Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Sedmu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2019. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da prisustvuje 73 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja prisutnih u sali, molim da ubacite kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 86 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje ulovi za rad Narodne skupštine. Nastavljamo zajednički načelni i jedinstveni pretres o predlozima akata iz tačaka 1. do 11. dnevnog reda. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine obaveštavam vas da su pozvani da sednici prisustvuju: Siniša Mali, ministar finansija, Zoran Đorđević, ministar za rad zapošljavanje boračka i socijalna pitanja, Aleksandar Antić, ministar rudarstva i energetike, Jelena Tanasković i Slavica Savičić, državni sekretari u Ministarstvu finansija, Mirjana Filipović, državni sekretar u Ministarstvu rudarstva i energetike, Aleksandar Gajević, državni sekretar u Ministarstvu kulture i informisanja, Darko Komnenić i dr Dragan Dimirović, vršioci dužnosti pomoćnika ministra finansija, Zoran Milošević i Saša Trandafilović, vršioci dužnosti pomoćnika ministra za rad, zapošljavanje, boračka i socijalan pitanja, Radan Kostić, direktor Fonda za socijalno osiguranje vojnih osiguranika, Dragana Kalinović, direktor Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje, Milesa Marjanović, načelnik Odeljenja u Ministarstvu finansija, Luka Tomić, šef Kabineta ministra finansija, Svetlana Kuzmanović-Živanović, LJiljana Petrović i Biljana Todorović, šefovi Odseka u Ministarstvu finansija, Marijan Blešić, rukovodilac Grupe u Ministarstvu finansija, Olivera Ružić Poparić i Irena Injac, viši savetnici u Ministarstvu finansija, Dragana Nešić, Jelena Dragojlović i Biljana Mirić Bogdanović, samostalni savetnici u Ministarstvu finansija i Dunja Tepavac, savetnik u Ministarstvu finansija. Nastavljamo sa radom. Da li predsednici odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Da). Reč ima narodni poslanik Hadži Milorad Stošić. Izvolite kolega Stošiću.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, u današnjoj raspravi imamo set zakona o poreskim obavezama i pred nama je jedan veoma bitan zakon, a to je zakon o izmenama i dopunama Zakona o penziono-invalidskom osiguranju. Danas govorimo o zakonu kojim se regulišu neka pitanja koja se tiču preko milion i 700 hiljada naših sugrađana i to onih najstarijih, velikog broja naših sugrađana prema kojima će ovaj zakon u narednom periodu, odnosno po odlasku u penziju imati i određene prinadležnosti za njih. Zato je neophodno da se nekim dodatnim predlozima ovaj zakon poboljša i bude u funkciji zaštite naših najstarijih sugrađana. Svakako razlozi za donošenje ovog zakona proizilaze i potrebe daljeg uređivanja sistema PIO i stvaranja uslova za dugoročnu ekonomsku održivost ekonomskog sistema sa jedne strane i stvaranja uslova kojim će se obezbediti pravna sigurnost i odgovarajući socijalni položaj sadašnjih i budućih penzionera. Reformu PIO o penziono-invalidskom osiguranju vršimo već duži niz godina i kao što je i ministar napomenuo juče – od 2002, 2003, 2005, 2010, 2014. i 2012. godine i mere koje su sprovedene su uglavnom bile restriktivnog karaktera, što ovaj zakon delimično i poboljšava. Neki će reći da su te mere bile prilagođene ekonomskim uslovima države i društva, demografskim kretanjem, negativnim odnosom broja zaposlenih i broja penzionera i drugo. Međutim, mi iz PUPS-a smatramo da je pored navedenih razloga i možda nedovoljna briga za naše najstarije sugrađane, odnosno za sadašnje i buduće penzionere. Penzijski sistem je jedan od najsloženijih sistema u društvu i kao takav neposredno ili posredno je izuzetno značajan za skoro sve stanovnike države. Ovim sistemom pre svega obezbeđuju se primanja našim najstarijim sugrađanima, sadašnjim penzionerima i onima koji će postati u budućnosti. Zbog toga, kao što je poznato PUPS i gospodin Milan Krokobabić pokrenuli su otvoreni društveni dijalog o nužnosti reforme penzijsko-invalidskog sistema i Zakona o PIO. Partija ujedinjenih penzionera Srbije je pokrenula dijalog i svi su bili pozvani. Mi smo ponudili neke predloge, ali ne i konačna rešenja. Verujemo da će se kroz rešenja u konstruktivnoj saradnji i atmosferi doneti najbolja rešenja i što se tiče penzionog sistema i što se tiče Zakona o PIO. To su razgovori koje ne bi trebalo da zaobiđu udruženja penzionera pre svega kao predstavnika najveće populacije u državi, reprezentativne sindikate, nevladin sektor, stručnu javnost, predstavnike rada i relevantne političke partije. Jasno je da će o konačnim rešenjima ipak rešiti i odlučiti narodni poslanici u ovom parlamentu, a sa zadovoljstvom mogu da konstatujem da je preko 60 godina ukupno 70 narodnih poslanika koji će imati malo veći obzir prema ovom zakonu jer ih to očekuje u veoma bliskoj budućnosti primenom ovog zakona na njih lično. Odluka o prestanku umanjenja penzija je veoma dobra. Ova odluka na kojoj je PUPS insistirao otvorila je prostor da uđemo u nešto što se zove ozbiljna reforma penzionog sistema. Ta reforma treba da bude etapna. Prvi korak su održiva zakonska rešenja koja će regulisati tu problematiku i mi danas, upravo, imamo jedan zakon koji će pokušati na neki način da pravno-formalno reguliše sve što se tiče penzija i penzionog osiguranja. Danas govorimo o izmenama i dopunama Zakona o PIO, zakona koji treba da osigura bezbrižniji život naših najstarijih sugrađana. Takva rešenja, sveobuhvatna i stabilna, treba potpuno da isključe bilo kakav uticaj pojedinca, grupe, partije, ali i opravdanu brigu ljudi da je penzija povećana ili ne i koliko će biti povećana. Zato je bitno da se zakonom regulišu sva ta pitanja da nema dileme i nema razmišljanja o tome. Kada govorimo o penzionerima, mi smo svedoci da su svima puna usta brige o penzionerima, ali mogu da konstatujem da se malo ko prijavio, odnosno malo ko je učestvovao u diskusijama i o dijalogu o izmenama i dopunama iz penzijskog invalidskog sistema i Zakona o PIO. Kada govorimo o Zakonu o PIO, u opticaju je bilo više predloga izmene i dopune i razne preporuke određenih struktura, pre svega Fiskalnog saveta, kao i predloga i preporuka pojedinih stručnjaka za ovu oblast. Za sada manje su se pitali oni kojih se taj zakon tiče, a to su penzioneri koji su u prethodnom periodu dali veliki doprinos u stabilizaciji državnih finansija i stabilizaciji budžeta Republike Srbije. Partija ujedinjenih penzionera Srbije se godinama zalaže za usklađivanje penzija po formuli 3P - penzije prate plate, i smatramo da je to najpravednija formula kojom se obezbeđuje rast penzija sa rastom plata. Ovom formulom obezbeđuje se da penzioneri ne budu građani drugog reda, kao neko prelazno rešenje PUPS bi takođe bio za predloge Fiskalnog saveta koja u obzir uzimaju inflaciju, odnosno rast zarada, a to je da se penzije usklađuju 40% sa troškovima i 60% sa rastom zarada, kao što je slučaj sa Slovenijom našom bivšom Republikom Jugoslavije, ali je predloženi i model 30% na osnovu uvećanja troškova života i 70% na osnovu uvećanja zarada, kao što je tu slučaj sa Maltom i sa još nekim evropskim zemljama. Svakako, kada bi se švajcarska formula zamenila sa ovim predlozima Fiskalnog saveta, dala bi puno veću sigurnost penzionerima. Ovim zakonom o izmenama i dopunama Zakona o PIO predlažu se rešenja švajcarskog modela, usklađivanje penzija 50% sa rastom zarada i 50'% sa rastom potrošačkih cena. Ovaj švajcarski model usklađivanja penzija mi smo imali 2003. do 2005. godine, koji je tada prosečnu penziju spustio na 42% prosečne plate sa tendencijom daljeg pada prosečne penzije. Kada govorimo o zakonskim formulacijama, nameće se pitanje u predlogu zakona, šta se podrazumeva pod rastom potrošačkih cena, odnosno koji se indeksi koriste, koji će se indeksi koristiti za merenje tog rasta? To bi voleo da dobijemo danas odgovor od predlagača ovog zakona. Takođe, nameće se pitanje kod drugih 50% usklađivanja sa rastom zarada, da li se misli na ukupne zarade, zarade u realnom sektoru ili na zarade u javnom sektoru? Neophodno je da se to precizno definiše ovim zakonom. Usvajanjem zakona u predloženom tekstu bez poboljšanja ili začetnih rešenje takođe će stalno umanjivati prosečnu penziju naspram prosečne plate. Partija ujedinjenih penzionera Srbije će svakako amandmanima nastojati da poboljša ovaj zakon i time obezbedi da on bude prihvatljiv, pre svega u delu formule usklađivanja, odnosno člana 23. kojim se članom 80. menja. Predlažemo da se u stavu 1. ugrade predlozi Fiskalnog saveta i da usklađivanje penzija bude 40% sa rastom potrošačkih cena i 60% sa rastom zarada, odnosno bolja varijanta bi bilo 70% sa rastom zarada i 30% sa rastom potrošačkih cena. Na ovaj način delimično bi zaštitili penzionere kako bi se manjom dinamikom stvarala razlika između prosečne penzije i prosečne plata do sticanja uslova za prelazak na formulu 3P, odnosno penzije prate plate. Takođe, neophodno da se u zakon ugradi zaštitni mehanizam koji bi zaštitio umanjenje prosečne penzije ispod nekog, odnosno prosečne plate, na primer da se novim amandmanom reguliše da u slučaju pada prosečne penzije od prosečne plate ispod nekog procenta, da li je to 60%, 55% ili 50%, da se penzije vanredno usklađuju. Partija ujedinjenih penzionera Srbije je takođe podneo amandman radi regulisanja ovog pitanja na taj način da zaštiti penzionere, da prosečna penzija ne pada ispod 50% od prosečne plate. Mislim da su ta rešenja prihvatljiva, imajući u vidu da su finansije stabilizovane i budžet stabilizovan i da trebamo izaći u susret našim najstarijim sugrađanima. Ovim zakonom bi trebalo regulisati, pored visine prosečne penzije i najniže penzije, mi iz PUPS-a smatramo da najniže penzije ne omogućavaju dostojanstven život u starosti i da je potrebno popraviti ovo stanje. Jedan od načina određivanja najniže penzije trebalo bi da se veže ili da se reguliše ili da bude sličan kao određivanje najniže cene rada prema radno sposobnom stanovništvu. Drugi način je definisati novu socijalnu politiku, koja bi jasno i precizno sagledavala materijalnu situaciju građana sa malim penzijama, kao što je bio slučaj sa beogradskim penzionerima koji su u jednom periodu primali kvartalnu pomoć, svi oni koji su imali niže penzije, a bilo ih je oko 65 hiljada, kao što je bio slučaj i 2012. do 2014. godine kada je zakonom bilo uređena kvartalna pomoć za sve penzionere sa nižim primanjima i tada je obuhvatalo oko 400 hiljada penzionera koji su dobijali kvartalnu pomoć u iznosu od četiri hiljade, što je iznosilo na godišnjem nivou 16 hiljada, i tada popularno nazvanom kao trinaestom penzijom. Partija ujedinjenih penzionera Srbija da je penzija ekonomska kategorija i ona je opredeljena prethodnim doprinosima za penzijsko i invalidsko osiguranje. Zato je neophodna nova socijalna politika koja treba da izradi socijalne karte za penzionere i obezbedi potrebna sredstva za socijalna davanja mimo Fonda PIO. Gospodine ministre, vi ste najavljivali izradu socijalnih karata i to je bila veoma dobra inicijativa. Ne znam dokle se stiglo sa tom inicijativom, ali ima mogućnosti i načina da se urade socijalne karte za sve penzionere. Partija ujedinjenih penzionera Srbije će podržati izmene i dopune ovog zakona nakon poboljšanja amandmanima kao prelazno rešenje, ali i dalje predlaže i insistira na pravilu, odnosno 3P - penzije prate plate, kao što je slučaj sa Nemačkom i Švedskom, a mi upravo težimo kao država tim standardima. Partija ujedinjenih penzionera Srbije se ne bez razloga zalaže za formulu 3P - penzije prate plate, jer je to jedini model koji garantuje da će penzioneri biti u ravnopravnom položaju sa zaposlenim i neće biti građani drugog reda. Kada govorim o modelu 3P, to znači koliki procenat profesorima, doktorima, oficirima, policajcima i drugim javnim službenicima procenat rasta penzija treba da prati taj rast i procentualno bude sličan ili isti kao i za profesore, doktore, oficire, policajce i druge državne službenije koji su penzioneri. Ako smo imali slučaj 2014. godine kada je pretio bankrot finansija, Vlada je odučila da umanji plate i penzije i tada su penzije umanjene u istom procentu kao i plate. Onda je pravično i pravedno da se isti model primenjuje i kod povećanja plata i penzija. PUPS je tada podržao mere koje je predložio predsednik Vlade tadašnji, gospodin Vučić, radi stabilizacije javnih finansija. Zahvaljujući tim merama sprečio je bankrot države i javne finansije i budžet su stabilizovani. Upravo je to jedan od razloga stabilizacije finansija i budžeta, da se neka rešenja u PIO drugačije reše. Tada je važila formula 3P - penzije prate plate, koliko je bilo umanjenih plata toliko je bilo umanjenje i penzija. Penzioneri su prihvatili da budu tretirani kao i njihova deca i unuci koji su bili u radnom odnosu. Odluka o prestanku umanjenja penzija prestankom važenja Zakona o privremenom uređivanju načina isplate penzija iz 2014. godine dobila je veoma široku podršku i kod penzionera i uopšte u društvu. Međutim, ostala su pitanja velikog broja penzionera i Udruženja penzionera o povraćaju umanjenih iznosa penzija. Razmatrajući ova pitanja, 170 opštinskih i gradskih udruženja penzionera i Savez penzionera Srbije u celini, zauzeo je jedinstven stav o potrebi da se izvrši povraćaj umanjenih iznosa penzija. Partija ujedinjenih penzionera Srbije prihvatajući stavove Saveza penzionera, smatra da se ovom pitanju mora pristupiti veoma ozbiljno i odgovorno, da se prvo utvrdi ukupna visina sredstava koja su penzioneri dali, te da se na osnovu utvrđenih podataka Vlada Srbije pripremi modele povraćaja ovih sredstava i definiše dinamika povraćaja u skladu sa finansijama, odnosno sa konsolidacijom i finansija i budžeta. Partija ujedinjenih penzionera Srbije će u danu za glasanje, nakon poboljšanja ovog zakona amandmanima, glasati za ovaj Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o PIO. Kada smo govorili o izradi socijalne karte za penzionere, gospodine ministre vi možete koristiti usluge Saveza penzionera Srbije kao reprezentativnog predstavnika penzionera i njihovih 170 članica širom i to uglavnom volonterskim radom. Ja verujem da će Savez penzionera Srbije odazvati vašem pozivu na saradnju i pomoći u izradi socijalnih karti za penzionere. Napomenuću jedan podatak koji ide u tom pravcu, a to je da je pre par godina gradska organizacija penzionera Niš i Pokret trećeg doba Niša u saradnji sa Centrom za socijalni rad „Sveti Sava“ Niš i Ministarstvo rada sproveo projekat popis samačkih, staračkih domaćinstava u Nišu i tom prilikom anketirao blizu 18.000 ispitanika. Ta baza podataka je ustupljena Centru za socijalni rad „Sveti Sava“ u Nišu, a na osnovu koga je Centar za socijalni rad uveo nove usluge socijalne zaštite. Zbog takvog odnosa penzionera i penzionerskih organizacija, Vlada i Ministarstvo treba da Savezu penzionera poklone posebnu pažnju i da u celini Savezu penzionera i udruženjima gradova penzionera i Niša da ih tretira kao partnere koji mogu svojim doprinosom da daju mnogo i predloga, a da i mnoge konkretne stvari urade na nivou lokalnih samouprava. Pored Zakona o PIO, govorio bih još ukratko o nekim pitanjima dnevnog reda, pre svega o Predlogu odluke o davanju saglasnosti na izmene finansijskog plana Fonda SOVO kojim se predviđa da se poveća obim sredstava Fonu SOVO za 400 miliona i najveći deo tih sredstava bi se koristio u obezbeđivanju zdravstvene zaštite što je veoma pozitivno. U Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o doprinosima za obavezno socijalo osiguranje, to je veoma bitno da se produžavaju sve olakšice za novozaposlene u 2020. godini što je isto takođe bitno pitanje za narednu godinu. Kad se tiče Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona na poreskoj administraciji izvršena su pojednostavljenja određenih faza u poreskom postupku, što svakako omogućava lakšu proceduru. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak građana, to je i u obrazlaganju ministra finansija i ministra rada kao najvažnija izmena, a odnosi se na povećanje neoporezivog iznosa zarada sa 15.300 na 16.300 dinara mesečno, kao i olakšice za kvalifikovane novozaposlene u inovacionim delatnostima. Predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o republičkim administrativnim taksama izvršena su brojna usaglašavanja sa u međuvremenom usvojenim zakonima i definisani su iznosi iz taksi koje se plaćaju na pojedine radnje i usluge. Kao i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na imovinu, suština izmene je ukidanje obaveze prijave poreza za slučaj nasledstva i poklona, kada je te postupke sprovodio javni beležnik. Takođe ima još par zakoni koji su u ovoj jedinstvenoj raspravi i smatram da su uglavnom pozitivna rešenja koja su predložena tim zakonima i PUPS će u danu za glasanje glasati ne samo za Zakon o PIO, već za sve predloge zakona i odluke koje su predložene na ovoj sednici. Hvala i ako mogu da dobijem odgovore na ova pitanja koja sam postavio.
Hvala. Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SRS, narodni poslanik Milorad Mirčić. Izvolite.
Imamo nekoliko pitanja za resorne ministre. Prvo za ministra finansija. Ova formulacija novonastanjeni, mislim da zaslužuje da se javnosti detaljnije obrazloži šta to podrazumeva. Naravno, prihvata se ova prva formulacija da su to mladi ljudi koji su nekada otišli iz Srbije ili čiji su roditelji otišli iz Srbije i imaju želju da se vrate. Oni su na neki način uspešni ili potvrdili uspešnost u inostranstvu i sada Srbija nastoji da stvori zakonsku mogućnost da se takvi ljudi vrate i zaposle ovde i da njihov poslodavac bude oslobođen velikog dela doprinosa. Ima jedna zebnja, nije fobično, da me pogrešno ne razumete, od ranije su vođeni razgovori još kada je DOS bio na vlasti sa sadašnjom, a i tadašnjom kancelarkom Merkel, kada se budu vraćali prognani, odnosno izbeglice koje su nastanjene u Nemačkoj, zapadnoj Evropi. Tada se razmatrala mogućnost da se vrate u zemlju odakle su došli. E sada, šta je ovde bitno. Svi smo svedoci da su se neki resorni ministri hvalili kako pri ulasku migranata u Srbiju su morali da daju svoje podatke, mora im se utvrditi identitet i morali su da daju u krajnjem slučaju i otisak prsta. U svim nomenklaturama koje su važeće, zemlja odakle su došli je upravo zemlja gde su oni dali svoje podatke i odakle su faktički po tim nomenklatura otišli u zapadnu Evropu. Nije to nikakav problem, ako je ideja od ove Vlade da se i ti ljudi integrišu u Srbiju kao društvo, jer kada to radi zapadna Evropa, naravno selektivno i to je u jako malom procentu, zašto i Srbija ne bi mogla da zadrži neke kvalitetne ljude. Ali, taj povratak i taj razgovor oko inkluzije vraćenih lica iz zapadne Evrope je sa nekim sporazumom koji su potpisivali još ranije, sećamo se, to je Đelić isticao, kako nije nikakav problem da Srbija prihvati i novi broj stanovnika i on je uvek praćen sa jednim finansijskim aranžmanom. Mi imamo primer Bugarske, gde je to veoma loš primer, kada je došlo do inkluzije i povratka iz zapadnoevropskih zemalja lica koja su imala tretman migranata, nastali su problemi u Bugarskoj, u svim domenima, a pogotovo u domenima bezbednosti. Tako da Bugarska i dan danas ima taj problem. Oni su trebali po svim ugovorima, dogovorima i planovima da budu naseljeni na perifernim delovima Bugarske u graničnim pojasevima, međutim, znate kako je, kada je siromaštvo, kada je ekonomska kriza, svako po prirodi stvari ide u veće urbane sredine, jer se povećava mogućnost da može sebi da nađe neki posao i da u krajnjem slučaju nađe sredstva kako može da preživi on i njegova porodica i to se svodi na dolaženje u metropole, odnosno u glavni grad, u ovom slučaju Sofiju. U Sofiji je veliki problem, pre svega bezbednost i smeštaj tih lica koja su vraćena iz zapadnoevropskih zemalja. Zato insistiramo mi srpski radikali da se ovde pred javnosti da jasno objašnjenje i obrazloženje, pri tome, nije loša ideja da se smanji doprinos poslodavcu na ime zapošljavanja novih lica. To je nedavno predsednik Vlade Srbije iznela kao ideju da će im čak i plate biti na neki način nadoknađene u visini onih koje su imali za ove koji su uspešni, koji su se dokazali u zapadnoj Evropi, što je u svakom slučaju optimistički, ali teško izvodljivo. Što se tiče TV pretplate, gospodine ministre, dokle će u Srbiji ljudi koji kada uključe ringlu ili rernu da plaćaju TV pretplatu, da plaćaju pretplatu za televiziju i radio za javni servis? Bilo je razumljivo da u jednom periodu kada je bila ekonomska kriza, kada su bile sankcije, ovaj problem se morao na neki način rešavati, zato što je dovedeno u pitanje funkcionisanje informativnih kuća javnih servisa. Tada se našlo rešenje da to bude uz račun za struju da se plaća i TV pretplata. Ovde smo više puta slušali u proteklim godinama da smo izašli iz ekonomske krize, čak se išlo u nekim tvrdnjama da smo ušli u zlatno doba, mislim da bi sada trebalo razmišljati. Mi srpski radikali smo mišljenja da se ovo rešava na drugačiji način, ne iz razloga samo što poskupljujete ovu taksu na TV pretplatu sa 230 na 250 dinara, naravno, uvek će se naići na objašnjenje i obrazloženje – nije to neki veliki iznos, a mora informativni servis da radi, mora javno informisanje, koje je pod okriljem države, da funkcioniše. Ali, gospodo, u situaciji kada se ljudi koji su zaposleni bore za svaki dinar, da ne govorimo o penzionerima koji zapomažu i te kako za finansijskom pomoći koja im je dobro došla, 250 dinara mesečno nije ni mali iznos. To je na godišnjem nivou značajni izdatak. Ne možete… a u ostalom, zašto bi ovu TV pretplatu plaćali i oni koji uopšte i nemaju TV aparat? Jer je tako zamišljeno da onaj ko ima strujomer, onaj ko plati struju plati i TV pretplatu. Onda imate apsurdnu situaciju da u nekim mestima u Srbiji imate račun za struju koji je mnogo manji nego što je TV pretplata, a to su ova domaćinstva koja su ostala napuštena, gde je ostalo samo jedan član porodice i to u poznim godinama. Tako da prisustvujemo nekim stvarima koje nisu poželjne. Nepravda je prema ljudima koji, čak, ne i da ne gledaju, nego nemaju TV aparat. Postoji ona solucija da dokaže da nema TV aparat, ali dok dokaže, u procesu dokazivanja, u periodu dokazivanja on mora uredno da isplaćuje ovu taksu u visini od 250 dinara za televiziju. Zašto ne bismo govorili i o suštini? Ako Javni servis RTS i RTV tvrde da su nezavisni, da je njihov program potpuno nezavisan, čemu onda voditi toliko računa, neka kvalitetom programa, većim delom ubiraju tu nadoknadu, pa nek se izdržavaju jednim delom iz kvaliteta programa, a ne bez obzira kakav im je kvalitet programa, građani Srbije moraju da im plaćaju TV pretplatu. Što se, molim vas kolega Jojiću, kasnije ćemo o animalnom svetu, sada se radi o ozbiljnim stvarima. Ovde je dobra stvar što se širi baza onih koji će i koji trebaju po pravilu da budu poreski obveznici, da plaćaju doprinose i da plaćaju porez. Ovde imamo jedan predlog koji je veoma, veoma dobar, a to je da se predviđa u narednom periodu da sa paušalnog plaćanja poreza pređu na redovno vođenje knjigovodstva tzv. konsultanti u informativnoj tehnologiji. Teško je to definisati zato što sama definicija nema logiku i nema realnost, to su ljudi koji zarađuju ne mala sredstva, čuli smo ovde da je preko milijardu ukupan prihod od ove delatnosti i paušalno plaćanje poreza je pre svega za one koji nisu osposobljeni da vode knjige ili nisu finansijski u mogućnosti da vode knjigovodstvo kada je u pitanju njihovo poslovanje. Mislimo da ovo u suštini nije loše, ne samo zbog punjenja budžeta, nego i zbog njih samih koji rade kao konsultanti, tu su i lekari, tu su i advokati. Advokati će teško prihvatiti ovo, imali smo situaciju pre nekoliko godina kada su u znak protesta, kada je bila jedna od ideja slična ovoj ili gotovo ista kao ova, kada su advokati svojim štrajkom ipak na neki način prisilili predstavnike Vlade da odustanu od takve ideje, ali ne treba odustati, treba u svakom slučaju smanjiti mogućnost sive ekonomije u Srbiji i to se radi, između ostalog, tako što će kroz vođenje knjigovodstva ipak ljudi morati da prikazuju realne svoje prihode. Tu se malo karikiraju stvari kada su u pitanju, recimo, određena zanimanja, određene struke, kada su u pitanju lekari, a onda se to svodi i banalizuje se na nivo da li će lekari izdavati fiskalni račun, kao što je u prodavnici, kao što je u megamarketu. Nije to suština, suština je da vodi knjige ili da mu neko vodi knjigovodstvo da bi mogla država da registruje koliko oni u svojim privatnim ordinacijama, klinikama, ostvaruju prihoda, da srazmerno tome u procentu i plaćaju i doprinose i poreze, a ne da neki način izbegavaju ono što bi bilo sasvim normalno. Što se tiče predloga za neke poreske olakšice, mi mislimo srpski radikali, da treba razmišljati ako već niste o ovom predlogu, oko oslobađanja poreskih obaveza poljoprivrednika odnosno seljaka koji poseduje zemlju do pet hektara, površine pet hektara. Ili da se razmotri mogućnost da se oslobađaju poljoprivredna gazdinstava ona koja po članu porodice imaju maksimalno dva hektara obradive zemlje. Tako da ovaj naš predlog ima jednu logičnost, kad pogledate u prihodima koji su ostvario na ime naplate poreza od ovih domaćinstava koja imaju maksimalno pet hektara, videćete, poređenja radi, da maltene skuplji je onaj papir na kraju godine kada im pošaljete da plate porez nego što je ukupna vrednost poreza i onoga što oni trebaju što su u obvezi da plate. Otprilike tu su toliko mali iznosi a u sklopu, smatramo u sklopu ovog programa Vlade da se ljudi vrate na selo da se bave poljoprivrednom, pogotovo u većem delu ne računajući pri tome Pomoravlje i Vojvodinu, u ostalom delu Srbije. Prosečna domaćinstava su upravo raspolažu sa ovom površinom poljoprivrednog zemljišta. Što se tiče nezaposlenosti nije u dnevnom redu, ali je ministar pompezno saopštio da je ona ispod 10%. To bi bilo jako dobro da je na bazi nekih realnih parametara, da su to stvarno statistički podaci koji se prate tokom godine i koji odgovaraju realnosti. Ali ovo su tzv. anketni podaci koje obavlja agencija iznajmljena iz Nemačke, a suština je u sledećem. Oni nazivaju anketirana lica u Srbiji 1700 koliko se sećam je ispitanika, od 1700 ispitanika prvo je pitanje da li ste nekad radili. Nema veze, da li je radio jedan dan, mesec dana, nedelju dana, ili radi i dalje, ako kaže – jesam, vodi se u kategoriji zaposlenih. To je nešto što služi za prikazivanje ali ne bi trebalo da se koristi u ovakvim situacijama kada se ozbiljno razgovara o problemu nezaposlenosti koji je proistekao ne samo iz privredne realnosti nego je proistekao iz činjenice što ne mali broj mladih ljudi se seli iz Srbije, odlaze u zapadnu Evropu iz različitih pobuda. Najvećim delom, nažalost je iz rešavanja svojih ekonomskih problema, iz potrebe za radom u inostranstvu. Ima i onih koji odlaze da bi povećali svoj standard, ali je mnogo manje u odnosu na ove koji rešavaju svoju egzistenciju. Inače, taj proces migracije je prisutan u čitavom svetu i oni koji rade i žive u Nemačkoj, oni su isto ti koji menjajući sredinu, odlazeći u Ameriku, odlaze za većim standardom. Mi nismo u situaciji kao država da raspravljamo o tom problemu, mi smo u situaciji da vidimo kako da zadržimo te mlade, nezaposlene ili one koji su zaposleni ali nemaju dovoljna primanja da ostanu ovde u Srbiji, imajući u vidu sve te činjenice, to je sve veći problem i onda sa ovakvim podatkom o stanjenosti zaposlenosti stvara se potpuno drugačija slika u javnosti. Nije ovo neka tema niti želja da mi ovde lomimo koplja, nego samo da realno sagledamo kakva je situacija u Srbiji. Vlada izlazi sa predlogom posle usvajanja Zakona o budžetu sa ovim pratećim tzv. zakonima i to je uobičajeno, ništa nije izuzetak kada je u pitanju ova Vlada, izlazi sa predlogom da se ukupni doprinosi na zaradu smanje sa 62 na 61%. Ima mogućnosti da to bude i 60%, sa 62 na 60%, ali Vlada smatra da bi to, kako je to ministar obrazložio, bio veliki zalogaj sada u ovom trenutku, s tim što ne isključuje Vlada mogućnost da to dođe i na ukupan nivo od 60%. Mi srpski radikali smo mišljenja da to treba što pre uraditi, da se rasterete poslodavci, da se rastereti što više privreda, kako bi se u narednim godinama, u narednom periodu, jer ne očekujemo da će to tako brzo da bude, privreda mogla koliko-toliko oporaviti, a oni koji su dobrostojeći da otvore veću mogućnost za zapošljavanje nove radne snage. To je jedan proces koji će u svakom slučaju, po nama radikalima, trajati mnogo duže nego što to u javnosti prezentuje Vlada. Ovde je predlog da se doprinosi za penzijsko osiguranje smanje sa 12 na 11,5% i dolazimo na pravu temu, tema koja je u sklopu svih ovih pratećih zakona, to je tema penzija i visina penzija. Mi imamo jednu gotovo neverovatnu situaciju da ljudi koji su radili 30, 40 godina, jedan deo svojih primanja preko doprinosa i poreza uplaćivali su u penzioni fond. To je pojednostavljeno. Oni su taj novac davali državi da im država u proteklih 30 ili 40 godina pričuva taj novac bez neke velike kamate i bez neke velike mogućnosti zarade. Računali su da će eventualno umanjenje realne vrednosti tog novca biti propraćeno periodičnim povećanjem penzija. Kada su došli u situaciju da država kao garant sigurnosti tog njihovog kapitala posegne za nečim što je bilo gotovo za ne verovati da država uzima to od penzionera, objašnjavajući da je to za preporod, za prevazilaženje ekonomske krize, da se Srbija na taj način spašava, a pri tome ta ista Vlada koja je bila aktuelna mnogo više sredstava je trošila na raznorazne agencije, na administraciju, na Rudarsko-topioničarski basen „Bor“, gde je nesposobno rukovodstvo svake godino vuklo mnogo više nego što su izdvajali penzioneri. Tada je došlo do jednostavnog objašnjenja da nema druge nego moraju plate i penzije da se smanje, da bi država mogla da bude likvidna. Sada kada razgovaramo o modelu povećanja penzija, mi razgovaramo o periodu posle povećanja plata u javnom sektoru. U javnom sektoru plate su u proseku povećane za 8 do 9%, a ovde penzije se povećavaju po veoma interesantnom modelu. Povećavaju se, pre svega, jednom godišnje, koliko smo razumeli, samo jednom godišnje, ne usklađuju se i nema te mogućnosti koja će predvideti da se usklađuju u toku godine više puta. Ono što je veoma interesantno, a to je da kada pogledamo kakav je taj model, onda vidimo da se dodatno umanjuju te penzije. Taj model predviđa da je to jedna polovina prosečnog primanja u Srbiji i da je polovina procenta od porasta, kako se kaže, potrošačkih cena. Ovo su sve statistički podaci. Ovo je i te kako podložno i manipulacijama. Realno penzije će pasti ispod 48%, prosečna penzija u odnosu na prosečnu platu, što je u svakom slučaju poražavajuće.
Zahvaljujem, kolega Mirčiću. Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SNS narodni poslanik Aleksandra Tomić. Izvolite, koleginice Tomić.
