje. Vlada Srbije će takođe učiniti iskren napor kako bi promovisala dobru volju i zdrave odnose sa svim zemljama i vladama u regionu. Ova saradnja biće zasnovana na uzajamnoj saglasnosti u vezi sa teritorijalnim integritetom svake zemlje i na unapređenju ekonomskih veza. Kao prvi znak takve politike odlučio sam da moja prva zvanična poseta van zemlje, van granica Srbije bude Bosna i Hercegovina. Istovremeno, Srbija će razvijati najbliže odnose sa Republikom Srpskom u skladu sa Dejtonskim sporazumom i čuvati interese našeg naroda u skladu sa najvišim normama međunarodnog javnog prava. Jaka Srbija znači uvek stabilnu Republiku Srpsku. Srbiju ćemo izgraditi kao zemlju mira, ali ćemo pomagati u očuvanju mira u celom svetu. Nastojaćemo da pripadnici naših oružanih snaga budu što prisutniji u različitim mirovnim misijama, u regionu i širom sveta, da naše znanje i veliko iskustvo od vojne obuke do vojne medicine iskoristimo na najbolji mogući način, pomažući druge zemlje, narode, štiteći bezbednost i razvijajući mirovnu politiku. Ova Vlada će takođe promovisati dobre veze sa ostalim zemljama u EU i ostatkom sveta. Sukobi između istoka i zapada na teritoriji Ukrajine ne idu u prilog Srbiji. Kada se naši prijatelji međusobno sukobljavaju, mi tu ne vidimo priliku da nešto dobijemo. Srbija ne želi da bude deo tih tenzija. Srbija nikada neće moći da odustane od prijateljstva sa Ruskom Federacijom, a ne bi bilo ni moralno. Srbija će, sa druge strane, uvek poštovati teritorijalni integritet svih zemalja članica UN. Želimo da unapređujemo našu ekonomsku situaciju kako sa Rusima, tako i sa Amerikancima, Kinezima i svim drugim narodima i državama sveta. Srbija nije ničija kolonija i ničija prćija. Kao mala zemlja ponosnih građana umećemo da čuvamo svoju slobodu, branimo svoj integritet i pravo na sopstveni politički stav i donošenje suverenih odluka. Potpisivanjem Briselskogsporazuma Srbija se opredelila za put mira, saradnje i pregovora. Kao nikada u prethodnim decenijama, Srbija je svoju politiku prema pitanju Kosova i Metohije odredila jasno i bez nedoumica. Rukovođena Ustavom i upornom strpljivom borbom za očuvanjem i životom Srba na Kosovu i Metohiji, Srbija je ispunila sve preuzete obaveze i pokazala da je pouzdan i da je siguran partner. Srbi na Kosovu i Metohiji su našu politiku prepoznali i ja im se zahvaljujem na poverenju i hrabrosti, bez koje ne bi bilo moguće da sprovedemo dogovoreno i da radimo na novim dogovorima. Formiranje zajednica srpskih opština, rad na objedinjavanju i postizanju zajedničkog stava celokupne srpske zajednice u svim životnim i političkim pitanjima koji određuju život Srba na Kosovu i Metohiji, nastavak materijalne pomoći koja se neće menjati niti umanjivati činiće korpu zadataka kojima će se baviti Vlada. Nastavak Briselskog dijaloga i proces normalizacije života na Kosovu i Metohiji jedan je od prioriteta Vlade i istinski interes Srba na Kosovu i Metohiji. Srbija posebno insistira na otpočinjanju pregovora o imovini i očuvanju kulturne i crkvene baštine na Kosovu i Metohiji. Politika prema Kosovu i Metohiji određena je i nepromenljiva. Nema i neće biti priznanja Kosova kao nezavisne države, a rešenje za svako pitanje tražiće se i pronaći u okviru dijaloga vođenog pod okriljem EU. Ovako određena politika je već izdržala probu vremena i ova, kao i svaka buduća Vlada niti će je menjati, niti će od nje odustati. Srbi na Kosovu i Metohiji znaju da je ovo njihova Vlada i da svaki potez koji povlači to radi uvažavajući političku realnost i vodeći računa o interesima čitave države Srbije. Srbija kao multietnička i multikulturna zemlja je svesna da je zaštita manjinskih prava neraskidivo povezana sa očuvanjem mira i stabilnosti zemlje. Takođe je duboko svesna da ona ima pravo i obavezu u odnosu na sopstveno stanovništvo i da kao demokratska država mora da sadrži mehanizme zaštite manjina o zloupotrebi većinske vlasti. Premapopisu stanovništva iz 2011. godine, u Srbiji živi oko 13% pripadnika nacionalnih manjina sa preko 30 različitih nacionalnih identiteta. Ovakva raznolikost društva svakako može predstavljati veliko kulturno bogatstvo za državu, ali samo ako država ima pravu politiku, integracije, odnosno ako dobro upravlja integracionim procesom koji će sprečiti konflikt i izgraditi društvo ravnopravnosti. Naime, ne smemo dozvoliti da manjinske zajednice među sobom i sa društvom u celini nemaju nikakvu interakciju, odnosno da se društvo sastoji od mnoštvo paralelnih zajednica. Neophodno je da svi članovi društva preuzmu svoj deo odgovornosti za njegovo funkcionisanje. Pripadnici manjinskih zajednica će preuzeti tu odgovornost ako im bude omogućen jednak pristup javnim dobrima i uslugama i ako im se pružaju jednake šanse, jer je to način da pripadnici nacionalne manjine imaju snažan osećaj pripadnosti državi čiji su građani. Srbija kao demokratska država duboko poštuje multikulturalnost svoje zajednice i to smatra prednošću kada je u pitanju njen razvoj. Ona ne želi da bude zemlja koja samo retorički daje podršku priznanjumanjinskih prava. Zato kontinuirano stvaramo uslove da svaka manjinska zajednica autonomno uređuje ostvarivanje prava u oblastima kulture, obrazovanja, obaveštavanja, službene upotrebe jezika i pisma preko svojih nacionalnih saveta. Kao što nam je poznato, nacionalni saveti manjina su kao institucionalni oblik samouprave uvedeni u pravni poredak naše zemlje 2002. godine,a usvajanjem Zakona o nacionalnim savetima nacionalnih manjina 2009. godine po prvi put su detaljno uređeni načini izbora i nadležnosti nacionalnih saveta. Dosadašnja primena i analiza zakona pokazali su niz problema i slabosti. Radi otklanjanja uočenih slabosti Vlada će kao jedan od prvih zakona predložiti Narodnoj skupštini na usvajanje Zakon o nacionalnim savetima nacionalnih manjina koji će unaprediti postupak izbora i konstituisanja nacionalnih saveta. Sledeći zadatak ove Vlade je da odredbe Zakona o nacionalnim savetima, koji je Ustavni sud u januaru ove godine proglasio neustavnim, uskladi sa Ustavom. Naravno, pri tome će se posebno voditi računa da se očuva dostignuti nivo prava pripadnika nacionalnih manjina. Iako su pojedini pripadnici nacionalnih manjina imali bojazan da će se navedenom odlukom Ustavnog suda njihova prava umanjiti, tu odluku treba tumačiti pravno filigranski i na taj način i pristupiti izmeni legislative kojom se uređuju prava nacionalnih manjina. Posebnu pažnju Vlada će posvetiti unapređenju položaju Roma kroz dosledno sprovođenje Strategije za unapređenje položaja Roma. Ova vlada će uložiti ogromne napore u iznalaženju i implementaciji najdelotvornijih rešenja za prevazilaženja ovog problema sa ciljem da do 2015. godine svi građani Srbije imaju lična dokumenta, što upravo u romskoj populaciji nam predstavlja najveći problem. Poštovani narodni poslanici, uvažene ekselencije, danas ste čuli mnogo ambicioznih ciljeva koje je Vlada postavila pred sebe, mnogo zakona i propisa koje planiramo da donesemo. Lako je glasati za zakone i reforme u Vladi ili Skupštini, a daleko je teže postarati se da se oni sprovedu u svakodnevnom životu. Nećemo zažmuriti pred tim problemom. Osnovaćemo i poseban Vladin tim koji će se zvati Jedinicaza implementaciju projekata, koji će odgovarati ministru finansija i meni, kako bismo se postarali da odluke koje Vlada donosi suštinski budu provedene u život. Dozvolite mi da vam posle tri sata predstavim ministre u novoj Vladi ukoliko, razume se, dobiju vaš glas, ukoliko dobiju vaše poverenje: Lazar Krstić – ministar finansija, Dušan Vujović – ministar privrede, Snežana Bogosavljević Bošković -ministar poljoprivrede i zaštite životne sredine, Zorana Mihajlović – ministar građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture i potpredsednik Vlade Republike Srbije, Aleksandar Antić -ministar rudarstva i energetike, Rasim Ljajić – ministar trgovine, turizma, telekomunikacija i potpredsednik Vlade Republike Srbije, Nikola Selaković – ministar pravde, Kori Udovički – ministar državne uprave i lokalne samouprave i potpredsednik Vlade Republike Srbije, Nebojša Stefanović – ministar unutrašnjih poslova, Bratislav Gašić – ministar odbrane, Ivica Dačić – prvi potpredsednik Vlade Republike Srbije, zadužen za spoljnu politiku i bezbednost i ministar spoljnih poslova, Srđan Verbić – ministar prosvete i nauke, Zlatibor Lončar – ministar zdravlja, Aleksandar Vulin – ministar za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja, Vanja Udovičić – ministar omladine i sporta, Ivan Tasovac -ministar kulture i informisanja, Jadranka Joksimović – ministar bez portfelja zadužen za evropske integracije i Velimir Ilić – ministar bez portfelja. Budući ministri, danas vam je data privilegija i obaveza. Data vam je velika šansa, nezamenljiva prilika da služite svojoj zemlji i pomognete njenim građanima da svoje živote učine boljim. Mislim da od toga nema veće časti. Služiti svojoj zemlji na tako visokom položaju je privilegija koju mali broj ljudi u životu dobije. Ali, uz privilegiju dolazi i odgovornost, naročito u teškoj situaciji u kojoj se nalazi danas naša zemlja. Stupate u Vladu koja je na se be preuzela to da pomera planine. Ukoliko ste pažljivo slušali u protekla tri sata, zasigurno ste shvatili šta se i od vas očekuje i koliko će biti teško. Mnogi bi želeli da ne uspemo. Mnogi bi želeli da dokažu da grešimo i da to što smo do sada bili uspešniji je bila greška našeg naroda. Mnogi bi želeli da budemo otvoreni i da Srbija nestane, samo da oni budu bogatiji i imaju šaku vlasti. Svi vi bićete pod ogromnim pritiskom. Neki će možda doživeti lično uznemiravanje od onih koji misle da se Vlada može poljuljati, da preokrene svoje teške odluke koje je odlučila da ispuni. Nećemo uspeti u ovoj misiji ako svako od nas bude radio sam. Nećemo uspeti ako ne budemo snažno stajali zajedno. Bezorganizacija naše zemlje svoje korene ima u radu Vlade gde je bilo uobičajeno da svaki ministar bude za sebe, da svaki radi za sebe. Neki ministri su smatrali da im ministarstva pripadaju, kao da je to neka vrsta poklona koji im je dat. Štitili su sopstvene kabinete kao sopstvena kraljevstva i koristili svoja ovlašćenja da sebe i svoje saradnike učine bogatijim. Pretpostavljam da shvatate da su ti dani završeni i da će u ovom kabinetu stvari funkcionisati drugačije? Samo ako radimo zajedno kao tim možemo imati šanse da počnemo da ispunjavamo ono što smo na sebe preuzeli. Samo ako sarađujemo jedni sa drugima možemo zajedno da napravimo velike stvari. Članovi mog kabineta će takođe morati da se usaglase i rade zajedno sa ljudima u jedinici za implementaciju projekata. Članovi kabineta će takođe morati da znaju kako da rade zajedno između sebe i pod ujedinjenom strategijom,a to znači razmenu informacija, koordinisanje aktivnosti i međusobna podrška. Nema više feuda političkih stranaka. Gotovo je sa tom praksom. Uostalom, videli ste, od ukupno 19 članova Vlade, uz dobijenu apsolutnu većinu, svega je sedam članova SNS. Moglo je da bude i 19. Mislim da i to pokazuje drugačiji odnos i drugačiji pogled na budućnost Srbije. Neki od vas su iz političkih okruženja, a neki ne, ali svima će se suditi na isti način. Sudiće poslanici ovog parlamenta i građani ove zemlje. Standardi će biti visoki i nećemo oklevati da tražimo izuzetnost. Svakih šest meseci svaki ministar će morati da podnese izveštaj o svojim aktivnostima, dostignućima i neuspesima koje ćemo zajednički procenjivati. Nemojte da se iznenadite, ovo želim da kažem svim građanima Srbije, odnosi se i na mene, ali i na sve ministre, neće biti velike buke oko nekakvih rekonstrukcija Vlade ili ne znam čega. Onaj ko ne bude ispunjavao svoje zadatke naći ćemo drugo ili bolje rešenje. Predlažem vam da ne gubite vreme, jer to je ono što građani ove zemlje nemaju. Predlažem vam da radite naporno i vredno, jer dajete primer celoj generacije. Predlažem vam da idete pravim putem i budete iskreni, jer to je moje suštinsko obećanje i obećanje ove vlade našem narodu. Poštovani građani, poštovani poslanici, poštovani ministri, uvažene ekselencije, crkveni velikodostojnici, izgovoreno je dovoljno reči. Sada je vreme da počnemo da radimo. Ljudi van ove sale nestrpljivo čekaju da vide kako svoje reči pretvaramo u dela i radnje. Ovde nisu u pitanju samo naši životi, već i životi budućih generacija. Nadam se da ćemo za četiri godine stajati u ovoj sali i osvrnuti se na ono što smo uradili i osećati ponos, ponos što smo verno, odano i hrabro služili svojoj zemlji, ponos što smo uspeli da vodimo naš narod kroz teška vremena i počeli sa transformisanjem naše ekonomije u modernu i funkcionalnu, a vladavinu prava konačno zagarantovali i obezbedili svim našim građanima. Moj kabinet radiće upravo za interese građana, sa namerom da napravimo njihov život boljim, vrednijim, smislenijim, za našu državu da bude stabilna, da svi građani budu ponosni na nju, da bude cenjena i prepoznata kao zemlja sa kojom vredi sarađivati, u koju vredi dolaziti, u koju vredi ulagati i u kojoj više od svega vredi živeti. Da se vratimo početku, ljubavi i veri u Srbiju. Samo iz velike ljubavi se može napraviti jedan znak koji sve govori, kao što je to uradio Milton Glejzer, praveći najprepoznativljiji globalni znak I love New York sa srcem, umesto reči. Želim da na kraju mandata doživim da neki talenat iz Srbije napravi sličan znak, koji će opisati kolektivno stanje svesti u Srbiji, ali i društvene prilike koje su bitno bolje nego što su danas. Ja volim Srbiju, verujem u Srbiju i želim da to bude obeležje rada naše Vlade sa rezultatima kojima će se svi u ovoj zemlji ponositi, a oni iz okruženja i sveta ceniti i pokazivati poštovanje prema našoj zemlji. Hvala vam. Živela Srbija i napred Srbija!
Zahvaljujem se na ekspozeu kandidatu za predsednika Vlade Aleksandru Vučiću. Kako smo čuli program i predlog sastava Vlade, koji je izneo kandidat za predsednika Vlade, podsećam vas da shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine ukupno vreme rasprave za poslaničke iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Po Poslovniku, reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović.
Uvažena gospođo predsednice, s obzirom na to da je ekspoze mandatara bio ovoliko opširan i pun detalja i stvari na koje bi trebalo odgovoriti i s obzirom na činjenicu da ga nismo dobili prvi put u proteklih sedam godina u pisanom obliku, što je i razumljivo, jer bi verovatno potreban kamion da ga donese u Skupštinu, mi molimo, po članu 97, da se udvostruči pravo na raspravu poslaničkih grupa, da bi svaka poslanička grupa imala mogućnost zaista na ovako opširan ekspoze da da adekvatne odgovore kroz vreme koje je za to omogućeno. Takođe, imajući u vidu da je zakazan i miting ispred Skupštine u znak podrške ovom veličanstvenom momentu, treba omogućiti poslanicima SNS da tamo prisustvuju bez bojazni da će nam vreme proći uzalud. Hvala vam.
Zahvaljujem. Uzeću u obzir samo prvi deo vašeg zahteva, iako po Poslovniku sami znate da nije obaveza pismene dostave ekspozea mandatara, pogotovo što je kandidat za predsednika Vlade iznosio usmeno veći deo ekspozea. Imam obavezu da stavim na glasanje vaš predlog. Molim poslanike da stave svoje kartice u poslaničke jedinice za glasanje. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 32, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 203, od ukupno 235 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Pošto ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, konstatujem da je vreme rasprave po poslaničkim grupama sledeće: Poslanička grupa Srpska napredna stranka – dva sata, 43 minuta i 12 sekundi; Poslanička grupa Socijalistička partija Srbije – 30 minuta; Poslanička grupa Demokratska stranka – 20 minuta i 24 sekunde; Poslanička grupa Boris Tadić – Nova demokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije – 14 minuta i 24 sekunde; Poslanička grupa Partija ujedinjenih penzionera Srbije – 14 minuta i 24 sekunde; Poslanička grupa Socijaldemokratska partija Srbije – 12 minuta; Poslanička grupa Jedinstvena Srbija – 8 minuta i 24 sekunde; Poslanička grupa Nova Srbija – 7 minuta i 12 sekundi; Poslanička grupa Savez vojvođanskih Mađara – 7 minuta i 12 sekundi; Poslanička grupa Srpski pokret obnove, Demohrišćanska stranka Srbije – 7 minuta i 12 sekundi; Poslanička grupa Liga socijaldemokrata Vojvodine – 7 minuta i 12 sekundi; Poslanička grupa SDA SANDžAKA – PDD – 6 minuta. Saglasno članu 96. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, narodni poslanici koji nisu članovi poslaničkih grupa, međusobnim dogovorom određuju najviše tri učesnika u raspravi, koji imaju pravo da govore svako po jednom, do pet minuta. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika koji žele da učestvuju u raspravi. Dok čekamo prijave, samo da vas obavestim da ćete ekspoze dobiti u pismenom obliku. Saglasno članu 269. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres o kandidatu za predsednika Vlade, Programu kandidata za predsednika Vlade i kandidatima za članove Vlade. Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Obaveštavam vas da su saglasno članu 96. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine do otvaranja pretresa prijave za reč u pisanom obliku sa redosledom narodnih poslanika podnele određene poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Dragan Šormaz, po Poslovniku.
Gospođo predsednice, član 107. stav 1, govornik na sednici Narodne skupštine dužan je da poštuje dostojanstvo Narodne skupštine. Mislim da danas svi treba da budemo dostojanstveni. Nije mi se malopre svidela reakcija kolege. Mislim da urušava dostojanstvo Narodne skupštine. Vi jeste rekli da nećete uvažiti taj drugi deo njegovog izlaganja, ali koliko znam, jedini skup koji se danas dešava je Glavni odbor DS, veličanstveni, koji treba posle svega što se dešavalo na izborima da odluči ko će biti član stranke, ko neće, a SNS nije nikakav miting zakazala, tako da ne znam o čemu se ovde govori.
Zahvaljujem. Nije povređen Poslovnik. Zahvaljujem i jednom i drugom poslaniku što su nas obavestili o političkim aktivnostima parlamentarnih stranaka. Reč ima narodni poslanik Nenad Čanak.
Uvažena predsednice Narodne skupštine, uvaženi gospodine mandataru, uvaženi narodni poslanici, imali smo priliku da čujemo jedan opsežan ekspoze, koji me je ponukao da se setim ekspozea koji sam imao prilike da slušam, činjenicom da sam evo peti put narodni poslanik. Ovo je sasvim sigurno najduži ekspoze koji smo čuli, što nije njegova mana. Međutim, takođe sam sa kolegama razgovarao o tome. Ovo je zaista nešto izuzetno u skupštinskoj praksi. Pre svega, ovo je prvi put, koliko se sećam, u istoriji višestranačja u Srbiji, da predsednik najjače stranke u Srbiji postane predsednik Vlade. To do sada nikad nije bilo, što jasno govori o tome da se Vlada doživljavala na jedan potpuno drugi način i da to nije bilo dovoljno u skladu sa dobrim običajima parlamentarizma, da kome građani daju najviše poverenja i preuzme najveću odgovornost. Neko će se možda setiti Zorana Đinđića, ali ću skrenuti pažnju da su to bila druga vremena, da je u pitanju bio DOS i da je DS u tom trenutku imala, po merenjima javnog mnjenja, samo 6% podrške kada je on postao predsednik Vlade. Dakle, ovo je izuzetna situacija. Moram reći da me malo čudi, gospodin mandatar, time što je u svom ekspozeu tako detaljno davao rokove kada će šta ostvariti. Moram da kažem da u meni postoji velika skepsa zbog toga, zato što svi mi možemo nešto da isplaniramo, ali kako kaže stara dobra izreka – čovek planira, a Bog se smeje. U tom smislu, ne znam kako će ova Vlada uspeti da odgovori svim tim taksativno nabrojanim zahtevima koji su ovde izneti, kako će uspeti da se nosi sa tačno vremenski ograničenim planovima koji su ovde izneti i kako misli da to sve izvede u ovako nestabilnim i nesigurnim vremenima u kojima živimo. Što se tiče smanjivanja broja zaposlenih, moram da podsetim, pošto je gospodin mandatar u više navrata citirao klasike, da se pre dve hiljade godina Rimsko carstvo prostiralo na tri kontinenta, imalo 60.000 ljudi, a sve to je administriralo 10.000 činovnika. Nije nemoguće smanjiti administraciju. Međutim, svi mi znamo da u poređenju sa današnjom Srbijom Augijeve štale deluju kao apotekarska ustanova i da će se tu morati zaseći u veoma duboke i decenijama nemenjane strukture, koje su Srbiju dovele do tako paradoksalnih stvari, da u protekloj Vladi, u kojoj je sedeo gospodin mandatar i gospodin sada prvi potpredsednik, su paorima u Vojvodini naplaćivane kazne za priključna vozila, priključne poljoprivredne mašine, zbog toga što nisu bile registrovane, a te iste poljoprivredne mašine nisu mogle da se registruju. Vi ste imali situaciju da, sa jedne strane, policija radi svoj posao, sa druge strane, sudovi rade svoj posao, sa treće strane, poštuju se propisi koji su kontradiktorni, a sve to plaćaju građani. Toplo se nadam da takvih stvari više neće biti. Sa druge strane, nadam se da su vremena u kojima deca nisu dobijala udžbenike za nama, jer to jedna od stvari koje su nedopustive da zbog toga što se razlikuje maternji jezik, neko bude uskraćen za obrazovanje. Prošla Vlada je propustila da u šifarnik zanimanja unese sva ona zanimanja za koja danas imamo diplomirane kadrove. Mislim da je to takođe veoma važna stvar koju treba učiniti. Mislim da je zanimljivo da je gospodin mandatar u par navrata, mnogo ređe nego prethodni mandatari, spomenuo Kosovo, ali ni jednom rečju, mada sam zakasnio par minuta zbog gužve u saobraćaju, pa se izvinjavam ako grešim, nije spomenuo Vojvodinu. Vojvodina je, podsetiću, veoma značajna za Srbiju u celini, jer je ona primer, ne samo dobrih međunacionalnih odnosa, nego i dobar primer postojanja i opstajanja srednjeg nivoa vlasti, koji je u skladu sa najboljim evropskim tradicijama. Sve u svemu, na nekoliko stvari bih morao da pitam mandatara kako misli to da uradi, kako misli da sa jedne strane se ne naruše naši tradicionalno dobri odnosi sa Ruskom federacijom, a sa druge stane da se zaštiti i teritorijalni integritet Ukrajine. Pošto je to pitanje veoma kompleksno, ne bih ga sada otvarao, ali bih postavio jedno jednostavnije pitanje. Da li se može ova Vlada obavezati da natera Ruse da plaćaju rudnu rentu u Srbiji, barem koliko je plaćaju Rusi? Ne tražimo ništa više od toga, ali neka plate barem onoliko koliko plaćaju u svojoj rođenoj zemlji. Na stranu što je to veoma značajan izvor prihoda za ekonomiju Srbije. Liga socijaldemokrata Vojvodine neće stajati na putu ovoj Vladi, ali moram reći, zbog ovoga što sam izneo, imamo određene skepse i da ćemo kroz 100 dana kada se bude raspravljalo o rezultatima ove Vlade razgovarati o tome šta je zaista urađeno, šta je stiglo da se uradi i onda ćemo moći da damo svoj končani sud o tome da li je to zaista onako kako bismo mi želeli, a želeli bi smo da sve ono što je, ili barem najveći deo onoga, gospodin mandatar izneo u svom ekspozeu se ostvari. To što je u tom ekspozeu rečeno je manje više ono, osim onog dela o Vojvodini, za šta se LSV zalaže već 24 godine. Ne možemo odustati, kao stranka, od antifašističke tradicije Srbije i narodno oslobodilačkog pokreta, kao autentičnog nosioca te borbe. Ne možemo odustati od borbe i nećemo da odustanemo od borbe za autonomiju Vojvodine unutar Republike Srbije, ali ekonomski deo ovog programa je ono što apsolutno zaslužuje pažnju i mislim da svaki korak na ostvarenju ekonomskih postignuća, koja su nam ovde ovako živopisno prikazana, će dobiti našu podršku. Hvala.
Reč ima narodni poslanik dr Sulejman Ugljanin.
Poštovana predsednice Skupštine, poštovani narodni poslanici, kandidati za ministre, građani Srbije, danas govorim u ime manjinskog kluba SDA Sandžaka – PDD. Govoriću sa aspekta manjina. Odmah moram da kažem, kada budem govorio, ne svrstavamo se ni u poziciju, ni u opoziciju. Manjine imaju želju, cilj da u ovoj državi Srbiji dožive pravnu sigurnost, jednakost pred zakonom i kao glavni cilj evropsku budućnost Srbije, kao razvijene, moderne, prosperitetne zemlje, punopravne članice EU. Predloženi program sam čuo, vrlo je opširan, i mi ćemo se potruditi da damo maksimalni doprinos realizaciji tog programa. On više izgleda preopširan, u ovom trenutku, preobiman. Međutim, ako hoćemo krupne promene, moramo u sva životna polja da zađemo. Što se tiče pitanja manjina, mogu da vam kažem da imam, kao čovek, kao predsednik jedne manjinske stranke, koji je dobio legitimitet Bošnjaka u Srbiji, vrlo loše iskustvo u odnosu ove vladajuće garniture SNS – SPS i njihovih koalicionih partnera sa Dinkićem u odnosu na manjinsko pitanje. Četiri godine, odnosno skoro pet godina, prvo od 2008. do 2012. godine, pa od 2012. do 2014. godine, govorio sam o svim problemima i ušao sam u Vladu sa ciljem da u tom najvišem izvršnom organu ukažem na probleme sa kojima se bošnjačka manjina susreće u Sandžaku i u Srbiji, uopšte, i da pokušamo da efikasnim merama Vlade te probleme otklonimo ili probleme koji postoje ili problemi koji se javljaju. Kao što je našoj javnosti poznato, moj ulazak u Vladu je bio uređen koalicionim sporazumom, koji imam ovde, kojim je jasno definisano delotvorno učešće Bošnjaka u javnom životu i maksimalno uključenje Bošnjaka u sve državne institucije na svim nivoima u Srbiji. Međutim, za pet godina nije ništa učinjeno, nije bilo raspoloženja da se nešto učini. Zato ne mogu da verujem, kada sam bio član te vlade nisam uspeo, a kamoli sada kada nemamo nijednog bošnjačkog predstavnika u Vladi Srbije. Bošnjačko pitanje jedno je od naših najtežih problema koje imamo, možda nakon problema Kosova i problema održivog razvoja nedovoljno razvijenih područja. Moram da se vratim zbog vas ministara i zbog budućih premijera i da kažem da su sve te prethodne vlade od DOS-ove pa na ovamo imale na svojoj listi jednog privatnog Bošnjaka ili bošnjačku stranku, koji je biran na velikoj listi, koji je samim stavljanjem na listu imao poruku građanima Srbije da mogu da biraju koga hoće, ali gazdu će im odrediti velike stranke. Drugo, sve sudije, tužioci, policajci unapred mogu da projektuju svoju lojalnost onome ko je stavljen na listu velike stranke. Mislio sam da SNS koja je jedna moćna politička stranka, da neće upasti u tu zamku. Nažalost i nakon svega što se u našoj javnosti dešavalo, gde imamo stotine teških krivičnih dela, misli se i na ubistva, oružane napade, kidnapovanja članova porodica, ima stotine učinjenih prema SDA Sandžaka. Državni organi, policija, sudstvo, tužilaštvo iako su bili prisutni nisu nikad konstatovali da se to desilo. Desio se i sa mnom slučaj, u mojim prostorijama. Bio sam ministar. Pucano je na ministra. Zaseda je bila u mojim službenim prostorijama. Pričao sam skoro na svakoj sednici Vlade i nikad niko nije želeo da pokrene to pitanje. Ne žalim se, ali želim da iskoristim priliku pošto se sednice Vlade ne prenose u javnosti, želim da podsetim javnost u Srbiji, građane Srbije, velikodušni srpski narod da oni ljudi koji su bili u prethodnim vladama su imali pogrešan odnos prema bošnjačkoj nacionalnoj manjini. Uoči izbora ove vlade i čitave 2013. godine brujali su svi elektronski mediji u Novom Pazaru, čitavom Sandžaku, regionalni mediji da neki koalicioni partneri i bliski drugovi Rasima Ljajića optužuju budućeg ministra da je umešan u teška krivična dela. To niko nije želeo da konstatuje.
Pozivam poslanika da ne zloupotrebljava govornicu u vezi člana 107. i da ne koristi uvredljive izraze i ne kvalifikuje druga lica po bilo kom osnovu. Sledeći put ću morati da iskoristim poslaničko pravo.
Govorim o kandidatu za ministra, zašto ću da glasam za ili protiv.
Nemate pravo da ga kvalifikujete na bilo koji uvredljiv ili negativan način. Molim vas pročitajte Poslovnik.
On nije kvalifikovan. Kvalifikovani su oni koji ga optužuju, a ne on. Govorio sam o ljudima, njegovim bliskim drugovima i partijskim saradnicima koji ga optužuju. Ostavimo tu temu. Želim da kažem da su velike stranke i velike vlade, pre ove vlade birale bošnjačke ili stranke ili pojedince, stavljali na svoju listu samo sa jednim ciljem, da svaki bošnjački legitimni zahtev diskredituju, omalovaže, napadnu ili ga proglase da je protiv Srbije, protiv srpskog naroda ili da je destabilizirajući. To je neprihvatljivo. Imali smo jedne ljude, jedne Bošnjake, u Sandžaku ih i dalje imamo, koji su miljenici režima, koji su u povlašćenom i superiornom položaju i sve one ostale Bošnjake koji su od rođenja sumnjivo lice, kako je to Nušić pisao u jednom svom delu. To nije dobro za Srbiju. Ako hoćemo pravnu sigurnost moramo da obezbedimo jednakost pred sudom. Ne možemo da dozvolimo da pripadnicima jedne stranke se policija klanja i neće da primeti ni najteža krivična dela, a najobičnijim građanima traži da ako upišu neki fakultet kažu – verujte ovaj fakultet nije protiv Srbije, ni protiv srpskog naroda, nije ni protiv vladajuće stranke. Ako grade kuću opet kažu – ljudi, to ne možemo, to nije dobro za ovu zemlju. Kao ministar bio sam zadužen za održiv razvoj nerazvijenih područja. Lično sam obišao 47 opština, upoznao sam taj divni srpski narod, velikodušne ljude sa kojima se uopšte ne slaže ponašanje njihove vlade i njihove vlasti. Prema tome, samim predlaganjem tog kandidata o kome ne date da govorim i samim imenovanjem za ministra poslata je poruka Bošnjacima – birajte koga hoćete, a mi ćemo da vam odredimo gazdu. Svaka čast ostalim bošnjačkim predstavnicima na drugim izbornim listama. O njima ne govorim. Samo sam govorio o jednoj partiji koja već od DOS-ove vladavine do danas vedri i oblači u Sandžaku. U tom smislu mogu da vam kažem i da se prvo izvinem srpskoj javnosti i takođe građanima Sandžaka, Bošnjacima zbog toga što sam morao da kažem ove teške stvari, ovu ružnu istinu i da možda nije zgodno to govoriti u ovom svečanom činu, ali je trenutak. Trenutak je da vam kažem da mi kao bošnjački predstavnici podržavamo program i radićemo na realizaciji tog programa. Što se tiče Vlade Republike Srbije sa ovim kandidatom bićemo uzdržani. Nećemo glasati protiv. Smatram da ne bi bilo pošteno da jedan čamac koji ima 18 čestitih ljudi potopimo zbog onoga koji nije čestit. Hvala na pažnji.
