Hvala gospodine predsjedniče. Evo kako ste rekli u ovom prijedlogu Odluke o razrješenju člana Povjerenstva za fiskalnu politiku i imenovanju članice Povjerenstva za fiskalnu politiku. Naime, odlukom o imenovanju članova Povjerenstva za fiskalnu politiku koji je Hrvatski sabor donio 28. veljače 2014. članu Povjerenstva za fiskalnu politiku kao predstavnik ekonomskih fakulteta imenovan je doktor znanosti Saša Drezgić, docent doktor znanosti. Na 23. sjednici Vlade RH održane 17. svibnja 2016. gospodin Saša Drezgić imenovan je zamjenikom ministra financija, a istovremeno obnašanje dužnosti zamjenika ministra i člana Povjerenstva za fiskalnu politiku predstavlja nespojive dužnosti, pa je gospodin Drezgić dopisom od 19. svibnja 2016. zatražio od Odbora da ga razriješi članstva u Povjerenstvu za fiskalnu politiku. Odlukom od 6. lipnja 2016. dekan Ekonomskog fakulteta u Rijeci, profesor doktor sciencie Heri Bezić predložio je da se za članicu Povjerenstva umjesto gospodina Drezgića imenuje profesor doktor sciencie Helena Blažić. Na drugoj sjednici Odbora za financije i državni proračun 2. studenog 2016. jednoglasno je utvrđeno da se razrješenjem gospodina Saše Drezgića imenuje nova članica Povjerenstva za fiskalnu politiku, dakle iz kvote predstavnika Ekonomskih fakulteta profesor doktor sciencie Helena Blažić. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Otvaram raspravu. Ukoliko nema prijavljenih zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti za to. Sljedeća točka je Prijedlog odluke o razrješenju člana i imenovanju članice Povjerenstva za fiskalnu politiku. Predlagatelj je Odbor za financije i državni proračun. Rasprava je zaključena. Prvo, dajem na glasovanje Prijedlog odluke o razrješenju člana Povjerenstva za fiskalnu politiku. Molim, uključite se, glasujmo. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da je većinom glasova 118. za, 4 suzdržana i 1 protiv donesena Odluka o razrješenju člana Povjerenstva za fiskalnu politiku u tekstu kako je predložio Odbor za financije i državni proračun. Drugo, daje na glasovanje Prijedlog odluke o imenovanju članice Povjerenstva za fiskalnu politiku. Molim glasujmo. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da je većinom glasova 118 za, 5 suzdržanih i bez glasova protiv donesena Odluka o imenovanju članice Povjerenstva za fiskalnu politiku u tekstu kako je predložio Odbor za financije i državni proračun.
Zahvaljujem. Uvaženi predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi zastupnici i zastupnice. Sadržaj Izvješća za 2015. godinu bitno je uvjetovan činjenicom da je 2015. godina bila tek treća godina mandata aktualnog saziva Povjerenstva, no ujedno tek treća godina postojanja Povjerenstva kao stalnog, samostalnog i neovisnog državnog tijela. Stoga se u izvješću s jedne strane opisuje način na koji se ustrojavalo Povjerenstvo kao institucija, način na koji su se razvijali kadrovski resursi, tehnički, informatički i drugi logistički uvjeti rada, te način na koji su se razvijali radni procesi u svakom od pojedinih područja rada iz nadležnosti Povjerenstva, a sve s obzirom na okolnost da počevši od 2013. godine članovi Povjerenstva obavljaju svoje dužnosti u Povjerenstvu profesionalno. S druge strane, u izvješću se opisuje na koji način je povjerenstvo tumačilo i primjenjivalo pojedine institute propisane Zakonom o sprečavanju sukoba interesa, a sve u svjetlu svrhe koje se ovim zakonom želi postići, te stavova Ustavnog suda izraženim u odluci od 7. studenog 2012. godine kojom su ukinute pojedine odredbe ovog zakona. U tom smislu izvješće za 2015. godinu nastavlja se na prethodno podnesena izvješća ovog saziva povjerenstva za 2013. i 2014. godinu, te s njima čini svojevrsnu cjelinu. Pored prikaza načina na koji je proveden projekt informatizacije sveukupnih procesa rada unutar kojeg je razvijen Program za uredsko poslovanje, osmišljen upravo specifičnim sukladno specifičnim potrebama povjerenstva, kao i elektronski obrazac u kojem se podnosi izvješće o imovinskom stanju dužnosnika. U izvješću se ujedno navodi i jasna vizija te planovi povjerenstva za daljnji razvoj. Naime, jedna od osnovnih nadležnosti povjerenstva je provođenje provjere podataka iz podnesenih izvješća o imovinskom stanju dužnosnika. U ovom se izvješću ističe kako su u 2015. godini razvijeni informatički programi na temelju koji je izvršeno spajanje baze podataka povjerenstva sa bazama podataka s kojima raspolažu različita državna tijela, a sve u cilju stvaranja osnovnih uvjeta za provođenje sustavne, redovite provjere podataka o imovinskom stanju dužnosnika. Uspostavljeni sustav omogućava povjerenstvu da izravno na temelju sklopljenih protokola o uzajamnoj suradnji i razvijenih informatičkih rješenja elektronskim putem pristupi i dohvati određene podatke s kojima raspolažu druga državna tijela poput Porezne uprave i drugih. Pri tome tumačim da se na taj način mogu dohvatiti oni podaci koji proizlaze iz obveze plaćanja poreza, no ne i podaci o transakcijama na računima do kojih Porezna uprava također može doći u provođenju onih postupaka iz nadležnosti Porezne uprave. Ovo znači da više nije potrebno da se radi provjere podataka iz imovinske kartice upućuju pojedinačni pisani zahtjevi različitim državnim tijelima, niti je potrebno čekati da nadležno državno tijelo na podneseni zahtjev povjerenstva dostavi zadržani odgovor. Uspostavljenim informatičkim sustavom s kojim su povezani unutarnji procesi rada, sukladno zadacima svakog od djelatnika povjerenstva, značajno su rasterećeni radni resursi, te su time ojačane i unaprijeđene mogućnosti povjerenstva da uistinu ostvari one ciljeve koje su mu zakonom i zadani. Koristim ovu priliku kako bih istaknula da je unatoč svim izvršenim ulaganjima u razvoj informatičkih i drugih alata potrebnih za ostvarivanje zadaća iz nadležnosti povjerenstva, proračun povjerenstva iz godine u godinu dodatno smanjen. No čak i u takvim uvjetima ostvarene su uštede. Primjerice za 2013. godinu, plan proračuna iznosio je 5,5 milijuna kuna što je rebalansom smanjeno na 3 milijuna i 900 tisuća kuna, a od toga je utrošeno svega 86%. Za 2014. godinu, plan proračuna iznosio je 5 milijuna i 600 tisuća kuna, a utrošeno je 4,5 milijuna kuna odnosno 81%. gotovo istovjetna situacija ponovila se i u 2015. godini, dakle proračun je iznosio 5,5 milijuna kuna, utrošeno je 4 milijuna i 400 tisuća kuna, dakle ponovno svega 81%. Na ovo ukazujem zbog daljnjih planova i potreba povjerenstva u ostvarivanju novih ciljeva. Naime, iako smo informatički povezali baze podataka, izravan dohvat podataka o imovini dužnosnika s kojima raspolažu druga državna tijela sam po sebi nije dovoljan za provođenje trajne, sustavne provjere svih podnesenih izvješća, zato što je za analizu tako prikupljenih podataka ovisno o složenosti svakoga pojedinog slučaja i nadalje je potrebno uložiti puno truda odnosno puno radnih sati djelatnika povjerenstva. Naša je ideja da se daljnjim ulaganjem u informatičke programe osmisle algoritmi koji će sami provoditi usporedbe podataka, te ukazivati na eventualna proturječja. To ni na koji način ne znači da će informatički programi zamijeniti ili nadomjestiti ljudski rad, no oni će biti koristan alat koji će olakšavati i ubrzavati određene procese. Za razvoj takve daljnje nadogradnje biti će potrebno osigurati primjerna sredstva u proračunu. Stoga smatram da se planiranje proračunskih sredstava za 2017. godinu ne bi trebalo temeljiti na potrošnji iz prethodnih godina, već na stvarnim potrebama povjerenstva sukladno jasno opisanim programima, ciljevima i vizijama. U svim prilikama povjerenstvo ističe kako se područje našeg djelokruga rada i nadležnosti nalazi u preventivnoj sferi borbe protiv korupcije u kojoj se jačanje integriteta obnašatelja javnih dužnosti ističe kao poseban cilj. U okviru postupaka iz nadležnosti povjerenstva integritet dužnosnika može se očuvati samo pravilnim i pravovremenim prepoznavanjem situacija u kojima privatni interes mogu doći u sukob s javnim interesom. Polazeći od toga da je način na koji dužnosnici obnašaju svoje javne dužnosti stvar od općeg javnog interesa, te da se dužnosnici neizbježno i svjesno moraju izložiti strogoj provjeri svojih riječi i djela od strane novinara i javnosti u provođenju zadaća iz svog djelokruga rada, povjerenstvo posebnu žanju i značaj posvećuje načelima djelovanja propisanim u članku 5. Zakona o sprečavanju sukoba interesa. Ovlast pokretanja i provođenja postupaka radi utvrđivanja sukoba interesa u smislu definicije iz članka 2. ovog zakona, te utvrđivanja povrede načela djelovanja iz članka 5. ovog zakona proizlazi iz jasnih odredbi članka 30. kojima su propisane nadležnosti povjerenstva. Na temelju dosadašnjeg iskustva u primjeni ovog zakona i to u okviru onih ovlasti koje su preostale nakon odluke Ustavnog suda od 7. studenog 2012., kao i u svjetlu tumačenja i obrazloženja Ustavnog suda o ulozi i svrsi Povjerenstva unutar ukupne diobe i podjele nadležnosti u unutarnjem poretku, preostaje nam za zaključiti kako je uvažavanje etičkih načela koja dužnosnike obvezuju najbolji preventivni mehanizam kojim se smanjuju koruptivni rizici i kojima se štiti povjerenje građana u tijela javne vlasti. Naime, člankom 6. Zakona propisana je izričita obaveza dužnosnika da od Povjerenstva zatraži mišljenje kada su u dvojbi je li određeno djelovanje u skladu sa načelima djelovanja. Te također propisana je i obveza Povjerenstva da na tako podneseni zahtjev daje obrazloženo mišljenje u određenom roku. Tijekom 2015. godine Povjerenstvo je provelo ukupno 120 postupaka u kojima je dalo 102 mišljenja i 18 očitovanja. Istaknula bih da ujedno da je sveukupno u ovom sazivu Povjerenstva do dana obrane ovog izvješća Povjerenstvo dalo sveukupno preko 650 mišljenja. Mišljenja Povjerenstva kao institut kojim se ostvaruju prventivni učinci mogu ostvariti svoju svrhu samo ukoliko su zatražena pravovremeno, dakle prije nego što se određena situacija već okončala te prije nego što je nastala posljedica nerazriješenog sukoba interesa. U suprotnom Povjerenstvo više ne može dati mišljenje jer dužnosnik više ne može poduzeti radnje kojima se situacijom potencijalnog sukoba interesa primjereno upravlja pa preostaje samo utvrditi je li u nekoj situaciji koja se već dogodila dužnosnik bio u sukobu interesa te je li došlo do povrede odredbi zakona. Iz navedenog proizlazi da su nadležnost davanja mišljenja na zahtjev dužnosnika i nadležnost za donošenje odluka o sukobu interesa lice i naličje istog područja rada. No kod utvrđivanja sukoba interesa i donošenja odluka o povredi zakona bitno je razlikovati one odluke u kojima se samo deklaratorno utvrđuje da u određenim okolnostima i to koje su konkretno opisane u odlukama Povjerenstva da se tada dužnosnik nalazi u sukobu interesa ili da je počinio povredu načela djelovanja od onih odluka u kojima se utvrđuje da je došlo do povrede zakona za koju se ujedno može izreći i neka od zakonom propisanih sankcija. Sveukupno u 2015. održane su 44 javne sjednice na kojima donijeto 55 odluka o nepokretanju postupka, 94 odluke o pokretanju postupka te 103 konačne odluke. U ukupan broj konačnih odluka koje su donijete u 2015. godini ulazi i 6 konačnih odluka u kojima je nakon pokrenutog postupka utvrđeno da nije došlo do povrede zakona. U 11 odluka utvrđeno je da je došlo do povrede načela djelovanja dužnosnika a u 86 odluka utvrđeno je da je došlo do povrede zakona za koju je zakonom predviđena mogućnost izricanja sankcije. Iz navedenog proizlazi da je u 2015. godini broj odluka u kojima je Povjerenstvo utvrdilo povrede etičkih načela za koje se sukladno zakonu ne mogu izreći sankcije u porastu, u odnosu na prethodne godine što je u skladu sa očekivanim razvojem prakse u području sukoba interesa. Također ističem da u 18 predmeta u kojima je utvrđena povreda za koju je zakonom propisana mogućnost izricanja sankcija, sankcija nije izrečena zbog toga što je u trenutku donošenja odluke proteklo više od 12 mjeseci od prestanka obnašanja javne dužnosti odnosno zbog činjenice da se u trenutku donošenja konačne odluke sukladno propisanom načinu izvršenja sankcija povjerenstva sankcija niti ne bi mogla izvršiti. Na nedostatke u normativnom rješenju načina na koji se izvršavaju sankcije Povjerenstva ukazano je i u prethodno podnesenim izvješćima. U preostalim predmetima izrečeno je sveukupno 359 tisuća sankcija u 2015. godini. Ujedno navela bih i podatak da je u ovom sazivu Povjerenstva zaključno sa današnjim danom u sveukupno 365 okončanih postupaka izrečeno sveukupno milijun i 400 tisuća kuna sankcija od čega je naplaćen iznos od preko 900 tisuća kuna. Osobito uvažavajući tumačenja i stavove upravnih ali i drugih sudova u postupku kontrole odluka koje donosi Povjerenstvo može se zaključiti kako unatoč tome što je potrebno zakonom ojačati i unaprijediti sustav sankcioniranja bit provođenja postupaka iz nadležnosti Povjerenstva ipak ne počiva na mogućnosti izricanja ili izvršenja novčane sankcije. Ostvarivanja očekivanih i potrebnih rezultata u prevenciji korupcije ovisi o izgradnji prakse postupanja dužnosnika u situacijama koje bi mogle predstavljati koruptivan rizik. Kako za ishod i utvrđenje u predmetima iz nadležnosti Povjerenstva postoji i opravdani interes medija i javnosti općenito može se zaključiti da je od eventualne sankcije ipak važnije da se odlukama Povjerenstva stvaraju standardi ponašanja koja se od dužnosnika očekuju, svojevrsni kodeks dobre prakse. S obzirom da Strategija suzbijanja korupcije i prateći akcijski planovi polaze ideje kako je podizanje razine etičnosti na svim razinama državnih tijela važan društveni prioritet, zaključujem kako se samo izgradnjom etičkih standarda i dosljednim poštivanjem izgrađenih standarda kao i dobre prakse postupanja u obnašanju javnih dužnosti može uspostaviti učinkoviti preventivni okvir kojim se smanjuje mogućnost pojave korupcije. Cijeneći sve što je navedeno u Izvješću o radu za 2015. godinu u ime Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa izražavam nadu da će uvaženi Hrvatski sabor prihvatiti i usvojiti ovo izvješće. Zahvaljujem.
Zahvaljujem Daliji Orešković. Prvi koji se javio za repliku je zastupnik Bojan Glavašević. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Poštovana gospođo Orešković, prije svega bih se želio zahvaliti i Povjerenstvu u cjelini i vama kao predsjednici Povjerenstva što ste svoj posao obavljali i nepristrano i profesionalno unatoč velikom pritisku i politike i medija koje smo imali prilike gledati prije svega u protekloj godini. Uloga koju povjerenstvo ima najčešće se promatra kroz onu dimenziju koja se odnosi na sankcioniranje prekršaja. Međutim, mislim da ste i u ovome dosadašnjem djelu mandata pokazali zapravo da je vaša uloga između ostaloga možda čak i većim djelom vezana za vraćanje i održavanje povjerenja građana u političare i u institucije ove zemlje. Osobno bih volio vidjeti da se fokus promjeni i da vas ljudi počnu promatrati upravo kroz tu prizmu više nego kroz prizmu sankcioniranja. I evo na kraju mogu reći da i iz vlastitog iskustva ste mi dok sam obnašao dužnost pomoćnika ministra branitelja u mnogo slučajeva zapravo pomogli da razriješim dileme koje sam imao u postupanjima u čitavom nizu situacija koje bi mogle ne samo meni nego i tadašnjeg ministra branitelja dovesti u situaciju da zapravo narušimo principe dobrog upravljanja i prakse. Eto to je moj komentar, hvala vam lijepa.
Zahvaljujem zastupniku Glavaševiću. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ako ne ja otvaram onda raspravu. Prvi od kluba zastupnika koji se javio je Klub zastupnika SDSS-a i njihov predstavnik zastupnik Boris Milošević. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Poštovani članovi Povjerenstva za sukob interesa, poštovani zastupnici i zastupnice evo Povjerenstvo za sukob interesa u ovom sastavu dakle kao profesionalno tijelo djeluje skoro pune 4 godine i podnosi mislim da je ovo treće izvješće. Podizanje razine etičnosti u javnom životu i politici je zapravo jedan važan politički i društveni prioritete. Obavljanje javne funkcije pretpostavlja da se obavlja i izvršava radi legitimnih općih ciljeva a ne radi neke osobne koristi. Da bi na pravilan način mogli sagledati ovo izvješće koje je pred nama i da bi mogli pravilno i ocijeniti rad povjerenstva koje je sadržano u ovom izvješću na temelju važećeg zakona potrebno je znati društveni i povijesni kontekst nastanka važećeg zakona i formiranja povjerenstva koje djeluje u ovom sastavu. Ako uzmemo u obzir dakle društveni kontekst da ljudi očekuju da imaju legitimnu i vjerodostojnu vlast a da politika nije profesija od koje se živi nego za koju se živi. Mi smo ovu materiju zakonski počeli uređivati 2003. kad je donesen prvi zakon, s vremenom je ta materija postala vrlo bitna i važna u procesu pristupanja dakle EU. Kada je Europska komisija već od 2002. počela redovito pratiti ovo područje, redovito izvještavati napredovanje dakle Hrvatske na ovom planu gdje je utvrđen dakle određeni napredak, zakonsko reguliranje, formiranje institucija, praksa ali javnost je tada, javnost, mediji, građani su otišli raskorak svojih očekivanja i onoga što se stvarno događalo što je naročito zapravo buknulo kroz korupcijske, velike korupcijske afere. I tako smo pred završetak pristupnih pregovora dobili jedan po meni krut zakon. Na neki način bio je donesen po diktatu EU, ali je uredio ovu materiju i u biti došli smo do ovoga da formirano ovo povjerenstvo koje stvara jednu vrlo bogatu i vrijednu praksu evo sad skoro 4 godine. Povjerenstvo za sukob interes svojim radom, svojim javnim sjednicama privlači pažnju medija i javnosti što je dobro jer javnost zanima koji su političari u biti na njihovom tapetu, da li su nešto zgriješili ili nisu zgriješili. Uloga medija je tu jako bitna i dobro je što je vrijeme pokazalo i medijima je trebalo da priviknu se u biti da se educiraju kako će pratiti postupanje Povjerenstva za sukob interesa jer prve sjednice su po meni grozno medijski izvještavane jer je sukob interesa više izgledao kao udruženi zločinački pothvat nego zapravo kao sukob interesa. Moje viđenje sukoba interesa da je to jedna svakodnevna i normalna situacija za svakog javnog dužnosnika koja se može spriječiti i može se razriješiti. Spriječiti se može ako imamo jasna pravila postupanja a razriješiti to možemo dakle svojim javnim djelovanje, otklanjanjem uzroka koji su doveli do takve situacije. Samo izvješće je opširno, detaljno i pokazuje zapravo kad se pažljivo pročita koliko široko područje povjerenstvo pokriva, koliku stručnost traži, koliko su raznovrsni slučajevi kojima se bavi i kako u svakom od tih slučajeva zapravo mora definirati tu finu granicu da li postoji sukob interesa ili ne postoji, da li je prekršen zakon ili nije. S te strane i povjerenstvo vrlo često treba pomoć raznih državnih institucija gdje traži stručno znanje u poznavanju propisa koji reguliraju to neko područje koje je specifičan za nekakav konkretan slučaj. Osobno pratim rad povjerenstva, vrlo često čitam njihove odluke i ocjenjujem dosta hrabrim njihovu praksu. Smatram da su dosta veliki iskorak napravili u tamo onim područjima koje zakon ne regulira, odnosno ne pokriva što se vidi iz ovog izvješća. Isto tako osobno nekad imam i zamjerke na te odluke, nekad se ne slažem, mislim da su možda trebali postupiti drugačije ili donijeti drugačiju odluku ali ono što je sigurno da je svaka njihova odluka jasno i opširno obrazložena i vidljivo je dakle iz kojih razloga su takvo postupanje napravili odnosno zašto su takvu odluku donijeli. Iz samog izvješća izdvojio bi pet stvari koje smatram bitnim i zanimljivim istaknuti u ovoj raspravi. Kao prvo u samom izvješću je navedeno da odlukama povjerenstva kojima se utvrđuje da je određenim postupanjem propisnog dužnosnik povrijedio načela javnog postupanja, načela javne dužnosti koja su propisana u članku 5 da se tu zapravo tim odlukama stvaraju standardi ponašanja koja se očekuju od dužnosnika. To je vrlo hrabro. Odluke traže veliko umijeće da se obrazloži, jer smatram da je to vrlo klizak teren jer članak 5. kaže da dužnosnici u obnašanju javnih dužnosti moraju postupati časno, pošteno, savjesno, odgovorno i nepristrano čuvajući vlastitu vjerodostojnost i dostojanstvo povjerene im dužnosti, te povjerenje građana. Tu nema da tako kažem jasnih kriterija i gradacije i vjerujem da je u biti njima sad možda i lakše ako su izgradili praksu, ali nekad vrlo teško. Jer kažem nema jasnih kriterija što je nekad, da li je nešto časno ili nečasno, iako svi mi imamo osjećaj za čast i za savjesnost i za poštenje. Traži se zapravo puno umijeća da se to obrazloži. Ono što je loše u takvim odlukama, što nije njihova krivica što takve odluke zapravo nemaju upute o pravnom lijeku jer one ne propisuju sankciju. Ali u svom izvješću navode u biti sudsku praksu Upravnog suda koji kaže da prema ocjeni Upravnog suda to ne isključuje primjenu Zakona o upravnim sporovima, odnosno primjenu općeg pravila da se protiv pojedinačnog akta donesenog od strane javnog pravnog tijela mora osigurati sudska zaštita. I to je mislim dobro znati da zna svaki dužnosnik, jer kad dobije takvu odluku da može zatražiti sudsku kontrolu takve odluke upravo da bi zapravo ako smatra da nije u pravu takvu odluku pobio, odnosno da bi sud potvrdio praksu Upravnog suda kako bi se zapravo ta praksa učvrstila, kako bi svi drugi, pa i taj dužnosnik koji je u tom trenutku to načelo povrijedio znao ponašati se u buduće. Drugu činjenicu koju bih istaknuo iz ovog izvješća su odluke, statistika odluka. Navedeno je da su donesene 103 odluke. Ono što je zanimljivo je struktura tih odluka. Najčešće kršenje zakona se zapravo odnosi na članstvo u nadzornim odborima iako je to zapravo prilično jasna zakonska obaveza i prilično su jasne zakonske norme kad se može, a kad ne može dužnosnik biti u nadzornim odborima, odnosno upravnim tijelima. Ipak statistika pokazuje zapravo 49, skoro 50% odluka se odnosi na tu jednu stvar. Mislim da je to zapravo više nepažnja dužnosnika, needuciranost i možda i nemar nego neka namjera kršenja zakona. Druga statistička kategorija se odnosi na obavještavanje o imovinskom stanju dužnosnika. Radi se samo o 14 odluka. Tu isto vjerujem da je zapravo se u većini tih odluka radi o nepažnji, nego o namjernom kršenju zakona. Treće što bih istaknuo u ovom izvješću o čemu se govori je slučaj, dakle ovo izvješće pokriva razdoblje u kojem se dogodila jedna možemo reći i neugodna situacija koja je praćena velikom medijskom halabukom. Kad je Agencija za zaštitu osobnih podataka rješenjem zabranila javnu objavu određenih podataka dužnosnika na web stranicama Povjerenstva, te je Povjerenstvu naložila brisanje tih podataka i poduzimanje određenih, odnosno odgovarajućih tehničkih mjera zaštite. Povjerenstvo je postupajući po rješenju privremeno uklonilo sve imovinske kartice s javne objave, dakle kao javno objavljene što je dovelo, dakle do velike medijske halabuke. Pisalo se ne znam da je Vlada naložila micanje imovinskih kartica, svašta nešto. Mislim da je to možda i dobra škola i Povjerenstvu ali i Agenciji za zaštitu osobnih podataka, jer i Povjerenstvo je samostalno neovisno državno tijelo i Agencija je samostalno neovisno tijelo koje odgovara samo Hrvatskom saboru. I mislim da je zapravo to pouka za sve, sva naša takva tijela koja su neovisna i samostalna, zapravo da možda bolje surađuju, odnosno da preveniraju da se ne događaju ovakve situacije jer u javnosti se pokazalo, dakle ovaj događaj uvijek krivo tumače i krivo interpretiraju. Četvrta stvar koju bih htio istaknuti iz ovog Izvješća su neke teme koje je Povjerenstvo otvorilo za budućnost, dileme koje se pojavljuju u njihovu radu i prijedlozi za moguće zakonske izmjene. Tako navode primjere iz komparativne prakse, da nisu rijetki primjeri država čija tijela u provođenju provjera iz podnesenih imovinskih kartica imaju mogućnost, dakle da zatraže podatke od banaka i drugih financijskih institucija. To naše Povjerenstvo ne može sukladno odluci Ustavnog suda već dakle kako navode u svom izvješću zapravo zainteresirana javnost postaje najvažniji kontrolor istinitosti prijavnih podataka u imovinskim karticama. U tom smjeru se u izvješću navodi jedan primjer kako je Porezna uprava odbila postupiti sukladno zahtjevu Povjerenstva da se dostave podaci koji svjedoče o stjecanju prihoda na pojedinim bankovnim računima koje je Porezna uprava prikupljala u postupku provođenja poreznog nadzora kako bi se utvrdilo je li porezna obveza, dakle ispunjena, odnosno da li je plaćen porez. Pri tom Povjerenstvo što je zanimljivo, dakle predlaže da se u budućim normativnim rješenjima uspostavi jedna međuinstitucionalna suradnja gdje će se izričito obuhvatiti Porezna uprava, da u biti na neki način dostavi rezultate poreznog nadzora koji su, dakle i u odnosu na dakle dokaze koji su pribavljeni u provođenju postupaka iz djelokruga rada i drugih tijela što smatram vrlo zanimljivim za budućnost pogotovo kad kako ćemo to riješiti, kakav će biti zakonski prijedlog i kako ćemo mi to ovdje raspraviti kad zakon odnosno prijedlog zakona dođe u Hrvatski sabor, a on je akcijskim planom i Strategijom za borbu protiv korupcije najavljen. Osobno smatram da naglasak i to je kolega zastupnik Glavašević istaknuo koliko sam ja shvatio, da treba staviti na etičko postupanje dužnosnika, a ne samo na sprečavanje sukoba interesa i upravo ovaj smatram i bitnim ovaj kodeks za zastupnike kojim bi se moglo puno toga unaprijediti odnosno možda prevenirati da mi zastupnici kao javni dužnosnici dođemo u situaciju da smo u sukobu interesa. I za kraj, istaknuo bi jednu zanimljivost iz dosadašnje prakse Povjerenstva za sukob interesa, dakle povjerenstvo je ocijenilo da primjerice povećanje plaće dužnosnika gdje dužnosnik nije stekao vrijednost veću od pet tisuća u godini u kojoj je plaća povećanja, ne predstavlja bitnu promjenu u imovinskom stanju dužnosnika, te stoga ne postoji obveza da na kraju godine tu promjenu prijavi. Kako je najavljena porezna reforma koja još nije došla u saborske klube i ne znam kako će izgledati, ali moguće je da određeni krug dužnosnika dobije povećanje plaće veće od pet tisuća kuna na razini jedne godine, dakle onda apeliram s ove govornice da svi zastupnici ako nam se to dogodi, a i drugi javni dužnosnici da vodimo o tome računa da ako nam prijeđe povećanje taj iznos na godišnjoj razini da moramo povjerenstvu prijaviti promjenu odnosno povećanje plaće. Na kraju izvješće istaknuo bi da izvješće povjerenstva u svakom slučaju treba pohvaliti i podržati i treba podržati njihove napore da postignu svrhu zakona, a to je da dužnosnici u obavljanju javne dužnosti zaborave osobne stvari, a brinu se za javne. Hvala.