Uvaženi predsedavajući, poštovani ministre i kolege poslanici, današnji pretres podrazumeva 11 predloga zakonskih rešenja čija podloga je u stvari budžet Republike Srbije koji smo juče usvojili, koji u stvari predstavlja osnovni dokument koji pokazuje koliko je Srbija napredovala u svom ekonomskom rastu i da je fiskalna konsolidacija završena, a da na scenu stupa podizanje standarda građana Srbije. U skladu sa time, pre svega imamo Predlog zakona o davanju saglasnosti odluka na Finansijski plan PIO fonda za vojne osiguranike, gde članom 1. Zakona o budžetskom sistemu Narodna skupština mora da da saglasnost na ovaj plan. Tim planom može da se vidi da je 36,519 miliona dinara država Srbija imala veće prihode po osnovu uopšte osiguranja koje se odnosi na vojne osiguranike, odnosno da je povećano ostvarenje prava socijalnog osiguranja po različitim osnovama, kao što su: farmaceutske usluge, materijalna nabavka pomagala, naprava za zdravstvenu zaštitu, kao i za osiguranike koji žive u inostranstvu i one koji su u vojnim izaslanstvima. Prema tome, tih 36,519 miliona sa postojećim planom od 5,4 milijarde praktično daje mogućnost da je nov plan uvećan za ta sredstva i iznosi 5.436.519.000, čime u stvari vidimo koliko će biti u mogućnosti da vojni osiguranici potražuju određena prema zakonu svoja prava i samim tim država je sposobnija da rešava mnoge probleme u ovom delu socijalnog osiguranja. Sledeći predlog zakona koji se odnosi na izmene i dopune Zakona o doprinosima za PIO obezbeđuje, u stvari, reforme koje mi od 2014. godine sprovodimo, koje se odnose uopšte na poslovno okruženje. Kao što vidimo te rezultate koji se odnose na priliv stranih direktnih investicija za proteklu godinu, svih međunarodnih institucija i vodećih ekonomskih časopisa u svetu, proglasili su Srbiju kao prvu zemlju vodeću u ovoj oblasti i koja je najzanimljivija za investicije i za one firme koje dolaze i sa istoka i sa zapada. Pokazuje suštinski mogućnost da je Vlada Republike Srbije, Ministarstvo finansija predložilo za sledeću godinu smanjenje troškova za poslodavce koje se odnosi na porez za PIO od stope 26% na 25,5% i na stopi na teret poslodavca koja iznosi sa 12% smanjuje se na 11,5%. To u stvari predstavlja dodatnih 13 milijardi dinara u budžetu Srbije koje će poslodavci imati prilike da raspodele na onaj način na koji misle prema svojim zaposlenima, a to znači – ili će zapošljavati nove ljude ili će povećavati plate svojim zaposlenima. Sledeći predlog zakona koji se odnosi na izmenu u poreskom postupku i poreskoj administraciji jednostavno uređuje način funkcionisanja Poreske uprave. Tu se uvode novi sistemi, akti koji pre svega omogućavaju da preko portala eUprave poslodavci imaju kontakte i obavljaju veći deo posla sa Poreskom upravo, samim tim taj broj odlazaka na šaltere i kontakt sa Poreskom upravom sve više je u postupku digitalizacije i samim tim preko samih lokalnih samouprava i ovaj postupak digitalizacije se negde spušta na te lokalne jedinice Poreske uprave, ali negde se i uvodi taj red koji govori o tome da se poboljšava kontrola same Poreske uprave kada je u pitanju skladištenje i smeštaj dobara i obavljanje delatnosti u prostorima i prostorijama koje su van kontrole Poreske uprave. To sad jednostavno više nije moguće. Znači, ne možete više da varate državu, ukoliko ste poslodavac, pa kažete - lager mi je negde, evo po knjigama, gledajte samo knjige, već, ujedno, imate na istom mestu i poslovne knjige i robu koju prikazujete kao poslodavac u kontaktu sa kontrolom poreske uprave i samim tim, sve ono što je zaista istina, plaćate po određenim stopama koje je država sada smanjila, upravo u cilju toga da bi uvela što veću mogućnost da i oni koji su do sada možda grešili u načinu funkcionisanja, jednostavno se ustroje u pravila koja podležu oporezivanju. Što se tiče određenih preciziranja pojedinih odredbi, one govore za cilj efikasnog suzbijanja te sive ekonomije i upravo, u stvari, daje potpunu sliku o tome kako se država odgovorno odnosi prema poreskoj politici. Najinteresantniji deo predloga zakona o kojima smo mi imali ovde dosta toga da govorimo su poreski postupak i poreske administrativne takse. Kada govorimo o taksama, o tome da smo ukinuli veliki broj taksi, onda se danas negde ne čuje o tome da su to mnogi iz opozicionih klupa tražili godinama da se ukine. Ali, znate, lokalne samouprave su se finansirale iz tih taksi. Sada je došlo vreme kada jednostavno i same te lokalne samouprave imaju veće prihode od poreza na imovinu i kada su jednostavno i one finansijski stale na noge i država je omogućila da se određene potvrde i takse koje se plaćaju na te potvrde ukinu. Tako su to, recimo, potvrde koje dobijate elektronskim putem od Poreske uprave, od Nacionalne službe za zapošljavanje, od PIO fonda, kao i zahtevi za licence iz detektivske delatnosti, potvrde koje dobijate za potrebe lovačkog oružja, kao i smanjivanje takse za prijavu samih patenata. I sam upis u registar u MUP koji se odnosi na saobraćaj, takođe se ukidaju. To je od velikog značaja zato što građani Srbije, na kraju krajeva, će osetiti to rasterećenje jer su oni svakodnevno u kontaktu sa određenim lokalnim samoupravama koje naplaćuju ove takse i kojima to ide i mislim da je to veliko rasterećenje problema kada govorimo o samom odlasku na šaltere i obavljanju posla koje nas sve podjednako pogađa. Kada govorimo o Zakonu o imovini, odnosno porezima na imovinu, to je jedan zakon koji je na Odboru izazvao dosta debate, jer se upravo ta IT struka, koja govori o tome kako mali preduzetnici danas otvaraju svoje kompanije, pogotovo iz oblasti IT, sarađuju sa velikima. Govorilo se dosta o tome da je uveden taj tzv. test samostalnosti, odnosno pravilo da poreski službenik mora da ode na lice mesta da ustanovi da li mali preduzetnik zaista obavlja tu svoju delatnost i onda se dešava, recimo, da odlazi u velike kompanije, da ove male koriste prostorije velikih kompanija, koriste njihove računare, koriste sve, a da jednostavno postoje određeni kriterijumi, čak je navedeno na osnovu međunarodnih standarda, u saradnji sa kompletnom IT industrijom i svim zainteresovanim subjektima u društvu je napravljen jedan predlog od tih devet kriterijuma, u kojima, jednostavno, dovoljno je pet da posedujete da bi dobili taj tzv. PIB i radili tu svoju delatnost. Da li pojedini preduzetnici možda u ovom trenutku imaju problem s tim, zbog toga što možda ne mogu da prezentuju jednostavno poreskim službenicima da su zaista samostalni u tom poslu je stvar zaista te IT zajednice, koja se pokazala kao jedna od vrlo sposobnih da pregovara i sa predstavnicima Ministarstva finansija i sa predstavnicima Vlade. Jer, na kraju krajeva, ova Vlada je i pokrenula ceo taj postupak digitalizacije i zaista podigla tu celu industriju, jer mi ne bismo imali ovoliki izvoz ovog IT sektora i ne bismo imali prihod od gotovo milijardu evra da nije ovako otvoren taj sektor. Na kraju krajeva, vi ste, gospodine ministre, predlogom ovog zakona dali mogućnost da novootvorena mala preduzeća ne plaćaju, znači imaju subvencije, olakšice, od 70% kada je u pitanju plaćanje paušalnog poreza, sledeće godine 70%, godine 2021. 65%, 2021. godine 60%, ne samo za one koji se bave IT, inovacionom delatnošću, već i za one koji se vraćaju iz inostranstva, a mi smo videli da ima ljudi koji se vraćaju, kako u IT sektoru, tako i u zdravstvenom sektoru. Velika je stvar koju je juče rekao gospodin Lončar, da se medicinsko osoblje vraća iz inostranstva i želi da radi u našim bolnicama. Isto tako, 5.500 ljudi koji su radili, tzv. "fri lenseri", još uvek rade u softverskoj industriji za neke strane kompanije, a plaćanja vrše u inostranstvu i nemaju ovde svoje kompanije. Država je otvorila subvencije u IT sektoru, jednostavno je osvetlila taj sektor time da ih motiviše da otvore svoje preduzetničke radnje, odnosno agencije, u kojima će isto to raditi, plus će dobiti subvenciju države a radiće za velike kompanije ujedno taj posao i imaće 70% olakšicu za plaćanje paušalnog poreza. Prema tome, država se vrlo odgovorno ponaša prema ovom sektoru i mislim da ukoliko postoji nekih neslaganja sa pojedincima iz ovog sektora, naravno, mislim da smo svi ovde otvoreni da to pomognemo. Kad govorimo o Predlogu zakona koji se odnosi na izmene i dopune PIO fonda, moram reći da su ove izmene i dopune Zakona zaista sada korenite, zato što po prvi put sad imamo primenu te švajcarske formule u domenu koji govori pre svega o tome da se usklađuje pola procenta, znači, mi ne govorimo 50% penzije, nego 50% se odnosi na taj jedan posto koji će biti uvećanje, za deo koji pratimo povećanje cena na malo i drugi deo, 50% povećanja, znači, od 1%, je koji se odnosi na deo povećanja odnosno plata, ali govorimo o neto iznosu, znači, bez poreza i doprinosa. Taj neto iznos prosečne plate se gleda u odnosu na prethodnih 12 meseci i poslednji taj koji se gleda je jun ove godine, koji će se gledati, u odnosu na jun sledeće godine. Tako da tih 12 meseci se zaista posmatra jako pažljivo. Posmatraju se cene, posmatraju se porast plata, prosečnih plata u Republici Srbiji, a mi danas, ako poredimo 2012. godinu, kad su prosečne plate bile 320 evra, danas preko 500 evra, pokazuje veliku razliku u tome da je Srbija zaista napredovala. Kad govorimo o izmenama i dopunama Zakona o PIO, pre svega moram da kažem da su ovim izjednačena prava bračne i vanbračne zajednice i to je od velikog značaja uopšte za Republiku Srbiju, baš zbog toga što mi govorimo o tome da treba da se poveća natalitet. Prema tome, prava bračnih supružnika za izjednačavanje prava prema nasleđivanju, kada govorimo o penzijama, od velikog su značaja za mnoge ljude. Kada govorimo o potrebnim troškovima, recimo, koja su izmenjena za nadoknadu troškova za obavljanje određenih sahrana po određenom korisniku PIO fonda, do sada je inače PIO fond imao veliki problem zato što je kompletne troškove obračunavao prema korisniku koji je preminuo. To inače zakon ne poznaje u svetu i zbog toga je moralo da dođe do tih promena, tako da sada praktično onaj ko je te sve troškove platio, kada govorimo o samim troškovima sahrana, sada se njemu refundiraju ti troškovi lično. Znači, ne vodi se u evidenciji umrlih, što pokazuje suštinski da zaista prema ovim standardima mi postajemo, usklađujemo svoje zakonodavstvo i sa EU i sa svetom. Kada govorimo o rešavanju problema, ovim zakonom se rešavaju problemi koji se odnose i na poljoprivredne korisnike penzija, ali govorimo i o problemima koje su imali pripadnici MUP-a, pripadnici BIA-e, jer njihova prava nisu bila ujednačena kao prava svih penzionera, tako da sada, zaista, ovim zakonom mi mnogo toga menjamo i, na kraju krajeva, unapređujemo odgovornost samih zaposlenih, jer oni dobijaju sada tzv. službenu legitimaciju, čime suštinski mi podižemo nivo njihovog rada i time zaista i ovu instituciju stavljamo na jedno mesto na kome je odavno trebala biti. Ovim suštinski pokazujemo da mi mislimo na sve korisnike ovog Fonda i time suštinski da ćemo unaprediti rad ove institucije koja će biti rame uz rame sa svim ostalim razvijenim u svetu. Pored ovih zakonskih rešenja, što se tiče poreza na imovinu od sada poreske prijave neće morati više oni koji kod beležnika obavljaju svoje ugovore, recimo koji podležu određenom oporezivanju i oni koji imaju deo iz naslednog prava da obavljaju svoje poslove kod beležnika, neće morati sad sami da odlaze u Poresku upravu da prijavljuju porez, već će moći kod samog beležnika da popune poresku prijavu, čime se dosta toga olakšava, na kraju krajeva, kod građana Srbije da obavljaju svoj posao van šaltera. Zatim, imamo sledeći zakon koji se odnosi na promenu osnovice za obračun plata. Imali smo prilike da čujemo da je, inače, ukidanje zamrzavanja plata išlo fazno od 2015. godine do danas i da oni u stavi predstavljaju princip fiskalne održivosti. Čuli ste juče, na kraju krajeva narodni poslanici, da će ostati ta Komisija, ali da klasičnog zamrzavanja kojeg je bilo ranije neće biti. Kada govorimo o porezima na dobit pravnih lica, ovde treba reći da je taj porez na dobit pravnih lica proširen na osnovu onih zakona koje smo mi usvojili, a odnose se na investicione fondove, otvorene i alternativne fondove, tako da, samim tim mislim da država tu treba da očekuje veće prihode. Kada govorimo o Zakonu o porezima na upotrebu i držanje oružja i nošenje oružja, uočeno je da je do sada bilo plaćanje poreza i Poreska uprava iako je imala veliki broj žalbi nije mogla da odreaguje pozitivno da nosioci dozvole za oružje morali su da plaćaju podjednako visoku stopu, tri puta veću cenu poreza na sva oružja koja imaju, na svaki broj komada i zbog toga se jednostavno izašlo u susret tome da samo, na kraju krajeva, na jedno oružje možete plaćati tako visoku stopu, a sve ostalo treba plaćati po nižoj stopi, za držanje. Oni primeri, a ima ih mnogo, recimo porodice koje nasleđuju od članova svojih familija, a koji, recimo, nemaju ni mogućnosti da koriste, jer nemaju dozvole, takođe su plaćali visoke stope poreza na tzv. zaliveno oružje. Onda nisu imali drugu šansu nego da jednostavno vrate MUP-u to oružje i da nemaju ni kao neki trofej, ni kao imovinu, ni kao uspomenu. Sada se izašlo u susret da to ostane u posedu porodice, ali da jednostavno ne podležu određenim oporezivanjima. Na kraju krajeva govorimo o uvođenju takse za medijski servis, odnosno za povećanje takse koja je do sada bila 220 dinara na 255 dinara. Dosadašnji budžet ukupnim, sećam se još pre tri, četiri godine za, recimo, državnu RTV Srbije i Vojvodine bio je u ukupnom bruto iznosu stavka četiri milijarde dinara, sada je to tri milijarde 150 miliona. Samim tim što će imati veće sopstvene prihode i na osnovu ove takse, a i na osnovu toga što će morati na tržištu da se pojave u konkurenciji kao i sve medijske kuće, mislimo da taj inače obim sredstava, treba da se smanjuje davanje iz budžeta, jer, na kraju krajeva, smatramo da u medijskoj sferi vlada velika konkurencija, kao što svi imate ovde prilike da vidite. Završiću, i oni koji žele da prete predsedniku životom, da upiru puške i pored toga što žele zaista da pozivaju na nasilje i na atentat, žele da vide jednu drugu Srbiju, a time žele u stvari da podignu sebi rejting i da naprave veće prihode za svoje novinske kuće. U toj konkurenciji mislim da i državne medijske kuće trebaju zaista da se pojave na tržištu i da pokažu zaista da rade u interesu svih građana Srbije, jer, znate šta, taksu plaćaju svi građani Srbije. Mislim da je jako važno da danas ovde kažemo kojim putem želi Srbija da ide, da li želi ovim putem razvoja ili želi da ide putem povećanja plata i penzija, otvaranje novih fabrika, kao što smo juče imali prilike da vidimo, jedna od preko dvestotog broja koja otvara nova radna mesta, ili želi da ide putem kojim će jednostavno promovisati nasilje na ulicama, profesore koji pozivaju ljude da se jure po ulici i biju zbog toga što bi neki drugi hteli da dođu na vlast i da jednostavno troše pare zarad svojih nekih ličnih kompanija, a ne zbog toga da bi Srbija zaista napredovala. U Danu za glasanje ceo ovaj set zakona će SNS podržati sa zadovoljstvom, isto onako kao što je glasala za budžet. Hvala.
Zahvaljujem, koleginice Tomić. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. stavovi 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština raditi danas posle 18 časova, zbog potrebe da Narodna skupština što pre donose akta iz dnevnog reda ove sednice. Još jednom postavljam pitanje – da li neko od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa želi reč? (Ne.) Prelazimo na redosled narodnih poslanika prema prijava za reč u zajedničkom načelnom jedinstvenom pretresu o predlozima akata iz tačaka od 1. do 11. dnevnog reda. Reč ima narodni poslanik Muamer Zukorlić. Izvolite, kolega Zukorliću.
Hvala. Dame i gospodo, narodni poslanici Stranka pravde i pomirenja će podržati unapređenje pravne regulative vezane za penzijsko i invalidsko osiguranje, imajući u vidu da su penzioneri jedna od onih slabašnih kategorija u društvu na kojima se, zapravo, dokazuje stvarni i suštinski kvalitet države i društva. U tom smislu raduje me to što imamo napredovanje kapaciteta ovog Fonda. S obzirom da se u ovom trenutku 24% ovog Fonda finansira iz budžeta, za razliku od ranijih godina kada je taj procenat prelazio i 50% što je dobar znak, ali ovo društvo i država će biti na zelenoj grani kada zapravo dođemo u situaciju da izdvajanja kroz osiguranje za PIO Fond, zapravo bude izdvajanje za budućnost, a zapravo aktuelno trošenje za penzije bude iz prošlosti, to deluje utopijski, ali ja verujem da je to moguće ukoliko se nastavi zacrtanim temom i trendom razvoja. Temu poreskih olakšica smatram veoma važnom i svakako da je od velikog značaja fokusirati stratešku kategoriju u tom smislu ili imati u vidu šta je slabi trbuh društva u razvojnom pogledu, te se zapravo na njega usredsrediti u pogledu poreskih olakšica. Bolna tačka ili slabi trbuh ovog društva jeste iseljavanje stanovništva. Ovog trenutka kao da je izgleda nemogućim zaustaviti negativna migracijska kretanja. Međutim, hajde da pogledamo neke premere u ne tako dalekoj prošlosti. Jedan od najdrastičnijih primera jeste Republika Irska koja je sedamdesetih godina bila zemlja sa najvećim stepenom negativnim migracijskih kretanja. Sada, nakon jedne teške, ali veoma efikasne uspešne i kvalitetne borbe, Republika Irska je postala zemlja useljavanja. Ukoliko pogledamo na šta je tamošnji sistem stavio akcenat u pogledu zaustavljanja, a potom i okretanja smera migracija u pozitivnom smislu videćemo da je to paket mera razvojne prirode, ali akcenat je na selu. Dakle, tamo gde je krenula negativna migracija, tamo je početak rešenja. LJudi su prvo krenuli da se iseljavaju sa planinskih, brdskih, seoskih prostora, pa polako silazili u nizine, a onda iz nizina ka gradovima, a iz gradova prema vani. Dakle, tamo gde počinje problem, po prirodi stvari, tu počinje i rešavanje toga problema. Zato je moja ponovna sugestija da razmotrimo u bliskoj budućnosti i ozbiljno pripremimo paket mera, pre svega kroz poreske olakšice, gde ćemo selima iznad recimo 600 metara nadmorske visine, dakle selima sa teškim životnim uslovima, osigurati poreske olakšice. Ako treba, i potpuno ih osloboditi poreza, čime ćemo ih zapravo jednu razvojnu energiju usmeriti tamo gde je problem i počeo. Naravno, i nizinska sela u određenoj meri treba stimulisati kroz poreske olakšice. Dakle, nama je selo slabi trbuh i omladina je deo slabog trbuha. To je drugi deo teme na koji treba staviti fokus kroz mere poreskih olakšica za početnike u biznisu, za mlade ljude, za mlade bračne parove, o čemu smo i ranijim prilikama govorili, ali ne želimo odustati od ovoga. Namerno rizikujem da ponavljanjem, prosto, izazovem negativne osećaje, ali ovo su stvari od strateškog značaja i preko njih se ne bi smelo proći. Zato je važno permanentno na njih ukazivati. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Zukorliću. Reč ima narodni poslanik Miladin Ševarlić. Izvolite.
Hvala lepo, gospodine predsedavajući. Dozvolite najpre da se osvrnem na sinoćni RST-ov Dnevnik u 19.30 časova, koji je saopštio da je usvojen budžet za 2020. godinu bez ijednog glasa protiv. Mislim da to nije tačno i da Javni servis ne bi trebalo tako da informiše, bez obzira što je bilo svega tri glasa protiv. U kontekstu Javnog servisa, više puta sam govorio i na Odboru za poljoprivredu, a i ovde u plenarnom zasedanju Skupštine, da je Srbija verovatno jedina država u svetu u kojoj stoka, figurativno, plaća TV pretplatu, jer sve štale koje imaju brojilo, čak i ako nema stoke u njima, moraju da plaćaju TV pretplatu. Sva brojila koja se nalaze na banderama i služe kao pogonska energija za pokretanje pumpi za navodnjavanje u povrtnjacima, voćnjacima i drugim obradivim površinama, plaćaju TV pretplatu svih 12 meseci i ako su ta brojila u funkciji, praktično, najviše četiri meseca tokom trajanja vegetacionog perioda u toku godine. Navodio sam primer zadrugara iz Zadruge „Voćko“ u Tavankutu, koji ima 21 hektar jabuka pod sistemima za navodnjavanje, sedam bunara, sedam pumpi za navodnjavanje na sedam bandera i plaća sedam puta TV pretplatu godišnje, plus za štalu, osam i plus za kuću, devet. Takođe, u prethodnom periodu sam dva puta razgovarao sa resornim ministrom za socijalna pitanja i juče sam, imajući u vidu da je juče počeo post, svratio u park preko puta Skupštine, da posetim veterane, učesnike ratova, koji protestuju i traže prijem. Oni su imali razgovor sa resornim ministrom. Nisu zadovoljni tim razgovorom. Tražili su prijem kod predsednika Republike kao vrhovnog komandanta. Ja mislim da nije dobro za Republiku Srbiju da mesecima stoje toliki šatori u parku i skreću pažnju na jedan problem koji bi se verovatno mogao rešiti jednim prijemom i jednim konstruktivnim razgovorom, bez obzira na to što mi je resorni ministar juče rekao da je u toku finalizacija predloga zakona kojim će najveći deo tih pitanja biti rešen i objasnio neka pitanja koja verovatno neće moći da budu rešena. Slažem se sa prethodnim diskutantnima koji su ukazali da je novi sistem obračuna penzija dobar, što je sistem, ali nije dobar što je takav, jer je ponovo udar na penzionere i oni će biti ponovo značajno oštećeni na zaposlene i na ekonomski položaj drugih socijalno ekonomskih kategorija. Najzad da kažem da budžet za 2020. godinu, koji je juče usvojen i za koji je ministar poljoprivrede tvrdio da iznosi 5,5% od ukupnih poreskih prihoda, o čemu ga je u prethodnim danima podržavao i ministar finansija, apsolutno je netačan. Čak i sa ovim dodacima koji su usvojeni po amandmanima, nema 5%, nema 56.605.000.000 u ukupnom razdelu 24, a da ne govorim samo o zbiru pozicija za one pozicije koje spadaju u podsticaje u poljoprivredi i ruralnom razvoju. O tome su na određeni način govorili i pojedini članovi Odbora za poljoprivredu od predsednika opštine Koceljeva, kojeg ne vidim danas ovde prisutnog, pa preko Milije Miletića, pa čak i predsednik Odbora za poljoprivredu je ukazivao da treba povećati taj budžet i on je zaista, prema onom prvom obračunu, ja nisam radio obračun sa amandmanom koji je usvojen, za 4.611.988.000 manji od 5% od ukupnih poreskih prihoda ceo razdeo 24, a za 16 milijardi manji su podsticaji u poljoprivredi od 5%. Najzad da kažem i sledeće, da je održan sastanak srpskih nacionalnih organizacija iz osam zemalja regiona u Matici srpskoj u Novom Sadu i da je tada iznet podatak da u EU ima oko 1.600.000 naših građana. Pitam vas u susret predstojećim izborima kako mislite da oni glasaju ili ne želite da glasaju? Milion i 600 hiljada građana je zaista značajan segment biračkog tela i ne bi trebalo zapostaviti i ne očekivati da oni samo doprinose svojim sredstvima kada šalju u Srbiju, nego da učestvuju i na drugi način, jer, praktično bi zauzeli veliki broj mesta kao poslanici.
Zahvaljujem, prof. Ševarliću. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Stevanović. Izvolite.
Dame i gospodo, u ovom delu gde ćemo malo više ući u detalje, ja bih samo o jednom delu zakonskih rešenja koja prate budžet koji je juče usvojen u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Poslanička grupa Stranke moderne Srbije uvek je podržavala i podržavaće sve što se tiče smanjenja poreskog opterećenja i uopšte mudre upotrebe fiskalne politike koja podstiče rast, inovacije i sve ono što je motor razvoja jednog društva. Ono što je naša zabrinutost koju smo više puta iznosili, a iznećemo je i sada je koje i kakve instrumente fiskalne politike koristimo. Dakle, mi smo neobično srećno što su za 1% smanjeni nameti, prevashodno 0,5 plus 0,5 i što se to radi svake godine. Takođe, ne možemo da kažemo da je loše što se daje preferencijalni fiskalni tretman onima koji otvaraju nova radna mesta, za nova zaposlenja, kao i što se razmišlja o nekim delovima fiskalne politike koji bi se ticali tretmana investicija i svih drugih stvari. Generalno, to je sasvim u redu, ali mislimo da postoje i bolji načini kako se može podstaći privredni razvoj i da su ti način kud i kamo bolji. Vi kada dajete subvenciju, vi u suštini ne možete pomoći svima, nego je subvencija mera kojom se pomaže samo malobrojnima. Na taj način, umesto da tržište i kupci odluče koje su firme najbolje, što je superioran način odlučivanja iz prostog razloga kada ljudi u Srbiji ili bilo gde u svetu odlučuju koje su firme bolje, oni glasaju novčanikom, glasanje novčanikom lišeno je i ideologije i emocije, osim u domenu lojalnosti prema brendu, ali u suštini ljudi donose jako objektivne odluke ko je dobar, ko je loš i šta im tačno treba kada se susretnu sa izvesnošću da je jedina glasačka mašina novčanik. Iz zemlje gde se glasa novčanicima oko toga koje firme treba da rastu i razvijaju se, po pravilu su zemlje koje imaju održive stope rasta. Mnogo bih grešio dušu kada bih rekao da vaši programi subvencija nisu napredovali u godinama koje su prolazile, u smislu da je mnogo bolja kontrola, da se ona vrši u prvim godinama i u kasnijim godinama, da oni koji se, kako da kažem, usude da varaju, na kraju bivaju im raskinuti ugovori, moraju da vrate pare, da većina državnih službenika jesu posvećeni tome, a nisu korumpirani, ali i dalje ostaje to pitanje kada imate u jednoj ruci da ponudite nešto što vredi mnogo, a cena toga je ništa, uvek ćete imati podsticaj da izvučete najgore od onih koji trebaju da brane taj novac. Tu nema leka u zemlji u kojoj je plata 500 evra. Ne postoji. Uvek će biti nekoga ko će hteti da iskoči, iako za razliku od mnogih koji ne vole mnogo da pričaju sa običnim ljudima, običnim zaposlenicima u ministarstvima, ja volim to da radim u momentima i kada se ne bavim najdirektnije politikom i mogu da vidim kako razmišljaju, koliko jesu posvećeni tome da nema zloupotreba. Ali, one će se uvek desiti. Druga stvar, daju se podsticaji da ljudi zasnivaju biznise upravo na tome koji su podsticaji koji im se daju iz budžeta. Na taj način, verovatno, šaljemo ljudima donekle i pogrešne podsticaje, odnosno veštački menjamo privrednu strukturu, umesto da o privrednoj strukturi, opet kažem, odluči tržište, koje je slepo na naše preferencije šta treba da se razvija, šta ne treba, šta je bolje, šta je gore. Vrlo često se iznenadimo šta je najbolje. Čak i taj IT sektor, koga mnogo pominjemo i on je nikao upravo zbog toga što nismo brinuli o njemu, nego smo ga pustili da se razvija na način na koji ljudi koji vode IT biznis je najbolji. Dakle, moja bojaznost je da mi na taj način kreiramo privrednu strukturu, koja možda neće biti najodrživija u godinama koje dolaze, odnosno da ćemo da ninamo neke biznise koji možda uopšte nisu ni potrebni, a da ćemo s druge strane, prevideti da postoje neki biznisi koje dobrota za biznis koji stiže iz budžeta zaobilazi. S te strane, još jedanput ću apelovati da dobro razmislimo o testu samostalnosti, koliko je to svrsishodno. Činjenica je da se u mnogim slučajevima rad zaklanja formom agencije, odnosno formom preduzetništva, iako to preduzetništvo nije. Međutim, ljudi koji imaju agencije plaćaju poreze. Oni se ne obraćaju ni za socijalnu pomoć, ni za bilo šta budžetu i sa te strane, oni su ljudi koji ne traže ništa. Ja se bojim, ako budemo doslovno primenili te samostalnosti, da ćemo mi mnogim firmama poslati podsticaj da osnivaju agencije koje će se samo baviti zaobilaženjem testa samostalnosti, time što ćemo veštački kreirati nove dobavljače firmi koji se plaše da će pasti na testu samostalnosti, da ćemo imati možda čak kao neželjeni ishod bujanje otvaranja firmi koje samo za to služe i takođe, da ćemo imati otvaranje mnogih preduzeća van Srbije, pogotovu u IT, koje će jednostavno ceo taj test zaobići, umesto da nam plate nešto, neće platiti ništa. Otići će, osnovaće kompanije u Ujedinjenom Kraljevstvu, kao stranu kompaniju na Kipru, u Monaku, u bilo kojoj zemlji koja je ofšor raj i vrlo jednostavno će nas zaobići. Mislimo da treba to dobro odvagati i da se bojim da će mera koja u svojoj suštini kao osnovu krije represiju, u suštini dovesti do toga da mi možda zakoljemo ne vola, ali da zakoljemo jedno prase samo da bismo pojeli file, a da sve ono ostalo bacimo i da ono što jeste bila dobra namera, na kraju se pretvori u svoju sopstvenu suprotnost, jer ono što nas praksa uči, kada god imamo neku meru ekonomske politike, vrlo često previdimo da će oni na koje se ta mera odnosi, se ponašati kako je u njihovom najboljem interesu, odnosno pokušati da meru zaobiđu, ako misle da je nepravedna. Ono što jeste moj stavi i stav Stranke moderne Srbije, to je da kreiramo poslovno okruženje u Srbiji, niske poreze, državu koja je servis građana, na taj način da svi požele da ovde budu i da plaćaju poreze, jer znaju da će ovde biti svake godine sve bolje i bolje, da će pravna sigurnost biti sve veća i veća i da će jednostavno Srbija biti dobro mesto za dugoročne poslovne odluke.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Blaža Knežević.
Zahvaljujem. Poštovani ministre sa saradnicima, danas govorimo o setu predloga zakona koji u potpunosti prate Zakon o budžetu za 2020. godinu. Predlozi zakona koji su danas na dnevnom redu treba da doprinesu da dobro stanje u državnoj kasi i sve ono što je dobro planirano i izbalansirano sprovedemo, kako bi Srbija nastavila da korača putem ubrzanog razvoja. Kroz ovaj set zakona govorimo o poreskim olakšicama, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i administraciji, gde se dalje pojednostavljuje poreski postupak i poboljšava elektronska komunikacija između nadležnih poreskih organa i poreskih obveznika. Prestanak važenja Zakona o privremenom uređivanju osnovice za obračuni i isplatu plata, zarada i drugih stalnih primanja, smanjenje fiskalnog opterećenja po osnovu rada, kao i za novonastale obveznike, predviđeno je veće ostvarivanje prava socijalnih osiguranika itd. Odgovornim vođenjem fiskalne politike u prethodnom periodu omogućilo je da otpočne proces napuštanja kriznih mera fiskalne konsolidacije. Samim tim, stvorili su se uslovi za donošenje novih zakona koji će olakšati funkcionisanje privrede, pre svega kroz poresku politiku. Ovo ne treba da čudi, kada smo, pre svega, početkom oktobra po prvi put usvojili pozitivan rebalans budžeta, kojim smo povećali plate i penzije, kao i sredstva opredeljena za kapitalne investicije. Sam budžet za 2020. godinu je razvojni i izvršena je ravnomerna raspodela sredstava usmerena na povećanje životnog standarda građana. Ovakvom odgovornom politikom završili smo sa procesom konsolidacije javnih finansija i ozvaničili početak Nacionalnog investicionog plana. Sam budžet je stabilan i održiv i ne čudi što zahvaljujući odgovornoj fiskalnoj politici donosi ovakav set zakona koji će doprineti daljem razvoju Republike Srbije i obezbediti sigurniju budućnost za našu decu. Želja nam je da građani Srbije u što kraćem vremenskom roku osete da žive bolje, a to je cilj koji se ostvaruje kroz razvoj privrede, dovođenje investicija, otvaranje novih radnih mesta, a sve u cilju smanjenja nezaposlenosti. Upravo juče smo čuli od predsednika Aleksandra Vučića da je po prvi put u istoriji Srbije nezaposlenost pala ispod dvocifrenog broja i ona sada iznosi 9,5%. Naravno, doći do ovakvih rezultata nije bilo lako i zahvaljujući predsedniku Aleksandru Vučiću, postali smo ekonomski i politički lider u regionu, faktor mira i stabilnosti, država koja uživa ugled u svetu. Baš sada kada državu Srbiju vodimo krupnim koracima napred, kad smo je ekonomski, politički i vojno ojačali, kada smo napravili Nacionalni investicioni plan, beležimo ogromnu nervozu i šizofreniju kod dela opozicije, političkih idiota i političkih prostitutki Dragana Đilasa, Boška Obradovića, Vuka Jeremića, Marinike Tepić i Nebojše Zelenovića, koji su spremni zarad ličnih interesa da unište i rasprodaju Srbiju, pokušavajući da dođu na vlast tako što žele da isprovociraju nasilje i nerede u Srbiji. Svakako im to nije strano. I 2000. godine su divljali i palili po Beogradu, pljačkajući sve što im je došlo pod ruku i tako ulicom došli na vlast. Godine 2001. pustili su na slobodu preko 2.000 šiptarskih terorista i kriminalaca koji su se nakon toga najstrašnije obračunali sa Srbima na Kosovu i Metohiju. Sproveli su pljačkaške privatizacije. Za vreme njihove vlasti izgubili smo određene teritorije, pre svega Crnu Goru, a onda i tzv. Kosovo, koje je proglasilo nezavisnost. Uveli su granicu na Jarinju i Brnjaku, granicu između Srba i Srba. Uništili su srpsko selo, srpsko pravosuđe. Godine 2012. doveli su Srbiju do bankrota, a sve vreme su besomučno pljačkali zemlju, tako da je 2012. godine u kasi ostalo novca za jednu platu i otprilike pola penzije. I nisu nikada imali hrabrosti, a ni mozga, da rešavaju probleme u državi. Pljačkali su je maksimalno, a najbolji primer za to je Dragan Đilas sa njegovih 619 miliona evra. Srpska napredna stranka tako ne radi. Mi rešavamo sve probleme građana, korak po kora. Gradimo uspešnu i modernu Srbiju, Srbiju u kojoj će naša deca da žive i da sve svoje želje i snove ostvare upravo u njoj, u svojoj Srbiji. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Nemanja Radojević. Nije prisutan. Reč ima narodni poslanik Stanija Kompirović. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, dragi građani Srbije, juče smo usvojili značajni zakonski akt, budžet za 2020. godinu, usvojen pre krajnjeg roka i predstavlja prekretnicu u našoj srpskoj ekonomiji. Teške i hrabre mere su iza nas. Budžet podrazumeva veće plate, veće penzije, više novca u zdravstvu i prosveti, veći i bolji životni standard i stabilan ekonomski razvoj. Velike investicije, javnu putnu i železničku infrastrukturu. Samo za poslednjih pet godina urađeno je više od 320 kilometara auto-puta i takva politika će biti nastavljena. Rezultati koje dajemo građanima Srbije, politika mira koju vodi naš predsednik Aleksandar Vučić i Vlada su odgovor na političke pritiske onih koji žele da je uruše, onih koji pozivaju na bojkot i koji upiru pušku u našeg predsednika, u njegovu porodicu. U svom izlaganju ću se zadržati na zakonu o izmenama i dopunama Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju. Smatram da su navedene izmene i dopune neophodne kako bi se nastavilo sa daljim reformama penzijskog i invalidskog sistema i obezbeđivanja sigurnosti, povoljnijeg materijalnog položaja sadašnjih i budućih penzionera. Naime, osvrnuću se samo na najvažnije članove ovog zakona, pre svega, na one koji se odnose na nov način usklađivanja penzija, švajcarski model, uvođenjem vanbračnog partnera, kao lica koje može ostvariti pravo na porodičnu penziju, ali i na nove kategorije osiguranika koji imaju pravo na računanje staža koji se računa sa uvećanim trajanjem. Reforme koje su započete 2014. godine i koje su u velikom obimu pomogli i naši najstariji građani dali su izuzetno pozitivne efekte. To se svakako ogleda u tome što su u Predlogu zakona uvršćeni članovi 23, 24. i 42. kojima se na jedan precizan i izvestan način utvrđuje način usklađivanja penzija. Prema predloženim odredbama, počev od penzije za mesec januar 2020. godine, penzije se usklađuju u procentu koji prestavlja zbir polovine procenta rasta potrošačkih cena i polovine procenta rasta zarada, a na osnovu podataka organa nadležnog za poslove statistike o kretanju prosečne zarade, bez poreza i doprinosa zaposlenih na teritoriji Republike Srbije, i kretanju potrošačkih cena za prethodnih 12 meseci, računajući unazad, počevši od meseca juna prethodne kalendarske godine. To znači da će se penzije, prema rečima ministra finansija Siniše Malog, povećavati za oko 5,4%, što će svakako značiti našim najstarijim sugrađanima. Mislim da je najveći značaj ovih odredbi to što se zakonski pruža izvesnost u pogledu rasta penzija, koje zavisi od ekonomskih kretanja u državi. Izuzetno su važni članovi Predloga zakona koji prvi put u naš penzijski sistem uvode i vanbračnog partnera, kao lice koje može ostvariti pravo na porodičnu penziju. Navedenim odredbama vrši se usaglašavanje sa odredbom člana 62. stava 5. Ustava. U pogledu izjednačavanja vanbračne zajednice sa brakom ispravlja se jedna, po mom sopstvenom mišljenju, nepravda da lica koja nisu sa umrlima osiguranikom ili korisnikom zaključili brak, a godinama su sa njima živeli, starali ili čak imali zajedničku decu, nisu imali pravo na porodičnu penziju. Postojanje vanbračne zajednice će se utvrđivati u vanparničnom postupku i na taj način sprečiti eventualne zloupotrebe koje se mogu javiti. Apelujem na sredstva javnog informisanja, Republički fond PIO i sve relevantne organe i organizacije da kada se usvoje ove odredbe zakona da obavestimo naše građane o mogućnosti da i vanbračni partner može ostvariti pravo na porodičnu penziju, jer ima puno ljudi koji su ostali uskraćeni za porodičnu penziju iz razloga jer sa umrlim nisu zaključili brak. Bitne su i predložene odredbe kojima se uvode nove kategorije osiguranika koji imaju pravo na računanje staža, a koji se računa sa uvećanim trajanjem, ali daje mogućnost da ostvare pravo na starosnu ili invalidsku penziju na isti način kao ovlašćena službena lica u MUP ili profesionalni vojnici. Navedenim odredbama se kao određene kategorije osiguranika utvrđuju sudije raspoređene u Posebno odeljenje i Odeljenje za ratne zločine Višeg suda u Beograda i Posebno odeljenje i Odeljenje za ratne zločine Apelacionog suda u Beogradu, tužilac za organizovani kriminal, zamenici tužioca za organizovani kriminal, tužioci za ratne zločine i zamenici tužioca za ratne zločine. Obavljanje ovih poslova je izuzetno teško, naporno, a često i opasno, pa je dobro što se licima koja obavljaju te poslove utvrđuje beneficirani radni staž i omogućava da ranije odu u penziju. Ovo ispravlja nelogičnost koja je postojala u Zakonu o penzijskom i invalidskom osiguranju, jer ako su pripadnici MUP imali i imaju beneficirani radni staž i mogli da odu ranije u penziju, zašto ta ista prava ne bi imali i tužioci, sudije iz posebnih odeljenja koji rade na otkrivanju i presuđivanju u najtežim i najkomplikovanijim slučajevima vezanim za ratne zločine i organizovani kriminal. Ovde su neke od najvažnijih predloženih izmena za koje su, moram da istaknem, sredstva obezbeđena od strane Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje, odnosno od naplaćenog doprinosa za PIO. Moram da pomenem da prema zvaničnim podacima Republički fond PIO na kraju 2018. godine, od ukupnih prihoda, čak 71,7% čine izvorni prihodi naplaćeni od doprinosa koji su u 2012. godini iznosili 51,1%. U 2018. godini dotacije iz budžeta su bile 27,9% za razliku od 2012. godine kada su iznosile 48,2%. Sve ove činjenice dovode do zaključka da je isplata penzija stabilna, da se zasniva na realnom osnovu i da naši najstariji sugrađani ne moraju da brinu. Dobar rad Ministarstva rada i rukovodstva Republičkog fonda PIO će se sigurno nastaviti i penzije će se povećavati iz realnih prihoda, kao što je urađeno sa isplatom pomoći od 5.000 dinara koja je samo početak jednog kontinuiranog poboljšanja položaja naših penzionera. U danu za glasanje podržaću sve ove izmene i dopune Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju, kao i sve zakone finansijskog seta koji se nalaze ispred nas, dajem punu podršku našoj Vladi i ministru, koji baš u ovim danima trpi najteže pritiske, jer samo radom i znanjem možemo se odbraniti od onih koji žele da bojkotuju, unište i uruše sve ono što mi stvaramo - boljitak naše zemlje. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Tatjana Macura. Koleginice Macura, samo jedna informacija, vašoj poslaničkoj grupi u ovoj raspravi u načelu preostalo je 30 sekundi. Izvolite.
