Poštovane kolegice zastupnice i poštovani kolege zastupnici u Hrvatskom saboru, nastavljamo u plenarnom zasjedanju Hrvatskog sabora, dakle u već utvrđenom dnevnom redu, ali prije toga imamo jednu prisegu u Hrvatskom saboru. Prisega se daje na način da predsjednik ili predsjedavajući pročita tekst prisege, a nakon toga zastupnik kada je prozvan, ustaje i izgovara "prisežem". Tekst prisege glasi: "Prisežem svojom čašću da ću dužnost zastupnika u Hrvatskom saboru obnašati savjesno i odgovorno, da ću se u svom radu držati Ustava, zakona i poštovati pravni poredak te da ću se zauzimati za svekoliki napredak RH". Prisegu daje zastupnica Marina Lovrić Merzel.
Prisežem.
Prisega je poslovnička obveza izabranog zastupnika u Hrvatskom saboru. Čestitam. Sada idemo… Molim?
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, s obzirom, da kažem, na dramatično, to je blago rečeno možda stanje u poljoprivredi i s obzirom na najnovije mjere koje kruže našim selima i Slavonija i ostalim, koji dolaze iz Ministarstva poljoprivrede, a to je dakle plaćanje za, ajde sada da kažem, možda ću to reći u raspravi, preglede prskalica, tečajeve u upotrebi pesticida, hitna poljoprivredna pomoć i sve ono što tišti naše selo koje je zapravo socijala, ja vas molim 10 minuta stanke kako bismo ovu stvar koju mnogi seljaci mi dojavljuju sa terena Slavonije, Srijema i Baranje, da mi date riječ da o tome nešto kažem u Hrvatskom saboru, a što tišti mnoge građane, poglavito u Slavoniji, Baranji i Srijemu.
Poštovani zastupnik Ivan Šuker [[Upadica: Isključite mikrofon.]]
Iz istih razloga i klub HDZ-a traži stanku.
To je uhodani standard rada Hrvatskog sabora, nažalost, držat ćemo se toga mada svi nismo u tome ravnopravni jer nema materije o kojoj možemo raspravljati. Možemo čuti samo jednu stranu stajališta klubova. Ok. Pošto je standard usvojen, određujem stanku. Vidimo se u 45, dosta vam, znate već što ćete govoriti. U 9,45. Hvala lijepa. STANKA U 9,33 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,45 SATI]] Isteklo je vrijeme. Pozivam poštovanog Boru Grubišića HDSSB da iznese stajalište kluba vezano za temu koju je sam tražio klub.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Svjedoci smo svakodnevnih reklama na medijima ili privatnom ili javnom mediju HRT-u cijene mesa, recimo vratine svinjske od 18,99 ili buta 23,99 itd. Potpuno je jasno da hrvatski seljak niti bilo koji seljak u Europi ne može proizvesti po toj cijeni svinjsko meso. Potpuno je jasno da se radi o uvozu i da je taj uvoz već uništio svinjogojstvo i sveo ga na 20% od onoga što je hrvatsko selo u svinjogojstvu proizvesti. No ono što je uzre registraciju OPG-a i plaćanje kod registracije OPG-a pa onda legalizaciju poljoprivrednih objekat koja je vrlo skupa i iznosi 200, 300 tisuća kuna, pa onda uz mljekarstvo koje je svedeno na 400 milijuna litara, a Hrvatska troši milijardu litara mlijeka, pa onda uz ovo osakaćeno potpuno svinjogojstvo, pa uz to da je seljak postao socijalna kategorija evo selom i selima Slavonije kruži jedan ovakav dopis bez potpisa, bez štambilja, bez ičega u kojem kaže: "Dana 1.listopada u 10,00 sati Poljoprivredni fakultet iz Osijeka organizira pregled prskalica za upotrebu u ratarstvu i voćarstvu. Sve prskalice podliježu ovoj kontroli bez obzira na starost jer od 26.studenoga neće biti moguće upotrebljavati prskalice bez pregleda tj. licence. Za pojedinosti o pregledu nazovite broj taj i taj, testiranje prskalica će se provesti na tom i tom mjestu". Ja sam zato da s obzirom na direktive EU da prskalice budu ispravne, pa i seljak je zato da ne troši previše sredstva, ali nakon toga mora poći na tečaj za upotrebu pesticida, herbicida, insekticida koji traje 15 sati i plaća se 600 kuna. Na ovom papiru na kojem piše šalji dalje, a nema nikakvog štambilja ne piše koliko košta pregled traktorskih prskalica, a on košta jel sam ja zvao taj besplatni telefon i dobio podatak da najmanja prskalica traktorska je licenciranje košta 580 kuna. Kada zbrojite tečaj za upotrebu pesticida, kada zbrojite licenciranje prskalice to izađe oko 1.200 kuna. to je ako uzmete više od tisuću tona pšenice ili pak 600 litara mlijeka minimum. Što to znači? pitao sam kako je to riješeno u drugim zemljama EU? Direktiva je dobra, neka seljaci poznaju pesticide i tečaj je dobar i pregled prskalica koje se mora vršiti svake tri godine dakle 580 kuna za najmanju prskalicu, a za one veće po 800 kuna prskalice, zavisno od promjera disperzije onog sredstva koji se raspršuje. Dakle pitao sam kako je riješeno, rečeno mi je da je svaka zemlja koja je ušla u EU potraživala sredstva upravo za ovu svrhu iz Fonda za ruralni razvoj mjera 1 i mjera 2 i da je EU bila blagonaklona da pomogne toj zemlji kako bi seljaci imali ispravne strojeve i kako bi proveli ovaj tečaj iz upotrebe pesticida. Ako govorimo o cijeni kod nas od 580 kuna i 600 kuna kaže pola ide onome tko pregledava strojeve, to je Poljoprivredni fakultet ili pak privatne licencirane firme, ima i takvih, a pola državi. Pitam se i vas gospodine, pa nije li državi u interesu da ima obučene seljake, ispravne poljoprivredne strojeve pa da pripomogne tome seljaku da jeftinije prođe, da manje potroši novaca na ovo nego 580 kuna i za tečaj 600 kuna. Plaćaju i tečaj za prvu pomoć, hitnu pomoć u poljoprivredi, a tečaj od vozačkog ispita ne važi, a oni voze traktor i polažu vozačku ispit. Taj tečaj ne važi treba neki drugi tečaj hitne pomoći i štošta ima kako kažu u Bosni namet na vilajet jednostavno to se više izdržati ne može, a selo i sela postaju prazna. Pa jeli u interesu ikome ovdje u ovoj državi ili je pak interes biti grobar poljoprivrede i završiti jedanput s tim da napokon pomogne u bilo kojem smislu ili da se smanji ova cijena ili da država participira u toj cijeni ili da povučemo sredstva iz EU jer se ovaj posao mora završiti tijekom ove i 2015.godine. Mislim da prostora još ima i da našim seljacima, OPG-ima možemo pomoći. Pitao sam koliko ima prskalica u Hrvatskoj traktorskih, rečeno mi je 80 tisuća puta 600 kuna, to je 48 milijuna kuna, a OPG-a 180 puta 600 kuna za tečaj to je 108. Znači 150 milijuna kuna će se uzeti na ovome.
Hvala lijepa.
Hvala i vama.
U ime kluba HDZ-a u Hrvatskom saboru poštovani zastupnik Ivan Šuker o istoj temi.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege. Jučer je objavljeno da je BDP u odnosu na 8.mjesec prošle godine pao 4,7%. Nešto što su mnogi i očekivali da će se dogoditi, a taj ping-pong sa rastom industrijske proizvodnje ove godine je pomalo čudan. Međutim ono što posebno zabrinjava je da je jedan od glavnih razloga tog pada je pad prehrambene industrije, to znači automatski i poljoprivrede i ako pogledamo u strukturu BDP-a nekada je poljoprivreda činila preko 5% BDP-a, danas je to palo ispod 3,6%. A kada pogledate ukupan pad BDP-a u proteklim godinama najdrastičniji pad bilježi graditeljstvo i poljoprivreda. Da li se ovo u poljoprivredi događa slučajno ili zbog toga što netko nije prepoznao što hrvatskoj poljoprivredi treba u trenutku ulaska i u Europsku uniju i kada postanemo članica Europske unije, ja bih rekao da je ovo drugo. Jer kada pogledate samo neke segmente poljoprivrede onda ćete vidjeti da je prošle godine pad proizvodnje mlijeka bio za 100 milijuna litara, 100 milijuna litara za jednu Hrvatsku koja troši negdje oko milijardu litara godišnje je stravično puno. Međutim, uz to je išao još jedan pokazatelj koji je prošao nezapaženo a to da je te godine porast izvoza govedine bio za nekakvih 30, 40% a to nisu ništa drugo nego krave muzare iz mliječnih farmi koje su u razdoblju od 2005. do 2011. uz kapitalnu potporu Hrvatske države se gradile, danas su manje-više sve te mliječne farme nestale. Da li je netko odigrao igru sa onom bakterijom u mlijeku hrvatskih proizvođača i na takav način eliminirao hrvatske proizvođače mlijeka, to je isto veliko pitanje na koje nikad nitko nije dao odgovor. Ista priča je u trenutku kada je Europska zajednica uvela sankcije prema Rusiji, normalna stvar da se na europskom tržištu pojavio višak poljoprivrednih proizvoda. Nakon tog trenutka Hrvatsku je zapljusnulo nekakve diskontne, reklamne cijene mesa. Da li je to meso od hrvatskih proizvođača ili je uvezeno od nekud drugdje po nekakvoj maloj cijeni i nažalost svi ti veliki lanci jednostavno gledaju samo kako će zaraditi a ne što i kako će prodati hrvatskim građanima. Ono što je činjenica i za što smo ne svi nego jedan dio ove sabornice digao ruku u protekle 3 godine a to je izglasavanje proračuna za 2012., 2013. i 2014. je da su subvencije u poljoprivredi u 2014. u odnosu na 2011. manje 16%. E sada kolegice i kolege postavlja se jedno pitanje da li je hrvatski poljoprivrednik na razini na kojoj je bio mogao sa smanjenim subvencijama konkurirati proizvođačima koji su itekako organizirani pa i udruženi iz Europske zajednice a postali smo dio toga zajedničkog tržišta. Dakle sve to govori da netko naprosto nije se želio baviti sa problemom poljoprivrednika, nije se želio baviti sa pomoću poljoprivredi, bilo je daleko bitnije popisati kotlove za pečenje rakije tako da slučajno ne bi netko ispekao 10 litara rakije više, manje nego pomoći poljoprivrednicima a onda te kotlove i prskalice popisivati u nekim idućim vremenima jer za godinu ili dvije dana od ulaske Europske unije Hrvatska neće puno izgubiti na trošarinama za alkohol. No, to samo govori kakav je naš odnos a najnoviji primjer je mandarine i tko je više se borio za mandarine u Briselu, da li Ministarstvo poljoprivrede ili EU zastupnici. Očigledno da nije bilo političke bitke ministar poljoprivrede ne bi ni reagirao a u konačnici bi ceh platili proizvođači mandarina u neretvanskoj dolini. Međutim trebate znate da je Vlada subvencijom cijene i garantiranom cijenom mandarina praktički to tržište dovela u red i Hrvatska je od uvoznika postala jedan od velikih izvoznika mandarina. To je samo jedan pokazatelj kada se vodi sustavna politika da onda možete itekako na zahtjevnom tržištu uspjeti, ali to se nije dogodilo i Hrvatska je danas preplavljena sa smrznutim mesom pitaj Boga kojeg vijeka trajnosti. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Poštovane kolegice i kolege radi opće hrvatske javnosti moram reći da Poslovnik Hrvatskoga sabora predviđa mogućnost da svaki zastupnik Hrvatskoga sabora može postaviti zastupničko pitanje Vladi Republike Hrvatske ili drugim institucijama u Republici Hrvatskoj koji su dužni odgovoriti zastupniku. Osim toga i klubovi i zastupnici imaju poslovničku mogućnost pa i obavezu da predlažu akte Hrvatskom saboru za one materije i stvari o kojima vode brigu, bilo na poticaj sa terena kako se to kaže ili iz svojih političkih stranaka. Bilo bi to dobro da ovakve intervencije završe prijedlogom. Hvala vam lijepa. Sada ćemo nastaviti rad po utvrđenom dnevnom redu. - Izvješće Državnog odvjetništva Republike Hrvatske za 2013. godinu; Izvješće je dostavilo Državno odvjetništvo Republike Hrvatske. Materijale ste naravno primili. Raspravu o Izvješću su proveli Odbor za pravosuđe, Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina. Vlada Republike Hrvatske dostavila je svoje mišljenje. Ovo izvješće, rekao bih ovdje zastupati će i predstaviti novi državni odvjetnik Republike Hrvatske poštovani Dinko Cvitan, u novom mandatu, ja mu čestitam ponovo na mandatu i želim da mandat odradi na najbolji način za Hrvatsku državu i hrvatske građane i hrvatske pravne osobe. Da li želi uvodno obrazloženje? Izvolite poštovani državni odvjetniče. Dinko Cvitan, poštovani državni odvjetnik. … [[Upadica se ne čuje.]] Pola sata imate i još možete u toku rasprave puno puta po 5 minuta pa onda na kraju opet pola sata. Imate dosta vremena [[Upadica: Hvala.]] Izvolite, hvala.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici Hrvatskoga sabora. Državno odvjetništvo Republike Hrvatske sukladno obvezi iz Zakona o Državnom odvjetništvu podnijelo je Izvješće za 2013. godinu. Kada kažem državno odvjetništvo mislim na cjelokupnu državno-odvjetničku organizaciju, na 33 općinska državna odvjetništva, 15 županijskih državnih odvjetništava, ureda za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta i Državnog odvjetništva Republike Hrvatske. Navedeni Zakon propisao je i sadržaj izvješća, radi se o izvješću o stanju i kretanju prijavljenog kriminaliteta u prethodnoj godini, o predmetima u svezi sa zaštitom imovinskih interesa Republike Hrvatske i pravnoj problematici u pojedinim područjima te u pogledu organizacije i stanja kadrova u Državnom odvjetništvu. Izvješće naravno sadrži statističke pokazatelje po pojedinim tematskim cjelinama koje ću u svom uvodnom govoru istaknuti samo ukoliko su bitni za analizu stanja i kretanja prijavljenog kriminaliteta, njegove opasnosti za društvo u cjelini te stanja u vezi sa zaštitom imovine Republike Hrvatske. Budući da Državno odvjetništvo u radu ima kaznene i građansko-upravne predmete, u izvješću se posebno analizira rad Državnog odvjetništva u kaznenim predmetima, a posebno rad u građanskim i upravnim predmetima. Osim navedenog, izvješće sadrži podatke o kadrovskim osnovama za rad, materijalno-financijskom stanju Državnog odvjetništva, uočenim nedostacima te o unutarnjem poslovanju Državnog odvjetništva. Izvješće se osvrće i na zakonodavni okvir koji je relevantan za naš rad, dakle na primjenu novih zakona i zakona koji su izmijenjeni, pri čemu se upozorava na nedostatke u zakonodavstvu. U odnosu na pojedina područja dani su, kada je to bilo moguće, prijedlozi za unapređenje rada. Napominjem da izvješće ne sadrži podatke o pojedinim predmetima, sukladno članku 125. Ustava Republike Hrvatske, člancima 2. i 40. Zakona o Državnom odvjetništvu. U Zakonu o Državnom odvjetništvu također se navodi da će Hrvatski sabor ako to ocijeni potrebnim zauzeti stajališta u vezi sa stanjem i kretanjem kriminala i zaštitom imovinskih interesa Republike Hrvatske te zaštitom zakonitosti općenito, utvrditi obveze nadležnih ministarstava i drugih državnih tijela kako bi se poboljšala učinkovitost kaznenog progona radi sprečavanja kriminala i unaprijedila zaštita imovinskih interesa. Osnovna karakteristika stanja i kretanja kriminaliteta za 2013. godinu je veliki pad broja prijava protiv poznatih osoba 17% i protiv nepoznatih osoba za 9%. Do pada broja prijava je prvenstveno došlo zbog stupanja na snagu novog Kaznenog zakona kojim su neka dosadašnja kaznena djela dekriminalizirana, kao što je posjedovanje droge, obiteljsko nasilje i drugo i prešla u prekršajnu zonu kažnjavanja, dok je zbog promjene vrijednosti smanjen broj imovinskih kaznenih djela za koje se provodi po službenoj dužnosti. U 2013. godini ukupno je primljeno 71287 prijava što je 13% manje nego prethodne 2012. godine. U odnosu na mlađe punoljetne osobe i maloljetne osobe pad prijava iznosi 19%, a u odnosu na pravne osobe 44%. Posebno zabrinjava što je prvi put broj prijava protiv nepoznatih počinitelja premašio broj prijava protiv poznatih počinitelja. U 2013. godini građansko-upravni odjeli državnih odvjetništava imali su u radu manje predmeta nego u 2012. godini. Glavni razlog smanjenja je smanjenje obima poslova državnih odvjetništava na uknjižbi državne imovine jer je najveći dio tih poslova obavljen u prethodnim godinama. Iako je nakon stupanja pete novele Zakona o kaznenom postupku rad u prethodnom postupku znatno povećan jer se sada istrage provode za kaznena djela sa zapriječenom kaznom preko 5 godina, a također postoje dodatne obveze u istraživanju kaznenih djela sa propisanim kaznama do 5 godina, dosadašnja ažurnost je zadržana. Kada govorim ažurnost to znači da su neriješene po prilici dvomjesečni priliv kaznenih prijava. Posebno u kaznenom postupku uspješnost Državnog odvjetništva zavisi od uspješnosti i kvalitete rada tijela otkrivanja i prijavljivanja kaznenih djela pa će stoga uspješnost Državnog odvjetništva biti utoliko veća ukoliko je rad drugih tijela na otkrivanju i prikupljanju podataka i dokaza kvalitetniji i učinkovitiji. Broj državnih odvjetništava je racionaliziran, obim posla je povećan, broj dužnosnika ostao je na razini prošle godine, međutim u odnosu na sistematizirana radna mjesta na dan 31. prosinca 2013. godine bilo je nepopunjeno 11 mjesta državnih odvjetnika. Radi se o vršiteljima dužnosti i tijekom ove godine ta mjesta se popunjavaju, odnosno u tijeku su natječaji za popunjavanje tih radnih mjesta, odnosno postupak imenovanja državnih odvjetnika i 128 mjesta zamjenika državnih odvjetnika. Također je značajan nepopunjen broj savjetnika 164, vježbenika 154 i broj službeničkih mjesta, prvenstveno zbog nedostatka sredstava, a kada su u pitanju službenici s posebnim zanimanjima i zbog malih primanja odnosno vrlo niskih koeficijenata, uslijed čega je teško naći kandidate s odgovarajućom razinom znanja i sposobnosti za ta radna mjesta. Prije svega mislim na IT stručnjake i druge stručnjake specijalizirane struke. Državno odvjetništvo ima u pojedinim sredinama problema sa popunjavanjem upražnjenih radnih mjesta. Osim toga, problem vidimo u načinu imenovanja zamjenika općinskih državnih odvjetnika. Kada pogledamo brojke i uzmemo kao referentnu 2012. godinu, tu godinu uzima kao referentnu zato jer je ta prva puna godina primjena novog ZKP-a ajmo tako kazati, dakle zakona gdje se provodi tužiteljska istraga, broj dužnosnika, tu govorim i o građanskima ali po prilici kazneni su 2/3, bilo je 617. Na dan 15.8. ove godine bilo ih je 612, 5 ih je manje. Broj savjetnika je znatno povećan, ima ih 182, međutim samo 31 je završio državnu školu, odnosno sada završava državnu školu. Imamo 151 mladog čovjeka koji je završio, položio pravosudni ispit bez mogućnosti uz ovakvu zakonsku proceduru, uz ovakve propise koje imamo da iduće 2 godine najmanje postanu zamjenici državnih odvjetnika. Broj vježbenika je zanemariv, on je na dan 15.8. ove godine iznosio samo 6. Broj službenika je povećan za 4. Ukupno je oko 60 ljudi manje u odnosu na 2012. godinu i ono jednostavno što moram napomenuti, mi jednostavno nemamo bunar, bazen, odnosno kadrovsku osnovu za popunjavanje mjesta zamjenika državnog odvjetnika i to je ono stanje koje je zabrinjavajuće. Sam postupak postajanja zamjenika državnog odvjetnika je prilično složen. Naime, nakon završenog fakulteta koji traje 5 godina prije mi je putem Ministarstva pravosuđa, dakle na natječaju se postaje vježbenikom, nakon 2 godine staža polaže se vrlo složeni pravosudni ispit. Tada se aplicira za državnu školu koja traje 2 godine, polaže se završni ispit i kako ja velim reći u najboljim 40.-im godinama se postaje početnik odnosno zamjenik državnog odvjetnika. O tome trebamo ozbiljno razmisliti i skratiti tu proceduru jer činjenica je, iz iskustva govorim, da vi možete prepoznati čovjeka nakon 2 godine rada da l će od njega biti dobar državni odvjetnik ili neće biti dobar državni odvjetnik, ali ima mjesta i posla za svakoga od njih. Unatoč gore izneseno Državno odvjetništvo kao i ranijih godina ažurno. U izvješću se govori o pojačanim naporima. Ti napori su u pojedinim državnim odvjetništvima dosegli razinu ja bih se usudio kazati i neljudskosti. Rad posebno u Državnim odvjetništvima u Zagrebu, općinskom, županijskom USKOK-u neću govoriti je svaki dan u tjednu subotom, nedjeljom, 12, 16 sati dnevno. Ljudi se razbolijevaju. I osim toga činjenica je da kada pogledamo državna odvjetništva jedino odakle odlaze državni odvjetnici traže novi posao, traže komotniji posao, bolje plaćeni posao to iz državnih odvjetništava u Zagreb. Činjenica iz USKOK-a nitko ne odlazi, USKOK nitko neće doći, ali kada dođu, kada naviknu se na tu sredinu, kada se naviknu na takav način rada oni žele ostati raditi. To sigurno ne rade zbog novaca, ne rade zbog visoke plaće, nego to jednostavno rade zato jer misle da rade jedan društveno vrijedan posao. Doznačena materijalna sredstva nisu dostatna za rad. Ostvarena sredstva za rad državnih odvjetništava u 2013. godini omogućila su obavljanje osnovnih poslova i podmirenje osnovnih svakodnevnih obveza. Međutim, nisu dovoljna za troškove postupka na koje Državno odvjetništvo ne može utjecati. To je pitanje plaćanja obveznih obrana, troškova i svjedoka, vještačenja koja se kasnije ne mogu provesti itd. itd. Činjenica je što sam već govorio na odborima, Državno odvjetništvo na dan 1.9. bilo dužno 8,4 milijuna kuna za intelektualne usluge, usluge prevođenja, a najviše za usluge vještačenja. Bez provedenih vještačenja, osobito u predmetima gospodarskog kriminaliteta državni odvjetnik ne može donijeti odluku, ne može zaključiti da li postoji osnovana sumnja ili ne postoji osnovana sumnja za pokretanje kaznenog odnosno za podizanje optužnice ili za donošenje negativne odluke, odnosno obustave istrage. U tom kontekstu pisao sam i ministru financija i ministru pravosuđa i molio da nam osigura sredstva rebalansom proračuna, jer bitno je drugačija pozicija duga Državnog odvjetništva ili duga suda. Državni odvjetnik je stranka u postupku. Iako kao stranka u postupku ako ne bude plaćao na vrijeme svoje obveze u zakonskim rokovima u toj situaciji mi ćemo se naći da neće vještaci htjeti više vještačiti. Ja ću ponoviti što sam rekao jučer na odboru. Činjenica je da jedan vještak koji je dobio nalog, koji je u kratkom roku proveo vještačenje on mi je pisao pismo i molio je da mu se plati barem PDV koji je platio u svibnju ove godine 5000 kuna. Što se edukacije tiče nisu dovoljna sredstva ni za edukaciju. Mi nemamo novaca da platimo kotizacije i da platimo dnevnice itd. i pojedini državni odvjetnici koji žele se educirati, a to je naša obveza cjeloživotnog obrazovanja sami plaćaju troškove odlaska na seminare, plaćaju sami kotizacije. Isto tako nema novaca za stručnu literaturu. Vi ste ovdje svjedoci, vi donosite zakone koja je to količina zakona koju treba jednostavno sažvakati što ja kažem. Dakle, morate znati te zakone da bi ih mogli primjenjivati. Trebamo imati stručnu literaturu. Ni za to nema novaca. Što se tiče tehničke opremljenosti 2013. godina je bila u jako lošem stanju. Moram kazati ove godine značajni napredak je napravljen. Isto tako kada sam govorio o kadrovima spomenut ću da je u državnim odvjetništvima u kojima su osigurani tehnički uvjeti započelo se sa punom implementacijom CTS sustava. To je sustav za elektroničko vođenje spisa, odnosno praćenje predmeta u radu Državnih odvjetništava. Jedan od preduvjeta za implementaciju CTS-a je integriranost mreže infrastrukture državnih odvjetništava sa infrastrukturom Ministarstva pravosuđa. Piše u izvješću da na 28 lokacija državnih odvjetništava je nedostajao HITRONET. Taj problem je sada riješen. Ali zašto spominjem CTS? Zato jer podatke u CTS unose zamjenici državnih odvjetnika. To nije njihov posao. To je posao administracije. Međutim, nema dovoljan broj službenika koji bi taj posao mogli raditi, a bez CTS-a ne možemo imati nadzor nad radom državnih odvjetništava. Zbog odluke Ustavnog suda Republike Hrvatske od 15. prosinca 2013. godine bilo je potrebno izmijeniti Odredbe Zakona o kaznenom postupku i posljedično tome prateći zakone. Izmjene Zakona o kaznenom postupku peta novela koja je stupila na snagu 15. prosinca 2013. godine značajno je promijenila ovlasti Državnog odvjetnika u prethodnom postupku. U skladu sa odlukom Ustavnog suda povećan je nadzor suda nad radom Državnog odvjetništva. Iako je prekratko vrijeme za davanje ocjene prvi pokazatelj daju osnova za tvrdnju kako je postupak postao složeniji i kako će to dijelom utjecati na učinkovitost u postupanju. Dosadašnji rad u primjeni noveliranog Zakona o kaznenom postupku kako u nadležnosti USKOK-a, tako i u radu redovnih državnih odvjetništava ukazuje kako je i dalje u složenim predmetima glavni teret u prikupljanju dokaza na državnom odvjetniku. Iskustvo USKOK-a pokazuje da je izuzetno korisno da se u složenim slučajevima timu državnih odvjetnika pridružuju policijski službenici i službenici iz drugih državnih tijela, prvenstveno porezne uprave. Ponovno ću naglasiti da je Državno odvjetništvo odgovorno za odluke i učinkovitost u toku kaznenog postupka dok policija i druga tijela moraju preuzeti glavni teret u otkrivanju i sprječavanju kaznenih djela to tim više što je broj podnesenih prijava protiv poznatih osoba u padu. Nakon stupanja na snagu Zakona o kaznenom postupku iz 2008. godine prvenstveno se promijenilo vrijeme trajanja istrage i zaista istražni postupci su ubrzani. Međutim, jučer sam to kazao nisam siguran i radit ćemo jednu analizu da vidimo da li je ukupno došlo do ubrzanja cjelokupnog postupka. Dakle, govorim do pravomoćnosti presude. Ističem da je na temelju zauzetog stava Vrhovnog suda Republike Hrvatske Državno odvjetništvo preuzelo 358 predmeta sa 914 osoba u kojima je istraga pokrenuta za vrijeme važenja starog ZKP-a. Dakle, istražni sudac je donio rješenje o provođenju istrage. Dakle, niti jedna od tih istraga nije mlađa od tri godine. Neke su stare preko 10 godina. Sada državni odvjetnici kada su dobili te predmete imaju 6 mjeseci za dovršetak istrage. Ono što se nije riješilo 10 godina mora se riješiti u 6 mjeseci. Tu ćemo se susresti sa velikim problemima troškova. Tamo gdje su nalažena vještačenja račun će se ispostaviti državnom odvjetniku odnosno Državnom odvjetništvu. Problem je tu naravno najveći u Zagrebu, u Općinskom i Županijskom Državnom odvjetništvu. Međutim, analiziramo to stanje i dat ćemo, uputit ćemo u te predmete, odnosno dat ćemo u rad drugim državnim odvjetništvima tako da bi uspostavili s jedne strane ravnomjernu opterećenost državnih odvjetnika, zamjenika državnih odvjetnika, a s druge strane da bi mogli u zadanim rokovima kako to propisuje zakon dovršiti istrage, donijeti državno-odvjetničke odluke. Broj prijava smanjen je kao što sam rekao u odnosu na 2012. godinu i to je 13% ukupnog broja manje, u 2013. godini prvi puta kao što sam isto tako kazao broj prijava protiv nepoznatih osoba kojih je bilo 36 012 veći od broja prijava protiv poznatih osoba koji iznosi 35 257. Pad broja kaznenih prijava protiv nepoznatih počinitelja je 9%, u odnosu na poznate osobe 17%, protiv maloljetnih osoba 19%, mlađih punoljetnih osoba 19%, odraslih osoba 16% i protiv pravnih osoba 44%. U izvješću je navedeno da pad broja upisanih prijava je značajan i nužno je tijekom 2014. godine pratiti kretanje broja prijava i upoznavati tijela otkrivanja s tim podacima te na zajedničkim sastancima utvrditi razloge. Mi smo prošli tjedan imali prošireni kolegij koji čine svi županijski državni odvjetnici i 5 općinskih državnih odvjetnika, najvećih općinskih državnih odvjetnika i radili smo analizu. Trend i dalje pokazuje blagi pad broja kaznenih prijava, blagi. Dakle, ovako veliko kao što je bilo u 2013. nije, međutim ja sam razgovarao sa glavnim ravnateljem policije i dogovorio sam da ćemo imati jedan sastanak na kojemu će biti svi načelnici policijskih uprava i svi županijski državni odvjetnici i da ćemo napraviti jednu zajedničku analizu i analizirati koje radnje moramo poduzimati, koje mjere moramo poduzimati posebno na suzbijanju korupcije na lokalnoj razini i organiziranog kriminaliteta. Što se tiče strukture prijavljenih poznatih osoba slična je kao i ranijih godina, većina je punoljetnih osoba a najveći pad prijava protiv pravnih osoba prvenstveno je zbog smanjenja broja prijava za gospodarske prijevare. U radu Državno odvjetništvo RH posebnu pozornost i pozorno razmatra na osnovu mjesečnih izvješća rješavanje starijih prijava, kvalitetu i uspješnost u postupku u predmetima odraslih osoba, u predmetima protiv mlađih punoljetnih osoba i maloljetnika na način rješavanja te posebnu primjenu oportuniteta jer u ovim postupcima primarna svrha nije kažnjavanje nego pomoć mladoj osobi. Dakle, predmeti protiv pravnih osoba te predmeti iz nadležnosti USKOK-a. Što se tiče rješenja broja prijava Državno odvjetništvo kako govore statistički podaci bilo je uspješno u rješavanju prijava i ažurnost je zadržana time da broj neriješenih prijava nije nimalo zabrinjavajući, dapače, dobar je. Što se tiče odbačaja kaznenih prijava postoji kontrola rada Državnog odvjetništva i državnih odvjetnika. U svakom slučaju kada se odbaci kaznena prijava dostavlja se oštećeniku s poukom da ima pravo nastaviti kazneni progon i time je omogućena sudska kontrola odluka Državnog odvjetništva. Rješenje o odbačaju dostavlja se i podnositelju prijave, osumnjičeniku ako to izrijekom zatraži. U korupcijskim predmetima dakle onim predmetima koji su u nadležnosti Ureda za suzbijanje korupcije organiziranog kriminaliteta u kome nema oštećenika podnositelj prijave može sukladno Zakonu o USKOK-u podnijeti prigovor i uz zakonom propisanu proceduru će se preispitati takva odluka sve do … [[Govornik se ne razumije.]] Državnog odvjetništva RH. Broj kaznenih naloga je smanjen jer je uslijed izmjene Kaznenog zakona smanjen broj kaznenih djela za koje se može zahtijevati njegovo izdavanje. Broj kaznenih naloga će se morati povećati inače će s obzirom na izmijenjeni ZKP i nove obveze u vođenju istrage općinska državna odvjetništva neće moći s postojećim brojem zamjenika rješavati na vrijeme sve prijave i uspješno provoditi istragu i zastupati optužnice. Što se tiče broja istraga došlo je do porasta broja istraga što je očekivano s obzirom na izmjene zakona. Istraga je vođena protiv 1715 ljudi, od čega 725 iz nadležnosti USKOK-a. Međutim, ovaj broj 725 iz nadležnosti USKOK-a zapravo je odraz jednog velikog predmeta tj. operativne akcije HIPOKRAT. Od 1715 istraga koje su vođene dovršene su 1654 istrage i odluka je donesena u odnosu na 1350 osoba dok se ustupom i na drugi način riješene su 272 istrage. Što se tiče uspješnosti pred Optužnim vijeće koje preispituje osnovanost optužnica državni odvjetnici su povukli svega 60 optužnica što je neznatan broj ako ga usporedimo s brojkom od 10 1323 podignute optužnice bez kaznenih naloga. Državna odvjetništva primili su 8001 odluku Optužnog vijeća, potvrđeno je 7641 optužnica ili 95,5%. Na dopunu je vraćeno 3,7% dok su odbačene svega 64 optužnice što iznosi 0,8%. Što se tiče uspješnosti u kaznenim postupcima 2013. godinu obilježila je visoka uspješnost sa 89% osuđujućih presuda. Što se tiče sankcija imajući u vidu primjene u vrstama sankcija, u granicama propisanih kazni koje su propisane u novom Kaznenom zakonu, posebno odredbe u radu za opće dobro na slobodi bilo je očekivano da će broj izrečenih kazni zatvora značajno se smanjiti nakon stupanja na snagu novog Kaznenog zakona. Što se tiče većine izrečenih kazni sudovi u pravilu sankciju izriču u donjoj trećini propisanih kazni za pojedino kazneno djelo, a u općinskoj nadležnosti česta je primjena uvjetne osude kao mjere upozorenja. S obzirom na broj recidiva kao i općenito kretanja prijavljenog kriminala ne može se reći da takva kaznena politika generalno nije odgovarajuća, međutim u pojedinim slučajevima nužno je primijeniti kaznu zatvora kao upozorenje svima da ne krše određene propise. Selektivnom primjenom propisanih sankcija u zakonskim okvirima bez daljnjeg povećanja učešća kazne zatvora kao najteže kazne može se postići svrha kažnjavanja propisana zakonom. Što se tiče presuda na temelju sporazuma u javnosti je često označavano da se tu radi o trgovini u negativnom kontekstu i stvara se utisak da se kroz sporazume nekome pogoduje. I zbog toga je i zbog ovakvih izjava i ovakvih mišljenja posebna pozornost posvećena praćenju rada državnih odvjetništava u postupcima sporazumijevanja. U 2013. godini donesene su 425 presude po sporazumu, dakle svega 2,8% presuda od 14 936 osuđujućih presuda. U nekim slučajevima, posebno u predmetima iz nadležnosti USKOK-a, bez postizanja sporazuma i priznanja krivnje od strane nekih od optuženika ti postupci se ne bi mogli uspješno završiti. Državna odvjetništva su tijekom 2013. godine izjavila 2483 žalbe. To je u odnosu na 14,9% svih presuda. Što se tiče zamrzavanja imovine, oduzimanja imovinske koristi tijekom 2013. godine državna odvjetništva bez USKOK-a zamrznula su 70 milijuna kuna, USKOK je zamrznuo imovine 196 milijuna kuna. Tu nisu, u ovim brojkama nisu vrijednosti nekretnina koje u tom trenutku nisu bile procijenjene, dakle radi se o daleko većem iznosu. U postupcima u 934 presude, dakle sudovi su prvostupanjskom presudom dosudili oduzimanje ukupne imovinske koristi u iznosu od 210 milijuna kuna. Što se tiče rada u predmetima protiv maloljetnih osoba, osim znatnijeg pada broja prijava 19% kao što sam rekao, u samoj strukturi ne postoji značajno odstupanje u odnosu na raniju godinu. U radu su bile 3503 prijave. Na području maloljetnog prava u primjeni je novelirani zakon o sudovima za mlade što je rezultiralo povećanjem broja pripremnih postupaka. Na kaznenim prijavama protiv maloljetnih osoba zbog posebnosti rada na ovim predmetima rade posebno imenovani zamjenici za mladež i stručni suradnici defektološke struke koji dobro poznaju ovu problematiku i usko surađuju sa centrima za socijalnu skrb, školama i drugim službama koje se bave zaštitom i pružanjem pomoći maloljetnim osobama. Radi čim veće pomoći ovoj populaciji primjenjuje se van sudska nagodba kojom se nastoji i bez kažnjavanja ostvariti svrha vođenja postupka. Rad državnog odvjetništva na ovom području je ažuran kao i uvijek do sada, podatak o 38,7% maloljetnika koji su već ranije prijavljivani pokazuje kako je državno odvjetništvo a i druga tijela trebaju pozorno pratiti kretanje maloljetničkog kriminaliteta posebno jel recidiv raste. Taj recidiv je 2012. godini bio 36,4%, ponavljam u 2013. godini 38,7%. Zahtjev za pripremni postupak podnesen je u odnosu na svega 100 maloljetnika i to za najteža kaznena djela. Neposredno bez pripremnog postupka donesen je prijedlog za izricanje sankcija u odnosu na 767 maloljetnih osoba, a po dovršenom pripremnom postupku. Većim dijelom se radi o pripremnim postupcima koji se provode, koje su provodili suci za mladež po starom zakon, postupak je obustavljen u odnosu na 13 maloljetnih osoba sve primjenom načela svrhovitosti. U odnosu na 28 osoba nakon dovršenog pripremnog postupka podnesen je prijedlog za izrečene sankcije. Vijeće sudova za mladež donijelo je 669 odluka, od toga 578 kojima su maloljetnicima izrečene sankcije. Uglavnom se radi o odgojnim mjerama, a samo izuzetno kaznama maloljetničkog zakona u svega 4 slučaja, odnosno … [[Govornik se ne razumije.]] maloljetničkog zakona u 52 slučaja. Što se tiče USKOK-a najosnovnije je kazati da je USKOK zadržao visoku razinu uspješnosti. Ona je ove godine bila, što se osuđujućih presuda tiče, 97,9% dakle 98%. Došlo je do povećanja broja prijava, ponavljam to je jedan predmet i to predmet operativne akcije Hipokrat. Došlo je zbog toga i do znatnog povećanja broja istraga koje su se vodile, međutim za USKOK je naglasiti da je s jedne strane iznimno mali broj kao i uvijek kaznenih prijava iz područja organiziranog kriminala, međutim ja sam upozorio sam jučer, a to ću kazati i danas da je došlo do pada broja prijava za organizirani kriminal. Na razinu je sveden 2009. godine. Dakle, nakon 2008. godine, 2009., 2010. i 2011. bilježio se pad broj kaznenih prijava za organizirani kriminal. 2012. godine taj trend je zaustavljen, 2013. godine ponovno je došlo do pada prijava za organizirani kriminal. Što se tiče politike kažnjavanja, ona je mnogo stroža nego što je kod redovnih državnih odvjetništava, 46,8% osuđeno je osoba na kazne zatvora, a inače prosjek svih državnih odvjetništava iznosi 14,8%. Politika kažnjavanja za kaznena djela iz nadležnosti USKOK-a bitno je stroža od politike kažnjavanja za druga državna odvjetništva uključujući i županijska državna odvjetništva, naime to proizlazi iz jednostavne opasnost kaznenog djela organiziranog kriminala i korupcije koje zahtjeva takve sankcije. Tijekom 2013. godine državna odvjetništva primila su 710 prijava protiv pravnih osoba, 2012. godine 1071. Nakon godina porasta prijava protiv pravnih osoba došlo je do drastičnog pada i smanjenja za 44% kako što sam već kazao. Meritorno je riješeno 860 prijava, od toga 253 ostale su neriješene od čega samo 1 u državnom odvjetništvu. Nakon dovršene istrage u odnosu na pravne osobe podignute su 73 optužnice, došlo je od obustave 63 istrage, doneseno je 255 presuda od kojih 154 osuđujuće, 48 oslobađajućih i 53 odbijajućih. U 154 osuđujuće presude izrečen je jedan prestanak pravne osobe, za 152 pravne osobe izrečene su novčane kazne, od kojih 18 uvjetnih. Što se tiče kaznenog djela, ja bih još samo nekoliko osnovnih crta u odnosu na kazneno djelo ratnih zločina čija je karakteristika rada na ovim predmetima nedostupnost okrivljenika često i svjedoka. Upravo zato jer se u postupcima zbog ratnih zločina okrivljenici, svjedoci i dokazni materijal u najvećoj mjeri nalaze na području regije. Inicirana su zaključivanja sporazuma o neposrednoj razmjeni dokaza i pomoći upravo između tužiteljstava u regiji u predmetima ratnih zločina. Svi tužiteljski uredi u regiji imaju zaključene posebne sporazume za ratne zločine. Osim toga do 2013. godine potpisani sporazuma za ratne zločine, dana 3. lipnja 2013. godine DORH je s tužiteljstvom Bosne i Hercegovine zaključio protokol o suradnji o progonu počinitelja kaznenih djela ratnih zločina, zločina protiv čovječnosti i genocida naravno uz prethodno mišljenje Ministarstva vanjskih i europskih poslova i Ministarstva pravosuđa. Prema podacima iz baze podataka ratnih zločina državnog odvjetništva zabilježeno je ukupno 490 zločina. Ovome ne govorim o osobama nego o zločinima, od čega je evidentirano 319 zločina po poznatim počiniteljima i 171 zločin po nepoznatim počiniteljima. Suđenja se odvijaju na četiri specijalizirana suda i četiri specijalizirana državna odvjetništva, ova najveća, Zagreb, Split, Osijek i Rijeka. Naravno radi se o županijskim državnim odvjetništvima. Od tijela otkrivanja kontinuirano se zahtjeva otkrivanje počinitelja i prikupljanje dokaza radi procesuiranja. Rad na ovim predmetima, rekao bih na dnevnoj bazi koordinira se između tužitelja i policijskih službenika, traže se podaci i dokazi kojima raspolaže baza podataka Međunarodnog kaznenog suda za bivšu Jugoslaviju. Od svih imatelja arhiva traži se i dostavlja se dokumentacija o ratnim zločinima, od tužiteljstva u regiji traže se podaci, zato su ti sporazumi zaključeni, da naglasim, to nisu nikakvi međudržavni sporazumi koji bi obvezivali Državno odvjetništvo i obvezivali RH, to je jednostavno razmjena informacija na osnovu kojih mi možemo poduzimati, odnosno tijela otkrivanja poduzimati određene radnje u cilju otkrivanja počinitelja kaznenih djela i naravno, ostvaruje se suradnja s nevladinim udrugama i međunarodnim organizacijama koje također imaju moguće korisne podatke za rad u ovim predmetima. Sada bih u svom izlaganju kazao nekoliko riječi o radu na predmetima iz nadležnosti građansko upravnih odjela. U 2013. godini građansko upravni odjeli državnih odvjetništva primili su 62 tisuće 97 novih predmeta, što pokazuje da se nastavlja smanjivati broj predmeta. Broj primljenih sudskih predmeta manji je za 6% jer se nastavlja smanjivati broj zemljišno knjižnih predmeta, a smanjuje se i broj novih upravnih predmeta. Rad građansko upravnog odjela može se podijeliti u 3 grupe, zastupanje, zaštita zakonitosti i davanje pravnih mišljenja…
Poštovani državni odvjetniče, uvodno izlaganje privedite kraju pa ćete imati priliku u toku rasprave se uključiti po 5 minuta. Imamo poslovnički limit. Hvala lijepa. Sad ćemo ići na replike. Prvo, poštovani zastupnik Josip Salapić, replika.