Reč ima narodni poslanik Meho Omerović, povreda Poslovnika.
Gospođo predsedavajuća, i sami ste upozorili prethodnog govornika na kršenje člana odredbi Poslovnika, 107. Međutim, ovo što smo bili u prilici da sada čujemo je najveća sramota, bruka i bezobrazluk kolege koji je govorio pre mene. U trenutku kada smo imali prilike da slušamo jedan od najserioznijih ekspozea u novijoj istoriji srpske politike, mi slušamo monstruozne optužbe. Slušamo monstruozne optužbe čoveka koji iz očaja što više nije u Vladi.
Molim poslanika da se pozove na tačan član Poslovnika koji je povređen. Nemojte da koristite ovu priliku za repliku.
Član 107, rekao sam vam. Molim vas da upozorite govornika, jer ovo što on radi…
Izvinjavam se. Upozoren je poslanik i više nije vršio kvalifikacije kakve je vršio na početku. Reč ima narodni poslanik Enis Imamović, po Poslovniku.
Poštovana predsednice, povredili ste član 109. kada ste dozvolili narodnom poslaniku da se neposredno obraća drugom narodnom poslaniku. Na kraju ste ispravili tu grešku. U startu ste videli da će koristiti i uvredljive izraze i da najgrublje prekrši član 109. Drago mi je što ste mu oduzeli reč i što ste primenili ovaj član 109. Ako me pitate da li želim da se Narodne skupštine u Danu za glasanje izjasni o ovoj povredi – ne želim.
Zahvaljujem. Nisam oduzela reč poslaniku, ali zahvaljujem. Saglasno članu 87. st. 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18.00 časova, imajući u vidu potrebu da Narodna skupština što pre izabere Vladu. Reč ima narodni poslanik Enis Imamović, po Poslovniku.
Gospođo predsedavajuća, upravo ste nakon mojeg javljanja povredili član 109. Ja sam pozdravio to što ste ispravili tu povredu i pozdravio sam to što ste narodnom poslaniku oduzeli reč i opomenuli ga. Međutim, vi ste posle rekli da to niste uradili i sada tražim da se Narodna skupština u danu za glasanje izjasni o ovoj povredi, o povredi člana 109.
Član 109. kaže – opomena se izriče narodnom poslaniku koji je prišao govornici bez dozvole predsednika Narodne skupštine, koji govori pre nego što je zatražio i dobio reč i koji pored upozorenja predsednika Narodne skupštine govori o pitanju koje nije na dnevnom redu i ostale odredbe. Stavićemo u danu za glasanje i ovu povredu Poslovnika na dnevni red. Reč dajem Draganu Markoviću.
Gospodine budući predsedniče Vlade, poštovani ministri, JS podržaće predlog gospodina Vučića da pomenuti kandidati budu budući ministri i on bude izabran za predsednika Vlade. Ekspoze koji smo čuli je ogromna obaveza za buduću Vladu. Ovaj ekspoze da bi se realizovao ne mogu na njegovoj realizaciji da rade samo ministri i predsednik Vlade. Svi mi koji se bavimo politikom direktno i indirektno i oni u lokalnim samoupravama treba da pomognu da bi zajedno svi realizovali ovaj ekspoze, kako bi građani Srbije žive bolje. Ako Aleksandar Vučić kaže da će obezbediti investitore, onda samim tim obavezu imaju lokalne samouprave da naprave industrijsku zonu, da se ne čeka na dozvole po pet ili šest meseci, da budu mnogo efikasnije i da ne čekaju da ministar za rad, privredu ili ministar finansija dovede investitore. Svako od nas ima obavezu da prati zainteresovane investitore. U ovom trenutku ću vam dati preporuku da je to Italija, Austrija, Nemačka. Najveća zemlja koja u poslednjem vremenskom periodu šalje investitore u Srbiju je Italija. Bio sam u Italiji za poslednje dve godine osam puta i doveo sam šest investitora. Šta mi treba da pričamo investitorima? Nisu oni dovoljno informisani šta to nudi Srbija stranim investitorima? Posebno mi je drago što sam čuo u ekspozeu budućeg predsednika Vlade da će i dalje davati subvencije za investitore, ali uz određeni kriterijum. Ne mogu da kažem da nije postojao kriterijum za investitore koji su dolazili ranijih godina u Srbiju, ali u svakom slučaju, u budućem vremenskom periodu treba da postoji kriterijum i da mi koji smo zainteresovani da dovodimo investitore znamo šta su kriterijumi. Ono što je važno za nas je da građani Srbije treba da znaju da ova obećanja budućeg predsednika Vlade ne mogu tako brzo da se realizuju ne zato što on ne želi. Siguran sam da bi on želeo da sve ovo što je danas rekao u svom ekspozeu realizuje za šest meseci. Ali, do novog radnog mesta i do investitora da dođe u Srbiju i postavi kamen temeljac od ovog trenutka treba najmanje godinu dana. Znači, nekoliko sastanaka, pa pismo namere, pa onda on razmišlja da li će doći u Srbiju, pa da vidi koje su to banke itd. Ali, ako mi svakog dana šaljemo povoljnost koje nudi Srbija zainteresovanim investitorima … Koje su to povoljnosti? Da se iz Srbije izvozi u Rusiju, Tursku, Ukrajinu, Belorusiju, Kazahstan bez carina. To veliki broj zainteresovanih investitora ne zna. Da je prosečna bruto plata u Srbiji 430 evra, a npr. u Italiji 1.900 evra. Da su povoljnosti kada su u pitanju nova radna mesta. Čuli smo i za domaće investitore i za one koji su zainteresovani da zapošljavaju radnike da za deset radnika plaćaju samo za tri radnika doprinose i to je obaveza poslodavca. Ja sam uvek optimista. Da bi se realizovalo sve ono što je gospodin budući predsednik Vlade rekao moramo da mu pomognemo svi. U ovom trenutku veći broj gradova vodi opozicija. Danas ne trebamo da se delimo na vlast i opoziciju. Na vlast i opoziciju treba da se delimo u izbornoj kampanji. Ako mi sve vreme kritikujemo u budućem vremenskom periodu Vladu i njene ministre, onda sam siguran da ništa nećemo uraditi, jer takve primedbe i takve stvari su se dešavale ranijih godina i da kažemo – nije on iz moje partije ministar ili predsednik Vlade. Takvo ponašanje je unazadilo Srbiju. Šta bih još zamolio predsednika Vlade i ministre? Da vidimo kako da stvorimo uslove da domaći izvođači i dobavljači kada izađu na tendere ne da imaju prioritet, ali jednostavno moramo da konstatujemo da su u poslednje četiri godine u Srbiji prioritet imali strani investitori, a Srbi su podizvođači po nižoj ceni i do 60% za pojedine investicije kada su u pitanju auto-put, pruga, nekoliko kliničkih centara u Srbiji koji se poslednjih godina rade. To je veoma važno i treba što pre napraviti kriterijum o javnim nabavkama, šta je to što daje povoljnost. Nije mu dovoljno dati 20 poena u startu zato što je domaći investitor. Šta ćemo sa fabrikama koje su u restrukturiranju jer će 14. maja da prestane taj status i te fabrike nemaju bonitet. Šta je bonitet? Da su imale pozitivno poslovanje u poslednje tri godine, kako se to traži kada se raspiše tender, da ne duguju državi itd. Da tim fabrikama koje imaju tržišta, a znam ih nekoliko, kada prestane status restrukturiranja da mogu same da rade ako im država otpiše dugove koje imaju prema državi i da će biti mnogo lakše. Šta je još pozitivno iz ovog ekspozea kada su u pitanju poljoprivredni proizvođači? Da će se i njima pomoći. Ono što je važno, Aleksandar Vučić nije govorio danas a sutra su izbori. Ovo je velika obaveza, gospodine Vučiću, da ste vi oročili datume za realizaciju. Velika obaveza je i danas od vas očekuju svi oni koji su tu, a tvrdim i da ovaj prenos gleda 80% građana Srbije, jer oni misle da će njihov život da se promeni za šest meseci na bolje. Ne može, imajući u vidu da je poslednjih godina bilo veoma teško i Srbiju je zakačila ekonomska kriza, da je to za Srbiju bio cunami a za neke velike države možda povetarac. Šta bih vam još predložio gospodine predsedniče Vlade? Možda to niste spomenuli, ne zato što niste znali, već možda niste imali vremena ili vam nisu sugerisali. Moramo da promenimo pojedine smerove u srednjim školama. Trideset godina imamo u 25 gradova iste smerove. Kada završe srednju školu ti dečaci i devojčice nemaju gde da se zaposle i onda svi upišu – lokalna samouprava i administracija, i svi bi radili u administraciji. Moramo da vodimo računa šta je to u budućnosti, koja su to nova radna mesta, koji su to potencijalni investitori da bi ti momci i devojke koji završe srednju školu imali sigurnost da se zaposle. Danas je veoma važno u Srbiji i koji jezik deca uče. Moja preporuka je da se u škole uvede italijanski jezik zato što svaki drugi grad ima po nekog italijanskog investitora. Šta sam još hteo da pohvalim iz ovog ekspozea? Imajući u vidu da sam se nekada bavio sportom, da sam sportski radnik i da iz budžeta lokalne samouprave 11 godina finansiram sve sportske klubove od seoskih fudbalskih klubova do stonoteniskih klubova i da ta privatizacija spašava i lokalne samouprave od finansiranja, koje su godinama iz budžeta morale da daju. Zašto to radimo? Da bi skrenuli ljude, odnosno mlade ljude sa lošeg puta droge i alkohola, da im napravimo sportske terene na selu i da oni mogu tu negativnu energiju da izbace na sportskim terenima, to je jedini motiv, ne samo ja, nego već i drugi finansijeri koji su to radili. Takođe želim da vas pohvalim. Do pre 17 godina je bilo da oni koji pomažu sport budu oslobođeni dela poreza. Vi niste rekli koliko i šta, naravno, napraviće se kriterijum, ali to je jedan motiv za nekog velikog privrednika ako hoće da pomogne nekom klubu. Dok se ne izvrši privatizacija, ja vas molim da taj kriterijum što pre napravite, jer ima mnogo zainteresovanih koji žele da pomognu, ako je on oslobođen od poreza, voli klub iz svog grada ili već ne znam šta, i on nalazi neki motiv da pomogne. Šta je važno za ovu realizaciju i zašto će Jedinstvena Srbija podržati ovaj projekat, da ga tako nazovem? Za investitore je veoma važna politička stabilnost. Nikada veća i jača politička stabilnost nije bila u Srbiji nego ove 2014. godine, a isto tako nikada se niko nije ponašao kao vi poslednjih 30 godina, ili da krenemo od 90-tih godina, da pobedi, da dobije toliko glasova i da ima samo sedam ili devet ministarstava, a da ostale funkcije dobiju neke druge partije. Isto tako želim i da pohvalim moje koalicione partnere i Socijalističku partiju Srbije, Ivicu Dačića i Partiju ujedinjenih penzionera Srbine, gospodina Milana Krkobabića i pokojnog Jovana Krkobabića, da smo mi možda jedina politička koalicija koja toliko godina traje, a da smo bili u funkciji građana Srbije. Želim vama da se zahvalim što ste prepoznali u nama dobre partnere i da smo zajednički sa vama rešavali sve probleme koje su imali građani Srbije poslednjih godina. Šta je još važno i želim da pohvalim u vašem ekspozeu, da nećete smanjiti penzije, imajući u vidu da penzioneri finansiraju i unuke i decu, da su skoro 50% penzioneri polubolesni ljudi i da te penzije današnje, kakve jesu, su na neki način za preživljavanje. Kada su upitanju mladi ljudi, kako da zaustavimo odlazak mladih ljudi u inostranstvo? Moramo stalno sa njima da razgovaramo, ali to ne mogu ministri, ne može ni predsednik Vlade, to mora da se dešava na nivou lokalne samouprave. Onda ih odvedete u nekoliko gradova, odvedete ga u Beč, a on vidi da u Beču uveče u ponedeljak u 22,00 sata nema nikog od njihovih vršnjaka na ulici. Gde su? Oni su kući, spavaju ili uče, da sutra idu na posao. Kod nas je moda da se izlazi u 23,00, da se dolazi kući u pet, šest. Ja sam to u gradu Jagodini još pre sedam godina promenio, da radnim danom bude do pola dvanaest, a vikendom do jedan, ali ne vredi. Oni idu u drugi grad kad se zatvore ugostiteljski objekti. Još veći problem stvaramo, idu kolima, popili su neku itd. To je sistemski problem. Moramo sistemski da rešimo. Roditelji ne mogu taj problem da reše jer onda je on glup otac, glupa majka, ide drugarica, ide drug, kako da ne ide i njegovo dete. Mislim da, kada bi to rešili, mi bi pomogli roditeljima, znate koliko, da bi bili zahvalni. To je u ovom trenutku ogroman problem u Srbiji. Jedinstvena Srbija će maksimalno pomagati Vladi RS. Mi nismo tražili ministarska mesta, direktorska mesta ne tražimo i bićemo uvek na raspolaganju, šta god mislite da možemo da vam pomognemo kada je upitanju ono što mi znamo da radimo. Želim danas da vam obećam, vama predsedniče Vlade i ministrima, imam dobre veze u nekoliko zemalja, kada je upitanju dovođenje stranih investitora i nisam doveo investitore samo u Jagodinu, doveo sam investitora i u Batočinu, napravili poslovnu saradnju sa Novim Pazarom, sa Trstenikom, „Prvom Petoletkom“, sa Vranjem, sa Ravanicom iz Ćuprije i želim da nastavim da pomažem i gradovima i ljudima koji vode te gradove. Samo ono što tražim od vas, ako nekada nam dolazi delegacija na nekom većem nivou, a šta je danas veći nivo, ne mora to da bude delegacija na nivou ministara, nego delegacija na nivou vlasnika kapitala koji zapošljavaju 500, 600 radnika, a da su imali promet u 2013. godini 100 miliona i preko 150 miliona, da ih uvažimo i da na taj način vide da Srbija nije ono što su strani mediji godinama prikazivali. Kako danas možete vi da dovedete jednog investitora u Srbiju? Tako što odete kod njega, dovedete ga u Srbiju, vodite ga tri dana da vidi ono što ima Srbija, odvedete ga u postojeće fabrike, odvedete ga na utakmicu da vidi da mi nismo divljaci, da se kod njih isto navija kao i kod nas, odvedete ga u nekoliko seoskih domaćinstava da vide kako seljaci žive i ja ih na taj način izlobiram. Koga ja dva puta pozdravim, taj je moj. U tom smislu hoću da kažem da hoću da vam pomognem. Drago mi je što ovde vidim i ministre koji su bili u prošloj i u nekim drugim vladama i nove ministre. Siguran sam da će ministri raditi i da će biti u funkciji građana Srbije i zato će Jedinstvena Srbija podržati ovu Vladu i da ova Vlada traja naredne četiri godine, da pomognemo građanima. Hvala.
Narodni poslanik Aleksandar Jugović.
Dame i gospodo, predsednice parlamenta, budući premijeru, budući ministri, poštovane kolege i koleginice, SPO je na izborima nastupio na listi Aleksandra Vučića. Ta lista je dobila poverenje građana Srbije da sprovede reforme. Sam SNS, sama Srpska napredna stranka, tačnije Aleksandar Vučić, dobio je apsolutnu podršku na izborima održanim 16. marta. Glasaćemo da premijer bude Aleksandar Vučić, a samim tim i za njegov kabinet. Mi smo, ulazeći u predizbornu koaliciju, već tada praktično glasali da on, kao budući premijer, bude nosilac reformi koje su neophodne Srbiji da sprovede program iznet u današnjem ekspozeu. Godinama unazad niko ko ima ozbiljnu vlast u Srbiji nije hteo da rešava kosovski čvor. Kada je Vuk Drašković izneo 2011. godine istinu o dešavanjima na severu Kosova i verno preneo izveštaj srpskih tajnih službi, predstavljen na Odboru za bezbednost, pojedini predstavnici tadašnje vladajuće koalicije zahtevali su da on bude uhapšen zbog odavanja državne tajne. Naime, pojedini mediji i sama država tada su lažno predstavljali situaciju na severu Kosova koja nije bila u skladu sa tim izveštajima srpskih tajnih službi. Živeli smo u državi koja je istinu proglašavala za državnu tajnu, a laž za patriotizam. Pozicija svakoga ko ima hrabrosti da kaže istinu građanima Srbije u oči, kroz istoriju se pokazalo da je veoma teška. Zato je potpisivanje Briselskog sporazuma ne dvosmisleno ukazalo da se konačno u Srbiji pojavilo i političke hrabrosti koju je potrebno podržati. Kada govorim o političkoj hrabrosti, mislim na onu koja je dolazila iz najveće partije u Srbiji i od njenog lidera Aleksandra Vučića. Po tom pitanju smešna je kritika današnjih pojedinih opozicionara, jer oni mogu samo da budu ljuti na sebe i na svoj kukavičluk. Imali su svoju šansu, ali nisu umeli ili nisu hteli ili nisu smeli da je iskoriste. Konačno, za godinu i po dana učinjeno je više nego što je za poslednju deceniju i po u borbi protiv tajkunske Srbije. Postavljao sam pitanja u parlamentu Cvetkovićevoj Vladi o visini poreskog duga najvećih srpskih tajkuna. Nikada nisam dobio odgovor. Ne da nije postojala volja da bude ispitano poreklo njihove imovine, već su se krila i njihova dugovanja prema državi. Država im je ustupala svoje resurse kako bi se nezakonito bogatili. Država je siromašila, narod je siromašio, a tajkuni su postajali sve bogatiji. Sada je došlo vreme da tajkuni odgovaraju pred sudom. Na sednici Cvetkovićeve Vlade jedan ministar je glasao pozitivno za predlog nakaradnog Zakona o rehabilitaciji. Sa ove govornice nekoliko puta sam tražio da nam Cvetovićeva Vlada, dakle njegov kabinet, dostavi izveštaj glasanja sa tog zasedanja i uvek dobijao odgovor da je to službena tajna. Zar službena tajna može biti kako je glasao ministar? Od koga su to krili? Od poslanika koji biraju ministre ili od građana? Tako se godinama, decenijama krilo od naroda, lagalo, pa nam je danas svaka istina gorka. Nameru recidiva prošlosti, da svedok saradnik može biti osoba koja je osuđena na 40 godina zatvora, osujetili su Aleksandar Vučić i Vuk Drašković. Izmenili smo krivični zakonik. Ubice ili nalogodavci zločina na Ibarskoj magistrali, ubice ili nalogodavci ubistva Slavka Ćuruvije, Ivana Stambolića, atentatori na Vuka u Budvi, ne mogu biti svedoci saradnici. Izneo sam dovoljno razloga zbog čega smo kao neuporedivo manji partner na poslednjim izborima bili u koaliciji sa SNS i istakli kao kandidata za premijera Aleksandra Vučića. Da ne zaboravim, pored nesporne i najveće podrške koju ima budući premijer, moram pohvaliti, a da mi ostali budući ministri ne zamere, dvojicu ljudi iz njegovog tima, Nebojšu Stefanovića i Bratislava Gašića. Sa njima sam dosta kao kolega sarađivao i imam samo reči pohvale kada je u pitanju njihov izbor za ministre. Hvala na pažnji i puno sreće budućem premijeru, a najiskreniju podršku za započeti posao imaće od naše poslaničke grupe SPO i DHSS.
Zahvaljujem. Reč ima Miroslav Markićević. Izvolite.
Poštovana predsednice, poštovani gospodine Vučiću, budući premijeru, poštovane kolege narodni poslanici, poštovani građani Srbije koji gledate ovaj prenos, bilo bi preambiciozno da u sledećih pet minuta, koliko ću govoriti, komentarišem jedan ekspoze od tri sata. Ne zbog toga što ne bih imao reči hvale, nego zbog toga što bih želeo da ovaj moj govor učinim u pojedinim trenucima neformalnim, onako kako ga je činio i gospodin Vučić, a to građani koji slušaju mislim da najviše vole. Možda do juče nisam znao da će trajati tri sata, ali nisam ni sumnjao da će tip ekspozea koji je izneo gospodin Vučić biti ovako opširan, precizan i sa rokovima. Možda to i liči na priču jednog poznatog našeg košarkaškog trenera, čitao sam juče njegov intervju, da mu ne govorim ime, koji kaže da je gospodina Vučića poznavao i kada je bio klinac, izvinite na tom izrazu, i da je bio posebno srčan, pogotovo kada smo išli, zna se koji mi, u Zagreb. Rekao je - ako u sadašnjem poslu, pošto je očigledno da će biti izabran za predsednika Vlade, bude imao i četvrtinu te srčanosti, napraviće velike rezultate za Srbiju. Verujem u to, ne samo kao zvezdaš, već zbog onoga što sam do sada stekao utisak prateći rad gospodina Vučića. Ne mogu da kažem ni da sam njegov saradnik, ni poznanik, nego neko ko je možda iz nekog drugog ešalona gledao šta on radi. Ne mogu a da vam ne kažem nekoliko reči, odnosno pitanja kojima su me građani obasipali ovih dana, znajući da ću ja nešto ovde da govorim. Recimo, jedan građanin kaže, a reći ću šta ja mislim, da su 2000 porodica vlasnici svega u Srbiji, i para i kapitala i nekretnina. Kako će to da se promeni? Kaže taj građanin da postoje samo dva načina, jedan miran, u parlamentu donošenjem zakona, i onaj drugi koji niko od nas naravno ne želi. Možda će vam ovo sledeće pitanje koje ću postaviti izgledati banalno za ovaj trenutak, ali i ja sam se iznenadio koliko je to važno građanima, a to je TV pretplata. Ili je plaćamo ili je ne plaćamo? Ako je plaćamo, mi iz zapadne Srbije nećemo da plaćamo TV Beograd. Sadašnji program, pogotovo u informativnom delu, je 80% vezan za Beograd. Ne znam zašto bismo mi, recimo, iz zapadne Srbije i drugih delova Srbije plaćali pretplatu TV Beograd. Očigledno je da ima viška u javnom sektoru i da će te bolne mere morati da se donose i da će biti otpuštanja radnika. Neki građani kažu – ukinite polovinu agencija odjedanput. Gospodine Vučiću, ni u prethodnoj ni u onoj Vladi nisam dobio odgovor, a vas nisam pitao, siguran sam da bih dobio, niko nije znao da kaže koliki je broj agencija i koliko ljudi radi u njima, a svi znaju koliko Skupština ima poslanika i kolike su plate poslanika, što i treba građani da znaju. Znam za jedan podatak, da velika Nemačka sa 100 miliona stanovnika ima, čini mi se, 51 agenciju, a čini mi se da mi imamo jedno tri puta više. Ako mora da bude otpuštanja, a očigledno je da mora da bude, da onda krenemo od tih agencija. Molim vas, jedan čovek kome se duguje mnogo plata, a radio je u privatnom sektoru, koliko god to bilo politički naivno što je on mene pitao i koliko god ja sada bio ovde politički naivan, ja ću da vas pitam da donesete zakon koji definiše ne isplaćivanje zarađenih plata, da to bude krivično delo. Da znate da su u mnogim firmama u privatnom sektoru male plate, ne zato što je privatni sektor u lošoj situaciji, generalno jeste, nego zato što ucenjuju našu decu i teraju ih da rade za 100, 120 evra. To cela Srbija zna. Dakle, ovde ne govorim o 99% privatnika koji rade često pošteno, bore se i jedva plaćaju dažbine koje su velike, već znate dobro o kome ja govorim. Nema Miškovića samo u Beogradu. Bar u svakom gradu od 30 do 40 hiljada stanovnika ili više ima mali Mišković. Evo šta vam još kažu građani, naravno, ne znajući podelu vlasti, šta je zakonodavna, šta je izvršna, a šta je sudska. Kažu - nemojte kauciju od 12 miliona evra, već 200 miliona evra i dajte im odmah svih pet pasoša, ako hoće, najbolje da se i ne vrate. Na kraju želim da vam kažem, ovo je sada moj lični utisak, da Srbija, gledajući njenu političku istoriju u zadnjih 25 godina, sada ima treću šansu, a narod kaže – triput i Bog pomaže. Devedesete godine znamo ko je dobio ogromnu podršku građana i znamo i kako se, nažalost, sve to završilo. To ne želim ni da komentarišem. Posle 5. oktobra Srbija i njeni građani su imali drugu, čini mi se veliku šansu, a ne želim ni to da komentarišem kako se završilo. Stotine hiljada građana i milioni građana osećaju sada na koži, nažalost, kako se to završilo. Danas sa vama, ja nisam neko ko glorifikuje bilo koga, to pričam kao otac dvoje dece, ima tu treću šansu, pre svega zbog snage koju su vam dali građani na izborima, a i vaši koalicioni partneri, a i Nova Srbija među njima. Zbog toga poslanički klub Nova Srbija podržava gospodina Aleksandra Vučića za predsednika Vlade, podržava kabinet koji je on predložio i podržava program koji je ovde izložio, a mi ćemo svim svojim snagama pomoći koliko znamo i umemo. Hvala lepo.
Hvala. Reč ima dr Milorad Mijatović. Izvolite.
Hvala. Dame i gospodo narodni poslanici, uvažena gospođo predsednice Narodne skupštine, uvaženi gospodine Aleksandre Vučiću, budući premijeru, počeću od jedne od vaših poslednjih rečenica – izgovoreno je dovoljno reči, sada treba da se radi. Odustaću od svoje pisane diskusije i reći ću samo nekoliko stvari koje smatram da treba reći u ovom trenutku u kome se Srbija nalazi. Ono što želim da naglasim, to je vaš reformski pristup u svim oblastima koje ste naveli. Vi ste veoma dobro dali ocenu sadašnjeg stanja, šta se očekuje kratkoročno, u prvih šest meseci, šta se očekuje do kraja ove godine i šta se očekuje do 2016. godine. To je velika hrabrost koju ste iskazali. Čak ste naglasili i ko je za to odgovoran. Vi prvi, a dalje vaš tim koji imate. Naravno, vi sami sa timom koji imate ne možete uraditi sve, ukoliko iza sebe nemate celu Srbiju, a vi iza sebe imate Srbiju. Zašto je imate? Narod je na glasanju na izborima 16. marta rekao šta misli i vama je dao puno poverenje i od vas puno očekuje. Vi ste trenutno nada Srbije i sama ta činjenica vama daje veoma veliku odgovornost. Ali, moramo biti realni, ne može se ići napred ukoliko svi ne daju svoj deo rada u svojoj oblasti gde deluju i gde rade. Dali ste mi inspiraciju citiranjem kineskih poslovica. Ja ću jednu citirati: „Ako svako u svojoj kući upali svetlo, cela ulica će biti obasjana“. Drugim rečima, ako svaki građanin Srbije shvati da se moramo menjati, da ovako više dalje ne možemo i da se upravo na taj način Srbija menja, tada imamo šanse da uspemo. Dakle, moramo shvatiti da je uspeh reformi moguć samo onda ako u celom društvu postoji konsenzus. Verujem da ćete imati velike otpore, te otpore ste već naglasiti. Javiće se gubitnici, politički gubitnici. Upravo i danas smo slušali neke političke gubitnike, koji će želeti da vas vrate na ono stanje koje je bila Srbija, nekad ranije. Ne, ta Srbija više neće biti takva, ta Srbija će biti Nova Srbija koja će biti za ugled svih zemljama u našem okruženju. Mi to možemo napraviti svi zajedno, jer imamo kapacitete, imamo ljude, moramo menjati sebe i svoj način rada. Tu upravo očekujem da ćete dati tu inicijativu, a da ćemo svi na ovom mestu, pa samim tim i mi narodni poslanici dati svoj doprinos da se ova Srbija menja da bude bolja i kvalitetnija. U svom izlaganju ne mogu, a da se ne osvrnem i na zakone koje ćemo donositi. Naravno, onaj od najvažnijih zakona, a sami ste rekli „kondicija sine kva non“ jeste Zakon o radu, njega moramo menjati, njega moramo osavremeniti, njega moramo učiniti da on bude primenjiv i održiv. Šta će nam velika prava ukoliko ta prava ne možemo ostvariti, a upravo to očekujem od vas i od vašeg tima da naprave takav zakon, koji će značiti društveni konsenzus. U pravom smislu da će se to dogovoriti socijalnim dijalogom sa sindikatima, poslodavcima, a Vlada će samo dati okvir kako to da se učini, kako da se uradi. Na ovaj način deo odgovornosti morate prebaciti na sindikate i na poslodavce. Ne mogu svi nešto tražiti. Svi moraju da učine da se nešto promeni. Lako je tražiti, treba ostvariti, treba stvoriti osnov da se nešto deli. U tom smislu, u ime Socijaldemokratske partije Srbije vi ćete uvek imati podršku za razgovore, dogovore i za pronalaženje onog rešenja koje najbolje rešenje u vezi Zakona o radu, a to ne da se radi putem sredstava informisanja, već da radne grupe, ministri, pa i vi kao predsednik Vlade sednete i o svakom pitanju nađemo kompromis za onaj trenutak u kojem se nalazi Srbija. Još nešto želim da predložim, nijedna reforma nije uspela ukoliko nije bilo socijalnog ugovora. Vi dobro znate iskustva Nemačke, bivši predsednik Vlade, kancelar Nemačke je bio kod vas, vi znate da je napravio reforme, učinio je mnogo toga, potpisan je socijalni ugovor gde su sindikati i poslodavci garantovali da se neće dešavati štrajkovi, a da će nivo plata, nivo zaposlenosti biti kako je dogovoreno, određeni vremenski period. Upravo tako možemo izaći iz krize u kojoj se nalazimo. Ukoliko pojedine interesne grupe budu tražile sve ono što dosad traže, mi ćemo imati štrajkove, imaćemo stalno vraćanje unazad. Srbija nema vremena da se vraća unazad. Još nešto kao Socijaldemokratska partija Srbije insistiramo, insistiramo da Srbija bude društvo jednakih šansi. Jednakih šansi za sve, da svako svojim radom, svojim zalaganjem, svojim znanjem može da živi i da ostvari svoj život i da sebe ostvari. Mi znamo da je ovo ipak jedno društvo u tranziciji. Ono za šta ćemo se mi zalagati, to je zapošljavanje, što veće zapošljavanje i podnošljive nejednakosti. Srbija ide napred sa vrlo velikim nejednakostima. Već smo se podelili na one koji imaju mnogo, kojima ništa nije skupo i koji se bahate i one koji nemaju mnogo i koji preživljavaju i koji misle kako da prežive od danas do sutra. Dakle, društvo jednakih mogućnosti. Ne mogu a da se ne osvrnem na reformu penzionog sistema. Zaista jedna veoma teška i bolna oblast. Budite uvereni da smo spremni da učestvujemo u svemu tome, smireno bez mnogo galame, bez mnogo priča, ali da nađemo najoptimalnije rešenje. Optimalno rešenje da zaista oni koji imaju najmanje mogu da prežive, jer šta će nam reforma penzionog sistema ako oni koji imaju najmanje ne mogu da prežive. Želeo bih od svih ovih pitanja koje sam rekao da kažem još nešto. Vi ste dotakli mnogo oblasti, zdravstva, obrazovanja, javne uprave i gde treba da dođe do reforme. Jedna od oblasti koje ja želim da naglasim jeste i obrazovanje pa i visoko obrazovanje. Mislim da trend u obrazovanju, a posebno u visokom obrazovanju je dobio jedan mega pravac, a to je snižavanje nivoa znanja i davanje diploma. Sve je više diploma, a sve je manje znanja. Završiću jednom istom poslovicom, da li ste mi inspiraciju, latinska je ali ću je govoriti na srpskom – samog sebe pobediti najlepša je stvar. Mislim da Srbija naredne četiri godine može sebe da pobedi, da bude bolja, kvalitetnija Srbija koja mora da bude na ovom našem regionu zemlja koja će služiti za ugled. Ne mislim da će to biti brzo ni lako, za to treba vremena, a to vreme imamo. Treba biti realan i znati šta se hoće i gde se želi stići. Mislim da to znamo. Parlament će sve svoje kapacitete i poslanička grupa SDPS dati u tom smeru. Hvala.