Zahvaljujem. Nema replika. Sljedeći klub zastupnika koji se javio za sudjelovanje u raspravi je Klub zastupnika SDP-a i njihov predstavnik Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovana predsjednice povjerenstva, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Ajmo najprije da postanemo još jednom svjesni što je ovaj zakon. Ovaj zakon se ukratko može opisati ono što je dozvoljeno građanima, nije baš sve dozvoljeno dužnosnicima. Ono što naprave gađani neće biti kažnjeno, ali ako tu istu stvar naprave dužnosnici bit će kažnjeno. Naravno treba tu vrlo pažljivo, fino i kirurški precizno odvagnuti kada su neka načela u ovome zakonu prekršena, a kada nisu, kada neko djelovanje i u kojim okolnostima jest sukob interesa, a kada nije ili kada je neko djelovanje zloupotreba posebnih prava koje ima dužnosnik, a kada nije. Najgori kriterij koji političari mogu zauzeti je kada to napravi neko naš onda to nije problem, a kada to napravi neko od ove druge strane onda je to problem. Također treba jasno reći da pojedine medijske interpretacije pojedinih slučajeva pred povjerenstvom, neovisno o tome sa koje strane su dolazile nisu bile najispravnije, bile su pomalo preuveličavane i na taj način su unatoč velikom trudu povjerenstva da pošalju pravu sliku o njihovom radu, ipak znala poslati i krivu sliku o njihovom radu. Što se tiče samog izvješća Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa za 2015. godinu, ono je vrlo detaljno, vrlo obrazloženo, argumentirano i klub SDP-a će podržati prihvaćanje ovog izvješća. Ajmo sada malo na konkretne stvari. Prvo, iz izvješća povjerenstva vidi se da je skoro pola odluka doneseno zbog povrede članka 14. stavka 1. odnosno zbog boravka dužnosnika u nekim tijelima u kojima po zakonu po tom stavku članku i stavku nisu trebali boraviti. Najviše se radi o imenovanju upravna vijeća, raznih agencija državnih, najčešće se radi o agencijama u čiji djelokrug isto spada u djelokrug tijela u kojem je taj dužnosnik radio i što je najgore od svega tu nije došlo do povrede zakona temeljem odluke dužnosnika, nego temeljem odluke Vlade ili nekog drugog tijela koje je imenovalo tamo tog dužnosnika, on je bio nedovoljno pažljiv ili vladine službe su bile nedovoljno pažljive da uoče da se radi o prekršaju iz članka 14., a to se opet dogodilo zato što je relativno kasno počeo raditi u povjerenstvu u odnosu na donošenje tog zakona pa su neki ljudi već bili tamo i nisu imali dovoljno svijesti da to nije dopušteno jer se eto niko o tome prije nije vodio računa ili se to može najbolje opisati u onoj sintagmi o slučajnoj državi. Dakle nešto se dogodilo slučajno, a na kraju smo shvatili da to nije uredu. Druga javna stvar koja se dogodila 2015.godine radi se o opjevanom sukobu Agencije za zaštitu osobnih podataka sa Povjerenstvom za odlučivanje o sukobu interesa. Dakle dogodila se jedna stvar da je jedno neovisno tijelo koje odgovara Hrvatskom saboru naložilo nešto drugom neovisnom tijelu koje odgovara Hrvatskom saboru i podnosi izvješće, a da su mediji krivca za to proglasili Vladu. Vlada nije mogla drugačije reagirati nego da se u tom sukobu opredijeli na jednu stranu i predloži razrješenje ovih koji su predložili po tada našem mišljenju krivu stvar. Naravno tu je bilo jasno da ne mogu obje institucije biti u pravu u isto vrijeme kada se zalažu za dijametralno suprotne stvari i Hrvatski sabor je taj koji tu dilemu treba razriješiti. Ponekad se zbog medijske prezentacije o kojem sam na početku govorio stvara neopravdani pritisak na Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa. Povjerenstvo se po mojoj ocjeni tom pritisku uspješno odupire, donosi odluke neovisno o pritisku, najčešće mislim na medijski, ne mislim toliko na politički. I to smo mogli vidjeti i u ovoj 2016. godini u jednom slučaju, mislim da je to i jedina sjednica Povjerenstva koju je televizija izravno prenosila. Dakle tu se vidjelo ustvari koliko je fluidna i fina i nedohvatljiva ta granica između nečega što je povreda načela djelovanja i što nije povreda načela djelovanja, mislim da je ta odluka Povjerenstva bila donesena podijeljeno, dakle nije bila jednoglasna. Također neka ograničenja u ovome zakonu su, mogu slobodno, u Zakonu o sprječavanju sukoba interesa mogu slobodno reći apsurdna, ne doprinose cilju zakona a stavljena su u Zakon 2011. godine tijekom procesa pristupanja RH Europskoj uniji i ja bi slobodno mogao reći da je malo briselska birokracija eksperimentirala u tome zakonu, ne previše ali nešto je. Najočitiji primjer je ograničenja lokalnih dužnosnika da se ne mogu zaposliti negdje ili da ne mogu imati neku, neku funkciju u obrtu ili negdje godinu dana nakon prestanka obnašanja dužnosti a u isto vrijeme ostvaruju pravo na plaću od 6 mjeseci. Dakle sljedećih 6 mjeseci država im nešto ograničava a ne omogućava im nekakvu nadoknadu za to ograničenje, dakle to je malo i nesrazmjerno i mislim da bi se jednim žešćim propitivanjem ustavnosti takve odredbe moglo doći do zaključka da je to ograničenje nesrazmjerno veliko. Također imenovanje dužnosnika jedne javne institucije u neko tijelo koje kontrolira drugu javnu instituciju je također upitno zašto je to u zakonu. Naime, ne vidim da je tu sukob javnog i privatnog interesa dužnosnika, više se radi o sukobu dva javna interesa koje dužnosnik mora, s čime mora uspješno upravljati jer bi po tome i svaki zastupnik u Saboru kada raspravlja o nečemu s čime ima više veze nego neki drugi zastupnici također bi se moglo dovesti u tu poziciju da mu je pozicija takva da svojim izlaganjem može dovesti u sumnju svoju vjerodostojnost i nepristranost a Sabor je upravo Ustavom definiran kao mjesto gdje se može slobodno pričati pa čak i sa zaštitom od kaznenog progona za nešto što izreknete u ovoj dvorani a ne izreknete izvan ove dvorane. Također sve što se tiče kritike na zakonska rješenja obično koristimo u situacijama raspravljanja o izvješću Povjerenstva iako povjerenstvo s time ima najmanje veze. Povjerenstvo je dužno provoditi zakon koji je donio Sabor. U ovoj zemlji vlast pripada Saboru a ne Povjerenstvu ili sudovima koji kasnije kontroliraju njihove odluke. I što su odredbe zakona jasnije to je manji diskrecijski prostor i Povjerenstvu i sudovima da krivo protumače ono što je Hrvatski sabor odlučio. Zato mislim da je ovome zakonu potreban jedan remont da se na temelju dosadašnjih izvješća Povjerenstva, dosadašnje prakse da se jednostavno neke stvari preciznije propišu jer je onda lakše i dužnosnicima. Dakle nije ugodno kada zbog neke dvojbene interpretacije, nejasno napisane norme dovodi se u pitanje vaša osobna vjerodostojnost i zakonitost postupanja sa čime jednostavno se dovodite u neugodnu situaciju da morate odgovarati na nešto s čime nemate ama baš nikakve veze. Ali na kraju krajeva nitko ni nas nije tjerao da budemo dužnosnici, sami smo se kandidirali, odnosno stranka nas je kandidirala prema tome to je ono što spada u opis posla. Nije jedino dobro kada vam ova suprotna strana to dodatno potencira iako je svjesna da nije u pravu, ali dobro i to je dio političke utakmice. Ono što je ocjenjivano u ovom izvješću ovdje je detaljno navedeno. Već prva izlaganja i predsjednice Povjerenstva i klubova prolaze zbog replika što možda nije loše je je to znak da se, ili bez velikog broja replika, što nije loše jer je to znak da smo ipak svjesni da je Povjerenstvo u ove tri godine ispunilo i naša očekivanja i svoju svrhu postojanja, da odluke donosi neovisno o tome iz koje je stranke dužnosnik, da odluke pokušava donijeti tako da budu jasno obrazložene i da budu putokaz drugim dužnosnicima kada se nađu u istoj situaciji kako da postupe. Sama činjenica da sve veći broj dužnosnika traži mišljenja Povjerenstva za neka svoja postupanja pokazuju da su i dužnosnici toga svjesni. I prema tome mislim da uz određene korekcije ovoga zakona, uz određene popravke ovoga zakona da će Povjerenstvo u sljedećem razdoblju tu svoju ulogu još dodatno ispuniti i poboljšati. Također ovo je jedna od tema kada međusobno pričamo s kojim se više-manje nalazimo u istoj situaciji pa se i slažemo. Naravno nije dobro da se ova rasprava pretvori u nešto što bi se moglo nazvati sindikat dužnosnika a to je da se sada jedni drugima žalimo i da nailazimo na međusobno razumijevanje kako su neke stvari u zakonu loše postavljene i kako ustvari je netko od naših ili vaših dobio kaznu zbog nečega što inače smatramo da inače ne bi trebalo biti kažnjivo po odredbama ovoga zakona jer i to na neki način loše utječe na javnu percepciju rada dužnosnika jer javnost može reagirati „vidi ih, opet se, kada se radi o njima, vrlo se lako dogovore o tome šta bi trebalo promijeniti da njima bude još bolje“ Prema tome, evo i to je moj jedan apel da se ova rasprava u to ne pretvori. U tom smislu još jednom želim reći SDP će podržati ovo izvješće. Ono što bi želio dodatno naglasiti je prijedlog za preispitivanje prakse povjerenstva što se tiče članka 13. stavka 1. Zakona o sprječavanju sukoba interesa a to se odnosi na definiciju druge javne dužnosti. Postoje određene dužnosti u određenim udrugama koje se mogu smatrati javnim dužnostima po ovome zakonu. Radi se o onim udrugama kojima je po drugome zakonu, kojima su dodijeljene javne ovlasti primjerice Crveni križ, Hrvatski autoklub ili svi nacionalni i županijski sportski savezi koji imaju javne ovlasti temeljem Zakona o sportu. Dosta često je bila u Saboru rasprava o jednome zastupniku koji je postao predsjednik Hrvatskog košarkaškog saveza, da li je on u sukobu interesa i to po članku 14. Zakona o sprječavanju sukoba interesa i po članku 40. i nekome Zakona o sportu. Ali u stvari pravi razlog nespojivosti te dužnosti trebao bi biti članak 13. Zakona o sprječavanju sukoba interesa i tu je dakle prijedlog povjerenstvu da preispita svoju praksu, a vjerojatno i Hrvatskom saboru da na to upozori i da se o tome očituje. Jer ponavljam dakle u ovoj zemlji vlast je ipak Sabor i on donosi ono što smatra da treba provoditi, a naravno ako u nečemu pogriješi tu je Ustavni sud da to ispravi. Ali ne vidim u čemu bi to bilo problematično ako je već problematično onda recimo pomoćnik ministra gospodarstva bude u isto vrijeme u upravnom vijeću neke agencije koja je u djelokrugu Ministarstva gospodarstva. Dakle i jedno i drugo je javni a ne privatni interes. Zahvaljujem.
Zahvaljujem zastupniku Bauku. Prvi zastupnik, odnosno zastupnica koja se javila za repliku je zastupnica Sabina Glasovac.
Hvala vam gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Bauk u vašem izlaganju istaknuli ste određene nelogičnosti definirane Zakonom o sprječavanju sukoba interesa pa ste naveli zapravo jednu situaciju u kojima se vrlo često mogu naći lokalni dužnosnici po prestanku obnašanja mandata jer im Zakon o sprječavanju sukoba interesa zapravo onemogućava da godinu dana nakon prestanka obnašanja dužnosti sklope ugovor s bilo kojim od tijela, odnosno pravnih osoba s kojima su došli u doticaj za vrijeme obnašanja te iste dužnosti. A s druge strane znači postoji taj jedan procjep od 6 mjeseci prava na primanje plaće i ovih drugih 6 mjeseci do godine dana kada zapravo ti dužnosnici se nalaze u vrlo jednom suženom prostoru pri zasnivanju novog radnog odnosa. Međutim, ja bih vas podsjetila da smo mi ovdje upravo u Hrvatskom saboru prije 2 tjedna čini mi se izmijenili Zakon o pravima i obvezama državnih dužnosnika na način da će dužnosnici koji su proveli manje od godinu dana na mjestu dužnosnika ubuduće neće moći po prestanku obnašanja dužnosti primati 6 mjeseci, puno je i 6 mjeseci, pola plaće nego će morati primati odnosno imati pravo primati 3 mjeseca pune i 3 mjeseca pola plaće. Što zapravo isto te dužnosnike dovodi u situaciju da godinu dana neće moći sklapati ugovore i bit će taj jedan pravni procjep. I ponovit ću ono što sam rekla i u raspravi o prijedlogu izmjena i dopuna Zakon o obvezama i pravim državnih dužnosnika da smanjivanja prava državnih dužnosnika ali nikako donošenje zakona ad hoc gdje se recimo predložene odredbe zakon i koji je i usvojen u Hrvatskom saboru nisu apsolutno usuglasile sa Zakonom o sprječavanju sukoba interesa. To je nešto što ne bismo kao visoki dom trebali raditi.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku zastupnik Bauk.
Kolegice u pravu ste što se tiče lokalnih dužnosnika, obzirom da 2017. godine u 5 mjesecu su lokalni izbori a da negdje drugi krug je početkom 6 što znači da bi oni koji bi izgubili izbore imali pravo još do 12 mjeseca 2017. godine. Ima dovoljno vremena da se ta odredba zakona uskladi s logikom. Dakle ili da se propiše godinu dana pravo na plaću što vjerujem da se neće desiti ili da se propiše zabrana 6 mjeseci a ne godine dana. To bi bilo logično rješenje. I onda da se u toj izmjeni obuhvate svi dužnosnici na koje se zakon odnosi, da norma glasi da imaju ove zapreke iz zakona onoliko dugo na koliko imaju pravo na naknadu. Pa onda ovi koji su bili do kako je ono 6 mjeseci nemaju uopće pravo na naknadu trenutno, dakle oni onda ne bi imali niti zapreke. To bi bilo logično, proporcionalno i najpravednije rješenje. Dakle slažemo se da kada se neki propis mijenja da se treba vidjeti koji je još propis s time povezan jer sam ja siguran da je ova odredba u godinu dana u Zakonu o sukobu interesa upravo unesena zbog ovih drugih 6+6 koji su bili u drugim zakonima. Prema tome, prilika je da se to promjeni i neka druga ograničenja a da se neka druga ograničenja npr. stave. Otprilike dakle ako netko ne može poslovati s gradom ali onda može poslovati s gradskom firmom. Pa onda to je jedno zaobilaženje odredbe Zakona o zabrani poslovanja sa jedinicom lokalne samouprave npr. gdje je taj gradonačelnik ili načelnik.
Zahvaljujem zastupniku Bauku. Slijedeći zastupnik koji se javio za repliku je zastupnik Ivan Vilibor Sinčić. Izvolite.
Hvala vam predsjedniče Sabora. Kolega Bauk govorili ste kako neke stvari nisu do kraja ili detaljno dovoljno propisane. U takvim situacijama zna se dogoditi, vjerojatno ne samo u ovoj instituciji, nego u mnogim drugim institucijama i ministarstva da službenik koji obrađuje neki predmet pošto eto ne postoji propisano zakonom ili nekakvim pravilnikom metoda što treba napraviti u nekom slučaju, ne postoji praksa dugotrajna, jednostavno službenik ne želi preuzeti odgovornosti i napraviti presedan znači prvi puta napraviti neku inovaciju i donijeti odluku i preuzeti odgovornost. Mnogi to ne žele napraviti. I što onda rade? Pitaju šefa. Zna se dogoditi da šef napravi istu stvar, ne želi preuzeti odgovornost i onda on pita Zna se dogoditi da šef napravi istu stvar, ne želi preuzet odgovornost. I onda on pita svojeg šefa, a to je najčešće nekakav ministar ili nekakav, dakle dužnosnik koji je postavljen politički, kojega je imenovao ovaj Sabor. I ondje gdje nije, dakle u detalje propisano rješenje zna se desiti da se otvara prostor za političku intervenciju. Znači odluka, sud, volja ministra odlučit će u tom slučaju što je po zakonu, a što nije po zakonu. Sjetimo se na kraju krajeva krize koja je bila u ovome Saboru u prošlom sazivu kada je najveća oporbena stranka imala po Poslovniku, dakle pravo da predloži predsjednika Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Bio je to tada Ranko Ostojić. Međutim, vladajuća većina je odbila poduprijeti takav prijedlog. Tu se sukobljavaju dva prava, pravo oporbe da predlaže ali i pravo većine da ne podrži takav prijedlog. Jednostavno nije precizno definirano. I što bi bilo na kraju da nije vladajuća većina popustila? Možda ne bi uopće bio imenovan predsjednik toga odbora. Prema tome, treba biti puno precizniji kada se rade, dakle takvi propisi. Hvala.
Hvala zastupniku Sinčiću. Odgovor na repliku zastupnik Bauk.
Ako ste me pozorno pratili, a vjerujem da jeste izrekao sam rečenicu da što su jasnije odredbe u zakonu da je to manje diskrecijsko pravo nekoga da o tome odlučuje. To vrijedi i za sve druge zakone i za sve službenike koji provode zakon. Naravno ako se službenik dovede, ako službenik dođe u situaciju da zbog nejasne zakonske odredbe ne zna kako postupiti, onda sve što treba je ili da traži uputu od resornog ministarstva, a ako baš radi u tom ministarstvu da tu svoju dilemu delegira višem svome nadređenom koji onda mora na jedan način tu dilemu razriješiti, koji može razriješit dilemu tako da ako je potpuno uvjeren da je to tako da kaže službeniku šta da napravi ili da sazove jedno šire tijelo i konzultacijama definira koje je ispravno i pravo rješenje. To bi pravi šef napravio, dakle sazvao bi jedno šire tijelo, veći broj ljudi, razmijenio mišljenja. Ako svi imaju mišljenja ista valjda je to to. Ako pak imaju različita mišljenja on ima odgovornost da kaže tko je u pravu ili ako se toga boji da podnese ostavku. Nema vam drugog načina funkcioniranja. Dakle, mora država na neki način funkcionirati. A ako je to toliko problematično predloži izmjenu ili predloži, dakle bolje definiranje u zakonu. Što se tiče prava opozicije ona su uvijek definirana onim što donese parlamentarna većina. Ako je parlamentarna većina donijela da zakon da opozicija, odnosno najveća oporbena stranka ima pravo na to mjesto nek' se to provede. Ako smatraju da to nije dobro neka promijene zakon i opet će bit zakonito stanje. Inače svaka arbitraža po zakonu je politička arbitraža zato što zakon ne donosi Sabor koji je eksplicitno političko tijelo. Zahvaljujem.
Hvala zastupniku Bauku. Sljedeći klub zastupnika koji se javio za sudjelovanje u raspravi je Klub zastupnika HDZ-a i u njihovo ime zastupnik Blaženko Boban. Izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi članovi Povjerenstva o sukobu interesa. Srdačno vas pozdravljam sve vas poštovane kolegice i kolege saborski zastupnici. Da evo pred nama je i to opširno izvješće Povjerenstva o sprječavanju sukoba interesa koje je uistinu napravljeno studiozno, temeljito, analiziralo gotovo sve podatke i na neki način kroz dijagrame, pa čak i popise koje mislim da su čak i suvišni u samom izvješću Povjerenstva jer su ih mediji jako dobro pratili. S te pozicije klub HDZ-a će podržati ovo izvješće što ne znači da kritički, odnosno sugestivno pa i kritički se nećemo osvrnuti na jedan dio ovog izvješća i na jedan dio rada samog Povjerenstva koje je uistinu radilo nepristrano, samostalno i bez utjecaja politike. Ali ne bih tako rekao i bez utjecaja ostalih segmenata hrvatskog društva. Prvenstveno mislim medija. Za sami početak treba naglasiti da je ovo Izvješće za 2015. pa evo kolega Bauk se jednim dijelom osvrćao i na Izvješće za 2016. godinu kojeg još nemamo ovdje pred sobom. O njemu ćemo kad dođe na red, ali vjerujte mi da i ja i moj klub imao što reći i vezano za to izvješće iz šesnaeste kad dođe vrijeme. Citirat ću jedan dio iz uvoda. Zakonom je propisana i definicija sukoba interesa, pa tako sukladno članku 2. ZSSI-a sukob interesa postaje kada su privatni interesi dužnosnika u suprotnosti sa javnim interesom, a posebice kada privatni interes dužnosnika utječe na njegovu nepristranost u obavljanju javne dužnosti ili se osnovano može smatrati da privatni interes dužnosnika utječe na njegovu nepristranost u obavljanju javne dužnosti ili privatni interes može utjecati na njegovu nepristranost u obavljanju javne dužnosti. Ovdje se postavlja pitanje također i Povjerenstvo također mora raditi na način da mu je javni interes iznad interesa bilo kojeg dužnosnika. Ovdje ne mislim o donošenju konačne odluke, nego o tajmingu stavljanja određenih predmeta na sjednice Povjerenstva i sami tajming sjednica Povjerenstva. No, slažem se također da sve to što je nedorečeno trebalo bi zaista revidirati u ovom Zakonu o sprječavanju sukoba interesa kao i niz nekih drugih segmenata kroz ovo izvješće koje ćemo uočiti. Jer budimo svjesni toga da ovo Povjerenstvo u mnogome doprinosi imageu dužnosnika svojim istupima, svojim objavama i svojim radom. Ono ne mislim samom odlukom nego pristupu obrazloženja odluke, pristupu tajminga sjednica uoči ne znam nekakvih izbora lokalnih, parlamentarnih, bilo kojih drugih i stavljanju predmeta pojedinih na same te sjednice uistinu doprinosi imidžu pojedinih dužnosnika. Naime, nije interes javnosti jednak u vrijeme predizborne kampanje bilo koje vrste, lokalne, parlamentarne i interes javnosti u nekako rekao bih tako gluho vrijeme jer je to jednostavno tako. Takva je javnost, takvi su mediji i onda povjerenstvo jednostavno može utjecati da određene selektivne predmete upravo tempira, stavlja na sjednicu i odluka u konačnici bude u pravilu isprava, ali ih stavlja na sjednicu recimo u to vrijeme kada je interes javnosti povećan. Da, ovi statistički podaci su pokazali da je rad povjerenstva jako intenzivan bio u 2015. godini. Ukupno 358 predmeta, a 118 je okončano, sve 44 sjednice su bile ovdje kako kaže javno. Mene interesira da li je bila koja sjednica zatvorena za javnost, što ovdje u predmetu nije navedeno i naravno pobrojani su statistički temeljem kojih zakona su ovih 94 koje su donesene odluke donesene i gdje je prekršaj. Kolega Bauk je već rekao gotovo pola njih se odnosi na članak 14. uglavnom stavak 1., a to su imenovanja upravna, nadzorne odbore i upravna vijeća što ja mislim da je kolega Bauk u ovom segmentu uistinu bio u pravu jer tu vrlo često se dogodi da ljudi nisu upoznati ni sa pozicijom, a ni zakonskim okvirima onih koji ih je predložio možda čak politički inzistirao da bude tamo, a na koncu su došli do toga. U 2015. godini je zaprimljeno 805 izvješća o imovinskom stanju dužnosnika. Ja mislim da ovdje uistinu treba pojednostaviti proceduru. Evo sada smo ovih dana u jednoj situaciji gdje dužnosnici koji su imali prekid od tri, pet dana morali su dostaviti dvije imovinske kartice. Jednu za prestanak mandata 8. saziva Sabora i za tri dana kasnije novu imovinsku karticu za početak novog mandata 9. saziva Sabora. To je jedan eklatantan primjer što se odnosi ovdje evo na nas koji smo ovdje, ali vjerojatno takvih primjedbi još ima. Dakle potrebno je uistinu pojednostavniti proceduru jer na neki način i samom povjerenstvu bi bilo puno lakše raditi. Činjenica jeste da je ovaj naš zakon koliko mi to htjeli priznati ili ne jedan od uistinu jedan od najtransparentnijih ali isto tako jedan od najradikalnijih zakona unutar cijele EU. Ja mislim da ovaj zakon ne zbog tog, to je pohvalno što je on jedan od najtransparentnijih, pa jedan od najradikalnijih, ali bi ga trebalo mijenjati zbog nekih drugih nedorečenih stvari jer u više navrata ovdje vidjeli smo da je povjerenstvo zatraživalo nekakva mišljenja pa čak je i samo povjerenstvo ostalo u dilemi. A s druge strane neke banalnosti o kojima je govorio kolega Bauk su se pojavljivale na samim sjednicama povjerenstva da ni oni sami su vrlo brzo zatvarali te predmete. Nadalje, također je potrebno povjerenstvu ono što dođe kao anonimna prijava. Bilo bi korektno da jednostavno ostane anonimna do momenta dok povjerenstvo ne donese konačnu odluku. Jer ako je anonimna prijava onda jednostavno i javnost i mediji ha razapinju osobu, razapinju čovjeka, a anonimnu prijavu može uputiti bilo tko i bilo kako i možda bez ikakvog argumenta i bez ikakvog razloga. Dakle te anonimne prijave moraju biti javne i medijima dostupne i široj javnosti u momentu kada povjerenstvo donose konačnu odluku o toj prijavi. A ne da za vrijeme samo dok se već prijava sama prijava dostavila povjerenstvu. Kratko ću se samo osvrnuti na ovaj tehnički dio, za pohvalu je ušteda financijskih sredstava, mislim da je 2015. 5,5 milijuna kuna predviđeno 150 tisuća kuna manje nego u 2014. godini, a vi ste ipak poslovali gotovo sa milijun kuna i 46 tisuća kuna uštede što je za pohvalu. Ali s obzirom na promjenu informatičkih sredstava što uistinu mislim da treba, a vi ste već najavili pa o tome neću posebno, mada sam mislio i o tome par riječi, ali kada ste već najavili rad, mislim da je potrebno zaista ta sredstva nije uvijek dobro ako se sredstva i ne potroše jer onda se prema javnosti ide na način da se nije nešto odradilo. Dakle primjedba povjerenstvu, potrošite sredstva koja su vam planirana u proračunu jer to nije ušteda nego ono što je vama planirano. Jedino ukoliko su sredstva reprezentacije ili nečeg drugog ostala, e to je za pohvalu. Čuli smo kroz vaše izvješće da je Ustavni sud donio odluku negdje u studenom 2012. godine vezano o zaštiti podataka, a vi ste u 2015. imali odnosno 16. veljače pa nadalje borbu rekao bih tako sa Agencijom za zaštitu osobnih podataka s jedne strane i vas s druge strane o kojim je također govorio kolega Bauk, pa ništa posebno, ali me interesira u tom vakuum prostoru što se događalo sa tim podacima koje po Ustavnom sudu niste trebali ili niste smjeli objavljivati. Na stranu što ja mislim oko toga, ali je to ipak period od gotovo dvije godine. U ovom dijelu tamo postoji jedna odredba gdje do 30 tisuća kuna dodatna vrijednost odnosno pokretna imovina nije potrebno prijavljivati. Nedefinirano je što je to sa recimo polovnim ili starim automobilom koji ne vrijedi 30 tisuća kuna jer i njega treba prijavljivati po onom vašem obrascu treba ali s druge strane u koaliziji je sa ovom odredbom do 30 tisuća kuna, pokretnu imovinu nije potrebno prijavljivati pa je i to potrebno definirati i riješiti kroz izmjene zakona a vjerojatno ima takvih slučajeva još, meni je ovog časa samo taj segment pao na pamet. I na kraju ide vrijeme, ima još mnogo toga, ovaj članak 13. gdje vi kažete da je traženje mišljenja, ja ipak mislim da je možda vaše krivo tumačenje u samom zakonu jer da, ali i to je kolega Bauk govorio, pa dakle ne smije se obnašati drugu javnu dužnost, neću gubiti vrijeme na tome zato što evo istječe polako a imam još 2, 3 stvari koje su jako bitne. A to je, predlažete da na lokalnoj razini recimo predsjednici općinskih ili gradskih vijeća ili njihovi zamjenici također uđu u sustav dužnosnika. Ja mislim da to nije baš dobar prijedlog jer na neki način, O.K, možda velikih gradova i tu se slažem ali kada vi uzmete neke male općine od nekih 500, 700 ili 1000 stanovnika gdje je tamo građanin stanovnik te općine recimo do predsjednik općinskog vijeća i da on je dužnosnik uistinu mi se čini bizarno. Pa mogu reći i zamjenici načelnika u tim manjim općinama koji sada jesu u sustavu dužnosnika ali mislim da to je zaista bespotrebno. I mene interesira nešto drugo a to je što je recimo sa dužnosnikom na vrlo visokoj dužnosti u Vladi ili lokalnoj upravi koje uporno ne rješava određene predmete iz razloga što možda ima nekakav interes osobni u rješavanju predmeta prema građanima, u rješavanju kada je u odnosu ministarstva prema lokalnim zajednicama, pa i prema poduzetnicima. I ta šutnja administracije prema rješavanju određenih predmeta za interes stranke u postupku, ponavljam da li fizičkih osoba, građana određene lokalne zajednice, da li lokalne zajednice u odnosu prema državnim institucijama, da li poduzetnika, njegov se predmet ne riješi, tko zna što je u pozadini svega toga, možda se naknadno utvrdi da je u pozadini uistinu nešto što ide u interesu onome tko donosi takvu odluku i iz tih razloga nije donio odluku. I nije ušao u sukob interesa ali nije donio odluku. Ja ipak mislim da je puno veću štetu napravio nego netko tko je možda krivo ispunio obrazac prijave ili netko tko je tamo nešto, ispustio nekakav sat, automobil ili ne znam što drugo nego onaj tko nije donio takvu odluku a možda se u materijalnom smislu odnosi na milijunske vrijednosti da ta brzina njegove odluke, donošenja njihove odluke bude na korist lokalne zajednice, fizičke osobe ili poduzetnika. I taj segment u novom Zakonu o sprečavanju sukoba interesa u svakom slučaju je potrebno ugraditi. I na samom kraju, ovdje ste, rekao sam, možda je bilo i bespotrebno ali evo vi ste to zaista pedantno i kvalitetno napravili, izvješće o svim predmetima i to pojedinačno, jako interesantno. I kada se medijski to sve skupa pratilo, kada se to sve skupa medijski pratilo ispalo je medijski evo oni tamo iz HDZ-a, oni su svi od reda u sukobu interesa, oni svi ovako, oni svi onako. A dobro kolege drage analizirajte u ovom predmetu, ovo na samom kraju ove tablice koju je Povjerenstvo donijelo pa ćete vidjeti da po onom kolege Pernara, nas i Rusa 300 milijuna. Hvala lijepa.
Zahvaljujem zastupniku Bobanu. Prvi zastupnik koji se javio za repliku je zastupnik Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Boban ja bih samo iskoristio priliku da upravo u raspravi o ovom izvješću navedem nekoliko nelogičnosti koje mi se čini da mi kao zastupnici a i Vlada vjerojatno treba poduzeti, ispraviti kako bi olakšala položaj zastupnika koji tu dužnost obnašaju u vrlo kratko vrijeme. Naime mi smo u ovom 9.-tom sazivu Sabora, Sabor konstituirali 14. listopada, Vlada je imenovana 19. listopada. Svega 5 dana su pojedini zastupnici koji su mijenjali tehničke ministre bili zastupnici ovdje u Hrvatskome saboru i mnogi od njih nisu koristili nikakva prava koja im proizlaze iz Zakona o pravima i obvezama zastupnika u Hrvatskome saboru ali su si natovarili na leđa ogromne obveze. Pa mogu dati i primjer jedne naše kolegice koja je 5 dana bila zastupnica a prije toga je bila članica uprave u tvrtki, vlastitoj tvrtki i nakon što je položila prisegu istog dana je, za pet dana koliko će biti zastupnica trebala se izbrisati iz članstva u upravi u trgovačkom sudu, trebala je isti dan ispuniti, trebala je ispuniti imovinsku karticu za prijavu Povjerenstva za sprečavanje sukoba interesa i sada 6 mjeseci, odnosno godinu dana nakon što je svega 5 dana bila zastupnika i kažem nikakva prava nije koristila sada godinu dana ne može se u tu tvrtku vratiti na mjesto članice uprave koju je obnašala dugi niz godina. Tako da mislim da trebamo razmisliti kako i na koji način ovo pojednostavniti, da li je mogućnost da tehnički ministri od konstituiranja sjednice pa do, Sabora pa do imenovanja Vlade mogu obnašati dužnost zastupnika ili na neki drugi način riješiti jer je brojnim našim kolegicama i kolegama koji su svega 5 dana bili zastupnici itekako ovaj zakon i ovo postupanje otežalo normalno funkcioniranje nakon što se vrate iz Sabora i što su bili 5 dana zastupnici u normalan život koji su obavljali prije nego što su postali zastupnici, na svega 5 dana kažem.