Hvala predsjedniče Sabora. Uvaženi glavni državni odvjetniče, evo ja ću nastaviti tamo gdje ste vi stali. Spomenuli ste građansko upravni odjel, osobno se zalažem za reorganizaciju i preustroj Državnog odvjetništva RH. Vi ste u svom izvješću koje je strukturalno slično kao i dosadašnja izvješća prošlih godina, a odnosi se na vašeg prethodnika gospodina Baića. Mislim da bi bilo dobro preustrojiti DORH tako da upravo ovaj građansko upravni odjel postane svojevrsni servis Vlade RH, iliti služba koja bi bila … na Vladu, a da se Državno odvjetništvo bavi isključivo kaznenim progonom i dakle, kažnjavanjem počinitelja kaznenih djela sukladno zakonima koje donosimo ovdje u Hrvatskom saboru. Sami ste istaknuli financijske probleme, ne može se očekivati učinkovitost niti dobri rezultati u pojedinim postupcima ako nema dovoljno sredstava, ako nema opreme, ako nema novca za edukaciju pa onda treba možda razmišljati o vremenu koje je pred nama, a tražimo visoku profesionalnost i odgovornost da se evo, razmišlja u tom smjeru kod Ustavnih promjena, da se i sustav i organizacija Državnog odvjetništva promjeni na način da se ovaj građansko upravi odjel stavi u drugačiju službu nego što je to danas. I još jedno pitanje koje možemo otvoriti u raspravi, ovdje u izvješću su strukturalno nabrojani, dakle oni elementi po kaznenim postupcima, to ćemo kada bude rasprava duža, ali ono što bih ja spomenuo, ima li slučajeva kada su i dužnosnici, službenici, namještenici unutar Državnog odvjetništva i Uskoka te kršili svoje ovlasti u pojedinim postupanjima, da li se proveo koji postupak protiv takvih osoba jer smo svjedoci da su u brojnim važnim predmetima za interese Hrvatske određene informacije išle prema medijima i javnosti što je po meni ugrožavalo sudski postupak i ono što se želi postići samim procesom, a to je da osobe koje su počinile kaznena djela zaista budu kažnjene, ali u postupku koji će biti posve neovisan i rezultat onoga što je i zadaća Državnog odvjetništva.
Hvala lijepa. Da li želi… Odgovor na repliku, glavni državni odvjetnik, poštovani Dinko Cvitan.
Poštovani zastupniče Salapić, što se tiče reorganizacije, dakle treba mijenjati Ustav i ja sada kao glavni državni odvjetnik moram cijeniti da mi imamo dva odjela, kazneni i građansko upravni odjel i dok je to tako jedinstveno će funkcionirati državno odvjetništvo. Što se tiče stegovnih postupaka, ima podataka o provedenim stegovnim postupcima, dakle stegovne postupke provodi državno odvjetničko vijeće na osnovu postupaka koji pokreću državni odvjetnici za kršenje zakona u Državnom odvjetništvu. Što se, govorite o curenju informacija, ja ću vam sada kazati. Nikada informacije nisu curile. Činjenica je da su mediji pisali, pisali su o tome i izlazili su zapravo sadržaji iz zapisnika koji su tada bile tajne, danas su …, razlika je nekakva, nebitna, ali je nekakva, međutim činjenica je da ti podaci iz Državnog odvjetništva nisu curili bez obzira kakva je percepcija javnosti. Ja upravo zbog toga da ne bi došlo do pogrešne percepcije javnosti, ja kao državni odvjetnik jednostavno ne želim komunicirati s medijima, osim evo kad me zaustave ispred Sabora, recimo. Ali kažem to je samo radi percepcije, odgovorno vam tvrdim, nikakvi podaci jer koji bi naš interes bio da ti podaci cure van? Zbog čega? Mi želimo uspjeti u tom postupku, mi želimo biti, ponašati se kao odgovorni ljudi i tamo zaista gdje ima dokaza, bez obzira o kojoj se strani radi, o stranačkoj pripadnosti, mi želimo da taj postupak bude zakonito proveden uz poštivanje svih Ustavom garantiranih prava građana. To vam odgovorno tvrdim.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Miroslav Tuđman, replika.
Hvala vam gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. U javnosti i medijima provlači se teza da menadžeri javnih poduzeća i iz javnoga sektora često idu državnom odvjetniku pitati da li treba potpisati ili ne treba potpisati neki ugovor. Mene bi interesiralo, s obzirom da nismo čuli niti u ovom usmenom izvješću, a mislim da nisam našao taj podatak ni u ovom pisanom izvješću, da li se vodi evidencija o takvim slučajevima, takvim zahtjevima? Koje su dimenzije toga i ovisno o tome, koji su onda motivi, razlozi, da li političke naravi, da ljudi budu sigurni i da ili pak pravne naravi zbog neusklađenosti pojedinih zakona pa onda se ne zna što treba raditi? Tako da, bilo bi interesantno to znati jer je onda iz toga se mogu izvući niz drugih zaključaka, da sada to ne …. Hvala vam najljepša.
Odgovor na repliku, poštovani glavni državni odvjetnik, Dinko Cvitan.
Poštovani zastupniče Tuđman, ja ne znam da bi itko ikada iz javnog poduzeća došao u Državno odvjetništvo i pitao da li može potpisati nekakav ugovor. Državno odvjetništvo se ne bavi tim. Ja za to ne znam. Činjenica je da Državno odvjetništvo može davati mišljenja na sadržaj odrednih ugovora kada ih se pita, ali se zna točno koja je procedura i čiji su imovinski interesi u pitanju. Moram kazati ako dozvolite, da sam razgovarao sa svojim prijateljima s kojima sam zajedno išao u gimnaziju koji su mi rekli da se boje potpisivati ugovore i rade u poduzećima,neki rade u javnim poduzećima. Ja sam im tada rekao ljudi odnositi se prema toj imovini kao prema tuđoj ili bar kao prema svojoj. Dakle ne vidim nikakvog razloga da bi itko dolazio u Državno odvjetništvo po Amen odnosno garanciju da zbog potpisivanja ugovora ono što se kaže kolokvijalno neće završiti u zatvoru. To bi bilo zaista pretjerano i to bi bila jedna nemoguća situacija kada bi Državno odvjetništvo preuzimalo takvu ulogu. Ja tvrdim da takva uloga nije preuzeta.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Branko Vukšić, replika.
Uvaženi državni odvjetniče govorili ste u samome uvodu uz ovu službu obzirom na njezin značaj u Hrvatskoj banalnim problemima ili bi oni zapravo banalni trebali biti. Po vašim apelima oni su suštinski. DORH gubi na vjerodostojnosti i o tome ste vi govorili upravo zato što je dužnik, što nema dovoljno novaca, što ne plaća svoje obveze. A zakonom smo propisali spacijalni status DORH-a kakav recimo zakonski nemaju ni Njemačka, Francuska, Švicarska, te države nemaju posebne zakone o državnom odvjetništvu, osnovne norme o položaju, organizaciji i funkcioniranju Državno odvjetništva nalaze se u zakonima o sudovima, a ovlaštenje u postupku regulirane su kaznenim postupkom. U Njemačkoj državno odvjetništvo se smatra dijelom pravosuđa u širem smislu, državno odvjetništvo ne pripada sudskoj vlasti jer njoj pripadaju samo organi koji presuđuju generalnog saveznog tužitelja i savezne tužitelje imenuje predsjednik na prijedlog ministra pravosuđa. Sličan način izbora propisan je i u Francuskoj. U Hrvatskoj Državno odvjetništvo samostalno i neovisno pravosudno tijelo. Taj model odgovara društvima s najvišim demokratskim standardima najvišim demokratskim načelima među kojima bi vodeći standard bio nulta tolerancija prema političkom utjecaju na rad i odluke Državnog odvjetništva. E sada, jeli baš Hrvatska dosegnula te standarde kada Državno odvjetništvo mora kuburiti čak sa novcem? To je svojevrstan pritisak na Državno odvjetništvo. Mi smo po tome neozbiljna država. Kako ćete vi nekoga proganjati kada treba proganjati DORH zbog novca, a u slučaju Al Caponea dobro znamo da je novac itekako važan.
Odgovor na repliku poštovani glavni državni odvjetnik Dinko Cvitan.
Poštovani zastupniče Vukšić, prilično mi se čini dramatično iznošenje ovog stanja. Ja sam samo upozorio da nedostaje sredstava za naše elementarno postupanje. Moram kazati da je i ranijih godina bilo takvo stanje, ali da je to rješavamo kod rebalansa proračuna. A što se tiče ustavnopravne pozicije Državnog odvjetništvo moje mišljenje je da Državno odvjetništvo mora biti samostalno i neovisno pravosudno tijelo onako kako definira Ustav. U situaciji imamo iskustva iz susjednih zemalja kada je državno odvjetništvo ušlo u dio izvršne vlasti ili pod ministarstvo pravosuđa ili u određenim situacijama pod MUP-om gubi se smisao državnog odvjetnika. Državni odvjetnik je kao institucija stvoren da bude jedna zona koja će preispitati ono što radi policija i da bi s tim išla prema sudu. Naravno, ja se slažem s vama u onom dijelu da nisam vjerodostojan kao državni odvjetnik ili bilo koji moj kolega ako sam dužan nekome za plaćanje usluga. Zbog toga sam i to iznio kao problem i ja očekujem da će se problem riješiti kao što se rješavao i ranijih godina. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Poštovani zastupnik Dragan Crnogorac, replika.
Poštovani gospodine Cvitan, kroz čitav ovaj izvještaj se provlači nedostatak sredstava za provođenje istraga, angažiranje vještaka, nedostatak sredstava za rad što dovodi do odustajanja od istraga ili su one nekvalitetne, a prizvuk na koji je to prikazano upravo u samom izvještaju ja imam neki osjećaj blagog apokaliptičkog stanja. Međutim kao što možemo vidjeti ovaj izvještaj potpisuje bivši glavni državni odvjetnik gospodina Bajić, a vi ste kao što znamo evo malo više od pola godine na mjestu glavnog državnog odvjetnika. S obzirom na sva ta pomanjkanja sredstava ovdje možemo vidjeti u izvještaju čak i 800 kompjutera, računala koja su zastarjela itd. i da ne govorim o nekim drugim stvarima. Mene interesira pitanje da li vi poslije više od pola godine možete reći da li mi Hrvatski sabor, građani RH i svi oni koji borave ili dolaze u RH trebaju biti zabrinuti za svoju pravnu sigurnost u onom dijelu za koju tu pravnu sigurnost brine i vodi računa Državno odvjetništvo i USKOK? Hvala.
Odgovor na repliku poštovani glavni državni odvjetnik Dinko Cvitan.
Poštovani zastupniče Crnogorac, ja ne vidim stanje opisano u izvješću kao apokaliptično stanje. S druge strane točno je da je ovo izvješće potpisao Mladen Bajić moj prethodnik kao glavni državni odvjetnik. Međutim ja sam u to vrijeme bio ravnatelj USKOK-a koji je radio na velikom broju predmeta koji su imali veliku pozornost pa i ovoj sabornici kroz čitav niz godina. Prema tome ovo izvješće državnih odvjetništava o podnesenim prijavama i radnjama koje se poduzimaju u zaštiti imovinskih interesa RH i osobno smatram da je i relevantno tko je ovo izvješće potpisao, to je Izvješće o radu državnih odvjetništava koje se metodološki radi na osnovu izvješća svih državnih odvjetništava u RH po metodologiji koja se ovdje nalazi. Dakle stanje nije apokaliptično, to je prvo, a drugo, nitko ne treba brinuti o svojoj sigurnosti što se tiče državnog odvjetništva. Što se tiče kaznenog progona u postupak će se ići protiv svakoga za koga postoje dokazi da je kazneno djelo počinio bez obzira o kome se radi i kakvi su svjetonazori, politička opredjeljenja itd., itd.. A što se tiče zaštite imovinskih interesa, oni su propisani zakonima Republike Hrvatske i Republika Hrvatska odnosno Državno odvjetništvo u njegovo ime će poduzeti sve u ime zaštite imovinskih interesa Republike Hrvatske. Dakle ne treba nitko brinuti jer država Hrvatska je slobodna i sigurna država.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Vesna Škare-Ožbolt, replika.
Poštovani glavni državni odvjetniče, čuli smo u vašem izvješću puno konkretnih brojki, čuli smo povećan broj slučajeva otkrivenih, koruptivnih slučajeva međutim kada se pogledaju izvješća indeksa korupcije koje radi Europska komisija, pa izvješće Europskog instituta o korupciji u poslovnom svijetu, pa nekim drugim izvješćima GRECO o stupnju korupcije u Hrvatskoj, tada za tu istu godinu ne vidi se nekakva razlika u percepciji u odnosu na otvorene slučajeve, bitno veći napredak u radu Državnog odvjetništva, bitno bolji rezultati, to jednostavno ni građani ne valoriziraju u dovoljnoj mjeri ni poslovna zajednica, dakle nije došlo još do svijesti. Dakle broj procesuiranih slučajeva u odnosu na percepciju u Hrvatskoj o stanju korupcije nisu stvari izjednačene. Pa vas jednostavno pitam koji je to razlog, ja sam svjesna činjenice da je pitanje puno šire od ove teme o kojoj danas raspravljamo ali ste tu bitni u odgovoru, koji je to razlog, da li je to možda i dalje ne povjerenje, da li je to možda stvar ovih sporazuma koji se sklapaju pa se oni na neki način krivo percipiraju u javnosti, da li su to neki treći razlozi, zanimalo bi me kada će se to jednostavno poklopiti, efikasnost i bolja percepcija o suzbijanju korupcije u Hrvatskoj? Hvala.
Odgovor na repliku glavni državni odvjetnik poštovani Dinko Cvitan.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Poštovan zastupnice Škare-Ožbolt, kada će doći to vrijeme nemam pojma, ne znam. Činjenica da postoji razlika između percepcije, godinama pratimo podatke koje objavljuje Transparency International i ja sam naivno očekivao kada su se neke stvari dešavale prije nekoliko godina da će se percepcija promijeniti, da ćemo dobiti onih više bodova pa da konačno doguramo do petice, što znači dovoljan, sada smo ispod crte, nedovoljni smo. Međutim, to otvara jedno drugo pitanje, to je pitanje tamne brojke. Ja sada nisam imao vremena ali svi mi znamo i vi i ja da su postupci javne nabave zapravo jedno od temeljnih problema koje se dešavaju u našoj državi. E sada se postavlja pitanje da li imamo dobre mehanizme, mnogi stručnjaci kažu da imamo jedan od najboljih zakona koji tretira javnu nabavu, imamo Komisiju za kontrolu poslova javne nabave ali je činjenica da tamo gdje se izjavi žalba taj natječaj nije namješten, ali u masu natječaja nema žalbi. Zašto nema žalbi? Zato jer je namješten postupak. E sada ja to tvrdim, sada vi mene možete pitati a šta sam poduzeo. Ja to kažem, znam ali ne mogu dokazati nego se moram truditi prikupiti dokaze a dokaze ne možete prikupiti ukoliko vam netko to ne kaže. Naravno sama riječ ne znači ništa nego mora biti potvrđena sa čitavim nizom činjenica itd., itd. sada da ne spominjem konkretne postupke. Važna su ova mišljenja nevladinih organizacija, međutim isto tako kada gledamo izvješće GRECO-a i kada se govori o tijelima koja su zadužena za progon, čini mi se da je USKOK jedini, dakle u GRECO-u dakle u Vijeću Europe dobio pozitivnu ocjenu, jedini. I s druge strane isto tako činjenica da je ured koji je dakle i u skladu sa UN-ovom Konvencijom i o korupciji, organiziranom kriminalu kao posebno tijelo osnovan da je napravio veliki iskorak. Sada opet ako me pitate da li sam zadovoljan, nisam. Ponavljam crna brojka, tamna brojka, tamna strana je velika. Kolika je ovisi o … [[Govornik se ne razumije.]] otkrivanja.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Jadranka Kosor, replika.
Hvala lijepa. Gospodine glavni državni odvjetniče, evo do sada je bilo već puno riječi o proračunu Državnoga odvjetništva, odnosno USKOK-a o proračunu za 2013. godinu. Naravno slažem se sa svima koji upozoravaju da je nelogično u najmanju ruku a onda naravno i nedopustivo da organ, da tijelo koje istražuje, optužuje duguje. I to je obveza sviju nas sada na kraju ovoga izvješća, odnosno rasprave o izvješću da donesemo i zaključke budući da je pred nama rebalans državnoga proračuna i da vidimo može li se tu nešto učiniti. Međutim, meni je posebno zanimljivo i mišljenje Vlade Republike Hrvatske na ovo izvješće za 2013. gdje Vlada nas na početku izvješća upozorava da Državno odvjetništvo nije dobro prikazalo brojke, dakle podatke vezano za proračun koji je koristilo odnosno i izvršilo u 2013. godini. Ovo je vrlo neobično, ovo se koliko se ja sjećam nikada nije dogodilo da neka Vlada prigovara, zapravo prigovara u svom mišljenju na proračun državnih odvjetništava. Pa vas molim da možda mislim da je to važno na početku rasprave da nam razjasnite kako bismo se mogli zaista dogovoriti i usuglasiti oko zaključka Hrvatskoga sabora na kraju rasprave da na neke aktivnosti obvežemo Vladu Republike Hrvatske. Hvala.
Odgovor na repliku, glavni državni odvjetnik Dinko Cvitan.
Hvala gospodine predsjedniče. Poštovana zastupnice Kosor, Vlada Republike Hrvatske je primijetila neznatnu razliku u brojkama. Međutim, ono što je važno taj ispravak će biti napravljen s naše strane. Međutim on što je važno da Državno odvjetništvo nije potrošilo više sredstava nego što je tih sredstava dodijeljeno. Dakle u okviru tih sredstava su napravljene sve zadaće i ažurno je obavljen sav posao koji je određen zakonom. Činjenica je da je došlo do ovoga, međutim mislim da to u suštini ne dira u sam sadržaj ovoga izvješća i da izvješće transparentno prikazuje rad državnih odvjetništava a ova greška će biti ispravljena.
Hvala lijepa poštovani državni odvjetniče glavni. Da li izvjestitelji radnih tijela Hrvatskog sabora žele iznijeti izvješća? Ne žele. Prije nego što otvorim raspravu u skladu sa novom praksom Hrvatskog sabora, mislim da je dobra, itinerar vođenja sjednice kroz dnevni red. Danas bismo odradili, raspravili 1., 2. i 3. točku dnevnog reda, sutra bismo raspravili 4., 5., 6. i 7. točku te 10., 11. i 12. točku dnevnog reda. U petak bi prvo glasovali o obavljenim, odrađenim, raspravljenim točkama dnevnog reda, a zatim bi poslije glasovanja radili 8. i 9. točku dnevnog reda Hrvatskog sabora. Dakle to je plan. Hvala lijepa. A sada otvaram raspravu o Izvješću Državnog odvjetništva Republike Hrvatske za 2013. godinu. U raspravu idemo po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je klub Hrvatskih laburista u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Mladen Novak.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče. Poštovani glavni državni odvjetniče. Pa čitajući ovo izvješće došao sam do zaključka da ova Vlada ipak nije odustala, barem ne u potpunosti od outsourcinga, spin offa, in house-a ili nekog sličnog modela te će vjerojatno jedan od tih modela biti primijenjen na Državno odvjetništvo. Ionako u vladajućoj koaliciji prevladavaju zagovornici da sve treba privatizirat. Imamo primjer, u Americi ima čak i privatnih zatvora, sad nam je premijer tamo pa možda i on neko iskustvo odande donese. Ali iskreno rečeno u ovom izvješću je na neki način popisan ili date su sugestije na koji način su se vršile privatizacije na hrvatski način. Prvo nešto uništiš pa onda to monetiziraš ili dokapitaliziraš ili jednostavno isporučiš nekom privatniku, poduzetniku pardon. Kako inače objasniti činjenicu da je Glavno državno odvjetništvo koje bi trebalo biti glavni nositelj borbe protiv korupcije, organiziranog kriminala, a s jednim i s drugim imamo ogromnih problema, dužno vještacima 8,4 milijuna kuna. Kako objasniti činjenicu da je nepopunjeno 457 radnih mjesta u ovom izvješću, mada smo čuli da se u međuvremenu situacija ponešto izmijenila, ali ne na bolje te da je 40 ljudi manje zaposleno u odnosu na 2012. godinu. Kako objasniti politiku Vlade koja nedovoljnim ulaganjem onemogućava DORH da bude efikasniji i učinkovitiji? Glavni državni odvjetnik u svom izvješću konstatira da zbog nedostatnih sredstava i malih primanja nije u mogućnosti naći kandidate s odgovarajućom razinom znanja i specijaliziranih struka, a pogotovo kada je u pitanju gospodarski kriminal. Upravo tako stoji u izvješću. Vjerujem da su svi svjesni da ljudi koji se zapošljavaju u DORH-u, na kraju krajeva i sam je glavni državni odvjetnik opisao tu proceduru i potrebnu stručnost tih ljudi, da to stvarno moraju biti ne samo stručni nego praktično moraju biti eksperti, pogotovo kada je u pitanju gospodarski kriminal. A ovom uskratom financija odnosno donošenjem proračuna koji praktički njima onemogućava rad postavlja se pitanje da li je to rađeno ciljano, namjerno, da li je to u pitanju nespretnost i nespremnost ove Vlade da shvati probleme koji proizlaze iz ovog nedovoljnog financiranja. Uslijed nedostataka sredstava zaposleni u Državnom odvjetništvu su prisiljeni iz vlastitih sredstava kupovati stručnu literaturu koja im je neophodna za kvalitetan rad i čak i plaćati edukacije po stručnim seminarima. Oko 380 zaposlenih uopće nemaju svoja računala iako su im ona kao što sam rekao neophodna za rad, a još oko 800 računala je toliko zastarjelo da su praktično neupotrebljiva za njihove potrebe. Vjerujem s obzirom da je jučer bila spominjana silikonska dolina da će, premijer je trenutno tamo, da će iz silikonske doline doći nabavka novih računala. Ali u međuvremenu, samo citiram ministra koji je jučer to izjavio. Nedavno smo u medijima mogli pročitati koja su sve državna poduzeća pokupovala enormne količine informatičke opreme. Među njima ima i onih koja posluju već godinama sa gubitkom, ali su išla sa nabavkom 300 novih računala i 100 pisača, a istovremeno otpisuju računala iz 2011. i 2012. godine. To je nema dugo bilo u medijima. Možda je to informacija oko koje bi se DORH trebao pozabaviti, no vjerojatno neće uspjet s obzirom da nema informatičku opremu kojom bi to mogao pratiti. Sad pitam vas gospodine glavni državni odvjetniče, jeste li možda razmišljali o nagodbi koja postoji kao zakonska mogućnost, da vam prepuste zastarjelu opremu iz 2012. godine, a da vi zauzvrat nećete istraživat da li je netko dobio proviziju za kupovinu opreme koja im očito nije ni potrebna, ali vjerujem da tamo ima opreme koja je još …. Zbog nedostataka sredstava i kadrovske nepopunjenosti, kako to sami navodite u izvješću odnosno vaš prethodnik, DORH je pokretao sudske postupke samo kada je to opravdano i nužno, odnosno kada ste bili sigurni u rezultat. Zbog toga se dešavalo da što zbog nečinjenja odnosno nepravovremenog činjenja nastupila znatno veća šteta. Navest ću jedan primjer. 20. ožujka ove godine za ovom govornicom sam spomenuo aferu Kopa beach. Tada je, to je, u pitanju je slučaj demontiranja pruge Sisak – Karlovac. Zbog nepravovremenog činjenja nestao je i most kod Petrinje koji je težak otprilike 50 t. Interesantno, nestao je preko noći. Navečer je bio, ujutro ga više nije bilo. To nije baš tako jednostavna operacija, ali šta djeca znaju šta je 50 t. Napravljena je, iskreno rečeno, stvarno nepopravljiva šteta. Iako to nije predmet ovog izvješća mene interesira što je s tim slučajem, s obzirom da je HŽ novinarima uskratio informaciju s obrazloženjem da DORH vrši istragu. Ako je DORH vršio istragu onda je to upravo dokaz da je nepravovremeno reagiranje omogućilo da se šteta drastično poveća. Postavlja se pitanje kako da onda s obzirom na ovu svu podinvestiranost, kako da onda funkcionira ona famozna rečenica neka institucije rade svoj posao. Bojim se da je nemoguće. Ali možda je rješenje na stranici 23. ovoga Izvješća, negdje prije toga se navodi kako su ukupni troškovi za funkcioniranje Glavnog državnog odvjetništva negdje oko 300 milijuna kuna, a upravo na stranici 23. stoji da je vrijednost zamrznute i oduzete imovinske koristi oko 211 milijuna kuna. Ovo je, ako uspijete sa malo prije spomenutom nagodbom oko računala iz 2012. godine i malo se više angažirate, mada uopće ne sumnjam da su vaši kadrovi stvarno angažirani možda uspijete ovu razliku još navući, pa postanete primjer dobrog tržišnog poslovanja, odnosno omogućite sami sebi samofinanciranje. U protivnom bojim se da će netko od onih vještaka iz one grupacije od 8,4 milijuna kuna koje dugujete mogao pokrenuti predstečajnu nagodbu protiv DORH-a. Ne znam da li je i to moguće, ali živimo gdje živimo, pa ništa me ne bi iznenadilo. Interesantna je vaša konstatacija na stranici 53. doduše opet ponavljam vašeg prethodnika na stranici 53. o organiziranom kriminalu, odnosno prijava protiv ovog kaznenog djela. Iskazujete sumnju u manju uspješnost u otkrivanju, naravno da se to ne odnosi samo na DORH nego se odnosi i na sve ostale u sustavu, ali pri tome upozoravate i na probleme koji su proizašli iz izmjene Kaznenog zakona. Taj ste problem u nekoliko navrata navodili u ovom izvješću, ali u poglavlju rad u predmetima ureda općenito ste po mom mišljenju naveli jednu kontradiktornost ili možda i nije, ali malo ste govorili u uvodnom izlaganju oko toga. Navodite da su pete izmjene Zakona o kaznenom postupku suzile ovlasti i dale značajne ovlasti sucima istrage. Molio bih kad bude prilike da to malo pojasnite gdje je napravljena u stvari greška u zakonu, što bi mi to u stvari kao Sabor trebali mijenjati, odnosno da li ste u kontaktu sa ministarstvom resornim da se pokrenu izmjene. Jer ako to stvara tolike probleme, onda red je nešto i mijenjati. E sad imam još jedno pitanje. Zanima me da li je davanje državnih sredstava po nalogu ili uz odobrenje ministra u najam privatniku kako bi on ostvario mogućnost da bude konkurencija državnom poduzeću, odnosno kako bi po meni pod sumnjivim okolnostima preuzeo posao državnog poduzeća, da li bi se to tretiralo kao kategorija kaznenog djela protiv službene dužnosti, kazneno djelo protiv gospodarstva ili korupcijsko kazneno djelo. Vjerujem da većina vas zna o čemu pričam s obzirom da je svojevremeno jedno državno poduzeće dalo privatniku u najam da bi se mogao registrirati znatna svoja sredstva kako bi bio konkurencija tom istom poduzeću i uništavalo ga sustavno. S obzirom da je očit nedostatak financija nije čudno da se poseže za izvansudskim nagodbama kao načinu smanjenja troškova. U obrazloženju navodite koji je cilj između ostalog, ali mene interesira u slučaju stečajnog ravnatelja bolnice doktor Ivo Perišić u Sisku. Došlo je do nagodbe iako država nije tuženik. Javnost, cijeli grad Sisak pogotovo na ova događanja što se dole dešavaju interesira što je to nagodba. Podrazumijeva da obadvije strane nešto daju. Što je to mogao sad već bivši ravnatelj bolnice dati Državnom odvjetništvu i da prođe sa onako smiješnom kaznom, jer ono je stvarno smiješna kazna. S obzirom da dolazim iz Siska interesira me i što je sa prijavama koje su podnešene DORH-u u nekoliko godina za redom, a za koje čak većina nije zaslužila ni odgovor. Vezano uz nezakonite radnje u INA-i, a povjerenju većine radnika INA-e upravo su te nezakonite radnje dovele do sadašnje situacije. Podsjećam da svi oni upozoravaju da je razina izvršnih direktora upravo ta koja je napravila najviše problema, a ti izvršni direktori nisu imali radne dozvole u skladu sa Zakonom o strancima. I na kraju prije nekoliko dana smo imali priliku slušati premijera ovdje u Saboru kada je govorio onu svoju omiljenu tezu da je ova Vlada uvela kaznene odredbe za neisplatu plaće radnicima. U svom izvješću, str. 36. i 37., navodite upravo to, podneseno je 133 prijave, odbačeno 115. Naime, prema stavku 3., sad citiram, "nema kaznenog djela iz neisplate plaće kada je do neisplate došlo zbog nemogućnosti raspolaganja financijskim sredstvima itd., itd.". Pa sad ja vas pitam hoćete li u skladu sa člankom 236. Kaznenog zakona pokrenuti po službenoj dužnosti postupak protiv premijera jer tu stoji da tko s ciljem da sebi ili drugome pribavi protupravnu imovinsku korist, dovede nekog lažnim prikazivanjem ili prikrivanjem činjenica u zabludu ili ga održava u zabludi i time ga navede da na štetu svoje ili tuđe imovine nešto učini ili ne učini kaznit će se kaznom zatvora od 6 mjeseci do 5 godina. Pa postavljam pitanje hoćete li postupiti u skladu sa člankom 236. ili barem upozoriti premijera neka se više ne služi sa dezinformacijama, odnosno nek prestane obmanjivati javnost, nije kazneno djelo neisplata plaća. To dobro ovdje piše, ali premijer se gotovo svakodnevno služi tom tezom. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani kolega. Imamo nekoliko replika. Poštovani zastupnik Dujomir Marasović, prva replika.
Štovani gospodine predsjedniče Sabora, kolega Novak. Ma idemo dati prilog našoj raspravi o materijalnoj poziciji DORH-a. Ja sam tvrda oporba, za vas i ne znam kad ste oporba, kad niste, ne bih baš stavljao kompletnu odgovornost na Vladu. Ne valja Vlada jer DORH-u ne daje dovoljno novaca za potrebe koje su evidentne. Pa mi smo u Saboru odgovorni za to. Niti mi možemo pobjeći od odgovornosti niti trebamo optuživati za to Vladu. Idemo donijeti neku odredbu u sljedećem proračunu i riješiti problem. Ali imamo i tu podsvjesnih nekih kočnica. Prihvaćam vaš prijedlog, zato sam se javio, vi ste mi ga na neki način unaprijed oduzeli ste mi glavnu oštricu moje replike, ono što je po sudu doneseno da je nezakonito stečeno na prodaju, od toga se namiri prvo DORH, a ostalo onda dobrotvorne humanitarne organizacije ili država. Mi trebamo donijeti takav stav, takav zakon, takvu odredbu. Idemo, većina iz SDP-a i ostali nek to predlože, podržat ćemo, riješili smo problem. Bez ikakvog ustručavanja od ikoga zašto je to tako. Jer sud ne donosi, ne sudi DORH nego sud donosi presudu. I riješili smo problem. A inače život je koliko još ima vremena kompliciraniji od puno onoga što ste vi rekli, neću sad u to ulaziti. Ako ćemo široko tumačiti ulogu DORH-a i USKOK-a i mita trebalo bi zatvoriti sve doktore jer hodaju po kongresima. Je li to mito? A evo neka mi državni odvjetnik kaže je li to mito? Pa dašto je nego u neku ruku mito jer firme šalju doktore po kongresima da zastupaju njihove lijekove, budimo otvoreni. A DORH ne može, sad tko će naći sponzora za slati jednog mladog pravnika iz DORH-a, pa mora on to platiti iz državnog proračuna. Ali sad ne možete ni doktore zatvoriti jer treba ići na kongrese jer cijeli svijet ide na kongrese.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Mladen Novak.
Hvala lijepo. Ispričavam se ako se stekao krivi dojam da sam ja optuživao samo Vladu. Ja sam govorio uvijek vladajući, ali sigurno da ovaj Sabor snosi dio krivice jer ovaj Sabor na kraju krajeva izglasava i zakone i donosi proračun na prijedlog Vlade ali Sabor je taj, u Saboru se dižu ruke za to. Što se tiče samog financiranja ne znam da li je to stvarno realno moguće ali kao ideja zašto ne. Pogledajmo države u okruženju koliko ja znam također se namiruju upravo tim sredstvima oduzete i zamrznute imovine. Postavili ste pitanje iz vaše branše, iz vaše struke kako liječnici idu na seminare pa zamislite si da recimo jedinica lokalne samouprave pošalje ili netko tko je ogrezao u nešto pošalje na seminar recimo donira sredstva za seminar zaposlenika DORH-a. Samo bi nam još to falilo u toj priči. Točno, mi moramo, Sabor je taj odnosno Vlada predlaže u ovom slučaju rebalans i na osnovu toga će ja se nadam i na kraju krajeva i sam gospodin glavni državni odvjetnik je govorio o tome da se nada će u rebalansu biti ta stvar ispravljena. Hvala.
Hvala i vama. Poštovani zastupnik Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Novak govorili ste o da kažem rashodovanju navodno starih informatičkih naprava kako se to hrvatski kaže i nabavci novih. Ja sam bio ajde da kažem toliko uporan ili pak vrijedan pa sam u ovogodišnjem Proračunu za 2014., dakle 2013., pobrojio stavke svih ministarstava, agencija, vladinih ureda, državnih tvrtki i pronašao da je iznos za nabavku nove informatičke opreme za ovu godinu više od 700 milijuna kuna. Dakle, iznos od 700 milijuna kuna. Dakle, sad Silikonska dolina ili brda jel' kako će biti riješeno tamo, dobar je to zalogaj za one koji su dakle u tom segmentu vrlo napredni i mogu ući u taj posao, a ima očito u proračunu i novaca za to. Da ne govorim o gotovo 2000 nabavljenih novih automobila, 30 ECMO aparata itd. Govorili ste i o jednoj tvrtki privatnoj koja je ugrozila zapravo interese državne tvrtke, a država pomaže privatnu tvrtku, odmaže vlastitoj tvrtki. Pa trebali ste mu možda navesti i ime, jer to nije tajna i ne treba narod razmišljati o tome tko je ta firma, iako ja osobno znam, dakle radi se, dobro vi ćete sami to reći, ali valjalo bi možda se uspostavi dobra suradnja između Rumunjskog i Hrvatskog USKOK-a i DORH-a, da se vidi kako je glavni pregovarač i kupac HŽ cargo završio u rumunjskom zatvoru uz sve one optužbe koje su i za koje odgovara u Rumunjskoj. Možda bi taj pregovarač i pregovarači koji su s njim pregovarali također imali određenih stvari u tim pregovorima. Hvala lijepa.
Hvala i vama. I odgovor na repliku poštovani zastupnik Mladen Novak.
Hvala. Počeli ste sa nabavkom informatičke opreme pa ću i ja. To je definitivno dokaz da postoji, ajmo to reći maćehinski odnos prema institucijama od kojih se očekuju rezultati, da riješe malte ne sve probleme u ovoj državi barem iz sfere kriminala. Zašto je to tako, ne znam možda će u stvarnosti silikonska brda ili doline, ne znam ni ja šta, možda će stvarno riješiti taj problem, ali bojim se da je to samo ironija i da će ostati na toj razini. Što se tiče tvrtke, ja ću ponovit što sam rekao maloprije, zanima me da li je davanje državnih sredstava koja su, jer državno je poduzeće, po nalogu ili uz odobrenje ministra u najam privatniku kako bi on ostvario mogućnost da bude konkurencija državnom poduzeću, odnosno kako bi po meni pod sumnjivim okolnostima preuzeo posao ovog državnog poduzeća nešto što spada u kategoriju kaznenog djela protiv službene dužnosti, kaznenog djela protiv gospodarstva ili korupcijsko kazneno djelo. Na što sam aludirao upravo tvrtku Adria transporti koja je registrirana sa sredstvima koja HŽ putnički prijevoz ugovorom dvije lokomotive, mislim da su dvije u pitanju sa pravom na proširenje ako se ne varam na deset, i time će ostvarivat prijevoz na prugama HŽ-a. Da bi se uopće ta firma mogla registrirat bili su im potrebni, bila su im potrebna sredstva. Sredstva dobivaju, interesantno skupština tog društva je jedan čovjek, ministar, i to nije moglo proći a da on nije znao za to. I sad imat ćemo situaciju do konca godine da će vjerojatno cargo otići u stečaj, a s druge strane posao smo omogućili nekom drugom. Hvala.
Hvala. Hvala lijepa. Nova replika poštovani zastupnik Tomislav Žagar. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne možete. Nemate poslovničku mogućnost nikako sada. Oprostite, molim vas kolega zastupnik Kajin… … [[Upadica se ne čuje.]] Kolega Kajin je li želite poseban status u Saboru, je li vi želite poseban status u Saboru? Nemojte biti maštoviti. Hvala lijepa. Izvolite kolega Žagar.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Novak vi ste u svojoj raspravi otvorili jedno vrlo važnu temu, po mom mišljenju možda i najvažniju od ovih. Kad je u pitanju ovo izvješće i svi oni statistički pokazatelji za koje zapravo i nemamo točan odgovor, a to je i državni odvjetnik ovdje naglasio, a u izvješću piše da zapravo nekakve korelacije ne možemo povući jasne zbog čega je došlo do pada broja prijava posebno u nekim segmentima, a i zbog toga što se različite vrste ne mogu vjerojatno ni uspoređivati. Vi ste pomalo ironično i trivijalno o tome govorili, naravno na to imate pravo. A ja bih vam samo htio reći da se svaki sustav pa tako i računalno komunikacijska infrastruktura gradi godinama. Danas ne možemo govoriti o informatizaciji nekog sustava bez računalnih mreža. Ono što je u ovom, vi ste naravno ovdje naglasak stavili na broj računala koji nedostaje. Naravno da je to porazno, međutim to je manji problem, više u izvješću mene plaši ono što 28 lokacija nije povezano sa sigurnim pristupom internetu, dakle s hitro net mrežom. I taj pristup koji je kontroliran i siguran, jer to je iznimno važno zbog povezivanja različitih javnopravnih institucija. Pa bi nam onda vjerojatno bilo lakše kad bi pravosudni sustav, državno odvjetništvo, porezna uprava kad bi bili međusobno povezani jednim sigurnim pristupom koji će onda vrlo lako davati podatke o svim onim, a vezano uz prijave koje se podnose državnom odvjetništvu. U tom smislu mislim da je ova tema važna, ali i naravno vi ste to na jedan trivijalan način, kad govorimo o starosti računala nemojte zaboraviti da danas doista može računalo dvije godine staro biti staro za neke namjene, to je doista tako. Informatička tehnika se brzo razvija, naravno odgovornost je svih onih koji nabavljaju strojeve da razmišljaju o tome za što će ih u budućnosti koristiti. Hvala.
Hvala i vama. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Mladen Novak.