Reč ima Milan Krkobabić.
Gospođo Gojković, gospodine Vučiću, uvaženi narodni poslanici, poštovani građani Srbije koji pratite danas naš rad, ekspoze koji smo danas čuli i ciljevi proizilaze iz tog ekspozea zadovoljavaju one osnovne kriterijume. Mislim da su jasni, da su konkretni. Nadam se da će ispuniti onaj neophodni treći elemenat, a to je da budu ostvarljivi. To je na mandataru, to je na budućoj Vladi i to je na nama svima ovde. Najveći deo ekspozea posvećen je ekonomiji, mislim s pravom. Ekonomska pitanja, pokretanje privredne aktivnosti, to su ključne stvari. Naravno, ali pre tih ekonomskih pitanja okrenuo bih se jednoj bitnoj temi koja se tiče naše partije, koji se tiče velikog broja građana Srbije. Danas puno ljudi gleda ovaj prenos. Ubeđen sam da, gotovo, 1.700.000 penzionera prati rad ove Skupštine. Sa pravom. Bilo je zebnji. Oni su čekali možda i najavu koja je za njih sudbonosna da će penzije biti smanjene. Trebala je velika hrabrost, poštovana gospodo, da se kaže – smanjujemo ionako male penzije. Ali naravno, za mene jemožda čak i veća hrabrost da se kaže – ne, nećemo ih smanjiti. Ostaće takve. Ali ćemo učiniti neke druge stvari. Učinićemo da pokrenemo privrednu aktivnost, učinićemo da onu prihodnu stranu bilansa uvećamo i da svima nama, a onda i tim ljudima koji najteže žive u Srbiji, bude bolje. Sa tog stanovišta, poslanička grupa PUPS i ja lično, dajemo punu podršku i zahvalni smo mandataru na iskazanoj hrabrosti. Ponavljam, na ovoj hrabrosti koja se tiče ovog drugog dela. U svom izlaganju upotrebio je jednu reč i apostrofirao je. Rekao je najteže je pokrenuti se, i mislim da je u ovoj zemlji najteže pokrenuti se. I tu treba uključiti sve naše potencijale. Što se tiče ovog ekonomskog dela programa, u potpunosti podržavam razvoj privatnog sektora, ja ga zovem i realnim sektorom, naravno da javni sektor moramo transformisati, moramo ga dovesti u realne okvire. Imam i neko moralno pravo da progovorim kako danas funkcioniše javni sektor. Vodim jedno od velikih javnih preduzeća i moram da vam kažem da ono iz godine u godinu je i profitabilno i investira i daje punu satisfakciju zaposlenima. Neto dobit tog preduzeća, to su Pošte Srbije, prošle godine bila je dva i po puta veća, vi koji se bavite privredom to znate, od prošle godine. U ovoj godini rezultati prva tri meseca su, neto dobit je uvećana za preko 50%. Mislim da spadamo u jedno, dva ili tri javna preduzeća o kojima je mandatar govorio. To ne znači da su sva javna preduzeća uspešna i da funkcionišu na pravi način. Naravno da ovo što ste izneli za mene je bitno. Ja često ističem da stanje iščekivanja nije dobro. Stanje očekivanja je prava stvar. Definisali ste šta mislite sa EPS-om, definisali ste šta mislite sa Telekomom, definisali ste šta mislite sa većinom javnih preduzeća. Čak ste dali i rokove. I to je dobro. To ostavlja mogućnost menadžmentu tih preduzeća da preduzima adekvatne mere, naravno da se usmerava i da poštuje te rokove. Ako dozvolite, uz sve ovo dao bih jednu sugestiju. Pored tzv. javnog sektora i realnog privatnog sektora u Zapadnoj Evropi postoji tzv. treći sektor – sektor socijalnog preduzetništva. Za one koji nisu upućeni u tu materiju razvijene zemlje Zapadne Evrope u sektoru socijalnog preduzetništva ostvaruju do 10% društvenog bruto proizvoda. Slovenija 7,5%. Evo, ovo je moj mali prilog budućoj Vladi da se razmotri mogućnost. Ne moramo 7,5 kao Slovenci, dajmo jedan, dva ili tri, pa tri postotka u okviru nacionalnog društvenog bruto proizvoda nas izvlače iz ovih problema. Sektor socijalnog preduzetništva je namenjen upravo onim ljudima koji su nekonkurentni na tržištu rada i koji su korisnici i u najvećem broju slučajeva upravo konzumiraju tu socijalnu pomoć i socijalna davanja na nivou Republike i na nivou lokalnih zajednica. Razvojem tog sektora mislim da bismo išli u pravcu pokretanja privredne aktivnosti. Ima jedna stvar, da ne ispadne da se sve ovde shvata sa nekom dozom pohvala, nešto što me interesuje, nisam možda do kraja dobro shvatio. Najavili ste formiranje jednog fonda investicionog koji će preuzeti loše plasmane od nekih poslovnih banaka. Naravno da to zahteva posebno pojašnjenje. Poslovne banke u Srbiji su uglavnom u stranom vlasništvu i kao što znate one su u nekoliko prethodnih godina imale neto dobit u ukupnom iznosu od blizu 300 miliona evra. Znači, tu negde, negde malo više, negde malo manje, iz zemlje je izlazilo oko 300 miliona evra. Sad vidim da su one u problemu. Ako sam vas dobro pratio, 20% plasmana tih banaka su već kritični, bez obzira na ono utvrđivanje rizičnosti, kod stanovništva je to 9%, to je bolja slika. Interesuje me, hajde da budem krajnje otvoren, da li će to poreske obveznike Srbije koštati, ulaganje u taj fond, taj investicioni fond koji će preduzeti te plasmane, ili računate na sredstva koja će biti donirana spolja? Jedno pojašnjenje jer iz onog što sam čuo, imam pravo, a mislim i većina narodnih poslanika da pojasnimo neke stvari. Što se tiče programa u celini on zahteva punu aktivnost Vlade Srbije, svih njenih članova. Da Vlada deluje kao tim, to je nešto što ćemo svi pozdraviti. I opet bih imao neku vrstu sugestije. Mi smo imali sastanak sa budućim premijerom, direktori velikih javnih preduzeća, i ja bih ga molio da tu praksu nastavi. On će imati puno obaveza, ali na način kako se sreće sa ministrima bilo bi nužno, uz sve uvažavanje budućeg ministra privrede, da u tim početnim etapama se sreće i sa direktorima javnih preduzeća. Na takav način oni bi apsolutno ušli da tako kažemo, u određen red, a ovo izvlačenje iz ministarstava znači i novi način funkcionisanja tih preduzeća. Ja sam tada dao neke sugestije za rad tih javnih preduzeća i mislim da su one upotrebljive, vi ste ih i izneli i imate svoje viđenje, ali ta koordinacija ne da se svodi na to da direktori javnih preduzeća popunjavaju obrasce. To smo imali slučaj prethodnog ministra koji se nije pojavio ni u jednom javnom preduzeću, i to je slučaj, nego je slao obrasce. I slao je da mu popunjavamo i dajemo podatke. Ne moraš sa tim ljudima dnevno da se srećeš, moraš da čuješ njihove izveštaje, da im daješ direktivei na onom sastanku je ono bilo posebno, što mi se svidelo, evo otkriću i za javnost, o kej ljudi, radite u javnom sektoru, kažite koliko će to preduzeće na kontu godine dati u budžet Republike Srbije. Mislim da su to neki novi pravci uz ova pojašnjenja. Poslanička grupa PUPS će podržati ovaj program bez ikakvih uslovljavanja, jednostavno smatramo da je ona ključna, opredeljujuća misija koju mi imamo, a to je zaštita penzionera u ovom slučaju je u potpunosti sprovedena. Što se tiče Zakona o radu, biću otvoren, ne želim da uzimam na sebe prerogative kolega iz SDP i Socijalističke partije, oni su tu i uvek će dati prava rešenja koja se tiču Zakona o radu. Vama gospodine budući premijeru, članovima Vlade, želim zaista puno sreće, neko će reći da će vam i trebati, ali ljudi su kovači sami svoje sreće. Želim vam pun uspeh. Živeli.
Poslanik Marko Đurišić. Izvolite.
Poštovana predsednice, poštovani mandataru, kandidati za ministre, kolege poslanici, ja bih hteo na početku da zamolim predsednicu, a i mandatara, kao šefa najjače političke stranke u Srbiji, da isprave jednu stvar koja je loša i nije u duhu ekspozea koji smo čuli. Naime, neće svim medijima biti dozvoljeno da budu u sali, drago mi je da je to ispravljeno… (Predsednik: Dozvoljeno je.) … hvala vam. Bilo bi loše da se takve stvari ili najave takvih stvari uopšte u budućnosti dešavaju. Ekspoze mandatara stvarno je bio izuzetno iscrpan i detaljan iako se mogao, na nekoliko puta su se čule neke iste stvari, na kraju, negde pri kraju, mandatar je rekao da ovo nije samo spisak lepih želja. Nažalost, mi ne delimo to uverenje i iz tog uverenja poslanici poslaničke grupe Boris Tadić – Nova demokratska stranka – Zajedno za Srbiju – Zeleni Srbije neće glasati za izbor ove vlade, odnosno glasaće protiv. Činjenica je da će u novu Vladu Srbije koja će, ja pretpostavljam danas, biti izabrana, biti izabrano osam novih ministara. A 11 starih ministara. U svom govoru mandatar se osvrnuo na neke stvari koje su loše danas u našem društvu pa je recimo naveo da je pad, odnosno razlog za mali rast bruto nacionalnog dohotka ogroman pad u građevinskoj industriji. Pa ko je bio ministar građevinstva u prethodnoj Vladi Srbije, u poslednjih godinu, odnosno dve, dana? Da li ta osoba, čime ona onda zaslužuje da ponovo dobije poverenje i da bude član Vlade? Kakvo je stanje bezbednosti građana danas na ulicama gradova i opštinama u Srbiji? Imali smo u toku predizborne kampanje skupove u nekoliko gradova, najveći su bili u Nišu ako se sećate, spontane skupove građana koji su protestvovali zato što bezbednost njihove dece i njihova, na ulicama nije garantovana ničim, zato što policija nije radila svoj posao zato što godinama unazad nisu bili imenovani vodeći ljudi policija u mnogim gradovima i opštinama u Srbiji. šta je sa energetikom kao šansom Srbije? Slušam o tome jako dugo, šta je urađeno i zašto osoba, ministarka koja je vodila taj resor, sada možemo da računamo da će se u nekom drugom pokazati kao bolje.Šta je sa kulturom? Ministar kulture za osam meseci koliko je u mandatune znam da li se jednom obratio parlamentu ili građanima Srbije sa svojim idejama ili planom. I u raznim drugim oblastima možemo da postavimo pitanje ljudi koji su do sada bili u Vladi – šta je urađeno za vreme njihovog mandata. Ova Vlada nije nova za nas, formirana je pre nešto više od 500 dana, ja sam računao čini mi se 505 dana kada je prvi put izabrana Vlada u kojoj je većina vas bila. To je pet puta po 100 dana. Moje pitanje je zašto makar u jednoj od tih petina nije urađeno ono što ste danas najavili da će se uraditi za prvih 100 dana? Mi verujemo da je to potrebno Srbiji. Kao što ste nas pozvali ovde da budemo, da spavamo, da se kupamo, da jedemo, ja pozivam i vas da budete sa nama, kao i kolege ministre koji će biti tu da obrazlažu pojedine zakone, jer nažalost parlament u prethodnom periodu nekad nije mogao da radi, jer nije bilo ministara koji su trebali da brane zakone, pa se gubilo dragoceno vreme koga, ja se slažem sa vama, danas više nemamo. Ja vas pozivam, takođe, da budete češće u parlamentu, jer mislim da je to jedino mesto gde ćete moći da čujete drugačije mišljenje. Kada ste na vlasti, kada ste premijer, kada radite koliko vi radite, ljudi koji vas okružuju obično imaju tendenciju da izbegavaju da vam kažu loše stvari ili možda ono što se dešava u stvarnosti u životu Srbije, tako da vas pozivam da često budete ovde naš gost, da možemo da razmenimo mišljenja. Mislim da će vam to koristiti u vašem radu i da ćete biti uspešniji. Govorili ste dosta o tome šta je problem budžetskog deficita koji danas postoji u Srbiji. Kao glavni razlog naveli ste povećanje penzija sa kraja 2008. godine. Rekli ste kako je tadašnji premijer Mirko Cvetković bio protiv toga, ali da je to ipak urađeno da bi se stekla veća popularnost i da bi neko bio voljen od ljudi. Znate i sami da je ta odluka koja, sada kada gledamo unazad, možda nije bila ekonomski racionalna i tu možemo da se složimo, ali bila je deo političkog dogovora. One stranke koje su insistirale na tom dogovoru, danas su deo vladajuće većine, danas su članovi vaše Vlade, iako vi to niste morali da uradite. Jedan od razloga zbog kojih smo mi odlučili da ne učestvujemo u radu nove Vlade, iako smo razgovarali o toj mogućnosti i posle izbora, iako vi po izbornom rezultatu niste trebali ničiju podršku da bi formirali Vladu, je bio upravo taj što smo verovali da sa tim ljudima ne može da se ostvare sve ove ideje i želje koje ste danas predložili nama, a koje su čuli svi građani Srbije. Ali, i pored te odluke, manjak i budžetski deficit do 2012. godine nije bio onoliki koliki je danas. Jedan od razloga i glavni razlog za to jeste zato što do 2011. godine, odnosno do kraja mandata gospodina Mirka Cvetkovića, u poslednjoj godini, 2011. godini, direktnih stranih investicija bilo je dve milijarde evra, a u prethodne dve godine, koliko ste vi, odnosno sada neki članovi vaše Vlade vodili ovu Vladu, direktne strane investicije bile su manje od milijardu. Bez tih investicija naravno da je budžetski deficit porastao i naravno da sada, bez rebalansa, kako ste sami rekli, postoji opasnost da on u ovoj godini dođe do 8% i zato ste najavili taj rebalans u narednih, čini mi se, mesec dana. Mi smo vas upozoravali kada je budžet donošen krajem prošle godine da on nije realan i da će upravo dovesti do toga, budžetskog deficita i do problema u funkcionisanju industrije. Puno puta ste govorili kako ćete prekinuti sa praksom feudalizacije ministarstava, javnih preduzeća i kao jednu od mera kojom će to biti sprečeno naveli ste da će Ministarstvo privrede, odnosno ministar privrede sada kontrolisati rad svih javnih preduzeća. Mi smo prethodnih dana u diskusiji koju smo ovde vodili povodom Zakona o ministarstvima kritikovali to rešenje. Naravno da je potrebna jača kontrola rada javnih preduzeća, ali ne verujemo da jedna osoba može to na najkvalitetniji način da uradi. Bojim se da će se stvoriti jedno usko grlo koje će ona javna preduzeća koja danas dobro rade dovesti do problema. Ima nekoliko stvari o kojima niste rekli ništa, a mi mislimo da su vrlo važne i da bez rešavanja tih problema ne možemo imati ni uspešno zdravo društvo kako svi želimo. Prva stvar je reforma političkog sistema. Ona možda vama na prvi pogled ne deluje kao veliki problem, ali mislim da je upravo tu problem feudalizacije i odnosa političara prema državi, prema javnim preduzećima, onakav kakav je bio poslednjih decenija i da bi se to promenilo naše mišljenje je da moramo da izmenimo politički sistem, da moramo da izmenimo izborne zakone, da moramo da uvedemo veću odgovornost političara jer, složićete se, vi ste vodili vašu listu, gospodin Dačić svoju listu, gospodin Boris Tadić našu listu i Dragan Đilas je vodio listu DS i najveći broj glasova je dobijen na osnovu ličnog poverenja koje su građani imali prema vama, vama četvorici. Svi mi drugi smo se negde sakrili iza i imamo mnogo manju odgovornost. Mislim da zbog manjka te odgovornosti ne možemo da damo svoj doprinos na pravi način i dešavaju se greške. Druga izuzetno važna stvar, ništa konkretno nismo čuli o tome, možda ako budu donošeni pojedini zakoni, a to je reindustrijalizacija Srbije. Mislim da je potrebno ulagati. Ako će ova ulaganja kroz taj investicioni fond, mislim da pre svega treba u industriju ulagati. Mislim da je to problem i Evrope. Evropa je pala na nekih 12% stvaranja nacionalnog dohotka iz industrije, a i sama Evropska komisija je postavila cilj da do 2020. godine 20% BDP u EU se stvara iz industrije, znači iz proizvodnje nekih dobara. U svetu je to išlo tako da se sva proizvodnja iselila u Kinu i daleku Aziju i naravno da je to kroz određeno vreme dalo problem. Još jedan problem, to je detabloidizacija našeg društva.Nažalost, mi smo svedoci da su praktično tabloidi bez bilo kakve kontrole, da mogu da sude, da osuđuju, zatvaraju koga god hoće. Služe se dezinformacija bez ikakve odgovornosti i mislim da je veliki zadatak starog ministra kulture i informisanja da sprovede ono što ste vi najavili, a to je donošenje zakona iz oblasti medijske sfere u najkraćem mogućem roku. Na kraju, vi ste izlaganje završili da sve ovo radite zato što volite Srbiju i da verujete da svi oni koji vas podržavaju će iz te ljubavi dati svoj maksimum. Ja želim da vam kažem da i mi koji smo u opoziciji takođe volimo Srbiju i nemojte da imate sumnju u to. Ono što mi radimo nije protiv Srbije, nije ni protiv vas. Upravo je naša želja da nam svima bude bolje, samo što put kojim ćemo doći do tog boljeg života vidimo različito. Mi ćemo, naravno, glasati protiv. Bićemo tu na sve ove zakone koje ste samo naveli da ćemo u ovih sto dana, do kraja godine i u naredne tri godine imati na dnevnom redu. Kada budemo videli konkretna rešenja, govorićemo o njima. Negde ćemo se slagati, negde se nećemo slagati, ali želim da verujem da će jedna rečenica Ive Andrića, koja mi je poslednjih dana u glavi, prestati da opisuje stanje u Srbiji. Ivo Andrić je rekao: „Zaraziti nekog čekanjem je najsigurniji način vladanja nad njim“. Želim da danas prestanemo da čekamo, da je čekanju došao kraj i da ćemo krenuti da radimo. Hvala.
Narodni poslanik Dijana Vukomanović, povreda Poslovnika. Izvolite.
Poštovane dame i gospodo, ja se javljam zbog povrede Poslovnika pošto mislim da je moj uvaženi prethodni govornik povredio Poslovnik u tački 106. koja kaže da govornik može da govori samo o tački dnevnog reda o kojoj se vodi pretres. Takođe i tačka 101. stav 1. kojom se povređuje dostojanstvo Narodne skupštine. Na posletku i član 104. stav 2. jer smo implicitno prepoznali pominjanje naše poslaničke grupe. Naime, mislim da svi danas okupljeni u Skupštini treba da budemo svesni značaja ovog trenutka i značaja posla koji je pred nama, premda je i svečan trenutak. Dakle, reč je o formiranju Vlade Srbije. Danas jeste nedelja, ali danas nije nikakav pijačni dan na kome se trguje i na kome se reklamira svoja politička prošlost ili plasira svoje nezadovoljstvo zbog izgubljenih izbora. Molila bih zaista da se u ovom danu koncentrišemo na ono što jeste ključna tema, a to je ekspoze mandatara za sastav nove Vlade Republike Srbije. Reč je o državnom pitanju, a ne o lečenju nečijih političkih kompleksa, tako da vas molim da se fokusiramo na ono što jeste tema i što jeste zadatak pred očima svih građana Republike Srbije. Zaista izražavam i napominjem, samo ću pomenuti brojčani podatak da je naša koalicija, posle naših uvaženih partnera iz SNS, dobila legitimitet na ovim izborima da vodi i da kreira politiku i jednostavno mislimo da nije vreme za ovakvu vrstu pisanja naknadnih političkih memoara.
Smatram da nisam povredila Poslovnik, član 106, ne želim da cenzurišem poslanike kada govore o ekspozeu mandatara. Da li želite da se Narodna skupština izjasni o ovoj povredi?
Ne.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Dragan Đilas.
Poštovane narodne poslanice i narodni poslanici, budući predsedniče Vlade, dame i gospodo ministri, u svom govoru ću se osvrnuti na ono što je danas govorio budući premijer, ali i na sve ono što se govorilo i poslednjih meseci, da ne kažem i godina, u ovoj zemlji. Jedno od rečenica je bila da će ovo biti zaista Vlada kakvu Srbija nikada nije imala. Danas kada pogledam ovu Vladu moram da kažem da je ovo zaista Vlada kakvu Srbija nikad nije imala. Istina, ovo nije nova Vlada, ovo je u stvari, drugi put rekonstruisana ista Vlada koju smo dobili u julu mesecu pre dve godine, jer u njoj sede predstavnici istih stranaka, sedi dosta i ministara koji su sedeli u prošloj Vladi i imamo neke nove ljude koji su se tu pojavili. Dozvolite mi da iznesem svoje mišljenje da ovo neće biti poslednja rekonstrukcija ove Vlade i da će već u sledećih 12 meseci biti i nove rekonstrukcije, da će neki koji su danas srećni zbog toga što su ušli u Vladu ili ostali sačuvali, što bi narod rekao, živu glavu i iz nje izaći, a neki koji su napravljeni zbog toga da bi bili u Vladi sa te rezervne klupe utrčati na teren. Iste stranke su činile Vladu. Postavlja se pitanje – što smo onda imali izbore u Srbiji? Slušao sam više puta tadašnjeg premijera koji je govorio da je spreman da ustupi svoje mesto predsednika Vlade, da ne postoje problemi. Mi smo nekoliko meseci izgubili u ovoj zemlji na izbore, nekoliko milijardi potrošili na to da bismo dobili ono što smo mogli dobiti i pre nekoliko meseci, još jednu rekonstrukciju. Istina, u međuvremenu je deo opozicije nestao iz ovog parlamenta, neki su pretekli, kao što vidite. Videćemo kako će dalje izgledati, ali siguran sam da to nije bio glavni motiv da se ovi izbori u Srbiji održe. Pre nego što pređem na konkretna i kadrovska rešenja i programska o kojima se danas govorilo, moram da vas podsetim na jednu stvar. Već 10 dana čitamo u medijima kako je ovo Vlada koja će biti strašno uspešna i zbog toga što ima najmanji broj ministara u istoriji, maltene. Podsetiću vas da je Vlada gospodina Mirka Cvetkovića, koja je od vaše strane ocenjena kao najneuspešnija, imala jedno ministarstvo više i to je Ministarstvo za Kosovo i Metohiju. Logično, danas kada Kosovo i Metohija suštinski više nije deo Srbije, nema ni potrebe za tim ministarstvom, jer bi bilo potpuno besmisleno da ono danas postoji. Danas više nema institucija države…
Moram poslanika Đilasa da upozorim na rečenice koje izgovara, za poštovanje države i parlamenta.