Zahvaljujem zastupniku Bačiću. Odgovor na repliku zastupnik Boban.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Bačiću da uistinu tih anomalija ima i kroz raspravu sam rekao treba pojednostaviti prije svega samu proceduru jer evo ma i na vlastitom primjeru reći ću vam, ja sam imamo pauzu od saborskog mandata do saborskog mandata eto 6 dana koliko je bilo. Ja sam morao dvije kartice ispunjavati, jednu pa kroz 6 dana drugu. Uistinu je to neprimjeren. A da ne govorim, ja sam sada tu u klupama, ali evo kolegici koju ste spomenuli, vjerojatno ima još takvih i u prošlom sazivu je bilo kolega sjećam se sa ove naše druge strane iz SDP-a koji su prestankom obnašanja vlasti u momentu su bili u poziciji za dan, dva ili tri i nakraju su ih razapeli svi mediji, svi novinari i jednostavno nije to dobro. Zato sam rekao da naš zakon je uistinu jedan od najrigidnijih a s druge strane neke stvari poput donošenja odluka, odgovorne dužnosti, odgovornog dužnosnika se ne tretiraju odnosno bolje rečeno ne donošenje odluke odgovornog dužnosnika ne tretiraju se kao sukob interesa a puno, puno veću štetu učine i lokalnoj zajednici i pojedincu i poduzetniku i samoj državi. Dakle, zato je nužno potrebno mijenjati neke stvari, olabaviti, fleksibilno olabaviti u ovom smislu o kojem ste vi govorili a neke druge stvari koje uistinu idu na štetu građana treba dodatno pojasniti i nedopustiti, dana imamo transparentno i čisto i jasno povjerenstvo, sutra će neki drugi ljudi sjediti bilo u ovom ili onom povjerenstvu i nedopustiti da povjerenstvo mora promišljati o tome da li je ovo u sukobu interesa ili nije jer neke stvari su uistinu u samom zakonu nedorečene. Hvala.
Zahvaljujem zastupniku Bobanu. Slijedeći zastupnik koji se javio za repliku je zastupnik Bojan Glavašević. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega Boban imam tri opaske na vašu raspravu. Dakle krenut ću od kraja. Naveli ste jedan primjere dužnosnika koji zbog svojeg interesa zapravo ne rješava predmete. Ja vas moram upozoriti dakle ako postoji takva svijest i ako ta osoba to radi to se onda zove zlouporaba položaja i ovlasti a ne sukob interesa. I slučaj je ne za ovo povjerenstvo nego za USKOK. Druga opaska odnosni se na vaš komentar o tome kako je zapravo više implikaciju o tome kako je povjerenstvo ponekad dali pod pritiskom medija ili nekih drugih društvenih faktora biralo tajming i kalkuliralo sa tajmingom sjednica. Međutim, povjerenstvo ima propisane rokove u kojima mora raspraviti o pojedinim predmetima. I dakle u tim rokovima mislim da je nekako besmisleno govoriti o kalkuliranju ili o tajmingu. Rokovi su rokovi, oni su vrlo jasni i u tom smislu zapravo mislim u Hrvatskoj su svako malo izbori, dakle prošla godina je bila izborna, u naredne četiri godine imat ćemo i nekoliko izbornih ciklusa. Dakle jednostavno mislim da je u tom smislu možda vaš komentar bio suvišan. I na kraju, na samome početku pred početak vaše rasprave rekli ste kako povjerenstvo utječe na imidž dužnosnika. Međutim, tu vas isto moram ispraviti. Dužnosnici utječu na svoj imidž u javnosti ne povjerenstvo. Dakle možete se, vaš slučaj i vaš predmet se u raspravi povjerenstva može naći iz nekoliko mogućih razloga ako tražite mišljenje onda je ok, ili ako ste, mislim svakome se može dogoditi da se nađe na raspravi povjerenstva. Ali dakle prije svega sami utječemo mi kao dužnosnici na naš imidž, povjerenstvo s našim imidžima nema apsolutno nikakve veze i to je nešto što moramo mi djelovati da javnost osvijestimo. Evo hvala vam lijepa.
Hvala. Odgovor na repliku zastupnik Boban.
Hvala poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Glavašević, redom. Nedonošenje odluka dakle što USKOK ima raditi ako recimo pomoćnik ministra, evo vi ste replicirali pa ću reći kao primjer nije donio nekakvu odluku koju je trebao donijeti za interes određene stranke? On jednostavno nije, on odugovlači s donošenjem te odluke. Što USKOK s tim ima? On nije nikakav prekršaj napravio, očito je šutnja administracije. Dakle, na takve predmete ja mislim a oni jako utječu na niz segmenata u življenju u Hrvatskoj. Drugo, govorili ste o tajmingu i o ovom djelu, pa dobro ja nisam, ovo je izvješće za 2015. godinu ali evo kad je kolega Bauk u svom izlaganju spomenuo djelom 2016. onda ću i ja spomenuti djelom 2016. a u kontekstu vaše. Sjećate se predmeta o kojem je gospodin Bauk govorio? Jako brzo je riješen u mjesec dana, bilo je gotovo, povjerenstvo je donijelo odluku i išlo je dalje kako je išlo. Jedan drugi predmet koncem 6 mjeseca iste te 2016. gospodin saborski zastupnik predsjednik vašeg kluba Milanović je prijavljen povjerenstvu, prijavljen povjerenstvu, ta odluka ni dan danas nije donesena. Obrazloženje povjerenstva je bilo donijet ćemo je polovinom rujna, ionako su sad godišnji odmori. Znalo se je da su izbori negdje tamo 11. rujan i donijet ćemo je polovinom rujna. Eto danas se dogodilo da Milanović nije vlasti a odluke povjerenstva nema ni dan danas. Evo toliko o tom tajmingu. I treće imidž, ja sam im govorio o imidžu u kontekstu anonimnih prijava. Dakle, neke dužnosnike, mene, vas, bilo koga dođe u povjerenstvo anoniman prijava i o njoj već sutra bruje svi mediji, svi govore Bojan je napravio to, Blaženko je napravio to, jer je tamo došla anonimna prijava. Ja sam samo rekao kao prijedlog da o anonimnoj prijavi dok povjerenstvo ne donese konačnu odluku ne treba ići u javnost. Kad povjerenstvo donese konačnu odluku kakva god ona bila ona treba ići u javnost. Da ne bi temeljem anonimnih prijava narušavalo imidž moj, vaš ili bilo koga drugoga. Hvala lijepa.
Zahvaljujem zastupniku Bobanu. Slijedeći zastupnik koji se javio za repliku je zastupnik Damir Felak.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici pa evo ja ću gospodinu Bobanu da malo pojačam ono što je on rekao oko nekih stvari koje se tiču rada Povjerenstva o sukobu interesa i ovog izvješća. Prije svega pohvale za samo izvješće. Mislim da je ono vrlo iscrpno i korektno napravljeno. Ali ovdje je većina rasprava i koje su u ime klubova vođene su vođene u biti i o samom zakonu, zakonu koji je po meni dosta nedorečen. O tome govori i to da je mislim gospodin Bauk rekao da je zatraženo, zatražen je velik broj mišljenja, tumačenja znači dužnosnika koji nisu sigurni da li su u sukobu interesa ili nisu po nekom pitanju. I mislim da bi radi toga zakon trebalo doraditi i neke stvari definirati. Na primjer mislim da bi trebalo apsolutno definirati drugu javnu dužnost, jer u članku 3. su pobrojane tko su dužnosnici, ali u članku 13. stoji da ne smije obavljati drugu javnu dužnost. Ta druga javna dužnost je od strane Povjerenstva do sada tumačena dosta široko i nije jasno definirana i većina nas po neki puta i ne zna da je možda u nekakvom sukobu interesa jer obavlja neku dužnost a da ni ne zna da to Povjerenstvo smatra drugom javnom dužnošću. Tako da mislim da bi to u nekakvoj korekciji zakona, a da bi možda i samo Povjerenstvo već prije toga moglo nekakvom svojom odlukom definirati koja je druga javna dužnost. I još jedna stvar ovako jer mi je ostalo malo vremena. Potpuno se slažem da dopredsjednici, predsjednici općinskih vijeća nikako ne bi smjeli biti javni dužnosnici, pa i zamjenici načelnika jer oni primaju toliko male i simbolične naknade, a stavljaju im se ogromna ograničenja. I zbog toga veliki broj ljudi se jednostavno i neće ići u tu lokalnu politiku [[Upadica predsjednik: Vrijeme.]] jer imaju samo probleme radi toga, a to nam ruši onda kvalitetu cjelokupnog političkog tijela. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku, zastupnik Boban.
Da hvala poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega ja sam i govorio to. Sad zamislite u kontekstu evo vi ste na samom kraju replike rekli jedan zamjenik općinskog načelnika ili ne znam dopredsjednik općinskog vijeća, osoba da ona sada sutra po ovom novom prijedlogu Povjerenstva bude dužnosnik kakva bi to situacija bila a da čovjek ne može zaista obavljati još jednu javnu dužnost uistinu bi to bio narušen do kraja kredibilitet dužnosnika na lokalnoj razini, smanjilo jako puno potencijal političkog djelovanja na lokalnoj, općinskim i gradskim razinama i samim tim pa reći ću iskreno i građanima ograničilo njihov izbor za čelnika njihove lokalne uprave jer na taj način ljudi se zaista neće kandidirati ni baviti ovim poslom ako imaju tolikih zapreka i ako imaju tolikih problema, a rekao bih bez ikakvog razloga. Hvala.
Hvala zastupniku Bobanu. Zastupnik koji se također javio za repliku je zastupnik Marko Vešligaj.
Hvala gospodine predsjedniče. Evo gospodine uvaženi zastupniče Boban, vaša rasprava me ponukala da se javim s obzirom da i sam dolazim iz lokalne samouprave. Mislim da nema nikakvoga smisla, niti nikakve logike da predsjednici gradskih vijeća, njihovi čak potpredsjednici da postanu dužnosnici. Jer pitam što je dalje? Hoćemo ići dalje na gradske ili na općinske vijećnike? Hoćemo li i dalje profesionalizirati te ljude? Pa iz čega ćemo ih financirati? Iz ovih siromašnih budžeta koje imaju lokalne samouprave posebno u sjevernom dijelu Hrvatske. Što bih se još želio ovdje osvrnuti jest također i sami gradonačelnici i zamjenici gradonačelnika ili načelnika u malim općinama koji su prvenstveno volonteri. Mislim da bi trebali tu također napraviti jednu distinkciju između volonterskoga obavljanja posla i samoga profesionalnoga obavljanja posla. Jer do čega ćemo doći? Doći ćemo do toga da se u manjim lokalnim jedinicama više nećemo uopće moći naći ljudi koji će se kandidirati za te funkcije. Znači to je nešto što nam prijeti. Spomenut ću jedan primjer. Recimo primjer, imate primjer obrtnika. Vi znate da u malim lokalnim sredinama su to ljudi koji se obično na neki način ih ili političke stranke ili neke nezavisne liste, zapravo ljudi i predlože da uđu na te javne dužnosti jer smatraju da svojim nekakvim iskustvom i svojim ugledom mogu pripomoći da se ta općina ili grad razvija. Međutim, oni recimo ne smiju biti nositelji obrta, ali mogu biti zaposleni u tom obrtu. Dakle, bez obzira što se oni niti kao zaposleni, niti nositelji ne smiju javljati zapravo na nekakve javne, znači za poslove u toj lokalnoj jedinici. Ali može se recimo javiti za posao u lokalnoj školi koje je osnivač županija. Ili može biti čak i ravnatelj recimo te škole kojoj je osnivač županija. Imali smo čak situaciju da smo imali ravnatelja jedne srednje škole u Krapinsko-zagorskoj županiji kojoj je istodobno bio i gradonačelnik. I s čim bih završio. Završio bih zapravo samo da Hrvatska nije samo Zagreb, Split ili Rijeka nego je i Hrvatska moja Pregrada, Nedelišće, Lepoglava, Trilj. Dakle i manje sredine u kojima vrlo teško vaš Solin u kojemu vam je vrlo teško naći ljude koji će se prihvatiti tih javnih dužnosti, a ukoliko ih profesionaliziramo bojim se da [[Upadica predsjednik: Hvala.]] ukoliko će morati biti profesionalci bojim se da ih uopće nećemo više niti imati.
Hvala. Odgovor na repliku.
Hvala poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega, drago mi je da se slažete ali ja sam to na neki način i matematički stavio. Zamislite sada u vašoj Pregradi ili negdje drugo, da po isteku mandata imate predsjednika općinskog vijeća, pa njegova dva zamjenika, pa imate načelnika, pa njegova dva zamjenika. I da vi ih sada poslije izbora ta općina mora financirati sljedećih 6 + 6 dvanaest osoba. Ha, ne znam da li cijeli proračun bi bio dostatan. I u tom kontekstu je i išao moj prijedlog. Hvala vam na podršci, uistinu nama s lokalne razine je to jako važno i jasno zbog čega to nije prihvatljivo nama. Hvala.
Hvala zastupniku Bobanu. Sljedeći klub zastupnika koji se javio za sudjelovanje je Klub zastupnika HNS-a i HSU-a i njihova predstavnica zastupnica Bernarda Topolko. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani i uvaženi članovi povjerenstva, uvažene gospođe i gospoda zastupnici. Ja ću na početku napomenuti da klub HNS-a, HSU-a će podržati ovo izvješće od Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa jer je ono napravljeno veoma profesionalno, stručno i detaljno, tim više je za pohvalu što smo iz izvješća imali za primijetiti da je povjerenstvo bilo ustrojeno 2013. godine, da je uloženo mnogo truda da se to povjerenstvo postavi na noge i da počne konačno funkcionirati temeljem zakona. No ono na što bih se ja htjela osvrnuti u ovom izvješću je to da bi povjerenstvo trebalo biti i imati funkciju i sprečavanja korupcije. S obzirom da povjerenstvo nikako ne može biti odgovorno za uspješnost borbe protiv korupcije u ovom sastavu kakvo ono sada djeluje, vidjeli smo da ima osam stručnih osoba odnosno 13 zaposlenika, smatram da bi tu instituciju trebalo proširiti da bi svakako trebalo povećati opseg njihovog djelovanja, kao što sam rekla zapošljavanjem novih stručnih ljudi i kako bi se mogla podnijeti informacija o općenito svim onim predmetima koji se smatraju korupcijom današnjeg doba. Svi smo svjesni da još i dan danas ima izreka snađi se druže koja je iz nekih davnih vremena koju bi mi kao političari svakako trebalo maknuti iz ovog normalno svojim djelovanjem, svojim istupanjem u javnosti, a također i povjerenstvom u proširenom sastavu. Naime, ja bih se osvrnula na članak 3. Zakona o sprečavanju sukoba interesa gdje se navode državni dužnosnici. Smatram da bi taj članak trebalo proširiti. Trebalo bi ga proširiti iz razloga što recimo pod stavkom 14. stoji da glavni tajnik Ustavnog suda RH je državnik dužnosnik, tajnik Vrhovnog suda RH je državni dužnosnik i oni koliko znamo moraju predati imovinske kartice, međutim što je tu sa sucima? Gdje su oni? Isto tako vidimo da se u tom članku navode i župani i gradonačelnici, međutim gdje su tu ravnatelji ustanova koji su županije ili gradovi osnivači, koji u pravilu imaju čak i dobar dio njih veće proračune nego jadna županija ili jedan grad? Gdje su tu kao što je naveo gospodin Bauk, članovi nadzornih odbora, predsjednici nadzornih odbora, članovi upravnih vijeća, predsjednici upravnih vijeća? Svi znamo barem do danas da su to političke osobe i da su to političke funkcije. Smatram da bi oni isto tako trebali podnijeti imovinske kartice, da bi trebalo koliko smo čuli jer postoji problem između porezne i povjerenstva o funkcioniranju, trebalo bi svakako što prije to uskladiti. Svi smo svjedoci uvedbe OIB-a odnosno osobnog identifikacijskog broja gdje je bilo tumačeno da je OIB uvodi iz prostog razloga kako bi sve bilo transparentno, kako bi u svakom trenutku se mogla primanja svakog člana i svakog zaposlenog vidjeti, a u pojedinim slučajevima postoji veliki nesrazmjer između imovine i između primanja. Znači da bi tu trebalo povjerenstvo svakako što prije povezati se sa poreznom da može pratiti te podatke. Evo to je ono što ja smatram da bi trebalo odraditi i to što prije, smatram kao što sam rekla proširiti Povjerenstvo o sukobu interesa. Mi kao klub HNS-a i HSU-a ćemo podržati ovo izvješće iz razloga kojeg sam rekla. I ovo to je od mene, ne smatram da moram koristiti maksimalno svoje vrijeme koje mi je odobreno. Zahvaljujem.
Hvala vam lijepa. Imamo nekoliko replika. Prva je ona uvažene zastupnice Marte Luc-Polanc. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovana kolegice zastupnice, ja se mogu složiti s time da povjerenstvo vrlo bitno tijelo, da je njegova funkcija na neki način cilj rada povjerenstva i tog zakona je vraćanje digniteteta političarima, kontrola njihovog rada i poštenja, međutim kod ovog proširenja kojeg vi predlažete na povjerenstvo, mislim da tu treba paziti u smislu da povjerenstvo nije tijelo kaznenog progona. Davati povjerenstvu prevelike ovlasti, doći će do preklapanja djelovanja Državnog odvjetništva koje ima cilj kaznenog progona, pa onda imate tu Poreznu upravu koja nadzire taj nesrazmjer prihoda imovine, znači povjerenstvo ipak treba zadržati treba dati velike ovlasti, ali u smislu da to bude transparentnost i etičnost u radu državnih dužnosnika. Zahvaljujem.
Odgovoriti će uvažena zastupnica Bernarda Topolko. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Da, u pravu ste kolegice, potpuno se slažem s vašom primjedbom, ali sam mišljenja da u svakom slučaju još taj dio članka 3. dužnosnici koji bi se svrstali bi trebali predati imovinske kartice. Naime, radi se o imovinskim karticama. One ako ništa drugo psihološki djeluju na pojedine osobe i osobe se ponašaju drugačije nego kada karticu ne moraju predati. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Damira Felaka, izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, pa evo kolegica iz kluba SDP-a mi je uzela dio replike jer slažem se u potpunosti da bi trebalo vrlo oprezno pristupati proširenju članka 3. i pobrajanja dužnosnika jer mislim da Povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa ne bi smjelo biti tijelo koje bi preuzelo ulogu porezne uprave, DORH-a, USKOK-a i nekih drugih tijela koja po svojoj, po svojim nadležnostima trebaju obavljati neke stvari. Čisto da spomenem suci podnose imovinske kartice koliko je meni poznato kolegice, samo po drugom zakonu ali ih podnose. Što se tiče članova upravnih vijeća nadzornih odbora, to po meni isto treba biti vrlo oprezan jer u većini ustanova ili poduzeća kojima gospodare pogotovo manje jedinice lokalne samouprave naknade u takvim upravnim vijećima su ili simbolične ili uopće ne postoje. Ja se mogu složiti s vama da se podnosi imovinska kartica ali se ne bi te ljude smjelo stavljati u status dužnosnika i da se onda na njih primjenjuje kompletan zakon o sprječavanju sukoba interesa jer onda oni dolaze u ogromne probleme, on što smo već govorili malo prije i u replikama i što je gospodin Boban govorio pa i gospodin Bauk. I većina ljudi, kvalitetnih ljudi, evo i gospodin iz kluba SDP-a, većina kvalitetnih ljudi onda se jednostavno neće prihvaćati takve dužnosti jer zarad nekakve dnevnice koju možda dobije jednom mjesečno ili jednom u dva mjeseca od 150 kuna sigurno se neće stavljati u poziciju da je predmet rada Povjerenstva ako ga netko prijavi da ne radi u skladu sa Zakonom o sukobu interesa. Prema tome tu treba biti vrlo oprezan i treba dobro procijeniti koga treba stavljati u red dužnosnika i koji onda i stvarno moraju poštivati i etičke stvari i sve ostalo ako ipak treba ostati izvan dosega ovog zakona.
Hvala. Odgovoriti će poštovana zastupnica Bernarda Topolko.
Hvala potpredsjedniče. Gospodine zastupniče, ova vaša rasprava je samo potaknula i potvrdila da je potrebno promijeniti Zakon o sukobu interesa. Već je prije gospođa zastupnica Sabina govorila o nekim stvarima koje je potrebno mijenjati. Velim, ja sam svoje prijedloge iznesla. Smatram da netko ako se odlučio djelovati politički, ako se odlučio ući u nadzorni odbor, upravno vijeće, mora biti sposoban i spreman podnijeti imovinsku karticu, da treba zakon onda posložiti drugačije što se tiče onih 6+6 ili 3+3, koliko je prijedlog, treba. Hvala.
Hvala. I zadnja replika je poštovanog zastupnika Darka Milinovića, izvolite.
Hvala lijepo. Ovo što ste govorili, ja sam imao jedan sastanak baš jučer i sam sam spomenuo da bi evo i ravnatelj ustanova sa lokalne razine, općinske, gradske i županijske razine isto morali davati, dostavljati svoje podatke povjerenstvu ili ih ako govorimo o njima, onda možemo spomenuti i direktore javnih poduzeća. Mi smo državni dužnosnici koji zbog eventualno nekog utjecaja koji imamo moramo i podliježemo tom zakonu a direktori javnih poduzeća ili ravnatelji ustanova koji raspolažu sa, koji imaju daleko, daleko, daleko i još jednom kažem daleko veći utjecaj nego što imamo mi saborski zastupnici na, pa i politička zbivanja u RH koje raspolažu sa stotinama milijuna pa i milijardama kuna kroz investicije to ne trebaju raditi. Ali pitanje je uistinu da li trebamo ići toliko daleko. Da li moramo i možemo biti veći katolici od Pape? Jer gledajte, ja sam jučer kupovao, sada nebitno što, uglavnom negdje oko 5000 tisuća je kuna to nešto što sam ja kupovao i bio je popust 10%, znači došao sam u situaciju i mi kroz ovaj zakon počinjenom zapravo, stavljamo sebe u nekakav status, proganjane zvijeri, popust je 10%, to je negdje 550 kuna, došao sam u situaciju da li da pitam Povjerenstvo o sukobu interesa da li ja to smijem kupiti jer je 550 kuna popust a ja ne smijem primiti više od 500 kuna tobože nekakvog dara. Dakle sa time vrlo oprezno, s tim vrlo [[Upadica akademik Željko Reiner: I s mikrofonom vrlo oprezno.]] i sa ovim proširenjem ovlasti, proširenjem ovlasti o kojima ste govorili. Jer Povjerenstvo je vjerojatno i samo suočeno sa činjenicama da kroz mnoge anonimne dojave pokušava se to Povjerenstvo politizirati i biti mjesto gdje će se donesti neke odluke a to naravno ima reperkusije kao što smo nedavno vidjeli na nekakve političke odluke. Evo hvala lijepo.
Hvala vam lijepa. Sada bismo prešli na sljedeći Klub zastupnika a to je onaj MOST-a u ime kojega će riječ uzeti uvaženi zastupnik Marko Vučetić.
Evo zahvaljujem, sve vas pozdravljam. Nalazim se u pomalo neugodnoj situaciji jer je gotovo sav onaj sadržaj koji sam planirao izlagati već izložen, a kako duboko vjerujem da ponavljanje nije majka znanja nego siguran znak zaborava ne želim hraniti upravo takve strukture zaborava onda ću ovo svoje izlaganje skratiti tako da vi koji želite slušati da znate strukturirati pažnju. I više ću iznijeti neke komentare. Dakle ovo izvješće Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa nam uprizoruje makar tri dimenzije djelovanja, jasno i posljedice takvog djelovanja i recepcije onih osoba koje su se odlučila obnašati neku javnu dužnost a mi ih upravo zbog jezične ekonomije nazivamo dužnosnicima. Dakle ovo povjerenstvo kao kolektivno tijelo ono ima svoju pravnu, političku i etičku osnovu a samim time i pravnu, političku i etičku manifestativnu razinu. Ova pravna nije upitna. To je povjerenstvo koje skrbi o dosljednom provođenju zakona i to Zakona o sprječavanju sukoba interesa. Ova politička dimenzija ona nije toliko jasna i nije direktna. Zato što je politička dimenzija Povjerenstva za sprječavanje sukoba interes ona se sastoji u tome da se zahvaljujući njihovom radu potiču, promoviraju i podržavaju one politike koje će izvan ovog našeg povijesnog svijeta kao čovjeku navlastitog svijeta ostaviti sve one koji skrbe prvenstveno o svom individualnom ili osobnom interesu, kojima obnašanje javne funkcije služi samo da dođu do nepripadnog uglavnom materijalnog dobra. Dakle ta politička dimenzija je za mene iznimno bitna zato što ovaj povijesni svijet, a ukoliko ćemo napraviti razliku u odnosu na prirodni svijet koji jednostavno jest ili primjerice kad mi kaže da sam mačka među mačkama, ili drvo među drvećem bio bi dio svijeta ali budući imam svijest onda moram urediti taj povijesni svijet. Taj povijesni svijet se uređuje nekakvim htjenjem. Bez intencija i bez htjenja nema povijesnog svijeta. Jedno takvo htjenje se odigrava i nastaje u okolnostima ovog doma. I sad kad govorimo o onome što radi Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa ono zasigurno budući da potiče neke pozitivne politike dovodi do toga da i stvara jedan novi povijesni svijet. U ovom domu smo imali prilike raspravljati o tematici financijskoj, ekonomskoj, govorilo se o HBOR-u, govorilo se o izvješćima, o deložacijama, o ovršnim zakonima i sad da ako prenesem jednu takvu sliku iz tog svijeta u ovaj naš svijet koji bi trebao biti etični, koji bi trebao biti politički iskoristit ću samo jednu sliku kao što postoje oročena ili neoročena financijska sredstva bilo bi dobro da u ovom domu počnemo razmišljati o tome da postoje oročena i neoročena vremena. Oročeno vrijeme je vrijeme koje stvara dodatnu vrijednost. To je ono vrijeme koje će stvarati pozitivne zakone, koje neće diskriminirati, koji će dovoditi do toga da stvaramo ljudski i humaniji svijet, da ovdje više nećemo tražiti pauze zbog skrnavljenja groblja, da više nećemo tražiti pauzu zbog izbacivanja ljudi iz svojih kuća zbog nekih neznatnih dugova. A s druge strane onaj neoročeni svijet je svijet upravo u kojem dužnosnici koriste svoju javnu funkciju da bi došli do nekih materijalnih dobara. Ovo povjerenstvo budući da sprječava jednu takvu dimenziju ne oročenog vremena. Držim da mu trebamo i pomoći i da u onome što je jučer na saborskom Odboru za pravosuđe ili ovo danas što ste izrekli u svojim raspravama da iniciramo i promjenu zakona i da sve one institute, sve one norme koje su se pokazale već kao suvišne primjerice institut prebacivanja ili ovih upravljačkih prava. Jer se pokazao kao iznimno dvojben. Da takve institute mijenjamo, da ih ugušimo jer da ne stvaramo nove političke i pravne probleme a sve zbog toga da bi stvorili nekakav psihološki osjećaj da se borimo protiv korupcije. Borba protiv korupcije se ne odigrava lošim političkim i pravnim rješenjima. S tim trebamo izaći na kraj. Ovo Povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa kao što ste vidjeli iz svih dosadašnjih izlaganja je ostvarilo financijske uštede čak i u onim okolnostima u kojima se kontinuirano smanjuje proračun. Financijske uštede su prvenstveno su ostvarene zbog drugačije organizacije rada, zbog uvođenja informacijskih tehnologija i zbog toga što se svaki ljudski posao ukoliko se osmisli može učiniti učinkovitom neovisno o financijskim sredstvima. Jer financijska sredstva i borba za financijska sredstava upravo vode prema razvoju koruptivne svijesti i kriminalnog uma. I zato mi je drago što je ovo Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa uspjelo dokazati i razvilo svoju narav i taj svoj manifestativni oblik da dokaže kako u smanjenim proračunskim sredstvima ostvaruje još bolji učinak. I po tome vidim da ste ostvarili i ovu antropološku novost antikoruptivnog i zakona koji bi trebao biti u svim dimenzijama antikoruptivan. Jučer sam na tom saborskom Odboru za pravosuđe predložio i da koliko god je moguće depersonaliziramo ovo podnošenje financijskog izvješća dužnosnika. Da budući su već informacijske tehnologije uvedene i budući da postoji strojno iščitavanje podataka da se mnogi ti podaci koji su iz porezne uprave, iz zemljišnih knjiga da svi ti podaci da se objavljuju automatizmom, da ipak onaj naš narativni upliv ili mogućnost da stvaramo nekakvu osnovu naše buduće korupcije da iskorijenimo. Dao sam jedan primjer a to je da u kartici možemo sad navesti da imamo 150, 200, 300 tisuća kuna štednje koja nije oročena. To je štednja koja je negdje pohranjena u kući. I to navodim u kartici ne s namjerom zato što ja uistinu imam ta sredstva, to su fiktivna sredstva nego ih navodim u kartici zbog toga što očekujem da ću u svojoj dužnosničkoj djelatnosti na neprimjeren način doći upravo do takvih sredstava. Da tu mogućnost koruptivnog kriminalnog uma svakako trebamo iskorijeniti, a koruptivni um se iskorjenjuje stručnom razinom, tj. donošenjem zakona, Povjerenstvom koje zna raditi svoj posao, ovog izvješća mogu zaključiti da upravo takvo Povjerenstvo i imamo, ali i teoretskim umom koji će uspjeti spriječiti i predvidjeti sve takve aktivnosti. Nadalje, kad se radi o ovom Povjerenstvu za odlučivanje o sukobu interesa i kad se radi o Zakonu za sprječavanje interesa, da bi postigli punu zrelost trebali bi i mi razviti određene antikoruptivne modele i to modele izricanja, antikoruptivne komunikacijske modele jer u ovih dva, tri tjedna koliko sam u Saboru neprestano se isprepleće jedna figura izmjenjivanje žrtve i počinitelja. Na koji način? Primjerice riječ koja je najčešće ovdje spominjana a to je kriminal. Sadašnja garnitura optužuje bivšu za kriminal, bivša optužuje onu bivšu ili sadašnju za kriminal. Uvijek je netko počinitelj a netko žrtva, a ništa se ne mijenja. Upravo je kriminalan ako ćemo govoriti, kriminalna je takva uspostavljena je ekonomija takvog dijaloga. Jer mislim da tu izmjenjivanje figure počinitelja i žrtve trebamo napustiti i da uspostavimo zakone koji će dovesti do toga da se svi građani osjećaju sigurnima i da svi građani budu sigurni. Jedan takav diskurs je ovdje prisutan i kad se poziva primjerice da birači naivno biraju. Ja ne smatram i nemam nikakvih iluzija da je moguće da birači budu naivni. Ali naivnost birača je moguća. Ali ono što ne smije biti naivno jest da ne smiju nam biti naivni zakoni i ne smiju nam biti naivna povjerenstva. Može slobodno biti naivan netko tko će zastupati anarhističke modele i to više pseudo anarhističke u recimo Saboru, a u isto vrijeme ne bit svjestan da se potpuno institucionalizirao jer se poziva na Poslovnik, odlično djeluje u okružju saborskome, uspostavlja taj diskurs i samim time biva pseudo anarhist. Taj model je naivni model i on je u redu. Ali ono ponavljam što ne smije biti naivno to su nam zakoni i to je Povjerenstvo i ja sa zadovoljstvom mogu zaključiti da imamo izvješće koje nije naivno, koje je profesionalno i da imamo Povjerenstvo koje zna radit svoj posao. A budući sam obećao da neću biti dugačak nužno moram i ja prekinuti da ne bih bio naivan. Evo zahvaljujem.