Pa počet ću od kraja. Kolega vjerujte mi znam o čemu pričam, ta računala nemate u ovoj zgradi, takvog računala, ima ih, to su računala koja su daleko kvalitetnija. I prema tome, sigurno nije to u pitanju. A bojim se da ih ima koja su još uvijek pod najlonom. Ta iz 2012. godine jer ih jednostavno niko ne upotrebljava. Spomenuli ste moje ironično ili kako vi kažete trivijalno raspravljanje. Pa gledajte zastupnici koji su prije mene u replikama se obraćali glavnom državnog odvjetniku su upozoravali, koristili su razne izraze da ukazuju na ozbiljnost situacije. I sad mi konstatiramo, to je institucija od koje se očekuje jako puno s obzirom na probleme s kojima je suočena Hrvatska, i sad mi konstatiramo da ipak to nije tako kaotično, da to nije, ne znam ni ja koji sve izrazi su korišteni, ali činjenica je da je to tako. Možemo mi lagat sami sebe, ali činjenica je da je to tako. Spomenuli ste prostore koji nisu u mogućnosti informatičkih ih povezati na siguran način. Evo ja ću vam dati jedan dobar prijedlog, Agencija za regulaciju tržišta željezničkih usluga je ukinuta nema dugo, pripojena HACOM-u, prostor u Jurišićevoj, ja vjerujem da bi taj prostor zadovoljio ovo o čemu ste vi pričali. Mislim da toj agenciji sigurno nije potreban, da oni imaju prostora na željeznici jer su vezani za željeznicu, ali … kolodvor daleko, ali onim smrtnicima koji tamo rade, njima je dobro iako nemaju kako doći do tamo, ali agenciji treba prostor u Jurišićevoj ulici. Možete misliti kako im je neophodno. I ono što nisam spominjao, odnosno samo sam … spomenuo nagodbe. Vodite računa da od tih nagodbi dosta se stvorila negativna slika o radu Državnog odvjetništva jer je ispalo da su neke nagodbe dvojbene. Hvala.
Hvala lijepa. Hvala i vama kolega. Na redu je klub SDP-a Hrvatske u Hrvatskom saboru i poštovana zastupnica Vesna Fabijančić-Križanić. Izvolite kolegice.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni odvjetniče, kolegice i kolege. Izvješće Državnog odvjetništva za 2013. godinu sadrži podatke o stanju i kretanju kriminaliteta, poduzetim radnjama na zaštiti imovinskih interesa RH, radu državnih odvjetništava te materijalnom i kadrovskom stanju istih. Smatramo da je izvješće dalo stručni i temeljiti prikaz rada Državnog odvjetništva, državnih odvjetnika i njihovih zamjenika na progonu počinitelja kaznenih djela i zaštiti imovine RH. Nova zakonska rješenja tražila su značajne promjene u načinu rada Državnog odvjetništva. Klub SDP-a smatra da je Državno odvjetništvo u cjelini odgovorilo na postavljene zadatke i zadržalo postojeću ažurnost i uspješnost. Tako su osim usmjerenosti na progon počinitelja kaznenih djela i zaštitu imovinskih interesa RH nova zakonska rješenja i rad Državnog odvjetništva dovela i do smanjenja broja predmeta na sudu. Ono što je obilježilo ovo razdoblje je pad podnesenih kaznenih prijava u odnosu na 2012. godinu. S obzirom da pad podnesenih kaznenih prijava kontinuirano pada unatrag nekoliko godina, svakako je potrebna analiza takvog kretanja. Kada bismo jednoznačno mogli reći da se radi o padu kriminaliteta, onda ne bi bilo razloga za posebnim analizama, već samo za zadovoljstvo, međutim razlozi zasigurno ne idu prema jednostavnoj ocjeni da se radi o padu kriminaliteta, posebno ne u svijetlu podataka da je od ukupno 71 tisuću 278 kaznenih prijava veći broj kaznenih prijava protiv nepoznatih počinitelja, a to svakako ukazuje, kao što smo vidjeli i u izvješću, na manju otkrivenost pa smatramo da najava analize kroz suradnju županijskih državnih odvjetništava i policije ukazuje na dobru detekciju koja će doprinijeti naravno i ranijem otkrivanu. Ali ne samo to. Smatramo da u odnosu na otkrivanje kaznenih djela ne možemo detektirati problem samo prema policiji već i prema ostalim državnim tijelima kao što je porezna uprava. Podsjetiti ću da, i ne samo državna tijela, nego i dodatan angažman državnih odvjetništava pa mogu na tragu toga spomenuti vrlo bombastičnu u medijima popraćena razrješenja tadašnjih ravnatelja poreznih uprava. Kada to usporedimo sa brojem riješenih kaznenih prijava s naslova trgovanja utjecajem koji su izuzetno mali, postavlja se pitanje, a tu ne treba policije za otkrivanje počinitelja kaznenog djela trgovanja utjecajem, da li imamo i tu dovoljno veliki bazen da stanemo na kraj, posebno korupciji i posebno korupciji na lokalnoj razini? Ukoliko se usporedi broj kaznenih prijava po pojedinim državnim odvjetništvima s odlukama pojedinih državnih odvjetništava, vidljivo je da su se rješavali stari predmeti i kao što smo imali prilike čuti, ažurnost je u okviru dvomjesečnog priliva. Mišljenja smo da i dalje treba davati posebnu pažnju nadzoru u rješavanju starijih prijava. Naravno da sve prijave ne mogu biti rješenje, ali starije prijave ne smiju biti u ladicama, bilo bi dobro u budućim izvješćima dati podatak o broju starijih prijava po pojedinom državnom odvjetništvu. Ako se radi o nemarnosti pa posljedično u osobni spis odvjetnika ili zamjenika radi ocjenjivanja ili težim posljedicama kao pokretanje stegovnog postupka ili razrješenja, stalna briga i nadzor nad rješavanjem starijih prijava kao i struktura starijih neriješenih prijava pokazuju da borba protiv kriminala, a posebno korupcije nije rezervirana samo za visoke sfere i da nam je nulta tolerancija prema korupciji na lokalnoj razini jednak prioritet i trebao bi biti jednak prioritet, a stalni nadzor svakako je bitan za zadržavanje kvalitete rada i ažurnosti. Radi stvaranja uvjeta za gospodarski oporavak, posebno za ulaganje nužno je spriječiti, odnosno procesuirati zlouporabe na regionalnoj i lokalnoj razini. Sprječavanje svakako treba biti u aktivnom pristupu policiji i drugih tijela, ali procesuiranje svakako u domeni državnih odvjetništava pa ću ponovno spomenuti mali broj obrade i prijava vezano za kazneno djelo trgovinom utjecaja. Uspješnost rada Ureda za suzbijanje korupcije organiziranog kriminaliteta neupitan je u prilog čega ide svakako 95,5% suđećih presuda. Ono što svakako bode oči, na što osim žalbi, naravno, ured ne može utjecati, to su odluke u kazni. Od svih osuđujućih presuda na kaznu zatvora osuđeno je tak 24%, a u čak 70% izrečena je uvjetna osuda. Čuvajući se naravno bilo kakve paušalne ocjene ili bilo kakve namjere za dirati u neovisnost sudstva, kako je moguće da se nađu tolike olakotne okolnosti koje u primjeru koruptivnih kaznenih djela uz sve proklamacije i provedbe strategije i akcijskih planova za suzbijanje tog zla dovode do 70% izrečenih uvjetnih osuda. Ima li ikakvih dilema da uz sve strategije i akcijske planove kao preventivnih mehanizama da je adekvatna kazna i promptno oduzimanje imovinske koristi jedini siguran put suzbijanja tog zla za društvo. Jedna rečenica u zamrznutoj i oduzetoj imovini o raspravi prethodnih kolega koji su se referirali na 200 milijuna zamrznute i oduzete imovine i mogućnost financiranja Državnog odvjetništva iz tog bazena novaca valja istaći da ono što ne vidimo u izvješću, a vjerojatno Državno odvjetništvo i nema tih podataka je da se radi tek o zamrznutoj imovini, dakle radi se o imovini na koju je stavljena šapa da se s njom ne može raspolagati i o oduzetoj imovini iz samog tog podatka ne znači da je ona doista i oduzeta jer se ne zna koliko je pravomoćnih odluka suda izrečeno jel tek po pravomoćnim odlukama suda će doista određeni iznos sredstava i sjesti u državni proračun. Kada promatramo rad Državno odvjetništva u cjelini onda uvijek nekako u sjeni ostane zastupanje u zaštiti imovinskih interesa RH. Smatramo potrebni istaći da je Državno odvjetništvo dobilo u parnicama pred općinskim sudovima vrijednosti od oko 820 milijuna kuna odnosno dobilo 80% sporova što je svakako visoki postotak. Na području građanskog prava primjenom alternativnog rješavanja građanskih sporova, a što je omogućio Zakon o parničnom postupku, dodatno su se rasteretili sudovi jednako kao i na području kaznenog prava kroz oportunitet, kazneni nalog, institut beznačajnog djela itd. I zaključno, klub SDP-a podržat će ovo izvješće percipirajući prijedlog Državnog odvjetništva radi mogućeg unapređenja rada na pojedinim područjima. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama poštovana kolegice. Na redu je Klub zastupnika nezavisne liste, poštovani kolega Damir Kajin i Ivan Grubišić.
Poštovani gospodine predsjedniče, glavni državni odvjetniče. Dozvolite mi najprije da obitelji Luciana Delbianca izrazim najdublju sućut. Otišao je naš kolega zastupnik, prvi istarski župan "Il nostro incontre" uvaženi Istrijan koji je živio za svoju Pulu i Istru. Mirno snivaj Ćano. Evo samo toliko. Ja se slažem sa glavnim državnim odvjetnikom da je rad u DORH-u jedan od najnezahvalnijih poslova u RH. pažljivo sam pročitao ovo izvješće i ne može se reći jasno da DORH ne radi, ali imam dojam da se opet bavi tamo čeprka po površini, a ne ponekad bitnim. Ja znam u DORH-u radi nedostatnih 1672 osobe, 616 imamo državnih odvjetnika zamjenika, 169 savjetnika, 35 vježbenika, 852 drugih zaposlenika. Vidim da pod navodnicima ne mogu reći da volite, volite žene, preferirate žene 66% ili 2/3 su žene u DORH-u. U Zagrebu čak 82% zaposlenih u DORH-u su žene. Vidim da vam je uspješnost na strani 21 89% od 22305 prvostupanjskih presuda 19850 je osuđujućih. Jednom je, dobro možda ga ne bi trebalo citirati Sanader ovdje rekao, pa tako uspješni nisu ni u Sjevernoj Koreji ali ja ga spominjem samo stoga da bih rekao da kriteriji za sve u ovoj zemlji nisu isti. A zašto to govorim? Evo recimo jer Fimi Media je mila majka spram male istarske Fimi Medie koja je pet puta suptilnija, dugotrajnija, morbidnija, bezobzirnija od velike Fimi Medie. Ja svima želim sve najbolje, nikome ne želim zlo, ali hoću da mi već jedanput grad Pula dostavi odgovore koliko su oni novaca pozajmili nekim tiskovinama u Istri, koliko su društva u vlasništvu grada Pule pozajmili isto tako novca tim tiskovinama, koliko su u periodu od sedme do četrnaeste grad Pula spomenuta trgovačka društva naručili plaćeni oglasa i da ne nabrajam sve ostalo na što nikako godinama ne mogu dobiti odgovor. I znate što želim, da ti njihovi prije svega plaćeni mediji Glas Istre, REgional Express, TV Nova ona Pulska ne ona nacionalna jednostavno ravnopravno sve tretiraju. Ako vlast nema kontrole onda je sve bezvlašće i lopovluk, a uloga medija je valjda nadzor, a ne uvlačenje bilo kome. Lokalne vlasti za medije u Istri izdvajaju najmanje 1% svog proračunskog novca, to je cca 15 milijuna kuna na godišnjoj razini. Prošle godine samo županija Istarska 3,4 milijuna kuna. Za što? Da bi jedne isključivali da bi sebi pogodovali i neka oni to plaćaju, nema problema, ali neka to plaćaju svojim novcem, a ne novcima građana Istre. 15 milijuna kuna bez novaca komunalnih poduzeća, samo za medije. U 10 godina to je sigurno preko možda 150 milijuna kuna i onda ja kažem da j Fimi Media mila majka prema ovome što se dole dešava. Ja mogu razumjeti i koji je obim posla državnog odvjetništva i reći ću uvijek da je bolje da je tisuću krivih na slobodi nego jedan nedužan u zatvoru ili pritvoru naspram onih koji će reći neka se vrši pravda pa makar svijet propao. Pravda da, ali tvrdim da je najgora pravda u ovoj zemlji selektivna pravda. A u ovoj zemlji ima previše selektivne pravde. Spominjete na strani 65 financiranje političkih aktivnosti i promidžbe te da je 2013. povećan broj ovih predmeta na 2883. Od toga 2721 predano je prekršajnom sudu, u toj brojci nalaze se i preko 900 nezavisnih vijećnika koji nisu na vrijeme podnijeli godišnje izvješće i kažnjeni su do 60 tisuća kuna a dobili su možda 10-ak ili 12 tisuća kuna. E onda svaka čast takvim našim prekršajnim sudovima. Ali one koji potroše 15 milijuna kuna e onda se njih štiti. A štiti ih tko? DORH ih štiti. Vi isto tako u DORH-u dajete pravna mišljenja o poljoprivrednom zemljištu, Zakonu o šumama, Zakonu o lovstvu, stanovima na kojima postoji stanarsko pravo i ponekada se to radi protiv zdrave logike, pa ja ću reći i samog građanskog interesa. Prije svega zbog mojih u Buzetu, svih stanovnika Buzeštine. Najprije moram se osvrnuti na ovaj Zakon o lovstvu, mi nismo normalna država. Tolerira se divljač, divlje svinje poharaju cijelu ljetinu, ako netko braneći svoje ubije tu neman oduzima mu se lov, puška, kažnjava se čovjeka sa 15 hiljada kuna umjesto da ga se nagradi. Ali bojim se da će seljaci kao u vrijeme Matija Gubca morati se sami početi braniti jer inače neće imati od čega živjeti. Pustite ljude u tom dijelu na miru. Imamo mi međutim i veće nemani od ovih divljih zvijeri koje, ja ću reći u dosluhu sa DORH-om proždiru cijele općine u Istri. I posve je normalno da pojedinci za jednu ili dvije kune kupe jedan, dva, tri pet hektara, 15 hektara i više poljoprivrednog zemljišta, sve si to lijepo urbaniziraju i po tom detaljnim planovima u trošku samih općina isparceliraju do u najsitnije detalje za što onda ide cijena 50, 100, 150, 200 i više eura. Ali gdje je još veći problem, ako vi želite nešto graditi, benzinsku pumpu, recimo u Brtonigli ili ne znam neki hotel ili kuću e onda možete isključivo na parcelama tih ljudi. I onda mene DORH zove, nikada u životu nikoga nisam prijavio i govori mi pa bio je javni natječaj. Da, bio je javni natječaj za jedan hektar 14 hiljada 200 kuna a to je početna cijena, nudi se 14300 kuna, ili za 5tisuća kvadrata 5625 kuna nudi se 5700 kuna itd. I ja sebi postavljam pitanje kako je moguće da u ovoj zemlji pogotovo na lokalnoj razini, ta nacionalna se nekako razriješila, evo dole 50 ljudi su teži od milijun ili 2 milijuna eura da tamo 2000 godine nisu imali ništa a obnašajući javnu funkciju gdje su plaće neusporedivo manje nego gospodina državnog odvjetnika, vaše ili moje odjedanput su teži od milijun ili 2 milijuna eura. I mi jasno šutimo. Ali zašto ja to govorim? Imali smo na snazi novi Zakon o poljoprivrednom zemljištu koji brani prodaju državnog poljoprivrednog zemljišta ali godinu dana nakon što je zakon na snazi pojedinci se uz suglasnost DORH-a knjiže na desetine, stotine hektara. Ili imamo situaciju plate 140 tisuća kuna za 6, 7 hektara, 2% kamate, ne plate 140 nego samo 12 tisuća prvu ratu i onda za tu istu zemlju dobe ili na tu zemlju dobe zajam iznosu od 350 tisuća eura. Pa koliko onda to vrijedi. Da li to vrijedi 350 tisuća eura ili 15, 17 tisuća eura? Zato kažem da za gospodarski, socijalni, društveni trenutak Hrvatske uz aktualnu ili šta je znam bivše vlasti svejedno, jednako je suodgovoran i DORH, mediji itd.. Mi imamo situaciju da mnogi državni odvjetnici dok su na funkciji sebi rade odstupnicu, ja ću reći da brane jedan parasustav da bi sutradan mogli živjeti od tog parasustava. Bilo da je riječ o kapitalu, bilo da je riječ o komunalnim službama, bilo da je riječ o lokalnoj samoupravi, umjesto da nadziru, naprosto štite. A zašto bi i radili, zašto bi se nekome zamjerali, danas rade za 14, 15 tisuća kuna ne znam koliko, sutradan kao odvjetnici mogu zarađivati milijune kuna. Ja to razumijem ali si postavljam pitanje gdje je vjerodostojnost institucije jer vidim da institucije ponekad imaju kočnice. Treba djecu zaposliti. Gdje ćete ih zaposliti danas? U državnim službama. Gdje? Najbolje u komunalnim poduzećima, lokalnoj samoupravi. Govorite o ratnom zločinu, tu se puno napravilo, što ćemo sa Mirnom vidjeti ćemo, što ćemo sa Galanom, bivšim predsjednikom Veneta koji na njihovoj kvesturi sve u šesnaest priča o prilikama u Istri, Sanader je vratio orla Tirolu, ovaj još drži, najviše istarsko priznanje, ja kažem neka si drži ovaj grb županije ali neka samo kaže šta se ovdje radilo. Šta ćemo mi sa listom, bio je na detektoru laži, volio bi ići na detektor laži ovdje u Hrvatskoj, šta ćemo sa Marijom Kapentankom Palicion, hoće li joj konačno grad urbanizirati zemlju koja je bila urbanizirana pa deurbanizirana? 2004. kod nje je bio brat izraelskog predsjednika Šimona Peresa htio je kupiti tu njenu zemlju ali ne ide, treba platiti reket u iznosu od 600 tisuća eura. A zašto Kapetanka, zadnji puta sam rekao? Mati joj je kraj Drugog svjetskog rata dočekala sa činom kapetana, bila je dva puta ranjena a na kućnom pragu su joj nacisti ubili oca, mater, zadnji puta sam rekao četiri, što braće, što sestara ne, 2 brata i 3 sestre. Jednu u 9 mjesecu trudnoće. Tako je bilo u Istri '43. I onda naleti, normalno na brata Šimuna Pereza i netko je počinje reketariti. A takvih je primjera nažalost bezbroj. Kamenolomi, reket, kupnja državnog, pogodovanje, urbanizacija, a mi se bavimo sa 900 nezavisnih vijećnika. Šta ćemo sa ovim? A ponavljam, na desetine, stotine ljudi su teži u ovoj zemlji, obnašajući te poslove, baveći se javnom od milijuna i milijuna eura. Onaj u Balama nije mogao urbanizirati pa je prodao za 1 euro, ali se uskoro sve to urbaniziralo. Pročitao sam u najnovijoj banci da ako čovjek želi uspjeti u Hrvatskoj onda mora krasti, ali kako krasti, umjereno, ni previše, a ni premalo. A koliko je to umjereno e to ja sad ne znam, možda 5-6 hektara državnog poljoprivrednog zemljišta, možda 2-3 stana, možda 100-200 ili 500 tisuća eura. Što je ta država onda? I ja kažem nemojmo se bavit s ovim sitnim, bavimo se ovim drugim. Zlouporaba droga je strana 39. Ajde, policija je stvarno moram reći nakon promjena koje su se dole dogodile počela nešto raditi na Outlooku, Dimensionu, kod njih 400 zatekla droga, prekjučer u Poreču pronašla 20 tisuća marihuane. Kapa dolje. Za lokalnu vlast oni te festivale nazivaju kao produženje sezone, ja ih nazivam narko festivalima. Do 3500 djece prošlo je kroz priručnu poljsku bolnicu u Štinjanu i nikome ništa. Tko tim ljudima daje radne dozvole? A onda kada ja navodim neka bolovanja po onoj narodnoj "ako Bog da zdravlja od ponedjeljka sam na bolovanju" onda mi ti pojedinci naprosto prijete kaznenim progonom. Sve u svemu, meni je drago da imamo ovo izvješće, ali se usuđujem reći za kraj kakva politika takav DORH, kakav DORH takvo gospodarstvo, prije svega mislim na ono privatizirano, kakvo gospodarstvo takvi mediji, kakvi mediji takva lokalna samouprava. Svi smo naprosto tu na neki način uz to vezani. Što očekivati? Ako se nešto ne promijeni ja se bojim da tako skoro boljega biti na ovim prostorima u dogledno vrijeme biti neće. Ja se slažem, još jedanput ću reći, ono što je rekao i glavni državni odvjetnik, rad u DORH-u je vjerojatno najnezahvalniji posao u Republici Hrvatskoj. Mila majka je donositi presudu u sudovima spram ovih postupaka koje DORH vodi. Ali još jedanput i to govorim javno, već godinu dana molim, čak se i gospođa Musa negdje odselila, povjerenica za informiranje, dobio sam odgovor nepoznato, nemaju ureda više, da mi ona pokuša dostaviti odgovor koliko se za medije novaca troši u Istri. Evo od jučer na webu su sva plaćanja iz Državne riznice. APIS je lani od države ne znam koliko stotina milijardi kuna znači, ali taj podatak nikako da dobijem i zato javno eto pozivam i glavnog državnog odvjetnika da kada to nisu spremni učiniti u stručnim službama Sabora iskoristi svoj autoritet i odgovori mi ili dostavi mi odgovor na postavljeno pitanje. Što se tiče podrške, podržat ćemo ovo izvješće i zahvaljujem.
Ada Damjanac, replika.
Zahvaljujem se. Poštovani državni odvjetniče. Ja bih se samo nadovezala sa nekoliko rečenica na govor koji je imao gospodin Kajin. Radi se o situaciji u Istri. Nažalost, promatrajući rad Državnog odvjetništva u Istri možda bismo mogli reći da još uvijek u Istri ima nedodirljivih jer postoje prijave koje idu prema DORH-u, koje čekaju u ladicama ali se vrlo uredno izlazi na nebulozne prijave prema načelnicima, gradonačelnicima ili nekim inim i to koje su anonimne i nepotpisane. I stoga čisto jedan apel da se malo te prijave koje stoje u ladicama da se malo aktiviraju i da se konačno riješe neke situacije u Istri. Zahvaljujem.
Damir Kajin, odgovor na repliku.
S pravom ste nezadovoljan gospođo zastupnice i s pravom je glavni državni odvjetnik nezadovoljan radom novih institucija u Republici Hrvatskoj, evo npr. neosiguravanjem ovoga novca za vještake. Ali su isto tako mnoge institucije, mnogi građani nezadovoljni radom Državnog odvjetništva. Još jedanput ću ponoviti, kakva vlast takav DORH, kakav DORH takva lokalna samouprava, kakva lokalna samouprava takvi mediji itd., itd. Ja se slažem da jedan državni odvjetnik ne može znati što se zbiva negdje na terenu, kao što nitko iz Istre ne može znati što se zbilo u Slavonskom Brodu, Vukovaru ili u Vukovarsko-srijemskoj županiji, ali se slažem da je danas neusporedivo veći kriminal dole onaj bazni nego na vrhu države. Državni proračun iznosi 125 milijardi kuna za prošlu godinu, proračuni 500 ne znam koliko, 70 i nešto lokalnih jedinica, 21,9 milijardi kuna. Kontrolom medija ja tvrdim u Istri gora je danas no što je bila za vrijeme fašizma ili onog poratnog komunizma, 15 milijuna kuna ide za medije i naprosto na taj način se osigurava vlast. Ja kada to usporedim i povučem paralelu sa Fimi medijom, ja ne mogu vjerovati da se zapravo ništa po tom pitanju ne dešava. Ma ne želim ja nikome zlo, ali želim da svi budemo u ovoj zemlji, u jednoj regiji koja za sebe voli stalno isticati da je ispred ostalih, da budemo naprosto ravnopravna i da svi budemo na isti način tretirani, jer u protivnom nema ni slobode izražavanja ni slobode govora ni slobode štampe i vjerujte mi da to što ja danas govorim dijeli većina novinara u Županiji istarskoj.
U ime Kluba zastupnika Slavka Linića, Branka Vukšića i Nedžada Hodžića kolega Branko Vukšić.
Uvažena potpredsjednice Hrvatskoga sabora, uvaženi glavni državni odvjetniče, uvažene kolegice i kolege. Kako se odnosimo prema izvješćima koja se podnose Saboru? Što u njima ocjenjujemo tehničke detalje ili suštinu? Ocjenjuje li se ono što je napisano i kako je napisano ili ono što je urađeno i kako je urađeno? O čemu nas uopće Državno odvjetništvo izvještava ovim izvješćem? O onom što je uređeno. No, kako znamo da je to što je urađeno dobro kad ne znamo ili tek nagađamo što nije urađeno. U ovakvim izvješćima je daleko intrigantnije ono što ne piše od onoga što piše, daleko je zanimljivije ono što se krije od onog što se otkriva. Uostalom, sav interes našeg razuma usredotočuje se na sljedeća tri pitanja što mogu znati, što trebam učiniti, čemu se smijem nadati? Čemu se smijemo nadati kada je Državno odvjetništvo posrijedi? Čemu se smijemo nadati kada je riječ o Državnom odvjetništvu kojim je apsolutistički kormilario neopravdano dugovječni Mladen Bajić doveden i odveden u vrijeme SDP-ovih vlada. Čemu se smijemo nadati kada glavni državni odvjetnik nije ni tužitelj, a ni sudski organ već politički uz premijera najistureniji politički organ, dolijali majstor preživljavanja. Ali preživljavao je zbog onog što je skrivao u ladici ne zbog onoga što je otkrivao. Preživljavao je ne zbog toga tko ga je tužio, nego zbog onih koje nije tužio. Ti će se Bajićevi repovi vući još godinama, možda i desetljećima, a to je Bajićevo kalkulantstvo s najvišeg političkog trona pohvaljeno kao odlika. U izvješću nas se pokušava zavesti hrpom podataka, brojaka, grafikona, jednom riječju statistikom. U 2013. je piše u izvješću 13% manje prijava o kriminalu u odnosu na 2012. i to je jedan od kolega iz SDP-a rekao vrlo zanimljivo. Što to znači? Ništa. Možda se manje kokošarilo, možda su građani, nadležna tijela demotivirani praksom DORH-a. Koja to mjerila dokazuju da je DORH uspješan kad se kriminal i korupcija čine neisplativima ili kad se svode na podnošljivu mjeru. Tad je DORH uspješan, a kriminal je podnošljiv kad ga dovoljno udaljimo od najviših društvenih vrednota i temeljnih ljudskih prava, prava na život, slobodu, obrazovanje, rad, poštenu plaću, zaštitu imovine. Da bi se pravilno ocijenio rad DORH-a važno je znati je li se bavio problemima koji najviše opterećuju društvo. Prema izvješću u padu je kriminal, ali je u porastu rad za opće dobro. Znači li to da smo postali zemlja sa manje kriminala i korupcije koji su još uvijek najodrživije i najžilavije gospodarske aktivnosti. I u njima sudjeluju svi od tzv. malih ljudi sa sitnim kriminalnim obrtima do stupova društva činovnika, menadžera, tajkuna i političara svih razina osim onih zastupnika koji ne obavljaju niti jednu drugu dužnost osim zastupničke. Manje je gotovo za trećinu prijava protiv pravnih osoba, a manje je i osuđenih pravnih osoba. Možemo li zbog toga biti zadovoljni? Zadovoljni mogu biti tek naivci. Tako dugo dok ne znamo što se i tko se krije iza ovih podataka manje može biti više. Tko su istraživani, procesuirani, osuđeni i oslobođeni? Ima li među svim tim zločinima i svom tom kriminalu među svim tim zločincima i kriminalcima onih koji kradu najviše i koji su najperfidnije i najuigranije povezani sa vlasti bez obzira predvodi li vlast HDZ ili SDP. Tako dugo dok ne znamo odgovor na to jednostavno pitanje izvještaji DORH-a mogu biti bacanje prašine u oči. Ima li u ovom izvješću nekog iz kriminalnih top 10? Gdje je tu HAC prema kojima je Fimi media dječji vrtić. Gdje su tu oni koji su na dvostruko skupljoj gradnji cesta zamračili milijarde? Je li u tom izvješću obuhvaćen jedan od najeklatantnijih primjera uništavanja općeg dobra da bi se prijevarama, obmanama, perfidnim mafijaškim transakcijama ostvarila bajoslovna osobna dobit. Govorim o slučaju Kamensko. Jesu li protagonisti, neizvršitelji već izakulisne gazde obuhvaćeni ovim izvješćem ili ih nema jer bi na tim jakim, koje li ironije stupovima društva gospoda Bajić i Cvitan polomili zube ili bi kako to reče predsjednik Josipović jednom završili u loncu, skuhani. A oni ne bi prijevremeno u lonac. Je li u izvješću obuhvaćen HŽ Cargo? Je li obuhvaćeno mafijašenje otpadom? Je li izvješćem obuhvaćen barem jedan od onih 200 sumnjivih računa vezanih uz Hypo banku, a u kojima je piarovski govorio Mladen Bajić kad mu je to trebalo. Je li u Izvješću Daimler ili su možda izvješćem obuhvaćene idejni tvorci, a onda i profiteri pljačke žita poznatijeg kao Đakovština. Jesu li u izvješću istražene veze Nine Pavića i Ivice Todorića u slučaju kupovine bezvrijedne M start tvrtke za gotovo 44 milijuna kuna? Je li istraženo što je u pozadini toga? Ili će jedini eho ovog pitanja biti moje medijsko razapinjanje u EPH-ovim izdanjima. Vjerojatno ovo zadnje. Jesu li izvješćem obuhvaćeni tajni računi u austrijskom Villachu? Je li ovim izvješćem obuhvaćena barem jedna od svih tih fantomskih dvjestotinjak kaznenih prijava protiv Mladena Bandića, Milana Bandića. Istraga je ako se ne varam najavljena prije prošlih predsjedničkih izbora ili dižite optužnice ili se gospodinu Milanu Bandiću ispričajte. Nemate pravo nekoga držati pod sveopćom sumnjom gotovo čitavo desetljeće i ništa ne poduzimati. Ne zaslužuje to javnost, ne zaslužuje to Milan Bandić. Sve mi to sliči na reket, a taj reket je najopasniji kad je s najvišeg vrha ili se nekog zbog nečega štiti. Iako nije predmet ovog izvješća treba spomenuti glasnu najavu novog državnog odvjetnika gospodina Cvitana da će progoniti korupciju i kriminal u režiji lokalnih šerifa. Za sad je riječ o ćorku ili je načelnicima, gradonačelnicima i županima, te birokraciji jedinicama lokalne samouprave učinjena nepravda jer kriminala nema. Koliko je ovim izvješćem obuhvaćeno javnih tvrtki koje su i danas bankomati stranaka te socijalne ustanove za uhljebljenje rođaka i drugova, političkih moćnika. Ili pak DORH nastoji čistiti ribu od repa, tako da do političkih i tajkunskih živih glava nikad ni ne dođe. Sve mi se čini da sa svim raspoloživim šmrkovima gasite kokošinjac dok gori kuća. Vaš posao je bivši i sadašnji državni odvjetniče da dokazujete kriminal, da lopovima ne date mira, da svi koji su nepošteno stekli svoju imovinu ne mogu oka sklopiti, a oni izgleda spavaju dubokim snom. Ako se protiv njih i pokrene postupak, ako završe pred sucem i ako im zaprijeti kazna nagodit će se, sporazumjet će se o kazni. S kim? S DORH-om. Istrgovat će kaznu jer je kod nas dopušteno po mnogo nejasnijim kriterijima od pravno sređenijih država trgovati s pravdom, o čemu je ovih dana u presudi Damiru Pahiću progovorio sudac Ivan Turudić. S kojim se, ovaj put, u potpunosti slažem. Trgovina pravdom je nepravda, gdje god se događala, ovdje, u Švicarskoj ili u Americi. A ta se nepravda čini pod izlikom da se tom malom nepravdom otkrivaju mnogo veće i za društvo važnije nepravde, veliki lopovluci. Kod nas se ni ti veliki lopovluci ne sankcioniraju. Rečeni Damir Pahić, bivši upravitelj Sisačke bolnice, nagodio se s DORH-om o kazni za to što je sinu namjestio dobit od gotovo 700 tisuća kuna. Varao je dugo i temeljito. I za te je prevare dobio 10 mjeseci zatvora koji je zamijenjen radom za opće dobro. Da svinjarija bude još veća 2 sata rada za opće dobro vrijedi jedan dan zatvora. Baš smo humani i dobrohotni prema lopovima. I tko još ne bi u Hrvatskoj krao? Tako je bivši ministar poljoprivrede Petar Čobanković za milijunske prevare osuđen na nekoliko desetaka sati guljenja krumpira, ako ga uopće i guli, umjesto da guli iza rešetaka. Znam ženu, spremačicu, koja je ne znajući što radi zbog dva puta po 200 u dućanu datih krivotvorenih kuna odgulilla 2,5 godine zatvora. Nije krivotvorila, niti je znala da je novac krivotvoren. U procesima protiv Sanadera mnogi lopovi izbjegli su zatvor jer su trgovali pravdom, mnogi koji su trebali sjesti na optuženičku klupu nisu sjeli samo zato što tobože nisu znali za što dižu ruke, što potpisuju i zbog čega vjerno služe lopovluku. DORH nije dužan polagati račune za nagodbe, čak ni Saboru ili naročito ne Saboru. Dakle, DORH može sklopiti nagodbu i sa visoko pozicioniranim lopovima što uostalom i čini. I kakvu poruku šalje javnosti? Lopovluk se još uvijek isplati, trebate samo naći Pedra i u njega uprijeti prstom. U izvješću se kaže da je u 2013. bilo 425 presuda po sporazumu što je manje od 3% ukupno osuđujućih presuda. Ali je naravno ključno pitanje koje su to presude, kome se pogodovalo, s kim se trgovalo i zašto se uopće trgovalo. Bolje trguju vještiji odvjetnici i zarađuju uspješnim trgovinama za svoje klijente kriminalce veliki novac. Upravo te trgovačke nagodbe potvrđuju da praksa određuje pravo umjesto da pravo određuje praksu. U pravno uređenijim državama u nagodbama uz tužitelja, uz obranu, uz tuženoga aktivno i odlučujuće sudjeluje sud koji na kraju određuje visinu kazne. U već spomenutom procesu protiv Pahića DORH je prethodno se nagodivši s Pahićem najavio žalbu. Na što će se žaliti? Na svoju nagodbu. Zbog toga je sudac Turudić s pravom podigao glas. Zakon o kaznenom postupku treba u tom segmentu hitno mijenjati. Iako je pod Izvješćem DORH-a za 2013. potpisan Mladen Bajić, treba li o njemu uopće raspravljati sa gospodinom Dinkom Cvitanom u Saboru jednoglasno izabranim glavnim državnim odvjetnikom? Treba već zbog toga što je gospodin Cvitan kazao da će politika DORH-a biti politika kontinuiteta. Zar zbilja kontinuitet u nečinjenju i činjenju kada se otklone sve opasnosti za smjenu? Kontinuitet u lovu na sitnije žive političke ribe i negdašnje moćnike koji su otpisani i prije nego što su s dužnosti utekli ili su smijenjeni. Kontinuitet u zatvaranju očiju pred najtežim oblicima prirodnog kriminala, kontinuitet u sklapanju saveza s još uvijek u Hrvatskoj nedodirljivim moćnicima, prijateljima ministara ili državnih odvjetnika. Kontinuitet u izbjegavanju najtežih slučajeva. Zar je ikome čudno da se Hrvatska nezaustavljivo strmoglavljuje u provaliju kad je na djelu kontinuitet ekonomske i kontinuitet pravosudne politike koja je najveća rak-rana i društva i države. Iako ste na čelu DORH-a tek mjeseci očekivao sam od vas više. Ne zbog kukurikanja već rada, odlučnijih poteza, proganjanja kriminalaca. Pet prvih mjeseci ne obećaje da se i vi gospodine Cvitan kao da se plašite kipućeg lonca. Istina, u koketiranju s javnosti se na sreću niste ugledali na svojeg prethodnika koji je bio treba mu priznati najvještiji prikriveni komunikator s odabranim novinarima. I ne vjerujem u onu tezu da iz DORH-a ne cure informacije, informacije cure jer imam i ja nekih podataka od novinara s kojima komuniciram, svojih bivših kolega. Vi to niste ili niste još, ali o vašem radu ćemo možda raspravljati već na proljeće s nadom da nećete u predsjedničkoj kampanji i zakulisno sudjelovati bez obzira što vam obećali. Naravno, DORH nije samo šef, iako je šef taj koji određuje smjer i karakter odvjetništva. Već odvjetništvo čine i marljivi odvjetnici, odnosno tužitelji čiji trud ne prati odgovarajuća nagrada. Tužitelj primjerice dežura noću na sudu, taksijem odlazi na raspravu i kasnije nastavlja s radom u svojem uredu. I pri tome mu nisu plaćeni svi prekovremeni. Noću dežuraju i prekovremeno rade i žene, uglavnom žene, a među njima je i puno onih koje imaju djecu i obitelj. Posao državnog odvjetnika je težak, nezahvalan, mukotrpan i za one hrabre opasan. K tome se još taj težak posao lako gubi zbog šefovih hirova. Ne samo da je lijep običaj nego je to i odredba Poslovnika o radu DORH-a da nadređeni državni odvjetnik svoje neslaganje s primjerice sadržajem optužnice, izborom optuženika ili rješenjem o odbačaju kazne prijave izrazi obvezujućom pisanom uputom nižem državnom odvjetniku, a ne neformalnim nametanjem neobrazloživih stavova, čega ima. Uz hrabrost glavnog državnog odvjetnika bez kalkulacija o vlastitoj sudbini imali bismo sređeniju, pravedniju i državu i društvo koje sve manje vjeruje u pravosuđe čiji je DORH sastavni samostalni dio. U Hrvatskoj je prioritet gospodarski kriminalitet jer gospodarski oporavak je neodvojiv od pravne sigurnosti i reda u tom području. Prioriteti se trebaju određivati po visini štete i važnosti ugroženog dobra. Ako se progoni određene osobe zbog kriminala koji je po šteti izgleda bagatelan u odnosu na kriminal s velikom štetom tada su neizbježne sumnje javnosti u načela rada policije i DORH-a. Nitko ne očekuje da DORH javno govori o tome što određenog tjedna ili mjeseca istražuje ali svojim djelovanjem moraju načelno davati do znanja da poštuju spomenuta načela. Uz sva načela tajnosti rada, neobično bi bilo da narodu ne polaže onaj koga narod plaća. Hvala lijepa.
Draženko Pandek, replika.
Evo zahvaljujem poštovana potpredsjednice Sabora. Osvrnuo bih se na komentare kolege u vezi tzv. nagodbi koje se dakle sklapaju sa optuženicima za pojedina kaznena djela. Pa mislim da je nažalost praksa pokazala da bez toga mnoga teška kaznena djela ne bi mogla biti ni procesuirana ni osuđena, kako kod nas tako i vani. I uostalom mi smo to uzeli taj primjer iz vanjske prakse. Mislim čak da bi određeni novi instrumenti u tom pogledu i trebali biti dostupni tijelima državnog progona. Nažalost, to je stvar prakse. Bez toga neće i ne može biti boljeg i uspješnijeg otkrivanja, u prvom redu otkrivanja, ali ni procesuiranja pogotovo kaznenih djela korupcije gdje gotovo da oštećena strana ne zna da je oštećena. Dakle, kad netko je korumpiran onaj tko ga korumpira i on oni imaju koristi a oštećeni su u biti građani, a često ni sami nisu svjesni da su oštećeni. To je jedan nužan instrument koji mora ostati postojati i koji daje rezultate. Hvala.
Branko Vukšić, odgovor na repliku.
Uvaženi kolega Pandek, nagodbe jesu moralna i pravna dvojba, sasvim sigurno. One možda ne treba u cijelosti odbaciti. Ali da najviši državni dužnosnici, oni koji su dovikivali i držali moralne prodike iz saborskih klupa budu pošteđeni zbog toga što su progovorili, što su natovarili svoj grijeh nekome na leđa, a takvih slučajeva ima i dobro ih znamo i danas gule krumpir, a da sitni kokošari za 200, 500 ili 1000 kuna gule zatvor nekoliko godina dajte mi recite koja je to pravda? U kakvu vi to pravdu vjerujete? Kako vi možete vjerovati da u slučaju u suđenju Ivi Sanaderu većina onih koji su sudjelovali u teškom kriminalu, koji su opljačkali državu, koji su držali vreću ili su šutke pomagali da se to događa će proći bez optužnice, proći će sa uvjetnim kaznama, proći će sa guljenjem krumpira. Je li to poruka ostalim državnim dužnosnicima? Nagodite se, ukradite pa se nagodite. Samo nađite malo većeg lopova od sebe. To je moralna dilema. Ne slažem se s vama da ne bi bilo otkriveno, treba više raditi, treba vještine. Ja ne znam kakve vještine su potrebne, nisam se tim poslom bavio, ali znam da postoje puno uspješnije države u otkrivanju kriminala gdje ima puno manje kriminala pa ga je teže i otkriti koje se ne služe tim metodama.
Stjepan Milinković, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Vukšić vi ste u svojoj raspravi između ostalog spomenuli lokalne šerife. Šerifi onakve kakve poznamo iz onih filmova oni su podlijegali reizboru, bili su zaduženi za čuvanje javnoga reda, za čuvanje imovine i bilo je to časno zanimanje. Ali u onom kontekstu u kojem se šerifi ti spominju kod nas čelnici lokalne samouprave uglavnom u negativnom kontekstu kao neki nečasni ljudi, a ja želim ovdje spomenuti da ti lokalni dužnosnici brinu o toj imovini i brinu o poboljšanju kvalitete življenja, o predškolskom odgoju, o zaštiti od poplava. Sada u ovom vremenu kada je bio prije kratkog vremena sustav itekako načet čelnici ti lokalne samouprave su itekako kvalitetno obnašali svoju dužnost. I to su ljudi koji se trude. I sad pogledajte u tom kontekstu stvaranja neke atmosfere prema tim ajmo uvjetno rečeno tim šerifima itd., svako malo se sretne neka prijetnja. Prijetnja u medijima, pogledamo u nekom glasilu velikom e slijedi lov na lokalne te moćnike. A prijetnja je kazneno djelo, to je napad na život i tijelo, napad na zdravlje ljudi ajmo reći na neki način a očekuje se kvalitetan rad što i treba biti naravno sukladno zakonu i svemu skupa. Pa onda uistinu stoji ona teza ako je to artiljerijska priprema što je rekao kolega Marasović za reformu lokalne samouprave takav jedan pristup ako je to ta priprema onda isto tako kao i one doktore koji idu po kongresu ajmo isto tako pozatvarati tih čelnika jedinica lokalne samouprave pa da onda se na taj način riješi eto ta lokalna samouprava. Ja mislim da to zahtijeva jedno razmišljanje i jedan pristup korektan i objektivan. Hvala lijepa.