Znam i osećam se kao u onoj reklami za lekove. Izostaviću onaj deo sa poštovani, ne zamerite mi. Stranka moderne Srbije se oštro protivi povećanju takse za javni medijski servis, kako RTS, tako i RTV. Mislimo da oni ne odgovaraju potrebama građana, prosto ne rade ono što je u opisu njihovog posla. Mislimo da, bez obzira što jeste malo povećanje i što možda neće mnogo opteretiti budžet građana, jednostavno nije opravdano. S tim u vezi, dakle, molimo na komentar ministra Malog u vezi sa ovom taksom i povećanjem. Da li misli da ovo povećanje opravdava delovanje javnog medijskog servisa? Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Milena Turk. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, nakon usvajanja budžeta za 2020. godinu pred nama je set poreskih zakona koji će biti podstrek dodatnom zapošljavanju, kako bi se fiskalni prostor, koji smo kreirali, upotrebio i bio iskorišćen za dalje zapošljavanje svih naših građana. U ovom smislu govorimo o dve vrste podsticaja. Kao prvo, govorimo o smanjenju opterećenja na zarade, kako bi se kontinuirano, iz godine u godinu, obezbeđivalo sprovođenje ove mere koju smo osmislili kao podstrek razvoju privrede. Podsećam da smo prilikom usvajanja budžeta za 2019. godinu mi zapravo usvojili Odluku o smanjenju opterećenja zarade sa 63 na 62%. Ovaj 1% zapravo iznosi 13 milijardi dinara. Ova sredstva su planirana tako da ne naruše finansijsku stabilnost budžeta, ali i da stimulišu poslodavca da u svojim firmama, dakle, ili dođe do novog zapošljavanja ili da povećaju plate ili ulože u nove tehnologije onako kako samim poslodavcima to bude odgovaralo. Predviđeno je ukidanje dela doprinosa za PIO na teret poslodavca od pola procenta i ova mera predstavlja nove olakšice za poslodavce kako bi se oni dodatno motivisali na nova zapošljavanja. Predlog je i povećanje neoporezivog dela na zarade u Zakonu o porezu na dohodak građana sa 15.300 na 16.300, što će pomoći da se opterećenje na zarade smanji sa 62 na 61% tokom 2020. godine. To je upravo taj kontinuitet o kome pričamo. Drugi deo podsticaja se odnosi na smanjenje doprinosa i smanjenje poreza za sva zaposlena lica i to tokom naredne tri godine - tokom 2020. godine u iznosu od 100%, tokom 2021. godine 95%, i tokom 2022. godine u iznosu od 85%. Isto tako, porezi se smanjuju za novonastanjena lica i za one poslodavce koji se odluče da uposle visoko kvalifikovanu radnu snagu. Dakle, po prvi put donosimo konkretne mere kako bismo se još odlučnije upustili u smanjenje nezaposlenosti i ono što je jako važno, mi sada u budžetu imamo prostora, imamo finansijske uslove za ovu meru, ali postoji i politička volja i postoji plan i program kako da se privredi pomogne. Od 2012. godine, podsećam, mi smo otvorili 700 hiljada novih radnih mesta, 700 hiljada ljudi je dobilo priliku da radi i da od svog rada izdržava svoje porodice. Ovo je izvanredan rezultat, ali sigurno je da se ovde nećemo zaustaviti i da ćemo nastaviti odlično da se borimo za nova radna mesta i za smanjenje nezaposlenosti. Zakoni pred nama donose i efikasniji rad poreske administracije, jednostavniju komunikaciju, oslobađanje od plaćanja taksi za uverenja izdata i podneta elektronskim putem. Sve ove mere kreirane su da sa jedne strane budu, dakle, podstreknu ovom zapošljavanju, a sa druge strane da donesu i pojednostavljeni postupak koji se vodi kod javnih beležnika, razmenu podataka i na kraju brži i efikasniji postupak. Kada je reč o Zakonu o prestanku uređenja načina isplate zarada, ja podsećam da smo tokom 2014. godine bili prinuđeni da uđemo u fiskalne reforme i da je najvažniji zadatak bio očuvanje finansijske stabilnosti i stavljanje javnog duga pod kontrolu, obzirom da to da su penzije i plate najveći deo rashoda. Kreirani su uslovi za ekonomski oporavak i održivi razvoj. Danas sa ponosom možemo reći da izlazimo iz ovih fiskalnih reformi i da smo u situaciji da povećavamo plate u javnom sektoru i da to činimo već tri godine unazad kontinuirano. Mi smo, podsećam, nedavno doneli odluku o povećanju plata u javnom sektoru u iznosu od 8% do 15% i to u najvećem iznosu medicinskim sestrama, tehničarima, zatim lekarima, ali i u ostalim resorima takođe. Vlada Republike Srbije na čelu sa SNS zaista se odgovorno odnosi i prema građanima, ali i prema budžetu Republike Srbije i uspeli smo da tokom ovih godina teških reformi i nepopularnih mera, koje smo prinuđeni da sprovedemo, održimo nisku inflaciju, da sprovedemo reforme, ali i da privredi olakšamo poslovanje i stvorimo investicioni ambijent kako za domaće, tako i za strane investitore. Ponosni smo jer smo uspeli da održimo tu dinamiku privlačenja investicija, o čemu svedoče izveštaji međunarodnih institucija u kojima Srbiju karakterišu kao zemlju koja je lider i koja prednjači u privlačenju direktnih stranih investicija i podsećam da smo tokom prethodne godine privukli dve milijarde i 300 miliona direktnih stranih investicija, na šta smo izuzetno ponosni. Stabilan devizni kurs, stabilna inflacija stvorili su uslove za spoljno-trgovinsku razmenu koja je rasla iz godinu u godinu, ove godine iznosi 70%. Mi sarađujemo u ovom trenutku i sa istokom i sa zapadom. Promenili smo imidž Srbije, promenili smo ugled, podigli smo ugled koji Srbija danas uživa u svetu i promenili smo perspektivu naše zemlje. Ovo je omogućilo i da nezaposlenost opadne, ali i da unapredimo kvalitet života svih naših građana. Kada je reč o temi penzija, od 1. januara 2020. godine penzije će se obračunavati po švajcarskom modelu, odnosno biće usklađivane po švajcarskoj formuli, što znači da će se usklađivati u odnosu na stopu inflacije i stopu rasta plata, što je jedan zdrav i održiv model, što će biti naravno i garant i redovnost i visine isplate ovih davanja i svake godine se, to sa ponosom možemo reći, izdvaja manje novca iz budžeta i ja podsećam da tokom 2012. godine iz budžeta isplaćivano 59% za penzije. Mi ove godine izdvajamo 26% iz budžeta, što je pokazatelj da smo izuzetno oporavili penzioni fond koji je bio opustošen, ali i da smo popravili taj odnos brojnosti osiguranika i broja penzionera i da je penzioni sistem sada zdrav i održiv. Penzioneri tokom 2020. godine mogu očekivati povećanje od 5,4%, ali ne samo to, već i jednokratne isplate kada se za to stvaraju finansijski uslovi, a podsećam da su početkom ovog meseca svi penzioneri dobili uplate od po pet hiljada dinara. Dakle, jasno je da je rezultat postignut otvaranjem brojnih fabrika širom Srbije, otvaranjem velikog broja novih radnih mesta, upošljavanjem naših ljudi i tokom 2020. godine mi takođe i kroz Nacionalni investicioni plan možemo očekivati brojne nove investicije i naši rezultati će garantovati da ćemo i u narednom periodu raditi istim tempom i na isti načni nastojati da podignemo kvalitet života svih naših građana. Više investicija, bolji standard naših građana, ali naravno sve je zasnovano na realnim osnovama i održivo tako da se ne naruši ovaj postignuti finansijski napredak, ova stabilnost koju smo postigli, za šta se svakodnevno bori i Aleksandar Vučić i SNS i što su građani svakako prepoznali nagradeći nas svojim poverenjem na svim izborima i jasno poručili da politika SNS i politika Aleksandra Vučića nema alternativu. Hvala.
Zahvaljujem koleginice Turk. Reč ima narodni poslanik Milena Ćorilić. Izvolite koleginice.
Poštovani potpredsedniče, poštovani ministre sa saradnicima, poštovani narodni poslanici, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o PIO sadrži nekoliko bitnih izmena koje predstavljaju značajan napredak u daljoj reformi penzijskog sistema. Reforma PIO je bila neophodna radi stvaranja dugoročne ekonomske održivosti penzijskog sistema. Penzija ne sme biti socijalna, već ekonomska kategorija. Izmene i dopune Zakona o PIO sada, a i ranije, predstavljaju rezultat višegodišnjeg ekonomskog kretanja i primene odlučni, ali nepopularnih, teških mera, naročito u oblasti fiskalne i monetarne politike. To je uslovilo da se sistem PIO već više decenija nalazi u stanju u kome nije moguće obezbediti pravnu sigurnosti i zadovoljavajući socijalni položaj sadašnjih i budućih korisnika prava iz PIO. Zbog delovanja raznih nepovoljnih ekonomskih i demografskih kretanja u cilju da se sistem sačuva od urušavanja i bankrotstva preduzimane su određene mere da se krene sa postepenom stabilizacijom i stalnim ojačavanjem sistema. Cilj je bio poboljšanje položaja korisnika prava iz PIO. Preduzimane su mere reforme od podizanja starosne granice za odlazak u penziju, pooštravanja uslova za odlazak u invalidsku i sticanje prava na porodičnu penziju i usklađivanje rasta penzija prema ekonomskim mogućnostima. Penzioneri kao korisnici prava podržali su navedene mere penzijskog sistema. Sa pravom možemo reći da smo značajno doprineli kada se 2014. godine krenula sa izlaskom iz fiskalne krize u kojoj je naša država bila. To se i moglo očekivati od nas najstarijih koji smo gradili i izgradili ovu zemlju. Otuda je i bilo normalno da mi shvatimo da treba da učinimo napor za boljitak i napredak ove zemlje. Penzije su smanjene za 0,22, odnosno 22% i 0,25, odnosno 25% i taj teret podnelo je oko 700 hiljada penzionera od preko milion i 700 hiljada penzionera. Svakako da je među predloženim izmenama i dopunama ovog Predloga zakona najbitnija ona sadržana u članu 23. koji se odnosi na obavezu usklađivanja iznosa penzije prema tzv. švajcarskoj formuli. Ovakvo predloženo zakonsko rešenje važećih odredbi zakona predstavlja značajnu promenu koja bi trebala da bude znatno povoljnija od sada važećih odredbi zakona. Naime, novi predlog omogućuju da se penzije usklađuju sa kretanjem prosečne zarade i rasta potrošačkih cena. Imajući u vidu da su penzije ekonomska kategorija, a ne socijalna to znači da moraju biti izvor pristojnog života u starosti. Smatramo da je ovo rešenje daleko pravednije po penzionere sadašnje i buduće. Partija ujedinjenih penzionera Srbije kao jedna od svojih glavnih poruka kojim se rukovodi u svom delovanju je uvek isticala da se usklađivanje penzija vezuje za kretanje rasta prosečnih zarada u Republici Srbiji. Primenom tzv. švajcarske formule očekujemo da će penzije rasti preko 5% godišnje, što bi trebalo da dovede do realnog rasta ličnog standarda i kvaliteta života korisnika prava iz PIO. Duboko verujem da će Vlada voditi brigu o preko milion i 700 hiljada penzionera, starih ljudi i da neće dozvoliti da položaj penzionera bude ugrožen ukoliko dođe do nekih nepovoljnih kretanja prilikom primene švajcarske formule u usklađivanju penzija. Moram da podsetim da smo u sistemu PIO imali usklađivanje penzija, naglašavam po nekoj švajcarskoj formuli. Posle 2000. godine po tadašnjoj formuli penzije su naglo opadale. Prognoza takvog kretanja bila je da bi 2010. godine prosečna penzija u odnosu na prosečnu zaradu iznosila samo 29% to nas je navelo da smo 2005. godine formirali Partiju ujedinjenih penzionera Srbije. Pored ove ključne izmene, predloženi zakon sadrži i još nekoliko važnih promena koje se odnose pre svega na proširenje prava potencijalnih korisnika u članovima koji regulišu pravo na porodičnu penziju. Predviđeno je da će to pravo moći da ostvaruju i vanbračni partneri preminulog nosioca osiguranja. Ovakvo rešenje se obrazlaže potrebom da se ove odredbe usklade sa ustavnom odredbom o izjednačavanju braka i vanbračnih zajednica. Svakako da je ovako izjednačavanje u ovom domenu bilo neophodno imajući u vidu da su vanbračne zajednice odavno naša realnost koja je prepoznata i u drugim pravnim oblastima. Međutim, sa druge strane mora se imati u vidu da ovakva rešenja mogu da idu na ruku nesavesnih pojedinaca. Zarad zloupotrebe sticanja prava na porodičnu penziju do sada nisu prezali čak ni od težih rešenja, moralnih i zakonskih odredaba kroz sklapanje fiktivnih, pa i ništavnih brakova. NJih neće sprečiti novi strožiji zahtev kojim se kao uslov postavlja tri, umesto dosadašnje dve godine zajedničkog života. Zato bi sudski organi ubuduće morali da obrate veću pažnju i traže čvršće dokaze kada se u vanparničnom postupku budu pojavljivali zahtevi koji se odnose na slučajeve povezane sa ostvarivanjem prava na porodičnu penziju. U članu 7. predviđeno je proširenje definicije invalidnosti i da na slučajeve kada policijski službenik izgubi u potpunosti radnu sposobnost za profesionalno vršenje policijskih poslova. Takođe, u članu 15. je proširen krug osiguranika kod kojih se ostvareni staž računa sa uvećanim trajanjem i na sudije i na tužioce koji postupaju u predmetima organizovanog kriminala i ratnih zločina. Smatram opravdanim predviđene odredbe iz član 7. i 15. imajući u vidu prirodu njihovog posla i njihov broj osiguranika. Na kraju, dozvolićete mi da samo na kratko izađem iz materije kojom se bave predložene izmene i dopune i da se osvrnem na jedan važan problem koji je vezan za rad Republičkog fonda PIO. Poznata mi je priroda poslova, vezana za utvrđivanje prava iz ove oblasti, to je složen i naporan posao, koji iziskuje puno vremena i posvećenost za svaki konkretan slučaj. Imajući u vidu koliki je broj predmeta ja moram da skrenem pažnju da je postojeći broj zaposlenih u filijalama Republičkog fonda mali. Razlog je odlazak u penziju i zabrana novih zapošljavanja tako da dolazi do nivoa koji može ugroziti još kvalitetniji rad zaposlenih u ovom fondu. Zato bi bilo dobro da Vlada u skladu sa Zakonom o budžetskom sistemu odobri zapošljavanje kadrova koji nose, ja bih rekla proizvodnju, odnosno stručnih saradnika na donošenju rešenja, utvrđivanju staža u matičnoj službi i isplati penzija kao osnovne delatnosti Fonda. Poslanička grupa PUPS-a će u danu za glasanje podržati ovaj zakon, kao i ostale zakone koji su na dnevnom redu današnje sednice. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Branimir Jovanović.
Hvala. Poštovani predsedavajući, poštovani ministre, predstavnici ministarstva, koleginice i kolege, mi smo juče usvojili budžet za 2020. godinu, a danas raspravljamo o pratećim zakonima koji regulišu normalno funkcionisanje i finansiranje svih segmenata našeg društva za narednu godinu. Poslanička grupa SDPS podržaće predložene zakone koji se nalaze na dnevnom redu, jer smatramo da se ovde vidi dobra namera da se prepoznaje briga za socijalnim i materijalnim položajem radnika, ali i svih ostalih građana Srbije. Ja ću u svom izlaganju dati prikaz samo osnovnih i najvažnijih aspekata pojedinih zakona, jer smatram da su zaista svi predlozi takvi da donose samo pozitivne promene i nadam se da ćemo i u buduće nastaviti da radimo ovim tempom. Najznačajnija izmena Zakona o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje se odnosi na smanjenje doprinosa za PIO za 0,5% i ova suma nekome može da izgleda beznačajno, ali zapravo u praksi ona to nije i ono što je najvažnije, radi se o nameri i o želji da se rastereti, odnosno da se nastavi sa rasterećenjem privrede, odnosno poslodavaca. Ovim se smanjuju davanja poslodavaca i obezbeđuje više novca za nove investicije i za nova radna mesta. Nadam se da ćemo i u buduće nastaviti sa ovakvom praksom i da ćemo na ovaj način dodatno ojačati privatni sektor, a ne bi bilo loše da se možda u narednom nekom periodu razmisli i o smanjenju parafiskalnih nameta. Pored navedenog, i izmenama i dopunama postojećeg zakona se nalazi i čitav set mera koje se moraju smatrati olakšicama i pogodnostima prilikom zapošljavanja novih lica, ali i za novoosnovana privredna društva, pre svega ona koja se bavi inovacionom tehnologijom. Jedna od izmena i dopuna zakona o PIO se odnosi na jasnije i bolje definisanje dobrovoljnih penzijskih fondova. Oni u narednom periodu treba da budu ravnopravni sa državnim fondovima, ali treba da budu i alternativa u smislu jednog šireg spektra koji se nudi budućim penzionerima. Ipak najvažnija i najznačajnija promena se odnosi na obrazac po kome će se vršiti usklađivanje penzija od 1. januara 2020. godine i mislim da ovaj obrazac gde se u obzir uzimaju rast potrošačkih cena i plata u prethodnoj godini. Na taj način mi penzionerima šaljemo poruku da mogu da računaju na sigurnost i na predvidivost. Izmenama i dopunama ovog zakona se između ostalog bolje regulišu i prava partnera u vanbračnim zajednicama, kao i pravo na porodičnu penziju i mi se time svrstavamo, odnosno težimo onoj grupi evropskih zemalja koje razmišljaju na jedan moderan način i koje imaju uređene sisteme. Privredni razvoj zemlje i povećanje broja zaposlenih su najvažniji za dugoročnu stabilizaciju penzijskog sistema. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak građana podrazumeva značajno povećanje iznosa propisanih pomoći, naknada i nagrada. Drugo, što je posebno značajno za naše privrednike i poslodavce, to je što se neoporezivi iznos povećava za 6,54% i nadam se da ćemo i nadalje nastaviti sa ovakvim jednim trendom, da ćemo povećavati ovaj neoporezivi deo u skladu, naravno, sa privrednim rastom, u skladu sa finansijskim mogućnostima, a opet u okviru očuvanja budžetske stabilnosti u dugoročnom periodu. U članu 5. ovih izmena navodi se umanjenje poreske osnovice za 70% za novonastanjenog poreskog obveznika. Takođe, predviđa se i pravo na poresko umanjenje kvalifikovanom nezaposlenom licu i to u periodu od naredne tri godine. Za poreske obveznike tzv. paušalce, ovim izmenama predviđen je čitav set pozitivnih promena, posebno u domenu rada poreske administracije. Brže određivanje poreskih obaveza za privredne subjekte je od i te kakvog značaja. Do sada je bio slučaj da se tek nakon određenog vremena, nakon nekoliko meseci privrednicima uručuju konačna rešenja za poreze koje oni treba da isplate, a onda dobiju rok od 15 dana da izmire svoje dugove. Sada više neće biti tako, privrednici će već polovinom januara moći da imaju konačna rešenja. To je svakako jedan odličan potez i, rekao bih, odlično rešenje i za privrednike i za poresku upravu. Za nas iz Socijaldemokratske partije Srbije naročito je važno što se ovom izmenom zakona vidi potvrda dobrih namera i briga za standard učenika i studenata, jer se povećava neoporezivi deo za studentske stipendije, odnosno učeničke kredite sa 11,741 dinar na 30.000 dinara i to je neki standard koji se zapravo primenjuje u razvijenim evropskim zemljama, i nadam se da će ova mera stimulisati naše privrednike da više ulažu u obrazovanje. Na dnevnom redu nalazi se jedan, mogu reći, nepopularan predlog, ali svakako neophodan. On se odnosi na povećanje takse za javni servis sa 220 na 255 dinara. Mi moramo da budemo svesni da izdvajanje finansija za unapređenje javnog servisa je neophodnost, da je to investicija za budućnost. Svedoci smo da komercijalne televizije emituju često neprikladan sadržaj. To nije praksa samo kod nas, to je praksa svuda u svetu i upravo je to najjači razlog zašto moramo da osnažimo i unapredimo rad javnog servisa. Ono o čemu treba da raspravljamo, ne mislim da treba da raspravljamo o taksi, ona je svakako neophodna, ali treba da raspravljamo o kvalitetu javnog servisa, o kvalitetu programa RTS i RTV. Osnovni zadatak svakog javnog servisa jeste da promoviše ravnopravnost i jednakost svih građana, da emituje program određenog kulturno-umetničkog sadržaja, da emituje dokumentarne emisije, program za hendikepirane osobe, program za naše najmlađe sugrađane, kvalitetan program za decu, program edukativnog karaktera i da ne nabrajam dalje. Sve su to neki programi koji nisu atraktivni za oglašivače i toga moramo da budemo svesni, ali to su, zapravo, oni programi koje treba da podržimo i oni su veoma važni za promovisanje nekih zdravih društvenih vrednosti. Jednostavno, komercijalne televizije vode se zakonima tržišta i rukovode se profitom i ovo je jedan od načina da osnaživanjem javnog servisa ulažemo, zapravo, u ovakvu jednu oblast koja se tiče pre svega kulture. Dakle, moramo da shvatimo da su kvalitet programa i njegova dostupnost ključni faktori koji opravdavaju finansiranje javnog servisa. Inače, ova taksa kod nas je među najnižima u Evropi, mislim da samo Albanija ima nižu taksu za javni servis. Neću da navodim koje su to cifre u pitanju za razvijene evropske zemlje, ali navešću iz okruženja, mislim da u Hrvatskoj se plaća pet puta više taksa za javni servis. Dakle, ako želimo kvalitetan javni servis onda moramo u njega i da ulažemo, a takav javni servis mora da ima jednu ulogu, osnovnu ulogu, a to je da zadovolji potrebe svih građana Srbije. Na kraju, da sumiram da budžet za 2020. godinu, kao i ovi prateći zakoni su nešto najbolje, moja je procena, što je Vlada u ovom trenutku mogla da ponudi građanima Srbije u skladu sa finansijskim mogućnostima. Svi ovi zakoni, pored političke stabilnosti koju imamo, doprinosi tome da kreiramo jedan stabilan pravni sistem koji će pretvoriti naše tržište u jedno atraktivno tržište za dalja ulaganja i koji će zapravo napraviti preduslove za dalji privredni rast. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Milisav Petronijević. Izvolite, kolega.
Poštovani predsedavajući, poštovani gospodine ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, na predložene zakone, ovaj set finansijskih zakona, odnosno o predloženim zakonima, stav Socijalističke partije Srbije i poslaničke grupe je izneo ovlašćeni predstavnik naše grupe, Dejan Radenković i ja ne bih to da ponavljam. Želim samo da to potvrdim, da se pridružim iz jedno specifičnog ugla da dam još nekoliko razloga zbog čega treba podržati predložene finansijske zakone. Budžet za 2020. godinu, koji je juče usvojen, koji je dobio opštu podršku, ne samo u Skupštini, ja mogu slobodno da kažem i u široj javnosti i u stručnoj javnosti, jednostavno je dokument gde je jasno utvrđena politika Vlade Srbije u narednoj godini napisana brojkama. Predloženi zakoni, ovi koji su danas na dnevnom redu, su u stvari podrška, alati, kako bih rekao, za ispunjenje tog budžeta. Da podsetim ključne stvari kada je u pitanju budžet. Vlada je ostala fokusirana na poboljšanje privrednog ambijenta i obezbeđivanje visokih stopa privrednog rasta sa krajnjim ciljem smanjenja nezaposlenosti i podizanja životnog standarda stanovništva. Da podsetim tri karakteristike, one osnovne, koje su mogle biti kada je u pitanju budžet, a to je raspodela fiskalnog prostora koji imamo, na povećanje životnog standarda, na povećanje javnih investicija i poresko rasterećenje rada. Želim da napomenem da sve tri ili sva tri, imaju jednu zajedničku reč - podstiču rast, svaka na svoj način. Ta reč ili te reči – podstiče rast je vodilja i kod predloženih zakona. Strateški cilj Vlade je smanjenje nezaposlenosti i povećanje stope zaposlenosti. Dakle, jedan od najvažnijih ciljeva Vlade je zaposliti Srbiju. Koristim priliku, s obzirom na juče objavljen podatak, da čestitam mojoj Vladi pošto je stopa nezaposlenosti pala na jednocifrenu stopu, ispod 10%. Kada su ova pitanja, kada se o njima radi, podrška tome u stvari su predloženi ovi zakoni koji su danas na dnevnom redu. Zadržaću se samo kratko na tri, vrlo kratko. Kada je u pitanju Zakon o porezu da dohodak građana. Upravo u cilju podsticanja zapošljavanja, uvođenjem novih olakšica za poslodavce, povećan je neoporezivan iznos na 16.300 sa 15.300. Predviđeno je unapređenje sistema paušalnog oporezivanja, uvođenje novih olakšica za poslodavce koji obavljaju inovacione delatnosti. Po osnovu zarade, uvođenje olakšica za poslodavce koji zasnuju radni odnos sa kvalifikovanim novo zaposlenim licem. Kod njih će poslodavci imati oslobađanje od poraza na zarade i od doprinosa na PIO pošto to opet jedan zakon iz paketa o tome govori. U toku sledeće godine 70, naredne 65, i 2022. godine u 60%. Potpuno je isto i kada su u pitanju doprinosi za PIO, s tim što su ta oslobađanja veća, prvo u 1995, drugo u 1990. i treće u 1985. godini. Ono što želim da naglasim, što mislim da je dobro kada su u pitanju novozaposleni radnici, to je da moraju da imaju zaključen ugovor o radu u skladu sa Zakonom o radu i da budu prijavljeni na doprinose za obavezno socijalno osiguranje. To je u stvari formalna zaposlenost, nije samo zaposlenost. Potpuno je ista priča kada je u pitanju Zakon o doprinosima za penzijsko i invalidsko osiguranje, s tim što se tu još dodaje samo da je i stopa doprinosa za penzijsko i invalidsko osiguranje smanjena sa 26 na 25,5%. Dakle, ovih nekoliko podataka koje sam izneo govore o tome da se rasterećuje rad, poslodavci dobijaju veći prostor za veći razvoj, za veći rast, za novo zapošljavanje, a pare koje će se manje naći u budžetu za to obezbediće se tako što će kroz novo zapošljavanje i kroz veće uplaćene poreze i doprinose se ponovo to vratiti u budžet. Samo kratko, kada je u pitanju Zakon o izmenama Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju. Ono što je najbitnije takođe, to je ta jedna od karakteristika budžeta za sledeću godinu, a to je ulaganje u povećanje životnog standarda. Zašto je i to bitno? Zato što u stvari na taj način se povećava široka potrošnja. Kada se ona povećava, i to doprinosu rastu. Dakle, opet je ta reč „rast“ prisutna i značajna. Ono što je najvažnije kod ovog zakona, to je predviđeno da se usklađuju penzije sa 50% na osnovu povećanja zarada i 50% na osnovu povećanja troškova. Očekuje se da to bude već od 1. januara za negde oko 5,4% i više. Želim samo još kratko da se osvrnem kada je u pitanju to, da prosto napomenem da je ovo važno pitanje iz prostog razloga što godinama unazad sve su mere kada je u pitanju penzijski sistem bile restriktivne. Najrestriktivnija je bila ona 2014. godine, ali je bila nužna, bila opravdana. I ona je, između ostalog, omogućila da se dalje kroz to da se rast penzija usklađuje sa ekonomskim mogućnostima, da se preduzimaju efikasne mere kontrole i naplate doprinosa za penzijsko i invalidsko osiguranje, i u tom čak periodu Vlada kad god je imala iole mogućnosti je odmah reagovala i omogućavala, onoliko koliko je u tom trenutku mogla, povećanje tih penzija. Sve ove mere su dale rezultate. Možete da primetite da je zaustavljen rast deficita, kada je u pitanju PIO fond, odnosno da je učešće budžeta u ukupnim sredstvima PIO fonda smanjeno na negde oko 23%, dakle, sa nešto više od 40 i nešto posto. Ovaj zakon naravno da poboljšava ekonomski položaj. On je jasan i predvidiv način usklađivanja penzija. Dobro je da rastu penzije u određenoj meri, vezano za rast zarada. Dobro je da se povećavaju realne vrednosti penzija, a time i standard. Dakle, obezbeđuje se i stabilan rast penzija, napominjem, stabilan rast penzija, realan rast korisnika penzija, istovremeno blagi pad učešća penzija u BDP-u. Međutim, pored preduzetih mera, ključni faktor za dugoročnu stabilizaciju sistema penzijskog i invalidskog osiguranja leži u razvoju zemlje, novim investicijama i novom zapošljavanju. I sve mere, pa i ove danas, nisu cilj same po sebi, one su samo sredstvo, način, put da se dođe do glavnog cilja, da se ostvari osnov za poboljšan privredni ambijent, povećanje investicija stranih i domaćih potpuno ravnopravno, a to znači novo zapošljavanje, stabilan i održiv rast, snažna privreda. Dakle, kada budemo imali mnogo onih koji prave pare, onda ćemo se lakše tući za ono za šta ih treba sve potrošiti. Samo tako se može doći do krajnjeg cilja, a to je bolji život i bolji standard građana, naravno i penzionera. Vlada Srbije, moja Vlada, je na jasnom, sigurnom i odlučnom putu da to ostvari i ja joj dajem punu podršku u tome. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Jahja Fehratović. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani ministre, uvažene kolege narodni poslanici, čuli ste da će poslanici Stranke pravde i pomirenja podržati ove zakone koji se odnose na usklađivanje naših poreskih obaveza i socijalnih davanja prema onome što je izglasano u budžetu. Ono na šta ću ja baciti fokus jeste ova posebna taksa privremene naplate za Radio-televiziju Srbije, odnosno Javni servis. Svakako da je to obaveza svih građana, međutim, iz te obaveze proističu i prava svakoga građanina koji ulaže u Javni servis i na taj način postaje deo sveukupnog sistema koji na taj način finansira razvoj javnog informativnog servisa. Naravno, ono možda čemu smo svedočili zadnjih meseci, pa i sve ovo vreme jeste da je možda jedini politički konsenzus i pozicije i opozicije u tome da trenutna uređivačka politika na Javnom servisu nije onakva kakva bi trebala biti, nije onakva kakva bi odgovarala stvarnoj slici Republike Srbije i svim građanima biti servis. Mi smatramo da tu ima i objektivnih i neobjektivnih tumačenja, ali svakako najveći problem možda jeste samovolja urednika pojedinih formata koji pozivaju goste koji im odgovaraju, izbegavaju goste koji im ne odgovaraju i na taj način stvaraju tu krivu sliku. Međutim, kada sam govorio o onim pravima građana koji ulažu u Radio-televiziju Srbije, mislio sam na to da bude zastupljeno sve ono što predstavlja Republiku Srbiju, a Republiku Srbiju predstavlja većinski narod i manjinski narodi. Dakle, preko 30% manjina čiji se glas ili vidljivost na RTS-u skoro pa i ne može videti. Mi imamo, nažalost, samo jednu emisiju, čini mi se, koja tretira manjine, to je ona emisija „Građanin“, a sve ostalo je nekako nevidljivo, sporadično i vrlo često ne odražava niti kulturu, niti tradiciju, niti stvarnu sliku tih 30% ukupnih građana Republike Srbije. Da ne govorim o ovom neustavnom odnosu RTS-a i Saveta RTS-a prema pokušaju formiranja redakcije na bosanskom jeziku, gde se oglušila o Ustav, o zakone i poštovala neka mišljenja koja su i protivustavna i protivzakonita. To nije dobra poruka za sve građane Republike Srbije, to nije pre svega dobra poruka za pripadnike manjinskih zajednica i naroda i smatramo da zaista u tom nekom reformističkom smislu treba poraditi na tome, jer tu pretplatu za RTS plaćaju podjednako svi građani ove države i kao takvi stiču pravo i da budu predstavljeni u najboljem mogućem obliku. Takođe, ono što je vidljivo, recimo, posebno nama koji ne dolazimo iz centara velikih poput Beograda, Novog Sada, Niša, Kragujevca jeste mnogo manja zastupljenost regiona i gradova i opština koji su rubni, koji su izvan ovih centralnih delova Republike u svakodnevnim programima, u svakodnevnim emisijama i prosto bez nekog kontinuiteta predstavljanja njihovih posebno kulturnih, obrazovnih događaja kojih ima jako puno. Recimo, mi smo prošlih 15 dana bar jedno 30-ak različitih manifestacija u regionu Sandžaka. To nije ni jednom sekundom predstavljeno na RTS-u, a ticale su se kulture, promovisanja književnosti, umetnosti, pisanja itd. Ovde govorim iz perspektive Bošnjaka, zato što pripadam toj nacionalnoj zajednici, ali znam da vrlo često nije predstavljana niti kultura, a niti one manifestacije koje na sličan način, sličnim povodima, organizuju druge nacionalne zajednice. Ako mi plaćamo pretplatu RTS-a kao i svi ostali građani, valjda bi trebalo bar tih 30% koliko imamo udeo u ukupnom plaćanju te pretplate, da bude sadržaja koji se odnose na predstavljanje kulture, tradicije i svega onoga što čine nacionalne zajednice. Mislim da bi se time doprinelo i boljem razumevanju među narodima ove države, toleranciji i, na kraju, da bi to bila u stvari ona prava, realna, suštinska slika Republike Srbije kao države multikulturalne, multietničke, multinacionalne i gde bismo mi kod budućih generacija razvijali empatiju jedni prema drugima. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Ana Karadžić. Reč ima narodni poslanik Stefana Miladinović.
Hvala vam, gospodine Arsiću. Poštovani ministre, poštovani saradnici iz Ministarstva finansija, ja ću se u nekoliko minuta osvrnuti na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na upotrebu, držanje i nošenje dobara koji su danas na dnevnom redu, naime, na nekoliko članova, odnosno odredbi koje se tiču i vozila, odnosno novina i poreske politike kada su u pitanju neka vozila, ali i oružje i municija. U Zakonu, u članu 5. važećeg zakona, predlaže se proširenje poreskih oslobođenja na vozila čiji je jedan od pogona električni ili, pak, za vozila koja idu na hibridni pogon, poznata kao hibridna vozila. Ovo naravno da ima za cilj podsticaj u unapređenju standarda u oblasti životne sredine. Vozila čiji je jedan od pogona električni ili hibridna vozila, imaju značajno veću tržišnu vrednost u odnosu na vozila koja koriste drugi pogon i jasno je da ih najčešće kupuju fizička lica čija je kupovna moć izuzetno velika. Mišljenja sam da ova mera treba da stimuliše prevashodno privredne subjekte, naročito one koji su registrovani za delatnost transporta, odnosno prevoza putnika ili roba i da nabavljaju ova vozila, kao i ona privredna društva, odnosno kompanije koje imaju veliki vozni park. Upravo ova izmena bila je motiv za predlog koji smo kroz amandman podneli moj kolega Dejan Radenković i ja. Naime, pored ove, mi smo predložili još jednu kategoriju vozila koja bi mogla biti obuhvaćena ovom poreskom politikom, a to su vozila od istorijskog značaja, odnosno oldtajmeri. Dopunom Zakona o bezbednosti saobraćaja na putevima prošle godine po prvi put smo status definisali, uveli u pojmovnik vozilo od istorijskog značaja i time po prvi put definisali postojanje ovih vozila. Tačan broj ovih vozila u Srbiji nije poznat, jer, kao što sam rekla, do danas ova vozila nisu imala svoj status, pa se zakonski nije definisalo ni utvrđivanje, ni registracija, ili, pak, evidencija ovih vozila. Ova vozila se inače retko voze. Najčešće ih možemo videti na sajmovima ili na izložbama, ponekad i na ulici, doduše vrlo retko. Smatramo da nije ekonomski opravdano da se ova vozila registruju upravo po postojećim propisima. Ovo nije jedan jedini razlog, postoji nekoliko razloga zašto mislimo da je registracija ovih vozila, odnosno poreska olakšica u pogledu registracije važna i o tome ćemo pričati u raspravi u pojedinostima. Nekoliko važnih izmena i dopuna ovog zakona, kao što sam rekla, tiču se odredbi kojima se uređuje poreska politika u vezi sa oružjem i municijom. Pohvalila bih jednu, izuzetnu važnu, za one koji poseduju oružje, naročito ona lica koja poseduju dozvolu za držanje i nošenje oružja. Imajući u vidu da se isprava za nošenje oružja ne izdaje za konkretan komad oružja već se izdaje konkretnom licu, koje može da nosi, naravno, samo jedan komad oružja, ali ne može da se opredeli koji, predlaže se da ova lica porez na registrovano oružje za prvi komad oružja plaćaju u iznosu propisanom za nošenje, a za sve ostale komade oružja koje poseduju plaćaju taksu, odnosno porez za držanje oružja. Ovo je važno jer su do sada vlasnici oružja koji imaju dozvolu za nošenje plaćali porez za svaki komad oružja koji poseduje, a to je zbirno bilo drastično veći trošak za građane, a pri tome i nelogičan. Naravno, mi ćemo glasati za ovaj predlog i podržavamo ovaj predlog, kao i druge odredbe koje se tiču i oružja, ali i ukidanja takse, odnosno poreza za plovila koja su registrovana od strane Ministarstva unutrašnjih poslova. Na kraju, kako bi i moje kolege imale vremena da govore, osvrnula bih se na diskusiju, hvala kolega Šaroviću na podršci, mog uvaženog kolege Branimira Jovanovića, ali i prethodnog govornika, kada je u pitanju taksa za Javni servis. Naime, svuda se plaća taksa za Javni servis, samo je utvrđivanje te takse zapravo metodologija naplate različita. Ne plaća se televizija, posebno u današnjoj eri, kada medijske kuće koriste različita sredstva komunikacije, ne plaća se prenos programa, već se plaća, odnosno finansira proizvodnja i dostupnost ovog programa. Iskoristila bih priliku da istaknem, kao pozitivno, kada su u pitanju javni servisi, podrška dokumentarnim emisijama, koje u prethodnim godinama zauzimaju, može se slobodno reći, više prostora u ukupnom sadržaju. Ulaganje u serijski program jeste nešto što je vidljivo građana. Pohvalila bih, naravno, kanal RTS Digital, koji je namenjen pre svega kulturi i obrazovanju, ali i platformu RTS Planeta, koja je svakako neophodna, u skladu sa svetskim trendovima, ali, ovo je nešto na čemu i dalje treba da radi medijski javni servis, mislim na unapređenje ove platforme. U doba različitih formi rijaliti programa, mislim da javni servisi mogu da naprave jedan iskorak, da osmisle možda neki naučni program kojim će dati drugačiji odgovor, učiniti taj program i atraktivnijim a da sadržaj bude svakako edukativnog karaktera. Misli da treba da se iskoristi i ovaj svetski trend i da jedan od kanala Javnog servisa može biti u cilju promocije nauke i inovacija. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Nataša Mihailović.
