Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Prvu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2001. godini. Obaveštavam vas da prema službenoj evidenciji današnjoj sednici prisustvuje 197 narodnih poslanika. Molim vas da utvrdimo kvorum. Konstatujem da postoji kvorum za rad Narodne skupštine. Obaveštavam da su javili da će odsustvovati sledeći narodni poslanici: Milan Radulović, Vlatko Sekulović, Višnja Nežić, Petar Mišić, Slavoljub Matić, Miloš Lučić, Ivan Andrić, Milutin Prodanović, Milena Milošević, Pal Šandor, Dragiša Popović, Boris Karaičić, Boško Ristić i Dragan Janjić. Pre podne odsutan Čedomir Jovanović, a Vladan Jovičić najavio zakašnjenje. Obaveštavam Narodnu skupštinu da su pozvani da sednici prisustvuju predsednik, potpredsednici, ministri i sekretar Vlade Republike Srbije, kao i sekretar Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo. U sazivu ove sednice koji vam je dostavljen sadržan je predlog dnevnog reda sednice. Pre utvrđivanja dnevnog reda sednice, saglasno odredbama Poslovnika, potrebno je da odlučimo o predlozima za stavljanje na dnevni red akata po hitnom postupku. Grupa od 41 narodnog poslanika predložila je da se po hitnom postupku razmotri Predlog odluke o izmenama i dopunama Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela Narodnoj skupštini 21. septembra 2001. godine. Stavljam na glasanje predlog grupe od 41 narodnog poslanika da se po hitnom postupku razmotri Predlog odluke o izmenama i dopunama Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije. Molim da glasamo i da se narodni poslanici izjasne o ovom predlogu glasanjem. Za 121, protiv 39, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 25, ukupno prisutno 185. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Gospodin Nikolić ima reč - po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, dovoljno je da predsednik Narodne skupštine da započne rečenicu kojom povređuje Poslovnik i ne dozvoljava da mu ukažete na povredu Poslovnika dok on ne završi sve što je započeo. Pretpostavljam da ste sada po članu 74. utvrdili da ovaj vaš predlog poslovnika ulazi u dnevni red, ali vas upozoravam da nismo usvojili zapisnik sa prethodne sednice. To se radi pre utvrđivanja dnevnog reda - po članu 83. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije. Zato vas molim, gospodine predsedniče, da poštujete Poslovnik dok ga ima, dok postoji bilo kakav pisani papir koji je Narodna skupština usvojila kao svoj Poslovnik i da omogućite da dobijem zapisnik sa prethodne sednice, pa pošto ga dobijemo na samom početku sednice, da idući dan ostavite mogućnost da damo primedbe na taj zapisnik, da citiramo deo zapisnika sa kojim nismo saglasni i da se o tome Skupština izjašnjava.
Molim vas da glasanjem utvrdimo da li ste povredili Poslovnik ili ne. Hoćemo da vidimo u kojoj je to fazi. Bila je vanredna sednica. Poslovnik ne tretira to pitanje. Nema ni izričite obaveze. Da vidimo šta je najlakše. Sve ćemo da obezbedimo da ovde uljudno radite. Pošto gospodin Nikolić nije zadovoljan odgovorom, zapisnik će biti podeljen u toku ove sednice. Usvajaćemo ga sutra. Inače, preuranili ste sa prigovorom. Prvo, stavljamo ovo na glasanje. Pošto gospodin Nikolić nije zadovoljan obrazloženjem i istaknutom činjenicom da će zapisnik sa vanredne sednice biti podeljen, iako u Poslovniku ne piše ništa izričito za ovakve slučajeve, stavljam predlog gospodina Nikolića na glasanje. Molim narodne poslanike da se izjasne. Za 63, protiv 122, uzdržana dva, nije glasalo 13, ukupno prisutno 200. Kosntatujem da je Narodna skupština ocenila da nije došlo do povrede Poslovnika. Ima reč gospodin Nikolić, po Poslovniku. Gospodin Nikolić odustaje. Ima rečŽeljko Tomić, poslanik DSS.
Pošto je utvrđen dnevni red, želim da se pozovem na član 88. Poslovnika o radu Narodne skupštine i da predložim da vreme izlaganja narodnih poslanika iznosi pet minuta.
Predlog je dat preuranjeno, ali nije opasno. Uzećemo ga u obzir prilikom odlučivanja. Po Poslovniku se javio za reč gospodin Obradović.
Gospodine predsedniče, kolege poslanici, poslanička grupa Socijalističke partije Srbije predlaže da, u skladu sa članom 88. Poslovnika, rasprava po ovoj tački dnevnog reda bude 15 minuta, zbog toga što je Poslovnik osnovni akt koji reguliše rad Narodne skupštine Republike Srbije, koji reguliše rad poslanika u Narodnoj skupštini, zbog toga što postojeći Predlog odluke ta prava revidira i zbog toga što, objektivno, guši rad i parlamenta i poslanika. Mislim da treba vremena za razmatranje ovako važnog pitanja. I javnost treba da bude detaljno upoznata s tim šta ovaj predlog nosi. Po našem mišljenju, ovaj predlog, ako bude usvojen, znači uvođenje jednog parlamentarnog terora u Republici Srbiji.
I ovo ćemo staviti na glasanje. Samo da vas podsetim, pristiglo je oko 600 amandmana. To je oko 100 časova rada. Ako mislite da 100 časova rasprave nije dovoljno da se kaže neka reč o Poslovniku Narodne skupštine, imaćemo to u vidu. Ima reč gospodin Šešelj - po Poslovniku.
Povređena su dva člana Poslovnika u zakazivanju ove sednice. Prvo, povređen je član 196. Naravno, ovde se može govoriti o izvesnoj koliziji koja postoji u Poslovniku. Po članu 196, kad se podnese zahtev za raspravu o poverenju Vladi ili pojedinom članu Vlade, ta rasprava se mora zakazati najkasnije u roku od 15 dana, najmanje za tri dana, a najviše za 15. Mi imamo veći broj zahteva za izglasavanje poverenja, odnosno nepoverenja članovima Vlade, pojedinim ministrima. Svi ti zahtevi su podneseni u toku prethodnog redovnog zasedanja Narodne skupštine. Naravno, sednice su bile u toku, nije bilo vremena da se to stavi na dnevni red, ušli smo u vanredno zasedanje, nisu ispunjeni uslovi da to bude u dnevnom redu vanrednog zasedanja, ali po prirodi stvari, trebalo je da bude u dnevnom redu Prve sednice Drugog redovnog zasedanja, jer je to najkraći mogući rok da bi se zadovoljila ova poslovnička forma. To danas nemamo u dnevnom redu. Ukazujem na kršenje Poslovnika. Valjda će biti u sledećoj. Nije bitno kada će biti stavljeno na dnevni red. Samo ukazujem da je moralo danas, a nije. Dalje, prekršen je član 154. stav 2, koji kaže da po hitnom postupku može da se donese samo zakon kojim se uređuju pitanja i odnosi nastali usled okolnosti koje nisu mogle da se predvide, a nedonošenje zakona po hitnom postupku moglo bi da prouzrokuje štetne posledice po život i zdravlje ljudi, bezbednost zemlje i rad organa i organizacija. Poslovnik nije zakon. Jeste vrlo sličan zakonu, ali nije zakon. Dakle, Poslovnik ne može da se donosi po hitnom postupku, kao što ne može ni deklaracija, rezolucija, odluka, zaključak i svi drugi pravni akti koje donosi Narodna skupština. Vi danas stavljate protivposlovnički na dnevni red Predlog za izmene i dopune Poslovnika, iako nije reč o zakonu. U stavu 3. stoji da je predlagač zakona dužan u pisanom obrazloženju predloga zakona da navede štetne posledice koje bi nastale zbog nedonošenja ovog zakona po hitnom postupku,a naravno predlagač izmena i dopuna Poslovnika u svom obrazloženju nije mogao da govori ni o kakvim štetnim posledicama. On se poziva na razloge efikasnosti, brzine, ekspeditivnosti itd, što sve mogu biti lepe želje predlagača, ali nisu u skladu sa Poslovnikom. Mi moramo da se držimo Poslovnika, a ne lepih želja poslaničke grupe DSS. Prema tome, ukazujući vam da protivposlovnički stavljate na dnevni red pod hitnom postupku, tražim da to ne ide u dnevni red po hitnom postupku, nego da ide u rednovnu proceduru.
O čemu je, kao što vam je poznato ako ste uočili, a ako niste da vas podsetim, Skupština već odlučila. Da li se još neko javlja po Poslovniku? Izvolite
Pošto su poslanici DSS-a tražili da se vreme rasprave ograniči na pet minuta, a pošto su ti isti poslanici predložili predlog za izmene i dopune Poslovnika kojim će se u potpunosti oduzeti pravo narodnog poslanika da govori u Narodnoj skupštini, predlažem da vreme izlaganja u skladu sa članom 88. bude tri minuta i 30 sekundi, kako bismo počeli da se privikavamo na to.
Gospođa Jovanović po Poslovniku. Hoćete li se dogovoriti gospođo Jovanović?
Dame i gospodo narodni poslanici, obzirom da je ovaj saziv Skupštine... (Predsednik: Molim vas da se saslušamo, smanjite oduševljenje. ) ..... pokazao sa vama - koji urličete i molim vas da smirite ove vaše iz poslanike grupe DOS-a - pokazao je sa vama na delu, i na nivou Vlade Republike Srbije i u Skupštini, da je najveća moguća diktatura zavladala u Srbiji. Kada je već tako i kada poslanička grupa DSS-a predlaže ovakav monstruozni poslovnik, predlažem da vreme izlaganjanarodnih poslanika bude 37 sekundi. To će biti dovoljno i za vas koji sa nestrpljenjem čekate da se ovakav poslovnik usvoji. Moći ćete valjda toliko da izdržite, ali pitanje je šta će da se dešava i ne bih da sam na vašem mestu, gospodine Maršićanin, prejudicirala koliko će da traje ova sednica Skupštine. Da li će to biti 100 sati ili 100 dana, da li će da traje do proleća, to ćemo videti, ali sam u jedno sigurna: do tada se nećete oporaviti ni vi, ni vaša poslanička grupa, niti ceo DOS i dokle će već narod uveliko reći svoje. Hvala.
Da li još neko od narodnih poslanika, kojima je glavobolja jedini dokaz da imaju glavu, ima ovako neki pametan predlog da predloži? Izvolite, gospodin Nikolić.
Kod mene se u kraju kaže "zlo goveče dovjeka june". To može da se primeni na ove upadice koje se čuju iza naših leđa. Dakle, povredili ste dva člana Poslovnika. Ne izlazim ovde zato što očekujem da glasate da je predsednik povredio, nego da u toj hronologiji beščašća i zavođenja diktature u Srbiji, ostane zabeleženo kako ste se ponašali dok ste vodili Narodnu skupštinu i dok ste vi, gospodo narodni poslanici poslaničke većine, obezbeđivali kvorum da se sednica Narodne skupštine ovako vodi. Najpre, Vojislav Šešelj je prigovorio povredu člana 154. i niste stavili na glasanje, bez obzira na to što vi možda znate ishod glasanja. Dalje, član 83. je rigorozan, gospodine predsedniče, i ne može da se tumači petominutnom pauzom i onda nekim ovlaš datim obećanjem šta će se desiti. Član 83. kaže da ćemo mi dobiti zapisnik sa prethodne sednice Narodne skupštine blagovremeno, samo predviđa jednu mogućnost - da neposredno pred sednicu dobijemo zapisnik.
Gospodine Nikoliću, opominjem vas: o ovim pitanjima, i o jednom i o drugom, Skupština se već izjašnjavala i izričem vam opomenu.
Nije tačno, vi niste rekli Narodnoj skupštini šta piše u članu 83. i ne računam da ste mi dali opomenu dok iznosim primedbe o povredi Poslovnika, gospodine predsedniče. Nigde u članu 83. nije predviđeno da možemo da dobijemo zapisnik sa prethodne sednice u toku iduće sednice ili ove današnje. Predviđeno je samo blagovremeno ili neposredno pred početak ove sednice. Ono što ste nam obećali sada, ne piše nigde u Poslovniku. Ova sednica ne može da počne dok ne dobijemo zapisnik sa prethodne sednice. Na prethodnoj sednici nismo raspravljali o gajenju ribica u akvarijumu, nego o izboru sudija i javnih tužilaca. To je veoma ozbiljna tema na koju smo imali mnogo primedbi i hoćemo da vidimo kako je to sprovedeno odlukama Narodne skupštine, hoćemo da vidimo zapisnik i da eventualno damo svoje primedbe na zapisnik. Sve to je moralo da bude u kovertama narodnih poslanika pre nego što je počela ova narodna skupština. Žari i pali, gospodine Maršićanin, to se primaklo do tvoje kule veoma blizu.
Gospodine Nikoliću, opomenu sam vam izrekao zbog toga što ometate rad Narodne skupštine ističući prigovor na kršenje Poslovnika o kome se Narodna skupština na vaš zahtev već izjasnila. Gospodin Šešelj nije podneo zahtev u skladu sa Poslovnikom da se Skupština o tome izjasni, a i da jeste, o tome se takođe Narodna skupština već izjasnila. Ponavljanje prigovora, o kome se Narodna skupština već izjasnila, nije ništa drugo nego ometanje rada Narodne skupštine i zbog toga ste dobili prvu opomenu. Gospodin Šešelj po Poslovniku.
Prvo primedba po prethodnom problemu. Narodna skupština se o mojoj reklamaciji povrede Poslovnika nije izjasnila. Narodna skupština se izjasnila samo o dnevnom redu, ali Narodna skupština može povrediti Poslovnik pa mora da se izjasni o sopstvenoj povredi Poslovnika i zato ste to morali da stavite na glasanje. To za mene više nije važno. Zahtevam da se Narodna skupština izjasni da li je gospodin Maršićanin povredio član 28. i 99. Poslovnika kada je pitao - da li još neko od narodnih poslanika, kojima samo glavobolja služi kao dokaz da imaju glavu, traže reč. To je rekao gospodin Maršićanin i to ste svi čuli. Ako glasanjem sada ustanovimo da Narodna skupština podržava u tome gospodina Maršićanina i da on ne krši Poslovnik kada tako nešto kaže, kada nama narodnim poslanicima kaže da je glavobolja jedini dokaz da imamao glavu, onda možemo da nastavimo dalje sa normalnim radom, jer za vas DOS-ovce to je normalni rad i to je normalno ophođenje predsednika Narodne skupštine sa narodnim poslanicima.
Stavljam na glasanje predlog gospodina Šešelja. Za 67, protiv 119, uzdržanih 8, nije glasalo 11, a ukupno je prisutno 205 narodnih poslanika. I ovaj smo prigovor skinuli sa dnevnog reda. Izvolite, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, želim da vam skrenem pažnju još jednom na to da jedini koji u ovoj skupštinskoj sali krši Poslovnik to je predsednik ove skupštine, gospodin Maršićanin. Ja vas, gospodine Maršićanin, podsećam na član 101, na osnovu koga ste vi izrekli opomenu Tomislavu Nikoliću, rekavši da on ometa rad Narodne skupštine. Ometanje rada Narodne skupštine je jedan širok pojam i nije sadržan ni u jednoj od ovih alineja člana 101, pa ću pročitati član 101, što me i Poslovnik obavezuje. "Opomena se izriče narodnom poslaniku koji je prišao govornici bez dozvole predsednika Narodne skupštine (to Tomislav Nikolić nije uradio), koji govori pre nego što je zatražio i dobio reč, (to, takođe nije uradio), koji i pored upozorenja predsednika Narodne skupštine govori o pitanju koje nije na dnevnom redu (Poslovnik je uvek na dnevnom redu), ako prekida govornika u izlaganju ili dobacuje, odnosno ometa govornike i na drugi način ugrožava slobodu govora (jedino ste ga vi prekidali u izlaganju i eventualno je neka mera opomena mogla vama da se izrekne), ako iznosi činjenice i ocene koje se odnose na privatni život drugih lica (to nije bio predmet njegove rasprave), ako upotrebljava psovke i uvredljive izraze (nikog nije uvredio, mada ste vi to mogli da protumačiteda je samim tim što je izašao za govornicu možda nekog uvredio, ali trebalo je to onda da kažete), ako i drugim postupcima narušava red na sednici ili postupa protivno odredbama ovog poslovnika." Dakle, vaš način tumačenja Poslovnika dokazuje još jednom da vi apsolutno niste sposobni da sedite na tom mestu na kom sedite i da izričite opomene onako paušalno, kako vam se kad svidi i uglavnom poslanicima SRS-a. Imajući u vidu Poslovnik koji nam se sprema, ukoliko ga skupštinska većina donese, najbolje je da odmah ovde na vratima postavite obezbeđenje i ne dozvolite poslanicima SRS-a ni da uđu u ovu salu.
Da li tražite da se Skupština izjasni? (Da.) Molim Narodnu skupštinu da se izjasni o prigovoru gospođe Gordane Pop-Lazić. Za 53, protiv 127, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 26, ukupno prisutno 206 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila prigovor Gordane Pop-Lazić. Reč ima gospodin Šešelj, poPoslovniku.
Ponavljam zahtev da Narodna skupština glasa da li je prekršen 154. član Poslovnika. Glasalo se o dnevnom redu, a ne o mojoj reklamaciji. Mora da se glasa o mojoj reklamaciji po povredi Poslovnika. Vi ste bez razloga izrekli opomenu Tomislavu Nikoliću zbog toga, a vi ste pogrešili. Morate da stavite na glasanje da li je povređen član 154, jer ne kršite samo vi Poslovnik. Poslovnik može da prekrši cela Narodna skupština i svaki poslanik pojedinačno. Koristim ovu priliku da izrazim moju duboku zahvalnost što je Narodna skupština izlasala da sam i ja jedan od narodnih poslanikakome je glavobolja jedini dokaz da ima glavu. Iskreno vam i srdačno zahvaljujem.
Stavljam na glasanje prigovor gospodina Šešelja, da je došlo do povrede člana 154. Poslovnika Narodne skupštine. Za 64, protiv 134, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 10, ukupno 208 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština ocenila da nije došlo do povrede člana 154. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije. Da li se još neko javlja za reč po Poslovniku? (Ne.) Narodni poslanik Marko Petrović je predložio da se po hitnom postupku razmotri Predlog zakona o izmeni i dopuni Zakona o zdravstvenom osiguranju, koji je podneo Narodnojskupštini 16. marta 2001. godine. Stavljam na glasanje predlog narodnog poslanika Marka Petrovića da se, po hitnom postupku, razmotri Predlog zakona o dopuni Zakona o zdravstvenom osiguranju. Za 12, protiv 127, uzdržanih 35, nije glasalo 35, ukupno 209 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Gospodin Janjić, po Poslovniku.
Po članu 88. tražim da izlaganje narodnih poslanika traje 11 sekundi. Smatra se da je svetski rekord negde oko 10 sekundi za 100 metara, a mi smo ovde svi bliži od 100 metara do govornice, tako da to treba da traje otprilike 11 sekundi, da bi bili efikasni u radu. Pošto vi glasate da ljudi imaju glavu ako imaju glavobolju, a čak ste izglasali da uvreda da je neko dvorska luda nije uvreda nego kompliment, od sada ću se predsedavajućem obraćati sa "dvorska luda". Ako misli da mi izrekne opomenu, tražim stenogram sa sednice kada ste izglasali da to nije uvreda. Znam da je kod vas konkurencija ko će biti na dvoru dvorska luda, ali nećete se dokopati te funkcije. Ima mnogo kandidata.
Narodni poslanici Zoran D. Nikolić i Dragan Tomić predložili su da se po hitnom postupku razmotri Predlog zakona o ukidanju Odluke Vlade Republike Srbije broj 713-6483/2001 od 28. juna 2001. godine, koji su podneli Narodnoj skupštini 2. jula 2001. godine. Stavljam na glasanje predlog narodnih poslanika Zorana D. Nikolića i Dragana Tomića. Za 65, protiv 136, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 7, ukupno 208 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovajpredlog. Pošto smo se izjasnili o svim predlozima za hitan postupak, molim narodne poslanike da se izjasnimo o dnevnom redu sednice u celini. Stavljam na glasanje predlog dnevnog reda u celini. Molim vas da se izjasnite. Za 136, protiv 46, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 29, ukupno 211 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova utvrdila dnevni red Prve sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2001. godini u celini. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ODLUKE O IZMENAMA I DOPUNAMA POSLOVNIKA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE Imamo pet predloga u vezi sa dužinom rasprave. Prvi predlog je da se rasprava utvrdi na pet minuta; drugi predlog je 15 minuta; treći predlog je 3,33 minuta; četvrti predlog je 0,37minuta; peti predlog je 0,11 sekundi. Izvolite.
U skladu sa Poslovnikom tražim da ispravi sam sebe predsednik Narodne skupštine, jer nula koma jedanaest ne može da se kaže kada je reč o vremenu. U merenju vremena ne postoji dekadni sistem. Kada je reč o merenju vremena, vreme se meri satima, minutama i sekundama. Jedan sat ima šezdeset minuta, a jedan minut ima šezdeset sekundi. Tek ako idemo na manje jedinice od sekunde, to su desetinke i stotinke, tek tamo postoji dekadni sistem. Ako nije tačno, da onda prethodno raspravu otvorimo po ovom pitanju, pa da se utvrdi glasanjem Skupštine da li jedan minut ima deset sekundi, sto sekundi ili jedan minut ima šezdeset sekundi.
Vi ste delimično u pravu. Međutim, ja kao predsedavajući ne mogu da menjam predloge. Ja sam u dva slučaja pogrešio, a u jednom nisam. Dakle, morali su predlagači da vode računa kako predlažu. Moram samo da ponovim šta je njihov predlog. Recimo, predlog je bio tri i po minuta, ali to morate u okviru poslaničke grupe da raspravite, ovo pitanje dekadnog sistema. Stavljam na glasanje predlog da se rasprava ograniči na pet minuta. Za 128, protiv 67, uzdržanih 10, nije glasalo 8,ukupno 213. Konstatujem da je Narodna skupština donela odluku da se vreme rasprave u okviru ove tačke dnevnog reda ograniči na pet minuta. Primili ste Predlog odluke koji je podnela grupa od 41 narodnog poslanika. Primili ste amandmane koje su na Predlog odluke podneli narodni poslanici zaključno sa jučerašnjim danom. Amandmani koji, u skladu sa Poslovnikom, budu podneti dootvaranja pretresa biće vam uručeni u toku sednice. Primili ste izveštajeZakonodavnog odbora i Administrativnog odbora. Na sednici Zakonodavnog odbora mišljenje je izdvojio narodni poslanik Dragan Rafailović. Saglasno članu 153. stav 2. Poslovnika otvaram jedinstveni pretres o Predlogu odluke. Da li želi reč narodni poslanik Dejan Mihajlov, predstavnik predlagača? Izvolite.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo cenjeni narodni poslanici, mi u DOS-u i Demokratskoj stranci Srbije nismo obeshrabreni brojem amandmana koji su stigli na ovaj predlog odluke i pretnjom da ćemo ovde ostati mesec, dva dana i da će nam toliko vremena trebati da razmatramo i usvojimo novi Predlog izmena i dopuna Poslovnika. To nije ništa u odnosu na ono što su građani Srbije pretrpeli poslednjih deset godina i ovo što danas radimo je ispunjavanje duga prema njima. Promene u Srbiji stoje zbog jedne besprizorne opstrukcije u ovoj državi i zbog jednog besprizornog beščašća, kojima je ova skupština izložena, što jednostavno naši građani nisu zaslužili i mi moramo da učinimo sve da promene u Srbiji budu brže. To je naš dug prema njima i mi ćemo to raditi, makar sedeli ovde dva meseca, ali, jednostavno, to je posao koji moramo da uradimo i nećemo ustuknuti, taman podneli i 5.000 amandmana, sedećemo ovde i raditi. Kao što sam rekao, ovo je predlog koji je iz formalnih razloga podnela Demokratska stranka Srbije. Inače, ovo je predlog celog DOS-a. Usklađen je sa svim poslaničkim grupama u DOS-u, pre svega Demokratskom opozicijom Srbije,Pokretom za demokratsku Srbiju i poslaničkom grupom Nove Srbije. Ovo je predlog koji treba da omogući da ovaj parlament bude efikasan, ekonomičan, racionalan. Ovo je predlog koji treba da omogući da ovaj parlament bude lice Srbije. Nismo hteli i nismo se rukovodili novim rešenjima, a nismo hteli da izmišljamo tu toplu vodu, rupu na saksiji ili sve ostalo što je radio Miloševićev režim pre nas. Mi smo hteli upravo da naš pravni sistem i naš parlament učinimo evropskim i učinimo onim što treba da bude i da uvedemo naš parlament, našu državu u Savet Evrope. Mi se moramo meriti ne sa Libijom, Irakom, Kubom, već sa zemljama koje imaju dugu parlamentarnu tradiciju. Ovaj poslovnik o radu pratio je uporedno pravo, pratio je praksu u parlamentima Evrope i usklađen je sa poslovnicima o radu tih parlamenata. Ovo je poslovnik koji garantuje prava opoziciji i koji favorizuje opoziciju, koji daje veća prava opoziciji, samim tim što se donekle poništava broj poslanika i veličina poslaničkih grupa.To je ono što bismo kao opozicija, ako jednog dana budemo, mada je to malo verovatno, poželeli. Ovo je poslovnik koji nama i opoziciji garantuje pravo da argumentovano raspravljaju o svim predlozima zakona koji će doći na ovu skupštinu. Logično da će biti primedaba na ovaj poslovnik i mi to i očekujemo od opozicije, to je njihovo pravo, to je neka njihova obaveza koju su oni preuzeli pred građanima. Jedino što očekujemo da rasprava bude krajnje argumentovana, jer, jednostavno, mi u Srbiji želimo da ovaj parlament postane ono što nije, da postane domaćinska kuća koja će ličiti na kuće svih onih domaćina u Srbiji koji su glasali za DOS i koji se neće stideti toga da kažu da je ovo srpski parlament, ovo je naš parlament i mi ga osećamo kao naš. Sve to do sada nije slučaj. Građani Srbije ovaj parlament ne doživljavaju kao parlament. Doživljavaju ga kao, dane kažemo, cirkus ili neke druge stvari, pozorište. To nije dobro i konačno u Srbiji treba uspostaviti ono što je decenijama ranije rušeno, a to je parlament, parlamentarizam i odgovornost pre svega. Ovo jeposlovnik koji će insistirati na odgovornosti - na odgovornosti stranaka, na odgovornosti poslaničkih klubova koji će nastati iz tih stranaka. Ovo je poslovnik koji će koncentrisati velike ingerencije na poslaničke grupe, zato što imamo proporcionalni izborni sistem na kome nastupaju stranke koje formiraju svoje poslaničke grupe.Građani će najbolje znati kako koja stranka radi, preko toga kako koja stranka ispunjava obaveze predviđene Poslovnikom, predlaže zakone, predlaže amandmane, kako se ponaša u Skupštini. To je ono što treba naglasiti. Mi ne želimo da bežimo od odgovornosti. Ovo je poslovnik koji će građanima pokazati ko je odgovoran za ono što radi, koja poslanička grupa i koja stranka je odgovorna, koja nije odgovorna, koja jedno priča, a drugo radi. (Predsednik: Vreme.) Ja bih spojio, pošto imam tri puta pravo, da iskoristim još pet minuta. Mi hoćemo da Srbiji vratimo decenijama gušen parlamentarizam. Hoćemo da Srbija dobije domaćinski parlament. Hoćemo da se svaka srpska porodica identifikuje sa ovim parlamentom, jer joj to dugujemo. Ovaj parlament po ponašanju nekih poslanika i nekih poslaničkih grupa nije ogledalo Srbije. On nije ono što je u Srbiji stvarno stanje. On je sve suprotno od toga. Mi hoćemo dau ovajparlament uvedemo argumentovane rasprave. Hoćemo da pokažemonovo lice parlamenta i hoćemo da menjamo sistem. Promene za koje se zalažemo moraju da počnu ovde, u ovom parlamentu i mi, narodni poslanici koje je narod birao da odgovorno vode državu, moramo da pokažemo kakvu Srbiju hoćemo. Kakve promene hoćemo i kako ćemo se ponašati? Ovaj parlament nam pokazuje, baš zbog toga što imamo opstrukciju opstrukcije radi, opstrukciju da bi se opstruirale promene u Srbiji, da bi se opstruirale promene sistema, da imamo ljude koji u ovom parlamentu žele da cementiraju postojeće stanje, da cementiraju nemaštinu i strah u Srbiji, da cementiraju sve ono što su decenijama radili. To ne smemo da dozvolimo. Mi moramo brzo i odgovorno da krenemo putem promena, brzo i odgovorno da krenemo putem reformi. Ovaj poslovnik nosi puno novina koje prethodnici nisu radili. Vraća se ingerencija i nadležnost parlamentu da kontroliše proces privatizacije. Mi smo imali proces privatizacije u ranijem periodu koji nije bio kontrolisan. Znali smo kako je pokušana da se proda cementara. Na svu sreću, to je sprečeno. Znali smo mnogo drugih stvari koje su rađene u Srbiji u procesu privatizacije, koja je svemirski rađena u periodu do donošenja novog zakona, zato da bi se građanima uzelo ono što im pripada. Odbor za privatizaciju treba da bude kontrola i da spreči sve zloupotrebe kojih može da bude u procesu privatizacije. Mi mislimo da toga neće biti zato što ćete vi poslanici opozicije da kontrolišete taj proces. Druga jako bitna stvar, koja je tradicija svih modernih, demokratskih parlamenata, sad je interpelacija. Ovim predlogom poslovnika uvodi se interpelacija u naš Poslovnik. To je nešto o čemu smo mi govorili i kada smo bili opozicija, a i sada govorimo kada smo pozicija. To je nešto što mi hoćemo kao instrument za kontrolu rada i za postavljanje pojedinih pitanja iz domena rada Vlade i ministarstava da kao oružje damo u ruke opoziciji. Oni kao predstavnici građana imaju prava da postavljaju pitanja iz nadležnosti Skupštine i Vlade, pojedinih ministara, da raspravljaju o tim pitanjima i da nakon toga, ako hoće, da raspravljaju o poverenju tih čija su objašnjenjai pojašnjenja kod oređenih pitanja interpelacijom tražili. Mi smo im taj instrument dali. Biće puno raznih primedbi od strane opozicije na odredbe ovog poslovnika, kako ima odredbi koje su protivustavne i to je za očekivati. I, znate, kada hoćete nekoga da podvrgnete nekim pravilima, pa neka to budu i pravila lepog ponašanja, argumentovane rasprave, on će se tome usprotiviti u jednom određenom trenutku. Ali, mi želimo da ovaj parlament postane stvarno lice i ogledalo Srbije. U Srbiji se ljudi ne ponašaju kao što se neki ponašaju u ovom parlamentu. On nije po tome ogledalo ove Srbije i mi jednostavno želimo da promene koje počinju u Srbiji počnu od nas, ovde u parlamentu, da mi pokažemo kako Srbija treba da izgleda, kako treba da bude uređena i da odgovornost koju će poslanici za svaku odluku nositi u parlamentu bude odgovornost koju će svaki čovek u Srbiji da ima i u svom privatnom životu, ali i u poslu koji obavlja. Biće vremena za dalje rasprave. Sada ovoliko u ovom prvom izlaganju.
Da li se izvestioci odbora javljaju za reč? (Ne.) Izvolite, vi ste izdvojili mišljenje? (Da.) Samo još jednom da vidim da li imamo predstavnike odbora? (Nemamo.)
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospodin Mihajlov je juče na Odboru za zakonodavstvo zamerio na nedostatku stručnosti. To je istina. Nisam pravnik i ako pogrešim negde dok budem govorio o ovom predlogu novog poslovnika, niko mi ne može zameriti da sam učinio krivično delo. Ali, oni koji su predložili ovaj poslovnik su oni koji se pozivaju na legalizam, legalitet, na zaštitu Ustava, a nemojmo zaboraviti - ovaj ustav su izglasale naše kolege pre nekoliko godina ovde, u ovom parlamentu. Ako hoćete pošteno, i ja mislim da ovaj ustav ne valja i da ga treba menjati. Predsednik moje stranke je gospodin Batić, slučajno ministar pravosuđa, ikao njegov poslanik obavezan sam da štitim ovaj ustav i, verovali ili ne, danas sam proverio kod eminentnih profesora koji sede sa nama, a poslanici su u okviru DOS-a, pitao sam ih da li grešim što sam izdvojio mišljenje i oni kažu - ne, u pravu ste. Proverio sam kod sudija, član koji garantuje ista prava svakom građaninu Srbije, a samim tim je izvedeno - i svakom poslaniku Srbijeprekršen je, jer od ovog trenutka ono što ste mogli pročitati u novinama a što sam juče rekao: ovde uvodimo parlamentarnu monarhiju. Po ubeđenjima sam monarhista, ali priznajem nasleđeno pravo, i da ovde sedi Aleksandar Karađorđević, to bihprihvatio. Nove monarhe ne priznajem i neću da budem poslanik koji će imati 20 do 30 sekundi vremena ako bude dobar sa šefom poslaničke grupe. Da se razumemo. Mene novi predlog poslovnika neće dotaći ni u jednoj tački. Uvek ću moći da kažem ono što treba. Nikada se ni do sada nisam javljao kad ne treba, a kada sam smatrao, možda sam i grešio, govorio sam. Ali, ako se setite prethodnih godina borbe, 90-tih godina, za promene, gospodin Mihajlov nije rekao celu istinu o dužnosti, odnosno da smo dužni da počnemo da menjamo nešto ovde. Mene građani pitaju, kako možete da sedite u Skupštini Srbije sa ovim znakom koji stoji iznad nas. To sam već pominjao predsedniku. Jedna grupa poslanika je 12. februara podnela predlog da se privremeno, dok stručna grupa u Ministarstvu pravde ne donese predlog novih znakova i simbola Srbije, skinu ovi simboli, da se uvede himna Srbije i zastava i slično. Nekome to smeta. Pokušao sam i danas da to stavim na dnevni red, ali nisam dobro znao Poslovnik, bilo je potrebno da to iznesem tri dana pre, pa ćemo to dati za sledeću sednicu. Videćete da ćete se iznenaditi i da će mnogi iz DOS-a glasati protiv toga. Druga stvar je demokratija. Mi smo obećali narodu na prošlim izborima više demokratije. Svesni smo toga da do ovog trenutka, bar kadizađem na tribinu ili se sretnem sa ljudima, moram priznati da u ovom parlamentu više neće biti demokratije. Svi se vi sećate kako su se naše kolege 90. i 94. godine, i tu ću ponovo pomenuti gospodina Batića, zalagale za uhapšene, za one koji su bili nepravedno u zatvoru. Šta ćemo sada da radimo? Da oduzmemo pravo opoziciji na opstrukciju? Opozicija, koja ovde radi opstrukciju, ima pravo na to. U svakom parlamentu opozicija ima pravo da vrši opstrukciju. Jesam za kažnjavanje, jesam za kažnjavanje, ali niko nije pomenuo u novom predlogu poslovnika da se kazni vulgarna reč, vređanje, kleveta. Predloženo je jednostavno da se kažnjavaju ljudi koji ne mogu biti kažnjeni, koji ne primaju platu ovde, a ono što je ključno i što treba kazniti niko ne pominje. Niko ne pominje da se kazne poslanici koji nikada ne dolaze na sednice Skupštine, nego se pominju oni koji diskutuju. Zato ću još jednom da napomenem član 77. Ustava i član 93, kada je u pitanju interpelacija, Ustav imate svi, pročitajte ga, pročitajte predlog o interpelaciji. Ponovo kažem - ako negde grešim, nisam stručan. Konsultovao sam velike stručnjake. Oni koji su učestvovali u pisanju ovog predloga, a tu pre svega mislim da Demokratsku stranku Srbije, sve vreme se pozivaju da treba poštovati Ustav, da treba štititi zakone, ali ovim su dokazali da i u razgovorima o formiranju države to rade sa onom strankom koja nije vladajuća tamo, pa zašto ne bi neka stranka iz opozicije učestvovala u razgovorima, ako to zahteva strana iz Crne Gore. To govori i ovaj predlog poslovnika. Apsolutno se ne poštuje Ustav prilikom donošenja ovog predloga. Predložio sam gospodi iz Demokratske stranke Srbije da povuku ovaj predlog, da naprave radnu grupu i donesu jedan kvalitetan predlog poslovnika, koji će sankcionisati klevete, uvrede, vulgarne reči, koji će dati kraće vreme svakom poslaniku da izloži nešto, ali neće uskratiti pravo narodnim poslanicima da predstavljaju sredinu iz koje su došli, iako su nas birali iz stranke. Ipak, da nije bilo glasova tih građana, mi ne bismo bili ovde.