Branko Vukšić, odgovor na repliku.
Uvaženi kolega Milinkoviću mi se tu slažemo, ja sam govorio o tome, o riječima zapravo, nije citat ali je osvrt na izjavu gospodina glavnog državnog odvjetnika, koji je najavio da će se obračunavati sa kriminalom u lokalnoj samoupravi i sa lokalnim šerifima. Ja se s vama u potpunosti slažem, većina čelnika lokalnih samouprava su pošteni ljudi, vrijedni, radišni i radni. Gdje ima kriminala treba ga istražiti. I upravo kad sam govorio o gospodinu Bandiću u Gradu Zagrebu gdje se 10 godina najavljuje prije svakih izbora da će gospodin Bandić biti uhapšen, prije svakih izbora. Pročitajte sve novine koje su u tome, to je pritisak na gospodina Bandića, to je pritisak na društvo i percepcija društva koje ništa ne radi. Možda gospodin Bandić nema nitijednu kaznenu prijavu. Ako ima zašto se ne poteže? I zato sam rekao ispričajte se gospodinu Bandiću ako nema toga? Mislim, nitko ne treba ovdje u Saboru govoriti o konkretnim procesima, ali o tome da je netko 10 godina na stupu srama, a 10 godina se ništa ne poduzima mislim da onda ne funkcioniraju niti tijela države niti sama država. I to je onda upitno. I slažem se s vama nedopustive su prijetnje. Puno je bolje da državni odvjetnik, možda državni odvjetnik će nas iznenaditi sa svojim radom, puno je bolje da se radi u tišini i da se napravi nešto nego da se galami i da se postane medijska zvijezda, a da pri tom stoji zapravo iza toga interes ili klanova ili političkih moćnika.
Tomislav Klarić, replika.
Pa kolega Vukšiću, dio replike, odnosno uvod mi je doktor Milinković uzeo. Mislim da je loše, a bilo je loše i po mom mišljenju od strane državnog odvjetnika kad je najavio tu, ajmo to tako nazvat hajku odnosno kriminal lokalne samouprave. Svaki kriminal ima ime, i prezime i počinitelja. I kad govorite o tim lokalnim šerifima ili o kriminalu u lokalnoj samoupravi javnost to koliko ja shvaćam percipira kao svi su oni isti, svi su oni kriminalci. To su ljudi koji su imenom i prezimenom stali pred svoje birače i kao takvi izabrani. I ja ne znam da postoji u državi institucija koja je više kontrolirana od jedinica lokalne samouprave, od državnih revizija, od poreznika, od šestomjesečnih izvješća o svome radu gradonačelnika, načelnika ili ne znam čega i svemu što radimo. Upravo ovakav način na koji vi ste to prezentirali pa i svom izlaganju u startu kad je preuzeo dužnost i državni odvjetnik potiče one koji svima nama koji smo čelnici lokalnih samouprava, ja ne znam da li ima u tih 548 čelnika jedinica lokalne samouprave koji nema nekakvu prijavu, ako ništa drugo iz političkih ili ne znam kakvih razloga. I ono što nas svih ograničava u našem radu, vjerujte da svi čelnici jedinica lokalne samouprave za razliku od prije pet, šest, sedam, osam godina debelo, debelo preispitujemo svaku svoju odluku, da nas to usporava u tom svom radu jer je stalno nekakav pritisak nad tim čelnicima jedinica lokalne samouprave jer su svi oni nekakvi potencijalni kriminalci. Kad se na ovaj način ovdje za ovom govornicom to tako percipira i govori. Dakle, ime i prezime ima onaj koji je počinio nešto i kao takvog ga treba prozvati. Vi ste spomenuli Bandića, da li je ili nije nitko od nas ne može tvrditi. Postoje nekakva sumnja ali generalizirat svih mislim da nije dobro.
Branko Vukšić odgovor na repliku.
Uvaženi kolega, evo opet kažem kao i s kolegom Milinkovićem, slažem se s vama ne treba generalizirati. Ja sam u ovom svom osvrtu u Saboru spomenuo najviše imena i prezimena upravo zbog toga što mislim da treba, ne treba, ne smije se govoriti u Saboru neki drugovi, neke pojave kao što se to govorili do 90. godine nego svi ljudi imaju ime i prezime. Opet ne može se samo govoriti o imenima i prezimenima. Ponavljam, velika većina ljudi radi pošteno svoj posao. Međutim, ja sam čuo od državnog odvjetnika da će biti i što je dobro da bude kontrole zašto ne. To što ste vi stalno kontrolirani to je dobro, ali nije dobro što ste govorili maloprije da se iz političkih razloga kako bi se takmac eliminiralo iz političke utakmice, blati. Ali onda treba državno odvjetništvo na vrijeme procesuirati, istražiti i reći oprostite tu nema, to je čista podmetačina. Zato što slučajevi stoje godinama ili desetljećima u ladicama, zato se sumnja sve u svakoga. Pa često ja čujem i na cesti kad ljudi kažu svi ste vi isti, svi ste vi isti. Nismo svi isti to dobro znate, razlikujemo se u mnogo čemu, pa razlikuju se i dužnosnici u lokalnoj samoupravi upravo po svom predanom i poštenom radu od onih koji ne rade to i koji su procesuirani.
U ime Kluba zastupnika HDSSB-a kolega Josip Salapić.
Hvala lijepo potpredsjednice Zgrebec, uvaženi glavni državni odvjetniče Cvitan. Pred nama je izvješće koje je po svojoj formi i po svom sadržaju vrlo slično izvješćima o radu državni odvjetništava u proteklih nekoliko godina. Pet, šest sličnih izvještaja sa pomalo sličnim problemima, sa više ili manje uspjeha u broju podnesenih prijava, u broju procesuiranih slučajeva, u broju osuđenih slučajeva. Međutim, ono što je najvažnije, najvažnija je funkcija onu koju vi obnašate, vaša dužnost a i zadaća Državnog odvjetništva Republike Hrvatske, a to je progon počinitelja kaznenih djela, štićenje interesa Republike Hrvatske, imovinskih interesa ali i usklađivanje sa svim onim obvezama koje je i Hrvatski sabor, Parlament koje je i izabrao i vas osobno za nositelja i glavnog državnog odvjetništva ali i Državnoodvjetničko vijeće koje je izabralo zamjenike državnih odvjetnika i općenito sustav Državnog odvjetništva Republike Hrvatske. Na početku bih rekao da je pomalo čudno da je mišljenje Vlade Republike Hrvatske na ovo izvješće za 2013. godinu takvo, ono je puno određenih kritika ne samo o tome da li je to financijska usklađenost sa državnom riznicom nego i sa određenim elementima koji se podudaraju sa nepoznavanjem temeljnih pozitivno pravnih propisa Republike Hrvatske od nekih uputa i navoda da se određene teze o izvješću trebaju uskladiti sa zakonima koji su u međuvremenu promijenjeni ali i u odnosu na vrijeme na koje se ovo izvješće odnosi. Osobno mislim da se tu ipak radi o jednoj poruci bivšem glavnom državnom odvjetniku gospodinu Bajiću i to smatram nepoštenim, jer ako je gospodin Bajić imao povjerenje silni niz godina bilo lijeve, bilo desne strane onda bi fer prema i njemu osobno, i prema Državnom odvjetništvu Republike Hrvatske bilo da se na ovakav način što je presedan dosada da dobivamo mišljenje Vlade koje je suprotno i puno kritika u odnosu na određene elemente izvješća a onda se daje pozitivno mišljenje jer je u međuvremenu došlo do promjene na čelu glavnog državnog odvjetnika. Mislim da je poštenije da smo prihvatili jedan i od naših prijedloga Kluba zastupnika HDSSB-a ali od nekih šuškanja koja su došla iz Ministarstva pravosuđa i Vlade da bi mandat glavnog državnog odvjetnika, da je bio određen na vrijeme da li dva mandata četiri godine ili jedan mandat osam godini, bilo puno poštenije kada istekne vremenski period toga mandata da se onda bira novog glavnog državnog odvjetnika, a i onako po Ustavu i zakonu glavni državni odvjetnik obnaša i dalje dužnost zamjenika u Državnom odvjetništvu Republike Hrvatske. Onda je taj "tzv. nepotrebni obračun" nije trebao imati ovakvo mjesto u mišljenju Vlade, nego ako nešto je dobro onda je dobro, ako ne valja onda ne valja, treba imati argumente a ne puno kritika na kraju da se prihvaća. To nema veza ni sa vama osobno ni sa osobno bivšim glavnim državnim odvjetnikom nego ako ćemo imati i težiti poštenom, neovisnom i nepristranom sustavu onda treba biti pošten i prema ljudima koji su u datom vremenu imali povjerenje ovog visokog doma. To smatram poštenim i trebamo u vremenu koje je pred nama razmišljati da se zbog određenih i trendova političkih, ali i u europskom okruženju, ne da to ima veze sa imenom i prezimenom osobe nego bi bilo poštenije ako nekom istekne mandat da mu je mandat istekao snagom Ustava ili zakona, a ne da se stvori fama svake godine oko vašeg izvješća tko će što reći, tko će više slučajeva na osobnoj razini iznositi u konkretnim predmetima koje vi trebate neovisno raditi, onda se od vas očekuju ne znam kakvi rezultati, a već javnost s obzirom na žalost težak život u Hrvatskoj već jednim natpisom u jednom mediju se stvara fama da nekoga se treba osuditi, strpati u zatvor na dugi niz godina bez da je i započelo dizalo optužnice, bez da je započeo sudski postupak, bez da je onaj redoviti pravni put koji se zove pravna država i zaštita ljudsko dostojanstva i temeljnih ljudskih prava došao do kraja. Tu postoji velika opasnost, ne samo za ugrožavanje temeljnih ljudskih prava nego i na neovisnost pravosuđa u cjelini, sve je to povezani sustav. Ovi zakoni koje smo mi donijeli, Zakon o kaznenom postupku, odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske da se u nekim dijelovima toga zakona zadire u temeljna ljudska prava pa promjene koje smo donijeli Sabor treba biti servis građanima, ali i vama Državnom odvjetništvu Republike Hrvatske, USKOK-u, ali i pravosuđu da postupak bude zaista nepristran, da bude pravedan prema strankama u postupku koje se nađu, bilo to osumnjičenici, bilo to tužitelji, bilo to tuženi. Ako ćemo težiti pravnoj državi, ako ćemo težiti tome da je vaša ustavna odluka, ustavna pozicija takva da ste vi neovisno tijelo, 2010. godine smo se potrudili da to tako bude, to smo usklađivali sa poglavljem 23 u postupku pristupa Republike Hrvatske EU. Onda trebamo biti vrlo osjetljivi prema mehanizmima i metodama na koje će državno odvjetništvo, ali i USKOK ići prema javnosti. Vi tu imate punu potporu, jer tu ne treba floskule bacati i reći što će neko zvučnije reći ovdje za saborskom govornicom. Vi ste dobili potporu Parlamenta, jednoglasnu potporu, i vaš prethodnik je imao potporu Parlamenta, od vas se očekuje neovisnost i nepristranost. Pa onda ovo stalno ponavljanje godinama da se određene informacije iz tajnih istraga iz postupaka koji bi trebali biti dakle servis onim drugim pravosudnim tijelima, kada trebaju odlučivati o tome dovodi u pitanje ako se stvorila ta određena mreža koja u isto vrijeme glumi i tužitelja i suca. Stvara se fama da smo mi jedna visoko korumpirana država, država koja luta u bespućima EU, u bespućima tzv. poštivanja ljudskih prava a sve u svemu narod loše živi, sve je teže siromaštvo. I onda se upravo na ovaj visoki dom, na Parlament ali i na državno odvjetništvo, od vas se očekuje da morate postupati. Vi sami govorite o realnim problemima unutar državnog odvjetništva od nedostatka sredstava, nedostatka opreme, nedostatka ljudi, nedostatku sredstava za edukacije, a u drugo vrijeme mi očekujemo od vas da morate reagirati čim neko pukne prstom a posebno kad dođu izbori za bilo koja predstavnička tijela, onda je državno odvjetništvo USKOK zatrpano sa silnim anonimnim prijavama gdje se želi blatiti kandidata koji je trebao obnašati neku dužnost. Onda bismo mi trebali vama dati još više novca da možete imati i takve urede koji će za svake izbore imati posebne istražitelje koji će se načitati svega i svačega. Jer će se kroz medije koji su, isto tako možemo reći slobodno i određene krugove, lobije i slično, evolvirani u taj izborni sustav, steći usude javnosti, pa onda neko postane lopov prije nego što je i dobio uopće pokretanje optužnice a kamoli da je došao na sud. Dakle, težimo mi jednoj pravednoj, jednoj formi državnog odvjetništva, USKOK-a koje će imati sve svoje ovlasti po Ustavu i zakonu a koje će vas pustiti na miru. I tu ja pohvaljujem vaš stav da ne kontaktirate sa medijima u nekoj velikoj mjeri, samo po potrebi jer to se od vas i očekuje. A ovaj visoki dom vama treba pomoći, ako mi od vas tražimo da budete efikasni, da vaši dužnosnici, službenici, namještenici mogu raditi onaj posao za što smo mi vas zadužili ovdje u Hrvatskom saboru onda trebate imati poluge i elemente da to zaista možete raditi. Ako ćemo mi vama reći da vi morate imenom i prezimenom neku osobu goniti i suditi onda je sve skupa to jedna politička igra koja nema veze sa zdravom pameti. Je ovo dom koji vas bira, ali za neovisnost ako se tome teži onda sve te fore koje dolaze pred svake izbore treba staviti sa strane jer kako ćete vi procijeniti od silnih kandidata za načelnike, gradonačelnike, župane, saborske zastupnike, ministre i slično kad vam je konkurencija takva da prvi susjed misli da što prije odletite van da može sjesti na vaše mjesto. Jer je tamo u lokalnoj upravi svako zna što ste radili, a niko ne zna pogledati šta sam radi i niko se ne usudi imenom i prezimenom reći da dokaze vama ili tijelima koji to rade. Da ima zaista činjenica koje će pomoći pravosuđu i sudovima da osude osobe ako su one zaista krive za to što su počinile. To bi trebao biti sustav na koji bi naše državno odvjetništvo ali Parlament u odnosu na vas trebao postupati. Da se svake godine ne dovodi u pitanje, kad vi dolazite u Hrvatski sabor koju ćete izjavu dati medijima kad kažete da zaista probleme koje imate, da se to stavlja na razmjenu i da je to smiješno da govorite. A u drugo vrijeme Vlada koja je danas, dakle Vlada SDP-a sa partnerima daje mišljenje gdje se u nizu elementa od financija do poznavanja zakona daju packe državnom odvjetništvu, onda se sve to skupa usvaja. Tu mi moramo biti pošteni i realni prema vama i prema svim ljudima koji rade u državnom odvjetništvu USKOK-u da imate elemente koje vam je ovaj visoki dom i dao. Što se tiče kapaciteta, financijskih uvjeta u kojima raditi i velikom opterećenošću sa građansko upravnim odjelom i sa velikim brojem predmeta gdje je kritičko mišljenje Vlade da nije na dovoljno stranica obrazloženo koliko se radilo u tome odjelu. Tu smatramo da zaista treba razmišljati da se oko ključnih pitanja u Hrvatskoj barem pokuša postići nacionalni konsenzus i da se Državnom odvjetništvu Republike Hrvatske USKOK-u daju elementi za kazneni progon počinitelja koji su dakle prekršili pozitivno pravne propise u toj kaznenoj sferi. A da se ovaj odjel građansko upravni uza sve stručne procjene, ekonomske i sve druge koje trebaju biti stavi pod okrilje Vlade Republike Hrvatske. Da bi ti postupci bili puno efikasniji mi očekujemo tu rezultate, a ne da se to odugovlači i da imamo možda zastoj u takvim slučajevima zbog vaše opterećenosti drugim dijelom, pa da pokušamo to ako postoji konsenzus i volja, a i procjena da je to dobro odvojiti iz državnog odvjetništva i staviti pod servis Vlade Republike Hrvatske, a vama dati elemente i poluge da možete kao tijelo kaznenog progona sukladno Ustavu Republike Hrvatske postupati u zaštiti interesa Republike Hrvatske. To je nešto o čemu treba govoriti kada su vaša godišnja izvješća ovdje. Što se tiče statistika i broja predmeta, broja istražnih radnji, broja prijava koje su opale one ne čude jer je došlo do promjene Zakona o kaznenom postupku i Kaznenog zakona gdje su neka djela koja su do sada bila u sferi kaznenog prava otišla u sferu prekršajnog procesuiranja pa onda je i samim time došlo do manjeg broja prijava i predmeta. Ali mislim da je puno bolje kada se radi i ovdje u izvješću spomenutima prijestupima mlađih punoljetnika, maloljetnika, nekih kaznenih djela koji zaista po svojoj srži ne bi trebale spadati u sferu kaznenoga prava, da se više stavi element na postupak rehabilitacije, na postupak svrsishodnosti i oportuniteta, da se prema tim ljudima ide, da ih se vrati na onaj pravi put, posebno kada su u pitanju maloljetnici, a ne da to spada u sferu kaznenoga prava gdje je svrha kažnjavanja ponekad zna biti potpuno suprotna od one koja se želi postići i da se na temelju nekih postupaka vrlo često javlja … odnosno ponovno učinjavanje kaznenih djela što po meni možda ne treba težiti tome da bude što više prijava i što više osuđenih, nego tome da bude nepristran, pošten, neovisan postupak i da jednostavno možete disati punim plućima ako mi zaista želimo ostvariti svako svoju ulogu. Ja se ovdje u Visokom domu, u Hrvatskom saboru ne bih usudio neke od svojih kolega prozivati da su lopovi, da trebaju biti u zatvoru, niti neke gradonačelnike, župane i načelnike da su … što su lokalni čelnici dobili povjerenje birača oni koji rade neke nečasne radnje. Ako vjerujemo u državu koju smo stvarali, a trebalo je puno godina proći, ako vjerujemo u neovisnost tijela gdje ste vi dobili elemente da štitite interese naše države i dobili ste povjerenje i svih klubova zastupnika parlamenta … za vaš rad, onda trebamo biti pošteni, a ne ovdje se natjecati tko će koje kandidate imenom i prezimenom što prije oblatiti, staviti u neki medij, reći da je on lopov, a onda od suda čekati godinama postupak pa što sud kaže, neka kaže, kad to sve skupa prođe, ta osoba je već izgubila kredibilitet ljudskosti, osobnosti, a o političkoj budućnosti niti o drugim elementima ne treba niti govoriti. Dakle, puno je tu u ovom izvješću rečeno, pomalo sliči na prethodna izvješća, a onda trebamo razmišljati o tome da se državnom odvjetniku u poštenoj namjeri pokuša taj mandat nekako svesti u taj okvir od 8 godina da se ne bi dogodila situacija ako nekoj političkoj većini ne odgovara određeni rad u datom vremenu nekog glavnog državnog odvjetnika, da se onda nekim tu floskulama i nekakvim packama u mišljenju Vlade daje kao, nije to bilo dobro, pa evo sad će biti ovako, ali sve skupa liči na jednu političku igricu koja se nama osobno ne sviđa. Dakle, imate elemente da štite interese RH, da provodite zakone koje je donio Sabor, a isto tako Sabor i svaku politiku treba odvojiti od vašeg rada da se ne bi svake godine vaše izvješće svelo na neku političku mudrionicu gdje će se uz više pljuvanja po ovoj i onoj strani reći da vi ustvari ste poluga neke političke opcije, ove ili one. To nije bitno, bitno je da štitite interese i bitno je da naši građani imaju povjerenje i u državno odvjetništvo i u USKOK i u sve ljude koji tamo rade, ali i u Hrvatski sabor, da zbog loše klime u Hrvatskoj ne doživimo to da težak život građana baca svijetlo na visoku državnu vlast, na ovaj parlament, ministarstva, na vaša tijela, da se tu služimo nekim metodama koje su sve samo ne štićenje interesa Hrvatske. Dakle, u onom dijelu u kojem tražite potporu da dobijete sredstva, u tome vam dajemo potporu jer ako se od vas očekuje da efikasno radite, onda treba vam to i omogućiti, a ne da se nekim drugim metodama služi bilo koja Vlada, a onda vi dođete ovdje u Sabor i na vas gleda kao, što će sad tko tu reći, što ste vi napravili, je li to statističko izvješće ovakvo ili onakvo, ali ustvari bitan je … interes Hrvatske, jesmo li postigli pravu svrhu kada smo Ustavom RH u 2010. dali veće ovlasti Državnom odvjetništvu RH. Hvala lijepo.
Jadranka Kosor, replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolega Salapiću, spomenuli ste među ostalim i ovaj puta vašu inicijativu, odnosno inicijativu vašega kluba i vaše stranke vezano za mandat glavnoga državnog odvjetnika. Ja to podržavam, mislim da bismo trebali otvoriti zaista jednu raspravu, možda jednog dana dođe taj dan, a možda i prije, da sjednemo i pokušamo se dogovoriti, dakle da ujednačimo standarde. Jer uvijek oko tog novog mandata glavnog državnog odvjetnika i politika i mediji i mnogi drugi politiziraju na različite načine. Dakle, ako je mandat koji određuje Ustav RH za izbor predsjednika države dva mandata i gotovo, onda možda u skladu s tim i za predsjednika Vrhovnoga suda i za glavnog državnog odvjetnika možemo, jer su to iznimno odgovorne dužnosti, možemo postići takvu vrstu dogovora i standarda, ali bojim se da ćemo se još toga načekati, ali svakako to je hvalevrijedna inicijativa. Što se tiče mišljenja Vlade koje ste spomenuli, vrlo je neobično. U mišljenju se navodi, ja plediram da to ispustimo u budućnosti jer to je nepotrebno, u mišljenju Vlade se na kraju kaže da će ovdje u vrijeme rasprave o izvješću glavnog državnog odvjetnika biti ministar, zamjenica, pomoćnica, ako se dobro sjećam, nema naravno nikoga i ne potrebno je u mišljenju Vlade na izvješće glavnog državnog odvjetnika primjerice napominjati da više se neka institucija AUDI, nego se zove DUDI, itd. To je nepotrebno jer Vlada mora govoriti u svom mišljenju o suštini stvari, je li Državno odvjetništvo RH obavljalo svoj posao u skladu sa Ustavom i zakonima, a je li bilo nekih tipfelera i je li neka brojka vezana za financijsko izvješće, odnosno proračun Državnog odvjetništva točna ili nije, to je apsolutno i manje važno.
Josip Salapić, odgovor na repliku.
Hvala potpredsjednice. Uvažena zastupnice Kosor, složili smo se u tome dijelu i razgovarali smo o prijedlogu našeg zakona koji je došao na prijedlog da se mandat ograniči na dva mandata po 4 godine ili jedan mandat po 8 godina, koji su bili neki signali između Ministarstva pravosuđa, upravo da bismo … ono što se dogodilo u proljeće ove godine. Jer ako parlament daje godinama potporu nekome, bez obzira na neke kritike koje su dolazile iz našeg kluba na rad bivšeg glavnog državnog odvjetnika, na neke propuste koji su se događali, na neke rasprave koje smo imali, to je sve ustvari uloga parlamenta, da se u … izvješću neke teze pa makar one bile kritičke rasprave da bi sljedeće izvješće bilo bolje. No međutim, ako se zaista postoje drugi mehanizmi, za izbor glavnog državnog odvjetnika ako to nije Sabor, imamo mi način drugačijeg izbora kada je u pitanju Državno sudbeno vijeće, Državno odvjetničko vijeće, a dvotrećinska većina u Saboru u svakom slučaju ako želi dati elemente neke neovisnosti bilo kojem tako ključnom tijelu, ključnom čelniku državnog neovisna tijela onda tu postoji način da se zaobiđe ova politička igra oko Državnog odvjetništva i ovaj pritisak koji se ovdje stvara. Rekli ste i sami predsjednik može biti dva mandata, mislim da se gospodin Cvitan ne bi osobno ljutio kada bismo mi to tako napravili u formi Ustava, pa onda kada dođe 8 godina ponovo čovjek ostaje u Državnom odvjetništvu ali se prati rad koji je radio. Nema nikakvih pritisaka, nema ovih rasprava u Saboru ako se sada da je to lijeva Vlada nekome neko osobno ne sviđa sada ćemo mi nešto napisati u mišljenju ajmo van da to opravdamo što smo napravili, a neka buduća Vlada koja će biti možda desna ili ne o tom po tom opet napravi suprotno onda je to prebacivanje loptice na lijeve i desne a u međuvremenu stradavaju ljudi koji nisu krivi ni dužni i gubi se povjerenje u sustav koje treba biti neovisno. Dakle mi imamo elemente da kao Sabor dvotrećinskom većinom ustvrdimo taj sustav da on bude provediv jednostavno neovisniji i pošteniji prema našim građanima.
Goran Marić, replika.
Hvala lijepa. Kolega Salapiću upozorili ste na dva problema koji smanjuju učinkovitost rada Državnog odvjetništva, a to je nedostatak novčanih sredstava i nedostatak i nedostatak ljudskog potencijala, ali to su problemi kojih ne smije biti. Ako državni proračun ima novce za nepotrebne agencije, ima novce za vrlo često nepotrebne intelektualne usluge, ima novce za nepotrebne zakupnine nekretnina, ima za pomoći raznoraznim drugim državama, ima za ured bivšeg predsjednika kako je moguće da nema pet milijuna kuna za rad Državne revizije i pet milijuna kuna za rad Državnog odvjetništva o čega ovisi budućnost Hrvatske,najvažnije institucije RH. Onaj tko to ne osigurava sredstva ovima Državnom odvjetništvu i Državnoj reviziji u iznosu od 10 milijuna kuna, a osigurava ovim drugima taj ne radi samo na opstrukciji rada Državnog odvjetništva i Državne revizije nego radi na opstrukciji funkcioniranja Hrvatske. I ministar koji nema novaca za Državno odvjetništvo i za Državnu reviziju mora dati ostavku i ne može biti ministar financija. Što se tiče ljudskog potencijala, pa nije logično da ministar može biti osoba sa 20, pet, šest godina bez ikakvih stručnih sprema, bez ikakvog iskustva, a zamjenik državnog odvjetništva mora 40 godina se školovati da bi počeo raditi. predsjednik uprave državnog poduzeća najozbiljnijeg poduzeća može biti osoba nakon završene formalno završene visoke naobrazbe bez ikakvog iskustva, stavimo ga, a ovdje moramo naći načina kako skratiti proceduru da počmu pa bi ne još malo pa bi pred mirovinu počeli raditi. I još jedna stvar koja me zabrinjava da je glavni državni odvjetnik rekao da postoji jedan ozbiljan gospodarski problem koji još nije nijedna započeta istražna radnja, bojim se da ih ima i više. Hvala lijepa.
Josip Salapić odgovor na repliku.
Hvala potpredsjednice. Zastupniče Mariću, mislim da mi 5, 6 godina o jednom te istom problemu govorimo, a nismo se pomaknuli sa mrtve točke. Kada smo postali punopravna članica EU poglavlje 23 i dalje je ostalo pod nadzorom tijela Europske komisije i institucija EU, posebno velika briga, a posebno veliki ustvari najteži put je bio u tom procesu poglavlje 23 i brojni zakoni koje smo donosili iz ovog područja odnosili su se na uvjete pristupa Hrvatske EU i prema zajedničkom europskom pravu. Mi se kada je u pitanju politika kada se raspravlja o tome pomalo ponašamo kao da je to običajno pravo gdje oni koji na svom radnom mjestu trebaju provoditi nove zakone, nove vrednote kaznenopravnog procesuiranja i Zakona o kaznenom postupku stečeno pravo EU ljudima ne dajemo elemente da imaju s čime raditi, očekujemo savršenstvo, očekujemo ekspresan rad, očekujemo da će to biti po najboljoj volji i interesu države riješeno, a istovremeno se dešavaju ovakvi propusti da se recimo Ministarstvo pravosuđa smanji rebalansom 800 milijuna kuna proračuna, pa to ne ide jedno s drugim. A u drugo vrijeme sami ste rekli troši se za nepotrebne stvari ili će se reorganizirati sustav Državnog odvjetništva i USKOK-a i pravosudnih tijela. Vi ste vidjeli pobunu kada je sada došla tema sjedišta državnih odvjetništava i sudova u RH kako se zbog nekih lokalnih interesa koji bi po meni u ovom sustavu trebali biti iznad ipak problema o kojima mi govorimo jer i u tu uvijek odlazi novac koji mi tražimo da ga ovdje nema, tu trebamo tražiti konsenzus toliko sam puta to ponovio jel nećemo postići ništa, mislim da je to najpoštenije. Mi pet godina pričamo isto, a kada dođe tema rasprava je bila sjedišta državnih odvjetništava, sjedišta sudova, novac u sustavu pravosuđa onda ako je netko načelnik, gradonačelnik ili župan tamo na teritoriju e onda se kaže nećete vi u moje odvjetništvo nek idu tamo onda. I onda nastaju sukobi na političkoj razini, a radi se o sustavu gdje zaista nedostatka novca ima, tu trebamo drugačije djelovati.
Dujomir Marasović, replika.
Štovana gospođo dopredsjednice. Kolega Salapić htio bih malo u opuštenijem tonu nešto reći. Ne sviđa mi se koliko ste na neki način ste podilazili sadašnjem državnom odvjetniku ili odvjetništvu, a izgleda da ćete čekati dok ovaj državni odvjetnik otiđe sa dužnosti pa ćete onda kritički nešto reći. To mi se ne sviđa jer niste realni u tome, ali mi se još manje sviđa napad na bivšeg državnog odvjetnika Mladena Bajića i to me dovodi gotovo do smijeha razumijete. Ja ću vam reći što mislim, mislim da je bivši državni odvjetnik najefikasniji državni činovnik u ta svoja tri mandata računajući predsjednike države naše Hrvatske koji su tada bili, računajući predsjednike vlade, računajući Sabor i saborske zastupnike. Pohapsio je predsjednika vlada, pohapsio je pola vlade, pohapsio ministre, pohapsio pola države, šta je triba sada napraviti da bude još efikasniji? Meni to nije jasno. Što je kroz to vrijeme država radila? Pada BDP, rastu dugovi, ovdje u Saboru nikoga nema pa treba pohapsiti dvije trećine Sabor jel ih nema, a uzet će plaću uzet će lovu za nešto što nisu radili. Realni budimo prema sami sebi prema državi. Ne može Državno odvjetništvo voditi državu i sada mi raspravljamo šta je i kako je bilo efikasno. Jeli potpisao Mladen Bajić? Pa normalno da će potpisati Mladen Bajić za godinu koju je on vodio. Koliko razumijem, kolikom me pamćenje služi da je gospodin Cvitan ovo preuzeo kada prije nekoliko mjeseci, ne znam. Ne može potpisivati ono što je bilo u doba drugog. Prema tome kolega, mislim da treba realno nastupiti, cure informacije iz Državnog odvjetništva. Pa normalno da cure, ali cure iz VONS-a, Tuđman je držao VONS na Pantovčaku i gore ima 5, 6 ljudi, nakon 5 sati na trgu Bana Jelačića se sve znalo što je bilo na VONS-u [[Upadica: Hvala lijepa kolega.]] E sada neće iz Državnog odvjetništva gdje ih ima 6 stotina tamo … [[Govornik se ne razumije.]]
Odgovor na repliku Josip Salapić.
Hvala lijepo potpredsjednice. Uvaženi kolega Marasović, vi ponekad stvarno kao stand up komičar ustanete i kažete što vam je god volja. Ako ste prespavali prošlogodišnje izvješće koje sam ja govorio glavnom državnom odvjetništvu to je već problem vaše osobne prisutnosti kada neki zastupnik govori. Niti sam u svojoj raspravi podilazio gospodinu Cvitanu, niti sam napadao Mladena Bajića nego sam realno govorio o stavu i problemima unutar Državnog odvjetništva Republike Hrvatske. … [[Upadica se ne čuje.]] I upravo suprotno, da ste prihvatili naš zakon koji vi ne biste smjeli, jer ne prihvaćate vi zakone HDSSB-a da se zakonom i Ustavom ograniči mandat državnom odvjetniku na dva puta po 4 godine onda bismo svi bili na boljem putu da ne ispadne kada netko nešto kaže pozitivno a ima i pozitivnih tu primjera u ovom izvješću a ima i onih negativnih onda ispada da se nekome podilazi. A kada smo kod prisutnosti u sabornici pa dajte se okrenite oko svojih klupa naprijed, nazad, lijevo i desno gdje vi vidite tu da je tu u vašem dijelu puna sabornica. Isto tako, mislim ne treba omalovažavati ničiji govor a treba i slušati što zastupnici govore. Kada god dolazi glavni državni odvjetnik onda se govori na ovakav način. Recimo da ste vi glavni državni odvjetnik osobno dok biste se vi obračunali sa svim elementima prošlosti, komunistima, Partizanima i sličnima naša bi država otišla k vragu. Mislim da imamo mi boljih problema nego da u svakoj raspravi težimo prošlosti i lupanju gluposti a da pravi, istinski problemi naroda se zaista ne vide zato je Parlament spao na ocjenu iz -2, znači nemamo ni dovoljan nego smo nedovoljni jer su neki zastupnici dovoljni sami sebi.
U ime Kluba zastupnika SDSS-a kolega Milorad Pupovac.
Poštovana gospođo potpredsjednice, poštovani glavni državni odvjetniče, poštovane kolegice i kolege. Prema interesu zastupnika i zastupnica Hrvatskoga sabora za izvještaj državnog odvjetnika bi se moglo reći da kod nas teče med i mlijeko i da postoji potpuna financijska i zakonodavna sigurnost Republike Hrvatske kada je po srijedi rad ovog odvjetništva. Riječi koje smo čuli od samog državnog odvjetnika to ne potvrđuju. Izvještaj to ne potvrđuje i iz tog razloga moram priznati da ne postoje relevantniji izvještaji koji dolaze u ovaj Sabor osim proračuna, osim Vrhovnoga suda kojeg doduše nemamo i još uvijek čekamo, vjerojatno iz nekog razloga koje mi smrtnici, predstavnici naroda ne možemo razumjeti jer je pravda tako zakučasta da mi to ne možemo razumjeti i ovaj izvještaj koji smo dobili danas. Dakle Kluba zastupnika Samostalne demokratske srpske stranke pozdravlja to što se nastavlja praksa unapređivanja teksta izvještaja, što se podaci analize iz izvještajnog razdoblja u izvještajno razdoblje sve više popravljaju, poboljšavaju. Također pozdravljamo činjenicu da i sam državni odvjetnik u svojem obraćanju bilo pred odborima kao što je to bilo jučer, bilo danas ovdje pred zastupnicima i zastupnicama pred plenumom Sabora unosi elemente koji su kritični kada je po srijedi ono što i područje njegovog rada. Mi smatramo da postoje tri područja, posebno značajna, mogli bismo reći područja na kojima je ili izgubljen fokus ili nedovoljno razvijen i ja bih u ime kluba svoje stranke podsjetio na ta područja. Točno je da je ekonomska, odnosno gospodarska tematika centralna i da bi trebala biti centralna. A isto tako je točno da očito da Državno odvjetništvo još nema sva potrebna sredstva i potrebne aparate da bi to moglo i obaviti. Kada bi to bilo tako vjerojatno recimo da uzmemo samo jedno područje a to je pitanje poreza i naplate poreza onda se aktivnost državnog odvjetništva ne bi svela na one koji duguju po par hiljada kuna nego bi se usmjerila na one koji duguju po nekoliko milijuna kuna. A nismo čuli iako je Ministarstvo objavilo podatke o tome, iako koliko možemo čuti Porezna uprava Ministarstva aktivno radi na poslovima koji su joj u nadležnosti i ispituje i podnosi za to potrebne prijave ali nismo čuli da u tome pogledu gospodine državni odvjetniče postoje zadovoljavajući rezultati ili barem javnost nije upoznata sa njima. A to je sasvim sigurno jedna od važnih područja zaštite državnih financija, zakona Republike Hrvatske i istovremeno zaštite buđeta Republike Hrvatske kao jedne temeljne imovine koju Republika Hrvatska može imati koja u proteklim godinama nažalost nije bila osobito zaštićivana. I u tom pogledu naravno postoje različita područja koja se tiču pogodovanja, koja se tiču povlaštenih informacija, koja se tiču svih onih aspekata koji predstavljaju osjetljivo, suptilno ponekad ali iznimno značajno područje unutar kojega može doći do kršenja zakona i do nanošenja šteta državnim financijama, bio jedinica lokalne samouprave, bilo centralne države. Drugu stvar na koju bih htio skrenuti pažnju, a na koji nažalost u ovom Saboru danas nisam čuo da je bilo riječi, iako se može čuti da je bilo riječi na sjednici Vlade, iako se može čuti da je bilo riječi i u odlukama Europskog suda za ljudska prava u Strassbourgu, a to je pitanje procesuiranja zločina temeljem međunarodnih obaveza i međunarodnog zakonodavstva, suđenje za ratne zločine. Protekle 2-3 godine kao da je došlo do zastoja procesuiranja ratnih zločina. Ja ne kažem da u tom pogledu postoji neka politika Državnog odvjetništva, sudeći po mjerama kadrovskih reforma koje se poduzeli u proteklih nekoliko mjeseci gospodine državni odvjetniče. Nemam razloga da povlačim bilo koju vrstu zaključka u tom pravcu, ali nažalost činjenice govore da je sve veći broj ljudi koji podnose zahtjeve prema Europskom sudu za ljudska prava zbog toga što u Republici Hrvatskoj ne može dobiti pravnu zadovoljštinu i pravnu zaštitu kada su posrijedi počinjeni ratni zločini, posebno ratni zločini počinjeni prema pripadnicima građanima srpske nacionalnosti ili prema građanima hrvatske nacionalnosti u različitim područjima, ovisno o tome o kojem razdoblju se govori, ovisno o tome o kojim dijelovima Republike Hrvatske se govori. I koliko smo shvatili i Europski sud za ljudska prava, istovremeno i Vlada upozoravaju na činjenicu da je iz nekog razloga došlo do zastoja i ako je došlo do zastoja zbog toga što istražni organi ne rade svoj posao, gospodine državni odvjetniče, to treba reći. I ako je došlo do zastoja zbog toga što zamjenici državnog odvjetnika eventualno ne rade svoj posao, i to treba reći. Ali to je područje koje predstavlja međunarodnu obavezu Republike Hrvatske i to je područje na koje su se u nekoliko navrata izrijekom svojim izjavama obavezali i predsjednik Republike i predsjednik Vlade da će zločini biti procesuirani. Nažalost, nisu. Ni onaj u Varivodama ni u Gošiću, kao ni oni pojedinačni zločini koji su počinjeni od Zagreba pa do raznih drugih mjesta o kojima naša javnost nema gotovo nikakvu svijest o tome da su počinjeni, a kamoli da bi se u tom pogledu razbuđivala savjest i odgovornost za to što je počinjeno. Također, problem zaštite imovinskih prava gospodine državni odvjetniče i kolegice i kolege. Udruga Pravda Bjelovar je podnijela zahtjev za 650 porušenih objekata stambenih jedinica, gospodarskih jedinica u razdoblju '91. godine. Samo u jednoj noći je prema iskazima ljudi u jednom selu, u jednom području porušeno gotovo 200 objekata. Državno odvjetništvo odnosno zamjenica državnog odvjetnika u svojem rješenju kaže da je to ušlo u zastaru. Pa naravno da je ušlo u zastaru kad se godinama nije htjelo ništa raditi. Ti ljudi sada nemaju pravo niti na obnovu jer im Zakon o obnovi nažalost to ne jamči, ti ljudi nisu zaštićeni niti Zakonom o zaštiti ljudi uslijed terorističkih akata i odgovornosti države uslijed terorističkih akata zato što je nastupila zastara, a nastupila je zastara upravo zato što se nije htjelo postupati u skladu sa zakonom. 650 samo za to područje je naravno ogromna brojka i predstavlja primjer u kojem država nije bila spremna štititi imovinu ljudi samo zato što su bili pripadnici druge nacionalnosti, a kamoli da je sankcionirala one koji su to počinili. Što se tiče područja povratka imovine, nažalost i u pogledu da postupanja po Zakonu o naknadi za imovinu oduzetu u vrijeme, kako stoji u naslovu, jugoslavenske komunističke vladavine, restitucija i povratak su nažalost prespori i nedovoljno adekvatni za ljude koji su podnijeli zahtjeve ili koji podnose zahtjeve. Ista stvar vrijedi i za odugovlačenje davanja mišljenja na kupoprodajne ugovore i stavljanje klauzule na prodaju stanova u vlasništvu za one koji su bili nosioci stanarskog prava pa su ga izgubili u ratnim okolnostima jer to mišljenje dolazi presporo i na njega se čeka jako dugo i ugovori, nacrti ugovora koji su predani naprosto iz meni nerazumljivih razloga stoje predugo na potpisima. I treće područje je područje diskriminacije. Od ulaska Republike Hrvatske u članstvo Europske unije govor diskriminacije i govor mržnje u Republici Hrvatskoj je porastao nažalost. Mi smo se navikli na to da više ne prepoznajemo ili da još ne prepoznajemo što je u tom pogledu govor mržnje, da u nekoj njemačkoj memorijalnoj instituciji ravnatelj ili ravnateljica dobije fotografiju metka i da je se naziva pogrdnim imenima i da joj se govori da je trulo tijelo na, truli dio na hrvatskom tijelu, odnosno na njemačkom tijelu. To bi podiglo na uzbunu cijelu njemačku javnost i o tome bi sasvim sigurno govorile relevantne osobe. Kada to dobije ravnateljica Jasenovca od određenih figura u našem političkom životu onda tu nema mjesta za govor mržnje niti ima mjesta za prijetnju. To samo pokazuje gospodine državni odvjetniče da praksu razumijevanja problema diskriminacije moramo bolje, veću pažnju joj moramo posvetiti, pa ćemo vjerojatno imati i drugačije tumačenje. Isto vrijedi i za govor mržnje. Zabrinjavajući je malen broj ljudi koji prijavljuju diskriminaciju i zabrinjavajući je malen broj presuda koje u tom pogledu idu, a mi jako dobro znamo iz susreta sa ljudima da su razmjeri diskriminacije na žalost jako široki, jako veliki i brojni u tom pogledu. Uskraćivanje pripadnicima jedne zajednice pravo na pismo, stigmatiziranje toga pisma kao što se to čini u proteklih više od godinu dana predstavlja težak oblik diskriminacije i nerijetko govor mržnje. Ali u tom pogledu ne nalazi se načina kako da se to protumači da je to nedopustivo. To ima posljedice po ostvarivanju drugih zakona. Na primjer po osjećaj, slobodan osjećaj identitetu za sve one koji taj identitet trebaju steći u socijalizaciji. Ima teške posljedice po Zakonu o školovanju na jeziku i pismu nacionalnih manjina uz tu vrstu kampanje mi na žalost ne poduzimamo ništa da bismo to spriječili i smatramo to političkim obračunima između vlada i opozicije, a ne ugrožavanjem temeljnih vrijednosti Ustava, ne ugrožavanjem mogućnosti da se provodi zakon. I to je na žalost naše stanje. I u tom pogledu mi bismo voljeli vidjeti kako bi se našlo vremena da se više posveti prostora praksi i njezinom tumačenju i njezinom razumijevanju. Na kraju dvije stvari. Zabrinjava nas porast kao i vas gospodine državni odvjetniče broja, porast broja anonimnih prijava. I to nije dobro i u pravu ste kada kažete da je riječ o mjestu koje zvoni na uzbunu. Jer i isto tako porast broja nepoznatih počinitelja i mislim da je iznimno važno da što je moguće se prije obavi razgovor sa istražnim organima. Na kraju pozvao bih i ove godine kolegice i kolege zastupnike da se odupremo eventualnoj stranačkoj stezi i tražimo da u rebalansu proračuna Državno odvjetništvo nema status nevladine organizacije, nego jednog od vitalnih tijela [[Upadica Zgrebec: Privedite kraju. Hvala.]] Republike Hrvatske i da im se osiguraju sredstva koja su im potrebna za rad. Hvala.