Hvala, predsedavajući. Volim kada razgovaramo ozbiljno o Javnom servisu. Ja ću, naravno, u preostalom vremenu poslaničke grupe Socijaldemokratske partije Srbije vrlo kratko govoriti, takođe, o tome. Moje uvažene kolege koje su govorile pre mene, Branimir Jovanović, iz moje poslaničke grupe i upravo koleginica Stefana Miladinović, vrlo su sagledali ono što jeste uloga Javnog servisa. Ja bih volela i stalno to ponavljam da budemo ozbiljni svaki put kada govorimo o javnom servisu, jer je opstanak javnog servisa izuzetno važna tema i finansiranje javnog servisa jeste ulaganje u budućnost. Ono moram biti stabilno i održivo. Nema javnog servisa bez nezavisnosti od politike. To što javni servisi emituju mora biti provereno i kredibilno, a program mora biti otvoren, odgovoran i inovativan. Na to nas uostalom, odnosno javni servis obavezuje i zakon koji je ova Skupština usvojila još 2014. godine. Javni servis svuda u svetu je kičma javnog informisanja i to je u svim državama sveta, tako je i kod nas. I kada govorimo o finansiranju moramo biti svesni da javni servis vuče društvo napred. Javni servis kada ga mi ojačamo on dobija tu snagu i moć, i u kulturološko i vrednosnom smislu vuče društvo napred, a ne ka mulju i beznađu. Zato je vrlo važno da Vlada, na šta je naravno obavezna i po zakonu, obezbedi stabilno i održivo finansiranje RTS-a. Poveća pretplate, a istovremeno smanjenje subvencija za javni servis upravo pokazuju jednu ozbiljnost države. 16/1 VS/MT 12.40 – 12.50 Ovim povećanjem pretplate javni servis će se finansirati sa više od 60% iz pretplate, odnosno iz prihoda građana, 15% će činiti subvencije države, što je dobro da idemo ka tome da jednog dana javni servis bude u potpunosti finansiran iz takse i pretplate, i oko 21% ostvariće prihod i od marketinga. Kada govorimo u ovom Domu, ali i u javnosti o ulozi javnog medijskog servisa, obično se ta priča svede na sadržaj, na prisustvo političara u određenim političkim emisijama, na minutaža, itd. Narodni poslanici imaju priliku da u svakodnevnom radu predstave svoj rad i to u direktnom prenosu na Drugom programu koji omogućava javni servis. Važno je da razumemo da javni servis nije samo informativni program. Uloga javnog servisa je da informiše, obrazuje i zabavi i to upravo tim redom i, naravno, kvalitetno. Od toga koliko će javni servis biti ozbiljan zavisi i budućnost našeg društva i jedne države. Dakle, da bi javni servis bio ozbiljniji i mi moramo biti ozbiljniji svaki put kada o njemu govorimo. Smatram da je Predlog odličan, 255 dinara pretplate biće, uz subvencije države, dakle, volju da se obezbedi stabilno i održivo finansiranje javnog servisa, biće dovoljno da javni servis radi punim kapacitetom. Podsetiću sve nas na jednu činjenicu da novac nužno ne obezbeđuje nezavisnost. Nezavisnost javnog servisa obezbeđuje dobar Zakon o javnim servisima, koji smo doneli 2014. godine. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Radoslav Cokić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministri, svi smo pod utiskom donošenja jedne od najvažnijih odluka, a to je Zakona o budžetu koji smo juče doneli. Svaki budžet u ovom mandatu bio je sve bolji i bolji, ovaj je najbolji. Nadam se da su ovo temelji za još bolje i kvalitetnije budžete koji garantuju bolje funkcionisanje ove zemlje i investicije u ovoj zemlji. Poštovani gospodine Siniša Mali, oni koji su vas ovih dana napadali i osporavali vaše znanje ne mogu da ospore vaše znanje koje ste dokazali na svim mestima gde ste bili, na svim poslovima koje ste do sada obavljali, i pre, na funkciji gradonačelnika Beograda i sada na mestu ministra finansija. Vaš rezultat, rezultat, pre svega, Aleksandra Vučića i njegovog tima jeste činjenica da smo izgradili autoputeve, da smo izgradili škole, bolnice, potpuno promeni ovu zemlju i poveli je jednim brzim korakom napred. Da bi nas usporili u tome, vi ne možete kao čovek koji je emotivan da ne razmišljate o tome, a kad vas to opterećuje, onda ne možete da radite, ne možete da dajete rezultate. To je njihov cilj, da klipove ubacuju u točkove i da ometaju i osporavaju naš rad. Predsednik je obećao nove investicije i svakako je budžet temelj tih novih investicija i to je duži period. Ono što je bitno jeste da je obećao ono o čemu se do sada nije govorilo, kanalizaciju i vodovod u svim naseljima. To je od presudnog značaja da bismo u selima koja su imala kako - tako vodosnabdevanje i rastom standarda gradili bolje uslove, uslove kao u gradu, a onda te otpadne vode nisu imali gde da odvedu, pravili septičke jame koje su zagadile bunare. To je veliki poduhvat, ali ja verujem da će predsednik zajedno sa vama da ostvari to što je obećao, jer je do sada ostvario sve što je obećao. Ove godine, 9. marta posetio je Podunavski okrug i ono što me interesuje opštinu Smederevska Palanka, iz koje ja dolazim. Sve što je obećao uradio je i mnogo je više urađeno. LJudi u selima Cerovac, Kusadak, potpuno su iznenađeni, jer su potpuno cela sela asfaltirana. U mestu Kusadak, koje je nekad imalo želju da se pripoji Beogradu, kažu – ne znamo šta nas je snašlo. Dvanaest i po kilometara novog puta u jednom dahu. Put koji povezuje dva regionalna puta. Velike su investicije koje su urađene u Smederevskoj Palanci. Dug opštine Smederevska Palanka o kojoj se ovde govorilo u negativnom kontekstu je prepolovljen. U tim uslovima mnogo se uradilo, mnogo se investira. Nadam se da će investitor koji ovih dana obilazi Smederevsku Palanku doći, da ćemo stvoriti nova radna mesta. Još jednom da ponovim, nezaposlenost ispod 10% i prosečna plata iznad 500 eura su naši rezultati uz kilometre autoputeva i infrastrukturu koju smo gradili i koju ćemo ubuduće graditi. O zakonima koji su potpora budžetu i koji razmatraju njegovu prihodnu stranu naša uvažena Aleksandra Tomić govorila je i tu nema šta da se doda. Ja bih samo rekao da je značajno poresko rasterećenje dohodaka. Ono što je jako bitno, što nekom može da izgleda beznačajno, meni važno, jer živim sa tim ljudima i znam, jeste da nema poreza na imovinu na pomoćne objekte, pre svega pomoćne objekte u selima, ono što ljudi imaju, što im je potrebno za funkcionisanje, kako oni kažu, suvi prostor. Veliko je ulaganje u selo. Nadam se da će zadržati mlade da iz njega odlaze. Znam mnoge koji ne žele da napuste ovu zemlju i mislim da će naš brzi razvoj i oporavak ove zemlje i novi investicioni ciklus vratiti one koji su već negde na zapadu. Hvala veliko.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Mirjana Dragaš. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, zahvaljujem. Poštovani gospodine ministre, gospodo poslanici, pre nekoliko dana usvojili smo ovde budžet za narednu godinu koji smo ocenili pozitivnim, realnim, ali i razvojnim. Najvažnija ocena tokom rasprave je bila da on otvara mogućnost daljeg privrednog razvoja kao važne osnove za stabilnost i napredak društva. Ocene koje su tada date upravo otvaraju velike mogućnosti, kao što je i najavljeno da se određene promene u privredi i poslovanju urade i upravo predlozi zakona koji danas imamo u okviru ove rasprave idu u tom pravcu, odnosno oni faktički predstavljaju instrumente koji omogućavaju planiranu upotrebu budžeta i njegovu raspodelu. Predložene promene i izmene imaju za cilj u svakom slučaju bolji položaj poslodavaca i mnoge olakšice u njihovom poslovanju, stvaraju bolju poziciju na tržištu rada, kako zaposlenih, tako i vlasnika kapitala, lakšu isplatu plata i zarada kojima se ostvaruje bolja pozicija u ostvarivanju poreske politike i u svakom slučaju takvu jednu orjentaciju i mere koje to omogućavaju treba podržati. To znači da je država na osnovu ostvarenih izuzetno dobrih ekonomskih rezultate i ostvarenog boljeg poslovanja pošla u pravcu zakonskog uređenja neophodnih promena i u svetu rada i u svetu kapitala. Podržavam nameru i ciljeve kao jednu dugoročnu politiku koja će obezbediti zapošljavanje mladih, stručnih, novih kadrova, otvaranje novih i inovativnih preduzeća, razvoj i primenu novih tehnologija u njima, kako u tržištu rada u budućem vremenu i u načinu poslovanja ne bismo izgubili bitku. Istina je, nije mi sasvim jasno ovo novonastanjeno lice koje se imenuje samo kao lice koje je stručno otišlo iz države, pa se ovde vraća pod uslovima omogućenih i boljih ekonomskih uslova, zato smatram da to u nekom budućem ili u nekom drugom podzakonskom aktu treba bolje objasniti. Ono što posebno želim da komentarišem jeste Predlog zakona o predloženim izmenama i dopunama penzijskog i invalidskog osiguranja. Dobro je što postoje realne mogućnosti za povećanje penzija i za njihovo uravnoteženo usklađivanje po švajcarskoj formuli, kao što smo već rekli i upotreba jednog i drugog modela koji ovaj sistem obezbeđuju i stvaraju ga uređenim. Uvođenjem ovog realnog budžeta i njegovog planiranja stvaraju se uslovi za njegovu dugoročnu ekonomsku održivost i pravnu sigurnosti i odgovarajući socijalni položaj sadašnjih i budućih penzionera. Dugoročnim ulaganjem u obavezni Fond PIO, zaposleni su, istina je, očekivali iz svih prethodnih godina da su ta sredstva njihovi garantovani lični fondovi za život u trećem dobu i socijalnu sigurnost u starosti. Međutim, u savremenim uslovima sve prisutnijeg liberalnog kapitalizma, uslovima privrednog posrnuća koje smo videli kako izgleda u prethodnom periodu, lošeg modela tranzicije koji je bio primenjivan i koji je s jedne strane, nažalost, uništio fabrike, otpustio radnike, s druge strane preko noći na tom kapitalu stvorio ogromne bogate tajkune, videli smo da ništa do kraja nije zaštićeno, pa ni zarađene penzije. To je stvorilo i strah i nezadovoljstvo penzionera i njihovih porodica, stvorilo je nepoverenje u ovaj Fond i zapitanost u njegovu održivost i sigurnost. Zato već sada smatram da treba stvarati dobru projekciju održivosti i sigurnosti ovog Fonda. Onda je i pitanje koje možemo postaviti - da li samo iz privrednih resursa koja su izgrađena u prethodnim godinama iz sredstava ovog Fonda, kao što su putevi, banje itd, možemo vršiti adekvatnom primenom ekonomskih mera, njegovu sistematsku dokapitalizaciju, a da to ne bude samo iz budžeta države? Videli smo kaku vrstu osetljivosti taj budžet može da ima i koji će u budućnosti biti i stanovišta populacione politike, odnosno populacionih rezultata, sve teže održiv i u tom smislu smatram da treba već sada dugoročno razmišljati i primenjivati adekvatne mere, koje nisu zasnovane strogo na budžetu. Na tom principu zasnovani su u svetu privatni penzioni fondovi koji su stabilni i nikad ni u vreme Prvog ni Drugog svetskog rata nisu propali, niti su devalvirali. Mislim da je to važna osnova o kojoj mora da se razmišlja, čak i kada su u vidu ovi naši državni resursi. Mi hoćemo razvitak i tog drugog privatnog fonda osiguranja, a kod nas je njegov razvoj moguć razvojem privrede, porastom plata i svim ovim merama i načinom politike koju vodi sadašnja Vlada. Takođe, samo kratko, pomenuću i treći penzioni fond korporativnog osiguranja sa mogućim predlogom da to ne primene samo velike firme koje su ekonomski jake, nego da se u budućem razvoju ekonomije i privrednog rasta sve firme određenog nivoa kapitala obavežu da taj fond imaju makar mesečno uplaćivali 500 dinara, ili 1000 dinara, po radniku, jer za 20. godina to je veliki kapital koje te firme obezbeđuju. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marko Zeljug. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Poštovani predsedavajući, poštovani narodni poslanici, gospodo ministri sa saradnicima, Predlogom zakona o izmenama i dopunama zakona o porezima na imovinu Vlada Republike Srbije i SNS rade na smanjenju administriranja u postupku donošenja poreske prijave, a u slučaju obveznika poreza na nasleđe ili poklon i poreza na prenos apsolutnih prava. U ovom slučaju javni beležnik koji je izvršio postupak overe i koji je sačinio i potvrdio ispravu po osnovu koje se vrši prenos prava na nepokretnost obveznika poreske prijave, podnosi poresku prijavu po tom osnovu. Podatke u vezi prometa nepokretnosti javni beležnik dostavlja republičkom organu nadležnom za poslove katastra preko E – šaltera čime se izvršava obaveza propisana zakonom upisa u Katastar nepokretnosti, a Katastar ih prosleđuje dalje Poreskoj upravi i jedinici lokalne samouprava na utvrđivanje poreza. Ovaj Zakon predlaže da se poreska prijava ne podnosi kada se u ostvarenom postupku radi o ostvarivanju prava na nasleđe ili poklon bilo da se radi o nepokretnosti ili o pokretnoj imovini, a kada je postupak donosi javni beležnik. Ove odredbe zakona bi trebale da u toku primene omoguće pokretanje poreskog postupka sa manje administrativnih procedura i troškova koji proizilaze iz ovog postupka, ali i uštedu u vremenu posle uvođenja digitalizacije u poreski postupak i posle upisa u Katastar nepokretnosti. Ovim se ujedno otklanja mogućnost greške prilikom podnošenja prilikom poreske prijave i podnošenje podataka u Katastar nepokretnosti, naročito ličnih podataka o nosiocu prava čije netačno evidentiranje u bazu podataka ili nepotpuni podaci unosioci prava mogu stvoriti u daljem postupku građanima velike probleme. I sami znamo da su greške koje nastaju prilikom netačnih upisa podataka o vlasniku, naročito nosioci prava nad nepokretnostima u Katastru često znaju da prave probleme u smislu iziskivanja ispravki načinjenih grešaka uz potrebu dokazivanja, ali i u vremenu kao i finansijskih troškova za dokazivanja nastale greške u postupku upisa prava svojine. Javni beležnik koji je stručno lice će umanjiti pojavu ovakvih grešaka i smanjiti na minimum i ubrzaće postupak dobijanja poreskog rešenja, a samim tim će biti i smanjeno administriranje. Posebno bih se osvrnuo i pohvalio Predlog zakona koji se odnosi na član 4. koji se odnosi na bliže i preciznije definisanje objekata u sastavu poljoprivrednih gazdinstava i objekata na poljoprivrednom zemljištu koje se koriste za primarnu poljoprivrednu proizvodnju. Dosadašnji zakon nije bio apsolutno jasan u pogledu navođenja koji su to objekti oslobođeni od plaćanja poreza na imovinu. Član 4. ovog zakona nam navodi da su to: objekti za smeštaj mehanizacije, za poljoprivredu, objekti za smeštaj repromaterijala, smeštaj i čuvanje gotovih poljoprivrednih proizvoda, staje za gajenje stoke i objekti za gajenje i proizvođenje autotonih rasada domaćih životinja, kao i objekte za uzgoj puževa, riba i pečuraka. Ovom odredbom se jasno definiše koji su objekti, a koji ne podležu plaćanju poreza na imovinu, a ujedno pomažu srpskom poljoprivredniku u jednoj meri da bi na lakši način nastavili da obavljaju proizvodnju koja je jako važna za razvoj Republike Srbije, imajući u vidu da srpska poljoprivreda učestvuje sa 7% ukupnog BDP-a. S obzirom na činjenicu da predložene izmene i dopune Zakona koje su danas pred narodnim poslanicima doprinose efikasnijem radu Poreske uprave i ubrzavaju donošenje rešenja kao i efikasnije definisanje obaveza uz omogućavanje olakšavanja građanima koje Zakon predviđa. U danu za glasanje ću kao i predstavnici SNS u Narodnoj skupštini podržati ovaj set poreskih zakona. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Snežana Paunović. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovani ministre sa saradnicima, uvažene kolege narodni poslanici, građanke i građani Srbije, u današnjoj raspravu su kolege već govorile o jednom broju zakona koji je iz ovog pretresa, a ja ću se osvrnuti na još dva koja su takođe u Predlogu. Ono što je suštinski važno kada je u pitanju ovaj paket zakona jeste, pre svega, to što se radi o zakonima koji prate budžet, koji smo upravo usvojili i predstavljaju osnov za punjenje budžeta. Druga važna činjenica je da su ovako projektovano porezi rezultat višegodišnjeg tenda privrednog rasta, a time i rasta BDP koji u ovoj godini dostiže čak 4%. Kolega Petronijević je bio u pravu kada se pohvalno osvrnuo na sve ono što smo od njega mogli da čujemo i što je Vlada predložila i ovim setom zakona i Predlogom budžeta. Ono što je za mene i moju poslaničku grupu najvažnije jeste da se ovim poreskim paketom vrši rasterećenje privrede, koje će se, verujemo, vrlo pozitivno odraziti na nova investiciona ulaganja u privredu kako domaćih, tako i stranih investitora, a time i na povećanje zaposlenosti. Zakoni su usklađeni međusobno u pogledu poreskih olakšica ili oslobađanja od plaćanja poreza poslodavca i zaposlenih, čime se, čini mi se, dodatno motiviše privreda. Ja ću se ovog puta osvrnuti najpre na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak građana i na neka od rešenja koja želim da istaknem kao dobra, uz napomenu da se poresko opterećenje po ovom osnovu smanjuje sa 62% na 61%. Šta su najvažnije promene kada je u pitanju porez na dohodak građana? Povećava se neoporezivi iznos stipendija i kredita učenika i studenata do 30.000 dinara. Umesto dosadašnjih 11.741 dinar, neoporezivi iznos stipendija i kredita učenika i studenata povećaće se na 30.000 dinara, što će doprineti sigurno stipendiranju, pre svega, većeg broja talentovanih studenata i učenika i u većim iznosima. Druga važna stvar je da se povećava neoporezivi iznos zarade sa 15.300 dinara na 16.300 mesečno, čime se smanjuje poreska osnovica, a time i iznos poreza koji će se plaćati na zarade. Unapređuje se sistem paušalnog oporezivanja prihoda koji obveznici ostvaruju po osnovu obavljanja samostalne delatnosti. Novim pojednostavljenim procedurama će se po automatizmu utvrđivati status paušala, a isto tako utvrđivati i visina paušalnog poreskog zaduženja. Uvode se i nove olakšice za poslodavce. Umanjuje se poreska osnovica po osnovu zarade za lica koja zasnuju radni odnos sa poslodavcem kao novonastanjeni obveznici na teritoriji Republike Srbije za kojima postoji potreba na domaćem tržištu. Ova mera tiče se, pre svega, državljana Republike Srbije koji su trenutno nastanjeni u inostranstvu, a koji imaju posebno i stručno obrazovanje i za čijim radom i znanjem postoji potreba na domaćem tržištu. Naime, ukoliko se građani Republike Srbije koji u proteklim godinama nisu boravili u zemlji, vrate i zaposle u Srbiji, imaće umanjenje osnovice za obračun poreza i doprinosa od 70% u trajanju od narednih pet godina. Ja mislim da je ovo dobra stimulativna mera. Još jedna stimulativna mera je i produženje perioda primene postojećih olakšica za zapošljavanje novih lica u vidu prava na povraćaj dela plaćenog poreza po osnovu zarade novozaposlenog lica u procentu od 65% do 75%. Produženjem postojećih olakšica na još godinu dana, kao i korišćenjem drugih fiskalnih olakšica, privatnom sektoru se daje podsticaj za stvaranje novih radnih mesta i zapošljavanje više lica. Ovo je jedan broj novih poreskih mera koje potvrđuju proaktivnu poresku politiku Vlade sa krajnjim ciljem da se Srbija ekonomski i dalje ubrzano razvija poreskim rasterećenjima i jačanjem privrede, dakle i novim zapošljavanjem. Cilj nam mora biti zaustavljanje odliva mladih i stručnih kadrova. Nezaposlenost mladih i dalje je evidentna, iako je stopa nezaposlenosti pala, tako da se usvajanjem ovog poreskog paketa očekuje brže i lakše zapošljavanje mladih. Kada je u pitanju drugi zakon o kojem želim da govorim, to je Predlog zakona o izmeni Zakona o privremenom načinu uređivanja načina naplate takse za javni medijski servis, ona se povećava sa 220 dinara na 255, odnosno za 35 dinara je uvećana. Procenjeno je da je ovaj iznos sredstava dovoljan za finansiranje funkcije Javnog servisa, da se upravo za taj iznos smanjuje iznos sredstava u budžetu predviđen za Ministarstvo kulture i informisanja. Dakle, na ovaj način se daje šansa povećanju samofinansiranja Javnog servisa, što je krajnji cilj, ali sa vrlo malim povećanjem kada je u pitanju opterećenje građana. Naravno da se kod povećanja iznosa koji građani treba da doplaćuju, odnosno 35 dinara, vodilo računa i o ostalim ekonomskim parametrima, kao što su povećanje plata i penzija kao, prosto, jedan od parametara da ovaj namet ne bude prevelik. Ono što se čulo i u diskusiji danas i što, čini mi se, s pravom građani ipak očekuju jeste da Javni medijski servis, odnosno RTS i RTV, stvarno budu servisi građana, da imaju dovoljnu zastupljenost informativnog, ali i obrazovnog i kulturnog programa, da programski sadržaji budu, pre svega, kvalitetni, da se ne dešavaju programski propusti koji mogu da loše predstavljaju našu istoriju, kulturu, tradiciju, muziku, da se promoviše i naša kulturna baština i Srbije u celini i posebno obratiti pažnju na ono što je dečiji program, jer pored njih odrastaju naša deca i to je užasno važno u vremenima kada je sve više televizija koje prikazuju rijaliti programe i eventualno širenje nezdravih stilova života. Na Odboru za kulturu se moglo čuti niz kritika kada je u pitanju možda čak i programska šema Javnog servisa. Međutim, to zaista nije tema današnje rasprave i ja se ne bih na to osvrtala, ali stičem utisak da je obaveza svih nas da još jednom opomenemo Javni servis Srbije, čak i komercijalne televizije da obrate pažnju na svoje programske šeme upravo zbog naše dece koja se na bazi toga formiraju kao ljudi. Socijalistička partija Srbije, narodni poslanici će podržati set predloženih zakona u Danu za glasanje. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Jasmina Obradović. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predstavnici Vlade, poštovane kolege poslanici, dragi građani Republike Srbije, na današnjoj sednici razmatramo set zakona iz sfere Ministarstva finansija i Ministarstva za rad, boračka i socijalna pitanja. Ovih 11 predloga zakona su svakako u funkciji daljeg razvoja i napredovanja zemlje Srbije, napredovanja koje je jasno vidljivo u poslednjih sedam godina od vremena kada je odgovornost za Srbiju preuzela SNS sa predsednikom Aleksandrom Vučićem na čelu. Mere iz ovih predloga zakona povezane su za Zakonom o budžetu Republike Srbije za 2020. godinu koji smo juče usvojili. Ovim predlozima zakona podstiču se dalje investicije u Republici Srbiji, jer se značajno smanjuje opterećenje na zarade, te se ovom merom širom otvaraju vrata za nova zapošljavanja za dalji razvoj. Ovo je primer prave socijalne odgovornosti u vođenju zemlje. Otvaranjem prostora za novo investiranje, smanjenjem opterećenja dobijamo to novo, realno, na zdravim ekonomskim temeljima obezbeđno zapošljavanje i dalji razvoj. Ove mere su jasno vidljive u umanjivanju doprinosa za PIO od 0,5%, a u Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o PIO, kao i povećanju od 1000 dinara neoporezivog dela zarada u Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak građana. Takođe, predviđene su i ogromne olakšice za novozaposlene sa umanjenjima od 85 do čak 100 posto, kao i umanjenje poreza na dohodak u naredne tri godine u iznosu od 70%, 65% i 60%. Srpska napredna stranka je 2012. godine preuzela odgovornost za vođenje zemlje koja je bila pred ekonomskim kolapsom. Dotadašnja vlast zaduživala je zemlju kreditima sa sedam i više procenata kamata. Mi smo u proteklim godinama povukli više teških, ali neophodnih poteza i konsolidovali smo situaciju, izvukli zemlju za ruba provalije. Svet ovakav naš pristup ceni. Danas se Srbija zadužuje sa po pet puta manjim kamatama i to u retkim situacijama i to kamatama koje se mogu servisirati. I na istoku i na zapadu svet razume i ceni ono što danas u Srbiji radi predsednik Aleksandar Vučić. Nije samo jasno kako ga u njegovoj zemlji ne razumeju neki. Zato ćemo da nastavimo dalje da radimo i gradimo našu zemlju. Naravno, u danu za glasanje sa zadovoljstvom ću i ja i moje kolege podržati predloženi set zakona. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vesna Ivković. Izvolite.
Zahvaljujem. Ja bih vas molila samo da mi kažete vreme, koliko mi je ostalo. Poštovani predsedavajući, uvaženi ministri sa saradnicima, ja ću se kratko osvrnuti na ovaj set predloga zakona koji su na dnevnom redu, koji su rezultat dobre i stabilne ekonomske politike koju vodi ova Vlada. Osvrnuću se kratko na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju. Penzijsko i invalidsko osiguranje u Republici Srbiji je obavezno. Izmenama ovog zakona, koji je krovni za pitanja penzijskog i invalidskog osiguranja, propisuju se i dobrovoljni penzijski fondovi i penzijski planovi, koji su uređeni posebnim zakonom, ali je bilo potrebno uneti ih i u krovni zakon. Osnovni cilj reforme sistema penzijskog i invalidskog osiguranja je stvaranje uslova za dugoročnu ekonomsku održivost penzijskog sistema, koja će obezbediti pravnu sigurnost i bolji socijalni položaj sadašnjih i budućih generacija penzionera. Svedoci smo promena u demografskom kretanju stanovništva, drugim rečima, zbog produženja životnog veka stanovništva, sve je više onih koji koriste ovaj sistem penzijskog i invalidskog osiguranja, tako da se stvara nepovoljan odnos između broja zaposlenih koji plaćaju doprinose i broja korisnika penzija. Trenutno, zbog tog nepovoljnog odnosa, država iz budžeta dotira Fond PIO. Ovakav odnos zahtevao je reformu penzijskog sistema, kako bi postao održiv. Reforme su sprovođene u više faza. Podignuta je starosna granica za odlazak u starosnu penziju, za muškarce 65 godina, a za žene postepeno podizanje granice za šest meseci, godišnje do 65 godina. Zatim, pooštreni su uslovi za odlazak u invalidsku penziju. Uvedena je prevremena starosna penzija, kada je ispunjen uslov za radni staž, ali ne i za godine starosti, kao i efikasnija naplata doprinosa za penzijsko i invalidsko osiguranje. Pored svih preduzetih mera za dugoročnu stabilizaciju i ozdravljenje sistema penzijskog i invalidskog osiguranja, ključni faktor leži u novim investicijama i novom zapošljavanju, jer za sada penzioneri podnose taj teret, posebno je njihov materijalni i socijalni položaj bio pogoršan restriktivnim merama koje država zbog makroekonomske stabilnosti morala da uvede. Na sreću, zahvaljujući privrednom rastu i stabilnoj ekonomskoj politici, omogućeno je da se penzije usklađuju po osnovu kretanja potrošačkih cena i kretanja prosečne zarade zaposlenih u Republici Srbiji, po takozvanom švajcarskom modelu, što se ovim zakonom ustanovljava. Ovaj predlog zakona, što bih posebno pohvalila, ustanovljava pravo na porodičnu penziju i vanbračnom supružniku, jer su bračna i vanbračna zajednica izjednačeni, pa je normalno da osim ostalih prava vanbračnog partnera, postoji i pravo na porodičnu penziju. Drugi zakona na koji bih se kratko osvrnula jeste Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje. Ovim predlogom zakona smanjuju se stope doprinosa za obavezno penzijsko i invalidsko osiguranje sa 26% na 25,5%. Tako se smanjuje fiskalno opterećenje prihoda koje fizička lica ostvare po osnovu rada. Takođe, smanjuje se stopa doprinosa za penzijsko i invalidsko osiguranje i za poslodavce sa 12% na 11,5%. Smanjenje doprinosa za PIO trebalo bi da doprinese većoj motivisanosti poslodavca, odnosno privrednih subjekata na veće zapošljavanje, a time i na nove investicije, kako domaće, tako i strane, jer ovako rešenje u konačnom smanjuje trošak poslodavca, dakle, privredu u celini. Ova stimulativna mera, u krajnjoj liniji, treba da doprinese bržem privrednom rastu, a time i boljim punjenju Fonda PIO i pomoći njegovoj samoodrživosti. Takođe, ovim zakonom produžava se rok ostvarivanja prava na povraćaj dela plaćenih doprinosa za socijalno osiguranje i za poslodavce po osnovu zarade za svako novozaposleno lice. Ova subvencija produžava se i na 2020. godinu. Zatim, zakon unosi oslobađanje od plaćanja doprinosa na teret poslodavca i na teret zaposlenog za novoosnovana privredna društva iz oblasti inovacione delatnosti, odnosno za osnivače ovih društava i to u periodu od tri godine od osnivanja, počev od 1. marta 2020. godine. Sve ovo nas uverava da će razvojni put Srbije biti nastavljen, a poslanička grupa SPS, partije koja vodi računa o socijalnoj pravdi, će podržati sva ova zakonska rešenja, jer se njima unapređuje položaj privrede, povećava zaposlenost, a time i socijalno ekonomski položaj građana. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Violeta Lutovac Đorđević. Izvolite.
Hvala. Poštovani ministri, poštovane kolege narodni poslanici, osnovni cilj usvajanja Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o PIO jeste postizanje dugoročne održivosti penzijskog i invalidskog osiguranja. Ključni faktori su veoma jasni. Oni dovode do postizanja dugoročne održivosti penzijskog i invalidskog osiguranja, a leže svakako u razvoju zemlje, novim investicijama, kao i porastu broja zaposlenih. Dugoročna održivost penzijskog sistema direktno utiče kako na popravljanje socijalnog položaja penzionera, i sadašnjih, a i budućih generacija penzionera, takođe, dovodi i do njihove pravne sigurnosti, a i do boljeg životnog standarda. Zahvaljujući postignutim ekonomskim rezultatima, mi smo doveli do toga da danas, kao što je u predlogu ovog zakona, upotrebimo švajcarski model za obračunavanje, odnosno usklađivanje penzija, odnosno ta švajcarska formula je zapravo pokazala da je najbolje rešenje za dugoročnu održivost penzijskog i invalidskog osiguranja, jer se penzije isplaćuju u skladu sa ekonomskim mogućnostima u privredi, odnosno direktno su u vezi sa inflacijom, odnosno štitiće ih od inflacije i obezbediće realni rast penzija, naravno, sa rastom zarada. Obzirom da smo juče usvojili budžet za 2020. godinu, koji je neosporno razvojni, ja bih rekla da je naša Vlada Republike Srbije svakako postavila prioritete. Među tim prioritetima su svakako penzioneri, pa će u januaru 2020. godine njihova penzija biti uvećana za 5,4%. Obzirom da u državi Srbiji imamo 1.700.000 stanovnika koji su penzioneri, na sve ove penzionere, na celokupan broj će se odnositi povećanje od 5,4% za penzije. U odnosu na 2014. godinu, kada su bile penzije smanjene zbog dugova koje nam je ostavila prethodna vlast, do 2020. godine će se penzije povećati u rasponu od 13,7% do 19,4%. Od ukupnog broja penzionera, znači, 1.700.000 stanovništva, najveći broj, procentualni broj penzionera je iz kategorije zaposlenih, čak 84%, poljoprivredne penzije 10%, a penzije iz samostalnih delatnosti 5,63%. Reforme koje su se sprovodile u više faza bile su restriktivnog karaktera, ali su morale takve biti, jer smo došli do nepovoljnog odnosa između broja zaposlenih, odnosno broja osiguranika sa jedne strane i broja penzionera, korisnika penzija sa druge strane. Sve to je dovelo do deficita u poslovanju Republičkog fonda za PIO i došli smo do toga da je 40% moralo biti isplaćeno penzije iz budžeta Republike Srbije. Da bi se smanjile dotacije koje su iz budžeta dopremane za penzije, a ujedno i zaustavio dalji rast deficita koji se stvorio u Republičkom fondu za PIO, mi smo morali da sprovedemo ovakve mere. Pohvalila bih da ovim zakonom, odnosno predloženom izmenom zakona, licima koji u skladu sa zakonom obavljaju privremene i povremene poslove, takođe, lica koja su angažovana na osnovu ugovora o delu, lica koja obavljaju poslove preko omladinskih zadruga, ovim zakonom se stavljaju u ravnomerni položaj sa svim drugim korisnicima penzija u našoj Republici. Takođe ću podsetiti da smo u novembru 2019. godine isplatili jednokratne pomoći penzionerima u visini od 5.000 dinara, zahvaljujući jedino postojećem suficitu u budžetu. Takođe bih podsetila građane da su penzije morale biti smanjene 2014. godine, jer se tokom vlasti Dragana Đilasa od 2008. do 2012. godine javni dug povećao od 8,7 na 17,7 milijardi dinara. Takođe je napravljen minus u budžetu od 7,6 miliona evra. Zahvaljujući odgovornoj Vladi, njenom marljivom radu, mi smo došli do viška u budžetu od 46,6 milijardi dinara i zato smo u oktobru mesecu usvojili rebalans budžeta, a time jednim delom smo novac usmerili na povećanje plata radnicima u javnom sektoru od 8% do 15% i takođe u novembru uspeli da isplatimo jednokratne pomoći penzionerima. Još jednom ću ponoviti, zahvaljujući odgovornom radu celokupne Vlade, mi smo omogućili postojanje suficita u budžetu, kao i stabilne finansijske uslove u državi, a tako smo uspeli da stvorimo uslove da država pomaže najstarijim sugrađanima i direktno utiče na poboljšanje životnog standarda u našoj zemlji. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, nadam se da će konačno i ministri malo da se uključe. Ako ne, zaista ne znam što sede ovde, bolje da idu u svoja ministarstva, možda im se omakne pa nešto korisno urade i za građane Srbije. Od jutros mi ponovo slušamo hvalospeve i slušamo koliko je dobro u Srbiji i slušamo da je zlatno doba. Čuli smo upravo i kako je nezaposlenost po prvi put valjda u istoriji Srbije pala ispod 10%, i to je, da kažem, mene ponukalo da se malo pozabavim i ovim zvaničnim podacima i da, pre svega, građanima Srbije, jer je vama apsolutno nemoguće bilo šta dokazati, dokažem i pokažem da je to u stvari samo igra sa statistikom koju vi sprovodite i da se praktično, na osnovu zvaničnih podataka koje objavljuju Republički zavod za statistiku i Nacionalna služba za zapošljavanje i Ministarstvo finansija, veoma teško može utvrditi kakvo je pravo stanje nezaposlenosti, koliki je broj zaposlenih i na osnovu čega vi uopšte te podatke saopštavate. Prvu, mislim, zabludu koju treba razvejati kod građana Srbije je to da vi broj zaposlenih računate na osnovu, na primer, broja plata koje su isplaćene u prethodnom mesecu, kao što ni prosečne zarade ne računate na osnovu zaista isplaćenih plata, već je i to statistička kategorija. Kada utvrđujete broj zaposlenih, vi krećete… Dakle, ne radi se o pravom broju zaposlenih u Srbiji, već o nekakvoj statističkoj proceni izvršenoj tako što se anketira mali broj ljudi i onda vas neko pita, ja ću pročitati, kaže – da li ste u toku posmatrane sedmice obavljali bilo kakav posao za zaradu ili prihod koji može biti u gotovini, robi ili uslugama u trajanju od najmanje jednog sata, pazite, zamislite u trajanju najmanje od jednog sata, kod poslodavca, samostalno ili na poljoprivrednom imanju, čak i ako u toku posmatrane sedmice niste primili zaradu ili ostvarili prihod u pomenutim oblicima? Dakle, nikakve apsolutno veze ovo nema sa realnošću, nema veze sa ljudima koji rade, već vidite i sami na osnovu onoga što odluči anketar i što vi na osnovu toga procenite možete reći bilo šta. Koliko su ove vaše ankete i procene besmislene govore i sledeći podaci. Evo, na primer, 2012. godine ukupan broj zaposlenih je bio milion 866 hiljada građana u Srbiji i tada je zvanična stopa nezaposlenosti bila 23,9%. Sledeće godine milion i 865 hiljada zaposlenih. Dakle, hiljadu zaposlenih manje u Srbiji, a stopa je na volšeban način pala na 22,1%. Zamislite vi koliko je to besmisleno. Hiljadu zaposlenih manje, po logici stvari morala bi rasti stopa nezaposlenosti, a po zvaničnim vašim podacima stopa nezaposlenosti je pala 2% i onda treba neko da vam aplaudira i da kaže koliko je dobro u Srbiji. Sledeće godine još veće ludilo. Umesto milion i 865 hiljada, sada imamo milion i 845 hiljada zaposlenih. Dvadeset hiljada zaposlenih manje u drugoj godini vašeg režima, a opet na volšeban način stopa nezaposlenosti nastavlja da pada na 19,2%. Izgubite 20.000 zaposlenih u odnosu na prethodnu godinu i smanjite stopu nezaposlenosti za 3%. Ko je ovde lud? Da li su ovo tačni podaci? Ovo su, da ministra obavestim, zvanični podaci sa sajta Ministarstva finansija. Taj sajt mi je omiljeni u poslednje vreme, najviše volim tamo da odem, da se snabdem podacima i da građanima Srbije ukažem na koje ih sve načine obmanjujete i koliko su vaše statistike lažne, koliko su besmislene i koliko ne znače ništa. Naredne godine, sa milion i 845 hiljada, tada se menja i metodologija obračuna broja nezaposlenih, navodno raste broj zaposlenih, apsolutni broj, na milion i 896 hiljada. Istovremeno, stopa nezaposlenosti pada na 17,7%. Dakle, jedne godine izgubite 20 hiljada zaposlenih i stopa nezaposlenosti padne za 3%, sledeće godine navodno 40 hiljada novozaposlenih, onda padne stopa manje nego prethodne godine, padne za 1,5%. U kakvoj je ovo korelaciji? Kakvog ovo smisla ima? Nema, mislim, kao što se vidi, apsolutno nikakvog. Sledeće godine 20.000 novih radnih mesta, a pada stopa inflacije na 15,3%. Dakle, 2,4% pada stopa nezaposlenosti, iako je duplo manje novozaposlenih nego prethodne godine. Kako to može da se objasni? Kako ovo može da se objasni iz godine u godinu, odnosno da su time vaše statistike potpuno besmislene? Neki anketar pita, da ponovim još jedanput, to čuveno pitanje, dakle, broj zaposlenih utvrđuje se tako što anketar nekoga pita – da li ste u toku posmatrane sedmice obavljali bilo kakav posao za zaradu ili prihod koji može biti u gotovini, robi ili uslugama u trajanju od najmanje jednog sata kod poslodavca, samostalno ili u poljoprivrednom domaćinstvu? Maltene kada pozovu nekoga pa dobiju ženu, domaćicu i pitaju – da li je skuvala ručak ili opeglala veš, ona kaže – jesam, da li je trajalo sat vremena, ona – jeste, jesi li dobila platu, ona – nisam, gotovo zaposlena, ne mora ni da je primi. To je ono što vi radite i to je način na koji obmanjujete građane Srbije. Zanimljivo je i to što vi u različitim trenucima, onako kako vam odgovara iznosite različite podatke o ukupnom broju nezaposlenih. Da uzmemo primer Aleksandra Vučića. On je ovde tvrdio da je npr. 2013. godine stopa nezaposlenosti bila 28,7%. Prema zvaničnim podacima, koji su raspoloživi, nije. Danas je izneta tvrdnja da je, kaže, trenutna nezaposlenost 9,5%. Ne meri se nezaposlenost trenutno, gospodo. Vi ste i 2017. godine tvrdili da je nezaposlenost svega 10,6%, i to je u avgustu 2017. godine tvrdio Aleksandar Vučić, pa je zvaničan podatak za 2017. godinu 13,5%. Koga briga za te trenutne podatke koji se apsolutno ne održe do kraja godine i ne mogu biti ni uporedivi sa prethodnim godinama? Slična je stvar sa mnogim drugim kriterijumima. Znate, vi sada pričate u ovom trenutku o trećem kvartalu. Prema blic proceni privredni rast je 4,7%, i to ste ponovili 100 puta. Koliki je bio privredni rast u prvom kvartalu? Zašto tad niste na sva zvona pričali po televizijama koliko je mali? Nije vam palo na pamet. Još jedna stvar, moram ponovo zamoliti ministra finansija da mi da da podatak, odnosno da odgovori na postavljeno poslaničko pitanje i javno na sednici i u pisanoj formi - koliko ste uštedeli time što ste protivustavnim zakonom, koji ste nazvali Zakon o privremenom načinu isplate penzija, kolike su uštede za svaku pojedinu - 2014, 2015, 2016. i 2017. godinu? Dakle, da vidimo koliko ste oteli sa grbače penzionera, koliko ste zaradili, jer ja tvrdim da ta sredstva za državu nisu velika i da su mogla da se obezbede na mnogo bolje načine nezadirući u ona prava koja su po mom mišljenju nepovrediva. Stečena prava se ne mogu dirati. I vi ste zadrli u to kažete – nije pravo visina penzije, nego je pravo imati penziju. Vratite novac koji dugujete penzionerima. Vaše hvala ih ne zanima. Kao prvo saopštite tačan podatak koliko ste oteli, a onda vratite, dajte da vidimo kako ćemo te pare vratiti penzionerima, makar onima koji su živi i to sa kamatom.
