Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege u ime kluba HDZ-a…
Furio Radin, poštovani kolega zastupnik. Ispričavam se. Slušamo poštovanu zastupnicu Sunčanu Glavak.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Barem mogu dokraja reći zbog čega tražimo stanku. Hvala vam lijepa. Dakle kolegice i kolege zbog zabrinjavajućeg stanja i pojave nasilja u medijima i ne reagiranja na bilo koji oblik zlostavljanja, prijetnji i nasilja u medijima tražim stanku u ime kluba HDZ-a. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Furio Radin ima ruku u zraku, da čujemo
Zbog ukidanja razreda, odjeljenja u školama nacionalnih manjina tražim stanku u ime kluba Nacionalnih manjina.
Škole nacionalnih, škole. Kolega Damir Kajin zastupnik.
Pa da li je moguće, čovjek si postavlja pitanje da će i Hrvatska morati za spas Grčke izdvojiti negdje oko 50 milijuna eura. Mi ne uspijevamo niti povući sav novac koji uplaćujemo Bruxellesu a sada bi eto trebali i davati negdje oko 50 milijuna eura godišnje Grcima koji imaju veće plaće, veće penzije od hrvatskih građana i radnika.
Kako biste nazvali kolega Kajin tu temu, Hrvatska u EU ili izlazak Hrvatske?
Grčkoj novac, a nama drama.
Nisam čuo, molim.
Grčkoj novaca, a nama drama.
Branko Vukšić, poštovani zastupnik.
U ime kluba o medijima.
Poštovani zastupnik Goran Beus Richembergh.
Također o medijima.
Pet klubova zastupnika je tražilo stanku na različite teme. Nastavljamo s uobičajenom praksom, dat ćemo stanku u 10,15. Hvala lijepa. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 10,15 SATI]] Poštovane kolegice i poštovane kolege zastupnici, stanka na traženje kluba zastupnika je istekla. Nastavljamo sa radom. Poštovana zastupnica Sunčana Glavak u ime Kluba zastupnika HDZ-a.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege. Tražila sam stanku u ime kluba HDZ-a kako bismo izrazili ozbiljnu zabrinutost zbog nasilja koje se dogodilo prepadom maskiranih razbojnika u Hrvatski tjednik. Vjerujem da znate o čemu govorim. Kako bismo upitali se jeli moguće da postoji namjera zastrašivanja bilo koga u hrvatskom medijskom prostoru i koji su motivi za izravan upad i napad u jednu redakciju. Podsjetit ću jednako tako na nedavno pretučenog novinara Željka Peratovića, podsjetit ću i na novinarku Hrvatske radiotelevizije Helenu Krmpotić za koju je kriminalistički inspektor koji je svjedočio na Višem zemaljskom sudu u Münchenu rekao da se pritisak posebno vrši na kćerke Helenu Krmpotić novinarku HRT-a i Gabrijelu Krmpotić Kos voditeljicu KIC-a u Zagrebu i kada je otac te iste novinarke obratio se pismom glavnom ravnatelju HRT-a Goranu Radmanu da ne daje otkaz njegovoj kćeri i da on neće svjedočiti više na suđenju Perkoviću. Kolegice i kolege, stradavaju li ljudi u medijskom svijetu koji su progovarali o tajnim službama više države? Što bi bilo da se tako nešto dogodilo, ne daj Bože, da je bio upad u Večernji list, u Jutarnji list, u Novosti? Svi bismo bili na stupu srama. Zašto o ovome nema javne osude? Prijetnje, fizički obračuni, zastrašivanje, zar to nije važno, zar nije važno jer je riječ o novinarima jer je riječ o pojedincima? Nema šire društvene osude, nitko o tome nije progovorio. Hrvatsko novinarsko društvo selektivno nažalost progovara o slučajevima novinara, doista selektivno. O ovome nisu ništa rekli. Očekujemo jednako tako od policije da postupa, da pronađe počinitelje, a ne da kao u slučaju svastike primjerice još ne znamo tko je osramotio Hrvatsku državu. I ovo je sramoćenje na najgori mogući način. Mi iz kluba HDZ-a najoštrije osuđujemo svaki oblik nasilja prema bilo kome. Tražimo slobodu izražavanja i zaštitu medija i novinara. S ove govornice mnogo smo puta progovarali o tome što se događa na javnom servisu HRT-u, samo ću vas kratko podsjetiti kakve su bile naše reakcije, kakvi su bili rezultati toga. Samohrana majka dvoje djece ubila se zbog mobinga i otkaza na HRT-u, nakon toga njezina prijateljica koja je o tome progovorila Marina Pavičić jednako tako dobila je otkaz. Karolina Vidović Krišto majka četvero djece zbog internog maila dobila je otkaz. Zbog verbalnog delikta otkaz su dobile Elizabeta Gojan i Hloverka Novak Srzić. Član