Hvala, ali složićete se da više nema institucija države Srbije na Kosovu. Toga smo svi svesni i ne treba pred tim da žmurimo, nego treba sa realnošću da se suočimo. Što se tiče te iste Vlade koju ste smatrali najneuspešnijom, već sam objasnio da to nije. Važnije je ko su ljudi koji su unutra, nego broj ministara i broj ministarstava. Važnije je šta će oni da rade, važnije je šta oni Srbiji danas nude. Vratimo se malo kadrovskim rešenjima. O novim ministrima nije red da govorimo. Ljudi zaslužuju šansu. Prvi put su ovde i videćemo u narednom periodu, možda je 100 dana čak i malo da bi oni mogli da pokažu koliko mogu i šta mogu. Ono što je sigurno problem za ovu Vladu je činjenica da u ovoj Vladi ne sede ljudi koji su se bavili realnom privredom, ne sede ljudi koji imaju iskustva iz privrede, koji znaju šta je to kada radite i vodite neku firmu, kada treba nešto da naplatite, to kasni, a vi treba da isplatite plate zaposlenima, da isplatite poreze i doprinose državi. To je velika mana. Osim gospodina Gašića koji ima iskustva u privredi, ima iskustva u stečajevima, to će biti vrlo korisno u ovoj Vladi, s obzirom na to da očigledno za ove ekonomske mere dosta će stečajeva u Srbiji biti. Ne želim da govorim o kvalifikacijama bilo koga, za bilo koje mesto, pa ni gospodina Gašića, ali moram da kažem da je on treći ministar odbrane koga mi dobijamo u samo 22 meseca, da je to izuzetno važna funkcija i sam gospodin Vučić je bio na toj funkciji, pa je bio gospodin Rodić, pa evo sada imamo i trećeg ministra odbrane. O ostalim ministrima i njihovom radu već ste čuli stavove DS i neću trošiti previše vremena. O tome šta je urađeno u pravosuđu, svi znamo, znamo i stav ove DS o reformi pravosuđa, ali znamo i stav da se tu stvari nisu pomerile na bolje. To smo mogli čuti iz ono malo medija koji nešto još i objave, u raspravi između članice Vrhovnog kasacionog suda i gospodina Selakovića. Smatramo, tvrdimo i stojimo iza toga i stajaćemo i dalje, dok se ne uverimo u suprotno, da postoje i dalje zloupotrebe i tužilaštva i zloupotrebe i procesi i svega ostalog, što najviše pogađa ljude koji su članovi DS i ljude koji su bili moji najbliži saradnici u poslu koji sam radio prethodnih godina. Mi danas u ovoj Vladi imamo jednu za mene zaista začuđujuću činjenicu, da su dva ministra zamenili pozicije u Vladi. Nije neuobičajeno u svetu da neko ko je radio jednu oblast po prirodi stvari pokriva drugu oblast, ali je zaista neuobičajeno da se ministri menjaju, kao što se menjaju sličice na Terazijama, pa jedan Mesi za Neimara, jedan Neimara za Mesija. To se obično ne radi. Gospođa Mihajlović u svojoj biografiji ima stručnost i ona se vidi za oblast koju je vodila. To što se mi sa mnogim merama nismo slagali i kritikovali, ne možemo da kažemo da nema CV za posao za koji je bila postavljena. Danas ona iz energetike prelazi u saobraćaj i infrastrukturu. Gospodin Antić je zajedno sa mnom u Beogradu radio mnoge infrastrukturne projekte i to ga i kvalifikuje za poziciju ministra infrastrukture i saobraćaja. Danas on prelazi u Ministarstvo energetike i rudarstva. Ako ovi ljudi nisu dobro radili svoj posao, onda više nisu mogli da sede u Vladi. Ako su ga dobro radili, treba da nastave da ga rade kao i do sad. Danas se u Srbiji priča o tome, pitanje je samo ko ima hrabrosti da kaže da su na jedno ovakvo rešenje imale uticaj neke velike svetske sile koje su tako nešto tražile. Ne mogu to da tvrdim jer nemam dokaza za to, ali je zaista začuđujuće da se do ovakvih kadrovskih rešenja dolazi. Što se tiče ekonomije kojoj je mandatar posvetio najviše vremena, apsolutno opravdano, o ekonomiji pričamo već dve godine kao o najvažnijoj temi, a bilo je važnijih tema, ali da se ne vraćamo više u prošlost, na taj način. Ministar finansija ostaje gospodin Lazar Krstić, za koga smo iz tih istih tabloida koji o onima koji nisu u Vladi i bliski vladajućoj stranci pišu na drugi način nego o onima koji to jesu, saznali da je on bio najveći finansijski stručnjak maltene u svetu pre samo osam meseci, dao niz predloga i mera, da bismo mi danas na osnovu svih tih predloga i mera došli do katastrofalnih ekonomskih pokazatelja u Srbiji. Daću vam samo budžetske rezultate u martu – 10% je niži prihod u budžetu Republike Srbije u martu ove godine nego u martu prošle godine. Budžetski deficit je 72 milijarde, 40% od planiranog na godišnjem nivou. Prihod od PDV-a u martu 18% niži nego u martu 2013. godine. To su činjenice, to nisu podaci koje sam ovde izmislio. Zaposlenost u januaru je bila niža za 1,4% u odnosu na januar prošle godine. Prvi put u istoriji ove zemlje imamo manji broj zaposlenih nego penzionera. To su činjenice. Moram da kažem da podržavam stav buduće premijera da se ne smanjuju penzije, iako je u ovakvoj ekonomskoj situaciji teško naši rešenje za taj problem, jer te penzije su inače male, taj deo populacije teško živi, a još teže žive njihova deca koja nemaju posao. Tačna je rečenica premijera da od penzije u Srbiji žive ne samo penzioneri, nego i njihova deca koja nemaju posao. To je apsolutno tačno i sa te strane puna podrška odluci da ne dođe do smanjenja penzija. Javni dug ove zemlje je uvećan za šest milijardi za ovih osamnaest meseci. Ne želim da branim ni prethodne vlade. Neke moje kolege su to činile, pa da ne gubimo ovo malo vremena što imamo, ali te prethodne vlade nisu isplaćivale iz kredita socijalna davanja. Kada shvatite da je 60 milijardi povećan dug, shvatite da u ovih godinu i po dana se dešavalo to o čemu je budući premijer govorio. Ekonomija kojoj ću se vratiti nije najveći, nije jedini, ali jeste veliki problem. Treba da pogledamo realno kako izgleda Srbija u kojoj danas živimo. Pitali su me u nekom intervju – ko je kriv za naše stanje, Vučić, Dačić, Đilas? Rekao sam sva trojica, baš tim redom, jer takva je odgovornost. Nemojte coktati, to je neprimereno i na ulici, a kamo li u parlamentu. (Predsednik: Predsedavajući je zadužen za red u sali. Samo nastavite. Ne mogu da reagujem na nešto što nisam čula.) Hvala. Znači, kako izgleda Srbija u kojoj živimo, u kojoj je agresija ogromna? Ko je kriv za tu agresiju? Da li je te agresije bilo pre nekoliko godina kada je DS bila na vlasti? Da li danas na ulicama Beograda, Novog Sada, Niša imate proteste ljudi zbog ubistava koja se dešavaju i da li ste ih imali pre? Da li je tačan podatak da je povećan broj ubistava u odnosu na nekoliko godina ranije? Da li je tačan podatak da je povećano nasilje u porodici? Da li je tačan podatak da je, na žalost, droga i sve to što se prodaje našoj deci danas jeftinije nego ikada? To su pitanja koja zahtevaju odgovor. Naravno, nemam konkretne podatke, jer nemam pristup tome. Mogu samo da čitam i da slušam od ljudi koji se oko mene kreću ili pročitaju negde nešto, ali to je na žalost realnost. Stepen nasilja je ogroman. Toga smo svi svesni. Bilo bi dobro kada bi ljudi kada govore, kada stranke izdaju saopštenja, kada žele nešto da kažu političkim protivnicima, koristili malo drugačiji rečnik, a ne rečnik mržnje. Šta znači izjava – DS mrzi svoj narod i svoju zemlju. Što mislite, dame i gospodo, da više volite Srbiju od nas? Rekao je to malo pre kolega Đurišić. I mi isto volimo Srbiju. Verujem da i gospodin Vučić voli Srbiju i da želi najbolje Srbiji. Zašto onda imate reči koje nisu primerene? Zašto onda presuđujete pre bilo koga? Zašto onda huškate ljude na one koji drugačije misle? Kada bi mi u ovom domu imali drugačiji rečnik, kada bi svaka naša rasprava, barem do ovog dela, izgledala svaki dan kao do ovog dela danas, mislim da bi u Srbiji bilo bolje. Mislim da se sigurno budući premijer neće složiti sa mnom za mnoge stvari koje sam ovde rekao i da on ima drugačije stavove, što je čovek izneo ovde, ali to ne znači da je neophodna lična mržnja, lični napadi da se shvati da neko nekoga napada. Svako ima pravo na svoje mišljenje. Većina ima pravo da donosi odluke, ali to ne znači da manjina sigurno nije u pravu. To treba svi da prihvatimo i da se učimo, prihvatajući da nekada u Srbiji, kada su neke druge stranke bile na vlasti, takođe nije bilo razumevanja za tu činjenicu o kojoj sam sada govorio, ali ja se toga držim i držaću se i dalje. Živimo u zemlji u kojoj jedan Kristijan Golubović ide televizijama i šalje poruke našoj deci. Ne znam koje telo se oglasilo i reklo da ne može to više. To je strašno. To je čovek koji više proveo u zatvoru, nego na slobodi. Nemojte se ljutiti, njegove kvalifikacije, mene lično i ljudi iz DS, su iste kao i kvalifikacije koje stižu iz najveće stranke danas. Mislim da treba da se zapitamo oko toga i mislim da treba da se ograde oni na koje se taj čovek poziva, jer u svakom slučaju, ne mislim da delim bilo koju vrednost za koju bilo ko ko u ovoj sali danas sedi, bez obzira iz koje stranke, zaista deli. Dajte da sprečimo da ti ljudi šalju poruke. Dajte da se ministar informisanja i kulture meša u svoj posao. Dajte, gospodine Tasovac, imate pravo i dužnost da kada se neke novine ugase, sutradan pokrene ponovo pod istim imenom, da ne bi objavili presudu da su lagali o mnogima od nas, da pokrenete postupak protiv njih, da sprečite takve stvari, da svako odgovara za reč koju iznese, a ne da se ovo dešava što se danas dešava. Ekonomska rešenja, da govorim malo o ekspozeu, koje ste izneli. Sa njima se ne slažemo. Ideja da u ekonomiji Srbiji treba da se rasproda velika većina, da ne kažem sve, da treba dovesti strance da oni vode, nije nešto što ćemo prihvatiti. Najavili ste privatizaciju „Telekoma“, samo pre dve i po godine vaša zamenica predsednika stranke je rekla da će napraviti živi štit, gospođa Tabaković, da se spreči prodaja „Telekoma“. Sada su stavovi drugačiji. Najavljuje se prodaja mnogih drugih preduzeća. Neka od njih treba prodati. To nije sporno, ali EPS i neka strateška preduzeća apsolutno ne. Ako dođe manjinski vlasnik i dovede svoj menadžment, šta je sporno da dovedemo mi svoj menadžment? Napravite uslove u preduzećima, da imaju plate takve kakve će im dati taj koji bude sutra manjinski ili većinski vlasnik. I u „Telekomu“, i svuda dobićete najkvalitetnije menadžere. Pustite ih da rade, dajte im bonuse. Uradite to. Ako ta preduzeća prodate, svaki novi vlasnik tog preduzeća gledaće da napravi profit, kao što ga pravi NIS ili kao što ga pravi neko drugi. To znači otpuštanje ljudi. Kada to sve uradite, dobićete veliki broj ljudi koji su otpušteni. Za ova druga preduzeća u restrukturiranju, i tu pokušajte da dovedete prave menadžere, ali ne možete za 100.000 dinara. Nećete dobiti. Taj koji bude vodio EPS sutra, ako uđe neki strateški partner, neće imati tu platu. To možemo sve sami da uradimo, ne rasprodajući u ovom trenutku ono što je naše. Izlazak na berzu u delu akcija, jedna stvar o kojoj treba razmišljati, a to je kada bude imala veću vrednost. Ono čega treba da budete svesni, svi smo svesni toga, nove tehnologije smanjuju potrebu za zapošljavanjem ljudi. Toga smo svi svesni. To će se i dalje dešavati. Naivno je verovati da oni ljudi koji ostanu bez posla u javnom sektoru, a svaki novi vlasnik će zadržati najkvalitetnije, to je logično, da će oni naći posao u privatnom sektoru. To se neće desiti. Povećaće se broj nezaposlenih, kao što se povećava stalno. Ceo svet moraće da razmišlja o onome o čemu ja sada govorim zato što jednostavno nema dovoljno posla za sve, da li će se smanjivati radna nedelja da bi se napravilo mesta za neke druge. To su sve pitanja o kojima će drugi da pričaju, a ne samo mi u ovom parlamentu. To su stvari od kojih ne možete da bežite. Privatizacija je stvar koja je ocenjena i ovako i onako. Bilo je dobrih privatizacija preduzeća, bilo je loših privatizacija preduzeća. Toga smo svi svesni, ali ovaj način, kako se danas ovde govori, govori o privatizaciji države. To je nešto što zaista ne treba da bude slučaj u Srbiji. Meni je drago da ste odbili predloge vaših ministara oko penzija, ali je onda pitanje – zašto u Vladi imate ministre koji imaju drugačiji koncept i pristup tom problemu? Mislim da je logičnije da imate savetnike koji će vam dati neki savet, a vi ga prihvatite ili ne, a ministre pustite da rade posao kako znaju. Moram da priznam, na svu sreću, ovde ih niste pustili i to je dobro. Treba da shvatite šta je danas penzija u Srbiji, da od nje žive deca koja nemaju posao. To je ogroman problem na kome svi zajedno treba da radimo. Mislim da ne treba više da se bave demagogijom i pričama o smanjivanju plata. Kancelarka Nemačke ima platu preko 20.000 evra, a prosečna plata u Nemačkoj je nekoliko hiljada evra. Mislim da ljudima, koji rade najodgovornije poslove u Srbiji, treba dati prave plate i omogućiti da rade svoj posao. Ako ćemo već ići na to da se smanjuju plate, čujem da će se ukinuti solidarni porez, što je dobro, nije ga trebalo ni uvoditi, onda treba da smanjimo svima plate koji rade bilo šta u državi, a nivo prosečne plate u Srbiji, pa svi na taj način da dele sudbinu u Srbiji, i ministri, i poslanici, 45.000, koliko će biti. Mislim da to nije dobar koncept. Biramo najbolje ljude, pošteno ih platimo. Moramo u administraciji, u javnim preduzećima koja prave 50% BDP da imamo najkvalitetnije i zato moraju da imaju prave plate, jer neće doći da rade kod nas. Neće, biće nekih pojedinaca, ali neće biti pravilo. Tamo treba tim da se napravi, a ne jedan čovek. To su sve stvari koje su bitne. Uložite u obrazovanje, potpuno se slažem sa vama. Obrazovanje je najbrži način za izlazak zemlje iz siromaštva i iz krize. Otvorite univerzitete po Srbiji. Dajte tim mladim ljudima koji žele da studiraju sutra u Užicu, Kruševcu, tamo da napravimo fakultet, stipendiju na nivou dvadeset i nešto hiljada dinara. Dobićete hiljade mladih ljudi koji tamo žive i kao da imaju platu i troše ih tu. Kad dobiju još malo od roditelja dobićete odjednom hiljade, nazovi zaposlenih, troše novac tu. Kad oni tu troše novac onda oni koji tu žive nešto rade mogu to i da prodaju. Onda pokrećete celu priču. Slažem se da je građevina mnogo važna. Ona diže Srbiju. To ko ne zna, ja zaista ne znam, svi to treba da znamo. Tako se i mnogo toga gradilo pa se i izgradilo. Danas su stvari lošije, ali treba prestati sa praksom uzimanja kredita od nekih država koje nas onda uslovljavaju da onda njihova firma bez tendera dobije posao. Mislim da se ta praksa nije pokazala kao dobra i od nje treba odustati. Treba da stipendiramo i decu u osnovnim školama, tamo gde nemaju dovoljno, da budu dobri đaci. Mere da se zaposli deset pa za sedam da se ne plate porezi nije dovoljno. Ta mala i srednja preduzeća imaju u proseku tri zaposlena u Srbiji. Mora još mnogo toga da se uradi da bi se stvari promenile. Mora da se pokrene privreda, mora da se izađe iz ovog ciklusa gašenja. Možda to neko ne shvata, možda neko shvata, mi se gasimo. Mora da se napravi preokret i mora država da bude ta koja će investirati. Ne državni internacionalizam, nego državne investicije, jer to da će se sad sjatiti strani investitori u Srbiju to se neće desiti. Šanse devedesetim godinama je ogromna. Ja ne želim da se vraćam na priču ko je za to kriv. Gotovo, prošlo je. Za kraj, očekujem od vas, pošto ste rekli prvo će da bude 2014. pa 2016. godine, da na jednom belom papiru napišete broj zaposlenih koji će biti u Srbiji, recimo na današnji dan 2016. godine. (Predsednik: Vreme, isteklo vam je vreme.) Ako to ispunite mi ćemo aplaudirati. Ako to ne uradite…
Zahvaljujem. Isteklo vam je vreme. Reč ima mandatar Aleksandar Vučić. Izvolite.
Poštovane dame i gospodo, pokušaću da svima dogovorim na primedbe koje smo imali i da se zahvalim onima koji su podržali. Ponavljam, po prvi put program i plan rada nove Vlade, želim da odgovorim onima koji su pričali o ugroženim manjinskim pravima, a pozivali se na slučajeve o kojima nadležni državni organi ne znaju ništa, da se o tome ne govori ni u parlamentu, već se govori na nekim drugim mestima, a na tim mestima takve informacije nadležni državni organi nemaju. Nije istina da ova Vlada želi da diskredituje bilo koji bošnjački zahtev. U svakom slučaju ćemo o Bošnjacima, kao i o Srbima, kao i o Mađarima, kao i o svim drugim građanima Srbije brinuti na jednak način. Molim Bošnjake da svuda gde žive u Srbiji, i u Pazaru, Tutinu, Sjenici, Prijepolju, Priboju, Varoši i u svim drugim mestima da pokažu samo malo strpljenja i da vide da li će imati veću brigu Vlade ili ne. Oko rečenice – birajte vi Bošnjaci koga hoćete, mi ćemo izabrati predstavnika, samo je jedan razlog bio zašto nisam razgovarao sa predstavnicima i ove bošnjačke liste, a to su upravo te najteže optužbe na čoveka koji je bio sa nama u koaliciji, koje nijednim argumentom i nijednim dokazom nisu bile potkrepljene. Ako je moguće da tako teške optužbe iznosite, toliko teške optužbe, a da za to ne postoji nijedan dokaz, nijedan postupak, bilo kakav postupak, onda to govori nešto i o nečijoj odgovornosti. Neke od ideja ćemo prihvatiti, gospodina Markovića i gospodina Krkobabića. Što se tiče Investicionog fonda žao mi je što gospodin Krkobabić nije ovde, neće država ni dinara dati. To su privatni investicioni fondovi i zato ćemo doneti posebne zakonske i podzakonske akte kojima ćemo regulisati celu oblast. To će biti njihov novac kao što je u mnogim zemljama već urađeno. Želim da se zahvalim i gospodinu Mijatoviću, posebno na onome gde je rekao – samog sebe pobediti najlepša je stvar. Neretko i najteža. Želim oko pitanja penzija da kažem jednu stvar i oko izbora gospodina Krstića i Kori Udovički, koji se samnom ne slažu, da vam otvoreno kažem. Upravu su, nisam ja upravu. Ovo je naš pokušaj da po svaku cenu pokušamo da velikim preokretom, kako je o tome govorio gospodin Đilas, napravimo nešto u narednih šest meseci, pa da onda stanemo i ponovo analiziramo naše javne finansije. Želim vama gospodine Đurišiću, uz najveće poštovanje, jer sam želeo bez obzira na izborni rezultat i to nikada nisam krio, bar dvoje vaših ljudi, jednog kojeg izuzetno cenim u Vladi koju vodim. Vidite, nije mi teško da to kažem i da prevaziđem te nekakve stranačke okvire i stranačke rovove. Žao mi je što ste imali neke drugačije ideje i niste želeli da sarađujete sa onima sa kojima ste, kako ste nam govorili, uspešno sarađivali. Drago mi je što je Boris Tadić posle susreta sa nama u Srpskoj naprednoj stranci bio pošten i rekao da su te odluke iz 2007-2009. godine bile pogubne. Daću vam tačne podatke. Gospodin Đilas je izneo potpuno netačne podatke. Potpuno neprecizne podatke. Molim vas sledeći put slobodno me pozovite, daću vam u dinar precizne podatke. I oko zaduženja Srbije i oko martovskih prihoda. Trebalo je samo da pitate. Dobili biste punu informaciju. Uopšte ne želim da kažem da je to zlonamerno. Naime, dinamika prihoda u martu je, ako se ne varam Lazare, je bolja nego što ide u dogovoru i dinamici sa MMF-om, četiri milijarde više. Inače je manje zato što smo dali za povraćaj sredstava rokove koji su došli u martu, a ne u drugim mesecima kao što smo činili prethodnih godina. Samo je to upitanju da znate. U aprilu ponovo očekujemo povećanje za neke dve milijarde, ali svakako u granicama očekivanog. Za nas je neočekivano da je bilo četiri milijarde više od onoga što smo napravili. Što se tiče dugova, želim da vas obavestim da nije istina. Upitanju je 4,51 milijarda, a ne šest milijardi. U periodu od 2008 do 2012. godine je 6,9 milijardi. Još nešto, da biste znali, sada rastu mnogo više i u narednom periodu će nam sve rasti zato što dospevaju kamate i krediti i garancije koje ste davali, koje se nisu videle, koje su ispod linije, za „Srbijagas“ i za mnoga druga preduzeća za koja ste davali, a mi danas moramo da otplaćujemo. Dakle, nama je najveći problem koji je nastao strukturalni problem sa kojim se danas suočavamo. Zahvalan sam gospodinu Tadiću što je on to priznao i rekao. Mi nemamo strukturalni problem, danas imamo čistije finansije nego što smo ih imali pre dve ili tri godine. Taj posao gospodin Krstić odlično radi i zato je u Vladi. Imamo mnogo čistije finansije, pitajte bilo kojeg međunarodnog stručnjaka. Pitajte ljude iz Fiskalnog saveta koji su danas rekli da je ovaj paket reformi najbolji koji je Srbija mogla da predloži. Svi stručni ljudi u Srbiji će vam to reći. Svi stručni ljudi. Poštujem vas veoma gospodine Đilase, ali razlika između četiri i po milijarde i šest milijardi je jedna i po milijarda. Da pri tom zaboravite da je u onom periodu sedam milijardi otišlo. Iz godine u godinu ići će nam sve više, jer su nam kamate sve veće, jer ste uzimali kredite od 7,5% do 7,7% na pet godina, kratkoročne, najgore moguće, a kritikujete kredite od 2% na 10 godina koje smo uzimali. U tome se razlikujemo i to su stvari koje ljudi u Srbiji moraju da znaju. Rekli ste gospodine Đurišiću – nije nova Vlada. Kako nije nova Vlada? Oprostićete što ću da iskoristim sintagmu, kakve su to politički trikovi? Biće nova Vlada i sledeći put ako budemo formirali, SNS ili SPS ili ne znam koja politička stranka. Ovde je samo šest istih ministara od pre dve godine. Kažete – najmanja Vlada, nije najmanja Vlada, ima samo jedno ministarstvo manje. Naravno kada je socijalnih sfera uvek isto u društvu. Jedno ministarstvo, ali šest ministara manje gospodine Đilase. Zato što nismo postavljali ljude koji nemaju resore da bismo zadovoljavali njihove političke potrebe. Nema nijednog potpredsednika koji nema resor u ovoj Vladi. Šest ministara manje. Što to ne kažete? Kosovo i Metohija jeste deo Srbije. Inače to oko Kosova i Metohije i tih razgovora i onoga što je Ustavni sud ocenjivao neustavnim i onoga što izaziva najveće nezadovoljstvo naroda na Kosovu i Metohiji, čini mi se da su radili ljudi iz vaše stranke. To gospodin Vulin zna bolje, ali sam potpuno siguran da su to počeli i radili. To na pregovorima je radio čovek koji sedi pored vas, gospodine Đilas, Borko Stefanović. Ja se ne plašim da vam to u lice kažem. Kako građani Kosova i Metohije sude o vašem i o našem radu govori da ste vi na Kosovu dobili nekoliko glasova, a mi 51% glasova. Mislim da oni to najbolje osećaju i ponajbolje razumeju. U mnogo čemu sam saglasan sa vama. Govorili ste o ubistvima i drogi. Citirali ste mene od pre nekoliko meseci. Tačno, ja sam se pitao pre pet meseci - kako je moguće da nam je droga najjeftinija. Moram da pohvalim naše službe i našu policiju, droga je danas značajno skuplja. To se promenilo u poslednja dva meseca posle više akcija koje smo imali i nažalost to se promenilo tek u poslednja dva meseca. Neću reći da tu niste u pravu. Samo se to eto promenilo u poslednja dva meseca i danas je gotovo dvostruko skuplja nego što je bila ranije. Oni sada imaju jedan drugi problem. Ti narkodileri su povezani uvek sa ljudima iz državnog aparata, inače ne bi imali nikakvu moć. To znamo i to je uvek tako i bilo. Znači, postoje neki ljudi koji rade za njih, koji ih obaveštavaju. Neverovatne su stvari da postoje neki, koje svi poznajemo, da im 10 puta upadamo u kuću i da ih 10 puta ne pronađemo u kući, 10 puta. To znači da imamo problem i zato ćemo da čistimo to u našim službama i u MUP-u. Ali, znate tim ljudima niko u kuće i njihove, kako oni to nazivaju štekove, niko pre toga nije upadao decenijama. Oni su bili mali gospodari. Danas ni onaj Vavić, ni ovi novobeogradski iz mog bloka 45 više ništa ne drže po svojim stanovima i kućama. Zato se više i oni koji nose, kada im nađemo, kako se zove ovaj klub u Beogradu… Jedno veče upala policija, ni jednog gosta nije našla bez droge. Ni jednog. Ali, znate koji je trik? Samo su dvojica optuženi. Ona vagica je nađena kod vlasnika tog kluba, kafea, ne znam kako se zove. Šta nam je problem u tome? Strašan nam je problem u tome što oni sada nose manje količine i govore da im je to za ličnu upotrebu. Ali, razumem vašu brigu i ja razumem brigu svakog građanina ove zemlje i želim da vam kažem da po tom pitanju preduzimamo važne, velike i značajne mere i da ćemo tu borbu da nastavimo. Nisam vam rekao što se ovih finansijskih pozicija tiče sada imamo 1,1 milijardu keš poziciju. Dakle, neuporedivo bolje stanje nego što smo imali pre dve godine. Ali loše, užasno loše stanje, nije sporno. Užasno loše, zato ove mere i govorimo da treba da preduzmemo. Što se tiče policije u Nišu, tačno je da četiri ili pet godina nismo imali načelnika. Postavili smo načelnika i vidite da se velike promene dogodile. I dalje ima problema. I dalje ima baš u Nišu onih koji sarađuju sa narkodilerima i onih koji ih obaveštavaju o akcijama koje idu, pa im kažu, javljaju im kada počinje grmljvina sa jasnom asocijacijom na akciju „Grom“ itd, i to, tačno vreme, mesta i sve drugo. To naši ljudi treba da znaju. To ne sme da bude tajna. Jedan je priveden od tih policajaca. Ustanovljavamo i gledamo kako i na koji način će to da se radi sa drugima. Što se tiče poseta parlamentu, ne poseta, već učešća u radu parlamenta, mislim da smo u prethodnom periodu, posebno gospodin Dačić, ali i svi ostali, napravili jednu drugačiju praksu i neuporedivo češće od svih ostali boravili u parlamentu i odgovarali na pitanje. Mislim da nikada to nije bila baš takva praksa u našim institucijama. Rekli ste u vezi Kristijana Golubovića, čoveka nikada nisam video, ali sam video jednu političku nameru nekih da ga pripišu nekome od nas, a taj čovek je, kako govorite o tome, u ovom sistemu i pod ovom vlašću dobio 14 godina robije za nekoliko grama heroina zato što je višestruki povratnik i razume se da je odluka sudije u skladu sa zakonom. Ali je sada dobio 14 godina robije. Nije to dobio pre dve ili tri ili četiri godine. Još jedna stvar za koju ste suštinski u pravu, iako ne u brojkama, meni to nije teško da kažem, to je oko nasilja i agresije na ulicama. To jeste naš veliki problem. Ali nam u tome kao državi niko ne pomaže. Svi nam odmažu. Ja vas pozivam da nam pomognete u tome. Reći ću vam šta tražim i šta tražim od medija, a to ne možete da dobijete zato što svi samo čekaju da kažu nešto loše o nama kao državi. Znate li vi šta smo mi juče zaplenili, kakav arsenal oružja na utakmici Crvena Zvezda-Partizan? Pošto sam video – nečuveno, policija pretresala Partizan i Zvezdu itd. To – nečuveno nije pronađeno na hipodromu nego je pronađeno na stadionu, a to znači na dve tribine su pronađene sledeće stvari – 27 noževa, 14 sekira, ukupno oduzeto 420 palica različitih tipova, oduzeto ukupno 396 baklji, 315 dimnih bombi. Samo vas pitam, kada će neko da kaže da nadležni državni organi dobro obavljaju svoj posao juče. Nije bilo gotovo nijednog incidenta. Niko nije stradao. Naveo sam vam šest ili devet pištolja, nemojte me držati za reč, i duplo više replika pištolja. Jedno je pronađeno u zvaničnim službenim prostorijama u toaletu. Trebalo je kroz mali prozor toaleta da to bude dostavljeno i bude upotrebljeno. Naravno, policija je to saznala svojim metodama i praćenjem i prisluškivanjem lica iz kriminogene sredine. Da li imate neku novinu koja je danas rekla da je policija dobro obavila svoj posao? Ne, napad na policiju. Nečuveno, pitali ste nekoga iz Zvezde ili Partizana šta ima u torbi. To je naš problem. Što se tiče rešavanja ubistava. Zato sam rekao da ste suštinski u pravu, ali ne u brojkama. Imamo najveći broj rešenih ubistava u istoriji Srbije. Najveći broj rešenih. Ono što neko počini krivično delo, nikada se brže i više nisu rešavala takva teška krivična dela. O procentu govorim. Ali je problem što je to ogroman broj teških krivičnih dela. Šta da kažemo ljudima u Nišu? Ubijen je dečak koji ni mrava nije zgazio, od 18 ili 19 godina. Ubica je uhapšen odmah. Šta smo mogli još da uradimo? Ubica je odmah uhapšen. Ubica je odmah procesuiran. Razumem gnev ljudi koji ne znaju šta će da rade jer se plaše da njihova deca tako ne stradaju. Ali, država je uradila sve što može. Možda smo mi svi zajedno krivi zato što nismo menjali mentalitet samih ljudi, zato što se nismo drugačije ponašali u medijima i zato što smo, kako vi kažete, suviše širili mržnju i suviše širili agresiju. U ovom smislu posla koji nadležni državni organi reaguju obavljamo ga bolje nego ikada i brojevi to nedvosmisleno potvrđuju. Oko menadžera i plata. Saglasni smo i nadamo se da ćete podržati naš zakonski predlog kada se u Narodnoj skupštini bude pojavio sa tim i bonusima zato što mislimo da je potrebno da se pronađu najbolji mogući menadžeri za naša javna preduzeća. Takođe, oko velikih svetskih sila mislim da ste se vi šalili. Mislim da ste se šalili zato što dobro znate da sa mnom niko na takav način ne razgovara, i ovde su i svi ambasadori i dobro znaju da tako sa mnom ne mogu da razgovaraju i nijedan se nikada ne bi usudio da pomisli da mi kaže ko će da bude ministar, a ko neće. Ali, ja sam siguran da je to znao i gospodin Đilas, ali dobro, to je politička utakmica pa je u redu da to i kaže. Govorite o rasprodaji, gospodine Đilas, ja sam rekao, a mislim da i vi mislite da je dobro da u EPS-u imamo manjinskog partnera, ali to znači da je to naša kuća, naša firma, niko ne misli da je da prodajemo većinski paket akcija. Što se tiče „Telekoma“, a kako ste se sada setili da ne treba da se prodaje, a pre tri godine ste ga vi prodavali i prodavali ste ga za 1,2 milijarde, a ja vam sada kažem - mi ćemo danas, kada manje vredi, da dobijemo 1,5 milijardu, pa mi samo objasnite kakva je tu matematika. Ako ima nekog u Srbiji da mi kaže da1,2 milijarde više od 1,5 milijarde ili da je danas povoljniji trenutak ekonomski ili da „Telekom“ više vredi, ja ću vam reći da to nije moguće. Povoljniji je trenutak zato što je Vlada napravila takvo i međunarodno i političko okruženje i veći integritet i veći uticaj Vlade. Ima još jedna stvar. Mi ćemo da čekamo da se proda Slovenački „Telekom“, nećemo ići pre toga, da bi tek onda udeo, odnosno kupovina srpskog „Telekoma“ imala poseban značaj i, rekao bih, moglo da dovede do dobijanja najviše moguće cene. Ali, samo ne razumem te različite aršine, kako nekad može, a nekad ne može, pa makar i za veće pare. Što se tiče stečaja gospodina Gašića, gospodina Rodića, tačno je, u Ministarstvu odbrane je treći ministar, ali Ministarstvo odbrane dobro, odlično funkcioniše, zdrav, siguran i stabilan sistem. I česte promene i retke promene, niti škode tom sistemu. Taj sistem se usavršava, napreduje i teško da ćete pronaći neki bolji sistem u našoj zemlji od sistema odbrane. Što se tiče energetike i Ministarstva saobraćaja i infrastrukture, moja je odluka bila da Zorana Mihajlović vodi saobraćaj, infrastrukturu i građevinarstvo, a energetiku i rudarstvo gospodin Aleksandar Antić. To je moja odluka bila sa kojom se nijedno od njih dvoje nije lako saglasilo. To je bio moj predlog, a sada ću pokušati da vam objasnim zašto. Zato što mogu da navedem noge važne stvari koje je Zorana pre svega uradila, izvinjavam se gospodinu Antiću, kraće je na ovom mestu, od uvođenje socijalnih karti prvi put za struju, gas i toplotnu energiju, svu legislativu za obnovljive izvore, izmenjen Zakon o energetici, mnoge druge stvari, posebno oko korporativizacije EPS u koju sada konačno možemo sada da krenemo, ratifikovanje sporazuma o potpisivanju ugovora i sa Kanađanima, Italijanima itd. Zašto sam ja to predložio? To sam predložio, a siguran sam da biste vi to u svojoj firmi, gospodine Đilas, predložili, a ja sam to predložio zato što mislim da je to najbolje za Srbiju. Mislim da bi bilo dobro. Kao što znate, u okviru saobraćaja i infrastrukture postoji veliki broj preduzeća, od puteva do koridora, do mnogih drugih. Tu su isti ljudi već decenijama, ne deceniju, decenijama. Želeo sam da neko ko ima ogromnu energiju, neko ko ima ogromnu snagu, kakvu mislim da ima Zorana, tu počne da menja stvari kako je krenula da menja stvari i u energetici. Mislim da je u energetici sistem već postavljen i da će gospodin Antić naići, uz mnogo problema, posebno u RTB, posebno u Resavici, ne sa malim problemima u Kolubari i Kostolcu, u Obrenovcu takođe, ali ipak na jedan sistem u kojem postoje legislativni okviri u kojem je moguće danas se drugačije ponašati. Ovde je potreban, oprostiće mi Zorana što ću to da kažem, buldožer koji bi mnogo toga doveo u red i zato je to bio moj izbor. Niko me drugi nije ni pitao, niko se sa tim nije ni saglasio, a argument zbog čega su to prihvatili i Saša i Zorana je bio taj što sam im rekao – da li zaista želite da biram Vladu kakvu hoću i kakva mislim da će najbolje da funkcioniše ili ćete svi da imate fontanu želja i da govorite ko, šta, gde želi da bude? Srđan Verbić je ovde. Ja ga nikada u životu nisam video. Ali ono što mi je on poslao, ministar obrazovanja i prosvete, to je bio izvanredan tekst, to su izvanredne ideje. Onda sam proučio biografiju, proučio sve. Njegoveideje su negde najbliže LDP, tako sam ja to protumačio, nisam o tome sa njim ni pričao, iz njegovih stavova. Šta to mene briga? Šta to mene briga ako su mu ideje za zdravo obrazovanje izvanredne, ako će to da doprinese napretku i reformama Srbije? Nemam nikakav problem. Što? Da nam ne treba možda više članova SNS u školskom odboru negde? Vi znate da me to ne interesuje. To je bio motiv, ja sam to radio. Nije za to kriva Zorana, nije za to kriv Saša, nije za to kriv Srđan, nije za to kriv niko, to sam ja radio. Ja snosim odgovornost za to zato što sam želeo da ti ljudi imaju novu energiju. U ostalom, u Atlanti, u centrali „Koka-kole“, to sam tamo naučio, oni svake godine menjaju 15% svog osoblja, zato što je potrebna nova energija, zato što su potrebne promene. Zato sam vama rekao, za jednu stvar ste u pravu, ali vi to kritikujete, a ja se time hvalim. Da li će biti promena? Biće. Ja vam to unapred kažem. Ne znam kakvih, ali biće sigurno. Zato što ćemo da imamo prolazna vremena, a ne Vladu – živela Vlada, živela naša vozila, živela mašna, tašna i sekretarica, ne moraš da radiš ništa četiri godine. Naravno da će da bude promene. Da ne bih zloupotrebljavao više vreme, neću odgovarati do kraja, na kraju ću se još jedanput obratiti Narodnoj skupštini, želim vama da kažem – dobrodošli ste u Vladu Srbije uvek, kao gosti, da pitate, da dobijete sve informacije, da dobijete sve precizne podatke, želimo da razgovaramo sa vama, želimo da prihvatimo dobre ideje, sa vama i sa svima, želimo da vam kažemo kako stvari zaista stoje, jer sam siguran da zajedničkim snagama, da zajedničkim naporima, zajedničkim trudom možemo od Srbije da napravimo neuporedivo bolje mesto za život. Hvala vam najlepše.
Pravo na repliku, narodni poslanik Zoran Babić, u ime poslaničke grupe.
Pravo na repliku na osnovu pominjanja najveće poslaničke grupe i najveće stranke. Za mene i za sve građane Republike Srbije je jasno i prihvatljivo saopštenje SNS.Kako drugačije protumačiti izjavu, iskaz – nama ne trebaju izbori, šta će nam izbori, šta će nam izborna volja, bežimo od izborne volje? Kako drugačije protumačiti nego – manjak poštovanja, manjak ljubavi i bežanje od građana Srbije. Za SNS mišljenje građana Srbije je svetinja. Postavljanje legitimiteta današnjem mandataru i ovoj Vladi Republike Srbije koja će biti izglasana je takođe manjak poštovanja i ljubavi prema tim građanima koji su, podsetiću vas, skoro 50% dali podršku Aleksandru Vučiću i SNS. Mnogo je ovde bilo podataka izrečeno loših, loše protumačenih, a da nije iza tih podataka došlo do običnog „izvini“. U ovoj Narodnoj skupštini, lepo ste rekli gospodine Vučiću, da brojevi nedvosmisleno potvrđuju sve. Slušali smo ovde da ne postoji borba protiv kriminala i korupcije i da nijedna optužnica nije potvrđena i da nije podignuta, a onda kada je iz Specijalnog suda za organizovani kriminal došla potvrda da je 180 optužnica podignuto i potvrđeno od onoga ko je te reči izrekao, nije došlo nijedno obično „izvini“. Nije problem i nije sramota u Srbiji biti siromašan, treba biti dostojanstven. Ja sam ponosan, ako je firma doskorašnjeg gradonačelnika Kruševca, u vreme dok je gradonačelnik, a gradonačelnik je dve godine, otišla u stečaj. Nije to dobro, ali se dešava mnogima. Tu je razlika između firme gradonačelnika Kruševca koja je otišla u stečaj i firme nekog drugog gradonačelnika, dok je za vreme gradonačelnikovanja prihodovao 39 milijardi dinara… (Predsedavajući: Vreme.) U tome je razlika između naših politika, u tome je razlika između SNS, u tome je vrednost svih ovih ljudi.
Gospodin Stefanović se pre vas prijavio. Ako se gospodin Stefanović slaže, dajem vam reč. Izvolite.