Zahvaljujem kolega Šaroviću. Reč ima predstavnik predlagača ministar Zoran Đorđević. Izvolite ministre.
Hteo bih prvo, poštovani poslanici, da se osvrnem na činjenicu, pošto sam ovde čuo i u prethodnim danima raspravu o tome da je nekome nešto oteto protivustavno itd. Radi informisanja javnosti - Ustavni sud je 24. septembra 2015. godine izdao saopštenje, a doneo je odluku 23. septembra 2015. godine, da je okončao postupak ocene ustavnosti Zakona o privremenom utvrđivanju načina isplate penzija. Nakon analize odredbe osporenog zakona sa stanovišta svih bitnih navoda inicijatora našao je da nema osnova za pokretanje postupka za utvrđivanje ustavnosti ovog zakona i njegove neusaglašenosti sa potvrđenim međunarodnim ugovorima. Zatim, oni kažu da zakon ispunjava uslove dozvoljenog ograničenja imovinskih prava polazeći od toga da su propisane mere uređene zakonom, a ne aktom niže pravne snage, da zakon ne dira u pravo na penziju, da su mere propisane radi postizanja legitimnog cilja i stvaranje uslova za redovnu isplatu penzija makar i u umanjenom iznosu u opštem i javnom interesu. Zatim, da postoji srazmernost u propisivanju mera, jer su ovim merama manje pogođena lica sa nižim penzijama, što se postiže upravo time što procenat umanjenja nije isti za sve penzije, više od 25.000 dinara, i konačno s obzirom na to da je reč o merama privremenog karaktera, a što je sud i utvrdio iz odredbe Zakon o budžetskom sistemu, kojima se ograničenje u isplati penzija vezuje za učešće penzija u BDP, Ustavni sud je ocenio da se ne mogu prihvatiti kao osnovni navodi inicijatora o neusaglašenosti osporenog zakona sa Ustavom i potvrđenim međunarodnim ugovorima. To ima na sajtu Ustavnog suda. Tako da bih voleo da ne obmanjujemo javnost i naše penzionere, da ih dovodimo u nepotrebne troškove. Ono što je činjenica jeste da je naš osnovni cilj Vlade Republike Srbije jeste poboljšanje materijalnog položaja svih naših građana, pa i penzionera. Dokaz za to jesu prethodne godine. Povećanje penzija je iz godine u godinu koje će sledeće godine biti 5,4% i mi ćemo sa takvom praksom nastaviti ubuduće. Koliko god se to nekome sviđalo ili ne sviđalo to ostaje nama kao zadatak i tako će biti i ubuduće. Hvala.
Zahvaljujem ministre. Reč ima predstavnik predlagača ministar Siniša Mali. Izvolite.
Hvala puno. Uvaženi poslanici, opet smo čuli niz neistina i interpretacija podataka koji su veoma jasni, samo naravno, za one koji se bave i razumeju u formule na osnovu kojih se dolazi do podataka i o stopi zaposlenosti i o stopi nezaposlenosti, ne samo u Republici Srbiji, nego u celom svetu, s obzirom da formule koje se koriste, da definicije koje se koriste, da pitanja u anketama koja se koriste su u skladu sa međunarodnom organizacijom rada i njihovim definicijama. Za informaciju, vama uvaženi poslanici, građani Srbije, stopa nezaposlenosti, formula za izračunavanje stope nezaposlenosti je broj nezaposlenih kroz, odnosno u odnosu na broj radno aktivnog stanovništva 15 plus. Stopa zaposlenosti je broj zaposlenih 15 plus u odnosu na ukupno stanovništvo starije od 15 godina. Dakle, jedna formula sa drugom formulom, s obzirom da se razliku, nema uzročno-posledične veze, uvaženi poslaničke, na način na koji ste vi to pokušali da prikažete. Da ste samo…. (Marko Atlagić: On je pobrkao.) Pa ja ne mogu da kažem da je pobrkao, zato što će reći da ne poštujem uvaženog poslanika, ali ono što je očigledno je da kada bi ušao u formule i jednu i drugu, kada bi video način na koji se te dve formule izračunavaju, a opet shodno standardima koji se rade u svetu, onda bi došao do istog zaključka koji sam mu ja upravo sada predstavio. Formule nisu iste. Formule se razlikuju. Imenitelj se razlikuje u tim formulama. Samim tim ne mogu da budu u ravnoteži ili da jedna prouzrokuje drugu i obrnuto. Ono što je meni mnogo važnije od ovog neznanja je informacija za građane Srbije, i ponoviću, 9,5 je stopa nezaposlenosti u našoj zemlji u trećem kvartalu ove godine. Istorijski od kada se meri stopa nezaposlenosti od 1995. godine to je najniži nivo. Negde je prosek u Evropi oko 6% do 7%. Ono što ćemo mi radimo, i radimo i budžetom za 2020. godinu, koji ste usvojili juče i svim ovim podsticajima za zapošljavanje, o kojima diskutujemo danas, da tu stopu nezaposlenosti i dalje smanjimo na taj nivo koji je prosek u EU, ali ovo već samo po sebi je istorijski rezultat. Za našu zemlju pre par dana sam par puta ponovio, ponoviću i opet, sa druge strane od 2012. godine pa do septembra ove godine preko 625 hiljada novozaposlenih, novih radnih mesta u našoj zemlji. Ono što svako može da vidi, ko želi da vidi naravno, je da se fabrike u našoj zemlji otvaraju, autoputevi se grade, nova radna mesta se otvaraju. Tako da ne samo da stopa nezaposlenosti i broj zaposlenih to pokazuju, nego i stopa privrednog rasta naše zemlje. Treći kvartal ove godine je 4,7% i sačekaćemo rezultat i za poslednji kvartal 2019. godine. Očekujemo stopu rasta od preko 5,2%.
Zahvaljujem ministre Mali. Povreda Poslovnika, narodni poslanik Nemanja Šarović. Izvolite.
Povređeno je, gospodine predsedavajući, dostojanstvo Narodne skupštine i činjenica je da ovolika nervoza i ministra i ovih koji pokušavaju da zastupaju neke stavove vladajuće koalicije zapravo govore o tome koliko ni oni sami ne veruju u to što govore. Vidite, gospodine Mali, koliko je mlak ovaj aplauz kada saopštavate istorijske, navodno istorijske uspehe i rezultate i čudo jedno, ali ne veruju vam čak ni ovi koji vas podržavaju i koji glasaju za vaše predloge zakona. Gospodine Mali, ja nijedan podatak koji sam saopštio nisam saopštio pogrešno. Svi su apsolutno tačni i svi su sa sajta Ministarstva finansija. Način na koji ćete vi tumačiti određene podatke ili će to činiti neko drugi je naravno nešto o čemu se može diskutovati. Vi pokušavate, kao što su nekada imali komunisti krilaticu – statistika naša dika, što poželiš ona slika, ja mislim da je to nešto što najbolje opisuje vaš režim. Vi ste i sami priznali da nemaju nekakve veze neki realni pokazatelji, nego se ovo izračunava na osnovu formule, ovo na osnovu druge formule i to upravo jeste suština i to je ono što sam ja rekao. Dakle, to nije neistina. Nema to veze sa realnim brojem radnih mesta, nego se rade ankete, nego se prave procene i to je statistika. Građani Srbije, najbolje znaju koliko teško žive. Dokazao sam vam na prethodnim sednicama da je realna vrednost penzija na istorijskom minimumu, da je ona danas na nekih 86,17% u odnosu na osnovicu iz 2012. godine i to je vaš podatak i to je ono što vas boli. To je ono, gospodine ministre, što je suština. Dakle, nemojte se zaklanjati iza lažne statistike.
Zahvaljujem gospodine Šaroviću. Ukazali ste na povredu dostojanstva Narodne skupštine, član 107, pretpostavljam, obzirom da povredu Poslovnika mogu da učinim ja kao predsedavajući, ne vidim da sam učinio povredu. (Nemanja Šarović: Niste prekinuli ministra kada govori da poslanici govore neistinu.) Ne vidim da sam učinio povredu Poslovnika time što sam omogućio ministru da odgovori na postavljena pitanja i konstatacije koje ste izrekli tokom svog izlaganja. Da li želite da se Narodna skupština u danu za glasanje izjasni o ukazanoj povredi Poslovnika? (Da.) Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani gospodo ministri, nemojte previše da se uzbuđujete zbog čitanja podataka koje je moj uvaženi kolega imao maločas, jer kad neko ne ume da pročita radno-pravan i zameni rečima ravnopravan dok čita i sedmicu zameni rečju sednicu, ja dovodim u pitanje i podatke koje iznosi. Jer, verovatno da ne zna, kad ne zna da čita reči, verovatno ne zna ni brojeve. Bar ja to tako gledam. Sad, da raščistimo neke stvari pošto se ovde stalno govori o statistikama koje su u suštini metoda, nisu nauka, hajde da se bavimo tačnim onim podacima gde ne može niko ništa da prigovori, ni da li je vršena anketa, ni na koliko ljudi je vršena anketa, ni da li su lica starija ili mlađa od 15 godina, nego čistim brojevima, koji mogu da se provere. Može da se proveri iz više izvora kako izgleda naš penzioni fond. Prva stvar, da raščistimo odmah, ne pričam to zbog uvaženog kolege, jer on to nikad neće da ukapira, Penzioni fond se puni po dva osnova, jedan osnov su doprinosi koje uplaćuju zaposleni, međutim, pošto je Penzioni fond uništen jednom politikom koja je vođena do 2012. godine, nažalost, nedostajući deo za penziju uplaćuje se iz budžeta Republike Srbije. Ta ukupna masa koja se isplaćuje penzionerima, recimo, od 2012. godine iznosila je 562.337.000.000 ili 271.152.000.000 skoro, dotirano je iz budžeta Republike Srbije i to je podatak prvi koji treba da uzmemo kada upoređujemo vlast Dragana Đilasa, Šolaka, Borisa Tadića i njihovih sledbenika u Fiskalnom savetu, ali i ovde koliko vidim, među prisutnim poslanicima opozicije, jer setite se jednog naučnog rada predsednika Fiskalnog saveta - rast broja zaposlenih nije se desio bez rasta BDP-a. To je onaj što prima 400.000 dinara po raznim osnovama, a kaže da ne možemo da povećamo plate zaposlenima u javnom sektoru koje u većini slučajeva za mlade ljude iznose 36, 37.000 dinara. E, sad, da pogledamo, evo, 2019. godinu, danas ukupan fond za isplatu penzija je 668.140.000.000, što je otprilike veće za 104.000.000.000 nego što je to bilo 2012. godine. Da pogledamo i iznos koji se isplaćuje iz budžeta u ovaj sad jako veći fond. Iz budžeta se uplaćuje 173.715.000.000, a 2012. godine u zlatno vreme Borisa Tadića i Đilasa uplaćivalo se 271.151.000.000 ili 102.000.000.000 više. E, sad, vidimo da je razlika preko 200.000.000.000. Postavljam sada pitanje – evo, ministre Mali, ministre Đorđeviću, odakle ta razlika tolika? Mislim da je razlika nastala zbog povećanja broja zaposlenih… (Nemanja Šarović: Ti misliš.) Da, ja mislim, za razliku od nekih koji ne misle ni svojom glavom. NJima neko mora da kaže šta treba da misle svako jutro. Povećanje zarada zaposlenih prevashodno u realnom sektoru. E, to su podaci sa kojima treba da baratamo, a to je da su penzije i u nominalnom i u procentualnom i u, da kažem, stranim valutama, veće nego što su bile 2012. godine. To je reper, ostalo su metode koje neko čita i interpretira kako njemu odgovara. Sada, da li je njemu žao zbog Dragana Đilasa, jer je učestvovao u radu javnih preduzeća koja su pustošila Beograd i zadužila se kod komercijalnih banaka, pa je kasnije to moralo da se vraća iz budžeta grada Beograda, ne znam. Da li je od toga imao neku korist ličnu, ne znam. Ali, čim toliko plače za njima, verujem da je imao. Toliko o njihovim metodama. Znači, imamo preko 100 milijardi veći fond i preko 100 milijardi se manje uplaćuje iz budžeta. Pa to valjda uplaćuju zaposleni. Ne uplaćuju neki drugi. Nije to iz inostranstva, nije to ni sa meseca, ni sa Marsa, nego od naših zaposlenih. Iako je nekome, izgleda mi žao, što Republika Srbije ima sve veću zaposlenost, što se sve bolje živi, taj ne voli svoju državu, neka nađe pravi argument da kritikuje vlast, a ne da izmišlja i okreće činjenice i tačne podatke. Druga stvar, gospodo ministri, moj kolega Marijan Ristićević će o tome nešto više da govori, pošto je on postavio to poslaničko pitanje, a moja diskusija je jednim delom vezana za TV pretplatu. Oni koji sada najviše kritikuju su je uvodili kao taksu. Neću sada mnogo o tome da pričam, treba da se obezbedi određen stepen nezavisnosti javnog servisa, ali gde to ima meru? Znate, ako moj uvaženi kolega Marijan Rističević postavi poslaničko pitanje direktoru Bujoševiću – da li je to neki ugovor zaključen između RTS i preduzeća ili firmi gde je vlasnik Dragan Đilas, dobija odgovor da postoje takvi ugovori, ali da ne mogu da budu dostupni ni narodnim poslanicima, zato što su deo poslovne tajne. Sada, neko je tu nešto pobrkao. Nije RTS d.o.o. nego je to javni servis koji ima status javnog preduzeća i ne može nikako nijedna ugovorna obaveza koju ima iz redovne delatnosti da bude poslovna tajna. Ali, to je manir Dragana Đilasa, Borisa Tadića, Šolaka i ekipe. Kasnije ćemo malo i o Šolaku da diskutujemo, a to je da kada god nešto zaključuju to je kod njih sve tajno. Setite se samo ministre, ugovor oko „Fijata“ je tajni. Ni dan danas ne smemo mi da obelodanimo odredbe tog ugovora. Zato su sve napadali i optuživali nas, tada ste bili gradonačelnik Beograda, stavili ste ugovor o izgradnji „Beograda na vodi“ na potpuni pregled svim građanima Republike Srbije, a optužuju i Aleksandra Vučića i vas, i sve druge da ste nešto ukrali. Idemo dalje, ugovor o partnerstvu sa „Etihadom“, dostupan, opet optužuju da se nešto krade. Ugovor o koncesiji Aerodroma „Nikola Tesla“, opet sve dostupno javnosti, opet govore da se nešto krade. Govore oni koji su stavljali na svaki dokument stepen tajnosti, kao da je to maltene vojna, bezbednosna ili bilo koja druga tajna, da se ne bi znalo koliko novca otimaju, ili koliko štete nanose državi. E, sada je i ugovor između žutog Bujketa i Dragana Đilasa tajni ugovor. Pa ne može da bude tajni. I nema taj stepen nezavisnosti RTS, da krije svoje finansijsko poslovanje. NJegova nezavisnost odnosi se na način informisanja, na uređivačku politiku, a ne na poslovnu politiku. U pitanju je lopovluk. Ništa drugo. Gospodine ministre, za razliku od ovoga što ne ume da čita, ja jedno pitanje moram vama da postavim. Odnosi se na ministra finansija. Ne zna da čita Nemanja Šarović. Dokazano. Da li je normalno, evo raspravljamo o porezu na dobit preduzeća pravnih lica, zovite ih koliko god hoćete. Da li je normalno da vlasnik preduzeća, osnivač uplati svom preduzeću određena sredstva, vodi ih kao kredit po stopama kamate koja su veća, stopa kamata je veća nego što može da postoji poslovnih banaka, banaka koje su registrovane za davanje kredita, pozajmi novac svom preduzeću, na to naplati kamatu i iznos naplaćene kamate ide mu kao poreska olakšica. Jel to normalno? Da ponovim. Vlasnik preduzeća, ne zbog vas gospodine ministre, zbog građana Srbije da znaju kakve mangupe brani Nemanja Šarović. Znači, vlasnik preduzeća uplati svoj preduzeću izvesna sredstva kao kredit, naplaćuje kamatu koja je veća nego kamate koje daju poslovne banke i taj iznos ili kamatni iznos mu se računa kao poreska olakšica prilikom obračuna poreza na dobit pravnih lica. Ja mislim da to nije normalno. To se dešava sa SBB, Šolakom. On preko svoje firme koja je registrovana u Luksemburgu uplaćuje pozajmice SBB. Na te pozajmice obračunava kamate koje su veće nego na kredite koje daju banke. Na obračunati iznos on odbija od naše poreske stope 15% i plaća ga u Luksemburgu sa 5%, novcem, zaradom i prihodom koji je ostvario u Republici Srbiji. Ja mislim da to nije normalno. Nije normalno zato što, prvo, zna se ko može da daje kredite. Zakon o obligacijama poznaje pozajmicu, ne poznaje kredit. To je ovaj što dobacuje kao pravnik treba da zna. Pozajmica je jedno, kredit je drugo. Kredit mogu da daju samo institucije koje su registrovane, imaju dozvolu Centralne banke, odnosno NBS. Ako je kamata veća od one koje daju banke, onda je to klasično zelenaški kredit koji služi samo u jednu svrhu, da bi se utajio porez u Republici Srbiji. Ništa više. To je samo jedan od delova kako Šolak, Dragan Đilas i ekipa oko SBB iznose već godinama novac iz Republike Srbije, zato što su zakon pisali oni. Te odredbe u zakonu još uvek stoje. Prvoj sledećoj izmeni dopuni Zakona o porezu na dobit pravnih lica promenimo. Ne može da bude okamaćivana ni na koji način, kamata da bude obračunata, a na nju neplaćen porez. Kada vlasnik pravnog lica, bez obzira da li je on domaći ili strani naplaćuje tu kamatu i umanjuje poresku osnovicu. To ne može. To nije normalno. To apsolutno nije normalno. Ove odredbe koje su donete, pogotovo kada su u pitanju poreske olakšice, da se vratim ponovo na zaposlene i na nezaposlene. Kako vidim i pored poreskih olakšica koje ćemo da ustanovimo ovim izmenama i dopunama zakona planirano je za 2020. godinu da penzioni fond iznosi 696 milijardi 898 miliona, a da dotacije iz budžeta Republike Srbije budu 157 milijardi ili za oko 16 milijardi manje nego što je to danas, što samo pokazuje da neko ne ume da čita statističke podatke, da se broj zaposlenih povećava zato što se povećavaju fondovi i penzionog osiguranja i zdravstvenog osiguranja, i smanjuju dotacije iz budžeta. To su verodostojni podaci, a metode koje neko koristi, mene uopšte ne interesuju. Zato, u danu za glasanje, treba podržati ovaj set zakona.
Reč ima… Dobićete repliku, gospodine Šaroviću. (Nemanja Šarović: Po Poslovniku.) Po Poslovniku želite? Izvolite.
Gospodine Milićeviću, nisu ovo svakako ni prve ni poslednje uvrede koje je izneo Veroljub Arsić na moj račun, ali znate, uvreda se mora procenjivati po tome od koga dolazi. Kada on kaže da ja ne znam da čitam, kako čovek da mu dogovori. Znate, ja za razliku od njega i njegovih kolega završio sam državni fakultet, završio sam ga onda kada su bile godine da to završavam. Nisam završavao ni sa 40, ni sa 50. Prema, tome te koji ne znaju da čitaju, a imaju diplome, imaju magistarske i doktorske titule lažne, neka traže u svojim redovima. Uostalom, niko bolje od predsednika vaše stranke vam nije poručio šta da radite. On sam kaže – cepajte diplome na vreme, nemojte čekati. Pravo da vam kažem, očekivao sam jutros kada samo došao u Skupštinu hrpu papira da pre nego što i vi dođete na tapet, da vi to lepo pocepate i da rešite problem na taj način. Ali, dotični gospodin kada kaže – ja mislim, ja mogu da kažem samo kraj vica – tačka, jer na taj način se ne može raspravljati. Ono što je možda najbitnije. Evo, slušaju građani Srbije i slušaju ministri prethodnog govornika kako kaže da se ogromna pljačka sprovodi u Srbiji tokom prethodnih godina, pljačka SBB građana Srbije, pljačka budžet. Evo, svi smo šokirani, ali vas pitam zašto niko od vas ništa ne preduzima? Što dozvoljavate pljačku? Zašto ne hapsite lopove? Kako vas nije sramota da vi pričate, vi koji ste na vlasti, vi koji ste sve i svja, da pričate kako neko pljačka građane Srbije, a sedam godina dozvoljavate tu pljačku. Ne možete reći – nismo dogovorni, pa vi ste onda saučesnici ako tu pljačku ne sprečavate, a imate sve instrumente da to učinite u svojim rukama. Imate apsolutnu vlast na svim nivoima. Zašto dozvoljavate pljačku?
Zahvaljujem, kolega Šaroviću. Ne mislim da sam povredio povredu Poslovnika iz jednog prostog razloga, jer najpre smo čuli vaše subjektivno mišljenje, a potom i subjektivno mišljenje i stavove kolege Arsića, što je u svakom slučaju i vaše i njegovo legitimno pravo. Da li želite da se Narodna skupština u danu za glasanje izjasni o ukazanoj povredi Poslovnika? Izvolite.
Želim, gospodine Milićeviću. Ja sam se još ranije javio za repliku na izlaganje ministra Đorđevića koji je potpuno pogrešno moje protumačio.
Zahvaljujem, gospodine Šaroviću. Shvatio sam da želite da se izjasni Narodna skupština u danu za glasanje o ukazanoj povredi Poslovnika. Reč ima predstavnik predlagača, Siniša Mali. Izvolite.
Hvala puno. Uvaženi poslanici, mislim da je važno da ovaj deo rasprave završimo sa informacijama koje su prevashodno važne za građane Srbije. Ja neću da se bavim time da li je neko dobio aplauz, nije dobio aplauz, kolike je visine ili jačine taj aplauz. Ima puno stvari koje su izrečene i koje jednostavno nisu istina i ne ulazim u nečije znanje oko statistike. Ja sam izneo precizne dve formule na osnovu kojih se meri i stopa zaposlenosti i stopa nezaposlenosti. Sve te formule su, shodno standardima koji važe u svetu, a da li neko onda zna da ih interpretira ili ne, to je njegov problem. Ono što je važnije od svega toga je sledeće. Stanje u našem penzionom fondu je nikada bolje. To građani Srbije mora da znaju. To prevashodno naši najstariji sugrađani treba da znaju. Evo precizni podaci. Dakle, uvek od kad postoji taj fond, neke dotacije su trebale i bile su iz budžeta, kako bi se pomogle isplate penzija. Onda je došlo jedno vreme od 2008. do 2012. godine, veliki broj fabrika je bio zatvaran, veliki broj ljudi je ostao bez posla. Ti doprinosi se nisu uplaćivali, shodno brzini povećanja penzija ili broju penzionera koji je bio tada u Srbiji. Došlo je do toga da Republika Srbija iz budžeta izdvaja i u to vreme je izdvajala sve veći novac kako bi dotirala PIO fond, kako bi PIO fond, s druge strane, imao novca da isplati penzije. Godine 2008. učešće transfera iz budžeta u ukupnim prihodima PIO fonda bilo je 35,5%, i onda je to raslo iz godine u godinu. U nekom trenutku došlo je do 50%. Ove godine taj iznos iznosi 22,5%, a u budžetu PIO fonda za narednu godinu je 20,2%. Dakle, ako pogledate od 2008. godine pa do danas, nikada manje iz budžeta nismo izdvajali za dotacije i pomoć PIO fondu, samo iz jednog razloga - što u Srbiji imate nikada veći broj zaposlenih, što se uplaćuju porezi, uplaćuju se doprinosi, otvaraju se fabrike u svim gradovima Srbije. Ti porezi i doprinosi pune PIO fond, iz toga se isplaćuju penzije i zato su penzije danas sigurne, na realnim osnovama i rastu iz godine u godinu, upravo zahvaljujući ekonomskim rezultatima koje postižemo, i stopi rasta naše ekonomije i smanjenju javnog duga i povećanju broja zaposlenih, ali, prevashodno to znači za sve njih bezbednost i sigurnost u isplati penzija. Kako nam ekonomija bude rasla, a malo pre sam rekao, 4,7% treći kvartal ove godine, preko 5,2% očekujemo u poslednjem kvartalu ove godine, naredne godine smo projektovali 4%, siguran sam da će biti i više, tako će i penzije rasti. Ali, opet kažem - na sigurnim osnovama, na realnim osnovama. Ovaj podatak koji možda ljudi zanemaruju je veoma važan - PIO fond postaje sve samostalniji, sa sve manje pomoći i podrške iz budžeta uspeva da isplati penzije koje iz godine u godinu rastu i to je najvažniji podatak za građane Srbije. Hvala.
Zahvaljujem, ministre Mali. Poštovani narodni poslanici, sada u skladu sa članom 87. Poslovnika Narodne skupštine, određujem pauzu u trajanju od jednog časa. Sa radom nastavljamo u 15.05 časova. Zahvaljujem.
Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sa radom. Reč ima narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Izvolite.
Mi smo imali i pre ovog početka povredu Poslovnika kolege Šarovića, pa, evo, ja ću iskoristiti ovih devet minuta koliko imam od vremena, kasnije vas molim da završimo taj deo koji se tiče procedure i rada. Gospodine ministre, ovi zakoni koji su pred nama i ovaj set prve objedinjene rasprave, ono što ću ja da govorim se tiče, pre svega, Ministarstva finansija, ali svakako ću govoriti i o doprinosima za obavezno socijalno i penzijsko osiguranje. Pre svega, evo, počeću od toga, pošto ste vi sada tu prisutni, a tiče se obaveznog osiguranja od strane ratara, odnosno poljoprivrednika u Srbiji. U Registru poljoprivrednika koji treba da uplaćuju doprinose u Srbiji je 370.000, međutim, pretpostavlja se da mnogi od njih više nisu u toj evidenciji po raznim osnovama, a sa druge strane samo 50.000 do 70.000 njih je sposobno da redovno izmiruje svoje obaveze. Te obaveze su bile nešto manje za par stotina dinara od 6.000 dinara za 2018. godinu, približno i za ovu godinu, pa iako se taj iznos i znatno umanji za 2020. godinu postavlja se pitanje – ko je u situaciji to da plati? Mi imamo jedan veliki, zaista veliki problem kojim se, eto, i mi kao narodni poslanici SRS bavimo na institucionalan način i kroz rad Odbora za poljoprivredu. Bio je i sastanak u Vladi Srbije, prisustvovala sam tom sastanku, bila je tročlana komisija Vlade i još uvek nismo našli rešenje kako da pomognemo našim siromašnim poljoprivrednicima koji ne mogu toliki nagomilani dug da isplate, a naročito onaj deo koji se tiče dela za zdravstvo. Izdvajanje za zdravstvo, jer oni, praktično neki od njih koliko dugo nisu bili u situaciji da redovno plaćaju, pa znate kako se taj dug gomilao i kamata na kamatu. Oni su jednostavno došli u situaciju da nemaju ni zdravstvenu knjižicu. Dakle, niste vi sada resorni ministar da to kažete, kolika su ta ukupna dugovanja i koliko ste spremni da otpišete u ovom trenutku dugova, a to mora da se desi, jer zaista ćemo doći u situaciju da mnogi od njih koji su tolike godine i decenije uplaćivali ne mogu sada da odu u penziju. Ministar Siniša Mali je rekao da će Vlada pronaći neko rešenje. Međutim, to je i nasleđeni dug, jel tako, iz prošlosti, od ove žute banditske vlasti. Ali, morate da vidite što pre da izađete i sa novim zakonom o načinu kako će ubuduće da to bude poseban zakon za poljoprivrednike koji je i ministar Nedimović najavljivao još prošle godine. Sa druge strane, ono što je generalna primedba svih onih koji paušalno plaćaju porez u Srbiji je to što oni ne dobijaju tačna, po osnovu paušalnog oporezivanja, a to su zanatlije, preduzetnici, svi oni koji spadaju u tu grupu poreskih obveznika, rešenja na vreme i sa tačnim iznosom koji treba da plaćaju. Ili ne radi sistem Poreske uprave Srbije, ili u centru kome oni pripadaju to nije rasknjiženo. Šta to treba da bude briga jednog poreskog obveznika? Još su im uveli da oni sad moraju da vode knjigovodstvo kao da su preduzeća, pa tako onaj ko ima neki STR, ko ima butik, ko ima bilo kakvu prodavnicu mora da vodi robno knjigovodstvo kao da je registrovano preduzeće. To, znate, poskupljuje onda i knjigovodstvene usluge. Što se tiče adminstrativnih taksi, ovo je zaista neprimereno i apsolutno neprihvatljivo za građane Srbije da se, pre svega, taksa za duplikat i novu vozačku dozvolu povisi sa ukupno 760 sada na nešto više od 1.100 dinara. Kada pogledate u procentima to je mnogo, mnogo više nego što su povećanja plata, penzija kojima se vi hvalite. Jednostavno, neshvatljivo je da vi kažnjavate nekoga ko je odžeparen u gradskom saobraćajnom prevozu i on sad mora da plati toliki iznos za ličnu kartu. Država se izdržava od taksi, od doprinosa, od poreza, ali ne morate tako da lupate svakog dana i svake godine sve više po džepu građana, jer za to nemate opravdanog razloga. Šta je to poskupelo? Jel poskupelo štampanje toga, repromaterijal? Tamo ste naveli silne mašine i opreme da trebaju po ministarstvima. Nemojte, zaista, jer vozači u proteklih 10 godina non-stop imaju neke namete koji su neverovatni. Vi ste promenili zakon prošle godine, da se tehnički pregled vozila sa iznosom koji je bio zaista negde oko 1.000, 1.200 dinara, kako ko vam da neki popust, zavisi koja osiguravajuća kuća, gde registrujete, i tako je taj iznos otprilike bio, da se popne na neverovatnih 4.000, pa čak i 5.000 dinara. Gde to ima u svetu da svake godine tražite i za novo vozilo tehnički pregled? Te automobilske kuće daju garanciju na vozilo pet plus dve godine, a u većini zemalja, ako hoćete i EU, kojom se vi hvalite i u koju hoćete strmoglavo da ulazite, se registracija vozila, pre svega za nova vozila, ne naplaćuje najmanje dve, ali negde i do tri godine i tehnički pregled pet godina. Ono što ostavljam za sam kraj, o tome će biti reči po amandmanima, je ova nova visina takse za RTS. Građani treba da znaju da nije samo to što će putem računa za struju da plaćaju iz svojih džepova za ove što kažu da su javni servis. Imate pravo da znate sve, a zapravo to je televizija koja je pod patronatom žute uprave, žutog Bujketa i ostalih urednika koji kroje televizijsku i programsku šemu, pre svega informativnu, kako oni hoće, zarađuju ogromne pare tako što im REM dozvoljava da u roku od sat vremena imaju duži period reklama nego što je to dozvoljeno drugima, kad su nekakve spektakularne serije, a repriziraju serije koje su snimane pre 20 godina. Građani, pored toga, a rekao je danas neko od kolega i mi to stalo ponavljamo, i svinje i krave i objekti, jer, znate procedura je da vi odjavite neki objekat gde imate brojilo, pa da kažete – aha, sada nećete da plaćate taksu RTS 255 dinara na to. Dakle, plaćaju i vikendaši i stara i bolesna lica, niko njih nije podučio da oni podnose nekakve zahteve, to je minimalno i nemojte onda to da dajete kao opravdanje. Ta televizija sa svojom programskom politikom, pre svega, informativnom politikom, služi zapadnim silama i mentorima koji njima daju određene putokaze, kako da se prikazuje slika u Srbiji, a ne kako to građani žele, i to nije nikakav javni servis u funkciji građana.
Hvala, gospođo Jovanović. Reč ima ministar, gospodin Zoran Đorđević. Izvolite. (Nemanja Šarović: Povreda Poslovnika.) Dobro, što ste nervozni? Daću vam reč. Podignite Poslovnik, pa ću vam dati reč. Nije nikakav problem. Reč ima gospodin Šarović, povreda Poslovnika. Izvolite, gospodine Šaroviću, recite kako sam ja to povredio Poslovnik.