Hvala lijepa. Ima nekoliko replika na vaše izlaganje. Prva je ona uvažene zastupnice Sabine Glasovac. Izvolite.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Vučetić u potpunosti se slažem sa vašom završnom ocjenom da imamo pred sobom izvješće koje nije naivno, koje je vrlo detaljno i precizno i da imamo Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa koje je stručno. Međutim, primijetila sam tijekom vašeg izlaganja, a i samoj mi se to često događa da stalno nekako klizimo između dva naziva Povjerenstva, pa nam nekako znamo da se povjerenstvo zove Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa, a s druge strane što se kaže neće jezik nego pravo pa i vi i ja i vjerujem većina nas govori o Povjerenstvu za sprječavanje sukoba interesa. Zašto? Mislim da je to logično i smatram da bi se ovo Povjerenstvo trebalo zvati Povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa, jer ako ga svedemo na ovu pravnu osnovu, odnosno pravnu razinu prijekog suda za procjenu a većinom se bave takvim predmetima o tome je li ili ne počinjen sukob interesa, onda zapravo derogiramo njegovu ključnu ulogu, a to je da bi ono trebalo biti preventivno antikorupcijsko tijelo koje bi između ostalog i kroz svoje pravorijeke trebalo i kroz edukaciju dovoditi do toga da do sukoba interesa ne dođe. Stoga evo to je samo moja opaska na vaše izlaganje. Zaista smatram da prava narav Povjerenstva jest sprječavanje sukoba interesa, znači sprječavanje bilo koga od dužnosnika da pri obnašanju javne dužnosti donosi odluke od javnog interesa vođen privatnim interesom. Znači to je prava poanta i štititi Zakon o sprječavanju sukoba interesa evo samo to je jedna kratka opaska na vaše izlaganje.
Hvala. Odgovorit će poštovani zastupnik Marko Vučetić.
Dakle potpuno se slažem, namjerno sam govorio o Povjerenstvu odlučivanje o sukobu interesa i Povjerenstvo za sprječavanja sukoba interesa imajući na umu da je ovo Povjerenstvo djelovalo i proaktivno i preventivno, da je organiziralo radionice i upoznavanje jedinica lokalne samouprave na regionalnoj razini upravo o tome kako spriječiti i kako prevenirati ovo koruptivno djelovanje. Osim toga, ukoliko se ne varam na inicijativu GRECO 2015. godine Hrvatski sabor je trebao donijeti Etički kodeks. Nismo ga donijeli. Dakle, to je naš propust. I ovo pod tim vidom povjerenstvo je bilo Povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa i povjerenstvo za sprječavanje. A mi budući da taj kodeks ipak nismo donijeli krivica je na našoj strani. Dakle, trebate nas educirati.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Blaženka Bobana. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Vučetić, pri kraju svog izlaganja govorili ste da ste najčešće čuli riječ kriminal ovdje u Saboru. Ja vam moram reći da je to na žalost točno i mi smo tome najveći krivci, mi ovdje unutar Sabora pa rekao bih svi dužnosnici. Radi skupljanja određenih političkih poena, onda jedni druge etiketiramo sa ovakvim i onakvim terminima. Ja sam na samom kraju svog izlaganja rekao ovdje u ovom izvješću gotovo na 30 stranica zadnjih taksativno navedeno što je sve povjerenstvo radilo ovdje. Vjerujte mi ja sam evo u drugom sazivu ovdje saborski zastupnik, dugo godina obnašao dužnost gradonačelnika, ali vrlo mali broj ljudi ovdje ja osobno znam. Dakle nisu iz visokog političkog miljea da tako nazove, ima jedan određeni broj i zato sam na samom kraju rekao ovdje zbog toga neargumentiranog etiketiranja jedni drugih se upravo takav dojam lako ovdje u sabornici, ali i u medijima stiče o dužnosnicima. I zato sam na samom kraju rekao dobro bi bilo analizirati svi mi klubovi između sebe svoje ljude koji se nalaze na ovom ovdje popisu, pa ćete vidjeti da uistinu stoji moja „Nas i Rusa 300 milijuna“.
Hvala. Odgovorit će poštovani zastupnik Marko Vučetić.
Uistinu držim da je ovaj pojam kriminal kada se upotrijebi u sabornici postao gotovo tehnički termin bez ikakvog značaja. Toga se trebamo čuvati. Trebamo se zato što smo preuzeli upravo tu formu hipermoraliziranja o kojem sam govorio. Zašto? Ja osobno držim da je moral osobno područje i da čovjek koji je uistinu moralan daće prvenstveno korigirati svoje vlastito djelovanje i svoju vlastitu moralnu ekspresiju i da neće donositi moralne sudove. Čim netko krene s pozicije iznošenja i donošenja moralnih sudova o drugome držim da se već ogriješio makar o ovu normu moralnosti. S druge strane ovo što ste rekli, povjerenstvo … ono je navelo sve svoje odluke i navelo je svoje aktivnosti i povjerenstvu zbog toga trebamo čestiti. A ono što mi trebamo shvatiti u ovom Domu je da razina naše rasprave, način na koji ćemo argumentirati i kako ćemo promišljati zakonska rješenja dovode do toga i kako će nam društvo biti. Ukoliko je naš način djelovanja aktivistički, bez sadržaja nek upotrebljavamo riječi koje nemaju nikakvo trajnije značenje onda umjesto osmišljavanja svijeta mi obesmišljavamo taj svijet. I uopće se ne čudim da u tom obesmišljenom svijetu nam ljudi odlaze, ne odlaze zbog neimaštine neg odlaze odsustva perspektivnosti. Zahvaljujem.
Hvala. I zadnja replika je poštovane zastupnice Irene Petrijevčanin-Vukasnović. Izvolite.
hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Uvaženi kolega, vrlo zanimljiva rasprava koja me ponukala na repliku jer je na rubu filozofske rasprave, a zapravo je povezana sa izvješćem, što je u svakom slučaju pozitivni jel je jedan pozitivan odmak od uobičajenih rasprava ovdje. Slažem se s vama da ponekad repetitio est mater studiorum to kada je riječ o znanju vrijedi, ali kada je riječ o Saboru nažalost toj e kontraproduktivno. Ali više puta ste spomenuli informatizaciju i informatički sustav, ja se sjećam prošle godine kada je bilo izvješće, također je govoreno o informatizaciji i informatičkom sustavu i mene bi zaista osobno zanimalo, a vjerujem i kolege da vidimo do kud ste s tim došlo, da li je u odnosu na prošlo izvješće jer ja nisam vidjela pa me ispravite ako griješim, da li su napravljeni neki konkretniji koraci, u kom se smjeru otišlo i da li ćemo možda do idućeg izvješća onda imati zaista taj informatički sustav jer i ja sam isto sklona pojednostavljivanju a ne kompliciranju. I kao što je rekao kolega Boban, nije dobro da podnošenje dva izvješća u ovom Saboru u tom interegnum periodu to nam nikome ne ide u prilog, a transparentnost je nešto za što se svi zalažemo i mislim da taj informatički sustav je bitniji nego što smo možda trenutačno svjesni. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovorit će poštovani zastupnik Marko Vučetić.
Ja se isto slažem i mogu podijeliti vaš interes, postaje moj. Zanima me do kud se tu došlo da nas povjerenstvo o tome izvijesti, ali da nas izvijesti o svim onim modelima koji bi još doveli do učinkovitijeg rada povjerenstva, a ti modeli su u ingerenciji ovog Sabora.
Hvala. Sada ćemo prijeći na pojedinačne rasprave i prvi se javio uvaženi zastupnik Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Uvaženi članovi tj. predstavnici Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa. Mislim da je ova tema uvijek zahvalna za jednu saborsku raspravu i svjedočili smo u proteklim godinama da su one bile ponešto i življe nego što je ova današnja jer interes javnosti zasigurno postoji, čim se spomene riječ ili dvije riječi sukob interesa. Mislim da ovo izvješće u svojoj cjelini preko sto stranica, sveobuhvatno, opisalo je sve postupke koje se događaju, navelo sve odluke koje su se donosile i s te strane mislim da je ono vrlo prihvatljivo. Naime, mi smo u okviru pristupanja RH EU preuzeli obvezu stvaranja jednog institucionalnog okvira za borbu protiv korupcije i jedno od tih institucionalnog okvira svakako je i Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa u čijoj su nadležnosti, tu ću sada reći nažalost, samo dužnosnici od lokalne, regionalne do državne razine. Sama definicija sukoba interesa vrlo kratka je sukob osobnog interesa na jednoj i javnog interesa na drugoj strani. U državama jake demokracije smatra se da takvim slučajevima postoji prevelik rizik da će privatno prevladati nad javnim odnosno da će se možda pojaviti i sama korupcija. I zbog toga ovakva institucija, ovakvo tijelo je zasigurno potrebno i RH. U 2015. godini otvoreno je 358 predmeta, održane su 44 sjednice. Iz samog izvješća je jasno da nikad više sjednica i očito do sada nikad manje predmeta. Ne znam kako je za 2016. Doneseno je 55 odluka o nepokretanju, te 94 odluke o pokretanju postupka, donesene su i 103 konačne odluke, dana su 102 obrazloženja mišljenja i 19 obrazloženja očitovanja, izrečena je sankcija 359 tisuća kuna, vidimo i tu određeni pad u smislu kažnjavanja u 2015. Koliko sam pratio mislim da je u 2016. to puno, puno veći iznos, ako sam dobro popratio. Najveći broj predmeta, vidljivo je iz izvješća je svakako vezan uz članstvo dužnosnika u upravnim vijećima i nadzornim odborima od lokalnih do državnih poduzeća. Od 15.1.2015. godine izvješća se podnose u elektroničkom obliku i mislim da je to jedan veliki iskorak u odnosu na ono što smo imali do 2015. godine. U toj 2015. podneseno je ukupno 805 izvješća a u 239. utvrđeni su određeni nedostaci nakon administrativne provjere i vjerojatno upućeni na ponovno ispunjavanje tih obrazaca. Ono što je interesantno svakako u ovom izvješću je poglavlje 4 koje govori o uklanjanju podataka sa javne objave na internetskim stranicama Povjerenstva jer svima je jasno da se u toj 2015. godini nažalost pojavila ona čuvena afera skidanja imovinskih kartica sa weba tj. sa interneta. Kako je to sve krenulo? Očito da je krenulo na krivi način, došao je dopis Agencije za zaštitu osobnih podataka, primjedba prevelik opseg javnih podataka koji su uključivali bračno stanje, broj djece, iznos plaće, kreditna zaduženja koja su bila dostupna svakom građaninu ovog našeg dragog svijeta i naravno da je Agencija u skladu sa svojim zakonskim obvezama obavijestila Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa da bi to trebalo malo preobličiti tj. ukinuti jedan dio tih podataka da budu nevidljivi. Međutim očito u nizu nespretnosti, neznanja, mediji su došli do određenih informacija i obavještavaju javnost da tih imovinskih kartica više na internetu nema. I što to izaziva, izaziva bijes građana koji se ne okreće niti prema Agenciji niti prema Povjerenstvu nego direktno na same dužnosnike. Dužnosnici bivaju gotovo prebijeni na stup srama. Oni nešto kriju, oni su bogati, skrivaju svoje bogatstvo, svoju imovinu, ne žele da to netko vidi, ne žele da se o njima sve to zna. Imamo jednu šutnju, nekoliko dana i dužnosnike koji otvoreno o tome pregovaraju ovdje u tadašnjem sazivu u Hrvatskom saboru. Rezultat tih međusobnih prepucavanja vidljiv je i dan danas i nažalost postoji a to je da imamo čelnike, agencije za zaštitu osobnih podataka koje je Vlada smijenila dana 7.5.2015. znači ona, znači Vlada Zorana Milanovića a ti isti čelnici i dan danas su vodeći ljudi te agencije. Što se još dešava? Dešavaju se sukobi unutar tih vladajućih opcija i o tim ljudima, u tom vremenu izlaze zaista vani svakakve informacije pa mogao bi ih staviti u onu rubriku prljavo rublje. Međutim i ti ljudi i dan danas vode tu agenciju. Sabor je raspravio tu točku o smjeni tih ljudi, međutim nikada nije donio odluku da se ti ljudi izmijene, tj. da budu neki drugi. Nakon toga je reagirala i tadašnja Vlada, većina, izmijenili su zakon i izvukli dužnosnike, tj. saborske kao one kojima je dozvoljeno da se objavi sve ono što danas moramo prijaviti. Što smo očekivali od Povjerenstva? Pa barem određenu ispriku prema dužnosnicima jer mi u tom procesu nismo sudjelovali, to je bilo nesnalaženje između dva tijela, državne uprave, tj. samostalna tijela koja su različito tumačile dopise, vlastite odluke i zakone a dužnosnici su bili ti koji su ostali … [[Govornik se ne razumije.]] Mislim da se tu pomalo onda pojavila moja percepcija samog Povjerenstva kao jednog božanstva koje je bezgrešno. Međutim, pokazali su i neki slučajevi kasnije da možda to ipak nije tako. Da se u nekim situacijama, željama ili tumačenjima otišlo predaleko prije samog vašeg Povjerenstva svakako se kažem očitovao i Ustavni sud sa svojom odlukom od 7.11.2012. jer se htjelo zaštiti ipak određeni dio podataka a i ne stvoriti po meni od Povjerenstva tijelo koje bi vodilo određene razine istrage barem kada se govori o imovini dužnosnika. Meni je sporno nekoliko stvari koje su ovdje opisane, jedno je mišljenje ili tumačenje koje ste dali kao Povjerenstvo koje kaže da na temelju članka 13. Zakona o sukobu interesa dužnosnik koji može biti načelnik, gradonačelnik, volonter može stupiti u radni odnos direktora turističke zajednice uz volontiranje u mjestu načelnika. Može primati i naknadu kao volonter i plaću kao direktor turističke zajednice. Mislim da je to krivo ili loše tumačenje s obzirom da taj dužnosnik koji je načelnik ili gradonačelnik ujedno je i predsjednik turističke zajednice koji treba nadzirati rad direktora turističke zajednice pa mi ne izgleda uopće logično da on u tom trenutku nadzirući sam sebe kao direktora turističke zajednice nije u nikakvom sukobu interesa, znači da može raditi što god hoće i da je on u jednoj maloj općini praktički Bog. Mislim da ovo mišljenje nije baš kvalitetno i mislim da bi ga trebalo ispraviti s obzirom da su oni po funkciji i predsjednici turističkih zajednica i oni upravljaju s radom direktora turističke zajednice. Drugo, primjedba je, naveli ste da vi pokrećete postupke temeljem vlastitih saznanja. Evo mene bi interesiralo na kojim portalima se nešto mora objaviti da biste vi pokrenuli temeljem vlastitih saznanja, iz medija, jer mislim da na telefonske pozive vjerojatno to ne činite da znamo gdje trebamo nešto objaviti. Jer činjenica je da je bilo mnogo, pa čak i u ovom sazivu dužnosnika i u onom prethodnom koji su bili javno medijski eksponirani i optuženi praktički u medijima da su u sukobu interesa. Međutim, Povjerenstvo za sukob interesa, za odlučivanje o sukobu interesa nije pokrenulo postupke očito se biralo, tada možemo ući u sferu onog božanskog, znači ovog hoćemo ili ovog nećemo. To ćete nam objasniti. Jer ja imam primjera da evo jedan zastupnik je očito bio u sukobu interesa i to je bilo vani, ali protiv njega nisu pokrenute nikakve procedure da se utvrdi da li je on bio ili nije bio u sukobu interesa. I ono što smo već danas čuli, direktori javnih poduzeća. Njih nema nigdje, oni su kao nekakvi bokci, oni ništa nemaju, o ničemu ne odlučuju i nitko im ne može stati na kraj. Samo jedan primjer, pomoćnik direktora HEP-a ima suvlasničku tvrtku sa svojim bratom koja se bavi ugradnjom razdjelnika i promet firme u godinu dana narastao je sa 400 na milijun ili 5 milijuna kuna. To nije nikakav sukob interesa, oni mogu raditi što hoće. Glavni krivci sjede u ovoj dvorani ovdje. Mi smo očito najviši ti koji možemo utjecati na sve. Iako kažem često se svadimo oko toga hoćemo li uopće ovo prihvatiti ili nećemo i tu je sva naša nekakva važnost. Hvala lijepo.
Hvala vam lijepa. Ima nekoliko replika na vaše izlaganja. Prva je ona uvaženog zastupnika Damira Vlaovića. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Davor Vlaović.
Rekao sam.
Možda sam krivo čuo, ispričavam se. Kolega Borić, svi su u svojim izvještajima pohvalili rad Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa i ova izvještaj. I ja pohvaljujem i mi iz HSS-a se slažemo da ovo tijelo dobro radi svoj posao i da treba pohvaliti pogotovo onaj dio preventivni i edukativni. I sam sam sudjelovao u nekim radionicama na lokalnoj i regionalnoj nivou i mislim da je to dobra praksa. Ali od nas se traži da tom povjerenstvu damo i uvjete za rad i vidimo ovdje u izvještaju da su preuzeli i neke poslove a da zato nisu osigurana financijska sredstva. Pa sad kad vidimo da su s jedne strane što je za pohvalu imaju financijske uštede u poslovanju, a u izvještaju stoji da nisu imali dovoljno sredstava za zapošljavanje čovjeka za vođenje financijskih i planskih aktivnosti. Mislim da je na nama da to ispravimo da ovom tijelu omogućimo da može samostalno raditi sve poslove koji su mu u nadležnosti i naravno da budu još transparentniji i efikasniji. I ovaj dio vezano za naše obveze prema ovom tijelu je bilo već spomenuto donošenje i etičkog kodeksa ali i definiranje liste dužnosnika. Jer to bi mi morali definirati tko su to dužnosnici koji imaju obvezu podnošenja izvještaja o svom radu povjerenstvu i širenje na lokalne dužnosnike već je spomenuto. Mislim da nije dobro, pogotovo kad imaju predsjednici općinskih vijeća, potpredsjednici simbolične naknade ili volonterski rade. Mislim da je širenje obveze na njih nije dobro, a s druge strane izostaju s ovog popisa već spomenuti direktori javnih poduzeća, agencija i slično. I ono na kraju što nemamo informaciju a što javnost očekuje i što i ja bi osobno bi volio vidjeti da li ste vi kao povjerenstvo uputili prema nadležnim državnim tijelima koji mogu provjeriti da li je određeni dužnosnik stekao imovinu u mandatu koji ne pripada u odnosu na primanja koja je imao i da li je u tom pravcu šta poduzimano. Jer ako to samo ostane na riječima onda nismo napravili ništa. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovorit će poštovani zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo. Pa evo što se tiče samog zapošljavanja i nedostatka uvjeta ja mislim da povjerenstvo ima određene uvjete da mogu raditi, to i tvrde i sami. Što se tiče tog jednog zaposlenog, ako je ostala ušteda nekakva od milijun kuna vjerojatno je bilo mogućnosti i preraspodjele tokom godine da se na nekoj stavci stvori prostor da se taj jedan zaposli ako je falio. Znači zasigurno da novac nije tu onda očito bio problem. A što se tiče onog djela definiranja državnih dužnosnika on je definiran kroz zakon, ko jesu državni dužnosnici i oni to rade i provode svoj dio. Međutim, uvijek je onaj moralni dio ili onaj upitni dio koji svih nas muči to su uglavnom kažem predsjednici javnih ili direktori javnih poduzeća koji su vidimo i sami kroz određene poslove zasigurno u mnogim sukobima interesa i sve to prolazi a politika ih imenuje, politika ih razrješuje, Vlade ih postavljaju, Sabor o nekima glasa itd. Izvješća njihova prihvaćamo i svi smo u nekakvom krugu kojeg očito moramo u slijedećem razdoblju raspetljati tj. moramo taj čvor raspetljati na način da zaista pravo i pravičnost i moral budu na jednoj razini koju očekujemo za svih jednako. Ako je tako onda će mnogi prijepori nestati u našim razmišljanjima da li povjerenstvo radi dobro ili neradi, ili zašto nekoga jesmo kaznili ili zašto nekoga nismo ili smo ga propustili kroz prste a ni sami ne znamo zašto ili nam onda povjerenstvo to objasni na nekoliko razina pa i mi sami sebe pitamo da li je baš to onda samo tako?
Hvala. Slijedeća replika je uvažene zastupnice Irene Petrijevčanin Vuksanović. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega pa vi ste dobro izdvojili jedan određeni problem vezan i uz medije. Ja to vidim kako problem u kojem krug nikad nije do kraja zatvoren. Jasne su odredbe Zakona o sprječavanju sukoba interesa koji kaže da, koji zapravo izričito upućuju da povjerenstvo u slučaju potrebe provjere podataka za određene aktivnosti zatraži od porezne te podatke. I što se onda događa? Događa se situacija da imate da mediji problematiziraju sumnju u određene koruptivne aktivnosti. To završi na povjerenstvu, povjerenstvo zatraži od porezne ali poreza ne zatvori taj krug nego porezna kaže porezna uprava odbije postupit sukladno zahtjevnu povjerenstva da se dostave podaci koji svjedoče o stjecanju prihoda na pojedinim bankovnim računima. Dakle, naravno da povjerenstvo nije DORH, povjerenstvo nema tu vrstu nadležnosti, ali ni ovaj krug nije zatvoren. Ili će se krug zatvoriti izmjenom zakona ili će se, dakle tu je nekakva nejasna granica do kud sežu granice povjerenstva a gdje počinju zapravo, meni je jasno što radi DORH, svima je nam jasno ali mislim da je ovo obrnuta metodologija da neka stvar završi u medijima da ona problematizira povjerenstvo i da se onda porezna jednostavno ona koja bi zapravo mogla demistificirati cijelu tu stvar i taj slučaj odbije očitovati. Mislim kako je moguće da porezna uprava koja inače by the way najinformatiziranija, pardon evo i meni se dogodi lapsus linguae, ustanova. Kako je moguće da ona obije ovaj zahtjev povjerenstva? Evo i to me isto među ostalim zanima, odgovor na ovo pitanje.
Odgovorit će poštovani zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo. Pa mislim da je to u jednom djelu poprilično i objašnjeno zašto porezna ne želi davati informacije. Ali ste spomenuli onaj dio medija i kako se odlučuje, tj. koga ćemo procesuirati a koga nećemo. I mene to muči jer zaista ne znamo gdje se to nešto treba objaviti s obzirom da ste i vi kao čelnik povjerenstva u 5 ili 6 mjesecu dali jednu izjavu da ćete donijeti odluku u jednom predmetu koji je medijski eksponiran, međutim evo već je prošlo podosta vremena i takve odluke nema. Ja sam provjerio te odluke nema. Zašto nema? Da li povjerenstvo nije uspjelo obraditi cijeli predmet da li je to toliko složeno da se ne može doći do tih istina, jer za neke su se stvari kažem vrlo brzo rješavale odluke, donosile odluke i neki su morali otići sa svojih funkcija itd. zbog toga. Mislim da nam je to svima u interesu i da budemo prema svima jednaki. Jer ako mora nešto biti samo na nekom portalu pa ćemo mi to uvažiti, onda bi voljeli znati da znamo gdje. Ako neka informacija recimo stoji već dvije godine na portalu da je jedan dužnosnik u sukobu interesa bio i da se ne želi sam prijaviti, a ne želim ga ni ja. Zašto bih ga prijavljivao u smislu tome, a vi kažete da imate tu ovlast, zašto se on ne obrati. Razumijete? To je pitanje do kuda seže naše mogućnosti i što povjerenstvo želi s time postizati. Jer ako pokrećemo onda pokrenemo protiv svih koji su medijski bili negdje vani. Ja znam da nije baš lako pohvatati stotine portala, ali da neki slučajevi koji se eksploatiraju ipak budu onda obrađeni do kraja i da mi to znamo. Jer ovako je to samo vaša selektivnost i ona vaša božanska uloga o kojoj ja onda govorim da vi određujete ovoga hoćemo, a ovoga nećemo. Mislim da to onda nije pravično.
Hvala. I zadnja replika je uvaženog zastupnika Mire Bulja. Izvolite.
Hvala lijepa. Da, vrlo je bitan dopuna popisa dužnosnika koji bi trebali biti na ovome jer imamo brojne agencije, brojne urede i uprave. Evo primjera. Jučer je bio i HBOR. Ja ne znam uopće koliko ima djelatnika i kolike su im plaće. Ja samo znam da su im velike menađerske otpremnine, jer tako i na lokalnoj samoupravi imamo javne ustanove kao i na državnoj razini uopće broja koliko je agencija, ureda, uprava i oni samoinicijativno rade šta hoće. A složio bih se sa vama kolega Boriću, tj. prije svega bih kazao da u uredu su ovaj, ured o sukobu interesa je zaista vrlo bitan i dobro je da ga imamo. Međutim, on mora biti zaista prema svakome jednak. Pa na primjer ja ne znam kako bi se prema meni odnosilo da recimo imam apartmane, a da ljetujem recimo u državnoj nekakvoj rezidenciji za pet kuna dnevno kako bi postupili. Evo ujedno i pitanje za gospođu koja je na čelu ove uvažene i vrlo bitne institucije ili primjera da sam ministar i da svojoj suprugi dadem u HEP-u posao a da sam nadležan za HEP ili slične stvari koje se događaju u našem društvu u kojem nisu zaista principijelne, a poglavito dobro na nas zastupnike se to dosta odnosi i za krovna ministarstva, ljude koji vode ministarstva i izvršnu vlast. Međutim, zaista treba razmišljati o proširenju nadležnosti nad ostalim dužnosnicima i čelnicima vrlo bitnih tvrtki koje imaju vrlo veliku mogućnost utjecaja na sukob interesa i zasigurno je društvo ovdje gdje je. Jer i te ljude, a naravno treba povećati broj ljudi, financijske mogućnosti isto povećati u skladu s kojim možemo da bi to bilo koliko toliko ravnopravno i ravnomjerno a sve zbog pravičnijeg nadzora nad svim institucijama. Hvala.