Što se tiče gospodina Vučića, mislim da je dobro što ovako razgovaramo, bez obzira što ovo traje samo dva minuta, to su neki argumenti bez teških reči. Vi, gospodine Babiću, kada se javite, vi sve potvrdite suprotno od toga. Stvarno ne razumem šta znači to čija je firma po stotine puta, zašto to pričate ovde? Ko koga mrzi, ko je poništio izbornu volju? Razumem da možete da budete nervozni, nećete biti ministar, predsednik Skupštine ovde, malo … (Predsedavajući: Gospodine Đilas, Poslovnikom je zabranjeno direktno obraćanje narodnom poslaniku.) Dajte da uvedemo taj neki ton. Ja sa gospodinom Vučićem mogu da se ne slažem u 80% stvari, ali važan je način kako se nešto govori. Ja sam nov čovek u ovom parlamentu i apelujem stalno da držimo taj neki nivo. Čovek se nije složiosa mnom u 80% stvari, ali je govorio na neki način koji svako ko sluša može da prihvati za i protiv. Nemam vremena da odgovorim na sve, ali samo ću vam, gospodine Vučiću, dati sledeći podatak sa sajta Ministarstva finansija, ne želeći da vas opterećujem time. Znači, deficit od početka godine je 38 milijardi dinara. Veći je u ovom kvartalu nego 2012. godine, kada je u ovom parlamentu bilo reči da je država pred bankrotom za 200 miliona evra. To su činjenice. To gospodin Krstić može da potvrdi. Kao što je činjenica za koliko se smanjio broj zaposlenih. Samo upozoravam, ako se ide ovim konceptom, do čega će doći. Odmah da vam kažem, gospodine budući predsedniče Vlade, ukoliko predložite zakon u kome ćemo moći da dobijemo najbolji menadžment, da ljudi rade posao, imaćete podršku ove stranke za to. Nemojte oko toga uopšte da brinete. Za ove ostale stvari stvarno ne bih govorio, ne bih da oduzimam vreme građanima Srbije. Hvala.
Samo bih hteo da pitam gospodina Ugljanina, po kom osnovu pravo na repliku? (Sulejman Ugljanin, s mesta: Premijeru.) Ni u jednom trenutku vas nije spomenuo u negativnom kontekstu, ali,evo, izvolite ovaj put.
Moj govor je imao za cilj da upoznam novu Vladu sa stanjem koje je dole i naveo sam neke činjenice. Nisam ulazio u detalje, ali je premijer u svom izlaganju rekao da za to nema osnova. Ima, postupci koji se vode pred sudom, o tome se radi. Ne bih sada da zamaram, ali ako hoćete da iznesem činjenice, ja sam razgovarao sa nadležnim ministrima i u Cvetkovićevoj Vladi i u ovoj Vladi, a i sa vama sam, gospodine Vučiću, započeo tu priču, ali nismo je završili. Prema tome, nije ovo ništa novo. Ako govorimo o Vladi, ja iznosim probleme i skrećem pažnju Vladi na te probleme i govorim i o onim stvarima koje nisu lepe. Ne moramo samo o lepim stvarima da pričamo. Ako glasamo za Vladu i za kandidate Vlade, treba da kažemo šta o njima mislimo. Za sve što kažem i što sam rekao danas postoje činjenice. Možda ću u drugom delu sednice pripremiti činjenice, pa da ih iznesem. Hvala na pažnji.
Reč ima narodni poslanik Balint Pastor, kao predsednik poslaničkog kluba. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, gospodine budući premijeru, dame i gospodo budući ministri, dame i gospodo narodni poslanici, odmah u prvoj rečenici želim da kažem da će narodni poslanici SVM glasati za izbor Vlade gospodina Vučića. Veoma nam je drago što smo prvi put posle dužeg vremena čuli ekspoze koji je celovit plan i program buduće Vlade Republike Srbije, koji nije samo forma, već je pravi program sa najkonkretnijim merama za sledeće četiri godine. To je jedan od razloga zbog kojeg će naši poslanici danas glasati za izbor nove Vlade Republike Srbije. Drugi razlog se ogleda u tome što smo mi odmah nakon raspisivanja republičkih prevremenih izbora hrabro, iskreno i otvoreno rekli da je naša namera da, u slučaju postizanja dobrog izbornog rezultata SVM, budemo partner onoj stranci koja će nesumnjivo osvojiti najviše glasova i koja će nesumnjivo biti u poziciji da formira novu Vladu, a to je SNS. Trebalo je hrabrosti za te rečenice, ali mislim da se hrabrost i poštenje isplati. Ne bih sada koristio vreme da hvalim sopstvenu stranku, ali želim da hvalim birače, pošto smo dobili 75.294 glasa, a to je za 10% više nego što smo dobili 2012. godine. Zbog toga želim da se zahvalim svim građanima koji su nam ukazali poverenje i koji su podržali naše namere i naša programska opredeljenja. Mi smo poslanička grupa koja je udvostručila broj poslanika od 2007. godine zahvaljujući poverenju birača građana Republike Srbije i na svim dosadašnjim izborima od 2007. godine smo samostalno nastupali na izborima, jer smo mislili da je to najpoštenije. Smatramo da treba da damo doprinos, koliko je to moguće, izgrađivanju jedne, upotrebiću sintagmu koju je i budući premijer vrlo često izgovarao ovde u Narodnoj skupštini, a i mi smo to prvi put 2012. godine izgovorili, šta više, to je bio naš izborni slogan, a to je – normalna, pristojna Srbija. Želimo na tome da radimo. Želimo da budemo partneri u postizanju tog nimalo jednostavnog cilja. Smatramo da političare napokon u Srbiji treba da krasi hrabrost, iskrenost i otvorenost. Ono što mi možemo ponuditi jeste ozbiljnost i doslednost. Mi smo danas pre podne potpisali koalicioni sporazum sa SNS. Ne zbog toga što nemamo poverenje u naše buduće partnere, nego, znate, mi Mađari smo malo kruti, formalisti, volimo da stavimo na papir zajedničke namere i volimo da to objavimo da bi građani znali zbog čega ćemo mi podržavati ovu Vladu. To nisu funkcije. Želim zbog javnosti da kažem i ovde u parlamentu, a ne samo u nekim izjavama, da mi nismo tražili ni jedno ministarsko mesto, ni jedno potpredsedničko mesto, ne zbog toga što bežimo od odgovornosti, nego zbog toga što smatramo da to nije pošteno kada je jedna stranka dobila natpolovičnu većinu glasova birača Republike Srbije. Ali, imaćemo državne sekretare u onim resorima za koje smo rekli prethodnih nedelja, upravo zbog toga da bismo pokazali i dokazali da želimo da preuzmemo na sebe deo odgovornosti i da želimo da budemo deo tima koji će sprovoditi ovaj program koji smo čuli i koji je prepun nimalo popularnih mera. Mi ćemo preuzeti deo odgovornosti u skladu sa našom veličinom ili u skladu sa merom podrške koju smo dobili od građana na izborima 16. marta. Mi smo i u prethodnim godinama, u prethodne dve godine dobro sarađivali, bez obzira što smo bili jedna opoziciona poslanička grupa. Želeo bih da spomenem samo dve konkretne stvari, dva zajednička dostignuća. Prvi se odnosi na snižavanje limita kod tzv. sitnih krađa. Mislim da je to značajno za sve građane Republike Srbije. Drugo, programsko opredeljenje koje smo uspeli da realizujemo u prethodnom mandatu jeste donošenje, ovde u Narodnoj skupštini odluke, ili deklaracije tačnije, o osudi akata protiv civilnog mađarskog stanovništva 1944. i 1945. godine. Tu zaslugu treba pripisati SNS sa kojom smo mi zajednički podneli ovaj dokument, ali svakako kod ove teme, pored imena gospodina Vučića, treba svakako spomenuti prethodnog premijera, gospodina Dačića i naravno predsednika Republike, gospodina Nikolića. Ako smo tako uspeli da sarađujemo i ako smo uspeli u prošlom mandatu da realizujemo ove dve krucijalne važne stvari, a bilo ih je još, onda sam ubeđen da ćemo tu saradnju moći još efikasnije i efektivnije da nastavimo kada ćemo biti partneri u zajedničkoj Vladi. Mi smo se vrlo brzo dogovorili prethodnih nedelja. Mi smo bili stranka koja nije stigla na te razgovore, pre svega sa listom funkcija i želja, nego sa listom programskih opredeljenja za koje smo želeli da budu prihvatljivi, ili prihvatljiva i za SNS, odnosno sve stranke koje će činiti buduću Vladu Republike Srbije. Te bih prioritete podelio u tri grupe. Prva se odnosi na programske ciljeve koji su zajednički za sve građane Republike Srbije, bez obzira na nacionalnu ili geografsku pripadnost. Tu su pitanja vezana za poljoprivredu, socijalne teme, kapitalne investicije, razvoj infrastrukture, podizanje nivoa usluga u zdravstvu, itd. Druga grupacija se odnosi na specifične manjinske teme. Veoma je značajno što je mandatar rekao i u svom ekspozeu da će među prvim zakonskim predlozima koji će stići u Narodnu skupštinu biti Predlog izmena i dopuna Zakona o nacionalnim savetima, da bi se izbori za nacionalne savete mogli sprovesti u što kraćem vremenskom periodu, zbog jednostavne činjenice što tim veoma značajnim telima manjinske samouprave mandati ističu u julu tekuće godine. Ali je još jednu stvar rekao mandatar i to je isto za nas izuzetno bitno, to su još jedne izmene Zakona o nacionalnim savetima do kraja godine. Da bismo s jedne strane ispoštovali odluku Ustavnog suda koju moramo da poštujemo, bez obzira na naša subjektivna razmišljanja vezano za tu odluku i za neke druge odluke Ustavnog suda Srbije. Izmene bi s jedne strane poštovale tu odluku, a sa druge strane ipak omogućile da preformulacijom određenih odredbi. Te izmene ne snižavaju dostignuti nivo manjinskih prava pripadnika nacionalnih manjina, jer bi to bilo u suprotnosti sa Ustavom Republike Srbije. Treća grupacija pitanja se odnosi na Vojvodinu, na položaj AP Vojvodine. Ne želim da govorim o konkretnim temama. Ne želim da govorim o konkretnim programskim opredeljenjima zbog toga što će taj naš dogovor, taj naš sporazum biti dostupan javnosti već sutra. Mislim da svi mi možemo biti ponosni na to da smo postigli sporazum i dogovor u vezi tih programskih opredeljenja. U vezi funkcija, želeo bih da kažem još jednu stvar, pošto je bilo dosta spekulacija, ne baš najdobronamernijih, u vezi javnih preduzeća. Nadam se da niko ozbiljan, da niko u ovoj državi ne misli ozbiljno da će baš SVM biti stranka koja će tražiti direktorska mesta ili mesta u upravnim odborima, u javnim preduzećima. To nikad nismo tražili, nismo ni sada, nećemo ni u budućnosti. Ali, jedna stvar je bitna. Prethodnih 25 godina se skoro ništa nije učinilo, ili barem ta stremljenja nisu dovela do nekih ozbiljnijih rezultata povodom zapošljavanja pripadnika nacionalnih manjina u javnom sektoru. Tu mislim i na sudove i na javna tužilaštva i na policiju i na javna preduzeća, velike javne sisteme. Prema našem Ustavu, pri zapošljavanju u javnom sektoru, treba da se vodi računa o nacionalnoj strukturi i odgovarajućoj zastupljenosti pripadnika nacionalnih manjina. Mi, jednostavno, želimo postići da, na primer, u Pošti, u „Elektroprivredi Srbije“, na lokalu, rade ljudi sa kojima građani, pripadnici nacionalnih manjina, mogu komunicirati na maternjem jeziku. Mislim da to nije puno, to je u skladu sa našim najvišim pravnim aktom i to ne možemo postići, izuzev ako smo deo sistema i to je razlog zbog kojeg želimo da razmišljamo i o tim javnim preduzećima. Ni jednu funkciju nismo tražili u tim javnim preduzećima, niti nam pada na pamet da to činimo. Mi želimo da damo skroman stručni doprinos poboljšanju atmosfere u Srbiji, realizaciji ovih programskih opredeljenja. Želeo bih da kažem da smo veoma srećni što je budući premijer spomenuo i rokove vezano za postizanje određenih ciljeva iz ekspozea. Tačno znamo koji predlozi, zakoni će stići u narednim mesecima. Mi smo više puta isticali u prethodnim godinama da je Vlada u obavezi da Narodnoj skupštini dostavlja plan zakonodavne aktivnosti. To nikada nije činjeno, a sada smo iz ekspozea saznali barem za sledeći period, do kraja godine kada se šta može očekivati. Postoji tu jako puno sitnih stvari. Te stvari su sitne za državu, ali su izuzetno bitne za građane Republike Srbije, i vezano za poljoprivredu, i vezano za socijalnu zaštitu, i vezano za neke ostale sfere ili teme. To neću sada da spominjem, ali sam siguran da ćemo uspeti u narednom mandatnom periodu da o tim pitanjima ne samo razgovaramo jer smo to već učinili, nego i da rešavamo i te probleme koji su značajni. Na prvi pogled se čini da nisu baš najznačajniji, za Vladu Republike Srbije, ali za građane su i te kako značajne, a zbog toga treba da budu značajne i za Vladu Republike Srbije. Na samom kraju mog izlaganja bih želeo da kažem dve stvari. Prva stvar se odnosi na to da je do sada postojala praksa da nova Vlada iz skupštinske procedure povlači automatski sve predloge zakona prethodne Vlade. Mislim da bi sa tom praksom trebalo prekinuti i da bi Narodna skupština mogla da radi odmah nakon prvomajskih praznika. Najdobronamerniji predlog je da se iz procedure ne povlače barem oni predlozi zakona koji su nesporni, koji su tehničke prirode i oni predlozi zakona koji se odnose na potvrđivanje međunarodnih sporazuma, jer tu treba da postoji kontinuitet. Ako su ti sporazumi prvo parafirani, a nakon toga potpisani. Ako se nalaze u skupštinskoj proceduri, mislim da nema razloga za njihovim povlačenjem iz procedure. Odmah nakon prvomajskih praznika bi Narodna skupština na sledećoj sednici mogla da potvrdi te međunarodne sporazume. Na kraju želim da poželim uspeha svim budućim članovima Vlade Republike Srbije. Želeo bih da istaknem one članove buduće Vlade koji će po nama imati najteži posao. Tu neću spominjati ekonomsku sferu, jer je apsolutno to najkomplikovanije. Želim da poželim uspeha pored premijera i gospođi Kori Udovički. U njen mandat će spadati i manjinska prava, a spremni smo i da pomognemo i budemo konstruktivni. Želim da poželim dobru saradnju sa nama i mnogo uspeha danas još koleginici Snežani Bogosavljević Bošković. Na nas uvek možete računati. I gospodinu Srđanu Verbiću, pošto je za nas prosveta, obrazovanje od izuzetnog značaja i spremni smo na saradnju, sa gospodinom Tasovcem ćemo na pitanjima kulture i informisanja nastaviti saradnju. Gospodine Vučiću, hvala vam na ozbiljnom pristupu i želim puno uspeha novoj Vladi Republike Srbije.
Reč ima narodna poslanica dr Dijana Vukomanović, predsednik poslaničkog kluba Socijalističke partije Srbije.
Poštovani predsedavajući, poštovane dame i gospodo, kandidati za predsednika i članove Vlade Republike Srbije, izuzetna mi je čast i zadovoljstvo da danas imamo priliku i da čujemo šta je plan rada buduće Vlade Srbije, a isto tako smo dobili priliku da se upoznamo detaljnije sa vašim biografijama i da vidimo ko će biti, neću samo reći voditi resore, nego i ko će za šta odgovoran. Na početku odmah naglašavam da će Socijalistička partija Srbije glasati i podržati Vladu Srbije, samim tim što naši predstavnici koji su zaista izuzetno kvalitetni ljudi, isto kao i ostali kandidati za članove Vlade Srbije, učestvovati aktivno u toj vladi, nadamo se da će to biti tako i da ćemo glasati za ovaj program koji je izneo mandatar za sastav Vlade gospodin Vučić i za ono što će svaki od naših ljudi raditi u resorima. Naglasila bi da ovo danas, ekspoze koji smo čuli, zaista jedan novi pristup u formiranju Vlade Srbije. Ako se ne varam ovo je 13. po redu Vlada Srbije od 1990. godine. Ja bih je nazvala ne Vladom nacionalnog spasa, nego Vladom nacionalnog jedinstva. Uostalom to su rezultati ubedljivo pokazali. Ovde već u Skupštini je formirana skupštinska većina koja ima dvotrećinsku većinu u Skupštini i mi smo time dobili priznanje za ono što smo radili u protekle dve godine, a nije bilo lako. Sada je istovremeno u Srbiji došlo novo vreme. To nije više referendumsko vreme za izjašnjavanje „za“ ili „protiv“. Dakle, nismo se izjašnjavali samo da li smo za Evropu ili protiv Evrope, da li smo za rešavanje kosovskog pitanja ili odlaganja u nedogled, jer više nemamo vremena. Ja bih rekla da ovako sačinjen koncept nove Vlade i novog programa rada Vlade vidi kao jedan odgovor, jedan sveobuhvatni odgovor na ključno pitanje u Srbiji koje najviše interesuje građane Srbije, a to je šta ćemo i kako ćemo da radimo i šta ćemo da proizvodimo, to je ključno. Znači, pokrenuti ekonomiju Srbije i zato je mandatar Vlade, gospodin Vučić u fokus svog Ekspozea stavio detaljno razmatranje ekonomskih pitanja. Ja sam nažalost u izlaganjima nekih svojih uvaženih kolega iz opozicionih poslaničkih grupa videla jedan strah, strah od toga šta će biti, ako se povuku neki reformski odlučni potezi. Ja bih to prevela u jedan narodni jezik i rekla bih da je to strah i nepoznavanje autentičnosti Srbije, kakva je Srbija, dakle 2014. godine. Politika Vlade Srbije ne može da se vodi iz Beograda, iz partijskih centrala, ona ne može da se vodi ni kao što su to vodile neke pređašnje vlade na telefonskim sednicama Vlade, nego se vodi onako kakav je protokol uveden u bivšoj Vladi prethodne dve godine, a to je da se o ozbiljnim pitanjima ozbiljno razgovara, da se razmatra politika Vlade Srbije u zgradi Nemanjinoj, a ne preko telefona i ne po partijskim linijama. To je jedan novi protokol koji ćemo mi svakako podržati, a većinski ga podržavaju i građani Srbije. Već sam rekla da ovo više nije neko vreme kada smo uplašeni od povlačenja odlučnih poteza, jer to su upravo i potpredsednik tehničke vlade, naš predsednik Dačić i budući premijer gospodin Vučić pokazali da u ime cele Srbije imaju tu odlučnost da preuzmu odgovornost za istorijske probleme Srbije. To su bila pitanja Kosova i to je bio put ka Evropi i ja izražavam zadovoljstvo što je gospodin Vučić rekao da će da preuzme svu odgovornost za nastavak Briselskih sporazuma. Što se tiče SPS-a, ona je zaista dokazala svoje kapacitete i samim tim smo izuzetno zadovoljni i zahvaljujemo se na poverenju koje nam je ukazano kao koalicionim partnerima da vodimo tri izuzetno važna resora, odnosno da naši kandidati za članove Vlade vode te resore. To je pitanje poljoprivrede i zaštita čovekove sredine, pitanje energetike i rudarstva i spoljne politike. Ključne političke odluke u 21. veku i ključni sukobi kao što već vidimo u geopolitičkom okruženju se vodi oko pitanja energetike, oko pitanja proizvodnje hrane i imamo sada poplave, vanredne situacije u Srbiji i zaista ćemo morati te vanredne okolnosti da rešavamo, a isto tako Srbija je aktivno izašla i u regionalnu i evropsku i međunarodnu političku scenu i vodi sada već jednu globalnu politiku. Dakle, Srbija je dobro došla i Srbija je dobra vest i u Briselu i naši predstavnici su uvažavani kao ravnopravni partneri i političari koji ispunjavaju svoja obećanja, koji pažljivo odmeravaju šta mogu u ime Srbije da obećaju i šta mogu da ispune, ali da pritom vode jednu mirotvornu konstruktivnu politiku u regionu. Zaista je ambicija Srbije da postane ono što jeste mesto, a to je jedna evropska moderna savremena zemlja. Cilj ove vlade jeste fokusiran, ne na ispunjavanje nekih političkih ambicija, nego na učvršćavanje države Srbije i to treba da bude u fokusu ove reformskepolitike. Dakle savremena, moderna, reformska, pravna država Srbija. Moramo da ojačamo, ja tu vidim odlučnost kod gospodina Vučića i na prvom mestu, najvažnijem mestu, treba da stavimo interes države Srbije. Takođe je ovo, kako je on i sam rekao, jedan ugovor sa narodom Srbije na onaj način da će svi ministri, bez obzira na njihove zaista impresivne radne biografije, u svakom trenutku snositi odgovornost za ono što su uradili ili za ono što nisu uspeli uraditi ili ono što nisu dobro uradili. To je jedan novi protokol u Vladi Srbije i to zaista prvi čovek Vlade Srbije, ima legitimitet da sprovede, pošto je dobio podršku na izborima. Zaista takođe pohvaljujem jednu novinu to što se postavljaju konkretni rokovi. Vi znate da se Evropska unija bavi izgrađivanjem strategije do 2020. godine. U današnjem Ekspozeu, mi smo čuli konkretne rokove i kratkoročne, srednjoročne i dugoročne. Dakle, to je ono pitanje što danas svakog građanina i svakog stanovnika Srbije interesuje, gde će on lično i njegova porodica biti i 2016. i 2017. i 2020. godine. Takođe, pošto se nalazimo u ovom skupštinskom zdanju, mislim da ćemo isto tako nastaviti da jačamo institucije Skupštine i u tom smislu je gospodin Vučić već dao jedan politički predlog, a to je da se ojača demokratičnost Skupštine Srbije, da čak i ona partija koja je dobila legitimitet, da rukovodi tim izuzetno značajnim zakonodavnim telom, da se što veći broj političkih aktera koji nisu dobili tako značajnu podršku uključi u nadzornu funkciju. Pred nama je jedan zajednički rad i mi ćemo sve članove buduće Vlade viđati na odborima, tamo i jeste najkvalitetniji i najažurniji način rada i razgovora o ozbiljnoj politici i problemima, isto tako i u plenumu. Mi imamo skupštinsku većinu, ali izuzetno je važno ojačati tu nadzornu funkciju i ja tu zaista vidim znakove velike dobre volje u tom smeru. Takođe bih rekla da ova Vlada istovremeno, i to smo čuli u današnjem ekspozeu mandatara gospodina Vučića, apeluje na promenu kulture rada, a ja bih rekla kulture rada i kulture življenja u Srbiji. Dakle, da svi damo jedan doprinos. Mi iz SPS možda najbolje znamo, u stvari svi smo, na kraju krajeva, u izvesnim godinama i svi smo pomalo deca komunizma i socijalizma, da je osnovni problem u bivšem socijalističkom sistemu jednopartijskom bio to što građani više nisu imali motivacije da podrže sistem. Dakle, mislim da će ova vladajuća struktura i ovi ljudi uspeti svako u svom resoru od članova da putuju Srbijom, od severa do juga, od istoka do zapada, da razgovaraju sa građanima, da ih motivišu i da jednostavno svi snosimo, i Vlada, i političari, i lokalni funkcioneri u lokalnim samoupravama ali isto tako i građani za deo vlasti i deo događaja. Takođe je izuzetno značajno da afirmišemo konačno ono što je najveći politički kapital u Srbiji. To su ljudski resursi i to je znanje i obrazovanje, jer i EU i svi svetski trendovi pokazuju da je ekonomija znanja daje najbolje rezultate. Znači, svi smo non stop, da tako kažem, pred pretnjom otkaza, pred pretnjom da ćemo jednog dana možda morati ponovo da iskušamo svoju šansu na tržištu rada i baš zato treba non stop da dajemo maksimum na svojim radnim mestima i da, jednostavno, ne budemo uspavani i da shvatimo da više država ne brine o nekome od kolevke pa do groba, nego jednostavno da do kraja života usavršavamo i da nadograđujemo svoja znanja. Mislim da i zakonski i institucionalno u tim resorima u ministarstvima postoji jedan širok manevarski prostor da se takva vrsta, da tako kažem, građanske kulture sve više jača. Podsetila bih moje uvažene kolege iz opozicije da je Srbija 2007. godine, nakon masovnog talasa privatizacije, imala jedan suficit. Dakle, budžet je imao suficit. Mi smo 2014. godine, i pre toga i pređašnja vlada i pređašnje vlade, dakle od 2007. godine pa nadalje su propustile jednu istorijsku šansu, da za te fabrike koje smo možda rasprodali i sada postoji spisak spornih privatizacija, da snosimo odgovornost, ali isto tako i da osmislimo kako ćemo iz te situacije da iskontrolišemo javne finansije i to zaista vidimo kao jedan veliki izazov za kreatore i finansijske i ekonomske politike. Gospodin Vučić je već pomenuo brojke koje istovremeno plaše. Možda jedna brojka od 7,5 milijardi evra govori više nego hiljadu raznih reči i raznih objašnjenja zašto je nešto učinjeno, zašto nešto nije učinjeno. Ali, zaista je dobro da konačno u Srbiji progovorimo ekonomskim rečnikom, da se ne takmičimo u bespravnom politiziranju, nego da sednemo da radimo, da se dogovaramo i da pažljivo odmerimo svaku stavku u budžetu, jer svaka stavka u budžetu Srbije znači jedno ljudsko pravo - da li će biti ugroženi penzioneri, da li će biti ugroženi invalidi, da li će deca imati možda besplatne udžbenike. Tu smo se trudili da što više podelimo tih besplatnih udžbenika. Dakle, da se ljudi ojačaju u tim njihovim situacijama besparice ili besposlice, da tako kažem. Ali, isto tako, to ja volim da naglasim, naši radnici kad odu u inostranstvo zaista se pokažu kao vredni ljudi, kao ljudi koji mogu da se uklope u tržišnu ekonomiju, naši gastarbajteri. Možda bih njih trebali malo više da saslušamo kako je to teško postići taj visoki stepen, za nas visoki stepen, minimalne nadnice i minimalne cene rada na zapadu. Dakle, mislim da je jedan veliki, jedan ozbiljan posao pred ovom Vladom. Mi ćemo aktivno sarađivati kao institucija Skupštine i kao poslanici. Svaki član zakona će biti pažljivo razmatran i mislim da ćemo svi mi biti na jednom zajedničkom poslu koji će zaista Srbiji omogućiti da bude u XXI veku. Hvala vam.
Da li neko od predsednika poslaničke grupe ili ovlašćenih predstavnika želi reč? (Ne.) Pošto se niko ne javlja, prelazimo na listu prijavljenih govornika. Reč ima narodni poslanik Petar Petrović, a neka se pripremi narodni poslanik Zoran Živković.
Uvaženo predsedništvo, gospodine budući predsedniče Vlade, dame i gospodo budući ministri, ja neću biti dugačak u svom izlaganju. Inače i vreme poslaničke grupe koje ima na raspolaganju nije baš tako dugačko, ali gledaću da ga ne iskoristim u potpunosti. Želim na početku da ponovim ono što je rekao predsednik našeposlaničke grupe Dragan Marković, da ćemo mi podržati izbor budućeg premijera i članova njegovih kabineta. Slušali smo plan i programa rada ili, kako se to već evropejski kaže, ekspoze nove Vlade, možemo svako sa svoje strane da kritikujemo nešto ili dodamo itd, ali, po nama iz JS, plan i program je sastavljen realno i mislimo da ova buduća Vlada, na čelu sa premijerom gospodinom Vučićem ima i kapacitet i snage i volje i odlučnosti i znanja da ovo što je ovde zacrtano, predviđeno i što je oročeno u mnogim stvarima da će to da uradi. Posebno pozdravljamo to što je akcenat plana rada stavljen na privredu i na poljoprivredu, jer tu se stvaraju nove vrednosti, tu se stvara višak vrednosti koji treba da donese novac odakle će se finansirati ovi drugi, i prosveta, i zdravstvo, i kultura, i sport i da ne nabrajam dalje. Ono što pozdravljamo jeste i ova nova mogućnost, odnosno biće uobličeno u zakonu oko smanjenja plata ja u javnom sektoru za 10%, ali tu imam, gospodine predsedniče Vlade, jednu sugestiju. Nije isto kada se 10% smanji onome ko ima 350.000 dinara platu i onome ko ima 70.000 dinara platu, pa bih vam sugerisao da se malo pogledaju plate svim korisnicima budžetskih para, počev od mnogih regulatornih tela, preko određenih agencija i da se naprave neke vrste platnih razreda, da se za sličan ili isti posao ima slična, ako ne i ista plata. Ne može direktor neke agencije, neću sada da apostrofiram neke tu korisnike budžeta jer će mi biti sigurno zamereno, a vrlo pouzdano znam da ti direktori i njihovi saradnici za sa svoj rad imaju platu od 250.000 do 400.000 dinara platu, a vrhunski hirurzi u kliničkim centrima imaju možda 150.000 ili 170.000 dinara platu. Izvinite, ali to moj mozak ne može da prihvati. Mi iz JS tražimo da se to na neki način upari, jer radi se o korisnicima para iz istog budžeta. Štednja bi tu trebala da bude. Budući predsedniče Vlade, da kažem predsedniče Vlade, ono što ste meni posebno dirnuli u srce jeste što ste rekli da ćete se truditi, vi i vaš kabinet, da Srbija ostane ponosna, da Srbija ostane dostojanstvena, da Srbiju ne mogu kao do sada svi da gaze kako hoće, nego da jednostavno budemo ono što smo bili na početku HH veka i sve negde do sredine tog veka, zemlja koja je bila priznata ne samo u Evropi, nego i na drugim kontinentima u svetu. Na kraju, želim da vam izrazim čestitke, pošto sam siguran da ćete biti izabrani sa velikom većinom. Znajte da ćete biti kritikovani zamnoge stvari, jer mnoge su teškoće pred vama koje treba da rešavate, a mi iz JS vam kažemo – budite odlučni i dosledni u sprovođenju reformi. To građani Srbije od vas očekuju. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Hvala lepo. Istorijska sednica u svakom slučaju po tome što smo čuli najduži ekspoze u srpskoj istoriji, i modernoj i onoj pre moderne i to će sigurno biti upamćeno i mandatar koji ga je izrekao i sama dužina tog ekspozea. Naravno, to ne znači da je taj ekspoze bio nešto što zavređuje neku posebnu pažnju. Naime, tu je bilo previše demagogije, previše patetike, mudrovanja, malo kukanja nad sudbinom i nad teškom situacijom, opšta mesta i puka statistika. Naravno, problem je i u tome što se ovde loše čuje, bar ja loše čujem, kada neko tiho govori, a nismo imali tekst ekspozea, tako da nemam nameru da to sada komentarišem. Evo, godine su pred nama mandata ove Vlade, pa ćemo moći da komentarišemo šta se ostvaruje iz ovog ekspozea. Postavljaću pitanja koja su vezana i za prethodni period i za budućnost, pošto se i sam mandatar bavio prethodnim vladama. Prvo, da podsetim da je prethodna Vlada bila Vlada Ivice Dačića u kojoj je Aleksandar Vučić bio prvi potpredsednik Vlade. Znači, to je bila prethodna Vlada, koja je trajala skoro dve godine. To je važno zato što neko neuk ko je slušao mandatara bi pomislio da je ovo prvi put da gospodin Vučić jeste član neke vlade, što nije prvi put, nego je bar treći, koliko se sećam. Ono što je ponovljeno više puta, to je da je ovo prvi put da vlada narod, da je Vladu dobio narod, a da je nisu pravili tajkuni. To je teška uvreda za mnoge ljude koji su se bavili politikom u ovoj državi i bili ministri u raznim vladama, ali moje pitanje za mandatara je – da li je ta tajkunska vlada bila i ona vlada iz 1998. godine, kada je bio ministar informisanja, kada je dobio stan pred bombardovanje, kada su se dešavale razne ružne stvari u ovoj državi? Da li je i ta Vlada bila tajkunska vlada? Velike penzije i plate koje su započete bez osnova krajem 2008. ili početkom, slažem se, to je veliki propust te Vlade. Bilo je tu i mnogo većih propusta, ali moje pitanje je – šta je učinjeno tim povodom u poslednje dve godine? Zašto te plate i penzije nisu na neki drugi način sagledane i ostvarene uštede u tih proteklih 18 meseci? Ne počinje sada ta treća šansa koju je neko pomenuo, nego je ona počela pre 18 meseci. Rešili ste probleme, kažete. Koje, „Sartida“, FAP-a, „Ikarbus-a“ sa ovim jednim autobusom koji je pobedio kao najbolji autobus na sajmu automobila gde je bio jedini autobus? Naravno da je morao da pobedi? Šta je sa IMT-om, šta je sa „Jumkom“? Solidarni porez se ukida. To je dobro. Slažem sa tim da javna potrošnja mora da se smanji. Mislim da je 10% manja, da je očigledno da javna potrošnja mora da se smanji više. Da li je dovoljno samo da se smanje plate u javnom sektoru za 10%? To je pitanje, ali pošto imam malo vremena, ne bih mogao o tome puno da govorim. Kancelarija za brzi odgovor je ponovo pomenuta. Da vas podsetim, osnovali ste je pre godinu dana, maja prošle godine je osnovana Kancelarija za brzi odgovor Vlade Srbije, nije započela da radi. Šta je sa 4,5 milijardi, bilo je šest, pa smo dobili informaciju 4,5 milijardi novog zaduženja za ove dve godine? Gde su te pare otišle? Nije fer pozivati u Vladu za informacije, nego to treba da znaju građani Srbije, a ne ovi ili oni bivši pripadnici vlasti. Pitanje je – šta je sa onim čuvenim spasonosnim ugovorom sa „Etihadom“? Sami ste obećali kao mandatar da ćemo to saznati 16. marta. Danas je 27. april, dan nekadašnje bivše SRJ. Znači, prošlo je više od mesec i po dana, a nismo dobili ništa. Konačno, sastav nove Vlade je najavljen kao ekspertski. Ja tu vidim dvoje eksperata. Sa jednim, sa gospođom sam sarađivao. Sa drugim gospodinom smo isto imali neke kontakte. Ima tu još nekoliko dobrih ljudi, svi ostali su ljudi koji su političari opšte prakse i to je normalno. Najveći broj vlada u svetu su takve i tu nema nikakve priče, ali to je daleko od ekspertskog. Na samom kraju, moram da kažem jednu neprijatnu stvar, javnost govori, a i u spisima Specijalnog suda u suđenju zemunskom klanu se pominje da je jedan od vaših kandidata za ministra, koji sada sedi tu pored vas, blizu, bio saradnik zemunskog klana. Ja to ne tvrdim, samo mislim da to zavređuje odgovor.