Molim vas da završite.
Još jednom bih predložio da se o ovome razmisli, da se donese jedan kvalitetan predlog. To činimo u najboljoj nameri da zaštitim predsednika Jugoslavije, gospodina Vojislava Koštunicu, njegovog predsednika poslaničke grupe, predsednika parlamenta i sve njihove poslanike. Jer, ako ćemo pošteno, razmislimo malo da li imamo pravo da budemo veće nedemokrate nego oni pre nas. Samo da vam kažem, ceo život živim u državi u kojoj se ne poštuju ni Ustav, ni zakoni. Ne smeta mi da živim u takvoj državi do kraja, međutim, kao narodni poslanik Demohrišćanske stranke, moram da kažem i da protestujem zbog toga. Hvala.
Ima reč gospodin Ivković.
Dame i gospodo narodni poslanici, za ovom govornicom predlagač je izgovorio da brzo i odgovorno krenemo putem promena. Godinu dana posle, izgovorio je te reči, promene su u ovoj zemlji vidne, a kakve su, pitajte građane. Rečeno je da zemlju učinimo evropskom, medijska priprema je odlična, govori se o paragrafima protiv opstrukcije. Znači, insinuira se građanima da je ovo dobro delo, sprečava opstrukciju. Opstrukcijom se naziva angažovan i odgovoran rad poslanika, koji žele prema građanima da ispune svoju obavezu, da promenama predloženih zakona i određenih članova učine zakone podobnijim i primerenijim za upotrebu i za bolji život građana. Govori se samo o kaznama. Kaže se u naslovima - na kazne 500 amandmana, a ne kaže se ... [[žamor]] Zamolio bih poslanike da ukažu dužnu pažnju, gospodine predsedavajući, i da umesto CIA imaju pravila bontona kod sebe. Što se tiče predloženih amandmana, želeo bih da podsetim poslanike na 1994. godinu, kada je u novembru 1994. godine izglasan Poslovnik Narodne skupštine. Taj poslovnik radili su predstavnici tada svih prisutnih parlamentarnih partija. O tome šta su govorili o tom poslovniku postoji stenogram, i poslanici SPS-a će ga citirati, ali činjenica je da je za taj poslovnik jedan brojposlanika, tada poslanika DSS, izgovarao da od Narodne skupštine čini zatvor, a od predsednika Narodne skukpštine čini upravnika zatvora, a taj poslovnik je dopuštao poslanicima da se dva puta po 10 minuta javljaju za reč, da predsednik poslaničke grupe ima pravo tri puta po 10 minuta da se javi za reč. Taj poslovnik je dopuštao svim poslanicima da podnose amandmane na sve članove i taj poslovnik je dopuštao svakom poslaniku da diskutuje o amandmanu bilo kog svog kolege. E, za taj poslovnik, koji je urađen 1994. godine, znači u omraženo vreme prethodnog desetogodišnjeg diktatorskog perioda, rečeno je da je takav da čini zatvor od Skupštine. Vi, drage kolege iz DOS-a, dolazeći na vlast, prvo na vanrednom zasedanju, u februaru, a sada sa hitnom procedurom u oktobru, upravo udarate na Poslovnik, pa donosite na vanrednom zasedanju Poslovnik Narodne skupštine, gde reč demokratiju pretvarate polako u diktaturu, gde zabranjujete poslanicima da diskutuju o amandmanima svojih kolega i gde unosite niz restrikcija. Nažalost, dolazimo do današnjeg Predloga poslovnika, i zaista, nema ovde poslanika iz opozicije, a verujem i iz pozicije, koji neće oćutati nemo na reč da demokratija postaje diktatura, jer ovde nisu u prvom planu kazne. Napišite kazne za verbalni delikt, vređanje kolega poslanika, pa će neko i da razume. Ovde je u prvom planu ograničavanje prava predstavnika građana Srbije u ovom parlamentu da govore, jer građani Srbije su birali svoje poslanike, a ne poslaničke grupe. Građani Srbije očekuju od svojih poslanika, svojih predstavnika u ovom parlamentu, da govore u njihovo ime. Ovde se ograničava pravo govora, jer se poslaničkim grupama daje 30 minuta. Odmah da vam kažem, možemo da napravimo karikaturu, napravićemo 11 poslaničkih grupa, pa ćemo imati pravo ne na 30, nego na 330 minuta. Znači, učinili ste sebi medveđu uslugu, ograničavajući pravo poslanika u vašem predlogu, vi ste o sebi rekli sve. Prema tome, ovajpredlog poslovnika, koji ste vi uradili, uradili ste ga ne da biste poboljšali u evropskom smislu rad poslaničkih grupa i ovog parlamenta, uradili ste ga da biste ugušili opoziciju i da biste u ruke predsednika Skupštine dali pravo da procenjuje o svemu, o svemu apsolutno, čak i o tome da li neko stoji kako treba ili ne stoji kako treba. Nemojte to raditi, povucite ovaj poslovnik, učinićete jedno dobro delo demokratiji, reči koja je prva u imenu vaše stranke. Hvala.
Reč ima gospodin Pelević.
Uvaženi gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, smatram da ovaj predlog izmena i dopuna Poslovnika o radu Narodne skukpštine nije došao u najbolje vreme i mislim da cela ova rasprava, koja će verovatno dugo trajati, nije previše interesantna za građane Srbije, jer se ne dotiče onih problema koji ih sada opterećuju. Bojim se da bi bilo bolje da smo danas po hitnom postupku razgovarali o izborima na Kosovu i Metohiji, o jugu Srbije i odnosima Srbije i Crne Gore, koji su došli u ćorsokak, o poskupljenju struje, o poskupljenju benzina i o padu standarda građana Srbije. Malo kog građanina Srbije interesuje šta ćemo mi doneti u narednih nekoliko dana, ili nekoliko nedelja ne daj bože, u vezi sa ovim poslovnikom. Poslovnik je, dozvolite, ipak interna stvar o radu Skupštine. Dozvoljavam i činjenicu da će se usvajanjem Poslovnika možda poboljšati u neku ruku rad ovog parlamenta i da će postati efikasniji, ali šta smo dobili ako usvajanjem ove odluke o izmenama i dopunama Poslovnika kršimo Ustav, šta smo dobili ako još jedan akt koji donese ova skupština bude protivustavan? Pokušaću da to i argumentovano obrazložim u svojoj diskusiji. U članu 5. Predloga odluke piše da se vreme iz stava 1. ovog člana raspoređuje na poslaničke grupe, tako da svaka poslanička grupa dobija 30 minuta. Da li se time krši i ustavno pravo narodnog poslanika, koji predstavlja građane koji su ga izabrali, da bude zaista narodni poslanik i da izloži svoje mišljenje za govornicom Narodne skupštine. Siguran sam da se time krši ustavno pravo svakog narodnog poslanika. Član 8. je takođe u tom smislu i predložen, piše: "O povredi Poslovnika Narodne skupštine može da govori samo predsednik, odnosno predstavnik poslaničke grupe". Da li to znači da se oduzima pravo svim ostalim poslanicima da uoče nepravilnosti u radu Skupštine i da reklamiraju povredu Poslovnika? Šta se dešava ukoliko u tom trenutku predsednik ili predstavnik poslaničke grupe nije u sali? Dakle, ta poslanička grupa automatski gubi pravo da reklamira povredu Poslovnika. To zaista nije u redu i to je još jedno kršenje Ustava Republike Srbije. U članu 9. se govori da govornik ne može da čita pisani tekst. Molim vas, moram da primetim da i predsednik stranke, koja je predložila ovo, veoma često čita pisani tekst, što zaista nije ružno i što je normalno u civilizovanom svetu. Pa ne možemo očekivati od čoveka da u svakom trenutku bude tako koncentrisan da govori iz glave, mora postojati koncept, mora postojati nešto što će potkrepiti izlaganje svakog narodnog poslanika ili nekog drugog u ovoj zemlji i ne vidim zašto je poslanička grupa DSS ovo predložila, kada predsednik države i predsednik te stranke upravo upražnjava čitanje teksta, što, ponavljam, zaista nije ružno i što je normalno u civilizovanom svetu. Ne vidim zašto bi se nama oduzelo to pravo, kao narodnim poslanicima, da čitamo tekst? Ja zaista gotovo nikada ne čitam, ali mislim da ovo pogađa upravo pravo svih narodnih poslanika da izlažu svoje mišljenje. Dalje, govori se o kaznama, koje se uvode za narodne poslanike. Takođe se to ne dotiče ni mene, ni poslanika stranke SSJ, mi ne dobijamočesto opomene, niti će nas ovo pogoditi, ali se time pogađa direktno Ustav Srbije, član 77, gde se kaže da narodni poslanik ne može biti pozvan na odgovornost i ne može biti kažnjen zbog izlaganja u Skupštini i zbog glasanja u Skupštini. Molim vas, predlogom ove odluke se upravo krši ustavno pravo jer se poslanici kažnjavaju. U Ustavu Srbije, član 77, to je zabranjeno. Znači, ne može se kazniti nijedan poslanik za izraženo mišljenje u Skupštini ili za glasanje u Skupštini. Takođe, kada je reč o uvođenju instituta interpelacije, moram da primetim da je ovaj institut interpelacije postojao i ranije. Ne vidim razloga za uvođenje ovog instituta kontrole Vlade Srbije ili pojedinih ministara u Vladi Srbije. Mi smo, kao poslanika grupa Stranke srpskog jedinstva, maja ove godine podneli zahtev da se ispita odgovornost ministra poljoprivrede gospodina Dragana Veselinova i da se on smeni sa funkcije ministra za poljoprivredu u Vladi Republike Srbije. To je bilo maja. Imamo pravo na to po Ustavu i Poslovniku, ali do dana današnjeg, a ušli smo u mesec oktobar,to nije stavljeno na dnevni red. Čemu, onda, uvođenje instituta interpelacije, koji je postojao i ranije, ali se nije poštovao od strane nadležnih organa Narodne skupštine Republike Srbije? Čemu ovoliko veliki rok da se Vlada izjasni o interpelaciji, o zahtevu poslanika za interpelacijom, odnosno...
Vreme, gospodine poslaniče.
Dozvolite da iskoristim svoje pravo i produžim izlaganje na još pet minuta. Zahvaljujem. Čemu to ukoliko se razgovara o jednom problemu koji je iskrsnuo u Vladi Srbije ako prođe dva-tri meseca, jer taj problem posle tog vremena neće biti aktuelan. Ne vidim razlog ovako velikog pomeranja rokova kada će Narodna skupština konačno zauzeti stav o zahtevu poslanika za ispitivanje odgovornosti, odnosno kontrolu pojedinih ministara, odnosno cele Vlade? Čitajući amandmane na ovaj predlog, video sam da ima mnogo duhovitih amandmana, da ne kažem komičnih, koji će svakako učvrstiti mišljenje građana Srbije da ovaj parlament - koji bi trebalo da bude dostojanstven i koji bi trebalo zaista da odslikava volju naroda Srbije, da predstavlja narod na pravi i dostojanstven način - postaje sve više i višeono što niko, nadam se niko, ne želi - cirkus. Bojim se da ćemo se zaista smučiti svim građanima Srbije i da ćemo, diskutujući o ovim amandmanima nekoliko dana, možda i nekoliko nedelja, ispustiti i propustiti najvažnije stvari koje se tiču građana Srbije. Bojim se da se sve ovo ne završi dok ne počnu izbori na Kosovu i Metohiji 17. novembra. Verujte mi, ovakvim raspravama i stavljanjem na dnevni red ovakvih tačaka, ništa nećemo učiniti da građanima Srbije i svima nama bude bolje. Zahvaljujem na pažnji.
Ima reč gospodin Ćirković.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, govorim kao zamenik predsednika poslaničke grupe Nova Srbija. Ističem sa posebnim zadovoljstvom napor predlagača da Predlogom odluke o izmenama i dopunama Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije uredimo moduse u pravima i dužnostima narodnih poslanika u Skupštini. Nadamo se da novi poslovnik, koji izglasamo, može doprineti većoj efikasnosti Narodne skupštine i njenom radu, pogotovo imajući u vidu pojačanu zakonodavnu aktivnost predviđenu u ovom domu u periodu koji nam predstoji. Uveren sam da bi, kad bi u Skupštini sedeli ljudi odgovorni prema javnoj reči, prema gestu, prema svojim biračima, čak i prethodni poslovnik mogao dobro da funkcioniše. Nažalost, ovo vreme od pola godine i nešto više ukazalo je na određene nedostatke ranijeg poslovničkog teksta. Zbog toga se nadam da će ovaj napor u cilju poboljšanja rada i efikasnosti Narodne skupštine, rezultirati, posle debate koja se bude sprovela, nakon amandmana koji će se razmotriti i nakon dobre volje koja se očekuje, dobrim poslovnikom. Sigurno je u javnosti najveće interesovanje izazvao onaj deo ovog teksta koji se odnosi na novčano kažnjavanje. Nažalost, svedoci smo da u ovom domu ima određenih nepodopština koje se mogu sankcionisati samo novčano. Mi, Srbi, kao ljudi smo osetljivi samo u tom delu ako nam sledi neka novčana sankcija. Istina je da se zaista kazna ne odnosi ni na jednu poslaničku grupu. Odnosi se samo na poslanike koji svojim nastupima za ovom govornicom ometaju normalan rad Skupštine. Druga novina u predloženom tekstu poslovnika je uvođenje instituta interpelacije.Zaista, na prvim višestranačkim izborima ušao sam u ovaj parlament. Istina je da je tada opozicija bila manjkava, bila slabašna, kao i sada. Imamo slabu opoziciju. Ni jedna naša inicijativa o uvođenju interpelacije nije mogla dobiti podršku parlamenta. U ovom momentu, zaista, sama parlamentarna većina nudi opoziciji ovaj institut. Time, u stvari, pokazujemo dobru volju i nadamo se da će Skupština uspostaviti veću kontrolu nad izvršnom vlašću. Ja ću ovo vreme iskoristiti do kraja. Usput, da pomenem i podsetim, 12. februara 2001. godine podneo sam Predlog odluke o promeni državnih simbola. Poslanička grupa Nove Srbije je potpisala. Potpisalo je i 36 poslanika. Istina je da su svi rokovi predviđeni Poslovnikom probijeni. Ali, zbog naše kooperativnosti i dobre volje, mada smo se nadali da će uz zakon o državnim praznicima biti rešeno i pitanje državnih simbola, svesni određenih ustavnih smetnji, mi se i dalje nadamo da će parlamentarna većina...
Vreme.
Kao predstavnik poslaničke grupe, imam pravo na deset minuta. Opet ću demonstrirati svoju dobru volju, pa ću završiti u nadi da će ova skupština, da će parlamentarna većina, konačno, do kraja godine postaviti na dnevni red pitanje državnih simbola.
Vi imate pravo na još dva javljanja. Ima reč Branislav Ivković.
Ovo je po Poslovniku član 96. stav 2: ukoliko se uvredljivi izrazi odnose na poslaničku grupu, odnosno političku stranku čiji narodni poslanici pripadaju toj poslaničkoj grupi, u ime poslaničke grupe pravo na repliku ima predsednik poslaničke grupe. Ovde je iskorišćen termin da je danas slaba opozicija u Skupštini, kao što je bila slaba i ranije. Želim samo da kažem da se ne meri slabost brojem poslanika, nego kadrovskim potencijalom, znanjem i onom veštinom da se za govornicom kaže istina i iskaže to znanje i poboljšaju zakonski projekti koje predlaže Vlada Republike Srbije. Istina je da je tada, 1994. godine, a i u celom minulom periodu, opozicija bila očajna i kadrovski slaba, ali ova opozicija u Skupštini može da se meri sa svima.
Za reč se javio i Predrag Bajčetić, predsednik poslaničke grupe Pokreta za demokratsku Srbiju. Po Poslovniku, izvolite.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, zamenik šefa poslaničkog kluba Nove Srbije povredio je član 99. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine u svom izlaganju i rekao je - Srbi su narod koji jedino reaguje na novac. Možda vi, gospodine Ćirkoviću, reagujete samo na novac, a mi drugi Srbi reagujemo i na ponešto drugo. Dakle, molim da se Narodna skupština izjasni o povredi Poslovnika.
Izjasniće se, naravno. Izvolite, gospodo narodni poslanici, izjasnite se. Zaključujem glasanje. Za 52, protiv 91, uzdržana su dva, nije glasalo 47, ukupno prisutna 192 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština ocenila da nije bilo povrede Poslovnika u izlaganju gospodina Ćirkovića. Šta vas zbunjuje? Da li vas nešto zbunjuje? Valjda nismo dotle došli, kada je od ukupno 192 glasalo za 52, da tu postoji dilema da li je odluka doneta, nemojte opet neki dekadni sistemi. Gospodin Bajčetić, izvolite.
Na sastanku poslanika DOS-a postignuta je načelna saglasnost da se promeni Poslovnik o radu Narodne skupštine. Pokret za demokratsku Srbiju se načelno usaglasio da se te promene izvrše, ali imamo i svoje primedbe i te primedbe ćemo dati kroz amandmane. Osnovna je stvar da je neophodno u Skupštiniograničiti vreme rasprave, a to nije restriktivna mera koja ne postoji u stranim parlamentima. Prema tome, radi se nešto što postoji i u stranim parlamentima. Pitanje je samo kako ćemo mi kao poslanici i poslaničke grupe tu restriktivnu meru, naizgled restriktivnu, uspeti da iskoristimo. Nadam se - dobro, i nadam se da će Skupština delovati radnije nego što je delovala do sada i da će biti ozbiljnija. Osnovni napor je kako učiniti ovu skupštinu radnom, efikasnom i ozbiljnom. Ono čemuse protivimo je uvođenje novčanih kazni za opomenu. Opomena je opomena i to nije kazna. Opomena rezultira oduzimanjem reči i to je ta sankcija i kazna koja se podrazumeva. Zašto bi ona bila i novčano sankcionisana. Mislim da se tu na izvestan način preteralo. Pretpostavljam, molim vas, Poslovnik je nešto što je naš uzajamni dogovor o radu. Dali smo mu previše značaja kada smo dali šesto amandmana. Nemojte da se ova skupština bavi samo sobom i uređivanjem međusobnih odnosa, valjda imamo i drugih poslova. Jedan od ozbiljnijih poslova je da se onaj stari poslovnik koga toliko hvalite iz osnova promeni. A, to - iz osnova da se promeni, to znači da ove kozmetičke prepravke, koje su privremeni dogovori, moraju da ustupe mesto jednom konceptu demokratije koji je malo drugačiji od svega što piše u onom poslovniku. Pre svega, ako se radi o konceptu jednog novog poslovnika, ovde se daje previše akcenta na poslaničke grupe, a premalo na slobodu pojedinca, prema tome, i slobodu svakog pojedinog poslanika. Prema tome, molim vas da ovo smatramo privremenim merama, da malo ukinemo svoje amandmane i da se vratimo ozbiljnijim poslovima, a da napravimo grupu koja će se baviti stvarnim stvaranjem jednog poslovnika u dogledno vreme. Hvala.
Da li se još neko od predsednika poslaničkih grupa javlja za reč? (Vojislav Šešelj, sa mesta: Ja bih se javio ali me muči glavobolja). Kada vas prođe glavobolja, nema problema. Za reč se javio narodni poslanik Jovan Deretić, a posle njega narodni poslanik Stanko Kovačević. Da li ste se javili za repliku? Izvolite.
Repliciram gospodinu Ivkoviću. Zaista, mislio sam da je opozicija bila slaba, imajući u vidu njen kvantitet, a da sam mislio na kvalitet, onda bih smatrao da je svako poređenje kvaliteta ondašnje opozicije i današnje, neumesno. Zaista, sve ide u prilog kvalitetu ondašnje opozicije. Kada je u pitanju gospodin iz Čačka, stvarno ne znam šta njemu mogu da kažem, a da ga ne uvredim. Pošto on zaista veruje da on ne pripada onima koji samo novčanom sankcijom mogu da se poprave, ja mu izričem ukor razrednog starešine.
Replika? Po Poslovniku?
Ponovo su povređene odredbe istog člana, gospodine Ćirkoviću. Odavno sam ja prestao da budem mali, samo vi niste nikada postali veliki.
Reč ima narodni poslanik Jovan Deretić, a posle njega narodni poslanik Stanko Kovačević.
Uvaženi gospodine predsedniče, kolege poslanici, danas imamo pred nama jedan predlog promene Poslovnika Narodne skupštine, a vi znate da je u svakoj demokratskoj zemlji parlament najveća institucija u državi. Prema parlamentu smo dužni da imamo poštovanje, kao takvom. Podnosioci ovih predloga sigurno nisu imali to u vidu. Ovo srozava srpski parlament na nešto što izgleda kao u Južnoj Americi, u nekoj "banana" republici. Gospodo, ovde ima predloga koji su vredni pažnje i koji su zaslužili da se o njima diskutije, ali polovina ovoga je restriktivna u toj meri da će, ako ih usvojimo, prestati parlamentarna demokratija u Srbiji i ova skupština postaće kasarna, pošto je DOS prestao da bude jedna koalicija i postao centralni komitet. Imamo iza nas grb, a sa uvođenjem ovog poslovnika vratićemo se tamo gde smo bili pre30 ili više godina. Molim vas da ne izglasate ove porazne predloge koji srozavaju ovaj parlament. Dovoljno je to što se partija koja je ovo predložila srozala potpuno, kao neozbiljna i nezrela. Hvala vam lepo.
Reč ima narodni poslanik Stanko Kovačević, a posle njega narodni poslanik Stevo Dragišić.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo poslanici, poslanici PDS-a, izabrani na listi DOS-a i kao sastavni deo DOS-a, zalagaće se za normalno ponašanje poslanika u ovom parlamentu, moraju se stvoriti uslovi da ovaj parlament normalno i efikasno radi. Kao što se PDS svuda i uvek zalagao za rad, red, disciplinu i odgovornost, tako ćemo se i mi, kao poslanici PDS-a u ovom parlamentu, zalagati za iste stvari. Nije mi uopšte jasno zbog čega je neophodno da se podneseovakoogroman brojamandmana na ovakav predlog izmena i dopuna našeg poslovnika. Jer, ako kritičari kažu da je Poslovnik preterano restriktivan, onda je naš Poslovnik uvek onoliko restriktivan koliko je neophodno da se pojedini poslanici dozovu pameti, da se za ovom govornicom govori samo ono što je neophodno, da se da potpora za ili protiv raspravi o predmetu koji je na dnevnom redu. Upravo tako veliki brojamandmana je rezultat otpora želji većine poslanika u ovojskupštini, a ubeđen sam i većini građana ove zemlje koji su za nas glasali, da ova govornica i ovajparlament predstavljaju dostojanstvo srpskog naroda i građana Srbije, a ne da predstavljaju mesto na kome će se nadgornjavati pojedinci, i što je najnesrećnije, u najlošijoj mogućojvarijanti ponašanja. Čini mi seda se ovakvim predlozima mogu odupirati oni kojima će se izvući tle ispod nogu za ponašanje koje su do sada upražnjavali i zbog toga se tako žestoko opiru. Ogroman broj poslanika, koji svojposlanički posao i za ovom govornicom i u ovom parlamentu obavljaju na način dostojan poslanika, uopšte neće biti protiv ni tako restriktivnih mera. Jedino za šta bih se i ja založio to je da neke od mera, koje predviđa ovajPoslovnik, ne treba da budu novčano sankcionisane, ali bar u određenojfazi ponašanja zbog čega se ta mera treba izreći. Kada je reč o novčanim merama i o merama isključenja,onda je zaista i predlogom trebalo mnogo jasnije definisati zbog čega i u kom momentu se mogu takve mere izreći. Onda bi sigurno bilo mnogo manje otpora ovakvim predlozima mera. Ja sam upravo svojim amandmanima pokušao da definišem pod kojim uslovima se mogu izreći mere isključenja, druga i treća opomena, i šta bi trebalo da sledi posle toga. Takođe sam predložio da mera opomene i mera udaljenja sa sednice može biti izrečena i ministru i predstavniku Vlade, ako se za ovom govornicom ponaša isto onako kao što se mogu ponašati pojedini poslanici kojima se takva mera može izreći. Jer, zašto bi se omogućilo ministru ili predstavniku Vlade da se može ponašati isto kao i pojedini poslanici koji se udaljuju sa sednice, a da ministri ili predstavnici Vlade ne budu udaljeni sa sednice. To bi trebalo da bude prihvaćeno. Imali smo prilike u dosadašnjem radu da čujemo i popriličan broj nedoličnih reči i ocena sa ove govornice, i od strane ministara i od strane predstavnika Vlade. Zbog toga bih hteo da stavim u istu poziciju odgovornosti za ponašanje za ovomgovornicom, i poslanike, i ministre i predstavnike Vlade. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Stevo Dragišić, a posle njega narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Dame i gospodo, ovo je četvrti put da Narodna skupština menja Poslovnik o svom radu. Svaki put su odredbe Poslovnika bile sve restriktivnije, što se tiče prava poslanika u ovoj skupštini. Najliberalniji je bio onaj prvi poslovnik, koji je važio do 1994. godine, koji je omogućavao neograničeno vreme izlaganja poslanika, neograničene mogućnosti predlaganja amandmana, i mnoga ograničenja koja danas poznaju poslovnici, i ovaj predlog, nisu postojala u tom poslovniku. Posle četiri izmene poslanicima se, pre svega, u potpunosti onemogućavapravo izlaganja time što se ograničavaju na 30 minuta kao poslanička grupa. Zatim, u velikoj meri se isključuju njihova prava predlaganja amandmana. S druge strane, kao jedna, mogu slobodno reći budalaština, poslanicima se zabranjuje da čitaju sopstveni govor. Treba reći da su sve te izmene, koje su smanjivale poslanička prava, bile motivisane nekim razlozima. I ovajpokušaj smanjivanja poslaničkih prava ima svoje određene motive. Dakle, sada govorimo o materijalnom izvoru ovog predloga. Materijalni izvor je u onome što su upravo i najavili njegovi predlagači, u budućim predlozima akata koje treba ova skupština da razmatra. Između ostalog, i predlog novog ustava koji ova skupština treba da usvoji. U javnosti se često govori o novim rešenjima. Ta rešenja novog ustava bazirana su na rešenjima koja je donela nezavisna grupa eksperata i objavljena od strane beogradskog Centra za ljudska prava. Član te grupe je žena predsednika Vojislava Koštunice, Zorica Radović. Taj predlog ustava predviđa uništenje društvene organizacije Srbije, federalizaciju Srbije, po mnogo gorim principimanego što je bilo po Ustavu iz 1974. godine. (Predsednik: Ali, danas to nije na dnevnom redu, već Poslovnik o radu Narodne skupštine.) Govorim o materijalnom izvoru ovog vašeg predloga. (Predsednik: Molim vas da ne odlazite od teme dnevnog reda.) Vi ne možete da utičete na argumentaciju sa kojom ću ja da branim svoju tezu. Sada iznosim argumentaciju, a vi ste dužni da slušate. (Predsednik: Ali sam i dužan da izreknem opomenu kada ne poštujete Poslovnik o radu, pa to i činim.) Dužni ste da svoju nervozu ostavite ispred vrata. Možda je danas crni mačor Vojislava Koštunice poplašio vaše bele miševe, pa ste zbog toga nervozni. Tu vašu nervozu ostavite ispred vrata i pustite poslanike da govore o argumentaciji sa kojom žele da brane svoje stavove. Sada ste mi oduzeli jedan minut. To mora da se nadoknadi. Dakle, novi predlog Ustava predviđa formiranje šest tzv. autonomnih pokrajina: Beograd, Vojvodina, Jugoistočna Srbija, Jugozapadna Srbija, Šumadija i Podunavlje, i Kosovo i Metohija. Tih šest tzv. autonomnih pokrajina su, u stvari, posebne države, republike. Po ovlašćenjima koja su im data u ovom ustavu one imaju zakonodavnu vlast. Dakle, samostalno donose zakone iz svoje nadležnosti. (Predsednik: Gospodine Dragišiću, izričem vam drugu opomenu. Molim vas da se držite teme koja je na dnevnom redu.) Kada se ovde govorilo o Slobodanu Miloševiću i Mirjani Marković, to je bila borba protiv diktature, a kada se govori o novom bračnom paru Čaušesku, to je kršenje Poslovnika. E pa, ne može. To je za mene isto.
Gospodine Dragišiću, oduzimam vam reč. Molim vas da napustite govornicu. Dajem pauzu od pet minuta. [[Posle pauze.]] Molim narodne poslanike da utvrdimo da li imamo kvorum za nastavak sednice. Konstatujem da možemo danastavimo rad. Molim narodnog poslanika gospodina Dragišića da napusti govornicu. Gospodine Dragišiću, oduzeo sam vam reč i molim vas da napustite govornicu, inače ću biti prinuđen da predložim Narodnoj skupštini da donese meru udaljenja sa sednice. Predlažem Narodnoj skupštini da donese meru udaljenja sa sednice gospodina Steva Dragišića. (Tomislav Nikolić: Tražim da se utvrdi kvorum.) Kvorum je utvrđen. Dobro, utvrdićemo kvorum. Molim narodne poslanike da utvrdimo kvorum. Molim službu da prebroji prisutne u sali. Nema potrebe, konstatujem da imamo kvorum. Popravio se sistem. Izvolite gospodo narodni poslanici, opredelite se gde ste, unutra ili napolju. Konstatujem da u sali imamo već 157 narodnih poslanika. Predlažem da seNarodna skupština izjasni o predloženoj meri udaljenja sa sednice gospodina narodnog poslanika Steva Dragišića. Molim vas da se izjasnite. Za 116, protiv 43, uzdržana tri, nije glasalo 9, ukupno 171. Molim gospodina Dragišića da poštuje odluku Narodne skupštine. Gospodine Dragišiću, nešto vam dobacuju narodni poslanici vaše poslaničke grupe, teraju vas. Dajem pauzu od pet minuta, deset minuta, koliko je potrebno da služba obezbeđenja obavi posao koji nije hteo da obavi sam gospodin Dragišić.