Hvala. Odgovorit će poštovani zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega, ja mislim da ćemo mi u ovom razdoblju pred nama razriješiti i taj čvor jer smatram da sve ono što je, recimo ako je Sabor nešto imenovao više-manje to je dužnosnik i podliježe obavezama. Mislim da u tom smjeru treba ići i Vlada. I ako je Vlada nešto imenovala na svojim sjednicama ili uprave ili u javnim poduzećima do neke razine treba podvući crtu i reći to su dužnosnici, pa neka i oni s obzirom da vam broj predmeta očito pada da imate dovoljno vremena, tj. prostora da se i njih obradi. Mislim da ne bi bilo zgorega da se i ti ljudi uvedu u sustav, pa da onda kažem možemo mjerodavno suditi o svima. Jer ovako kažem, mnogi moji su pošteni izgledaju ili u jednom trenutku postanu nepošteni, a oni koji možda rade neke loše stvari ili su u čistom sukobu interesa vrlo lijepo izgledaju prema vani i stalno su konkurentni. Mislim da je to ono čemu ćemo zasigurno u sljedećem razdoblju i kroz izmjene Zakona o sukobu interesa, ali i kroz dopune vašeg rada, mislim da ćemo kao ova nova Vlada to zasigurno postići i da će onda biti lakše razlučiti što je, a što nije dužnosnik i tko mora podnijeti imovinsku karticu. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeća pojedinačna rasprava je ona uvaženog zastupnika Nenada Stazića. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Izvješće kao izvješće je korektno, pregledno, sadržajno, jasno i nema se o njemu što drugo reći nego da ga treba prihvatiti. Povjerenstvo radi temeljem zakona koji je rigorozan, ponekad u nekim dijelovima apsurdan, negdje i nelogičan. Kad smo donosili prvi puta Zakon o sprječavanju sukoba interesa onda je to Povjerenstvo bilo zamišljeno drugačije. To za kolege koji su ovdje dulje vrijeme sjećaju. Ono je bilo zamišljeno više kao jedno savjetodavno tijelo i kontrolno tijelo samih dužnosnika. U njima su bili saborski zastupnici, bili su drugi dužnosnici sa idejom da kolege, kolege kontroliraju i upozoravaju, paze da ne uđu u sukob interesa. Ja osobno mogu reći da mi se ta koncepcija više sviđa od ove koja danas postoji. Ustavni sud je u svome mišljenju iz 2012. godine rekao za ovo Povjerenstvo da je ono preventivno, antikorupcijsko tijelo i s tom konstatacijom mislim da je to vrlo sažeta, koncizna konstatacija koju bi trebalo dalje razrađivati. Mora težište biti na preventivi po mom dubokom uvjerenju. Zakon se uostalom zove ne zakon o sukobu interesa, nego Zakon o sprječavanju sukoba interesa. Možda bi trebalo naziv Povjerenstva također promijeniti da se ne zove Povjerenstvo o odlučivanju o sukobu, nego Povjerenstvo o sprječavanju ili Povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa. Ja sam, među dužnosnicima se provukao jedan strah od vašeg Povjerenstva da li će i nehotice ući u sukob interesa i doći na stup srama. Rijetko kad se slažem sa gospodinom Borićem, ali danas se slažem u potpunosti od prve do zadnje riječi i pogotovo mu skidam šešir što to govori sada iz pozicije vladajuće većine kada je u pitanju obuhvat ljudi. Mi ovdje nemamo uopće ravnatelje, direktore velikih društava u kojem su u pretežnom vlasništvu RH koji rade sa milijardama, a htjeli bi uključiti unutra zamjenike općinskih načelnika koji ne odlučuje ni o čemu, ali baš ni o čemu. Pa onda kada se pojavljuju takvi prijedlozi, ja se pitam da li oni idu u tom smjeru da vam otežaju rad pa da se ne bavite bitnim ili da takvi dolaze do potpunog nerazumijevanja? Trebalo bi spriječiti sukob javnog i privatnog interesa i to je posve jasno. Međutim zakon definira i sukob dva javna interesa, što je pomalo nelogično. Dužnosnik koji je na nekoj dužnosti ne bi smio biti na nekoj drugoj dužnosti. Ako te dvije dužnosti same po sebi nisu u nekakvom sukobu, ja ne vidim zašto ne bi mogao biti. Ja uistinu ne vidim zašto ne bi mogao biti, osim ako on na prvoj dužnosti ne odlučuje o nekakvim novcima koji će se raspoređivati u to tijelo na kojem će on biti u drugoj dužnosti jer to onda može biti sukob opet javnog i privatnog interesa. Ali ja ne bi nikako mogao biti, postaje sukob dva javna interesa. Zato nije krivo povjerenstvo, to su krivi zastupnici koji su donijeli takav zakon. Najviše je bilo 49 slučajeva iz članka 14. stavak 1., a to je upravo taj sukob dva javna interesa. E sada mene zanima, da li je u tom slučaju, da li povjerenstvo radi tako da najprije upozori dužnosnika, što bih ja savjetovao telefonom, čovječe gledajte možda ne znate ali vi se sada nalazite već pet dana u sukobu interesa, dajte izađite iz toga jer se događalo da ljudi uopće naime nisu vodili računa. Jer dužnosnik ne vodi samo računa o tome da li je u sukobu interesa radi i nešto drugo, bitnije stvari od toga. Zakon valja mijenjati, treba ga osuvremeniti, neke nelogičnosti smo ovdje već čuli, ponovit ću ih samo zato da budu ponovljene. Ovo ograničenje sklapanja ugovora nakon prestanka dužnosti koje je dulje od naknade koju ovaj dužnosnik prima, ali posve apsurdno. Znači dužnosnik je i nakon prestanka dužnosti kažnjen da ne smije zarađivati, a da ne prima nikakvu naknadu. Posve nelogično. I ja u toj odredbi ne vidim ali baš nikakvu svrhu. Prijave, gledajte predsjednice, ja predlažem da povjerenstvo uopće ne komentira zaprimljene prijave jer su prijave vašem povjerenstvu postale oblik političke borbe. Jer ja ću sada kolegu Borića sutra optužiti potpuno bez ikakve veze da bih mu nanio politički štetu, povjerenstvo će izdati priopćenje da je zaprimilo prijavu i da će o njoj odlučivati za 14 dana. A šta da radi kolega Borić tih 14 dana s novinarima, kako on da se s njima nosi kada će imati dnevno deset upita jeste li vi Boriću u sukobu interesa ili niste i kako ste ušli u taj sukob interesa i kada mislite iz njega izaći. Prema tome, moj savjet je vama nemojte komentirati nemojte to ni objavljivati na stranicama. Ako vas novinari i pitaju da li ste zaprimili prijave, ne komentiramo. Objavit ćemo odluku. I ako promijenimo zakon, a treba ga mijenjati, ne može zakon sve obuhvatiti. Često je teško odlučiti i što je sukob interesa. Evo ja ću vam tri apsurdna primjera navesti. Jer je javni interes da zastupnici budu u dvorani i da raspravljaju, a zastupnik ima privatni interes da ide registrirati svoj auto. Pa zašto je svoj privatni interes postavio iznad javnog interesa da bude ovdje. Apsurdno ali ako vam podnesem takvu prijavu, … a vi ćete reći pa je, evo tamo je slikan kako registrira auto umjesto da je tu na sjednici. Vlasnik OPG-a, tu je može biti izabran kao saborski zastupnik i donosi se nekakva odluka ili on komentira odluku o poticajima i zalaže se za to da neki OPG-i dobiju, gledajte on se zalaže za svoj osobni interes. Imali smo takav slučaj, neću ime spominjati. Dar 500 kuna, pozove me prijatelj s Korčule da dođem kod njega na pet dana i ja odem kod njega. Ja sam po ovom zakonu u sukobu interesa. U Korčuli postoji hotel, noćenje u hotelu košta sto eura, a ja ne smijem primiti dar veći od 500 kuna i ja ne smijem otići prijatelju u posjetu, ne smijem. Zakon je takav niste vi krivi, ali neke stvari bi ipak trebalo uskladiti sa logikom. Vidjeti da li on mene nagrađuje za nešto što sam ja njemu učinio jesam ja njemu pogodovao ili sam obišao kolegu, prijatelja kojemu niti šta mogu pomoći, niti šta mu mogu odmoći jer se on bavi nečim posve petnaestim od onoga o čemu ja odlučujem. Ali mi sve to tretiramo jednako. Znači, prijedlog Vladi, potpredsjedniče možda jedan neuobičajen prijedlog, da donesemo zaključak jer ova rasprava nije bila ideološka, nije se vidjela razlika između klubova što mi je jako drago, što znači da je kvalitetna bila, da se svi prijedlozi i mišljenja izneseni u ovoj raspravi dostave Vladi radi pripreme boljeg zakona jer su mišljenja i primjedbe su uistinu bile kvalitetne. I savjet povjerenstvu, više preventive, manje kurative, manje kažnjavanja. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo nekoliko replika, no prije nego što pređemo na replike da ogovorim kolegi Staziću s obzirom da me apostrofira. Ja se s vama potpuno slažem, međutim mi ne rijetko zaboravljamo da smo mi tijelo koje donosi zakone i da mi ne moramo uvijek slati i tražiti od Vlade da nam predloži zakone, mi imamo svoje odbore. I o ovome je raspravu proveo Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav i Odbor za pravosuđe. Pa neki od tih odbora može pripremiti prijedlog zakona. Dakle nemojmo mi bježati stalno od toga da smo mi zakonodavno tijelo, jesmo, mi smo zakonodavno tijelo. … [[Upadica se ne čuje.]] Evo samo jedna kao mala … … [[Upadica se ne čuje.]] Ali slažemo se, slažemo se zapravo. Dobro. Evo, Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Tomislava Klarića. Izvolite.
Evo kolega Stazić, meni je izuzetno drago da i lijeva i desna strana sabornice i praktički svi mi razmišljamo na isti način. Budući da je replika kratka o ovoj temi možemo govoriti praktički satima jer svi više-manje imamo podosta iskustva u ovim stvarima bez obzira tko bio na kakvoj funkciji. Ako je itko pod lupom javnosti, medija, onda su to dužnosnici. Vi ste Borić a i mnogi ovdje govornici dotaknuli su se drugog, puno većeg problema ovog našeg društva. Evo ja sam tu prevrtio po medijima dok ste razgovarali. Ima jedan naslov „Neće odustati od svog milijunskog bonusa, nema ništa besplatno“, a dotakli ste se vi i mnogi govornici ovdje tih nekakvih predsjednika uprava, dotaknuli smo se menadžerskih ugovora, dotaknuli smo se onih koji barataju sa tim dobrima koje ova država ima, Hrvatskim šumama, Hrvatskim vodama, komunalnim trgovačkim društvima u vlasništvu gradova i općina. Oni ne trebaju ispunjavati nikakve obrasce, oni ne moraju nikome prezentirati što to oni imaju, što su stekli prije stupanja na dužnost. Mi ovdje ako zakasnimo sa ispunjavanjem nekoliko dana, sada nam ističe 24. onaj naš obrazac, već smo u nekakvom prekršaju i to su stvari o kojima treba otvoreno govoriti. I ne treba koristiti ovaj model upravo ovako kako ste se vi izrazili da ovo tijelo koje bi zaista trebalo biti preventivno tijelo postane tijelo koje će se mnogim anonimnim ili ne znam kakvim prijavama koristiti kao nekakvo tijelo političke borbe jer tu smo onda u problemu. Dakle dužnosnici su ti koji su pod lupom javnosti. I vrlo dobro se zna što nekakav načelnik i gradonačelnik i tko što ima, pogotovo u manjim sredinama ali se ne zna što ima predsjednik ili direktor nekakvog trgovačkog društva u trenutku kada je stupio na tu dužnost a povjereno mu je da barata silnim bogatstvom. Evo primjer Hrvatskih šuma, govori se o 5 milijuna i nešto tisuća kuna bonusa za članove te uprave. Što su ti članovi uprave imali prije stupanja na tu dužnost, što imaju sada u ovom trenutku i na osnovu čega su oni ostvarili toliku dobit i toliku zaradu? Na osnovu toga što su raspolagali bogatstvo ove države. A o tome se ne govori nego danas u 24h piše, kada već imamo obvezu podnašanja svih tih izvješća zbog čega neki koji su sišli sa dužnosti ne mogu ostvariti svoje pravo od onih 6+6 mjeseci itd..
Hvala. Odgovoriti će uvaženi zastupnik Nenad Stazić.
Kažete kolega da imamo podosta iskustva. Imamo, s time se slažem ali to nama iskustvo nije dovoljno da bismo pripremili u odborima kvalitetan prijedlog izmjena ovog zakona jer kao što znate nemamo ni kancelarije, ni ureda nemamo, ni ureda, ni stol javni na kojem bi mogao napisati prijedlog zakona. Nemamo ni stručne službe, nemamo ništa. Pa sam zato predložio da, ovaj zaključak, da to ipak uputimo Vladi jer tamo bar imaju radne stolove, bar imaju kancelarije i imaju i stručne službe da im u tome pomognu da bi taj prijedlog zakona kada ovdje dođe bio što kvalitetniji. Bilo bi mi drago, puno draže da je ovaj zakon bio jedno od jamstava MOST-a a ne one gluposti koje su slali. Ali dobro. Kažete da bi trebalo i kod direktora javnih poduzeća vidjeti razliku u imovini na početku i na kraju dužnosti. Naravno, ali ne samo to, oni za vrijeme obnašanja dužnosti sklapaju milijunske poslove. Nitko ne provjerava da li on to sklapa sa svojim bratom, to nitko ne provjerava ali provjerava da li je dužnosnik, da li je dužnosnik bio 5 dana u upravnom vijeću ne znam čega dok je bio, istovremeno dok je bio dužnosnik. Dakle to su ti apsurdi na koje upozoravam i drago mi je da smo tu postigli suglasnost jer mislim da je to razumno, ovo treba mijenjati, ovo nije dobro, ovo nije dobro. Trebalo bi obuhvatiti ove koji stvarno raspolažu s novcem i prema dužnosnicima se odnositi na jedan razuman a usudio bih se reći i human način.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Kažimira Varde.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Jedna rečenica me je ovdje posebno zaintegrila u izvješću da zapravo kontrolor istinitosti podataka je javnost. I tu se moram složiti sa uvaženim kolegom Stazićem vezano za prijave, objava prijava posebno ono o čemu je govorio kolega … [[Govornik se ne razumije.]] Boban, za anonimne prijave. Naime, polazimo od presumpcije nevinosti, to je jedna od osnovnih ljudskih prava. Objavom prijava, objavom anonimnih prijava vi već stvarate javnost. S obzirom na sve moguće skandale koje smo imali u društvu ta javnost je senzibilizirana na način da čim ste vi objavili prijavu da je netko prijavljen Povjerenstvu, on je kriv. I tu mislim da moramo napraviti stvarno rez. Presumpcija nevinosti je kao što sam rekao osnovno ljudsko pravo, uništavamo i osobu koja možda nije kriva a ako je kriva vi ćete donijeti odluku ali uništavamo i njegovu familiju, uništavamo mu prijatelje, društvo i to je mislim jedno od osnovnih prava koja ne bi smjeli kršiti, dakle osnovnih ljudskih prava koja ne bi smjeli kršiti. U tom smislu se potpuno slažem sa vašom raspravom uvaženi kolega Stazić. Hvala vam lijepo.
Hvala. Odgovorit će poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Upozorili ste nas na dobru rečenicu, kontrolor je javnost, ali što je javnost, tko je ta javnost? Tu javnost posreduju mediji, oprostite i oni imaju svoj interes. Oni imaju interes objaviti bombastičan naslov zastupnik prijavljen za sukob interesa jer će prodati bolje novine. Ja mogu imati privatni interes da vas prijavim jer ću dobiti nekakve političke poene. Dakle javnost tu ne može biti kontrolor jer je to preopćenit pojam. To je pojam koji je teško definirati u ovome kontekstu u kojem nama on ovdje treba. Kada se postupak završi, ako povjerenstvo izrekne nekakvu sankciju onda možemo govoriti o javnosti kao kontroloru, ali u postupku donošenja odluke tu javnost mora biti isključena.
I zadnja replika je poštovanog zastupnika Tomislava Žagara. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Stazić, čini mi se da ste vi u svojoj raspravi dotaknuli najbitniju točku a to je kroz povijesti pa i danas što je zapravo uloga i svrha Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa. Posebno stoga što i ja smatram da je povjerenstvo odradilo svoj posao na temelju zakonskih ovlasti koje ona ima. Dakle to se u izvješću vidi, ono nije moglo raditi ono što nije njihov posao, to ste vi naglasili. Međutim, ono što bi htio ja sad naglasiti a čini mi se da ste to vi htjeli isto reći, javni interes ne mora biti nužno interes javnosti. To je razlika, to je ogromna razlika. Vi ste dobro napomenuli da pojedini dužnosnik i zastupnik u ovom Saboru može biti kažnjen zato što je entuzijast, zato što ima volju raditi još negdje u području javnog interesa pa mu se onda ustanovio da je on u sukobu između dva javna interesa. Međutim, mislim da je i kad ste govorili o promjeni naziva, mislim da bi ovo povjerenstvo puno više odradilo kad se ne bi bavilo sa sukobom interesa, odlučivanju o sukobu interesa nego sa poklapanjem interesa. Dakle imamo niz slučajeva tamo gdje se javni interes slučajno poklopi sa privatnim interesom pa onda dolazi do niza, niza područja, sivih područja u kojima čovjek može se znatno, stječe znatnu imovinsku korist. Evo reći ću na jednom banalnom primjeru budući da je kolega Stazić koristio banalne primjere ako čovjek napravi cestu što je javni interes, a ta cesta baš prolazi pokraj gostionice koju on slučajno drži. To su stvari o kojima u budućnosti treba razmišljati ali kao što je kolega Stazić, kao što ste vi kolega Stazić rekli zato nije krivo povjerenstvo zato treba promijeniti zakon. Hvala.
Hvala lijepa. I sad bismo prešli na zadnju pojedinačnu raspravu o ovoj temi a to će biti uvaženi zastupnik Stevo Culej. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, kolege, kolegice, kolegice, kolege izražavam sve pohvale na rad Povjerenstva o odlučivanju o sukobu interesa i naravno da ću podržati. Jer vidi se da se je radilo, mada sumnjam u sve ove godine prije osnivanja da se nešto radilo. Ja se sjećam jednoga gospodina u ovom Hrvatskom saboru kojega sam gledao koji je rekao da su kolege zastupnici ušli u ovaj Sabor njegove kao bogci, a na kraju mandata je on bio veći bogec a oni su bili bogataši. Nesumnjivo je da čovjek u svom radu na ovako odgovornoj funkciji u Hrvatskom saboru može zaraditi određenu svotu novaca poštenim radom, svojim djelovanjem u Hrvatskom saboru, a isto tako je nesumnjivo da mu se pružaju mnoge mogućnosti da nešto ulovi sa strane što su neki vjerojatno i iskoristili takvu šansu. Pa onda narod u svojoj sredini gledajući te svoje zastupnike kojih se sjećaju kao bogce danas ih gledaju u luksuznim automobilima, gledaju njihovu djecu i njihove nasljednike u isto takvim automobilima, svjedoče o basnoslovnom bogatstvu ili nečemu drugom. Isto tako, pohvalit ću ovo povjerenstvo i za još jednu akciju koju je provela iz prošlog mandata, ja volim pročitati dokaze pošto sam bio policajac, pa kaže ovako „Uvidom u odluku Vlade RH o dodjeli sredstava za pomoć institucijama za humanitarne aktivnosti u RH na teret državnog proračuna RH za 2012. godinu utvrđeno je da je navedenom odlukom kao pomoć institucijama manjinske samouprave za humanitarne svrhe dodijeljen iznos od nekoliko milijuna kuna.“ Nije od nekoliko milijuna, radi se o 5 milijuna kuna i 180 tisuća kuna. U odnosu na način odlučivanja i raspodjele ovih sredstava povjerenstvo je primijetilo da ne postoji propisana metodologija kako niti kriteriji kao što je propisano za raspodjelu sredstava od strane Savjeta za nacionalne manjine. Radi zaštite povjerenja građana u tijela javne vlasti i same dužnosnike koji u njima obnašaju javne dužnosti kao i u svrhu sprječavanja percepcije o mogućim pogodovanjima određenim pojedincima ili interesnim skupinama. Svako dodjeljivanje sredstava od strane državnih tijela pa tako i dodjeljivanje sredstava udrugama nacionalnih manjina trebalo bi biti podvrgnuto jasnim i unaprijed određenim kriterijima i razrađenom metodologijom njihove podjele te dostupnost svim zainteresiranim stranama koje bi o dodjeli tih sredstava trebale biti pravovremeno biti obavještene radi pripreme što kvalitetnijih programa za koji će se sredstava dodjeljivati. Izvan tako izgrađenog sustava sredstva iz javnih izvora odnosno državnih i drugih javnih proračuna ne bi se trebalo dodjeljivati osim u nekim iznimnim i nepredviđenim situacijama kada bi to općedruštveni interes prijeko nalagao. Ističe se kako je kod Savjeta za nacionalne manjine takav sustav dodjele u dovoljnoj mjeri ostvaren uz preporuku uvođenja prakse izuzimanja no uopćava se određeni nedostatak takvog sustava prilikom dodjele sredstava nacionalnim manjinama od strane drugih državnih tijela. Uvod je dobar, preći ćemo na jednu takvu dodjelu. Vlada RH odluku 2012. godine o dodjeli sredstava za pomoć institucijama za humanitarne aktivnosti u RH na teret državnog proračuna RH za 2012. godinu. Ovom odlukom odobrava se pomoć institucijama manjinske samouprave za humanitarne svrhe u iznosu 5 milijuna 185 tisuća 890 kuna. Sredstva pomoći iz točke 1. ove odluke doznačuju se iz državnog proračuna RH tekuće donacije u novcu. Kome? One se dodjeljuju Savezu Mađara u RH, zatim Romskom nacionalnom vijeću i naravno Srpskoj zajednici u Hrvatskoj. Gdje su tu Slovaci, Talijani? Gdje su tu ine druge nacionalne manjine u našoj domovini Hrvatskoj, pa da se i one uključe u ovu podjelu novca. Nema za njih ništa. Samo ove tri grupacije su dobile ta sredstva. Na ta sredstva upitno je da li su podnesena izvješća, da li su transparentno i u kojem smjeru potrošena. Da li su se ta sredstva pravdala državnim institucijama o utrošku? Ja bih htio napomenuti vlastito iskustvo. U vrijeme ministrice hrvatskih branitelja gospođe Jadranke Kosor kao predsjednik Udruge Specijalne policije Vukovarsko-srijemske županije dobio sam dvije tisuće kuna na raspolaganje na udrugu od 3 stotine članova. I naknadno sam morao podnijeti pismeno izvješće. To su jedina sredstva koja sam dobio za svoju udrugu od 2000. godine, navodim od državnih institucija i tijela. Htio bih reći isto tako da prije nego mi pobjegne misao, kaže ovako: „Ministarstvo vanjskih poslova dodijelilo je gotovo 250 000 kuna Centru za suočavanje s prošlošću DOCUMENTA.“ Predsjednik Upravnog odbora te udruge je brat ministrice Ministarstva vanjskih poslova. To je jedan dio. Da li tu ima sukoba interesa ili nema, sami procijenite kao i hrvatska javnost. I nadalje posebno ću se osvrnuti pošto sam ja poznat u medijima kao Stevo primitivac, kao Stevo ovakav ili onakav i ja ću sa ovog mjesta pozdraviti sve naše sugrađane, naše velike prijatelje, hrvatske Rome od kojih se je netko našao uvrijeđen ali ovako kaže: „Vijeće Romske nacionalne manjine Međimurske županije na Sabor i Vladu RH saborski zastupnik Stevo Culej. Štovani gospodine saborski zastupniče Stevo Culej, molim vas da se zauzmete i poduzmete sve mjere sukladno vašim ovlastima oko preispitivanja raznih prijava i osnovanim sumnjama a u svezi sa nalazima i mišljenjima Povjerenstva za sprječavanje sukoba interesa gospodina našega zastupnika Veljka Kajtazija.“ Tu ima još tekst koji se dole navodi, ali osvrnut ću se i na odluku. Dakle, ovo je došlo jutros na mene, a bilo je takvih prijava i prije. I ponukan takvim prijavama ja sam imao svoju određenu reakciju koja je i kasnije ispala kao nacionalna mržnja i nekakav sukob koji uopće ne stoji, jer moji najveći prijatelji su nacionalne manjine. Kaže ovako: „Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa utvrdilo je tada pokreće se postupak za odlučivanje o sukobu interesa u odnosu na dužnosnika Veljka Kajtazija, zastupnika u Hrvatskome saboru. Druga točka. Poziva se dužnosnik Veljko Kajtazi da u roku od 15 dana od dana primitka ove odluke dostavi Povjerenstvu očitovanje na navode iz obrazloženja ove odluke.“ Nadalje, Povjerenstvo je zaprimljene anonimne, neanonimne prijave, neanonimne ocijenilo osnovanim i vjerodostojnim, te je iz sadržaja neanonimnih prijava i ostalih prikupljenih podataka stekla saznanja da bi se u konkretnom slučaju moglo raditi o sukobu interesa itd. pa nalaže temeljem odredbe članka 39. traži se od dužnosnika Veljka Kajtazija da se očituje o svim navodima iz ovog obrazloženja itd. itd. Znači ovo je kila i 300 grama ovaj dokument je težio, toliko su naveli ovi koji su poslali plus ova njihova zamolba. Ja ću ovo ovdje uručiti gospođi predsjednici za Povjerenstvo o odlučivanju sukoba interesa u njihovo ime, u ime svih Roma. Isto tako htio bih potaknuti Povjerenstvo da preispita ovih 5 milijuna i 180 tisuća kuna da li je namjenski i transparentno utrošeno prema onim predstavnicima nacionalnih manjina koji su primili te novce na svoje račune. Pa isto tako mogu samo obećati drugim nacionalnim manjinama koje nisu sudjelovale u podjeli ovoga novca imat ćete više sreće možda u ovome mandatu ako bude pravde. Hvala.
Hvala lijepa. Jel' to je bila povreda Poslovnika? Ne, ne. Onda imamo jednu repliku čini mi se samo.
… [[Govornica naknadno uključena.]] o tome reći jer je ovo baš bio jako dobar primjer, hvala vam lijepa, jako dobar primjer onoga što su kolege prije toga govorili da se koristi Povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa koje je dobro radilo svoj posao za blaćenje i klevetu u javnosti i u ovom Parlamentu što je zastupnik Culej upravo učinio. Dakle, ono od onoga što je spominjao, Povjerenstvo što treba ispitivati ispituje. Što se nacionalnih manjina tiče one su financirane kao što je poznato iz proračuna i svaka od nacionalnih manjina postoji stavka u proračunu, dakle dobiva novac iz proračuna. Ovo su bila dodatna sredstva za neke posebne aktivnosti uključujući i formiranje Romskog nacionalnog vijeća koje je u to vrijeme formirano. A ulaziti u sukobe, političke sukobe unutar romske zajednice i pokušavati iskoristiti te političke sukobe unutar romske zajednice za obračun koji je zastupnik Culej već ovdje prilično prostački način radio sa zastupnikom Kajtazijem je ispod svake razine. Što se tiče financiranja iz Ministarstva vanjskih poslova koje je također spomenuo to je predmet koji jeste pred Povjerenstvom za sukob interesa i ono će tu izreći svoj pravorijek. Za tu neke amaterske difamacije u Saboru nisu potrebne.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Stevo Culej.
Amater ili ne dovoljno sam pismen da znam pročitati iz teksta koji je ispred mene, da znam to hrvatskim jezikom obrazložiti, da znam reći kao bivši policajac da postoje sumnje jel kako doći do određenog zaključka ako ne sumnjate u nekoga ako ga netko nije prijavio anonimno ili ne anonimno, kako uopće doći do onoga koji je zloupotrebio svoj položaj, kako opravdati hrvatskome narodu mi smo svi divni, lijepi i pošteni. Evo imamo lijepe frizure, imamo svi kravate, dobro neki nemamo, ali mi smo svi divni i krasni, a naš narod, što bi rekao naš Grmoja i naš kolega Pernar gladuje, nema za osnovne životne potrebe, a neko dijeli sredstva. Kome? Braći, sestrama, udrugama. Kojim udrugama, koji vrište ovdje vani ispred trga kada im se nešta ne daju novci malo, kakvi dokumenti, kakvi mediji, tko su ti ljudi … mediji, tko su svi ti koji huče i buče protiv hrvatskog čovjeka i u ovome Saboru i na ulici i svugdje. Prozivate me nepismenim, pa naravno nisam uspio kupiti nijedan fakultet nego sam morao svaki ispit pošteno naučiti ako sam uspio i svaku kunu sam morao zaraditi svojim rukama. Dovoljno sam radio da moramo ići kod kirurga da me pregleda od čega su mi kosti. Neko je sjedeći u ovome Hrvatskome saboru pljačko u sve svoje mandate i koristio samo svojim podanicima, vjernima. Pljačkali ste hrvatski narod i bili ste protiv njega u svakome trenutku. Iskoristili ste svaku točku, svaki zarez u bilo kojemu zakonu ne bili se okoristili, a na štetu hrvatskoga naroda, a u korist nekoga drugoga. Ja sam šteta, ja sam hrvatski branitelj koji je stvorio ovu Hrvatsku državu, a vi ste oni koji ste opelješili.
Ja vas molim da budemo parlamentarni. Imamo sljedeću repliku, a to je uvaženog zastupnika Blaženka Bobana.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Ha, teško je sada bilo što replicirati, a vezano za temu koja je zaista danas rasprava bila na jako visokoj razini bila dobra, ali nije korektno da saborski zastupnici saborskom zastupniku oduzimaju pravo da kao bilo koji građanin ove RH predaje predmete Povjerenstvu o sukobu interesa. Dakle to nije dobro i ne bi smjelo se tako raditi. Saborski zastupnik veću obvezu ima ako je uočio neke nepravilnosti da ih prijavi Povjerenstvu za sukob interesa. To je moje mišljenje. No, vratit ću se, ovdje kao što je i kolega Culej ali je tako i kroz raspravu viđeno i rečenica jedna koju je kolega ovdje govorio vezano da će sud dati javnost, to uistinu nije dobro i u ovom primjeru, ne u ovom posljednjeg dijela izlaganja nego u prvom dijelu izlaganja gospodina Culeja i kroz cijelu raspravu jer reću na jednom drugom primjeru. Kada su izišli podaci o troškovima onda je neko vrijeme, među ostaloga i neke kolege koji ovdje sjede s nama, za troškove iz 8. saziva objavljivali svi mediji koliko su ljudi potrošili preko sto tisuća, samo zato što su savjesno i pošteno radili svoj posao. A što je s onima iz javnih iz trgovačkih društava, što je s onima koji nisu obuhvaćeni u statusu dužnosnika, a mi bi ih ovdje dodavali i recimo pomoćnike odnosno zamjenike općinskih vijeća na najnižim lokalnim razinama? Zato je hitno, zaista hitno mijenjati ovaj zakon da ne bi bilo po onom narodnom pazimo da iz bačve ne ide na čep, a na tapun nam odlazi koliko god. Tapun, pojašnjenje, to je onaj veliki na bačvi otvor, onima koji ne znaju dalmatinski izraz, to je onaj veliki otvor. Dakle čuvamo na neki mali čep nekakvim zakonskim po meni krivim normama, a na taj tapun puštamo. Hvala.
Hvala lijepa. Nešto krči, nešto krči sa zvučnicima. Tablicu za povredu Poslovnika digla je uvažena zastupnica Ana Komparić Devčić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Iako je moja povreda Poslovnika išla na raspravu kolege Culeja i odnosi se na članak 238. gdje kaže da kolega zastupnik ne smije omalovažavati i vrijeđati predsjednika ili druge zastupnike. Dakle kolega Culej je u svojoj odgovoru na replici zaistinu uvrijedio sve kolege koji sjede u ovom Saboru. Možda postoje među nama neki koji su nešto napravili ovako ili onako, ali onda neka se govori o imenima. Ovo je bilo vrijeđanje kompletnog saziva Sabora, svih kolega, koji pošteno i odgovorno radimo svoj posao i mislim da ste ga trebali prekinuti i upozoriti i zaštititi kolege zastupnike.
Ja se mogu složiti s vama da je bilo neprimjereno, međutim moram isto tako podsjetiti da je vrlo često, nažalost, u ovom Saboru bilo govoreno za određenu stranku da je lopovska stranka, da su kradljivci, an ženeral za dakle ne pojedinačno opet itd. prema tome nažalost nije se tada reagiralo, sada ovo isto nije dobro. I ja plediram na sve kolege zastupnike da se takvim negativnim izrazima ne rabe je oni ne priliče ovome domu, apsolutno ne priliče ovom domu. No vi ste vrlo svjesni da nažalost u žaru političke borbe je i sa jedne strane i sa druge strane dolazilo do takvih neprimjerenih izjava. Imamo malo tehničkih problema sa razglasom pa ćemo napraviti jednu stanku iz tehničkih razloga. Nadam se da će nam uspjet popraviti to. … /Tehnički problemi sa razglasom./ … STANKA U 12,40 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 12,47 SATI]] Kolegice i kolege čini se da se stvar popravila, nadajmo se da će tako i ostati. I sada je za završnih 5 minuta u ime kluba SDP-a zatražio uvaženi zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Zahvaljujem vam poštovani potpredsjedniče. Ova rasprava je danas bila jedna od boljih rasprava koje sam čuo u Saboru, kvalitetna, sadržajna, smirena i bez ikakvih ideoloških podjela. Ona je takva bila sve dok se u raspravu nije uključio zastupnik Stevo Culej ali nema tako dobre ni plemenite, ni kvalitetne stvari koju ljudi poput Steve Culeja nisu u stanju gurnuti u blato. To je čovjek koji je najprije na etničkoj osnovi najgrubljim, najprimitivnijim riječima izvrijeđao našeg uvaženog kolegu Kajtazija a onda da bi prikrio motive toga napada ga još dodatno htio oblatiti prijavljujući ga Povjerenstvu za sprječavanje sukoba interesa. Danas ovdje nije bilo zastupnika koji se nije složio sa činjenicom da Povjerenstvo tome ne bi služilo. Jedini koji to ne shvaća je Stevo Culej i koji to zloupotrjebljava. Stevo Culej se ovdje pred nama hvali svojom primitivnošću, kaže ja sam primitivan i time se ponosi i svojim lošim obrazovanjem i time se ponosi, njegovo pravo. Zasmetalo me nešto drugo, što kaže da je on autentičan predstavnik hrvatskoga naroda, e to je uvreda za hrvatski narod, jedna od najgorih jer hrvatski narod nije ni tako primitivan ni tako neobrazovan kao Stevo Culej. To je uvreda za cijeli ovaj Hrvatski sabor, ali to je uvreda zdrave pameti prije svega. Ja bih molio predsjedavajućeg da kada se dogode ovakvi incidenti a vjerojatno se neće često događati, vjerojatno samo onda kada se za riječ bude javljao Stevo Culej, da takve incidente spriječi, da spriječi ovakvo sramoćenje ovog uvaženog Doma. Hvala.