Vreme. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, po Poslovniku.
Zahvaljujem. Prekršen je Poslovnik, članovi 106. i 107. i dostojanstvo, ali i član 106. koji definiše da narodni poslanik mora da se drži teme dnevnog reda. Ovde je više bilo govora o ekspozeima koji su ekonomsko stanje u zemlji opisivali u tri reda i nisu se suštinski bavili time. Žao mi je što neko u ovoj sali nije sa pažnjom slušao mandatara, sa onom pažnjom sa kojom su slušali ovde većinski poslanici, ali i građani Srbije i zašto nije zapamtio rečenicu mandatara da mi iz glava moramo da izbacimo retrovizore i da u ruke uzme dvoglede. To je rečenica sa početka ekspozea, koja opisuje da SNS, da mandatar gleda u budućnost, u kreiranje bolje ekonomske situacije za sve naše građane. Ono što nas razdvaja je politika, razdvaja nas odnos prema političarima. Spremni smo i prihvatamo program mandatara koji kaže – moramo da se menjamo mi prvo, prvo političarima da se oduzmu i službeni automobili i dnevnice i bahata putovanja po svetu, za razliku od nekog perioda kada su se političarima ili bivšim predsednicima vlada dodeljivali krediti za podizanje raznih vinograda ili ne znam čega. U tome je razlika između naših politika, u tome je razlika između ekspozea gospodina Vučića i svih prethodnih ekspozea, u iskrenosti, u temi, u materiji, u svemu onome što će taj ekspoze i delovanje cele Vlade i gospodina Vučića u budućnosti doneti građanima Srbije.
Dužna sam da kažem poslaniku Babiću da nije bilo povrede Poslovnika. Da li želite da se Skupština u danu za glasanje izjasni o ovoj povredi Poslovnika? (Zoran Babić, s mesta: Ne, hvala.) Hvala. (Zoran Živković, s mesta: Replika.) Ne može replika na povredu Poslovnika. Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović, po Poslovniku.
Gospođo predsednice, ovde se ponavlja jedna stvar, članovi 105, 106. i 107. Naime, dozvoljavate, čini mi se, a ne biste trebali da poslanici koriste institut povrede Poslovnika da repliciraju. U ovom slučaju čak nije bilo ni to, nego smo ponovo imali ponavljanje nekih elemenata iz ekspozea, potpuno nepotrebno, potpuno nam nije jasno zašto se ovo dešava, kada smo već satima slušali istu stvar.
Upravo radite isto na šta se žalite. Zahvaljujem. Molim poslanike da merila i kriterijumi važe za sve. Time ćete meni olakšati posao. Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović, po Poslovniku.
Po članu 104.
Član 104. ste citirali, ali izvolite, možda neki drugi stav. U celini ili neki stav?
U celini. Kakve to veze ima da li je u celini ili stav?
To je replika.
Nije tačno. Gde ste vi prepoznali, osim što ste uvredili poslanike, sad malo pre, gde ste prepoznali da je neko replicirao malo pre? Kome je replicirao? Ja vama ukazujem …
Nemojte upadati u reč kada predsedavajući hoće da vam ukaže …
Vi upadate meni. Objasnite mi gde je bila replika? Ukazujem vam da ste dozvolili poslanicima da zloupotrebljavaju Poslovnik i vi ste ga zloupotrebili sada malo pre. Niko nikome nije replicirao. Nemate prava tako da se ponašate da bi neko ovde aplaudirao. To nije način kako se vodi sednica Skupštine.
Dobro. Isteklo vam je vreme. Pustila sam vas da kažete koliko želite i pokazala sam demokratičnost, da ne pravim razliku između poslanika. Molim vas da pratite sednicu. Gospodin Babić se javio za povredu Poslovnika, videli ste. (Borislav Stefanović, s mesta: I vi ste dozvolili da replicira.) Molim vas da ne dobacujete s mesta. Ne želim da izričem sankcije ovog puta. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, očekivao sam da govorim posle kolege poljoprivrednika sa Vračara, jer ga smatram jednim od najpametnijih poljoprivrednika i prava je čast i zadovoljstvo govoriti posle njega. Kada kažem najpametniji, to stvarno i mislim, to se u praksi i pokazalo, jer redak je seljak i poljoprivrednik koji u jednoj godini može da dobije 41.070.579,97 dinara subvencija samo u toku jedne godine.
Molim vas o ekspozeu, ako možete to da povežete sa ekspozeom. Hvala.
I te kako mogu da povežem sa ekspozeom. S obzirom da smo slušali, da smo prepuni demagogije, patetike, da smo ovakvi, da smo onakvi, od mog kolege poljoprivrednika. S obzirom da sam i sam poljoprivrednik, ja iznosim činjenicu da je to urađeno, a da pri tome nije bilo saglasnosti za investiciona ulaganja nadležnog ministarstva koji je bio vlasnik tog zemljišta. Zato smatram i pravo mi je zadovoljstvo da jednom i neki seljak tako dobije neku veliku cifru od države. Po njegovom nastupu ste mogli da vidite da je on i svojim delima, a možda i nedelima, pod znacima navoda, jedan od zaslužnih što smo zatekli umornu razvaljenu privredno nemoćnu državu, zapuštenu, nedovršenu, a usudio bih se reći karikaturu od države. U toj državi je bilo najmanje države. Od te Vlade je bila gora samo ta Vlada. Građani su sa pravom takve države, koje su birale takve vlade, smatrali nasiljem birokratije i često zbog toga, zbog takvih vlada državu smatrali tuđom, a ne svojom. Kod izbora Vlade u poslednjih četvrt veka, a voleo bih da sa ovom to ne bude slučaj, do 2012. godine bilo je prepoznatljivo da nismo birali vlade, već su vlade birale državu. Vlade su imale državu i prema državi su se ponašale kao da ne treba da vladaju, kao da su vlasnici države i naroda. Rezultat toga je bio da dok su svi u našem okruženju od ništa pravili državu, oni su od države napravili ništa. U toj državi, njihovom zaslugom, glavni proizvod je bio dug. Svi su u toj državi, koji su bili bliski takvim vladama hteli da beru, ali niko nije hteo da seje i da sadi. U toj državi se manje proizvodilo, a više trošilo, izvozilo manje, a uvozilo više, bilo je manje zaposlenih u proizvodnji, a više u javnom sektoru, bio je loš odnos između broja zaposlenih i broja penzionera. Samo u četiri godine 400 hiljada ljudi je ostalo bez posla. Nije samo to šteta, već su ljudi ispali iz privrednog lanca. Umesto 400 hiljada zaposlenih prešlo se na 400 hiljada izdržavanih. Bilo je 400 hiljada manje doprinosa u zdravstvu, penzionom osiguranju itd. Zato danas imamo problema sa penzijama. Prezaduženost privrede, stanovništva i države, sve je bilo zaduženo. Nepovoljna struktura duga, o tome je mandatar već govorio, dugovi kratkoročni, krediti kratkoročni, visoke kamate. Još gore od toga je nedostatak izvoza za vraćanje duga, da je taj novac samo pušten kroz poljoprivredu i prerađivačku industriju, od tih 20 milijardi, pa da smo pola izgubili, danas bi dugovali deset milijardi manje. Međutim, taj novac je išao direktno u potrošnju, a time nije ojačavao našu proizvodnju, već proizvodnju robe koja preko stranih trgovinskih lanaca dolazila u našu zemlju. Stanje opisano na seoski način bi bilo sledeće. Država je bila domaćinstvo u kojoj je pola zemlje prodato, druga polovina je založena za kredite, krediti potrošeni, nisu vraćeni, mehanizacija zastarela, zemlja ne uzorana, nafte nema, a seme smo skuvali i pojeli. Nema dovoljno crne boje kojom bi se oslikalo stanje koje su te vlade pravile u državi do 2012. godine. Da bi vladala državom ova Vlada mora prvo da stvori državu, jer države ima samo u ostacima. Mora da počne da gradi od temelja, a da ne pokušava da gradi i renovira od odžaka, što su oni pokušavali. Dame i gospodo, mislim da smo svesni ozbiljnosti trenutka. Glad nam više ne kuca na vrata. Zbog rezultata tih vlada do 2012. godine glad nam je poodavno ušla u kuće. Moramo da podižemo poljoprivredu i meni se dopada što je mandatar u svom ekspozeu izneo koncept zajedničke evropske poljoprivredne politike i na moje iznenađenje ugradio je čak i ono što je EU dopunila od 2013. do 2020. godine, a to je podržavanje malih poljoprivrednika gazdinstava, njihovo stimulisanje, prerađivačka delatnost, prerada, učešće zemljoradničkih gazdinstava u preradi. Ono što treba da oživi, mala i srednja poljoprivredna gazdinstva, jer i EU smatra da su oni šansa za nova zapošljavanja u 21. veku. Ta poljoprivredna gazdinstva ne treba eliminisati. Naprotiv, kroz povrtarstvo, voćarstvo, stočarstvo i preradu što bliže selu, treba naći načina da se uposli postojeće seosko stanovništvo i zato to podržavam. Uporedo sa tim, da se deo stanovništva, koje je nekad živelo na selu i koje tumara po predgrađima pretrpanih industrijski mrtvih gradova, vrati na selo, da obnovimo prerađivačku industriju i da na takav način napravimo, stvorimo od ovih 650 hiljada gazdinstava 500 hiljada koji će praviti od 30 hiljada evra društvenog proizvoda, što u poljoprivredi, što u preradi, to je 15 milijardi i mi smo onda rešili naš problem. Možemo da servisiramo dugove, a svi zajedno možemo da podelimo daleko više, nego što sada imamo. Moram, kada sam već tu, naravno kada mandatar nije zadužen i buduća Vlada da sudi, ali jeste zadužen da stvori ambijent da pravosuđe može da radi, da mi kažu da li će da nastave još ozbiljnije da se bave, posebno sa predstavnicima vlasti, već sam vam pokazivao dokumentaciju, koji su uzimali po 500 hiljada evra, oni koji su se bavili uglavnom preprodajom magle, na to im ne bi ni zamerio, da im narod nije bio glavna mušterija, stimulisati, sudove stvarati da mogu da rade nepristrasno i da konačno privedemo pravdi sve ove dobitnike tranzicije koji su majstori tranzicije, koji su iživljavali dok je narod jedva preživljavao? Za njih je život bio igra, oni su bili igrači, a narod je bio igračka. Hoće li biti kažnjeni oni koji su u Srbiji od jednog naroda napravili tri naroda: gladance, bosance i golance? Gladne, bose i gole. Ako njih ne kazni niko, steći će se utisak da se ne isplati pošteno raditi u ovoj državi i ceo koncept, ma koja Vlada da dođe, pašće u vodu. Preraspodelom društvenog bogatstva te bivše Vlade su od sebe napravili bogove, a od naroda su napravili robove, a ponekad i grobove. Linkoln je, a to ova Vlada treba dobro da zapamti, oslobodio robove. Rekao je oslobađajući robove: „Nama treba Vlada naroda iz naroda za narod“. Vreme je gospodo kandidati, gospodine mandatare da i vi uradite to isto. Muka i nevolja je ono što nas je okupilo ovde, nas koji ćemo podržati Vladu, da se Srbija izdigne iz tih nevolja. Nevolja je prilika za hrabrost. Hrabrost koja je krasila naše pretke. Prolazeći na ulazu svakoga dana možemo videti cara Dušana, Karađorđa, Nikolu Pašića. Možemo se ponositi našim precima koji su u ovakvim, a možda i težim okolnostima pravili državu. Možda smo danas u boljem stanju i mislim da takav zadatak ima Vlada koju ćemo danas izabrati. Samo da vam napomenem. Imate retku šansu. Mladima je svejedno pod kojom vlasti gladuju, oni žele državu, posla i hleba, Srbiju njiva i šljiva, Srbiju momaka, devojaka, seljaka na njivi, radnika u fabrikama. Oni žele da budemo dostojni tih predaka koji su na ulazu, da vi i mi u njihovo ime, u ime narodna, podignete i državu i narod i zastavu, da Srbija bude dostojanstvena zemlja, i dom hrabrih. Hvala.
Zoran Živković ili dr Vladimir Pavićević, ne znam redosled? Po Poslovniku reč ima Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo, poštovana predsednice Narodne skupštine Republike Srbije, mislim da su povređeni članovi Poslovnika 106, 108. i 109. Da li je u redu da obrazložim?
Molim vas budite decidni. Mislite ili se pozivate na povredu Poslovnika.
U članu 106. piše da govornik može da govori samo o tački dnevnog reda o kojoj se vodi pretres.
To je govorio.
Mi smo konstatovali, odnosno vi ste konstatovali da se gospodin Rističević nije držao tačke dnevnog reda i upozorili ste ga na to. Međutim, i nakon vašeg upozorenja gospodin Rističević je nastavio da govori o nečemu što nije bila tačka dnevnog reda i ja se sada pozivam na član 108. i član 109. U članu 108. stav 2. kaže – zbog povrede na sednici predsednik Narodne skupštine može da izrekne mere opomenu, oduzimanje reči ili udaljenje sa sednice, a u članu 109. kaže – opomena se izriče narodnom poslaniku koji i pored upozorenja predsednika Narodne skupštine govori o pitanju koje nije na dnevnom redu.
Pod uslovom da su ispunjeni preduslovi iz člana 106. važe ova dva druga. Preduslova nije bilo, pošto je poslanik uvažio moju molbu ili opomenu, kako god, iako opomenu nisam izrekla. U množini je govorio o vladama, istorijski poredio sa ekspozeom mandatara i nije izgovorio ni jedno ime i prezime, političku stranku. Mislim da nisam povredila Poslovnik. Ako insistirate parlament će glasati o povredi Poslovnika. Hvala vam. Sledeći govornik dr Janko Veselinović. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, uvaženi mandataru za sastav nove Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, kao što je gospodin Đurišić rekao poslanička lista Boris Tadić NDS-Zajedno za Srbiju-Zeleni Srbije neće podržati predlog ove Vlade, odnosno sastav ove Vlade. Poštovani gospodine Vučiću, vi ste od danas i zvanično najmoćniji čovek u ovoj zemlji, odnosno bićete posle 19,00 sati kada vas ovaj parlament izabere za predsednika Vlade, jer ste vi već predsednik najveće političke stranke, SNS koja ima apsolutnu većinu u ovom parlamentu. Ja, ni moje kolege iz poslaničke grupe nismo danas aplaudirali ni kada ste ulazili, niti smo vas prekidali u aplauzima kada ste govorili. To od nas naravno ne možete ni očekivati. Lično neću za vama ni zviždati posle godinu, dve ili četiri godine ukoliko uz zvižduke odete. Verovatno i vi sami procenjujete da dobar deo onih koji vam danas aplaudiraju ne aplaudiraju vam samo zato što ste uspešni po njihovom mišljenju, nego zato što ste moćni. Verovatno ako vam jednog dana budu zviždali, zviždaće vam ne zato što ćete biti neuspešni, nego što nećete biti moćni. To je realnost, gospodine Vučiću, politička realnost u skoro svakoj zemlji. Međutim, ono što želim da vam kažem, vi ste danas govorili o tome da nećete da gledate u retrovizor, već želite da uzmete u ruke dvogled i gledate daleko napred. Mislim da ste dobar deo diskusije ipak gledali u retrovizor. Nekad u retrovizor koji je pokazivao bližu budućnost, a ređe u retrovizor koji je pokazivao prošlost. Ja bih ipak, zbog tih vaših reči se osvrnuo i na tu skoru prošlost odnosno bližu prošlost, a to je period od kada ste vi sa SNS i SPS na čelu ove države, imate većinu u Skupštini, imate većinu u Vladi. Dobar deo ministara je bio i u prethodnoj Vladi. Deo njih je i u novoj vladi. Gospodine Vučiću, zajedno sa gospodinom Dačićem ste birali neke ministre koje ću vam nabrojati sada. Bili ste selektor za izbor Suzane Grubješić, Mladađana Dinkića, Gorana Kneževića, Bratislava Petkovića, Alise Marić, Žarka Obradovića, Milutina Mrkonjića, Verice Kalanović, Milana Bačevića, Ivana Mrkića ako ga već nisam pomenuo, Saše Radulovića, Tomislava Jankovića i Branka Ružića. Ako sam dobro brojao to je 13 ili 14 ljudi koji su prodefilovali prethodne dve godine kroz Vladu koju je činila SPS i SNS. Pokazalo se da niste bili baš najbolji selektor, jer oni verovatno nisu otišli zato što su sjajno vodili svoja ministarstva. Možda ima izuzetaka, ljudi koji su otišli iz nekih drugih razloga. Međutim, prilično sam pomno pratio njihov rad u prethodnom periodu i ovo su moje diskusije vezane za te ljude. One su na 570 stranica. Te diskusije su bile oštre, nikad uvredljive i sa svim tim ljudima sam sa pozdravljao posle toga na hodniku i normalno razgovarali. Nisam imao zbog toga nikakvih neprijatnosti. Ali moram gospodine Vučiću da vas podsetim na rad vaših ministara koji nisu u Vladi. Dakle, ove prethodne dve godine i EU kaže da imamo najgore zdravstvo u Evropi. Vi ste to na neki način danas i rekli, da imamo ljude koji čekaju zračenje, mnogi ga i ne dočekaju, da imamo duge redove, da imamo ruinirane bolnice, domove zdravlja itd. Kažete da bi trebalo da neko dođe na zdravstveni turizam, u perspektivi nekoj, da je to nešto što treba da se desi u kliničkim centrima, a vi iza sebe imate dve godine Vlade. Da li je bilo nekih pomaka u ovoj oblasti? Mislim da nije. I o tome sam puno govorio i to sve stoji u ovim izlaganjima. U ovim izlaganjima je priča o aflatoksinu, priča o stanju u pravosuđu koje je i po vama loše. Još uvek je pravda daleko dostižna, složićete se. Iako je gospodin Selaković korektan čovek, međutim predmeti zastarevaju. Imali smo poznatu amnestiju o kojoj smo puno gospodine Selakoviću raspravljali. Mislim da ona nije donela ništa dobro.` Ukoliko nema pravedne države nema ništa od ovih stvari o kojima ste gospodine Vučiću govorili. Govorio sam i o obrazovanju i o stvarima koje ste vi danas pomenuli, diplomama koje ništa ne znače, hiperprodukciji doktorata, magistarskih diploma, problemi koje smo imali sa malom maturom, velikom maturom i jednog pa drugog ministra. Govorio sam gospodine Vučiću i o zaduženjima, novim kredita, padu kreditnog rejtinga i o mnogim drugim stvarima o kojima ću nastaviti da govorim u vremenu ovlašćenog predstavnika, jer je bilo puno stvari o kojima sam govorio i koje su nažalost bile loše. Mislim da nemate više pravo da pravite takve greške, jer eksperimenti sa ljudima koji će doći i otići i ostaviti nam ruiniran oblast u koju su došli mislim da nije rešenje. Hvala.
Dušan Petrović.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo, posle Briselskog sporazuma mislim da su se u Srbiji stekle okolnosti za drugačiji način bavljenje politikom i ekspoze mandatara gospodina Vučića tu danas mislim da na dobar način to i pokazuje. Ovaj ekspoze je jedno fer pravljenje okvira za bavljenje politikom u narednom periodu, ako ova Vlada bude trajala. Za nas u opoziciji to će biti jedan dobar predložak zbog toga što ćemo moći vrlo jasno da pratimo šta se dešava, ali i za sve one koji čine koaliciju sa Srpskom naprednom strankom mislim da je ovo trenutak kada će glasati za vrlo teške stvari, zbog toga što je mandatar ovde vrlo jasno rekao da ukoliko do oktobra druge mere ekonomske politike ne bude dale rezultat, vrlo verovatno je da će morati da budu smanjene penzije. Za to se glasa danas. Ukoliko ne budu usaglašene sve odredbe Zakona o radu sa onima koji pregovaraju o ovom projektu, da će Zakon o radu biti izglasan zbog toga što je to vrlo važno za poboljšanje ekonomskog okruženja, odnosno ambijenta koji zemlja ima. I za to se glasa takođe. Mislim da je dobro da otvorimo debatu i šire nego što je krug učesnika u raspravi po ovim pitanjima, jer su to stvari koje su važne za svakog čoveka u ovoj zemlji. Nesporan je izborni rezultat. Njegova posledica je i ova današnja rasprava, kao što je nesporno i da ogroman broj ljudi takođe nije izašao na izbore, a svi ovde, kao i mi u parlamentu, ljudi koji su za nas glasali, živimo i životno smo zainteresovani da se stvari u zemlji promene. Ono što je moja velika briga jeste da nekoliko stvari koje su potpuno jasne i očigledno nisu urađene u proteklih skoro dve godine. Ono što je dobro je da mnoge od tih stvari u uvodnom izlaganju je negde gospodin Vučić napomenuo. Iz tih napomena ne mogu da vidim šta je ideja. Promena načina mišljenja ukoliko nije institucionalizovana za javni život ne znači ništa. U ovom našem slučaju to je suštinska decentralizacija. Mislim da će ministar finansija imati jednu epohalnu priliku da izađe sa projektom decentralizacije poreskog sistema. O tome sam govorio mnogo puta u parlamentu i van njega. Ukoliko milioni ljudi u Srbiji ne dobiju priliku da odlučuju o javnim poslovima tako što će u svojim mesnim zajednicama, u svojim lokalnim samoupravama moći da donose odluke o visini prihoda, odnosno svojih dažbina, sa druge strane, da donose odluku o tome šta je najvažnije u najmanjim okruženjima u kojima žive, mislim da ćemo mi teško promeniti način mišljenja. Inače se slažem da je to važna i dobra stvar. U Srbiji nažalost protekle dve godine nismo videli gotovo ništa u pogledu ulaska u velike projekte navodnjavanja. O tome sam govorio više puta u ovoj Skupštini. Nadam se daćemo dobiti odgovore sada. Neke ugovore smo sklopili još 2012. godine. Nažalost, ništa se nije dogodilo. To je oblast javnih poslova koje može ekonomski dramatično da Srbiju pomeri unapred. Energetska efikasnost, biomasa za koju se slažem da je učinjeno u legislativnom delu nešto, ali mislim da smo daleko od toga da smo jedan mali procenat iskoristili od tog velikog potencijala. Ovde sam tražio da se raspravlja o tome da li će u NIS-u biti investicija od 800 miliona dolara ili ne, pa ta debata u ovoj Skupštini nije zakazana, iako je sa tim upoznata i bivša ministarka energetike i svi oni koji su bili u Odboru za privredu i energetiku. To nije nešto što bi trebalo da predstavlja veliki napor i da privlačimo investitore iz belog sveta. Ti investitori su ovde. Imamo zakonsko pravo da tražimo da o tome raspravljamo sa većinskim akcionarom „Gaspromom“. „Ipard“, o kome je ovde bilo reči, je pre dve godine, trebalo nam je nešto više od sedam ili osam meseci da dođemo do 50 miliona evra živih investicija iz fondova EU. Sada smo na nuli pa moramo da se vratimo iz početka. Velika greška. Postoji još nekoliko stvari o kojima neću ovde govoriti zato što imam ograničeno vreme, ali koje su razlog zbog kojih nećemo podržati ovu Vladu danas. Poslanička grupa u kojoj se ja nalazim će biti, mislimo i verujemo, ozbiljna i temeljna opozicija, ali korektan učesnik u svim ovim debatama. Mi nismo opozicija svojoj državi jer je ovo naša država isto kao i svakoga ko u ovom parlamentu sedi. Mislićemo i na ljude koji nisu našli za potrebno da na ove izbore izađu i kažu svoju političku volju. Borićemo se za Srbiju u kojoj može dobro da se živi. Treba raspraviti sve ono što je sporno u prošlosti i slažem se da treba gledati u budućnost, od većine zavisi kako će pretežno taj pogled biti usmeren. Mi ćemo vrlo snažno i ozbiljno podržati da se od sutra, a ne od ne znam kog dana posle ove sednice bavimo budućnošću. Hvala vam.
Narodni poslanik Ivan Karić ima 55 sekundi od vremena poslaničke grupe. Ne želi da ih koristi. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo, poštovana predsednice Narodne skupštine, gospodine Vučiću, građani Srbije, nema tu nikakve dileme, su vam dali mandat za pripremu programa nove Vlade Srbije, kao i mandat da predložite ministre nove Vlade. Danas raspravljamo o tome koliko je program koji ste pripremili dobar i u kojoj meri je dobar tim koji ste ovde predstavili. Imam tri primedbe, čini mi se, dosta utemeljene u odnosu na program i sastav Vlade i bilo bi mi veoma drago kada bih čuo vaš komentar u odnosu na sve tri primedbe. Primedba broj jedan, gospodin Vučić je rekao da je pisao ovo izlaganje do jutros do 5.20 časova. Ekspoze, kao što svi znamo, sadrži program Vlade. To je jedan važan i ozbiljan dokument i smatram da je trebalo da narodni poslanici dobiju tekst mnogo ranije, najkasnije dva dana uoči ove rasprave, kako bismo i mi imali priliku da pročitamo taj tekst, da napravimo jednu vrstu analize i da onda ova rasprava na dan formiranja Vlade bude mnogo kvalitetnije. Ne bih imao razumevanja gospodine Vučiću, ni za jednog narodnog poslanika koji bi čitao taj tekst u 5.20 časova na dan kada se raspravlja o Vladi, a kamoli za mandatara od kojeg očekujem da ima razumevanja i za to da se neki narodni poslanici, a mislim da treba svi to da rade, ozbiljno pripremaju za rasprave u ovoj Skupštini. Saglasan sam da dosada nije postojala praksa da se ekspoze dobija mnogo ranije, ali mislim da takva praksa nije bila dobra. Ako je praksa bila loša, treba da prekinemo sa lošom praksom. Moje pitanje je – zašto i vi gospodine Vučiću održavate kontinuitet nečega lošeg? Nadam se da nije u pitanju nespremnost za ozbiljnu raspravu povodom ovog ekspozea. Druga primedba koju imamo ovde tiče se jednog principa, koji mislim da je osnovni integrativni faktor svake savremene demokratske države. To je princip vladavine zakona umesto principa vladavine ljudi. U našem Ustavu RS u članu 3. jasno piše da je vladavina prava jedno od osnovnih načela našeg Ustava. Ja mislim gospodine Vučiću da vi danas nastavljate vršenje vlasti, ne počinjete, i moj je sud da ste se tokom vršenja vlasti u prethodne dve godine, da se ne vraćamo u dalju prošlost, i vi lično često poigravali principom vladavine prava i tu zamerku moram da vam ovde saopštim. Mislim da ste se često upravljali populističkim mehanizmima. Delovalo je da vam smeta svaki posrednik između vas i naroda. Forsirana su izuzetna svojstva vođe i sve to po mom sudu na štetu bezličnih pravnih načela koja se tiču i koncepcije vladavine prava. Danas u ovoj Skupštini ste se dosta zapovednički, misionarski, obratili narodnim poslanicima Narodne skupštine Republike Srbije kada ste maltene skoro pa naredili da ćemo boraviti ovde dan i noć, „kupaćete se ovde“, „ovde će da doručkujete“, „ovde ćete ceo dan da provodite“, itd. Ja smatram da to ponašanje predstavlja na neki način omalovažavanje i uvredu dostojanstva svih narodnih poslanika. Da ste narodni poslanik, verujem da bi predsednica Narodne skupštine vama izrekla opomenu na osnovu člana 106. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije. Gospodine Vučiću, ja mislim da to nije demokratija. Treća primedba koju imam je sledeća. Već sam rekao da bez vladavine prava nema demokratije. Ali, postoje još dva veoma važna stuba naše demokratije u Srbiji, koje ste prethodne dve godine sami oštetili. Vi ste u svom ekspozeu ovde danas rekli da želite Srbiju jake srednje klase. Predložili ste i usvojili zakon kojim se direktno pogađa srednja klasa u Srbiji, odnosno ono što je ostalo od te srednje klase. Ne može sirotinja i ne može siromaštvo da bude nosilac demokratije. To mora da bude jak srednji sloj. Ali, postoji i drugi stub koji ste oštetili. Taj stub odnosi se na slobodu medija. Mi ovde to možemo retko da čitamo, ali inostrani magazini, poput nemačkog „Frankfurter Allgemeine Zeitung“ ili „Ekonomista“, kažu sledeće: „U Srbiji postoje ozbiljni politički pritisci na medije… (Predsednik: Vreme.) …i ti pritisci su zaslužni za to da strane investicije… [[isključen mikrofon]]
Vreme je isteklo i to sam vam dozvolila da „Frankfurter Allgemeine Zeitung“ citirate ovde do kraja, pa ste prekoračili vreme. Hvala vam. Reč ima Riza Halimi.