Dame i gospodo narodni poslanici, predlagača izmena Poslovnika Narodne skupštine očigledno nije mnogo bolela glava. Treba uporediti 5. oktobar 2000. godine i 2. oktobar 2001. godine. Ako ste 5. oktobra srušili parlamentarizam u Srbiji paljenjem zgrade saveznog parlamenta [[žagor u sali]] samo se vi smejte ... danas je ovo isti postupak samo na drugi način, pošto su poluge vlasti u vašim rukama i poluge koje vam daje skupštinska većina. Mi smo čuli obrazloženje predlagača odluke o izmenama i dopunama Poslovnika Narodne skupštine. Usudio se da kaže da je Skupština ogledalo beščašća. Trepnuo nije ni on ni njegov predsednik Narodne skupštine. Usudio se da kaže da je Skupština cirkus. Usudio se da kaže da Skupština koči reforme. Juče sam u novinama pročitao izjavu predsednika Vlade Srbije Zorana Đinđića da Vojislav Koštunica koči reforme. Sada me interesuje kako može onaj ko koči reforme u Srbiji da predlaže poslovnik u Skupštini i da optužuje opoziciju da koči reforme u Srbiji. Molim vas da kažete Zoranu Đinđiću da nije Koštunica onaj koji koči reforme, nego smo mi srpski radikali oni koji koče reforme. I zbog javnosti i zbog građana koji prate ovu sednicu. Ne postoji nijedan ozbiljan predlog zakona koji nam je Vlada Republike Srbije dostavila koji nije ušao u skupštinsku proceduru, o kome već nije glasano, izuzev zakona o radu koji smo dobili pre nekoliko dana. Optuživati Skupštinu, koja nema o čemu da raspravlja, da koči reformu u Republici Srbiji je cinizam. Cinizam nesposobne vlasti. One vlasti koja vrši već treću izmenu Poslovnika i svaku izmenu obrazlaže rečenicom: "Očekuje nas velika zakonodavna aktivnost, pa treba promeniti Poslovnik". Čekaj, čekaj, ne dočekaj tu veliku zakonodavnu aktivnost. Prvi put Poslovnik Narodne skupštine predviđa kazne za narodne poslanike. Ustav ih nije predvideo. Poslovnik predviđa mere, ali kazne izreći narodnom poslaniku, to ne može ni sud. Iako je to jedna odvojena grana vlasti i ne rukovodi se time šta ko o pojedincu koji se pred sudom nalazi misli. Vi se usuđujete da zapretite kaznama narodnim poslanicima ukoliko vam nisu po volji. Današnje izricanje opomene jednom narodnom poslaniku, slučajno meni, bilo je prouzrokovano samo time što nisam bio po volji predsedniku Narodne skupštine. Nisam bio po volji kada sam izašao da pročitam član Poslovnika koji je povredio. Dobio sam opomenu kao znak kako ćemo prolaziti kad budete ili ako budete usvojili ovaj poslovnik Narodne skupštine koji se nalazi na dnevnom redu. I, da vas unapred obavestim, da vas unapred obradujem, novčane kazne neće biti mera koja će narodne poslanike Srpske radikalne stranke sprečiti da građane Srbije upozore na sve negativne efekte onih predloga zakona, odluka, uredbi, čega bude, zaključaka u Narodnoj skupštini Republike Srbije. A, upozoravam skupštinsku većinu, mada to ne shvatam kao čovek, ali nekako, poznajući vas, razumem zašto ne priznajete nijednu odluku koju je donela Narodna skupština Srbije u vreme dok ste bili u opoziciji. Ali, vi ste toliko drski da jedine dve odluke ovde donete konsenzusom otkako ste vi na vlasti, koje se tiču Kosova i Metohije, gazite i kršite kao da nisu donete u vreme kada ste vi bili na vlasti, nego kao da su donete u neko prethodno vreme. Mi smo ovde doneli odluku da ne priznajemo ustav Hansa Hekerupa. A vi nateraste Srbe da se registruju kao birači koji će izaći na izbore po ustavu Hansa Hekerupa. Dame i gospodo narodni poslanici, mi ćemo zasluživati ove vaše kazne zato što to jedva čekate. Ne dičim se time da sam opozicioni poslanik koji neće biti kažnjavan po ovom poslovniku ili koji neće zaslužiti meru. Ponosim se time, dame i gospodo narodni poslanici, svih DOS-ova koji ovde sede u Skupštini, što ćete mi izricati mere. Kad god mi je neka vlast izricala mere u Narodnoj skupštini, Srpska radikalna stranka je pobeđivala na izborima. Kada god se neka vlast bojala uticaja Srpske radikalne stranke u Narodnoj skupštini, menjala je i pooštravala Poslovnik Narodne skupštine Republike Srbije. Ovo parčence papira, koje ste poturili legalistima da potpišu, a vi ćete, kao, glasati za njega, ali se nećete pojavljivati u javnosti, je znak da ste se strahovito uplašili onoga što ste učinili za ovih godinu dana. Pomažem vam kad kažem - povucite ovaj predlog odluke, a jako volim što ćemo imati raspravu po ovom predlogu odluke.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Vučić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovakav predlog odluke nikada u poslednjih 10 godina nije došao pred narodne poslanike Narodne skupštine Republike Srbije. Nikada ovako kriminalni akt nije došao pred narodne poslanike, ni u federalnom, ni u republičkom parlamentu. Ovo govorim ne samo kao neko ko je poslanik jedne opozicione političke stranke, već govorim i kao pravnik. Znam da neki taj jezik ne razumeju, jer su svašta govorili od jutros, čak i neki šefovi poslaničkih grupa, ali šta ćete, svojevremeno je Harold Laski govorio da je sloboda odsustvo ograničavanja. Ovaj akt, za razliku od onoga što je Pelević rekao, nije interni akt. To jeste podzakonske pravne snage, ali je to ključni akt u zakonodavnom procesu, od značaja za sam zakonodavni proces, za proceduru, za način donošenja akata, to je najvažniji akt. To je conditio sine ljua non demokratije. Ne može se bez takvog akta, ukoliko on nije demokratski. Znam ja da vi to ne razumete, znam ja da školu niste učili, nije to problem što niste, ali bi bilo dobro da nas ne podučavaju onda takvi, koji ne znaju šta to znači i šta to predstavlja. Glavna pravila poslovnika, koja bi trebalo da postoje, jesu - javnost rada, jednakost prava i dužnosti poslanika, koja se brutalno krši ovakvim poslovnikom o radu Narodne skupštine, odnosno predloženim izmenama i dopunama, jer više narodni poslanici nisu narodni poslanici, već članovi poslaničkih grupa, i nemaju jednaka prava. Dalje, demokratski i složen zakonodavni proces, a vi znate koliko se on krši, ako u raspravi ne dozvoljavate na jednak način narodnim poslanicima da u tome učestvuju. Narodni poslanici vašim poslovnikom nemaju pravo da učestvuju u raspravi. To je nešto što je neverovatno i toliko kriminalno, da nikada nije bilo ni u jednoj skupštini. Jer, lažu oni koji kažu da to postoji u uporedno-pravnoj političkoj praksi. Ne postoji nigde, ne postoji ni u francuskom parlamentu, ne postoji. Neka izađe neko, pa neka nam pokaže to, neka citira bilo koju od ovih odredaba, koje ste ovde doneli, pa ćete videti da nema, posebno da ne sme niko da čita pisani tekst. Koga ćete to da obavežete? Mnogo pametnije zvuče oni koji čitaju, nego oni koji ne čitaju, a time se diče. Nekada ću da čitam, nekada neću da čitam, ali čitam ono što sam sam napisao, a ne ono što mu drugi napišu, kao što je slučaj sa predsednikom savezne države, i svaki put to čita, i nikada ne govori iz glave. Njemu se to neće zabraniti, ali zato će se nama zabraniti. Zato će to narodnim poslanicima da se zabranjuje, ne bi li se uništila opozicija. Uzgred, opozicija, suprotnost od opozicije nije pozicija, za one koji to ne znaju, već vlast. Pozicija ne znači uopšte to, za one koji ne znaju pravno-političke termine. Ne bi bilo loše da to savladaju. Dalje, ovde smo čuli tirade i traktate o tome kako će neko lepo da se ponaša, kako su oni fini, a kako neki drugi nisu fini, kako narod ne interesuje ovakva ili onakva rasprava. Mi smo bili protiv tog dnevnog reda, ali je naše da ukažemo narodu šta imamo protiv ovakvog akta, šta mislimo o tome i šta je neophodno da se promeni. Neću da slušam, niti da mi predavanja o tome, niti o dostojanstvu drže ni Ivković, ni Pelević, niti bilo ko drugi, niti o dostojanstvu. Svog dostojanstva imam dovoljno, i niko ga, po mom mišljenju, nema više, a neću da govorim o drugima, mada ga imaju manje, na bilo koji način. I nemojte da govorite o tome da je Skupština cirkus, jer najveći cirkus je ovde kod onih koji ne izlaze za ovu govornicu gotovo nikada, koji čitaju novine, ili grickaju semenke po ceo dan, koji svoje radno vreme i ono za šta su plaćeni, provode u skupštinskom restoranu ili ovde u bifeu, ispred skupštinske dvorane, i ne treba oni o tome da nam govore. Mogu ovde da nam govore o tome oni koji rade, koji pripremaju amandmane, oni koji pripremaju zakonske projekte, projekte nekih drugih opštih pravnih akata, koji ovde treba da se donesu, oni koji kritikuju rad vlasti, oni koji su u stanju da se bore za interese građana Srbije, a ne kao glasačka mašina samo podižu ruku, i ništa više od svega toga. Ovaj poslovnik o radu je kriminalni poslovnik. Nikada nikome na svetu nije palo na pamet da ovako katastrofalan poslovnik donese. Ovo je dokaz da Srbija ulazi u eru totalitarizma, koji je svojevremeno Hana Arent to definisala definicijom - ubij. Kad sam ja to nekada sa ove govornice već govorio - ne treba vam opozicija, hoćete svaki zakon, koji treba da se krčka u Skupštini po 10 dana, da donesete za pet sati, maksimalno, po ovom predlogu poslovnika. Bolje vam je - uzmite, streljajte sve opozicione poslanike, ili one koji vam se ne sviđaju, nemojte na ovakav način to da radite, i još da nam pričate kako je to legalistički, kako je to demokratski i kako je to reformatorski.U to ni jednog pravnika nećete ubediti. Pokažite mi koji će to pravnik da izađe iz ove sale, čak i iz DOS-ovske većine, da izađe za govornicu, da ovakav predlog akta pohvali. Tvrdim da neće postojati ni jedan.
Gospodine Vučiću, opominjem vas, vreme vam je davno isteklo za izlaganje.
Nije moje vreme davno isteklo, u to ćete se uskoro uveriti. Samo bih završio sa time da smo mi imali - zaista neću pominjati, da ne brinete, i da morate da me isključujete, suprugu predsednika koja piše ustavna rešenja; ne daj bože da je to drugi neko pisao, visio bi na Terazijama, sada je sve to moguće, demokratski i legalistički - ali mi smo, od kosmološke teorije Grigorija Geršića, u pravnoj misli teorije Đorđa Tasića, došli do svojevrsne teorije ludizma DSS i poslaničke većine u ovoj skupštini, a pri tom ne mislim na teoriju.. i na ono što nam čini. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zaharije Trnavčević:
Poštovano predsedništvo, poštovani narodni poslanici, nekada su se Srbi okupljali na svojim skupštinama i radili su, dogovarali se, a nisu uopšte imali poslovnike. Kasnije, sa razvojem parlamentarizma, došlo se do toga da se pravilima utvrdi kako treba da teče jedan narodni dogovor, dogovor narodnih poslanika, i da se tim pravilima ograniči bilo čija samovolja, bilo kog učesnika skupštine, pa i samog predsednika, kome je povereno, koji je izabran za to da vodi tu skupštinu. Ne znam do u detalje, ali sam uveren da u istoriji parlamentarizma u Srbiji nije bilo ovakvih primera zloupotreba, ispada i ruženja, ne sopstvenoga ugleda, a toga mnogi nisu ni svesni, svoj ugled ruže, nego i ovoga doma, predstavničkog doma, pred građanima Srbije koji su ih birali. Molim vas, zatražio sam podatke, sa malim zakašnjenjem, ali će biti obelodanjeni podaci, da se od januara 2001. godine napravi statistički pregled - koliko je poslanika za ovom govornicom govorilo,iz koje stranke, da se pokaže da je ta zloupotreba vršena na taj način što je bez razloga, bez stvarnog povoda, reklamirana povreda Poslovnika. Zna se ko je to radio, zna se ko je odstupao od dnevnog reda, koje taj koji nije napustio govornicu, kada je Skupština odlučila da mu je oduzeta reč i da treba da se udalji. Takođe, zatražio sam podatke iz kojih će se videti koliko je novca potrošeno za naš rad od januara do kraja septembra 2001. godine, da se pokaže i to koliko je ko naplatio dnevnica i putnih troškova, putujući svakog dana iz fiktivnog grada u Beograd i natrag itd. Zna se ko je uzrokovao donošenje ovog predloga za izmenu Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije. Oni to vrlo dobro znaju. Neću da ih pominjem zbog replike. Vrlo dobro se zna. (Vojislav Šešelj: Bojiš se!) Ne bojim se, nego neću. Neću da vam pružim tu priliku.
Molim vas, ne dobacujte narodnom poslaniku. Opominjem vas, gospodine Veljkoviću.
Oni ne mogu drugačije da oponiraju i da se suprotstave, nego samo znaju da na taj način ometaju, da izbacuju iz ravnoteže onoga ko za ovom govornicom želi da apeluje na sve. Apelujem na sve - molim vas, urazumite se, poštujte one koji su vas birali, koji su vas poslali u Narodnu skupštinu. Da nije bilo toga što se događalo od januara 2001. godine do današnjeg dana, ne bi bilo ni ovih izmena. Mi smo za ovo vreme propustili da donesemo mnogo važnih odluka, mnogo važnih zakona... (Tomislav Nikolić: Koje? Kako je ime tim zakonima?)
Molim vas da prestanete sa dobacivanjem i da se upristojite, gospodo narodni poslanici.
Rečeno je da će ova rasprava, na osnovu broja amandmana koje su podneli poslanici Srpske radikalne strane, verovatno i nekih drugih, trajati verovatno 100 časova. Sto časova? Koliko košta jedan dan zasedanja ove skupštine? Koji je učinak, koji je rezultat? Da li je to bilo potrebno? Nije potrebno. Naravno, nisam došao za ovu govornicu sa uverenjem da će ovo što govorim promeniti nečiju svest i ponašanje. Ovo govorim zbog građana Srbije koji ovo gledaju, da upamte koga su poslali u ovu skupštinu i da na prvim sledećim izborima to ne zaborave. Neka pošalju ozbiljne, dostojanstvene ljude, kojima je na prvom mestu interes građana koji ovoga časa pate, koji ne žive onako kako bi mogli da žive.
Ima reč narodni poslanik Aleksandar Vučić, po Poslovniku.
Reč je o članu 99, gde se govori o tome da niko nema pravo da vređa narodne poslanike, a ovde već redovno slušamo pridike i neumesna dobacivanja predsednika Narodne skupštine. Na to ćemo, verovatno, morati da se naviknemo. Pri svemu tome, ubeđivaće nas kako je to legalistički i demokratski, kako je to najviši civilizacijski domet, ali ne moramo od ostalih poslanika slušati uvrede na račun cele Narodne skupštine, posebno opaske koje se tiču navodne cene trajanja sednica Narodne skupštine, odnosno rada narodnih poslanika u Narodnoj skupštini. Još jednom ću vas podsetiti: uzmite i pročitajte nešto iz teorije fašizma, pa ćete saznati da ovaj argument, koji ste malopre iznosili sa ove govornice, nije prvi put upotrebljen, jer je upravo Adolf Hitler iznosio takav argument. To je njegov argument...
Gospodine Vučiću, javili ste se po Poslovniku. Hoćete li mi reći o čemu, zapravo, govorite?
Govorim o onome što vi nećete razumeti zato što nikad nećete imati ta saznanja.
O kom članu Poslovnika govorite?
O članu 99.
Pročitajte mi tu odredbu.
Pročitaću vam, pošto vam je i to teško da učinite: "Narodni poslanici dužni su da poštuju dostojanstvo Skupštine" - tako glasi deo tog člana. Ovo je bilo kriminalno rušenje dostojanstva Narodne skupštine, kao što je, uostalom, i vaše svakodnevno i celodnevno ponašanje, ali mi nije namera da vas podučavam tome, niti mislim vama da bilo šta prebacujem. Sa vama više ne želim da polemišem ni o jednom pitanju, u krajnjoj liniji ni da razgovaram. Ovo govorim o nekim drugim poslanicima koji su vređali dostojanstvo Narodne skupštine, a pozivali se na argumentaciju koja je, blago govoreći, kriminalna i na koju niko nikada ne bi smeo u parlamentu da se poziva. Možete se pozivati na taj argument u izvršnim organima vlasti. U narodnom predstavničkom telu, u Narodnoj skupštini, niko takav argument ne sme da poteže. Ako nam je Skupština skupa, e, lepo, ukinite Skupštinu, zapalite i ovu skupštinu, pa neka sudbinu Srbije određuje bord direktora ili neki centralni komitet, potpuno svejedno, sve ćete probleme rešiti. Ne optužujte na ovakav način narodne poslanike i Narodnu skupštinu zato što sednica Skupštine traje i zato što je neko rešio da radi, a ne samo da čita novine, ne samo da sedi ili da ide u skupštinski restoran. Hvala vam najlepše.
Da li tražite da se Skupština izjasni?
Ne.
Ima reč narodni poslanik Zoran Nikolić. Posle njega narodni poslanik Nebojša Jović.
Uvaženo predsedništvo, poštovane kolege narodni poslanici, pošto je odlučeno da rasprava traje pet minuta, odmah ću preći na stvar, kako bih iskazao svoj odnos prema pojedinim odredbama Predloga odluke o izmenama i dopunama Poslovnika Narodne skupštine. Što se tiče čl. 1. i 2, kojim se predlaže uvođenje odbora za privatizaciju, slažem se s tim uvođenjem. Tu ništa nije sporno. Ali, ne mogu da ne kažem da je pravo vreme za uvođenje tog odbora za privatizaciju bilo tokom prethodnih izmena Poslovnika, marta meseca. Isto tako, ne mogu da se ne setim rasprave vođene prilikom usvajanja Zakona o privatizaciji, gde je veliki broj amandmana opozicionih poslanika upravo vezan za utvrđivanje skupštinske kontrole nad procesom privatizacije - glatko odbijen, a sada se kroz izmenu Poslovnika predlaže formiranje ovog odbora, što mislim da nije loše, ali je malo zakasnelo. Što se tiče čl. 4. i 5, tu su zaista velika ograničenja u odnosu na postojeća. Čini mi se da su i u dubokoj koliziji sa pozicijom narodnog poslanika po Ustavu Republike Srbije. Podsetiću da je odredba Ustava Republike Srbije (član 2. stav 2.) predvidela da suverenitet u ovoj državi pripada građanima koji ga ostvaruju preko narodnih poslanika, a da je odredbama člana 76. Ustava predviđeno da narodni poslanici predstavljaju građane izborne jedinice u kojoj su izabrani. To znači da je narodni poslanik subjekt prava i obaveza po Poslovniku, a ne, kako se ovde predlaže članom 5, poslanička grupa, jer se vreme za raspravu dodeljuje poslaničkim grupama, a ne narodnim poslanicima. Mislim da rešenje kakvo je dato u članu 5. - da ukupno vreme za raspravu u načelu iznosi pet časova, a po poslaničkoj grupi 30 minuta, nije konzistentno sa procesima koji su sada u Parlamentu. Upravo, donošenje ovog poslovnika će iznedriti, kao jednu od posledica, formiranje novih poslaničkih klubova, verovatno i unutar DOS-a, verovatno i van DOS-a. Onog trenutka kad se formira u Skupštini preko 10 poslaničkih klubova, moguće je da vreme za rasprave bude iznad pet časova, pa će ova odredba člana 5. sama sa sobom biti u suprotnosti. Podsećam da, po ovom poslovniku, kao i odredbama koje sada ne menjamo, pet poslanika može da formira poslaničku grupu. Teoretski, moguće je, po ovom poslovniku, formirati 50 poslaničkih klubova u Narodnoj skupštini. Što se tiče člana 8, nemam ništa protiv da o povredama Poslovnika može da govori predsednik poslaničke grupe. To pravo i nismo prečesto koristili. Ali, protiv smo rešenja izraženog u članu 2. - da se povredom Poslovnika ne smatraju odluke predsednika koje se donose na osnovu diskrecionih ovlašćenja predviđenih ovim poslovnikom. Upravo odluke donete na bazi diskrecionih ovlašćenja njčešći su predmet sporova među nama poslanicima. Što se tiče odredaba čl. 10. i 11, kojima se uvode novčane kazne za poslanike, govorili su i ljudi pre mene. Odredbe člana 77. stav 2. Ustava Republike Srbije potcrtavaju apsolutnu neodgovornost poslanika za izrečenu reč ili davanje glasa u ovoj skupštini. Znači, ne može narodni poslanik biti kažnjen ni na jedan način, niti u bilo kom postupku za ono što kaže i izgovori ovde. Možda su ta rešenja u skladu sa rešenjem iz zapadnih demokratija, ali svakako nisu u skladu sa Ustavom rođene zemlje, o čemu mislim da je predlagač ipak morao da vodi računa. Što se tiče odredbe člana 13. koja je takođe neprihvatljiva i u koliziji sa Ustavom, ona govori da narodni poslanici koji su članovi iste poslaničke grupe mogu da podnesu samo jedan amandman na jedan član predloga zakona. Podsetiću da je članom 80. stav 2. Ustava Republike Srbije predviđeno da je narodni poslanik ovlašćeni predlagač zakona. Molim vas, ako neko može i ima ovlašćenje da predloži neograničen broj predloga zakona, onda svakako taj isti subjekt može da predloži i predlog za izmenu i dopunu predloga zakona što je po našoj poslovničkoj definiciji amandman, kako to stoji. Odredbe vezane za interpelaciju, u najkraćem - svakako da je opozicija uvek zainteresovana za nove vidove kontrole vlade i pozdravljamo unošenje interpelacije, ali smatramo da način na koji je to uneto, čini pomalo interpelaciju golim pravom. Pre svega, iz dva razloga. Privodim kraju, izvinjavam se. Prema broju poslanika koji su predviđeni da mogu podneti interpelaciju, jer akopo članu 93. Ustava o poverenju Vladi to pitanje može da pokrene 20 poslanika, onda svakako za interpelaciju (što je blaži oblik kontrole Vlade, nešto malo jači od poslaničkog pitanja) ne treba ići iznad tog broja 20. Ovim ću završiti: ono što smeta je stav 2. novog člana 200a, koji kaže da u toku jednog zasedanja Narodne skupštine može da se podnese najviše pet interpelacija. Ovako neodređena formulacija u kojoj se ne zna ni ko je taj koji može da podnese, ni ko je taj koji će odlučiti kojih pet interpelacija će se naći na dnevnom redu... (Predsednik: Molim vas da privedete kraju.) .... u kom postupku će se naći, čini ovu dobru ideju, dobar institut neupotrebljivim u praksi i, čini mi se, golim pravom za većinu poslanika, odnosno poslaničkih grupa. Mislim da je bolje preciznije definisati ovo. Sasvim na kraju, završavam, mislim da bi predlagač učinio veliku uslugu i sadašnjoj većini, i sadašnjoj manjini i parlamentarizmu u Srbiji ukoliko bi povukao ovaj predlog i da se, na bazi svih ovih sugestija koje su date i koje će biti date, izađe sa rešenjima koja će biti prihvatljiva za sve.
Reč ima narodni poslanik Nebojša Jović, a posle njega narodni poslanik Dragan Maršićanin.
Poštovani narodni poslanici, neosnovano je pravo narodnog poslanika da u smislu člana 127, 153. i 154. Poslovnika predloži Predlog odluke o izmenama i dopunama Poslovnika Narodne skupštine. Oni se vezuju da je to po Ustavu, po članu 82. Ustava, međutim predloženi članovi izmene i dopune Poslovnika su u suprotnosti sa članom 11, 23, 45, 46, 77. i 93. Ustava. Kao razlog za donošenje ove odluke navodi se da u predstojećem periodu predstoji donošenje velikog broja sistemskih zakona i zbog toga treba da se podstiče efikasnost rada ove skupštine. Mislim, ako postoji neefikasnost rada, da su razlog tome predloženi zakoni koji su do dana današnjeg bili na dnevnom redu. Ti zakoni su bili nedorečeni, vrlo često, da ne kažem uvek, protivustavni. Samim tim se tražilo aktivno učešće narodnih poslanika da u svojoj raspravi doprinesu da se izmeni ono što ne valja, da bude bolje. Od dana kada je DOS došao na vlast, ovo je drugo menjanje Poslovnika iz 1994. godine. Taj poslovnik je nazivan nedemokratski. Ja zaista u ovom trenutku ne mogu da nađem pravu reč kako bih nazvao ovaj poslovnik. Ovo je nešto najgore, da ne upotrebim grublji izraz, što je moglo doći na dnevni red. Vi članom 1. predloženog poslovnika uvodite, odnosno predlažete da se uvede, odbor za privatizaciju. Pitam se zašto to nije urađeno u prolećnom zasedanju kada je bila izmena Poslovnika. Prilikom donošenja Zakona o privatizaciji rečeno je da Odbor za finansije kontroliše i sprovodi proces privatizacije. Pitam se, ako usvojimo odbor za privatizaciju, u principu nisam protiv, ko će onda da vrši kontrolu sprovođenja privatizacije. Mislim da uvođenjem, odnosno donošenjem odluke da se odobri osnivanje odbora za privatizaciju dolazi do dvojnosti funkcija. Članom 4. stava 1. alineja 6. predviđeno je da po otvaranju pretresa svake tačke dnevnog reda sednice Narodne skupštine, pravo da govori o navedenom redosledu i trajanju ima poslanička grupa u trajanju od najmanje 30 minuta, s tim da za ovo vreme ima pravo da govori jedan ili više poslanika iz te poslaničke grupe. Mislim da je neprimereno da se jednoj poslaničkoj grupi daje za pravo da govori 30 minuta. Poslaničke grupe koje imaju veliki broj poslanika - ne pruža se prilika svim poslanicima da učestvuju u raspravi, a samim tim oduzima mu se pravo na reč, pravo na slobodu, pravo da govori i to pripada poslaniku, a ne poslaničkoj grupi. Birači su birali poslanike, a ne poslaničke grupe. Mislim da se timeruši osnovno načelo parlamentarizma. Članom 5. ograničavate da u načelu po svakoj tački dnevnog reda rasprava traje pet sati. Prihvatam da po pojedinim tačkama dnevnog reda pet sati je dovoljno vreme, ali ne znam ko će za ovom govornicom da izađe pa da potvrdi da je za donošenje budžetaili Ustava Republike Srbije dovoljno pet sati. Zbog toga mislim da ovo treba izmeniti i time ne ograničavati poslaničku grupu. Kako će poslanik da govori, da li će govornik da čita pisani tekst ili ne, u ovom trenutku nije zaista bitno, bitno je ono šta poslanik kaže. O povredi Poslovnika Narodne skupštine kaže se da može da govori predsednik ili ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe. Mislim da se time ukida pravo svim poslanicima da govore o povredi Poslovnika, kao osnovnog akta Narodne skupštine. Narodni poslanik predstavlja građane u izbornoj jedinici u kojoj je izabran, i sud o ponašanju narodnog poslanika daće građani koji su ga birali. Njegovo ponašanje će ceniti ti ljudi, a neprimereno, nezakonito i protivustavno je, kao što se kaže članom 77. Ustava, da se narodni poslanik kažnjava. Narodni poslanik ne može se pozivati na krivičnu odgovornost niti biti pritvoren, niti kažnjavan za izraženo mišljenje ili davanje glasa u Narodnoj skupštini. Ja sam se za ovom govornicom, još prilikom formiranja Vlade, pitao ko je od vas doktorirao na temi "Diktatura demokratije", a pitam se da li je to grupa od 41 poslanika koja je mogla da predloži ovakav poslovnik.
Reč ima narodni poslanik Dragan Maršićanin, a posle njega je narodni poslanik Sreten Mitrović.
Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, naravno da se mi ovde ne možemo slagati o tome šta se dobija, a šta se gubi novim poslovnikom. Naravno da se ne možemo i ne treba da slažemo o brojnim drugim pitanjima. Ono oko čega se moramo složiti, to je da moramo poštovati realnost. Realnost, koju čini mi se da ne možemo da ne utvrdimo, jeste da ova Narodna skupština još uvek nije ono što treba da bude, da građanima Srbije koji su nas izabrali, ne upućuje sliku kakvu treba da upućuje, da se ovde ne vode rasprave onakve kakve se vode u demokratskim parlamentarnim državama, i da ova skupštinska govornica najčešće nije mesto za sukobljavanje različitih mišljenja, već služi sasvim drugoj svrsi, onako kako pojedine poslaničke grupe utvrđuju svoju političku strategiju. Predlogom ovog poslovnika razumem i zaista samo kao privremeno rešenje, a da vas podsetim, mi smo još u julu mesecu formirali jednu skupštinsku komisiju, višestranačku, koja je trebalo da ponudi tekst novog poslovnika i koja do današnjeg dana jedno slovo na papir nije stavila, nažalost. Realnost je da mi u ovo redovno zasedanje nismo mogli da uđemo sa Poslovnikom koji nedovoljno precizno, nedovoljno dobro reguliše naše međusobne odnose, naš rad u parlamentu i koji ostavlja preveliku mogućnost (makar se tu ne moramo međusobno uveravati, pre svega građani koji prate ove prenose vide) i veliki, preterani prostor poslaničkim grupama, kojima do parlamenta nije, već do nečega što je samoponištavanje parlamenta, da remete rad ovog parlamenta, da upravo o njemu šalju onu sliku koja treba da bude drugačija, koja treba da potvrdi značaj institucije, značaj parlamenta kao mesta na kome će se suprotstavljena mišljenja sučeljavati, na komeće se predlozi akata analizirati i na kojem će, u krajnjoj liniji, nekada su to zvali konstruktivnom opozicijom, doprinositi diskusijom, i u radu parlamenta, poboljšanju određenih zakonskih projekata. Takođe, realnost je,ono što ne može da se ospori, da narodni poslanici imaju velika prava utvrđena Ustavom svuda u svetu, pa i kod nas, i da su neka od tih osnovnih prava pravo da govore, pravo da rade,da učestvuju u radu parlamenta i pravo da predlažu zakonske predloge. To su neka prava koja se narodnim poslanicima ne mogu oduzeti, niti se ovim predlogom izmene Poslovnika to narodnim poslanicima oduzima. Ovde se samo primenjuje nešto što se primenjuje u evropskim parlamentarnim državama, a to je sužavanje prava narodnih poslanika na nivo parlamentarnih grupa. I druge države su bile suočene sa sličnim problemima, sa pitanjem do koje mere omogućiti parlamentarnim grupama ono što se ovde naziva pravo na opstrukciju, a gde je neka granica koja se ne sme preći da bi se obezbedio normalan i efikasan rad parlamenta. Mi smo suočeni sa problemom, valjda to ne treba ovde da govorim, svi mi to dobro znamo, različito ćemo na to reagovati, ali građani koji prate ove prenosevide šta se u parlamentu dešava i znaju da je te probleme koji se ovde ispoljavajupotrebno rešiti, između ostalog i izmenama Poslovnika. Naravno, poslovnik ne može te stvari eliminisati, ali može na neki način, kao odraz realnosti i potreba da se na tu realnost reaguje, da te stvari dovede u red. Nije tačno, i tu valja da budemo pošteni međusobno, stalno se govori - pola sata po poslaničkojgrupi. Naravno da to nije pola sata po poslaničkojgrupi, sem ukoliko se namerno zaboravi da se tu radi o vremenu koje ima predlagačzakona, ako se zaboravi da ima posebno vreme za predsednika poslaničke grupe, za onoga ko je izdvojio mišljenje u skupštinskomodboru. Pitanje je da li sve poslaničke grupe učestvuju u radu odbora, a to je njihovo pravo. Dakle, same se odriču jednog prava, ako hoćete i obaveze narodnog poslanika, jer to se ne vidi pred kamerama pa ne možemo blefirati građane koji su nas izabrali. Dakle, ne učestvujemo ni u čemu, sem u onome što se dešava isključivo ovde, uz direktne prenose i onda prigovaramo da nam je vreme malo. Najmanje vreme, jer ovo vreme koje je utvrđeno Poslovnikom može biti odlukama produženo, za poslaničku grupu je 70 minuta. Ako poslanička grupane može za 70 minuta rasprave u načelu da iznese svojpolitički stav o nekom predlogu akta, onda ta poslanička grupa ne radi dobro. Jednostavno, to je tako. Ne zaboravite, i istaknite ono što je dobro u svemu ovome, a to je uvođenje interpelacije, to je uvođenje odbora za praćenje procesa privatizacije. Dakle, shvatite da je ovo jedno privremeno rešenje. (Predsedavajuća: Vreme.) Potpuno podržavam ideju, i na tome bih i sam insistirao, da se odmah pristupi pisanju jednog celovitog, novog, temeljeno drugačijeg Poslovnika o radu Narodne skupštine, koji će korenito da definiše rad ovog parlamenta. Ovo je kao privremeno rešenje koje će, uostalom, da omogući valjano donošnje takvog poslovnika. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Vojislav Šešelj, kao šef poslaničke grupe (prvo javljanje).