Josip Đakić, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Pa kolega Pupovac, rekli ste nešto o ratnim zločinima i o tome da se nedovoljno radi na njima kao da je stala istraga. Naveli ste određene primjere ratnih zločina nad srpskim stanovništvom iliti građanima Republike Hrvatske srpske nacionalnosti. Zaboravili ste reći da obilježavate egzodus građana srpske nacionalnosti iz Voćina, ali niste rekli da je u tom Voćinu počinjeno veliki masakr 48 civila, da je u Četekovcu, Čojlugu i Balincima također počinjen masakr za koji su trojica u odsutnosti kažnjena, do 60 ih je oprošteno ili abolirano zbog nedostupnosti ili tko zna kakvih razloga nisu procesuirani. Vi slavite egzodus iz Voćina takvih ljudi. Kad govorimo o govoru mržnje i vašim aplikacijama možemo reći da su Srpske novosti jedan od tih koji stalno šire govor mržnje. Pa tako su u jednom broju nacrtale pokojnog predsjednika Tuđmana sa rogovima kao i ministra Šuška. U drugom su broju stavile veliki naslov invalida Domovinskog rata kao bordel patnika, a u trećem ste nazvali klerofašizam u Hrvatskoj katoličkoj crkvi. Tko to širi govor mržnje i tko to razvrstava ratne zloćine ako niste to vi?
Milorad Pupovac, odgovor na repliku. Uključite mikrofon.
… [[Govornik naknadno uključen.]] zavređivali da se čovjek osvrne na to što govorite zato što nipodaštavate ono što čovjek čini i zato što spadate među one koji ne dozvoljavate da se vide svi zločini. Kada bi se u javnosti govorilo o tome što se dogodilo prema građanima srpske nacionalnosti ne bih ja morao govoriti. Govorio bih zajedno sa vama o tome što se dogodilo u Voćinu, u Škabrnji, u svim drugim mjestima. Ali ovako je pripalo meni da ja govorim o tome o čemu ne govori nitko drugi. A to da ja imam isti osjećaj odgovornosti moralno, isti osjećaj suosjećanja prema žrtvama bilo koje nacionalnosti to sam ovdje više puta govorio. Ali ako vi želite nastaviti ponižavanje pa tražiti da se to kaže svaki put i da se eventualno pred vama klekne pa da se kaže, jeste. Mogu ja i to napraviti ako su posrijedi te žrtve jer su jednako moje kao i ove o kojima govorim jer za razliku od vas ja sam nosio zastavu mira i borio se za mir i nosim to i danas, a za vas nisam siguran da li ste prestali nositi zastavu rata ili još uvijek je nosite i danas. … [[Upadica se ne razumije.]] Gospodine zastupniče? … [[Upadica se ne razumije.]] Gospodine zastupniče.
Molim vas, mir.
Dozvolite mi da završim. Ako me želite ušutkavati možete to činiti.
Hvala lijepa. Isteklo je vrijeme. Isteklo je vrijeme, kolega Pupovac. Nije rekao da nosi, nitko nije ovdje spominjao Hrvatsku zastavu, kolega Šuker. … [[Upadica se ne razumije.]] Nitko nije govorio o Hrvatskoj zastavi. Dinko Burić, replika.
Poštovani kolega Pupovac, govoreći o govorima mržnje kao o onima koji nisu i ne trebaju biti prisutni u našoj svakodnevnici, s vama se svi mi možemo složiti, ali kada govorimo o reakcijama na govore mržnje, onda trebamo imati jednaka mjerila i mogao bih se složiti i sa nekim vašim konstatacijama da ste i vi, ali i drugi koji su trebali o tome progovoriti, jednako tako reagirali na govor patrijarha … u Pakracu, a ne sjećam se da ste tako gorljivo ili oni koji su također trebali reagirati na klasičan govor mržnje koji je patrijarh … usred Hrvatske u Pakracu koji je tako teško stradao u Domovinskom ratu u Velikosrpskoj agresiji i u deklaraciji o Domovinskom ratu stoji da je Hrvatska bila žrtva Velikosrpske agresije, onda bi se moglo govoriti o tome da imate pravo tražiti da i ostali se suprotstave govorima mržnje. I dokle god ne budemo imali jednaka mjerila ni prema onome što dolazi iz redova srpskog pučanstva, dotle su svaka ovakva primjedba neprimjerena, a kad kažem, najblaže rečeno neprimjerena. A kolega Đakić je lijepo rekao i spomenuo srpske novosti, o tome sam ja govorio prije 2 godine dok je HDZ bio na vlasti i dobro ste rekli, srpske novosti šire govor mržnje, a ja pitam tko ih je plaćao i u to vrijeme, a i sada. I HDZ-ova Vlada i SDP-ova. To treba zabraniti. Govor mržnje.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, Milorad Pupovac.
Najprije što se tiče patrijarhovih riječi prilikom, pretpostavljam, … novoga …. Trebali ste navesti koji su to dijelovi njegovog govora koji predstavljaju govor mržnje. Da li govor o Jasenovcu, da li govor o ubijenima u II. Svjetskom ratu, da li govor o stradalima tokom ovoga rata? Ako to želite sa mnom podijeliti, recite to pa ćemo zajedno naći načina kako da govorimo protiv govora mržnje, bez obzira o kome je riječ. I neće mi biti teško da to učinim ni kad je u pitanju patrijarh ili bilo tko drugi. A ja vas neću podsjećati na potrebu da se to isto radi i prema onima koji govore jezikom …, a govore. Možda se nekome ova riječ ne sviđa, možda misli da je treba zabraniti, ali ja sebi pravo na slobodu govora zadržavam i ovaj Sabor mi to dopušta. Kad su u pitanju novosti, novosti ne pišu tako kako pišu zato što su srpske, nego zato što u njima postoje slobodni novinari. Među najznačajnijim perima hrvatskog novinarstva. Ako ćete vi kritiku i kritički govor smatrati mržnjom, a ono što je govor mržnje ćete smatrati patriotizmom ili domoljubljem, onda se nećemo razumjeti.
U ime Kluba zastupnice Jadranke Kosor i HGS-a, kolegica Jadranka Kosor.
Hvala vam lijepa gospođo potpredsjednice Hrvatskoga sabora. Poštovani gospodine glavni državni odvjetniče. Vraćam se na izvješće o kojem danas raspravljamo za proteklu godinu i mislim da je dobro još jedanput na početku reći, ne zato što to treba ponavljati nego zato što je to istina, da Državno odvjetništvo radi jedan težak, iznimno težak i odgovoran posao, tako je bilo i prošle godine, tako je uvijek i to je do te mjere osjetljivo i složeno i zahtjevno da u načelu je malo tko zadovoljan. Dakle, političke stranke vrlo često zbog toga što postavljaju pitanje zašto se istrage vode protiv ovih, a ne protiv onih, građani zbog sporosti, isto tako zbog osjećaja nemoći, svakako pod utjecajem medija koji imaju svoju ulogu koju apsolutno treba podržati. Dakle malo tko je zadovoljan što se vidi iz ove današnje rasprave. Međutim mislim da valja podsjetiti i to ne treba zaboraviti i ne treba se o tome bojati glasno govoriti i ne treba se bojati glasno spominjati da je u procesu ulaska u EU u zahtjevnom poglavlju osobito 23, a i u nekim drugima osobit velik doprinos dalo Državno odvjetništvo RH, dakle ne treba se to bojati istaknuti. I upravo zbog uloga, i upravo zbog postignuća Državnog odvjetništva u tome razdoblju mi smo uspjeli dogovoriti i da RH nakon 1.srpnja 2013.,dakle nakon ulaska u EU nije dobila monitoring. I to je jedna iznimno važna činjenica, dakle mi smo ušli zaista uspravne glave što se tiče pravosuđa, što se tiče procesuiranja. Katkada mi se danas čini da nije trebalo možda ulagati tako puno napora da se to nakon ulaska u EU ne dogodi jer kada čujemo različite izjave i pokušaje raznoraznih pritisaka i političkih i pravosudnih i svakih drugih onda možda ali neću reći da se treba kajati, međutim treba spominjati da je zaista rad Državnog odvjetništva rad USKOK-a u to vrijeme, naravno rad sudova i pravosuđa u cjelini bio jedan od razloga zbog kojih smo uspješno otvorili i zatvorili poglavlje 23, ušli oslobođeni monitoringa i što je i DORH za ta svoja postignuća dobio mnoge pohvale i priznanja iz EU ali i naših saveznika u tom procesu. O čemu mi danas raspravljamo, dakle svakako i o onom što bismo trebali učiniti kao u Parlamentu u kojem se donosi proračun za sljedeću godinu, ali prije svega mi moramo razmatrati ovo izvješće samo sa jednog važnog stajališta, jeli Državno odvjetništvo, jeli USKOK radio u skladu sa Ustavom i u skladu sa hrvatskim zakonima, jeli radio na tragu onog temeljnog načela oko kojeg je postojao konsenzus jednom davno da Državno odvjetništvo treba raditi, kada kažem Državno odvjetništvo naravno uvijek mislim USKOK odnosno državna odvjetništva, bez političkih pritisaka da se nešto istražuje, bez političkih pritisaka da se nešto ne istražuje dakle prema načelu nulte tolerancije za korupciju bilo kakve, koje i čije vrste, bez obzira na ime i prezime. Dakle to je zakonski ustavni okvir i to naravno treba biti i predmet naše rasprave. A svatko tko ima bilo kakvu indiciju, da ne kažem dokaz o tome da se na taj način ne radi naravno da je o tome upućen otvoreno i javno govoriti upravo ovdje u Hrvatskome saboru gdje se u konačnici i bira glavni državni odvjetnik. I naša je obaveza da naša dva predstavnika primjerice u Državnom odvjetničkom vijeću gdje se biraju također dužnosnici Državnoga odvjetništva budu kvalificirani, stručni, nepristrani i da nisu i da ne mogu biti bilo kakve vrste stranačkih podobnika. Naravno da je pred Državnim odvjetništvom neprekidno novi izazovi. Evo i gospodin glavni državni odvjetnik je u svom izvješću odnosno u usmenom dijelu spomenuo da sada primjerice i predmeti koji su stariji i do 10 godina morat će se rješavati u roku od 6 mjeseci. Kakvi su to sve izazovi za taj veliki tim, mislim da nikome ne treba posebno objašnjavati. Istaknuto je da velik broj čini mi se dvije trećine zaposlenih čine žene jel tako, to je odličan podatak koji govori o tome da se zaista ne samo vodilo računa o zastupljenosti podzastupljenoga spola nego da su žene u stanju raditi iznimno težak zato što je to neprekidno posao pod stalnim pritiscima sa svih strana, sa svih razina. Prema tome to je jedan podatak koji treba posebno poštivati i uvažavati. Zanimljivo je ono na što nas upućuje izvješće o padu broja prijava protiv poznatih ali i nepoznatih počinitelja. Meni je zanimljivo recimo da je pad prijava najveći na području grada Splita 30%, pa onda Pule 26% dakle velikih gradova. Evo prvostupanjske presude to su podaci, suhi podaci o kojima bismo mogli o svakom pojedinačno posebice raspravljati da je od prvostupanjskih presuda 89% osuđujućih. Naravno iz tog podataka možemo izvlačiti različite zaključke ali svakako je onaj jedan temeljni koji se ne može osporiti jest da su optužni prijedlozi podizani s razlogom. Ovdje se u ovom izvješću sada može vidjeti po prvi puta jedna kategorizacija odnosno postoci i podaci vezani za rad za opće dobro. 2012.bilo ih je 3,1%, a 2013. 6,4% i puno je i danas bilo rasprava i polemika o važnosti ili nevažnosti toga instituta, bilo je dosta i podcjenjivanja toga instituta posebno vezano za nagodbe u cijelom procesu. Mislim da te institute treba zaista gledati u potpuno širokom okviru pa iz nekih poznatih slučajeva, a mislim da ne bismo trebali govoriti o konkretnim slučajevima ni na koji način pogotovo o konkretnim imenima jer ovo nije ni istražno tijelo niti sudnica, ovo je Hrvatski sabor, dakle ali iz znanih predmeta koji su već neki i osuđeni, koji su već neki dobili i prvostupanjske, odnosno pravomoćne presude i jasno da taj institut nagodbe kada netko od okrivljenika, odnosno netko od ljudi koji su bili krivi u nekom procesu prizna i odjednom tim priznanjem širom otvori vrata ne samo indicijama nego i činjenicama ali i ono što je najvažnije dokazima. Tako da ne treba biti prekritičan, naravno da treba neprekidno ukazivati da se taj institut u skladu sa zakonom treba vrlo, vrlo oprezno primjenjivati ali ponavljam on je omogućio da Državno odvjetništvo, odnosno USKOK i dakako ne preskačem tu u cijelom procesu niti policiju da dođu do nekih iznimno važnih saznanja do kojih vjerojatno nikada inače ne bi došli. Dakle potvrđeno je u 95,5% optužnica i to je dokaz da se što god tko mislio, rekao radilo odgovorno. Što se tiče prvostupanjskih presuda i zamrzavanja i oduzimanja imovinske koristi tu su podaci koji evo govore da se isto taj institut oduzimanja i zamrzavanja ali posebno oduzimanja imovine dodatno zahuktava u našoj pravnoj praksi. Međutim podsjećam da smo sve te odluke donijeli u postupku pregovaranja, da smo te zakone donijeli u Hrvatskome saboru i da smo zaista pokazali veliku politiku odlučnost u davanju političke potpore radu neovisnih institucija kao što je državno odvjetništvo i USKOK da obave svoj posao bez pritisaka. A najveća kazna svima onima koji su se ogriješili o Ustav i o zakone jest zbog, kada su to činili zbog imovinske koristi, kada im se ta imovinska korist oduzme i kada im se sjedne na džepove. Što se tiče korupcijskih kaznenih djela u izvješću se može vidjeti podataka da je povećan broj prijava za korupciju u užem smislu, dosta zabrinjavajuće, znači sa 291 prijave odnosno postupanja u 2012. na 544 u 2013. godini i u koruptivnim predmetima oduzeto je 67 milijuna 654 tisuće i 120 kuna. Gospodine glavni državni odvjetniče, puno je riječi i u mnogim raspravama koje su prethodile ovoj današnjoj osobito u petak kada smo raspravljali o jednom važnom zakonu koji treba dati potporu žrtvama silovanja u Domovinskom ratu, puno je riječi bilo o ratnim zločinima i često puta u javnosti pa evo i u izvješću Vlade koje upozorava na ured zastupnice pri Europskom sudu za ljudska prava da se tamo gomilaju sada neki predmeti vezani za neprocesuiranje ratnih zločina. Dakle ja ću postaviti i neka pitanja pogotovo vezano za zločine silovanja. Često čujemo evo primjerice da Vukovarom i drugim gradovima šeću ljudi za koje žrtve tvrde da su silovatelji, često se tvrdi, pa tvrdilo se i u petak u ovoj raspravi da su mnoge žene dale iskaze ali da se ništa u Državnom odvjetništvu nije poduzelo i vjerujem da ćete nas do kraja rasprave izvijestiti o tome. Jer te činjenice moramo imati svi pred sobom, svaki podatak kako bismo s njima zaista i suvereno ali odgovorno baratali u budućim raspravama. Ja ću spomenuti još nešto što nije bilo apostrofirano a to je da se Državno odvjetništvo prošle godine po logici stvari uključilo i u procese, odnosno cijele ove procese vezana za izručenja hrvatskih državljana na temelju europskog uhidbenog naloga odnosno pravosudne suradnje u kaznenim stvarima sa zemljama Europske unije ali mislim da je tada malo tko htio slušati i slušao mišljenje Državnoga odvjetništva u tim stvarima a vezano za primjenu hrvatskih zakona. I na kraju budući da je to uvijek nekakva vrsta popratne rasprave kad evo govorimo i o ovom izvješću ali i inače kada govorimo o korupciji, o pravosuđu, o istragama itd., nešto što samo imam potrebu napomenuti vezano za naše zadaće danas odmah bilo bi hitno vezano za traženje ostavki i eliminiranje iz života bilo kakvog, dakle političkog prije svega dužnosnika, političara koji su, protiv kojih su pokrenute istrage, koji su prošli istražne zatvore ili su još tamo itd.. Mi bismo zaista morali kolegice i kolege smoći snage i o tome zrelo i trezveno prozboriti i eventualno u takvim slučajevima progovoriti kroz zakone koje bismo možda donijeli. Dakle u kom slučaju župan, gradonačelnik, načelnik, zastupnik, ministar i tako redom treba što, dati ostavku, potpuno se povući, zamrznuti mandat. Mislim da s jedne strane imamo veliki problem Ustav i … [[Govornik se ne razumije.]] nevinosti a s druge strane opravdani pritisak javnosti da se u tom smislu nešto učini. A ja tu podsjećam samo na jednu bizarnost da i evo u Državnom sudbenom vijeću i čitam to sa njihovih stranica jest jedan član koji je odlukom DSV-a udaljen od obavljanja dužnosti člana DSV-a od 30. siječnja 2014. do pravomoćnog okončanja kaznenoga postupka. Dakle nije razriješen a to je Državno sudbeno vijeće koje odlučuje o sucima, nije razriješen nego je evo udaljen sa dužnosti. Dakle na kraju ove rasprave uz prihvaćanje ovoga izvješća plediram da smognemo snage ali i hrabrosti i da se dogovorimo što ćemo i kako ćemo i u kom slučaju neki dužnosnik mora odstupiti privremeno ili zauvijek.
Hvala. Replika, Branko Vukšić.
Uvažena kolegice Kosor, rekli ste jednu rečenicu, citiram: "što se tiče pravosuđa mi smo ušli u Europsku uniju uzdignute glave". Ne bih se s time složio. Recimo ne znam kako bi reagirali građani kojima biste to rekli, koji ne mogu do pravde desetljeće, dva desetljeća i više. Europska unija nam je progledala kroz prste i nisam glorifikator, to dobro znate, europskih kriterija što je uostalom i praksa Europe pokazala na mnogim drugim zemljama. Nulta tolerancija na korupciju, rekli ste zakonski i ustavni okvir je takav. Tu se slažem u potpunosti s vama, međutim i vi ste više puta govorili u Hrvatskom saboru da je društvo tolerantno na korupciju i ono jest tolerantno i mi kao političari smo tolerantni. Upravo ovo završno što ste govorili o tome da opravdavamo i nemamo odlučan stav prema onima koji su ogrezli u korupciju. Rekli ste nema pritisaka politike na pravosuđe. Možda i nema, ali pravosuđe samo po sebi loše radi. Što je činiti ovom Visokom domu kad pravosuđe ne radi svoj posao? Pustiti da ne radi posao šta desetljeće, dva, tri, pet? Mnoge zemlje imaju rješenje za to. Međutim predsjednik najvećeg županijskog suda u Hrvatskoj tvrdi suprotno, da postoje politički pritisci na pravosuđe, a istovremeno se taj isti sudac koji se preziva Turudić, a već sam ga danas spominjao, isto tako aktivno, gotovo aktivno bavi dnevnom politikom i pokušava pritiskati politiku za svoje interese i ciljeve.
Jadranka Kosor, odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Ja nisam rekla da nema pritisaka politike na pravosuđe, krivo ste me čuli ili razumjeli. Ja sam rekla da mi moramo činiti sve da smanjimo utjecaje bilo kakve politike na pravosuđe, znači da politika ne pritišće ni da DORH nešto radi i da nešto ne radi. To sam ja rekla, a naravno da je u prirodi politike da uvijek voli utjecati, mnogi to vole i žele i potajno nastojali. Ako smo se oko toga dogovorili da to mora biti temeljno načelo onda ga se moramo držati. Što se tiče uzdignute glave, da, pa nismo dobili monitoring kolega Vukšiću, pa sjetite se drugih zemalja koje su nakon ulaska imale monitoring i velike probleme. Međutim, ja sam rekla da se danas pitam je li to zaista trebalo uložiti takve napore da ne dobijemo monitoring ili bi možda bolje bilo da smo ga sada imali. To sam se ja pitala, ali tada smo zaista učinili sve i veliki posao koji je učinio DORH odnosno USKOK je bio dio tog mozaika da uspješno otvorimo, zatvorimo poglavlje 23 i da ne dobijemo monitoring. Što se tiče tolerancije birača na mnoge političare koji su pod istragama procesuirani, koji godinama vuku repove o kojima se piše itd., to je točno, o tome smo beskrajno puno razgovarali i sad je evo u proceduri prijedlog izbornog zakona jedne skupine nas zastupnika gdje se predlaže među ostalim da oni koji su osuđeni pravomoćno recimo na 6 mjeseci zatvora se ne mogu kandidirati. I još neke kategorije osoba koje se uopće ne mogu kandidirati, ali to naravno neće biti ovdje prihvaćeno.
Marijan Škvarić, replika.
Hvala gospođo potpredsjednice Sabora. Uvažena kolegice, vi ste u vašoj raspravi iznijeli jednu izjavu, a to je da, koja je jako po meni problematična, a to je da mnogi počinitelji kazne se šeću među nama. Na što ste spomenuli da … kazne su u Vukovaru na temelju onoga što se dokazano da su počinili zločine, prije svega silovanja. Pa je meni upitno kako mogu počinitelji kazni šetati među nama, slobodno šetati, a da mu nitko ne može dokazati njihovu krivicu. To je zaista pitanje prije svega Državnom odvjetništvu da ako nema dokazane krivice oni šeću među nama i to već 20 godina, onda se pitam pa gdje smo svi mi kao građani, gdje su ti svi stožeri koji napadaju Ploče, a ne mogu reći i pokazati ljudi ovi su krivi, ajmo procesuirati ih. Kako to možemo dokazati da imamo primjere da je Državno odvjetništvo sposobno procesuirati jednu tešku kaznu do kazne od 4000 kuna da ste pronevjerili ili krivo napisali putne naloge gdje sigurno … ljudi intenzivno mjesecima radi da to dokaže i da to opstruira i kazni, a mi ne možemo dokazati jednu takvu stvar koju ste vi rekli da je očita kao takva. Hvala lijepa.
Jadranka Kosor, odgovor na repliku.
Da, ja sam iznimno začuđena da ne znate slušati. Dakle ja to nisam rekla, to nije bila moja tvrdnja da zločinci, počinitelji kaznenog djela silovanja koje bi zaista trebalo osuditi na barem 40 godina da šeću Vukovarom ili drugdje, nego sam rekla da o tome mnogi govore, o tome su mnogi govorili i u Saboru, o tome mnogi govore, govore žrtve itd. Da ja kolega znam za nekoga i da je to moja tvrdnja da zločinci i silovatelji šeću i da ja znam za nekoga da šeće Zagrebom ili Vukovarom ili Kninom, ja bih ga smjesta prijavila. Dakle to nije bila moja tvrdnja nego sam ja citirala neke koji o tome govore, mnoge koji o tome govore i postavila pitanje glavnom državnom odvjetniku je li to točno i sigurna sam da će nas on do kraja rasprave o tome izvijestiti ako postoje takvi slučajevi, kao i oni o kojima se također govori da su mnogi prijavili, a da se ništa nije u 20 godina poduzelo. Ja tražim odgovor na to pitanje je li to točno ili to nije točno kako bismo kvalificirano u budućnosti raspravljali o tim problemima, pogotovo evo ususret 18. studenoga ove godine kad se ponovo najavljuje da će neki moći doći u Vukovar, a drugi neće. Hvala.
I još ćemo prije stanke čuti klub HDZ-a i kolegu Vladimira Šeksa.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice, gospodine glavni državni odvjetniče, dame i gospodo. Izvješće Državnog odvjetništva Republike Hrvatske za 2013. godinu je jedno klasično, korektno izvješće koje opisuje, to je jedan životopis, jedna biografija rada i djelovanja državnih odvjetništava, glavnog državnog odvjetništva, USKOK-a, općinskih i županijskih državnih odvjetništava za 2013. godinu. Predstavljeno je kretanje i struktura prijavljenog kriminaliteta u Republici Hrvatskoj, dati su statistički podaci o uspješnosti, o postupcima, o materijalnom i kadrovskom stanju Državnog odvjetništva i sa poteškoćama sa kojima se susreće Državno odvjetništvo u radu osobito na nedostatna sredstva, zastarjelu opremu, manjka kadrova koji su specijalizirani za određena područja. I u tom dijelu izvješće treba pozdraviti da je iskreno i otvoreno otvorilo probleme sa kojima se susreće Državno odvjetništvo. I treba dati potporu Državnom odvjetništvu da Vlada osigura sve druge i Sabor zajedno i materijalne i sve druge pretpostavke za valjani i uspješan, djelotvoran rad neovisnog i samostalnog pravosudnog tijela kao što je Državno odvjetništvo u borbi protiv kriminala kao tijelo u prvom redu državnoga, kao tijelo kaznenoga progona. Ja bih skrenuo pozornost na jedan dio u ovome izvješću koje se odnosi na međunarodnu pravnu pomoć i suradnju koje je relativno skromno obuhvaćeno u ovome izvješću. Državno odvjetništvo Republike Hrvatske je u 2013. godini nastavilo sa međunarodnom suradnjom koja se odvijala između ostaloga i kroz klasičnu međunarodnu pravnu pomoć, preuzimanju odnosno ustupanje kaznenog progona, zamolnice za međunarodnu pomoć tako da je u 2013. godini u okviru tih zahtjeva za pružanje međunarodne pravne pomoći bilo i 91 ustup predmeta stranoj državi i preuzimanje 91, preuzimanje predmeta od stranih država. U okviru te međunarodne pravne pomoći Državno odvjetništvo Republike Hrvatske ima sklopljene aranžmane sa Državnim odvjetništvima odnosno tužiteljstvima Srbije, Bosne i Hercegovine, Crne Gore gdje je kroz te aranžmane razmjenjuje podatke ili dokaze o počiniteljima kaznenih djela ratnih zločina, genocida, zločina počinjenih prema međunarodnom pravu mira i čovječnosti i tu se razmjenjuju podaci u okviru te međunarodne suradnje. Međutim, u okviru te međunarodne pravne pomoći i suradnje mi smo jučer na Odboru za pravosuđe dobili informaciju od zamjenika glavnog državnoga odvjetnika koja se odnosi, koja je vrlo interesantna, koja se odnosi na činjenicu da je Državno odvjetništvo Republike Hrvatske zaprimilo od Europske unije zaprimilo podnesak jedan u kojem traži svoje mišljenje da se Hrvatska, da se Hrvatska, da se Državno odvjetništvo očituje na stajalište Europske unije, jednog tijela Europske unije o tome da je Republika Srbija, da ima valjani pravni okvir za procesuiranje ratnih zločina. I Državno odvjetništvo Republike Hrvatske je obavijestilo Ministarstvo vanjskih poslova i europskih integracija da Srbija ne udovoljava tom pravnom okviru, daklem skrene se pozornost Ministarstvo vanjskih poslova, da je Srbija donošenjem Zakona iz 2003. godine u organizaciji i nadležnosti državnih organa u postupku za ratne zločine, da je s tim zakonom, da je Republika Srbija odredila da su njeni organi nadležni za vođenje kaznenog postupka za djela koja su počinjena na području bivše SFRJ bez obzira na državljanstvo počinitelja ili žrtve i da na taj način da je Republika Srbija proširila kaznenu vlast, djela počinjena izvan njezinog područja i to selektivno što je prema međunarodnom pravu i prema Povelji UN-a suprotno poglavlju 7. Povelje UN-a i da je Republika Srbija člankom 3. ovog Zakona prekršila povelju UN-a a također i Opću deklaraciju UN-a iz 70-te godine. Dakle, ministarstvo, Državno odvjetništvo upozorava i Ministarstvo vanjskih poslova i skrećemo pozornost da nisu točna mišljenja koje je dalo predsjedništvo Vijeća EU. Jučer na Odboru za pravosuđe na upit predsjednika Odbora da li je Državno odvjetništvo dobilo odgovor od Ministarstva vanjskih poslova i europskih integracija na ovo upozorenje dobiti odgovor da Državno odvjetništvo nije dobilo odgovor od Ministarstva vanjskih poslova i europskih integracija. Dakle, radi se, dakle ključno o tome da, a to je vezano opet s time da je Republika Srbija, odnosno njeni pravosudni organi da su ponovo nastavili unatoč ovoga upozorenja koje je bilo od strane Ministarstva pravosuđa i da je Ministarstvo pravosuđa odbilo surađivati u postupku gdje su organi državni Srbije tražili saslušanje recimo ponovno su tražili saslušanje radi nove istrage protiv Marića, protiv Veljka Marića ponovno traže opet pravnu pomoć i traže istraživanja, ispitivanja na području Hrvatske kao što je bilo od strane Vesne Bosanac, kao što je bilo od strane drugih da se uruče optužnice, da se obave određene istražne radnje. Dakle, nastavlja se pravosudna agresija ona koja je samo drugim sredstvima. I sada, bilo je tu na aktualnom satu je premijer Milanović na upit gospođe zastupnice Vesne Škare-Ožbolt koja je problematizirala to pitanje isto odgovorio da će Hrvatska itekako kada bude bilo kod davanja odluke o primanju Srbije u EU da će voditi računa kod otvaranja i zatvaranja posebnog poglavlja 23. Državno odvjetništvo RH se doista nalazi u jednoj delikatnoj poziciji, vrlo delikatnoj poziciji gdje upozorava kakve su posljedice koje nastaju iz ovako primljenog ovog zakona Republike Srbije iz 2003. godine organizacije nadležne državnih ocjena gdje se Srbija postavlja kao mini Haag u odnosu na sve ostale Republike i područja bivše Jugoslavije, a Ministarstvo vanjskih poslova po svemu sudeći ne reagira kako bi trebalo na upozorenje DORH-a, a Srbija nastavlja i dalje svoj posao. I dalje ćemo se mi naći onda u situaciji jednoga dana, bilo koja Vlada, bilo koji Parlament, bilo koja vlast u Hrvatskoj, kada će trebat dati konačnu ocjenu o tome da li će se dati zeleno svjetlo Srbiji za ulazak pristupanje u članstvo EU da ako se to pitanje ne riješi, jer svrha toga cijeloga postupka je da Srbija povuče taj svoj zakon, jer kao što je iznijeto u protivnosti je sa poveljom UN-a poglavljem 7., da će Hrvatska koja neće, koja se obvezala da neće ucjenjivati kao što je Slovenija ucjenjivala Hrvatsku svojevremeno da neće ucjenjivati druge države ali se mora učiniti to da se učini taj jedan pritisak i da i Hrvatski sabor da ukaže da Vlada mora reagirati u skladu sa naputkom i upozorenjem DORH-a koji je uputila vjerojatno i EU. Stoga mislim da je ovo bilo posebno jedno važno i zanimljivo pitanje za hrvatsku javnost i za vrlo delikatnu ulogu u kojoj se našlo Državno odvjetništvo RH koje u ovom slučaju doista radi u interesu hrvatskih nacionalnih interesa i u interesu mira i sigurnosti i suradnje u Europi. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Sada ćemo zastati sa radom, nastavljamo u 15,00 sati i počinjemo sa replikama na izlaganje kolege Šeksa.
Kolegice i kolege nastavljamo sa radom. Čut ćemo sada repliku poštovane Jadranke Kosor na izlaganje gospodina Šeksa. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Žao mi je da nema gospodina Šeksa pa onda sad repliciram uzalud jer me ne čuje. Spominjao je optužnice koje su dolazile iz Srbije, spominjao je taj problem, tako da mislim da treba se podsjetiti na Zakon o ništetnosti koji smo 2011. donijeli upravo iz tih razloga kako bismo jasno rekli da za Republiku Hrvatsku apsolutno nedopustivo da iz bilo koje države se nekim zakonom kao što su to učinili u Republici Srbiji prošire jurisdikciju na teritorij Republike Hrvatske. I taj zakon je jasno o tome rekao i stvorio jedan pravni okvir. Međutim, sigurno jest da, budući da je sada Republika Srbija u procesu pristupanja EU, dakle u procesu pregovora da tu priliku Republika Hrvatska mora iskoristiti i nikako ne smije propustiti šansu da kao država članica ukaže na sve te probleme i dok se taj problem upućivanja optužnica i širenje jurisdikcije na Republiku Hrvatsku ne razriješi da ni na koji način naravno ne dopustimo da se poglavlje 23 zatvori. Dakako vodeći računa o temeljnom načelu da svaki zločin mora biti procesuiran i da krivci moraju stati pred lice pravde ali u svojoj državi odnosno u skladu sa našim obvezama i prema Međunarodnom kaznenom sudu u Haagu.