Gospodine Marinkoviću, povredili ste ga tako što ne poštujete redosled govornika. U Poslovniku je određeno da onaj ko se javi za repliku ima prednost. Takođe, je određeno da onaj ko se javi po povredi Poslovnika ima prednost da dobije reč odmah po završenom izlaganju prethodnog govornika. Da li vam je sada jasno? Moja prijava je bila u sistemu još pre pauze. Vi zloupotrebljavate konstantno poziciju predsedavajućeg i vi i svi drugi koji predsedavaju sednicama i privilegujete na neprimeren način ministre. Malo pre je ministar Mali rekao - evo, pre kraja ovog dela sednice. Otkud on zna kada će biti kraj? Ko je on da završava sednice i delove sednice Narodne skupštine? Konstantno njima dajete prednost kada su u pitanju replike i završavate krug replika onda kada govore poslanici iz vladajućih partija, ili ministri, i to je sramno. Zar se vi toliko plašite opozicije? Toliko vas bole reči koje iznosimo, argumenti, i ovo malo vremena što imamo. Dvadeset osam minuta, ili 27 ima poslanička grupa SRS za 10 zakona i vama je to mnogo, i to vam je nepodnošljivo. Da li je to demokratija koju propagirate? Onda poništite prijave u sistemu i nastavite dalje kao da se ništa nije desilo. Još uvek nisam ministru Đorđeviću odgovorio vezano za Ustavni sud. Koliko je govornika u međuvremenu bilo i vi odbijate da date reč. I onda pitate kako ste prekršili Poslovnik. Dozvolite malo da se rasplamsa ova rasprava i da jedni i drugi iznosimo argumente. Mi se ne plašimo, pa, imajte vi 10 puta više vremena, ali dajte makar i tu mrvicu nama koji smo u opoziciji.
Hvala, gospodine Šaroviću. Dugujem gospodinu Šaroviću objašnjenje. Mi se stvarno trudimo, svi koji predsedavaju Skupštinom, trudimo se da damo jednaku šansu svima, i to radi i predsednica Maja Gojković, Veroljub Arsić, Milićević i ja i ne vidim razlog za takav jed. Stvarno ja sam došao da predsedavam od 14,00 časova, imam ovde redosled govornika i prema tome sam dao reč vašoj stranačkoj koleginici gospođi Jovanović. Ako sam se ogrešio o vas, izvinite. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje? [[Nemanja Šarović: Imam pravo na repliku.]] Ne mogu, ja nemam sad proceduralnu opciju da vama dajem pravo na repliku, ja sam došao da predsedavam u 14,00 časova. Eto, izvinio sam vam se javno. Imam ovde redosled govornika. Da, izviniću se nije mi nikakav problem da to uradim, da bi imali jednostavno normalne uslove da to radimo. Sada ću dati reč ministru Đorđeviću, jer nemam proceduralnu opciju da vam sada dam repliku, pa onda opet povredu Poslovnika i sve drugo što vi sada želite. (Nemanja Šarović: Kako nemam?) Možete tražiti šta god hoćete. Molim vas, da uspostavimo samo mogućnost za normalan rad. Hvala vam, gospodine Šaroviću. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje? Smatraću to da želite. (Nemanja Šarović: Ne možete vi da smatrate ništa.) Reč ima ministar Đorđević.
Zahvaljujem. Evo, da odgovorim na ovo pitanje kada je u pitanju dug poljoprivrednim penzionerima. On je trenutno 240 milijardi dinara, od toga 180 milijardi je za dug PIO Fondu, a 60 milijardi je zdravstvu. Trenutno ima 172.037 poljoprivrednih penzionera. Za njih se mesečno izdvaja 2,6% milijardi dinara i to oni se svojim doprinosima pokrivaju jedva 6% od tih 2,6 milijarde. Formirana je Radna grupa u okviru Ministarstva poljoprivrede koja se bavi time da vidi kako i na koji način treba ubuduće da budu kriterijumi za plaćanje doprinosa. Svakako, odmah po završetku toga i po uspostavljanju novih kriterijumima rešavaće se i stari dug i znam da je to najveći problem svima onima koji žele da idu u penziju, a nemaju 15 godina uplaćenih poreza i doprinosa. Ono što je bitno, svakako smo svesni činjenice da je za njih veliki problem to što sadašnjem zakonu predstavlja da gazdinstvo koje ima veće od pola hektara treba da plaća ove poreze i doprinose, a mnogi od njih to ne mogu, s obzirom da se ta zemljišta ne nalaze u nekim područjima gde je moguće da ostvare toliki profit. Hvala.
Hvala, gospodine ministre. Reč ima Nataša Sp. Jovanović. Izvolite.
Gospodine ministre, osim toga treba da se formira grupa koja će da se bavi ne samo u okviru Ministarstva poljoprivrede, već i Ministarstva finansija, pa ako hoćete i vašeg Ministarstva kao resornog za pitanje doprinosa da se doprinosi ubuduće za poljoprivredne penzionere tako obračunavaju na osnovu prihoda i korisne površine zemljišta. Šta to sad znači da neko ima neko imanje koje jedva i obrađuje, stara mehanizacija, neko poseje nešto, pa da li će da nikne ili neće? Sa druge strane, imate ljude koji su zaista ozbiljno bili u mogućnosti da ulože u poljoprivrednu proizvodnju veći prinosi i tako dalje i normalno je da treba u tom pravcu da razmišljate. Ovo što ste rekli, lepo ste razdvojili, hvala vam za tu informaciju da ja ne nagađam i ne tražim po nekim sajtovima nešto što nije tačno. Dakle, sve ovo što se obračunava i što im stoji kao dug i vodi se kao dug za zdravstvo, sve mora da se otpiše, jer verujte, oni tu uslugu nisu koristili. Nemoguće je da nešto plaćaju, i to retroaktivno za nešto što nisu bili u situaciji da koriste. Ako je jedan domaćin jedini osiguranik u porodičnom gazdinstvu, ne samo da on nije mogao da se leči i veći članovi njegove porodice koji preko njega overavaju zdravstvene knjižice. Tu je bio ministar Lončar, pre par meseci, sad stalno imamo sve ove, kako vi hoćete da kažete te tzv. sistemske zakone, kada smo govorili o Zakonu o zdravstvenom osiguranju on je takođe rekao da on za to nije znao i da je nekorektno da se to plaća. Pa, ako je to tako odmah im to skinite sa ovog duga, neka radi tamo Poreska uprava, neka izdaju nova rešenja, a posle da se vidi i za ovo drugo. Ako se i dalje tako nastavi i u 2020. godini da se gomila, mnogi od njih su i odavno ispunili uslove za penziju, od toga onda nema ništa. Posle su izbori, čeka se sastav nove Vlade, gledajte da to što pre uradite jer to ljudi traže. Da li mi verujete, gospodine Đorđeviću, imate tu vaše kolege koji su predsednici opština i koji mi u nekim opštinama učestvujemo u vlasti, ljudi poljoprivrednici od samog jutra, kako znaju da će da se otvore vrata opštine, dolaze i pitaju predsednika šta ćemo da radimo sa našim dugovima. Oni znaju za ta vrata gde da kucaju. On tamo kada ode u poresku upravu dođe ili, ne daj Bože, plenidba svega, uzima im kuće i mašinu i opreme. Ono što je trebalo time da se uradi kada je u pitanju ova pretplata, što se tiče RTS da tačno pogledate koliko je, jer oni mnogo para crpe iz budžeta, a to je neprimereno i taj „leks specijalis“ što je donet i sad sa ovom taksom od 255 dinara, da vi vidite lepo koji je to bezobrazluk i koliko se na objekte koji služe za ishranu, za čuvanje stoke i za druge namene poljoprivrednika naplaćuje taksa za RTS?
Hvala, gospođo Jovanović. Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović. Povreda Poslovnika. Izvolite.
Gospodine Marinkoviću, primetili ste me konačno. Javio sam se u skladu sa članom 104. Vama je sada smešno. Vi veoma dobro znate da ste prekršili Poslovnik, iako to nećete priznati i veoma dobro znate da ste i te kako imali ne samo procesne mogućnosti, već i procesnu obavezu da mi date reč. Gospodin Đorđević je meni odgovarao, potpuno pogrešno protumačio moje izlaganje i pričao o nekakvoj odluci Ustavnog suda. Ja sam tu odluku, gospodine Đorđeviću, pročitao mnogo pre vas, ali vi je izgleda niste pravilno shvatili. Koji su argumenti koje je taj Ustavni sud upotrebio i koje ste vi naveli? Kaže – opravdan cilj Vlade. Dakle, nije protivustavan zakon zato što je cilj Vlade opravdan? Pa, kakav Ustavni sud može ciljeve Vlade da ocenjuje da li su opravdani ili ne? Da li je to žuti Ustavni sud, evo, prvo nam to recite, jer sudovi čas valjaju, čas ne valjaju. Tužilaštva čas valjaju, čas ne valjaju. Univerzitet čas valja, čas ne valja. Drugi argument, kaže da je oduzeto penzionerima srazmerno njihovoj finansijskoj moći. Pa, zar je to argument da se otme penzionerima ono što su pošteno zaradili? Ja mislim da nije. Da je to respektabilan Ustavni sud ,to ne bi bio argument. I, poslednje, vi kažete – u redu je da se otme penzionerima zato što je privremeno. Do kog trenutka je privremeno? Koliko godina može da bude privremeno? Vi ste najavili – biće godinu dana, pa je bilo mnogo duže od toga. Ako je u redu godinu, ako je u redu četiri godine, onda može biti i 40 godina, opet je privremeno, ili sto. Dakle, odlučite da li sudovi i druge institucije u Srbiji vrede ili ne vrede, da li se njihove odluke poštuju ili ne.
Hvala.
Evo završavam i neću se više javljati. Dakle, ne može kada vam odgovara, onda su dobri, a kada vam ne odgovara, onda su žuti lopovi, ovakvi i onakvi.
Hvala, gospodine Šaroviću. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u Danu za glasanje? (Nemanja Šarović: Ne.) Hvala vam na razumevanju. Narodni poslanik Marijan Rističević, povreda Poslovnika. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 107. stav 7. i 8. Zbog toga što se ne pridržavate Poslovnika i što niste izrekli meru u skladu sa ovim članom sa stavom 7. i 8. ja ću lepo sada da odem kući, a vi izvolite i dalje ne morate primenjivati odredbe ovog Poslovnika. Ako je prethodni govornik govorio o povredi Poslovnika, ja ne znam onda čemu ovo vodi? Bila je klasična replika i vi ste to dopustili po ko zna koji put. Hajde da taj poslanik nije više puta zloupotrebljavao ove odredbe, pa nekako i da pređemo preko toga, ali vi se izvinjavate, ne primenjujete Poslovnik i ja tražim da se u Danu za glasanje izjasnimo o ovome, a sada ću lepo zbog vaše povrede da idem kući. Hvala.
Hvala, gospodine Rističeviću. Hvala i na kritici. Smatram da nisam povredio Poslovnik. (Marijan Rističević: Ne, ja sam!) Svako ima svoj način i percepciju. Neki me optužuju zašto se nekom obratim sa profesore, gospodine, što se izvinem, ali ja ne mogu svima da ugodim. Hvala vam. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u Danu za glasanje? (Marijan Rističević: Jel si ti gluv?) Hvala. (Narodni poslanik Marijan Rističević je šutnuo karticu.) Reč ima ministar Zoran Đorđević.
Kada je u pitanju PIO fond, slažem se sa vama i tu treba da se vrlo pažljivo radi, ali morate da budete svesni toga da kada je u pitanju nagomilavanje dugova, mi moramo da prvo rešimo prethodno kako i na koji način ćemo da ubuduće radimo i kako će se plaćati ti porezi i doprinosi, jer za sada, ovako kako stoje stvari, nama se dugovi i dalje nagomilavaju, tako da i kada bi sada počeli da rešimo, ništa, samo bi jurili i sve buduće dugove. Znači, mora Ministarstvo poljoprivrede da, zajedno sa Ministarstvom finansija i Ministarstvom rada, napravi kriterijume i kako će se ubuduće plaćati porezi i doprinosi, da to bude na realnim osnovama, da imamo jedne potpuno nove kriterijume koji će onima svima koji do sada nisu mogli da plaćaju, omoguće da plaćaju ubuduće i onda da vidimo kako da izađemo iz svega toga i kako da se ti dugovi, da kažem, anuliraju. Ono što je bitno, samo jednu stvar ste rekli pogrešno. U redu je to za zdravstvo, šta nije plaćeno i možda se neko lečio, možda neko nije, ali to ne ulažu samo za trenutno lečenje, već i za budućnost, jer u perspektivi onog trenutka kada postanu poljoprivredni penzioneri, za njih će to zdravstveno da uplaćuje PIO fond, a mi nemamo priliv sredstava, imaćemo samo nove penzionere. Dug je veliki i ako umete da smo mi uspeli da ono što iz budžeta dajemo da je sada na nivou nekih 22% u ovoj godini, a sledeće godine 20%, ono što dotiramo iz budžeta, a ako uzmete podatak da je 2,6 milijardi, od toga 6% da se samo pokriva iz njihovih poreza i doprinosa, to nekih 2,45 milijardi svakog meseca mi dotiramo iz budžeta. Kada se to pomnoži sa 12, to ispadne nekih 29,3 milijardi, što pravi dodatni deficit PIO fondu. Hvala.
Hvala, gospodine ministre. Reč ima narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Izvolite, pravo na repliku.
To nije moguće, gospodine ministre, zato što je zdravstvena zaštita i ono što treba da koristite u datom trenutku, a što vam je onemogućeno jer ste u tom problemu, da nemate isplaćene sve poreze i doprinose, pa ne možete da overite u Fondu za socijalno osiguranje knjižicu je jedan aspekt. A ta, vi kažete, štednja za buduće vreme, pa to što vi sada od svih nas koji smo radni angažovani akumulirate i što se uplaćuje kroz poreze i doprinose u penzijski fond je ono što treba da se koristi u budućem vremenu, a ovo sada jednostavno niko nije iskoristio i to je nešto što ne može ni u pravnom smislu da bude naplativo. Na kraju krajeva, o tome smo i razgovarali na tom jednom sastanku koji je bio u Vladi Republike Srbije i došli smo do sličnog zaključka. Sada nije mogao niko da nam kaže jer nije bila kompetentna osoba iz Ministarstva finansija koliki je taj dug za zdravstvo ukupan. Imate taj problem i kod običnih zanatlija i kod drugih ljudi koji su zbog raznih okolnosti došli u tu situaciju, ali to je nešto što mora posebnim zakonima da se reši, a pre svega pravilnim oporezivanjem poljoprivrednika na osnovu njihove imovine i površine koja je obradiva i na osnovu prinosa koji ostvaruju. Znate, i u Vojvodini je taj problem mnogo veliki. Kolega Arpad Fremond je o pričao o tome da je nekoliko desetina hiljada takvih u Severno-bačkom okrugu kada smo bili na tom sastanku, tamo gde je veći prinos po hektaru nego u nekoj ruralnoj sredini. Šta da očekuje onaj tamo kod Despotovića, na Jadovniku oko Prijepolja ili oko Bajine Bašte, na Bobiji kod LJubovije. Znate, ja sam prošla uzduž i popreko, a verovatno i vi, celu Srbiju, a čak i u onom periodu kada najviše stoke treba da bude na ispaši, verujte mi, tamo oko Uvca, na Pešterskoj visoravni ako nađete tri, četiri stada, gde najviše stoke treba da bude, a mora da plati porez.
Hvala, gospođo Jovanović. Povreda Poslovnika, gospodin Borisav Kovačević. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, član 106. Ja sam samo jednom u Skupštini od kako postoji višestranačka skupština video goru stvar u Skupštini od ove danas, a to je bilo, ako se sećate, kada je Pop-Lazićka cipelom gađala predsedavajuću. Ja molim… (Nemanja Šarović: Šta je sada bilo?) Marijan je odavde šutnuo karticu. (Nemanja Šarović: Gađao je predsedavajućeg?) Kako je pošao na predsedavajućeg, ja sam mislio da će ga udariti. Ovo što je uradio… Molim vas, ne plediram ni na šta, ali ne može proći da ne bude sankcionisano poslovnički. Ja vas molim, gospodine predsedavajući, da kao predsedavajući na to reagujete i izreknete kaznu, pa će se stvar rešavati gde treba da se rešava. Ali, ovo nije lakši prekršaj od bilo kog za koji upućujete opomenu. Prema tome, ne može proći nekažnjeno, jer će te napraviti vi, bez potrebe, povredu Poslovnika i to tešku. A, drugo, ja stvarno neću da sedim u Skupštini gde će moje kolege tako da se ponašaju. Sutra ćemo jedan drugog da tučemo valjda još ili šta, pa ćemo da se bijemo ovde iz čista mira, zato što je neko zbog nečega ljutili ili ne znam zbog čega. Stvarno, ovo govorim, da mi je rođeni brat isto bih rekao, ali mislim da nije u redu ovakvo ponašanje. Ovo ne dolikuje Skupštini, ni u kom slučaju. (Nataša Sp. Jovanović: A šta?) Pa, to što je šutirao karticu ovde i ponašao se kao da je na ulici. (Nataša Sp. Jovanović: A ko?) Pa, Marijan Rističević. Pa, jel ste bili slepi?
Hvala, gospodine Kovačeviću. Hvala vam na sugestijama i na predlozima. Ja sam navikao, kao i moje kolege ovde predsedavajući, da imamo jedan visok prag tolerancije i u interesu Skupštine i narodnih poslanika, najveći interes je da radimo i da raspravljamo o zakonima i da donesemo što više zakonskih rešenja u korist građana Srbije, a trenutnu nervozu, ili bilo šta, ćemo na neki način prevazići. Nemojte se brinuti za mene. Nisam se uplašio ni nekih prethodnih, odbiju se nekako na dva tri metra od mene. Sve je pod kontrolom. Idemo dalje. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje? (Borisav Kovačević: Da.) Hvala, gospodine Kovačeviću. Reč ima Đorđe Komlenski. Izvolite.
Predsedavajući, član 27. Ja naravno da nisam od onih koji vole bilo kakvu nervozu, ali ne volim ni kada jedna nervoza prouzrokuje još ozbiljniju nervozu. Prema tome, mislim da ste adekvatno reagovali, u skladu sa vašim načinom vođenja sednice, tako da, zaista nema razloga da se ova situacija dalje proširuje, razgovara i potpuno podržavam to, ali bih zamolio da objasnite i kolegama da nema razloga da mimo momenta kada imaju reč, da tu kada im je mikrofon uključen, da i dalje nastavljaju glasno da ometaju nas da otpratimo ono što vi kažete. Prema tome, šta ko radi sa svojom karticom, ovom kreditnom, to je njegova lična stvar. Tako da, ja mislim da je kartica isto onako kao što je i gospodin iz poslaničkog kluba SRS jednom prilikom tražio reč, pokušavajući da ubaci svoju kreditnu karticu, a izgleda nije bilo kredita, tako i naš kolega ima pravo da sa svojom kreditnom karticom radi šta hoće. Ja se vama zaista zahvaljujem na jednom razumevanju. Izgleda da je danas čudan dan.
Hvala, gospodine Komlenski. Uneli ste i malo duha i humora u celu ovu situaciju. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje? (Đorđe Komlenski: Ne.) Hvala vam puno. Nastavljamo dalje sa radom. Reč ima Milanka Jevtović Vukojičić. Izvolite.
Zahvaljujem, poštovani predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, kolege poslanici i poslanice, poštovani građani Republike Srbije, Srbija ubrzanim koracima korača napred u novu, sigurnu, izvesnu budućnost, budućnost sigurnu izvesnu koju će ova Vlada i SNS ostaviti našoj deci i našim potomcima. Bolji kvalitet života svakog građanina Republike Srbije jeste u fokusu rada ove Vlade, u fokusu rada SNS i na prvom mestu u fokusu rada našeg predsednika Aleksandra Vučića. Vlada i Ministarstvo za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja dali su nacrt Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju i mi iz SNS smatramo ga i te kako značajnim, zato što je održivost i sigurnost penzija, kao i poboljšanje kvaliteta života i poboljšanje standarda penzionera, koji obuhvataju 24% populacije, i te kako značajno za ovu Vladu, za SNS i za našeg predsednika Aleksandra Vučića. Šta je bilo do 2012. godine? Privreda uništena, fabrike opljačkane, rasprodate, 600.000 ljudi na ulici, nezaposlenost nikada veća, u budžetu para da se isplati jedva jedna polovina penzije. Godine 2014. preduzete su hrabre, odnosno tada premijer Aleksandar Vučić preduzeo je hrabre, ali jedino moguće, realne i sigurne u pogledu bolje budućnosti, mere fiskalne konsolidacije, koje su dovele do toga da danas imamo isplatu sigurnih i bezbednih penzija. Ali, moram još nešto da kažem. I tokom mera fiskalne konsolidacije, tih teških i bolnih mera, 60% penzionera, onih sa najnižim primanjima, nisu bili obuhvaćeni umanjenjem penzija. Prema tome, i u tom momentu Vlada, čiji je premijer tada bio Aleksandar Vučić, vodila je odgovornu ekonomsku, ali i odgovornu socijalnu politiku. Takođe, moram da istaknem da je 2016, 2017, 2018. i 2019. godine bilo povećanja penzija, ali i jednokratnih isplata, i to u visini od po 5.000 dinara 2016. i 2017. godine, 3.000 dinara 2018. godine i sada smo, odlukom Narodne skupštine, ponovo penzionerima dali jednokratnu pomoć od 5.000 dinara tokom ove godine. Ono što posebno želim da naglasim kao kvalitet zakona, o izmenama i dopunama Zakona o PIO, to je da će od 1. januara 2020. godine penzije biti obračunavane na drugačiji način. Ono što mi želimo da pošaljemo kao poruku penzionerima je to da će njihove penzije biti 5,4% veće, da će se one iz godine u godinu, u skladu sa privrednim rastom povećavati i, naravno, po švajcarskom modelu, odnosno po formuli koju ste vi predlogom zakona predvideli. Takođe, što se tiče ovog zakona, želim da istaknem da je Vlada na odgovoran način prišla donošenju izmena i dopuna ovog zakona upravo kada se tiče povećanja procenta obuhvata lica koja imaju pravo na sticanje starosne i prevremene starosne penzije, a koji do sada nisu imali. To su, npr. iz oblasti socijalne zaštite ugovori o porodičnom smeštaju, a tu uslugu pružaju hranitelji. Tu su lica koja imaju ugovor o povremenim i privremenim poslovima. Tu su lica koja imaju ugovore o autorskom delu. Tu su lica koja su radila ili rade u omladinskim zadrugama. Takođe, želim da istaknem da je ovim izmenama i dopunama zakona došlo do usaglašavanja sa Ustavom Republike Srbije u delu koji se odnosi na izjednačavanje vanbračnih i bračnih partnera, odnosno data je zakonska mogućnost da i vanbračni partneri iza smrti mogu naslediti porodičnu penziju. Naravno, želim da kažem i to da će prosečna penzija sledeće godine iznositi 235 evra, u odnosu na 190 evra, koliko je ona bila 2010. godine. Patološka mržnja smrti koju promoviše kao svoju politiku Dragan Đilas, Boško Obradović, Vuk Jeremić, oni koji su opljačkali građane Srbije za 100 milijardi evra, oni koji na naslovnicama stavljaju radnike koji idu u radne logore, odnosno u koncentracione logore i upiru bajonetom u predsednika Aleksandra Vučića, je prošlost. NJih će građani Srbije da pobrišu i pošalju na istorijsko smetlište, jer oni jesu običan ljudski brlog i obične moralne kreature. U Srbiji će da pobedi život, u Srbiji će da pobedi pristojnost, u Srbiji će da pobedi rad, marljivost i odgovornost. To je politika koju zastupa Aleksandar Vučić i zato ona nema alternativu. Zahvaljujem.
Hvala.. Sada reč ima narodni poslanik Petar Jojić, povreda Poslovnika. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, gospodine ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, u smislu člana 204. bih postavio konkretno pitanje ministru unutrašnjih poslova, ministru pravde i Republičkom javnom tužiocu. Povod za takvo pitanje jeste upravo fotografija koja se objavljuje u dnevnim novinama, a u prvom redu koju je objavio list „Danas“. Na fotografiji je prikazan predsednik države Republike Srbije sa uperenim automatskim oružjem prema njemu. Postavljam poslaničko pitanje – da li je to profesionalna ili krivična odgovornost onoga ko je ovo smislio? Imajući u vidu odredbe člana 138. Krivičnog zakonika, to je ugrožavanje sigurnosti, a tim članom je u stavu 2. propisano – ko delo iz stava 1. ovoga člana učini prema više lica ili ako je delo izazvalo uznemirenost građana, upravo se radi o uznemiravanju javnosti, o uznemiravanju građana, i zakonodavac je predvideo da kazna može biti izrečena od tri meseca do tri godine. Dame i gospodo, kada sagledamo i protumačimo odredbe stava 3. ovoga člana koji propisuje sledeće – ko delo iz stava 1. ovoga člana učini prema predsedniku Republike, narodnom poslaniku, predsedniku Vlade, članovima Vlade, sudiji Ustavnog suda, sudiji, javnom tužiocu, zameniku javnog tužioca, advokatu, policijskom službeniku i licu koje obavlja poslove od javnog značaja, učinilac će se kazniti do pet godina. Postavljam pitanje Republičkom javnom tužiocu i ministru unutrašnjih poslova, konkretno, koje mere su preduzete, procesne, prema ovim idejnim tvorcima koji, kako „Politika“ danas na prvoj strani piše – Aleksandar Vučić na nišanu… Ovo, dame i gospodo narodni poslanici, da je učinjeno u nekim drugim državama sa razvijenim pravnim sistemom i uređenijim, nego što je kod nas, ovde bi nadležni tužilac, istražni sudija i policija preduzeli mere i već bi se neko našao na stolici za odgovornost. Postavljam pitanje tačno – šta je preduzeo Republički tužilac i Ministarstvo unutrašnjih poslova, kao organi krivičnog gonjenja, u konkretnom slučaju i koje ovde namere ima ovaj ideolog, a nije mu ova namera bila u nameri da štiti državu Srbiju, da štiti državno uređenje, da štiti Ustavni poredak i da štiti građane Republike Srbije? Hvala.
Hvala. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje. (Ne.) Hvala. Sada imate reč po redosledu. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, moje izlaganje bih usmerio na dve tačke dnevnog reda. To je porez koji je predložen u smislu navedenog zakona i o administrativnim taksama. Žao mi je što ovde danas nije prisutan ministar za finansije, jer je u dobrom delu upoznat o nekim stvarima o kojima bih želeo da govorim a vezane su za poreze i vezano je za punjenje budžeta. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na imovinu. Postavljam pitanje – zašto je predlagač u ovom trenutku predložio ovaj zakon koji ima kozmetički efekat i da li je to u funkciji izbora sledeće godine, što bi se svodilo na političku demagogiju i zamajavanje građana i narodnih poslanika, jer je finansijski efekat ovog zakona ravan nuli? Naime, nije od značaja da li će poresku prijavu da lično podnosi poreski obveznik ili javni beležnik ili pak katastar, jer je finansijski efekat isti, ali jeste od značaja što se ovim zakonom anulira i ništa ne preduzima radi naplate enormnih iznosa poreza koje duguju veliki poreski obveznici, a radi se o stotinama miliona dinara. Postavlja se pitanje – zašto predlagač ovim zakonom skreće pažnju javnosti sa gorućeg pitanja velikih poreskih dužnika, čime te dužnike štiti i omogućava vam sticanje velikog bogatstva za slučaj stečaja velikih poreskih dužnika, koji se ne mogu naplatiti, a šteta budžeta je velika, jer porez je nenaplativ i time predlagač, pre svega, ovakvim ponašanjem, predlogom ovakvog zakona, štiti velike poreske dužnike? Postavljam pitanje ministru finansija i da mi odgovori danas na pitanje – ko su veliki poreski dužnici? NJihov spisak se mora po zakonu objavljivati jednom godišnje, a mislim da bi trebalo da se objavljuje dva puta godišnje, jer je to u interesu budžeta Republike Srbije. Dame i gospodo, želeo sam da postavim pitanje ministru finansija gospodinu Malom, jer je on radio u Agenciju za privatizaciju. Skrenuću pažnju i postaviti pitanje Vladi Republike Srbije – šta je preduzela Vlada da se razreši pitanje i naplati šteta koju su nanele 24 štetne privatizacije? Napomenuću samo neke od njih: „Sartid“ šteta je milion i 700 miliona evra; „Azotara Pančevo“ 80 miliona; „Luka Beograd“ šteta je 50 miliona evra; „Galenika“ 34 miliona evra; „C market“ naneo je štetu 29 miliona evra; „Keramika Kanjiža“ 15 miliona evra. Uvoz šećera. Deset hiljada šlepera je uvezeno šećera, prepakovano i izvezeno, kao da je to šećer proizveden u Srbiji, čime su oštećeni proizvođači šećera u Republici Srbiji, a taj uvoznik je dobio pet šećerana za 30 evra. Taj je trebao da bude do kože presvučen i da mu se oduzme sve što je stekao, a dobio je pet šećerana zahvaljujući tadašnjoj Vladi i tadašnjoj vlasti, DOS-ovoj, koja mu je to i omogućila. „Tanjug“ je oštećen za 4,5 miliona evra. „Nacionalna štedionica“ za sedam miliona evra. Sada bih nešto rekao. Najveći kriminal dubokih korena - raspolaganje državnog poljoprivrednog zemljišta. U postupku izdavanja državnog poljoprivrednog zemljišta na korišćenje i u zakup zakupcima vlada poljoprivredna banda. Dakle, vlada poljoprivredna banda. Od 2001. godine dolaskom DOS-a na vlast do današnjeg dana više puta smo postavljali poslanička pitanja, poslanici iz SRS, ministrima i predsedniku Vlade. Nažalost, šest meseci ja čekam na odgovor - koliko država Srbija ima državnog poljoprivrednog zemljišta, ko su zakupci i da li su platili ili ne? Međutim, neko u Vladi Republike Srbije štiti tajkune koji na organizovani, kriminalni način dolaze do zakupa državnog poljoprivrednog zemljišta, ali većina njih po ugovorima ne izvršava obaveze, uplate novca za korišćenje ne vrše tako da je državno zemljište postala krava muzara i koriste je samo tajkuni. Od tajkuna i te bande građani kao individualni poljoprivredni proizvođači, koji su zainteresovani da dobiju to zemljište u zakup, ne mogu da dobiju ni jedan hektar, jer ovde je prisutna organizovana banda organizovanog kriminala. Šta rade? Jave se na licitaciju i oni koji nemaju ni motiku, pa odustanu od licitacije, ali zato se tajkunima dozvoli mogućnost da uzmu u zakup i po tri, četiri hiljade hektara, ali da oni nisu uplaćivali ni 30%. Kako je došao na vlast DOS, kako je počelo izdavanje državnog zemljišta u zakup, veliki kriminal dubokih korena i to je na lokalu banda zajedno sa onima koji izdaju i oni koji uzimaju u zakup, a budžet Republike trpi na stotine i stotine miliona dinara. Što se tiče sudskih taksi, odnosno administrativnih moram reći da nije jasno zašto kod sudskih taksi nije data komparativna analiza. Trebalo je da se vidi na koji način je predlagač došao do predloga da se u zakonu odrede ovolike i ovakve administrativne takse. Ono što moram reći da je pozitivno je što se administrativne takse ubuduće neće naplaćivati na osnovu podzakonskih akata, to jest ugovora, uredbi, pravilnika, već se objedinjavaju jednim jedinstvenim zakonom. Međutim, jedino što mogu da primetim, a to je da ovo omogućava građanima da pre svega obave određene poslove na jedan efikasniji način i da ne budu izloženi da postupaju po raznim podzakonskim propisima.
Hvala gospodine Jojiću. Hvala na izlaganju. Sada reč ima profesor doktor Marko Atlagić. Profesore Atlagiću, izvolite.
Poštovani potpredsedniče Narodne skupštine Republike Srbije, gospodine ministre Đorđeviću, drago mi je da vas vrlo često viđamo u ovom visokom domu Narodne skupštine Republike Srbije. To govori o vašem samopregovnom radu i vašem odnosu prema ovom visokom domu, a i prema građanima Republike Srbije. Uvaženi narodni poslanici, pred nama je set zakona uz budžet Republike Srbije za 2020. godinu. Tu se radi od dva seta mera u okviru ovih zakona. Jedan set mera usmeren je na dodatno smanjivanje opterećenja na zarade, kako bi podstakli rast novog zapošljavanja, a to je jedan od strateških ciljeva ne samo ove, već i bivše Vlade, odnosno jedan od programskih zadataka SNS. U setu zakona koji su danas pred nama ukidanje dela doprinosa za PIO na teret poslodavaca u iznosu od 0,5%. Dakle, stopa se smanjuje sa 12 na 11,5% i u Zakonu o porezu na dohodak građana povećanje neoporezivog dela zarada sa 15.300 dinara na 16.300 dinara. Te dve mere zajedno omogućavaju da se opterećenje na zarade sa 62%, koliko iznosi ove godine, smanji na 61% od 1. januara gospodnje 2020. godine i taj proces, uvaženi narodni poslanici i poštovani građani Republike Srbije, će se nastaviti ne samo 2020. godine, već 2021. i 2022. godine i narednih godina. Drugi set mera su direktni poreski podsticaji koji su usmereni ka novom zapošljavanju i one se odnose na smanjenje doprinosa. Poštovani narodni poslanici, bivša vlast oličena u današnjem Savezu za Srbiju Dragana Đilasa, Vuka Jeremića, Boška Obradovića i drugih nije vodila računa o zapošljavanju naših građana. Oni su imali stopu nezaposlenosti 2012. godine 25,6% i umesto da zapošljavaju građane oni su otpustili između 500 do 600 hiljada radnika sa posla, a vlast SNS na čelu sa predsednikom stranke i predsednikom Vlade i aktuelnim predsednikom države, gospodinom Vučićem, nezaposlenost je smanjila na 9,5% sa tendencijom daljeg smanjivanja stope nezaposlenosti. Savez za Srbiju svakodnevno čini sve da zaustavi radove u svim gradovima Republike Srbije. Vi, poštovani građani, ste svedoci tome. Tako su bili protiv revitalizacije Železare Smederevo. Setite se bivšeg premijera, gospodina Živkovića kojeg nema ovde, već na ulici da urliče, koji je predlagao da se zatvori Železara i da pošaljemo radnike kući. To je njihov program. Bili su protiv revitalizacije RTV Bor, protiv izgradnje „Beograda na vodi“, zamislite, protiv obnove Narodnog muzeja, protiv izgradnje Muzeja savremene umetnosti, protiv revitalizacije Trga Republike, protiv izgradnje stotine tvornica širom Republike Srbije i protiv jačanja i opremanja naših odbrambenih snaga. Zašto? Zašto, upitajte se, poštovani građani Srbije, zašto su protiv jačanja i opremanja naših odbrambenih snaga? Bili su protiv jačanja, a i danas su protiv jačanja i opremanja naše milicije, protiv izgradnje stotine škola, bolnica i domova zdravlja, protiv izgradnje autoputeva, državnih, regionalnih cesta i mostova, protiv rekonstrukcije ulica i fasada na zgradama, protiv vojne neutralnosti i nezavisnosti naše zemlje. Jel tako, poštovani građani Republike Srbije? Oni su protiv subvencija građanima Republike Srbije. U ovom visokom domu su bili protiv. Jednom rečju, poštovani građani, protiv modernizacije Republike Srbije. Da li možete zamisliti, poštovani građani bivša rektorka Univerziteta u Beogradu, prof. dr Marija Bogdanović gostujući na N1 CIA zajedno sa akademikom Todorovićem Dušanom, zvanim glavotres, izjavila je, citiram – da ih ne opterećujemo sa tonama betona. Protiv izgradnje su oni ekonomskog napretka ove zemlje. Taj gospodin Todorović, koji se javlja svakodnevno sa raznim uvredama, akademik, je rekao, ima na njegovom tvitu, citiram – Atlagić objašnjava da tresem glavom kada se spomene SNS i Vučić. Ono odgovara – moguće je, dobro je da smo još uvek normalni. Šta to, gospodine akademiče, vama fali? Da vam nije možda mala plata, gospodine akademiče? Vi ste, gospodine profesore, akademiče Todoroviću, oterani sa Saobraćajnog fakulteta kao neradnik. Vi ste gospodine Todoroviću 5. oktobra bili jedan od prvoboraca kada je drugi najveći udarac u parlamentarnom životu Republike Srbije, udarac ovoj državi i parlamentarizmu. Vi ste gospodine akademiče pobegli svojim gazdama u SAD za vreme bombardovanja. Kada je prestalo vratili ste se. Protivzakonito ste primljeni na fakultet. Poštovani građani, znate koga je primio na fakultet? Ja vidim da vi to znate narodni poslanici. Niko drugi nego Srbijanka Turajlić. Protivzakonito, protiv mišljenja naučnog veća itd. Dakle, toliko o gospodinu Todoroviću, zvanom glavotres, od mržnje. Ovi iz Saveza za Srbiju svakodnevno iskazuju mržnju prema predsedniku Republike Aleksandru Vučiću i SNS i gle čuda, Srpskoj Pravoslavnoj Crkvi. Jedan njihov od prvaka profesor dr 6789 je 25. novembra 2019. godine na najprimitivniji način uvredio Srpsku Pravoslavnu Crkvu zato što je pored ostalog rekao na uličnim demonstracijama, citiram – da Srpska Pravoslavna Crkva trguje ordenima, završen citat. Uvaženi građani Republike Srbije takve uvrede Srpskoj Pravoslavnoj Crkvi nije izrekao niti jedan komunistički funkcioner za vreme SKJ, a koliko mi je poznato istoričar sam po struci, nije ni jedan funkcioner u istoriji Srbije. Za njih ništa nije sveto ni crkva, ni država, ni vojska, ni policija, ni građani. NJihova mržnja prema predsedniku Vučiću i njegovoj porodici prešla je u pravo, poštovani građani, ludilo. Tako je Boško Obradović 19. novembra gospodnje 2019. godine rekao, citiram – Vučić mora na hitnu operaciju srca u SAD kako bi uopšte preživeo. Baš zato sada je trenutak da se intenziviraju svi napadi iz svih oružja, završen citat. Poštovani građani Republike Srbije da li je ovo u stilu LJotića? Da li je ovo u stilu fašizma? Predsednik Republike Aleksandar Vučić odgovara na njihove uvrede, laži, izmišljotine i pretnje, citiram – samo vi uperite snajper u mene, a ja ću vrhom olovke na mapu Srbije za neku od fabrika, završen citat. Da li je tačno poštovani građani Republike Srbije? Normalno da je tačno. Posebno apelujem na „N1“ televiziju i Nova koje svakodnevno spinovanjem, lažima, izmišljotinama o predsedniku Republike Aleksandru Vučiću, njegovoj porodici, najbližim saradnicima, gospodinu Nebojši Stefanoviću, Aleksandru Vulinu, Siniši Malom, satanizuju ne samo njih, nego i državne organe koje oni predstavljaju to vidite vi svakodnevno danima i noćima, iz časa u čas, poštovani građani Republike Srbije, a ja tvrdim, a vi to znate poštovani građani, da to narušava ekonomsko odbrambenu sposobnost naše zemlje. Vi iz „N1“ pozivam vas, okrenite se profesionalizmu i novinarskom kodeksu i dobroj novinarskoj tradiciji. Svi pritisci na našu otadžbinu i optužbe koje dolaze sa različitih strana iz vana i iz unutra, domaćih NATO prašinara, govore poštovani narodni poslanici o ispravnosti i snazi srpske političke samostalnosti i nezavisnosti koju je trasirao naš predsednik države Aleksandar Vučić. Poštovani građani, zato i nije čudno ovo što ću reći. Bavim se grafitima i istražujem godinama, u 10 gradova Republike Srbije stoje grafiti porukama građana na desetine, predsedniku države, citiram – što je više kleveta i laži, Vučić nam je sve miliji i draži, završen citat. Uvaženi potpredsedniče Narodne skupštine, ja kao i moje kolege glasaćemo za ovaj set zakona u interesu građana Republike Srbije. Hvala.