Dame i gospodo narodni poslanici, po pitanju rada parlamenta, mora se prethodno razmotriti problem odnosa izvršne i zakonodavne vlasti. Svaka izvršna vlast, koja voli da krši Ustav i zakone, osnovnu smetnju vidi u parlamentu. Mi već imamo izvršnu vlast koja je ogrezla u kršenju Ustava. Donela je više od stotinu uredbi, od kojih je 80 protivustavno. To znaju svi. To govore i političke partije, odnosno njihovi čelnici koji su u vladajućoj većini, pa i politička partija koja je izašla ovde sa ovim restriktivnim predlozima izmena Poslovnika. Jedina brana, pogotovo sada kad još nemamo Ustavni sud, samovolji izvršne vlasti jeste parlament. Umesto da se povećava značajparlamenta, ovde nas neprekidno zasipaju izmenama Poslovnika, kako bi se uskratila prava narodnim poslanicima, i formalno i suštinski. Formalno, tako što će se poslanici maltretirati i neće moći svi da govore. Tamo gde poslanička grupa ima više od 30 poslanika ne može ni svaki poslanik po jedanminut da govori. Pa, onda - za pojedine članove samo jedanamandman iz poslaničke grupe. Sada, jedanposlanik požuri i preda, a ostali ne mogu, cela poslanička grupa može da se ne slaže sa njegovim amandmanom. Šta sad - da mu šef poslaničke grupe naređuje da povuče amandman? To ne može. Iako smo mi srpski radikali najdisciplinovaniji, ni kod nas to ne može. Imali smo Zakon o privatizaciji, ja se nisam slagao sa jednim dobrim delom amandmana, neki su povlačili, neki nisu. Dakle, ovde se formalizuje skupštinski rad. Svaki diktatorski režim želi da spreči skupštinsku kontrolu. Svakome je osnovni argument - koliko košta skupštinska sednica. Ako je Skupština tako skupa, najbolji je način da se Skupština ukine i onda nema trošenja para.Ovde je bilo mnogo problema u radu ove skupštine. Ali, jedine probleme je pravila skupštinska većina, zato što niste disciplinovani i ne dolazite na sednice, napadate opoziciju i pokušavate čak da kaznite opoziciju što neće da vam pravi kvorum. Gde to u svetu opozicija pravi kvorum skupštinskojvećini? Onda kada nemate većinu mora Skupštinada se raspušta. Vi ne smete da računate na glasove opozicije. Što računate na te glasove? Ko ste vi da računate na glasove opozicije? U tom slučaju, umesto da vodite računa o disciplini vaših poslanika, vi kinjite opoziciju. Vi je kinjite tako što opozicija ne može da dođe do izražaja. Srpska radikalna strankane može da kaže šta ima. Imate skupštinsku većinu, neselektivno primenjujete odredbe Poslovnika u pogledu kazni kada je reč o opozicionim partijama, posebno SRS-u, a veoma ste selektivni kada je reč o drugim poslaničkimgrupama. Nikada još nije kažnjen pripadnik vladajuće partije, ove DOS-ovske koalicije. Nikada još nije kažnjen. Nijedan još nije bio izbačen iz Skupštine. Koliko je puta predsednik Skupštine kršio Poslovnik? Sada ćemo vam to crno na belo dati u predlogu za smenu Dragana Maršićanina, predsednika Narodne skupštine. Za dan - dva ćete dobiti. Mi temeljito i te materijale spremamo. Koliko je puta ovde ugrožavao prava narodnih poslanika? Nikoga to ne brine. Vi ste u stanju da izglasate da je u pravu kad kaže da ovde postoje poslanici kojida nemaju glavobolju ne bi znali ni da imaju glavu. Ja sam srećan i presrećan što ste vi to danas izglasali, jer to ostaje za istoriju. Pamtiće se kroz istoriju i ko je glasao za Đinđićevu vladu kada je Vlada birana. Ovde smo imali šefa poslaničke grupe, navodne opozicione partije, koji se hvali kako on nikad nije ni opomenu dobio. Mene to odmah asocira na jedan fragment (nadam se da mi nećete upadati u reč) iz nekog dela Ive Andrića (sva sam delačitao, ne mogu se tačno setiti iz koga): Omer-paša Latas došao u Bosnu, u carski serasker i guši pobunu. Iz grada u grad ide, ubija lokalne muslimanske feudalce, zavodi carski centralizam i u jednojkasabise šćućurila Fata uz svoga Muju i kaže mu: "Bogu hvala, moj Mujo, kad ti nisi nikakav čovek, jer da si neki čovek sada bi i tebe tamo streljali." To vam je kada izađe šef poslaničke grupe neke opozicione partije... (Predsedavajuća: Gospodine Šešelj, vreme. Hoćete li da produžite?) (produžiću) ... i hvali se ovde kako ga nikada DOS-ovska vlast nije kaznila, a mogao je daglasa za Đinđićevu vladu. Mislite da će se to nekada zaboraviti? Nikada se to neće zaboraviti. To ostaje zapisano u istoriji. Sve što se uradi u ovom parlamentu ostaje zapisano za sva vremena, za večita vremena i o tome treba voditi računa. Za večita vremena ostaje da ste vi nama danas izglasali da nema glavobolje ne bismo znali ni da imamo glavu. To govori o prirodi vaše vlasti. Otkud vama potreba za stalnim restriktivnim merama? Prethodni režim ste nazivali diktatorskim, i mi smo mnogih godina, ali tom prethodnom režimunikada nije padalo na pamet da izađe sa ovakvim projektom poslovnika, nikada. Mislim da bi revolucija nastala u Srbiji da je nekome palo na pamet da na ovaj način krivi opoziciju, iako smo dobijali batine, policija nas je iznosila, svašta se ovde dešavalo. Vi ste u stanju da napadnete opozicionu partiju zato što pribegava opstrukciji, i najružnijim izrazima da to nazovemo, i beščašćem. Opstrukcija je osnovno demokratsko pravo. Svaki ozbiljan udžbenik iz političkog sistema o tome govori. Italijanski radikali su pre 10 - 15 godina, kada su želeli da spreče izglasavanje nekog zakona, mučili parlament tako što su redom izlazili za govornicu, čitali telefonski imenik, čitali Bibliju i šta je kome palo na pamet. Nije bilo ograničenja trajanja diskusije, jer u principu se narodni poslanik ne ograničava. Samo izuzetno se donosi odluka kada treba brzo o nečemu odlučivati, da se ograniči izlaganje narodnog poslanika, pa dok nisu popadali u nesvest čitali su Bibliju, čitalitelefonski imenik itd. Taj zakon nije izglasan. Vodite računa o nekim elementarnim demokratskim tradicijama.Znam da vas one ne interesuju. Vi ste svašta narodu obećali u izborima prošle godine, ništa niste ispunili, a godina dana se navršila i sada više nemakud. Sada više krivica prošle vlasti ne može vam biti argument ni za jedan vaš neuspeh. Koji je to zakon koji nije stigao na dnevni red Skupštine? Ima li ijedan? Nema nijedan. Možda ovaj septembarski. Jedan je u septembru podnesen. Samo zakon o radu smo dobili kao narodni poslanici i mogli smo danas već da krenemo da raspravljamo o zakonu o radu. Zašto vam smetakadaSrpskaradikalnastrankapodnese 400 - 500 amandmana? Što vam to smeta? Da li ste vi zaboravili kada je Demokratska stranka podnosila 1.000 amandmana? Niste zaboravili. Pamtite. Znači,mi smo malo podneli i treba da dodamo. Sada nema više vremena izgleda, ali gledaćemo za neki sledeći zakon. Vi ovde formalizujete skupštinski rad. Vama su u pitanju samo radni časovi. Pet sati po zakonu, pa bio to zakon o pelcovanju kokoški, bio to neki organski, sistemski zakon od izuzetno velike važnosti. Pet sati po zakonu i po poslaničkim grupama, a poslanici kako ko koga odredi. Čak za poslanike koji nisu članovi ni jedne poslaničke grupe kažete da oni moraju međusobno da se dogovore ili ako se ne dogovore ko se prvi javi za reč. Znači,trka do stola predsedavajućeg, pa ko prvi preda. U kom to parlamentu na svetu ima? To stenaveli ovde u vašem predlogu. Što se tiče ovih novčanih kazni, sve vam je palo na pamet, ali nije vam palo na pamet drugostepenost postupka. Ne može u ovoj zemlji niko biti kažnjen zatvorom ili novčano, a da nema mogućnost žalbe. Čak ni u firmama, ni u privatnim preduzećima nije moguće izreći kaznu, a da nema mogućnosti žalbe na tu kaznu. Što to niste predvideli? Vi biste poslanicima oduzimali hleb, uzimali platu, jer su vam neposlušni, jer vas ne slušaju, jer govore drugačije nego što biste vi želeli i uvek je to izvor problema za ovom govornicom, a ništadrugo.
Vreme.
Idem na sledećih pet minuta.
Treće javljanje.
Ovde nikada drugih problema nije ni bilo, ovde se oduzimaju reči, izbacuju poslanici samo kada govore ono što se vama ne sviđa. Zašto je danas izbačen Stevo Dragišić? Što je pomenuo knjigu Zorice Radović, supruge predsednika Republike. Ajde to sada da razjasnimo. Može li se to podvesti pod ovu odredbu Poslovnika da se ne smeju iznositi stvari iz privatnog života poslanika? Nije Koštunica poslanik, nigde nije zaštićen po odredbama ovog poslovnika po tom pitanju, ali kada već supruga učestvuje u pisanju Ustava, da li je to iznošenje stvari iz privatnog života, pogotovo kada su takve katastrofalne odredbe u Ustavu. Nema to veze sa privatnim životom. Od proklete Jerine pa naovamo mi smo uvek interevenisali kada su se takve stvari dešavale, a sada se u najtežem obliku dešavaju. Težeg oblika nije bilo . Niti je prokleta Jerina pisala Ustav, niti je Draga Mašin pisala Ustav, niti Jovanka Broz, da ne idem dalje.
Molim vas da se vratite na temu.
Govorim o Poslovniku. Govorim o primerima iz prakse, kako ste i danas, kršeći Poslovnik, izbacili jednog narodnog poslanika Srpske radikalne stranke. To su primeri iz prakse. Ne govorim o Ustavu i o piscu Ustava Zorici Radović, nego govorim zbog čega je Stevo Dragišić, sada mi je ovde osakaćena poslanička grupa, izbačen sa sednice. O tome govorim. Zato me nemojte prekidati. Šta vi želite zapravo? Da imate poslušnu opoziciju. Vi biste hteli zapravo da opozicioni poslanici dolaze u Vladu Srbije i da traže dozvolu da govore i da dobiju unapred napisano šta će da govore, pa da nauče napamet. Što ne odredite nekoga da ih preslišava da li su sve dobro naučili napamet? Ovde treba da sevaju varnice svakog dana. Sukob vlasti i opozicije treba da bude najžešći politički sukob u parlementu, jer je to prirodno demokratiji. Tamo gde nema sukoba nema demokratije. Tamo gde su svi fini, uglađeni i još se hvale, opozicionari se hvale kako su oni fini, lepo vaspitani, lepo doterani, najskuplja odela i uvek se slažu, uvek su tu negde.Ako kritikuju vlast, onda kritikuju u nekim dozvoljenim merama koje vlast propiše, pa napadaju one ružne, prljave i zle iz opozicije koji preteraju sa svojim kritikama. Ne može nikada opozicija preterati u kritici vlasti. To je osnovni aksiom demokratije. Nema preterivanja opozicije u kritici vlasti. To bi trebali da znate. Šta je sada primitivno? Vi niste u stanju da izađete na kraj sa srpskim radikalima u skuštinskoj raspravi. Naša argumentacija je nesalomljiva. Šta je onda primitivno? Upravo je primitivno ovo što nam radite. Sve nam više skraćujete vreme izlaganja i izlazak za govornicu. To je nešto najprimitivnije. To je ispod civilizacijskog nivoa. Vlast svoju demokratičnost pre svega iskazuje odnosom prema opoziciji. Da ste vi zaista demokratska vlast, vi biste uvek opozcionim poslanicima davali prednost, pažljivo ih slušali. Ako gubite mnogo vremena neka sednice traju do ponoći, neka traju celu noć. Izmorite opoziciju. Vi još ni jednom niste pokušali daizmorite opoziciju. Vi prvi bežite sa zasedanja.Opozicija traži raspravu, a vi bežite od rasprave. Neka rasprave budu danonoćno, neka budu i subotom i nedeljom. Još nikada nismo radili subotom i nedeljom. Ne možete reći da Skupština nije efikasna i da ne radi svoj posao kako treba sve dok se ne zakazuju noćne sednice, subotom i nedeljom, pa kada se ispostavi da ni onda ne mogu sve tačke stići na dnevni red, onda možete da tražite izlaz iz takve situacije, ali ne u represivnim merama, nego u proširenju demokratije. Da li ste se ikada zapitali zašto su srpski radikali ovoliko za govornicom? Ovo je jedino sredstvo da kritikujemo vlast. Od decembarskih izbora nikada niko od nas nije bio na državnoj televiziji, ni u jednoj emisiji, ni na televiziji "Politika".Jedino je na Studiju B bila jedna kada je Nataša Jovanović pregazila Zaharija Trnavčevića, to je jedino gostovanje srpskih radikala.
Gospodine Šešelj, vreme.
Završavam odmah. Na BK televiziji nas nema, nigde. Vi ste opoziciju potpuno medijski blokirali i sada se čudite - pa, odakle još da daju glasa od sebe, otkud još dah života iz ove šake koja se nalazi u Narodnoj skupštini. Sada i njih udarite po glavi, zavežite im usta. Izazovite nam glavobolju, to je najbolje. Naterajte nas da budemo svesni da imamo glavu, tako što ćete nam izazvati glavobolju. Vi ste celoj zemlji već odavno izazvali tešku glavobolju, pa hajde još i ovoj nekolicini poslanika iz SRS koji vam smetaju, njima zadajte glavoboljutako što ćete ih maljevima u glavu, glave im porazbijati, i onda ste rešili sve probleme. Ugnjetavanjem opozicije nikada nijedan problem nećete rešiti. Trebalo je nešto da naučite....
Gospodine Šešelj, izričem vam prvu opomenu, pošto ste i pored mog upozorenja nastavili još dva minuta da govorite.
Prvo, to nije bio razlog za izricanje opomene. Trebali ste još jedno upozorenje.
Već sam vas jednom upozorila.
Upravo završavam. Vi vidite da završavam i vas prosto nešto tera - hajde, opomenu, opomenu, kao da vas neko gura s leđa tamo - hajde, opomenu. Šta ima da me opominjete kad završavam i logički ako ste pratili moje zalaganje primetili ste da ....
Ali, pustila sam vas još dva i po minuta duže da završavate, a onda je usledila opomena. Reč ima narodni poslanik Sreten Mitrović.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, na današnjoj sednici redovnog zasedanja po drugi put za nepunih 10 meseci otkako je na vlasti DOS-ovska koalicija, raspravljamo na osnovu predloga 41 poslanika Predlog odluke o izmenama i dopunama Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije. Da li je demokratski ili diktatorski, narod će to oceniti. Pored najavljenih izmena i dopuna o kojima će se poslanici izjasniti uvodi se, odnosno formira Odbor za privatizaciju, iako je Zakonom o privatizaciji određeno da Odbor za finansije kontroliše postupak procesa privatizacije. Međutim, postoje neslaganje i nesuglasice u DOS-ovskoj koaliciji, nemanje poverenja jednih u druge. Ustanovljavanjem novog odbora nastala bi dvojna funkcija i kontrola u istim telima i organima. Odbor za privatizaciju davao bi mišljenja i predloge Narodnoj skuštini u vezi sa pitanjima vezanim za privatizaciju - kaže se u predlogu predlagača. Međutim, niko od DOS-ovske koalicije da se seti i da da predlog da se formira odbor za Kosovo i Metohiju. Ovde smo čuli od predstavnika da je Kosovo goruće pitanje i postoje mnogi apeli SPS-a da se formira odbor za Kosovo i Metohiju. Bilo je o tome govora i na Odboru za međunacionalne odnose, gde je odlučeno da se u okviru tog odbora prvo formira pododbor za Kosovo i Metohiju, a kasnije da u skladu sa potrebama preraste u samostalan odbor. Do današnjeg dana ova skupština nije uzela u razmatranje ovaj predlog. Ova skupština mora da ima stav o situaciji na Kosovu i Metohiji. Činjenica je da imamo jedan komitet i jedno koordinaciono telo, što su zajednička tela Savezne i Republičke vlade, a u ovoj skupštini nijedan izveštaj ni jednog ni drugog tela nismo imali. Nažalost, savezni komitet je formiran samo da bi se zadovoljila forma i suština. Do sada ništa nije urađeno. U ovom trenutku još nije jasno u kom pravcu će se odvijati aktivnosti koordinacionog tela.Funkcionisanje oba tela na zajedničkom rešavanju problema trenutno je nemoguće, jer smo svedoci svakodnevnog optuživanja jednog i drugog čelnika oba tela. Na osnovu toga mi, poslanici SPS-a sa Kosova i Metohije, a siguran sam da će nas podržati svi poslanici sa tog prostora iz redova DOS-a, a i ovaj parlament, očekujemo da se zbog situacije u kojoj se nalazi Kosovo i Metohija formira odbor za Kosovo i Metohiju. Što se tiče izmena i dopuna Poslovnika Narodne skupštine neshvatljivi su predlozi gde se ograničava i oduzima pravo na reč narodnom poslaniku, koji je dobio poverenje određenog broja građana da iznese svoje mišljenje o određenoj tački dnevnog reda i time iznese mišljenje građana koji su ga birali i da govori o temama bitnim za državu i narod, što govori o tome koliko je predlagaču stalo do naroda i države. S obzirom da je pojedinačno ograničeno vreme za diskusiju neshvatljivo je zašto se predlaže da narodni poslanik ne može da ima koncept i da čita svoje pripremljeno izlaganje, jer izlaganjem u pismenoj formi poslanik doprinosi kvalitetnijem i efikasnijem radu Skupštine. Nijedan pozitivan propis u demokratskom svetu ne poznaje mere koje su ovde predložene. Olako potezanje za opomenama predsedavajućih primoraće mnoge opozicione poslanike da ne izlaze za govornicu, što je u stvari cilj vladajuće koalicije. Takođe je neshvatljivo da poslanici iste poslaničke grupe mogu podneti jedan amandman na jedan član, što je suprotno Ustavu Republike Srbije. Ustav je ovlastio svakog poslanika da samostalno može predlagati zakone i druge propise. Na osnovu svega što se do sada čulo i na osnovu toga koliko je amandmana podneseno, u interesu predlagača je da Predlog povuče u celosti.
Daću jedno obaveštenje. Sednica Odbora za odnose sa Srbima van Srbije održaće se u 14,00 časova u sali na IV spratu. Mislim da bi sada trebalo da odredimo pauzu do 15,30 časova.
Molim vas da utvrdimo kvorum. Konstatujem da imamo kvorum. Pošto su se stekli uslovi, predlažem da konstatujemo potvrđivanje mandata narodnog poslanika u Narodnoj skupštini Republike Srbije, za upražnjeno poslaničko mesto, kako bismo omogućiliučešće u radu Narodne skupštine. Uručen vam je izveštaj Republičkeizborne komisije o izboru narodnog poslanika, radi popune upražnjenog poslaničkog mesta u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Uručen vam je izveštaj Administrativnog odbora, koji je utvrdio da su se stekli uslovi za potvrđivanje mandata narodnog poslanika sa predlogom da Narodna skupština, shodno članu 27. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatuje potvrđivanje mandata narodnom poslaniku Vladanu Radovanoviću, izabranom sa izborne liste Demokratske opozicije Srbije - dr Vojislav Koštunica. Na osnovu izveštaja Republičke izborne komisije i izveštaja i predloga Administrativnog odbora, a shodno članu 27. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatujem potvrđivanje mandata narodnom poslaniku Vladanu Radovanovićui čestitam mu na izboru. Nastavljamo raspravu. Reč ima narodni poslanik Rajko Baralić.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, cenjeni novinari, drugi put u ovom sazivu pred narodnim poslanicima su izmene i dopune Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije. To dovoljno govori o predlagačima i to dovoljno govori o nameri DOS-a, ili konkretno sada DSS, da na jedan krajnje problematičan način donese poslovnik Narodne skupštine, koji je u svojoj osnovi potpuno u suprotnosti sa osnovnim načelima parlamentarne demokratije i sa osnovnim načelima demokratije kao takve. Tim više čudi što je ovde legitimni predlagač DSS, koja slovi za demokratsku koja u imenu ima - demokratska, i koja se u izvesnom smislu u proteklom periodu kod jednog broja građana Srbije kao takva i kvalifikovala. Takođe čudi ono što je šef poslaničkog kluba rekao danas za ovom govornicom, sa nekoliko potpuno neumesnih rečenica uvredio je jedan broj narodnih poslanika i uvredio, praktično, Narodnu skupštinu. O tome su neke od kolega danas ovde govorile. No, mlad je šef poslaničkog kluba, ima vremena, naviknuće se. Takođe je neshvatljivo da je neko ozbiljan uopšte mogao da podnese ovakav predlog. Podsetiću, vi ste već jednom, voljom većine DOS-a, oduzeli pravo narodnim poslanicima da dogovore u vezi sa amandmanima koje podnose drugi narodni poslanici. Takođe se tim izmenama onemogućilo narodnim poslanicima da odgovaraju replikom na repliku, što u izvesnom smislu favorizuje onoga ko se poslednji javi za ovom govornicom da replicira. Potpuno je van konteksta onoga što ste obećali i onoga što ste imali nameru da činite, makar ste tako govorili,ono što ste danas ovde predložili. Mi smo prikupili stenograme onoga što su vaši predstavnici govorili pre sedam godina za ovom govornicom, neki od naših kolega će citirati i imaćete priliku da vidite da danas radite gore od onoga što ste nekada osporavali drugima. To nije dobro. Nemoguće je narodnog poslanika svesti na učesnika na sednici Narodne skupštine Republike Srbije, nije dobro da narodni poslanik bude, praktično, poslanički klub, a ne on sam ono što jeste, po Ustavu, i što jeste obavezan pred svojim biračima i pred građanima Srbije. Narodni poslanik je, uz Vladu Republike Srbije, uz 15 hiljada građana, jedini ovlašćeni predlagač zakona u ovom parlamentu. Onda niko nema pravo da mu spori da bude i predlagač amandmana po svakom zakonu i po svakom članu tog zakona. U pravu postoji princip - ko može više, može i manje. Vi ste to pravo ovde nama danas osporili i u izvesnom smislu učinili bespredmetnim ono što garantuje Ustav i postojeći Poslovnik Narodne skupštine Republike Srbije. Kako je moguće da kod nekih važnih dokumenata, kao što je, recimo, Prostorni plan Republike Srbije (već su kolege danas govorile o budžetu Republike Srbije i o još nekim važnim zakonskim projektima), kako je moguće da jedan poslanički klub i cela Skupština, dakle svih 250 poslanika, dobije samo pet časova da se o tome izjasni, uz sve ono što jeste važno reći za svaku pojedinačnu regiju, za svako mesto odakle mi dolazimo. To nije dobro, to će onemogućiti jedan broj narodnih poslanika, koji se iskreno zalažu za one sredine iz kojih dolaze, da funkcionišu onako kako žele i kako od njih očekuju njihovi birači. Kako je moguće da, kad se vodi rasprava o budžetu Republike Srbije, kako je moguće da osporite pravo bilo kome od nas da podnese amandman na budžet, iako dolazimo iz 187 opština Srbije, kako je moguće da to branite i kako je moguće da preko toga možete da pređete? I, kako je moguće da ste danas vreme ograničili na pet minuta, i kako je moguće da sve to činite, a da pri tom mislite da ne znamo da cela stvar ima sasvim drugačiju pozadinu? Što niste rekli pošteno - hoćemo institut interpelacije, hoće DSS da uđe u otvoreni rat sa DS, i da to podržimo? Nemojte zavijati to u nekakve forme, koje se prepoznaju već na prvom koraku. Kolega iz Demohrišćanske stranke Srbije danas je spasao čast Demokratskoj opoziciji Srbije na samom početku današnje rasprave i na tome mu čestitam, bez obzira u kojoj sam ja političkoj organizaciji i kojoj on organizaciji pripada. Ukoliko ovakav poslovnik budete danas usvojili, naći ćemo mehanizam da odgovorimo odlučno, formiraćemo onoliko poslaničkih klubova koliko Poslovnik bude omogućavao i učinićemo ono što danas predlažete potpuno besmislenim. Hvala.
Tačno, gospodine Baraliću, jesam dovoljno mlad, ali sam i dovoljno star da mogu da posvedočim o vašem načinu i poznatim demokratskim metodama, u vidu vodenih topova, suzavaca, batinanja studenata. Mogu da posvedočim o tome za kakvu ste se demokratiju vi zalagali i kakav ste nam parlament ostavili u amanet. Mogu da posvedočim i o tome da ste, kad je bilo TV prenosa, jedine poslanike koji su bili pripadnici opozicije u ovom parlamentu, gospodin Rističević će posvedočiti o tome, non-stop prepričavali kada bi uzimali reč. Ukidali ste direktne TV prenose. Nismo imali prilike da kažemo reč preko nekog državnog ili drugog javnog glasila. Možemo da posvedočimo o tim naširoko poznatim demokratskim metodama kojima ste se vi služili. Kamo sreće da se nikad više ne povratite u Srbiju! Niko od vaše dece ne bio svedok vaših i sličnih demokratskih metoda! To treba da bude prošlost u Srbiji. Vi to znate, jer ste i vi prošlost ovoj Srbiji. Konačno treba da se zna red u Srbiji. I u ovom parlamentu, treba da znamo, mora biti reda. Ovo je poslovnik po kojem ćemo se i mi ponašati budemo li jednog dana opozicija. Inače, ovo je poslovnik koji favorizuje opoziciju, koji daje veća prava opoziciji. To je dobra strana poslovnika. Gospodo iz opozicije, u svakom slučaju, imate pravo da dajete svoje primedbe. DOS je u ovom predlogu, jednostavno, kanalisao neka prava poslanika na prava poslaničkih grupa. Smatramo da narod treba da prepozna odgovornog za ono što radi u Skupštini i da se po proporcionalnom sistemu, kakav imamo, opredeljujemo, kako se stranke ponašaju. Možemo da pričamo o budućnosti, ali ne možemo da pričamo o tome šta su vaše demokratske metode.
Ima reč gospodin Rajko Baralić - po Poslovniku.
Naravno, član 99. stav 2. [[Aplauz u sali - prim. stenografa.]] Zahvaljujem na aplauzu. Gospodine Mihajlov, obraćajući se za ovom govornicom...
Gospodine Baraliću, javili ste se po Poslovniku, da ukažete na povredu Poslovnika.
Rekao sam član 99. stav 2. Dozvolite mi da obrazložim.
U redu, ali onda prekinite da se obraćate kolegi Mihajlovu.
Onda se obraćam vama. Vi ste potpredsednik Demokratske stranke Srbije. To je još bolje. Rekli ste da se nikad više ne povratimo u Srbiju. Mi smo u Srbiji, gospodine Mihajlov.
Gospodine Baraliću, izričem vam opomenu.
Zahvaljujem. U Srbiji smo i ostaćemo u Srbiji. Za razliku od vas, ako ostvarite ovu sramnu Srbiju od šest regija, tamo gde vi živite, gospodine Mihajlov, neće više biti Srbija. Samo, to vam nećemo dozvoliti.
Ima reč gospodin Velimir Simonović, narodni poslanik. Posle njega narodni poslanik Miroljub Veljković.
Dame i gospodo narodni poslanici, u mojoj višegodišnjoj poslaničkoj karijeri prvi put se javljam da diskutujem o Poslovniku, osim ako izuzmem slučaj kad sam jednom ranije podnosio predlog za institut interpelacije, ali tada nije usvojen. Smatrao sam da je za tolerantne ljude, dovoljno razumne i dovoljno poslovno raspoložene poslovnik nije ni potreban. Ali, jedan takav papir, ipak, mora da postoji, mada u nekim zemljama i ne postoji. Engleska je zemlja koja nema ni ustav. Verovatno da njihov parlament nema poslovnik. Njima to nije potrebno. Država koja postoji više stotina godina bez ustava, a dobro funkcioniše. Međutim, kod nas sve mora da bude propisano, detaljno, nekakvim zakonima, poslovnicima, pravilnicima itd. Zbog toga sam odlučio da učestvujem u ovoj raspravi i da napišem nekoliko amandmana. Ovim predlogom su zaista ugržena neka prava nas, narodnih poslanika. Mi smo u nedoumici. Da li zbog toga što neki poslanici vole da ih odavde iznose, mi treba da učinimo kompromis, pa da se odreknemo nekih prava, kako bismo rad parlamenta učinili efikasnijim? Mislim da tako daleko, ipak, ne možemo da idemo. Građani koji su nas poslali ovde oceniće rad svakog od nas i poslaničkih grupa na nekim izborima, kada budu bili, i glasaće kako smatraju za shodno. Član koji mi se najmanje sviđa, odnosi se na skraćenje diskusije na pet minuta.Prema tome, ja ću se zbog svojih amandmana morati češće da javljam. Prvo, da krenem od vremena za raspravu. Ja nisam pisao amandman, ali mislim da je to moglo da bude urađeno drukčije. Recimo, da se ograniči broj poslanika koji mogu da raspravljaju o jednom zakonu iz poslaničke grupe. Na primer, da se kaže: o jednom zakonu može da govori najviše tri poslanika, o drugom zakonu druga trojica ili petoro itd. Ali, kada govore svi poslanici o jednom zakonu u načelu, onda ovde slušamo mnogo ponavljanja. Drugo, predloženo je da može da reklamira povredu poslovnika samo predstavnik poslaničke grupe. To ne samo što lišava poslanika prava da reklamira povredu poslovnika, nego ne postiže nikakav efekat. Umesto da se javi 15 poslanika, javljaće se stalno Šešelj i Toma Nikolić, pa će biti isti efekat. Na ovaj način nećemo ih sprečiti. Što se tiče velike polemike o kaznama, ja bih pokušao da razumem da su predložene kazne za poslanika koji ne dolazi na sednice. Ako poslanik nije bio deset puta na sednici u toku jednog meseca, odbija mu se deopaušala. Dame i gospodo, nije ovo popravni dom za maloletnike. Ovo je Narodna skupština Republike Srbije. Mi, nas 250,zastupamo ovde suvereni narod. Ne može se ovako postupati. Ne možemo biti kažnjavani, opominjani, isključivani itd. to treba odbaciti. Imam još jednu primedbu. Narodni poslanici iste poslaničke grupe mogu da podnesu samo jedan amandman na jedan član predloga zakona. Konkretno, dođe ovde zakon o univerzitetu. Ja predložim amandman za jedan član, a uvaženi kolega Lilić se ne slaže, pa da drugi amandman, iako je član moje poslaničke grupe. Ne možemo mi u tome onemogućiti poslanike. Ne moraju se nama poklapati amandmani, iako smo članovi iste poslaničke grupe. To je, jednostavno, neizvodljivo. Što se tiče interpelacije, ja sam predložio amandman. Mnogo je 50 poslanika. Dovoljno je 30. Mislim da je dat suviše veliki rok Vladi, jer treba da čekamo 30 dana da Vlada prihvati tu interpelaciju. Uostalom, interpelacija ne znači da mi uvek tražimo da se glasa o poverenju Vladi. Čak ima drugi smisao. Umesto da nekoliko poslanika postavi poslaničko pitanje Vladi, recimo iz obalsti zdravstva, oni će se dogovoriti i tražiti interpelaciju, da se ovde, u ovom domu, raspravlja o zdravstvu u Srbiji. Isto se odnosi na prosvetu ili druge oblasti. Tako treba shvatiti institut interpelacije.
Vreme.
Ja predlažem da se o jednom zakonu ne može voditi rasprava ako nije prisutan resorni ministar ili ministar koga je Vlada odredila da zastupa resornog ministra koji je, recimo, sprečen da dođe. Isto tako, nije dobro rešeno pitanje poslaničkih pitanja. Koristim priliku da kažem da sam do sada postavio četiri poslanička pitanja, dva gospodinu Koraću i dva Ministarstvu saobraćaja.Nisam dobio odgovor ni na jedno pitanje. Da li to znači da taj institut poslaničkih pitanja više ne postoji u ovom parlamentu, ako se Vlada tako oglušuje? Umesto da ministri sede ovde i da nam odgovaraju na pitanja, oni to ne čine ni pismeno. Druga je stvar, ako su potrebni neki podaci, pa se kaže da će poslanici dobiti odgovor za nekoliko dana.
Ima reč narodni poslanik Miroljub Veljković. Posle njega narodni poslanik Petar Cvetković.
Poštovani narodni poslanici, predlog ovih Koštuničinih demokrata i legalista, u vezi sa Poslovnikom, treba sagledati sa dva aspekta. Jedan je taj da se prava i obaveze narodnih poslanika u ovoj skupštini svode na to da kada dođu na zasedanje Skupštine ćute, glasaju i posle toga da odu na blagajnu i pokupe pare za taj njihov veliki rad. Što se tiče poslanika DSS-a, ostatka DOS-a, oni su se i do sada tako ponašali. Oni sirotani dođu ovde, ručaju, popije se po koja doduše, posluže kao glasačka mašina, odu na blagajnu, pokupe pare i odu kući. Malopre smo imali priliku da čujemo....
Gospodine Veljkoviću, potrudite se, pa makar jednom za ovih devet meseci govorite o onom što je na dnevnom redu.
Mislim da govorim upravo, gospodine predsedniče, o tome što je na dnevnom redu.
Ne, vi ne govorite ni o čemu, ali pređite i počnite da govorite o dnevnom redu.
Meni je drago da ste vi za ovih godinu dana pokazali stvarno da znate da govorite i taj vaš cinizam, ta vaša ironija, ne prolazi u Srbiji. Hoćete da vam kažem kako vas zovu u Srbiji?
Nemojte se vi brinuti šta prolazi, a šta ne prolazi u Srbiji, nego počnite da govorite o onome što je na dnevnom redu.
Reći ću na kraju. Ali, da se na ovaj način, poštovani narodni poslanici, ograniči pravo opozicionim poslanicima da kritikuju vladine zakonske predloge, to je bez presedana u istoriji parlamentarizma. Nas je narod, dame i gospodo, birao da se bavimo zakonodavnom aktivnošću i napadamo vladine predloge ne bi li ih poboljšali. Interes je naroda da svaki predlog Vlade ili vladajuće većine žestoko kritikujemo, na taj način da ga učinimo narodu prihvatljivijim, boljim za njega. Ne plaća nas valjda ovaj siroti narod da dođemo ovde i da ćutimo, da glasamo, da pokupimo pare i odemo kući. Neće li vas biti sramota posle usvajanja ovakvog poslovnika da odete na blagajnu i da uzmete svoje novčane prinadležnosti, samo vas to pitam, poslanike DOS-a. U novom poslovniku biće sasvim svejedno da li sedeli kući ili u ovom parlamentu. Zašto nije uneta odredba npr. da glasamo putem telefona ili putem pisma. Gospodin Maršićanin i gospodin Čeda Jovanović kažu - ovi zakonski predlozi Vlade su odlični, jave nam to, glasajte telefonom ili pismom. Mi glasamo, a da li se slažete ili ne slažete nije važno, i šta će nam parlament. Čujte ovo, sada ću vam citirati, molim za malo pažnje: "Prema novom poslovniku, poslanici će moći uglavnom da ćute, a samo izuzetno da govore. Biće tretirani kao zatvorenici, a predsednik parlamenta kao upravnik zatvora", 17. novembar 1994. godine, Vladan Batić. Vladan Batić je ovo izjavio 1994. godine u ovom parlamentu, doduše tada kao opozicija, povodom usvajanja tadašnjeg poslovnika u Narodnoj skupštini, koji je među nama, ako se uporedi sa ovim što nam vi namećete, pravi svetionik slobode govora narodnih poslanika. Znači, možemo da konstatujemo da smo dobili novog upravnika zatvora i ja čestitam na tom izboru. Da ne bih dobijao opomenu ne pominjem ime. Ili, još bolje, čujte ovo, citiram isto tako: "Novi tekst zakona, odnosno novi tekst je proizvod vladajuće koalicije, rađen u ilegali jer se trudilo da se eliminiše većina poslanika iz rada parlamenta. Sve govori da se Srbija vraća u jednostranačje, a ovaj parlament služi kao smokvin list za demokratiju", 17. novembar 1994. godine, Vojislav Koštunica. Da, dame i gospodo, Vojislav Koštunica, taj vrli demokrata i legalista. Danas, sedam godina posle ovoga što je izgovorio, taj čovek daje nalog svojim poslanicima da uguše svaku raspravu, svaku debatu u ovom parlamentu. Da li danas ovaj parlament služi kao smokvin list za demokratiju? Drugi aspekt predloženih izmena Poslovnika je novčano kažnjavanje narodnih poslanika. To je, gospodo, mnogo problematično. Vi ste u istu ravan, apsolutno u istu ravan, stavili govor narodnog poslanika u parlamentu sa npr. pogrešnim parkiranjem automobila. Potpuno je ista ravan, s tim što na ulici to radi saobraćajni policajac, a ovde u parlamentu to će raditi upravnik zatvora, odnosno predsednik Skupštine, po svojoj subjektivnoj proceni. Pitam se da li stvarno mislite da novčanim kažnjavanjem možete .... (Predsednik: Vreme.) ... završavam, gospodine upravniče ... da sprečite nas poslanike Srpske radikalne stranke da radimo posao za koji nas je narod birao. To je stvarno smešno i vi ste u velikoj zabludi. Znate kako, u velikoj ste zabludi ako mislite da ćete time što sprečavate opoziciju da govori u parlamentu zadržati imidž demokrate i zadržati popularnost. Kasno je, narod vas je pročitao kao neznalice, a vas iz DSS-a kao neznalice i mlakonje. Uostalom, šta narod misli o ovoj vlasti, videćemo na mitingu SRS 5. oktobra...