Programskog vijeća Jozo Barišić pod prijetnjom je otkaza jer je progovorio o nepravilnostima. Branimir Farkaš jednako tako mora se očitovati ili će dobiti otkaz. Što se to događa? Zašto mi ne reagiramo? Ne možemo zatvarati oči da se nešto događa u Hrvatskoj, samo ćemo se čuditi tada kada izađu novinari bez granica sa slobodama medija i pitat ćemo se pa što se dogodilo u Hrvatskoj. Ovo se događa kolegice i kolege. Tražimo od Vlade da zaštiti svakog građana, svakog čovjeka, a jednako tako i one kojima je posao progovarati o svim nepravilnostima koje su se događale u našem društvu. No, jeli suviše to tražiti od Vlade? Jeli suviše to tražiti za nezaposlene, obespravljene, blokirane, od Vlade koja je 6.najneuspješnija u svijetu? Jeli to odraz ozbiljne krize u našem društvu? Jeli to ozbiljno ugrožen moral i sve vrijednosti hrvatskoga društva? Kolegice i kolege, glasno moramo progovarati o svemu ovome i tražiti da se pronađu krivci i da se zaustavi nasilje prema novinarima i u medijskom prostoru. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama poštovana kolegice. Sada imamo po redu poštovanog zastupnika Furia Radina, škole učenika na nacionalnom programu manjina.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Jedan od djelotvornih načina da se asimiliraju nacionalne manjine je uskraćivanje njihovog prava na obrazovanje. To se može postići na više načina, ali jedan je sigurno efikasan i to je kada se ukidaju razredna odjeljenja zbog malog broja upisanih učenika. Bio je već jedan pokušaj sa osnovnim školama prošle godine kada smo to zajedno mi zastupnici nacionalnih manjina reagirali i osujetili da se ukinu razredi sa malo učenika na jedan zajednički način zato što to zapravo predstavlja kršenje međunarodnih akata. Mi smo tada uvjetovali naš glas za podršku Vlade i to ukazuje koliko su važni ti problemi za nas. Ove godine se to događa u tri od četiri srednje talijanske škole, a da ne govorimo o Mađarskoj nacionalnoj manji gdje ni programi nisu prihvaćeni i gdje nije odobreno zapošljavanje koje im pripada i koje za tu manjinu puno znači. Znači u 3 od 4 srednje škole u Puli, Bujama i Rijeci ukinuti su razredi iako su bila odobrena usmjerenja. Zašto? Zato što ima mali broj učenika. Bilo je mali broj učenika i za vrijeme komunizma, nisu se ukidali razredi. Bilo je mali broj učenika i za vrijeme Franje Tuđmana, nisu se ukidali razredi, nisu se ukidali razredi. Bilo je i kasnije i za vrijeme Račana i za vrijeme Sanadera i za vrijeme gospođe Kosor, nisu se ukidali. Odjednom sada je to postalo važno iako postoji jasna odluka Ustavnoga suda od 1999. godine gdje kaže da ukidanje razreda, razrednih odjeljenja zbog malog broja učenika da bi takva dosljedna provedba nedovoljno proizvela značajnu povredu pa i negaciju stečenih prava manjina što je u suprotnosti da međunarodnim ugovorima. Na primjer sa ugovorom od '96. između Hrvatske i Italije o zaštiti nacionalnih manjina. Kažete da nas ima malo, pa znamo mi da nas ima malo, pa zato i jesmo manjina, ima nas milijun manje od 1945. godine. Zašto? Jesmo mi za to krivi? Milijun manje, od kojih 300 tisuća, 300 tisuća Talijana manje. Jesmo mi za to krivi? … [[Upadica se ne čuje.]] Je, je, to je moj problem, da. To je moj problem. Moj, naš je problem da smo danas manje nego što je potrebno za formiranje razreda u hrvatskim školama. Postoji ustavna odluka protiv toga, postoji Zakon o obrazovanju na jezicima i pismima nacionalnih manjina koji kaže da se može ići ispod toga broja. Postoje međunarodni ugovori a postoje i ministri koji to ne uvažavaju. Ja prozivam ministra Mornara i kažem mu da je to protivno i međunarodnim ugovorima i ustavnoj odluci i zakonu za koji je bilo potrebno dvije trećine glasova. Jel' je to dovoljno za to? Je' li to dovoljno da kada se to, kada je isti pokušaj bio za osnovne škole da je klub Nacionalnih manjina rekao, dobro, u redu, da to je ionako jako važno, za nas je jako važno, zajedno smo rekli to je za nas od vitalnog značaja i za to se uskraćuje podrška Vladi. Ja mislim da će biti solidarnost i ovoga puta. I ako hoćete da, ako me pitate da li je bilo bolje za vrijeme komunizma i za vrijeme Franje Tuđmana, da, bilo je bolje.