Zahvaljujem. U ime Kluba Nacionalnih manjina prijavio se poštovani kolega Dragan Crnogorac. Nema ga, klub gubi pravo na raspravu po ovoj točki dnevnog reda. U ime kluba DC-a reformista i novoga vala govorit će poštovana kolegica Vesna Škare-Ožbolt. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani glavni državni odvjetniče dosta smo evo danas čuli komentara i vaše izvješće za prošlu godinu. Ja bih tu istaknula tri osnovne stvari. Prva stvar koja apsolutno bode oči to je ono što ste sami istaknuli broj prijava protiv nepoznatog počinitelja u odnosu na broj prijava protiv poznatog počinitelja raste i to je ono što apsolutno zabrinjava. Druga stvar koja je podvučena crvenim je racionalizacija mreže državnih odvjetništava odnosno prostorni kapaciteti a prije svega oni ljudski kapaciteti odnosno kadrovski kapaciteti. Ovdje je vrlo jasno, nedvosmisleno i vrlo ozbiljno istaknuto upozorenje da je posao povećan kad je riječ o radu državnog odvjetništva, a broj ljudi je ostao isti. Kada se pogledaju ovi prazni i nepopunjena radna mjesta a sistematizirana onda je to manjak negdje oko 300 ljudi, možda čak i više. I to je ono što je zabrinjavajuće jer se postavlja onda pitanje kako to može funkcionirati kvalitetno i u onim mjerilima u kojima se to od državnog odvjetništva očekuje, posebna priča su financijska sredstva. I mislim da nikada do sada to nije tako vrlo jasno i izravno rečeno. To je isto jedna stvar koja je podvučena crvenim i na koju treba ovaj dom u rebalansu odreagirati na način da se osiguraju dodatna sredstva posebno za financijska vještačenja jer doista je jako čudno da očekujemo efikasnost i u funkcioniranju pred sudom državnog odvjetništva a da npr. državno odvjetništvo nema ni za plaćanje sudskih vještaka bez kojih ne može funkcionirati posebno u ovim visoko koruptivnim financijskim djelima. Ja ću možda nešto malo reći o potrebi upravo potrebi da se, što se tiče same korupcije vezano u ovoj poslovnoj zajednici, očekujemo investicije a njih nema jer nismo previše usprkos i ovim sjajnim rezultatima koje je državno odvjetništvo pokazalo u prošloj godini, namjerno kažem sjajni s obzirom na kapacitete. Nema, nismo daleko odmakli od one balkanske metode davanja i primanja mita i za najsitnije usluge i to i dalje na neki način vlada, provizije za projekte. I o tome je već nekoliko puta u javnosti govorio i sam državni odvjetnik. Dakle, ja bih posebno tu naglasila da korupcija i drugi oblici kriminala predstavljaju veliku prepreku privatnom sektoru i imaju negativan učinak na ulaganja. Korupcija je negdje drugo ili treće mjesto zauzima po važnosti u preprekama u poslovanju. Svaka deseta tvrtka u Hrvatskoj se susrela s korupcijom u nekoj javnoj službi. Najčešći su tu, među onima koji su najviše izloženi mitu su službenici prema svim ovim europskim anketama, službenici Ureda za katastar, lokalni birokrati, općinski, gradski, županijski službenici. Pokazatelji kažu da tvrtke davatelji mita daju mito prosječno 8,8 puta u godini dana što je u prosjeku 1 slučaj podmićivanja svakih 6 tjedana. Stopa prisutnosti učestalosti podmićivanja značajno su veći za male tvrtke sa 10 do 49 zaposlenika, nego za srednje i velike poslovne subjekte. Poslovni subjekti navode se da su najčešće svrhe davanja mita ubrzanje poslovnih postupaka, negdje preko 42% svih slučajeva je podmićivanja, onda osiguranje povoljnijeg tretmana i okončanje sudskih postupaka, to je negdje na posljednjoj ljestvici. U prošloj godini je negdje oko 6% ispitanika odustalo do većine ulaganja zbog straha da moraju dati mito. Više od 8% poduzetnika odustalo je od velikih ulaganja zbog straha od kriminala, prijevare, fizičke štete, provala i sličnih stvari. Praksa prijavljivanja korupcije je gotovo nikakva, to tako kažu izvješća Europske komisije. Slučajevi davanja mita i to, evo, policiji ili nekim drugim službenim institucijama se uopće ne prijavljuju, tako da je tu tamna brojka prilično velika. Glavna primjedba Europske komisije može se prema izvješću koje je nedavno objavljeno, može se sažeti ovako, sve strategije i akcijske planove koje radi Vlada, obuhvaćaju preširok raspon ciljeva, većina mjera te rokovi, novčana … nisu precizno utvrđeni, a prema dostupnim podacima, dakle tu se mislim prvenstveno oko prijava, istraga i sličnih stvari, postoji jedna neravnoteža između mjera suzbijanja i sprječavanja, odnosno na štetu sprječavanja, nije dakle naglasak na prevenciji nego na kažnjavanju. Akcijski su planovi dodatno izmijenjeni u 2013. godini, dodane su utvrđene operativne mjere, posebno u pogledu mehanizma za provjeru sukoba interesa i izvješća o imovinskom stanju nadzora i financiranja političkih stranaka i slično. Generalno pohvaljen je u tom izvješću rad Državnog odvjetništva, pohvaljen je rad USKOK-a i upravo taj njihov proaktivan pristup u provođenju istraga o prijavljenim slučajevima korupcije na visokim položajima. Međutim, ono što se kritizira to je što se za djela povezana sa korupcijom izriču blage kazne, često uvjetne kazne te se tako stječe dojam nekažnjavanja počinitelja. Isto tako je u izvješću Europske komisije naglašeno da premda je provođenjem istraga u vezi sa rukovodećim dužnosnicima Hrvatska pokazala da postoji volja za kazneni progon, pravu procjenu održivosti tog trenda moći se dati tek nakon jednog dužeg vremena. Kada je riječ o organiziranom kriminalu, tu Hrvatska nailazi na teške izazove jer tu je korupcija pomoćno sredstvo, odnosno npr. puštanja tereta preko granica bez pregleda i pranja nezakonito stečenog novca ulaganjem u nekretnine i mi kao tranzitna zemlja posebno smo osjetljivi na takvu vrstu kriminala. Smješteni smo na tzv. Balkansku osovinu za trgovinu ljudima kao i za krijumčarenje raznih vrsta zabranjene robe, droge, oružja i cigareta. I doista tu treba na svaki način pomoći i Državnom odvjetništvu i USKOK-u i policiji da se i kapacitira i u kadrovskom smislu i financijskom da odgovori na ove izazove. Ono što bih još posebno skrenula pozornost su pitanja ratnih zločina. Već su kolege govorili o tome, a i sam državni odvjetnik je naznačio da Državno odvjetništvo i dalje radi na procesuiranju ratnih zločina i da je to još uvijek na visokoj agendi DORH-a i ja vjerujem da će biti tako i zasigurno sve dok se ne procesuiraju i svi eventualni ratni zločini, a ja očekujem da će u izvješću za iduću godinu biti jedan dio posvećen i onome što je Državno odvjetništvo napravilo na ovom pitanju, ali i na pitanju teme koju smo nedavno imali u Parlamentu, a o kojem je sada i kolegica Kosor govorila, a to su žene silovane za vrijeme ratnih djelovanja i agresije. E sad, ovdje je isto tako rečeno na neki način da Hrvatska ne procesuira svoje ratne zločine ili da ih ona, da ustvari nitko nije ni osuđen za ratne zločine za vrijeme i nakon voljno … akcije Oluja. To je danas bilo na neki način istaknuto. Ta teza se ponavlja već i po medijima i na neki način mislim da zasjenjuje jedan ozbiljan rad DORH-a na toj temi pa bih ja rekla da, citirala bih Jamesa Watta koji kaže, laž stigne napraviti krug oko svijeta prije nego što istina uopće obuće čizme. Dakle, nije točno i apsolutno se radi na tome. Naime, možda se premalo zna jer naravno to nije popularan podatak, ali nedavno je donesena prva pravomoćna osuđujuća presuda za ratni zločin počinjen u Oluji, u svibnju ove godine. Pokrenuta je istraga protiv jednog pripadnika Hrvatskih jedinica koji je u svojstvu svjedoka na sudskom postupku pod pritiskom savjesti priznao sudjelovanje u počinjenju jednog od brojnih zločina u … džepu, a u lipnju je pokrenuta istraga protiv jednog hrvatskog vojnika zbog usmrćenja 3 osobe srpske nacionalnosti za vrijeme Oluje u selu Dakle to je odgovor kolegi Pupovcu kojeg sada nema na ovu tezu da se apsolutno ništa ne radi. Ja sam nedavno ovdje u Saboru i tražila od premijera da jednostavno pojasni situaciju suradnje sa Srbijom u svjetlu i uopće pristup i dobivanja zelenog svjetla Srbije u njihovom odjeljku pravosuđa kad je riječ o njihovom ulasku u EU, a sve je vezano uz ovaj kontroverzan Zakon o nadležnosti organizacije i državnih organa u postupku za ratne zločine. Tu se kao što je rekao i kolega Šeks, Srbija praktički ponaša kao da ima nadležnost Haškog suda i mislim da tu treba apsolutno poraditi na način da se zatraži od Srbije da riješi pitanje tog svog spornog zakona iz 2003.godine i da se na neki način pokrene i postupak za poništavanje vojnog arhiva JNA iz kojeg proizlaze sve te optužbe ili da se jednostavno taj vojni arhiv stavi u sukcesiju. Tek na taj način će se moći riješiti i to pitanje koje na svaki način opterećuje odnose, a i stavlja pred Državno odvjetništvo RH gotovo nemoguće izazove. Dakle evo na kraju naš klub će podržati ovo izvješće. Smatramo da je Državno odvjetništvo napravilo veliki iskorak u procesuiranju svih onih djela koje predstavljaju ozbiljnu opasnost za funkcioniranje pravne države u Hrvatskoj ali evo za iduću godinu očekujemo na nekim drugim upravo ovom rasvjetljavanju ratnih zločina, pitanja silovanih žena, ali i pitanja organiziranog kriminala i uopće jedno možda specifičnije područje analiziranja. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. U ime kluba HNS-a govorit će poštovani kolega Marijan Škvarić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Sabora, poštovani državni odvjetniče, kolegice i kolege zastupnici. U ovom Izvješću Državnog odvjetništva RH za 2013.godinu su definirane određene stvari koje se definiraju u njihovom radu prije svega preko zakonski osnova rada, također kadrovske osnove za rad i materijalno-financijsko stanje. Kod zakonskih osnova pokazuju kako su i dalje nužne promjene, ali i opremanje državnih odvjetništava potrebnom opremom za rad te programima i opremom koja omogućava bolji nadzor i upravljanje državnim odvjetništvima. Izmjena Zakona o kaznenom postupku … značajno su promijenjene ovlasti državnog odvjetnika u prethodnom postupku i povećan je nadzor suda nad radom Državnog odvjetništva postupak je postao složeniji i to će utjecati na učinkovitost u postupanju. Naravno u svakom slučaju je potreba itekakva kvalitetnija suradnja DORH-a i ostalih institucija prije svega Porezne uprave, USKOK-a i policije. U ovim današnjim raspravama također najvećim dijelom se iskristaliziralo da se provedu sam dio aktivnog rada i kvalitetno rada Državno odvjetništva i da se primjenjuju zakonske osnove da se poboljšaju kadrovske osnove za rad. Tako se u izvješću definirano da je tijekom 2013.godine DORH sačinjavali Državno odvjetništvo RH, Ured za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta, 15 županijskih državnih odvjetništava i 33 općinskih državnih odvjetništva. Također broj državnih odvjetništava je značajno racionaliziran. U svim državnim odvjetništvima je radilo 1672 osobe, od čega 616 državnih odvjetnika i zamjenika državnih odvjetnika, 169 savjetnika, 35 vježbenika i naravno 852 službenika i drugih zaposlenika. Broj državnih odvjetnika je ostao na razini 2012.godine, a neznatno je povećan broj službenika i savjetnika dok je značajno smanjen broj vježbenika. Ono što je indikativno također da je popunjeno na dan 31.prosinca bilo 11 mjesta državnih odvjetnika i 128 mjesta zamjenika državnih odvjetnika. Također značajni broj nepopunjenih mjesta savjetnika, vježbenika, službenika prvenstveno zbog nedostatka sredstava, a kada su u pitanju službenici s posebnim znanjima i zbog manjih primanja uslijed čega je teško naći kandidate sa odgovarajućom razinom znanja i sposobnosti za rad za mjesta, a tih stručnjaka i stručnih suradnika specijaliziranih struka. Tu je malo indikativno da li je pitanje da su rad na ovakvim mjestima problematičan ili zbog toga zato što se nekom dijeli time primiti jer su premale plaće ili zato iz dosadašnjeg iskustva moramo reći uz puno rada je bilo jako malo rezultata. I stav HNS-a u ovom trenutku bi bio da zaista što se tiče dijela kadrovske osnove za rad da se maksimalno popuni, da zadovoljava uvjete one koje treba i naravno bez obzira što mi svi govorili da su plaće velike, da imamo javne služe koje su previše koštaju da barem u tom trenutku trebamo popuniti i dati im dovoljnu plaću da mogu raditi svoj posao kako treba. To je onda sve vezano uz materijalno-financijsko stanje gdje možemo konstatirati da je plan financijski dio od 299 milijuna kuna izvršen u ukupnom iznosu od 299,311 negdje oko 600 tisuća kuna je … utrošeno manje nego što je bio plan. To je za pohvalu ali istovremeno nisu ostvarena sredstva koja nisu bila dovoljna za održavanje informatičke opreme, tehničkih uređaja, strojeva, službenih vozila itd. Nedostatna sredstva za intelektualne usluge potrebe seminara i edukacije, nabava stručne literature, vještačenja, obdukcije, prijevode ako govorimo sada zaključno o problemima kadrovske … za rad i slabije materijalno-financijsko stanje onda bi se itekako morali zabrinuti i pod hitno naći rješenje jer ovo izvješće za 2014.godinu ako je takva ista situacija 2014.godinu onda smo izgubili već dvije godine da operativnost Državno odvjetništva koji bi svi htjeli da bude na najvećoj razini je upitna i rezultati koji se vide u ovom dijelu samog rada Državnog odvjetništva na kriminalitetu i rada na kaznenim predmetnima izgleda dobar jer ukupnih tih predmeta koje je zaprimljeno, recimo građanske upravne predmete 6% manje upravnih i građanskih predmeta a 17% manje novih tzv. ostalih predmeta. E sada da li je to dio da je tih dijela zaista manje ili je u tom dijelu su nekim drugim mjerama se taj dio na neki drugi način manifestira. Ono što je mišljenje mene i HNS-a u tom dijelu da, da u Hrvatskoj nažalost postoji jedna dobra škola, škola u kojoj smo bili prisutni 20 godina gdje su se mnoge stvari tolerirale, gdje su mnoge stvari i od naših saborskih zastupnika je bilo rečeno ono "tko je jamio, jamio je" da su ostale nekažnjene. I možda ta škola gdje smo imali jako dobre đake u toj školi je sada došla do razine da za istu stvar ste prije dobili u toj školi peticu a sada za istu stvar dobivate jedinicu, odnosno pokreće se prema vama jedan kazneni postupak. Jedan od prijedloga Hrvatske narodne stranke u tom dijelu je ono što sam rekao da zaista Vlada mora naći rješenje za kadrovske osnove, poboljšanja kadrovske osnove za rad i … [[Govornik se ne razumije.]] financijsko stanje gdje vidimo također u izvješću u dijelu koliko je zamrznuta imovina za u dijelu oduzimanja imovinske koristi ostvarene kaznenim dijelom. I kada tu definiramo da je skoro 196 milijuna kuna imovina u vrijednosti zamrznuta, odnosno oduzeta imovinska korist u iznosu od 67 milijuna kuna onda bi zaista mogli pomisliti da novci su tu oko nas, među nama ali da ti novci kolaju na način ili su zamrznuti kojih ne možemo iskoristiti. Samo jednim dijelom čitali smo i znamo koliko je automobila završilo u carinskom depou i koje nažalost nam hrđaju i to dobrih, kvalitetnih automobila koji su zaplijenjeni ali da ih nismo uspjeli prodati. Pa mislim da zakonske osnove imamo u svakom slučaju koje smo definirali da ta sva sredstva uložimo u rad državnog odvjetništva. Nije to sada stav da se može protumačiti da ćemo Državno odvjetništvo staviti na jedan tržišni princip pa koliko zaradi toliko će uložiti u sebe, toliko će biti efikasno, ali zaista moramo gledati u tome da budemo efikasni itekako. Sredstva su tu, djela su tu, novci su tu, na nama je da itekako o tome vodimo računa i iskoristimo ih za ono itekako što bi trebalo. Ne samo u tom dijelu imovine, ja bih tu posebno spomenuo gdje u Državnom odvjetništvu nije toliko objašnjeno ali to su recimo stvari koje se tiču lihvarskih kreditnih posrednika. Kada imate samo informaciju da ovog trenutka u Hrvatskoj ima 40 tisuća hrvatskih građana koji su još uvijek ili su bili zaduženi kod lihvara a iznos tih kredita doseže čak 3 milijarde kuna. Ako bi zaista oduzeli svu protupravno stečenu imovinsku korist koja je ovim lihvarskim kreditima definirana i odrađena mislim da ne bi trebalo više biti problema za rad Državnog odvjetništva a i drugih naših zakonskih struktura u Republici Hrvatskoj. Naravno ono što bi isto htjeli reći u dijelu ovog izvješća … [[Govornik se ne razumije.]] za ovu godinu i prošlu godinu da Državno odvjetništvo se prije svega manifestira i prema čelnim ljudima, čelnom čovjeku. Prijašnje državno odvjetništvo se gledalo s kime pije kavu, s kime radi, s kime se druži, šta radi, na koji način, koje su njegove interesne sfere, kako je funkcionalan i na mnoga ta pitanja koja jesmo postavili nije bilo odgovora. Ovo sada šta možemo reći u svakom slučaju kod ovog dijela da državni odvjetnik mora koji je na čelu Državnog odvjetništva mora raditi svoj posao i mora mu biti prioritet taj posao i možemo reći da u odnosu na prije državni odvjetnik apsolutno zaslužuje od strane HNS-a našu pohvalu za svoj rad. Također isto što bi rekli na kraju od strane Hrvatske narodne stranke mi ćemo ovo izvješće poduprijeti i sa naglaskom zaista da Državno odvjetništvo treba samo da postupa po svim zakonima koji jesu a zakoni su tu samo ih treba na kraju krajeva i provoditi. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prva se prijavila poštovana Mirela Holy. Nema je, gubi pravo na raspravu. Potom poštovani kolega Davorin Mlakar. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine državni odvjetniče, kolegice i kolege. U ime kluba HDZ-a kolega Šeks je govorio već o našim stajalištima s obzirom na ovo izvješće meni ostaje da naše izlaganje dopunim s nekoliko napomena za koje nam se čini da su bitne kako bismo možda i na drugi način promotrili izvješće koje je pred nama. Svjesni smo također da gospodin Cvitan ovdje ustvari brani izvješće svoga prethodnika, tako da i pohvale i pokude želim da ne shvati osobno, nisu one upućene ni njegovom prethodniku nego je naše razumijevanje rada državnih odvjetništava u ovom konkretnom slučaju ja ću se zadržati na nekim načelnim pitanjima i na pitanju pojedinih dijelova ustrojbenih jedinica Državnog odvjetništva. Naime, kao i ranijih godina čini mi se da ponovo možemo konstatirati da je ovo izvješće statistički vrlo iscrpno, obuhvatno i ono što se iz njegovo sadržaja može zaključiti na neki način da je najpreciznije, najtemeljitije i najopširnije prikazano djelovanje u onom kaznenom dijelu rada Državnog odvjetništva ili rada na kaznenim stvarima. Mi smo isto tako svjesni da postoje još dvije oblasti u kojima djeluje Državno odvjetništvo jedan je taj civilni ili građanski dio. Ovdje se govori o mišljenjima na kupoprodajne ugovore, raspolaganju državnom imovinom itd., ali i uvijek kao rekao bih podredno spomenut rad u upravnim stvarima. Te upravne stvari su vjerojatno najmanje atraktivne javnosti, ne vjerojatno nego čak sigurno. One se i u izvješćima Državnog odvjetništva uvijek spominju u posljednjem nekakvom navođenju svih odgovornosti državnih odvjetništava, a često puta nadležnost Državnog odvjetništva osobito županijskih je itekako važna s obzirom na upravni djelokrug u našoj zemlji. Štoviše, otkako postoji sustav neposrednog izbora čelnika izvršne vlasti u jedinicama lokalne samouprave i jedinicama područne samouprave i s druge strane predstavničkih tijela iz kojih ta izvršna vlast ne proizlazi, svjedoci smo da su vrlo često u sukobu predstavnička tijela sa čelnicima izvršne vlasti koji su birani na neposrednim izborima. I mnogo puta do sada neću se osvrtat na pojedinačne predmete. Bilo je sumnji u kvalitetan pa i zakonit rad čelnika izvršne vlasti. Često puta vjerujem da su upućivani i zahtjevi za provođenje istrage, čak i prekršajne i kaznene prijave ali evo govorit ću iz iskustva, često puta nakon godina čekanja nije se s tim kaznenim prijavama dogodilo ništa ili su nakon proteka više godina one odbačene. Da bi se naravno ukoliko neki problemi nadrastu one lokalne dimenzije pa se pojave i s mogućnošću nekih ozbiljnijih kaznenih djela pretvarali takvi postupci, onda se pokazivalo da je ovo djelovanje uprave da je bilo blagovremeno, pravovremeno tretirano od županijskih državnih odvjetništava da bi vjerojatno i šteta bila manja i da bismo polučili kudikamo bolje rezultate. Svjedoci smo toga i u zadnje vrijeme da ima takvih postupaka i koliko god bio dijelom crimen ili greška i na tijelima državne uprave, vjerujem da jednaku odgovornost nose i županijska državnog odvjetništva koja niti su pravodobno niti su detaljno provodila postupak, sigurno ne onako kako postupaju u kaznenim stvarima. To je jedna od primjedbi koju bismo stavili ne samo na ovo izvješće nego inače na način rada za koji vjerujemo da se može bitno promijeniti i popraviti, uz sve ograde koje ste naveli da imate problema sa kadrovskim ekipiranjem službi. Druga stvar je što bih želio reći, da Državno odvjetništvo mora bit svjesno ne samo svoje stručne nego i političke odgovornosti jer često puta njegovo djelovanje može izazivati i izazivalo je i političke posljedice, ne uvijek onakve kakve bi one bile da Državno odvjetništvo nije svojim postupcima nastupalo u javnosti i time u javnosti stvaralo nekakvo mišljenje prije nego što su sudski postupci okončani. Svjedoci smo isto tako da je prethodni državni odvjetnik govorio da postoje problemi s curenjem informacija iz samih tijela državnih odvjetništava, da je digao ne znam koliko kaznenih prijava protiv nepoznatih počinitelja zbog upravo dostupnosti odnosno curenja informacija u medije. Međutim, nikada nitko iz Državnog odvjetništva nije nas upoznao s konačnim raspletom takvih kaznenih prijava i da li se po tim kaznenim prijavama konačno nešto dogodilo, odnosno da li ste utvrdili o čemu se konkretno radi. To govorim zato jer je Državno odvjetništvo djelovalo često puta i na način da su političke i prije, a i sada mogle trpiti ogromnu političku štetu zbog toga što su iz postupaka pred Državnim odvjetništvom ili pred sudovima, ali u predmetima koje je zastupalo Državno odvjetništvo dolazile do javnosti, da je javnost stjecala i prije pravomoćnih presuda svoje mišljenje, da li utemeljeno ili ne, ne može se uvijek tvrditi, a onda se počini jedna ogromna politička šteta koju je vrlo teško kasnije ispravljati. I najbolji slučaj mislim da je točno baš u 2013., znam za sve ograde koje imate i nije ovdje mjesto da se govori o pojedinačnim slučajevima. Znam da vam zakon brani da govorite i nema potrebe govoriti u ovoj raspravi o pojedinačnim slučajevima, ali ih treba uzeti kao ilustraciju rada državnih odvjetništava. Pa tako slučaj koji smo imali s primjenom europskog uhidbenom naloga gdje dva županijska državna odvjetništva u istoj stvari postupaju suprotno je problem koji se mora riješiti na razini Državnog odvjetništva, to je problem koji može izazivati itekakve političke posljedice i toga moramo biti svjesni, a to se u sumarnim izvješćima Državnog odvjetništva na ovakav način ne može vidjeti. I konačno, ono što je naša primjedba za cijelo vrijeme, evo impresionirani neki dan opet doduše u tisku izjavom jedne gospođe koja kaže njena kćer je sa 16 godina odvedena na stratište na Ovčari. Osoba koja ju je pokazala neprijateljskoj vojsci danas radi u vukovarskom vodovodu. Dakle ilustracije važno i radi te ilustracije to govorim. Ono što je bilo procesuiranje ratnih zločina ostaje kao jedno breme koje se može staviti na rad Državnog odvjetništva i bez obzira na činjenicu da je pravda spora, ali dostižna vjerujem da je poseban napor Državno odvjetništvo moralo učiniti i vjerujem da će evo pod ravnanjem gospodina Cvitana barem to ubrzati da pravda sustigne sve one odgovorne za ratne zločine. Nešto je danas govorio sa jedne strane jedan od naših kolega. Ja ću reći možda za sve žrtve osobito za one žene koje su pretrpile teška silovanja, sakaćenja i sve što se dogodilo tijekom Domovinskog rata Državno odvjetništvo mora ubrzati postupke i doći do konačnih presuda za sve one koji su se ogriješili o pravo i međunarodno pravo, a naravno i pravo Republike Hrvatske. Evo s tim završavam. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Prelazimo na replike. Prvo poštovani zastupnik Goran Marić, izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Mlakar, rekli ste da nećete pojedinačno načelno i da upozoravate na jednu zbunjujuću situaciju kad se o istoj stvari postupa suprotno, pa bih napomenuo da nešto što isto tako zbunjuje, a o istoj stvari se postupa suprotno, a utječe na ekonomsku aktivnost ukupno u Hrvatskoj. Naime, kada postoji kazneni progon protiv uprave društva koja je odobravala kredite, a nisu postojala odgovarajuća jamstva onda u istom slučaju, u istoj banci kada samo druga uprava odobrava iste takve kredite dobije bonus već tvrtki koja je u stečaju i to više nego ona prethodna zbog koje postoji kazneni progon. I to se radi o nekoliko milijuna kuna. A kad se radi o nekoliko milijarda kuna onda nema nikakva postupka. Kako je moguće da banka ne naplati 2 milijarde kuna primjerice i tvrtka završi u stečaju ili kod ove predstečajne nagodbe se oprašta taj dug. Kako je moguće da banka nije naplatila ako su postojala odgovarajuća jamstva. Znači da nisu postojala odgovarajuća jamstva kad nije naplativ, ali čini mi se da se uvijek na malima primjenjuju drugi kriteriji, a još nigdje na velikima nije se pokazalo izoštravanje kriterija. Bankarski sustav nije naplatio 40 milijarda kuna, a čini mi se samo da je u nekoliko manjih banaka pokrenut postupak zbog nenaplate kredita. Ovo isto tako nema veze izravno sa glavnim državnim odvjetnikom nego sa procesom koji traje godinama, a da ne spominjemo o neprocijenjenoj imovini i u pretvorbi poduzeća gdje su se prodavale čak i nalazišta nafta koja nisu ušla u procjenu i niti su ušla u temeljni kapital, a nitko nije odgovarao za to. Hvala lijepo.
Na repliku odgovara poštovani Davorin Mlakar, izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Marić nije mi vrijeme dopustilo, ali ja sam se koristio ovim nekim figurama da ne bih govorio o pojedinačnim slučajevima. Međutim, želio sam reći da osobito županijska državna odvjetništva, dakle ako možemo tako reći niža razina državnih odvjetništava vrlo upitno primjenjuje naše propise. U jednom slučaju ovo što ste rekli pokreće kaznene postupke, u drugom slučaju neki dobivaju bonuse ili budu nagrađeni za svoj rad. Moja je intervencija išla u drugom smjeru zbog činjenice da vrlo često mi naravno ne znamo, rečeno je da je povećan broj anonimnih kaznenih prijava. Mi ne znamo za količinu kaznenih prijava koje se nalaze pred državnim odvjetništvima, ali je vrlo zanimljivo da tek kad javnost počne brujati i mediji o pojedinim senzacionalističkim problemima ili primjerima tada se oglasi i Državno odvjetništvo i tada vi ustanovite da je Državno odvjetništvo pokrenulo neki postupak. Tada se stvari ubrzavaju. Drugim riječima, da nije na ovaj ili onaj način informacija došla u javnost ostaje nam sumnjati da možda Državno odvjetništvo uopće ne bi postupalo. I to je ono zbog čega sam govorio da ne možemo čekati da na taj način se po službenoj dužnosti pokrenu ova tijela, nego da ona moraju bez obzira na efikasnost u kaznenim stvarima o kojoj se piše u izvješću za 2013. puno brže i promptnije reagirati na moguća kršenja zakona kojih smo svjedoci svakodnevno.
Sada će repliku iznijeti uvaženi Branko Hrg, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Mlakar, vi ste govorili o županijskim državnim odvjetništvima, posebno onom upravnom dijelu. Rekli ste da tu ima različitih problema. Ja ću samo nadopuniti i u principu malo i skrenuti još jednom pozornost na probleme na koje nailazimo na tim razinama. Dakle, unazad izvjesno vrijeme županijska državna odvjetništva u nekim lokalnim samoupravama, a jako se često govori o lokalnim samoupravama i u ovom izvješću su prepisivala, doslovce prepisivala čitave zemljišno-knjižne uloške na državu tako da su danas u jednoj situacijama ne znam da li su to kolege drugi primijetili, ali u nekim gradovima su prepisani trgovi cijeli. Prepisane su čak i privatne imovine na državu. Sada slijedi jedan obrnuti postupak da mi moramo sada tužiti i tražiti da se nešto vrati nazad. To izaziva troškove. Dakle, zakomplicirali smo se u tom jednom sustavu i u tom je dijelu isto napravljena šteta. Dakle, ne radi se samo šteta na onaj način da se nekoga javno oblati, pa onda od svega toga ništa i ništa se ne događa, nego se radi i materijalna šteta u onom dijelu gdje se definitivno jednom čudnom logikom bez znanja recimo lokalne samouprave prepisuje na državu imovina koja nije njezina. Nakon toga ona slijedi nazad.
Treća replika poštovani Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Mlakar govorili ste na kraju vaše rasprave nešto vrlo kratko o ratnim žrtvama i postupcima, kaznenim postupcima, kod ratnih žrtava. Ja već godinama, evo gospodin Cvitan je po prvi put među nama i objašnjava ovo izvješće, ali već godinama postavljam pitanje isto gospodinu Bajiću, i ovaj ću puta ponoviti isto pitanje a vezano je uz vašu raspravu pa kao replika. U Slavonskom Brodu je '92. godine od bombardiranja srbočetničke vojske poginulo 28 djece mlađe od 14 godina starosti. Jedan cijeli razred. Danas je 22 godine prošlo od tih događanja u proljeće '92. godine. Mi još uvijek, ja bar nisam doznao je li pokrenut postupak zbog ubojstva, zaista ubojstva, djece koja nisu nosile oružje, potpuno da kažem nevina djeca. Niti znam počinitelja, niti znam je li pokrenut postupak protiv nepoznatog počinitelja i to ću pitati svake godine dok god već jednog dana ja se nadam da ću dobiti objašnjenje za takvu stvar.
Na repliku odgovara uvaženi Davorin Mlakar.
Poštovani kolega Grubišić pa evo ja ću se priključiti vama u tom traženju mada je ustvari jeziva činjenica da i 20-ak godina nakon svih tih događaja mi moramo pitati što se dogodilo, da li je netko uopće postupak pokrenuo. Kad svjedočite traumama koje ti ljudi nose iz rata, oni koji su preživjeli, činjenici da i danas govore ljudi da susreću zločince koji su im radili o glavi i koji su odgovorni za smrt ne znam kojeg broja ljudi onda se stvarno pitam u kojem mi to društvu živimo da mi i nakon 20 godina moramo pitati zašto nije pokrenut postupak ili ako je gdje je stao. 20 godina nakon tih događaja sve je trebalo davno biti riješeno. A mi u isto vrijeme se borimo dokazivati našim kolegama čak i predsjedniku Republike, a onda naravno i susjedima da ne mogu svoje zakonodavstvo protezati na područje RH i progoniti i suditi ljudima za zločine koji su se dogodili u Hrvatskoj. A većina onih koji bi trebali odgovarati za te zločine vjerujem da ipak nije u Hrvatskoj. Međutim, ima ih i koji su ovdje, dostupni našim tijelima i gonjenja i sudovima, dakle, svim pravosudnim tijelima. A mi 20 godina uporno tražimo da se riješi pitanje ratnih zločina. Već smo pri kraju 2014. i još uvijek se ništa nije dogodilo. Bez obzira kako pravda bila spora ona je to morala riješiti u puno kraćem vremenu.
Sad ćemo čuti izlaganje poštovane kolegice Nadice Jelaš. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče, poštovani glavni državni odvjetniče, poštovane kolegice i kolege. Ja ću se u svojoj raspravi pokušati osvrnuti kroz određena zapažanja i primjedbe na ovo izvješće državnih odvjetništava za 2013. godinu, dakle zapažanja koja vjerujem da u dosadašnjim raspravama nisu iznijeta. Dakle, prvo što želim reći je da općinska i županijska odvjetništva ne rade pod istim uvjetima. Dakle, konkretno da su pojedina odvjetništva znatno opterećenija od drugih i to ću pokušati ilustrirati odnosno dokumentirati sasvim konkretnim podacima iz tabela koje su priložene ovom izvješću. Dakle, iskoristit ću podatke samo za 2013. godinu i samo za županijska odvjetništva. Tako se recimo ovo što sam rekla, ova tvrdnja, može potkrijepiti recimo kretanjem broja prijavljenih odraslih osoba koje se kreću od 800 u Šibeniku preko 2300 u Varaždinu do 5500 u Zagrebu. Ili recimo kretanjem broja prijavljenih maloljetnika kojih je, takvih prijava je u Dubrovniku svega 43, u Varaždinu 381, u Zagrebu čak 435. Ili recimo kretanjem broja prijavljenih pravnih osoba, od svega 14 u Dubrovniku, u Varaždinu najviše u državi 131 pravna osoba, u Zagrebu 98. Ili recimo kretanjem ukupnog broja primljenih prijava, u Dubrovniku je to 1652, u Varaždinu 5268 ili recimo u Zagrebu 17 919. Dakle, ovo sam iznosila iz razloga što apeliram da se usmjere odgovarajući napori, da se ujednače uvjeti poslovanja općinskih i županijskih odvjetništava pogotovo u onom materijalnom, a pogotovo u kadrovskom dijelu. Druga primjedba moja odnosi se na usporedivost vremenskih serija podataka prezentiranih u tablicama koje sam eto i sama koristila prilikom ove rasprave. Općenito se dakle može reći da česte izmjene zakona imaju za posljedicu bitno smanjenju mogućnost kvalitetnog uspoređivanja vremenskih serija podataka tako da zapravo ne znamo u kolikoj mjeri je određena pojavnost kriminaliteta realno smanjena, a koliko je ona posljedica upravo promjene zakonskih propisa. To se također može dokumentirati, evo primjerice podatkom da je u 2013. godini podnijeto čak, tako u izvješću piše, 13% manje prijava nego u 2012. godini. Pitanje je dakle koliko je stvarno smanjenje broja prijava, a u kolikoj je mjeri na to smanjenje utjecao izmijenjeni Kazneni zakon koji je stupio na snagu upravo početkom 2013. godine, a koji je dekriminalizirao neka kaznena djela kao što je recimo posjedovanje droge ili obiteljsko nasilje, a upravo su ta djela bila i jesu izuzetno brojna i naravno imaju veliko učešće u ukupnom broju prijava. Isto tako u izvješću se konstatira da je u 2013. po prvi puta broj prijava protiv nepoznatih počinitelja premašio broj prijava protiv poznatih počinitelja. Ovo je u svakom slučaju loš podatak čak i ako zanemarimo mogućnost da ukazuje na smanjenu učinkovitost organa otkrivanja. Dakle, ono što treba reći je da je i ovom smanjenju kumovao, da tako kažem, izmijenjeni Kazneni zakon i to tako što je zbog povećanja iznosa neodređenih vrijednosti sa 1000 na 2000 kuna smanjen broj imovinskih delikata koji se progone po službenoj dužnosti. Ako znamo da kaznena djela protiv imovine čine čak dvije treće ukupnog broja prijava i da su počinitelji tih kaznenih djela prečesto nepoznati, odnosno ostaju nepoznati, onda nije zapravo ni teško zaključiti koliko je ova promjena zakonske regulative utjecala i na ukupno smanjenje kriminaliteta, ali i na povećanje broja upravo tih nepoznatih počinitelja. Dakle, jest smanjen pritisak na sudove, ali se postavlja pitanje kako su u svemu tome prošli građani, dakle koliko je tim potezom smanjena razina njihove pravne zaštite, a to je ono zapravo što je apsolutno najbitnije. U tom kontekstu ne mogu, eto, ne spomenuti da je to podizanje cenzusa, pod navodnicima, dakle da tako nazovem, pridonijelo pravoj eksploziji imovinskih delikata u Međimurskoj županiji, dakle u županiji iz koje dolazim, gdje se, doista ću upotrijebiti izraz bjesomučno krade. Dakle, bjesomučno se krade, a oštećeni građani ne pokreću privatne tužbe iz jednog vrlo jednostavnog razloga što u procesu ovrhe nemaju nikakvu mogućnost namirenja jer kradljivac ne raspolaže nikakvom imovinom. Građani su dakle i nemoćni i bijesni istovremeno i s pravom se pitaju tko njih zapravo u ovoj državi štiti. Zato pozdravljam i o tome sam govorila, izmjene Kaznenog zakona koje smo eto izglasali prošli tjedan, a kojima se iznos neodređenih vrijednosti ponovno vraća sa 2000, odnosno spušta sa 2000 na 1000 kuna, a pojedinačne krađe malih vrijednosti ako ih je počinila jedno te ista osoba, dakle isti počinitelj se zapravo zbrajaju, odnosno kumuliraju i za takve slučajeve će se postupak voditi po službenoj dužnosti i kazna će biti znatno veća nego što je to sada slučaj. Želim vjerovati, eto, da će te izmjene u Kaznenom zakonu djelovati odvraćajuće na počinitelje. Treća moja primjedba odnosi se na konstataciju u izvješću da su prijave protiv mlađih punoljetnih osoba u padu, a isto tako su u padu i prijave protiv maloljetnih osoba za visokih 19% i to su svakako podaci kojima se treba radovati. Ističe se da svrha vođenja postupka protiv ovih dviju skupina nije kažnjavanje, već preventiva i pomoć pri presocijalizaciji i da se primjena načela svrhovitosti koje je osnova za polovinu svih odbačaja pokazuje puno učinkovitijim od pokretanja kaznenog postupka. Sa tim se stavom u potpunosti slažem. Međutim, ono što u određenoj mjeri devalgira ovakav stav, ovakav zaključak kakav je u izvješću iznesen jest podatak o visokom porastu … kod maloljetničke populacije, on iznosi čak 36%, s tim da većinu tih počinitelja čine pripadnici jedne nacionalne manjine. Ono što dodatno zabrinjava jest podatak da se taj rast u 2014. godini dodatno ubrzava. Uz ovaj podatak treba reći i to da se sve više djece iz redova upravo te nacionalne manjine zbrinjava u udomiteljskim obiteljima i dječjim domovima jer se u svojim biološkim obiteljima, jer su zapravo tamo odgojno zapostavljena. Ovo je, moramo si to priznati, dvostruki trošak za državu jer s jedne strane država daje ogroman novac za socijalne pomoći i za dječje dodatke, a nažalost ta se sredstva ne troše namjenski. Dakle, ne troše se za povećanje standarda, odnosno za bolje osiguranje boljih uvjeta života djece, tako da djeca i dalje žive u lošim uvjetima i to svakako jest jedan od bitnih faktora povećanja njihovih kriminalnih djelatnosti, odnosno aktivnosti. Dakle, postavlja se pitanje da li uz ovakvo visok rast broja maloljetnika koji ponavljaju kaznena djela, da li je u toj situaciji moguće govoriti o uspješnosti modela nekažnjavanja. Meni je jasno da ste vi iskazali … rezervu u ovom izvješću, dakle da u takvim slučajevima … treba kažnjavati, ali velim, ovo pitanje stoji. I na kraju posljednja stvar koja mi se u ovom izvješću čini osobito zanimljivom je tendencija pada kaznenih djela protiv službene dužnosti koja sama po sebi izazivaju veliku pozornost jer se po međunarodnim standardima smatraju korupcijskim kaznenim djelima i u nadležnosti su USKOK-a. Dakle, u razdoblju, to je interesantan podatak, od 2008. do 2011. broj ovih kaznenih djela je konstantno rastao, a onda je u 2012. u odnosu na 2011. osjetno smanjen. U 2013. u odnosu na 2012. došlo je do daljnjeg smanjenja od visokih 26%. Jedan od razloga ovom smanjenju opet je izmjena Kaznenog zakona, dakle promijenjen je sadržaj kaznenog djela zlouporabe položaja i ovlasti što je najvažniji dio iz skupine kaznenih djela protiv službene dužnosti, no osobno želim vjerovati da je ovoj pozitivnoj promjeni pridonijela i određena promjena klime, odnosno odnosa prema korupciji koju je donijela, ponavljam, želim u to vjerovati, i promjena vlasti u državi. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Moram se osvrnuti na vaše izlaganje, kolegice, zato što, evo u našoj Slavoniji i Srijemu i Baranji postoji niz djela koja su upravo iz one sfere o kojoj ste vi govorili. Naime, masovne su krađe poljoprivrednih pomagala, strojeva, itd. Kosilice, takozvani trimeri, freze, motorne pile nestaju ljudima po selima masovno. Ljudi zovnu policiju, napravi se zapisnik i nakon toga, evo imam prijatelja koji godinu i pol dana nakon toga ne zna ništa što je s tim zapisnikom i što je sa njegovim alatima koje je imao, koji su nestali te jedne da kažem kobne noći. I sada vi govorite o Međimurju i govorite o Pribislavcu koliko ja gledam na televiziji i isto kao i oni stanovnici u Pribislavcu govorite jedna nacionalna manjina. Ma nije onaj lopov koji je ukrao bilo što, ukrao to što je on baš od te nacionalne manjine, bio on Hrvat, bio Srbin ili Rom, pa recite jasno i glasno zašto se stalno, pa nikoga mi ne diskriminiramo. Dakle, što se mi stalno nečega ovdje bojimo u Hrvatskom saboru. Prema tome kada krade ne krade on zato što je Hrvat ili što je Srbin ili Rom, krade zato što je takav ili ima potrebu možda, ne znam ni ja zašto. Prema tome, odredbe novog Kaznenog zakona nadam se da će doprinijeti, jer svi ovi, dakle da kažem ove stvari koje su korištene a govorim o ovim kosilicama, oni ni jedan ne vrijede više od 2000 kuna i ne pripada u sferu ili domenu kaznenog prava i Kaznenog zakona. Nadam se da ćemo možda nešto postići kao što ste i vi izrazili nadu promjenom ovog Kaznenog zakona, u tom smislu nekakvo poboljšanje da će nastupiti u smislu ovih kaznenih prijava iako će tada biti puno, puno kaznenih prijava.
Zahvaljujem. Na repliku odgovara poštovana Nadica Jelaš.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Pa evo kao što se u Slavoniji kradu poljoprivredni strojevi tako se u Međimurju zaista masovno kradu poljoprivredni proizvodi. Dakle, nevjerojatno je koliko je to, kakve razmjere je to naročito ove godine dostiglo. Dakle, istina je policija napravi uviđaj, napravi se zapisnik, konstatira se da je počinitelj nepoznat i zapravo oštećena osoba, oštećeni građanin nikada ne sazna što se dogodilo, on osobno ne pokreće postupak jer se izlaže određenim troškovima a unaprijed zna da neće moći dobiti nikakvu satisfakciju jer osoba koja je počinila prekršajno, do sada prekršajno djelo nema nikakvu imovinu da joj se u ovršnom postupku oduzme. Ono što ste apostrofirali posebno da sam se bojala reći o kojoj je nacionalnoj manjini riječ, nisam se bojala reći, jednostavno sam smatrala da je suvišno isticati obzirom da je to opće poznat stvar i sami ste to rekli. Dakle, osobno vjerujem da će ove izmjene Kaznenog zakona kojega smo prošli tjedan usvojili doprinijeti da se sva ta pojedinačna djela kumuliraju, da to, dakle da vreća po vreća krumpira ispadne traktor ukradenog krumpira i da se to kažnjava daleko strože nego što je dosada bio slučaj.
Pravo da iznese svoju raspravu u trajanju od 10 minuta sada dobija poštovani Josip Kregar. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. … [[Govornik naknadno uključen.]] Hvala lijepa. Poštovani gospodine Cvitan, mnogi su govorili i pozitivno govorili o izvješću kojeg ste prezentirali i dostavili. Ja se neću toliko držati toga jel bi to značilo ponavljanje mnogo, i rečeno i pohvalno je rečeno, nego ću se osvrnuti na stvari koje zapravo bi trebalo primijetiti jer su evidentne, a tri su takve. Prvo je činjenica da svjesno ili nesvjesno mi priznajemo da je državno odvjetništvo na sebe primilo zadatak kojeg ne može obaviti. Državno odvjetništvo ne može popraviti društvo u kojem se nalazi. Ono može obaviti svoju funkciju, ali sve ono što se u društvu dešava, ne može ispraviti zapriječenim kaznama i postupcima koji će generalnom prevencijom zastrašiti ljude. Državno odvjetništvo istaknuli ste samo … [[Govornik se ne razumije.]] ljudi koji tamo rade, u prethodnom razdoblju pokazalo je svoje mogućnosti, ali je i otkrilo svoje limite. Kada mi čujemo o tome da je državno odvjetništvo proglašeno efikasnim ali da zakazuju sredstva prevencije dajte da to uzmemo kao jednu upozoravajuću stvar, da državno odvjetništvo ne može popraviti ono sve što drugi mogu pokvariti. Radilo se tu o malim krađama ili se radilo o velikoj korupciji. Nemojmo vjerovati da će istrage, da će postupci koje državno odvjetništvo provodi dovesti do toga da će ljudi odustati od toga da krše zakon, neće. Ono što međutim u tome je sasvim jasno je da državno odvjetništvo treba olakšati zadatak ili drugim riječima da trebamo uzeti u obzir i mogućnosti drugih institucija jer će tu pojednostaviti, ili ćemo platiti profesore koji odgajaju ljude ili policajce koji će hvatati one koji griješe. Budući da smo u ovom drugom došli do izvjesnog zasićenja, da smo došli do granice dajte da vidimo i u tom svijetlu kako funkcionira državno odvjetništvo. A tu dolazim do jedne stvari koja je zabrinjavajuća. Mi smo propustili primijetiti ne zbog toga što se nalazimo kao društvo u uvjetima oskudice, u državnom proračunu nije lako naći sredstva, ali propustili smo primijetiti da državno odvjetništvo traži, zahtjeva i mora imati reprodukciju ljudi koji tamo rade. Mi smo u tome, izvješće to jasno pokazuje, zakasnili. Kroz neko vrijeme mi nećemo imati u državnom odvjetništvu dovoljno, niti dovoljno iskusnih ljudi koji će moći provesti sve ono što je zadatak državnog odvjetništva. Činjenica da smo postrožili uvjete izbora dužnosnika, odnosno ljudi u državnom odvjetništvu, dovelo je do činjenice da se zapravo slabo isplati investirati tolike godine truda zbog neizvjesnog napredovanja i nestabilne pozicije. Mi osobito na nižim razinama državnog odvjetništva nećemo uskoro imati ljude koji imaju dovoljno iskustva da se nose sa onima… koji krše zakon ali imaju izvrsne odvjetnike dobro plaćene, koji ne rade subotom i nedjeljom i ne žele to raditi. Ali ovdje se osvrćem na potrebu da promijenimo nešto u sistemu odabira školovanja pogotovo permanentnog cjeloživotnog školovanja ljudi koji se bave ovim zadatkom. To da nema pripravnika, to da nema onih koji će biti imenovani na položaj zamjenika državnog odvjetnika znači da ta kriza samo što nije počela. I dolazim do kraja i završetka. Gospodin Cvitan, ja sam jučer rekao … razloge koje bi u firmama bili smatrani razlogom za štrajk, ali Državno odvjetništvo i slične institucije ne mogu u štrajk. Njihov štrajk nije vidljiv kao kada štrajkaju nastavnici, posljedice su vidljive i to ne odmah nego kroz neko vrijeme i nepopravljive su. Jednom upropašteno obrazovanje, jednom upropašteni sustav istrage i progona neće se moći ne samo ne ni uz velika sredstva obnoviti ako se propuste pravi trenuci koji trebaju biti iskorišteni da bi se Državno odvjetništvo osposobilo. Jer ono o čemu zapravo govori gospodin Cvitan nije situacija tihog štrajka, jel ga nema, nego situacija stečaja jedne institucije koja je dovedena zapravo na rub izdržljivosti jer Državno odvjetništvo optužuje se za to da selektivno bira predmete, da odbija sudjelovati u nekim postupcima, da prijave se odbacuju ili stoje u ladicama ali sve to zapravo svjedoči opterećenju koje prelazi mogućnosti sadašnje institucije. Neće se to riješiti, to ću ponoviti niti sa više ljudi, ali ako propustimo ovu priliku i ne osiguramo dovoljno ljudi i sredstava nećemo je više …
Za repliku se javio poštovani Goran Marić.