Molim vas da malo brže čitate, jer ste prekoračili vreme.
Zahvaljujem, gospodine upravniče.
Molim, gospodine zatvoreniče. Reč ima narodni poslanik Petar Cvetković, a posle njega narodni poslanik Živodarka Dacin. Gospođo Jovanović, molim vas da malo strasti stišate.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo, pred nama je danas Predlog izmena i dopuna Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije. Svedoci smo dosadašnjeg rada u proteklih nekoliko meseci, svedoci smo izbornih obećanja DOS-a. Zašto je potrebno vršiti izmene i dopune Poslovnika o radu Narodne skupštine Republike Srbije? O tome ne treba mnogo davati argumente, same diskusije opozicije ukazuju koji je razlog ovih predloga izmena i dopuna. Takođe smo i svedoci da su promene za kojima građani, za kojima Srbija vapi, znatno usporene, da ova naša skupština, ovaj naš parlament nije u mogućnosti da efikasno i brzo radi. S druge strane, otpadaju sve primedbe opozicije čiji je, uzgred, glavni cilj da stanje u zemlji bude što lošije, otpadaju svi ti argumenti da nemaju dovoljno vremena, da po Predlogu izmena i dopuna Poslovnika, ne mogu izraziti svoje stavove. Svaka ozbiljnija analiza će ukazati da ima dovoljno vremena za izražavanje svih mišljenja, ukoliko se žele konstruktivno dati ta mišljenja povodom svakog pitanja i eventualno, donetog, odnosno predloženog zakona. Opozicija prelazi preko jedne veoma bitne činjenice, a to je da se po ovom predlogu izmena i dopuna uvodi predlog interpelacije, odnosno uvodi pravo interpelacije narodnim poslanicima; preko tog instituta je moguće kontrolisanje kako određenih ministarstava, tako i cele Vlade. To je jedan institut koji je poznat u većini, odnosno u dobrom delu razvijenih demokratija i koji se ovim predlogom uvodi i u politički život, odnosno parlamentarni život Srbije. O tome nema ni pohvalnih kritika, a nedostatak kritika pokazuje da je to upravo institut koji će omogućiti naročito opozicionim strankama da učestvuju u parlamentarnom životu Srbije. S druge strane, takođe je ukazivano sa raznih strana, prilikom usvajanja Zakona o privatizaciji, i da je potrebno formirati i odbor za privatizaciju. Ovim izmenama i dopunama je predloženo formiranje odbora za privatizaciju. Tu nema bitnijih primedaba, niti se može ovajpredlog napadati na bilo koji način, suštinski i argumentovano. Jedini napad dolazi otud što mi kao predlagači, odnosno poslanici DSS-a ocenjujemo, kao i većina svih poslanika, kao i većina građana Srbije,da je za usvajanje zakonai skupštinski život u Srbiji potrebno ustrojiti po nekim principima parlamentarnosti,uzajamnog poštovanja i tolerancije iznošenje bitnih činjenica i argumenata i sprečiti na bilo koji način uvrede, opstrukcije. Osnovni kriterijum predloga ovih izmena i dopuna je upravo tajda se omogući ovom parlamentu, Skupštini Republike Srbije, dau ubrzanom vremenskom periodu, jednom doglednom vremenskom periodu donese bitne, suštinske zakone, koje smo građanima obećali na izborima prošle godine.Tonećemo uspeti ukoliko i dalje radimo na sadašnji način i po sadašnjem Poslovniku. (Glas iz sale: Šic.) (Predsednik: Gospodine Veljkoviću, izričem vam drugu opomenu. Vaš primitivizam je prevršio svaku meru.) Nužno je i pretrpećemo sve te današnje, sutrašnje uvrede, jer ćemo doneti poslovnik na osnovu koga ćemo moći efikasnije i brže da donesemo bitne zakone, a za čije donošenje imamo mandat građana. Hvala.
Reč ima Nataša Jovanović, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, predsednik Narodne skupštine je povredio član 28. i 99. stav 2. Poslovnika, još uvek važećeg. Kako vreme odmiče, a evo, već devet meseci parlament sa ovim predsedavajućim funkcioniše na ovakav ili onakav način. Očigledno je da ove popodnevne pauze za ručak, piće i sve što uz to ide, ne prijaju više predsedniku Narodne skupštine, jer izraze koje on koristi, obraćajući se poslanicima koji iz klupe reaguju na ovako nebulozan predlog poslovnika, su krajnje neprimerene, i ne samo to, nego ne priliče čoveku koji je u njegovim godinama. Prema tome, predsednik Narodne skupštine, osim što svojom drskošću pokazuje to svakog dana sve više i više prema poslanicima SRS-a, a i malopre kada je kolegi Veljkoviću izrekao , ko zna zbog čega, to samo on zna, u svojojglavi, drugu opomenu, jer je po ko zna koji put pokazao na određeni način da je on i lukav čovek. Setite se, pre petnaest dana, kada se oduzimao imunitet dvojici poslanika u Narodnojskupštini Republike Srbije, tada se kršio član 77. Ustava Republike Srbije. Predsednik Maršićanin je bio jedan od protagonista da se tim poslanicima oduzme imunitet, a istoga dana je sebi uspostavio doživotni imunitet. Ako bi se desilo da napravi neko teško krivično delo, pa i ono za koje je predviđena najduža zakonska kazna, on bi jednostavno bio oslobođen. Pitaćete se kako? I u njegovojposlaničkojgrupi, a i u drugim poslaničkim grupama, ovde za to postoje stručni ljudi,iz oblasti te grane medicine. Dovoljno je da se uzme stenogram od 17. septembra, gde on na sednici Narodne skupštine čak kaže da je jedna, čas druga ličnost, čas je predsednik Narodne skupštine, a onda je potpredsednik DSS-a. To će biti sasvim dovoljno da se gospodin Maršićanini teških krivičnih dela oslobodi. Zato ja zaista, kao poslanik SRS-a, i niko od sprskih radikala, takvom čoveku ne možemo da zamerimo zabilo šta što nam dobaci.
Vi ste lepo otpevali prigovor na Poslovnik, ali nisam razumeo na koji se član odnosi. (Nataša Jovanović, sa mesta: Član 99.) Gospođa Jovanović je otpevala prigovor na kršenje Poslovnika po članu 99. Da li tražite da se izjasni Narodna skupština? (Nataša Jovanović, sa mesta: Hoćete intonaciju?) Ne, imam intonaciju već duže vremena. Malo falširate, ali u redu je. Da li treba Skupština da se izjasni? (Nataša Jovanović, sa mesta: Nema potrebe.) Reč ima gospodin Veljković, po Poslovniku.
Gospodine predsedniče, povredili ste član 101. Poslovnika. Vi ste mi u toku današnjeg zasedanja prvo izrekli jednu opomenu u prepodnevnom delu. Nisam hteo da reagujem. Navodno je opomena bila zbog toga što sam dobacivao. Ja to nisam uradio, a posebno nisam to uradio sada.
Da li Narodna skupština treba da se izjasni? (Ne.) Reč ima gospodin Nikolić, po Poslovniku.
Evo, da i ja prigovorim jednom - član 99. Nemam običaj, zato što mislim da narodni poslanici imaju slobodu izražavanja, toliku koliku im njihov nivo kulture i dostignut stepen civilizacije dozvoljava. Ali, moram da zaštitim poslanike SRS-a od predsednika Narodne skupštine Dragana Maršićanina, koji ne bira reči, izraze, grimase, kada se obraća poslanicima SRS-a. To kako gospođica Nataša Jovanović govori, uopšte nije predmet vašeg interesovanja, gospodine predsedniče, niti uopšte imate prava da imitirate poslanike SRS-a. Na poslednjem vanrednom zasedanju ste imitirali i Lazu Marjanskog. Jednostavno,gospodine Maršićanin, ne možete da odolite, kada vam se učini da ste pametni, vi to ispoljavate naglas, ne razmišljajući o tome da to može da ostavi velike posledice. Kuda bi nas odnela sednica Narodne skupštine ako bismo mi počeli vas da imitiramo i da se kreveljimo i bekeljimo ovde po sali, da otvaramo oči na silu? Na šta bi to ličilo? Molim vas, vidim da ne možete da se uzdržite i da vam mnogo smetamo, ali vas molim da poštujete malo dostojanstva koje ima Narodna skupština. Kažnjavajte, opominjite, izbacujte, radite šta god hoćete, ali činite to sa nekom merom. Pre vas su ovde vladali socijalisti. Da vas ne upućujem na Dragana Tomića, koji je sve to isto radio, ali samo sa mnogo više mere i sa mnogo više taktike. Naravno, ja sam tada doživljavao najgore,ali nisam mogao da se naljutim zato što je to sve činjeno i sa smeškomi bez mržnje, a onda morate da reagujete sasvim drugačije. Vas je uhvatila mržnja, gospodine Maršićanin. Mržnja je jako loš saradnik i jako loš savetnik. Ako hoćete da dokažete da ste bolji od nas, pokažite to načinom na koji vodite sednicu Narodne skupštine. Da vas posavetujem - ovo nije skupština opštine u kojoj ste bili predsednik, pa po nekoliko meseci, tri - četiri meseca niste zakazivali sednice. Ovo je sednica Narodne skupštine Republike Srbije. Ovde predsednik Narodne skupštine može da stekne ogroman ugled u narodu, samo ako pokaže zrnce pameti i zrnce demokratije. Vi ono prvo ne možete da pokažete, ali ovo drugo možete da odglumite. Još jedno samo da vam kažem - u slučaju da Milan Milutinović ne bude poslovno sposoban, u slučaju da podnese ostavku, u slučaju da ga otmete i pošaljete u Hag, vi ćete vršiti dužnost predsednika Republike Srbije. Da li ste ikada u životu mogli da pomislite da bi takav čovek mogao da bude predsednik svih građana Republike Srbije? (Predsednik: Vreme.) Zato vas molim, gospodine Maršićanin, pokušajte nekako da se uzdržite i da se ponašate kao da nas nema u ovojsali, tim pre što mi vas u ovojsali odavno više i ne vidimo.
Kada me ne vidite, čudi me da ste sve ovo uočili. Verujte mi, veoma se uzdržavam, ali zaista ne mogu da vas vratim u vreme mog prethodnika. To vreme je prošlo i morate to shvatiti. Reč ima narodni poslanik Živodarka Dacin, a posle nje narodni poslanik Ljubomir Mucić.
Poštovani predsedniče, poštovane kolege narodni poslanici, želela bih zaista da smo danas uspeli da korekcijom ovog poslovnika postignemo efikasniji rad ovog našeg parlamenta. Međutim, činjenice stoje sasvim na nekoj drugoj strani. Pre svega, ukida se osnovno pravo, a rekla bih i obaveza svakog narodnog poslanika da govori u ovom parlamentu i da aktivno učestvuje u donošenju svih zakonskih akata, pa i svih predloga zakona o kojima smo danas govorili. Rekla bih da je restriktivno smanjena mogućnost narodnih poslanika, koji su ipak birani ovde kao pojedinci i sva ta prava su im Ustavom zagarantovana, ne kao poslaničkoj grupi, ili su bar sva ta prava svedena na jedan određeni minimum. Verujem da se ovo po prvi put dešava u parlamentarnom životu bilo koje zemlje. Pitam se samo zašto se na ovom prvom jesenjem redovnom zasedanju stavila upravo ova tačka dnevnog reda. Da li zbog toga da se napravi restrikcija u priči koja tek treba da sledi, a to su pre svega usvajanje predloga zakona o radu, o zdravstvenom osiguranju, zakona o penzionisanju itd, a tu i te kako mnogo toga ima da se kaže. Ako ne verujete meni, oslušnite malo glas naroda. Međutim, mogu da prihvatim zbilja neke izmene, ali ne mogu nikako da prihvatim da se sankcionišu samo oni poslanici koji aktivno učestvuju u radu ovog parlamenta. Recimo, da me je kojim slučajem Demokratska stranka Srbije pozvala da kao neki spoljni član učestvujem u korigovanju ovog poslovnika, vrlo rado bih se potpisala kao 42, ali pod sledećim uslovima: pre svega uvela bih član koji bi regulisao i sadašnje stanje parlamenta, kada dvotrećinsku vlast ima DOS, a i za sva buduća vremena, iako sumnjam da će se ikada više ovo ovako ponoviti, da su u obavezi da svakog momenta obezbede 126 poslanika, kako bi ovaj parlament nesmetano mogao da radi. Od 176 poslanika i od mogućnosti da 50 poslanika DOS-a svakog radnog dana izostaje, a i dalje mogu da se donose svi zakoni, uštedelo bi se na vremenu, efikasnost rada bi bila povećana, jer prosto ne bi bilo toliko reklamacija Poslovnika o postojanju kvoruma i ne bismo non-stop slušali predavanja o tome da li su poslanici obavezni da se identifikuju, kako se ponašaju opozicioni poslanici itd. Drugo, poštovanje radnog vremena. Ja sam u tom smislu dala jedan amandman, jer, setite se, prošli put kada smo u februaru ili martu menjali postojeći poslovnik, kada su svi članovi opozicionih stranaka u ovom parlamentu bili da se radi do 17,00 ili 18,00 časova, svi vi ste izglasali samo zato ne daj bože da se amandman opozicione stranke uvaži, da se radi do 19,30 časova i mi, poslanici Socijalističke partije Srbije, smo uvek bili do 19,30 tu, čak i kada se izglasavalo da se radi do dva ujutru. Međutim, kao što se i danas kasnilo 50 minuta sa početkom rada sednice u prepodnevnim satima, evo 20 minuta u popodnevnim satima i to je negde oko 70 minuta, gde bi poslanici mogli po 10 ili pet minuta toliko toga da kažu i rad bi bio apsolutno efikasniji. Međutim, onaj ko je prvi i najodgovorniji, tu bih automatski uvela kaznene odredbe za nepoštovanje radnog vremena, pre svega je predsednik Skupštine ili onaj koji predsedava tog dana, jer je njihova obaveza da pet minuta pre početka sednice budu tu i u 10,00 sati da svi poslanici budu. Rad bi bio mnogo konstruktivniji i efikasniji. Ko ne poštuje svoj rad i svoje radno vreme, još manje je sposoban da poštuje tuđe. Ovo ne govorim samo zbog svih nas 250 poslanika koji se nalazimo ovde, nego zbog armije ljudi koji mnogo savesnije prate rad ove skupštine, kao što su na primer gospoda novinari, kamermani, ljudi iz montaže, sekretari naših odbora i još mnogo ljudi. Uvela bih kaznenu odredbu za nepraćenje rada ove skupštine. Ovo nije čitaonica i prema tome nemojmo da čitamo novine. Čitajmo materijal i pratimo šta je to što pričaju poslanici, a ne samo da budemo neinformisani kao glasačka mašina. Jednostavno, ako se već radi o demokratiji i o transparentnosti na ovaj način bi dokazali da apsolutno svi poslanici imaju jednaku obavezu ponašanja i rada ovog skupštinskog doma. Na samom kraju, gotovo sam sigurna, a to je i rečeno, da ovo neće biti zadnji put da raspravljamo o Poslovniku. Dakle, ovo je opet neko prelazno rešenje. Do sada smo već imali jedno, pa se bojim da se ova naša zasedanja ne pretvore u besede o Poslovniku, a da zakoni i reforme budu na čekanju. Onda se pitam ko stavlja na dnevni red ovakav poslovnik, zašto ćemo tri-četiri puta i ko zna još koliko puta raspravljati, koliko će otići narodnih para na ovakva zasedanja i, molim vas, da li onda reformu koči opozicija. Mislim da ovog puta neće biti da je tako.
Reč ima narodni poslanik Ljubomir Mucić, a posle njega narodni poslanik Radojko Petrić.
Dame i gospodo narodni poslanici, Prvu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije obeležava samo jedna tačka dnevnog reda i to izmene i dopune Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, koje su podneli poslanici Demokratske stranke Srbije. Odmah na početku ponovo da pitam da li je ovo najvažnije i sudbonosno pitanje za građane Srbije i državu ili je posipanje pepela za prethodnih devet meseci vršenja vlasti? Jasno je da ova tačka ima dva cilja. Prvi cilj je da se na Narodnu skupštinu i njenu neefikasnost usmere sve negativne tendencije u ovom društvu, a takođe i sporo funkcionisanje vlasti i Vlade, kao i promene koje ste nagovestili narodu. Drugo, skraćenje vremena, da se buduće izmene zakonskih propisa, pošto novi zakonski projekti nisu predloženi, neće biti predloženi, da se narodu u tom smislu što manje informacija pruži. Dobro je što ste ovim izmenama priznali svoje greške i to samo Demokratska stranka Srbije, tako da ćete njihovim usvajanjem kolektivno prihvatiti odgovornost za sve negativne stvari koje su se u prethodnih devet meseci dešavale u ovom parlamentu. Ova ocena je proistekla od iskustva i iz dosadašnjeg rada, kako stoji u obrazloženju ovog predloga. Ko je odgovoran za sve ove probleme oko predloga dnevnog reda? Znamo da ga predsednik Skupštine priprema, to je član 76. Poslovnika, a o redu na sednici i o radu radnih tela stara se predsednik, odnosno predsedavajući, član 100. Poslovnika. Nepoznavanje i nedoslednost u primeni važećeg Poslovnika su osnovni razlozi neefikasnosti u radu Skupštine. Ko sve to ispašta, nego narodni poslanici, pre svega opozicioni, kao i građani koji su ih izabrali. Poslanici postaju čipovi glasačke mašine, nezainteresovani za materijal, diskusiju, građane koji su ih birali, a ovaj parlament "samo služi kao smokvin list za demokratiju", već davno i nekoliko puta pominjan citat gospodina Vojislava Koštunice od 17. novembra 1994. kada je usvajan prvi pravilnik. Uporedna analiza postojećeg poslovnika i novog, koji su demokrate predložile, ukazuje na to da se uloga narodnog poslanika toliko degradira, a time i građana koji su ga izabrali, a značaj daje poslaničkoj grupi koja se formira nakon verifikacije mandata narodnih poslanika. Neravnopravan tretman narodnih poslanika, kao, na primer: članova poslaničkih grupa i onih koji to nisu; članova odbora koji mogu da izuzmu svoje mišljenje i onih koji nisu; redosled prijavljenih govornika; vreme trajanja diskusije; odnos pozicionih i opozicionih poslanika; onih koji čitaju za govornicom i onih koji čitaju novine na mestu, za njih nema nikakvih sankcija. A, to su samo neki od primera demokratije za koju se DSS zalaže. Vreme izlaganja, po Poslovniku, za predsednika poslaničke grupe je smanjeno za dva puta, fizički jednom govori, a mogao je tri puta, a vreme izlaganja je smanjeno sa 30 na 10 minuta. Još gore su prošli narodni poslanici, kojima je vreme izlaganja skraćeno sa 10 minuta po važećem Poslovniku na 72 sekunde prosečno po novom, demokratskom predlogu, ako i to pravo i privilegiju ostvare. Začuđuje da ste ograničili vreme za diskusiju, a vreme izlaska za govornicu sa mesta do govornice traje neograničeno. Možda je važnije kako i koliko dugo neko izlazi, nego šta i koliko priča. Vrhunac demokratije za ovaj parlament i ovaj parlamentarizam je cinizam u članu 9, koji glasi - govornik ne može da čita pisani tekst, osim što može da citira predlog akta koji se razmatra, odnosno propis ili drugi odgovarajući akt. Da li to znači da će govornik izlaziti za govornicu vezanih očiju? Još samo da ste predvideli da govornik mora da stoji na jednoj nozi i da govori dok tako izdrži. Bar onda svi ne bi sedeli ovde već bi vežbali stajanje na jednoj nozi. Time su uskraćene sve ustavne slobode poslanika kao građana ove Srbije. Ne smemo da napišemo ono što mislimo, a tek da kažemo. Gospodo, najbolje bi bilo da obični poslanici postanu dopisni narodni poslanici ovog parlamenta, kao što je Vlada prema ovom najvišem zakonodavnom telu, čime bi zaveli potpun red i uštedeli ogromna sredstva ministru Đeliću. Zbog vašeg neučestvovanja u vlasti i prelaska u opoziciju u Vladi predložiste jedinu svetlu tačku u ovom poslovniku, interpelaciju u vezi sa radom Vlade, da bi sebe opravdali. Zbog toga povucite ovaj demokratski predlog kao predlog kojim ćete dokazati da to i jeste i ne zaboravite "da on neće dovesti do efikasnijeg rada parlamenta, već onih koji vode ovu zemlju bez ičijeg znanja". Ali reč neće moći da bude zaustavljena. To je citat gospodina Dragana Jočića, Demokratska stranka Srbije 18. novembra1994. godine, kada je usvajan prethodni Poslovnik.
Reč ima narodni poslanik Radojko Petrić, a neka se pripremi Zoran Radovanović.
Poštovano predsedništvo, poštovani poslanici, za 8 meseci rada ove Narodne skupštine Poslovnik o radu stavlja se treći put na dnevni red. Za ovaj period ni jedno drugo pitanje nije se tri puta našlo na dnevnom redu. Zar nije logično, uzimajući u obzir u kakvoj smo situaciji, da se sazove sednica u vezi rešavanja mnogo bitnijih i prečih pitanja. Iz ovog proizilazi da je u drugom planu oblast ekonomije, socijalni položaj građana, Kosovo i drugo. Šta je sa obećanim privrednim i društvenim reformama? U obrazloženju predloga za izmene i dopune Poslovnika kaže se da se želi ovim poslovnikom efikasniji rad Narodne skupštine da postigne. Međutim, kada se pogleda većina predloženih odredaba jasno se vidi da je neodrživa ta tvrdnja. Predlog se svodi uglavnom na to da se skrati i onemogući opsežnarasprava poslanika o pitanjima koja su na dnevnom redu, da građani budu uskraćeni da čuju i različita mišljenja u odnosu na date predloge, da ne čuju one koji različito misle. Šta je ostalo od parlamentarizma? Šta je ostalo od slobode govora? U stvari, želi se ućutkati opozicija. Stičem utisak da ovako predloženo ograničenje rasprave predstavlja farsu, lakrdiju, u odnosuna pravu parlamentarnu raspravu. Dok je SPS bio na vlasti neuporedivo više je poslanicima davao vremena za učešće u raspravi. Na primeru poslaničke grupe SPS-a od 37 poslanika, sadašnje vreme za učešće u raspravi po jednoj tački dnevnog reda smanjuje se od 400 minuta na 43. Na prošloj sednici ove skupštine ministar pravde gospodin Batić citirao je duboku, ali uvek aktuelnu misao Tomaša Masarika od pre 100 godina, gde je rekao da je suština parlamentarizma rasprava, a ne glasanje. Šta ministar pravde može sad da kaže na ovakav predlog poslovnika? Nije sporno da većina lako može da usvoji šta želi, ali zar nije u interesu građana da se omogući rasprava, pa i prihvate dobre sugestije i predlozi i ako dolaze od opozicije. Predlogom da amandman na jedan član može podneti samo poslanička grupa direktno se krši član 80. Ustava Republike Srbije. Naime, navedenim članom Ustava dato je pravo svakom poslaniku da može predlagati zakone, druge propise i opšta akta. Iz toga jasno proizilazi da niko ne može sputavati poslanika da pojedinačno podnese amandman na deo zakona ili drugog akta koji je na dnevnom redu. Na žalost, predlagaču izgleda nije bitna ustavna odredba. Kako vreme odmiče sve postaje očiglednije da se Narodna skupština kao najviše zakonodavno telo Republike potiskuje u drugi plan. Stvarna zakonodavna vlast faktički je van parlamenta. Ako se suštinski i pogleda stanje, ono je takvo kao i da nema Republičke skupštine. Odluke se donose van uvida javnosti. Donosi ih predsedništvo DOS-a. Ovim poslovnikom hoće da se još više učvrsti takvo stanje i da i dalje ostane dominacija izvršne vlasti nad zakonodavnom. Želi se izbeći javnost rada i skupštinska kontrola Vlade. Želi se izbeći kritička analiza i borba mišljenja, kada se želi sprečavanje iznošenja različitih mišljenja i stavova, što direktno vodi ka rušenju demokratije. Parlament se novim poslovnikom svodi na glasačku mašinu. Zaboravlja se sentenca poznatog filozofa da je jedinstvo bez razlike tiranija. Neće ovaj parlament efikasnije raditi ako se svede samo na glasačku mašinu. Pogubno je za zemlju ako se dozvoli da poslanici služe samo kao fasada parlamentarizma, da ćute i da samo pritiskuju taster za izglasavanje predloga. Ne može se kritikovati opozicija za neefikasan rad Skupštine jer je problem na drugoj strani. Problem je u radu Vlade. Gde su najavljeni reformski zakoni? Pa, i ukupno je javnosti, a ne samo nama poslanicima, jasno da tih predloga nema. Pogledajmo koja su pitanja u poslednja dva i po meseca bila na dnevnom redu ove skupštine. Svakako to nisu bili reformski zakoni. Predloženim izmenama Poslovnika, pored ostalog, želi se uskratiti građanima uvid u rad parlamenta i upoznavanje sa propustima u radu Vlade i njenih institucija. Sve se čini da kontrola vlasti bude onemogućena. S obzirom na ostalu medijsku blokadu, direktni televizijski prenosi ovih sednica bili su jedini način da se građani upoznaju sa mišljenjem opozicije. Očigledno je da to vlast plaši i da hoće da to prikrije. Zna vlast da ogroman broj građana gleda ove sednice. Bez obzira što se u isto vreme TV program emituje na više kanala i što građani mogu da biraju druge programe, prenos ovih sednica skoro je najgledaniji. Pokušaj prikrivanja istine neće proći. Smatram da nije suvišno da podsetim na jednu priču koju deca uče u osnovnoj školi, a to je ona priča o caru Trajanu - ništa se na zemlji ne može sakriti. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Radovanović, a zatim Dragan Marković.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, današnja tema za priču posle legendarno lošeg paketa poreskih zakona ministra Đelića, posle svih onih neustavnih odredba koje ste doneli, definitivno pokazuje srpskoj javnosti šta je ono što vas zanima i šta je ono čime se vi bavite. Vi ste pre neki dan smenili veći broj predsednika sudova u Srbiji, dobar deo časnih ljudi, i postavili neke čiji je prosek ocena bio 5,59, ili idu u penziju za neki mesec. Pokazali ste ponovo šta je vaša osnovna orijentacija. Danas predlažete Predlog odluke o izmenama i dopunama Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, koji pokazuje da na vašim kursevima iz demokratije koji su držani u Segedinu niste bili baš redovni đaci. Šef poslaničke grupe DSS i izvestilac pravda donošenje ove odluke i naše amandmane tezom da kada smo trpeli 10 godina možemo trpeti još nekoliko sati. Argumentacija je i suviše smešna, da bih nešto komentarisao na tu temu. Pre nego što vam kažem šta ja mislim o ovom predlogu, evo šta su poslanici nekih opozicionih stranaka pozicionoj većini rekli šta misle o vašem predlogu. Poslanik DHSS konstatuje da će sada parlament biti manje demokratski, tačnije da se uvodi parlamentarna monarhija. Poslanik DC konstatuje da predlog ugrožava prava poslanika da govore, jer ako poslanik može da predloži zakon, po vašem predlogu ne može da predloži više od dva amandmana. Poslanik ND kaže - predlog odluke ugrožava integritet poslanika, njegovu individualnost i veliča kolektiv. Znači, jedan deo poslanika nekadašnjeg DOS-a, a sada saveza samostalnih nesvrstanih stranaka DOS-a, pokušava da ublaži ovaj vaš, slobodno mogu da kažem, smešni predlog. Međutim, danas su izrečene ovde još dve stvari, koje su, po meni, vrlo važne. Prva - neko od vas je rekao da nije dobro da bude opomena, pa odmah kazna. Verovatno zbog toga što ste obećali ovih šest milijardi i mnogo para, pa toga sada nema. Mi prelazimo na restriktivnije metode punjenja budžeta Republike Srbije - opomena i odmah novčana kazna, pa, nakupiće se sigurno za već ionako ispražnjeni budžet. Drugo, neko je rekao da je ovo rešenje prelazno. Vi ste već za ovih devet meseci jedanput menjali Poslovnik, vi ste predlagali neke stvari. Između ostalog, jedan poslanik je za ovom govornicom rekao da će tek sada napraviti novi poslovnik, koji će biti mnogo bolji. Gospodo, da vas podsetim, za neki dan će biti tačno godinu dana od vaše "piroman-bager revolucije", kada ste potpalili nešto od institucija u ovoj zemlji. Znači, vi ste godinu dana na vlasti i vi sada menjate Poslovnik, da biste počeli sa radom. Hajdemo sada, kao što je rekao predsednik poslaničke grupe, izvestilac, da porazgovaramo o argumentima. Umesto da ove izmene i dopune nama dostavi na uvid, predložena radna grupa, formirana radna grupa održala je samo dva pseudo-sastanka, i ovo predlaže drugo telo ove skupštine, iako je ta grupa imala članove iz svih stranaka. Opstrukciju ste u parlamentarni život, da podsetim građane Srbije, uveli vi 1997. godine, kada ste na Zakon o lokalnoj samoupravi podneli 1350 amandmana i time pokušali da opstruirate rad tadašnje skupštine. Sada vi to ukidate. Gospodo legalisti, prekršili ste članove Ustava: 11, 23, 44, 45, 46, 77. i 93. i, pošto verovatno niste bili obavešteni, da vas podsetim da je ovo Ustav Republike Srbije, kakav je takav je, ovo je naš Ustav. Prema tome, Ustav Srbije mora da se poštuje. I druga stvar, ukoliko nešto treba da uradite, donesete, izaberite Ustavni sud. Interpelacija u vezi rada Vlade, to je posebna priča, jer po članu 195. Poslovnika 20 poslanika može da predloži nepoverenje Vladi. Vi predlažete da 50 poslanika može da pokrene interpelaciju; ovo kao ideja može da se prihvati, da iza ovoga ne stoji pre svega želja predlagača da kontroliše rad Vlade, jer vi ste izgleda trebali premijeru samo kao topovska hrana i topovsko meso, od kada je na funkciji, za njega višene postojite. Prema tome, ovo je samo još jedan pokušaj, u stvari, vaša interpartijska borba. Građani Srbije to prate, a više pojedinosti ću pričati kada bude tu gospodin Čedomir Jovanović, koji mi nedostaje i kada razgovaramo o ovim amandmanima.
Gospodine Radovanoviću, izričem vam prvu opomenu. Reč ima narodni poslanik, gospodin Dragan Marković.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, kao privrednik očekivao sam da ćemo na ovoj sednici dobiti izveštaj o radu Vlade Republike Srbije i da ne treba da uvrstimo u Poslovnik interpelaciju, da Vlada sama predloži Skupštini da tačka dnevnog reda bude izveštaj Vlade Srbije. Međutim, očigledno je da je izveštaj Vlade katastrofalan, a i oni ne moraju za ovom govornicom da kažu građanima šta su uradili, građani vrlo dobro osećaju kako danas žive. Mi iz Stranke srpskog jedinstvasmatramo da se promenom Poslovnika ide na to da se oduzmu sva prava koja su do sada imali narodni poslanici u ovoj skupštini. Danas se to, gospodo, odnosi na nas iz opozicije, sutra ćete vi biti opozicija, biće i vama veoma teško. Što se tiče predloga da za interpelaciju 50 narodnih poslanika podnesu zahtev, dug je vremenski period, 30 dana, od dana kada 50 narodnih poslanika podnesu zahtev, a nakon toga Vlada ima obavezu za 15 dana da to stavi kao tačku, odnosno da uvrsti u dnevni red. Mislim da smo već danas zakasnili kad je u pitanju predlog za jesenju setvu. Znamo da jesenja setva treba da počne za desetak dana, a da o poljoprivrednim proizvođačima ni na jednoj sednici ništa nismo govorili, poštovane dame i gospodo. Nisu isti kriterijumi za opoziciju i poziciju, konkretno, više puta, kad je u pitanju SSJ. Mi vodimo računa i uvek smo bili konstruktivna opozicija, za ovom govornicom nijedna ružna reč nije izgovorena od strane poslanika SSJ i od strane predsednika SSJ, prof. Borislava Pelevića. Međutim, ja sam dobio tri opomene, od kada je konstituisana ova skupština i reći ću vam koje su to tri opomene - prvu opomenu sam dobio kada sam reagovao kada je poskupela struja, a to Vlada nije obećala, i kada je uvedena školarina od 500 do 4.500 maraka. Dobio sam opomenu jer to, kažu, nije tačka dnevnog reda. Nikada do sada to nije bila tačka dnevnog reda. Drugu opomenu sam dobio kada sam reklamirao kvorum - član 93. - a kvorum sam reklamirao jer vi iz DOS-a imate obavezu da prisustvujete na svim sednicama, jer vas ima 176. Takođe, u obrazloženju sam rekao da veliki broj narodnih poslanika iz DOS-a dolazi službenim automobilima. Putne troškove naplati i stavi u svoj džep, a u proseku su, konkretno do Niša, 3000 dinara putni troškovi. Javi se gospodin Jovanović za repliku i ne kaže ono što sam ja govorio, nego kaže šta je emitovala TV "Palma plus". Zatim ja tražim repliku, kaže - nemate pravo.