Hvala lijepa. Nastavljamo izlaganje klubova zastupnika na njihovu temu, slobodnu. Damir Kajin, poštovani zastupnik Hrvatska i Grčka.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvažena gospodo zastupnici. Da, slažem se i ja sa kolegicom da ovaj teror nad novinarima treba prestati i da policija treba pronaći što je moguće prije one koji su upali u Zadar u Hrvatski tjednik. Ta trebaju pronaći te počinitelje daleko brže no što traže autore kukastog križa u Splitu. Ali bilo bi isto tako dobro da medijski teror dijela istarskih medija nad pojedincima također prestane. Jer ne znate što je gore ono što se dešava u Zadru ili ono što se nekima od nas dešava u Istri. Ali da se ja vratim sada Grčkoj. Poznato je kako Hrvatska loše povlači sredstva iz Europske unije. Dapače, više uplaćujemo no što povlačimo. Ono što je još gore, nama Brisel određuje prioritete tako da smo i po tom osnovu u jednom dobrom minusu. Ali tu nije kraj, sada imamo Europsku komisiju koja ima ideju da se Grčkoj pomogne kroz fond kojeg bi punile sve zemlje Europske unije ne samo zemlje eurozone. Znači one koje su u sustavu eura. I navodno da bi Hrvatska za sada morala platiti ili izdvojiti oko 50 milijuna eura ili bolje rečeno svaki hrvatski radnik bi Grčkoj vis a vis neke solidarnosti trebao uplatiti 300 kuna. Svi mi znamo da hrvatski radnik ima daleko manju plaću nego radnik u Grčkoj, da hrvatski umirovljenik isto tako ima daleko manju plaću nego onaj u Grčkoj. Svi vi isto tako znate da je i bruto društveni proizvod Republike Hrvatske daleko manji od grčkog. Jedino što smo i mi otprilike zaduženi kao Grčka, samo što za razliku od Grčke mi možemo servisirati te obveze. Nedavno je izašlo i zato sam se javio vis a vis ovoga izvješće Guardiana gdje kaže da 8 europskih država trenutačno se nalazi u dužničkoj krizi. Uz Grčku između ostalog tu navode i Hrvatsku. Poduzeća i građani, nedavno je o tome govorio i ministar financija gospodin Boris Lalovac, zaduženiji su od onih u Grčkoj, prema podacima Eurostata za 2013. godinu. Dugovi privatnog sektora u Hrvatskoj naime iznose 143,7% BDP-a a u Grčkoj 135,6%. Međutim, zaduženost Grčke je veća jer privatnom dugu treba pribrojiti i njihov javni dug od 177% BDP-a. Javni dug kao što znamo Republike Hrvatske je oko 88% BDP-a. Da su naše kompanije i građani zaduženiji od Grčkih rekoh da je to pred 2 mjeseca potvrdio i ministar financija navodeći dug hrvatskog privatnog sektora da iznosi više od 420 milijardi kuna. A pribroji li se tome i javni dug od 285 milijardi kuna ukupni hrvatski javni dug u ovom trenutku iznosi 700 milijardi kuna ili gotovo 200% BDP-a. Rekoh, mi još uvijek možemo servisirati međunarodne i domaće obveze prema našim kreditorima. Grčkoj će se pomoći sa 86 milijardi eura ili 100 milijardi dolara. Naših 50 milijuna eura to je recimo 50% gradnje tunela Učka ili to je jedna cijela opća bolnica bez opreme koja u ovom času se gradi u Puli uz pomoć države Hrvatske 75%, lokalne samouprave 25% Ministar financija mora objasniti europskim birokratima težinu, ozbiljnost hrvatske gospodarske zbilje i na neki način pod navodnicima spasiti nas još jedne obveze. Solidarni da, ali mislim da treba isto tako netko uvažavati jednostavno probleme u kojima se zemlja u ovom trenutku nalazi.
Hvala lijepa poštovani kolega Damir Kajin. Nastavljamo temu mediji, poštovani zastupnik Branko Vukšić u ime kluba.