Hvala lijepa. Ja, prije nego što naravno dam riječ drugima, ja vas lijepo molim, uistinu rasprava danas tijekom cijelog prijepodneva je bila i konstruktivna i ja mislim vrlo suvisla i vrlo razumna i vrlo korisna. Ona je krenula sada jednim smjerom koji bih ja molio da se vratimo u onaj tijek kakav je bio do 9,30 sati da ne bude tuk na utuk, da se riječi ne postaju sve žešće i žešće i ne prelaze zapravo ono što bi trebalo biti kriterij u jednom ozbiljnom parlamentu. Evo, to je moja molba na sve koji će dalje govoriti [[Upadica: Povreda Poslovnika.]] Imali smo povredu Poslovnika. Uvaženi zastupnik Ivica Mišić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Gospodine Staziću, ja bih se malo na vaše riječi nekakve obratio kada ste rekli [[Upadica Reiner: Oprostite povreda Poslovnika na koji članak se referirate?]] 238. Vi ste rekli da je, šta smo mi Hrvati dali ovoj državi a jedan branioc države da kažete da je sramota hrvatskog naroda [[Upadica Reiner: Kolega Mišić morate definirati što je povrijeđeno u članku, slijedom članka 238.]] Povrijeđen je hrvatski branitelj u Hrvatskoj državi, u Hrvatskom saboru. … [[Upadica se ne čuje.]] Evo, to je povrijeđeno od zastupnika Stazića koji je izašao da povrijedi našeg zastupnika, hrvatskog, branioca Hrvatske države. Pa postavljam vama pitanje šta ste vi dali za ovu Hrvatsku državu? On je dao puno toga a šta ste to vi dali gospodine Staziću sjedeći 20 godina u Saboru uzimajući plaću i ne radeći ništa i na proračun Hrvatske države? Naši branioci su uvreda Hrvatske države, kako vas nije sram? Kako vas nije sram? … [[Upadica se ne čuje.]] Vi isto ništa niste radili, samo ste radili protiv Hrvatske države gospođo … [[Govornik se ne razumije.]] [[Upadica se ne čuje.]] Ja da vratim plaću? Ja nikad iz proračuna nisam uzeo plaću dok nisam došao u Hrvatski sabor a vi čitav život imate iz proračuna plaću.
Kolega Mišić, kolega Mišić i vi ste svjesni da ovo što ste sada rekli nije adekvatno i nema veze sa povredom Poslovnika. Ja vas sve lijepo molim da ne zlorabite institute ovog Sabora. Lijepo vas molim. I završimo ovu diskusiju na onoj razini kakva je bila cijelo prijepodne. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Molim vas, nemojte si dobacivati s mjesta. Ja molim sve, jer to nije način ponašanja u Parlamentu pa vas lijepo molim, hajdemo se vratiti u tijekove kakvi su bili, evo do maloprije. Još je netko digao povredu Poslovnika. Kolega Hajduković vi ste izvolite.
Jesam gospodine predsjedniče, hvala. Povrijeđen je članak 236. koji jasno definira što je povreda Poslovnika i što zastupnik koji digne povredu Poslovnika radi. Vi ste sada objasnili kolegi što je to, molim vas, prekinite zastupnike koji ovaj institut zlorabe i ne samo da zlorabe institut nego jako loše govore o svojim kolegicama i kolegama u ovom Domu koje su ipak hrvatski građani izabrali u ovaj Dom i ako ne poštuju osobu onda moraju poštivati barem to. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeću povredu Poslovnika isto digla uvažena zastupnica Sabina Glasovac.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora kolega Mišić povrijedio je članak 236. jer je zloupotrijebio institut povrede Poslovnika da bi replicirao kolegama što nije u redu jer u tom slučaju onemogućio im je odgovor na repliku. To ste isto utvrdili i vi no dozvolite da evo apeliram na vas da ste to trebali učiniti puno prije, a ne dozvoliti gospodinu Mišiću naprosto da sve što je planirao izreče unatoč tome što je povrijedio Poslovnik. A mislim da trebate reagirati odmah i trebali ste mu oduzeti riječ. Pa mislim da ste i vi evo jednom djelu bez obzira što ste konstatirali da je povrijeđen Poslovnik da ste zakasnili s intervencijom.
Kolegice Glasovac, ja sam upravo zbog toga i opomenuo kolegu Mišića. A kad vaša stranka dobije većinu i kad vi budete sjedili ovdje ona ćete vi voditi sjednicu. Uvaženi zastupnik Tomislav Žagar je isto dignuo povredu Poslovnika.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Dakle smatram da je povrijeđen i članak 236. i članak 238. Obrazloženje je isto kao što je i kolegica Sabina i kolega Hajduković. Dakle, pod institutom povrede Poslovnika se repliciralo a onda u toj replici je povrijeđen članak 238. gdje se vrijeđalo i omalovažavalo druge zastupnike.
Ja sam to konstatirao i zastupnika u tom smislu opomenuo. Sad imamo nekoliko replika. Imao repliku uvaženog zastupnika Steve Culeja.
Poštovani predsjedniče, kolegice, kolege, nacionalne manjine, svi vi ja vam se divim da ste se svi pokrenuli, unijeli smo malo živosti u ovu raspravu. Drago mi je da sam vas sve dignuo što bi rekli na zadnje noge, da ste se svi zajednički uhvatili mene i da vam ja budem jedini problem u ovome Hrvatskome saboru samo zato što sam rekao nešto što nisam smio reći a to je istina. Gospodine uvaženi prepošteni lijepi Staziću za 7 kuna ljetovati na hrvatskome Jadranu a ja 10 godina nisam sa svojom djecom vidio mora osim na razglednici. Ne zato što sam ovoga nesposoban nego zato što ste mi vi omogućili kao i svim drugim hrvatskim braniteljima takav usud koji mi moramo trpiti i živjeti ove naše živote pod vašom čizmom. Pitam vas isto da li postoji sukob interesa, da li ste vi puhali balonče kao policajac vas pitam kada ste pali nespretno sa bicikla? Svaki pošteni hrvatski građanin dođe mu policajac i gurne mu pod nos balon i on mora puhati, mora dokazati da nije bio alkoholiziran. Oćete lijepu raspravu? Idemo dalje. Bole vas novci, bole vas pitanje da li ste svome bratu dali 250 tisuća kuna? Jesam ili nisam? Zašto sam dala? Dokazat ću. Ej buraz Ante jel trebaš 250 milja? Evo … će ti dodijelit, ja sam u tom odboru. Ko je jamio jamio je. Tako ste surađivali u gradu. Hvala vam.
Kolega Culej, ovo nije replika bila uopće kolegi Staziću. Ja vas lijepo molim da se držimo teme, da govorimo sa dostojanstvom i da kao što sam po ne znam koji put rekao da pokušamo završiti ovo prijepodne onako kako je praktički cijelo prijepodne bilo. Evo izvolite odgovorit će uvaženi kolega.
Culej, sve što ste rekli je laže. Znači vi ne samo da ste primitivni kako što ste priznali, ne samo da ste neobrazovani kao što ste priznali nego ste najobičniji lažljivac. Vi ste najobičniji klevetnik ali kad bi budala znala da je budala ne bi bila budala.
Kolega Stazić, kolega Stazić ja sam lijepo molio da se ne nastavi sa takvim riječima ovdje, a vi to još pojačavate. Pa zar ne možemo uistinu voditi ovdje diskusiju na nekakvoj razini? Ja vas uistinu molim. Kolega Parić je dignuo povredu Poslovnika. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Jesam ja i mnogi su ovdje digli povredu Poslovnika. Povreda Poslovnika po članku 236. i tko zna kojem još. Sad ćete upozoriti mene ali ovo je sve vaša pogreška, ovo ste vi trebali zaustaviti u samom startu i vašim nereagiranjem smo došli do ovoga do čega smo došli. Tako da vas ja molim ubuduće pošto sad imamo iskustvo, znamo kako izgledaju stvari da pravovremeno poduzimate mjere. Evo hvala. A inače povreda Poslovnika i kolegi Straziću i kolegi Culeju. Hvala.
Dobro, hvala. Kolegica Glasovac je isto ja mislim, niste digli. Kolega Hajduković, ne, dobro. Imamo kolegu Bulja. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Članak 232. Ja mislim da nije lijepo komunicirati sa fuj, budaletina u ovoj sabornici, sa glupan, sa neobrazovan, s budala. Mislim da je to komunikacija na razini 13. stoljeća u doba kmetova. Tako se prema kmetovima nisu elite odnosile kao što se sad odnosilo u ovoj sabornici govornici. Pa evo samo da obratite na to pozornost jer stvarno katastrofalan odnos saborskih zastupnika prema svojim kolegama. Hvala.
Ja mislim da sam vrlo jasno rekao i zamolio sve da se drže određene razine jer znate šta rabljenjem takvog rječnika najviše govorimo sami o sebi. I oni koji ga rabe najviše govore sami o sebi. I pred nama kolegama a i pred ljudima koji su nas izabrali. A na vama je da odaberete put. Kolega Felak je isto dignuo povredu Poslovnika.
Pa gospodine predsjedniče povrijeđen je prije svega članak 238. stavak 5. koji govori da zastupnik tijekom iznošenja rasprave ne smije omalovažavati ili vrijeđati predsjedatelja ili druge zastupnike. Sve ovo što je gospodin Bulj rekao i što smo svi čuli mislim da su najniže uvrede koje mogu biti i da nisu dostojne ovog Hrvatskog sabora. Gospodin Culej je možda u svojoj raspravi i u replici kazao neke stvari koje nisu baš primjerene za Sabor, ali nije nikoga direktno vrijeđao. Ovo što je učinio gospodin Stazić su direktne uvrede i mislim da se na takav način sigurno u ovom Saboru ne bi smjelo raspravljati. Ali na žalost to je praksa i nekih drugih zastupnika kojih ovdje danas nema i koje bi što prije trebalo prekinuti. Hvala lijepa.
Hvala. To je ono što sam i ja rekao. Kolega Zekanović.
Pa poštovani gospodine dopredsjedniče Sabora, također kao što je rekao kolega Felak, prekršen je stavak 5. članka 238. A ovdje ja napominjem da tu ima dole članak 239. koji kaže: „Zastupniku će se izreći opomena ako postupa protivno članku 238. ovog Poslovnika.“ Mislim da i nije dvojbeno da je ovaj stavak prethodni prekršen stoga članak 239. je tu. Hvala.
Slažem se. Moja prosudba je da bi neki zaslužili i više od opomene, ali nisam im izrekao jer inače se tvrdi da izričem previše opomena. No, nastavit ćemo sa replikama i sljedeća replika je uvaženog zastupnika Veljka Kajtazija. Izvolite.
Zahvaljujem se. Uvaženi kolega Staziću, sve što ste rekli bili ste u pravu. Dotični gospodin za vrijeme izborne kampanje je pokušavao na sve moguće načine da me diskreditira ali nije mu uspjelo. Upravo zato što mu nije to uspjelo on i dalje nastavi istim tempom. I dalje gospođa predsjednica Povjerenstva, ja se ispričavam na ovakve gluposti koje ste morali slušati. Vi ste još 2011. do 2013. također ste dobivali od istih tih ljudi s kojim dotični gospodin surađuje imajući u vidu da su izgubili izbore pokušavaju na sve moguće načine upravo na takav način da me diskreditiraju. Ja se uopće ne bojim tih materijala koje će oni ili namjeravaju poslati. Ja vas pozivam upravo da ih sad još detaljnije pregledate i vidite ako su nekoje nedostatke. Jer mislim da sam jedan od onih koji su prijavljeni u Povjerenstvu za sukob interesa a da nisu uopće kažnjeni, a jedan od njih sam i ja bio. I tako da, ja vas pozivam da detaljnije obradite sve ono što ćete vi dobivati ako sam ja u pitanju. Hvala.
Hvala. Kolega Kajtazi ja shvaćam vašu potrebu da iskažete to, ali to nije zapravo bila replika kolegi Staziću. Ali on se javio za odgovor. Izvolite.
Kolega Kajtazi, mi vas ovdje svi poznajemo i iz prošlog saziva kao vrijedna i poštena čovjeka. I vama može služiti na čast i ponos ako vas napada jedan Stevo Culej.
Zadnja replika je bila ona uvaženog zastupnika Željka Glasnovića. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora, ovako da nije gospodina Culeja ovdje i njegovog brata koji je masakriran od strane znamo koga mi danas ne bi sjedili ovdje, raspravljali o sukobu interesa. Prvenstveno ovako. Čitao sam ovo kratko izvješće, ali zašto ne razgovaramo na primjer evo točno sukob interesa gdje je milijun i 84 tisuća itd [[Upadica Reiner: Kolega Glasnović, oprostite. Vi replicirate.]] pod Ministarstvom vanjskih poslova predano rodbini itd [[Upadica Reiner: Vi kolega Glasnović replicirate kolegi Staziću.]] Staziću da, o tome raspravljamo, sukob interesa. Kako je moguće da taj spisak vani nije provjerio USKOK, ljudi koji imaju milione [[Upadica Reiner: Ali kolega Stazić nije povjerenstvo.]] Pa gospodin Stazić pa ja mu to govorim. To je ključno pitanje sukob interesa. To je tema sadašnjeg razgovora. Kako je moguće, ne može ovaj ured za sukob interesa raditi u ovome vakuumu. Šta radi MUP, Interpol, Eupol, USKOK? Što je gospodin Culej rekao mi smo stvorili ovaj paralelni pravni i ovaj financijski sustav. Kako je moguće da kćeri od bivšeg predsjednika imaju po 6 milijuna kuna, u stvari franaka ili eura na tim računima a mi oporezivamo ljude koji dolaze izvana iz dijaspore 45% na svoju mirovinu. To nema veze sa pravnom državom. I to je sukob toga, sukob interesa. Ako nije sukob interesa, evo imate dokument ovdje lopovluk na Pravnom fakultetu. Šta rade institucije? O tome se mi moramo bavit. A tko je kriv za to što imamo disfunkcionalnu državu? Tu ništa ne funkcionira. Mi smo na rubu ekonomskog sloma. Ljudi imaju lovu vani. Imate dvije ključne riječi u pravu vani, to je porijeklo imovine. U Kanadu ne možete dovest više od 10000 dolara da vas netko ne pita porijeklo imovine. Ljudi imaju carstva i šta se događa ovdje? Mi se kačimo za izjavu gospodina Culeja. To je totalno odvraćanje pažnje od ključnog problema da mi nemamo pravne države.
Hvala lijepa. Odgovorit će uvaženi zastupnik Nenad Stazić.
Ja ne znam zašto se vi niste javili za 10 minutnu raspravu pa sve to govorili. Kakve to veze ima sa onim što sam ja u ime kluba govorio o Culeju? Ali nema apsolutno nikakve veze ili niste bili u dvorani ili imate problema sa sluhom ili sa shvaćanjem. Ali molim vas pročitajte Poslovnik pa koristite repliku, odgovor na repliku onako u skladu sa Poslovnikom.
Kolega Zekanović je dignuo povredu Poslovnika.
Poštovani gospodine predsjedniče, evo ga opet se krši točka znači stavak 5. članka 238. Opet se omalovažava i vrijeđa drugi zastupnik. S tim da onda imamo i članak 240.
Oprostite ja nisam shvatio tko koga omalovažava.
Pa gospodin Stazić omalovažava kolegu Glasnovića.
Nisam, ja moram priznat nisam to tako shvatio. Oni se razlikuju u svojim stavovima to je opće poznato.
Rekao mu je da ne shvaća, da ne razumije i da loše čuje ako se ne varam.
To nije omalovažavanje. No, nastavimo dalje. Pet minutno u ime HDZ-a govorit će završno uvaženi zastupnik Blaženko Boban. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Malo je ironično da jedan temperamentni Dalmatinac sve ove ostale na neki način mora žargonom, spustite balun na zemlju i vratiti loptu u teren u koji se stvarno od jutros punih 90 minuta igralo jako korektno, dinamično, temperamentno, ugodno gledateljima za oči i na koncu jako konstruktivno. A onda u 90. minutu mnogi crveni kartoni, isključena i sada sam sve više i više u uvjerenju da nam je etički kodeks uistinu potreban, svima nama. Ne čudi me što je etički kodeks potreban nekim ljudima koji su kroz povijest osjetili probleme imali torture i ovih i oni sistema ili ne znam čega sve, ali me čudi da evo i profesorima i akademicima i svima nama je uistinu potreban taj etički kodeks pa spustimo balun na zemlju i ajmo o temi. Poštovano Povjerenstvo o sukobu interesa danas ste mogli čuti unatoč ovih zadnjih pola sata jako mnogo konstruktivnih i kvalitetnih prijedloga. Rekao sam u jednoj od replika, dajmo napravimo svi skupa da ne puštamo na tapun odnosno na … bačvu, a da čuvamo na čep. To je jedna od primjedbi koja je mogla kroz niz segmenata se ovdje uočiti. Ponovit ću, potrebno je zaista i banalno je da jedan predsjednik općinskog vijeća neke male općine jeste dužnosnik, a s druge strane da nisu neki visoki dužnosnici javnih ustanova ili trgovačkih društava nisu dužnosnici. To je uistinu potrebno hitno i bitno izmijeniti. Činjenica jeste da je ovaj vaš izvještaj još ću jednom ponoviti, jako transparentan, vidljiv, dobro studiozno napravljen i da ste radili temeljem Zakon o sukobu interesa. Ali na nama je zato ovdje da ga hitno mijenja i da onaj prijedlog koji je došao ovdje iz klupa … današnja rasprava i Vladi i onima koji će zakon u konačnici kreirati kako bi mogli izvući niz pojedinosti koje bi mogli ugraditi u budući zakon. Također sada već a to je na vama, a ne nekom novom zakonu da pojednostavnite proceduru. Ovdje je u par navrata rečeno zaista nije dobro radi same procedure da date jedno izvješće o sukobu povjerenstva sada za četiri dana dajete opet novo da dužnosnik mora davati novo i još niz drugih segmenata uistinu treba zaista treba pojednostaviti, a to vi možete sami unutar vašeg ureda. Također ću reći da niz onih banalnih primjera, sitnica koje imamo ovdje na zadnjih ovih desetak, petnaest stranica koje ste vi ovdje fino taksativno pobrojali, nisu predmet koje bi morala znati šira javnost. Kada govorim javnost, zainteresirana javnost zato što u konačnici jedan broj predmeta je završio na način da ste vi dali da nije bilo sukoba interesa, a neko je preko medija razapinjan i na ovaj i na onaj način, samom prijavom, tim više što te prijave su možda bile anonimne. Zato apeliram još jednom, ako je anonimna prijava ne treba, zaista ne trebate niti izvještavati sve do konačne odluke. Kada je konačna odluka apsolutno se slažem da svekolika javnost i svi mediji moraju reagirati ili kako oni već hoće po svom nahođenju. Evo tih par primjera ja vas molim radi operativnosti i vašeg rada i djelovanja i radi zaštite digniteta onih dužnosnika koji su to zaslužili, da zaista na taj način pokušate ubuduće ono što bi sada uz nužnost promjene zakona, ali trebalo bi i sada na neki način reagirati. Zato još jednom, iskreno hvala na ovom izvješću. Za sami kraj još jednom ću ponoviti, klub HDZ-a će podržati ovo izvješće i očekujemo da ćete se i vi aktivno uključiti u izradu novog zakona. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo tri replike. Prva je ona uvaženog zastupnika Marka Vučetića. Izvolite.
Moja replika se odnosi na ovu potrebu donošenja etičkog kodeksa jer mi se čini da smo doista došli do one razine kada nam je etički kodeks nužno neophodan …
… /Tehnički problemi sa razglasom. Tehnički problemi sa razglasom./… Zastupnika Željka Glasnovića, izvolite.
Ovako, samo kratko pitanje za gospodina Bobana. Većina, ja sam radio 10 godina u pravosudnoj policiji, znam kako sustav funkcionira. Većina informacija dolaze za sukob interesa, za lopovluk, za malverzacije itd., od anonimnih dojava, kakav je sadašnji zakon u Hrvatskoj po pitanju zaštite zviždača je li on zadovoljava kriterije, nisam tu ekspert. Drugo pitanje, kako je moguće, vraćam se na zadnje izlaganje da su neki ljudi stvorili poslovno carstvo na lopovluku, ratnom profiterstvu i opet da nitko ne pita porijeklo imovine? Kako funkcionira taj sustav? Telefoni zvone, 24 sata na dan su otvoreni, netko zove, kaže gospodin taj i taj, iznajmio je javni prostor, 50 kvadrata, ima 300 kvadrata. Ili gospodin ima jahtu u garaži a radi u željezari 18 dolara na sat. To se rješava toot suite. A kod nas, kako mi možemo … [[Govornik se ne razumije.]] standarde pravne i govoriti o moralu i etici kada to je prvo razoreno u ovoj državi a to nije razoreno '90.-tih nego razoreno je '80.-tih i gdje je lova do '90.-te koji se sada vraća unatrag od … [[Govornik se ne razumije.]] strana investicija gdje se kupuju ACI Marine, željezare, brodogradilišta itd.. Tko su ti ljudi, gdje su ti bankovni računu i koji su izvučeni do '90.-te? Kako mogu sjediti u Ustavnom sudu ljudi koji su uništavali državna poduzeća? Po kojem standardu je to? Moramo početi na vrhu. Pečatimo ljudima dućane za 200 kuna poreza a u isto vrijeme neki nisu platili milijune, desetke milijuna, to nema veze sa pravnom državom.
Odgovoriti će uvaženi zastupnik Blaženko Boban.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Glasnović, da, vjerojatno je točno, nema razloga da ne vjerujem za sve te primjere koje ste vi iznijeli ovdje. I zato upravo apostrofiram i kroz uvodno izlaganje u ime kluba a i ovo završno nužno je, zaista je nužno da mijenjamo ovaj Zakon o sprječavanju sukoba interesa hitno kako banalnosti koje se u njemu zaista nalaze na neki način minoriziramo do maksimuma a bitne stvari o kojima ste i vi kao zastupnik kroz određene prijedloge za koje ja ne znam ali vam apsolutno vjerujem iznijeli ovdje da mogu se uključiti i da se mogu uglaviti u zakon kako bi ljudi imali odriješene ruke da i takve stvari na neki način dovedu do kraja. I evo drago mi je, rasprava i je pri kraju ali opet je krenula nekim finim, mirnim tonom, drago mi je da temperamentni Dalmatinci loptu spuštaju na zemlju i da na neki način ovo sve skupa privode kraju. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. I zadnja replika je uvaženog zastupnika Mire Bulja. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Boban činjenica je da je sukob interesa ključ korupcije u RH. To je vidljivo u svakom segmentu društva međutim Povjerenstvo je odrađivalo svoj posao u skladu sa svojim mogućnostima. Međutim kada pogledamo i financijski, kada pogledamo brojne račune koji su spominjani godinama vanka da su izvučeni iz Hrvatske, kada pogledamo brojna poduzeća, tvrtke, ustanove koje same sebi dodjeljuju novac kao npr. novac kao i brojne druge organizacije koje bez kontrole ili agencije, koje bez kontrole dodjeljuju novac kako kome padne na pamet. Naravno da treba proširiti ovaj dio dužnosnika kao što sam prvi put kazao jer korupcija cvjeta u sukobu interesa. Ne može vrijediti jedno pravo za nekoga, nekom šta mu je supruga negdje, … [[Govornik se ne razumije.]] predmetu a … [[Govornik se ne razumije.]] ne vrijedi to pravilo. Ili primjera, netko ako je ministar i odgovoran je za HEP da mu suprug/supruga dobiva ogromne poslove preko HEP.a Znači ovdje dolazimo u jedan veliki problem gdje treba znači sukob interesa jasan biti. To je prvo. A što se tiče kodeksa ponašanja, nenapisali ga mi ili napisali osobno govorim kao obični čovjek koji je imao namjere ići na fakultet, na studije ali sam otišao u Domovinski rat, 17 godina bio profesionalni vojnik i zapovijedao ljudima u Domovinskom ratu kao i ostale kolege, sramotno je da visokoobrazovani profesori pljuju, doslovno pljucaju i govore budaletine, znači nema tu, prošli su sva obrazovanja …/Tehnički problemi sa razglasom./… ali jednostavno kultura se ne uči, samo očito na studijima i visokoobrazovnim učilištima nego jednostavno to čovjek treba tako odgojiti. Hvala lijepo.
Odgovoriti će uvaženi zastupnik Blaženko Boban.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Krenuti ću od ovog zadnjeg dijela vaše replike, ja se uistinu s vama slažem. Nažalost etički kodeks je potreban. Ja u početku nisam mislio ali zaista je sada potreban jer on očito ponašanje pojedinih zastupnika bili oni profesori, akademski obrazovani, hrvatski vojnici ili netko drugi sebi ne mogu dopustiti da ovdje u Visokom domu izričaj, riječni i način nepoštivajući Poslovnik rada ovoga Sabora zlorabe. A vezano za taj sukob interesa i vi ste neke primjere naveli za koje ja također apsolutno vam vjerujem jer sigurno i znate iz prakse i zato sam uputio na svu banalnost sadašnjeg zakona, ne rada Povjerenstva nego sadašnjeg zakona. I ponoviti ću još jednom, čovjek se nalazi na nekom upravnom vijeću koje možda mu je u jednom kvartalu godine 150 kuna naknada, s druge strane u dužnosnicima nema osoba koji kroz svoj djelokrug rada vrte milijune i milijune kroz javnu nabavu i neke druge, neka druga ugovaranja ili potpisivanja nekih drugih vrsta ugovora. Zaista je to, nije dobro. Zato sam rekao da mi možda imamo jedan od najrigidnijih zakona za, ha, pa reći ću tako za one male dužnosnike na neki način. Nažalost za jedan broj dužnosnika za koje opća javnost misli da su dužnosnici a nisu bi, to za sada nije regulirano i zato je potrebno ići hitno u promjenu ovoga zakona kako bi se to sve skupa sagledalo. Mislim da je i današnja rasprava svih nas, svih nas ovdje je doprinijela da takav novi zakon uistinu bude utemeljen na pravdi i da bude temeljen na onome što će pomoći mnogim ljudima u ovoj državi jer na koncu neki dužnosnici samo svojim nečinjenjem mogu biti u sukobu interesa prema strankama za kojima je jako bitno njihovo funkcioniranje.
Hvala lijepa. I sada će nam podnositelj poštovana predsjednica povjerenstva Dalija Orešković imati završnu riječ. Izvolite.