Gospodine Markoviću, molim vas, nemojte nam prepričavati šta je bilo, nego se držite teme, da ne bi bila opet opomena.
Dozvolite mi da obrazložim, priča se o Poslovniku, a vi često držite Poslovnik, dozvolite da sada kažem, kada je ta tema. Ne dozvoljavate mi da pričam.
Pa ne pričamo o primeni starog Poslovnika, već imate nacrt novog poslovnika i molimo da se držite te teme.
Što se tiče kazni i opomena, SSJ se ne stidi za ove kazne koje ste vi, gospodo, uveli da plaćamo, jer mi smo do sada dobili nekoliko opomena. Konkretno, profesor Pelević je tražio da na ovoj sednici bude tačka dnevnog reda problem Kosova i Metohije, i problem Srba koji žive na Kosovu i Metohiji i problem Srba koji žive u gradovima po Srbiji. Zato je, gospodo, dobio opomenu. Takve opomene i takve kazne Stranka srpskog jedinstva je uvek spremna da plati. Zahvaljujem.
Ima reč narodni poslanik Srđa Popović. Sledeći je narodni poslanik Dragoljub Stamenković.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, treći put ove godine u ovoj skupštini raspravljamo o sebi. Nisam presrećan zbog toga, ali u toj raspravi moramo pomenuti neke stvari koje su moji prethodnici pominjali. Mislim da su to tri osnovne grupe problema koje treba da reši ovaj poslovnik. To su efikasnost, zloupotreba i odgovornost. Što se tiče efikasnosti, ovde je bilo mnogo reči o tome da li je Skupština efikasna ili ne. Statistika, čiji izvod možete dobiti na portirnici, kaže da je ove godine Skupština održala osam vanrednih i tri sednice prolećnog redovnog zasedanja, 64 radna dana je radila, 95 akata je usvojeno, od toga 30 zakona. To je, otprilike, dvogodišnji rad prethodnog parlamenta. To nije dovoljno, ali nije ključni problem ove skupštine. Jedan od ključnih problema ove skupštine je zloupotreba. Ne mislim na ono što je standardna parlamentarna opstrukcija. Standardnu parlamentarnu opstrukciju, dame i gospodo, treba da odvojimo od nekulture, nevaspitanja, kao i degradacije parlamenta. Ja ću vam reći šta je standardna parlamentarna opstrukcija. Podneto je 2.122 amandmana ove godine, preko 800 je bilo javljanja za Poslovnik, 17 komada od jutros, preko 160 opomena i mera udaljenja, ali da vidimo kakvi su bili. Pred sobom držim ovu gomilu od 600 ili 450 amandmana, koliko nam je stiglo, pa ću neke najzanimljivije da vam citiram. U jednom amandmanu pominje se mačak Draža, u drugom supruga predsednika, u trećem se predlaže da narodni poslanici nose zatvorska odela, u četvrtom se predlaže da narodni poslanici jedni druge gađaju nekim knjigama, u petom se predlaže da se narodnim poslanicima podeli 100 kilograma zobi. Uz dužno poštovanje konja koji su plemenite životinje, to nisu predlozi za Narodnu skupštinu. Dame i gospodo, 16 puta je ova sednica prekidana zbog parlamentarne opstrukcije, zbog potrebe nekih da se slikaju na televiziji, u novinama, makar i u naručju organa bezbednosti. Dame i gospodo, ovo nije besplatna teretana za obezbeđenje. Ovo je Narodna skupština. To nas vodi na treću stvar. Kao što sam rekao efikasnost je jedna stvar, zloupotreba je druga, a odgovornost je treća. Ovde poslanici mnogo govore o tome kako će im biti uskraćena neka prava, kakva prava imaju po Ustavu, kako ih mi kinjimo kao opoziciju itd. Šta je sa odgovornošću? Kako građani Srbije vide ovu skupštinu? Mi smo lenji, debeli, neodgovorni, neredovni na sednicama, psujemo. To je ono što izlazi sa ove govornice u direktnom prenosu koji, uprokos čestim najavama, poslanička grupa DOS nije ukinula, niti će ga ukinuti. Za to snosimo odgovornost kako mi koji ćutimo kad se tako ponašate, tako i oni koji se tako ponašaju. Mislimo da će vam doći u glavu, da ćete se prošetati ulicama Beograda i Novog Sada, da ćete čuti kako vaši sugrađani govore o vama, čućete da su mnogi od njih vaspitaniji od nekih naših kolega u ovoj skupštini. Zbog toga bih podržao član 103. koji se odnosi na novčano kažnjavanje zbog zloupotrebe. Ako u kući pravite cirkus, odgovarate samo ukućanima. Ako se na ulici skinete goli, podležete pod udar Zakona o javnom redu i miru. Ako cirkus pravite u Narodnoj skupštini, koja se plaća iz budžeta, novcem građana ove zemlje, onda treba iz džepa da odgovaramo svi, da znamo pošto je cena kliberenja u parlamentu. Dame i gospodo, 73% ekoloških udesa u svetu posledica je ljudskog faktora. Ja bih rekao da je 70% lošeg imidža ove skupštine posledica neodgovornosti nekih poslanika. Osnovni princip nove ekološke politike, svuda u svetu, jeste da plaća zagađivač. Znači, onaj ko kontaminira ovu salu, onaj ko kontaminira medijski prostor Srbije svojom nekulturom treba to da plati iz svog džepa ili bar da podsetimo, ako je ikako mogućno u ovoj raspravi, one koji su naučili da godinama prave cirkus od Skupštine da je to vreme prošlo. Srećna vam godišnjica narodnog gneva i narodne volje na koju se toliko pozivate, dame i gospodo.
Ima reč Aleksandar Vučić - povreda Poslovnika.
Dame i gospodo narodni poslanici, zbog predsedavajuće, pozivam se na član 99. stav 1. Izrečeno je nekoliko veoma teških uvreda na račun narodnih poslanika i Narodne skupštine. Ne računajući gospodina Maršićanina, rešio sam da na to upozoravam predsedavajuće i da im govorim šta su sve u stanju da urade poslanici vlasti kada ne budu opomenuti. Ovde su narodni poslanici nazivani komadima. Ne znam kakvi su to komadi. Možda neko i tako vidi. Možda ih tako neko doživljava. Mislim da me otac i majka još tako ne vide. Nije to baš ni prijatno, ni dobro. U svakom slučaju, želim da ukažem na nešto o čemu se ovde govori, stalno. Govori se o nekom navodnom cirkusu. Jeste, ja sam saglasan, cirkus može da postoji, ali je cirkus u tome što čitaju novine na samo metar od mene, cirkus je u tome što ne slušaju i ne rade ništa, što ne pročitaju svoj materijal koji dobiju, cirkus je u tome što ih ne interesuje šta će narod da čuje...
Gospodine Vučiću, niste dobili pravo na repliku, nego na reklamaciju povrede Poslovnika.
Obrazlažem, uvažena gospođo Mićić, imam na to pravo, obrazlažem povredu Poslovnika.
Znači da ste se prepoznali kad se pominje cirkus. Ali, nije vreme za to.
Mene zanima kako vi znate šta je tačno, šta nije, jer niste opomenuli gospodina Popovića koji je pričao o nekakvom cirkusu, nijednog trenutka ga niste opomenuli...
Ali, nije vam rekao da vi pravite cirkus. Vi ste se našli uvređeni.
Nisam se našao uvređenim. Ja upravo branim poslanike DOS-a, govorim upravo o njihovim poslaničkim pravima. Što se tiče kontaminacije medijske scene u Srbiji, od 1989. godine u Srbiji nije bilo ovakvog jednoumlja, na svim privatnim, na svim državnim elektronskim medijima, u svim novinama. Nikada nije bilo u Srbiji da nema nijedne opozicione novine, dnevne ili nedeljne, da nema nijedne opozicione televizije i opozicione radio stanice. Samo je još nedostajao argument - skupa Skupština, o čemu sam danas govorio, na šta se pozivao Adolf Hitler. Ukinite Skupštinu, pa će imidž Skupštine biti dobar. Najbolji imidž Skupštine je da se sve izglasa, da nema nikakvih protivljenja, da svi budemo jedinstveni, kao na centralnom komitetu, možda malo da se razmimoilazimo u mišljenjima, da oformimo ono- da vas podsetim - što je Milošević tražio 1989. godine, višepartijski pluralizam unutar Socijalističkog saveza radnog naroda. Dajte da to uradimo. Ne treba nam opozicija. Ne treba nam višepartijski sistem. Šta će nam Skupština? Tamo su neki ludaci, neki nepismeni. Još nešto, nemojte govoriti o tome ko će slobodno da se šeta ulicama ili ne. Ja sam šetam ulicama Beograda i Novog Sada, i svakog drugog grada, a mnogi od vas neka razmisle da li im je potrebno manje ili više od 20 ljudi u pratnji. Hvala vam.
Gospodine Nikoliću, niste spomenuti.
Ima reč narodni poslanik Tomislav Nikolić, po povredi Poslovnika.
Mislim da nije u redu što mi ne dajete pravo za repliku, zato što biste time onemogućili onoga ko je izazvao repliku da ponovo izađe, a ja imam pravo na repliku po članu 96. stav 2. Jedan od prethodnika je govorio o poslanicima koji vole da budu iznošeni iz sale. Do sada se to dešavalo isključivo poslanicima Srpske radikalne stranke. Imam pravo da u ime poslaničke grupe, pošto su se uvredljivi izrazi odnosili na poslaničku grupu, dobijem pravo na repliku.
To je bilo pre pola sata, otprilike. Ako na to mislite, izvolite.
Niste opomenuli prethodnika kad je uvredio čak i jednu veliku populaciju ljudi u Srbiji, kada je sa omalovažavanjem govorio o debelim ljudima. Ne znam ko vam daje pravo da bilo koga, po osnovu fizičkog izgleda, po osnovu govorne mane, po osnovu veličine ušiju, po osnovu ćelavosti, prozivate kao nekog ko je nedostojan građanin ove naše zemlje. Nismo svi mogli, molim vas, nisam izašao da pričam svoju priču, izašao sam da odgovorim na priču koja se čula sa ove govornice. Tu priču bi već trebalo jednom zaustaviti. Dalje, govorilo se o tome da je poslanička grupa SRS, a očigledno je čitav Poslovnik pisan protiv nas, da je ona kriva za opstrukciju, za nerad parlamenta. ja neću da odgovaram zato što onaj ko je sve to izgovorio, uopšte ne zaslužuje odgovor SRS. Vi ste sada svi promenjene ličnosti, a mnoge od vas sam poznavao kao poslanike opozicije i ne bi vam palo na pamet da ovakvo rešenje zastupate dok ste bili u opoziciji. Pitam vas sve kao ljude, kao čestite i savesne ljude, nadam se da to jeste, ako Hans Hekerup prepiše ovaj poslovnik pa ga primeni nad Srbima na Kosovu i Metohiji, hoćete li imati primedaba ili nećete?
Gospodin Popović, replika. Dao sam mu repliku, gospodin Popović. Ovo je bila replika na vaše izlaganje. Na Vučića?
Gospodine Vučiću, 16 komada javljanja po Poslovniku od jutros, pretekli ste me, sada je 18. Što se tiče prepoznavanja toga ko, kako i kada pravi cirkus u ovoj skupštini, ne radi se o fizičkim predispozicijama, ko voli da bude iznošen iz sale, neka bude. Ali ponavljam, parlament za to vreme stoji, i na televiziji se o parlamentu loše vidi i loše misli o trošku tog koji se iznosi iz sale. To je bila suština mog izlaganja.
Reč ima narodni poslanik Dragoljub Stamenković, a posle njega Gordana Pop-Lazić.
Iznenađen sam i ... (glasovi iz sale: i uvređen).... govorom kolege Srđe Popovića, to je njegov stil izlaganja i neću da kažem zamerke. Dame i gospodo narodni poslanici, pažljivo sam pratio izlaganje predsednika poslaničke grupe DSS-a, gospodina Mihajlova, koji je govorio o demokratiji, o dostignućima novog predloga za izmene i dopune Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, govoreći da će ovo biti najbolji od svih poslovnika do sada, gde će poslanicima opozicionih političkih partija biti dozvoljeno mnogo više slobode, mnogo više prava, mogućnosti da svoje mišljenje kažu u Narodnoj skupštini, pa sam onda pomislio da gospodin Dragan Pavlović iz Demokratske stranke nije jedini koji je nosio Titovu štafetu, da je možda i gospodin Mihajlov to nosio. Seća se nekih vremena iz doba Broza kada je ovo zaista moglo, možda je bila neka demokratija, jer tada su srećni bili politički protivnici ili disidenti koji nisu bili u zatvoru. Gospodine Mihajlov, vi ste mlađi od mene, pa se možda ne sećate, možda ste bili mali kada su u ovim klupama u drugom redu, gde sada vi sedite, sedeli gospoda Koštunica, Batić, braća Petrović, Jočić, Jovanović i još neki poslanici DSS-a. Tada ste bili svi u jednoj partiji, a kasnije ste se razmnožavali, delili, sabirali, oduzimali i došli u nekoliko poslaničkih grupa. Tom prilikom su pomenuta gospoda, ako se dobro sećam, gospodin Jočić koji je ovde prisutan, govorili o ovom poslovniku, koji je bio neuporedivo slobodniji, dozvoljavao mnogo više slobode, mnogo više prava narodnim poslanicima, neću da ih delim na opozicione i pozicione, pa su govorili da je ovo nešto što vrši torturu nad poslanicima, sprečava njihov rad i da treba što pre ovo izmeniti. Sada vi, za ovo što predlažete kažete da je to dostignuće. Eto, kako se čovek menja, tako je mali korak da čovek iz opozicije kada oseti vlast promeni svoje lice, postaje konzervativan i odjednom postaje čovek koji bi da sprovodi diktaturu onako kako njemu odgovara. To je možda posledica nošenja Titove štafete, što bi rekao gospodin Pavlović iz Demokratske stranke. Gospoda iz generalske stranke, među kojima ima dosta onih koji su voleli da budu generali, ali nikada nažalost nisu bili generali, opet se zalažu da kreću u disciplinu. Oni bi da svima nama obuku uniforme i da nam komanduju - leva, leva, ali gospodo i vreme generala ubrzo prolazi. Oni kažu da nemaju čega da se plaše, da ovaj poslovnik nije rigidan za one poslanike koji će slušati, koji će poštovati. Tako su i Nemci 1941. godine u Beogradu govorili - niko ne mora da se plaši odmazde ako je lojalan vlasti i ako je poslušan. Opet, gospodin Mihajlov pripada političkoj stranci koja traži izmenama i dopunama Poslovnika da se ne čitaju unapred napisani govori. Gospodin Mihajlov nam je to upravo demonstrirao kako to izgleda, savio se dole i otprilike nije nas pogledao par puta, jer je moralo da se pažljivo pročita i da to lepo složi sa ovim što je dobio kao zadatak. Ovim izmenama Poslovnika kažnjavaće se oni poslanici koji redovno prisustvuju sednicama Narodne skupštine, aktivno učestvuju u njenom radu, a biće nagrađeni oni poslanici koji ne dolaze, i to nedeljama, mesecima na rad ovde, ili poslanici koji često u vidno pijanom stanju vise i zuje po hodnicima Narodne skupštine. Jedan gospodin nam je rekao, kaže: Doduše, ja ne znam ali proveriću, tražiću da mi se da statistika koliko je narodnih poslanika iz koje poslaničke grupe govorilo povodom raznih zakona, pa ćemo to utvrditi. Taj gospodin to ne zna jer u zadnjih možda mesec - dva nije prisustvovao sednicama, a neki kažu da je brojao prasiće po Srbiji, da bi utvrdio potencijal, doduše brojao je pečene prasiće, kao jedan primer koliko toga ima. Na kraju, dame i gospodo, obaveštavam vas, nadam se da to svi znate da će u petak, 5. oktobra, u 15 časova na Trgu slobode u Novom Sadu biti miting SRS.
Reč ima narodni poslanik Gordana Pop-Lazić, a posle nje narodni poslanik Nataša Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, pored niza tehničkih grešaka u ovom predlogu odluke o izmenama i dopunama Poslovnika, želim da predlagaču skrenem pažnju samo na neke, jer je očigledno predlog prilično nestručno urađen. Pozivate se na član 127, a trebalo bi na 128 i niz grešaka na koje ćemo ukazati u toku rasprave po amandmanima. Pokušali smo jutros da vas ubedimo da je povređen član 154, da ovaj predlog nije mogao da ide po hitnom postupku, ali DOS-ova većina, naravno, preglasala je i tu odredbu Poslovnika. Pored toga, ovaj predlog ne sadrži obrazloženje, ako je za vas obrazloženje recimo člana 3 - menja se postojeća odredba o trajanju sednice Narodne skupštine, a onda to apsolutno nije u skladu sa našim Poslovnikom, koji jasno u članu 129. kaže da mora da sadrži objašnjenje svih osnovnih pravnih instituta i pojedinih rešenja. Znači, šta se time htelo i zbog čega se određena odredba menja. Zbog toga smatram da je predsednik Narodne skupštine morao, u skladu sa članom 130. Poslovnika, da zatraži od predlagača da predlog odluke, naravno upodobi Poslovniku, i da ga nakon toga, posle dorade ponovo vrati da uđe u redovnu proceduru, ali ne po hitnom postupku. Predsednik Narodne skupštine to naravno nije uradio, jer ide predlog od poslaničke grupe DSS-a, čiji je on potpredsednik. Što se tiče člana 3. kojim tražite skraćenje radnog vremena, podsećam vas da već treći put menjamo Poslovnih za ovih devet meseci. Podsetiću vas na 1994. godinu, kada ste bili u opoziciji i kada ste zamerali onda poslaničkoj većini što je za četiri godine tri puta menjala Poslovnik. Vi ste apsolutni rekorderi po tome. Prvo produžavate radni dan, a posle toga skraćujete radni dan jer vidite da je kontraproduktivno to što radimo do 19,30 časova, jer već posle pet sati niste u stanju da obezbedite kvorum. U članu 4. određujete kojim redosledom i u kom trajanju učesnici u raspravi mogu govoriti, uz napomenu da su te odredbe toliko restriktivne da nam dođe da zakukamo za onim poslovnikom iz 1994. godine, pa čak i onim iz 1991. godine, kada smo se tek učili demokratiji i parlamentarnoj demokratiji. Ti poslovnici su predviđali da narodni poslanik može da govori 10 minuta i to prema redosledu prijavljivanja. Vi sada ograničavate raspravu tako što predviđate da čitava poslanička grupa ima na raspolaganju 30 minuta, s tim što za ovo vreme ima pravo da govori jedan ili više poslanika. Hoćemo li se mi tući među sobom ko će da govori? Šta očekujete od nas? Dakle, vi izbacujete pojam narodnog poslanika i uvodite pojam poslaničke grupe, što je apsolutno suprotno Ustavu,članu 2, članu 76,i članu 77. Naravno, za vas Ustav ne znači ništa. Vi ste ga do sad stotinu puta prekršili, pa što ne biste i sada. Ali, da se podsetimo šta su o svemu ovomegovorili poslanici Demokratske stranke Srbije 1994. godine. U to vreme je i Vladan Batić bio član te poslaničke grupe. To što je on posle toga kao otpadnik formirao drugu partiju, a DSS i danas ima koaliciju sa svojim otpadnicima, to je problem te partije. Ovako kaže Vladan Batić: "Ovojskupštini je potreban jedan novi, savremeniji i sadržinski kvalitetniji poslovnik, poslovnik koji će značiti afirmaciju uloge narodnog poslanika, afirmaciju narodnog parlamenta u sistemu podele vlasti, afirmaciju višestranačkog sistema. Ovim poslovnikom vi ograničavate slobodu govora, po dužini i po vrsti." Pazite, 10 minuta, ali ograničenje postoji. "Ako poslanicima budete dozvolili da govore, predviđeno je 10 minuta, vi je možete ograničitii na minut, jer o tome odlučuje skupštinska većina." Evo, danas smo imali pet minuta. "Znači, ako dozvolite da govori minut ili pet minuta, onda će morati da pazi šta govori, da govori, faktički, ono što vi želite da kaže" (to on kaže socijalistima), "a ako ne, ako se predsednikuparlamenta ne sviđa ono što govori, jednostavno, oduzeće mu reč." Da li se nešto promenilo od 1994. godine do ove 2001. godine? Mislim da jeste, ali na gore. "Tako će, kao nigde u svetu" (kaže dalje Batić) "poslanici po pravilu morati da ćute" (dođosmo zaista do toga da moramo da ćutimo), "a izuzetno će morati da govore." (Predsednik: Vreme.) "E pa, kad u jednojdržavi poslanici moraju da ćute, narod neće smeti ni da šapuće. Znam da biste vi najradije ukinuli parlamentarnu debatu", kaže Batić. Podsetila bih vas još, samo u jednojrečenici, na to šta je gospodin Koštunica tom prilikom rekao: "Slikovito bi se moglo reći da ono što je ustav u životujedne države, to je poslovnik u životu jednog parlamenta." Gospodo, sudeći po ovom poslovniku, možemo da pretpostavimo kakav će biti Ustav koji priprema v.d. supruga predsednika Vojislava Koštunice, dr Zorica Radović. Ali, da vas podsetim na jednog drugog čoveka, na Slobodana Jovanovića, koji kaže: "Kod svih ograničenja poslanika da govore, nezgodno je što se parlament pretvara u mašinu za glasanje, a onda je kvalitet donetih akata na izuzetno niskom nivou." Ne budemo li mogli da govorimo za ovom govornicom, pošto ne možemo da govorimo nigde drugde u medijima, govorićemo na mitinzima koje organizujemo. Prvi je u petak u 15,00 časova na Trgu slobode u Novom Sadu.
Ovu reklamu da vam naplati RTS. Reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, u istoriji srpskog parlamentarizma je bilo mnogo polemika o tome kako treba da izgleda poslovnik koji će da odredi način, uslove i mogućnost delovanja narodnih predstavnika u Narodnoj skupštini. Ta zalaganja predstavnika naroda su bila različita. Međutim, zaista bi bilo teško, u vremenu koje ste nam vi skratili na samo pet minuta da govorimo o ovom nakaradnom projektu, predlogu poslaničke grupe DSS-a, da se podsećamo na neke činjenice iz bliže i dalje prošlosti. Ali, ono što je nama veoma bliska prošlost je proteklih deset godina i obnavljanje višepartijskog sistema u našoj zemlji, parlamentarne demokratije i onoga što se dešavalo u ovom zdanju Narodne skupštine. Naime, poslanici DSS-a, koji su nekada bili opozicija, a uskoro će to ponovo biti, verujem odlukom građana na izborima, su se oduvek zalagali za to da se prošire prava i sloboda govora poslanika, da se stepen parlamentarne demokratije uzdigne na što veći nivo. Ta njihova zalaganja su išla dotle da su se oni u tim svojim, gotovo srceparajućim govorima, a to sa današnje vremenske distance izgleda tako, zalagali dotle da vreme izlaganja poslanika bude neograničeno, što jeste stav iskrenih i pravih demokrata, pa i nas iz SRS-a. Međutim, ono što se desilo u proteklih devet meseci, bilo je samo uvod u ono što se dešava danas sa ovakvim predlogom poslovnika. Naime, 27. februara, podsetiću vas, Čedomir Jovanović je tada, ispred jedinstvene poslaničke grupe DOS-Vojislav Koštunica, izašao za ovu govornicu i rekao, gotovo je rekao isto što i predsednik Narodne skupštine, gospodin Maršićanin, danas:da Poslovnik mora da se uredi na način kako bi skupština efikasno radila, kako bi se paketi vaših famoznih reformskih zakona donosili što je moguće brže i kako bi narodu i državi bilo bolje. Ako pogledamo šta nam se sve ružno desilo pod DOS-ovskom vlašću, i ako je usvojen taj i tada, a i danas važeći restriktivan Poslovnik, mi možemo da vidimo da su toekonomski sunovrat naše zemlje, sve gora situacija na ekonomskom planu, sve gori život građana i veliko razočarenje onih koji su za narodne predstavnike u ovojskupštini, u broju od 176, glasali za listu DOS-Vojislav Koštunica. Vi ste čak u tom i tada restriktivnom, a još uvek važećem Poslovniku, a o ovomčiji je predlog pred nama i da ne govorimo, kakva je tomostruoznost, čak i tada ste išli dotle da sebi dajete za pravo, setite se toga, da unesete u Poslovnik odredbu po kojojće Administrativni odbor moći da određuje gde će narodni poslanici da sede. Išli ste dotle da ste onemogućili poslanicima da govore o amandmanima drugih poslanika. Išli ste dotle da ionako kratko vreme za ozbiljnu raspravu o veoma važnim zakonskim projektima smanjite na najmanju moguću meru. Međutim, ono što je primetno bilo danas, a naročito kada su govorili poslanici iz krnjeg DOS-a, iz starih, novoispiljenih poslaničkih grupa, stajući u odbranu ovako nakaradnog predloga poslovnika, bila je činjenica da su se oni pozivali na to da su neki poslanici, pre svega misleći, a i bojeći se jedino, u pravom smislu reči, poslanika SRS-a, sebi dali za pravo da podnošenjem mnogobrojnih amandmana, reklamiranjem povreda Poslovnika, ponašaju se ovako ili onako, što po njihovom uzoru nije pristojno. Zaista je žalosno da nam o pristojnosti, o tome šta su demokratska prava poslanika koje je narod poslao ovde, koji imaju Ustavom zagarantovana prava,govore ljudi bez imalo časti i morala. Jer, da ste se držali Ustava Republike Srbije, vi ne biste činili te stvari koje činite sada.Mi bismo imalinormalnu Vladui ne bismo imali preko 80 protivustavnih uredbi. Mi ne bismo imali situaciju da nam oni koji su najveći protagonisti mržnje, ostrašćenosti prema političkim protivnicima, govore i drže predavanje o tome šta je pristojno da se kaže sa skupštinske govornice, a šta nije. (Predsednik: Vreme.) Još je odavno poznato da poslanici tzv. Demokratske opozicije Srbije koriste svaku mogućnost da uguše slobodu javne reči, da uguše bilo koju mogućnost da poslanici, pre svega SRS-a, izraze svoj politički stav i da se suprotstave pogubnim zakonskim projektima. To svi u Srbiji znaju. Vi ste, gospodine Maršićanin, u vašojšali,koja meni uopšte nije bila simpatična, rekli: "Može RTSda nam naplati tu reklamu vašeg mitinga", koji je, ponavljam, u petak 5. oktobra u Novom Sadu, u 15,00 časova na Trgu slobode. Ali, zaboravili ste jednu stvar - da nikoga iz SRS-a od vaše buldožer revolucije nije bilo na RTS-u, da nas nema ni na jednom državnom mediju, ni na jednojtelevizijskoj i radio stanici. Vi sada procenitekakve stevi demokrate i dokle će to da vas odvede? Verujem ne daleko i verujem da će oni koji su danas predstavnici vaše poslaničke grupe, a koji su mnogo gradiva preskočili, a predstavljaju vam poslaničku grupu, naučiti uskoro mnogo toga, narodnu kaznu na izborima.
Reč ima narodni poslanik Stevan Kesejić, a posle njega narodni poslanik Slobodan Janjić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj predlog o izmenama i dopunama Poslovnika Narodne skupštine jeste još jedan od vidova kako DOS-ovska većina želi da vlada Srbijom. Polazeći od vekovnih borbi srpskog naroda, od osmanlijske vlasti, preko fašizma i komunizma, danas imamo zaista potrebu da se suprotstavimo još jednom jednoumlju, a to je ova dosmanlijska vlast koja želi da tradicionalno Srbe stavi na jednu stranu, a one koji slušaju mentore sa Zapada na drugu stranu. Rešena je ova dosmanlijska vlast da i preko Narodne skupštine uguši slobodu govora i mišljenja građana Srbije. Narodni poslanici, kao suvereni predstavnici građana koji su ih poslali u Narodnu skupštinu, takođe će izgubiti pravo i slobodu govora i u Narodnoj skupštini i na taj način verujem da će građani Srbije morati preuzeti stvar u svoje ruke. Moraće preuzeti mandat od narodnih poslanika kojima se ne daje ovde reč, pa će tu svoju volju i pravo iskaliti na onim narodnim poslanicima i na onoj vlasti koja im oduzima to suvereno pravo. Zbog toga smatram da ovaj poslovnik koji predlaže ne dosmanlijska većina, nego vlast Zorana Đinđića, koja želi da potpuno bude autonomna od Narodne skupštine, od zakonodavne vlasti, dakle ta vlast koja je danas najodgovornija, a ne nalazi se ovde u Narodnoj skupštini, želi u stvari preko Demokratske stranke Srbije da sprovede ne svoje zamisli, nego autora pisca zakona Vilijama Montgomerija. Iz tih razloga smatram da Demokratska stranka Srbije i nije svesna onoga što čini, bar ne ovi poslanici koji se danas nalaze u ovom parlamentu, ali žele da proture nešto što će dalekosežno biti jedna teška posledica na narod Srbije. Iz samog poslovnika može se videti da uopšte ne postoji namera za interpelaciju, koja se ovde predlaže, jer se predlaže "samo 50", narodnih poslanika koji mogu da podnesu interpelaciju, a dobro znamo da je DOS razbijen na više manjih stranaka i da nijedna, ne samo DOS-ovska politička stranka, nego nijedna opoziciona stranka neće moći da podnese interpelaciju, jer se zahteva toliki broj narodnih poslanika koji ne obezbeđuje nijedna poslanička grupa. Samim tim se pokazuje da je ovaj predlog potpuno neozbiljan i da se na taj način želi baciti prašina u oči građanima, tobož evo želimo da nam ministri, odnosno Vlada polaže račune, a u stvari nećemo imati mogućnost da pokrenemo interpelaciju, jer nijedna poslanička grupa nije u mogućnosti da obezbedi potrebnu većinu za pokretanje ovog postupka, ove institucije. Na kraju, rekao bih da volja građana na proteklim izborima, koja je bila veoma egzaktna i pokazala je da je želela promene i da su narodni poslanici, ovi koji su danas u većini, izigrali potpuno poverenje birača. Izigrali su poverenje birača i zbog toga ne samo što im nisu obezbeđena egzistencijalna i druga prava iz predizbornih obećanja, nego im se sada uskraćuje mogućnost da postavljaju pitanja preko svojih predstavnika u Narodnoj skupštini i verujem da će građani zbog toga izaći na ulice, da će ne samoinicijativno i spontano izlaziti, nego će izlaziti i organizovano, kao što će se to dogoditi u petak, 5. oktobra u Novom Sadu u 15,00 časova na Trgu slobode.
Reč ima narodni poslanik Slobodan Janjić, a posle njega narodni poslanik Petar Jojić.
Dame i gospodo narodni poslanici, šta mislimo o DOS-ovskoj vlasti čućete u petak u 15,00 časova na Trgu slobode u Novom Sadu, a o ovom vašem neozbiljnom predlogu voditi neku ozbiljnu raspravu uopšte nije primereno. Stvarno je smešno, jedan ovakav smešan predlog treba izvrgnuti ruglu. Danas kada svakog dana hiljade radnika ostaje bez posla, gladuje 18% građana, studenti nemaju novac da plate stan i hranu, a kamoli školarinu, stari i bolesni nemaju novac za lekove, penzije ne zadovoljavaju 30% osnovnih potreba građana, vi ste se setili da ograničavate prava njihovih predstavnika. Našoj braći na Kosovu ste obećali veliku pomoć i zaštitu od vaše braće Amera. Vidimo svakodnevno samo leševe naše braće, a pomoći niotkuda. Od kada ste došli na vlast jedino cveta i buja kriminal. Umesto da ovde sada raspravljamo sa predstavnicima Vlade da struja pojeftini dok traje grejna sezona, vi na sva usta reklamirate poskupljenje struje i benzina. Samo se vi smejte, smejaće vam se građani kada vas sretnu na ulici. Ovim novim poslovnikom i njegovim kaznenim odredbama toliko ste me uplašili da ću večeras kod neke babe da mi baci žarče. Stvarno sam se uplašio. Za svaki slučaj, ako izgubite vlast u ovoj državi, odnosno predsednika Jugoslavije, žena gospodina mačkića pravi pet-šest malih Jugoslavija, pa će valjda jedna da mu pripadne. Teško narodu čiji predsednik brine samo o mačkama, a upravnik logora u formiranju ima problema sa belim miševima, međutim ja to lečim sa garancijom. (Iz kese vadi igračku u obliku mačke koja ispušta zvuke: mijau, mijau....) Gospodo iz DOS-a, primite moj savet i stavite u proceduru zakon o zaštiti predsednika stranaka, tj. članstva jer vas je sve manje, nešto poput beloglavih supova. Oni sami žive. Tako ćete i vi vrlo brzo. Priče o opstrukciji su najobičnija glupost, kao i teme za raspravu na ovom zasedanju. Povucite ovaj glupavi predlog iz procedure. Poslanici će povući amandmane, pa da se svi zajedno posvetimo sređivanju države i stvaranju boljih uslova da građani i privrednici prežive ovaj težak period. Ako je neko mazeći mačke mogao da postane predsednik Jugoslavije, kakvi će biti predsednici novih, malih Jugoslavija i državica - mogu samo da zamislim. Možda će jedan od uslova biti da stalno vide bele miševe. Da li neko u ovoj sali misli da treba ....
Gospodine Janjiću, molim vas da ne preterujete. Predstavljate bruku i sramotu ovog parlamenta, gospodine Janjiću, za boga miloga.....
.... O tome će sud doneti građani na izborima, a vi gospodine, posle posećivanja šanka u popodnevnim časovima, ne znate šta pričate. Da li neko u ovoj sali misli da predsednik crnogorske duvansko-naftne mafije i premijer srpske duvansko-naftne mafije treba da odlučuje o Srbiji i o Crnoj Gori?
Gospodine Janjiću....
Da nam rasture državu ta dva čoveka? Da li predsedništvo DOS-a večeras treba da odlučuje o sudbini Srba na Kosovu, da li će izaći na izbore ili mi ovde u Skupštini. Valjda je ovo vrhovni organ ove države. Odlučivaće izgleda gomila NATO plaćenika večeras.