Uvaženi predsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene kolegice i kolege. Često govorimo ovdje u Saboru o medijima i to ne zbog lijepih već zbog ružnih slika. Iako se ne slažem sa 99% stavova koje iznosi hrvatski tjednik u Zadru oštro osuđujem napad na hrvatski tjednik i uistinu je počeo u medijskom prostoru u Hrvatskoj vladati strah. Međutim, ponešto smo i mi krivi zbog toga. Prije je kolegica Glavak nabrojala one novinare koji su u posljednje vrijeme dobili otkaz. Najviše ih je nažalost na javnom mediju i to na hrvatskoj televiziji. Međutim, na HTV-u je gospođa Gojan dobila otkaz zbog pritiska i u Saboru, zbog stava, zbog toga što je bila napadana za ovom govornicom i zbog toga što se glavni ravnatelj povinovao interesima pojedinih zastupnika ili pojedinih grupacija. Znači i mi trebamo ovdje za govornicom paziti što govorimo i na koji način se izjašnjavamo i o novinarima i uvijek moramo braniti da novinar ima pravo na stav. Ono što se dogodilo u Zadru u hrvatskom tjedniku je sasvim sigurno, iako je glavni urednik Ivica Marijačić rekao da motivi mogu biti i politički i razbojnički i teroristički, službe Hrvatske države trebaju čim prije istražiti to i trebaju pronaći krivca, osuditi krivca. Jedan ispravak netočnog navoda, prije je Hrvatsko novinarsko društvo osudilo taj razbojnički čin u Zadru i isto tako tražilo od institucija države da što brže djeluju. Međutim, novinari nisu samo izloženi fizičkom nasilju, oni su izloženi pritiscima vlasnika i određenih političkih grupa. Sjećamo se da je u Novom listu isto tako bilo najavljeno da će novinar dobiti otkaz i bio je već u tijeku otkazni rok, pokretao se otkaz zbog toga što je prenošenjem jednog intervjua izrazio svoj stav. Na sreću, nije se dogodilo ono najgore. Ipak je savjest proradila. U Slobodnoj Dalmaciji isto tako su se dogodili otkaz ili su novinari sami otkazali suradnju zbog političkih pritisaka, zbog pritisaka vlasnika na njih. Na HTV-u koja bi trebala biti uzor, koja bi trebala biti metar za novinarstvo vlada strah. Taština jednog čovjeka na HTV-u jača je od bilo kojih principa pa i principa da novinar ima pravo izraziti svoj stav. Nisu novinari dobivali otkaze tada kada su povrijedili, materijalno povrijedili pravilnike nego su dobivali otkaze kada su izražavali stav, a posebice kada su izražavali stav o radu glavnog ravnatelja gospodina Radmana. Tako se s novinarima nije obračunavalo ni u vrijeme komunizma. Dobro znamo, sjetite se nastupnog govora ovdje, jednog od govora, bili su rijetki u Hrvatskome saboru kad je u vrijeme višestranačja Stipe Šuvara kad je rekao za ovom govornicom neka mi reče jedan od vas koji je dobio otkaz. … [[Upadica se ne razumije.]] Dobili su posao i više nego što su dobivali posao, što dobivaju danas i što su dobivali za vrijeme Sanadera koji je davao otkaze, koji je smjenjivao glavnu urednicu Vjesnika rečenicom smijenite na kolegiju i javno je ponizite. Bio je predsjednik Vlade i to je poznato i sto puta rečeno nitko se od toga nije ogradio. Prema tome, povijest otkazivanja, povijest pritiska na novinare i u vrijeme komunizma nastavila se i '90.-ih, nažalost nastavlja se i danas. Napadnut je fizički jedan od istaknutih novinara Željko Peratović. Vrlo malo se o tome govorilo, nije bilo velikih osuda. Kolegici Krmpotić se prijetilo samo zbog toga što bi netko svjedočio i što se pretpostavljalo što bi mogao svjedočiti o zločinima UDBA-e. Ja ne govorim, ne zauzimam niti lijevu niti desnu stranu, treba osuditi pritiske na novinare, otkaze novinara i ovo razbojništvo koje se dogodilo u Zadru.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Goran Beus Richembergh u ime kluba, mediji.