Zahvaljujem uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi zastupnici i zastupnici detaljan prikaz razvoja prakse povjerenstva kojeg smo nastojali pojasniti u ovom izvješću pa tako i prakse upravnih i drugih sudova u postupku kontrole zakonitosti naših odluka a osobito oni dijelovi izvješća povjerenstva u kojima se opisuju problemi s kojima smo se suočili u primijeni ovog zakona kao i nedostaci općeg institucionalnog okvira mogu poslužiti kao jasan putokaz u osmišljavanju budućih izmjena i dopuna ovog zakona. I povjerenstvo je spremno sudjelovati u iznošenju svojih prijedloga a isto tako i u daljnjem ukazivanju na one posljedice za koje smo mi već sada uočili da proizlaze iz loših rješenja. Ne bih se mogla složiti da je naš zakon jedan od najrigidnijih. Čitajući komparativne zakone primijetila sam i puno strože obveze i ograničenja od onih koji su definirani u našem zakonu. Drugi je problem što postojeći zakon nije normativno najsretnije uređen. Također su nedostatne i procesne odredbe. I slažem se s time da bi pojedine institute trebalo ili u potpunosti ukinuti a neke uvesti, neke značajno izmijeniti. Upravo tome služi ova analiza koju smo i prikazali u podnesenom izvješću. U odnosu na krug dužnosnika danas ste mogli čuli zapravo puno zbunjujućih informacija, dužna sam pojasniti da si direktori trgovačkih društava u većinskom državnom vlasništvu dužnosnici. Njihov sukob interesa povjerenstvo nadzire i kontrolira u onim granicama ovlasti koje su nama dane. Povjerenstvo je bilo to koje je prvo uočilo da je krug dužnosnika nedostatan pa smo i prilikom izrade strategije suzbijanja korupcija a također i u akcijskim planovima predlagali da se krug dužnosnika proširi i na direktora tvrtka kćeri. Dakle ako nam je direktor HEP-a dužnosnik ili direktor Plinacro-a onda treba razmatrati trebaju li i oni koji su direktori u podružnicama dakle HEP Toplinarstvo ili podzemno skladište plina trebaju li i oni podlijegati obvezama koje proizlaze iz ovog zakona? Uprava HBOR-a, uprava brojnih drugih institucija, dakle ravnatelji institucija, agencija koje raspolažu sa brojim ovlastima a ni po kojoj osnovi ne mogu se podvesti pod odredbe ovog zakona. To je ono na što je ukazivalo povjerenstvo. Naravno da je Hrvatski sabor taj koji bi mogao i jasnije definirati pojedine pravne pojmove i definicije poput druge javne dužnosti, isto tako Hrvatski sabor bi se mogao jasno izjasniti o tome koji je to točno opseg podataka koji podliježu javnoj objavi? Ja bi podsjetila da je povjerenstvo stupilo na dužnost 2013. godine kada su sve one imovinske kartice koje su podnesene i javno objavljene u razdoblju 2011. do 2013. godine. Za ovaj saziv povjerenstvo je postojalo i već zatečen stanje u odnosu na novu imovinsku karticu koja se podnosi u elektronskom obrascu. Detalji javne objave nisu širene niti su mijenjani. To govorim zbog svih onih izlaganja koja su se ticala navodnog sukoba između Agencije za zaštitu osobnih podataka i povjerenstva. Također bih pojasnila i to smo isticali prilikom podnošenja svakog izvješća. Mislim da se još uvijek ne razlike dovoljno poštivanje onih odredbi zakona koje su jasno definirane, dakle članstvo dužnosnika u pravnim tijelima i nadzornim odborima pojedinih pravnih osoba i posljedice koje proizlaze iz povrede ovih zabrana od same definicije sukoba interesa i povrede načela djelovanja. Prostor diskrecije povjerenstva u onim odredbama zakona, dakle u onim pravilima kojih se dužnosnici moraju poštivati a čija povreda podliježe mogućnosti sankcioniranja gotovo i nema. Međutim, sukob interesa a pogotovo onaj najvažniji dio potencijalni mogući sukob interesa nikad nije moguće detaljno normirati kao što nije moguće normirati niti sva načela djelovanja. To je onaj dio koji će uvijek biti podložan praksi povjerenstva i ističem to je onaj dio u kojem se ostvaruje prava preventivna uloga, prava svrha djelovanja ove institucije, to je onaj dio kroz koji se grade standardi obnašanja javnih dužnosti, kodeksi dobre prakse, kodeksi najbolje prakse koja se trajno razvija bilo ovaj a i svaki budući saziv povjerenstva nužno će morati ulaziti u tumačenje tog djela zakona. Povjerenstvo podržava i činjenicu da prava i obveze dužnosnika moraju biti u nekoj pravičnoj ravnoteži. Prvi smo isticali da ta ravnoteža nije na primjeren način ostvarena u odnosu na lokalne dužnosnike. Povjerenstvo se tu nije rukovodilo samo iskustvima iz prakse nego i onim saznanjima koje smo mi neposredno čuli od lokalnih dužnosnika kada smo provodili edukacije na lokalnoj i regionalnoj razini. Oni dužnosnici koji su na tim edukacijama sudjelovali itekako su svjesni tog dijaloga koje je povjerenstvo nastojalo uspostaviti sa dužnosnicima kako bi čulo i iskustva u primjeni ovog zakona, kako to izgleda sa druge strane. Istaknula bih da uloga povjerenstva nije samo u primjeni odredbi Zakona o sprječavanju sukoba interesa nego također i na ukazivanje ne određene pojavnosti, na određene pojave koje po našim iskustvima i saznanjima mogu utjecati na smanjenje povjerenja građana u tijela javne vlasti. Zastupnik Culej je zapravo pročitao jedan dio iz jedne konačne odluke povjerenstva gdje smo mi zapravo rekli da normativan okvir je takav koji pruža mogućnost dodatnih poboljšanja. To je prava preventivna svrha i uloga povjerenstva i ističem da je citat pročitan iz konačne odluke u kojoj je utvrđeno da je došlo do povrede načela djelovanja. Dakle utvrđena je povreda, nije za tu povredu predviđena mogućnost izricanja i sankcije i to joj nije niti svrha. Mediji su to dobro prenijeli, dobro su shvatili o čemu je riječ. Mi samo želimo kroz takav tip odluka ukazivati na ono što bi bilo dobro u sustavu prevencije, u sustavu izgradnje integriteta vjerodostojnosti, čestitosti dužnosnika, primjenjivati kao dobru praksu. Dakle, svaki takav predmet ne tiče se samo i izravno onog dužnosnika na kojeg se odnosi nego zapravo predstavlja putokaz i smjernicu drugima kako se u obnašanju javnih dužnosti primjereno odnositi prema onim situacijama koje mogu izazivati sumnju javnosti u motive donošenja pojedinih odluka. U odnosu na medije, danas je bilo jako puno riječi o navodnim pritiscima. Uvijek sam isticala da u radu Povjerenstva političkih pritisaka do sada nije bilo. To na kraju krajeva proizlazi iz jasne činjenice i uvijek će biti to indikator po kojem se može prosuđivati ima li takvih pritisaka ili nema, nalaze li se na našim javnim sjednicama, nalaze li se na dnevnom redu oni koji obnašaju državnu vlast. Isto tako i oni koji obnašaju lokalnu vlast i logika stvari nalaže da se uvijek postupci provode protiv onih koji su na vlasti, a ne protiv onih koji u tom trenutku tu vlast nemaju. Političkih pritisaka nije bilo, još manje je bilo medijskih pritisaka. U početku našeg rada i nama je zapravo bilo vrlo teško priviknuti se na tu izraženu javnost. Osobno uvijek ću osjećati nelagodu kada su bilo gdje kamere u blizini. No činjenica je da smo i mi vrlo brzo uvidjeli da zapravo prisutnost medija predstavlja kontrolu načina na koji Povjerenstvo radi svoj posao. Dakle, ne samo kontrolu dužnosnika nego kontrolu našeg načina rada. Ne treba zaboraviti da je zakonom izričito propisano da su sve sjednice Povjerenstva javne. Dakle, nema tajnih sjednica. Također ne treba zaboraviti da se na tim sjednicama pored odluka o pokretanju postupka donose i odluke o nepokretanju postupka. I to je onaj trenutak kada je možda javnost još i potrebnija kako bi se uvjerila, ako Povjerenstvo već u samom startu odluči zašto protiv nekog ne pokreće postupak koji su to razlozi, koji su to temelji, koje je to obrazloženje i dokazi na kojima Povjerenstvo donosi takvu odluku. Ono što dužnosnici čini mi se još uvijek nedovoljno koriste, a izričito je propisano u zakonu i zamišljeno je kao institut kojim se dužnosnici mogu zaštititi od neosnovanih prozivki u javnosti da su se nalazili u neprimjerenom sukobu interesa je to da Povjerenstvo obavezno pokreće postupak onda kada to dužnosnici sami zatraže. Dakle, to je jedina situacija kada Povjerenstvo mora pokrenuti postupak neovisno o tome ima li sukoba interesa u konačnici ili nema i to mu je upravo svrha. Dakle, da se kroz jedan institucionalni upravni administrativni postupak utvrdi nalazi li se dužnosnik u povredi etičkih načela, nalazi li se u nekoj od povredi za koju je zakonom predviđena mogućnost izricanja sankcija. Zato je ta uloga medija koji zapravo, pogotovo oni koji iz godine u godinu, iz sjednice u sjednicu trajno prate naš rad rekla bih da se i njihov način prenošenja i izvještavanja o našem radu bitno promijenio. Čini mi se da je sve manje u medijima prisutan senzacionalizam i da oni koji nas trajno prate već jako, jako dobro razumiju normativni okvir u kojem se nalazi Povjerenstvo, dobro razlikuju situaciju kada je dužnosnik možda iz neznanja, možda iz nedovoljne upućenosti, možda mu nitko nije skrenuo pozornost da se nalazi u upravnom vijeću ustanove koja nije proglašena od posebnog interesa. Dakle, razlikuju takvu situaciju od one u kojoj je Povjerenstvo reklo pa nije došlo do određene povrede koja se može sankcionirati. Daleko od toga da se može pričati i o nekakvom pojavnom obliku korupcije, ali možda bi u cilju zaštite povjerenja građana u tijela javne vlasti trebalo promijeniti i neke od obrasca ponašanja. I dužnosnik se našao u situaciji kada nije na primjeren način pravovremeno zaštitio svoj vlastiti integritet i vjerodostojnost. Također bih nešto rekla o rokovima. Rokovi za postupanje Povjerenstva u pravilu ne postoje. Postoje samo za postupke davanja mišljenja, no ne i za one postupke u kojima se utvrđuje je li došlo do sukoba interesa. Spominjalo se i to manipulira li Povjerenstvo sa terminom uvrštavanja pojedinog predmeta na dnevni red sa eventualnim imidžem dužnosnika koji se u određenom trenutku nalazi na natjecanju za određenu javnu dužnost. Odgovorno tvrdim da tome nije tako. Ne postoji primjer iz prakse Povjerenstva kojeg ćete naći da je Povjerenstvo za vrijeme kampanje, dakle pričam o izbornoj kampanji, a pogotovo neposredno uoči izbora uvrstilo nekog od natjecatelja na dnevni red. O tome se vodi računa baš zato kako se u javnosti ne bi poslala poruka koja bi izazvala sumnju u to da se rad Povjerenstva instrumentalizira. Također bih rekla da mediji postavljaju pitanja na temelju osnovnog demokratskog načela da javnost ima pravo znati. Mediji tako postavljaju pitanja je li protiv pojedinog dužnosnika podnesena prijava po važećem Zakonu o pravu na pristup informacijama. Mi smo tu informaciju dužni dati. Međutim kada govorimo o prijavama bitno je pojasniti i nešto što proizlazi iz ustrojenog procesa informatizacije rada Povjerenstva. Dakle, svaka prijava neovisno o tome je li podnesena anonimno ili nije podnesena anonimno ulazi u elektronski sustav pošte Povjerenstva povodom koje se formira elektronički spis. Na temelju takve prijave Povjerenstvo zapravo provjerava njezin sadržaj neovisno o tome tko je podnositelj, pa u konačnici prikuplja dokumentaciju od drugih državnih tijela, provjerava navode. Ukoliko su oni osnovani na javnoj sjednici donosi odluku o pokretanju postupka. Ne treba zaboraviti da je zakonom predviđeno da Povjerenstvo može donijeti odluku i na temelju vlastitih saznanja. Nije ograničeno na koji način Povjerenstvo ta saznanja može steći. U svom radu Povjerenstvo se rukovodilo sadržajem upućuje li sadržaj, dokazi i dokumentacija na to da je potrebno pokrenuti postupak, a ne na to je li podnositelj bio anoniman ili nije bio anoniman. Također želim istaknuti da Povjerenstvo na istovjetan način postupa i kada iz medija stekne saznanja o tome da je pojedini dužnosnik u mogućem sukobu interesa, čak se i tada predmet urudžbira, dakle također na podjednak način prolazi kroz sustav. U izvješću sam pojasnila da zapravo smo projektom informatizacije osmislili automatsko raspoređivanje pojedinih predmeta iz djelokruga rada i nadležnosti povjerenstva nekom od članova kao izvjestitelja koji onda u prvoj početnoj fazi priprema taj spis. To zapravo znači da je povjerenstvo od prvog dana, a tako će biti do kraja saziva ovog povjerenstva sasvim sigurno, to je ono za što mogu jamčiti, nema dužnosnika čiji se eventualni sukob interesa neće raspraviti, neovisno o tome kakva će odluka biti donesena. Moguće je da nije primijećeno ili uočeno nešto što se o čemu se govorilo u medijima, moram priznati da o navodima koje je danas iznosio jedan zastupnik ne mogu prepoznati na koga bi se to odnosilo, ali sve ono što smo iščitali iz medija mi smo nastojali u interesu zaštite povjerenja građana u povjerenstvu kao relativno mladu instituciju, nastojati provesti kroz naš postupak. Svo ono što još nije došlo na dnevni red, može se očekivati da će doći na dnevni red vrlo uskoro. Pa tako i za predmet Milanović o kojem me je danas neko nešto priupitao. Ovdje moram pojasniti da ako pričamo o načinu stupanja u poslovni odnos pojedinog poslovnog subjekta sa Vladom RH, da je razmišljanje o tome hoće li se povjerenstvo baviti tim predmetom, povjerenstvo je donijelo na temelju vlastite odluke. Ovdje nije postojala prijava o kojoj povjerenstvo onda još nije odlučilo, a niti je povjerenstvo reklo da će o tom predmetu raspravljati u rujnu nego ne prije rujna zbog same činjenice da je svaki predmet potrebno temeljito pripremiti. Kada govorimo o rokovima, činjenica je da povjerenstvo brže rješava jer smo to i dužni. Kao što sam i spomenula one predmete kada dužnosnici sami na osobni zahtjev traže da povjerenstvo preispita radi li se u pojedinom slučaju o sukobu interesa dužnosnika, a svi predmeti dolaze na dnevni red onda kada su spremni. Dakle, tada kada povjerenstvo ima poprilično čvrstu osnovu za svaku riječ koja se na toj javnoj sjednici može čuti i to je ono kako se zapravo gradi povjerenje građana u tijela javne vlasti. To je ono zašto su mediji prisutni na svim sjednicama pa tako i na sjednicama kada se donosi odluka o pokretanju ili ne pokretanju postupka. Na kraju krajeva to je način na koju javnost kontrolira postupamo li svi mi pa tako i mi članovi povjerenstva u skladu s onim što se od nas očekuje ili trebamo na ovaj ili onaj način mijenjati našu praksu. U konačnici bih rekla da oslanjajući se na uputu GRECO-a povodom ocjene uspješnosti RH u ispunjavanju preporuka navedenih u izvješću za četvrti evaluacijski krug, GRECO je obvezao povjerenstvo da u odnosu na zastupnike u Hrvatskom saboru zauzme proaktivniji pristup u razvijanju savjetodavnih i komunikacijskih kanala, a osobito u području razvijanja sadržaja etičnosti u obnašanju javnih dužnosti i pripreme etičkog kodeksa. To se također može odnositi i na pripremu eventualnih budućih izmjena i dopuna ovog zakona na temelju ostvarene prakse povjerenstva kao što sam već i istaknula ima što važno za reći. Zahvaljujem na kraju na konstruktivnoj raspravi. Dakle pored odluke o usvajanju ili eventualnom usvajanju ovog izvješća, nadam se i pozivam Hrvatski sabor da i u ovim raspravama u izmjenama i dopunama Zakona o sprečavanju sukoba interesa ili eventualnom donošenju novog zakona, zadrži istu razinu konstruktivnosti i da uistinu zajedno uđemo u pravi meritum i srž problema kako bismo osmisli ono najbolje rješenje. Zahvaljujem.
Hvala vam lijepa. S time bismo zaključili raspravu o ovoj točci. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. I sada ćemo imati stanku do tri sata kada ćemo imati sljedeću točku, a to je Izvješće o radu Odbora za predstavke i pritužbe za 2015. godinu. STANKA U 13,45 SATI.
Sljedeća točka je Izvješće o radu Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa za 2015. godinu. Podnositelj je Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: „Prihvaća se izvješće o radu Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa za 2015. godinu.“. Molim glasujmo. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da je većinom glasova 118 za, 4 suzdržana i bez glasova protiv donesen Zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,00 SATI]] Uvažena kolegice i kolege, nema nas baš puno ali nastavljamo sa radom. Tema je: - Izvješće o radu Odbora za predstavke i pritužbe za 2015. godinu. Podnositelj je Odbor za predstavke i pritužbe na temelju članka 107. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Materijal je dostavljen u pretince. I molio bih podnositelja gospodina Zdravka Ronka, predsjednika Odbora za predstavke i pritužbe da da dodatno obrazloženje.
Pred vama se nalazi Izvješće o radu Odbora za predstavke i pritužbe Hrvatskoga sabora. Odbor je, odnosno jednom godišnje sukladno članku 107. Poslovnika Hrvatskoga sabora podnosi izvješće o svom radu Hrvatskom saboru i tom prigodom informira zastupnike Hrvatskoga sabora o uočenim nepravilnostima, kršenje zakonskih propisa kao i prava građana u postupku pred tijelima državne uprave i pravnim osobama koje imaju javne ovlasti. U ovom izvještajnom razdoblju, odnosno u tom izvještajnom razdoblju, Odbor je održao jednu sjednicu na kojoj je razmatrao predstavke i pritužbe karakterističnog sadržaja, upozoravao na štetne pojave od šireg značenja i predlagao poduzimanje potrebnih mjera za njihovo otklanjanje. Tijekom 2015. godine sukladno svom djelokrugu rada Odbor je zaprimio i obradio 349. predmeta od čega je 269. novih predstavki i 80 opetovanih predstavki i pritužbi građana iz 2012., 2013. i 2014. godine. U izvještajnom razdoblju najviše predstavki i pritužbi građana zaprimljeno je iz područja pravosuđa i uprave, njih 158, vezane su za rad sudova. Građani su dakle ukazivali na dugotrajnost postupka pred pojedinim sudovima ili su bili nezadovoljni ishodom sudskih odlukama, na nemogućnost ostvarivanja njihovih prava na donošenje u razumnom roku, ukazivali su na zlouporabu položaja i korupciju u pravosuđu te na nepravilnosti u radu u pojedinim zemljišno-knjižnim odjelima. Predstavke i pritužbe Odbor je upućivao dakako Ministarstvu pravosuđa. Odbor je zaprimio i obradio predstavke i pritužbe iz nadležnosti DORHA-a., ŽDO-a, ODO-a, USKOK-a u kaznenim i građansko upravnim predmetnima koje im je upućivanom na nadležno postupanje. Nadalje, Odbor je zaprimio i obradio pritužbe osoba lišene slobode na stanje u hrvatskim zatvorima te pritužbe na postupanje policijskih službenika. Jednako tako Odbor je zaprimio i obradio predstavke i pritužbe u svezi s pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata na dužinu trajanja postupka kojim se utvrđuju njihova materijalna prava, problemima oko zapošljavanja i stambenog zbrinjavanja. Bilo je pritužbi građana vezano uz ovrhe na novčanim sredstvima građana i njihovim nekretninama. Pisane predstavke i pritužbe na rad upravnih tijela i tijela koje imaju javne ovlasti, Odbor je nakon obrade prosljeđivao na mjerodavno postupanje nadležnim ministarstvima ovisno o sadržaju predstavki i pritužbi. Nadalje, ukupno 62 predmeta zaprimljena i obrađena u odboru odnosila su se na područje stambene, komunalne i imovinsko pravne problematike. Bilo je pritužbenih navoda u svezi sa stambenim zbrinjavanjem osoba koje su se vratile ili dolaze iz područja od posebne državne skrbi, dugotrajnosti postupka za stambeno zbrinjavanje ili zbog dugotrajnosti zahtjeva za … [[Govornik se ne razumije.]] građevinskog materijala za popravak, obnovu i nadogradnju obiteljske kuće ili stana. Odbor je zaprimio i obradio predstavke i pritužbe u kojima se ukazivalo na probleme u svezi sa stambenim zbrinjavanjem po zahtjevu bivših nositelja stanarskog prava, bespravnom gradnjom, nepravodobnom intervencijom građevinske inspekcije te vezano za zaštitu prava u postupcima realizacije prostornih planova, uređenja iz nadležnosti regionalne i lokalne razine, vezano za uređenje naselja i prostora izvan naselja i provođenje dokumenata prostornog uređenja odnosno izdavanja lokacijskih dozvola. Građani su ovom odboru upućivali pritužbe po pitanju komunalne problematike vezano za izgradnju sustava javne vodoopskrbe u naselju, opskrbe plinom, vodom, uskraćivanje priključenja nekretnina na vodoopskrbnu mrežu vezano za izgradnju komunalne infrastrukture itd.. Nadalje, u Odboru su zaprimljene predstavke u svezi sa vlasničkim i drugim stvarnim pravima, problemima održavanja zajedničkih dijelova stambenih zgrada te predstavke pojedinaca i udruga zbog ometanja posjeda, prekomjerne buke iz ugostiteljskih objekata, industrijskih postrojenja, nezakonitog deponiranja opasnog otpada na području parka prirode i bespravne gradnje na pomorskom dobru. U manjem broju predstavki i pritužbi u okviru područja imovinsko pravnih odnosa građani su ukazivali na kršenje vlasničkih prava vlasnika stanova u kojima žive zaštićeni najmoprimci i probleme zaštićenih najmoprimaca privatnih stanova, te na probleme u vezi s povratom imovine oduzete za vrijeme jugoslavenske komunističke vladavine. U 59 predmeta predstavki i pritužbi građana građani su ukazivali na povrede prava iz mirovinskog i zdravstvenog osiguranja, socijalne skrbi i zaštite obitelji i to na trajanje i ishode postupka radi ostvarivanja prava pri HZMO-U i HZZO-u te kod centara za socijalnu skrb. Iz područja socijalne skrbi i zaštite obitelji odboru se obratio značajan broj građana zbog nemogućnosti ostvarivanja prava iz socijalne skrbi i niskih iznosa jednokratne novčane pomoći. Neke pritužbe građana vezane su za prava maloljetne djece, na uzdržavanje od strane roditelja i privremeno uzdržavanje te u vezi s mogućim nasiljem nad maloljetnom djecom. Iz područja zdravstvene zaštite zaprimljene predstavke odnosile su se na liste čekanja, poteškoće u ostvarivanju prava na slobodan izbor liječnika opće obiteljske medicine zbog nezadovoljstva radom pojedinih liječnika opće prakse, traženjem mita za operacije te pritužbe na rad i postupanje medicinskog osoblja prema pacijentima. Dio pritužbi koje je odbor obrađivao uputili su i medicinske sestre i medicinski tehničari sa završenom srednjom stručnom spremom koji su ukazivali na probleme između njih i Hrvatske komore medicinskih sestara. Osim gore navedenih područja odbor je u 2015. zaprimio i obradio 38 predmeta iz ostalih područja. Radi se o pojedinačnim predstavkama i pritužbama građana u kojima se prituživali na kvalitetu pruženih usluga od strane pravnih i fizičkih osoba vezano za sektor javnih usluga koje nude opskrbom plinom, pitkom vodom, toplinskom energijom, isporuku struje, prijevoz putnika u javnom prometu i usluga telekomunikacija. Iz područja rada i radnih odnosa zaprimljeno je 17 predmeta a predstavke i pritužbe ukazuju na povrede prava iz radnog odnosa vezano za prestanak radnog odnosa, otkaz ugovora o radu, moguće povrede činjene u natječajnom postupku, neisplatu osobnog dohotka, zlostavljanje na radnom mjesto i raspored i premještaj u državnoj službi. Neki policijski službenici prituživali su se na povrede prava iz radnog odnosa od strane Ministarstva unutarnjih poslova RH te na navedeno nezakonito zapošljavanje u policijskoj upravi. Bilo je obraćanja ovom odboru sindikata i njihovih povjerenika koji djeluju u tijelima državne vlasti koji su upozoravali i na moguće propuste u postupanju poslodavaca prema radnicima. I u ovom izvještajnom razdoblju odbor je zaprimio manji broj podnesaka građana, ukupno 15 koji nemaju karakter predstavke ili pritužbe, u kojima nije bilo navedeno ni jedno područje niti je bila razvidno o kojem je području riječ. I zaključno, odbor je tijekom izvještajnog razdoblja s građanima komunicirao osim pisanim putem dakle redovitom poštom, telefaksom, elektroničkom poštom. A građani su svoje podneske donosili i osobno, a bila je komunikacija ostvarena izravno i to dakle i usmeno. Pravodobno se odgovaralo na upite građana u izravnom kontaktu, dakle telefonom, davali su se telefonom i informacije te su savjetovani o ostvarivanju svojih prava ukupno 306 slučajeva. Odbor je omogućio svim građanima koji su ga to tražili da usmeno iznesu svoje probleme te ih se nakon toga uputilo na podnošenje pisanog podneska odboru ili nadležnom tijelu odnosno da još jedanput protumače svoju predstavku. Odbor je zbog prekoračenja rokova za odgovore u slučaju dakle šutnje administracije požurivao nadležna tijela na postupanje i okončanje postupka u što kraćem roku. U nekim slučajevima požurnice su se upućivale 3, 5, 6 pa i više puta. Slijedom dakle gore navedenog treba naglasiti da je tijekom 2015. i do početka 2016. od ukupno 349 predmeta riješeno njih 327 odnosno 93,69% podnesenih predstavki i pritužbi. Hvala lijepa.
Hvala i vama u ime predlagatelja. Ja sada otvaram raspravu. Imamo za sada tri prijavljene rasprave. Prva je u ime Kluba zastupnika SDP-a uvaženi kolega Domagoj Hajduković.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege sukladno zadnjim izmjenama Poslovnika našeg Parlamenta Hrvatskog sabora raspravljamo o izvješću ovog odbora i na plenarnoj sjednici. I prošli put sam rekao da smatram da je to dobro i dalje sam kod tog mišljenja zato što nam izvješće ovog odbora pritužbe i predstavke koje muče naše građane daju jasan presjek o tome što ih muči, koji dijelovi našeg pravnog i ostalog državnog okvira ne funkcioniraju, s kojim se problemima susreću, kako ih rješavaju odnosno da li ih rješavaju. I ovo je dobra stvar zato što je ovo jedan od rijetkih odbora koji direktno komunicira sa građanima. Dakle kao što je kolega Ronko rekao u uvodnom obraćanju osim pismenih predstavki i pritužbi odbor i prima stranke na razgovor. Dakle, komunikacija sa građanima postoji, oni predstavke donose u Sabor te nas upozoravaju da koji kotačići u državnom sustavu ne rade dobro. Kao i prošlih godina a uvijek je tako iz pravosuđa i uprava je najviše pritužbi i to govoreći iz iskustva člana odbora u jednom mandatu mogu reći da se većina pritužbi iz pravosuđa odnosi upravo na dužinu procesa pred hrvatskim sudovima. U radu odbora susreti smo se zaista sa vrlo teškim slučajevima, od toga da građani po dvadesetak godina vode sporove, da su to sporovi koji ozbiljno utječu bilo na njihovu egzistenciju, bilo na neka druga životna pitanja. Dakle, to su stvari koje nisu dobre u našem sustavu kao i činjenica da nam presude, odnosno sudska praksa uglavnom nije ujednačena. Dakle, da se za iste stvari različiti sudovi presuđuju drugačije, a sude po istim zakonima i u istoj državi. Kako ujednačiti sudsku praksu o tome smo već i raspravljali u ovom Domu. Ali mislim da nam i izvješće ovog odbora treba biti itekako dobar indikator, da u tom smjeru i dalje trebamo nastaviti. Također ono što želim ovdje istaknuti je činjenica da neka državna tijela, neke državne institucije ne surađuju dovoljno sa ovim odborom. To je slučaj i kada raspravljamo o izvješću pravobranitelja, dakle odnosno pravobraniteljice u ovom slučaju. Dakle, navodi se da među tijelima koja ne rješavaju po predstavkama i pritužbama građana na vrijeme i nakon dvije, tri, pet, šest pa i više požurnica od strane odbora su Ministarstvo uprave, graditeljstva, Državno odvjetništvo, Ministarstvo pravosuđa, financija itd. itd. sada da ih ne nabrajam sve. Ali ovo je tragedija kolegice i kolege, da Sabor kao najodgovornije tijelo i nakon poslanih požurnica, molbi da se rješavanje pojedinih predmeta ubrza ne čini ništa, odnosno oglušuju se u požurnicu i dopis odbora. Na žalost to je činjenica i sa još nekim institucijama kao što sam prije spomenuo pravobraniteljice, a pravobraniteljice odnosno pravobranitelje kao institucije također bira ovaj Visoki dom. Prema tome, pozivam sa ove govornice i sve državne institucije da maksimalno surađuju sa odborom, da odbor svoje požurnice, dopise i zamolbe ne šalje na pamet, šalje bona fide, odnosno šalje u dobroj vjeri jer želi pomoći građanima koji su iz nekog razloga oštećeni. Ono što također treba istaći je da je tijekom 2015. godine do početka 2016. godine od ukupno 349 predmeta riješeno njih 327 odnosno 93%. To je složit ćete se veliki postotak. Međutim, ako gledamo statistiku to je dobro. Dakle, odbor je svoj posao odradio. No, koji je krajnji ishod predstavki i pritužbi, koliko je riješeno zapravo na korist onih koji su žalili, odnosno koliko je problema riješeno intervencijom ovog odbora. Ja bih volio vjerovati da je većina riješena iako u to ne možemo biti sa sto postotnom sigurnošću sigurni. U svakom slučaju Klub zastupnika Socijaldemokratske partije Hrvatske podržat će ovo izvješće. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Budući da nema replika, prelazimo na drugu raspravu. U ime Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice uvaženi kolega Zlatko Hasanbegović. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, zastupnice, zastupnici. U ime kluba Hrvatske demokratske zajednice iznio bih nekoliko načelnih opservacija na temelju kojih se mogu izvući i određeni zaključci. Ovo je izvješće potrebno sagledati u usporedbi s izvješćima o radu odbora za prethodne godine koja su u pravilu prihvaćana jednoglasno neovisno o političko-stranačkom rasporedu. Što to znači? To znači da ovaj saborski odbor u osnovi ispunjava svoju poslovničku zadaću, te da su zastupnici iz godine u godinu zadovoljni njegovim radom, te da je to jedna od rijetkih točaka o kojoj postoji uopće suglasje. Ova bi činjenica trebala imati i posebnu težinu s obzirom na posebnost ovog odbora u odnosu na sve ostale saborske odbore. Naime, ovo je jedini saborski odbor koji isključivo i bez posrednika izravno komunicira sa građanima pojedincima i postoji kako bi sudjelovao u rješavanju konkretnih problema, a ne u pripremi općenitih normativnih rješenja. Budući da sam prvi put u svojstvu saborskoga zastupnika što znači da 2015. nisam sudjelovao u radu ovog saborskog odbora kako bih dobio bolji uvid u ovu problematiku i djelotvornost rada ovog saborskog odbora posegnuo sam i za izvješćima iz prethodnih godina, te za fonogramima saborskih rasprava koje su se nadovezivale na to izvješće. Dakle, koji nam se zaključci nameću uvidom u sva izvješća ne samo za 2015. te rasprave koje su s tim u vezi se vodile. Na što zapravo treba skrenuti pozornost? Prvo dosezi i učinci rada ovog saborskog odbora ograničeni su poslovnički određenim djelokrugom koji Odbor u stvarnosti svodi na ulogu goluba listonoše između nezadovoljnog ili moguće oštećenog građanina i tijela državne uprave ili pravne osobe sa javnom ovlasti koja su moguće odgovorna za protuzakonito postupanje, zlouporabu ili onemogućavanje građanina u ostvarivanju njegovih Ustavom ili zakonom propisanih prava. U tom smislu, a sukladno poslovničkim ograničenjima odbor iz godine u godinu vrlo dobro vrši svoju ulogu goluba listonoše, ni manje, ni više od toga. Shema je otprilike sljedeća. Nezadovoljni građanin xy uputi pismenu predstavku ili pritužbu saborskom odboru koji ih obradi u roku od 30 dana, uputi nadležnim tijelima na postupanje, te očitovanja utvrđenom i učinjenom. Dio tih tijela što se vidi iz izvješća ne bih se posebice na to osvrtao u razumnom vremenu odgovori što u pravilu naravno ne znači i rješenje problema i time sam odbor s obzirom na ovlasti slučaj je u načelu završen, statistički obrađen i stavljen ad acta iako u stvarnosti i dalje opstoji i za konkretnog građanina nije razriješen. Odgovor primili smo na znanje, postupak je u tijeku predstavlja birokratsku floskulu pred kojom je ovaj saborski odbor nemoćan i sveden osim na ulogu goluba listonoše i na neku vrstu besplatnoga državnog psihoterapeuta kao i građaninu na razini subjektivnog dojma može olakšati agoniju i osjećaj nemoći pred nedjelotvornom i nesposobnom državnom upravom pravosudnim i ostalim tijelima koji se financiraju novcem tih istih građana kao poreznih obveznika. Dakle ako bi bili slikoviti u pokušaju opisa što je to saborski Odbor za predstavke i pritužbe, onda bi ga mogli opisati kao mlađeg brata lišenog poslovne sposobnosti, starijeg brata koji se zove pučki pravobranitelj, a koji u stvarnosti bez obzira nešto šire zakonske ovlasti od poslovničkih saborskog odbora u praksi svede na zakonski članak u kojem stoji da daje preporuke, mišljenja, prijedloge i upozorenja koja nisu naravno nužno u korelaciji s pojmom rješenja. Dakle, epilog sheme koju sam opisa građanin, odbor, tijelo državne vlasti, odbor građanin i nije jedini moguć. Iz ovog izvješća je vidljivo da u određenom broju slučajeva ovaj odbor ne može ispuniti ni svoju u odnosu na građane terapeutsku ulogu. Naime, u ne baš zanemarivom broju slučajeva nadležna tijela nisu našla za shodno saborskom odboru niti odgovoriti, a neka su mimo zakonskih rokova to činila tek nakon dvije, tri, pet, šest ili više požurnica. U koliko je u općenju s državnom upravom nemoćan i saborski odbor nositelja zakonodavne vlasti onda je u istim slučajevima položaj građanina i više nego bespomoćan. U svjetlu ovih činjenica skrenuo bih pozornost i na jedan drugi zanimljiv fenomen koji možemo uočiti usporednom raščlambom izvješća od 2012. godine do 2015. godine, a to je da je iz godinu i godinu pada broj predmeta na temelju pritužbi i predstavki upućenih saborskom odboru iz čega bi neupućeni promatrač mogao zaključiti kako državna uprava napose pravosuđe sve bolje vrše zadaće iz svog ustavnog i zakonskog djelokruga, da zadovoljni građani sve manje posežu za pomoći nadležnog saborskog tijela. Naravno svima je jasno da to nije slučaj, već da nezadovoljni građani pomalo gube i posljednje iluzije da rješavanje svojih problema mogu ubrzati putem instituta predstavke i pritužbe nadležnog saborskom tijelu, te da ih jedna vrsta psihoterapeutske pomoći, moralne potpore i tapšanja po ramenu sve manje zanima te da nisu vrijedni ni nekoliko kuna poštanske marke, omotnice, te papira oblika A4. Drugi zaključak koji nam se nameće iz čitanja ovog ili starijih izvješća da su ona zapravo korisno vrelo za uočavanje gorućih problema u djelovanju državne uprave, pravosudnih i ostalih tijela. Ali to u suštini i nije zadaća ovog odbora jer ključno je pitanje kako djelotvorno pomoći u rješavanju konkretnog problema jer svatko od nas i bez ove statističke raščlambe zna da su nefunkcioniranja pravosuđa i uprave, prava iz mirovinskog i zdravstvenog osiguranja, socijalne skrbi, zaštite obitelji, stambena, komunalna i imovinska problematika, rad i radni odnosi goreći problemi o rješavanju koji ovisi konačna prosudba vrijednosti i vjerodostojnosti svake politike. Dakle, bilo bi neumjesno i to nije moja namjera dakao saborski zastupnik obezvrjeđujem rad i učinke odbora kojeg sam i član jer je on ograničen stvarnim poslovničkim ovlastima, već mi se čini da rasprava o ovom izvješću je dobra prigoda da svi klubovi neovisno o stranačkoj pripadnosti pokušaju pridonijeti traženju načina da ovaj odbor, a time i Sabor bolje pridonese rješavanju konkretnih slučajeva iz njihova poznavanja pridonese da Vlada u svojim zakonskim prijedlozima bude vođena i konkretnim primjerima, tj. da zakoni koji se ovdje usvajaju budu sredstvo rješavanja tih problema i konkretnih slučajeva na jedan od razloga zbog koji problemi i nastaju. Skrenuo bih pozornost i na poslovnički članak 107. stavak 2. u vezi s Odborom za predstavke i pritužbe, a u kojem stoji odredba čini mi se nedovoljno ili uopće ne korištena po kojem ovaj odbor navodim ukazuje Saboru na kršenje zakona i druge štetne pojave od šireg značenja i predlaže poduzimanje potrebnih mjera za njihovo otklanjanje. Drugim riječima, rad i uvid i ovog odbora trebaju biti poticaj Sabora da vrši jednu vrstu dodatnog pritiska na Vladu i resorna ministarstva koja bi se trebala dodatno očitovati o konkretnim slučajevima jer bi ustanova bezuvjetnih prihvaćanja izvješća različitih državnih tijela, napose agencija i slično i u svjetlu izvješća ovog saborskog odbora trebao biti napušten bez obzira na stranačke odnose, te bi tu činjenicu trebali imati u vidu i oni i u izvršnoj vlasti ili različitim državnim tijelima kada ta izvješća šalju. Svaka zapravo rasprava o radu ovog saborskog odbora i tijela htjeli mi ili ne i rasprava o stvarnoj ulozi i dosezima Hrvatskog sabora kao vrhovne zakonodavne vlasti, a počesto svedene na instrument za podizanje ruku. Zaključno, tek podsjećanjem dakle na objektivna ograničenja u radu saborskog Odbora za predstavke i pritužbe, izvješće je više nego korektno i solidno sastavljeno, dobro dokumentirano i u ime kluba HDZ-a iznosim stajalište da ga treba prihvatiti. Hvala.