Replika - gospodin Mihajlov. Svestan da kršim Poslovnik u ovom momentu, zaista moram da kažem da ovakvi govori i ovakvi nastupi, kao što su gospodina Janjića, predstavljaju bruku i sramotu za ovaj parlament. Nećete uspeti da uništite ovu instituciju, gospodine Janjiću. Verujte mi da nećete uspeti.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo poslanici, verovatno se niko od vas prijatno ne oseća posle jednog ovakvog govora našeg uvaženog kolege poslanika. I, lamentiranje nad problemima s kojima se Srbija susreće u ovom trenutku je nešto o čemu su oni trebali mnogo ranije da razmišljaju. Tamo gde su oni bili, nažalost građana naše države, odnosno građana srpske nacionalnosti nema više. Brigu koju su oni vodili o državi vidimo kako su vodili. I, jednostavno, oni koji se pozivaju na to da ne treba da se raspravlja o Poslovniku, a ponašaju se na način kako se ponašaju, daje nam za pravo da o tome treba da se raspravlja. Da je bilo više pameti bilo bi i više odgovornosti. Dajte da govorimo jednom u ovom parlamentu o odgovornosti. Šta je ova vlast radila poslednjih godina? Mi smo dobili vlast. Građani su nam je izglasali. Promenama u januaruove godine parlament je konstituisan. Mi smo krenuli da radimo mnoge stvari. Deset godina ste imali, a neki bi rekli i 50 godina, da rešite probleme. Niste ih rešili. Pustite nas da radimo. Način na koji vi doživljavate parlament je nešto što mislim da je sramota i pomenuti ovde i hoću da iskoristim ovu priliku i da se ujedno izvinim gospodi glumcima, jer kažu da ne treba da pominjemo pozorište kada govorimo o Skupštini, jer kažu da je to uvreda za pozorište. Ovom prilikom im se izvinjavam. Očekujem još da me neko pozove iz cirkusa i da kaže da i njima treba da se izvinjavam, jer ovo što neki prave od Skupštine ne priliči ni cirkusu ni pozorištu, već onome .... nekim kafanama pored nekih magistrala, a nikako ne smemo dozvoliti da Srbiju neko pretvori u kafanu pored Ibarske magistrale ili nešto drugo, jer Srbija i građani Srbije to nisu zaslužili.
Po Poslovniku gospodin Ivković, gospodin Šormaz, gospodin Nikolić. Pošto je drugo javljanje izvolite, prvo gospodin Šormaz, a zatim gospodin Nikolić.
Izvinjavam se, gospodine predsedniče ali niste videli, javio sam se i pre gospodina Mihajlova. Jednostavno, gospodin Janjić je u svom govoru ne samo povredio član 99, i svi to znamo i nije ni potrebno da konstatujemo to, nego ceo Poslovnik Narodne skupštine koji je još uvek važeći. Gospodine Janjiću, bio sam jedan od poslanika koji je juče, to ću otvoreno reći, razmišljao da li nam je ovo potrebno ili ne da sada radimo, da menjamo ovaj poslovnik. Posle ovoga što ste vi uradili sto posto sam ubeđen da je potrebno da ga menjamo, pa makar ovde dva meseca sedeli sa vama, a reći ću još samo jednu stvar: zamoliću sve vaše iz poslaničke grupe da pokušate bar u ovoj raspravi koja nas čeka da budete ljudi, iako ste radikali.
Ne mogu imati dvostruke aršine. Uveli ste pravila. Poštujte pravila. Izvolite, gospodine Nikoliću.
Ovu poslednju rečenicu da pripišem gluposti prethodnika. Nema tog čoveka u Srbiji koji može sa nipodaštavanjem, i sa ovakvim cinizmom, da govori o srpskim radikalima. [[Smeh.]] Mogu neprijatelji Srbije i srpskog naroda, mogu prijatelji NATO pakta i svih zlikovaca srpskog naroda. Nema tog čestitog Srbina koji bi ovako govorio o srpskim radikalima, posebno nema takvog Srbina iz Srpske Krajine ili iz Republike Srpske. Ali, šta ćete, metamorfoza nekih ljudi je strašna. Ali, gospodine predsedniče Narodne skupštine propuštate priliku da pokažete da ste zaista predsednik Narodne skupštine. Predsednik vaše poslaničke grupe je ovde uvredio ogroman broj ljudi u Republici Srbiji. Zašto sa nipodaštavanjem govorite o kafanama pored Ibarske magistrale. Pa, šta vam to predstavlja? Jeste li nekad putovali vi, gospodine Mihajlov, ovom našom zemljom Srbijom? Jesu li kafane pored puta leglo zaraze, nečasti. Šta su kafane pored puta - mesta gde čovek svrati da se odmori, mesta gde umorni vozači stanu da se odmore, mesta gde čovek sa svojom decom stane da se odmori i da popije po sok. Kakve to veze ima sa Narodnom skupštinom Republike Srbije? Tamo kafedžija gostima ne predlaže ovakav poslovnik, nego kaže - izvolite, imate sva prava, vi ovde plaćate, pa izvolite u kafanu. Tako je i u zgradi Narodne skupštine, na sednici Narodne skupštine. Koliko god je vredan vaš izbor, gospodine Mihajlov, za narodnog poslanika, toliko je vredan moj izbor, jednog, drugog, trećeg, četvrtog, toliko je vredan izbog gospodina Janjića za narodnog poslanika. Trebalo je da budete ukoreni. Ali, ko da vas ukori?
Hoćemo li nešto o Poslovniku ili ćemo ....
Ko da vas ukori? Vidite li vi kako čangrlja predsednik iza mojih leđa, a dok se ovaj prethodnik obraćao direktno gospodinu Janjiću, a ukazivao na povredu Poslovnika, predsednik je ćutao. A ko da vas ukori kad predsednik Narodne skupštine kaže za narodnog poslanika da je bruka i sramota za Narodnu skupštinu. Šta to izvire iz vas? Odakle ta mržnja izvire iz vas? Zašto toliko mrzite srpske radikale? O čemu se ovde radi? Jeste li vi političari? Šta ste vi? Kočijaši, rabadžije. To su bili divni ljudi, psovali jedan drugog, ali znali kad su u nevolji jedan drugog da ispomažu. A, vi ovde uprtili malo vlasti pa mislite da možete da bacakate srpske radikale kako hoćete. Pa, to je mislio i onaj pre vas. U septembru mesecu, u kampanji, na radikale je udario, radikalima zatvarao vrata zato što je bio ubeđen da američki plaćenici u Srbiji na vlast ne mogu da dođu. Došli su, sad Srbija cvili i čeka da ih skinu srpski radikali, a drugi ko nema.
Naravno, vi čekate moj odgovor, pošto ste govorili da nisam upotrebio mere predviđene Poslovnikom i da je deo Srbije bio uvređen zbog toga što su pomenute kafane. Vi ste tu nastupili više u funkciji replike, kao da ste, recimo, Era Ojdanić koji ima kafanu, koliko znam, pored Ibarske magistrale, ali ne smatram da je pominjanje restorana, kafana, krčmi, barova i sl. uvreda za bilo koga i zbog toga opomenu nisam izrekao, a vaše je pravo da tražite da se o tome Skupština izjasni. Ima reč gospodin Vučić (po Poslovniku).
Dame i gospodo narodni poslanici, ovde neki izgleda imaju problema, pa na ovakav način dovikuju i dobacuju neke krike, kao iz pojedinih institucija koje su smeštene na Kalemegdanu. Povređen je član 99. Poslovnika o radu Narodne skupštine Republike Srbije. Pokazalo se sada, čini mi se bolje i plastičnije nego ikada, kakav je odnos predsedništva Narodne skupštine, onih koji sede iza naših leđa dok odavde govorimo, jer je jednom poslaniku koji je na zanimljiv i plastičan način govorio samo o svojim političkim protivnicima, ništa ružno ne radeći, rekao da je bruka i sramota, i to onako mrtav hladan, kao da je on bog koji će da određuje sudbinu svih ostalih i da govori kako se ko i na koji način ponaša. Onda je izašao jedan čovek iz njegove političke stranke koji je rekao - budite ljudi, čak iako ste radikali, želeći time valjda da kaže, ako sam ga ja dobro razumeo, mada, imajući u vidu reči predsednika Narodne skupštine računam da nama koeficijent inteligencije nikada neće biti kao njihov, da kod radikala nema ljudi, ili da mi ne znam koga ili ne znam šta predstavljamo. Nije problem u nama, što ćete možda nas uvrediti, ali nemojte da zaboravite da svako od nas ima i porodice i, ako ništa, kod njih ćete da stvorite otpor i mržnju. Oni će početi na drugačiji način prema vama da se odnose. Moram samo u jednoj rečenici da vam odgovorim - možda nisam čovek, možda sam, ako hoćete, i slon, ili ne znam ni ja šta sve, ali mi žena nikada neće pisati Ustav, ni Srbije, ni Jugoslavije, niti bilo šta slično, kao što Zorica Radović piše ustav. Hvala vam najlepše.
Reč ima narodni poslanik, gospodin Jojić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ograničenja koja se predviđaju za narodne poslanike su protivustavni čin i ni u kom slučaju ne bi smelo da se dogodi da ovaj parlament usvoji ovakav jedan protivustavni akt, koji će uskratiti prava narodnim poslanicima. Uskraćivanje prava narodnim poslanicima da uzmu učešća u raspravi u načelu i u raspravi u pojedinostima, protivno je svim mogućim propisima bivše Jugoslavije i sadašnje Jugoslavije, i sadašnje Srbije, evropskog parlamenta i brojnih zemalja, anglosaksonskih zemalja i evropskog kontinenta, a čak da kažem, i azijskog i afričkog. Usled stalnih potresa i Aleksandar Karađorđević je 1929. godine izvršio državni udar na Skupštinu i na ustav i proglasio diktaturu. Došlo je vreme, i ponovi se usled stalnih kriza, od dolaska DOS-a na vlast, usled zategnute situacije i svakodnevnih potresa u ovoj vladajućoj koaliciji. U svakom slučaju, očigledno je da se radi o nameri da se skrene pažnja u drugom pravcu, a da se u parlamentu onemogući narodnim poslanicima da svi, bez obzira da li pripadaju vladajućoj ili opozicionoj strani, učestvuju u radu parlamenta. Dame i gospodo narodni poslanici, u članu 22. Ustava Republike Srbije predviđena je dvostepenost kod vođenja postupka.Predviđanje novčanih kazni za narodne poslanike je protivno članu 22. Ustava Republike Srbije, a istovremeno protivno je i članu 26. Ustava SRJ. Svako ima pravo na žalbu, svako ima pravo da izjavi žalbu na odluku suda, državnog organa, organizacije ili bilo koga državnog tela, ako su u pitanju njegova prava i njegovi interesi. Prema tome, ova novčana kazna, koja je predviđena, ne verujem da postoji na svetu i u jednoj zemlji da je tako formulisana i tako normirana, kao što je ovde. Slično, i evropski parlament ne predviđa ovakve kazne. Posedujem poslovnik o radu švajcarskog parlamenta, koji takođe predviđa samo opomenu, samo ukor, samo brisanje reči iz zapisnika, čak i udaljenje, ukoliko mu se izreknu tri opomene. Posedujem i ostvario sam uvid, proučavao sam uporedno pravo evropskih zemalja i anglosaksonskih - u paragrafu 33. poslovnika o radu nemačkog Bundestaga, svi narodni poslanici su dužni da učestvuju u radu parlamenta, a ne samo da pritisnu taster. Drugo, svi narodni poslanici u Bundestagu imaju pravo da govore u načelu i da govore u pojedinostima i da podnose amandmane. To pravo je, dame i gospodo, prema predlogu ove odluke narodnim poslanicima u Republici Srbiji, u Skupštini Srbije, zabranjeno i onemogućeno, ukoliko bi bilo usvojeno ovako kako je predloženo. Dame i gospodo, čudi me, ovde prepoznajem i profesore, prepoznajem i ljude koji su završili Pravni fakultet, ne znam ko bi im posle ovog usvajanja mogao verifikovati njihove diplome, ne znam kako su mogli da polože za profesore i da diplomiraju na Pravnom fakultetu, ili da doktoriraju. Pa zar ne vide i sami da je to protivno odredbama Ustava, i Srbije, i Jugoslavije. Nema tu izmišljanja. A s druge strane, neka se pogledaju i iz uporednog prava, nije to dovoljno izaći na govornicu od strane predlagača, pa da se kaže - u uporednom pravu, eto, vidite, piše to i to, i ovo je predviđeno. Ako je to predviđeno u uporednom pravu, molim vas, citirajte Poslovnik, kao što vam ja mogu citirati tri poslovnika koja posedujem, i evropskog parlamenta i nemačkog Bundestaga, parlamenta Švajcarske, i Ustav Republike Srbije. Molim vas, izađite i uverite nas, onda možemo da raspravljamo, onda možemo reći da smo doneli jedan akt, a vi koji to predlažete da se ponosite, a ja ću vam reći - žao mi je, ne bih želeo da vasuvredim, bojim se, sramotićete se, jer nećete pravnu teoriju ovim povećati, niti ćete pravnu državu ovim usavršiti. Šta će se desiti - ovim se želi uvesti diktatura u parlamentu, a ni u kom slučaju demokratija. Imamo u parlamentu bezbroj demokratskih stranaka, sa demokratskim predznakom, budite demokrate, pa dajte nešto predložite što piše u uporednom pravu Francuske, Nemačke, Švajcarske, Italije, Engleske, Indije, Pakistana i Kine, svih zemalja. Dame i gospodo, ako mi samo predsednik Narodne skupštine dozvoli, ja bih vas zamolio, a ujedno bih obavestio javnost i našegrađane da će SRS u petak, u 15 časova, održati miting u Novom Sadu, na Trgu slobode, i pozivam sve građane Srbije, koji žele, da dođu na miting.
Gospodin Ivković se javio za reč. Već sam jednom propustio da mu dam reč. Izvinite.
Dame i gospodo poslanici, javljao sam se tokom poslednjih 20 minuta, u vreme kada, verovatno, ni vi, ni gledaoci ovog prenosa, niste želeli da slušate ono što ste morali da čujete. Javljao sam se zbog toga da razgovaramo u miru, jer sam uveren da su poslanici SPS-a u ovom sazivu republičkog parlamenta svojim odnosom prema parlamentu i prema očekivanjima građana Srbije dokazali kako doživljavaju parlament. Naš zadatak je da ga izradimo i pustimo u život tek onda kad smo svi uvereni da taj zakonski projekat pomaže građanima Srbije, da pomaže da krene privreda, da pomaže da raste standard građana. Nažalost, u ovoj sali su se događale stvari koje daju za pravo onima koji govore o opstrukciji i nekim drugim događanjima. Međutim, morate upamtiti, najveću odgovornost za sve što se događa u ovoj sali snosi većina. Većina je imala obavezu da ispoštuje dogovor koji je postignut maja meseca - da predstavnici svih parlamentarnih stranaka ovde imaju priliku da sednu za sto i razgovaraju o određenom osavremenjavanju Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije. Da je to do kraja ispoštovano, da je izvršen odgovarajući pritisak da se tako radi, da su ljudi motivisani, da je sa njima rađeno kako treba, mi bismo ovde imali predlog poslovnika iza kojeg bi stala većina parlamentarnih partija ili čak možda sve parlamentarne partije, kao što je bilo 1994. godine. Mi danas ovde imamo, u suštini, atak kroz Predlog izmena Poslovnika koji, normalno, izaziva reakciju i sa druge strane. Za mene nema razlike između određenog ponašanja za ovom govornicom i između predloga za izmenu Poslovnika, jer je to sve isto. Zašto tražiti izgovor u nekim potezima koji su unikatni, koji nisu sistemski, koji se ne pojavljuju stalno i zašto potpuno restriktivno ići ka izmenama Poslovnika i onemogućiti poslanicima u skupštinskom parlamentu da rade svoj posao? Želim još jednom da podsetim: usvajajući novembra 1994. godine Poslovnik o radu Skupštine Republike Srbije, po kojem su poslanici imali dva puta po deset minuta pravo da govore, predsednik poslaničke grupe tri puta po deset minuta, po kojem je svaki poslanik mogao da podnese amandman na svaki član zakonskog projekta, po kojem je svaki poslanik mogao da diskutuje o amandmanu svakog svog kolege, neki lideri današnjeg predlagača govorili su da je to diktatura, da je gušenje demokratije, da je najcrnje što se moglo dogoditi slobodama u Republici Srbiji. Međutim, dolaskom DOS-a na vlast požurili ste, sa terminima "vanredno" i "hitno", da menjate Poslovnik. Zakazali ste vanrednu sednicu i doneli smo vašom većinom Poslovnik, gde je oduzeto pravo poslanicima da govore o amandmanu kolege poslanika. Doneli ste još neke restrikcije. Sad ste došli pred nas sa pričom o opstrukcijama i efikasnosti u radu, sa predlogom Poslovnika koji ograničava vreme poslaničke grupe i zaboravlja poslanike, koji faktički onemogućava poslanike da govore za ovom govornicom, koji onemogućava poslanike da podnose amandmane gde misle da je to potrebno. Poslanike su građani birali da u njihovo ime u ovoj skupštini, brinući o njihovom interesu, predlažu izmene zakonskih projekata ili, čak, odbacuju zakonske projekte i vraćaju predlagaču da ih popravi, zarad boljeg života u ovoj zemlji, zarad boljeg rada u privredi ove zemlje. Šta ste uradili? Rekli ste: brzo i odgovorno da krenemo putem promena. Da krenemo putem promena nakon godinu dana, sa hitnim predlogom izmena Poslovnika koji je totalno restriktivan! Jesu li to te promene? Ili je to sled promena koje su za poslednjih godinu dana - pad privredne proizvodnje, 35% manji izvoz nego prošle godine. Zamolio bih i apelovao na sve poslanike da predlagačima svojim ponašanjem ne daju opravdanje za ono što su učinili i izneli kao predlog koji je daleko od demokratije, koji je totalna suprotnost demokratiji, koji je, konačno, diktatura. Moram reći - ako smo došli u poziciju da 18 lidera DOS-a odlučuje, a da svi vi ovde aminujete iz DOS-ovske većine, ukinite Skupštinu, ukinite Saveznu skupštinu, neka njih 18 vodi državu. Šta će nam Skupština? Mi smo, praktično, u diktaturi.
Ima reč narodni poslanik Dragan Čolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, neuspešna vladavina DOS-a u proteklih godinu dana, loši predlozi zakona koji nisu građanima Srbije doneli obećane promene, prouzrokovali su i ovako loš i kriminalan Predlog o izmenama i dopunama Poslovnika Narodne skupštine. Želja je izvršne vlasti da Narodnu skupštinu stavi pod svoju kontrolu, jer se plaši argumentovanih kritika poslanika Srpske radikalne stranke. Osnovna funkcija zakonodavne vlasti je da kontroliše izvršnu vlast, da kontroliše rad članova Vlade i ministara. Da li treba govoriti o tome da se umanjuju prava narodnih poslanika, a samim tim i građana koji su ih birali?Kakav je to um koji je smislio da poslanici u Skupštini nemaju pravo da govore? Pa, gde da govore, ako ne u Skupštini? Narasle političke tenzije najbolje se mogu ublažiti u Skupštini. Zašto se narodnim poslanicima onemogućava da popravljaju predloge zakona svojim amandmanima? Valjda amandmani služe za to da poprave predloge zakona, kako bi zakoni bili što bolji. Zašto se sprečava osnovna funkcija narodnih poslanika? Da li može poslanik da se kazni za izneseno mišljenje i iskazane stavove novčanom kaznom? Da li je to po Ustavu ove zemlje? Može li narodni poslanik da pomene ustavopisca koji deli Srbiju na šest autonomnih pokrajina? Može li narodni poslanik da kaže da je taj koji deli Srbiju vršilac dužnosti supruge Vojislava Koštunice, dr Zorica Radović?Po vašem shvatanju demokratije, ne može i zato sledi opomena. Kad god je ugrožena sujeta Dragana Maršićanina, kad god mu poslanici Srpske radikalne stranke dokažu da loše i tendenciozno vodi sednicu Narodne skupštine, uz pomoć poslanika DOS-a on vrši tiraniju većine nad skupštinskom manjinom. Vi ne shvatate da ste mi najbolji pokazatelj da li sam dobro govorio ili nisam. Čim dobijem opomenu, znam da je govor dobar i da je dotakao sve koji su nedodirljivi ili bar žele da budu nedodirljivi - predsednika Vlade, ministra, predsednika Narodne skupštine. Nije nimalo čudno što Demokratska stranka Srbije predlaže ovako sraman predlog. Nije nimalo slučajno da je predlagač i Dragan Maršićanin i Vojislav Koštunica. I on se slaže s tim da se narodnim poslanicima ukinu sva prava. On je čuveni legalista, doduše malo slabije obavešten o svemu što se događa u zemlji. Šta drugo možemo očekivati od onih koji su spalili zgradu Savezne skupštine? Vaš doprinos razvijanju demokratije u Srbiji ostaće upamćen po restrikciji prava narodnih poslanika, po sramnom predlogu mera koje najavljuju sumrak parlamentarizma u Srbiji. Nije mi nimalo jasan nastup mog uvaženog kolege iz Smedereva Dragana Šormaza. Zaista smo do sada bili u relativno korektnim odnosima, koliko su nam omogućavale stranačke razlike i političke opcije. Ja mogu ovde odgovorno da kažem da imamo pristupnicu sestre Dragana Šormaza, koja je u jednom periodu bila član Srpske radikalnestranke. Njegov otac, sudija Šormaz, sudija Okružnog suda u Smederevu, u telefonskom razgovoru mi je rekao, onako ushićeno: Gospodine Čoliću(kada smo bili na vlasti, kada je bilo lagodno biti dobar sa Srpskom radikalnom strankom) i ja nosim sa ponosom, junački, u džepu svog sakoa, sliku Vojislava Šešelja. To su reči oca gospodina Šormaza. Pristupnicu njegove sestre doneću ovde ukoliko sumnjate, pa da vam dokažem da je član porodice gospodina Šormaza bila član Srpske radikalne stranke.
Pre nego što dođete do njegove bake i deke molim vas da govorite o onome što je na dnevnom redu.
Imena vaših stranaka, koje sebe nazivaju demokratskim, laž su i obmana građana Srbije, pa zato građane pozivam na miting Srpske radikalne stranke u Novom Sadu, na Trgu slobode, sa početkom u 15,00 časova.
Evo, da se pridružim pozivu, svako ko želi i ovo na Trgu da gleda, neka ode u petak na miting SRS. Pridružujem se pozivu. Reč ima narodni poslanik Žarko Obradović, a posle njega narodni poslanik Toma Bušetić.
Gospodine predsedniče, kolege poslanici, danas raspravljamo o Predlogu odluke o izmenama i dopunama Poslovnika o radu Narodne skupštine Republike Srbije. Juče na odborima i danas u Skupštini od strane poslaničke većina, čuli smo različita objašenja zašto je potrebno doneti ovaj dokument pri čemu su u prvom planu isticana dva razloga: to je potreba efikasnosti Skupštine i opstrukcija od strane opozicije, odnosno kako to pitanje rešiti. Međutim, danas od strane opet poslanika skupštinske većine čuli smo da ni jedan od ta dva razloga ne stoji. Naime, rečeno je vrlo jasno i glasno da efikasnost nije ključni problem Skupštine i pobrojano je koliko je Vlada podnela zakona i drugih dokumenata o kojima je Skupština u proteklih devet meseci odlučila, odnosno koje je Skupština usvojila. Da opstrukcija rada opozicije nije problem, sasvim nesvesno potvrdio je i jedan od poslanika DOS-atvrdnjom da je u ovih devet meseci od strane opozicije podneto 2120 amandmana. Kolika je vrednost toga argumenta najbolje potvrđuje podatak da je od strane Demokratske stranke 1997. godine, povodom Predloga zakona o lokalnoj samoupravi, znači samo povodom jednog predloga zakona, podneto 1.350 amandmana. Znači, i taj predlog otpada. Ostaje suština, ovim dokumentom treba sprečiti poslanike opozicije da uzmu aktivno učešće u Skupštini i da saopšte vrlo jasno, vrlo eksplicitno, vrlo argumentovano, svoje stavove o pojedinim pitanjima. Naime, treba reći još nešto, poslanička većina i opozicija nemaju istu potrebu u skupštini, odnosno za skupštinom u odnosu na njihovu poziciju. Naime, poslanička većina ima vladu, ta vlada daje zakonske predloge, oni aktivno učestvuju u pripremi tih zakonskih predloga, eventualno kada taj predlog dođe u skupštinu pored članova vlade koji imaju neograničeno pravo da govore, nekoliko poslanika skupštinske većine se javi i da dodatno objašenje. Za nas, predstavnike opozicije, postoji potreba da u Skupštini za govornicom kažemo šta mislimo o pojedinim predlozima, da li su oni dobri ili ne, zašto ih treba prihvatiti, odnosno zašto ih ne treba prihvatiti i da ponudimo naš predlog kako dati zakon treba da izgleda, odnosno kako problem treba rešiti. Ovo sam sve pomenuo da bih u odnosu na sadržaj ovog dokumenta koji je podnet Skupštini rekao da on ne treba da bude prihvaćen, zato što je reč o jednom protivustavnom dokumentu i zato što on teži ukidanju i negiranju prava narodnih poslanika i zato što taj dokument degradira i devalvira i prava narodnih poslanika i narodne poslanike, i Narodnu skupštinu. Zato što taj dokument dovodi u pitanje autonomnost Skupštine i praktično Narodnu skupštinu Republike Srbije pretvara u jedan pomoćni organ Vlade Republike Srbije. Ovaj dokument je pokazao i ono pravo lice predlagača, Demokratske stranke Srbije, iza velikih reči o poštovanju prava, o poštovanju Ustava, o poštovanju zakona, o legalizmu, nažalost, krije se vrlo praktičan i konkretan interes da se uloga opozicije u Narodnoj skupštini Republike Srbije svede na minimum, odnosno praktično da ne postoji. Po ovom dokumentu koji je protivustavan, DSS se udružila ili kažem svrstala iza Vlade Republike Srbije koja je do sada bila poznata po donošenju protivustavnih odluka. Zašto ovaj dokument ne treba prihvatiti? Pre svega zato što poslanici nemaju mogućnost da govore, što bi po Ustavu, član 2. i član 76. trebalo da imaju; zato što se favorizuje poslanička grupa u odnosu na narodne poslanike; zato što se ukida ravnopravnost poslanika, samo predsednik poslaničke grupe može da uloži prigovor na Poslovnik; zato što se ukida mogućnost, čak i jedan član koji je bio sadržan u Predlogu, koji za ovih devet meseci ni od jednog poslanika u Narodnoj skupštini nije zloupotrebljen, član 91, a i on se ukida, i to samo po sebi dovoljno govori; zatim, što se negira mogućnost narodnog poslanika da odabere način na koji će saopštiti svoj stav; Zato što se uvode novčane kazne, što je direktno suprotno članu 77. Ustava Republike Srbije, gde se kaže da narodni poslanik ne može biti kažnjen za izraženo mišljenje u Narodnoj skupštini; zato što narodni poslanici nemaju pravo da podnose amandmane na predlog zakona ili drugog dokumenta, imaju pravo da podnose predlog zakona, ali nemaju pravo da podnose amandmane. (PredsedavajućaNataša Mićić: Vreme.) I na kraju, oko instituta interpelacije. Ovaj institut praktično je pravno neprecizan i neprimenljiv u praksi i mislim da se ovde radi o jednoj velikoj farsi. Naime,cenzus da bi se interpelacija postavila je 50 narodnih poslanika, a u ovoj skupštini nema ni jedne opozicione stranke koja ima poslaničku grupu sa tolikim brojem članova, što znači da skupštinska većina za sebe rezerviše pravo da sama sebi postavlja pitanje i da od svoje vlade dobija relevantne odgovore. Znači, iz svega izrečenog, mislim da ovaj dokument ne treba prihvatiti zato što sprovodi jedan parlamentarni teror većine nad manjinom, zatim što objektivno umanjuje mogućnost kontrole rada parlamenta, zato što onemogućava javnost rada parlamenta... (Predsedavajuća: Gospodine Obradoviću, sedmi minut.) Hvala, evo završavam. I zato što praktično uvodi jedan parlamentarni teror većine nad manjinom. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Toma Bušetić, a sledeći je narodni poslanik Borivoje Drakulović.
Dame i gospodo narodni poslanici, Predlog odluke o izmenama i dopunama Poslovnika je jedan neustavni, nedemokratski akt, a još bih rekao da je skandalozan i nezabeležen u parlamentarnoj praksi. Zašto je to tako? Kako bismo mi to i drugačije tumačili, ukoliko su ovde jasno iskazana ograničenja izlaganja poslanika. Kada je reč o poslanicima SPS-a, mi ćemo ovde po svakom zakonu moći po novom poslovniku da govorimo oko 50 sekundi, a cela poslanička grupa oko 30 minuta. Naravno, ovde se grubo krši jednakost svih poslanika. Kako drugačije tumačiti kada se po novom predlogu predlaže da o povredi Poslovnika može da govori samo predsednik ili predstavnik poslaničke grupe, a znamo da je ovde u Skupštini veomačest slučaj kršenja Poslovnika, tako da ovo pravo nikako ne treba uskratiti ni drugim poslanicima. Ili, pak, da narodni poslanici iz jedne iste poslaničke grupe mogu da podnesu samo jedan amandman na jedan član predloga zakona. Sa druge strane, znamo da narodni poslanici imaju pravo da predlože zakone. Mislim da je jedna apsolutna i velika nelogičnost i po ovom članu Predloga izmena i dopuna Poslovnika. Mislim da je veoma nekorektan i predlog u članu 9,gde se kaže da govornik ne može da čita pisani tekst. Mislim da je utoliko nekoretnije što je predlagač, DSS, čijipredsednik Vojislav Koštunica čita i izjavu od desetak redova, npr. pozivanje srpskog naroda da se registruje za predstojeće izbore na Kosovu i Metohiji. I ostali članovi, članovi koji govore o tome, koji sankcionišu slobodno izražavanje mišljenja i gde se predviđaju rigorozne kazne - 20% od plate za prvu opomenu, pola plate za dve opomene, a cela plata za oduzimanje reči, ili dve plate za isključenje i to jasno govori kuda ide ovaj novi poslovnik. Vrlo je važno istaći i toko predlaže ovaj novi poslovnik. Predlažu lideri DOS-a, koji su do juče govorili nešto sasvim drugo. Primera radi, kada je usvojen novi Poslovnik o radu, 1994. godine, po tom poslovniku svaki poslanik je mogao da govori dva puta po 10 minuta, svaki poslanik je mogao da reklamira povredu Poslovnika, da predlaže amandmane. Lideri DOS-a, tada lideri opozicionih stranaka, su govorili da će tekst tog novog poslovnika eliminisati većinu poslanika iz rada parlamenta. To je upravo rekao Vojislav Koštunica.Šta mi danas da kažemo - da će ovajnovi tekst eliminisati sve poslanike i da ćepravo na izlaganje imati samo predsednici poslaničkih grupa ili nekoliko poslanika, kako se dogovore poslaničke grupe. Jedan od lidera opozicije, a sadašnje vlasti, je rekaoda parlamentarna većina ne treba da se boji i ne treba da ima strah od diskusije manjine. Zašto se sada menja to mišljenje? (Glas iz sale: Ko je to rekao?) Pal Šandor - za tajposlovnik koji je bio stvarno demokratičan u odnosu na ovajsadašnji, da ne govorim o ovom što se predlaže sada, sa 20 minuta govora po svakom poslaniku, Vladan Batić je rekao da se na tajnačin ograničava sloboda svakog poslanika i da će oni postati zatvorenici. Šta će biti sada? Jasno jeda je SPS, bilo kada i u bilo koje vreme,ovakav poslovnik o radu predložio da bi istoga trena zasedao Savet bezbednosti da bi se donela rezolucija o ugrožavanju slobode reči opozicionih poslanika, ali to nikada nismo hteli ni želeli da radimo. (Predsedavajuća: Vreme.) Na ovom primeru pokazujemo da smo mnogo veće demokrate nego što su sadašnji nosioci vlasti. Jasno je da se oni kojima su puna usta demokratije na ovaj način dokazuju i kao veliki diktatori. Smatram da ovajpredlog treba povući iz procedure. Kada je reč o ovom odboru za privatizaciju, mi u načelu možemo da prihvatimo obrazovanje ovog odbora, ali zašto tek sada? Očigledno da poslanici DSS-a sumnjaju da će se privatizacija izvršiti valjano. I mi sumnjamo, ali smo glasali protiv tog zakona, jer smo smatrali da je zakon poguban i loš.
Narodni poslanik Tomislav Nikolić, po Poslovniku.
Molim vas da na osnovu člana 80. stava 2. utvrdimo da li postoji kvorum za rad Narodne skupštine.
Molim narodne poslanike da, radi utvrđivanja kvoruma, ubace svoje identifikacioine kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da imamo kvorum. Reč ima narodni poslanik Borivoje Drakulović.
Kolege poslanici, pravo da vam kažem, važio sam i slovio za hrabrog čoveka. Danas i ovih dana, čitajući ovaj predlog odluke o promenama statuta, moram vam reći da se jako plašim. Ovo javno izgovaram, a vi dobro znate zašto. Čitajući sve šta predviđa, bojim se da ćete nam u nekom narednom terminu i promene statuta, još novijeg, osim zabrane govora, osim novčanog kažnjavanja, što je najmanje važno, predvideti gde moramo sedeti da ručamo, kojim pravcem da se krećemo, da li možemo odande ili sa one strane. Ta demokratija koju nam vi prodajate kao maglu, zaista je prevršila sve mere. Demokratske stranke, uglavnom su sve po nazivu, da vam pravo kažem, u vama nema ni "d" od demokratije. Ovako kako se vi ponašate, siguran sam da ne postoji u Srbiji stranka koja će se ubuduće formirati, da se ovako ponaša. Ne daj bože da ostanete dugo na vlasti, jer zaista ćete plašiti i narod, a ne samo nas poslanike. (Borivoje Katić, sa mesta: Neka ti se vrati Sloba.) Rekao sam da se plašim, ali ne od tebe. Smiri se. Predsedniče, zaustavite gospodu koja ne zna mirno da sedi. Ja nikome ne dobacujem. Mislim da ovoliko rigoroznih kazni i predviđenih sputavanja rada poslanika, koji su ovde poslati da govore, poslati ovde da ukazuju na greške, poslati ovde da pomažu da se razreše problemi i da ukazuju na greške vlasti,a ne dati im za to pravo, onda stvarno ne znamšta treba sve uraditi i kako se treba ponašati da bi bili demokrate. Kamo srećeda su prethodnici bili ovakve demokrate kao vi, vi nikada ne bi ovde ušli i to bi bila sreća za zemlju Srbiju.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Garčević, a posle njega narodni poslanik Slobodan Pavlović.