Hvala lijepa. Kolega Kregar s pravom ste govorili o prevenciji, ali s pravom ste kazali da smo prilično upropastili sustav obrazovanja. Zamislite kada sa stranica lista jednog dnevnog vrišti intervju i naslov bivše profesorice koja kaže žao mi je što sam ispravno djecu odgajala u školi. Ma u kojoj uljuđenoj državi bi to dobio taj intervju mjesto u jednim dnevnim novinama? Niti u jednoj, gdje profesorica kaže da ih je trebala odgajati kriminalu jer je ovo država kriminala. Strašno! Jednako strašno kao i ovaj prošli tjedan na 4 stranice vrišti intervju generala koji je brutalno napadao Hrvatsku. Zamislite kada bismo prepustili takvima prevenciju, a zapravo odgojna funkcija obrazovanja je eliminirana nasilno iz tog sustava jer kažu odgoj je doma, a ne u školi, a dijete više provede u školi nego doma. Ali kada već zakazuje i ta odgojna funkcija koju naravno treba i dijeliti, mi smo toliko mala država da se zna svaki lopov imenom i prezimenom u ovoj državi, a da ne zna nitko tko je ukrao kosilicu, tko je ukrao traktor, a zna se sve tko je ukrao. Ma zna se tko je ukrao i meni na božić 4 kotača automobila ali u godinu dana nitko se nije ni javio iz policije da mi kaže šta je po tom pitanju napravila. Pa zna se sve tko možei tko radi i što radi i tko lihvarske kamate naplaćuje, evo neka se pročita u hrvatskom tjedniku iz 4.mjeseca članak vidjet će se tko to radi.
Kolega Marić, vrijeme isteklo. Na repliku odgovara poštovani Josip Kregar.
Drago mi je da usprkos toga da nas dijele mnoge klupe, slažemo se u ocjeni općeg stanja. Ono međutim što sam ja imao u vidu govoreći o preventivi nije samo drukčiji odgoj ili obrazovna komponenta, radi se o tome da mi olako pređemo preko činjenice da se ne može državom ili ovim društvom upravljati na taj način da se ne vide evidentne posljedice, posljedica povećane korupcije. Povećana korupcija je posljedica loše selekcije ljudi za položaje, politiziranih kriterija, o tome se radi, tu zakazujemo u prevenciji, kada nema sredstava za djelovanje onog sustava otvorenosti vlasti pa onda će zatvorena vlast povećati šanse da se iskoristi politički monopol, na to mislim. Kada se radi pak o medijima, svjestan sam činjenice da živimo u jednom medijima zagađenom društvu u kojem ima puno prigovora, mogućih prigovora profesionalnih, moralnih ili političkih medijima. Ali sam svjestan i toga da svaki napor da se utišaju mediji će dati još gore rezultate. Nama su mediji pomogli u ovom što radi gospodin Cvitan, otkrivajući mnogobrojne afere koje nitko nikada ne bi prijavio i to je važno i to je rečeno. Gospodin Cvitan je rekao da je to jedna od da tako kažem slabijih točaka djelovanja državnog odvjetnika. A to činjenica da prijava nema, mediji ne mogu riješiti ali mogu pomoći.
Nastavljamo sa pojedinačnim raspravama, na redu je uvaženi Tomislav Žagar. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni odvjetniče, kolegice i kolege. Evo pokušat ću vrlo kratko u izlaganju iznijeti ono što ja mislim da je suština ovog izvješća ili bolje rečeno suština poruke ovog izvješća koja se odnosi na to da li je ne ovo izvješće nego da li je rad Državnog odvjetništva i u kojoj mjeri on može biti uspješan i kako ga možemo tumačiti na temelju ovoga izvješća. Ovo izvješće donosi to je već rečeno niz statističkih pokazatelja, naravno pitanje je sada njihova usporedba i ona mnoga pitanja koja se otvaraju na temelju tih pokazatelja. Naravno da su tu nestručna i paušalna tumačenja opasna da nas mogu odvesti na posve krivi put. Podaci po skupinama, to je navedeno u izvješću, kriminala se nisu mogli komparirati, po godinama uspoređivanja sa ranijim godinama je samo djelomično moguće i to iz tih razloga koji su navedeni nova struktura Kaznenog zakona, novi oblici kaznenih djela, izmjene postojećih, povećanje bagatelne vrijednosti, imovinske štete. U 2013. godini dakle prvi put je broj prijava protiv nepoznatih počinitelja veći od broja prijava protiv poznatih. Međutim, osim izmjena zakona i vrijednosti pad prijava prisutan je i za druga kaznena djela koja nisu mijenjana. Dakle ovo zahtjeva analizu i utvrđivanje razloga zašto je to tako. Mogli bi si ovako postaviti pitanje što se očekuje od Državnog odvjetništva i državnog odvjetnika, što javnost očekuje i što mi svi očekujemo. Jednom riječju bi mogli reći ovako očekujemo puno. Međutim profesor Kregar je otvorio jednu temu a mogli bi reći u jednoj rečenici ono što jedan učitelj, mogao bi reći roditelj ili odgajatelj pokvari ni 10 policajaca ili državnih odvjetnika teško će popraviti. U samom postupku državni odvjetnik ima onoliko ovlasti koliko mu ih daje pojedini postupovni zakon. Učinkovitost državnog odvjetnika uz to često zavisi i o kvaliteti te načinu postupanja drugih tijela koja su mu dužna podnijeti kaznenu prijavu odnosno dostaviti podatke za njegovo postupanje. Stoga je kod davanja ocjene učinkovitosti rada na pojedinom području od zaštite imovine Republike Hrvatske ili u progonu počinitelja kaznenih djela uz rad državnog odvjetnika nužno cijeniti rad drugih tijela. I tu dolazimo do po mom mišljenju suštine ovog izvještaja a citirati ću iz izvješća: "Državno odvjetništvo je odgovorno za odluke o učinkovitosti u toku kaznenog postupka dok policija i druga tijela moraju preuzeti glavni teret u otkrivanju i sprječavanju kaznenih djela to tim više što je broj podnesenih prijava protiv poznatih osoba u padu.". Državno odvjetništvo Republike Hrvatske u radu na većini kaznenih predmeta bez obzira na znanje i zalaganje pojedinog državnog odvjetnika koji nalaže provođenje izvida policiji uspješno je onoliko koliko je uspješna policija i druga tijela u otkrivanju kaznenih djela i počinitelja te u prikupljanju podataka i dokaza nužnih za uspješni završetak postupaka. Navodi se dalje u izvješću, zajednički rad s policijom je samo u manjem dijelu normiran zakonima. Međusobni odnosi načini zajedničkog rada uređeni su protokolom o zajedničkom radu. U protokolu je točno određeno kada je policija dužna sama otkrivati i prijavljivati kaznena djela a kada postupa po nalogu državnog odvjetnika. Također su uređena i druga pitanja u vezi provedbe pojedinih radnji kako bi se Zakon o kaznenom postupku primjenjivao bez teškoća. Dosadašnja primjena protokola pokazuje kako je ta suradnja ali i postupanje policije kako po Zakonu o policijskim poslovima i ovlastima tako i po nalozima državnog odvjetnika od presudne važnosti za učinkovitost kaznenog progona. Nadalje, u izvješću se navodi kada je u pitanju zaštita imovinskih interesa Republike Hrvatske održavani su sastanci sa ministarstvima i drugim državnim uredima i upravama u mjeri i na način kako je to bilo nužno u pojedinim slučajevima. I mislim da je to iznimno važno kada govorimo o suradnji javnopravnih tijela i onda dolazimo na pitanje samog načina te suradnje u smislu izmjene podataka. U tom smislu računalna komunikacijska infrastruktura koja se izgrađuje može biti od velike koristi. U izvješću se navodi da broj računala i stanje tih računala nisu u dobrom, da kažem na zavidnom nivou, ali ono što je još opasnije na 28 lokacija još nema pristup HITROnet-u kroz sigurno širokopojasnom infrastrukturu. Ti problemi bi se mogli riješiti, možda od jedan od prijedloga je kroz računarstvo u … [[Govornik se ne razumije.]] naravno ako se poštuju svi uvjeti sigurnosti ali to nije samo pitanje državnog odvjetnika već svih javnih institucija jer na taj način bi se mnogi resursi koji se ne moraju kupovati fizički mogli zakupljivati, u njima bi se mogli razmjenjivati podaci. Kako bi se sve reformske mjere i aktivnosti mogle sustavno pratiti te kako bi se uveo sveobuhvatan sustav statističkog praćenja svih vrsta postupaka u pravosudnim tijelima kontinuirano se provode mjere uvođenja modernih informatičkih tehnologija. Posebno je značajan e-spis, jedinstveni sustav za upravljanje sudskim predmetima dok se u Državnom odvjetništvu uvodi sustav za praćenje predmeta u Državnom odvjetništvu CTS. On će znatno doprinijeti lakšem i bržem uvidu elektroničkim putem u spise te isto tako putem informatičke mreže je osiguran izravan pristup u kaznenoj i prekršajnoj evidenciji Ministarstva pravosuđa kao i evidenciju o prebivalištu Ministarstva unutarnjih poslova. Ovakav sustav uvelike omogućuje sustavnu kontrolu i praćenje rada na predmetima državnog odvjetništva u cjelini kao i rada svakog zamjenika i savjetnika ponaosob i to u svim fazama predmeta. Ovo je jako važno da bi se moglo mjeriti, valorizirati efikasnost bilo pojedinog državnog odvjetnika, bilo pojedinog samog odvjetništva. Navedeno povezivanje nužno je i pridonosi bržem i boljem radu državnih odvjetništava. Kada već govorimo o informatičkim tehnologijama treba spomenuti kako su kaznena djela kibernetičkog kriminala iz godine u godinu sve brojnija. Iskustva drugih zemalja koje su implementacije … [[Govornik se ne razumije.]] informatička tehnologija općenito ispod Republike Hrvatske pokazuje da se sve više kaznenih djela čini preko mreže i korištenjem računala informatičkih tehnologija. U 2014. 118 osoba je prijavljeno i to velika većina 105 prijava za kazneno djelo iz članka 271. Kaznenog zakona računalna prijevara. Optuženo je 11 osoba dok su sudovi donijeli 78 presuda od kojih 72 osuđujuće. Time je 8 osoba za računalnu prijevaru osuđeno na kazne zatvora. S obzirom na sve navedeno u izvješću te pojašnjenju koje je dao i glavni državni odvjetnik u uvodnom izlaganju možemo zaključiti da je stručnost iznimno visoki stupanj znanja i kompetencija nužan uvjet za kvalitetan rad u DORH-u. Na kraju valja spomenuti još jednu činjenicu iz izvješća kako je broj neriješenih prijava kao i ranijih godina na razini dvomjesečnog priliva. Velika većina prijava rješava se prije isteka 3 mjeseca od dana primitka što sve ukazuje na zadovoljavajuću ažurnost. Ovo izvješće treba prihvati. Hvala.
Zahvaljujem. Na redu je poštovana Vesna Fabijančić-Križanić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovani gospodine državni odvjetniče, ja sam govorila u ime kluba i neću govoriti o samom izvješću jer je danas u toku dana doista puno toga rečeno. Htjela bih dvije stvari posebno apostrofirati koje smatram da bi se trebale promijeniti i na te, a to je prva koju ću spomenuti. To je razmišljanje o sadašnjoj strogoj, formaliziranim uvjetima koji su potrebni da bi netko bio imenovan zamjenikom Državnog odvjetništva. Vama uz financijska sredstva o kojima smo toliko čuli i iz vašeg izvješća, a isto tako i iz rasprava kolega da biste odgovorili svom zadatku odgovornom kojeg imate i dalje, naravno da mora biti kadrovska popunjenost. Već samim time što smo vam postupovnim odredbama i materijalnim pravom povećali ovlasti, dali vam dodatnog posla, dakle dodatnog posla koji vas opterećuje bez obzira na pad kaznenih prijava koji će i dalje rasti, ali vam se zbog postupovnih odredbi rad povećava. Ono što se treba formalno zadovoljiti da bi netko bio imenovan zamjenikom državnog odvjetnika, a vi istovremeno imate bazen savjetnika u koji biste mogli da nema tih formalnih uvjeta posegnuti i time popuniti kadrovske praznine, svakako su za razmišljanje. Možda će malo osobno izgledati ovo što ću sada reći, bez ikakvih svojih naravno pretenzija, ali da ću primjerena sebi samoj i na razmišljanje da li se ti strofi formalni uvjeti trebaju promijeniti. Dakle ja sam u tijeku svog radnog iskustva imala 20 godina radnog staža u pravosuđu, što kao sutkinja, što kao odvjetnica, imam položeni pravosudni ispit. Ja ne mogu bit imenovana za zamjenika državnog odvjetnika zato što nemam državnu školu položenu. Ili možda još eklatantniji primjer, zamislite, sadašnji predsjednik Republike Hrvatske dr. Ivo Josipović je redoviti profesor kaznenog prava na Pravnom fakultetu. On ne može biti imenovan zamjenikom državnog odvjetnika po sadašnjim uvjetima. To su svakako limiti koje mislim da ne treba veliki trud niti velika pamet da se vidi da se ovdje mogu napraviti značajne promjene i na taj način kadrovski ekipirati. Naravno, ne želim da itko shvati ovaj dio mog izlaganja kao dio gdje bih ja htjela banalizirati stručnost koja je potrebna u obavljanju tako odgovorne dužnosti, ali svakako da dugogodišnji rad u pravosuđu i položen pravosudni ispit koji je uvijek bio zahtjevan ispit daje dovoljno stručnosti da bi netko mogao obavljati posao zamjenika državnog odvjetnika. A sredstva koja se troše i vrijeme koje se troši, kao što ste ovdje vrlo zorno naveli, da danas treba se prvo položiti prijemni ispit za vježbenika, nakon 2 godine polaže se pravosudni ispit iz praktičnog dijela i pravnog znanja pred 5-članom komisijom jer bez toga nije moguće kandidiranje za državnu školu i po proteku 2 godine u državnoj školi ponovno se polaže ispit. Drugi dio moje rasprave bit će vrlo kratak i naravno uvažavajući činjenicu da ne možemo govoriti o pojedinačnim predmetima niti s pozicije ustavnih odredbi niti odredbi Zakona o Državnom odvjetništvu, ali vrlo smo često bili svjedoci velikih medijskih napisa koji su onako djelovali bombastično, ali je činjenica da do dana današnjeg puno tih velikih napisa nije procesuirano u smislu rješavanja kaznenih prijava. Ne želim imat nikakve paušalne ocjene niti imam bilo kakvu namjeru smatrajući ako postoji kaznena prijava da je to pretpostavka da netko mora biti optužen, ali da kaznena prijava mora biti riješena bilo odbačajem ili na neki drugi način to svakako. Velika pompa je bila oko ispravaka prostornih planova u Gradu Zagrebu i to se sve skupa događalo prije pune 4 godine. To nije složen postupak. Radi se o tome samo da li je sadržaj ispravka trebao ići u izmjene i dopune prostornog plana i onaj dugotrajni postupak koji zakonske odredbe za to nalažu. Mislim da nerješavanje kaznene prijave 4 godine nije dopustivo. Ako se smatra da nema dovoljno indicija i dokaza onda ona svakako treba biti riješena. A isto to smatram i za pompu oko razrješenja ravnatelja poreznih uprava i početka postupaka protiv njih, mislim da je to bilo prije dvije godine, jer ako određeni referenti, službenici nisu naplaćivali poreze određenim pravnim osobama nekoliko godina tu isto ne bi trebalo biti teških vještačenja da se vidi da li je netko zloupotrijebio svoju dužnost s jedne strane ili s druge strane da li je netko trgovao utjecajem. Sa brojem obrađenih kaznenih prijava s naslova trgovanja utjecaja nisam zadovoljna. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo repliku poštovanog Gorana Marića.
Hvala lijepa. Gospođo Fabijančić, s pravom ste istaknuli ovo pa me to potaknulo na reakciju da se konačno riješi pitanje osmorice čini mi se iz Porezne uprave iz Ministarstva financija. Iako mislim da se ne radi o ravnateljima Poreznih uprava, nego samo dužnosnicima iz Ministarstva financija za koje je ministar financija javno rekao da su organizirana kriminalna skupina što je sablažnjivo samo po sebi da unaprijed tako ministar tvrdi za svoje suradnike, da ih zaprijeti, ekspresno smijeni ili ću vas strpati u zatvor ili dajte ostavke. Nisu smjeli ni potpisati ni žalbu. Ostali su ili bez posla ili … [[Govornik se ne razumije.]] pa do danas ne zna se jesu li krivi ili nisu. Ne zna, ali volio bih znati. Ne zna se što je gore ako su krivi, a ne odgovaraju, a ne daj bože da nisu krivi, a snose to sve što su snosili do sad. Koliko samo su problema im je nanijeto, koliko štete njihovoj obitelji i svima njima. Ne smije toliko biti dugačko nad nekim hipoteka koju nitko ne skida, a optuži ih nitko nego bivši ministar. Nisam siguran je li to bilo samo zbog da se dovedu drugi koji možda, možda su ljudi ispravno radili. Ne znam, kažem. Ali upravo zato je i funkcija Državnog odvjetništva da što prije utvrdi takve stvari. Postupanje, kao što sam i malo prije kazao, nisam siguran da je nenaplata kredita kazneno djelo. Nije možda, ako su sve poduzete. Ali ako netko namjerno, svjesno ne uzme osiguranje kredita, onda ima elemenata. Ali da se o istom slučaju jedna banka raspne, a u drugom slučaju druga banka zaštićuje to mi nije prihvatljivo i u istoj banci da se različito postupa, jer je drugi direktor. A možda nije ni jedan kriv najvjerojatnije [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] Hvala lijepa.
Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Na redu je uvaženi Draženko Pandek.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni odvjetniče. Dakle, Izvješće Državnog odvjetništva za 2013. je iscrpno i sadržajno. Prikazuje da je rad Državnog odvjetništva po mom dojmu bio dobar u postojećim uvjetima i sa postojećim kadrom i smatram da ga treba podržati. Posebno poštovanje kao što vidimo iz ovog izvješća treba iskazati djelatnicima USKOK-a koji sa, dakle samo 30 odrađuje pa rekao bih lavovski posao. Dakle, ureduje u prosjeku po djelatniku dano u rad 48 predmeta što ne znam ovako ugrubo to bi možda trebao biti jedan predmet tjedno, a budući da se radi o iznimno složenim predmetima to zasigurno predstavlja veliko opterećenje. U izvješću je zanimljivo, evo konstatirati da su muškarci podzastupljeni spol u Državnom odvjetništvu. U nekim dijelovima izrazito podzastupljeni kao recimo u Županijskom državnom odvjetništvu Zagreb gdje žene čine 82%. Dakle, ovdje uistinu ne stoji kritika da se žene ne mogu probiti na višu razinu već su, dakle na određenim razinama županijskih državnih odvjetništava postale tročetvrtinska većina. Svakako treba podržati preporuke iz ovog Izvješća, dakle usmjerene kao što je bilo riječi u prethodnim raspravama namijenjene sustava regrutiranja novih kadrova, ali i općenito rekao bih pravosudnih dužnosnika. Uistinu je sustav u kojem se nekom tko je izašao iz vježbeničke prakse i koji položi pravosudni ispit treba još dodatno naukovati i da još mora dodatno polagati ispite uistinu je takav sustav preglomazan, preskup, te nedovoljno efikasan. Evo nakon položenog pravosudnog ispita smatram da bi trebalo omogućiti kandidatima za pravosudne dužnosti da budu imenovani na svoje dužnosti, ali da se osigura naravno dodatna edukacija uz rad. Vjerujem da evo, da bi ta inicijativa prema Ministarstvu pravosuđa za izmjenom sustava da ona može svakako pasti na plodno tlo. U izvješću se, dakle iskazuje zabrinutost zbog nedostatnih financijskih sredstava koja se, dakle izdvajaju za stručna vještačenja. Slažem se da se mora osigurati izvođenje vještačenja, jer u najsloženijim predmetima takva skupa i složena vještačenja su jednostavno nužnost, uvjet bez kojeg se ne može. Ali ovdje se jedino može postaviti pitanje šire problematike cijelog tog konteksta vještačenja. Moj je dojam općenito govoreći da su vještačenja, vještničke naknade iznimno visoke. Ako usporedimo rad koji je neki inženjer prometa ili ekonomist u određenom državnom ministarstvu ili poreznoj upravi na rukovodećoj poziciji obavlja i usporedimo, dakle taj rad sa radom vještaka iste struke možemo zaključiti da je taj rad iste složenosti i zahtjevnosti, ali da su naknade ovdje u državnim tijelima višestruko manje. Stoga se može opravdano postaviti pitanje da li je to opravdano i da li postoji mogućnost da se ti troškovi smanje bilo normativnim mjerama i ograničavanjem naknada, bilo da se razmisli o ustrojavanju nekog jedinstvenog tijela vještačenja za sva vještačenja kao što smo već imali onaj Zakon o ustrojavanju jedinstvenog tijela vještačenja u pogledu postupaka utvrđivanja invaliditeta, radne sposobnosti kad se ostvaruju prava, određena prava u pogledu, dakle invaliditeta, radne sposobnosti itd. Kad je riječ o radu Građanskog upravnog odjela vidljivo je da je rad tog odjela prema iznesenim podacima ažuran i dobar. No i tu mi se čini da bi bilo dobro da se posebno istakne stupanj suradnje sa drugim državnim tijelima, posebno dakle Državnim uredom za upravljanje državnom imovinom. Dakle, kako tu mi se čini da je važnija informacija kako ta suradnja funkcionira, jer još uvijek prema mojim saznanjima postoji jedan velik dio državne imovine koji ili nije identificiran, registriran kao državna imovina, te samim tim predstavlja mrtvi kapital. Tu očito da moramo uspostaviti možda bolju komunikaciju, bolji rad. Ali tu će trebati međuresorna suradnja i suradnja dakle Državnog odvjetništva i drugih tijela. Istaknuta je primjedba u vezi informatičke opremljenosti. Apsolutno se slažem, dakle da je informatička opremljenost nužna za kvalitetan i efikasan rad. No, evo ponešto se onako amaterski razumijem u informatiku, pa imam potrebu reći da je moj dojam na razini cjelokupne državne administracije koliko poznam donekle situaciju iz prakse da je ukupna da je tako nazovem hardverska snaga postojeće informatičke opreme čak i kod informatičke opreme koja je nabavljena prije određenog broja godina premašuje u biti realne potrebe cjelokupnog državnog aparata kad gledamo ga kao cjelinu. Većina tamo službenika ima i te … [[Govornik se ne razumije.]] kompjutere koji se koliko mi je poznato mogu vrlo lako nadograditi za značajno manje troškove nego što je to nabavka novih računala i na taj način prilagoditi novim zahtjevima. Također, dakle postoji velika mogućnost iskorištavanja neiskorištenih tih resursa. Treba pored toga i naglasiti, mislim da je kolega Žagar to spomenuo, da je budućnost informatičkog poslovanja u tzv. tim oblak aplikacijama gdje hardverska snaga pojedinog … više nije od neke presudne važnosti. Stoga mi se čini nužnim inicijativa da se dakle informatičke službe svih državnih tijela povežu i da se informatički resursi kojima raspolažu sva državna tijela na neki način stave pod jednu kapu. Ovo je primjedba koja se ne odnosi u biti dakle na Državno odvjetništvo ali to ističem kad je riječ o informatizaciji i u raspravama kad su dakle prisutni ljudi izvršne vlasti i na sve dakle koji mogu utjecati na rješavanje problematike na tom području. Jasno, ovo što se tiče izgradnje mrežne infrastrukture tu je svakako potrebno dodatno ulaganje i apeliram još jedanput na integriranje sustava svih državnih tijela u jednu cjelinu jer to je nužnost za efikasniji rad državne administracije. Tu svaka kuna može rezultirati puno većim uštedama kad govorimo kroz dakle povećanje efikasnosti rada. Da se vratim na ovo izvješće, činjenica je da postoji značajan pad broja kaznenih prijava i protiv nepoznatih i protiv poznatih osoba i to svakako zahtjeva dodatne analize. Ali ja bih evo čak možda rekao da je moj čak dojam da je to i rezultat dobrog vođenja penalne politike u zadnjem razdoblju, da mjere … na prevenciju i resocijalizaciju počinitelja kaznenih djela evo moj je dojam možda imaju učinka ali naravno i da pravosudna tijela uključujući i Državno odvjetništvo dobro obavljaju posao. U vezi problematike neriješenih prijava ponovio bih svoju primjedbu da bi bilo dobro evo da izvješće sadrži detaljnije podatke o broju tih neriješenih prijava na koje vrste kaznenih djela se odnose te konkretne poduzete mjere radi rješavanja tih prijava da vidimo o čemu se konkretno radi i da li možemo izvršna vlast, Državno odvjetništvo i mi kao zakonodavno tijelo da li možemo eventualno pridonijeti izraditi nove alate kojima bi Državnom odvjetništvu olakšali, odnosno posao učinili efikasnijim. Bilo je i u prošloj raspravi riječ, čini mi se da kod tematike tih neriješenih prijava kad smo već tu, istaknuo bih prijavu da se bez iznimke ujednačeno postupa kod pokretanja postupaka u svim slučajevima. Ne bih htio govoriti o pojedinačnim slučajevima ali zasad pa rekao bih da je moj dojam da imamo činjenicu da se određene pojavnosti a koje još ne ulaze u fazu zastare ne procesuiraju premda se neke recentnije pojavnosti istog tipa procesuiraju. O tome svakako treba voditi računa, bez obzira na opterećenost, jer usmjerenost samo na recentne pojavnosti koja je upućena … takvih istih pojavnosti iz daljnjeg perioda prošlosti moglo bi baciti sjenu na rad Državnog odvjetništva. Po meni neopravdano. Kad govorimo o financijskim potrebama Državnog odvjetništva svakako bih isto podržao apel da se dakle Državnom odvjetništvu osiguraju dodatna sredstva, da se osiguraju dodatna sredstva i za rad jer čini mi se da svaka dodatno uložena kuna u rad Državnog odvjetništva može rezultirati puno većim rezultatima i puno većoj efikasnosti. U biti i na ovom imovinskom planu može rezultirati uštedama prvenstveno u sprečavanju protupravne štete, ali dakle i preventivno na štetu koja još nije nastupila. Kad govorimo o radu Ureda za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta spominje se dakle postotak od 97,9% osuđujućih presuda. To je fantastičan prosjek, on može ukazivati na savršen rad ali može ukazivati i da se možda prečesto igra samo na sigurno. Rekao bih da je polje korupcije močvara, puno rupa i vrtloga. Bojim se da za efikasno suzbijanje i isušivanje tog polja možda moramo i malčice izaći iz polja potpune sigurnosti i pokušati biti temeljitiji možda čak na uštrb besprijekornoj statistici. Evo kako više nema vremena za zaključak ponovio bih da iza ovog izvješća može ustanoviti se da je rad Državnog odvjetništva kao … bio dobar i da za jako puno stvari Državno odvjetništvo zaslužuje pohvale. Pridružujem se još jednom inicijativi da se sredstva za rad i unapređenje opremljenosti Državnog odvjetništva povećaju, a nadam se evo da će se određene primjedbe prihvatiti. U svakom slučaju izvješće treba prihvatiti.
Replika, poštovana Branka Juričev-Martinčev.
Hvala poštovani potpredsjedniče, poštovani glavni državni odvjetniče. Kolega Pandek, evo strpljivo slušam sve vas iz saborske većine i vaša izlaganja. Svi ste rekli kako podržavate ovo izvješće, svi iskreno suosjećate sa našim Državnim odvjetništvom ali da li se pitate da li i mi možemo nekako pomoći da Državnom odvjetništvu olakšamo rad i doprinesemo kvalitetnijem radu ili ono što možemo popraviti u društvu kao što je rekao dr. Kregar. Naime, jedan dio koji boli sve nas iz priobalja, to je upis pomorskog dobra. U ovom izvješću ponovno stoji, kao i u prethodnim izvješćima, ističe se problem provedbe upisa pomorskog dobra. I sad se navodi da općinska državna odvjetništva u značajnoj su mjeri opterećena predmetima zbog neujednačene prakse sudova. Glavni razlog i način na koji možemo to regulirati je novi Zakon o pomorskom dobru i morskim lukama koji stoji, tu je u javnoj raspravi. Jako dobro znamo da je novi Zakon o pomorskom dobru i morskim lukama predložila Hrvatska demokratska zajednica i vi ste u prošli petak odbili taj prijedlog, a novi niste stavili na dnevni red. Da li i vi svojim glasovanjem ovako na ovakav način doprinosite još lošijoj kvaliteti i više problema u radu Državnog odvjetništva? Hvala.
Na repliku odgovara uvaženi Draženko Pandek.
Ne bih rekao. Mislim da je bilo rečeno da će se dakle sve primjedbe iz tog prijedloga zakona razmotriti. Koliko je meni poznato nadležno ministarstvo razmatra i radi na tome. Ja stvarno evo sad ne znam detalje, to je stvarno pitanje za ljude iz izvršne vlasti, iz nadležnog ministarstva. Ali ako, u svakom slučaju stojim na raspolaganje institut zastupničkog pitanja koje možete postaviti njima i vjerujem da će vam dat zadovoljavajući odgovor. Hvala.
Posljednja pojedinačna rasprava, poštovani Josip Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine glavni državni odvjetniče, pa evo izvješće je korektno napisano i usmjereno je ka stvarnim potrebama koje državno odvjetništvo u cjelini ima kako bi moglo obavljati svoj posao. Čini se da reakcijom i odgovorom Vlade na vaše izvješće u kojem piše da nisu usklađene neke materijalno financijska stanja i potrebe u vezi sa praćenjem učinkovitosti rada razlikuju se od podataka Ministarstva financija. Samim time Vlada Republike Hrvatske kaže da vam vjerojatno nisu potrebna veća sredstva i da vam neće omogućiti bez obzira još uvijek se nađe sredstava koliko je potrebno kad se trebaju nabaviti novi automobili, isfinancirati razne manifestacije koje nemaju nikakvu svrhu i učinkovitost. Jednako tako i nevladinim organizacijama šakom i kapom se dijeli puno puta bez reda i načina ogromne količine novaca. Državnim odvjetništvima koja bi trebala odrađivati svoj posao korektno i svrhovito uskraćuju se sredstva vjerojatno da ne bi još koga našli iz Vlade sa prstima u pekmezu. Ja ne mogu drukčije protumačiti nemogućnost iznalaženja sredstava za vaše potrebe, nikako drukčije, a to proizlazi pomalo iz mišljenja Vlade da nešto nije usklađeno sa Ministarstvom financija u vašem proračunskim izvješćima, da jednostavno koliko imate s tim klimajte više i ne trebate, i koliko stignete napravite. Bolje da manje radite manje ćete otkriti naših koalicijskih partnera i nas samih sa prstima u pekmezu. No, nisam se javio da bi se bavio financijama i potrebama iako je to nužno reći i bez toga nema ni mogućnosti, ni stručnog kadra, ni osposobljavanja, ni svega onoga što je potrebno prateći nova dostignuća a jednako tako i europske norme i standarde. Ja bih se vratio na ratne zločine o kojima danas nije bilo previše govora, ratne zločine od koji su neki procesuirani, neki su kažnjeni u odsutnosti a za nekima i danas traju tjeralice. Vratit ću se na područje svoje županije u kojoj su mjesta stradanja Četekovac, Čojluk, Voćin, Balinci ukupno 100 nevinih žrtava za koje su trojica procesuirana, a 60 ih je suđeno u odsutnosti. Imamo izvješće državnog odvjetništva koje su nam poslali. Pitam se da li međudržavna suradnja na nivou pravosudnih tijela, pa tako i državnih odvjetništava iziskuje daljnji napredak ili stagnaciju? Da li možete sa tužiteljem iz Srbije način načina kako privesti pravdi sve one koji su opisani u knjigama, i knjige smo dostavili Državnom odvjetništvu u Bjelovaru. Dostavili smo sa svim opisima ljudi koji su bili na određenim funkcijama kao zapovjednici tadašnjih njihovih bataljuna, slavonskih brigada ili četničkoga papučkoga odreda koji su počinili masakre sa jasnim opisom, slikama, imenom, prezimenom pojedinaca koji su učinili ta zlodjela. Mislim da je vrijeme da međudržavna suradnja na nivou pravosudnih tijela saživi u punom smislu ili se prekine. U potpunosti ne možete vi raditi za potrebe svih onih koji crvenim tjeralicama traže po Hrvatskoj određene ratne zločince ili kriminalce drugoga ili trećega reda bez obzira u kojim postupcima se vode, a dok vi tražite od njih da se izruče oni koji su osuđeni pred hrvatskim sudovima ili da se procesuirao pred njihovim sudovima nema odgovora. Šutnja ili neodgovaranje jednako je podržavanje onih koji su u agresiji na Republiku Hrvatsku učinili najteža zlodjela ratnog zločina. Zlodjela koja su opisana neki slave kao egzodus Srba iz zapadne Slavonije, neki slave i veličaju čak možda neklanjajući se žrtvi nikada ni u Voćinu, ni u Četekovcu, Čojluk, ni u Balincima jednako tako ni u Vukovaru, ti isti se ni tamo ne klanjaju, klanjaju se Šoškočaninu kao svom četničkom vojvodi koji je završio u valovima Dunava. I ne znam kako jednom okupatorskom, pobunjeničkom vojskovođi je dozvoljen spomenik na teritoriju Republike Hrvatske sa srpskom zastavom. To je ono što puno puta izaziva daljnje podjele, sukobe, međunacionalnu netrpeljivost i mržnju, to je ono o čemu govorimo da se neki drznu prozivati druge a sami nisu učinili ništa drugo nego su potaknuli mržnju i nacionalnu podijeljenost. Bez procesuiranja onih koji su počinili zločine u ovim našim mjestima naše županije Virovitičko-podravske kao i diljem Hrvatske nema razumnoga rješenja za toleranciju, mir, oprost pa onda u konačnici i zaborav. Ni povijesni udžbenici ne mogu biti bez stvarnosti koja je doživljena, stvarnost koja je teška, bolna i pregrozna. Jednako tako uz masakre koji su počinjeni i počinjena su i zlodjela nad čovječnosti silovanja, jednako kao kod nas u voćinskom kraju i podpapučkom kraju postoji i druga knjiga "Sunčica" ako ste je čitali znate tko je Sunčica. Sunčica je imala samo 8 mjeseci kada su njezinu mater zatočili i neumorno silovali sve vrijeme zatočeništva. To je Sunčica, to je dijete koje je pretrpilo zajedno sa svojom majkom sve okupatorske šinjele, jakne i bluze kako se ne bi čuli njezini jauci, kako bi taj dječji plač bio zatamnjen. To je ono svjedočanstvo kroz ovu brošuru samo dio svega onoga što je počinjeno, a počinitelji u većini nisu dostupni ili ako su dostupni onda se poziva da su oni abolirani. Ne podnosi se niti se privađaju licu pravde kako bi se saslušali svjedoci protiv njih. Reći ću sljedeće, nekoliko puta sam jasno imenom i prezimenom prozvao one koje smatram osobno odgovornim za pakračko područje za Logor u Bučju, za masakriranje 12-rice Virovitičana, za ubojstvo 20-rice Bjelovarčana, za muklo podmetanje mine u Kusonjama, za sve to postoji ime i prezime organizatora pobune, postoji čovjek koji je zapovijedao, koji je organizirao, koji je ustrojio. Ja smatram da nijednim Zakonom o aboliciji nijednim aktom o oprostu takovi nisu abolirani. I privađanjem licu pravde takovih sigurno će svjedoci sa olakšanjem izreći sve svoje tegobe koje su imali prije. Neće ih sretati na ulici, neće im se još prijetiti k tome,neće im se drsko i bezobrazno smijati u lice nad svim onim što su preživjeli kao žrtve rata, kao i sva djeca koja su izrasla u ovoj slobodnoj, neovisnoj domovini koja moraju slušati da zločinci još uvijek slobodno šeću, da nisu privedeni pravdi. Ja vas molim gospodine državni odvjetniče da ove knjige dobro proučite, da date naloge i da svim sredstvima uz potporu svjedoka koji su još uvijek živi i sam doktor Solar koji je svjedok da su i njega zatočili u Logoru Bučje jasno govori tko je bio organizator, naredbodavac i što su mu učinili. Jednako tako i novi svjedoci koje sam i sam upriličio naći govore o tomu tko su bili počinitelji u Grubišnom polju tako da mogućnost o tome, rasprava o tome i vaša saznanja bi trebala biti sljedeća, da nije Veljko Marić vjerojatno jedini taj koji je harao ili je harao ili nije harao. Postoje drugi počinitelji koji su počinili zločine, ali su abolirani ili su im zločini oprošteni, a to je nemoguće, po hrvatskim zakonima to je nemoguće. Svaki onaj tko je zakrvavio ruke ili neposredno naređivao ili određivao mora biti sankcioniran i neću to prestati ponavljati dok god ću imati snage i u glasu i u stasu i dok god će biti pisani dokumenti o tome da jedni se progone i za bezazlene sitnice, a drugi su slobodni na teritorije Republike Srbije, Krajine i crvene tjeralice za njih ne vrijede. Hvala.
Imamo prijavljene dvije replike. Prvo poštovani zastupnik Mile Horvat.
Zahvaljujem se. Kolega Đakiću iz vaše rasprave se ovdje da zaključiti da očito ona teza koja se stalno proteže da Državno odvjetništvo ne radi svoj posao u pogledu procesuiranja ratnih zločina. To je teza koja se stalno proteže. Međutim ja ću vam pročitati podatak koji kaže da je do sada optuženo 3436osoba za ratni zločin, od toga je 557 pravomoćno osuđeno, 760 postupaka je obustavljeno, a za 1221 se očekuje presuda, 98% su osuđeni okrivljeni i presuđeni pripadnici Srpske nacionalnosti. Po onome što je rečeno sada u izvještaju i da se sa stranice 31 iščitati još 37 novih prijava je u ovom izvještaju bilo. Po završetku istrage optužena je 21 osoba. Bilo bi dobro vidjeti u strukturi koja je to 21 osoba. Bojim se da su to opet pripadnici Srpske nacionalnosti. Uvažavam podatke iz knjiga i treba ih obraditi i treba procesuirati sve one koji su skrivili ratni zločin. Apsolutno zločin nema ni boju ni ime ni nacije, ali druga strana ima knjige. Dakle nije se otvorila knjiga sa druge strane i trebalo bi odgovoriti na neka pitanja zašto još nitko nije procesuiran za ratni zločin nad Srbima u '91.godini. Nek se sudi svima koji su krivi za nesreću koju su drugima učinili.
Na repliku odgovara Josip Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa ja znam kolega Horvat da bi vama bilo draže da je obrnuto u postupcima prema Hrvatima nego prema Srbima, vi bi to vjerojatno pozdravili. No međutim zaboravljate reći tko je bio agresor na Republiku Hrvatsku. Zaboravljate da je milijun raznih osoba u raznim postrojbama hrlilo i srljalo, razaralo i palilo. I previše je, ali ja vjerujem pravosuđu, u cijelim postupcima jedna brigada hrvatskih bojovnika i hrvatskih policajaca je pravomoćno presuđeno u cijelom ovom vremenu. Ja mislim da je to sasvim dovoljno reći da je Državno odvjetništvo radilo svoj posao dobro kao i pravosudna tijela, kao i organi gonjenja i da nisu zanemarili nikoga. Čak štoviše više su odradili nego što su vaši pomogli u tome u reintegriranom području kao i oni koji su ostali u sastavu policije čak štoviše oni su puno puta bili otežavajući faktor u provođenju istraga. Jednako tako ja sam rekao da treba procesuirati sve ali crvene tjeralice, međudržavni sporazumi pravosudnih tijela se ne poštuju i ako se ne poštuju ili su samo jednostrani, ako Republika Hrvatska pomaže u otkrivanju kriminala, zločina, svega drugoga onda to isto mora i Republika Srbija i Republika Srpska kao i Bosna i Hercegovina i svi drugi, onda jednaki paritet mora biti u tome. Ako smo govorili puno puta da želimo suradnju onda je moramo svi poštivati.