Hvala i vama. Imamo dvije replike. Prva se za repliku javila uvažena kolegica Irena Petrijevčanin-Vuksanović. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Pa evo ja se slažem da je izvješće i više nego korektno sa kolegom, međutim tu su dvije zbilja velike apsurdnosti. Prva apsurdnost je da naši građani koji se obraćaju ovom povjerenstvu se obraćaju iz očaja. Dakle a nakon obraćanja nažalost budu još očajniji. O čemu se radi? Radi se o razno raznim problemima i razno razni su segmenti problema od pravosudnih, financijskih itd.. I otprilike kako je kolega iznio u svom izlaganju stvari funkcioniraju po principu imamo problem, zabilježiti ćemo taj problem, složiti ćemo se da je to problem, poslati ćemo resornom tijelu iz državne i javne uprave, bilo da spada u temu pravosudnog financijskog ili nekog drugog, nakon toga ćemo čekati odgovor iz resornog tijela kojeg nećemo dobiti pa ćemo poslati 3, 4, 5, 6, 10 požurnica. Iza toga ćemo dobiti odgovor, zaprimili smo vaše pitanje, sukladno članku tom i tom, stavku tom i tom, nažalost tako je kako je i to je otprilike odgovor. I sada taj građanin koji je očekivao neko postupanje od državne, od javne uprave, od ovog cijenjenog Doma nažalost može samo još biti očajniji i manje vjerovati u institucije i manje vjerovati u pravnu državu i manje vjerovati da mi radimo svoj posao, to nažalost je loše. A drugo što je apsurdno je ovo što sam pročitala i što čitam da među tijelima koje ne rješavaju ove pritužbe građana na vrijeme su zapravo sve tijela naše uprave i to su tijela od državnog odvjetništva, od Ministarstva uprave, Ministarstva zdravlja, Ministarstva pravosuđa, Ministarstva financija, to je ona velika apsurdnost o kojoj već govorimo neko vrijeme da je forma bez sadržaja. Dakle da se naša tijela u državnoj upravi sudaraju. I mislim da tu ima prostora za poboljšanje i da mi sigurno možemo u tom smislu konstruktivno raspravljati i vidjeti dakle gdje su prostori za poboljšanja. Hvala lijepa.
Hvala vama. Da li odgovor na repliku kolega Hasanbegović? Odgovor ništa? Dobro. Onda iduća replika je uvaženi kolega Ronko. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine Hasanbegoviću, evo ja bih mogao potpisati sve ono što ste vi rekli iako sam i ja po prilici novi jer sam imenovan prošle godine tek u taj odbor a imao sam prilike održati svega dvije sjednice jer smo uveli da to budu kvartalne a ne godišnje. Međutim, ne bih se samo složio u onom dijelu da smo mi samo golub listonoša, odnosno da je odbor golub listonoša zato što se svaki puta išlo ne samo prema onome tijelu koje je bilo apostrofirano od strane neke stranke nego smo išli i prema višem nadležnom tijelu ili prema ministarstvu tako da smo dobivali ta očitovanja. Istina bog je da nismo dobivali baš onako kako smo očekivali, dakle sami ste to rekli 2, 3, 5 pa i više puta i to je dakako točno a to je više možda nepoštivanje izvršne vlasti, odnosno nepoštivanje zakonodavne vlasti od izvršne vlasti. Htio sam još samo reći o nešto o padu broja predmeta, da, moglo bi se tumačiti kako je sve u državi tako lijepo da imamo sve manje predmeta. Ja ću vam reći iz svog promišljanja da je malo i 350 predmeta kakva je situacija u državi. Međutim, mislim da je to uzrok pad povjerenja građana u zakonodavnoj vlasti ili u naš Sabor. Pa i danas ste imali prilike vidjeti na što smo pretvorili već pred kraj ovog prvog dijela zasjedanja, u što smo pretvorili naš Sabor. I dakako da ljudi će onda manje vjerovati i manje polagati povjerenja Saboru a time onda i saborskom odboru. Dakle mislim da bi se trebali, da bi trebali voditi računa više o ugledu Sabora, time i o ugledu odbora i da bi izvršna vlast trebala više poštivati zakonodavnu vlast. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Budući da nema odgovora na repliku idemo na sljedeću pojedinačnu raspravu. Uvaženi kolega Anđelko Stričak. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Pa evo slažem se sa svima kolegama prije mene da je izvješće pregledno i korektno napisano i čestitam kolegama na trudu kod pripreme ovog izvješća. Očito je da građani kada izgube sve mogućnosti i potroše sve druge pravne mogućnosti da se jave saborskom Odboru za predstavke i pritužbe. A o tome govori i tematika zbog kojeg su se sve žalili. Znači žalili su se zbog dugotrajnosti rješavanja postupka na sudovima, na rad i ponašanje pojedinih sudaca, na zloupotrebu položaja i korupciju u pravosuđu, postupanja u pojedinim zemljišno-knjižnim odjelima, stanja u hrvatskim zatvorima, nepokretanja kaznenih postupaka od strane DORH-a, nedobivanja informacija o stanju predmeta, nezakonitog postupanja službene osobe USKOK-a, postupanja ili ne postupanja policijskih službenika, dugotrajnosti postupka zahtjeva za primitak hrvatskog državljanstva, poteškoća kod utvrđivanja statusa hrvatskog branitelja, zbog ovrha na novčanim sredstvima, plaćama ili mirovinama, zbog deložacija i gubitka stana, zbog ovršnih postupaka te dugotrajnosti tih postupaka, zbog priznavanja statusa ugroženog kupca energenata, zbog povreda prava iz područja mirovinskog i zdravstvenog osiguranja, socijalne skrbi tj. prava vezanih na mirovinu, visinu naknade štete za tjelesno oštećenje, te doplatu za tuđu pomoć i njegu, za priznavanje statusa političkog zatvorenika, zbog loše organizacije popravnih ispita u školama, zbog izbora i imenovanja ravnatelja javnih ustanova, zbog troškova bolničkog liječenja, zbog lista čekanja za liječnički pregled, zbog stambenog zbrinjavanja osoba koje su se vratile na područje od posebne državne skrbi, zbog dugotrajnosti postupka za stambeno zbrinjavanje, zbog zaštite svojih prava u postupcima realizacije prostornih planova, zbog komunalne problematike vezano na opskrbu pitkom vodom, asfaltiranja cesta, parkirnih mjesta, uvrštavanje vlasništva grobnog mjesta i slično. Zbog problematike održavanja zajedničkih dijelova stambene zgrade, zbog povreda prava na dom odnosno ometanje posjeda, prekomjerne buke, neugodnih mirisa. Zbog nastalih šteta od poplava, zbog problema vezanih s povratom oduzete imovine za vrijeme jugoslavenske komunističke vladavine, zbog povreda prava iz radnog odnosa na kvalitetu usluga od strane pravnih i fizičkih osoba, na vatrogasnu djelatnost odnosno osposobljavanje pučanstva od zaštite od požara. Zbog naplate parkiranja u turističkom naselju, naplate mjesečne pristojbe HRT-a, na postupanje odvjetnika tj. zbog nezadovoljstva obavljenim zastupanjem i slično. Kada pogledamo svu tu tematiku vidimo da je zaista šarolika i da naši građani zaista nailaze na brojne prepreke. Kada pogledamo iz kojih resora tj. na koji resor se najviše žale to je pod brojem 1. pravosuđe i uprava ukupno 158 predmeta ili 45%, skoro polovica pritužbi, predstavki odnosi se na rad pravosuđa i uprave. Na drugom mjestu nalazi se problematika stambene, komunalne, imovinsko-pravna sa 18%. Na trećem mjestu prava iz mirovinskog i zdravstvenog osiguranja, socijalne skrbi i zaštite obitelji sa 175. Na četvrtom mjestu ostala područja, razne pritužbe 10%. Na petom mjestu radni odnosi sa 6% i na kraju ostali podnesci sa 4%. Kada listamo dnevno medije a i u ovom Saboru često smo mogli čuti prozivke općinskih načelnika, gradonačelnika i župana međutim na njihov rad se svega žalilo 13 građana. Odnosno svega je 13 pisanih predstavki građana stiglo u Hrvatski sabor vezano na rad načelnika, gradonačelnika i župana, odnosno 3,7% ili ako uzmemo da je u Hrvatskoj 555 jedinica lokalne samouprave, 20 županija te u svakoj 44 općini ili gradu našao se građanin koji je bio nezadovoljan radom svoje gradske ili općinske uprave. Ali ono što svakako zabrinjava i na što odbor ukazuje na lošu praksu pojedinih ministarstava kojima se mora slati po 2, 3, 5, 6 i više požurnica da odgovore na upit saborskog odbora. Pa evo među inima tu su Ministarstvo pravosuđa, državno odvjetništvo, Ministarstvo uprave, Ministarstvo graditeljstva i prostornog uređenja, Ministarstvo zdravstva, Ministarstvo socijalne politike i mladih, Ministarstvo financija, Ministarstvo poljoprivrede, Ministarstvo poduzetništva i obrta, Ministarstvo obrane, Državni ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje, Državni ured za upravljanje državnom imovinom, Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje, APIS, Administrativna komisija Vlade RH i Odbor za državnu službu. Žalosno je da evo većina ministarstava na koje se odnosi najviše predstavki i pritužbi i najmanje odgovaraju saborskom odboru. I jedino što mogu još ovdje navesti je da odbor navodi da je najbolju suradnju imao sa Ministarstvom unutarnjih poslova. Također predložio bi odboru s obzirom da tu imamo na stranici 5 jednu tabelu, znači resora broja predstavki i pritužbi da ubuduće stavi možda više godina unazad pa da vidimo kretanje predmeta po ministarstvima, resorima da li se povećavaju, smanjuju kako bi mogli možda donijeti i neke stavove i zaključke za rad pojedinih ministarstava. Hvala lijepo.
Imamo dvije replike samo obrnutim redoslijedom, prvi je uvaženi kolega Ronko. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani kolega da rekli ste koji je to broj predmeta, ja ću vam ponoviti da je to po meni samo jedan vrh sante leda i ponašanje izvršne vlasti nije uopće u skladu sa onim proklamacijama koje oni kazuju i one koje bi trebali imati dakle poštivanje zakonodavne vlasti. Vjerujem da ćemo mi u narednom razdoblju kroz ovaj Sabor podignuti vjeru građana u ovaj naš rad i da ćemo tada imati i veće poštovanje kako građana tako i institucija pojedinih. Iza svake točno, iza svake ove predstavke je jedna sudbina, jedno ogorčenje bilo da je to građana, bilo da je to najčešće obitelji. Ja ću vam reći jedan primjer koji sam imao ovih dana, dakle dobio sam pismenu jednu predstavku ali žena je došla i do mog maila pa je išla i pismeno putem maila a i danas me je zvala telefonom.
Možda i sad zove.
To je kod mene? Pardon, ispričavam se. Poslala je dakle, objasnila je svoj slučaj na slijedeći način. Njezine roditelje netko je opljačkao, napravili su nekakvu provalu u stan, odnijeli su 500 tisuća kuna i policija je pronašla one koji su to učinili i sad di je ogorčenje? Dva mjeseca se po tom pitanju ne radi apsolutno ništa, a oni koje je policija otkrila oni i dalje te novce drže kod sebe, kupuju automobile, troše itd. Žena je očajna, prošla je sve moguće institucije Državno odvjetništvo, općinsko, županijsko, bila je u ministarstvu, bila je kod pučkog pravobranitelja, ne znam gdje sve nije bila i onda sad postavlja pitanje možete li išta učiniti? Mi ćemo samo pokušati ispričavam se potaknuti nadležna tijela da nešto poduzmu. Ali govorim svačija ta predstavka je jedna teška ljudska sudbina. Isprika.
Hvala lijepa. Uvaženi kolega Stričak odgovor na repliku.
Kolega evo slažem se sa vama da je to svaki taj predmet jedna teška žalosna ljudska sudbina, da svi građani koji su se žalili su prije toga sigurno ispucali sve pravne mogućnosti i da im je jedino preostalo da se jave saborskom odboru. E sad se postavlja pitanje koliko građana je došlo do zida da nije imalo volje niti saborskom odboru poslati predstavku. I apsolutno u ovom slučaju podržavam i vaš stav i stav odbora, da ako treba ne pet, šest, sedam požurnica pisati nego i 50 da se dobije odgovor i da se svakom našem građaninu pomogne. Hvala.
Hvala lijepa. Druga replika je uvažena kolegica Irena Petrijevčanin Vuksanović. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Evo kolega Stričak vidim da ste pročitali kompletno ovo izvješće i slažem se da je raznorodna tematika i sad naši građani koji ovo gledaju se pitaju, pa ako oni sami kažu da nema svrhe ovaj odbor pa zašto onda nešto ne mijenjaju. Onda bi možda najsvrsishodnije i najkonstruktivnije bilo upravo to, dakle razmotriti svrhu i cilj postojanja ovog odbora. Znamo po kojem pravilniku, znamo kako je uopće došlo do odbora i dakle razmišljati konstruktivno. Jer što imamo od tog da iznosimo probleme, a ne tražimo rješenja. Ja sam uvijek za traženje rješenja. Ali ono što ste možda propustili reći, a bitno je da osim građana tim je taj odbor još važniji pa je još više šteta da zapravo je potencijalno korisno iskoristivo tijelo svedeno na deklarativnu razinu, osim građana ove pritužbe u odbor dolaze iz Ureda predsjednika Sabora, Ureda potpredsjednika Sabora, radnih tijela klubova, tajništva Hrvatskog sabora, službe za građane itd. Dakle, to bude dvjestotinjak predmeta godišnje. Znači, sve se slijeva u taj lijevak odbora koji nema filtra i koji onda dalje to ne raspoređuje, odnosno raspoređuje na način da nema rješenja. Dakle, ja bih svakako išla konstruktivno razmotrit svrsishodno postojanje, razmotrit ciljeve. Uvijek se može bolje, može se doraditi i treba imati također u vidu da ovaj odbor imao je prošle godine 349 predmeta kako je spomenuto, a samo jednu sjednicu. Pa se ja pitam za ovako raznorodnu tematiku imat samo jednu sjednicu, možda je sve zapravo po principu … [[Govornica se ne razumije.]] spušteno na tu jednu sjednicu. Ali ja bih ipak bila sklonija organizirati više tematskih, jer ipak su raznorodne teme. Hvala lijepa.
I odgovor na repliku, kolega Stričak.
Pa evo hvala lijepo kolegice. Slažem se sa vama da bi možda trebalo više sjednica, ali o tome odlučuje, odnosno procjenjuje koliko će ih sazvati predsjednik saborskih odbora. Ja smatram da je svima nama ovdje cilj da pomognemo našim građanima. I evo ovaj apel da sam ja predsjednik odbora bi ga sigurno prihvatil i sazival više sjednica. I ono što sam i malo prije izjavio, možda bi trebalo ne se zaustaviti na 6 požurnica, nego svaki mjesec pisati jednu pa će valjda i u resornim ministarstvima i agencijama nekome dozlogrditi i odgovoriti. A premijer Plenković je sam u svom obraćanju ovdje kod imenovanja Vlade jasno naglasio da će poduzeti sve da vrati dignitet ovom Saboru. Hvala lijepo.
Hvala vam. Iduća pojedinačna rasprava je ona uvaženog kolege Branimira Bunjca. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Ovo izvješće je u biti vrlo važno jer se bavi, dakle pritužbama građana direktnom komunikacijom i moglo bi se raspravljati o mnogim aspektima ovoga izvješća. Ja se želim osvrnuti samo na jedno koje je vjerujem indikativno, koje će ukazati na problematiku koju ima ovaj odbor i na posljedice koje proizlaze iz njegovoga rada. Konkretno taj predmet imam pred sobom. Radi se o slučaju navodnoga samoubojstva policajca Dine Molnara iz sela Novakovec u Međimurskoj županiji. On je bio, dakle mladi policajac uzoran prema svim pokazateljima i svjedočenjima. Međutim, ukazivao je kao što mu je na koncu konca i posao, možda ne svima na problem korupcije i nezakonitosti u radu policije. Jedne noći 2013. godine pronađen je automobilu 2300 metara duboko u šumi po neprohodnom snijegu ubijen, odnosno mrtav i nastao je takav veliki skandal povodom toga s obzirom na one okolnosti koje su ubrzo počele izlaziti na vidjelo, da je u Čakovcu održan rijetko viđeni, usudio bih se reći nezapamćeni prosvjed građana koji su prosvjedovali, dakle ulicama Čakovca da bi prosvjed završili paljenjem svijeća ispred Policijske uprave Međimurske. Ono što je bilo sporno u svemu tome jest činjenica, dakle ne samo da je auto pronađen duboko u šumi po neprohodnom snijegu, nego cijeli niz okolnosti od toga da je policajac imao rupu u čelu što je vrlo, što se nikada ne dešava prilikom samoubojstva, da je sjedio na stražnjemu sjedištu, da je autu bio razbijeno stražnje mu staklo, da su na očevid došli njegovi kolege koji su vrlo loše napravili očevid, da je nestao njegov mobitel, da je nestalo njegovo računalo, da nikada nije pronađeno zrno s kojim je samoubojstvo navodno izvršeno. I na koncu konca da su mnogi od građana kasnije svjedočili, neki od njih i anonimno, dakle da je policajac Dino Molnar ubijen. Među njima su bili i sami policajci. Međutim, slučaj je zaključen, slučaj je vrlo brzo zaključen. Nitko nije kažnjen i rečeno je da se radilo o samoubojstvu što naravno obitelj poginulog policajca nije zadovoljilo. Oni su tražili da se obave nekakve elementarne radnje kako bi oni potvrdili da se to zaista dogodilo, između ostalog obdukcija kao i da se nestali predmeti dostave obitelji ako je već taj slučaj zaključen. Njihovi zahtjevi bili su odbijeni i nakon toga je obitelj godinu dana nakon nesretnoga slučaja, podnijela zahtjev Odboru za predstavke građana da se oni uključe u rješavanje toga slučaja. I odbor je svoj posao moram reći odradio vrlo dobro. Oni su izanalizirali sve dokumente i izdali preporuku da se izvrši obdukcija, prije svega obdukcija tijela policajca i da se izvrše neke druge radnje kako bi se ovaj slučaj pravedno zaključio. Međutim, od svega toga nije učinjeno ama baš ništa. Svi zahtjevi odbora su odbijeni, da bi ubrzo nakon toga majka ubijenoga policajca od pretrpljenoga stresa doživjela infarkt i umrla. To nije bila jedina posljedica odbijanja izvršne vlasti da surađuje sa zakonodavnom vlašću nego se dogodilo to da je otac ubijenoga policajca odlučio pravdu potražiti i na Europskom sudu za ljudska prava koji je njegovu žalbu prihvatio. I slijedom toga zatražio od hrvatske Vlade da se o cijelom ovom slučaju očituje do 10. veljače 2017. godine. Pa zar je doista bilo potrebno da se Hrvatska dovede u jednu takvu poziciju da nam sada europski sud ovdje mora rješavati naše probleme kada ih mi sami eto nismo sposobni riješiti. I treba li se onda uopće čuditi da javnost optužuje vlasti da štite korupciju, da štite nezakonitosti, da sudjeluju u zlostavljanju pa i ubijanju svojih vlastitih građana, da pada sumnja na MUP i pravosuđe i doista je sramotno da se je to dogodilo. Ja ponavljam još jednom, iznio sam ovaj slučaj iz razloga jer mislim da on na neki način predstavlja sukus svega ovoga što smo u ovoj raspravi govorili i o radu odbora općenito i nadam se da će ubuduće ovakvi slučajevi biti riješeni prije nego što napuste granice RH. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Imamo dvije replike. Prva replika je uvaženi kolega Miro Kovač.
hvala lijepa gospodine predsjedavajući. Ovo što smo čuli od kolege Bunjca ali i od prethodnih govornika dobro je konstatirano da imamo na neki način jednu nedovoljnu vidljivost i Hrvatskoga sabora, nedovoljnu učinkovitost nažalost i ovoga odbora. A zašto je to tako? Zato što imamo izborno zakonodavstvo koje nam omogućava da postoji dovoljno prisan kontakt između birača i nas koji smo izabrani u Hrvatski sabor. Zbog samo izbornog zakonodavstva, bilo bi dobro to je kolega Ronko u pravu, da to promijenimo da nađemo jedan konsenzus u ovom sazivu, da to promijenimo da bude izraženiji kontakt između onih koji nas biraju i nas koji svoje građane u Hrvatskome saboru. Na taj način bismo mogli i bolje braniti njihove želje, njihova prava, njihove zahtjeve. Druga stvar koja je vrlo važna, a to nije u skladu sa duhom vremena jer trenutno prevladava populizam pa i u Hrvatskoj a to je opremljenost saborskih zastupnika. Na ovaj način oni ne mogu dovoljno efikasno djelovati. Kada pogledate, a to znamo jako dobro posao one kolege među nama koji su duže u Hrvatskome saboru, kolege u drugim parlamentima u demokracijama koje imaju dužu tradiciju su bolje opremljeni, imaju svoje urede u izbornim jedinicama pa i u Hrvatskome saboru bez obzira na funkciju koju imaju ali nemaju u Hrvatskome saboru jeli ili u parlamentu nacionalnome i na taj način mogu onda zastupati interes svojih građana efikasno i netko može pomagati. Na ovaj način mi ne možemo ništa drugo nego putem televizije, malo populistički nastupiti pa dobiti pozornost. Hvala lijepa gospodine predsjedavajući.
Hvala. Nema odgovora na repliku. Druga replika uvaženi kolega Zdravko Ronko.
Hvala lijepa. Potpuno se slažemo ali replika je ipak upućena kolegi Bunjcu. Ja ne bih ulazio u tome jel to samoubojstvo ili je to ubojstvo i zato mi nismo nadležni niti osposobljeni u odboru, ali bi htio reći da je odbor imao i posebnu sjednicu vezanu za taj predmet. To je bila 9. sjednica 2013. godine, ja nisam bio prisutan ali imam materijale, imam arhivu i na toj sjednici bili su prisutna gospoda iz MUP-a i očitovanje iz DORH-a. Utvrđeno je ono što je utvrđeno i što je potvrđeno, s tim da je DORH zauzeo stav odnosno obavijestio odbor da će daljnji postupak voditi USKOK i … taj predmet ili točnije odbor i tko je predsjedavao, kolega Burić, taj predmet je zaključen. Vi ste ovih dana, vi osobno ste ovih dana tražili taj predmet iz arhive, ja sam vam to dostavio ili ako nije mora biti negdje u vašem uredu, predmet vam je dostavljen i ukoliko smatrate da se nešto može poduzeti, da, mi ćemo ponovo sazvati sjednicu na tu temu i pojedinačnu ako netko od članova odbora ili zastupnika to traži. Hvala lijepo. I pozvat ćemo opet nadležne institucije pa između ostalog i predstavnike iz USKOK-a koji su trebali dalje nastaviti rad. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo i odgovor na repliku, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega zahvaljujem na vašoj replici, htio bih dakle konstatirati da slučaj eto nije zaključen, da je zaključen ne bi Europski sud za ljudska prava sada ponovno prihvatio tužbu, ne bi tražio očitovanje od Vlade. Ja dakle zahvaljujem vama što ste ponudili održavanje nove sjednice po tom pitanju. Međutim ovoga puta ću se radije obratiti Odboru za nacionalnu sigurnost čiji sam član i pokušati ću tamo sukladno dakle novome stanju i nekim novim elementima koji se pojavljuju u cijelome slučaju pokušati rasvijetliti ovu stvar prije nego što dakle dođe do presude Europskoga suda. … [[Govornik se ne razumije.]] da bi do bilo za hrvatsko društvo dobro u cjelini, da dakle preduhitrimo strano pravosuđe da daje meritum o ovoj stvari. Što se ostaloga tiče, već sam spomenuo, vi ste taj svoj posao dobro odradili ali očito iz nekog razloga u koji sada ne želim … [[Govornik se ne razumije]] jer nemam dovoljno informacija niste imali autoritet da ovu stvar privedete prije, kraju prije neželjenih posljedica. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Došli smo do kraja rasprave te zaključujem raspravu a glasati ćemo kada se steknu uvjeti. Ovime smo iscrpili današnji dnevni red. Prije nego što se pozdravimo samo jedna obavijest, sutra nastavljamo s radom u 9,30 i to tako da ćemo uvrstiti u dnevni red točku Prijedlog odluke o imenovanju vršitelja dužnosti glavnog ravnatelja HRT-a, dakle o tome moramo glasovati i odmah nakon toga ta će točka biti na dnevnom redu. Hvala vam lijepo i vidimo se sutra. SJEDNICA JE PREKINUTA U 16,00 SATI
Sljedeća točka je Izvješće o radu Odbora za predstavke i pritužbe za 2015. godinu. Podnositelj je Odbor za predstavke i pritužbe. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: „Prihvaća se Izvješće o radu Odbora za predstavke i pritužbe za 2015. godinu.“. Molim glasujmo. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da je jednoglasno sa 123 glasa za donesen Zaključak. Izvolite zastupnik Hrelja.