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Pridružujemo se kao klub HNS-a Liberalnih demokrata svima onima koji su zbog ovog posljednjeg slučaja nasilja i banditizma u redakciji hrvatskoga tjednika u Zadru digli svoj glas, koji protestiraju i traže od nadležnih institucija države da što skorije otkriju počinitelje i da se takav oblik ponašanja sankcionira. Na stranu to o kom se tjedniku radi, da li se nama sviđa ili ne sviđa to što on piše, na stranu to kakve političke stavove on promiče, koju političku opciju zagovara. Ovdje se radi o principijelnome pitanju gdje se napada sloboda javne riječi, a sloboda javnoga govora i sloboda tiska to su temeljne slobode na kojima počiva svako demokratsko društvo. Ne možemo se oglušiti i ne možemo ostati mirni nakon takvih događaja ili događaja poput onoga koji je prije toga se dogodio kada je fizički napadnut poznati hrvatski novinar gospodin Peratović. Novinarska profesija u Republici Hrvatskoj usudim se reći kad pogledamo broj profesionalaca u proteklih 10 ili 15 godina praktički podnijela je i pretrpila gotovo najveće gubitke rekao bih uz tekstilne radnice, najviše ih je izgubilo posao, najviše ih se moralo prekvalificirati nasilno i početi zarađivati svoj kruh u nekoj drugoj branši. Malo koja profesija je izdržala takav udar. Hrvatska demokracija i Hrvatska kao demokratska država nije savršena, ni mediji nisu savršeni daleko od toga. Barem ovaj saziv Hrvatskoga sabora najmanje je 10 puta o tome govorio i u plenarnim sjednicama, na tematskim sjednicama i redovnim sjednicama Odbora za informiranje. Ali baš zato što nisu savršeni, što nismo savršeni moramo biti svjesni koliko još posla ima pred nama i čuvati jedni druge, čuvati institucije. Jer oni koji uništavaju prostor javne, slobode javne riječi i oni koji blate institucije, koji sužavaju prostor njihove afirmacije i jačanja zapravo zazivaju nedemokratske modele, autoritarne modele, totalitarizam. Tome se mi kao Hrvatski sabor uvijek moramo glasno suprotstavljati. I još dozvolite samo na kraju da se referiramo i na temu koju je otvorio gospodin Kajin. Pitanje Grčke je pitanje Europe. To nije efemerno, diletantsko pitanje niti neko pitanje o kojemu će odlučivati tek mala skupina ljudi. To je važno pitanje EU kao najvažnijega političkoga projekta na svijetu u posljednjih rekao bih stotinu godina. Mi smo 1. srpnja 2013. godine postali punopravna članica zajednice koja sa nama čini 28 zemalja. Ne možemo i ne smijemo se ponašati onako kao što smo to sebi mogli priuštiti prije toga. Mi smo punopravna članica, Hrvatska mora voditi proaktivnu politiku i kakvu god odluku bi donosila ona je mora donositi u institucijama, ona mora igrati aktivnu ulogu unutar institucija EU. Hoćemo, nećemo nije politika. Politika je sagledati sve konsekvence pogotovo zbog toga što smo i mi prošli različite faze u izgradnji svoje zemlje koje nisu bile blistave i gdje je trebalo biti i solidaran i pametan i gdje smo tražili saveznike, a ne one koji će nam okretati leđa. Ne zagovaram niti zagovaramo da Hrvatska sudjeluje obilato u bilo kakvom pokriću nerealnih troškova, ali činjenica je da moramo biti dio toga tima, a ne glumiti da nas se to ne tiče. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani kolega. Kolegice i kolege zastupnici, naravno da kao predsjednik Sabora, a predsjedavajući trenutno neću ocjenjivati niti polemizirati sa temama i stajalištima klubova zastupnika iznesenih rekao bih na institutu koji je postao praksa u Hrvatskom saboru. Ali radi javnosti moram iznijeti da zbog poštivanja Poslovnika Hrvatskog sabora o iznesenim stajalištima i ocjenama klubova zastupnika ne možemo voditi parlamentarnu raspravu, pa čak ni iznositi replike. To je važno naglasiti da onda ovo zaista ostaje samo kao konferencija za javnost klubova zastupnika na njima izabranu temu. A sada bi prešli na davanje prisege novog zastupnika, novog našeg kolege. Prisega se daje na način da predsjednik pročita tekst prisege, a nakon toga zastupnik kada je prozvan ustaje i izgovara riječ: "Prisežem". Tekst prisege glasi: "Prisežem svojom čašću da ću dužnost zastupnika u Hrvatskom saboru obnašati savjesno i odgovorno i da ću se u svom radu držati Ustava i zakona i poštivati pravni poredak te da ću se zauzimati za svekoliki napredak RH." Poštovani zastupnik Željko Plazonić.
Prisežem.
Hvala lijepa i čestitam poštovanom zastupniku na prisezi. Želim mu da skupa s nama podijeli uspjeh u budućem obavljanju časne i odgovorne zastupničke dužnosti. . [[Pljesak.]] Hvala lijepa još jedanput.