Poštovane kolege poslanici, mislio sam dolazeći u parlament da se ovde nalaze sve moralni ljudi, a isto tako sam smatrao da kada je u pitanju predsednik naše sadašnje države, pa i premijer, da su to moralni ljudi. Da prihvatimo da je to tako, ali postavlja se pitanje, da li je moguće da čovek 1994. godine traži pomoć svih svetskih i belosvetskih skitnica po Beogradu da brane demokratiju, a nama danas uskraćuje ta prava koja je imala opozicija u to vreme. Bilo bi dobro da naš predsednik države i predsednik Demokratske stranke Srbije, ako nije stigao zbog državničkih obaveza, pročita ovo što nam se nudi i zaista građanima Srbije kaže - jesam legalista i ostajem legalista i ostavljam poslanicima opozicije ono za šta sam se zalagao 1994. godine. Onda je moguće da građani Srbije veruju u to. U suprotnom, nama liči sve ovo što se događa na igru. Brani Crnu Goru i Srbiju u jednoj državi, a drugi napada, pa na kraju DOS i Đukanović rasturiše ovu zemlju. Nama se uskraćuju sva prava. Pozivam one organizacije koje su napadale, kažu bivši diktatorski režim, da sada pokažu svoju demokratičnost u odnosu na ove koji nam nude novu demokratiju. Pokazaće da nisu plaćenici Soroša, ukoliko suspenduju zajedno sa ovim institucijama sve ove predloge, pa ćemo znati da se bore za demokratiju u ovoj našoj Srbiji. U suprotnom, došli su da zavedu jedan vid diktature. Poznate su diktature, od one 1929. godine, koja se nije završila povoljno po onoga ko zavodi. Nadam se da građani Srbije diktaturu ne žele. Demokratija u Srbiji je starija i od nas koji smo tu, starija je i od onih evropskih tzv. civilizovanih zemalja, koje nam nude sve pravilnike, sve po redu i mislim da mi imamo dovoljno znanja. Nadam se da poslanici koje gledamo ovde, koji su 1994. godine napadali onaj pravilnik, da će se založiti i imati moralni čin da sada, kada su promenili ulogu, nisu opozicija nego pozicija, vlast, da glasaju protiv ovakvog pravilnika. Taj čin bi pokazao moralnost čoveka, da dugotrajnim vremenom svoje osnovne karakteristike morala ne menja. Ova Srbija mora da teži za moralnim ljudima i mora da teži za ljudima koji ne menjaju ćud od svakog trenutka do sutra, koji poštuju zakone, poštuju norme. Mene su pozvali i izabrali građani. Nema pravo da mi oduzima ni moja partija dok sam ovde i nije tutor, nego je demokratska, pa kaže - druže Garčeviću, pripremaj se prema svojoj savesti i radi prema svojoj savesti. Kod vas je komanda da ne smete da pisnete. Bila bi sreća za ovu zemlju da onaj kojeg ste vi napadali kao diktator danas jeste ovde, ali ima vremena, pred nama je budućnost. Sići će ovi koji nam nude diktaturu i zavladaće u Srbiji ponovo demokratija.
Reč ima narodni poslanik Slobodan Pavlović, a posle njega narodni poslanik Jovan Todorović.
Po starom poslovniku mogu da čitam, a i ne moram. Gospodine predsedniče, prihvatiću predlog da ne čitam, ali ću malo da se ispomažem. Dame i gospodo narodni poslanici, kao što smo svi videli iz poziva i dostavljenog materijala, grupa od 41 poslanika Demokratske stranke Srbije dostavila nam je Predlog odluke o izmenama i dopunama Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, sa zahtevom da ga razmotrimo i usvojimo po hitnom postupku. Razlozi za donošenje ove i ovakve odluke, kako stoji u obrazloženju, su potreba da se, u cilju obezbeđivanja boljeg i efikasnijeg rada Narodne skupštine u predstojećem periodu, u kojem se očekuje, hvala bogu, povećana zakonodavna aktivnost, što je u suštini i osnovna naša funkcija, izvrše određene izmene i dopune u postojećem poslovniku. Reklo bi se na prvi pogled, i tako sam i ja pomislio, bio sam naivan očigledno, da nije ništa čudno, ništa nije sporno i kada je u pitanju predlagač, jer po Statutu i po Poslovniku, naravno, takva stvar postoji i naravno razlozi koji su ovde navedeni. Dakle, moja očekivanja su bila u tom smislu. Ovakva moja očekivanja, dame i gospodo narodni poslanici, proizilazila su iz činjenice da je predlagač odluke stranka u čijem imenu stoji demokratska, pa još srpska ili Srbije, da je njen lider istovremeno i predsednik Savezne Republike Jugoslavije, koji svakodnevno grmi o demokratiji, o ustavnosti, o zakonitosti, o legalnosti, o legitimnosti, o ljudskim pravima i još puno o čemu. Da je potpredsednik stranke predlagača u isto vreme i predsednik Narodne skupštine Republike Srbije, koji po prirodi stvari treba da se bori za parlamentarizam, za jednakost svih poslanika i poslaničkih grupa, da ako drugi i neće, on svakako mora da obezbedi ravnopravnost i tolerantnost među narodnim poslanicima, a posebno kada su u pitanju narodni poslanici iz opozicionih stranaka, što je aksiom parlamentarizma, o čemu su i drugi govorili. Na moju žalost i razočarenje, a kao što ste videli i svih ostalih poslanika opozicije koji su do sada govorili, izmene i dopune koje su predložene u ovom predlogu očigledno nemaju ni "d" od demokratije, ni "u" od ustavnosti, ni "p" od parlamentarizma, a ni "n" od narodnih poslanika. Ovo se naročito, dame i gospodo, odnosi na tačke od 4. do 14. Naravno, kao ozbiljan poslanik ozbiljne partije i sa poverenjm koje sam dobio od građana, neću da sporim činjenicu da je u prethodnom periodu rada ovog parlamenta bilo i nekih poslanika koji su zloupotrebljavali govornicu, da je bilo neprimerenih termina i izraza, da je bilo skretanja sa teme koja je na dnevnom redu, bilo je i vređanja, bilo je i opomena i isključenja sa sednice. Sve je to bilo i u prethodnom periodu, jeste i sada, i tvrdim da će biti i uvek, i ne samo u ovom parlamentu, nego i u drugim. Videli ste japanski parlament, gde se i fizički obračunavaju, slučajno sam to gledao. Naravno, to nikako ne daje pravo predlagaču, uostalom i svim poslanicima DOS-a koji će ovakvu odluku usvojiti, da predlože izmene i dopune ovakve vrste, jer se njima na brutalan i neprimeren način povređuju ili ukidaju ustavna prava narodnih poslanika i njihova sloboda govora. Mi ćemo, ako se ovakve izmene i dopune usvoje, mislim pre svega na poslanike opozicije, otprilike imati pravo da sedimo u poslaničkim klupama, da ćutimo i glasamo. Da vas podsetim sve zajedno, ima ona narodna, neko nekog pita - šta rade, kaže - sede, ćute i puše. Mi ćemo sedeti i ćutati, glasatikako vi to predlažete, jer će očigledno parlament biti pretvoren u glasačku mašinu, a mi narodni poslanici kao neke statue ili kipovi, koji ćemo se pomerati samo onda kada treba da glasamo ili da ubacimo našu karticu u posleničku jedinicu. Hoću da građani Srbije, a posebno naši glasači ili birači znajuda je ovo treća izmena idopuna Poslovnika iz 1994. godine, kojom nova vlast ograničava ili ukida ustavna ili poslanička prava narodnim poslanicima, zbog čega se mi na ovakav način tome suprotstavljamo. (Glas - isteklo je vreme.) Nije mi isteklo. Doći će moje vreme. Planirao sam da govorim 10 minuta, ali ste mi vi to onemogućili, pa ću argumentaciju da preskočim. Reći ću samo tri stvari. Po postojećem Poslovniku dozvoljeno vreme za sve tačke dnevnog reda za celu Skupštinu su bile - 250 poslanika po deset minuta 2.500 minuta ili 42 sata, u odnosu na pet sati, kako predlažete. To je deset puta manje. Ako uzmem za primer moju poslaničku grupu, SPS, 37 poslanika po deset minuta je 370 ili 6 časova, a sada nudite 30 minuta, što je 20 puta manje. Da me ne bi gospodin Maršićanin opomenuo ...
Evo, baš sam hteo.
Znam da ste baš hteli, hteo sam da govorim o članovima 4,5, 10. i 11, ali imam pripremljene amandmane pa ću tada, a sada vas pozivam, dame i gospodo, a posebno gospodina Mihajlova, da u ime predlagača povuče ovaj predlog ili da bar predloži da se izbrišu članovi od 4. do 11, kako ne bi ostali zapisani crnim slovima u parlamentarni život Srbije. Na kraju, ko zna, možda će tako i biti, a onda ćemo videti ko je na čemu. Hvala na tolerisanju, gospodine predsedniče.
Replika - gospodin Mihajlov.
U ovome što je gospodin Pavlović govorio nema ni "i" od istinitosti, ni "p" od protivustavnosti. Naprotiv, ovaj poslovnik je potpuno u skladu sa Ustavom i zakonom, i on apsolutno garantuje sva prava zagarantovana Ustavom i zakonom narodnim poslanicima i voleo bih da se ne vrši više obmanjivanje javnosti da neko nekome ovde uskraćuje neka prava i da se oni koji su to činili godinama i decenijama ovde nalaze ugroženi. Vi koji ste deklarativno propisivali sva prava našli ste da govorite, a posle ih uskraćivali na razne načine, našli ste da govorite i držite časove iz demokratije i prava. I Hitler je isto radio. Donosio je zakone i onda postupao po zakonima, tako ste radili i vi, te vi nemate pravo da o tome govorite. Mi ovde možemo da vodimo polemike, argumentovane rasprave i sasvim je drugačije kada neko iz Stranke srpskog jedinstva ili neke druge stranke iznosi primedbe na rad, pošto oni nisu bili na vlasti i nisu bili kreatorisudbine i zala koja su nas zadesila. Tako, posebno hoću da naglasim ovde, mi ćemo kao predlagači prihvatiti određene amandmane i sa ostalim strankama DOS-a smo se dogovorili, pošto su i oni učestvovali u pravljenu ovog poslovnika, da se prihvate neki amandmani koji će poboljšati tekst ovog poslovnika, ovih izmena i dopuna Poslovnika. Nismo gledali na stranačku pripadnost podnosilaca amandmana. U svakom slučaju, radiće se na poboljšanju ovog teksta. Jednostavno nama nije cilj da vršimo promene promena radi, već da napravimo poslovnik koji će služiti Skupštini i koji će sprečiti ono što se dešavalo usvim ovim godinama. Pošto mi je neko rekao pre ovoga da pozovemo sve koji hoće da slušaju ovo što govore radikali u petak, neka slobodno dođu na miting u petak i neka uživaju u onome što će im priuštiti poslanici.
Po Poslovniku? Izvolite.
Po Poslovniku, član 96. stav 2, predsednik poslaničke grupe gospodin Mihajlov je u vrlo negativnom kontekstu govorio o poslaničkoj grupi SPS-a i ja mogu vama, gospodine Mihajlov, da kažem - vi tvrdite da je vaš predlog poslovnika po Ustavu. Mi tvrdimo i navodimo članove Ustava koji su prekršeni. Formirajte, gospodine Mihajlov, kao legalisti Ustavni sud Srbije pa neka Ustavni sud Srbije kaže da li ste predložili po Ustavu ili ne. Tvrdim ovde pred licem građana Srbije da je skoro sveneustavno što ste vi predložili. Formirajte Ustavni sud Srbije i nekaon, konačno formiran, zaštiti prava građana i poslanika ovde. A, što se tiče prethodnog perioda, za prethodnih deset godina sigurno je da najveću odgovornost za sve što se događalo u poslednjih deset godina snosi ova partija koja je bila na vlasti, SPS. Ali je licemerno i sramno govoriti o poslednjih deset godina, a zaboraviti one koji su izmislili Markale da bi bio uveden embargo, koji su izmisliliRačak da bi bila bombardovana ova zemlja. I kad govorimo o tome treba govoriti o opoziciji koja je zveckala zvončićima, o opoziciji koja je pitala koji su ciljevi rata, o opoziciji koja je tražila da se ne brani rođena zemlja, o opoziciji koja je tražila da se ne plaćaju porezi, doprinosi, o opoziciji koja je govorila - ne lupaj, sa mesta Rake Radovića, o opoziciji koja je tražila da se ne plaćaju komunalije, struja Elektroprivredi Srbije, o opoziciji koja je htela haos i anarhiju u zemlji i koja se branila da očuva nacionalno dostojanstvo i nacionalni integritet. O tome toliko.
Reč ima narodni poslanik Jovan Todorović, a posle njega Dragan Tomić.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, nasuprot vašim očekivanjima počeću svoje izlaganje o Predlogu izmena i dopuna Poslovnika onim šta bih mogao kao poslanik SPS-a da prihvatim iz ovog predloga. Najpre, mogao bih da kažem da mi je prihvatljiv predlog da se formira odbor za privatizaciju. (Glas - za likvidaciju.) Pa,i za likvidaciju, gospođo Milka, ali odbor za privatizaciju je verovatno nešto što nam je u dosadašnjem radu nedostajalo, a privatizacija je toliko važna za ovu zemlju da je dobro da je ovaj parlament kontroliše. Možda ne baš na način kako je to predloženo, ali u svakom slučaju je dobro da imamo jedan takav odbor. Šta mi je još prihvatljivo? Prihvatljiva mi je interpelacija, ali ne na način na koji je predložena u ovoj odluci, jer mi se čini da je apsurdno govoriti o pravu narodnih poslanika da podnesu predlog za interpelaciju ako je potrebno za tako nešto prikupiti 50 potpisa. Onda se stvar dovodi do apsurda. Mislim da bi racionalno rešenje u tom pravcu moglo biti da svaka poslanička grupa ili najmanje onaj broj poslanika koliko čini najmanja poslanička grupa može takav predlog u ovom parlamentu podneti. A, sada ono što nikako kao narodni poslanik ne mogu da prihvatim, pre svega iz principijelnih razloga, a imam i nekoliko amandmana o kojima ću tom prilikom govoriti. Najpre ne mogu da prihvatim pristup predlagača da se o ovoj temi razgovara po hitnom postupku, a da je taj isti predlagač, dakle Demokratska stranka Srbije - dr Vojislav Koštunica, podnela u međuvremenu pet predloga zakona, ako me sećanje dobro služi, koji su u vezi sa pravosuđem, sudovima, Vrhovnim sudom itd. Zar za ovu zemlju i ovaj parlament nije bilo važnije i produktivnije da upravo te zakone i te predloge zakona postavimo na dnevni red današnjeg redovnog zasedanja ovog parlamenta. Drugo, ne mogu da prihvatim sva ona ograničenja koja se odnose naulogu poslanika bilo koje političke stranke u pogledu njegovih individualnih prava. Rekao bih da se pojedinim odredbama ovog poslovnika do krajnosti ugrožavaju prava, pa i slobode, narodnih poslanika da iznesu slobodno svoje mišljenje. Pitao bih sve vas, dame i gospodo, gde će to narodni poslanici da kažu šta misle o pojedinom pitanju, o pojedinim odredbama zakona, koji se predlaže u ovom parlamentu, ako to neće moći da kažu upravo u ovom parlamentu? Ograničiti vreme na 30 minuta za jednu poslaničku grupu mislim da je do krajnosti apsurdno, jer smo zaboravili da imamo poslaničke grupe i sa 46 poslanika, i sa 37, koliko ima SPS, a i sa pet poslanika. Pa, molim vas, da li se mogu i razumno upoređivati brojke od 37 i pet poslanika? Prema ovom predlogu poslovnika, i jedna i druga poslanička grupa imaju jednako pravo da govore o temi koja je na dnevnom redu, u vremenu od 30 minuta. Znate, taj individualizam je kod svakog od nas prisutan i mislim da nijedna odredba ni Ustava, niti bilo kog zakona u ovoj zemlji, ne može osporiti pravo, a rekao bih i obavezu, narodnog poslanika da svoje mišljenje o određenim predlozima upravo na ovom mestu, dakle u ovom parlamentu, iznosi. Vi pokušavate mnogim merama, koje se predlažu ovim poslovnikom, da čak i sankcionišete, pa i kažnjavate narodne poslanike, za opomenu, jednu ili dve, a kasnije za isključenje ili oduzimanje reči itd. Mislim da je to nezabeleženo u parlamentarnoj praksi i da je neprihvatljivo. Ovde su se neki pozivali i na istoriju. Ja bih vam naveo jedan primer, koji govori o tome koliko smo zapravo daleko otišli u pokušaju da se ograniče prava poslanika. Sigurno je većini u ovom parlamentu poznata priča o tome kako su posle oligarha u staroj Atini, dakle njih 30 je vladalo, na vlast došli neki drugi ljudi, ali prvo što su uradili, osudili su na smrt jednoga od najvećih mislilaca i filozofa stare Atine, Sokrata. I znate ko je doneo takvu odluku - upravo oni koji se zovu isto tako kako se zove i DOS - demokrate. Znate, istorija je mnogo lepše kasnije govorila o Sokratu i mnogi su ga priznali kao jednog od najvećih mislilaca i osudili su takav postupak demokrata, a Platon je čak i napisao jedno od svojih najboljih dela "Apologetika", upravo na tu temu. Ima li nameru predlagač da uguši ama baš svaku individualnu slobodu narodnih poslanika u ovom parlamentu? Otuda mislim da je razuman predlog da se ovakav predlog izmena i dopuna Poslovnika povuče, da prekinemo zasedanje i da se doradi, da bude prihvatljiv za većinu u ovom parlamentu.
Reč ima narodni poslanik Dragan Tomić.
Poštovana gospodo narodni poslanici, kada smo počeli današnju sednicu i utvrdili ovaj dnevni red, sa predlogom da razgovaramo o izmenama i dopunama Poslovnika Narodne skupštine, a pre nekoliko meseci smo razgovarali ponovo, pre toga smo razgovarali na ovu temu i utvrđivali minimum nekih odnosa ovde u Skupštini, na bazi kojih će postojati i deo demokratije u raspravi. Skupština treba da služi pre svega da bi se čula različita mišljenja i različiti stavovi, jer tako misle i birači u Srbiji. Međutim, da bi se opravdala teza o ovoj tački dnevnog reda, optužena je opozicija u Srbiji da ne dozvoljava sadašnjoj vlasti, koja pokušava da proslavi nekih godinu dana od svoje vlasti, sa osnovnom tezom da je sada došlo vreme kada treba raditi promene, a ovih godinu dana smo uživali u vlasti. Šta je bila teza - teza je bila da mi činimo opstrukciju, jer, bogati, kada opozicija sedne ovde, vlast ne može ništa da radi. A mora po ceo dan da sluša nas iz opozicije, a onda tamo ne može da radi. A ja stalno pitam - gde su ti poslanici iz vlasti kad ih nema ovde u sali, pa se mora doneti i zaključak da ne mora uopšte da postoji kvorum. Mi sami iz opozicije sedećemo ovde i razgovarati o onome o čemu nam padne na pamet. A onda se odavde ponovo kaže - ovo je sve po Ustavu i nema ni jedne mane. Neverovatno. Može li neko da bude kažnjen za tu glupost, kada tako izgovara? Naravno da ne može, jer Ustav je napisao u članu 77. - da ne može biti kažnjen za javno izraženo mišljenje. Ali onda se u u poslovniku kaže - može i te kako da se kazni sa 20% plate, a može da se žali, kome - nikome. Jer, kad je takva vlast utvrđena, nemate pravo ni da se žalite. Ne možete da se žalite ni zato što vam je hleb bio tri dinara, a sada vam je 30 dinara, itd. Možemo na ovu temu pričati koliko god hoćete. Ono što je ovde najveći nonsens u ovom predlogu - prvo, pre nepunih dva i po meseca razgovarali smo o Zakonu o privatizaciji. Svi smo se zalagali, i maltene, konsenzusom usvojili da ugradimo član o kontroli postupka privatizacije. Danas tražimo formiranje odbora o privatizaciji, a rekli smo tamo da će biti po Zakonu o privatizaciji nadležan Odbor za finansije da razmatra i kontroliše postupak sprovođenja privatizacije. Toliko o ta dva prva člana. Ostali članovi predloga o izmenama i dopunama Poslanika Narodne skupštine govore samo o sledećem - kako ukinuti tzv. opstrukciju u Skupštini, kako onemogućiti narodne poslanike iz opozicije da govore za govornicom i da iznose argumente, pa makar i hvalili predloge predlagača? Ko predlaže ovde dokumente, ko predlaže dnevni red - dnevni red predlaže predsednik Skupštine. Predloge za dnevni red dostavlja Vlada Republike Srbije. Pa kako to onda opozicija ne dozvoljava ovde da se iznose pravi zakonski predlozi, da se ovde vodi rasprava o tim zakonskim predlozima, a priča se kako mi vršimo opstrukciju. Pa dajte prave zakone, prave predloge. Ovde ste godinu dana trubili - istorijski zakon ovaj, pa istorijski zakon onaj, pa 60 godina, 50, 40, a poneki govore i o 10 godina. Pa nemojte menjati tezu i stalno pričati kako vam neko drugi smeta. Vršite vlast, ali u interesu naroda, u interesu građana Srbije. To ste, izgleda, zaboravili, ili vam to nije ni bila želja. I kao što reče šef poslaničke grupe SPS, Branislav Ivković, sve je bilo dozvoljeno dok ste vi bili opozicija - da se ne plati porez, to ste tražili, da se ne plaćaju komunalije, kako bi se rušili lokalni organi vlasti. Rušio se Beograd, svašta se radilo, samo da biste došli na vlast, i to je bilo 5. oktobra prošle godine. A sada kada treba nešto raditi za ove građane, pa u ovom momentu je u Srbiji proizvodnja 11%, pa to je valjda tačka dnevnog reda. Napravili ste krizne štabove, uništili ste privredu Srbije, vodili ste nekakve dijaloge i rasprave. Po tom osnovu nema ništa. Pitam vas, kako ćemo podići proizvodnju, a o ovome razgovaramo - pa to je strašno, gospodo moja.
Reč ima narodni poslanik Rade Bajić.
Poštovane kolege poslanici, danas je na dnevnom redu, i to po hitnom postupku, Predlog za izmene i dopune Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije. Šta reći o ovom poslovniku, zapravo predlogu? Mislim da nigde rigidniji i restriktivniji poslovnik nije nikada, niti će doći pred poslanike Narodne skupštine, a ne verujem ni u jednoj zemlji, pa ni onim koje zovemo banana republikama, ili zemljama koje su bile u polukolonijalnom režimu i koje su imale taj status, pa i ovakav poslovnik. Što to kažem? Svaka odredba, svaki član ovog predloga izmena i dopuna Poslovnika je protivustavan. Šta reći za poslovnik koji bukvalno daje narodnom poslaniku jedan minut i dvadeset sekundi da govori o poslovniku ili o tački dnevnog reda? Zar se za minut i dvadeset sekundi može reći nešto što će biti u svrhu poboljšanja nekog zakonskog projekta? Da li je neko rekao da je bilo mnogo prečih stvari koje je trebalo staviti na dnevni red prve sednice redovnog jesenjeg zasedanja, da su tu u pitanju, pre svega, izuzetno teška socijalna situacija građana u Srbiji, da su tu u pitanju visoke cene, Kosovo i Metohija, zatim izbori koji su verovatno ubrzo na Kosovu i Metohiji? Ja i moje kolege smo vrlo lako zaključili da se to nije moglo staviti na dnevni red dok se nije moglo urediti da poslanik ne može izaći i govoriti o tim problemima. Kako bi, inače, građani bili uskraćeni da čuju o tim problemima, osim tako da poslanicima bude zabranjeno da govore? Zabranjeno im je ako jedna poslanička grupa dobije 30 minuta po tački dnevnog reda i dodatnih 13 minuta, recimo, za poslaničku grupu Socijalističke partije Srbije, onih dodatnih. Da litreba da molim predsednika poslaničke grupe da mi da reč, da govorim o problemu koji tišti, recimo, onih 15 ili koliko već stoji građana iza nas poslanika, koji imaju isto mišljenje o nekom problemu kao ja, da ih zastupam ovde? Oni to mogu reći na nekoj maloj tribini, na nekom zboru građana, na autobuskoj stanici, ali ne mogu to reći da ih čuje javnost, već smo, jednostavno, mi dužni - to je naša obaveza - da kažemo ono što oni treba da kažu. Kako to da kažem za minut i 20 sekundi o nekom bitnom zakonu koji ovde treba da se predloži? Zbog toga je ovo najrestriktivniji i najrigidniji poslovnik koji je ikada ovde donet. Šta ste govorili za poslovnik koji je usvojen 1994. godine i koji je 15 puta bio, da tako kažem, komotniji od ovoga, koji je omogućavao svakom poslaniku da se dva puta javi za reč po 10 minuta? Rekli ste da je to najveća tamnica javne reči, rekli ste da je to neprimereno i u nekim banana državama. Po tom poslovniku svaki poslanik je mogao da podnese amandman na bilo koji član, da komentariše bilo koji amandman. Za takav poslovnik vi ste rekli da je najgori. Gospodo, vi ste danas nama podneli Predlog poslovnika, koji praktično zabranjuje poslanicima da svoje ustavno pravo ostvare, da govore u ime svojih građana koji su ih birali. Praktično, ugušili ste svaku reč narodnog poslanika. Za minut se, jednostavno, ne može ništa reći. Evo šta je jedan vaš lider rekao 1994. godine: pomenuo je Dugalić da ova sednica traje tri nedelje, a radilo se o Poslovniku Narodne skupštine Republike Srbije. Trajala je tri nedelje. Očito je da je rad Skupštine, povodom rasprave o Predlogu poslovnika, zapao u potpuni ćor-sokak. Očito je da se na ovaj način, voljom tvorca ovog predloga, želi devalvirati i degradirati Narodna skupština. Zatim se obraća predsedniku Narodne skupštine u vezi sa kažnjavanjem i izricanjem javnih opomena, pa kaže: vi ćete, ako budete prinuđeni konsekventno izvršavati, odnosno postupati po stavkama ovog poslovnika, imati ulogu nekog vaspitača u dečjem obdaništu, nekog starešine u nekoj kasarni ili upravnika kazneno-popravnog doma. Moraćete da imate neki trust mozgova ili neku proročicu, koju tako često prizivate, da angažujete, kako biste mogli da shvatite šta neko želi da kaže, a pri tom ćete moći da munjevito izričete opomene i da uzmete reč. To je, zaista, sada, ovim poslovnikom, dato predsedniku Skupštine, odnosno predsedavajućem. Kako smo počeli da menjamo Poslovnik, izgleda da ćemo kao deca skupljati sličice pa ispunjavati albume Asteriksa ili asova fudbalskih prvenstava Evrope ili sveta. Ako je nešto moglo da ponizi ovu skupštinu i narodne poslanike, to je ovaj predlog poslovnika koji ste danas izneli. Ovim, praktično, zaustavljate svaku slobodnu reč narodnih poslanika da ukažu na ono na šta treba da ukažu kad je u pitanju neki predlog zakona.
Ima reč narodni poslanik Milan Stanković. Posle njega narodni poslanik Miomir Ilić.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, prilikom donošenja zakona ili bilo kog drugog akta, uvek postoji obrazloženje, odnosno vlast uvek može da nađe izgovor zbog čega donosi takav akt, u ovom slučaju poslovnik. To obrazloženje koje nam daje predlagač, u ovom slučaju to je Demokratska stranka Srbije, stoji na prilično klimavim nogama. Prvo, da vas podsetim da je gospodin Vojislav Koštunica bio narodni poslanik, da je gospodin Zoran Đinđić takođe bio narodni poslanik. Obojica su bili članovi ovog parlamenta. Naravno, ne samo oni, nego i mnogi drugi, tada opozicioni poslanici, kritikovali suposlovnik, podnosili veliki broj amandmana prilikom donošenja poslovnika i žestoko se opirali donošenju jednog takvog poslovnika. Govorili su da takav poslovnik guši parlamentarizam u Srbiji, da ograničava pravo poslanika da govore, jer je jedina obaveza poslanika da govori i brani interese građana koji su ga birali. Sada kada su ova dvojica na vlasti, ne sviđa im se takav poslovnik, ali iz sasvim drugih razloga. Po njima, takav poslovnik daje suviše velike mogućnosti narodnim poslanicima, pa zato treba smanjiti obaveze narodnih poslanika. Znači, kad si u opoziciji, poslovnik je diktatorski, a kad si na vlasti, taj isti poslovnik je suviše demokratski, pa treba malo skresati tu demokratiju. Ovim želim da podsetim javnost na još jednu od obmana DOS-ovskog režima, koji je pod geslom borbe za demokratiju došao na vlast, a sada ukida već stečena prava i slobode ne samo narodnim poslanicima, nego, praktično, i građanima koji su birali te narodne poslanike. Sadašnji izgovor za donošenje ovako rigoroznog poslovnika, što praktično znači stavljanje parlamenta pod kontrolu Vlade, je sledeće: jedan parlament, po mišljenju Vlade, tj. DOS-a, mnogo košta. Tačno je. I za mene, kao poslanika koji živi od svoje poslaničke plate, to je mnogo novca. Međutim, ako DOS smatra da poreski obveznici ne treba da plaćaju rad parlamenta u državi, onda DOS lako može da ukine parlament i da reši taj finansijski problem. Neko je ovde pomenuo da je tražio od Službe Narodne skupštine podatke koliko košta zasedanje Narodne skupštine, koliko koštaju prenoćišta u hotelima i kolike su dnevnice narodnih poslanika. U principu, slažem se da se i to radi u cilju racionalizacije rada parlamenta, ali je taj gospodin zaboravio da traži i podatke o tome kolike troškove pravi Vlada Republike Srbije, ko u svoj kabinet unosi televizor i trenažni bicikl, i šta će mu to u radno vreme. Umesto da vodi državu i brine o državi, on u radno vreme gleda televiziju, a obmanjuje narod da brine o njemu. Drugi razlog, po predlagaču, jeste da se neki poslanici nedolično ponašaju, da ih zbog toga treba disciplinovati. Samo, zaboravio je da kaže da je disciplinovanje poslanika u stvari, stavljanje parlamenta pod kontrolu Vlade, a to nije ništa drugo nego diktatura. Takođe, zaboravio je da kaže da je za DOS nedolično ponašanje samo ono koje udara po vlasti i da zbog toga hoće da disciplinuju poslanike, i to one poslanike iz opozicije koji jedino i kritikuju vlast. Ako se neko neodgovarajuće ponaša u parlamentu, na sledećim izborima građani neće glasati za njega. To je prava pravcata demokratska kazna za nedolično ponašanje poslanika. Predlagač je, takođe, zaboravio da kaže da je nedolično ponašanje kad poslanici DOS-a ne prisustvuju sednicama, jer istovremeno obavljaju funkciju direktora, predsednika ili članova raznoraznih upravnih odbora. Zbog toga što ne prisustvuju sednicama, Skupština ne može da radi. Naravno, to povećava troškove rada Skupštine,a ne opozicija, kako to neki hoće da predstave. Treći razlog je što se očekuje povećana zakonodavna aktivnost parlamenta, kako kaže predlagač, pa da opozicija ne bi kočila promene koje su u interesu građana, treba je potpuno onemogućiti da govori. Ovo je, naravno, velika obmana. Niko ne brani da Vlada upravlja državom, da građanima bude bolje. Nije Skupština ta koja je Vladi naredila povećanje cena struje, komunalija, telefona, hrane itd. (Predsednik: Vreme) Završavam. Iz svih ovih razloga mnogi predlozi novog poslovnika su antidemokratski, antinarodni, a neki od tih predloga, kao kažnjavanje poslanika, su i protivustavni. Znam da su grđani ove zemlje možda i umorni, ali njihova budnost ćenjima samima omogućiti bolje sutra, jer ako ovoj vlasti onemogućuje sada ovako drsko,autokratsko i bahato ponašanje, mogu biti sigurni da sledećoj vlasti neće pasti na pamet da uvodi ovakve poslovnike i zakone.
Reč ima narodni poslanik Miomir Ilić, a posle njega narodni poslanik Živko Selaković. Imamo prigovor narodnog poslanika da nemamo kvorum za rad. Molim narodne poslanike da utvrdimo kvorum. Gospodine Iliću, izgleda da ste sada izgubili dobar termin za govor. Konstatujem da nemamo kvorum. Nastavićemorad sutra u 10 časova. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Prve sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2001. godini. Obaveštavam vas da prema službenoj evidenciji današnjoj sednici prisustvuje 160 narodnih poslanika. Molim vas da utvrdimo kvorum. Konstatujem da postoji kvorum za rad Narodne skupštine. Obaveštavam da su javili da će odsustvovati sledeći narodni poslanici: Milan Radulović, Vlatko Sekulović, Višnja Nežić, Petar Mišić, Kermeci Karolj, Branislav Kovačević, Nebojša Leković, Ivan Andrić, Boris Karaičić, Predrag Bajčetić, Goran Ćirić, Milena Milošević, Čedomir Jovanović, Nataša Milojević, Jelena Milenković, Biači Anton. Pre podne odsutni Vlastimir Budimović i Dragiša Popović, dok je najavio zakašnjenje Srđa Popović. Obaveštavam Narodnu skupštinu da su pozvani da sednici prisustvuju predsednik, potpredsednici, ministri i sekretar Vlade Republike Srbije, kao i sekretar Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ODLUKE O IZMENAMA I DOPUNAMA POSLOVNIKA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE (nastavak) Izvolite, reč ima po Poslovniku gospodin Tomislav Nikolić.