Hvala gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što u nastavku iznesem moje mišljenje u ime Partije za demokratsko delovanje u vezi sa ekspozeom mandatara gospodina Vučića, samo da objasnim. Pošto je Partija za demokratsko delovanje u zajedničkoj grupi sa SDA Sandžaka, smatram potrebnim da kažem da mi imamo dogovor da istupimo zajednički oko organizaciono-tehničkih poslova u Skupštini, ali ne i o političkim stavovima. Obzirom na izjave koje su izrečene na račun ministra Ljajića, od toga se ograđujem i to apsolutno nisu stavovi Partije za demokratsko delovanje. U prethodna tri mandata ja sam, kao jedini predstavnik Albanaca Preševske doline, bio deo opozicije, jer su tako htele sve tri parlamentarne većine. Zapravo, nije bio problem što ja, kao uostalom i raniji predstavnici Albanaca u Narodnoj skupštini iz perioda devedesetih godina, nismo mogli da budemo uključeni u vladajuće koalicije, nego je veoma zabrinjavajuće što u prethodnih sedam godina je do krajnosti marginalizovana uloga legitimnog predstavnika jedne nacionalne manjine koja nastavlja da se nalazi u veoma nepovoljnom položaju. Naročito je obeshrabrujuća činjenica da legitimni predstavnik Albanaca nije imao nikakvog uticaja na funkcionisanje Koordinacionog tela Vlade Republike Srbije za Preševo, Bujanovac, Medveđu, kao i Vladin organ namenjen za ovo područje, gde Albanci čine većinsko stanovništvo, a oni su bili u tom sastavu sasvim marginalizovani. Pored političke strategije, sticanja jeftinih političkih poena preko folklorne političke retorike, kojom se koristi jedan deo lokalnih stranaka na tom području, i centralne vlasti su u znatnoj meri stimulisale još uvek prisutnu logiku bojkota parlamentarnih izbora, kako ignorisanjem jedinog predstavnika u Narodnoj skupštini, a takođe i tim, po meni, diskriminatornim pristupom u rešavanju veoma važnih problema na ovom području. Današnji ekspoze mandatara Vučića ukazuje na odlučnu spremnost za korenite društveno-ekonomske reforme, kao i za odgovorniju manjinsku politiku. Nadam se da će nova Vlada obezbediti daleko ozbiljniji pristup u rešavanju veoma teških, osetljivih životnih problema Albanaca u Preševskoj dolini, a koji su evidentirani i uključeni u platformi urgentnih mera za afirmaciju prava Albanaca. Ovaj dokument, podnet od strane legitimnih predstavnika Albanaca, a prihvaćen od dosadašnje Vlade, bio je neophodan zbog neuspeha u ostvarivanju sporazuma iz 2009. godine o principima rekonstrukcije Koordinacionog tela za opštine Preševo, Bujanovac, Medveđa. Ovaj sporazum, koji je bio potpisan od strane predstavnika Vlade, ambasadora OEBS i poslanika s ovog područja, je takođe bio neophodan zato što prethodno nije ostvaren program savezne i republičke Vlade iz 2001. godine za rešavanje krize na ovom području. Nažalost, iako formalno prihvaćen, pomenuti dokument od strane Vlade nije se ozbiljnije razmatrao ili uopšte nije počela njegova realizacija, pored ostalog i zbog poznatog manipulisanja sa brojem Albanaca na ovom području. Arbitrarno postavljen predsednik Koordinacionog tela, a koji je kao Vladin organ trebalo da ostvaruje ove važne programe, naravno da je bio hendikepirajućeg značaja, ometao u priličnoj meri ozbiljno razmatranje celokupne ove problematike. Međutim, nakon razgovora koje smo imali sa predsednikom Republike Srbije, nakon toga i u kratkom razgovoru sa mandatarom, gospodinom Vučićem, a i duh današnjeg ekspozea daje nam nadu da će se ipak obezbediti jedan ozbiljniji pristup, kako bi se pomenuti programi konačno počeli ozbiljnije da se ostvaruju, da se ostvaruju osnovni ciljevi koji su još te 2001. godine postavljeni, a oni su bili jasni – ekonomska revitalizacija područja, jer imamo područje gde je stopa nezaposlenosti preko 80%, zatim integracija Albanaca u državne organe, a što bi sve trebalo da omogući da jedna nacionalna manjina na tom području ima delotvorno učešće u javnom životu. Sve je to, i pored ove duboke krize u kojoj se nalazimo, sasvim moguće.. (Predsednik: Potrošili ste vreme vaše poslaničke grupe, zahvaljujem.) Samo da završim s tim da je potrebno da u nastojanjima za evropske integracije idemo suštinski, a ne samo… [[isključen mikrofon]]
Zahvaljujem. Reč ima poslanik Dragan Šutanovac.
Gospođo predsedavajuća, uvažene kolege, gospodo kandidati za ministre i premijera, moram na samom početku da kažem da smatram da je ovo praktično druga rekonstrukcija iste Vlade od 2012. godine, jer su stranke koje su tada učestvovale, izuzev URS, praktično sve ponovo u Vladi. Da bih pozitivno mogao da ocenim vaš ekspoze, očekivao sam da bar jednu reč samokritike iznesete ovde i kažete – šta je to što ste vi za ovih manje od dve godine propustili da uradite, odnosno šta je to što niste uradili, a planirali ste. Kao poslanik sam bio ovde i u julu mesecu 2012. godine na rekonstrukciji i slušao sam epove o tadašnjim ministrima. Nažalost, pokazalo se da ni sami niste zadovoljni sa njima i više-manje, samo jedan manji broj njih je ostao i moram da kažem da mi nije jasno što su i oni ostali, imajući u vidu da je rezultat njihovog rada izuzetno loš. Na samom početku želim da naglasim da ne znam da li vas ne obaveštavaju na pravi način ili želite da prikrijete ono što je činjenica, ali ukoliko želite da vozite formulu, morate da gledate i u retrovizor, a retrovizor kaže da je Srbija 31.12.2000. godine dugovala 14.167.000.000, da je 31.12.2011. dugovala 14.784.000.000, a sa današnjim danom duguje 20.507.000.000, što je 5,5 milijardi više u vašem mandatu. U isto vreme, u ovih pet i po milijardi ne ulazi kredit od Emirata, što znači da je to čak i više. Takođe, važno je naglasiti da je devizna štednja Republike Srbije 2000. godine bila manja od pola milijarde, da ste u julu mesecu 2012. godine od ovih vlada koje su vladale do 2012. godine nasledili 11 milijardi evra, da je danas ta štednja, odnosno, ne štednja, nego devizne rezerve su ispod 11 milijardi i da branite besomučno kurs time što trošite devizne rezerve. Najveće čuđenje za mene je u stvari reizbor ministra Krstića, koji od momenta kad je došao u Srbiju, jedina stvar koju je uradio, jeste da je uveo namet na namet, jer ste u prvoj godini prošle Vlade povećali PDV za 11%, sa 18 na 20. U isto vreme ste povećali porez na dobit, a po dolasku ministra Krstića uvodimo neki solidarni porez na najškolovaniji deo državne i javne uprave. U isto vreme uvodimo porez na računare, čak dva i po puta veći nego što je bio, na usluge itd. Sve to bi imalo opravdanje da danas ne kažemo da su u martu mesecu poreski prihodi pali čak za 15,7% u odnosu na mart mesec 2013. godine. To je podatak sa sajta Ministarstva finansija. Zamolio bih vas, ako imate vremena, da pogledate taj sajt, kao i ova dugovanja koja sam rekao malopre. Ono što je u stvari još veći problem, a verujem da će ministar privrede da obrati pažnju na to, jeste to što privredna aktivnost zamire. Znači, PDV kao osnovni punilac budžeta, taj prihod je smanjen, ali se smanjuje prihod po osnovu akciza. Šta to znači? Znači da jedan deo naše privrede ide u sivu ekonomiju, da se ponovo vraćamo u vreme devedesetih godina, u vreme šverca i da se, ma koliko mi to ne videli ovde, to dešava u Srbiji danas. To je nešto čime morate da se pozabavite i to je nešto što morate da uradite. Realno, ova Vlada, kao i prethodna i ona pre nje, je već smanjila penzije. U budžetu za ovu godinu predviđeno je povećanje penzija, kako su rekli, penzionerima od čak dva puta. Dva puta po 0,5%. Ako pogledate kolika je inflacija, koliki je rast troškova života na malo, videćete da su penzije već realno smanjene. Ista takva je stvar i sa platama. Po prvi put imamo pad životnog standarda, što je rezultat lošeg ekonomskog vođenja Vlade, što je rezultat bavljenja nekim perifernim stvarima, a ne konkretnim stvarima i suštinom. Ono što je jako interesantno, ubeđujete građane da ste podizali kredite da bi vratili stare kredite, pa smo sa 15 milijardi došli na 21 milijardu, ali tih šest milijardi koje su ušle u Srbiju niko u Srbiji ne može da vidi ili da oseti, da kaže – ovo je jedan kapitalni projekat koji je ova Vlada završila, već ste uspeli da poništite osnovni zakon fizike koji kaže da je materija neuništiva. Novac je naprosto nestao. Ni u jednom segmentu života u Srbiji se danas bolje ne živi. Smanjili ste transfere za Ministarstvo poljoprivrede, smanjili ste transfere za lokalnu samoupravu, smanjujete plate u javnom sektoru, poistovećujete celokupni javni sektor i onaj deo koji je na budžetu i onaj deo koji je samodohodovan kao isti. Planirate da smanjite plate i onima koji privređuju u tom istom javnom sektoru, a u njemu su sticajem okolnosti. Ono što je sad interesantno, a javnost čini mi se nije dovoljno obratila pažnju, planira se ozbiljna prodaja javnih preduzeća, uključujući i „Telekom“, „Dunav“, „Lutriju“, deo EPS i ne znam šta još ne. Po projekciji budžeta za 2014. godinu, fali vam još oko dve, dve i po milijarde. Pretpostavljam, gospodine Krstiću, da ćete i to u budžetu, kada budete došli, staviti kao potrebu i praktično ćete imati situaciju da za nepune dve godine, do jula meseca, Srbija bude zadužena gotovo osam milijardi evra, što je četiri puta više nego što je bio prosek u ranijim godinama. Podsećam, mi smo od 2000. do 2011. godine svake godine u deviznim rezervama imali prosečno po milijardu više, a sada imamo 500 miliona manje, ali ćemo zato imati nekih sedam ili osam milijardi evra zaduženja. Deficit centralnog budžeta u prva tri meseca 2014. godine je 78 milijardi dinara, što je takođe izuzetno veliki rashod, kao i javni dug koji je na kraju marta meseca sada 20,5 milijardi evra, uz ovih milijardu evra, odnosno dolara, pretpostavljam da je dolar bio u pitanju. Što je rekao ministar finansija, da taj novac nismo pozajmili, morali bi da uzmemo kredit. Znači, uz taj novac idemo na preko 21 milijardu i to je činjenica. Mislim da je takođe izuzetno zabrinjavajuće to što imamo pad životnog standarda, što tekući rashodi za plate rastu sa budžeta, po vašoj projekciji budžeta, iako je zapošljavanje u javnom sektoru zakonski zabranjeno. Plate su zamrznute, ne zapošljavamo u javni sektor, a imamo povećanje troškova po osnovu plate. To je isto jedna metafizika koja nam nije jasna. Kako je to moguće? Kako je moguće da smo takođe, kako ste u svom ekspozeu rekli, zahvaljujući Zakonu o javnim nabavkama uštedeli, po egzaktnim proračunima, 100 miliona evra, a obećavali ste šest puta više? Obećavali ste 600 miliona evra uštede samo po osnovu usvajanja tog zakona. Ja vam kažem da tih 100 miliona evra nisu ušteđene, nego nisu obavljene nabavke koje su neophodne i u zdravstvu i u školstvu i u MUP i u odbrani i u svim drugim ministarstvima, koji su zbog tog zakona praktično onemogućeni da adekvatno rade svoj posao. Voleo bih da ste nam rekli šta planirate po osnovu poreske reforme. Činjenica je da više poreze ne možete da podižete, jer ste sve podigli na maksimum koji ste mogli. Dvadeset posto porez za računare u ovom delu Evrope niko nema. PDV od 20% može da se popne na 25%, ali koliki će to namet biti na privredu, mogu samo da pretpostavim. Kurs devizni držite i ponosni ste na to, ali me zanima koliko trpi naš izvoz zbog toga i da li je dovoljno da samo jedna fabrika u Srbiji radi da bi naš izvoz porastao? Ukoliko bi nestalo struje u toj fabrici, a radi se o „Fijatu“, u toj situaciji bi došlo do praktično pada izvoza, odnosno do drastičnog povećanja spoljnotrgovinskog deficita. Sve ovo vam govorim kao analizu stanja u kome se nalazimo. Stanje je mnogo teže od onoga što vama izgleda iz te fotelje, mnogo teže od onoga što ljudi koji su danas sedeli sa vama mogu da pretpostave. Ne mogu da se složim sa tim stvarima koje govorite u smislu da je ova Vlada najekonomičnija, jer ova Vlada ima ministra unutrašnjih poslova pod kojim je Sektor za vanredne situacije i u isto vreme dobija ministra koji će biti ministar za vanredne situacije. To je jedno preklapanje nadležnosti koje mi nije jasno kako će da se sprovede. Ko će da interveniše u slučaju poplava, da li ministar za vanredne situacije, da li ministar unutrašnjih poslova, da li pomoćnik ministra za unutrašnje poslove? To samo govori da priča o tome da je Vlada najmanja što je mogla da bude nije tačna. Vlada je mogla da bude još manja i da bude još ekonomičnija. Nemojte ovo shvatiti kao praznu kritiku. Ovo je kritika kolege koji je, kao što ste rekli, uveo izuzetno dobar red u Ministarstvo odbrane, tako da možete u dve godine da promenite tri ministra i da se taj sistem i dalje kreće pozitivno i da daje rezultate, ali bojim se da u drugim sistemima taj princip nije uveden i da se nalazimo pred problemima koje ćemo teško, ali izuzetno teško prevazići. Drago mi je da ste u spoljnoj politici promenili kurs, drago mi je da ste ovde kristalno jasno rekli da je Srbija posvećena evropskim integracijama. Sada nam je jasan i stav Vlade po pitanju jedinstva Ukrajine. I to je nešto što je bilo nejasno građanima Srbije. Dakle, naša Vlada je za jedinstvenu državu Ukrajinu i podržavam takav stav. Smatram da takvim stavom branimo i naše pravo na zaštitu naših interesa na Kosovu i Metohiji i to je nešto što je jako dobro. S druge strane, želim da pomenem da je vaš Savet za borbu protiv korupcije, Vladin Savet za borbu protiv korupcije analizirao stanje u pravosuđu i dao negativno mišljenje. Stanje u pravosuđu u ovom trenutku je lošije nego što je bilo 2012. godine. Gospodin Selaković nije zaslužio da ostane ministar na tom mestu. Možda ste mogli da ga rotirate, da se on premesti na neko drugo mesto, pošto je ovaj posao već završio, kao što kažete, kao bager ili buldožer, ali taj posao koji je radio nije dobro radio. Mislim da je to nešto što će vas već sačekati prilikom pregovora sa EU, Poglavlje 2324 će biti jako interesantno. Na koji način ćete završiti taj deo pregovora sa EU? Dame i gospodo, želim vam puno sreće u radu. Mislim da će vam trebati velika energija, i vama koji ste se usudili da sa velikih plata dođete u Srbiju da radite za 800 evra kao ministri. Želim vam zaista puno sreće i želim da napravite blagostanje u ovoj državi. Mi ćemo kao DS glasati principijelno protiv izglasavanja ove Vlade, ali ćemo davati podršku svakom dobrom predlogu i ideji u ovom parlamentu i van njega. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Dajem reč narodnom poslaniku Aleksandri Jerkov. Samo da se zahvalim poslaniku Pavićeviću, koji je odustao od povrede Poslovnika i potrebi o glasanju. Izvolite. Aleksandra Jerkov.
Hvala vam gospođo predsednice, uvaženo predsedništvo, kandidati za članove Vlade i gospodinu Vučiću, vi ste govorili puno, govorili ste dugo. U svom izlaganju dozvolili ste sebi neke stvari za koje smatram da predsednica Skupštine nije smela dozvoliti, jer tako nešto sebi ne bi trebalo da daje za pravo niko ko dolazi u ovu skupštinu, da od poslanika traži podršku. Vi ste opominjali poslanike, delili nam ovde zadatke. Osim toga što ste ranije nekoliko dana odredili radno vreme današnje Skupštine i rekli da će Vlada, odnosno ova sednica biti završena do 19,00 časova. Rekli ste i nešto verovatno nehotično, ali ste time uvredili narodne poslanike, rekli ste da bez obzira na to šta vi ovde govorili, ekspoze će biti prihvaćen i Vlada će biti izglasana. Vidim da se ne sećate da ste tako nešto rekli, pogledajte u stenogramu. U jednom momentu ste izjavili - molim vas da poslanici čuju, mada bi izglasali da ne čuju šta govorim. Znate, ovde neko sluša šta vi govorite, nismo svi baš tako spremni da na vaš mig radimo do određenog vremena, diskutujemo do određenog vremena, mada razumem da postoje poslanici koji prihvataju i takav način rada. Iako ste govorili mnogo, vi zapravo niste rekli mnogo. Svakako niste rekli nešto epohalno ili novo, a složiću se sa onim kolegama koje su rekle da uprkos svom savetu i niste govorili mnogo o budućnosti, govorili ste više o prošlosti. Jednom morate da shvatite, gospodine Vučiću niko vama ne brani pravo da promenite i sebe i svoju politiku i niko nije toliko crn da ne može da dobije priliku za drugu šansu, ali ovo vama nije druga šansa, ovo je vama i mnogima koji su oko vas treća, četvrta šansa, a nekima i možda neka šansa više koja im se pruža. Ne mislim pritom na promenu u odnosu na vas od pre šest ili sedam godina, jer to je zaista daleka prošlost, mislim na promenu vas danas u odnosu na promenu vas juče ili vas pre nekoliko meseci. Na osnovu čega vi očekujete da vama ovde poslanici ili građani veruju kada kažete da je sa nekim praksama završeno ako ste vi do juče ili čak danas radili apsolutno suprotno. Nemojte očekivati da prihvatimo taj vaš stav, pa dobro pogrešio sam, koji ste u nekoliko navrata u javnosti, ne toliko danas ovde gde je zaista svaka samokritika izostala ponovili, jer te vaše greške imaju nekakve posledice i za njih nekako mora neko da snosi odgovornost. Vi zaboravljate da su previše velike posledice vaših postupaka, neodgovornosti i stranačke zaslepljenosti koju, da, i dalje pokazujete. Za mnoge stvari krivite situaciju koju ste zatekli, a zamislite tek da ste zatekli ono što ste ostavili 2000. godine i što je demokratska opozicija Srbije zatekla kada je došla na vlast, koliko biste tada izgovora imali i zbog čega niste uradili nešto zbog čega ste se obavezali da ćete uraditi. Kao važan razlog za javni dug i ekonomske probleme u kojima se naša zemlja nalazi vi ste naveli i odluku iz 2008. godine da se povećaju penzije. Zanimljivo je onda što ste sada u Vladu uzeli i one koji su bili najveći zagovornici takve odluke, zanimljivo je to da su oni imali tada mogućnosti da takvu odluku nametnu Vladi Republike Srbije kao odluku Vlade, zbog toga što je alternativa tome bila da vaša stranka tada još nereformisana odvede zemlju u nekakvom potpuno drugom pravcu. Međutim, ne sećam se gospodine Vučiću da ste ni vi lično ni vaša stranka tada se bunili protiv tog povećanja penzija, ili da ste govorili protiv toga. Zato mi uliva strah šta ćete govoriti za tri godine, ili za tri meseca o ovoj odluci da se sada penzije ne smanjuje, za koju već danas kažete da je loša. Mi je podržavamo, ali nemojte da opet bude nečija tuđa odgovornost za tri godine. Očigledno je da ništa što se u ovoj zemlji dešava nije vaša odgovornost, nego je odgovornost neke pretprošle ili Vlade pre toga. Moje pitanje ide upravo ka tome – kada će početi vaša odgovornost? Kada je taj dan kada SNS postaje odgovorna za ono što se dešava u ovoj zemlji, a da to više nisu neki pre njih, pre njih i pre njih, itd. Hajde da govorimo o onome što ste danas ovde izgovorili. Čuli smo u nekim naznakama, ne otvoreno, da opet planirate da sprovedete fiskalnu konsolidaciju smanjenjem prihoda građana i povećanje nameta. Govorite o štednji, a mandat vam počinje mitingom koji organizujete ispred ove zgrade i ja vas pitam da li ćemo opet i taj miting da platimo parama koje nemamo, gospodine Vučiću? Jer, ste za nekoliko stvari u toku svog dugog izlaganja rekli da su plaćeni parama koje nemamo. Ako narodni poslanici ne znaju, mislim da je predsednica dužna da nas obavesti ispred Skupštine Srbije se okupljaju pristalice vaših stranaka …
Molim narodnu poslanicu da se vrati na temu i razgovara o ekspozeu.
Gospodin Vučić govori o štednji, gospođo Gojković i o tome kako se neke stvari plaćaju.
Dobro, ionako ste potrošili vreme poslaničke grupe i prekoračili ga. Zahvaljujem. Moram da vas obavestim i zahvalim se poslaniku Enisu Imamoviću, odustao je od potrebe za glasanjem o povredi Poslovnika. Reč ima Aleksandra Jerkov, povreda Poslovnika.
Povređen je član 97. Da li možete samo da nam kažete kako je moguće da smo potrošili vreme poslaničke grupe, s obzirom da je gospodin Šutanovac jedini govornik iz naše stranke i da je govorio 11 minuta i 20 sekundi?
Nisam ta koja računa peške, kako bih rekla kolokvijalno vreme.
Da li možete onda da nas obavestite ko račun to vreme i koliko iznosi to vreme?
Ne mogu da vam odgovorim, jer govorim svi u isto vreme. Dobro, izvolite onda vi.
Da li možete da nam kažete ko je u stanju da nam pruži informaciju na koji način je sa 11 minuta jednog govornika potrošeno vreme naše poslaničke grupe?
Da li želite da govorite još nekoliko sekundi? Ne razumem uopšte pitanje.
Ko može da nam odgovori na pitanje na koji način je poslanička grupa DS sa jednim govornikom koji je govorio 11 minuta potrošila 23 minuta poslaničke grupe?
Recite da li želite da se Skupština u danu za glasanje izjasni i povredi Poslovnika? Tvrdim da nije povređen Poslovnik. Molim vas, da li tražite glasanje ili ne? Treću opciju nemamo, a zaista ovde od 250 poslanika niko ne deli to mišljenje.
Da, tražim glasanje.
Molim službe da konstatuje da ćemo glasati o povredi Poslovnika. Molim vas nismo čuli član? Koji član?
U pitanju je član 97.
Reč ima Borislav Stefanović, povreda Poslovnika.
Reklamira povredu Poslovnika 106. i 103. Vi predsednice, zaista, moram da vas zamolim jednu stvar. Prvo, oduzeli ste vreme poslaničke grupe. Dakle, uskratili ste poslanici pravo da govori. To je prva stvar. Druga stvar, svi vaši prethodnici na tom mestu su dozvoljavali narodnim poslanicima kada ukažu na povredu Poslovnika da obrazlažu u vremenu koje je to Poslovnikom predviđeno. Vi iz nekog razloga, ne znam kojeg, možda ćete nam vi reći, uporno prekidate poslanike kada obrazlažu povredu Poslovnika. Podsećam vas, svi vaši prethodnici su dozvoljavali da u okviru vremena predviđenog Poslovnikom obrazlažu povredu koju smatraju da je učinjena. Vi ne morate sa tim da se slažete, ali ste dužni da kada poslanik završi, kažete šta vi mislite o tome ili da kažete, najčešće – ja nisam prekršila Poslovnik i da li hoćete da se glasa o tome. Molim vas, zaista kao apel. Pustite poslanike da kažu u tom vremenu koje je predviđeno u čemu je povreda, pa onda kad završe vreme, onda vi kažite šta o tome mislite. Uz to vas molim da dozvolite poslanici Jekov da završi svoj govor, pardon, Ćiriću, zato što imamo sigurno još tri minuta vremena poslaničke grupe. Hvala.
Radi preciznosti, tražila sam da bude provereno, poslanik Đirić ima pravo na 20 sekundi. Izvolite, iskoristite vreme. Izvolite, gospodine Điriću iskoristite vreme, jer je prethodni govornik tražio da dozvolim poslaniku Điriću da iskoristi vreme. Poslanik Đirić ima reč. Dozvoliću poslaničkoj grupi DS da viče na predsedavajućeg. Izvolite. Reč ima narodni poslanik Šutanovac, po povredi Poslovnika.
Teško da može da se navede koji član Poslovnika sad nije povređen.
Morate, ja se izvinjavam. Pošto vaše kolege insistiraju na pravilima Poslovnika morate tačno navesti član Poslovnika. Ne želim da kršim Poslovnik time što ću imati dvostruki aršine i dozvoljavati vama kao poslaniku da možete da govoriti da počnete, da je teško odrediti član Poslovnika koji sam prekršila. Izvolite, molim vas.
Ne koji ste prekršili, nego koji niste prekršili.
To ne može. Ne mogu da trpim kritike od 249 poslanika koji će tražiti povredu Poslovnika, ako vam sada dozvolim da govorite.
Rekao sam član 105.
Izvolite. Ponovo po članu 105. Molim vas da ostale kolege imaju u vidu da ću dozvoliti gospodinu Šutanovcu da se ponovi njegova rasprava od dve minute o povredi Poslovnika člana 105. i molim da imate razumevanja da se ne pozivate vi u ovom momentu da sam dva puta dala reč po povredi istog člana Poslovnika. Imaćete dva minuta. Poslanik Šutanovac. Izvolite.
Iskoristiću priliku da se, gospodine Vučiću, obratim vama. Znači, ovo je predsednik Skupštine… [[isključen mikrofon]]
Ne, ne možete se obraćati nekom o povredi Poslovnika osim predsedavajućem. Molim vas, meni je jasna namera šta se ovim pokušava, ali molim vas obraćajte se meni. Molim vas. Pozivam poslanika Šutanovca zbog povrede Poslovnika da se obraća predsedavajućem i da se prijavite, molila bih vas.
Ovo što se trenutno dešava u parlamentu Srbije potpuno nepotrebno i neprimereno. Jedan svečani čin o kome smo razgovarali, biramo Vladu. Demokratska stranka ima 22 minuta da se obrati.
Dvadeset minuta i 24 sekunde.
Još bolje. Govorili smo 16 minuta i vi nam sada uzimate vreme, jer neko ne može da sluša istinu u roku od četiri minuta. Da li se to ikada dešavalo u ovom parlamentu kada je bilo ko bio predsednik parlamenta, ljudi? To ne može da se dešava. To je sramota i za parlament i za Srbiju. Govorimo o četiri minuta vremena, i vi nam ne date reč. Koga boli istina danas u Srbiji? Vas. Dobro razgovaraćemo mi ovde, biće vremena. Ali, ovo nije način na koji se započinje rasprava.
Dobro zanemariću ove pretnje poslanika Šutanovca. Zaista se ja ne ljutim. Molim molbu što su službe utvrdile koliko vam je vremena preostala, a mene su službe obavestile kao predsednika parlamenta da vaša poslanička grupa ima 24 sekunde. Molim da iskoristite to vreme, najuljudnije vas molim kao predsednik i kao predsedavajući u ovom trenutku. Da li želite ili dozvoljavate parlamentu da radi dalje? Vi se opredelite. Dobro, idemo dalje, pošto poslanici ne žele da iskoriste 24 sekunde koje su ostale od predviđenog vremena i molim kolege da se ne ljute zbog kolega prethodnih govornika i poslanika. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja pretresa, pitam da li žele predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? Moram da ponavljam, jer izgleda nema razumevanja ili nepoznavanje Poslovnika, nije čudno, tri dana radimo. Dakle, predsednici ili ovlašćeni predstavnici, poslanici ne? Izvinjavam se poslaniku Sulejmanu Ugljaninu, vi ste iskoristili svoje vreme kao ovlašćeni. Izvinjavam se, izvolite.
Poštovana predsednice, drage kolege narodni poslanici, kandidati za ministre, uvaženi gospodine Vučiću, moja diskusija danas ovde i način, zbunjuje me tumačenje Poslovnika da u danu kada govorimo o izboru Vlade, ne možemo govoriti i iznositi činjenice koje se odnose na kandidate Vlade. Ni u jednom trenutku nisam iznosio neke izmišljotine ili uvrede na osnovu bilo kog kandidata, ali sam samo izneo činjenice koje su iznele u javnost i koje postoje u Novopazarskom sudu, izjava Ertana Gegića, optuženog za ubistvo našeg odbornika Ruždija Durovića, izjava Ismeta Ravnovića, koji je optužen za kidnapovanje maloletnog deteta, izjava Barija Beganovića iz Prijepolja, bivšeg koalicionog partnera tog kandidata o kome govorimo i postupak koji se vodi pred nadležnim sudovima za organizovan upad i nasrtaj na mene lično, mojim službenim prostorijama od 17. januara 2009. godine i postupak koji vodi SDA Sandžak pred nadležnim sudovima. Znači, nisu to stvari koje ne postoje, to su činjenice. Međutim, sve ovo ima za cilj da se ne bavimo pojedinačnim slučajevima, nego da skrenem pažnju Vladi Republike Srbije, cilj svega ovoga jeste da skrenem pažnju javnosti u Srbiji da na terenu u Sandžačkim opštinama pred sudovima postoji nejednakost, nisu jednaki pred zakonom oni Bošnjaci koji su miljenici vladajućih partija i na njenim su listama i svi ostali građani, od novorođenčeta, pa do učenika srednjoškolaca, studenata i svi oni funkcioneri, bilo da su predsednici opštine, narodni poslanik ili ministar. Moj je cilj da skrenem pažnju Vladi na to, ne da prikrivam, pa kad se zakuva, da kažem, šta ćemo sada. Ovo je jedna vrla opasna pojava u društvu. Ne možemo da dozvolimo da istoj zemlji jedni Bošnjaci imaju veća prava, a ta prava dobijaju ekskluzivno samo zato što u tim političkim strankama, na njenim listama, kada budu izabrani imaju zadatak da svaki legitimni bošnjački zahtev napadnu, omalovaže i da ne proglase da je usmeren protiv Srba, Srbije, protiv međunacionalnih odnosa. Ja to želim da kažem, jer to je opasna pojava. Opet ponavljam, razgovarao sam i sa nadležnim ministrima i na sednicama Vlade iznosio, na žalost, ništa nije promenjeno. Radi se o preko 100 teških krivičnih dela među kojima ima određeni broj nerasvetljenih ubistava i to u bliskoj prošlosti, u zadnjih nekoliko godina, a ako ne možemo o tome da govorimo u parlamentu, moje diskusije na Vladi nisu dale rezultate, šta onda treba građani da učine? Mogu da vam kažem, činjenica da ako građani nemaju kome da se žale, ona pojačava patnje ljudi. Znam da vam nije, vidim da ljudi uglavnom ne žele da čuju ovo. Meni je najvažnije zbog onih koji su preneli na izborima svoj legitimitet na mene, da prenesem ovom visokom domu i da zamolim Vladu koja će danas biti izabrana da poradi na tim stvarima, da otkloni tu lošu pojavu, da imaju Bošnjaci jednu gde su lojalni u vladajućim partijama, lojalni režimu, da imaju viša prava i povlašćeni položaj pred sudom i svi ostali građani Bošnjaci koji imaju status sumnjivog lica. To je neprihvatljivo. Očekujem, bez obzira na sve, da će ova Vlada, posebno zbog činjenice da smo krenuli evropskim putem, od 21. januara pa na ovamo nove su okolnosti i nadam se da, bez obzira na sve, će neko od ozbiljnih ljudi barem sutra da uzme stenogram i saslušati sve ovo, pročitati i preduzeti određene mere da se ove stvari uklone. Ne vidim uopšte razlog zašto bi se ovako neprijatne stvari gurale pod tepih, jer je ovo mesto ili možda treba da pričamo preko medija? Istina je, to vam nisam rekao, ljubimci režima koji su rezervisani ovde da omalovaže svaki legitimni zahtev Bošnjaka, ako njih napadnete, onda imate orkestriranu paljbu svih medija u Srbiji. Nedaj bože kada bi neko napao da vređa Patrijarha, Pravoslavnu crkvu, Vojsku, državu, Akademiju nauka. Ne bi burnije reagovali mediji protiv njega nego ako napadne te konstantne ljubimce režima od DOS-a do danas. Hvala na pažnji.
Reč ima narodni poslanik dr Janko Veselinović. Preostalo je još devet minuta.