Hvala prof. Atlagiću. Reč ima Dragana Kostić. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, narodni poslanici i građani Srbije, budžet koji smo usvojili pre neki dan za 2020. godinu je budžet koji svakako ima za cilj da podigne životni standard građana Srbije, ali isto tako ima i za cilj da poveća investicije, odnosno privredni rast Srbije i to za 4%, što je veoma visok procenat obzirom da znamo da druge zemlje u okruženju imaju manji rast privrednog razvoja. Međutim, danas imamo set zakona na dnevnom redu koji su samo sastavni deo, mogu slobodno da kažem, budžeta i koji na određene načine olakšavaju realizaciju budžeta za 2020. godinu. Između ostalog, danas je Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o PIO. Oni koji danas kritikuju povećanje penzija treba da se sete, a ja ću na jednom konkretnom primeru da ih podsetim, u 2011. godini u kompaniji u kojoj sam radila, JP „Resavica“ ni dinara nije bilo uplaćeno za doprinose za PIO. Znači, 19 meseci rudari su radili bez uplate doprinosa za PIO. Narednih godina kada su sticali uslov za penziju, nisu mogli da ostvare to pravo, jer doprinos nije uplaćen. Tamo gde je žuto preduzeće vladalo je ostala samo pustoš. Međutim, naš predsednik Aleksandar Vučić i naša Vlada su sve probleme koji su oni ostavili za sobom, a boga mi bilo ih je previše, uspeli da na veoma efikasan način prevaziđu, pa tako i ove doprinose. Otprilike oko dve milijarde su ostavili dug i uspeli su da reše, tako da su svi rudari mogli da idu u penziju onda kada su sticali uslov. Danas, penzija bi bila samo misaona imenica, na sreću 2014. godine, ko sme taj i može, a to je bio naš predsednik Aleksandar Vučić uhvatio se u koštac i krenuo sa restriktivnom finansijskom politikom koja je danas urodila plodom. Danas, 2012. godine dotacije iz budžeta su bile 48,2% za isplaćivanje penzija, danas su 22,5%, što je 2,8% BDP. Godine 2017. prihod od doprinosa za PIO je 397 milijarde, danas 2019. godine je 476 milijardi, što čini 8,8% BDP. U 2018. godini više nego u 2017. godini je isplaćeno 24 milijarde, a u 2019. godini 39,2 milijarde je isplaćeno nego u 2018. godini. Za ove dve godine, 2018, 2019. isplaćeno je 63,2 milijardi dinara više, nego ranije. Ono što možemo da se pohvalimo i ova naša Vlada čime stvarno treba da se ponosi jeste da je ukupno učešće navedene isplate penzionerima u BDP smanjeno sa 10,7 u 2018. godini na 10,5% u ovoj godini, a znamo da je rast BDP u trećem kvartalu ove godine preko 4%. Penzioneri su veoma dobro razumeli da ništa preko noći ne može da se reši i zato su bili na strani našeg predsednika Aleksandra Vučića, kada je rešio 2014. godine da preduzme mere restriktivne politike. Međutim, ne mogu danas a da se ne osvrnem na trenutnu političku situaciju, naročito ovih vođa „1od5 miliona“, koji su uperili pušku u našeg predsednika, ne znam da li su oni svesni da su uperili pušku na zemlju Srbiju, a i oni sami su građani ove zemlje Srbije. Verovatno nisu svesni da su uperili pušku protiv škola gde se školuju deca, protiv zdravstvenih ustanova gde se leče bolesni. Svega toga danas ne bi bilo da naš predsednik Aleksandar Vučić nije smogao snage i pokrenuo reforme i u zdravstvu, i u obrazovanju, i industriji i da smo danas lideri što se tiče investicija i da danas Srbija može da se pohvali da je preko 2.380.000.000 direktnih stranih investicija u našoj zemlji. Međutim, njima ništa nije sveto i oni mogu samo da nastave da se tako ponašaju i što su oni više gori, SNS i naš predsednik, naša Vlada, biće bolji u ostvarivanju svojih rezultata. U danu za glasanje podržaću ovaj set zakona koji je danas na dnevnom redu, kao i moja poslanička grupa SNS. Zahvaljujem.
Hvala, gospođo Kostić. Reč ima Nataša Jovanović. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Poštovane kolege narodni poslanici, poštovani ministre sa saradnicima, Zakonom o porezu na dohodak građana i Zakonom o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje biće obezbeđeni poreski podsticaji za novo zapošljavanje, uključujući i zapošljavanje mladih koji tek ulaze na tržište rada. Prodiskutovala bih o važnosti određivanja ko može paušalno plaćati porez, a ko ne. Važan je test samostalnosti za utvrđivanje da li je preduzetnik zaposleni ili nezavisni dobavljač usluga i da li može da bude paušalno oporezovan. Test koji sadrži spisak od devet kriterijuma, po kojima će se određivati da li preduzetnik ostvaruje prihod od samostalne delatnosti ili prihod fizičkog lica. U slučaju da preduzetnik ispuni najmanje pet kriterijuma smatraće se da nije samostalan, te će naknada koju ostvaruje biti oporezovana kao ostali prihod u skladu sa članom 85. Zakona o porezu na dohodak građana, a na takvu naknadu će se obračunavati doprinosi za PIO po stopi od 26%. Vlada je na svim ovim rešenjima radila, naravno, i sa predstavnicama IT zajednice već godinu dana. S obzirom da u predlogu zakona nije izuzet rad sa ino klijentom, jedina ispravna alternativa koja preostaje jeste da ino firme otvore svoje predstavništvo u Srbiji. Druga alternativa za većinu preduzetnika koji ne ispunjavaju uslove će biti da otvore svoje deoničarsko društvo i da se samozaposle, čime se gubi smisao samostalaca i osnovni cilj svega ovoga što pričam jeste smanjivanje sive ekonomije. Šta zapravo donose propisi paušalcima, a šta kompanijama koje ih angažuju? Firme koje budu povećavale broj zaposlenih i zapošljavale osobe koje nisu bile u radnom odnosu tokom 2019. godine biće oslobođene plaćanja 70% poreza na zarade i doprinose za njih tokom 2020. godine, 65% 2021. i 60% 2022. godine. Ta mera će se odnositi i na zapošljavanje nezaposlenih, bez obzira da li su prijavljeni kod Nacionalne službe za zapoljšavanje, da li su studenti ili paušalci. Srbija je trenutno jedna od vodećih zemalja po broju frilensera i njihov broj je u stalnom rastu. S druge strane, najavljene mere najviše bi mogle da utiču na IT sektor, jer IT kompanije dosta zapošljavaju paušalce i ovaj način oporezivanja predstavlja podsticaj čitavoj grani. Mi smo prva država koja staje na put hakovanju poreza na zarade. Veliki broj razvijenih zemalja ima zakone koji sprečavaju zapošljavanje pod maskom nezavisnih izvršilaca. Srbija je sve stabilnija u makroekonomskom smislu i s obzirom da u Predlogu zakona nije izuzet rad sa ino klijentom, jedina ispravna alternativa je da ino firme otvore svoje predstavništvo u Srbiji. Druga alternativa, za većinu preduzetnika koji ne ispunjavaju uslove, će biti da otvore svoje deoničarsko društvo. Nešto bih rekla i o novinama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, koji pored olakšavanja komunikacije i efikasnog postupanja u poreskom postupku, podaci se mogu dostavljati elektronskom poštom preko portala. Zakon precizira da poreski obveznici ne mogu skladištiti i smeštati dobra ili obavljati delatnost u prostorima van kontrole poreskih organa. Bilo je onih koji su krili svoje zalihe i poslovne prostore i na taj način bili nelojalni i prema državi i zbog njih je postojala nelojalna tržišna konkurencija. Sve je u cilju suzbijanja sive ekonomije. Takođe je predviđeno koje podatke klijenta banke treba da dostave na zahtev poreske uprave u elektronskom obliku. Sve mora da bude transparentno, u kojim slučajevima treba da blokiraju račun i transakcije klijenata, osim onih koje su usmerene prema poreskoj upravi. Više od 15 godina sam radila u bankarstvu sa privredom i znam na koje su sve mahinacije spremni pojedinci, samo da ne plate porez ili obaveze po kreditu. Jednu firmu oteraju u stečaj i sa novcem izdvojenim na crno otvore drugu firmu i tako u nedogled. Posebnu pažnju treba obratiti na samostalno trgovinske radnje, koje prelaze iz vlasništva, na primer oca na punoletnu decu, na ženu, drugu rodbinu, a banka i država od njih ne mogu da naplate svoja potraživanja. Oni su formalno zakonski uvek pokriveni, ali šta je sa suštinom. Ostanu dužni Bogu i narodu i nastavljaju po starom, sa novom radnjom dok se ne izređa cela familija. Mala promena u nazivu firma, mala promena u vlasništvu, jer sve ostaje u porodici, ista roba se prodaje i isti je recept, zadužuju se do tačke kad ne mogu da vrate dugove, odlaze u blokadu, ostanu dužni državi, dobavljačima, bankama i nanovo isti postupak. Zato je vrlo važno, što se povećava kontrola i preciziraju prekršajne kazne u skladu sa izmenama zakona, za koje bi lično volela da su još strožije. Na osnovu gore izrečenog smatram da neophodna novina koja se odnosi na PIB da se ne može dodeliti preduzetniku koji ima dospele obaveze na osnovu javnih prihoda. Takođe, poreska uprava može da izrekne i privremenu meru zabrane registrovanja udela u drugom pravnom subjektu ako ima udeo veći od 5% ukoliko ima ne izmirene obaveze sa drugim privrednim subjektom. Ovo pojednostavljenje poreskih procedura i operativnih aktivnosti su usmerene na suzbijanje sive ekonomije i poboljšavanja naplate poreza, što ima za cilj i stabilnost javnih finansija. Sve ovo je u skladu sa akcionim planom programa transformacije poreske uprave 2018. na 2023. godinu. Ove izmene neće doprineti otvaranju većeg broja firmi, ali će posredno uticati na poboljšanje uslova poslovanja, jačanju pravne sigurnosti i povećavanju tržišne konkurencije. Svi ovi zakoni imaju za cilj povećanje prihoda i bolju kontrolu i cilju bolje naplate istih uslova za sve. Povećava se poslovna disciplina i stvara pravednije društvo. Sve u cilju da budžet za 2021. godinu bude još ambiciozniji. Žao mi je što tu nije i ministar Siniša Mali, kome bi čestitala na budžetu za 2020. godinu. Nadam se da će zato za 2021. godinu biti još bolji budžet zahvaljujući ovim promenama u ovim zakonima o kojima sam pričala. Hvala.
Hvala, gospođo Jovanović. Reč ima gospođa LJiljana Malušić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima iz Ministarstva, ja ću danas govoriti o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o PIO. Međutim, pre nego što krenem da obrazlažem ovaj zakon, ja moram da izrazim veliku zabrinutost, strah, nepoverenje, prosto ne znam šta da kažem, jer kada se setim naslovne strane „NIN-a“, meni nije dobro. Da li je moguće da neko u 21. veku snajper uperi na predsednika Republike i na gospodina Dodika, dvojice najvećih Srba, patriota. Sramotno je to ljudi. Sramota. Velika zabrinutost je u Srbiji. Ako vi na taj način obeležavate metu, pa šta ću ja da kažem za sebe, šta će da kažu moje kolege? Da li smem uopšte da izađem na ulicu, a da mi nešto ne fali? Verbalno možda nekad i preteramo, ali cilj je politička opcija, ja imam svoju, neko ima svoju. Ako sam ikada ikoga uvredila, izvinjavam se. Nikome nikada nisam rekla nešto skaradno, poput ti si k, pa ima nastavak, pa mi ćemo tebe obesiti, pa ćemo te silovati. Ja mislim da je došao kraj ovako skaradnom ponašanju. Mislim da pravosudni organi bi trebalo pod hitno da reaguju. Toliko o tome. Čitava javnost se digla, bez obzira da li je neko pozicija ili opozicija. Tačka na ovako morbidne tekstove i fotografije. Što se Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju tiče, kada govorim o penzionerima govorim uvek sa dosta ljubavi, to su ljudi koji su stvorili našu zemlju, ne samo penzioneri nego i pre njih i pre njih i mi danas nastavljamo za svoju buduću decu, ali su podneli najveći teret 2014. godine, bez reči. Velike patriote, ljudi koji razumeju šta znači nemati, jer da im nije bila smanjena penzija onoliko koliko je bila 2014, 2015. i 2016. godine, bio bi bankrot te 2012. godine. Zašto? Zato što je od 2000. pa do 2012. godine bio opustošen penzioni fond. Godine 2008. otpušteno je 400.000 ljudi, to znači milion gladnih ljudi, pa ko će da uplaćuje u penzioni fond? Čime? LJudi ne rade. Godine 2012. nije bilo bankrota i polako, polako, teškim reformama zemlja se izvukla iz krize. Tako se radi, odgovorna vlast tako radi. Šta se dešava onda? Zar takvog čoveka snajperom? Sramota jedna u Republici Srbiji. Dosta više s tim. Ako treba, dići ćemo se svi mi odavde. Pa šta smo onda uradili? Ja svakom čoveku na ovom svetu želim samo dobro. Jedno je politička opcija, a drugo želeti nekome smrt. Što se penzionera tiče, njih ima u Srbiji 1.700.000, zaposlenih 2.000.300 ljudi. Nekada je bio odnos zaposlenih prema penzionerima 3:1, na žalost generacijski se to uništavalo, međutim, danas je mnogo bolje. Od tih 400.000 koji su otpušteni 2008. godine mi smo zaposlili 250.000 ljudi. Evo, juče smo videli u Kragujevcu je otvorena fabrika. Otvorili su je prijatelji naši Kinezi. Biće zaposleno 192 ljudi samo u prvom kvartalu. Za par godina biće 1.000 ljudi zaposlenih i istorijski minimum nezaposlenosti juče je objavljen na vestima – 9,5% samo. Tako se radi. Što se penzionera tiče, njihove istrajnosti i upornosti, mi ih zaista već tri godine nagrađujemo i svake godine će im biti bolje i bolje. Znate zašto? Mi sprečavamo sivu ekonomiju, pod jedan. Pod dva, inflacija je stabilna – 2%. Setimo se samo 2012. godine, minus 3,5% BDP-a, a danas plus 3,5%. Tako radi odgovorna vlast. Tako ćemo da radimo i nadalje. Penzije im polako rastu. Kaže neko – socijalna pomoć je data njima. Nije socijalna pomoć, poklon penzionerima data, da mogu sebi da priušte nešto lepo. I od 1. januara njima je povećanje penzije 5,4% po švajcarskom modelu, zavisi od inflacije, od BDP-a i od potrošačke korpe. Što se ovog zakona tiče, ima novina koje se meni jako dopadaju, a to je da se izjednačavaju prava u braku i vanbračne zajednice. Naime, svako lice čiji je supružnik preminuo ima pravo, bez obzira da li je u braku ili ne, da dobije penziju, ako je živeo sa njim tri godine, uz dva svedoka ako je u vanbračnoj zajednici i naravno ako sa supružnikom ima dete. Zatim, ukoliko se desi da neko vojno lice nastrada, supružnik vojnog lica, bez toga da li su prošle tri godine ili ne, bez toga da li je u vanbračnoj ili bračnoj zajednici, znači, sasvim je svejedno, će dobiti zasluženu penziju. Mnogo toga ima novog ovde. Poenta čitave ove priče je, s obzirom da je suficit u budžetu iznosio 66 milijardi, imamo uvek para za naše penzionere. Što se mene tiče, uvek prvo povećanje penzionerima pa onda plate nama. NJihove penzije su već uvećane, a biće uvećane svake godine za onoliko koliko bude potrebno i koliko budemo mogli da im izdvojimo. Ono što je bitno je stabilizacija. Investicija će biti mnogo više nego prošle godine. Prošle godine direktnih stranih investicija je bilo 2,3 milijarde. Planira se da će biti bar 2,6 do 3 milijarde sledeće godine. Na taj način zapošljavanjem mi punimo budžet, a na taj način i povećavamo penzije. Za penzionere sve najbolje. Zakon ima dosta tačaka, između ostalog možda još samo naglasiti da od ekonomskih mogućnosti zavisi i njihovo povećanje penzija. Sigurna sam da ćemo svi uvek ovde izglasati prvo povećanje penzija, pa onda plata. Zahvaljujem na pažnji.
Hvala, gospođo Malušić. Reč ima Jelena Žarić Kovačević. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, godine 2014. našli smo se u situaciji u kojoj smo bili prinuđeni da primenjujemo teške mere fiskalne konsolidacije, za koje smo znali da nisu popularne, ali smo se ipak odlučili na takav korak. Zašto smo se odlučili na takav korak? Zato što nam je vlast do 2012. godine ostavila jedno katastrofalno stanje u čitavoj Srbiji i ostavila budžet koji je potpuno bio opustošen. Godine 2012. kada je SNS preuzela vlast mi nismo znali da li ćemo uopšte imati para za plate i penzije. Danas imamo para za redovno isplaćivanje plata i penzija, takođe imamo para u budžetu i za njihovo povećavanje. Do 2012. godine i u toj godini kada je SNS preuzela vlast zatekli smo nezaposlenost od 26%. Danas se trudimo da to bude ispod 10%. U ono vreme fabrike su prodavane u bescenje, privatizovane, radna mesta su gašena, a danas otvaramo nove fabrike, otvaramo nova radna mesta i možemo da se pohvalimo time da je Srbija na prvom mestu po privlačenju direktnih stranih investicija. Tada nije bio uređen nijedan kilometar auto-puta, a u ovom trenutku kada o tome govorimo urađeno je 320 kilometara novih auto-puteva. Ali čega smo svedoci danas? Sinoć je u nekoj emisiji na televiziji N1 postavljeno pitanje – odakle toliko afera u Srbiji? Upravo oni koji se trude da samo prenose svakodnevno te afere koje fabrikuje Savez za Srbiju i lideri Saveza za Srbiju, oni postavljaju to pitanje. Svakodnevno plasiraju laži, izmišljotine, konstruišu afere, bez ijednog dokaza i bez ijednog argumenta, ali to njima nije važno, njima je važno samo da se to vrti na njihovim kanalima. Govorili smo o aferi „Krušik“, o aferi u kojoj je izmišljen uzbunjivač. Koliko je puta još potrebno da kažemo zašto Aleksandar Obradović nije uzbunjivač. Evo, ja ću ponoviti. Zato što se nije obratio poslodavcu, zato što se nije obratio ovlašćenom državnom organu da zatraži status uzbunjivača i zato što nije na odgovarajući način uzbunio javnost, iako je to hteo da učini, a to se odnosi na onaj deo u kome je on iznosio tajne podatke iz „Krušika“. Sve je to izmišljeno samo da bi se vršio pritisak na ministra Nebojšu Stefanovića. Što se tiče njegove diplome, takođe se vrši pritisak na jednog od ministara u Vladi. Imamo onda sledeću aferu, pošto su oni tako navikli, idu iz afere u aferu i time obmanjuju javnost. Imamo sledeću aferu, aferu sa doktoratom Siniše Malog, i čisto političku odluku Beogradskog univerziteta, imamo pritisak na još jednog ministra u Vladi i imamo pritisak na Univerzitet. Ja ne znam da li smo ikada videli da je rektor nekog univerziteta tako otvoreno zauzeo stav, politički stav, i stao na stranu opozicije kojoj je dozvolio da čak razapnu šatore u zgradi rektorata. Sve te afere se konstruišu zbog napada na Aleksandra Vučića, zbog toga što žele da nanesu političku štetu Aleksandru Vučiću, kome crtaju metu na čelu, ali osim što mu crtaju metu na čelu, oni to posle stave i na naslovnu stranu. Evo kako ta naslovna strana izgleda. Dakle, nas optužuju za cenzuru, ja molim da se ovo zumira kako bi se dobro videlo, već su moje kolege o tome pričale, ali nas optužuju za cenzuru. Da li je ovo ta cenzura o kojoj mi govorimo? Da li ova slika znači da mi iz SNS zovemo da kažemo da se o nečemu piše, da se o nečemu ne piše, kakva će da bude naslovna strana itd? Ovo je pravi primer te cenzure o kojoj oni pričaju. Glavni i odgovorni urednik NIN-a kaže – mene niko nije zvao i niko i ne mora da me zove, ali svejedno ja mislim da je to cenzura. Pa kako je cenzura ako sam priznaje da ga niko nije zvao? I šta znači ono njihovo saopštenje – povukli smo to sa naslovne strane? Ja sam ovu naslovnu stranu NIN-a danas odštampala sa interneta. Dakle, nisu povukli. Sve ovo vam govorim zbog toga što želim da vam kažem da mi zapravo ovde imamo posla sa ljudima koji žele da naškode Republici Srbiji, koji žele da naškode Vladi Republike Srbije, kako bi ometali ministre u kvalitetnom obavljanju svog posla što oni rade i kako bi vodili prljavu kampanju protiv Aleksandra Vučića, samo iz razloga što nemaju argumente da pobiju sve rezultate Vlade koji su postignuti, i od 2012. godine, i kada je Aleksandar Vučić bio premijer, i sada, kada je predsednik Republike. Prema tome, ono što ja želim da kažem jeste da Aleksandar Vučić i Vlada Srbije imaju snažnu i bezrezervnu podršku poslaničke grupe SNS i istu tu podršku će imati i predlozi zakona koji su danas pred nama. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima Studenka Stojanović. Izvolite.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre, uvaženi građani Srbije, kao što je koleginica Žarić Kovačević pomenula na početku svog izlaganja 2014. godinu, ja ću nastaviti u prilog tome, da se podsetimo šta je bilo 2014. godine. Kada je budžetski deficit bio veliki, a dug opšte države oko 70% BDP-a, pred Srbijom su tada bili veliki fiskalni izazovi, upravo u smislu smanjenja tog deficita i stabilizacije javnog duga. U toj situaciji smanjenje plata i penzija bilo je nužno. Međunarodna iskustva pokazuju da su neke zemlje koje su bile u sličnim situacijama smanjivale plate po stopi od 15 do 30%, a penzije i do 12%. Mi smo, bogu hvala, bili u malo povoljnijem položaju, ali je činjenica da smo u tu situaciju došli isključivo zbog neodgovornosti naših prethodnika koji su 2008. godine, bez ikakve ekonomske opravdanosti, povećali penzije za 20%. Pored mera fiskalne konsolidacije, preduzeli smo i mere za rentabilnije poslovanje javnih preduzeća, za smanjenje sive ekonomije, racionalizacije zaposlenih u javnom sektoru i mnoge druge mere. Da je dosovska vlast duže potrajala, ni ove mere ne bi bile dovoljne. Međutim, ako se sećate, Vučić kao tadašnji predsednik Vlade je rekao: prvo, legislativne reforme i investicioni ambijent, drugo je rešavanje problema preduzeća u restruktuiranju i nalaženje strateških partnera, treće je reforma javnih preduzeća koja će biti katastrofalno teška, kako je tada najavio, četvrto je borba protiv sive ekonomije, peto su mere fiskalne konsolidacije i šesto reforma uprave. Nije se moglo zaključiti koja je od ovih mera teža. Između ostalog, Zakon o privremenom uređivanju osnovica za obračun i isplatu zarada i drugih stalnih primanja kod korisnika javnih sredstava usvojen je te 2014. godine kao jedan od mehanizama za sprovođenje mera fiskalne konsolidacije. Smanjenjem ovog rashoda u državnom budžetu postignut je određen nivo stabilnosti javnih finansija i zaustavljen je sunovrat države. Odmah zatim, stvoreni su uslovi za ekonomski oporavak i dugoročno održiv razvoj. Danas, samo pet godina kasnije, zahvaljujući odgovornosti, vrednom radu i dobroj ekonomskoj politici, mi smo usvojili budžet za 2020. godinu koji je, bez sumnje i po oceni svih relevantnih činilaca, razvojni u svakom segmentu. Srbija je i do sada postizala odlične rezultate kada su u pitanju izgradnja infrastrukture i otvaranje novih radnih mesta, a sa tom praksom se nastavlja i u budućnosti. Naredna godina ne samo da će doneti veća primanja građanima, već svaki razdeo u republičkom budžetu beleži povećana izdvajanja. Najveće izdvajanje je za sektor zdravstva. U odnosu na proteklu godinu, veći je budžet za zdravstvo za čak 73%, a u sklopu toga povećana su izdvajanja za lečenje hroničnih bolesti za 25%. Nastavlja se i praksa rekonstrukcija škola. Kapitalne investicije koje su predviđene biće vredne rekordnih 260 milijardi. Očekuje nas izgradnja Moravskog i Fruškogorskog koridora, još auto-puteva, brzih saobraćajnica, brzih pruga, itd. Mi smo prva vlast koja će značajno uložiti u kulturu. Osim muzeja, koje smo stavili u funkciju, naredne godine će u modernizaciju infrastrukture biti uloženo 2,4 milijarde dinara, a izgradićemo i koncertnu dvoranu, koja je vredna preko 14 milijardi. Ulagaće se u svaki sektor, ali ono što je najvažnije, mi trošimo ono što smo zaradili. Izbalansirani su nam rashodi i prihodi. Privreda beleži rast i beležimo najmanju stopu nezaposlenosti od 1995. godine i ona sada iznosi ispod 10%, a za par godina očekuje se da će ona biti ispod 8,5%. Na kraju mog obraćanja, moram da istaknem da me posebno raduje najava predsednika Vučića da će se uskoro fokusirati na ulaganja u istok Srbije. Istočna Srbija sa nestrpljenjem iščekuje da se ova najava u godinama koje su pred nama realizuje kroz konkretne razvojne projekte. Zahvaljujem na pažnji.
Hvala. Reč ima Nevenka Kostadinova. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvažene kolege narodni poslanici, uvaženi ministre, ja ću se prvo osvrnuti na umanjenje poreskog opterećenja penzijskog i invalidskog osiguranja na teret poslodavca sa 62%, koliko je bilo do sada, na 61%, koliko će to opterećenje iznositi u narednoj godini, sa tendencijom daljeg smanjenja u narednom periodu. Svako umanjenje opterećenja privrede je od značaja, pogotovo za mala i srednja preduzeća, koja imaju izuzetan značaj za ekonomiju jedne zemlje i za privatni sektor, odakle ja dolazim. Naime, poslodavci, a naročito mala i srednja preduzeća, na našim prostorima se suočavaju sa bezbroj problema. Primorani su da se bore i da plivaju u burnim vodama biznisa, vrlo često sa zastarelom opremom, uz nedostatak finansijskih sredstava, imaju problem i sa radnom snagom. U nedostatku mogućnosti da dovoljno plate i zadrže kvalitetne stručnjake, a koji su pokretači razvoja jednog privrednog subjekta, gube trku sa konkurencijom, postaju nekonkurentni i zaostaju u razvoju. Zbog toga, svako umanjenje opterećenja ostavlja prostor da se ta ušteda usmeri u ljudske resurse, koje su pokretač, tj. lokomotiva razvoja i napretka svakog preduzeća. Jasno je da smanjenje poreskog opterećenja umanjuje prihode u budžetu, ali stimulisanjem zapošljavanja i jačanjem privatnog sektora stvaraju se realni uslovi za smanjenje siromaštva, pa će, dakle, biti manja izdvajanja za socijalna davanja. Druga stimulativna mera koja je vrlo značajna jesu poreske olakšice za nova zapošljavanja, dakle, povraćaj ili refundacija doprinosa u iznosu do 75%, u zavisnosti od broja novozaposlenih lica, koja je na snazi već nekoliko godina unazad, a sada, evo, vidimo da se nastavlja i u 2020. godini. Sve ove mere će nastaviti da daju pozitivne rezultate na nivou države i to je dobro za sve. Ono što mene posebno muči, to su male, nerazvijene i devastirane opštine, kakva je upravo i moja opština Bosilegrad, koja spada u četvrtu grupu najnerazvijenijih i devastiranih, gde su ove mere dobre, ali ne i dovoljne. Konkretno, moja siromašna opština se nalazi na krajnjem nerazvijenom jugu Srbije, te se zbog specifičnog geografskog položaja, udaljenosti od saobraćajnica, autoputa i železnice suočava sa ogromnim problemima. Zbog ekonomskog posrnuća je izgubila trećinu stanovništva, a talas migracije se zahuktava i galopira demografska slika je zabrinjavajuća. Kao takva naša opština nije interesantna za investitore. Od 2016. godine do sada imali smo dva ozbiljna investitora. Posle kraćeg vremena napustili su našu opštinu i preselili proizvodnju u susedne opštine. Razloga za to je mnogo, kažu prevelika udaljenost, preveliki troškovi poslovanja. Opština sama nema potencijala da se bori sa izazovima koji su je snašli. Ono što bi moglo da se uradi to je dodatno stimulativno umanjenje poreskog preopterećenja zapošljavanja u devastiranim opštinama, to jest isto svesti na minimum, što bi podstaklo investitore da vide interese i da svoj novac ulože upravo u ovakve devastirane opštine. Kao što rekoh smanjenje priliva po tom osnovu će se kompenzovati smanjenjem potreba za socijalna davanja, za siromašne. Samo tako možemo sačuvati mala mesta i zadržati ono malo ljudi koji su ostali da žive na tim prostorima i samo tako možemo ta mala mesta da pretvorimo u održive sisteme gde će lokalna privreda biti nosilac održivosti, a ne da budu na teretu državnog budžeta. Zbog pozitivnih efekata koji su posledica primene predloženih zakona ja ću u danu za glasanje podržati ove zakone. Zahvaljujem se.
Hvala, gospođo Kostadinova. Reč ima Vera Jovanović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, ministre Đorđeviću sa saradnicima, danas raspravljamo o setu zakona koji će u narednom periodu regulisati poreze i doprinose kako na dohodak građana, tako i na izmene i dopune Zakona o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje. Ovo su konkretne mere, a koje se predlažu radi smanjenja nezaposlenosti, mada smo juče mogli da čujem od predsednika Aleksandra Vučića da je već danas nezaposlenost jednocifrena i iznosi 9,5%. U ovom trenutku jedna od bitnih mera Zakona o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje, kad poslodavac se oslobađa obaveze plaćanja doprinosa za obavezno penzijsko i invalidsko osiguranje, i to: od 100% za zarade isplaćene u periodu od 1. januara 2020. godine do 31.12.2020. godine, a 95% za zaposlene od 1. januara 2021. godine do 31.12.2021. godine i 85% za zaposlene od 1. januara 2022. godine do 31.12.2022. godine. Naravno, to se odnosi na broj kvalifikovanih novozaposlenih lica za koliko je smanjen broj zaposlenih u odnosu 31. decembar u godini u kojoj je započeo obavljanje delatnosti. Ovakve olakšice ne mogu ostvariti državni organi i organizacije, tj. budžetski korisnici. Osnov za donošenje ovog zakona ide u cilju obezbeđivanja uslova za sprovođenje sveobuhvatne reforme poslovnog okruženja, kao i da se stvore zakonske pretpostavke za priliv investicija, zapošljavanje i privredni rast, kao i omogućavanje povoljnijih uslova privređivanja rasterećenjem privrednih subjekata. Predlogom ovog zakona predlaže se smanjene stope doprinosa za penzijsko i invalidsko osiguranja sa 26% na 25,5%, što praktično znači da je poslodavac oslobođen da plaća deo doprinosa koji se obračunava i plaća na teret poslodavca, to je zarada u visini 0,5%, pa se tako doprinos na teret poslodavca plaća 11,5%, dok je sadašnja stopa 12%. U cilju podsticanja zapošljavanja predloženo je i uvođenje novih olakšica za poslodavce, tj. novoosnovana privredna društva. Takođe je predloženo i produženje važećih postojećih olakšica za zapošljavanje novih lica u vidu prava na povraćaj dela plaćenog doprinosa od 65% do 75%. Primena ovih zakona je moguća zahvaljujući tome što je u Srbiji postignuta finansijska stabilnost, stabilan rast, porast investicija koje su danas 33% veće u odnosu na 2018. godinu. Uslovi privređivanja poslodavaca samim tim su povoljni i za strane investitore, kao i za domaće investitore. U narednom periodu može se realno očekivati smanjenje poreza i doprinosa na teret poslodavaca, kao i smanjenje stope nezaposlenosti. Na kraju, samo reč, dve o naslovnoj strani „Nina“, onoj sramotnoj strani koju smo mogli svi da vidimo, a posle te skandalozne stranice izašla je bela stranica, navodno cenzurisana od strane glavnog urednika koji je takvu izjavu dao. Pozivam tog ekonomskog stručnjaka, Milana Ćulibrka, da podnese ostavku, pošto je to već rekao da će učiniti onog trenutka kada u Srbiji bude prosečna plata 500 evra. No, nadam se da je on to zaboravio kad je izjavio. U Danu za glasanje pozivam svoje kolege poslanike da izglasamo ove zakone. Hvala.