Druga replika poštovana Đurđica Sumrak.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi gospodine državni odvjetniče. Uvaženi kolega Đakić, željela sam samo na vašu raspravu kada ste spomenuli Sunčicu, da radi se o djetetu od 8 mjeseci. A žrtve ovog brutalnog, brutalnog, ne bih rekla opće samo silovanja nego to je naprosto rat bio tada takva konstrukcija rata protiv Hrvatske najmlađa žrtva je 6 mjeseci a najstarija žrtva je od 8 mjeseci. I da, postavlja se pitanje i dobro ste govorili ne znamo još točan podatak koliko je zahtjeva došlo u Državno odvjetništvo što se po tom pitanju radi i mi ćemo to, vjerojatno je udruga postavila, voljeli bismo znati taj konkretni podatak. Ali veliki je problem ono što ste i sami naznačili da zločinci hodaju, da zločinci žive, kolega Mlakar je upravo govorio. I u stvarnosti sve nas zanima kako je to moguće ako se zna da je netko učinio zločin na području Vukovara, Škabrnje, bilo gdje na području Republike Hrvatske a on sada mirno radi u nekom poduzeću gradskom ili bilo kojem, kako je to moguće i kada će se takve stvari riješiti. Kada se takve stvari budu riješile ja mislim da onda nećemo imati problema sa time koje nacionalnosti. Jer mi osobno nemamo problem znamo tko je u stvarnosti bio agresor na Republiku Hrvatsku.
Na repliku odgovara poštovani Josip Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolegice Sumrak, da, strahote su opisane u ovoj knjizi Sunčica, jednako tako puno toga još ima što nije razriješeno pa i zaključak Hrvatskog sabora kojim se traži očitovanje od nadležnih tijela o prikupljenim podacima o ubijenoj djeci u agresorskom ratu. Također do dana današnjega nismo ga pročitali bez obzira što smatramo da relevantna tijela moraju izvijestiti Hrvatski sabor na svaki njihov zahtjev kao i odgovoriti na svako pitanje. Reći ću da puno tih koji su ogriješili ruke pojedini sudovi smatraju da su abolirani ili da im je oprošteno, a to je nedopušteno. Ne može se ni za one u Borovu selu koji su masakrirani reći da su oni abolirani, počinitelji ne mogu biti abolirani jer su počinili masakr. Jednako tako ne može se abolirati ni one koji danas kao što kažete su možda još u redovima Hrvatske policije, hrvatskoga pravosuđa ili na bilo kojim funkcijama. Pa danas sam saznao da je pripadnik jedne brigade član Upravnoga vijeća Hrvatskog memorijalno dokumentacijskog centra, zamislite si, Domovinskog rata. Pa to je ono što se pita čovjek u kojoj to mi državi zapravo živimo. Kako je to moguće, što te naše službe uopće rade, tko ga je predložio. Pa tako je i u policiji, bez provjere ne može niti jedan ući u sustav Hrvatske policije, kako onda abolirani četnici služe u Hrvatskoj policiji.
Završno obraćanje glavnog državnog odvjetnika, poštovanog Dinka Cvitana, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Prije svega, svima bih se zahvalio na današnjoj raspravi. Vi znate da je ovo izvješće i sadržaj izvješća je defacto određen člankom 40. Zakona o Državnom odvjetništvu i ono ne sadrži podatke o konkretnim predmetima. I ja iako znam mnoge odgovore na pitanja koja su ovdje postavljena ne mogu odgovarati o konkretnim predmetima jer to nije zadaća ovog izvješća. Ovo izvješće da kažem nije rađeno da bi se netko hvalio radom, ja sam ovdje iznio podatke o nedostatku financijskih sredstava, iznio sam podatke i o nedostacima ili manjku računalne opreme ali uz jasnu naznaku da je u ovoj godini stanje popravljeno. Međutim, hendikep je ovog izvješća već godinama što se podnosi u listopadu, ove godine je čak i rano, čak smo jedne godine imali podnošenje izvješća sa godinom i pol dana zakašnjenja i to je besmisleno, besmisleno jer taj sadržaj izvješća više ne odražava stvarno stanje stvari. Dakle učinjeno je puno i na HITROnet-u, nabavljeno je 660 računala, obnavljaju se postojeća računala, dakle Ministarstvo pravosuđa puno je toga učinilo, ali ja smatram da ovo izvješće treba ići puno ranije. Međutim, isto tako zahvaljujem se i na sugestijama za poboljšanje sadržaja postojećeg izvješća kako je uređeno i ono će biti popravljeno iduće godine. Kako neću odgovarati o konkretnim predmetima ja ću svim zastupnicima ovo smatrati zastupničkim pitanjem i svim zastupnicima će biti dostavljeni odgovori na pitanja. Ali ja moram kazati pošto je gospođa Kosor pokrenula pitanje i postavila pitanje ratnih zločina silovanjem a sada je to ponovljeno naravno da je Državno odvjetništvo analiziralo detaljno knjigu Sunčica. Kontinuirano surađuje sa nevladinom udrugom Žene u domovinskom ratu. I cjelokupno postupanje u odnosu na žrtve silovanja je zapravo odredilo postupanje Županijsko državno odvjetništvo u Osijeku samo jedno da bude, da se koncentrira. Naloženo je državnim odvjetnicima i policija je dobila isto takav nalog pa su izvučeni svi papiri, sve što postoji iz arhiva, dakle ne samo iz arhiva koje se nalaze u policijskim arhivima, državno odvjetničkim arhivima, nego arhivima da … arhive Međunarodnog kaznenog suda za bivšu Jugoslaviju i da se pribave svi podaci kojima se raspolaže kako bi se došlo do identifikacije tih žrtava rata i kako bi se sa tim osobama mogli obaviti razgovori naravno u situaciji kada sami nisu prijavitelji, a sad ću reći koliko je tih osoba podnijelo prijave. Osim toga, upućen je poziv i na web stranici Državnog odvjetništva Republike Hrvatske da se te žene jave. Zato imate podatak u izvješću prošle godine da je 59 žrtava silovanja, međutim više nije 59 nego 83. Kolika je konačna brojka ja ne znam. Radna skupina koja funkcionira na nivou državnog odvjetništva, MUP-a, govori o moguće silovanih 187 osoba. Ja bih bio neodgovoran čovjek da kažem da je to konačan broj. Za sada je, ponavljam, sa sigurnošću utvrđeno da su u odnosu na 83 žrtve počinjen ratni zločin silovanja. A sad struktura. Državno odvjetništvo je za ove žrtve saznalo tako što je MUP prijavio ratni zločin silovanje u odnosu na 38 žrtava, naravno nakon provedenog kriminalističkog istraživanja. 30 žrtava je samo prijavilo kazneno djelo, druge osobe dakle svjedoci, očevici naveli su podatke o djelu za 8 žrtava, a od nevladinih udruga primljeni su podaci o 7 žrtava. Od te 83 žrtve 60 žrtava je svjedočilo o svom silovanju, bilo pred policijom, državnim odvjetnikom ili sudom, 10 žrtava odbilo je svjedočiti. Mislim da su razumljivi razlozi zašto su te osobe odbile svjedočiti. Prošlo je puno vremena, te osobe žive, te žene žive sa svojim obiteljima i to je nešto što je za mene osobno nezamislivo kakva je to situacija da se sada neki, kakav takav mir koji se stekao, ako se ikad stekao s tim se izađe i pred članove svoje obitelji. U odnosu na 43 žrtve Državno odvjetništvo je naložilo provođenje izvida. Protiv 5 osoba je u tijeku istraga, protiv 18 osoba podignuta je optužnica, protiv 10 osoba donesena je osuđujuća presuda, protiv 2 osobe postupak je obustavljen, a protiv jedne osobe donesena je oslobađajuća presuda. Svi ovi podaci kojima raspolaže Državno odvjetništvo dostavljeni su Ministarstvu branitelja radi izrade Zakona o zaštiti žrtava seksualnog nasilja u ratu, a dopisom od 2. lipnja 2014. godine DORH je Ministarstvu branitelja dostavio svoje primjedbe i mišljenje na nacrt zakona. Ovdje se postavilo pitanje odnosa odnosno suradnje ugovora između Državnog odvjetništva Republike Hrvatske i tužiteljstava u BiH, Republici Srpskoj, specijalnog tužilaštva za ratne zločine u Srbiji. Ponavljam, to nisu nikakvi međudržavni sporazumi. Dokazi se u pravilu, a dokazi su živi ljudi, oni koji imaju saznanja, materijalni dokazi su ovdje, to su naši zločini i mi smo jedino ovlašteni sudit za te zločine. Ali imamo takvu situaciju kakvu imamo i jedini način da mi dođemo do kakvih takvih podataka, do drugih svjedoka koji se nalaze na području drugih država ili dokumentacije jest da tražimo od tih državnih odvjetništava, tužiteljstava da nam tu dokumentaciju dostave. Moram reći da to negdje ide uspješno, negdje ne ide, ali mislim da nije dobro prekidati suradnju, ovakvu suradnju jer makar i jedan zločin, makar možemo jednu žrtvu, identificirati počinitelja u odnosu na jednu žrtvu mislim da smo učinili već puno. Iako se slažem s vama, ovo je tragična situacija da je od tih zločina prošlo više od 20 godina i većina tih zločina ili mnogi od tih zločina, neću kazati većina, nisu sankcionirani. Načelno bih u odnosu na cijeli tijek rasprave morao kazati i opisati ulogu Državnog odvjetništva. Prvo odmah da kažem i to stalno ponavljam, Državno odvjetništvo nije tijelo općeg nadzora. To nije bježanje od odgovornosti, svjesni smo svoje odgovornosti, osobito ja, danas, a i prije. Međutim, kada govorimo o tijelima otkrivanja to nije samo policija, to su i druga tijela, to je porezna uprava, dakle dijelovi Ministarstva financija. Što je sa inspekcijskim službama? Mi danas uopće nismo razgovarali o kaznenom djelu neisplate plaće. Gdje su kazne, prijave Inspekcije rada ili kako god se zvale, nevažno. Nema ih. A ovaj Sabor je donio zakon kojim ćemo sankcionirati neisplatu plaća. Rezultati su poražavajući. Dakle propis treba mijenjati. Državno odvjetništvo je monokratska institucija, ali nije monokratska institucija da glavni državni odvjetnik Republike Hrvatske donosi odluke u predmetima. On je dužan osigurati upravu, osigurati neometan rad Državnog odvjetništva, tražiti i zahtijevati dovoljna financijska sredstva, predlagati promjene odgovarajućih zakona tako da Državno odvjetništvo može funkcionirati i naravno, glavni državni odvjetnik kao i svaki državni odvjetnik ima pravo dati obveznu uputu zamjeniku državnog odvjetnika za postupanje u konkretnom predmetu u pisanoj formi. Zamjenik državnog odvjetnika ima pravo odbiti postupati po toj uputi ukoliko smatra da glavni državni odvjetnik time krši zakon. Činjenica je da je proteklih 10 godina data samo jedna uputa u pisanoj formi. Dao ju je glavni državni odvjetnik te naložio da se kazneno djelo na području Županijskog suda u Karlovcu ako se ne varam, ako se varam ispričavam se, da bude kvalificirano kao teško ubojstvo, a ne kao obično ubojstvo. Zamjenik je postupio po toj obveznoj uputi i sud je presudu osobu za kazneno djelo počinjenja teškog ubojstva. Nikakvih manipulacija nema. Ja sam zamjenicima, odnosno državnim odvjetnicima i zamjenicima, obilazeći Državna odvjetništva jasno i glasno kazao: vaš uspjeh je vaš uspjeh, ali on je uspjeh cijele organizacije. Vaš neuspjeh je i neuspjeh organizacije i moj neuspjeh. Moja je zadaća da utvrdim razloge vašeg neuspjeha iako to iziskuje i spada pod okvir zakonske odgovornosti tada će se pokretati stegovni postupak. Pri tome naravno zamjenik ne može odgovarati za iskazano mišljenje o donošenju državno odvjetničke odluke. Mora biti puno veća razina toga da mi utvrdimo da je počinio stegovno, a pogotovo ne kazneno djelo. Dakle, da pojednostavimo. Ako je namjera onda su lisice na ruku. Ako je nemar, onda je cipela. I jedino na takav način mi možemo funkcionirati da svatko shvati što je njegova odgovornost, a ja sam spreman odgovarati za sve. Ali od drugih tražim da odgovaraju za svoj dio posla. Uvijek sam govorio za USKOK ne Cvitan, ne Bajić, nego zamjenici ravnatelja ili bolje rečeno zamjenice ravnatelja USKOK-a su zaslužne za ono što su napravile. Ja sam s njima živio 8 i pol godina, zapravo ja sam tamo 11 godina radio, dane i noći proveo tamo sa njima i znam kako te stvari izgledaju. Ovdje su se spomenuli instituti nagađanja da li je to trgovina, međutim to je jedan jasan institut koji potiče iz anglosaksonskog prava vrlo učinkovit i vrlo efikasan. I ja tvrdim da zlouporabe tog instituta sviđalo se to nekom ili ne nije bilo, nije bilo. Svatko od vas ili mediji ili bilo tko ima pravo na mišljenje da je netko trebao dobiti ovakvu ili onakvu kaznu. Ali s druge strane o tom nagađanju ne može odlučivati sud, jer tko bi se onda s nama nagađao, od toga onda ne bi bilo ništa. Samo u predmetu operativne akcije HIPOKRAT gdje su 364 osobe optužene u jednoj optužnici. Taj postupak vi ne bi mogli provesti niti optužno vijeće. Gdje ćete dovesti 364 osobe u ovoj državi, 364 odvjetnika? Kakva bi to sudnica trebala izgledati? A upravo institut sporazuma i donošenje presude po sporazumu će omogućiti da se taj predmet završi ja bih rekao u rekordnom roku. Već je sada preko 250 sporazuma sklopljeno. Ali ono što je važno u tom predmetu važno je i to da će samo u tom predmetu biti oduzetog gotovog novca cirka 15 milijuna kuna koji nikada nije bio državni novac, a ako je proračun USKOK-a 21 milijun kuna onda možete vidjeti kad pričamo o financijama o kakvim razmjerima se radi. Rad za opće dobro. To je kazna zatvora. To treba tretirati kao kaznu zatvora koja se zamjenjuje radom za opće dobro. Sve tendencije modernog i europskog zakonodavstva upućuju upravo na to da se ovakve kazne izriču kao i uvjetne osude i mjere upozorenja. Kažem ponovo sviđalo se to nekom ili ne. I još jedna stvar termin istraga, jer često se puta koristi kao jedan kolokvijalni izraz. Za mene je istraga početak kaznenog postupka, a to je pravomoćnost rješenja o provođenju istrage koju donosi državni odvjetnik. Jedno je istraživanje, dakle utvrđivanje činjenica da se utvrde okolnosti da li postoji osnovana sumnja da bi se pokrenuo istražni postupak ili je to zaista istraga nakon kojega može slijediti obustava ili podizanje optužnice. Na kraju ja vas molim gospodine potpredsjedniče ako nešto griješim vi me slobodno prekinite. Ali ja moram replicirati iako to nisam imao namjeru gospodinu zastupniku Vukšiću. Vi ste gospodine zastupniče pitali da li se nešto krije. Ja vam kažem ništa se ne krije. Govorili ste da je Državno odvjetništvo politički organ, ja vam tvrdim da nije politički organ. Govorili ste o bacanju prašine u oči, ne znam kome, kada i zašto. Iznijeli ste paušalne tvrdnje o tome kako netko nekoga štiti i osim toga rekli ste da što su meni obećali vezano uz ove predsjedničke izbore. Dakle, kao da neka kampanja što mene kvalificira kao kalkulanta. E pa sad gospodine Vukšić, da sad ja kažem svoje, imam priliku. Nije me majka rodila kao glavnog državnog odvjetnika. Glavni državni odvjetnik mogu biti još jednu minutu, vrlo važno. Imam svoje zanimanje. Kazali ste da ne znate kako se radi ovaj posao jer ga niste radili, ne možete ga raditi jer niste kvalificirani za to. Ali da ćete meni blatiti obraz, a to je jedino što imam, da ćete blatiti rad mojih kolega e to neću dopustiti i zato gospodine Vukšić tražim da se javno ispričate meni i svim kolegama koji rade u Državnim odvjetništvima. Hvala gospodine potpredsjedniče.
Glavni državni odvjetniče ovo je sabornica i prema Poslovniku saborski zastupnik može govoriti, iznijeti svoje mišljenje. To je bilo mišljenje u raspravi i to tako doživite. A imali ste priliku sa govornice isto tako izreći ili demantirati određene navode i mislim da nema potrebe to na takav način doživljavati sa toliko emocija, jer ne radi se o osobnoj kvalifikaciji, nego naprosto o mišljenju o radu Državnog odvjetništva kako sam ja doživio. Pa evo, možda za u buduće da na takav način raspravljamo, a sad replika kolega Vukšić. Izvolite.
Uvaženi državni, glavni državni odvjetniče. Prije svega ne pada mi na pamet vam se ispričati. Prije svega ja sam govorio o tome da u Državnom odvjetništvu radi puno časnih ljudi i to sam govorio. Prije svega, da niste toliko tipkali ili pisali nešto onda bi čuli moj govor. Imate prijepis govora, pa pogledajte. Prije svega, ja sam rekao da se nadam da nećete biti uvučeni, jer neki jesu uvučeni. Nisam rekao da jeste uvučeni. Nisam govorio da ste kalkulant. Kalkulant ste sada kad ste iskalkulirali kako ćete mene napasti i tražiti od mene isprike. Kažete svako malo sviđalo se to nekome ili ne. Meni se puno toga ne sviđa što je DORH radio. Prije svega ja sam govorio vas sam spomenuo samo, osobno vam se obratio samo kad je u pitanju ono vaše obećanje da ćete se obračunati sa lokalnim šerifima. Nastup koji ste sada izveli je prijetnja saborskom zastupniku i sad imam još manje povjerenja u vas, jer ovakav način sa ovakvim nastupom kako mogu očekivati da ćete biti pravedni ili kao što kažu nemoj puno pričati u Saboru da ti nešto ne podmetnu. Ovo što ste vi napravili to je uvreda saborskog zastupnika, ali to je vaš problem, to nije moj problem. U mnogim pravosuđima sud sudjeluje u nagodbi, u mnogim pravosuđima. Vi ste rekli kako bi sud? On sudjeluje, on je jedan od znači onih koji sudjeluju u nagodbi. Ja sam o tome govorio. Rad za opće dobro kažete da se treba tretirati kao kazna zatvora. Dva sata za jedan dan zatvora to bi se svatko mijenjao. I svatko bi razmislio dobro da li da napravi neki krimen koji ga može odvesti u zatvor, a da se zamjeni za to što jeste. Ovo velim ide na vašu dušu, ovakav nastup. Jer prije svega o tome što ste vi govorili ja govorio nisam. Pa ću vam poslati prijepis mog govora da vidite da ni u jednom trenutku nisam oblatio vaše ime i u tom kontekstu u kojem ste vi govorili to je čista izmišljotina.
Hvala. Siguran sam da će glavni državni odvjetnik pomno pročitati zapisnik sa sjednice. Da li želite odgovoriti na repliku, imate pravo. Izvolite.
Hvala lijepo. Samo da kažem dva sata za dan zatvora ja mislim da je ludost, ali tako piše u zakonu koji je donio ovaj Sabor.
Hvala. Ovime zaključujem raspravu. Glasovat ćemo naknadno. Zahvaljujem glavnom državnom odvjetniku i uvjeren sam da će za godinu dana ili kada dođe izvješće biti sa puno više pozitivnijih rezultata nego možda ovo. I želim vam uspješan rad.
Prelazimo na Izvješće Državnog odvjetništva Republike Hrvatske za 2013. godinu. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: "Prihvaća se Izvješće o radu Državnog odvjetništva Republike Hrvatske za 2013. godinu.". Tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je izvješće doneseno sa većinom glasova, 98 za i 3 suzdržana.
Nastavljamo dalje sa dva zakonska prijedloga objedinjene rasprave kao što je bio dogovor klubova. - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Memoranduma o suglasnosti o provedbi norveškog financijskog mehanizma za razdoblje od 2009. do 2014. između Republike Hrvatske i Kraljevine Norveške, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 704; - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Memoranduma o suglasnosti o provedbi EGP financijskog mehanizma za razdoblje od 2009. do 2014. između Republike Hrvatske i Kraljevine Norveške, Islanda i Kneževine Lihtenštajna, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 703; Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za regionalni razvoj i fondove EU, Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. S nama je zamjenik ministra regionalnog razvoja i fondova EU dr. Jakša Puljiz. Izvolite zamjeniče, uvodno.
Hvala uvaženi potpredsjedniče Sabora, uvažene zastupnice i zastupnici. Zakonom o potvrđivanju Memoranduma o suglasnosti između Republike Hrvatske i Kraljevine Norveške o provedbi norveškog financijskog mehanizma za razdoblje 2009.-2014. omogućuje se njegova provedba u skladu sa člankom 141. Ustava RH. U travnju 2014. godine RH pristupila je u članstvo europskog gospodarskog prostora potpisivanjem sporazuma o sudjelovanju u europskom gospodarskom prostoru i time je postala 16. država članica EU kojoj je dana mogućnost korištenja dva financijska mehanizma za razdoblje od 2009. do 2014. godine. To su norveški financijski mehanizam i financijski mehanizam Europskog gospodarskog prostora. Financijski instrumenti Europskog gospodarskog prostora pridonose smanjenju socijalnih i gospodarskih nejednakosti unutar Europskog gospodarskog prostora te istovremeno jačaju bilateralnu suradnju između država darovateljica i država korisnica. Za razdoblje 2009.-2014. države darovateljice su izdvojile ukupno 1,8 milijardi eura od čega 804,6 milijuna eura je izdvojeno u okviru norveškog financijskog mehanizma za 16 država članica. U okviru norveškog financijskog mehanizma sredstva su dostupna za sljedeća područja: izdvajanje i skladištenje ugljena, inovaciju u zelenoj industriji, istraživanje stipendije, ljudski i društveni razvoj, pravosuđe i unutarnji poslovi te promicanje humanog rada i tripartitnoga dijaloga. Potpisom Memoranduma o suglasnosti za provedbu norveškog financijskog mehanizma 29. travnja 2014. RH dobila je za programsko razdoblje od 1. srpnja 2013. do 31. travnja 2014. godine na raspolaganje iznos od 35,2 milijuna kuna za projekte koji će se provoditi u razdoblju od lipnja 2014. do travnja 2017. godine. Sukladno članku 5.4 stavak 1. Uredbe o provedbi norveškog financijskog mehanizma 2009.-2014. RH je dužna i sufinancirati navedeni program u iznosu od najmanje 15% od ukupnog iznosa programa. Vrijednost koja je predviđena darovnicom Kraljevine Norveške Republici Hrvatskoj iznosi 32,6 milijuna kuna, ostatak iznosa do 35,2 ide za potrebe financiranja troškova sudjelovanja država donatorica dok je vrijednost sufinanciranja sa hrvatske strane 5,16 milijuna kuna. Svi troškovi financiranja su osigurani kao redovna proračunska sredstva za pojedina tijela državne uprave. Potpora se pruža kroz tri programska područja, a to su: dostojan rad i tripartitni dijalog sa ciljem promicanja humanog rada i poboljšanja tripartitne suradnje između organizacija koje predstavljaju poslodavce, radnike, dakle sindikati i tijela javne vlasti u svrhu potpore održivog gospodarskog i socijalnog razvoja. Provodit će se jedan projekt u suradnji sa Savezom samostalnih sindikata Hrvatske. Drugo područje koje je odabrano je program potpore civilnome društvu sa ciljem jačanja razvoja civilnog društva i unapređivanja doprinosa socijalnoj pravdi, demokraciji i održivom razvoju a koji će se provoditi zajedno sa alokacijom za nevladine organizacije u sklopu drugog financijskog mehanizma, financijskog mehanizma europskog gospodarskog prostora. I treći odabrani program je program koji se odnosi na izgradnju kapaciteta i suradnju u pravosuđu sa ciljem učinkovitijeg pravosudnog sustava. Provodit će se jedan projekt sa dva potprojekta, to je suradnja sa Vijećem europe, prvi potprojekt. Na jačanju učinkovitosti i profesionalizma hrvatskog pravosudnog sustava cilj projekta je poboljšanje načina obrađivanja spisa primjenom testirane metodologije prethodno razvijen od strane Vijeća europe. Ocjena usklađenosti i upravljanje sudskim spisima sa europskim standardima će biti testirana na sudu u Karlovcu a nakon čega će se u skladu s rezultatima ova praksa uvesti i u sve ostale sudove kao dio ukupne reforme pravosuđa. Drugi potprojekt se odnosi na obnovu zgrade Općinskoga suda u Karlovcu kako bi se povećala učinkovitost pravosuđa temeljem poboljšanja radnih uvjeta. Pored toga određen je dio sredstava, vrlo mali dio sredstava ide kao tehnička pomoć državi korisnici, dakle tijelima Republike Hrvatske koja upravljaju ovim financijskim mehanizmom te fondu za bilateralne odnose na nacionalnoj razini, to je fond koji ima za cilj jačanje Norveško-Hrvatskih odnosa. Što se tiče Zakona o potvrđivanju memoranduma o suglasnosti između Republike Hrvatske i Kraljevine Norveške, Islanda i Kneževine Lihtenštajn o provedbi financijskog mehanizma europskog gospodarskog prostora, dakle vrlo je, vrlo su slični zaključci. Istaknuo bih da se od ukupno onih prije spomenutih 1,8 milijardi eura za ova dva mehanizma na mehanizam koji se odnosi na europski gospodarski prostor odnosi 993 milijuna eura, dakle nešto više nego u okviru prethodnoga mehanizma. Također područja su nešto drugačija nego u slučaju prethodno objašnjenog mehanizma. Dakle, prihvatljiva područja za projekte, ovdje su zaštita okoliša, klimatske promjene i obnovljivi izvori energije, civilno društvo, ljudski društveni razvoj i očuvanje kulturne baštine. Dakle, potpisom memoranduma o suglasnosti za provedbu financijskog mehanizma europskog gospodarskog prostora od 29. travnja Republici Hrvatskoj je stavljeno na raspolaganje 38,3 milijuna kuna. Naravno i ovdje postoji obveza sufinanciranja od strane države članice i to u iznosu od najmanje 15%. U ovom slučaju sufinanciranje iznosi 6,65 milijuna kuna pri čemu će 2,27 milijuna kuna osigurati tijela državne uprave a 4,37 milijuna kuna Grad Šibenik kao nositelj jednog od projekata. Potpora se pruža u dva programska područja, a to su program za nevladine organizacije s ciljem jačanja razvoja civilnog društva i unaprjeđivanja doprinosa socijalnoj pravdi, demokraciji i održivom razvoju. Te program jačanja društvene i gospodarske povezanosti na nacionalnoj, regionalnoj i regionalnoj razini sa 2 projekta. Jedan projekt je i Navis to je centar za energetiku, energetska, morska i nautička istraživanja i poslovne inovacije sa centrom u Šibeniku za koji se izdvaja 1,7 milijuna eura. I drugi je projekt integriranih škola u Vukovaru i Kninu sa ciljem oporavka multietničkih zajednica nakon proživljenih sukoba i postizanja više razine razumijevanja, poštovanja i suradnje između većinskih skupina i manjinske skupine, nositelje projekta je Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta i taj je projekt vrijedan 1,3 milijuna eura. Jako mali iznos je rezerviran za još dva područja, to je tehnička pomoć dakle državi korisnici za tijela koja upravljaju programom i fond za bilateralne odnose na nacionalnoj razini, dakle isti smisao kao i fond u slučaju prethodnoga mehanizma. Gdje je izdvojeno skupina i manjinske skupine, nositelje projekta je Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta i taj je projekt vrijedan 1,3 milijuna eura. Jako mali iznos je rezerviran za još dva područja, to je tehnička pomoć dakle državi korisnici za tijela koja upravljaju programom i fond za bilateralne odnose na nacionalnoj razini, dakle isti smisao kao i fond u slučaju prethodnoga mehanizma. Gdje je izdvojeno nešto manji iznos, 200 tisuća eura za razvoj bilateralne suradnje. Evo toliko, zahvaljujem na pažnji.
Zahvaljujem zamjeniče ministra. Da li izvjestitelji odbora žele uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a Davor Božinović. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine zamjeniče ministra prvo da razjasnimo ovo je nešto što treba podržat. Međutim, iz ove djelomične kronologije koju smo dobili u prilogu ovih zakona, memoranduma postavlja se nekoliko pitanja zašto se čekalo ovoliko dugo? Mi smo sad u jeseni 2014., program o kojem govorimo se odnosi na razdoblje 2009.-2014., naravno Hrvatska nije mogla aplicirat nego onda kad je to učinila, dakle kad je postala punopravna članica. Međutim, iz nekih poteza koji su se vukli vidi se da se nije razumjelo kako ovom pitanju nastupiti. Primjerice piše u materijalima da je Vlada zauzela poziciju da zbog kratkoće vremena se trebaju ta sredstva prebaciti za iduće razdoblje a tek kasnije se shvatilo da tu ima i neka druga strana koja o tome ima nešto za reći. Dakle, to što smo mi, što je Vlada Republike Hrvatske donijela odluku da zbog kratkoće vremena to treba prebaciti za sljedeće financijsko razdoblje to očito u EU nikoga nije previše impresioniralo jer oni imaju svoju dinamiku kojom to rade. Dakle, izgubilo se po mojoj nekoj procjeni godinu, godinu i pol dana jer meni je potpuno nevjerojatno da mi možemo donijeti odluku a da prije toga nismo konzultirali partnere, oni koji rade na tom poslu da vidimo kakvu mi to odluku možemo donijeti. Može li se Hrvatska pričekati, to ste vi napravili, tek nakon godinu i nešto više dana i sad postoji to razdoblje do 2017. godine,a li to nimalo ne umanjuje činjenicu da je određeno razdoblje u provedbi ovoga izgubljeno, odnosno izgubljeno je vrijeme u kojem smo mogli povući određena sredstva zbog toga što ti programi nisu od jučer niti su oni izmišljeni od jučer, pogotovo Programi Navis u Šibeniku o njemu se govori pet godina. i još uvijek na siteu vašeg ministarstva piše da vi to financirate, a vidimo da će financirati se iz financijskog mehanizma europskog gospodarskog prostora. Zašto vam ovo govorim? Govorim vam zbog toga što očito da države članice europskog gospodarskog prostora, prije svega financijeri kojima treba ovdje odati priznanje i zahvalnost za sredstva i za predanost da ulože sredstva koja nisu mala pogotovo ne za naše prilike, mi ne znamo ništa o tome što vi radite za iduće razdoblje, hoćemo li ostati na ovoj razini donacija iz prije svega Norveške, tu su naravno još i Island i Lihtenštajn prije svega Norveške jer ako vidite u onom ukupnom razdjelu tih sredstava države koje su i višestruko manje od Hrvatske poput Estonije, Litve, Latvije dobivaju nekoliko puta više novaca. Jeli nas ovih par godina u kojima ste vi po meni nedopustivo dugo pregovarali ovaj financijski mehanizam kvalificiralo uopće da se taj iznos za sljedeće razdoblje financijskog mehanizma za Hrvatsku poveća, nisam siguran, volio bih da se varam. Ali u svakom slučaju nedostaje nam ta informacija. Mi smo sada na kraju financijskog razdoblja 2009.-2014.u ovom trenutku se sigurno razgovara o alokacijama iz tog mehanizma za države koje su aplicirale. Ovo je jedna od rijetkih prilika da možemo o tome razgovarati, mi u ovom trenutku ne znamo jesmo li aplicirali, za koliko programa, projekta jer tu nema novaca koji se dijele šakom i kapom, koji su to projekti. Ove koje ste spomenuli oni su kao što rekoh već više godina u opticaju. Sa čime se vi i koja je vaša pozicija u razgovorima i pozicioniranju Hrvatske za povlačenje većeg dijela sredstava u sljedećem razdoblju financijskog mehanizma i mislim da to i zastupnike Hrvatskog sabora, a i hrvatsku javnost u ovom trenutku interesira? Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. U ime Kluba zastupnika HDSSB-a Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine zamjeniče ministra, kolegice i kolege zastupnici. Evo kako reče Božinović dao mi je ideju točno jer ja sam ovaj materijal o ova dva zakonska prijedloga čitao i čitao i nikako mi nije baš bilo posve jasno. Dakle radi se o razdoblju 2009.-2014., a evo kraj je 2014.mi to usvajamo i sada mi nije jasno kako će se ti novci na kraju krajeva transferirati, a "poklonjenom konju se ne gleda u zube", tako kaže narodna poslovica pa je jasno da svaki ovakav zakon kojim RH bez obzira na visinu o kojoj je govorio gospodin i zamjenik ministra i gospodin Božinović ne bi trebalo jako kritički gledati na to. Ali s obzirom na situaciju i s obzirom na objašnjenja koja su uslijedila, s obzirom na druge države i njihova iskustva u svezi europskog gospodarskog prostora pa onda da kažem ajde u neku ruku donacija država Kraljevine Norveške, Kneževine Lihtenštajn i Islanda koji još uvijek razmišlja hoće li postati članica EU ili neće, i sredstva koja imamo i tu i tamo vidimo da Kraljevina Norveška poprilično sudjeluje u RH sa sredstvima koje daje za one namjene o kojima je gospodin Puljiz govorio. U svakom slučaju dobro je da su ta sredstva, u travnju ste rekli ili svibnju da je razgovarano, i da će se koristiti do 2017.godine dakle od 2014.do 2017.da će se koristiti za jedinice lokalne samouprave će imati od toga nekakve koristi. govorilo se o Šibeniku, Vukovaru, Kninu, Karlovcu dakle svaki euro ili svaka kuna koja dođe u te sredine, a evo kada poimenično nabrajamo ta mjesta o kojima ste vi govorili, zaista su ta sredstva prijeko potrebna, svaka kuna, svaka lipa. Zbog toga i klub HDSSB-a naravno da će biti za provođenje ovog zakona,ali se upravo iz one moje prve rečenice koju sam rekao da mi nikako nije bilo jasno, čitao sam i čitao 2009.-2014.u svibnju je dogovoreno i potpisano. U listopadu dakle mi ovdje ovaj zakon usvajamo a za tri mjeseca je Božić i manje od tri mjeseca i prošla baka s kolačima, prošao rok. No eto ako je to tako postignuto i nešto i spašeno, a znam koliko je toga i promašeno počevši od dogovora za naše mandarine u vezi embarga Rusije, pa onda od sredstava koja su bila još u predpristupnim fondovima za razminiranje kada nije Hrvatska ni aplicirala za određena sredstva koje je EU dodjeljivala za razminiranje nego se netko tko se zatekao u Bruxellesu sjetio zadnji dan, vidio pa je rekao možemo li mi to, može, pa je Slavonije i Baranja dobila nešto novaca za razminiranje. Tako da je ta oprostite gospodine Puljiz ako kažem pomalo aljkavost, tu ne mislim tako doslovno ili kako kažu bukvalno ali to je jedna riječ koja bi se mogla upotrijebiti u ovom slučaju i kada slušamo i vašega ministra, našega ministra pardon, jer naša je Vlada, o tome kako se privlače sredstva iz strukturnih, kohezijskih i svih ostalih fondova onda to ipak baš i nije tako što najbolje govore i ova dva zakonska prijedloga. U svakom slučaju kažem "poklonjenom konju se ne gleda u zube" pa ćemo usvojiti ova dva zakonska prijedloga. Hvala lijepo.
Hvala i vama. I završna riječ zamjenika ministra. Izvolite zamjeniče.
Moram se kratko samo osvrnuti na ove konstatacije da se razumijemo oko kronologije događaja. Dakle, doista ovdje se radi o darovnicama. Dakle, ovo su još jedna vrsta fondova koji su Hrvatskoj stavljeni na raspolaganje. Ali moram naglasiti, dakle kako je programsko razdoblje za ove mehanizme 2009./2014. Hrvatska je postala zemljom članicom 1.7.2013. Dakle, Hrvatska je lovila zadnji vlak za sudjelovanje u ovome programu i ulovila ga je. Pregovori Republike Hrvatske za vašu informaciju i Kraljevine Norveške i ostalih zemalja su trajali rekordno brzo, neponovljivo brzo. Dakle, ako hoćete provjeriti detaljnije informacije najbolje da vidite sa Ministarstvom vanjskih poslova Kraljevine Norveške na koji način kojom brzinom i s kojom efikasnošću su obavljeni ti pregovori. Ono što je bilo zanimljivo vidjeti je nedavno na seminaru gdje su se sve zemlje članice našle da bi prodiskutirale kako stoji sa provedbom, pokazalo se da Hrvatska koja je ušla u zadnjoj godini, u zadnjoj godini ovog financijskog mehanizma kada govorimo o ovome 2009./2014. razdoblju se nalazi vrlo praktički u istom položaju kao jedan dobar dio zemalja. Neke jesu naprijed, ali to su zemlje koje su imale taj mehanizam na raspolaganju 2009. godine. Što se tiče samih pregovora, pregovore o iznosu alokacije su vodile vanjske službe Europske unije, odnosno Europske komisije za Hrvatsku. Hrvatska je tu mogla samo promatrati i davati argumente da dobijemo što veći iznos alokacije. Alokacija se sa početnih 5,6 popela na 9,6 milijuna eura za razdoblje od samo jedne godine. Dakle, ovo što Hrvatska je dobila na raspolaganju se podudara samo sa brojem mjeseci koje smo mi imali kao zemlja članica pravo koristiti u ovom financijskom razdoblju, a to je od srpnja 2013. do kraja 2014. Dakle, izborili smo i što se tiče sredstava jedan izuzetno visoki iznos. Što se tiče potpisa sporazuma nije moglo ići brže. Naravno da je to slučaj i tražili smo projekte koji će biti što spremniji, jer to su projekti koji moraju biti završeni do kraja 2017. jer smo još jednu stvar izborili u tim pregovorima, a to je da Hrvatska jedina ima godinu dana više na raspolaganju za provedbu projekata. Dakle, sve ostale zemlje imaju rok do 2016. Hrvatska ima do 2017. i to je isto rezultat naših pregovora. Evo to je samo za informaciju.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, kolega Davor Božinović. Izvolite.
Pa zamjeniče ministra, vješto ste izbjegli odgovor na ova precizna pitanja pogotovo vezano za to što radite za sljedeće razdoblje financijskog mehanizma. Nadam se da će vam to ostati u glavi i onda na neki drugi način informirati o tome hrvatsku javnost. Također, rekli ste da niste vodili pregovore i ne možete na to utjecati, ali ste izborili, pa mi ta kontradikcija nešto nikako ne sjeda. Ako ostajete kod one prve konstatacije da ne možete na nešto utjecati, znate ima nas koji smo i na ovoj vašoj strani sabornice ljudi koji znaju da uvijek se može utjecati, uvijek se može utjecati bez obzira tko vodio pregovore u vaše ime. Ja ostajem kod onoga što ste stavili i napisali u ovim materijalima. Napisali ste da je postalo jasno tijekom pregovora da Europska komisija neće pristati na ono što je pozicija Vlade Republike Hrvatske i to meni nikako nije jasno kako mi usvajamo poziciju u kojoj ima barem nekoliko još sudionika, a da o tome ne razgovaramo sa njima. Činjenica o kojoj govorite 1.7.2013. Međutim, ja vas podsjećam na razdoblje do tada. To je godinu i pol dana kad ste vi pretpostavljam, barem je javnost pretpostavljala se pripremali za ono što će doći, a to vas nije sprječavalo da imate diplomatske kontakte po tom pitanju. Jer bilo je potpuno jasno da će 1.7.2013. Republika Hrvatska postati članica. Dakle, to su te kontradiktornosti. Ja ih ovdje iznosim prije svega da se one ne bi ponavljale u budućnosti i važno je pitanje koliko će biti alokacija za Hrvatsku u sljedećem razdoblju, jer to je važno i drugima.
Hvala. Odgovor na repliku, zamjenik ministra Jakša Puljiz. Izvolite.
Dakle, da bude samo jasno. Pregovara se o dvije stvari. Prva je stvar iznos alokacije i to pregovaraju vanjske službe Europske komisije u ime zemalja članica. Dakle, taj prvi dio pregovora je u rukama Europske komisije, a mi naravno dajemo maksimalno argumente da dobijemo što bolju, da izborimo što bolju poziciju oko iznosa alokacije. Druga vrsta pregovora je oko toga na što će se sredstva trošiti. Ta vrsta pregovora je kod drugih zemalja članica trajala i do dvije godine. Zato su one koje su započele taj proces 2009. danas nalaze skoro u istom položaju kao i Republika Hrvatska, jer su dvije godine potrošile na pregovore sa, prije svega sa Kraljevinom Norveškom oko toga gdje će se sredstva ulagati. Mi smo, dakle Europska komisija je zaključila pregovore sa Kraljevinom Norveškom i ostalim zemljama članicama u siječnju 2014. oko iznosa, a mi smo završili pregovore sa Kraljevinom Norveškom i zemljama članicama oko područja ulaganja u travnju u roku od tri mjeseca. To je ono što vam mi hoćemo reći, zbog čega je to bilo rekordno brzo i učinkovito. I zato možete imati itekako povjerenje da ćemo i u novoj rundi pregovora koja će se dogoditi tek kad Europska komisija i Kraljevina Norveška prije svega se slože oko iznosa i nekih temeljnih okvira za korištenje sredstava u novoj perspektivi jer se trenutno ne mogu već godinu dana dogovoriti niti oko iznosa koji će krajnje Norveška i ostale zemlje osigurat, niti oko nekih temeljnih načela poput toga koje zemlje će moći koristit ta sredstva ne mogu dogovorit ali jednom kad se dogovore možete bit sigurni da će se ti pregovori što se tiče hrvatske strane isto tako učinkovito obaviti kao što su bili i ovi.
Zahvaljujem zamjeniče ministra. Ovime zaključujem raspravu. Glasovat ćemo naknadno. Sad ćemo prekinuti sa radom. Nastavljamo sutra sa Prijedlogom zakona o komasaciji poljoprivrednog zemljišta, prvo čitanje, P.Z. br. 687. Zahvaljujem zamjeniče ministra.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Memoranduma o suglasnosti o provedbi Norveškog financijskog mehanizma za razdoblje od 2009. do 2014., između Republike Hrvatske i Kraljevine Norveške, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 704. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Utvrđujem da je jednoglasno sa 102 glasa za prihvaćen zakon P.Z. br. 704.