Hvala, predsedavajući. U svom ranije izlaganju sam se osvrnuo na ono što je bilo u retrovizoru i ono što je Vlada radila u prethodne dve godine. Sada ću nešto reći u ime poslaničkog kluba Boris Tadić – Nova demokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije o onome šta je mandatar rekao u svom ekspozeu. Prvo, jednu političku ocenu da je pobeda SNS bila narodna pobeda. Ako sam to dobro razumeo, a mislim da sam čuo baš tako, mislim da bilo koja politička partija ili koalicija da je pobedila na izborima da bi to bila pobeda naroda. Slažete se sa tim, gospodine Vučiću? Po redosledu kako ste govorili, pomenuli ste da je Srbija prljava, zapuštena itd. Slažem se sa vama. Evo, neka to bude i moja ocena da jeste Srbija zaista prljava, zapuštena i da, između ostalog, odgovornost za to ima i ministarka Mihajlović. O tome smo puno i naširoko pričali. Nažalost, dolina jorgovana nije dolina jorgovana nego dolina kesa, automobilskih guma, frižidera itd. Mnoge doline, reke i brda lepe Srbije su takva. Zašto su takva? Odgovornost, između ostalog, je i na vašem ministarstvu. Nadamo se da novi ministar u Vladi Srbije koji preuzima ovaj resor, ministar za poljoprivredu i ekologiju, će nešto na ovom planu više učiniti. Gospodine Vučiću, govorili ste o privatizaciji. Nova demokratska stranka podržava svaku privatizaciju koja bi bila ekonomski opravdana i koja bi donela benefite Republici Srbiji. Nismo za privatizaciju koja bi otišla u javnu potrošnju. Tu nemamo nikakve apsolutno razlike, ali oprez. Privatizacija javnih preduzeća mora da bude pažljivo vagana. Govorili ste i rekli ste - ono što obećamo, to i uradimo. Nije bilo uvek tako, gospodine Vučiću. Mogu da kažem da možda vi politička obećanja neka i držite, međutim, mnoge obaveze vaših ministara nisu ispunjene i na lokalu nije sjajna situacija ni u javnim preduzećima ni u lokalnim samoupravama i u tom smislu potrebno nam je mnogo više pažnje, saradnje, ali rekao bih i kritičkog osvrta na vlast koju obavljate. Govorili ste o boljim školama, boljem zdravstvenom sistemu. To neće ići ukoliko na odgovornim mestima budu politički kadrovi i rekli ste da to ubuduće neće biti slučaj. Možda je ova Vlada ekspertska Vlada. Međutim, u javnim preduzećima na nivoima menadžmenta još uvek su partijski kadrovi koji, na žalost, ne ispunjavaju ni osnovne kriterijume. Pomenuli ste Železnicu i 40 km brzine koju postižu naši vozovi. Da li mislite da je na čelu Železnica Srbije najbolje kadrovsko rešenje i da li bi možda u tom smislu trebalo u budućnosti nešto da uradite da bi ti vozovi u narednom periodu išli makar 60, 70 km na sat, ako ne mogu da idu 120 km na sat kao što idu svuda u Evropi? Rekli ste da ćete smanjiti broj zaposlenih u javnom sektoru. Šta ste u protekle dve godine učinili na tom planu i da li je bilo više stranačkog zapošljavanja nego što je to potrebno? Da li ćete to zaustaviti i po kom kriterijumu ćete sprovoditi to zapošljavanje? S druge strane, rekli ste – nema više feuda. Gospodin Đurišić je rekao da postoji ozbiljna opasnost da dobijemo jedan veliki feud u Ministarstvu privrede i da ministar privrede ne može da upravlja sa tim velikim feudom, a to je činjenica da će sva javna preduzeća biti pod njegovom palicom. Mislim da je to greška i da u tom smislu u narednom periodu treba da preispitate tu odluku, jer tu može doći do ozbiljnih kočnica koje će ugroziti funkcionisanje nekih sistema čak i u dosadašnjem obimu. Niste odgovorili na pitanje gospodina Đurišića o reformi političkog sistema. Da li se zalažete da u buduće u Republici Srbiji bude neka vrsta političkog većinskog proporcijalnog sistema ili većinskog sistema na lokalnim izborima i na republičkom nivou u kome bi se znala za koga građani glasaju, pa se ne bi desilo da u mesnim zajednicama na bilbordima stoji vaš lik ili lik bilo kog političkog predstavnika? S druge strane, pitao bih vas, odnosno to pitanje je više upućeno gospodinu Krstiću – šta će učiniti na planu da se javni prihodi povećaju? Gospodine Krstiću, šta ste učinili poslednjih meseci i šta planirate da uradite u narednom periodu da povećate prihode, odnosno da smanjite sivu ekonomiju? Siva ekonomija guši ovu državu i svi oni koji su u maloj privredi, u privredi ne mogu da izdrže velike namete koji bi bili manji da svi oni koji su u sivoj zoni plaćaju svoje obaveze, odnosno da su u redovnom sistemu. Pitam vas šta ćete uraditi da u narednom periodu povećate naplatu prihoda od onih koji ne plaćaju nikakve poreze? Radi se o estradi, radi se o zaštićenim profesijama koji su u ovoj Skupštini imali svoje lobije, kojih čak nema ni u fiskalizaciji. Da li prvo oni treba da dođu na red ili možda sestre medicinske, učitelji, nastavnici, profesori, lekari? Šta ćete na tom planu uraditi? Mislim da je to oblast koju niste dirnuli i čini mi se kao dimna zavesa politička priča o smanjenju prihoda političara. Mislim da mnogi koji posluju na našem tržištu imaju čak neke medijske sisteme, kuće. Plaćaju veoma malo državi, a imaju preglomazan sistem i ne daju državi ono što bi trebalo da daju. Šta je sa strukturnim reformama? Ove dve godine nije ih bilo. Da li ćete u narednom periodu u te strukturne reforme ući zaista na efikasan način, da posle mesec, dva, tri imamo rezultate, a ne da imamo Zakon o javnim preduzećima i da imamo Zakon o javnim nabavkama koji na žalost ne funkcioniše, pa se oprema zamagnetnu rezonancu u kliničkim centrima nabavlja po pet, šest meseci zato što neko namerno koči te javne nabavke ili zato što u nekim drugim javnim preduzećima ne mogu da se završe te javne nabavke? Mi smo na vreme ukazivali da je mogućnost centralizacije javnih nabavki stvara i određenu opasnost. U tom smislu ova Vlada na žalost nema 100 dana jer je potrošila 600 dana kroz prethodnu Vladu u ovoj ili onoj formi. Očekujemo da u narednom periodu, kada dođete pred ovu Skupštinu, pokažete rezultate i da ne čujemo političke govore iza kojih ne stoje dela. Hvala.
Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, dajem reč mandataru Aleksandru Vučiću. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, vaše ekselencije, uvaženi gosti, pre svega da vam se zahvalim što ste došli u Dom Narodne skupštine i što prisustvujete ovoj raspravi. Pokušaću da odgovorim, svakako ne na sve, ali na gotovo sve primedbe koje sam čuo u drugom delu naše današnje diskusije. Bio sam užasnut jednom primedbom oko zemunskog klana. Pošto neću da krijem od građana Srbije o čemu se radi, dakle, to je onako kao usput izrečeno da bi ostala nekakva senka i sumnja na najprljaviji mogući način, na najstrašniji način iskazana optužba protiv čoveka koji je ministar u ovoj Vladi, a kriv je zato što su jedne dnevne novine, po nalogu, tada su mislili njegovih političkih protivnika, objavile, zamislite, kako on daje injekcije smrti onima za koje mu kaže neko iz zemunskog klana, pa ćete reći da je višestruki ubica ili ne znam šta već. To je toliko skandalozno. Ćutao sam, mislio sam da će i neko od predsedavajućih da reaguje, ali izgleda se samo ja sećam o čemu se tu radi. Valjda to govori više o onima koji su govorili, nego o onima o kojima su pokušali da govore. Što se tiče nerazumevanja osnovnih ekonomskih pitanja, ja, gospodine Šutanovac, vas veoma poštujem, ali rečenica – budžetski deficit je izuzetno veliki rashod, je rečenica koja govori da vi o tome malo znate. S druge strane, molim vas da me još jednom saslušate. Već sam odgovarao vašem kolegi i prijatelju Draganu Đilasu o pomerenom poreskom kalendaru i o nivou akciza u januaru koje su bile najviše, a sada se vraćaju u nivo očekivanog. Na sreću imamo nešto bolji mesec nego što smo očekivali. Pitajte nas, daćemo vam uvek pravu informaciju, nije nikakav problem. Znamo mi dobro i dovoljno i više nego vi koliko je teško stanje u našim javnim finansijama, samo što to nije tako kako ga vi predstavljate, već bih rekao da su i uzroci i razlozi na sasvim drugoj strani. Oko spoljnotrgovinskog deficita, on je neuporedivo manji nego u vaše vreme. Bio je 58, pa došao do 59, u avgustu 2012. godine pokrivenost uvoza izvozom, danas je 72,5%. To je jedino čime možemo naročito da se pohvalimo u ovih godinu i osam meseci, pošto to da smo dve godine na vlasti, želim i to da kažem, to će biti tek u avgustu i to čak da ne računate da su bili izbori. Vi to ponavljate već pola godine i svi ćutimo zato što valjda psihološki hoćete narodu da kažete – ovi toliko vladaju, toliko je vremena prošlo, vreme je za nas. Polako ljudi, nije pitanje o vremenu, nego je pitanje o idejama. Pitanje je u poštenju, u odnosu prema državi, pitanje je u onome ko šta može da uradi za zemlju, a ne o tome koliko je meseci prošlo i koliko meseci nije prošlo. Kada govorite o tome – ovo je neka druga, treća rekonstrukcija, ne, ovo je nova Vlada. Hoćete li da kažete da je Angela Merkel sebe rekonstruisala sada, pošto ima više istih ministara koje je imala u prošloj Vladi, mnogo više nego što ima ova Vlada? Možete da izgovorite šta god hoćete, nije ni važno šta ko priča. Dovoljno je samo da se kaže nešto protiv Vlade Srbije, da se kaže nešto protiv mene i hajde, to je lepo i nastavićemo da pričamo. Vi ste pomenuli nekakve troškove, o štednji govorite. Srpska napredna stranka, za razliku od vas, vratila je sve dugove i SNS ne duguje nijedan jedini dinar nikome. Ne postoji nijedna televizijska kuća, nijedna radijska kuća, nijedna novinska kuća da im dugujemo i jedan jedini dinar iz bilo koje kampanje, za razliku od vas. Ono što smo imali, sve smo prijavili, a to smo dobili zahvaljujući vama. Ne treba nama toliko para. Mi smo to dobili zahvaljujući vama. Želim da objasnim građanima Srbije, DS je pravila Zakon o finansiranju političkih stranaka kada je bila najveća, želeći da ima najviše para, a onda je neko drugi pobedio i oni su nama tako dali pare. Mi te pare domaćinski trošimo, imamo ih najviše. Ali, to ćemo uskoro da promenimo i smanjićemo novac i za SNS i za DS i za sve stranke, a više para narodu. To će biti još jedna izmena onoga što ste vi napravili. Rekli ste ovde da sam najmoćniji čovek. Izgleda se moja moć ogleda u većem strpljenju i većoj trpeljivosti. Ja sam jedini u ovoj sali koji je nije napustio u prethodnih osam sati. Tri sata sam stajao ovde pred vama. Ostalih pet sati sam sedeo i slušao. Jedini sam koji je nije napustio. Nisam išao ni da jedem, ni da pijem. Tačno je, gospodine Pavićeviću, do 05,20 časova sam pisao, ali sam i sinoć pisao do 05,20 časova i juče i prekjuče i danima to traje. Danima to radim i sa kolegama ministrima i sa mnogim drugima, zato što nama samo onaj plan tri stuba reformi, koji je bio samo 11 ili 12 strana, trebalo nam je 10, 12 dana da to uradimo onako temeljno, onako ozbiljno i onako odgovorno, da predstavimo plan i program. Razumeo bih primedbu da ovo nije ekspoze. Ekspoze znači izlaganje. Govorio sam i nešto što nije napisano, nešto sam preskočio, a napisano je. Mislim da je trebalo da se reaguje na licu mesta, jer to nije zakon pa da vam dostavljam u pisanoj formi i da morate da se upoznajete sa tim. Reagovali ste na način na koji ste reagovali. Imali ste raspravu, pravo kao i svaki drugi. Rekli ste – principi vladavine zakona, rekli ste da sam ovde naređivao poslanicima. Želim zbog javnosti, zbog ljudi koji nisu čuli, zbog onih koji nisu slušali šta sam rekao narodnim poslanicima, rekao sam, citiram: „Zamolio bih vas, poštovani narodni poslanici, da radite vredno i naporno, da ovde spavate, jedete i umivate se sve do 15. jula kako bismo reforme mogli da započnemo na način na koji želimo“. Ako je to uvreda i ako je to naredba, onda ja prihvatam da sam vas uvredio. Što se tiče kulta vođe, nisam čuo da je neki vođa tako lako, lepo i lagodno trpeo sve što ste izgovarali, da ni na koji način nije reagovao i trudio se da vam pristojno na svako pitanje odgovori. Nisam čuo da ti koji takve kultove grade, a mnogo sam pročitao, mnogo knjiga, da je neki imao slične nadzore, slične poglede i slično ponašanje. Oko dugova, ono što mi je važno zbog građana da objasnim, pošto se to često ponavljalo, i pitanje penzija. Još jednom, zahvalan sam predsedniku NDS, gospodinu Tadiću, što je rekao kolika je ono greška bila. Ta greška će nas koštati još tri godine. Ko je kriv? U krajnjoj liniji, nije ni važno, to je bila strašno neodgovorna odluka. Ta greška će nas skupo stajati sve do kraja 2017. godine. Sve. Zato što zbog te greške imamo ono što neko kaže metafizički isparile četiri i po milijarde. Ne razume gospodin Šutanovac, pokušao sam da mu objasnim, da je milijarda njihovih garancije za „Srbijagas“, pa ih mi sada plaćamo, ali to je već neki drugi par rukava. Četiri i po milijarde su otišle u penzije i plate, zato su metafizički nestale. A metafizički su nestale zato što je Vlada gospodina Šutanovca takvu odluku donela, a ne ova vlada i ne prethodna Vlada. To je Vlada gospodina Šutanovca donela, kojoj se protivio i gospodin Cvetković. Gospodine Šutanovac, ovo je istina, a šou ste malopre pravili, i to prilično nepristojan u jednom svečanom danu. Ovo je istina i ovo znaju svi ekonomisti, ali pretpostavljam da ste vi veći stručnjak i od šefova Fiskalnog saveta i svih u ovoj zemlji, koji hvale ove reforme i koji hvale ove mere, a pretpostavljam da ste vi bolji ekonomista. Meni se to čini, a čini mi se da i to građani Srbije misle. Što se tiče naroda, potpuno ste u pravu Janko, ko god da je pobedio bila bi narodna pobeda, zato sam tako i rekao. Bila je ubedljiva pobeda, pa sam možda to zbog toga i na takav način naglasio. Dakle, ljudi koji su došli ispred Narodne skupštine su došli o svom trošku ili o trošku svojih odbora. Ni jedan dinar im država nije, niti će platiti. Sa druge strane, možete da se smejete koliko hoćete, jer autoprojekcija je čudo, ono što vi radite mi ne radimo, samo to treba da imate u vidu. Još jedna stvar, pošto je bilo problema da li sme da se za ove naše prijatelje ambasadore izdvoji, da se napravi nekakav koktel, rekli su u državi, pa da nema, ne znam šta sve, nije država napravila ni koktel povodom izbora nove Vlade. Lično sam izdvojio celu platu za koktel da ne brinete, ni to država nije platila. Što se tiče naše spoljne politike još jednom da ponovim, Vlada Republike Srbije je odlučna da istraje na svom evropskom putu. Vlada Republike Srbije ispuniće sve uslove za prijem u članstvo EU, na kraju svog mandata i do kraja svog mandata, ali ne zavisi od nas već od članica EU hoćemo li dobiti njihovo zeleno svetlo za ulaz u uniju ili ne. Što se nas tiče, Rusija je prijatelj Srbije, tako je bilo, tako je danas i tako će ostati ubuduće. Što se tiče teritorijalnog integriteta svih zemalja, Srbija štiti svoj teritorijalni integritet i Srbija štiti teritorijalni integritet svake zemlje članice UN. Mislim da ne postoji tako kristalno jasna pozicija jedne zemlje koja želi da sačuva svoju slobodu, koja želi da sačuva samopoštovanje, koja želi da sačuva svoje pravo da suvereno donosi odluke. Na kraju želeo bih da kažem da sam veoma zadovoljan diskusijom koju smo danas imali u Narodnoj skupštini Republike Srbije, o mnogim idejama smo spremni da razgovaramo i prihvatamo vašu ideju iz NDS da razgovaramo o reformi političkog sistema. Gospodin Čanak je tu temu pokrenuo na našim razgovorima u prostorijama SNS. Spremni smo da o tome razgovaramo, dubinski, da vidimo kako i na koji način najbolje da rešimo reprezentativnost na različitim nivoima. Mislim da po tom pitanju bi bilo dobro, bilo bi potrebno da se postigne što je moguće širi konsenzus svih poslaničkih grupa, svih narodnih predstavnika i kucate na apsolutno otvorena vrata. Što se tiče reforme poreskog sistema, tu će biti naši veoma snažni potezi. Lazar Krstić će pripremiti više zakonskih projekata i ne samo to, već i, rekao bih, jedan operativni plan kako i na koji način da jako napadnemo sivu ekonomiju i da vratimo tokove ekonomije u regularni ili normalni nivo. Uveren sam da ćemo u tome postići, ne tolike rezultate, kako neki misle, ali one rezultate da možemo 20 milijardi da uštedimo. Uveren sam da ćemo za to imati snage. Na kraju, uz zahvalnost svima vama, želeo bih da vam kažem da je za mene danas bio poseban dan. Kada sam rekao, u uvodnom delu, tresem se kao prut, negde, valjda nije zbog godina, pred kraj sam osetio da ne mogu da se pomerim, ali to je zato što mali broj ljudi koji imaju takvu čast, koji imaju takvu priliku, svega 73 nas u istoriji Srbije od početka 19. veka. Moram da vam kažem da sam ponosan, srećan, ali da znam kolika je odgovornost, da ću zajedno sa kabinetom koji sam predstavio raditi pošteno i odgovorno, da će biti mnogo teških stvari, da će se ljudi neretko ljutiti na nas, ali sam siguran da i oni koji govore loše i oni koji nam neretko ne misle dobro, da i oni znaju da preduzimamo najbolje poteze za našu zemlju, za naš narod. Ponoviću još jednom, uz sve teške mere, koje budemo preduzimali, već od kraja 2016. godine, sva primanja koje ljudi budu imali biće im veća nego što su danas. Po prvi put imamo plan i tačne rokove i sve kad, kako i na koji način će nam biti bolje, sa jasnim antirecesionim merama, sa jasnim merama za povećanje zapošljavanja u privatnom sektoru i mislim da je to za nas najvažnije. Hoću da se zahvalim građanima Srbije na ogromnoj podršci koju su nam dali. Mi nismo tu podršku dobili ni na šovinizmu, ni na populističkim temama, već smo je dobili na ozbiljnom i odgovornom programu, na tome što smo teške reforme obećali, jer su ljudi znali da smo ozbiljniji, ljudi su to dobro i odlično razumeli. Koliko god da budu ljuti zbog teških mera, uveren sam da će, poput Gerharda Šredera, možda neke od nas sačekati ta slava da i kad izgubimo izbore neki kažu – ipak, danas živimo bolje zahvaljujući teškim reformama koje su u tom vremenu preduzete. Još jedanput, hvala. Verujem u Srbiju. Srbija će ići napred. Srbija će biti zemlja pobedničkom mentaliteta. Uveren sam da će Srbija u godinama koje dolaze biti sve značajnija zemlja u našem regionu. Teško te reči izgovaram, ali sam siguran da će Srbija biti zemlja koja će svuda širiti stabilnost i koja neće imati neprijatelje, već će svoja prijateljstva da gradi i da širi svuda po svetu. Još jedanput, hvala vam. Živela Srbija! Napred Srbija!
Zaključujem pretres. Pošto je Narodna skupština obavila pretres o jedinoj tački dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 270. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, zakazujem 27. april 2014. godine kao dan za glasanje o programu Vlade i izboru predsednika i članova Vlade. Glasanju ćemo pristupiti odmah, odnosno u 18.55 časova, zbog zapisnika. Poštovani narodni poslanici nastavljamo rad Prve posebne sednice Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini. Pre nego što pređemo na odlučivanje potrebno je da utvrdimo kvorum. Prema članu 88. stav 5. Poslovnika, kvorum za rad Narodne skupštine u Danu za glasanje postoji ako je na sednici Narodne skupštine prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 224 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da prema tome postoje uslovi za odlučivanje. Povodom ukazivanja narodnih poslanika na povrede Poslovnika Narodne skupštine, podsećam vas na odredbu člana 103. stav 6. Poslovnika prema kojoj ako i posle objašnjenja predsednika Narodne skupštine narodni poslanik smatra da je povreda učinjena može zahtevati bez prava na obrazlaganje da se Narodna skupština bez pretresa o tome izjasni u Danu za glasanje. Saglasno navedenim odredbama Poslovnika prelazimo na odlučivanje. Narodni poslanik Aleksandra Jerkov na sednici 27. aprila u 18.12 časova ukazala na povredu člana 97. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 20 poslanika, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 207 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila predlog poslanice Aleksandre Jerkov da je Poslovnik povređen. Pošto je Narodna skupština obavila pretres o kandidatu za predsednika Vlade, iznetom programu i kandidatima za članove Vlade, a pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da, prema članu 270. stav 2. Poslovnika, Narodna skupština o Programu Vlade i izboru predsednika i članove Vlade, odlučuje u celini, tajnim glasanjem osim ako ne odluči da se glasa javno. Ako Narodna skupština odluči da se glasa javno, glasa se prozivkom. Predlažem da Narodna skupština o Programu Vlade i izboru predsednika i članove Vlade, glasa javno – prozivkom narodnih poslanika. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 196 poslanika, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasao 31 narodni poslanik od ukupno prisutnih 228 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da se o Programu Vlade i izboru predsednika i članove Vlade, glasa javno – prozivkom. Pošto je Narodna skupština odlučila da se o Predlogu za predsednika i članove Vlade glasa javno – prozivkom, podsećam vas da Narodna skupština istovremeno glasa o Programu Vlade i izboru predsednika i članova Vlade, zatim da Narodna skupština odlučuje o izboru Vlade u celini i to većinom glasova svih narodnih poslanika. Takođe vas podsećam da članom 131. Poslovnika uređen postupak sprovođenja javnog glasanja – prozivkom i da, shodno toj odredbi: - generalni sekretar Narodne skupštine proziva narodne poslanike po azbučnom redu prezimena, - narodni poslanik koji pristupa glasanju izgovara reč „za“, „protiv“ ili „uzdržan“, - predsednik ponavlja ime i prezime narodnog poslanika koji je glasao i njegovu izjavu, odnosno utvrđuje da je odsutan ili da ne želi da glasa, - generalni sekretar Narodne skupštine zapisuje izjavu narodnog poslanika ili njegovu odsutnost uz njegovo ime i prezimena na spisku. Stavljam na glasanje Program Vlade i Predlog za izbor članova Vlade u celini. Pristupamo glasanju prozivkom narodnih poslanika. Molim generalnog sekretara Narodne skupštine da obavi prozivanje narodnih poslanika po azbučnom redu prezimena i evidentira njihovo izjašnjavanje.
Hvala. Aleksić Dragan - za Aleksić Irena – za Anastasov Adrijana - za Andrejević Dejan – za Andrić Mirjana – za Antić Aleksandar - za Antić Zoran – za Arsenović Konstantin – za Arsić Veroljub – za Atlagić prof. dr Marko – za Babić Zoran – za Bajatović Dušan – za Barišić dr Dragana – za Batić Olgica – za Bauer dr Ivan – za Bačevac dr Muamer – za Berić Nebojša – za Beronja Ljiljana – za Besarović prof. dr Vesna – za Bečić Igor – za Birmančević Boban – za Bićanin Milena – za Blažić Branislav – za Bogatinović Žarko – za Bogdanović Goran – protiv Božović Balša - odsutan Bojanić Zoran – za Bošnjak Branka – za Bradić Blagoje - protiv Varga Laslo – za Vasiljević Bratimir – za Veljković Jelisaveta – za Veselinović Janko – protiv Viček Anamarija – za Vlahović Sonja – za Vujić Vojislav – za Vujović Irena – za Vukić Vanja – za Vukmirica Svetislav – za Vukomanović dr Dijana – za Vučetić dr Jezdimir – za Vučković Nataša – protiv Gvozdenović dr Slobodan – za Girić Ninoslav – za Gojković Žika – za Gojković Maja – za Grujić Mladen - za Dazdarević Sabina - uzdržana Dimitrov Vladica – za Dinić Ivana – za Dragojević Srđan - za Drecun Milovan – za Đerić Zlata – za Đilas Dragan – odsutan Đoković Mirjana - za Đukanović Vladimir – za Đukić-Dejanović prof. dr Slavica – za Đurica Milan – za Đurišić Živan – za Đurišić Marko - protiv Đurović Aleksandra – za Đurović dr Branko – za Živković Zoran – protiv Živković Milinko - za Zindović Dragoljub – za Zindović Miljana – za Zirić Bojan – za Zorić dr Gordana – za Ilić - Stošić Biljana – za Imamović Enis – uzdržan Isailović dr Obrad – za Jablanović Aleksandar – za Jarić Dražen – za Jevđić Marija – za Jevtić Jovica – za Jevtović – Vukojičić Milanka – za Jerkov Aleksandra - protiv Jovanović Dragan – za Jovanović Jovana – odsutna Jović dr Radoslav – za Jovičić Aleksandar – za Jozić Zoran – za Jolović Nikola – za Jugović Aleksandar – za Kamberi Šaip – odsutan Karavidić Branka – protiv Karić Dragomir – za Karić Ivan – protiv Karić Milanka – za Knežević Goran – odsutan Knežević Milan – za Kovač Elvira – za Kovačević Borisav – za Kovačević Goran – za Kovačević Dejan – za Kovačević Milan – za Korać Milan – za Kosanić mr Đorđe – za Kosorić Ljiljana – za Kostić Vladeta – za Kostić Radmilo – za Kostreš Bojan – odsutan Krkobabić Milan – za Krlić Mirko – za Kružević Srđan – za Lazić Nada – uzdržana Lakatoš Ljibuška – za Laketić dr Darko – za Latković dr Milan – za Linta Miodrag – za Lukić Mladen – za Lutovac Violeta – za Maksimović Saša – za Maksimović Siniša – za Maletić Aleksandra – za Malović Snežana – protiv Malušić Ljiljana – za Maraš Marjana – za Marinković prof. dr Vladimir – za Marjanović Vesna – odsutna Marjanović Mirjana – za Markićević Miroslav – za Marković Aleksandar – za Marković Vesna – za Marković Dragan – za Marković Jovan – protiv Martinović Aleksandar- za Martinović Vesna – protiv Matić Veroljub – za Mijatović Jelena – za Mijatović dr Milorad – za Mijatović dr Predrag – za Miladinović Stefana – za Milekić Zoran – za Miletić Milija – za Milisavljević prof. dr Dušan - protiv Milićević Đorđe – za Milojević Milosav – za Milosavljević Nenad – za Milošević Vladan – za Milošević Nevenka – za Mirković Saša – za Mitrović Nenad – za Mićin Žarko – za Mićunović Dragoljub – odsutan Mihajlović Miletić – za Mrdaković-Todorović dr Ljubica – za Mrkonjić Milutin – za Muković Mujo – za Nestorović Ljiljana – za Nikolić Dejan – odsutan Nikolić Dragan – za Nikolić Dušica – za Nikolić Miljana – za Nikolić Miodrag – za Nikolić Nenad – za Nikolić Radomir – za Nikolić Sanja – za Nikolić-Tanasijević Nadica – za Novaković Milan – za Obradović prof. dr Žarko – za Obradović Jasmina – za Obradović Marija – za Omerović Meho – za Orlić dr Vladimir – za Pavićević Vladimir – protiv Pajović dr Aleksandar – za Pantić Krstimir - za Pantić Pilja Biljana – za Papuga Olena – uzdržana Pastor Balint – za Pauljeskić Olivera – za Paunović Vera – za Paunović Dragan – za Pek Zoltan – za Peranović dr Aleksandar – za Perić Slobodan – odsutan Petković Vladimir – za Petrić Milan – uzdržan Petrović Dušan – protiv Petrović Mira – za Petrović prof. dr Nebojša – za Petrović Petar – za Petronijević Milisav – za Pešić Olivera – za Poskurica prof. dr Mileta – za Pralica Zoran- za Pribojac Jelisaveta - za Radičević Dalibor – za Radojević dr Aleksandar – za Rakić Katarina – za Rakić Miodrag – odsutan Rakonjac dr Vesna – za Rističević Marjan – za Ružić Branko – za Savović Biljana – za Senić Aleksandar – protiv Spasojević Suzana – za Stanković Miroljub – za Stanojević Velimir – za Stevanović Marija – za Stevanović Milan – za Stević Zvonimir – za Stefanović Borislav – protiv Stojadinović Ninoslav - protiv Stojanović Momir – za Stojanović Nevena – za Stojiljković Ivana – za Stojković Velibor – za Stojković Dušica – za Stojmirović Ljubiša – za Stojšić Đorđe – odsutan Stošić Milorad – za Stupar Dušan – za Sušec Željko – za Tatomir Nebojša – za Tomašević Damnjanović Tanja – za Tomić dr Aleksandra – za Tončev dr Novica – za Tošanić Miloš – za Tošić Velinka – za Tošković Vučeta – za Turk Milena – za Ćirić Goran – protiv Ćorilić Milena – za Ćorović Aida – protiv Ugljanin dr Sulejman – uzdržan Filipovski Dubravka – za Fremond Arpad – za Halimi Riza – odsutan Hasanović-Korać Biljana – protiv Cvetanović Milorad – za Čanak Nenad – nije glasao Čikiriz Mirko – za Čolaković Momo – za Čomić Gordana – protiv Čotrić Aleksandar – za Šarac Suzana – za Škundrić prof. dr Petar – za Šormaz Dragan – za Šutanovac Dragan – protiv Šušnjar Katarina – za
Pošto smo obavili glasanje prozivkom narodnih poslanika, zaključujem glasanje. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, želim u vaše i svoje ime da pozdravim predsednika Tomislava Nikolića, koji će prisustvovati ovom delu sednice. Dozvolite mi da saopštim rezultate glasanja. Od 228 narodnih poslanika koji su pristupili glasanju, za predlog je glasalo 198 narodnih poslanika, protiv predloga glasala su 23 narodna poslanika, uzdržanih je bilo šest i nije želeo da glasa jedan narodni poslanik. Pošto je za program Vlade i Predlog za predsednika i članove Vlade glasalo 198 narodnih poslanika, što predstavlja većinu od ukupnog broja narodnih poslanika, konstatujem da je Narodna skupština usvojila program Vlade i izabrala Vladu u predloženom sastavu. Dozvolite mi da u vaše ime i u svoje ime čestitam predsedniku, potpredsednicima i ministrima u Vladi na izboru. Molim predsednika, potpredsednike i ministre da počnemo procedurupolaganja zakletve. (Predsednik čita, a članovi Vlade ponavljaju tekst Zakletve.) „ZAKLINjEM SE NA ODANOST REPUBLICI SRBIJI I SVOJOM ČAŠĆU OBAVEZUJEM DA ĆU POŠTOVATI USTAV I ZAKON, DA ĆU DUŽNOST ČLANA VLADE VRŠITI SAVESNO, ODGOVORNO I PREDANO I BITI POSVEĆEN OČUVANjU KOSOVA I METOHIJE UNUTAR REPUBLIKE SRBIJE“. Molim predsednika, potpredsednike i ministre u Vladi da potpišu i predaju tekst zakletve. (Predsednik, potpredsednici i ministri u Vladi potpisuju tekst Zakletve.) (Intoniranje himne.) Pošto je Narodna skupština izabrala Vladu, a kako je to bila jedina tačka dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 102. Poslovnika Narodne skupštine, zaključujem Prvu posebnu sednicu Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini. Sada vas pozivam na svečani koktel u centralnom holu Doma Narodne skupštine.