Hvala, gospođo Jovanović. Reč ima gospodin Aleksandar Marković. Izvolite, gospodine Markoviću.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, 333. dan je kako poslanici dela opozicije ne dolaze na posao za koji uredno primaju platu. Prethodni govornici i ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SNS su u dosadašnjoj diskusiji dali sve one argumente zašto bi trebali da usvojimo predložena akta. U dosadašnjoj raspravi smo čuli i sve one rezultate koje je Vlada Srbije, koju vodi SNS, na čelu sa Aleksandrom Vučićem, ostvarila u dosadašnjem radu, naročito kada je reč o rezultatima na ekonomskom polju i kada je reč o rekordu u stopi nezaposlenosti, kada je reč o prilivu stranih investicija, rekordnoj naplati poreza, povećanju plata i penzija i svim ostalim rezultatima koji su nesporni. Kada kažem nesporni, njih ne pokušava da ospori ni stručna javnost, ali ni opozicija. Ali, kad već ne mogu da ospore rezultate, onda se bave izmišljanjem afera. Onda imamo svaki dan, ali, bukvalno svaki dan novu aferu u njihovim medijima, bez ijednog dokaza, bez ijedne činjenice, bez ijednog argumenta koji bi potkrepio takvu neku tvrdnju. Naravno, oni imaju svoje medije, pa se to onda po ceo dan vrti na tim njihovim medijima. Međutim, predsedavajući, ono što je jako važno, dnevni list „Informer“ je objavio audio snimak razgovora novinarke „Informera“ i onog Miroslava Aleksića. Sećate se tog Miroslava Aleksića, gde smo već izašli nekoliko puta u javnost sa informacijom da je prodao svoju stranku Vuku Jeremiću? E, taj Miroslav Aleksić, je pre nekoliko dana bezočno slagao i optužio i Aleksandra Vučića ali i njegovog brata Andreja Vučića za neku navodnu aferu, doveo ga u vezu sa uhapšenim čovekom zbog one marihuane, mislim da je u pitanju „Jovanjica“ ili tako nešto, bezočno slagao javnost, nije ponudio nikakav dokaz dok je iznosio takve sramne optužbe i sada imamo jednu zanimljivu situaciju, dakle. Ja ovo pričam zbog građana Srbije, da bi građani Srbije znali o kakvim se lažovima radi. Milica Dakić, novinarka „Informera“ kaže: „Gospodine Aleksiću, koje dokaze imate da je Andrej Vučić bio prva osoba koju je Koluvija pozvao nakon što je uhapšen za marihuanu?“ Miroslav Aleksić: „Pa, ne odgovaram na pitanje „Informera“, ali ću vam reći jednu rečenicu. Sve dokaze koje imam ću vrlo rado prezentovati sudu onog trenutka kad me Andrej Vučić bude tužio.“ Novinarka ide dalje, pa kaže: „Vi ste juče pričali svim medijima o ovom slučaju kojim redosledom se sve to desilo. Kako ste izneli optužbe bez dokaza?“ Miroslav Aleksić kaže: „Evo, rekao sam vam, ja ću dokaze izneti na sudu.“ Znači, nema dokaza ili ne želi da ih kaže. Pa, novinarka kaže: „Što ih niste dali medijima ako ih imate?“ Aleksić kaže: „Naravno da neću da dajem medijima, pogotovo neću vama.“ Novinarka kaže: „Nećete nama? Pa, nas čita 400.000 ljudi. Ne pitam vas kao Milica Dakić, već vas pitam u ime građana Srbije.“ Aleksić kaže: „Ja razumem da vi radite za platu.“ Novinarka kaže: „Ne, ja radim za istinu. Za platu radimo svi, ali istina je iznad plate.“ Aleksić kaže: „Jadna je Srbija ako se „Informer“ bori za istinu.“ Novinarka kaže: „Apsolutno se bori i nemojte vi mene da vređate, nego mi, gospodine Aleksiću odgovorite na pitanje. Ja vas pitam za dokaze, vi iznesete optužbe, ja vas pitam za dokaze. To je novinarski posao. Kako možete da iznosite javno optužbe, a nemate dokaze?“ Aleksić kaže: „Pa eto, imam pravo.“ Novinarka kaže: „Imate pravo da iznosite optužbe bez dokaza? Ja vas lepo pitam. Kada iznese takve optužbe, valjda je normalno da pokaže jedan dokaz, barem, u tom smislu.“ Aleksić kaže: „Imate gomilu drugih dokaza o kojima sam juče pričao.“ Novinarka kaže: „Odlično. Kad ste već pomenuli kanabis, preslušala sam vašu konferenciju. Kako se tako lepo razumete u materiju sadnja kanabisa, veličinu biljke i svega ostalo? Znate kako ste sve lepo opisali, kalemljenje, visinu, starost biljke i tako dalje. Otkud vam takvo poznavanje?“ Aleksić kaže: „Ne razumem se, ali imam oči, gospođo, pogledao sam fotografiju.“ Novinarka kaže: „Pa, evo i ja imam oči, ali se ne bih tako dobro razumela u sadnju kanabisa.“ Zašto sam sve ovo pročitao? Zato što je ovo krunski dokaz sa kakvim lažovima ovde imamo posla. Ovo nije usamljen primer, dakle ovo je cela serija fabrikovanih afera koje se iz dana u dan ponavljaju. Dakle, iznese se optužba, ne dostavi se ni jedan jedini dokaz u tom smislu. Onda ih pitate – dajte jedan dokaz za vaše takve tvrdnje. Onda tu odgovora nema. Čega ima? Ima nove afere. Onda se sutra otvori nova afera, nova laž da bi se zaboravilo to da nemam dokaz ni za jedanu jedinu tvrdnju do sada. Tako je bilo i kada je reč o plagijatu, tako je bilo sa Krušikom, tako je sada sa ovom najnovijom nazovi aferom. Dakle, sve u cilju da se nanese politička šteta Aleksandru Vučiću i SNS zato što nemaju nijedan argument, nijedan mogući dokaz za svoje tvrdnje i nemaju načina da se izbore sa rezultatima koje sprovodi Vlada Srbije i Aleksandar Vučić. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Branimir Rančić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovani ministre, gospodine Đorđeviću, poštovani gosti iz Ministarstva, poštovani narodni poslanici, govoriću o Predlogu izmene i dopune Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju. Penzijski sistem je jedan od najsloženijih sistema u društvu. Ovim sistemom se obezbeđuje primanje našim starim sugrađanima sadašnjim i onima koji će postati to u budućnosti. Penzijsko i invalidsko osiguranje je obavezno u Republici Srbiji i zasniva se na tekućem finansiranju po principu izdvajanja kroz doprinose za penzijsko i invalidsko osiguranje sadašnjih korisnika, a time dobijaju mogućnost da ostvare svoje pravo na sopstvenu penziju nakon ispunjenja osiguravajućih uslova. Od 1945. do 1970. godine, kada je starosna struktura bila povoljna, stanovništvo je bilo mlado, tako da je bio pozitivan odnos broja osiguranika u odnosu na korisnike zbog čega je u ovaj sistem bilo ugrađeno mnogo povoljnih rešenja - od uslova za penzionisanje, načina obračuna i visine penzije. Međutim, vremenom je došlo do promene demografske strukture stanovništva. Srbija je počela da stari, kao i opadanje nivoa zaposlenosti, pa je ovaj sistem zapao u krizu. Prilagođavanje penzijskog sistema u izmenjenim okolnostima, a u cilju ostvarivanja uslova za dugoročnu održivost sistema, sprovedeno je u fazama i to izmenama propisa i to 2001, 2003, 2005, 2010, 2014. i 2018. godine. Nepovoljni odnos broja osiguranika i broja penzionera i stalni trend pogoršanja ovog odnosa dovelo je do deficita u poslovanju Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje, tako da je gotovo 40% obaveza za isplatu penzija dotirano iz budžeta Republike Srbije. Prema poslednjim podacima, u avgustu 2019. godine bilo je ukupno 1.706.189. korisnika penzija. Poslednjih godina prosečno se godišnje penzioniše 85.000 ljudi. S obzirom da korisnici penzija čine 24% stanovništva Srbije, jasno je koliko je značaj predloženih izmena u unapređivanju ekonomskog položaja ove kategorije stanovništva. Uspešnim završetkom procesa fiskalne konsolidacije stvorena je mogućnost da se donese Zakon o izmenama i dopunama Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju 2018. godine, kojim je prestalo važenje Zakona o privremenom uređivanju načina sistema isplata penzija iz 2014. godine. U okviru predloga zakona o kome danas govorimo, ključne izmene odnose se na, prvo, definisanje formule za usklađivanje penzija. Predlogom zakona predviđeno je da se počev od 2020. godine penzije usklađuju po tzv. švajcarskoj formuli, tj. da se procenat usklađivanja penzija dobija preko formule koja obuhvata zbir 50% od rasta zarada za prethodnu godinu i 50% rasta potrošačkih cena u istom periodu. Kao posmatrani period uzima se jun 2018. do prvog jula 2019. godine. Razlog što se uzima ovih 12 meseci jeste što se podaci Republičkog zavoda za statistiku dobijaju najranije 50 dana za poslednji mesec. S obzirom da će se nov način obračunavanja penzija primenjivati od 01.01.2020. godine, nije bilo moguće napraviti ovu projekciju, stoga se uzima period od 12 meseci. Drugo, predlogom zakona proširuje se obuhvat kategorije koje imaju pravo na porodičnu penziju. Izjednačavaju se prava iz bračne sa vanbračnom zajednicom, što je u skladu sa određenim članom 62. stav 5. Ustava, kojim se izjednačava vanbračna i bračna zajednica. Pravo na porodičnu penziju može ostvariti supružnik ili vanbračni partner ukoliko su u braku ili vanbračnoj zajednici najmanje tri godine. Ovim rešenjem otklanja se velika nepravda prema licima koja obično iz opravdanih razloga nisu u mogućnosti da zasnuju bračnu zajednicu, ali njihov način života ni u čemu ne odstupa od braka koji je uređen zakonom, pa samim tim i prava partnera nisu do sada mogla biti regulisana. Napominjem da kada su u pitanju lica od 50 i više godina života, svega 57.508 lica je 2011. godine živelo u vanbračnoj zajednici, što je predstavljalo oko 2% lica u tom životnom dobu. Nota bene, po ovom zakonu, porodičnu penziju može ostvariti i supružnik iz razvedenog brata i vanbračni partner posle prestanka života u zajednici i ako im je sudskom presudom utvrđeno pravo na izdržavanje, kao i supružnik odnosno vanbračni partner profesionalnog vojnog lica prema propisima o Vojsci Srbije koji je poginuo za vreme dejstvo pravo na porodičnu penziju stiče, bez obzira na navršene godine života i pod uslovom da nije ponovo sklopio brak. Na kraju jedna radosna vest. Kao što je i najavio predsednik Srbije Aleksandar Vučić, kineska kompanija „Šinju“, vodeća kompanija za dizajn i proizvodnju led rasvete u automobilskoj industriju, biće otvorena u Nišu. Ova kompanija u Nišu bi trebalo da proizvodi rasvetu za „BMW“, Audi, Reno, Opel i Folcvagen. Investiciona vrednost ovog projekta iznosi 50 miliona evra, a kompanija planira da zaposli oko 1000 radnika na neodređeno vreme, kako kažu u Kancelariji za lokalni ekonomski razvoj. Mere podsticajne politike u smislu subvencija uticale su da 10.000 ljudi se do sada zaposli i prima platu u Nišu. Na taj način više se izdvaja za PIO fond u smislu doprinosa, a samim tim će biti manja zahvatanja iz budžeta Republike Srbije. Ja bih sada dosta poslaničkog vremena potrošio kada bih nabrajao imena fabrika u Nišu, pa to neću raditi da bi ostale kolege mogle da govore, ali da zaključim, kao što je rekao predsednik Aleksandar Vučić, neka oni nišane snajperom, a ja ću da parafraziram njegove reči – mi ćemo nišaniti mesta gde ćemo graditi nove fabrike. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Milimir Vujadinović.
Uvažene kolege, uvaženi predstavnici Vlade, poštovani građani, ako bi mene lično neko u budućnosti pitao šta je to sećanje i koji je to najupečatljiviji utisak koji nosim ovih dana sa ove sednice kada smo raspravljali o predloženim zakonima, verujte mi, to bi bio način na koji smo započeli ovu sednicu, odnosno informacija koju je malo pre te sednice saopštio javnosti predsednik države, a u ovom uvaženom domu zvanično je ministar finansija na početku same sednice, a to je informacija da je stopa nezaposlenosti u Srbiji pala ispod 10%. Verujte mi da barem polovina nas u ovoj sali ne pamti da je nekada Srbija se mogla karakterisati kao zemlja zaposlenih ljudi, zemlja novih fabrika, odnosno zemlja u kojoj nezaposlenost nije centralna tema. Kroz ceo životni vek te jedne grupacije tema nezaposlenosti je bila centralna tema u razgovorima i u porodici i u školi i na ulici i u preduzeću i u društvu uopšte. Druga važna stvar i drugo sećanje, odnosno drugi značajan utisak sa ovog zasedanja, koji sam siguran ponećemo svi za budućnost je to da je nakon što je ova informacija saopštena, usledila jedna besomučna kampanja protiv države, protiv predsednika Vlade i svih, da kažem, rukovodećih struktura u ovoj zemlji. Pa se onda predsednik Vlade našao simbolično na naslovnoj strani, kao meta jedne od najmodernijih snajperskih pušaka, a grupa vandala je pokušala Ministarstvo finansija da opaše lancima i katancima i verovatno kao nikada do tada u istoriji da zatvori jedno srpsko ministarstvo. Mislim da se ta stvar nikada nije desila u istoriji. Nema slučajnosti. Verujte mi, te dve stvari su i te kako uzročno posledično povezane. Informacija da je Srbija dostigla rekordno nisku stopu nezaposlenosti i besomučni napad na državu, odnosno na predsednika i Vladu, i te kako su te dve stvari u korelaciji. Šta je bio odgovor predsednika i Vlade? Predsednik je na tu pretnju rekao da će on olovkom nanišaniti deo Srbije u kojem će otvoriti novu fabriku, odnosno nove puteve, a odgovor Ministarstva finansija i vašeg ministarstva, gospodine Đorđeviću, je ovo – set zakona o kojima raspravljamo u poslednjim danima. Ovi zakoni će omogućiti da se te fabrike lakše otvore i da se smanji stopa nezaposlenosti u Srbiji. E, pa, svi ovi vaši zakonski predlozi koji su usledili verovatno i kao odgovor na jedno ovakvo stanje u državi sadrže sve osnovne karakteristike. Ima tu, naravno, nekih drugih propratnih. Jedna od njih je rasterećenje privrede kroz smanjenje poreza na zarade i povećanje one osnovice zarade, neoporezivog dela zarade. Druga bitna karakteristika je da svi ovi zakonski predlozi u sebi zadrže bar po jednu odrednicu u smislu olakšavanja i bržeg zapošljavanja i daljeg smanjenja stope nezaposlenosti. Ima tu i propratnih efekata u smislu smanjenja birokratije, kada je u pitanju poreska prijava za imovinu koja dolazi iz nasledstva, kada je u pitanju izjednačavanje bračne i vanbračne zajednice, kada su u pitanju plate i penzije, odnosno njihovo povećanje uz nenarušavanje finansijske stabilnosti itd. Međutim, sve to sabrano nas opet vraća na početak priče, na borbu za dalje smanjenje stope nezaposlenosti. Uvaženi predstavnici Vlade, ta borba će dovesti i do novih snajpera i do novih lanaca i katanaca i do novih vešala i do novih motornih testera i do novih huligana kojima će nastaviti da prete oni koji su danas protivnici ne mera, nego države Srbije u celini. Međutim, trebaće njima i snajpera i motornih testera i vešala i mnogo što šta, mnogo više nego što su planirali, jer iza ovog posla ne stoji samo predsednik i Vlada Srbije, nego stojimo svi mi, poslanici SNS, a što je najvažnije, iza ovih poslova stoji narod Srbije u celini. Pokazao je to nekoliko puta, narod, da podržava sve ovo što radimo. Pokazaće to, ako Bog da, i u narednim mesecima imaćemo priliku još jednom to da vidimo. Pošto su odgovori i Vlade i predsednika bili adekvatni i u korist građana Srbije, kada su u pitanju i ono nišanjenje olovkom i otvaranje novih fabrika u Srbiji i kada su u pitanju zakoni koji će pripomoći u tom poslu, mi narodni poslanici SNS ćemo u danu za glasanje podržati ove vaše odgovore, odnosno ove zakonske predloge koji su ovih dana pred nama. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Boban Birmančević. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsedavajući, poštovani ministre, poštovani građani Srbije i poštovane kolege narodni poslanici, set zakona koje razmatramo na današnjoj sednici nastavak je jedne uspešne, jedne dobitne i jedne politike koja je isključivo usmerena za dobrobit građana i to je suština svih politika i svega onoga što radi Aleksandar Vučić i SNS. Zakoni koji se usvajaju, pa naravno i ovi zakoni o kojima sada razmatramo, i budžet koji smo usvojili pre dva dana, upravo su nastavak kontinuiteta, nastavak dobre prakse, nastavak dobrih rezultata, ali to su zakoni i to je budžet koji se ne usklađuje i ne radi u interesu EU, u interesu Rusije, Amerike ili Nemačke. Ne radi se u interesu bilo koga drugog do u interesu građana Srbije. Kada postoji problem, a problema postoji uvek, a bilo ih je 2012. godine toliko da se nije znalo odakle krenuti, ali zahvaljujući građanima Srbije, Aleksandar Vučić sa koalicionim partnerima i sa svima onima koji su mislili dobro Srbiji, krenuo je napred i stigli smo do jednocifrene nezaposlenosti. Sve ono što je drugima bila nemoguća misija, oni to nisu mogli da obećaju ni u predizbornim kampanjama, ni kao predizborno obećanje, Aleksandar Vučić je sproveo u delo. Ono što je činjenica, to je da oni pričaju laži, a ono što radi Aleksandar Vučić, on im na te laži upravo odgovara novim autoputevima, novim bolnicama, novim školama, novim kliničkim centrima, stadionima i, naravno, novim fabrikama. Kad kažem novim autoputevima, pohvaliću, čestitaću, zahvaliću Vladi, zahvaliću Aleksandru Vučiću u ime zapadne Srbije, u ime Šapca, konačno, potpisan je ugovor za izgradnju autoputa od Rume do Šapca, mosta preko reke Save i brze saobraćajnice od Šapca do Loznice. Dakle, 77 kilometara, 22 kilometra autoputa od Rume do Šapca, most preko Save i 55 kilometara od Šapca do Loznice, ukupna investicija 467,5 miliona evra. Oni koji sumnjaju i koji ne veruju, neka izađu na ove autoputeve koji su već urađeni. Zahvaljujući upravo svemu što je urađeno i tim autoputevima i ovom autoputu koji će dobiti zapadna Srbija, više neće biti malih opština i zabačenih opština ili, kako naš narod kaže, on je tamo Bogu iza nogu. E, upravo zahvaljujući ovim autoputevima neće biti Bogu iza nogu. Neće, džabe pričate, neće. Kada vi kažete da neko radi autoput zbog toga da bi uzeo proviziju, pa nije tačno. Ovi se autoputevi rade isključivo zbog građana Srbije. Ono što znamo, znamo da je urađeno 400 kilometara autoputa. Ono što znamo, znamo da će biti urađeno u narednom periodu još više i znamo da će Srbija konačno biti država koja ima uređenu putnu infrastrukturu. Kada pričamo o nezaposlenosti, naravno da je jednocifrena, a opet je to posledica kompletnog rada i Vlade i ministarstava i predsednika države Aleksandra Vučića. Postojali su i Ruma i Mitrovica i Sombor i Pančevo i Kragujevac i Niš i pre Aleksandra Vučića, ali nisu postojali investitori. Mi nismo postojali na karti država gde bi bilo ko poželeo da investira jedan jedini dinar ili jedan jedini evro, a sada smo, zahvaljujući upravo svim ovim merama, najpoželjnija zemlja za investicije i verovatno smo prvi na svetu po uslovima koje pružamo i perspektivi koju dajemo kao država. Nije tu problem u statistici i pokazateljima, nego je problem da li ljudi objektivno hoće da vide ono što je rezultat mukotrpnog, napornog, ali pre svega poštenog i posvećenog rada. Ne možete reći da neko ko ujutru ustane i ode na posao, a otišao je na posao jer ima gde da radi, da njemu kažete da to nije istina, a koliko je to istina pokazuju upravo građani na svim izborima održanim od 2012. godine pa do današnjeg dana. Kada pričamo o budžetu, i dobro je, nije nikakvo iznenađenje da je Vlada Republike Srbije predložila, a skupštinska većina izglasala budžet u novembru 2019. godine za 2020. godinu. Da, naravno da je dobro da to nije nikakvo iznenađenje, jer upravo zahvaljujući svemu što je urađeno, to je prirodna stvar. Postoje gradovi, kao grad iz koga ja dolazim, gde u trenutku, kada Vlada Srbije predlaže, a Narodna skupština razmatra budžet za 2020. godinu, u tom gradu, u Šapcu, u tom danu oni rade treći rebalans budžeta za grad Šabac. U tom gradu je gradonačelnik zloupotrebio pet miliona evra iz budžeta grada Šapca za 2015. godinu i umesto da, kao posledica toga, već tada završi na mestu gde završavaju lopovi, on upravo zbog sporog reagovanja i sporog rada u pravosuđu još uvek nije tamo gde završavaju lopovi. Ono što je dobro jeste što su izbori vrlo brzo, pa će građani znati da cene šta je i na koji način radio i Zelenović i Bastać i svi oni koji u ovom trenutku ne misle dobro svojim građanima, a ne misle dobro ni ovoj Srbiji. Svi oni koji, zajedno sa njihovim šefom, navijaju za protivnike Srbije, navijaju za loše rezultate Srbije, imam osećaj da su navijali i protiv „Zvezde“ i protiv „Partizana“ i oni nemaju šanse da dođu na vlast, pa koliko god se trudili i koliko god obećavali. Ako pričamo o detaljima, a svaki od ovih zakona o kojima danas razmatramo, daje odgovor i rešava problem i određeni detalj… (Predsedavajući: Privodite kraju, kolega.) …pa ću izdvojiti izjednačavanje prava bračne i vanbračne zajednice, kada je penzija u pitanju. To su sve jednostavne stvari. Naravno da su jednostavne, ali dok neko to ne analizira i ne uradi i ne predloži to jednostavno ne ugleda svetlost dana. U narednim danima ću o detaljima pričati kada bude amandmanska rasprava, ali ću završiti sa tim da upravo građani znaju koga podržavaju i pretnje koje su upućene našem predsedniku upravo su upućene i njima, ali ko će ih štititi, ko će brinuti o njima, upravo oni odlučuju. Nisu se uplašili siguran sam ni građani, naš predsednik sigurno nije, mi kao narodni poslanici nismo. Nastavićemo dalje da podržavamo hrabru i poštenu i, pre svega, posvećenu politiku našeg predsednika, a oni koji lažu jedni druge, koji se lažu između sebe, neka nastave to da rade i u narednom periodu. Mi imamo svog predsednika, imamo koga da podržavamo, a podržaćemo, naravno, i sve ove zakone u danu za glasanje. Hvala.
Zahvaljujem. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja zajedničkog načelnog i jedinstvenog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96? Reč ima narodni poslanik Đorđe Vukadinović. Izvolite.
Zahvaljujem. Govoriću o ovoj tački 11. – Predlogu zakona o izmeni Zakona o privremenom uređivanja načina naplate takse za javni medijski servis. Pošto je to bila tema i Odbora za kulturu, mislim da se svega par diskutanata na to osvrnulo i mislim da ne bi bilo dobro da ovaj složeni pretres sa mnogo tačaka nekako u stranu gurne ovu važnu temu, pogotovo za dobar deo građana ove zemlje. Naravno, reč je o povećanju takse sa 220 na 255 dinara, počevši od 1. januara naredne godine. Povećanje, naravno, nije veliko i pretpostavljam da je to ono čime će i predstavnici vlasti, odnosno predlagač to pravdati, ali to kada prebacite u procente jeste povećanje od oko 15% takse. Ono što je zanimljivo i što su verovatno zaboravile i kolege, a možda i građani, ali se to pre ili posle opet pokaže na džepu, jeste da smo mi pre tačno godinu dana već imali jedno povećanje koje je procentualno bilo mnogo veće, iako na apsolutnim iznosima nije tako delovalo, povećanje preko 40% takse, sa od 150 na 220 dinara. Dakle, pre godinu dana je bilo povećanje preko 40%, sada je povećanje od 15%. Kada se to pomnoži, koliko ima građana koji plaćaju, sa 12 meseci, to su ozbiljna sredstva. Tu imamo jednu načelnu dilemu. Kada je reč uopšte o javnim servisima, njihovom funkcionisanju i njihovom finansiranju, odmah da kažem da nisam protiv naplate takse, odnosno protiv da građani finansiraju svoj javni servis, ali bih podsetio one koji su možda zaboravili, a mogao bih ovde iz telefona, postoji zvučni zapis, odnosno tonske izjave, kada je predsednik, tadašnji kandidat za najviše funkcije, SNS obećavao da će pretplata biti ukinuta, pa se i ona bila ukinula jedno kratko vreme, da bi to njegovo obećanje bilo ispoštovano, a onda je vraćena pretplata, prvo, skromnih 150 dinara, pa 220, pa sada na 255 dinara. Mic po mic, mi vraćamo tv pretplatu, praktično, taksu za medijski servis. Znači, jedno je što je to obećanje jedno od brojnih predizbornih obećanja izvrdano, odnosno nije ostvareno, ali to je problem vladajuće stranke i njihovih birača i njihovog sećanja. Ono što je meni problem jeste… Šta građani ove zemlje dobijaju za uzvrat od javnog servisa za tu taksu koju plaćaju? Otprilike, neće od ovoga sada javni servis, kada kažemo javni servis mislimo obično na RTS, nije tu RTS, tu je i RTV, odnosno Javni medijski servis Vojvodine koji, takođe, participira u tome, odnosno u prihodima koji se na taj način sakupljaju. Znači, šta građani dobijaju zauzvrat? Kažem, neće oni postati sada bogatiji zato što je udeo države, subvencije države su smanjene u ovom budžetu, o tome je bilo reči, za otprilike onaj iznos koji se mogao očekivati, odnosno da će se prikupiti ovim povećanjem takse. Dakle, ja ne bih imao ništa protiv da država jača u raznim svojim aspektima, uključujući i u informativnom aspektu. Ne mislim da je sreća da se državni mediji na ovaj način likvidiraju, kao što je u jednom talasu pomodarstva i navodne evropske prakse, kao što je činjeno i izveden pravi pomor, recimo, na lokalnom nivou sa lokalnim potencijalnim javnim servisima, odnosno informativnim centrima na lokalu, koji su ili uništeni, zatravljeni ili prešli u često sumnjive privatne ruke, pa onda isto uglavnom pogašeni zarad nekog poslovnog prostora ili ni zbog čega. Dakle, podržavam to da država ima snažan, odnosno da građani imaju snažan javni medijski servis, ali kažem, najblagonaklonije kada gledam i govorim, mislim da naš javni servis, to je jedna od retkih stvari u kojoj se slažemo, čak dobar deo nas ovde poslanika, ne ispunjava u dovoljnoj meri tu svoju funkciju. Ima preterivanja sigurno i sa jedne i sa druge strane, kada govorim i o vlasti i o opoziciji, kada su kao svi nezadovoljno. Ja mislim da opozicija mnogo, mnogo više treba i mora da bude nezadovoljna, iako ne mislim da je sve loše, daleko od toga. Drugo, što me podseti jedna koleginica ovde maločas, naravno da javni medijski servis nije samo informativni program i drugi segmenti programa RTS i našeg srpskog javnog medijskog servisa su dosta solidni. To može biti bolje, ali u svakom slučaju, kada se uporedi sa programima većine komercijalnih televizija, javni servis ubedljivo po kvalitetu odskače. Tu nema nikakve sumnje. Ono što treba postići, prosto skrećem pažnju na to, možda ćemo se na Odboru za kulturu malo više time baviti, jeste da treba da imamo snažan javni medijski servis. Istovremeno, taj javni medijski servis ne bi smeo, ne bi trebao da zatravi i poništi, uništi privatne emitere, odnosno komercijalne emitere, niti da oni ugase njega, što je verovatno bila neka tendencija, niti da on zbog svoje privilegovanosti, a objektivno on jeste privilegovan, jer ga svi građani finansiraju, ne bi smeo da uništi, ispuni prostor pa da za njih ne ostane ništa. Nas, naravno, zanima najviše informativni program, ali to je samo deo segmenta, deo rada i proizvoda, odnosno proizvodnje medijskog javnog servisa. Drugi segmenti su relativno zadovoljavajući i može uvek, naravno, bolje. Ali, ako već izdvajamo i ja i svi građani ove zemlje sredstva koja su relativno mala, ali samo relativno, za to, onda hoću, sada govorim kao građanin, ne kao opozicioni poslanik, na tom medijskom servisu da gledam utakmice reprezentacije Srbije, čak i kada loše igra i kada beleži loše rezultate. Znači, to je minimum koji zahtevam i očekujem od toga… a ne da lovim po privatnim nekim kanalima, kablovskim televizijama da li ću videti da li se i ko prenosi ovog puta utakmice reprezentacije. Pre svega mislim na fudbalsku. Naravno, mislim i na sve druge reprezentacije, odnosno na sve druge sportove države Srbije. To je ono što je apsurd. Poželjno bi bilo, ali sada znamo da je to teško i daje to skupo, da mogu da pratim, naravno, i najkvalitetniji sport, tipa Liga šampiona i tako dalje, pogotovo kada tamo igraju, ili Liga Evrope, i naši predstavnici, a ne opet da se dovijam da li, kada i kojih dana ima prenos, a kojeg nema, ali to je sada već nešto drugo i o tome može da se raspravlja, bilo bi poželjno. Ali, ono prvo, kada je reč o utakmicama reprezentacije, to je apsolutni bezuslovni uslov, odnosno neophodno je da nam to obezbedi naš medijski servis i to obični građani očekuju. Meni su na ulici ta pitanja postavili mnogo puta - zašto ne pitate, kako je to moguće i tako dalje i tako dalje. Ja sam pitao i Ministarstvo kulture i informisanja i dobijao sam neke odgovore, ali mislim da je to nešto što je neophodno da obezbede za nas kao građane i za sve građane, bez obzira koje smo političke opcije. A sada, kada govorimo o političkim opcijama, dakle oni su dužni, naravno da obaveza postoji i tu obavezu imaju i drugi privatni emiteri koji koriste nacionalno dobro, resurs, kao što je frekvencija, ali medijski servis tu obavezu ima u mnogo, mnogo u većoj meri, da obezbedi relativno ravnopravno predstavljanje različitih političkih opcija i iz vlasti i opozicije, da omogući debatu, da omoguće da se čuju mišljenja. Nemojte mi kao što je neko ovde činio na jednoj raspravi, ne ovde u Skupštini, nago na jednoj raspravi pod krovom Skupštine prilikom razgovora sa predstavnicima Evropskog parlamenta, pa je neko sabrao ove prenose, pa koliko ima prostora u prenosu, pa kaže – evo, tu može da se čuje opozicija koliko ima vreme. Ovi prenosi su posebni, ali Prvi program RTS-a i RTV-a je obavezan da omogući debatu ne u jednoj emisiji nedeljno, gde se onda skupe, pa svi pričaju u glas i niko nikoga ne čuje i onda se samo stvara šum i stvara loša slika i ostavlja loš utisak o tome na šta liči naša politička scena. Znači, ne može jedna i to dosta dubiozna problematična emisija nedeljno da tu potrebu za sučeljavanje različitih političkih stavova ispuni. To nije dovoljno. Dakle, mislim u tom svetlu, bez obzira što ja, uslovno rečeno, podržavam ovo povećanje, ali smatram da bi se moralo mnogo više potruditi RTS, pa i ovaj pokrajinski servis, koji nekako uvek ostane malo na strani i u senci, da više građanima ispune očekivanja, bez obzira na njihove političke opcije. Od Javnog servisa se ne može očekivati da vrši agitaciju i da bude pristrasan, kao što to mogu neke komercijalne televizije da budu. Ne da ne bi smeo, on ne sme to da bude. Nije dobro, nije prihvatljivo, kažem, ni da privatni emiteri krše zakon i neka pravila, ali RTS ima obavezu više, i da bude kulturniji i da bude kvalitetniji i da bude svestraniji, a on to, nažalost, jeste, ali ne toliko svojim kvalitetom koliko zbog toga što je ova konkurencija uglavnom slaba, odnosno mnogo gora. Još samo ovo hoću da kažem. Govorim sad kao neko ko poznaje, jer i sam, jednim delom sam taj hleb jeo, ali znam mnoge ljude koji se bave novinarskim poslom. Biti novinar medijskog Javnog servisa je ipak privilegovana stvar u odnosu na, recimo, posao u nekim drugim ili većini drugih medija – i sigurnost pravna, profesionalna, a i uslovi su tu ipak mnogo bolji. Baš zbog toga bi možda kolege, ja ih zovem kolegama, u svakom slučaju ljudi koji rade tamo, trebali više da se bore i potrude oko očuvanja i profesionalnih standarda i nivoa, baš zbog toga, zbog te svesti, kad se sve sabere i oduzme, ipak u privilegovanom položaju u odnosu na svoje kolege iz nekih komercijalnih televizija, posebno ove na lokalu, koji su prošli kako su prošli. Znači, prosto iz toga bi trebali da imaju obavezu, pa između ostalog da i njihovo rukovodstvo, ja imam i znam dobrim delom te ljude i vrlo smo dobri, ali nema opravdanja, to je bilo reči, ali da ne bude samo da sad kao eto vas je to zamerilo, a da smo mi prećutali. Pre desetak dana na raspravi na Odboru za kulturu, to je bila neka vrsta javnog slušanja, a nije bilo formalno javno slušanje, gde su bili svi predstavnici raznih političkih opcija i gde su bili predstavnici i međunarodnih posmatrača i ostalo, bili su pozvani svi komercijalni emiteri, rukovodioci, da ispred RTS nije došao ni direktor, ni glavni odgovorni urednik, nego je došao, meni inače dragi i mislim da je dobar profesionalac, urednik, internet izdanja RTS, koji je zadužen za njihov sajt i internet prezentaciju. Čak i ovi najozloglašeniji privatni emiteri su poslali direktora, prvog čoveka, glavnog urednika, makar se prošetao ili nešto rekao ili pojavio tamo, RTS u Skupštini Srbije i Odboru za kulturu Skupštine Srbije sticajem okolnosti nije imao ni jednog od dva prva čoveka. To je simbolički jako loša poruka, šta god mi mislili o njima ili šta god oni mislili o nama kao narodnim poslanicima, takve vrste i takvi akti faktički nepoštovanja institucije nisu dobri i mogu samo da proizvode zlu krv i šalju lošu poruku tipa - pričajte vi šta hoćete, mi smo, ne znam, obezbeđeni ili znamo od koga zavisi naš opstanak na tom mestu i šta nas briga za ovu pričaonicu u Skupštini. Dakle, želim da Javni medijski servis bude bolji. Mislim da nam je to zajednički interes. Obaveza je, još samo to, nipošto ne biste smeli dozvoliti da ostanemo bez, da Javni medijski servis ostane bez marketinga i takvih je zahteva bilo gde se kaže - pa, oni dobijaju pomoć države, pa i taksu, pa imaju i reklame. Cilj nam je da država prestane, da ne mora da plaća Javni medijski servis. To podržavam. To je cilj ka kome treba težiti, ali ne bi trebalo da bude uslov ukidanje marketinga, ali treba da taj marketing bude bar upola tako ozbiljan i tako uspešan, a ne samo pro forme kao i marketing privatnih emitera kojima je pak mnogo teže, a procentualno i proporcionalno su mnogo uspešniji u obezbeđivanju i prodaji reklamnog prostora. Dakle, zajednički interes nam je Javni medijski servis da bude što bolji. Ovo povećanje koje se, uzgred budi rečeno, prebacuje sa države na teret građana Srbije, ovo povećanje takse je nešto što nije jednostavna stvar, na to treba obratiti pažnju i iz toga izvući, rekao bih, neku dodatnu obavezu, završavam time, RTS i RTV, odnosno javnih medijskih servisa da kvalitetom nadoknade ili na neki način opravdaju ovo povećanje kako kvalitetom programa, tako i gestovima, kao što je ovaj sitan incident sa neprisustvom ili nedolaskom na raspravu u Odboru za kulturu u Skupštini Srbije. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Đorđe Komlenski. Izvolite kolega.
Zahvaljujem predsedavajući. Taman sam hteo da tražim povredu Poslovnika. U jednom trenutku sam mislio da razumem vlaški bez prevoda, ali u slušalicama nije imalo prevoda i sada ne znam da li ja ne razumem vlaški do kraja, ali jednostavno ništa nisam shvatio iako bih rado debatovao o tome. Jedino što sam shvatio je da je ovo neki složeni pretres itd. Zaista ne znam šta je složeno u nekoliko tačaka dnevnog reda. Imate 20 minuta na raspolaganju, ali hajde da ne ulazim u debatu. Nije ni ozbiljno, ali vas molim sledeći put da omogućite da mi shvatimo o čemu naše kolege pričaju pa sad sa prevodom ili bez prevoda, kako god bilo. Danas ne bih ni dolazio da radim obzirom da je danas 29. novembar i to je dan za koji sam duboko emotivno vezan i to je dok nisu došli DOS-ovci i 14. novembra 2002. godine ukinuli kao praznik bio praznik države u kojoj sam ja rođen, za koju su mnogi građani koji to pamte vezani pozitivno, pozitivnim mislima i ja svima onima koji današnji dan osećaju kao praznik čestitam, ali jednostavno nisam mogao da to ispoštujem na pravi način i danas da ne radim jer ovo bi bio neradni dan da onih kretena koji su 5. oktobra upali u ovu Skupštinu, verovatno bi bio praznik pa ne bi morali ni da radimo. Uživali bismo sa svojim porodicama, ali pošto se radi o jednoj važnoj stvari u ovoj jako jednostavnoj raspravi, ja ću se fokusirati isključivo i samo na Zakon o izmenama i dopunama Zakona o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje i isključivo i samo na član 1. Naime, mi sa ovim izmenama i dopunama u ovaj zakon uvodimo jedan potpuno nov termin i jednu potpuno novu kategoriju koja se zove novonastanjeni obveznik. Ja sam jako dobro propratio, pošto kažem ovo nije složena sednica i tekst nacrta Zakon o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak građana, koji za razliku od zakona o kojem govorim dosta precizno definiše pojam novonastanjenog obveznika. Mislim da bi bilo korisno, obzirom da u članu 6. postojećeg zakona, a izmenama i dopunama koje ste predložili, nije predviđeno jasno i precizno definisanje pojma novonastanjenog obveznika, se na tome poradi i kroz sam član 15.a, dodavanje novih stavova definiše pitanje, odnosno definiše pojam šta je to novonastanjeni obveznik. Predloženim nacrtom izmena i dopuna Zakona o porezu na dohodak građana, predlaže se član 15.v, koji to dosta precizno definiše, doduše iznijansirano onako kako je to neophodno kada su u pitanju finansijski zakoni, a moje mišljenje je da je i ovom zakonu to moralo biti učinjeno ili dopunom člana 6, kada su u pitanju definicije pojmova ili kroz član 15.a, definisati šta je novonastanjeni obveznik. Iz tog razloga, to ćemo naravno u pojedinostima, sam se potrudio da u skladu sa nacrtom Zakona o izmena i dopuna Zakona o porezu na dohodak građana, predložim dopunu ovog člana, jer jednostavno nije dovoljno da to samo u drugom zakonu bude precizno definisano, nego je nužno da i u ovom zakonu bude definisano na pravi način. Znam da u sledećih 20, 30 godina, pošto otprilike za to vreme se neće promeniti vlast, neće biti razloga za pogrešan pokušaj promene tumačenja ovog člana, ali mi zakone kada donosimo možemo i moramo da računamo, da mogu trajati i narednih 100 godina i ovo je detalj o kojem ipak treba povesti računa. Ovo naravno nije iz bilo kakvog malicioznog razloga, meni je potpuno jasno šta je razlog za predložene izmene i dopune i smatrajući da je ovo jedna od stvari, kada su u pitanju lica koja rade ili treba da dobiju posao u Republici Srbiji, pogotovo pod nekim beneficiranim uslovima, a uvodimo jedan pojam koji dosad nije zaživeo u pravnom životu Republike Srbije, možda iz ekonomskog ugla, možda iz nekih drugih uglova, ovo je više nego dovoljno, ali obzirom da sam se bavio pravom u onom praktičnom i pragmatičnom smislu kada je advokatura u pitanju, kada je sudnica u pitanju, bojim se ukoliko ovaj pojam ne budemo do kraja definisali, može doći bez razloga do nekih pogrešnih primena u nekoj budućoj primeni ovog zakona. Evo, to je razlog. Da nisu u pitanju prava i obaveze radnika, ja bih danas praznovao. Još jednom, svima onima koji misle kao ja, čestitam Dan republike, neka ga bar popodne ili večeras prijatno provedu sa svojim porodicama i da uživamo bar u nekim sećanjima, iako je danas možda mnogo bogatije, još uvek moramo mnogo toga uraditi da kada su u pitanju radnici, bude jednako za njih još humanije nego što je bilo pre nego što je ta država prestala da postoji. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Pošto se više niko ne javlja za reč, saglasno članu 98. stav 4. Poslovnika, zaključujem zajednički načelni i jedinstveni pretres o predlozima akata iz tačaka od 1. do 11. dnevnog reda. Sa radom nastavljamo u ponedeljak u 10.00 sati. Hvala. [[Sednica je prekinuta u 17.40 sati.]]